Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare anmärkes att man nu vill fråntaga Riks-banken landlfastighels-fonden och öfverlemna den till Hypotheks-banken, men Hypotheks-banken lärer väl icke sjelf bedrifva någon utlånings-rörelse till enskilda personer, utan utlåningen skall Sammans. Stalsoch Banko-Utskottets Utlåtande M 24. i5 gå genom enskilda Hypotheks-föreningar, som deruli blifva delaktiga. Men är det så afgjordt ali de redan bildade och med af Kongl. Majit fastställda reglementen försedda Hy potbeks-löreningar skola finnas benägna all på föreskrifna vilkor deruli ingå? Och om några beqväma sig dertill, månne sådant kommer att ofördröjligen ega runi med alla? Och innan della skett och blifvit reglerad t, skulle efter den föreslagna öfverflytt ni ngen tillgång till låns erhållande utur denna fond blifva slängd för lånebehöfvande uti många landsorter. Det synes mig fördenskull vara alldeles för bittida att nu besluta det landtfastighels-fonden skall fråntagas Riks-bauken, förrän alla enskilda Hypotheks-föreningar blifvit inkorporerade i den stora RiksHypotheks-föreningen. En vigtig omständighet bör icke förbises, att jordegare nu innehafva sina små fastighetslån mot 4 procents ränta och 3 procents afbetalning på hufvudstoien, hvarigenom de slutliqvidoras på 2lV2 år. Före förra riksdagen var det blott 2 proc. kapital-afbetalning, då amorteringen skedde på 28V> år, och dervid bade det bort förblifva. Förändringen häraf, äfvensom fondens förminskning, har skett tvärt emot det Riks-Stånds önskan, hvilkas små hemmansdelar likväl utgöra den största delen af Svenska jorden. Nu föreskrifves i 13 § cn högre ränta eller 3 procent och dessutom V* procent i förvaltnings-arfvode. På detta sätt blir den årliga räntan minst 1V4 procent högre än den nu är. Af de 6 procent sorn skola erläggas, minskas alltså kapitalskulden med endast 3/t procent om året och kommer att vidlåda hemmanet öfver 40 år.
Utaf anslaget för omläggning af vägen vid Flottsundsbackarne i Bondkyrka socken af Ulleråkers Härad och Upsala Län, 2,100 R:dr, (dito) 1,400: Utaf anslaget för omläggning och förbättring af allmänna landsvägen genom Håbo Härad i samma Län, 3,469 R;dr 32 sk., (dito . 2,300: Anslaget för omläggning af en del utaf landsvägen emellan Tibble och Grans gästgifyaregårdar inom Bro och Håbo Härader af samma Län (dito). 13,000: Utaf anslaget för omläggning af landsvägen vid Läingsandsbacken i Näs socken taf Bro Härad och samma Län, 5,600 R:dr, (dito) 4,200: Transport: 1,634,790: 5. 9. — 55 — Transport: 1,634,790: Utaf anslaget för omläggning af landsvägen emellan Barkarby och Tibble gästgifvaregårdar, till undvikande af Lungsundsoch Knekte-backarne i samma Härad och Län, 6,910 R:dr, (67 §) 4,500: Utaf anslaget för sänkning af åtskilliga backar å allmänna landsvägen inom samma Härad och Län, emellan Tibble och Nyqvarns gästgifvaregårdar, 2,322 R:dr 24 sk., (dito) 1,161: 12. Utaf anslaget för omläggning af landsvägen öfver åtskilliga backar inom Trögds och Asunda Härader i samma Län, mellan dito dito, 3,067 R:dr, (dito) 2,045: Anslaget för omläggande af allmänna landsvägen vid Snickarekrogsbacken i Huddinge socken af Svartlösa Härad och Stockholms Län (dito) 6,160: — Anslaget för omläggning af vägen vid Råsta backe i Spånga socken af Sollentuna Härad och samma Län (dito) 1,650: — Anslaget för förbättring af allmänna landsvägen vid Kummelbyj Rotebro och Rudbeckens backar i Sollentuna socken af samma Härad och Län (dito) 2,133: 16
Arian sjöngs med känsla utan Bötels osmakliga öfverdrifter och renderade dubbla in-ropningar, blombukett m. m., hvilken liksom juvelringen i Robert visar att har hr ödman ett helt garde, så har hr Lundmark åtminstone ett och annat — kompani. För resten gick Martha denna gång, i Sept., verkligen utan större olyckshändelser, hvilket är otroligt, men sannt. Nödvändigheten att upprätthålla repertoiren under hr öd * manns långa höstheähet måste tagas med i räkningen vid bedömandet af åtskilliga repriser, som hörbarligen måst i all hast anordnas. Denna brådska hade till och med sina verkningar på solisternas prestationer, af hvilka de i op. Emani voro något underlägsna hvad man kunnat vänta med minnet af operans uppförande senaste års höst. Så var t. ex. hr Lombergs debut i Carlos ’ parti långt lyckligare än hans uppträdande dennahöst. Ej nog med att} nga framsteg formärktes utöfver den nivå som sångaren intog såsom debutant, de fel i tekniken, hvilka man vid debuten beskedligt blundade för under hopp till framtiden, framträdde nu förvärrade. Hr L: s hela uppträdande «om kejsare och herskare var allt annat än karaktäristiskt. Han måste lära sig gå och stå på scenen, gestikulera med mindre grofhet, särdeles i ett sådant parti, och noga akta sig for ett grimacerande, som Bkall föreställa vrede och passion, men som på åskådaren verkar halft ynkligt, halft lifvadt. Den vokala framställningen var hvarken så korrekt eller så tilltalande som i fjol, då rösten också gjorde sig gällande med mer klarhet och priecision. Hr Lombergs plastiska otymplighet tycktes denna afton dessvärre ha smittat fru Östbergs Donna Sol, som särskildt gjorde en förfärlig entré. Sången var som vanligt förtjenstfull, om ock något mer bredd kunde önskas i ensemblcnumren och i ca bal ettan, en stundom mindre gäll vo * kalisation, särskildt hvad drillarne ankommer.
Enligt från vattenledningsstyrelsen meddelade uppgifter upptages kostnaden härför till förslagsvis 500 Riksdaler. 14 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 70. Bibliotheket och samlingarne. Till inköp af böcker och tidskrifter, jemte samlingarnes förökande, upptages 2,000 Riksdaler. Undervisningsmateriel. Denna utgiftstitel erfordrar en ganska betydlig förhöjning, helst den nu varande undervisningsmaterielen är icke allenast högst ofullständig, utan jemväl i ett särdeles bristfälligt skick. Skplan har största behof af förlagsplancher och gipser för ornament och figur, af mekaniska modeller, förebilder för klotsritning, m. m. Önskligt vore äfven, om skolan kunde tillhandahålla obemedlade lärjungar de för vissa läroämnen nödiga instrumenter, ' såsom grafsticklar, mallar, jernlinealer, redskap för tillverkning af blommor och papparbeten med flere. Till uppköp och underhåll af allt detta erfordras årligen ett belopp al 5,000 Riksdaler. Inventariers underhåll. Härtill upptages förslagsvis 2,000 Riksdaler. Diverse utgifter, såsom annonsoch tryckningskostnad, skrifmateriel och postporto; för undervisningen behöfliga råämnen, såsom lera, gips, m. m.; omslipning af litografiska stenar; proftryckning af pågående gravyrarbeten och mera dylikt; transportkostnader; expositions-omkostnader; belöningar; underhåll af värme-, ventilations-, gasoch vattenledningar; klosetters rensning; skurning i lärosalarne, m. m., upptagas approximativt till Riksdaler Riksmynt 5,500. På grund af förestående får skolstyrelsen underdånigst föreslå följande: Utgifts-stat Löner och arfvoden. Föreståndaren Kassaförvaltaren » 50(
Directionens öfver Serafimer-Lazarettet upphörande, af honom anförde grunder, yrkat, att äfven Directionen öfver Danviks Hospital måtte upplösas, och detta, Statssamt Allm, Besv.- och Ehon.-Utskottens Utlåtande, N:o /j.8. 11 lika med öfriga Hospitaler och Lazaretter i Riket, ställas under SerafimerOrdens-Gillets förvaltning, samt att Hospitalets säkerhets-handlingar måtte hädanefter af Rikets Ständers Revisorer granskas. Efter det Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet med Stats-Utskottet sammanträdt, hafva Utskotten detta ärende till öfvervägande förehaft; och som, i anledning af Rikets Ständers Revisorers ofvanberörde anmälanden, Stats-Utskottet, i §. got af sitt utlåtande N:o 54, tillstyrkt det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att ej mindre fullständiga räkenskaper för samtlige under Directionens för Danviks Hospital förvaltning ställda, genom Statsanslag eller enskilde donationer tillkomne, medel jemte säkerhets-handlingarne förde lån, hvilka af nämnde medel kunde vara utgifne, må, för så vidt sådant icke funnes stridande mot vederbörande Testatorers meddelte föreskrifter, hädanefter hållas Rikets Ständers Revisorer tillhanda, samt denna del af Stats-Ulskottets omförmälda utlåtande blifvit af Rikets Ständer gillad; alltså och då vederbörandes vägran att hålla Hospitals-Cassans lånehandlingar i granskningsandamål för Revisorerne tillgänglige synes utgöra egentliga skälet för den väckta motionen, samt, enligt hvad Stats-Utskottet i §. 88 af förenämnde utlåtande upplyst, fråga uppstått derom, att Kongl. Serafimer-Ordens-Gillets inseende öfver Sjukvårds-anstalterne i Riket skulle komma att upphöra, finna Utskotten sig ej kunna tillstyrka, att någon åtgärd i anledning af von Zweigbergks ifrågavarande motion må af Rikets Ständer för närvarande vidtagas. Stockholm den 3o Januari 1845.
Må detta vara nog, för att stadga öfvertygelsen om ärendets vigt och värde, samt förmå oss att icke motarbeta en förbättring, som hedrar och gagnar tidehvarfvet, helst tiden synes vara inne att göra och icke endast orda om förbättringar. Jag föreslår derföre: 1:0 att R. St. måtte underd. begära, att nya författningen om rikets mått, mål och vigt må blifva under loppet af innevar. år utfärdad och anbefalld til! allmän efterlefnad ifrån och med 184?.; 2:0 alt den från och med i8ji må i skolorna föredragas och inöfvas. lii1 Hjerta, Lars: Jag anser mig uppkallad att med några få ord besvara de anmärkn:r, den sista välde talaren gjort mot min motion. Jag tager mig friheten fästa hans uppmärksamhet derpå, att min motion icke bestridt hvarken det theoretiska värdet af de mäns arbeten, som yrkat decimalsystemets användande på mått, mål och vigt, eller detta systems nytta för den större räkningen, samt vid calculer på papperet. Jag har endast framställt mitt tvifvelsmål, huruvida tiotalsindelningen, med god påföljd, kunde till allmänt bruk införas i den mindre trafiken, och jag grundar detta tvifvel på omdömen af mångå upplysta och erfarna personer, som sett följderna deraf i andia länder, hvarest en sådan indelning redan varit påbjuden i mångå år. Den 4 Mars f. m. 45 I Frankrike infördes den under sednare revolutionstiden'eller under Nnpoleons styrelse, du man ännu icke vågade hoppas några sådana reformer i andra länder. Beslutet derom har sedermera varit gällande omkring 20 år, men likväl vet hvar och en, som besökt Frankrike, att i alla bodar och hela den mindre handeln räknas längdemåtten der icke efter metre, utan efter aune, äfvensom vigten icke efter kilogramme, utan efter livré.
frun lära sig, a t t hvar hälst hennes mans arbetsfält var beläget, i hast kunna slå ned sina bopålar och tillkalla hemmets penater. Så fick hon från Skånes sydligaste strand och upp till Helsingland flytta omkring i en hel del af Sveriges provinser, på 16 år byta vistelseort icke mindre än 11 (elfva) gånger, ej sällan boende i trakter, där mat knappast kunde fås för pengar, och under tider, då efter hand 7 små barn togo moderns krafter och tid i anspråk. Hennes make hann knappast mera än anskaffa det folk, som skulle verkställa själfva flyttningarna, det öfriga fick fru Atterbom själf besörja, och hon gjorde det med oförliknelig hurtighet och praktisk duglighet. Denna senare egenskap framträdde allt merai den mån hushållet växte, och hon öppnade sitt hem för de sällskapskretsar, som där så oändligt väl trifdes, därför a t t värdinnan var sa behaglig. Hennes takt var så fin, hennes älskvärdhet så hjärtevinnande, och hon ägde den oskattbara förmågan a t t kunna glömma sig själf och helt gå upp i andras intressen. Sedan major Atterbom blifvit utnämdtill chef för västra distriktet, flyttade han den 2 okt. 1879 med sin familj till Göteborg, och från den dagen var det slut med vandringslifvet. Ogärna, utom för mindre utflykter, lämnade sedan majorskan sitt komfortabla hem, alltid beläget så a t t grönska smekte hennes öga och där hon var i tillfälle a t t odla sina kära blommor. Huru väl hon förstod sig på dessa visas däraf, a t t hon vid landtbruksmötet i Göteborg 1891 valdes till prisdomare i gruppen trädgårdsväxter, särskildt blommor. Allt skönt tilltalade henne ju, och liksom i barndomshemmet njöt hon i det egna i fulla drag af musik och samlade gärna musici, framför allt sångare, omkring sig. För språkets välljud hade hon äfven sinne. Hon läste gärna och hon läste väl, j a så vackert, a t t det var en njutning a t t få lyssna till hennes i allt så sympatiska och fängslande föredrag af en författares tankar.
Word sam t Memoria lk Titt det förstärkte Stats - Utskottets afgörande genom Votering med Riksens Ständers rätt har, i stöd af 71 §- nkr 548 Den 16 April. uti Regeringsformen och Zo §. i Riksdags-Ordningen^ blifwit frän de Nespcctive Riks-Standen remitterad den emellan wälbemälte Ständ upkomne siiljaktighct, uti fräsan, huruwida, i afseende pä Bewillningens utgörande, nägon befrielse frän Minimi-afgifts ärläggande för Hus i Städerne borde aga rum. I anledning häraf har det förstärkta Stats-Utffotte^ sammanträde; och sedan Handlingarne blifwit upläste, samt efter manligheten en utlottad, har följande voterings, proposition blifwit framställd och bifallen: "Den som hifaller att frihet frän Minimi - afgifts erläggande för Sus i Staderne mä äga rum, strifrver Ia; Den det ej kvill, skrifwer P7ej — winner vres; sä kommer Mjnimi-afgift för Hus i Staderne att erläggas. Ester voterings - Sedlarnes utdelande, äter uphämtande och öpnande, befunnos ?y Za och 40 Nej; Och som Ja säledes wunnit; sä kommer Minimi - afgift för Hus i Staderne icke att äga rum. Till Riksens Högloft. Ständer fär det förstärkta Utstottet detta förhällande härmedelst wördsammeligen anmäla. Stockholm den 14 April 1810. Pä Högloft. Ridderflapcts och Adelns Ledamöters »vägnar Lla.68 kleming. Pä Högrvördige Prestc-Ständes Leda>nöter§ »vägnar 'k k. IV e i ä m n n. Pä Wälloft. Borgare - Ståndets Ledamöters magnar Larl kr. 1^ u u ä b e r u. Pä Den 16 April' 649 Pä Hederwärda Bonde - Ståndets Ledamöters magnar I o N I o n 8 8 o n. dl. Irlläeliur. Wördsamt
R. St., som från Stats-Utskottet af nämnde handlingar erhållit del, hafva deraf inliemtat, att Räntegifvarne, oaktadt den verkliga förmon, som dem genom befrielsen från räntans utgörande in natura tillskyndas, likväl dels hell och hållet undandragit sig ali forsel-ersättning, dels, till obetydligt och mycket olika belopp i allmänhet, erbjudit en sådan, och att blott en ringa del velat åtaga sig en eller Rera skillingars afgift per lispund, äfvensom att E. K. Majrts Befallningshafvande i ämnet sig olika yttrat och föreslagit skiljaktiga belopp, hvarmed forselersättningen skulle utgå. Detta hafva R. St. i öfvervägande tagit; och som Kongl. KammarCollegium och Kongl. StatsContoiret gemensamt tillstyrkt antagandet utaf den afE. K. Majrts Befallningshafvande i Vestmanlands Län föreslagna beräkningsgrund, att nemligen, med anledning af Kongl. Förordningen den 22 Julii i8o3, som fastställer i forsel-lön, för den indeldta Afradsoch Krono-TiondeSpannmålen, 16 sk. per Tunna, hälften Råg och hälften Korn, hvilken vanligen skall väga 12 lispund, ifrågavarande ersättning måtte, med 1 Exp. Utsi* Förslag till Lind. Per lispund Ränte-stråpersedlar, erläggas af samtliga Rantegifvariie, hvilka hittills sådana persedlar, för Kongl. HofStallets räkning, in natura utgjort , hafva R. St. alltså funnit för godt bifalla, att äfven för framtiden fort sei-lön för de till Kongl. KöfStallet anslagna Hö- och Halm-räntor, hvilka, till följd af Rikets Ständers beslut, numera böra af Räntegifvarne i Upsala , Stockholms, Södermanlands och Vestmanlands Län, efter markégångspris lösas, må till i sk. 4 rst. per lispund värda bestämd. Hvilket R. St., i anledning af E. K. Maj:tS högstberorde Nådiga Remiss, få i Underdånighet anmäla.
Jag hemställer huruwida detta är med billigheten och werkställigheken för» enligt. Z:o StatS/ Utskottet har således genom de om» sörmälta indragningar och disvositionen as Artilleriers Exereitie-Catza, reducerat Artilleri-Staben, indragit pnofetzorerne wid Artilleri-Regemen» terne, och betagit urwägarne att pa fredsfot underhälla nagra Hästar till öfningarttes werk» ställande. Del är just pa detza omständigheter som Artilleriets bestånd och upkomst hufwudsakligast hwi» lar; Tåg born Befälets och Trouppens Instcuction, möjligheten att »verkställa den Erenies som gör deni brukbare i krig, lemna ingen wäg öppen för Pnglin» gar att winna kännedom om wapnetS styrelse och an»vändande; och följderne skola nogsamt uplysa huruwi» da detza medel föra till andamaler att förbättra och Nphjelpa en Wettenskaplig Corps! Men stukeligen får jag till ttögcike pröfning öf, werlemna, huruwida Utskottet werkeligen ägt rätt att wilja disponera och lill StatS-Werket ärertaga de » Kongl. Krigs-Collegio, under namn gf Artilleriets Exercikie,Lasta insatte medel, hwilken inrättning Ur« sköttel ansett böra genast uphöra, medlen till Riksgälds» Contoiret öfiverlemnas och de deraf utgängne Arfwo» den antingen indragas eller uphöra. Hör an närmare tunna bedönikna detta ämne, torde 628 Den 12 December. torde det rillätas mig att utreda huruledes denna Lasta upkommit och af hwilka medel densamma är grundlagd. Jsrän äldsta lider har Staten bestin Artilleriet till dest ärliga målskjutning zmc skarpa skott pä man, samt destutom en liten penningesumma under namn af Premie medel.
Brottet stall straffas efter 6 Cap. Mistgernings-Balken, och Skriften confisqueras. 8:0 Smadeliga uttryck om Rikets Embetsoch Tjenstemän i och för Embelet. Brottet stall straffas efter allmän Lag. 9:0 Smädliga, förklenliga och osämja med Frem, mande Magler tydligen äsyjiande omdömen och yttranden om samtida Nationer och Stater, med hwilka Riket är i fredligt förhållande, om deras »varande Oswerhet, Regering och Regeringssätt, Höga Embetsmän och Sändebud, inre eller yttre fö> hällander, företag och underhandlingar. FSrbryke sen stall umgällas med Femtio Riksdalers böter eller uköfwer, till och 776 den 19 Zebrirarii. och med Etthundrade, och Skriften confisqueras. Är Skriften ej smädlig eller förklenlig, men genom den. samma misisörständ med Utländsk Magt sig yppat, mä den kunna confisqueras. io:v Oberättigadt kungörande i tryck af hwad, i anseende lill Statens ä färde warande underhandlingar med fremmande Magter eller eljest af Konungens i sammanhang med dem killärnade beslut och afstgter, saint des Ministrars, Rävs och Sändebuds wärf urrönt är eller förmodadt wara kan. Skriften confisqueras. Sker sädant kungörande af den, som Konungens och Statens hemligheter betrodde aro, straffes brottet efter 4 Cap. A Misigernings Balken, och Skriften confisqueras. n:o Angripelser emot enskild man, hwilke a ära ga eller för desi borgerliga namn och rykte förklenlig» äro. Brotten straffas efter 6a» Cap. Misi, gernings Balken; och warde desiutom Skriften confisquerad. 12: o Lögnaktige upgifter och wrangda framställningar tik Allmänhetens förwillande och förledande.
Samuli gick då fram till bordet, lyfte vaxbelätet, så att perlorna skramlade, och bar henne ned i vagnen under de tre männens förskräckta utrop, svordomar och förbannelser. De omringade honom, ruskade om honom och skreko alla tre på »dengi, dengi, tio rubel för ett besök af hvita Guds moder, tio rubel, tio rubel». Han ref upp från sina fickor några stora och små silfverpenningar, kastade dem i bröstet på kusken, skuffade undan diakon och vedgubbe, så att de föllo i smutsen, tog Nadja under armen och gick med väldiga steg bort. Innan man hann räkna pengarne och rädda sin värdighet, var han försvunnen i folkhopen och ute på gatan. En timme senare sutto de båda i en tredje klassens kupé på godståget till St. Petersburg. Hon var ombunden med en duk om pannan, den andra svarta ylleduken dolde för öfrigt hela hennes ansigte. Hon kunde knappt stå af smärta, att sitta var lika plågsamt. Hon halflåg med ögonen slutna och qved hela tiden. Då och då hemtade han henne vid stationerna ett glas starkt té med bröd. Eljes talade han icke ett ord med henne. Efter ett par dygns resa sutto de natten öfver på finska jernvägsstationen i St. Petersburg. Hon hade lagt sig på en stenbänk, han satt ett stycke derifrån. Hon låg likt ett bylte kläder, ditkastade på måfå. Hon plågades af kyla. Utan hufvudgärd, nästan utan hvila. De brände, hennes sår, som eld, och dock skakades hon af köld. Det var kallt, marken frusen och storm ute. Samuli hade gjort upp sitt program för sig. Nadja kunde inte visas för modern. Han trodde, att Kajsa ingenting visste, och hade ingen aning om, att Jussi, Ulfs betjent, omtalat så mycket. Kajsa skulle, så tänkte han, i sitt nuvarande svaghetstillstånd icke kunna bära åsynen af Nadja. Hon skulle dödas af vissheten att hennes dotter vore en förlorad varelse, en fullkomligt förfallen qvinna. Hon skulle sörja döden på sig, och det var bättre, att den stackars qvinnan fick somna af i frid, i tron på sitt kära barns oskuld. Han ville leda Nadjas närmaste framtid sjelf.
Den 6 April f. m. åtminstone för mig visar sig såsom blott theoretisk, för alt sålunda bidraga lill hvad vi säkerligen adla i detta ögonblick lifligast önska och lifligast böra önska: större bestämdhet och klarhet i ett mindre tydligt grundlagsstadgande, samdrägt och förening i RiksStåndens öfverläggningar och beslut. Som likväl en motsatt utgång af denna öfverläggning kan vara möjlig, anhåller jag vördsammast, att få yttra några ord om följderne, sådane som de åtminstone framställt sig för mitt omdöme. Frågan skulle 1 denna händelse, enligt 56 §. Regeringsformen, slutligen blifva öfverlemnad till ett förstärkt ConstitutionsUtskott. I sammanjemkningSväg torde likväl delta sistnämnda Utskott lika litet kunna uträtta, som det egentliga ConstitutionsUtskottet, ty de liufvudsakligaste skiljaktigheterne angå icke här blotta redactionsförslag, hvilka kunna modifieras och jemkas, — de angå sjelfva hufvudfrågan, betraktad från rakt motsatta synpunkter. De fleste af de anmärkningar, dem Ridderskapet och Adeln förklarat för dess gemensamma tankar, innebära nemligen i sjelfva verket afstyrkande af ConstitutionsUtskottets yttrande, och således indirekte af Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition; de tre öfriga Ståndens mening innebär deremot ett bestämdt bifall. Det förstärkta Utskottet, som Den 6 April f. ni. 227 livarken får nedlägga frågan eller å nyo hos Rikets Ständer anmäla de oförenliga skiljaktiglieterne, skulle således blifva satt i nödvändighet, att rösta öfver sjelfva grundprincipen af förslaget; och om resultatet af omröstningen blefve nekande, skulle ett utlåtande uppkomma, som väl stod i strid med ConstitulionsUtskottets yttrande, men som dock ej kunde leda till någon påföljd, enär 81 §. tydligen och bestämdt stadgar, att om ConstitutionsUtskoltet tillstyrker hvad Konungen föreslagit, skall frågan hvila lill nästa Riksdag, då Rikets Ständer skola sitt beslut derom fatta.