Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan Utskottet går att i förevarande ämne sitt yttrande afgifva, har Utskottet ansett sig böra upplysningsvis meddela, att, sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, vid sist förflutne riksdag, i anledning af motionärens då gjorda framställning i detta ämne, tillstyrkt och Rikets Ständer, på sätt motionären här ofvan omförmält, underdånigst anhållit, att föreskrifterne om ifrågavarande sqvadronsmärken måtte npphäfvas; så hade, på Kongl. Majrts nådiga befallning, icke allenast de begge t. f. Kavalleri-inspektörerne, sedan vederbörande Regementsoch Korps-chefer sig yttrat, utan också Kongl. Maj:ts befallningshafvande i de län, inom hvilka indeld kavalleri-trupp finnes förlagd, efter dervarande rusthåliares hörande, afgifvit underdåniga utlåtanden i ämnet, hvaröfver slutligen äfven Kongl. Majrts och Rikets Krigskollegium sig utlåtit; och som derigenom är vordet upplyst och vitsordadt, att den genom Kongl. Majrts nådiga bref den 25 Oktober i83q föreskrifna märkning af nummerhästarne vid indeldta kavalleriet visat sig medföra all dermed åsyftad nytta, dels till förekommande af hästarnes olaga försäljning, utbyte eller begagnande till skjutsning och släpsamma arbeten, dels såsom tjenande till ledning att upptäcka och återfå ifrån betesmarkerne bortstulne hästar, så hade Kongl. Maj:t, med tillika fästad t nådigt afseende dervid, alt flertalet af de i frågan hörde rusthållarne icke heller ansett någon olägeii - s Allm. Besvärs ■ och EkonomiUtskottets Utlåtande, N:o 29. het. för dem vara förenad med framtida bibehållandet af föreskriften om nummerbästarnes märkning, utan tvärtom medgifvit, att densamma i åtskilliga fall jemväl lände de rustande sjelfve till fördel, under den i April 1846, i nåder förklarat Sig icke hafva funnit skäl att till Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga anhållan samtycka.
(Man skulle kunna tro, att en fårstek krymper mera, om man tar bort skinnet, emedan saften då kan fritt rinna u t; detta är dock knappt fallet, utan krympningen beror på att man har kött af ett alldeles för ungt, omoget kreatur; steken af ett välgödt får lär näppeligen krympa, vare sig man låter skinnet sitta på eller ej.) Efter bultningen ingnides köttstycket med grofstött peppar och krossade enbär — ej med salt; detta tillsättes ej förr än vid tillagningen. En i ättika doppad linneduk slås omkring; den bör hållas fuktig under 8 dagars tid, hvarunder det inlindade köttet dagligen vändes. Om någon påspädning behöfs, d. v. s. om duken kännes torr, kan detta ske genom god t dricka, i st. för ättika, och fatet kan med fördel öfvertäckas tjockt med graneller enris. Ett annat sätt att förbereda köttet är att ingnida den bultade stekbiten med litet salt, peppar, kryddnejlikor och en knifsudd pulveriserad citronsyra, linda grankvistar rundt omkring och nedlägga den i en kruka med lock. Efter 6 dagar är köttet färdigt att begagnas; med den utrunna saften spädes vid stekningen. Ännu ett annat förfarande består i att endast gnida den förberedda fårsteken med krossade enbär och låta den ligga 8 — 14 dagar i skummad •f mjölk, hvarefter den späckas och stekes. och sur grädde bör ej sparas med. Smör I Frankrike brukar man göra falsk rådjursstek sålunda. Den nyslaktade fårsteken befrias genast från fett och skinn, inslås i en torr linneduk eller påse och manglas på klädmangeln, tills köttet känns riktigt mjukt. Förvaras hängande i påsen tills början af haut-gout inställer sig; först då lägges det i en kall marinad af hvitt vin (eller ättika) peppar, nejlikor och lagerbärsblad. Efter 5 dagar lagas steken med grädde och kapris. Vill man tillaga falsk vildslek, utan att behöfca ha köttet förut en tid i marinad, kan man göra på följande sätt.
Ståndet att bifalla betänk, sådant det är; ty det lärer val icke kunna nekas, att det i alla fall likväl innefattar en förlwtliing, och alt det derföre är bättre att få detsamma anlaget än att få intet. Då man vet, huru stora farhågor inom de andra Stånden gifvit sig tillkänna i delta afseende, torde man hafva ganska ringa förhoppning alt få förslaget antaget såsom grundlag , om man ville utsträcka förändringen längre än hvad som i det inlemnade föislaget inpehålles. lag lior derföre, att klokhet och försigtighet bjuda, att R. o. Ad. för sin del ville låta förslaget hvila sådant det nu inkommit. Måhända skulle det äfven påkallas af grannlagenhet för de andra Stånden, ty man kan väl icke neka, att denna reformfråga mindre rörer fl o. Ad. än de öfriga Stånden, enär vi redan hafva den fördelen att vid våra debatter finna Konungens fleste rådgifvare äga tillträde. Det ijr endast ett mindre antal deraf, sorn för det närvar, är uteslutet från R. o. Ad;s öfverläggningar, då de samtlige äro uteslutne från de andra Stånden. Hr Stråle, Nils Wilh.: Jag anhåller att få instämma med Gr. Horn i det yttrande han afgaf, att han ville tillstyrka tillåtelse förde consultativa Statsråden att vara närvar, och deltaga i RiksShns öfverläggningar. Deremot kan jag icke instämma deruti, alt det skulle i grundlagen stadgas såsom en pligt af Statsrådets ledamöter alt vara närvar, i Ståndens plena. Jag anser nemi. den pligt, som i detta afseende kan åläggas deni, vara en pligt mot Konungen, mot Regeringen, toen icke egentligen kunna derutöfver påräknas , och att det således icke kan vara Representationens rättighet att kalla Statsrådets ledamöter inför sig, för att vara närvar, när frågor förekomma, i hvilka man anser dem böra kunna lemna upplysningar. I afseende på redactionen af Den 18 November f. m. 1 o 1 stadgandet, (ur jag göra en anmärkning.
Landshöfding redan på hösten 1833 bordt vara kändt, att, i anseende till det understöd Länets innevånare genom enskildes välgörenhet erhållit, den reqvirerade och åren 1832 och 1833 undfångna Undsättnings-Spanmålen icke behöfde till det dermed afsedda ändamålet, Länets undsättning, användas, Kongl. Stats-Contoret dock härom lemnats i okunnighet intill år 1835, då Räkenskaperne dit inkommo, hvarigenom bemälte Embetsverk sålunda beröfvades tillfället att under de löpande 2 till 3 åren disponera nämnde Spanmål, som under denna långa magasinering tagit sådan skada, alt den uppkomna förlusten lill en betydlig del äfven derifrån härflyter, enär, i händelse så beskaffad anmälan af Herr Landshöfdingen i tid gjorts, förlusten, om sådan inträffat, bort blifva vida mindre, än nu förhållandet varit. 47 - 6:o De Län, sora häfta för de betydligaste uudsätlningsskulderne äro: Norrbottens Län för R:dr 248,766: 34. — Westerbottens cl:o för „ 224,484:32. 4. Wermlands d:o för 60,000: Hallands dra för — Kopparbergs dra för .. „ 50,962:17. 1. Vid dessa undsättningars meddelande bar, der sådant kunnat ega rum, den af Rikets Ständer gillade princip blifvit följd, att endasträntefria förskotter emot borgen tilldelats enskilte personer, i ändamål att åt behöfvande tillhandahålla Spanmål efter bestämda priser. Betydliga penningesummor hafva ock blifvit på nämnde vilkor till enskilte utanordnade; men som en del af de i följd häraf upprättade Contracter oell dertill hörande Säkerhetshandlingar förvaras vid Lands-Contoren, samt blott summariska förteckningar, utan bifogade afskrifter af Borgensförbindelserna, till Kongl. Stats-Contoret insändas», hafva ej heller dessa Contracter och Säkerhetshandlingar kunnat af Revisorerne granskas, utan har af förteckningarne allenast inliemlats, att t. ex. i Westerbottens
Srats.Utflkottet med defl widsträcktare kännedom as det hela, räckts närmare Mweckla och med Detz af Riksens Ständer afl» 626 12 Dcccmbcr. alltid wäl cmoltague förord understödja dem, hade Rik sens Ständer säkert g,oil afseende derpå: och om sä» medelst tillkommit <tl suuständmt förste q i ketta ä'>>ne, irn-esaitande sa mäl ten ordinaira foiu den extra-ordjriaira Minister. Staren — dock Utan altför nägoir del in rä lisi personalens bestämmande, hwilket, enligt Regerings Formen, endast tillkommer Konungeniwif» lar järt intet ögonblick, att Hans Ma,n med bäve nåd och nöje emolragit ett fädan: Riksens SränderS för» stats samt deraf stadfästa! hwad Nied omstandighererne funnits lörenlljt. 1!ti nii" redan äbcropadr ödmjuka Me e oriak näiynde jag blott i förblgäende, akt dek, wid SwerigeL nuwarande belägenhet, siMeS hwarke» möjligt eller nödigt att hälla Ambapakeur wid »agot Hof svin hälst. — Sedan Stais Ulstort.k nu mera föresiagil en minskad summa as 92.020 R:d. ärligen, ken jag förmodar warda af Riksens Ständer faststäld, fär jag derwis tillägga den simpla, me„ afgörande, blott arichmetilka anmärk» ningen, att , om efter förra bruket, twänne Amössiadeu» rer härefter skulle tillsättas, absorbera desie allena, wid nutvaremde dyrhet fa i Paris som i Petersburg hel» summan: tillsäkkcs en, ätgär halswa summan; och blir det en ren omöjlighet, att med den äterstäendc hälften bestrida de öfrige af MinisterStatens äswan upräknade z asdclningar.
Sora, vid pröfning af en uli serskild motion gjord framställning derom, att laga lysning borde föregå förnyelsen af äktenskap emellan frånskiljdn makar, Rikets Ständer ansett, att de giftermåls-aftal, hvilka efter lag kunna af frånskiijde makar ingås med andra personer, icke böra lemnäs utan lagens skydd, äfvensom att den ifrågavarande äktenskapsförnyelsen till sina verkningar, så väl på makarne inbördes, som på andra personers rättigheter och åligganden, är af aldeles enahanda beskaffenhet med giftermål emellan personer, hvilka icke förut haft hvarandra till äkta, hvadan samma skäl, hvilka tala för offentliggörande på förhand af det lillämnade äktenskapet i den sistnämnde händelsen, gälla äfven i afseende å frånskiljda makar; alltså få Rikets Ständer, på grund häraf, och dä, till vinnande af enhet och öfverensstämmelse i lagstiftningen, jemväl vigsel synes för ifrågavarande fall böra påbjudas, härmedelst i underd. föreslå : att en Författning måtte i Nåder utfärdas, hvarigenom, med ändring af förra stadganden i detta ämne, varder förordnad!, alt, då frånskiljda makar vilja med hvarannan å nyo träda i äktenskap, bör iakttagas hvad angående lysning och vigsel i allmänhet är genom lag föreskrifvet. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Julii [834- i Éxpcditions-UIskotiets Förslag till tind. Skrifvelse IV.■ o Sa.' iog N:o 82. Uppläst och godkänd t Lös Ridd. och Adeln den 28 Julii 1834- Preste-Slåndet den 28 Borgare-Slåndet den 28 Bonde-Ståndet den 3o — -r~ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ angående rättighet för egare af Skatte-ffälsehemman att lusa frälseräntan} när densamma utom börd säljes. (Lug-Utsk. N:o 24.) S. Å. K.
Distrikt-läkaren i Åbus, under vilkor, att befattningen derigenom blifver i alla delar lika med publika läkaretjenster, desto hellre som Åhus hisinge-'och hamnplats, med en folkmängd af omkring 1,000 personer, väl lämpar sig-såsom station för en läkare, och hafva en del af innovånarne uti de begge ofvannämnde föreslagna nya distrikterna visat sig villiga, att åtaga sig uppoffringar för beredande af kostnadsfri bostad åt de läkare, sorn der skulle komma att anställas. Med afseende på hvad Eders Kongl. Majits Befallningshafvande anfört, finnér Kollegium den begärda tillökningen i läkarcpersonalen för detta folkrika län behöflig och får alltså i underdånighet föreslå, dels att extra Proviucial-läkare-befattningarna i Brösarp, Broby och Cimbrishamn måtte å ordinarie stat med full lön öfverflyttas, de sistnämnda dock först vid nuvarande iunebafvarnes afgång från tj ensteri, dels anslag äskas för 2 nya Provihcial-läkare i Åby och Köinge, hvardera med full lön, hvaremot Kollegium, i hvars förslag, såsom förut är mundt, något arfvode för Distriktsläkare i icke ansetts höra ingå, med afseende på det högst obetydliga tjenstgörings-clistrikt, sorn tillhör läkaren i Åhus och ställets när belägenhet' till Provincial-läkarestationen i Christianstad, icke funnit skäl att tillstyrka det af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ifrågasatta arfvode för distrikt-läkaren i Åhus. Således - en tillökning i utgift för detta län . Malmöhus Län, med en befolkning af 268,664 personer, deraf 38,498 i städerna, har för närvarande två ordinarie och en extra Provincial-läkarc, stationerade i Malmö, Landskrona, och vid Öfvedskloster, två Distrikt-läkare med befordringsrätt i Skytts och nordligaste delen af Luggude härader, sex stads-läkare och, förutom flora läkare vid Universitetet. i Lund, omkring tio läkare vid indelta regementen.
Hon hade gått sig trött o c h hade för ett ögonblick slagit sig ner på en soffa i Kungsträdgården långt ner åt kajen, så att hon i c k e skulle höra musiken från B l a n c h '. D å k o m m o ett par äldre herrar o c h slogo sig ner på samma soffa som hon, två fina, prudentliga gubbar med glasögon och ärevördiga, allvarsamma ansigten, och de fortsatte ett påbörjadt samtal, som tycktes intressera dem mycket, o c h Ingrid kunde icke undgå att höra hvarje ord. Snart förstod hon, att de talade o m en utländsk sångerska, som hade uppträdt på operan i våras, och som tycktes ha varit en af verldens förnämsta konstnärinnor. Bägge de gamla herrarne hade sett henne, men de voro icke ense om, i hvilken roll hon varit bäst, den ene på- stod, att det var i Carmen, den andre tyckte bäst om henne som Margareta. H a n påminte o m, huru mästerligt hon gjort den o c h den scenen — i synnerhet beskref han hela kyrkseenen, som han kallade den, o c h förklarade, att alla de afvikelser från de vanliga Margaretornas traditionella sätt att spela den scenen, voro rent af genialiska; tänk, huru ypperligt var icke det sätt, hvarpå hon motiverade, att Margareta någonsin tog sin tillflykt till sidokapellet o c h ej gick ut med de andra kyrkbesökande qvinnorna! hon blifvit öfvertygad o m, att all hennes ånger och bot är förgäfves, då himlens förkastelsedom slår ner på henne som en åskvigg o c h förlamar alla hennes själskrafter o c h den onde till sist reser sig b a k o m bönepallen; ja, det lät, som om den gamle herrn tyckt, att just detta drag varit det mästerligaste, att åsynen af den onde släckt förnuftets ljus hos Margareta; men hvarfor han tyckte så, det fick aldrig Ingrid veta, ty de bägge herrarne reste sig upp och fortsatte sin promenad åt Blasieholmen till. Tänk, så besynnerligt! V a r det så allvarsamma saker, som framstäldes på teatern?
Fögderi. Socken. Christianstads 1 Ingelsta och Järresta. Löderups. Borreby. Hoby. Nöbbelöfs. Cimbrits. Gladsax. Willands och Gärds Rörrums. samt Albo. Melby. Hvitaby. Raflunda. ! i Maglehems Åhus Ljungby Gualöfs. Ivetofta. Malmöhu» Luggude, Rönnebergs Malinge. och Onsjö. Farhults. Jonstorps Brunby. Wäsby. % Wikens. Allerums. Helsingborgs Landtförsamling. Råhus. Qvistofta. Glumslöfs Heislöfs Öija. Tofta. S:t Ibbs på Hven. Torna, Bara och HarSaxtorps. i jagers. Westra Carleby, Hofterups. Baisebäcks. Löddeköpinge. Borreby. Fledje. Kongl. Maj is Nåd. Proposition Jti 67. 47 Län. Fögderi. Socken. Malmöhu» Torna, Bara och HarFlettje. jagers. Lomma. Bui löfs Oxie, Sk > tts och WemFosie. i i 1 menhög». ' Hyllie. Bunkeflod». Klagstorps. Tygelsjö. Gessie. Eskilstorps. Hvellinge. Stora Hammais Rengs. Maglerups Trelleborgs. Dalköpinge. G islöfs. 1 Simlinge Lilla Isie. Östra Torps. Hemmesdynge. Lilla Beddinge. Tullstorps. Östra Wemmenhögs Skifarp». 1 " Ljuoit» och Herresta. ' Nöbbelöfs. Snoriesta. Balkåkra. Bjerresjö. Stora Herrestad. Blekinge. 1 Bräkne och Listers. Alla socknarne. Östra och Medelstads. Alla socknarne Calmar : Södra Möre. Alla socknarne. j Norra Möre. Dörby. j Strandaoch Haudbörds. Calmar Landtförsamling. Kläckeberga. Förlösa. Kongl. Majus Nåd. Proposition M 67 Län. Fögderi. Socken. Calmar. Stranda och flan Ibörds. Tunaläns. Sevedes och Åby. Ryssby. Alhems.
Denne förut i Slitens tjenst utmark,te tjensteman har vetat, att organisera och under 10 års tid föra eit Commissariat för till och mod 7000 man, och del på en sträcka af 20 mil, der större och mindre sjöar och Landt-transporter, utan Kronoskjuts, vållade mångfaldiga hinder och afbrott, utan att till biträde för både vård och redogörelse hafva mer än 6 tjenstemän under sig. Jag säger ej mer: våra Commissarialer äro kände. Endast såsom ett bevis på hans förtjenst, får jag påminna om hvad som af ingen bestrides , att Svenska Soldaten alldrig varit bättre förplägad till sitt nöje, och haft bättra Ridd. o. Ad, Pro't. 10 B. t. Afd. y 5® Den 17 N o v e m b a r f. m. hälsa, än vid Gölha Canal. Denne roan dignade äfven slutligen, och lemnade, vid en sådan befattning, efter sig i behof en skjliklig hustru samt ett hoppfullt barn, hvilka erhöllo 200 R:dr. Döden och tiden hafva nu befriat Bolaget ifrån denna utgift, emedan sorgen snart lade Kocks Enka på sjuksängen och i grafven; och barnet har fyllt i5 år, samt får således ingen ling mera. Jag ser detta Barns Förmyndare här närvarande och han kan säga, om dessa penningar blifvit väl använde. Samma gång erhöll Löjtnant Carlströms Enka 100 R:dr, sedan mannen från företagets första början öafbrutit i 12 års tid tjenstgjort vid Canalen, och elter otaliga mödor vid en vidsträckt upphandling och framskaffning af Skogs-effecter, dödt i armod. Äfven denna pension är, i följd af ett måttligt arf utaf 4°°° R-'dr, indragen. Derefter följde en Lif-Grenadiers Enka, sorn feck ro R;dr, hvilka äro de enda, som återstå af de beviljade 3io R;dr. — Af allt detta uppkom en Summa af i,5oo R:dr till pensioner efter Bolagets Tjenstemän, och o3o för arbetarne.
K: dr öre Centner hö. fl. R:dr öre Joh. Augustin. Vidimeras ex officio Joh. Augustin. Af Johan Victor Lundqvist från Skaraborgs län, om anvisande af det till filialbankerna utgående anslag till förstärkning af allmänna Diskonten. Jordbrukets tryckta ställning gifver dagligen förnyad anledning till allvarliga bekymmer. Hypotheksföreningarne hafva gäckat jordbrukarens förhoppningar om rösel sekapitals erhållande, till bevis hvarpå jag torde få anföra, att lån till omkring 30,000,000 R:dr äro, mot godkänd säkerhet, beviljade, utan att Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:is 8 och 6. 13 någon del deraf kunnat utgå; varande det derjemte öfverlemnadt åt en obestämd framtid, när dessa påräknade lån kunna utfalla. Under förutsättning att hypoteksbanken skulle kunna uppfylla det med den i Rikets Ständers Bank varande Låne-afdelning afsedda vilkor, hafva Rikets Ständer indragit bemälda låneanstalt, men lemnat derhän, huruvida möjlighet för den nya kreditanstalten att, ens i närmaste framtiden, utlemna några lån, kunde finnas eller icke. Till manufakturers och fabrikers understöd hafva Rikets Ständer Häraf löpa 3,150,000 R:dr med 3 procent, 10,000,000 R:dr med 4 procent, 9,600,000 R:dr med 5 procent och 12,000,000 R:dr med den ränta, Fullmägtige i Rikets Ständers Bank bestämma. Handeln, manufakturer och fabriker äro således väl tillgodosedda; endast jordbruket är lemnadt åt sitt öde. Yisserligen kan jordbrukaren från filialbankerna erhålla lån, men då alltid mot högre ränta, till och med 7 procent, och alltid på så kort tid, att han måste draga ringa eller ingen båtnad af desamma, helst omsättningen af hans produkter fordrar mycket längre tid, än omsättningen inom andra näringsgrenar. Allmänna
Ty om man undantager introduktionsuppträdet i Fritiof kommer till kantor Ring och måhända en eller annan strof i Fritiof och Björn, förekommer här i sjelfva verket ej vidare något parodierande öfver Tegnér, hvarken af hans framställning af det fornnordiska lifvet eller hans poetiska sti ». Ett närmare inträngande i Tegnérs individualitet eller karaktären i det stoff, Tegnér upptagit i sin Fritiofs saga, och ett derefter läm-padt förfaringssätt innebär Runebergs parodi icke. Den är af blandad art, dels direkt i uppslaget, dels indirekt i genomförandet, ungefär af samma lustiga slag som Den siste kandidanden. Detta bestyrker den uppfattning vi redan uttalat. Men läsaren må sjelf döma. Vi meddela här fyra stycken, af hvilka det första svarar mot Kung Bele och Torsten Vikingsson hos Tegnér, det andra mot Vikingabalk, det tredje mot romansen med samma benämning och det fjerde mot Fritiof kommer till kung Ring.Fritiof hos Balders. Ung Fritiof kom till Balders en aftonstund; Der suto gossar många kring bordets rund. Herr Hilding dock, den gamle, satt högst i hopen Och talte visdomsläror och tömde stopen. Och mycket talte gubben om ölsäll nord, Om krögardisk, som mer är än kungabord. Och mycket sad ’ han äfven om glans, som kröner De äkta finkelgossar, de Bacchi söner. Men när han talt till ända och såg sig om, Och Fritiof, fostersonen, i salen kom, Då sågs den gamles öga än mera klarna. Lugnt tog han sig en sup och begynte varna. » Du är student, ung Fritiof », så gubben sad ’, » Det namnet tyder flit, såsom visan qvad *; Var trogen då ditt kall, det är mångahanda, Men trägenhet i dryckjom är flitens anda. Väck aldrig gräl med värden, hvad än han bad. Så länge solen skiner, är dagen glad. Blott dåren älskar trätor och rynkad panna. Den vise sväljer mycket vid rågad kanna. Drick utan krus, drick väldigt och drick med hast, Den fisk, som simmar snabbast, blir fuktigast.
7ä bunkar, burkar buteljer och flaskor, på hvilka varor inkomma, och som icke, enligt särskildt stadgande i taxan, inbegripas uti vigten för tullberäkningen — Fria fönster-, alla slag i skålp. — 3 kemiska — Fria. Ijuskron-, . 1 skålp. — 1 3 Förslag till Tulltaxa. 15 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr | öre. Glas: i optiska, lösa och oinfaftade — Fria patentoch glastakpannor — Fria spegel-: råa och oslipade eller s. k. glasämnen 1 skalp 3 slipade, ofolierade i skälp. 5 folierade 1 skålp. to ur1 skålp. to andra slag, karafmer och pressade eller slipade lia skor derunder inbegripna ... 1 skålp & 15 Glasflusser s osiipade samt slipade, men oinfattade 1 skålp. 60 infattade med guld eller silfver, vägas med inj fattningen och förtullas såsom den; infattade med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Glasgalla Ft i Glasmästarcdiainanter, infattade; se Verktyg. Glasskiirf eller Krasglas — Fritt Glasvaror, försedda med flätning, sorn icke utgöra varuemballage; se Glas. Glasögon, lorgnetter och andra monterade optiska glas; se Instrumenter, optiska m. 11. Glaubersalt: se Salt. ■* Glete, eller Glitt, alla slag — Frii t: Glober — Fria Glycyrrbiza; se Lakritsrot. GraitlS d’Avignon; hänföras till Färger, ej specificerade. Gramaner; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Granatäpplen: se Frukter och Bär, ej specificerade. Granatäppleskal — Fria Grifflar af sten, infattade eller oiufattade — Fria. Gryn; af Spanmål; se Spanmål. 1 16 Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. Gryns ris , äfvensom rismjöl 1 skälp.
Cederström alldeles riktigt uppfattad, och att Hr Landtm:s mening var, att den propos., som nu komme att framställas, skulle omfatta blott caffe, för hviket Utsk. föreslagit 3 sk. 4 r:st., men åtskillige ledamöter yrkat 4 sk:s införseltull pr få, samt att serskild propos. skall blifva framställd i fråga om brändt eller Den 2 Juni e. tn. 305 eller malet caffe, sorn i 1845 års tulltaxa blifvit sammanfördt med caffesurrogat. Sedan härefter propos. lill bifall å Ulsk:s förslag, att nu gällande införseltull å caffe 3 sk. 4 r:st. få må bibehållas, blifvit framställd och besvarad med blandade ja och nej, hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad. ansåge införseltullen å caffe böra utsättas till 4 sk. få. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med många nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att härvid ja varit öfvervägande. Frih. Tersmeden begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voler.propos.: Den som bifaller alt, på sätt Bevilln.Utsk. föreslagit, nu gällande införseltull å caffe, 3 sk. 4 r:st. få, må bibehållas, voterar i»; den det ej vill, voterar neji vinner nej, anser R. o. Ad. införseltullen å caffe böra utsättas till 4 sk. pr få. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 22. Nej — 20. Då härefter Utsk:s förslag att införseltullen å brändt och malet caffe måtte nedsättas till 4 sk. pr få, framställdes till föremål för öfverläggning, yttrade sig Frih. Cederström: Som den föreslagna nedsättningen icke synes mig pä något sätt motiverad, och statsverket hittills haft ökade inkomster af den nu gällande tullen, anhåller jag, att Ståndet måtte bibehålla tullbeslämmelserne i 1845 års tulltaxa.