Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Den äldre damen heter Stråle", svarade den sålunda tillfrågade, "och den yngre är väl hennes fröken dotter, kan jag förstå." "Ingen titel?" "För mig uppgåfvo de ingen titel rätt och slätt Stråle." "Adligt namn kantänka", återtog länsmannen, "men det kan finnas ganska vanliga 'strålar' också, till exempel dina strål-likörer, bror Pettersson." Och Smilander skrattade godt åt sin ordlek numro två och herr Petterson ansåg för sin pligt att skratta med "höga öfverheten". "Får det kanske lof att vara en sådander 'vanlig'?" frågade han inställsamt. "Qvickt sällskap skärper vettet", utbrast Smilander, "tag hit då en 'stråle', så skall jag dricka fröken Stråles skål." Sedan det ljudliga skrattet, som följde på denna tredje upplaga af de smilanderska qvickheterna, lagt sig samt likören förtärts, tog länsmannen afsked i det han tillade: "Helsa de utländska damerna och säg att jag i morgon gör min visit på Ojala. Adjö." "Dumt", mumlade Pettersson efter den bortåkande, "att jag skulle nämna Ojala-herrskapets namn, då dom ändtligen vill vara 'inkognischonerade'! Men hvad skulle jag göra? Emellertid vill jag inte omtala det för andra frågare härnäst, ty inte behöfver jag ju känna till det. Men se, minsann, der kommer en vagn med resande", och han skyndade att emottaga de nya gästerna. Öfverraskningar. Då tant Agatha och den älskvärda fröken Jenny i akt och mening att anträda hemfärden nalkades hotel-paviljongen, hade det nyss anlända ressällskapet, som bestod af två herrar och ett fruntimmer, redan hunnit göra sig hemmastadt i salongen. Fruntimret och den ene af herrarne tycktes vara gamla goda bekanta med värden på stället och de helsningar som blifvit utbytte å ömse sidor hade varit ganska vänskapliga. Derefter hade den ene af herrarne och Pettersson dragit sig tillbaka för att, såsom den resande sagt, likså godt först som sist tala om affärer.
(Beviljadt vid 1823 och 1828—1830 års riksdagar samt utbetaldt dels under åren 1823 och 1825, dels under åren 1830 och 1831.) » samma stad, å dito af 85,000 R:dr, för dess återuppbyggande efter 1827 års eldsvåda, hvilket låns vid slutet af år 1840 återstående belopp, 82,463 R:dr 24 sk., enligt Rikets Ständers beslut under samma års riksdag, får på det sätt liqvideras, att räntan utgöres med 4 procent, och 2 procent å kapitalet årligen afbetalas. (Beviljadt vid 1828—1830 års riksdag samt utbetaldt under åren 1830 med 1832.) » staden Oregrund, å dito af 5,000 R:dr, för återuppförande af stadens år 1829 nedbrunna allmänna byggnader; skolande detta lån, som är räntefritt, återbetalas med ^del årligen. (Beviljadt vid 1834 och 1835 års riksdag samt utbetaldt under åren 1835—1837.) till staden Söderhamn, å dito af 12,000 R:dr, för stadens nya reglering och dess allmänna byggnaders uppförande efter den år 1835 der inträffade eldsvåda; åhvilket belopp årligen inbetalas 7 procent, deraf såsom ränta beräknas 4 procent å kapital-återstoden. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1841.) » staden Wexiö, å dito af 100,000 R:dr, för stadens nya reglering och återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda, emot inbetalning af 6' procent årligen, hvaraf 4 procents ränta för det återstående lånebeloppet borde beräknas -samt räntan utgå från den 1 Juli 1843, men kapital-afbetalningen . först från samma dag 1846.
N:o 523 vidblifvit sitt förslag till volerrspropos. , så vore det N:o 483, som i detta afseende borde för R. o. Ad. uppläsas. I följe häraf upplästes nu sista delen af 2:a punkten i mern. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum lomme att fortsättas på e. no. kl. | till 8. Hr von Hartmansdorff: Då betänk. N:o 483 förra gången för R. o. Ad. föredrogs och återremitterades, hindrades jag af sjukdom att vara tillstädes, men jag ser af betänk. N:o 523, att R. o. Ad. återremitterat N:o483, på den grund, att Ståndet ej ansett handelsoch sjöfartsfonden vara en bevillning. De skäl, som inom detta Stånd blefvo anförda för denna mening, äro för mig så öfvertygande, att jag derutinnan med Ståndet instämmer. Jag anser följaktligen, att, när tre Stånd bestämt afgiften till 10 proc., frågan derigenom är afgjord, och att denna voterts-propos. således bör förfalla, hvarom jag vördsamt anhåller om Hr Frih. o. Landtmts proposition. Frih. Sprengtporten: Jag anhåller endast alt få åberopa de skäl, som jag vid det tillfälle, då denna fråga förut blifvit discuterad inom Ståndet, har anfört för den meningen, att denna fråga är af bevillningsnatur. Jag kan icke finna, att, då dessa medels bestämmelse är att användas för allmänna statsbehof, de kunna äga någon annan beskaffenhet, än att vara af bevillningsnatur, och jag utber mig, då den siste värde talaren ansett voter:s-propos:na böra förfalla, att få fästa bans uppmärksamhet derpå, att del, om någonsin, är obehagligt att uppbära en afgift, under förklarande alt den icke är bevillning, då olika meningar i detta afseende emellan RiksSt.-n uppstå.
Majtts den 29 sistlidne April på bordet lagda nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om erforderligt statsbidrag till upprätthållande af den Arméens Pensions-kassa åliggande pensionering; tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; 2:o D:o d:o, angående pension på allmänna Indragnings-staten åt 2:ne afvittringslandmätare i Norrbottens län; 3:o D:o d:o. angående upplåtelse af mark från Eskilstuna kungs-ladugård till skolhus-byggnad inom Klosters församling af Nyköpings län; 4:o D:o d:o, angående upplåtelse åt enskild person af norra delen af Carl XIII:s torg i hufvudstaden till bebyggande och disposition under viss tid emot tomtöre-afgift; tillika med ett i anledning deraf nu afgifvet yttrande; samt 5:o Kongl. Majtts den 29 sistlidne April på bordet lagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående anvisande af fyllnad i ersättningen till Wadstena Krigsmanshuskassa och Amiralitets-krigsmans-kassan för de till statsverket indragna rusthållssamt enper-mille-afgifterne vid fastighetsköp. S. D. Remitterades till Lag-Utsliottet Kongl. Majtts nedannämnde den 29 sistlidne April på bordet lagda nådiga Propositioner till Rikets Ständer: Ito med förslag till ändring i Förordningen den 20 November 1845 om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof; och 2:o med förslag till Fridlysnings-stadga för allmänna kanal-, sluss-, jernvägsoch telegraf-anläggningar. Prot.-Utdrag den 3, 4, 6, 6, 8, 9, 10, 11, 13, 13, 18 och 17 Maj 1854. 207 S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar Särskilda Utskottets den 22 och 24 sistlidne April på bordet lagda * Betänkande, Nto 9, i anledning af motioner om reglerande af bränvins-tillverkningen för höstmånaderna innevarande år.
men jag tjckte, att jag hade mrit i en stor frestelse och fan, och att Gud hade nideligen hulpit mig derur. Afven p9 Valsiad hndr Agneta förtret, niimlipn af fru Ebba Oxensticrnar rtyfdöltir, som vom nfuodrjuka öfver den välviljr fm Ebba visade henne. Hvar de &amp; go eller mötte mig, s i lipale dc i t mig och g d f ~ o mig alla de öknamn, som de kunde, och slog0 ihop niifvarne i t mig och önskade, att (le ni8tte i 3 r5da om mig, och voro de min dagliga pliga. Amno, 638 i juli kom momodcm för all hemta Agneta. De virtadedtr förr1 en tid i Stockholm. Min mormor drog till Tidön i november och p3 vagen nibttc oss s3 m h g a lik, som VOTO döda af pesten. I&lt;hum vi talade med dem som körde de döda, bevarade likui.51 Gud oss, att oss intet skadade. Anno r639 i jinoari blef fru Anna U ?&amp; illa sjuk, efter all viril i Ves1er.i. vid pfalrgrehinnm Katrinas dödshitdd, och Agneta trodde, n11 mormodern skulle do. Jag satt. så snart jag fick lof ifrin min Iiisning allt stadigt bakom hennes &amp; ng och gret och bad Gud innerligen, af allt mitt hjrrt~, att h m uiiile Ifta min mormor iefva, att jag inte nu mitte fd nigon mera sorg i min barndom, ty jag begynte nu till att kunna sakna min salig T. mor och t-ka efter d l den svira veden %rdighet, som jag hade ststt ut. KXI min mormor blef biittre, &amp; full jag i mars i en stark skS1fui.a och frös hvar dag i sex minulrr.
Emellertid blef år 1823 inköpsanslaget ökadt från 1000 till 3000 R:dr; och då såväl derigenom, som genom den inhemska pressens tillvext, göromålen vid kongl, bibliotheket allt mer tilltogo, yppade sig snart nödvändigheten af en ytterligare tjenstemans tillsättning. Också blef redan samma år, 1823, en amanuens utöfver stat förordnad. Ar 1831, när dåvarande innehafvaren af denna sist upprättade amanuensbefattning i 4 år bestridt densamma utan all inkomst, fann Kongl. Majit skäligt tilldela honom ett personligt arfvode af samma belopp, som den på lönestaten uppförde amanuensens, hvilket dock upphörde, så snart den lönlöse tjenstemannen, i sin ordning, ingick i vanlig lönetur, hvilket inträffade år 1834, efter hvilken tid det ifrågavarande arfvodet ej mera från statsmedlen utbetalades.» »Bibliolhekets anslag blef är 1840 förhöjdt från 5000 till 5000, år 1844 till 8000 R:dr B:ko, men den lönade personalen förblef densamma, som då bokanslaget var 1000 R:dr och mindre än år 1808, ehuru anslaget, liksom den Svenska pressens alster, mångdubblats, bokförrådet stigit lill öfver 80,000 band (oberäknadt de betydligt ökade handskrifterna, riu omkring 3000 band) samt besökandes och låntagares antal i ännu högre progression tilltagit.» »Missförhållandet mellan ett stationärt till och med retrograderande tillstånd af tjenstemanna-personafen och göromålens progression (den sednare en följd af ökade bokanslag samt den litterära verksamhetens och det litterära intressets stigande) har också länge varit insed t. Redan under riksdagen 1834 väcktes motioner om vice bibliolhekarietjenslens återvinnande, men utan framgång. Förslaget blef åren 1840 och 1844 förnyadt, men med samma påföljd.
Öfver denna underdåniga framställning hafva Skogs-styrelsen äfvensom Krigsoch Kammar-kollegierna blifvit hörda och med underdåniga utlåtanden inkommit, deruti af Kammar-kollegium blifvit anfördt, att, hvad anginge den från kungsladugården begärda jordafsöndring, densamma, enligt träffad öfverenskommelse, skulle ega rum mot jemngodt vederlag, enligt Skiftes-stadgans grunder, af mark tillhörande hospitalshemmanel Nontuna; hvarjemte hospitalet skulle åligga att flytta nuvarande gamla bron till annan lämplig plats; och som härigenom någon förlust icke tillskyndades kungsladugården, har Kollegium ansett hinder icke möta för nådigt bifall till förslaget i denna del ; äfvensom Kollegium, vidkommande afsöndringen från kronoparken Åsen, af hvilken, enligt hvad Kollegium upplyst, ändock skulle återstå en behållen vidd af 366 tunnland 18| kappland, samt från Uplands regementes mötesplats, Polacksbacken, nådigt bifall härtill jemväl i underdånighet tillstyrkt, dock med det af Skogs-styrelsen föreslagna vilkor, beträffande kronoparken, att den på platsen vexande slåndskogen försäljes för skogsplan(erings-kassans räkning, samt, i fråga om upplåtelse af mark från Polacksbacken, att denna upplåtelse endast må medgifvas under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad E. K. Maj:t uti en den 25 November näsllidet är a flåten Proposition föreslagit angående utvidgande af Uplands regementes mötesplats; och har, sedan Rikets Ständer, medelst underdånig skrifvelse den II April innevarande år, bifallit omlörmälda hos drm gjorda framställning om utvidgning af nämnde mötesplats, E. K. Maj:t i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte lemna sitt samtycke lill den af Serafirner-ordensgillet i o
Efter sakens fullständiga utredning vid anställda förhör, dels inför Kongl. Maj:t i Dess Högsta Domstol, dels uti Kongl. Maj:ts Nedre JustitieRe vision, der ContreArniralen Grefve Cronstedt, AmiralitetsKainmarRådet Widin och Kanslisten Holm blifvit mot hvarannan hörde i afseende å den i Förvaltningens förrberörde Protokoll tillkomna anteckning, har jag, vid förhöret inför Högste Domstolen den 6 Februari sistlidna år, afgifvit underdånigt slutpåstående, hvilket, innehållande tillika en sammanfattning af hvad hufvudsakligen, under rättegången, å ömse sidor förekommit, här anföres: Såsom ägande en vigtig inflytelse på bedömandet af Grefve Grönstedts lagstridiga åtgärder med sjelfva Reglementet, syntes mig först böra till pröfning företagas frågan om den, uti Förvaltningens protokoll för den 19 Januari 1837 befintliga anteckning, som, under §. 86^, innehöll, dels att Original-Reglementet, hvars tryckning då blifvit fulländad, borde till StatsSekreteraren för Krigsärendena återställas, dels ock, att i sammanhang dermed då varande Chefen Grefve Cronstedt skall hafva tillkännagifvit, att, vid den i och för Reglementets tryckning företagna granskning, han och Amiralitets-KammarRådet Widin, såsom derutinnan erforderliga, befunnit och verkställt åtskilliga ändringar och tillägg, hvilka jemte motiven till desamma infattades i Grefvens derom aflåtna, i koncept vid Diarium fogade, underdåniga memorial, som skulle af honom till StatsSekreteraren öfverlemnas.
Då nu likväl Const.Utsk. icke gjort afseende på hvad 3 Stånd sålunda önskat, ansåg jag alt Const.Utsk. grundlagsvidrigt förfarit, och kunde således, efter milt förmenande, med full rätt yrka afslag å nämnda mein., samt de dermed sammanhängande. Men då jag det gjorde, kunde jag för mig visst icke dölja, att de af förstärkta Comt.Utsk. eller genom dess votering fastställda grunder alltid qvarstodo och icke vid denna riksdag kunde rubbas; ty gjorde man det, så skulle man vid samma riksdag kunna fatta lianne eller trenne mot hvarandra stridande beslut, som kunde få formen af alt vara R. St:s, hvilket icke later sig göra roed bibehållande af laglighet. På denna grund måste för mig alltid vara gällande de af förstärkta Const.Utsk. antagna grunder, och af denna orsak kan jag icke underlåta att här yrka bifall till voter:s-propos:n, motsättande mig den af Hr von Hartmansdorff yttrade åsigt att premisserna skulle borttagas; men jag kan, lika med Gr. von Platen, icke riktigt fatta, hvad premisserna med voter:s-propos:n hafva för sammanhang; ty R. o. Ad:s ledamöter komma förmodligen att rösta ensamt öfver propos.-n och icke öfver premisserna. Hvad Const.- Utsk., ifall nej kommer att vinna, skall åtgöra, kan R. o. Ad. för det närvar, visst icke förutse; men det synes att man icke kan förbjuda Const.Utsk. att utarbeta ett nytt förslag, och att dermed inkomma, ifall icke riksdagen på ett eller annat sätt dessförinnan skulle slutas. Om delta förslag icke vunne Ståndens bifall, finge Utsk. inkomma med ett nytt förslag, och på samma sätt ända till dagarnas ända, ifall icke något blefve anlaget. Jag kan således ej annat än bifalla den föreslagna voterts-propostn, äfven med qvarstående af premisserna, hvilka jag icke kan finna böra blifva föremål för beslut. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.:
» 14, Kanslister, hvardera . hos Utskotten: » Sekreteraren i Stals—Utskottet . » Sekreterarne i de öfriga Utskotten, äfvensom Sekreteraren i Statsutskottet för Riksgäldsverket rörande ärenden, hvardera » Notarierne i Stats-Utskottet samt den derstädes anställde Kamererare, hvardera . » Notarierne i de öfriga Utskotten, hvardera » Kanslisterna i Stats-Utskottet, hvardera » Kanslislerne i de öfriga Utskotten, hvardera B:ko R:dr 200: — eller R:dr Runt 300 » 90: -— » 133 » 60: — » 90 » » » 200 90 60 300 133 90 266: 32. » 400 90: — » 133 60: — » 90 133: 16. » 200: 116:32. » 173: » 80: — » ' 120: — » 70: — » 103: — » 60: — » 90: — » 50: — » 75: — Beträffande den hos Riks-stånden och Utskotten anställde vaktbeljening, hafva Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, uti samma skrifvelser, likaledes föreslagit, att aflöningen för denna betjening, hvilken utgöres hos Ridderskapet och Adeln af 6, bos Preste-ståndet af 4, hos Borgare-ståndet af 6 och hos Bonde-ståndet af 5 personer, måtte för det närvarande bestämmas, alt för hvar och en vaktbetjent utgå med En Riksdaler 16 sk.
I sammanhang med gjord anmälan om behofvet af ålskiliiga reparationer och förändringar å Landshöfdinge-residenshnset i [ialmar, har Kongl. Majda Ofvtr-JntendentsErnbete väckt fråga om afyttrande af det Kronan tillhöriga såkallade Materialhuset JVi 274 i nämnde stads vestra qvarter samt användande af den för samma byggnad erhållande köpeskillingen, hvilken ansetts kunna beräknas till omkring 5000 Riksdaler, såsom bidrag lill kostnaden för ifrågavarande reparationer och förändringar å Landshöfdinge-residenshnset derstädes; Och då, sedan en af Kongl. Maj:t anbefalld tillbyggnad af Landtstats-Embelshuset i Kalmar numera blifvit fullbordad, erforderligt utrymme derstädes erhållits för Läns-Arkivet och Provins-Landtmäteri-kontoret, hvilka förut varit inrymda uti det såkallade Materialhuset, föreslår Kongl. Majit härmed Rikets Ständer, att sistnämnde byggnad, såsom icke vidare för Kronan behöflig, mätte få till den mestbjudande försäljas och den derför inflytande köpeskillingen till anslaget för underhåll al Kronans hus och bjgg nader i landsorterna ingå. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med al! Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj.-t Konungen, i närvaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, uti StatsRådel ä Stockholms Slott den 13 Januari 1854. Närvarande Stats-Råds-Ledamöter: Hans Excellens, Justitise-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerntid, samt Stats-Råden Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. kongl. Maj:ls Nåd.
Såsom ränta och kapital-afbetalning å det, vid 1840 och 1841 års riksdag, staden Söderhamn beviljade lån af Aderton tusen R:dr, för stadens nya reglering och uppförandet af dess allmänna byggnader efter den år 1835 der inträffade eldsvåda, erläggas, inom slutet af hvarje år, intilldess lånet är till fullo godtgjordt, Sju procent af det ursprungliga kapitalet; hvarvid, sedan räntan efter Fyra pro cent årligen för det återstående kapital-beloppet afgått, öfverskottet utgör afbetalning å lånesumman. § 37. Sedan ett belopp af 119,100 Ii:dr redan år 1843, genom utbekomna brandskade-ersättningsmedel, blifvit åtcrbetaldt utaf det, för staden Wexiös återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda, af Kongl. Maj:t i nåder beviljade och till utgående utaf mindre kreditivet anvisade lån å Etthundrafemtio tusen R:dr; så bör den härefter återstående lånesumman, Tretio tusen niohundra R:dr, enligt de i högstberörde Kongl. Bref stadgade betalningsvilkor, liqvideras genom årlig inbetalning af Sex procent å detta belopp, intilldess hela lånet med ränta, efter Fyra för hundra om året, blifvit till fullo återbetaldt. § 38. Det, enligt Kongl. Brefvet den 18 December 1843, staden Wecciös invånare ytterligare beviljade och till utbetalning af mindre kreditivet jemväl anvisade byggnadslån å Trehundrasextio tusen R:dr skall, i öfverensstämmelse med högstberörde nådiga Bref samt Rikets åren 1844 och 1845 församlade Ständers beslut, angående öfverflyttningen från Kongl. Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret af befattningen med lånehandlingarnes granskning och vårdande samt ränteoch kapital-betalningarnes infordrande och uppbärande, återbetalas till sistnämnde Yerk medelst erläggande af Sex för hundra årligen å ursprungliga lånesumman; dervid räntan beräknas efter Tre procent för lån å tegel-, stenoch kalkbruks-hus samt tegel Bih. till B. St.
St. uti den und. skrifvelsen begagnat följande ord: '"'hvilken (summa) dock icke ”bli/ver disponibel förr än i den mun nu, vid allmänna Ma”gazins-kont. anstälde tjenstemän, ifrån sine innehaf vande be”fattningar afgålt.” Dessa ord synas mig vara så klara och bestämda, att de ej gifva ringaste anledn. till missförstånd. Först i den mån som de vid allmänna Magazins-kont. då anstälde tjenstemän, af hvilka Ekman der innehaft tjenst i 16 år och Forssberg i 15 år, derifrån afgått, skulle deras aflöningsbelopp få af Stals-kont. användas. Oaktadt R. St. hade fästat detta vilkor vid användandet af den förenämnde summan, nemi. att den ej skulle blifva för Stats-kont. disponibel annorlunda än i mån af de vid Magazinskont. anstälde tjenstemännens afgång, d. v. s. successivt, så vidtog likväl Stats-kont. den åtgärden, alt i Dec. 1851, d. v. s. några månader efter det R. St. hade fattat förenämnde beslut, hos K. M. i und:het anmäla att Stats-kont. var färdigt att med påföljande årets ingång bringa den nya löneregleringen till verkställighet, dervid Stats-kont. hade tagit i beräkning på en gäng liela^förutnämnde summa, hvilken, enl. R St:rs beslut icke skulle få användas förr än i mån af tjenstemännens afgång. Utan att ens afvakta K. M:s beslut och svar härpå, förslämligade Stats-kont. den 17 i samma Dec. månad desse tjenstemän Ekman och Forssberg, att deras tjenstgöring med årets slut komme att uphöra.
Yidtoges den utvägen att först.frän örlogs-flottan transportera till skärgårds-flottan de officerare, som för sistnämnde vapen ansäges lämpliga och sedermera, efter som ledigheter uppstode, lönerna inom hvarje grad öfverflyttades till skärgårds-flottan samt de sålunda uppkommande platserne efter hand besattes med officerare från artilleriet och infanteriet, men framför allt med särskildt bildade nykomlingar, skulle skärgårdsflottan kunna, utan någon särskild utgift frän Statens sida, inom ett tiotal af år hafva en åtminstone för den nuvarande materielen tillräcklig officers-korps. Den enda nya utgift, som komrne i fråga vore för några lärare-platser i skärgårds-krigets strategi och taktik m. m. vid de allmänna militär-läroverken. Under åberopande af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer mätte till Kongl. Majit ingå med underdånig anhållan, att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med ofvan uppställda grunder, skärgårds-flottan mätte åtskiljas frän linie-flottan samt erhålla en egen officers-korps. 4 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVi 121. Då motionären hufvudsakligen stödt sin framställning om angelägenheten af örlogs-flottans och skärgårds-flottans åtskiljande på den bristande omvårdnad, sorn så väl i afseende på materiel, som personal skall efter de båda. flottornes förening kommit skärgårds-flottan tili del, särdeles under det sednaste tiotal, har Utskottet sökt förskaffa sig tillförlitliga upplysningar i nämnde hänseenden. Enligt dessa, uppgingo skärgårds-flottans fartyg är 1810 till ett antal af 160, är 1824, dä Örlogsflotta n och arméens flotta sammanslogos, till 138 och för närvarande till 198. Härvid förekommer dock, att i sistnämnde antal endast kanon-slupar och kanon-jollar äro inbegripne, hvaremot för år 1810 äro tagne med i beräkningen 24 galérer och för år 1824 sådana till ett antal af 12.