Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Nå det gläder mig af hjertat att du ändtligen kunnat slita dig lös, du hade annars på min heder blifvit utan middag som du ser har jag redan börjat, – sade Albrekt då Edvard inträdde. – Gör ingenting, jag känner mig icke hungrig. – Då har den här sjöresan haft motsatt verkan på oss, ty jag har aptit af bara fan. Edvard svarade ingenting, han stannade helt tankfull vid fenstret och skådade utåt ”kongens Nytorg”. – Mer än tvenne dar är det ju beslutadt att vi icke stanna här; – fortfor Albrekt med full mun, – Hvad Köpenhamn har anmärkningsvärdt, har jag sett, och du ser mig just icke särdeles nyfiken ut? – Nej visst icke. – Nå då vill du kanhända resa förr, och jag ser ingenting heldre. – Åh nej, hvarför det? jag bör väl se mig omkring här litet först, – sade Edvard något förlägen, under det han satte sig, och öfversåg anrättningen som Albrekt hade framför sig. – Hör! vet du hvad, mon chère! ditt sätt att äta har verkligen uttömt mitt tålamod; det är ganska säkert en timma se’n jag hoppades att du skulle sluta, – sade Albrekt gäspande i soffan, der han låg utsträckt. – Jag går min väg, eller också somnar jag ifrån dig, tillade han med en röst, som icke lemnade något tvifvel om verkställigheten af hans sista beslut. Och Edvard hade icke ringaste lust att hålla sin vän vaken, han var i det tillstånd, då våra vänner obligera oss aldra mest när de somna ifrån oss, så att vi blifva lemnade åt oss sjelfva; han fruktade Albrekts både sarkasmer och förnuftiga råd, han kände dunkelt att han närde fröet och uppsåtet till en dårskap inom sig, och rar derför angelägen att undvika Albrekt. Den förtrollande Agathas mörka ögon spökade i hans hjerna och med en förälskad pojkes ensidighet, var hon enda föremålet för hans tankar, det enda som intresserade honom i hela Köpenhamn, och väl för hundrade gången vände han och beskådade det lilla guldkantade adresskort, som hon vid afskedet lagt i hans hand, och i hans uppeldade sinne lefde och rördes blott den enda tanken, det enda brännande begäret att återse henne.
KammarColl., var detta embetsverk så organiseradt, att då en förening af Aktuarieoch Registratorstjensterna derstädes skulle hafva varit lika litet ändamålsenlig och verkställbar, som inom Kongl. KammarRm; men kanske hafva nu förhållanderna ändrat sig. Kanske också, att den föreslagna föreningen kommer att till sitt resultat, blifva en förnyelse af den cirkelgång Kongl. KammarColl. vandrat med vice AdvokatFiskalstjensteus indragning derstädes. Hvad jag nu anfördt ang:de beskaffenheten af så väl vice AdvokatFiskalstjensten inom Kongl. KammarRm, som Aktuarieoch Itegistratorstjensterna derstädes, synes mig innefatta fullständig bevisning derom, att Kongl. KammarRm nu begått ett stort misstag uti sitt förslag om indragning af förstnämnde tjenst, samt tillförene begått ett icke mindre misstag, som man nu likväl sökt, men icke lyckats rätta, uti Aktuarieoch Registratorstjensternas förening. Och jag anser mig derföre endast utöfva en gärd al rättvisa emot Kongl. Kammarltms tjenstemannacorps, på samma gång som jag derigenom tror mig väsendtligen gagna det allmänna, då jag härmedelst vördsamt föreslår: att vice Adv.Fiskalstjensten hos Kongl. Kammarltätten måtte fortfarande bibehållas med samma rättigheter och skyldigheter, som för dess innehafvare hittills varit bestämda, samt att Aktuarieoch Rcgistratorstjensterna mätte sås >m Kongl. KammarRm hemställt, ånyo åtskiljas, och sålunda hvar för sig, med thy åtföljande löner, å Kongl. KammarRms stat varda upförde. Då jag härmed vördsamt anhåller om remiss af denna min motion till Höglofl. tillfälle fästa det Höglofl. lltsk:s upmärksamhet på det nog tänkvärda förhållande, som företer sig i nfs:de på den uti den Kongl. Proposm föreslagna lönereglering inom de särskilda tjenstegraderna hos Kongl. KammarRm.
Billigt afseende på deras sålunda befintliga rätt kräfver, att de dervid bibehållas, antingen för lifstid, då det är burskap eller då resolutionen sådant innehåller, eller i annat fall så länge den beviljade rättigheten fortfar; och bestämmandet af den skätt, de skola erlägga, torde böra ske på samma sätt, som för gästgifverier å landet är föreslaget, eller genom Taxerings-kommittéer (§ 8). Såsom allmän grundsats anser Utskottet böra gälla, både för stad och land, att den rättighet, sorn 46 Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 4S. »om sålunda åtnjuter helgd, ovilkorligen försvinner, så snart afbrott i dess begagnande sker genom afsägelse eller sådan förseelse eller åtgärd, hvarigenom ho» förverkas; och skilnaden mellan stad och land är endast, att rättigheten i stad gäller person, på landet egendom. Den, som upsagt ett, om det så får kal las, privilegium, bör imedlertid, så vida han annars är behörig, kunna på den i allmänhet föreslagna vägen, eller genom auktion, åter förvärfva utskänknings-rätt; men denna blifver då endast personlig och årlig (§ 19). Hvad skattens belopp angar, så har Utskottet, efter allvarligt begrundande, staduat vid de siffror, som uti förslaget synas (§ 16 och 17). Om man beräknar, hvad det qvantum bränvin, som vanligast på en gång förtäres, eller omkring en trettiondetvående-dels kanna, oftast mindre, bör, med den antagna tillverkningsskatten, kosta, så öfverstiger delta föga eller intet, hvad nu allmänt derför vid utskänkning tages. Den fördyring, som man ansett för ett hufvud-ändamål, kan således endast i obetydlig grad vara att vänta, om icke någon temligen dryg skatt äfven drabbar försäljningen; och Utskottet har trott sig böra föreslå lika afgift för utskänkning af en kanna bränvin, som för dess tillverkning, eller 16 sk. Kannan kommer i alla fall icke att stå högre än 32 sk., med tillägg af hvad hon utan all skatt skulle kosta, eller för rå-ämnen och tillverknings-kostnad, hvilket stundom icke varit öfver 16 sk.
Af 100 T:r allahanda säd, hvarmed, efter Trna på Tunlrdet årligen blifva besådde 129 Tuni. 11 K:pl. åker, 7 kornet, eller 700 T:r å 6f R:dr . 4666: 32. - af 4° utarrenderade Kor å 21-j Rrdr 853: 16. - utfodring af 3o Stalloxar å i3f Rrdr 4oo: — " 4o Får å 2 Rrdr 80: — - 234o Drängeoch 240 Qvins-dagsverken, motsvarande 8 Drängars samt 1 Tigas lön och kost , 92o: — ” af trädgården ... 133: 16. - rättigheten till Bräuvins bränning med 2:ne *v pannor, den ena 89^, den andra 815 Kannor 4oo: — ~ Rrdr 7586: 32. - 23a Stats-Utskottets U t g i f t e r : Utsäde 100 T:r å 6f 666: 32. - i\ Drängars lön och kost . a56o: — - l Inspectors 3oo: — - 3 Pigors 200: — - 1240 Hjelpelijons-dagsverken t.-jS: 26. 8. Underhåll och Reparationskostnad 25o: — - Clereciets rättigheter 238: g. - Kronoutskylder 80: Arrende 45o T:r Spanmål . 3ooo: Ränta å 6000 R:dr använde till inköp af nödige inventarier ... 36o: — - 793o: *9- Sålunda utgifterne öfverstigande inkom sterne med 343: 35. 8. Berörde undersökning har K. M:ts Bef:h:de, vid anställd granskning, funnit riktig, i alla delar, den möjligen kunnat controlleras och Kammar-Collegium har, uti afgifvet yttrande, förklarat sig icke äga något att vid densamma anmärka.
Och då må det väl vara lofligt för banken, att genom det högre pris, som banken, när den ej behöfver med omyntadt silfver inlösa sina sedlar, kan betinga sig för de vexlar, Banken sjelf försäljer — söka i någon mån göra sig skadeslös för hvad banken förlorar, då den, för att hålla sin metalliska kassa vid makt, nödgas från utlandet köpa och hit indraga silfver. Jag för min del kan ej annat än anse detta vara ganska tillåtligt. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, med ani. af Hr Mannerskantz’ i slutet af anförandet gjorda yrkande, finge fästa uppmärksamheten derå, att endast den första punkten i Utlåtit nu utgjorde föremål för R. o. Adis öfverläggning. Hr Akerman, Fredrik: Jag behöfver icke upprepa hvad flere föregående talare redan yttrat, eller att det förefinnes en uppenbar skillnad emellan silfver i plants och myntadt silfver, icke blott i verkligheten, utan äfven med afseende å bankens skyldighet att inlösa sina sedlar. Med myntadt silfver bör banken, enligt de för dess förvaltning stiftade lagar, fullgöra sistnämnde förbindelse, då deremot omyntadt silfver är en handelsvara, som likasom alla andra varor varierar i pris i mohn af tillgång och efterfrågan. Kunde man antaga att hvarje reqvisition, som hos fullmägtige göres om erhållande af silfver i plants, hade för ändamål liqviderandet af skuld i utlandet, och således, om detta vägrades och vexelkursen vore hög, följden blefve att reqvirenter i stället skulle tillvexla sig myntadt silfver, så vore det onekligen riktigt, hvad Frih.
Af Stockholms stads Brandförsäkrings-kontor 200: • Ersättning för barns vård och underhåll 228: 28. 11. Diverse inkomster, såsom försäljnings-medel m. m 266: 2. 3. Summa 748,910: 39. — Credit. Utgifter: — Inventariers underhåll m. m 231: 7. 11. Byggnader och reparationer 1,940: 43. — Kronooch andra utskylder , 79: 29. — Kostnader för utom Barnhuset vårdade barn 51,549: 40. 11. Leverering till andra verk 848: 24. Påföring: 'Till Barnhusets byggnadsoch re^erv-fond: det belopp, hvarmed inkomsterna för året öfverstiga utgifterna, 39,187: 45. 4. Balans till år 1857: Under år 1856 har, enligt Direktionens underdåniga berättelse, underhåll inom Barnhuset åtnjutits al' nedannämnde personal: Barn under ett års alder, vårdade från förra året: Inlånta barn 26. 97 intagna under året: Inlånta barn 81. Simuna vårdade barn: Inlånta barn 107. Inlånta barn 26. 172, döde: Medeltalet af späda barn på dag inom Barnhuset 99. Underhällsdagar för späda barn 36,437. Medeltiden af hvarje spädt barns vistande inom Barnhuset 90,4. Barn öfver ett års ålder: Vårdade från förra året 73. Medeltal af äldre barn per dag inora Barnhuset 70. Underhållsdagar.. w 25,627. Medeltiden af hvarje äldre barns vistande inom Barnhuset 87,5. Antalet af barn, som på Barnhusets bekostnad, men utom Barnhuset, underhållas dels i liufvudstaden, dels i landsorterne, har under året uppgått till 2,332. § 2.
Bagges omförmälda begäran vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, förbundit sig att densamma hos Utskottet till bifall anmäla. Med anledning häraf och då medgifvas måste, att Bruks-Förvaltaren å Tumba, Professoren Bagge, uti de till hans befattning hörande ämnen, eger en sådan grad af skicklighet, att det är af vigt att fästa honom vid Bruket, samt enär detta ändamål, enligt Utskottets förmenande, säkrast vinnes genom hans tillförsäkrande om någorlunda bekymmersfria dagar, när belsa och krafter, vid en kommande ålderdom, icke vidare tillåta honom att med ulöfningen af nu innehafvande tjenstebefattning fortfara, finner Utskottet sig böra tillstyrka, att af den conlanta löne-inkomst 1,700 R:dr Banco, som blifvit nuvarande Bruks-Förvaltaren, Professoren Jonas Bagge tillerkänd, 1200
Om öfver hufvud taget något puffsystem användts vid utförandet och utställandet af Kronbergs taflor, skulle det vara mindre förvånande, att en så stor och så intresserad allmänhet samlas kring hans arbeten. Men nu förefinnes endast detta enkla faktum, att Kronberg exponerar en tafla, och detta är nog att under några få dagar locka en större skara af konstvänner än t. ex. Konstföreningens månadslånga utställningar kunna hopsamla. Är det endast ett populärt namn, som verkar allt detta? Ah nej! Det fins en ännu outredd vexelverkan mellan konstnärens utpräglade personlighet, hans sträfvande efter en helgjuten komposition, hans starkt pointerade frossande på färger, och publikens fordran att någon gång få se en konstnär, som i sitt verk så att säga samlar allt hvad tidens måleri har af experiment på färg-, linieoch perspektiv-område. Kronberg har i några af sina arbeten på ett synnerligen lyckligt sätt tillfredsstält detta kraf. Kronbergs begåfning är afgjordt koloristisk. (Härmed vill jag naturligtvis ej på något sätt ha underskattat hans stora skicklighet som tecknare). Men det fans en period då han afsigtligt lade kapson på behofvet af fargutsväfningar. Under den tiden målade han sitt utan tvifvel tills dato bästa arbete, » Saul och David ». Men så flög kolorist-demonen åter i honom. Han framskymtade ånyo i » Romeo och Julia », utstäld här förra året, och i » Drottningen af Saba » fick man se en skymt af den » unge » Kronberg, han som försjönk i färgens förgudning. Och likväl ligger äfven öfver denna tafla en viss modera tion. Icke företar man sig heller under ett tiotal af år att studera orientalisk arktekitur, orientalisk etnografi, orientalisk luft och — orientalisk literatur, detta blott för att måla en enda tafla, utan att man blir så att säga en smula » lärd » i sitt måleri. Historien om Kronbergs sista tafla har jag redan i en af hufvudstadens morgontidningar haft äran att relatera.
Utskottets till Riksens Höglofl. Ständer afgående utlåtande. RiksdagsFulImägtlgen, från Bohus Län, Anders Maltesson: sedan Höglofl. Utskottet nu föreslagit grunderne för brännvinsbränningens utöfvande och försäljning, har jag inhemtat deras lydelse och får således deremot vördsamt anmärka och yrka: l:o Beträffande det i Betänkandet gjorda förslag, att städerne skola i mån af jordrymden, till Hemmantal uppskattad, få utöfva brännvinsbränning, anser jag lika o-* lämpligt som hvad hittills skett, efter personalen. Ändamålet af den jord, städerne blifvit tillagd, var troligen från början ämnad att deruppå odla sådane producter, som till Fabrikers behof kunde vara användbara, och icke att derå odla spannemål till brännvinsbrännandej En sak, som uteslutande *th Ekon. Vtsk. Eet&nkanden. 657 horda tillhöra jordbruket å landet, hvadan jag för min del yrkar, att städernes brännvinsbrännings rättighet mätte helt och hållet upphöra. 2:0 Då näringsfriheten blifvit af Riksens Högloft. Ständer så allvarsamt yrkad och tillstyrkt, skulle det, i min tanke, vart en ren contradiction, om jordbrukaren å landet, som skattar för friheten att tillverka brännvin af producter, dem han sjelf odlat, skulle nekas friheten afyttra så ringa quantitet brännvin, honom godt syntes; jag får alltså i detta afseende yrka, att jordbrukare ä landet, sorn eger en beskattad brännvinsfe r än ni ngsr artighet, äfven måtte ega den, att afyttra sin tillverkning, utan något band i afseende på quantiteten. Härmed förenade sig RiksdagsFulImägtige E. Svensson, Anders Andersson, /. ‘Gråberg och Jöran Jöransson. Sx Protpollo, A. Fryxell, Bihang till RiksSt. Troi. lgdg, gi de Sami. N:r 4g» 6qQ Eesv. och Ekon. Utah. Betänkanden. Utdrag al Prötocolleb, hållet inför Riksens Högloft.
Lämplige arfvoden åt den i och för Revisions-förrättningen anställda Cancellie och vakt-beljening, ega Revisorerne, alt, i mon af arbetets vidd och beskaffenhet, bestämma, samt anordnandet deraf åt Directionen uppdraga. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.o 285 531 Hos E. K. M. få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Nådig Kungörelse härom måtte, till efterrättelse för vederbörande, blifva utfärdad. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Februarii 1835. Uppiäst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 9 Febr. 1835» Preste-Ståndet den g Borgare-Ståndet den g Bonde-Ståndet d en 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , om arfvode ät den person, hvilken såsom adjungerad Ledamot biträder Svea Hof-Rätt i Justitice-Ombudsmannen C. L. Landius ställe. (Stats-Utsk.
Cadier, roiD 0täDertiaö 3)cuf, SÖtanufacturier ed) liöoftrpcfericr, fe d^ait» Pelö*cj:peDiter. C^irurgei-, meD praftif, famt Q3aDare od) De, forn 5511a Stafjtugor, I §em Claier: §örfta Claren 23:coDe:Dr 30; — SlnDta D:o . , 20: — §rebje D:o . , 10; — §jerDe D:o . „ 5: - §emte D:o . , 3: — ^tillit U.u ... ff o, Commiafions-Contora 55reftånöare odn , - x *S)anDeW*€jrp:Dtter. (Lommiöjtonam*, forn tcfe aro borgare J (Concertgtfwave, UtlänDjfa od> 3'dänDjfa, erlägga för* jfotteroiö fot tharje Concert i 0tocff)olm £3:co 3S:Dt 3: — famt i alla öfriga ftäDer od) orter „ 1: 16. SDirectom*, éCIpeater*, miD anDra än .tvonungenS 0pecta* fler, erlägga ärligen „ 25:
S.D. Till följe af Konungens respective befallningshafvandes allmänna kungörelse af den 27 sistl. junii utsågs nu enhälligt nämndemannen och bonden Nils Svensson i Häggesta, att idag 14 dagar till, söndagen den 19:de uti innevarande månad, infinna sig uti Liths sockenstuga för att, gemensamt med Liths och Kyrkås hemmansegare utse en fullmägtig, hvilken bör infinna sig i Östersund fredagen den 31 i denna månad, kl. 12 på dagen, i afsigt att välja ledamot jämte suppleant uti indelnings-commissionen. Äfvensom att vid samma tillfälle utse en deputerad för pastoratet, hvilken å landscontoret i Östersund den 31 uti innevarande julii månad kl 12 på dagen, uppbär och qvittera de medel, hvilka Kongl. Maj:t i nåder anslagit till lindring i rustningsoch roterings besväret för rustoch rotehållare i Liths pastorat, förklarade sig församlingen nöjd med hvad fullmägtigen dervid gör och låter. Datum ut supra. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän socknestämma i Häggenås sockenstuga den 19 julii 1846. S.D. Till underdånig åtlydnad af föreskrifter i § 2 mom. 1 af Kongl. Maj:ts nådiga stadgar, af den 29 maji innevarande år, angående försvarslöse och till allmänt arbete för-fallne personer, voro socknemännen, efter derom skedd vederbörlig pålysning och kallelse, samlade för att utse så kallade tillsyningsmän; hvarvid, efter kort rådplägning dertill enhälligt utsågos och valdes, bland ledamöterne af sockennämnden, bönderne Matts Moberg i Österåsen och Jonas Pärsson i Storbränna. Likaledes valdes nu bonden Olof Larsson i Kougsta, att å denna sockens vägnar, infinna sig i Liths sockenstuga, den 16:de instundande augusti, för att gemensamt med öfrige socknars i tingslaget deputerade granska och underskrifva afkortningslängderna för förflutna uppbördsåret. In fidem
Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning afslogs och voterrsproposrn godkändes. 3: d j e punkten. Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antog». 4:de punkten. R. o. Ad. godkände den af StatsUtsk. i denna punkt yttrade mening. 5:te punkten. R. o. Ad. godkände de i denna punkt föreslagna arne voterrsproposrr. 6: t c punkten. Den föreslagna voterrsproposrn godkändes. 7: de punkten. R. o. Ad., som afslog den af StatsUtsk. gjorda inbjudning, godkände den föreslagna voterrsproposrn. 8r d e punkten. Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antogs. i66 Den 13 S e p t c m b c r. 9:de punkten. R. o. Ad. fann Utsk:s yttrande i denna punkt icke erfordra någon åtgärd af R. o. De föreslagna voter:spropos:na godkändes. i5:dc punkten. Hr Stuart, Garl Gust.: Vid den nu föredragna i5:dc punkten anhåller jag att få yttra några ord. Jag kan ej gilla Utsk:s raisonnement i denna punkt; och då jag besinnar, huru de beslut tillkommit, hvarpå Utsk. uppgjort den föreslagna voter:spropos., kan jag ej annat än finna Utskrs förfarande i detta afsende något besynnerligt. Jag anhåller derföre att få upplysa, huru de frågor blifvit i RiksStm afgjord a , som här äro framställda till förstärkta StatsUtsk:s bepröfvande. K. M. liar i sin nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof äskat, att de 70,000 r:dr, sorn vid sista riksdag å öfverskotten beviljades till Annexens materiel, måtte uppföras å stat, hvarjemte K. M. föreslagit, att bland andra utgifter för Armeens materiel Hjälte anslås 90,000 r:di', samt att denna summa mätte anvisas på kommande arens öfvei'skott.
Af sadan anledning wore Ridderskapet och Adeln nu in xleno församlade, och intet hinder wore, att icke uti. der mantan pä de andra Skändens ankomst, en fa enkel sak som en Remisi, hwilken ej fordrade nägöu diseusiion, kunde afgöras. Herr 67llentvakn begärde allenast för stn räkning fä i Protokollet antecknadt, det han ansäg detta stridande mot Ridderstapets och Adelns beslut. Justerades följande underdäniga strifwelse list Hans Kongl. Majtt. Skormägtigste Allernädigste Konung! Sedan Eder Kongl. Maj:k Nädigst behagat tn« stämma i Riksens Ständers underdäniga önskan, rörande anläggning af en Canal till Wenerns förenande med östersjön genom entreprenad af enfkilte personer, och jemwäl i Näder gillar att hwad Riksens Ständer i underdånighet tillstyrkt, att denne Canal, som skulle bereda Riker i allmänhet samt siere Landsorter och Näringar i synnerhet de wigliga» ste fördelar, mätte skyndsamt öpnaS, har Eder Kongs, Maj;t Bgntz. M. 38» 37S Den 8 Zebruarii. Maj:t tillika i Räder yttrat den förmodan, att den betyde, liga Summa som till utförandet af e!t sä stort företag erfordras, utgörande efter uprättadt kostnadsförslag, En Million Sexhundrade Tusende Riksdaler Banco, icke genom teckning af enskilte personer skulle kunna fLmmanbringas, sä framt de ej hade att päräkna riägvn afkastning af deras härtill anwände penningar under byggnadsären och en skälig winst derä efter arbetets fullbordan, hwartitt Canal-inkomsterne i bör, zan ej blefwe tillräckliga.
Du är här; du är här, senfärdige dag! Du har grytt, och för fosterlandet röjt Den hjelte, som, flyktande längese'n Fjerran från fädrens palats Usel irrade omkring. En gud, ja, en gud skall bringa till oss Segren, väninna. Höj händer, höj röst, och bön uppsänd. Till gudar, att lyckligt, lyckligt Din bror uti vår stad må träda in! ORESTES. Rättså! mig välkomsthelsningens behaglighet Är ljuf; härnäst jag ärnar återgälda allt. Men, gamle, du som lände hit i rätter tid, Säg mig, hur skall jag tukta fadrens baneman, Och moder min, som ingick gudlöst giftermål. Finns än i Argos qvar för mig bevågenhet? Är allt för oss förloradt, såsom lyckan är? Hvem bör jag träffa, vare sig natt eller dag? På hvilken väg mig vända emot fienden? GUBBEN. Min son, för dig, olycklige, ej finns en vän, I denna verld är vänskapen ett hittegods, Den vänskapen, som lika delar godt och ondt. Och du som är i grund och botten vännelös, Ej hoppet mera ens har qvar; hör och förnimm: Utaf din egen hand och slumpen det beror, Om du din faders borg och stad än återfår. ORESTES. Hvad bör jag göra för att nå ett sådant mål? GUBBEN. Thyestes son du dräpa bör, och moder din. ORESTES. Det segerpris jag önskar ha; men huru få? GUBBEN. Om hur du ville, du i borgen slipper ej. ORESTES. Af vakter och drabanters armar skyddas den. GUBBEN. Rätt sagdt! han rädes dig, och aldrig sofver trygg. ORESTES. Må vara! men i sak mig råd, du gamle man! GUBBEN. Hör på du bara! mig ett infall kommit på ORESTES. Du något godt att säga har: jag öra är. GUBBEN. Aigisthos nyss jag varsnade, då hit jag smög. ORESTES. Detder förstår jag; men uppå hvad ställe då? GUBBEN. Uti hästhagen, litet stycke härifrån. ORESTES. Hvad gjorde han?
För det andra anser jag den n. v. öppna och med Carl XIII:s för allmänheten till promenad tillgängliga torg sammanhängande tomten utgöra en plats, som är myckel mera exponerad för allmänt beskådande, och redan på sätt och vis under fordna, dock ej längesedan förflutna tider uplålen till en för nejdens förskönande i sin mån åsyftad byggnad; då deremot Riddarhusets gård ej varit använd annat än för R. o. Ad:s enskilda behof och nytta, samt efter min tanke ej heller genom sitt läge, åtminstone under nuvar:de förhållanden, ger någon annan korporation, och ej heller allmänheten, grundade anspråk på ali, på annat sätt, till förfogande åt främmande ställas. Den af Hr Tersmeden gjorda kalkyl, enl. hvilken den värde ledamoten kommit lill det resultat, att Riddarh.-kassans förlust endast skulle utgöra 200 R:dr b:ko årligen, kan jag icke godkänna. Förlusten Olifver nemi. vida betydligare, enär Hr Tersmeden icke tagit i beräkning, all de under hufvudbyggnaden belägna källarhvalf, hvilka f. n. uthyras för omkring 700 R:dr nämnde mynt, måste för Riddarhusets eget behof användas, ifall man genom flygelbyggnadernas nedrifvande går i mistning om de derstädes befintliga förvaringsrum. Jag beklagar för öfrigt, alt Hr Tetsmeden icke närvarit ifrån diskussionens början. Han skulle, derest detta varit fallet, helt visst Den 22 Augusti. 91 hafva funnit, det jag ingalunda vidhållit de nnvande byggnadernas qvarstående, euär jag tvertotn förmält mig instämma i ett upgjordt förslag till deras ersättande genom andra, till platsens försköning mera bidragande byggnader. Men ett är att sjelf, när lillgångarne del medgifva, gå i författn. om den oss tillhöriga tomtens förskönande; och annat är, att definitifl ech oåterkalleligen öfverlåta platsen åt en annan, sä alt del ej längre beror pä R. o. Ad., att deröfver pä tjeuligaste sätt förfoga.