Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får endast erinra, att då målen nu fullföljas från bergstingsrätterna till hofratlerna, och del går an att der handlägga desamma utan biträde af bergsledamöler; så måtte det väl äfven gå an att utan biträde af bergsmän handlägga dem vid häradsrätterna, särdeles som häradshöfdingen icke kan sakna tillfälle alt, när 3;)3 Den i4 November f. m. så brhöfves, inhemta upplysningar af personer, som äga erforderlig kännedom i bergshandteringen. Jag skulle icke önska, att, på samma sätt sorn målen flyttades från Hergscolhm lill Hofrätten, da likväl lönerne stannade qvar i collini, bergmästarne komme att qvarstå blott såsom granlåtspersoner. Vill man hafva dem såsom vettenskapsmän, så böra de hedt och hållet vara det. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Ehuru jag mycket väl inser att R. o. Adrs beslut i denna fråga icke blir afgörande, får jag dock, på grund af min lilla erfarenhet och enligt min öfvertygelse om bergslagens sanna intresse, äran tillstyrka afslag på Utskrs förevar, betänkande. Vid flera tillfällen har jag funnit, i striden emellan bergstingsrällerna och häradsrätterna, eller, rättare sagdt, deras ordförande!’ i functioner, der det gällt bergslagens intresse, att häradshöfdingarne icke ägt den intima kännedomen om bergslagens sanna intresse för ali praklicera; och det är i pra k ti sk t hänseende jag tror att tiden ännu icke mognat för bergsgöroinålens öfverbylIning på häradsrätterna. liiLagerhjelm: En värd talare har trott, att det går an för häradsrätterna att afgöra bergsmål, utan att vettenskaplig kännedom tinnes i rällen. Det är också gifvet, att det går an; men huru det går, är en annan fråga. Att det går väl i Svea Hofrätt, derom ar jag öfvertygad ; men man bör ihågkomma, att målen behandlas der, sedan de blifvit utredda vid bergstingsrätten.
Jag klandrar visserligen icke att man införskrifvit dylika racer, ty jag vill icke förneka att de kunna blifva goda; men jag tror att man alltför mycket envisats att bibehålla en sådan race, som icke synes upfylla sitt ändamål. Dessa kreatur äro mycket stora och fordra särdeles kraftigt foder; men jag tror icke att de öfverhufvud lemnat 500 kannor medeiafkastning, hvilket naturligtvis antyder, att de äro odugliga mjölkkor. Till dragoxar äro de deremot betydligt bättre, ehuru äfven dessa fordra betydligt mycket mer foder, än våra inhemska kreatur. Vid sådant förhållande och då vi från det enda land i Europa, som eger racer, bildade från längre tider tillbaka, nemi. England, icke f. n. kunna införa några krea - 8 Den 1 December. tur utan risico att draga öfver oss den bedröfliga lungsjukan (det har nemi. både i Westergötland och norra Calmar län visat sig att kreatur, som blifvit från berörde land införskrifne, medfört denna sjukdom) skulle jag tro, att man handlade både ändamålsenligt och klokt, om de medel, som nu äro anslagna till de två stamholländerier för utländska racer, som vi f. n. ega i stället användas för det ändamål motionären åsyftat, eller att söka upköpa de bästa Svenska kreatur och af dem bilda ett eller flere bolländerier. Men dervid bör likväl, om ändamålet skall upfyllas, det vilkor fästas att någon person må under en längre följd af år åtaga sig att med upmärksambet följa kroiseringen, urvalet, upfödandet och utfordringen af dessa kreatur. Huru detta skall tillgå är dock i sanning icke ett ögonblicks verk att utfundera; men jag hoppas att de personer, som få ifrågrde medel om händer, skola lyckas deruti. Icke vinnes ändamålet derigenom att man låter de utländska race-kreaturen komma från den ena handen till den andra; ty de måste under en längre följd af år skötas utaf samma person, som kan konstatera, att de i 3:dje, 4:de och 5:te led äro af goda föräldrar; eljest händer väl att man kan få en eller annan god individ, men i bakslag får man dock i allmänhet dåliga, som alldeles icke lemna någon säkerhet för den åsyftade raceförbättringen.
Vi erinra oss, huru medeltidsdramat kunde sägas hafva haft ett musikaliskt ursprung, och huru det aldrig förnekade detta ursprung, äfven då det blef ett öfvervägande tal-drama. Likaledes var stundom uppförandet af de bibliska skoldramerna beledsagadt af någon andlig sång eller psalm; ja, man har exempel på, att äfven Horatianska Oder varit som mellanspel afsjungna319. Men om i sjelfva dramat inflickats någon visa af verldsligt innehåll, har detta dock endast hört till undantagen, såsom i Hieronymi Justesen Ranchs danska drama ”Samsons Fængsel,” der flera visor förekomma, och i Josephi historia, der en bonde sjunger första versen af folksången: ”Dufvan sitter på liljeqvist.” Men i det af engelskt inflytande påverkade tyska dramat blef visors upptagande öfligare, och dessa visor voro, som ofvan är nämndt, icke alltid af den finaste beskaffenhet. Dock påträffa vi inga visor i ”Tisbe,” och Messenius, då han regelbundet använder visor i sina dramer, har sålunda häri haft en annan förebild. Alla hans visor äro diktade i folkvisans tonart, och man har sålunda i detta ännu ett element, som bidrager att gifva det Messeniska skådespelet en fosterländsk pregel. Flera hafva följt M:i exempel, men han skiljer sig i sättet för dessa visors anbringande från alla dem, hvilka efter honom upptagit detta bruk; ty hos honom läggas visorna merendels i hufvudpersonernas mun och införlifvas med sjelfva den dramatiska handlingen, hvaremot de hos Rondeletius, Prytz m. fl. behandlas som yttre bihang och användas endast för att förstärka naturtroheten i en situation af underordnad betydelse. För Messenius tyckes det nemligen hafva blifvit allt mera klart, att visan, för att få sin rätta dramatiska användning, borde införlifvas med handlingen och dymedelst förstärka dennas verkan. Han så väl som publiken tyckes i sådana funnit allt mera behag, ty då hans två första stycken blott hafva hvartdera en visa, så har ”Signill” två och ”Blancka Märeta” tre visor.
A Ramsjö i Helsingland vigdes i onsdags fröken Ida Gaioell, dotter till framlidne kyrkoherden J. Gawell och hans efterlämnade maka, samt praktiserande lä- karen Moritz Blumenthal från Stockholm. * För våra husmödrar väl värd att beakta är firman Th. Winborg &amp; C:os annons om alkoholättika och träättika och dessa olika ättiksorters betydelse för hushållet och den tekniska industrien. J lefvande lifvet och ej » i skuggornas värld » dväljes ännu den finske skulptören C. E. Sjö- strand, såsom framgår af följande bref, hvilket kommit oss tillhanda från Helsingfors: I nr 27 af Idun för innevarande år ingår (under rubrik » Ur skuggornas värld. Några minnesblad för Idun af Vilhelm Bäckman. Atelierstudier. ») en artikel, i hvilken bland annat talas om finske skulptören Carl JEneas Sjöstrand. Den uppgift, som där lämnas, att denne konstnär numera skulle vara afliden, är emellertid felaktig. Carl Eneas Sjöstrand är ingalunda död, om också åren gjort hans vackra hufvud hvitt, årligen utställer han ännu nya arbeten på konstexpositioner i Helsingfors, och ännu äger han sin betydelse som » Kalevalas förkroppsligare », IDUN 1898 i det han senaste vår bland annat utställde ett synnerligen omfattande projekt, i hvilket alla hufvudpersonerna i Kalevala figurerade, och hvilket afsetts att, utfördt i stor skala för en af Finlands landsortsstäder, blifva ett betydande monument. Om herr Bäckman komme till Helsingfors och mötte Carl Sjöstrand på gatan — och han rör sig ofta ute — så kunde herr B. konstatera, att Sjöstrands apparition allt ännu måste väcka uppmärksamhet. Ty en vackrare, ståtligare och raskare gubbe får man sällan se. Det finnes därför ej många Helsingforsare som ej känna honom, åtminstone till utseendet, och som nu med förvåning läst i Idun, att han vore död.
Prinsarne inom en ärftlig monarki äro derföre af vigt, på det att Staten alltid vid hvarje opåräkneligt fall skall hafva en Thronföljare att tillgå, hvilken är upfödd i de konstitutionella principer, som ligga till grund för Statsskicket och i öfrigt försedd med sådana egenskaper, att folket äfven för alla möjliga eventualiteter med glädje kan emotse en mogen, erfaren och klok regent. Derföre har också, hvad våra Arffurstar beträffar, grundlagen förbjudit dem att träda i gifte inom landet, och de äro således i detta fall satta i en annan ställning, än andra medborgare. De få dessutom icke innehafva civila embeten, till följd hvaraf de icke kunna förvärfva sig de inkomster, som andra medborgare inom samhället äga tillfälle att förvärfva. I grundlagen är det dem visserligen icke förbjudet att idka fabriksoch borgerlig rörelse af alla slag, hvarigenom alla andra medborgare inom Sverige kunna förvärfva sig ett rikligare upehälle, än de hafva förut; men säkert är, att Svenska nationen icke med nöje skulle se om våra Prinsar, likasom Prinsarne i ett annat land, satte sig i spetsen för ett betydligt handels-kompani och samlade millioner. Jag tror att det af oss skulle ses med mindre tillfredsställelse. Ur alla dessa synpunkter äro i sanning Arffurstarne ställda i ett helt annat förhållande, än de öfriga enskilda medborgarne inom Sverige, med hvilka man velat helt och hållet sammanställa dem, Den 21 Mars f. m. 219 När nu så är, och då grundlagen med sådana inskränkningar omgärdar Kungasönerna, måste det Val af nationens allmänna känsla kunna fordras, att man ställer så till, att de kunna föra ett någorlunda oberoende ekonomiskt lif. Det har också icke blifvit bär bestridt, att de skulle erhålla ett tillräckligt underhåll; men man har sagt, att de icke böra få det sjelfva, utan att det skulle upföras på Konungens hofhållningssumma och på det sättet komma dem till godo genom Konungen, emedan de eljest skulle blifva alltför mycket oberoende. Man har vidare ordat om ifrågavarande anslags likhet med appanage och lifgeding i andra länder och fordom hos oss.
Det är ock endast pä denna grundval af ömsesidigt förtroende som det vigtiga verket skall kunna genomföras med den kraft och skyndsamhet, som Fäderneslandets bästa nu så oundgängligen kräfver.» »Innan emedlertid förslag till en härpå hv ilande plan framställes, bör dock derjemte såsom en allmän grund för densamma anmärkas, att, under hvilka omständigheter som helst, det alltid lärer blifva en omöjlighet för Sverige att, i betraktande af landets läge och utsträckning, sammanställda med dess jemförelsevis icke stora tillgångar, kunna inom kort lid åstadkomma en behofvet fullt motsvarande Sjökrigsmateriel. Det enda system, som derföre vid våra förhållanden kan i detta afseende tillrådas, måste således vara, att hålla en inskränkt materiel i bästa och mest tjenstbara skick samt att framför allt så ordna och öfva personalen, till hvilken bättre ämnen finnas hos oss än inom de flesta andra Nationer, att hvarje del deraf må i behofvets stund ega den fullständiga insigt och skicklighet, att materielens verksamhet må kunna blifva den högsta möjliga. Den härtill erforderliga kostnaden, om än ej ringa, bör dock med måttlig ansträngning kunna åstad - 4 Bil, N:o 4 till Kongl. Maj:ls TSåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1862. kommas och skall blifva mångfaldigt återgäldad i den förökade kraft, som vapnen derigenom vinna, då nemligen öfningarna så ordnas, att hvarje del af personalen erhåller det mått och den art af öfning, hvaraf den är mest i behof, hvilket åter utgör ett väsendtligt åliggande för Styrelsen att på det samvetsgrannaste tillse» »Beskaffenheten af Sveriges Sjök r igsma t eriel bestämmes obetingadt af densammas ändamålsenlighet och förmåga att uppfylla dermed afsedda behof, hvilka äro:
<5n förändrad reglering inom ©eneral^ullflprelfen f>ar af Jfongl. $laj:t blifvott faflfläld, hylande på te principer, font .Stongl. SDlajit, på fatt i tet föregående ät pttra&t, funntt böra mtd flprelfemerfenö ordnande följaö; odj fommer, i den mån perfonalen genom afgång fan bringa» till öfmerenöjlämntelfe tued nya flaten, minjfning uti af» (öningöfoflnaden att för framtiden uppflå. Utfmenledeö f>ar ^ongl. Siaj:t, med affeende å de fyrfaldiga förändringar, font inträffat fedan de angående tullftatenö aflöning nu gällande föreffrifter meddeladeö, anbefallt §ullflprelfen att infomma med förflag till en efter numa» rande förhållanden lämpad np reglering af nämnda flat, med iaftta» gande af möjligafte befparing, famt att tillgång till fådana öfade arn flag, forn funna erfordras, må genom indragning, der omfländtghe» terna det medgifma, beredas. SSJlpntmerfet har redan ftfllidna år blifmit förflpttadt till den för detfamnta inredda npa (ofal och hufrou då återflående arbeten för famma lofalS fullfländtga ordnande blifmit under innemarande år full* bordade. ©en af ®?ptumerfet förut begagnade lofal hut’/ på fätt midkronans
Alsjrt lots ökverlemns Ksmmsr-Oolie^ii deröfver sk^ikns ?ro/>oritr0», Ä^:o §9. 3 uuderdäniZ» uilutuudeu samt i dem äbeiDj>sde )ttr3l>d6n, jemts öfrige IlandliuK»r; ocli l<ou«>. törblitver pikets ständer med »11 KonZI. Xäd oell önnest städse vällieväZen. Datum ut supra. 8. ^1. Mun//rs. a/ /^otoco/ZsL v/rier ^'nanoe-^elrc/en, r'n/s> Ma/:L /(onnnAen c ä>Kt§->?dc/er c! LrotMo/m§ ä7ott c/en ,/8e/,tem/>e^ ^ ärvarande: lilius Lxeellenee .Iu8titia>-8tat8-Mini8tern, Herr Prilierre 6///en^aa/, Hans Lxeellenee 8tats->Iiuistern tor Utrikes ^remien», Herr l^rilrerrs //r^e/ 8tatspäden: Ifrilierre 8tae/ //o^rein^ Mnnt/re, Prilierre De-^on, ^rilierre ^Vo^ecr/a/^, 8c//ver^to//)e, Prilierre t^/ienA^anKL, Oliefen tor Piuauee-Departementet, 8tats-pädet /l/n/rt/re uppläste still justering ett, i öfverensstämmelse^ined ponZl. iVIajUs törut fattade Naditza beslut, rippsatt förslug till l^ouAl.
Och ankomme på Kongl, pröfning ankommer, huruvida ActieMajrt att, efter pröfning, huruvida banker må förläggas i andra än RiBank-inrättningen kan vara för lan kets större stapelstäder, samt solidadet fördelaktig eller menlig, det sökta riska Banker på andra ställen än i privilegium bevilja eller förvägra. de släder, hvarest Länestyrelser hafva säte; äfvensom alt, i öfrigt med afseende på hvad som för landet kan vara fördelaktigt eller menligt, det sökta privilegium bevilja eller förvägra. S4- På längre tid än 20 år må privilegium ej förunnas; men önskar BankBolaget fortsätta sin rörelse utöfver den i privilegium bestämda tiden, söke då förlängning deraf minst 18 månader före octrojens utgång. §• 5. I den stad, hvarest Sedelbank har sitt Hufvudcontor, skall Bolaget inför Rådhus-Rätten, före Bankens öppnande, förevisa så väl det af Kongl. Maj:t utfärdade privilegium, som ock Bolags-reglorna, för att i Inteckningsprotocollet ordagrannt intagas. Ratten Hor till Bancooch Lag-Utsköttcns Utlåtande N:o 4- !7 Rätten läte sedermera ofördröjligen, på Bolagets bekostnad, i allmänna Tidningarne införa Kungörelse om det ingångna Bolaget. 6. Såsom grundfond för Sedelbank må begagnas ej allena reda penningar samt controlleradt guld och silfver, än äfven fastighets-inteckningar, eller goda actier och lottbref (Bankens egna och andra Sedelbankers undantagne), eller Allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer; dock skola alla dylika bypotheker, med thy åtföljande handlingar, vara till säkerheten pröfvade «f Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, gemensamt med Bolaget, och af bägge godkände. Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. Sedelbanker må ej utgifva andra tryckta eller graverade fordringsbevis till innefeafvaren än:
Jag är till en stor del förekommen af den sista talaren. Det förefaller mig som man , ifall man ville bespara denna inkomst för statsverket, ansåge lofligt, att en enskild person anskaffade sig på olofligt sätt hvad han behöfde, blott man derigenom slapp att gifva honom bidrag till hans underhåll. Jag kan för min del under inga villkor, ehvad statsverket får eller icke får tillräckliga inkomster, gå in på att sätta i fråga att ej bifalla detta betänk., hvarföre jag nu anhåller om propos. derpå. Gr. Horn, Claeä Fredr.: Jag är egentligen förekommen af de sista talarne i hvad jag ämnade yttra, men jag vågar äfven hemställa lill Hr Frih. o. Landtnäs eget om - Den 33 Juli f. m. 23b pröfvande, huruvida det kan vara riktigt formenlig!, ali läta detta betänk, aler hvila. Jag tror, att de ledamöter, som ansett nödigt alt företaga detsamma i sammanhang med inkomst-betänk., bort vid första bordläggningen derom göra erinran, och att det numera verkligen är för seni, äfvensom jag ej ser något hinder för att nu genast afgöra det. Frih. Boye: Upplyst af envald ledamot, Hr von Troil, att en skrifvelse i dag blifvit justerad, sorn skall lägga hinder i vägen för ett annat beslut än bifall till förevar, betänk., får jag, som ej gifvit akt på denna justering, förklara, alt jag linner Hr von Troil hafva ganska rätt, oell derföre anhåller få återtaga mitt förra yttrande. Hr Rosenblad: Hvad fortnenligheten beträffar, (ror jag formen fordrat, att StatsUtsk, hade, i fråga 0111 Nummer-lotteriet, på samma sätt som i fråga om afskaffande af andra inkomst-titlar, inkommit med sitt utlåtande såsom bilaga till inkomst-betänkandet, och jag anser oformligt att taga bort en inkomst-titel, innan man vet, huruvida de inkomster, sorn qvarstå, äro tillräckliga för Staten eller icke. Jag instämmer visserligen med StatsUtsk. och de herrar, sorn sist yttrat sig, deri att
Degeberg, anses nödigt på lämpligt afstånd söder om Ultuna 12,000 R:dr årligen, 6) åt de i Länen inrättade Hushållningssällskap, för hvilka reglementen blifvit af Kongl. Maj;t fastställde, tillsammans 24,000 R:dr årligen, fördelade på sätt Kongl. Majit, efter Landtbruks-akademiens hörande, bestämmer, hvarvid, jemte offentlig redovisnings-skyldighet, torde böra stadgas såsom föremål för medlens användande: att genom belöningar uppmuntra mindre bemedlade jordbrukare, hvilka ådagalagt synnerligen nitiska bemödanden för jordbrukets eller annan landtmanna-närings förkofran; att för skäligt pris tillhandahålla dem förbättrade åkerbruksredskap samt goda fröslag af nyttiga vexter; att anskaffa för landtbruket nyttiga modeller, äfvensom att i allmänhet befrämja det med Hushållnings-sällskapens stiftande afsedde ändamål. 7) att såsom räntefria lån, efter de grunder och med de vilkor, som kunna af Eders Kongl. Maj:t varda fastställda, under Hushållnings-sällskapens inseende, tilldelas de jordegare, som å sine hemman inrätta rior eller andra ändamålsenliga torkinrätiningar för sädens bättre förvarande 40,000 R:dr årligen. Transport 246,000 R:dr årligen. 882,360: Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. om Statsverket 4833. Transport 246,000 R:dr årligen, 882,360: 8) att jemte tillgängliga besparingar å 1845 års anslag till stamko lijander iers bildande, användas genom Stamholländeri-styrelsens försorg för inrättande af sådane holländerier i län, der de ännu saknas 20,000 R:dr årligen, 9) att ställas till Stuteri-öfverstyrelsens disposition för hästnfvelns förbättrande 20,000 R:dr årligen. R:dr årligen, eller för 3:ne år 858,000:
Friherre Carl Otto och dess hustru N. Nasafjälls grufvor och Ranfjorden, angående anslag för en kommunikationsled mellan . , Nathhorst, angående pension åt Ida Mathilda, Emma Amalia, och Bertha Diona, döttrar till framlidne Sekreteraren i Kongl. Landtbruksakademien Johan Theophil Nationalmuseum, om anslag till inredning, m m. af 3. l-0 Bd. 251 •at S S. " 3 Preste Ståndet. Borgare Ståndet. 1863 73 CO d 7T 3 cCTo < sL CÖ ® crq' cc N:o § Titeln. Förslag till voteringsproposition Voteringsresultat Nattvard, om upphäfvande al alla lagbestämmelser rörande be - gåendo af H. H. £. W oT 2 CfQ CO pr 2. ^ N:0 cn; i PresteI Borgare Ståndet. j Ståndet. 1 anledning af återremiss Navigationsskolor, örn tillökning anslagen för åtskilliga Nilsson, om pension åt enkan el ter Vaktmästaren vid Lands krona straff-fängelse N.. » om skadeersättning till klocka ren J. Nilsson i Anderstorp för liden förlust vid vägom läggning förbi den s. k. Hind boliden Nobel, angående användande af dess undervattens minor, se Hufvudstaden. Nörasjön och Fåsjön i Nora bergslag, om anslag till kanalanläggning mellan Norbergs jernvägsanläggning, angående anstånd med föreskrifne kapitaloch ränte-iobetalningar å de af allmänna medel anvisade lån till 1 anledning af återremiss . Nordanå bro och Fjäls lastageplats, angående väganläggning mellan, se Fjäls lastageplats. Norra länen, angående särskildt anslag till anläggning eller föri bättring af vägar samt till väg{ undersökningar i de fyra • • • | Norrbottens kolonisation, angåenj de anvisande af medel för uppj Register öfv. Bih. t. R. Bonde Stftndet. N:0 g. 7 Nov. a. a. 16 Nov. b. 14 Febr. a. a 21 Mars Titeln. Titeln. b. 21 Jan. till ström b. 14 Jan. a.a.25Febr.
I städer och köpingar är hvar och en som har burskap, och på landet hvar och en ägare eller brukare af särskildt skattelagd jord, under de genom denna lag stadgade förbehåll, berättigad att bränna och tillverka bränvin. Härifrån undantagas likväl Amtman, Domare, Prester, samt politiets och tullväsendets embotsoch tjenstemän, så vida icke någon bland dessa redan är i besittning af bränvinsapparat och lagligen har begagnat densamma, i hvilket fall, så länge han fortfar att vara ägare eller brukare af den egen dom, der upparaten varit begagnad, han bibehåller samma rätt till bränvinsbränning, sorn om han icke beklädde embete eller tjenst. § 2. Under tiden emellan den Jo April och J5 Oktober, båda dessa dagar inberäknade, får ej bränvinsbränning eller omdestillation af färdigt bränvin äga rum. § 5. Till att bränna eller omdestillera bränvin får ej nyttjas någon panna hvars rymd till öfversta randen är mindre än JOO potter. § *■ De pannor som begagnas till omdestillation få icke drifvas förmedelst insläppande af upphettad ånga. Dessutom är det dem, som icke tillika tillverka bränvin, förbjudet, att på samma ställe der de bedrifva omdestillation, hafva mäskningsoch jäsningsredskaper. Vilja de, som tillverka bränvin, företaga omdestillation i sitt bränneri pä annan tid än det är öppet för bränvinsbränning, skola samtlige mäskoch jäsningskaren vara förseglade. § 5. Hvar och en sorn är i besittning af en bränvinspanna, hvars rymd är under JOO potter till öfversta randen, äge rättighet att få densamma med tillhörande hatt inlöst för allmänna medel, emot ersättning af metallens värde mod JO procents förhöjning, så vida han inom Januari månads utgång nästkommande år lemnar dessa redskaper till den embetseller tjensteman som har hand om pannans försegling. Metallens värde bestämmes genom ett af Kongl. Maj:t för hela landet fastslälldt medelpris, dervid ock närmare, be stämmelser angående inlösningen lemnäs. g 6.
Jag änhåller att denna min motion måtta blifva till vederbörligt Utskott remitterad. Herr von Hartmansdorff, Auguft: Då Friherre Anckarsvärd, i Plenum den 6 sistlidne Februari yrkade, att Råkenskaperne för åtskilliga allmänna medel, sorn hittills varit undandragna Riksens Ständers Revisorers granskning, måtte densamma underkastas, tillkännagaf HofCanzleren, Flans Excellence Flerr Grefve af Wetterstedt, ”utan att ingå i någon pröfning af den tolkning Friherre Anckarsvärd gil vit åt 5o och 68 §. §. Riksdagsordningen, att Kongl. Majit i detta vigtiga ämne redan fattat Dess Nådiga Beslut, som inom få dagar skulle komma att blifva Riksens Ständer öfverlemnadt.” Alltsedan har jag, sorn tog mig friheten Öka Friherre Anckarsvårds uppgift på de Cassör, hvilkas Räkenskaper ej af Riksens Ständers Revisorer granskas, väntat på detta nådiga medde - Den 5 Martil. lande, och förmodligen hafva flere af Ridderskapets och Adelns Ledamöter gjordt likaså. Men då det ännu icke ankommit, och sista motions, tiden i dag år för handen, utbeder jag mig, att få låsta Högloflige Ridderskapets oell Adelns närmare uppmärksamhet på detta ämne, som jäg skall söka utreda och framställa så kort, som ämnets vidlyftighet kan medgifva. Rättigheten att tillse huru de åtagna skatterna ingått och blifvit använda år en naturlig följd af rättigheten att ej af någon annan ån sig sjelf beskattas. Också följer omedelbart på den §. i RegeringsFormen den 57, som förbehållet Svenska Folket denna urgamla rått, den §. som stadgar, att ”Konungen vid hvarje Riksdag må låta uppvisa StatsVerkets tillstånd i alla dess delar, till inkomjter och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utskott, som Riksens, Ständer utvälja.” 30 § Riksdagsordningen bestämmer Utskottets befattning i detta afseende vid Riksdagarne.