Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej! jag ställer alla Näringar uti samma cathegorie, de behöfva hvarandra och fordra ömsesidigt understöd, för att räcka hvarandra handen. Det är icke sällan som man finner att Hufvudstadens interesse leder Opinionen och vill bestämma våra beslut, men så mycket mera fordrar Nationen af oss, att uppträda med sanningens språk midt ibland detta förbländande hvimmel, utan annat afseende än Folkets lindring i sina bördor , och förmåga att med ökade anledningar försvara sin sjelfständighet. Vårt Fäderneslands och alla Länders erfarenhet, har visat, att en hastig öfvergång fråa ett Systeme till ett annat föranledt de olyckeligaste hvälfningar, I en Stat, der 1 ikoöjdheIt)® DmIJ September f m. ten träder i stället för det varma deltagandet uti Nationens öde, och i sednare åren tyckes Sveriges händelser besanna denna Lära, ej aflägsnad från en fullkomlig utveckling, om maä icke i tid söker hämma olyckan i dess strida lopp. Redan vid förra Riksdagen, förespådde jag de vådor, som af då varande Stäöders Finansiella beslut skulle blifva en följd % med djup smärta ser jag mina aningar nära att fullbordas, öch jag önskar med det varmt nit, som följer mili känsla för allmänt välj ätt våra Öfvetläggningar skola lämna motsitta resultater då man icke, utan orättvisa, kan neka att de sammansatta Utskotten i många delar, med alfvar, sökt bereda Landets väl, ehuru jag ej i alla afseenden delar deras åsigter; titan kan ej annat än berömma den verksamhet , sorn dess Ledamöter användt för utarbetandet af denna Financeplan. Må man för* låta denna långa ingress, men jag har enligt min tanka, funnit den nödig för att påminna oss om vådan af att upplifva det förflutna j och om närvarande tiders kraf, samt afleda för* förvillande Theoriers inverkan att, med glömska af praktiken, grundlägga Folkens olyckor.
tilldelas alla dreprenuC 0) Q qvireras på samma ställen 5 P R O F N U M M E R, som erhållas G R A T I S mot erläggande af endast postafgiften, 20 öre. Pris för Stockholmsupplagan: Pris för Landsortsupplagan: i Stockholm 18 kr. för år, 5 kr. för qvartal. för år, 3 kr. för qvartal, postbefordr. inber. 12, i Landsortsuppl. 15, i bägge upplagorna 25 öre, med rabatter vid större annonsering, MED. D R POTATIS MJÖLIG. 17 S A L É N, Om tidigt upptagen potatis är blöt och illasmakande, kan den förbättras, om man 8 dagar före kokningen sätter den i ugnen eller spisen; derigenom blifver den välsmakande och mjölig. Anna. Allm. Mottagning: helgfria dagar kl. _ 10 — _ 12 i. m. Telef. P D o k t o r A. 24414) Å DJURGÅRDEN ÄR ÖPPEN FRUSEN POTATIS lyckas man ibland att få smaklig, om man sätter den på elden alldeles utan vatten, men med tätt slutande lock, så att den kan koka i sin egen ånga. Skulle all fuktighet hafva dunstat bort, innan den är färdigkokt, bör man dock späda den med litet vatten. Lägger man eljes frusen potatis i källvatten öfver en natt, sä brukar den ock kunna bli användbar till kokning. På samma sätt kan man upptina frusna äpplen. Stenia. R O L A N D K L. P i a n o s p e l OCH S å n g meddelas grundlig undervisning, enligt säker metod och till moderat pris, åt elever af alla åldrar, åt nybegynnare som åt mera försigkomna. För elever från landsorten ombesörjes, när så önskas, passande bostad eller inackordering i ansedda familjer. [359] ges 3 ä 4 dygn, helst i å- eller bäckvatten, som är mindre hårdt än brunsvatten. 1 \ soda, till en stor långa, löses i ljumt vatten. Den bestrykes på skinnsidan med litet kalk och nedlägges i träkärl.
Och när han hörde, att det var Jesus af Nazareth, begynte han ropa, och säga: Jesu, Davids Son, varkunna dig öfver mig. Och månge näpste honom, att han skulle tiga; men han ropade dessmer: Davids Son, varkunna dig öfver mig. Så stadnade Jesus, och lät kalla honom. Och de kallade den blinda, och sade till honom: Var vid ett godt mod; statt upp, han kallar dig. Han kastade ifrå sig sin mantel, stod upp, och kom till Jesum. Då svarade Jesus, och sade till honom: Hvad vill du, att jag skall göra dig? Den blinde sade till honom: Rabboni, att jag måtte få min syn. Jesus sade till honom: Gack, din tro hafver gjort dig helbregda. Och straxt fick han sin syn, och följde Jesum i vägen. Och då de kommo in mot Jerusalem, till Bethphage och Bethanien, vid Oljoberget, utsände han två af sina Lärjungar; Och han sade till dem: Går i byn, som för eder är; och straxt I kommen derin, varden I finnande en fåla bunden, der ännu ingen menniska på sutit hafver; löser honom, och hafver honom hit. Och om någor säger till eder: Hvi gören I detta? säger: Herren behöfver honom; och då skall han straxt sända honom hit. Så gingo de bort, och funno fålan bunden för dörrene, vid vägamotet, och löste honom. Och somlige, som der stodo, sade till dem: Hvad gören I, att I lösen fålan? Då sade de till dem, såsom Jesus hade budit dem; så läto de betämma dem. Och de hade fålan till Jesum, och kastade sin kläder på honom; och han satte sig deruppå. Och månge bredde sin kläder på vägen; och somlige skåro qvistar af trän, och strödde på vägen. Och de der föregingo, och der efterföljde, ropade, och sade: Hosianna! välsignad vare den, som kommer i Herrans Namn. Välsignad vare vårs faders Davids rike, som kommer i Herrans Namn; Hosianna i höjdene!
Detta uppfyldt — voro dessa jordägare, i hvad som rörer de till deras fria disposition öfverlemnade jordrymder, fria från allt klander af Jägerioch KronoBetjente, utom hvad angar eldens vård vid svedjande, hvaruti Författningarne torde böra skärpas och förtydligas. Svedjandet är väl oftast skadligt, men å vissa lokaler nödvändigt till erhållande af mulbete och ny uppväxande syrskog. 5:o Alla Skattefrälseägare skulle säkerligen med fägnad till jordägare öfverlemna de* ras dispositionsrätt öfver skogen, på samma vilkor, som Staten gjort det. 6:0 Vid sädane skiften borde utmärkas och beskrifvaS alla möjligt befintligestorverksträd eller dyrbarare Ekar — deras värde efter apterad kubikfot, i vissa kappar eller kappe torr Råg efter Markegångspris; den tid Slaten behöfde och låte fälla sådane träd, blefve byns gemensamma in - Den 10 September e. m. 127 komsfc efter lott. Så förliålles äfven med tillväxande stor verks träd. 7:0 För vård och tillkomst af varande och blifvande dyrbarare trädslag, hvartill jag vill räkna Ek och Bok, som gerna växa tillsammans, må man med skäl hoppas välgörande och verkställbara Författningar genom Kongl. Majrts redan vidtagne åtgärder till uppöfvande af kunskapsfull underbetjening för Jägeristaten. De kraftigaste medel till Fäderneslandets förseende i framtiden med dessa så högst nödige behof äro visserligen inga andra, än planteringar å af en klok och verksam Öfverstyrelse utsedde tjenlige jordrymder: a) Å delar af alla sorter Allmänningar, der jordartens beskaffenhet gör sådan plantering tjenlig och förmånlig. b) Å alla Kungsgårdar. Vid deras bortarrenderande kunna lätt vissa afdrag beviljas Arrendator, i fall han har synnerlig olägenhet af planteringar. c) Å vissa af Staten inköpta tjenliga lägenheter. Å alla större Allmänningar, hvarå inga växande goda skogsrymder borde fördelas eller säljas, torde jordrymder, hvilka ej till skogsväxt äro tjenlige, kunna till Boställen i2Ö
Ehuru del icke är vanligt alt dessa Utsk. sammanträda med hvarandra, så tror jag alt grundlagen icke deremot upslåller något bestämdt binder och på detta sålt anser jag frågan få den formenligaste behandling. Jag anhåller fördenskull om återremiss af detta mern. samt ali R. o. Ad. behagade besluta ett sådant åläggande för Utsk. som jag föreslagit. Hr Råfelt, Anton: Jag får förklara att jag är af samma tanke som Frih. Palmstjerna, nemi. ali denna fråga icke tillhör BankoUtsk., samt får äfven tillkännagifva, alt jag icke var närvarande då frågan af detsamma behandlades. Hr Rosenblad, Bernhard: För min del anser jag frågan om decimalsystemets införande i afseende å mått, mål, vigt och mynt hafva varit så länge och så mycket beredd, att den ganska väl kunnat till slutligt afgörande vid denna riksdag företagas, men då nu riksdagen lider till sitt slut och ännu intet i detta hänseende blifvit definitifl bestämdt, så tror jag att den ifrågavande 9 H. 9 130 Den 6 Augusti. hemställan till K. M. om en ny undersökning i della ämne, är den enda åtgärd som återstår att vidtaga. Jag anser äfven en fördel ligga deruti, att denna undersökning är föreslagen att verkställas genom en förening af vetenskapsoch affärsmän, i hvilket fall de måste sammanjemka sina åsigter oell ideer och icke hvar och en för sig upgöra förslaget efter sill eeet lycke. Ehuru jag médgifver att frågan icke från behörigt Utsk. blifvit Sländerne förelagd, anser jag likväl denna omständighet icke böra utgöra ett binder för sakens framgång, och då jag finner den af Hr Hjärne föreslagna återremissen endast leda till en onödig tidsutdrägt, anhåller jag vördsamt om bifall till della meni. Hr Rosensvärd, Joli. Henr.:
Hl samt att det vore särdeles betänkligt, alt, dä fräga är om företag, hvilka komma att medföra högst betydliga utgifter för det allmänna, i afseende pä sättet och ordningen för dessa företags framtida utförande, fastställa ett system, hvars ändamålsenlighet och antaglighet så mycket mindre kunna med full tillförsigt bedömas, som dess detaljer icke äro utredda; och dels att en utaf Rikets nu (då) församlade Ständer till iakttagande under en längre tidsföljd meddelad fastställelse å ett särskildt jernvägs-system, för utförande hvaraf flera riksdagars sammanstämmande beslut erfordrades, ingalunda skulle kunna anses betrygga delsammas fortsatta tillämpning och fullföljande.» — Af det anförda synes att Kongl Maj:ts vid sistlidne riksdag aflåtna nådiga Proposition om antagande af ett jernvägs-system icke — och således icke heller östra stambanan — blef af Rikets Ständer afslagen; utan afgörande! endast undanskjutet, med hänvisning till vidare undersökningar och detalj-utredningar. Det är sedan sådane undersökningar och detalj utredningar blifvit verkställda, som valet emellan Nässjö- och Laga-linierna blifvit öfverlemnadt till Rikets Ständer, och det är på samma undersökningar och detalj-utredningar, som den nådiga framställningen är bygd. Det synes således icke med skäl kunna klandras om, vid förslag till sträckning af södra banan, man äfven haft afseende på den östra och det tjenligaste sambandet emellan dessa båda banor, då det icke torde lida något tvifvel att, i en framtid, en östra bana kommer att, på Statens bekostnad eller genom dess mellankomst, förena Jönköping och Norrköping, eller södra banan med den vestra, till förkortande af vägen emellan hufvudstaden och Malmö. Äfven Utskottet antager sådant, men förlägger södra och östra stambanornas anslutningspunkt till Tenhult oell yttrar dervid, att »kommitterade visserligen ansett detta icke kunna ske med bibehållande af antagna krökningsoch lutningsförhållanden utan allt för stora kostnader», samt att »några närmare undersökningar om denna sträckning icke blifvit meddelade»..
Torsken lägges i en smörbestruken lång panna; vin, madeira eller marsala och 5 matskedar hackad lök tillsättas. Torsken insattes i lagom varm ugn, öses ofta med sitt spad, uttages, då den är halffärdig, bestrykes med äggegula, beströs med rifvet bröd och insattes ånyo. Färdig upplägges den på varmt fat, öfverhälles med sin egen sås och serveras utan garnityr. Uppkallad efter den stora franska skådespelerskan Rachel, är denna fiskanrättning synnerligen god och läcker och derjämte ingalunda dyrbar eller svår att bereda. O. H. Bohaget. AU friska upp färgen på urblekta möbelöfverdrag, utan att sprätta af dem. Anilin erhålles i alla färger hos färghandlare. Den fås i små skifvor, som se grönaktiga ut, och man upplöser af dem så många, man tror sig behöfva, i litet sprit (ungefär en half kopp). Lösningen slås i en panna och man häller kokande vatten därpå. Det är praktiskt att lemna litet af den upplösta anilinen kvar för att ha litet att hjälpa upp nyansen med, om denna ej skulle passa riktigt. Sedan färgen kokat upp, pröfvar man nyansen. A r den för mörk, tillsätter man kokande vatten, är den för ljus, tillsätter man litet af den upplösta anilinen. Vid användning bör färgen alltid vara kokande, hvarför man blott slår upp litet åt gången. Häri doppas en storhålig svamp, sedan man tagit på sig ett par gamla, men hela hanskar, emedan färgen sitter kvar på händern 6 — 8 dagar; man pressar ur svampen lätt för att undvika fläckar och stryker hastigt öfver möbelöfverdraget stycke efter stycke, dragen, att det till och med slog fröken Tydén.
Den tvetydiga äran af att hafva p&amp; senaste tider visat detta tillkommer en viss herr G. Gavelius, som bland andra akademiska befattningar i Upsala äfven innehar den att vara medicinska fakultetens notarie. I slutet af året 1888 inkom till justitieombudsmannen en anmälan frän filosofie kandidaten N. A. T. von Sneidern af huf-vudsakligt innehåll, att nyssbemälda notarie vägrat herr v. 8. dels att i medicinska fakultetens protokoll för året taga kännedom om ett visst ärendes behandling dels att genomse fakultetens protokoll för ett föregående år. Herr Gavelius ’ motivering för denna vägran är preciserad i ett af honom till herr v. S. öfverlemnadt skriftligt svar på dennes begäran, deri han förklarar sig h varken skyldig eller villig att tillhandahålla hr v. S. årets ärenden i de registrerade och till arkivet lagda protokoll annorledes än s&amp;vida expedition af honom beträffande något särskildt ärende begärdes. Att åter 1887 och föregående års protokoll ej kunde få af herr v. S. genomses, uppgifves bero å betydande hinder för herr Gavelius. Hvarje person, som aldrig så litet satt sig in i grundlagens ifrågavarande stadgande, inser lätt, att, derest den af herr O. i första delen af denna motivering uttalade uppfattning skulle fl oantastad tillämpas, grundlagsbudets egentliga anda och syfte äro så godt som fullständigt eluderade. Får jag icke ens genomse årets protokoll, hvartill tjenar mig då rätten att fö lösa derur utdragna expeditioner, annat än i det fall att jag så noga känner protokollens innehåll pä förhand, att jag utan vidare vet, att det är mig till nytta att lösa en viss expedition? Och hvar och en som har den ringaste praktiska erfarenhet, inser också lätt, till hvilka utomordentliga svårigheter för allmänheten och speoielt för den rättssökande allmänheten en dylik tillämpning skulle leda. Ty han vet, att intet är vanligare, ofta intet nödvändigare än att ur pågående rättegångsmål söka kännedom om vissa för de in * tresserade betydelsefulla fakta.
Skårman hade nemligen år 1853; till Kongl. Majit ingifvR underdånig ansökning, dels om optionsrätt lill arrendet StatK-Utskollels Utlåtande N:o 60. 3 af bostället Lindärfva Bryntesgården, dels ock att Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om befrielse för honom från lifgifvande! af ofvan omförmälda ärrende-skillnad, 30 tunnor 16 kappar spanmål; men sedan Kammar-kollegium utlåtande i ämnet afgifvil, förklarade Kongl. Majit genom nådigt Bref den 9 December samma år, alt då optionsrätt till samma arrende, jemlikt Kongl. Förordningen den 17 Juli 1847, förutsatte arrendets innehafvande vid arrendetidens utgång, i förening med ådagalagd sådan omsorg för arrende-egendomens skötsel, att densamma funnes vara väl brukad, men Skårman, enligt livad vederbörande Häradsskrifvare upplyst, öfverlrädt det i andra punkten af arrende-kontraktet uttryckeligen stadgade förbud för arrendatorn, att, ulan behörigt tillstånd, förmedelst flåhackning och torfbränning verkställa odling, blifvit, för uraktlåten skyldighet att anskaffa föreskrifven borgen, arrenderätten fråndömd, fann Kongl. Maj t icke skäl att å den gjorda ansökningen om optionsrätt till berörde arrende fästa afseende, äfvensom Kongl. Majit icke heller ansåg anledning förekomma att lill Skärmans underdåniga anhållan om utlåtande i ofvanuämude hänseende af nådig proposition till Rikets Ständer lemna nådigt bifall.
Den, som bifaller Stals-Utskottets hemställan, att anslaget till Lappmarks Ecclesiastik-verk skall till 6,200 R:dr nedsättas, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, kommer samma anslag att oförändradt upptagas til! 7,000 R:dr. 54'o genom 3:ne Stånds beslut är väl Utskottets tillstyrkan, att Upsala och Lunds Universitet må icke allenast fortfarande tillgodonjuta det vid sista Riksdagen beviljade anslag till materiella behof af 4.000 R:dr, för hvartdera, utan ock deruti erhålla en tillökning af 2,000 R:dr, bifallen; men då Utskottet hemställt, alt berörde anslag af 6,000 R:dr för hvartdera Universitetet, endast borde beviljas till nästa Riksdag och detta är godkändt Slat s-Utskoltets MemorialN.-o 3ol. 53 af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, hvaremot Presté-Ståndet beslutat, att anslaget skall å Stat upplöras, så blir nödigt, att denna olikhet genom votering afgöres: och föreslår Utskottet en så lydande proposition: Den, som, i likhet med hvad Stats-Utskottet föreslagit, vill, att det till Upsala och Lunds Universitet lör materiella behof, beviljade anslag af 6,000 R:dr för hvarldera, anvisas att utgå till nästa Riksdag, voterar Ja; den, deL ej vill, Nej; vinner Nej, kommer berörde anslag att å Stat uppföras. 55:o Utskottets afslyrkan af bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition 0111 tillökning uti Universitels-lärarnes löner af tillsammans 3,3oo R:dr för h vartdera Universitetet, har blifvil godkänd af Borgareoch Bonde-Stånden, men Ridderskapet och Adeln samt Présté-Ståndet hufva deremot berörde anslag beviljat. För blifvande votering tillstyrkes följande proposition :
Mträffande arfwodet för de, enligt io H. i Regerings Formen sörordnade Ärta Ledamöter uii Ri, kttS?sll!uänna är »ders Beredning, finna Riksens Ständer billigt, att dermed ma förhällas i enlighet med hwad sör Ledamöterne uti förra Allmänna Beredningen tillförene warit hestads, intilldess alt Stats regler», gen hinner bliswa tvcrkstalld. Hwilket allt Riksens Ständer bordt i underdånighet Eders Kongl. Mrj.l tillkännagiswa. Riksens Ständer framhärda ece. Stormägtigste Allernädigste Konung! Wid öswerwagande af det stadgande, som Kongs. ZörNa - Den i6 December. 9Z5 Förklaringen den 23 Mars 1827 uri 4 Momentet as 4Z puncre» rnnehaller: "«tt Vcn hwilkcn begatc ''flere brott p.r sersiilde orter och af o'ika art, "a hwilka l?w«r för sig kyrkopugc följa bör, "men warder l.gförd pä en gäng för dem ^alla, siw! unde gä kyrke pligten i d.n försam» "ljng, hw-rrest den gröf,ta mistgerillngen 6g ''tilldragit.'' h^fwi Riksens Smnoer, ehuru kyrkopligt egenteligen icke är mrgot sir ff, men den sam» ma dock tor omedelbarligen följa esker det sednare, och bägge gemensamt icke i annat fall inträffa, än i anlcd» ning as bewisia brott, ansett länwligt om nödigt, att förberörde moment mätte ändras och i d.t stället päbjudaö, att dcn derstädes omnämnde kyrkopligt sill undergäs inom samma Pastorat, hwarest kroppsstcaf» fet förur blifwit werkstäldt.
— Det mätte wara en fö!>d af sindén mellan äldre wi.kor för FldeiCommih lnrättuiiigar, och Statens förändrade tiuständ att man nu finner sädane wiikor wara stadgade hwilka borde undergå rättelse, och mia sats synes mia derigenom rillräckeligm bewisad. Ridder,kapel och Metn täcktes likwäl tillära m'g anmärka, otc en fädsn rättelse i FiLLiEvmrrich wilksr e; man största warsamhct bör kunna göras; ty dc halwa redan, säfom Utfärdade, med E talens kiitätelfe erhållit Statens sonciion, cckfä har LagUiffottet ej äsyftat nägon ändring i redan gjorda FldeiCommitz-FörfatMingar. Det är endast i afseende pä tillkommande Testamenten Utstöttes föreflagit att Fideikommiss-stiftelser emätte äga kraft lånare än hvS närmaste innehafwaren, och tili en fädan stadga för framtiden har Staten vtwifwelagtigt full rättighet, utan att derigenom inskränka nägon medborgares obehindrad? utöfning af sina krafter och sin frihet. När detta är Statens rätt, och det i min tanka äfwen är Statens interesse att dm föreflagne inskränkningen för Fidei Commitzer stadgas, sär jag anhäila, det täccktes Herr Grefwen och Landt»arstalken göra proe position till. bifall ä LaMssottts Betänkande. Herr Grefwen pcb LandrMarfkalken: M M fprewarande ^ZtUtstoktets Betänkande st - Den 9 Januarlt. 447 sedana anmärkningar bljswit gjorda, hwilka synas hindra dctz antagande, fär jag proponera HögloftRidderskapet och Adeln att detta Betänkande, ätlö jdk af de g,orda anmärkningarne, mätte lill Lagutskottet ättrrremilteras. Bifölls. Friherre kreöric:
Uti underdånig skrifvelse af den 4 sistlidne Februari hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Stats-Utskottets den 8 förutgångne Januari afgifua utlåtande N:o 28, bland annat, i underdånighet anmält, att Rikets Ständer, till bestridande af Sveriges andol i den för Stadeeller Brunshauser-tullens upphörande bestämda aflösningssumma, på Riksgälds-kontoret, till Kongl. Maj:ts disposition, anvisat ett förslagsanslag af 270,000 Riksdaler, att i mån af behof utbetalas dels för godtgörande af den för tiden till den 1 Juli sistlidet år å berörde andel upplupna och af Konsuls-fondon med 3,609 Thaler 24 s:gr. förskjutna ränta, dels till liqviderande, på en gång, af kapitalet, 92,495 Thaler, jemte derå ytterligare upplöpande ränta. Då emellertid Riksgälds-kontoret, jemlikt Rikets Ständers vid 1853 och 1854 års riksdag, i sammanhang med beviljandet af lån åt Norbergs nya jernvägsbolag, fattade beslut, under dea 18 December 1856 till Handelsoch Sjöfarts-fonden utfärdat skuldförbindelse å 150,000 R:dr Runt, att från och med. 1858 års slut återgäldas medelst årlig inbetalning af 15,000 R:dr å kapitalet, jemte fyra procent ränta å det vid hvarje inbetalning återstående belopp, hafva Rikets Ständer, under antagande att, derest Handelsoch Sjöfarts-fonden på en gång från Riksgäldskontoret utbekomme denna sin fordran, hvilken, etter derå sednast skedd inbetalning, nu i kapital utgjorde 90,000 R:dr, jemte ogulden ränta från sistlidet års slut, berörde fond möjligen skulle kunna med detta belopp bidraga till den för Stadetullens aflösning erforderliga utgiftssumma, i ofvannämnda underdåniga skrifvelse derjemte hemställt, huruvida icke, för den händelse en sådan liqvid af RiksBih. till R. St.
Detta förhållande kan lätteligen så förklaras att genom den vidtagna nedsätt-ningen i bevillningen taxeringsmyndigheterna skulle till 800 kronors inkomst uppskatta många, hvilkas inkomst nog uppgår till detta belopp, men hvilka skattekomitéerna af vissa konsiderationer just på grund af bevillningen och framför allt på grund af de derefter bestämda kommunalutskylder-nas belopp, nu icke velat taxera till den inkomst, de verkligen anses hafva och som behöfs för att skaffa dem politisk rösträtt. Denna motion var väl om någon i folklig riktning gående, och man finner äfven den demokratiska r^formforenin-gen uttala sig till förmån för densamma, ehuru med det från detta håll ganska naturliga tillägget att genom dess antagande man icke finge anse anspråket på utsträckt politisk rösträtt tillfredsstäldt. Bevillningsutskottet hade att behandla denna motion, och dess utlåtande lät särdeles lof-vande. Utskottet erkände, att den förlust, som skulle för statsverket uppkomma genom minskad bevillning, icke hade särdeles mycket att betyda. Hela förlusten anslogs till 150,000 kronor, ehuru utskottet ansåg att den skulle komma att vida understiga detta belopp af den orsak, att sannoliktfärre afkortningar skiille blifva af nöden, derest bevillnings-procenten nedsattes. Vidare finner man utskottet på ett rörande sätt tala om nödvändigheten att ' » bereda skattelind-ring för hela den talrika samhällsklass, som bildas af de egentliga kroppsarbetame, hvilka för närvarande endast med svårighet kunna tillfredsställa sina egna anspråk på lifvets nödtorft vid sidan af statens anspråk på skattebidrag ». Så framhålles, att de personella afgifterna och konsumtions-skatterna trycka de fattigare samhällsklasserna och — menar utskottet: » En utväg för utjemnande af denna obillighet kunde ju vara, att eftergifva en del af inkomstskatten för dem, som af skatterna i deras helhet äro för mycket betungade. Kunde man dermed jemväl föranleda, att de skattskyldiges inkomster vid taxeringsförrättningarna uppgåfves och uppskattades till sitt verkliga belopp, så vore detta en vinst af oomtvisteligt värde for den ofientliga moralen. » Allt detta låter ju så bra och lofvande?