Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att invänta en framtida utredning, synes mig så mycket mindre lämpligt, som enkan redan är ålderstigen och det således är ovisst, om hon komme att lefva så länge att hon då kunde komma i åtnjutande af pensionen. På grund häraf anhåller jag, att K,. o. Ad., i enlighet med Preste-St.:s beslut, ville, med afslag å Utsk:ts framställning, bevilja Doktor Cnattingii enka en pension af 300 rdr. Gr. Mörner: Det har hittills varit en, åtminstone någorlunda, konseqvent vidhållen grundsats, att pension på indragningsstat icke beviljats sådane enkor, som varit berättigade till nådår. Då nu Doktor Cnattingii enka varit berättigad till nådår och hon efter ali sannolikhet deraf kommit i åtnjutande, kan jag icke annat än tillstyrka bifall till Utsk:ts hemställan. Inom de särskilda stiften finnas i allmänhet inga pensions-kassor för prestenkor, och om vi skulle på indragningsstat öfverflytta alla prestenkor i Sverige, hvilka voro i saknad af pension, då tror jag, att vi snart nog skulle komma till insigt derom, att sådant blefve ganska dyrbart. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Inom Utsk:t har jag reserverat mig mot Utsk:ts beslut, och får derföre förena mig i det af Hr Fåhraeus framställda yrkande. Den 9 Maj e. m. 185 Beträffande farhågan för prejudikater, vill jag nämna, att i detta Betänk, är det icke fråga om mera än en enda prestenka, utom den, som afses i förev:de punkt. Gr. Mörner: I det ifrågav:de boet finnes en behållning af öfver 7,000 rdr, och då härtill lägges inkomsterne under minst ett, kanske två, nådår, torde hvar och en finna, att icke några så bevekande omständigheter äro för handen, att man bör statuera ett exempel, som kan hafva högst kostsamma följder. Preste-St:s beslut i sådan rigtning hafva icke vid föreg:de riksdagar vunnit framgång inom detta Stånd.
St., atl i allvarligt öfvervägande taga den ställning, i hvilken Banken för närvarande sig befinner; att om densamma förordna på ett sått, som befrämjar myntvärdets stadga, befåstar allmänt och enskildt förtroende och afböjer en för alla Medborgareclasser skadlig rubbning i närvarande penningeförhållanden; att alla omständigheter framställa sig såsom serdeles gynnande, att, under fortsatt tillämpning af det förra beslutet om Silfveruppköp, till förstärkande af Bankens redbara Fond, vidtaga kraftiga åtgärder, för att, medelst Silfvers utlemnande emot Bancosedlar, till det pris, som komme att bestämmas, bereda och bibehålla jemvigt i penningevåsendet, samt att åt de beslut, som röra grunden för eganderåtten, gifva en större grad af oföränderlighet, ån hittills. R. St., som, i föremålet för denna Nådiga Skrifvelse, erkänna ett förnyadt vedermäle af E. K. M;ts visa omsorger för myntvärdets upprätthållande, hafva tagit detta vigtiga ärende i det noggranna öfvervägande de, såsom Förvaltare af Banken, funnit sig, som pligt både emot Konung och Medborgare, åligga; och då R. St. ansett, att, till beredande af stadga i Myntväsendet, samt utan den vådligaste skakning i redan tillvarande penninge-förbindelser och förhållanden, enskilde emellan, någon annan grund för inlösningen af Bankens utelöpande Sedlar icke kunna antagas, ån den, som närmast öfverensståmmer med det medelvärde i Silfver, hvarför dessa sedlar i allmänna rö - 102 Exp. Utsi. Förslag till und. Sirifv. N:o 336. rörelsen, under en längre tid, varit gångbare, hafva R.
Mörner och yrkar afslag å utlåt. Hr von Troil, Sam. Gust.: Till de skäl, som de båda föregtde talarne framställt för afslag ä ifrågavar.-de utlåt, anhåller jag att lägga ännu ett, som icke torde vara aldeles o vigt igt, nemi. att man bör sä myckel som möjligt söka förekomma, att vissa slägter under en längre följd af är besitta samma hemman, ty derigenom kunna de komma alt anse sig hafva ett slags eganderäll, eller eli slags rättighet att till skatte köpa desamma, hvilken rättighet de aldrig egt. lag tror att man, genom alt fastställa arrendetiden af dessa hemman till 30 år, tillräckligen sörjt före att de komma att blifva väl och ändamålsenligt skötta, samt att man icke hehöfver utsträcka denna arrenderätt i oändlighet, då samma förhållande med dessa hemman skulle kunna inträffa som med de s. k. Halländska kyrkohemmaneu. Detta är det ytterligare skäl jag tagit mig friheten framdraga lill stöd för yrkandet om afslag å nu förevarulé utlåt. Hr Rosensvärd, Joh. Henr.: Jag bar begärt ordet för att med några ord få bemöta de talares anmärkn:r, hvilka hafva påstått, att Ekon.Ulsk. icke bordt befatta sig med ifrågavar:de ämne. Såsom skäl härför har man anfört, att denna fråga vore af beskaffenhet att K. M. kunde derom besluta utan R. St:rs hörande. Jag ber att härvid få anmärka, att det just är sådana frågor, hvars afgörande uteslutande tillhöra K. M., hvarmed Ekon.- Utsk. eger att, på grund af väckta motioner, taga befattning, för att, i händelse Utsk:s framställningar af R. St. gillas, desse sednare måtte blifva försatte i tillfälle alt till K. M. i önskningsväg framföra hvad de i dylika frågor för sin del anse nyttigt och lämpligt. Således tror jag att Utsk. i detta fall icke öfverskridit gränsen af sin utstakade verkningskrets.
De af Utskottet uti öfrige här ofvan ej omförmälde punkter af utlåtandet Jfå. 47 gjorda framställningar och förslag äro, dels genom samtliga Riks-Ståndens bifall och dels genom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, af Rikets Ständer gillade och godkände. Stockholm den 6 Juli 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Juli 1800, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i en med siatsregleringen gemenskap egande fråga. (U. A.) I anledning af de vid innevarande riksmöte hos Rikets Ständer gjorda framställningar i fråga derom, huruvida de åt Statens embetsoch tjenstemän vid sistförlidne riksdag beviljade löneförhöjningar skulle bibehållas och på ordinarie stat uppföras, eller om allmän nedsättning deri borde ega rum m. m., har Stats-Utskottet uti Utlåtandet *42 48 afgifvit särskilda under fyra punkter framställda yttranden. 6 Slals-Utskottets Memorial M 125. Enligt hvad Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag från Riks-Stånden utvisat hafva, vid föredragning af berörda Utlåtande, Utskottets uti första, tredje och fjerde punkterna afgifna förslag och yttranden blifvit, dels genom trenne, dels i följd af samtliga Riks-Ståndens öfverensstämmande beslut, af Rikets Ständer gillade och godkände. Deremot har Utskottets uti andra punkten af sagde Utlåtande gjorda hemställan — »det Rikets
NB. Cacaosorter. Hur skall jag bäst preparera och anrätta falsk vildsvinsoch rådjursstek, att de i smak möjligast mycket närma sig äkta? Matgumma. S v a r. EBON HOI. I: 20 pr mtr från 2:50 pr mtr; hvarförutom vi rekommendera vårt s t o r a ^ t? lager EJ damer o. herrar från de enklaste till de mest eleganta o. moderna billigast hos S £ eleganta underkjolar i såväl ylle som siden med ylle-fianellfoder, paraplyer för - 3 ~G ^ II ^äBasarenåNorrbro Ä N S T R I N §&gt; K:ni Stockholm l | | UTAN MODETIDNINGEN. rödvin, C Lactoserin-Cacao, UPSALA. Bikupans adress är Klarabergsgatan 21, Sthlm. Pjoller! AMANDA. Er förklädda annons lyckades ej smyga sig in pä textafdel ningen. CAMEA. Eder julskiss tilltalar oss, men vi kunna tyvärr ej finna plats för den, då vi ledan förut mer än nog försetts med juluppsatser. RED. Malda kryddor (garanteras oblandade) på bleckdosor med genomborrade lock. Flere prismedaljer erhållna, och äro fabrikaten fullt jämförliga med de bä- sta utländska. Tillhandahållas hos hrr specerihandlare. — Ämbetet att vara husmoder; af HELENA JS / YBLOM. (Forts. o. slut.) — Iduns julklappsbazar. (Forts.) — Själfhjälp, bästa hjälp; af li. O. — Berättelse från Lappland; karaktäristik för Idun af FFSS. — Små- notiser från kvinnoväriden. — Teater och musik. — Barnens jultillredelser; af EN BARNAVÄN. Förslag till matordning för veckan 7 — 13 dec. — Köket. — Hushållet. — Matlagning. — Allmännyttigt. — Toaletten. — Läkareråd. Täflingens utgång. — Prisfrågor X L - X L I I. — Svar. — Breflåda.
Jag vill icke längre uptaga R. o. Ad:s tid, utan slutar med en tillstyrkan till bifall å Betänk., emedan jag, lika med Frih. Tersmeden, tror, att om man spänner bågen för högt, de, som önska nedsättning i beskattningen, tilläfventyrs komma att vinna intet. Gr. Mörner: I den af K. M. vid innevar:de Riksdag afgifne Nåd. Propos. har framställning blifvit gjord om nedsättning af tionde-tackjernet med |:del. Af detta Betänk, synes, att denna minskning utgör nära 3000 Ska tackjern årligen. Det synes som skulle en sådan lindring, vara tillfredsställande för denna näring; men så är icke förhållandet. Man har icke varit nöjd med denna eftergift, utan Utsk. har nu föreslagit nedsättningen i hammarskatten till hälften, och andra hafva t. o. m. sträckt sina anspråk ända derhän att få hela hammarskatten uphäfd. Dessa, enl. min åsigt, nog långt sträckta anspråk hafva upmanat mig att med några ord rätta ett och annat misstag, som under öfverläggningen härstädes förelupit. Till en början har raan sagt, att jernhandteringen numera icke har några privilegier. Man ringaktar då den rättighet bruksegare erhållit, nemi. att få inlösa rekognitionsskogarne så godt. som för intet. Likaledes anser man af intet värde rättigheten för bruksegare att framför åboerne få till skatte lösa de under bruken lydande kronohemman. Icke heller anser man det skydd af något värde, bruksegare åtnjuta, nemi. förbud emot export af tackjern och mot import af stångjern. Vidare den rättighet, R. Sius Bank medgifvit jernverksegare, att i Banken belåna sina effekter. Allt detta räknar man för intet, ehuru det synes mig hafva bordt tagas något i betraktande. Hr Waern, som väckt förslag om uphörandet af hammarskatten, .har i sammanhang dermed väckt fråga om ordinarie roteringens införande i Bergslagen, d. v. så att tackjerns-producenten skall betala de fördelar, man vill bereda stångjernsproducenten. Det är nemi. tackjernsbergslagen, som åtnjuter roteringsfriheten.
Qvarta å f>elt arB Ban roal fåfom be(äggningS*d>arta begagnas, men anfes icfe riftig eliev öilti<? / få framt ej båDe oalör-ftämpeln o cl) Den i fjelftioa papperet anbragta wattenflämpeln äro i besäll. 3:o ‘SSiD djarteriitg af föpe*, bpteö* od) gåfvobref a faft egenDom på lan« Det od) t fldDernc, forn vtD lltiDer>£Dom(tolarne, i änDatnål af lagfart, foreteö, äfvenfom af faftebref, hvida Derifrån utfärDaö, (fulDebref od) anDra ^anDltn? gar, font i ttämnDe SDomjtolarö intecfningö>pcotofoller intaga», fann boupptecf* ttingar, morgongåfvobref od) om lösören afjlutaDe föpe afhanDlingar, I>VDtlfa till fattima ©omftofar ittgifvaé, (Tola begagnaö beläggning&chartor af Den ferjftlDa bejfaffenbet, 3iQår ^fåDiga kuttgörelfe af Den 15 fDtaj 1846 förejfrifver. 4:o 'jftär till en hvtöling, font ttteD charta ftgillata jlaU förfeö, forDraö ett bogre belopp Deraf, än en (lampel innebåller, må til! Dej; fulla utgöranDe tvenne eller flera d)artor begagnad. Dm flera Dofumettter eller bilagor (frifvaé på fattima arf, förfeö Det nteD få flor cljartadtgillata, font ftg belöpa (Tulle, i I)änDelfe hvarje banDltng more å ferjftlDt arf (Trifven.
Sionyl. ltibtiothehet. Räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade för båda revisions-åren utan anmärkning, utvisa: Debet. Balans från föregående är: — Uppbörd: — Credit. Utgifter: — Balans till påföljande är: — Till någon erinran från Revisorernes sida hafva dessa räkenskaper icke föranledt. Monyl. Theatern. Räkenskaperna för båda spel-åren 1852—1853 samt 1853—1854 hafva blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar. Nedanstående tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter: Från och med den Från och med den Debet. 1 Juli 1852 till 1 Juli 1853 till samma tid år 1853. samma tid år 1854. Balans från föregående år: Balans frän föregående är: 28,000: 57,349: 6. •> Utgifter: Pensioner '. Balans till påföljande år: På sätt tabellen visar, hafva Kongl. Theaterns skulder, hvilka, enligt den i sednaste revisions-berättelse intagna tabell, vid utgången af spelåret 1850—1851, utgjorde 12,000 lt:dr och sedermera årligen tillväxt, vid slutet af spelåret 1853—1854 stigit till 86,577 It:dr 88 sk. 11 rst. V id räkenskaperna har någon anmärkning å Rikets Ständers Revisorers sida icke förekommit. — 196 — ' Hoåtgl. Serqfimer-ordens-giUet. (Allmänna Hospitalsoch barnhus-fonden.) Dess räkenskaper äro för båda revisions-åren granskade i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning. Nedanstående tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: Köpeskilling för försålda fastigheter 201: 29. 2. Ersättninz för genom Götha kanals anläggning förlorad jord 1,254: 12. 4. Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: Utyifter:
Handlingar, som de i öfrigt finna nödiga; OcK då i följd häraf Revisorerne redan uti Instructionen hafva sig tillagd den rätt, att, så vidt för deras åtgärd erforderligt finnes, begära och erhålla upplysningar om Förvaltningen; har Stats Utskottet trott någon närmare föreskrift i denna del icke vara nödig, utan får härvid Jilutt upplysa, att efter hvad Stats - Utskottet Stats-Utskottets Betänk anden* 1837 haft tillfälle inhämta, blifver vid ilen ifråga» varande Riks-BokslutS» methodens användande, tiden inom hvilken efter verkställd uppbörd Stats-Verkets ställning kan öfverses förkortad; Och torde Ståts-Utskottet för öfrigt beträffande detta Riks - Rökslut, sorn synes föranleda till serskildt behandling, och ej står uti ovilJ;or!igt samband med ofvannämnde anmärknings frågor", få i detta, ännu ej sluteligen handlagde ärende, afgifva serskildt utlåtande; Hvilket allt Värd', Samt underställes Riksens Höglofl. Ständer» istockholm den 36 Maji 1818, N:r 974. Milens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande , i anledning af erhållen remiss utaf Riksens Ständers Revisorers, till granskning af StatsBancooch RiksGälds IVer keti, näst le di t är gjorde anmälan angående Hospitals• och Laza. r etts-Inrättningar nes Fonder. Sedan Riksens Höglofl. Ständers, till granskning af StatsBanco och RiksGälds-Verkens Räkenskaper och förvaltning utsedde Revisorer, sistledit år 1817, under den 20 November afgifvit den anmälan till RiksStånder., att ehuru Revisorerne, i följd af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 2 Juli 1815 ålegat, att jemväl revidera Räkenskaperne öfver de Hospitals och Lazaretts-Fonder, sorn äro ställde ytnder Kongl. Seraphimer Ordens Gillets Öfver - },6.ä§; Ståts-Utskottets Buänkanden.
Hemmanens antal är ökadt med J-dels mantal krono, bestående af ett å Hellestads f. d. bergslags, numera i lotter skatteförsålda, allmänning indraget skogvaktare-boställe Lilla Örmohult, hvilket, förut ansedt att tillhöra Finspånga län i Östergötland, blifvit år 1848 skattlagdt. Till skatte äro köpte 3A§I mantal. Å fyra tullmjölqvarnar med 8 par stenar och ett grynverk äro skattläggningar fastställda. Före 1850 års utgång var 1841 års ordinarie roteringsverk ännu ej slutligen pröfvadt. Taxeringsvärdet å fastigheter är ökadt med 98,695|f Riksdaler Banko. Genom 154 särskilda landtmäteriförrättningar hafva mer än 254 hemman undergått laga skifte, eller per medium nära 85 hemman årligen. Slikt medeltal beräknades under 6 nästförutgångna åren till 73 och under qvinqvennium der förut lill 40. Den obenägenhet, laga skiften förr rönt hos allmogen, synes således hafva gifvit vika för erfarenheten, att jorden ej kan rätt bearbetas, förr än sådana föregått. Nyodlingar hafva ock betydligt utvidgats. Deras areal kan ej bestämdt uppgifvas; men exempelvis må nämnas, att under åren 1848 och 1849 inom 14 socknar blifvit nyodlade öfver 1,560 tunnland. 13 Någon förändring i posthemmans och gästgifvaregårdars antal har ej inträffat. Statsbidragen, för år 1847 upptagna till 547,143 R:dr 37 sk., hafva ökats, .så att de för år 1850 utgjorde 569,040 R:dr 36 sk. Banko. Politi. Enligt sista underdåniga berättelsen hade vandrandes här uppvisade pass blifvit antecknade: år 1843 till ett antal af 1,126 och under följande åren alltjemt minskats, så att det år 1847 utgjorde 746. Sedermera hafva antecknats: år 1848 467.
Säte pä Riddarhuset, kunde deraf äfwen den följd sig yppa, att en Landt-Marffalk, hwilken sutts för en Att som under Riksdagen utslocknade, såmedelst blef we - ZZ2 Dcn 2 October. we däplacerad, och ett nptt nämnande afLandtMarstalk nödigt. ^err Baron och Landt-Marffalken erinrade härwid, att en Landt.Marstalk icke för nägon Att ägde Sate och Stämma. Grefwe kalting medgaf att förhållandet wore sädant, men uppgaf i stället den casus, att den tillförordnade Landt-Marstalken ensam af sin Att, gäfwe sin fullmagt ät en annan Adelsman, såsom händelsen warit wid Rilsdagen i Norrköping ikoo; och om Landt-Marstalken doge under Riksdagen, blcfwe bans Ätts Fullmägtig förlustig sitt Säte och Stämma. Herr von 1'roii, Lars vsviö, ansäg denna följd naturligen böra äga rum, emedan Fullmägtigen ej kunde åtnjuta bättre rätt än principalen, för hwars Att frän den stund den wore utflocknad, all Rilsdagsmanna-rättighet mäste wara upphörd.
N:o 154, i anledning af väckt motion om kolonien St. Barllielemys skiljande från Svenska Kronan; N:o 155, i anledning af väckt motion i fråga om skiljande af Landshöfdingeoch Militär-Beläihafvare-embetena på Goll land; N:o 156, i anledning af väckt motion om lifgifvande från trycket af Sammandrag utaf aila de författningar, som röra bebyggande, vård och underhåll af civila och ecklesiastika boställen; samt N:o 157, i anledning af väckt motion om Slöjdskolors inrättande i hvarje län. S. D. Efter föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4 och 8 dennes bordlagda Utlåtande N:o 139, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i anledning af Betänkandet N:o 44, blef Utskottets inbjudning af Ridderskapel och Adeln antagen. S. 1). Vid föredragning af Banko-Utskottets den 8 dennes bordlagda Memorial N:o 55, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågan om användande af upplupen odisponerad Bankö-vinst, blelvo de af Utskottet uti Memorialet föreslagna volerings-proposilioner af Ridderskapet och Adeln godkända. Frän Ilögv. Preste-Stdndet. S. I).
Alt meranämnde stadgande mig veterligen aldrig tillämpas, en följd dels af dess egen beskaffenhet, dels af de svårigheter vid kontrollen, som ingå på omöjlighetens område är ett ytterligare skäl för dess nphäfvande, enär en lag, otillämpad, alltid blir en olämplighet, verkande vanvördnad för lagskipningen. 10 Den 22 December e. m. S:o I 1G86 års Kyrkolags 11 kap. 2 §, jemförd med 10 kap. 2,3,4 §§, finnér man en nian något stöd i Guds ord gifven befall ning att årligen gå till II. H. Nattvard, och straffet för öfverträdelsen häraf, i förra lagrummet bestämdt lill vådan alt anses och tilltalas som okristen, förvandlas genom hänvisning till sednare lagrummen i någonting af kännbarare art. Här drabbas öfverträdaren nemi. af bannlysning, och i händelse denna skulle räcka längre än ett år, af landsförvisning. Alt med straff belägga försmåendet af en gåfva, — och här äijä fråga om den bästa af alla gåfvor, — alt med andra vapen än kärlekens bekämpa kärlekslöshet och köld, att sätta det högsta mysterium inom strafflagsparagrafer, är en om ock välment profanation af det heliga, ett obefogadt, klumpigt menniskoförsök att vara visare än den eviga Visheten sjelf, som aldrig för otron bestämde timliga straff, ett bot, sorn så lätt hos de oomvända verkaten frestelse att af fruktan för straff och verldsliga olägenheter skrymtande mola deras Herre och Gud. Jag hoppas ej behöfva anföra mera till stöd för det förslag jag härmed vördsamt får framställa, att ifrågavar:de stadgande, nemi. 2 § i II kap. af 1686 års Kyrkolag måtte till alla delar uphäfvas. 4:o Den s. k. kyrkoplikten, eller som den fordom bättre benämndes uppenbara skriften, har ock, ehuru i likhet med så mången annan kyrklig inrättning af en skön och sannt kristlig betydelse, såsom varande ett brottslingens återuptagande i församlingens gemenskap råkat ut för det missödet att behandlas af den borgerliga magiens händer.
Tidigare, än efter tjugondeförsta dagen från kallelsens kungörande i hufvudstadens kyrkor, må icke i något fall dag för Riksens Ständers återkomst utsättas. 4 Konstitutions-Utskottets Memorial JVs 3. Riks dags-Or dniugeu. § 80. Riksdag må ej räcka längre, än Tre månader från den dag, då Konungen låtit om Stats-Verkets tillstånd och behol Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta. Skulle likväl, vid nämnda lids förlopp, ärendena ej vara afgjorda, anmäle Riksens Ständer det hos Konungen, oell aske, att Riksdagen måtte fortfara någon viss tid af h< gst en månad derefter; börande minst trenne Riks-Stånd hafva sig om denna önskan förenat. Händer sig, att, vid den sålunda förlängda tidens utgång, målen ändå icke blifvit afslutade, gånge som i Regerings-Formens 109 § stadgadt är. Riksdag må äfven slutas innan Tre månader tilländagå it, enär samtliga Stånden sådant begära. l:o. Riksdag må ej räcka längre, än Tre månader från den dag, då Konungen låtit om Statsverkets tillstånd och behof Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta. Skulle likväl, vid nämnda tids förlopp, ärendena ej vara afgjorda, anmäle Riksens Ständer det hos Konungen, och äske, att Riksdagen måtte fortfara någon viss tid af högst en månad derefter; börande minst trenne Riks-Stånd hafva sig om denna önskan förenat.
Besvärsoch Ekou.Ulskais betänk. N:o 35 af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allm. Besvärsocli Ekon.Utskms den 3 sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o i45, i anledn. af erhållen återremiss af betänk. N:o qo, ansåg R. o. Ad., som redan förut bifallit N:o go, utlåt. N:o i45 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Ånyo föredrogs och bifölls Statssamt Allm. Besvärsocli Ekon.Utskms den 3 sisth Mars på bordet lagda utlåt. K:o 146, i anledn. af erhållna återremisser å betänk. jN:o 102. Då nu ånyo föredrogs Statsoch Bevilln.Utsk:ns den 3 sisth Mars pä bordet lagda mern. N:o 14-7? * anledn. af an - Den 3 April f. in. niärkntr emot hetiinlc. N;o 80, i anledn af åtskilliga inolioner om ett förändrad! aflöningssält för domare neli Chartaesigillntsecontoi ets upphörande, fann R. o. Ad. det icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Föredrogs ånyo och. godkändes Statsoch Bevilln.- Utskins den 3 sisth Mars på bordet lagda betänk. N:o 148, i ardedn. af väckt motion om upphörande af beviiln. för sågcjvarnar. På begäran af Nrr Rå fe It, Anton, och Mannerskantz, Carl Axel, lades ånyo på bordet Stats-och Cevilia. Utsk:ns den 3 sisth Mars lörsta gången bordlagda betänk. Nio 149» > anledn. af K. M:s nåd. propus., samt Hr Rosenblads, Bernhald, motion om utbyte emot elL årligt anslag af tullmedlen af den s. k. föringen lill hemkommande fartygs besättningar.