Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och möta då för ofvanförmäldte Förslag öm Bevillnings utgörande efter behållen I11- Jcomsty hvars Rättsgrund man erkänner, i allmänhet sådana oöfvervinnerliga hinder, att det icke möjligen kan tillämpas och i verkställighet sättas i vårt Land, då likväl i andra Lån*' der dylika Beskattningsgrunder blifvit med fördel införde och begagnade; är då denna förmenta osäkerhet i beräkningen och svårighet i verkställigheten, icke en, utan föregången undersökning, antagen idée, utan framställa de sig i sjelfva verket för mången så absolut oundVikeliga, sorn man velat påstå ; så synes förnuft tet och rättvisan fordra, att man med sorgfällig noggranhet granskär, innan man dömmer; att man icke allenast uppgifver svårigheterne, utan ock bevisar deras verklighet; att man jemnför dessa med dem, som åtfölja hvarje annat Förslag, Och att man behörigen eftersinnar, om de goda verkningar, hvilka man vid verkställigheten häraf befarar skola uteblifva, kunna af något annat med mera trygghet väntas. Man jemföre då förevarande Förslag med det nu gällande BeskattningsSystemet, och erfarenha-' ten skall vitsorda , att samma osäkerhet i beräkningen j hvarföre man hufvudsakligen förkastade 1810 års BevillningsFörfattning , ännu mer röjer sig vid tillämpningen af 1812 och 1815 årens Beskattningsmetbode. Vacklande emellan oerhörda öfverskott och betydeliga britter, har denna BevillningsLag, ömsom med e* Den 84 Martii, / m. 3 57 tryckande hand hvilat öfver serskilfa MedJ borgareClasser och förnärmat Statens rätt till åtkomst af den fastställda Summan. Men dessa farhågor skola likväl i samma mohn försvinna , som man med en lika noggrann sorn fördomsfri granskning följer Herr Von Törnes Förslag.
Ridderflapct och Adeln ätfliljdes Klockan ^ t'V3- , . In naem ?rvtoco11i A. 6. Lilverstoljie. Fre. Den 27 April. 989 Fredagen den 27 April Plenum kl. - ii f. w. Grefwe utbad ssg att erhålla upp» lysning om dek flick hwari frägan om uphäsivande af för» budet emot landrhandeln sig bl finner. Undertecknad Lilverstolpe, ^xel 6sk>ricl, upplyste, att Preflc-Ständct förenat fig med Borgare-Ständct, och Bonde-Standct med Ridderfläpek och Adeln: Ätt säledes twänne Ständ stadnat emot twenyc, i följe hwaraf saken förfölle. Grefwe IllLmilton frägade widare, huru det worc be» flaffadt med frägan om Biflops-slönernes indragning; hwareftcr Herr Grefwcn till Protocvllct uppläste följande' Sou» Ridderffapet och Adeln behagat gilla Riddarhus» Utflotctts tillstyrkan, att tryckmngen afRidderflapetsochA» delns Protoeouer flulle »verkställas, sä midt det utan Riddar» hus-CasianS olägenhet »unde ike, och deraf kunde dragas den följd, akt om Protocollerne saknade afsättning, tryckningen flulle upphöra. Ett Ständ kan ival icke sä extemporc andra en i Riksdags Ordnin-en , 59 stadgar, att alla hos Liks-Stän-en hällne protocoll flala, fä tidigt fle kan genom trycket utgifwas kill -eras fiillfländiga innehäll.
— Sc. 2. Priamus, uppskrämd af grekernas rustningar, rådgör med Hector, som ber honom vara vid godt mod samt råder att kalla Amazonerna till hjelp, hvilka äro vredgade på Grekerna, emedan Hercules under hufvudstyrkans frånvaro öfverfallit och dödat de hemmavarande. — Sc. 3. Hector ber Penthesilea om hjelp och hon lofvar att låta Grekerna förnimma, hvad en göthisk qvinna lärt. På Hectors fråga: ”Äre j uthaff the Göther?”, svarar hon, att med konung Berich af Swealand utdrog en mängd svenskar och underlade sig många land. De, som bosatte sig vid Pontus, blefvo af sina grannar förrädiskt öfverfallna och dödade; då beslöto hustrurna att ”hvarken bruka rock eller sland, Och aldrig mera ta nål i hand, Uthan kläda harnesk uppå Och födha sigh med brynja blå.” Derpå hade de hämnat sina män, underlagt sig många land och längtade nu att få kämpa mot grekerna. Sjelf är Penthesilea mer än 40 år, men låg ännu aldrig i en mans famn; dock, säger hon, i krig ”Ther plägar jagh Manfolck smeeka, At the blij om Kinder bleeka.” — Sc. 4. Achilles svär Menelaus trohetsed och manar att uppställa hären, ty fienden skall komma ”på thenna slätt.” Sc. 5. — Æneas frågar Hector, om grekerna för Helenas skull ämna kriga mot dem, och Hector bestyrker det, tilläggande att, såsom brefven med posten från Grekland förmäla, har Paris der uppfört sig illa, samt att Paris icke vill höra talas om att sända Helena tillbaka. Under det de tala, synes fienden. Hector ropar ”larm! larm!” och jemte Æneas uppmanar han att offra lif och blod för fosterlandet. ”Fort geen fyr, och warer ej seen, Jager them aff platzen igen.” Sjette akten.
Voteringen har utfallit med 65 Ja och 54 Nej; och som följagtligen Ja vunnit, har Utskottets förslag blifvit bifallet. 2:dra Voteringen: enligt 6:te punkten. Den, som bifaller Stals-Utskotlets hemställan, att för Dockbyggnaden i Carlscrona anvisas ett extra anslag af 133,333 R:dr 16 sk., att med 33,333 R.dr 16 sk. årligen utgå under loppet af 4 år, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, bestämmes anslaget till 66,666 R:dr 32 sk. eller 16,666 R:dr 32 sk. årligen, Vid voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 60 Ja och 59 Nej; och då således Ja vunnit, har Utskottets hemställan blifvit gillad. 3:dje Voteringen: enligt 9:de punkten. Den, som bifaller Stats-Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkände, tillstyrkan, att Rikets Ständer för reseoch undersöknings-kostnader samt expenser vid den ifrågasatte nya Styrelsen för allmänna arbeten, ställa till Kongl. Maj:ls disposition en summa af 6,666 R:dr 32 sk. Banco årligen intill nästa Riksdag, eller, för 4 år beräknadt, 26,666 R:dr 32 sk., voterar Ja; Den, det ej vill, voterar , Nej. Vinner Nej, kommer, enligt Borgare-SLåndets beslut, att, för reseoch undersöknings-kostnader samt expenser i följd af allmänna arbeten, ställas till Kongl. Maj:ts disposition en summa af 6,000 R:dr årligen under 4 år, eliev tillsammans 24,000 R:dr. Som voteringen utfallit med 52 Ja och 67 Nej, samt således Nej vunnit, är Borgare-Ståndets uti contra-propositionen intagna beslut godkändt.
Vara intagit huruvida sökanden nu mera är ensam ägare af Panten, och att han obchin - om han är gift äfven med dess Hustrus underskrift och bägges brukliga signet försedt, samt bevittnadt af trovärdige personer, eller Domhafvanden, eller tillförordnad Notarius Publicus; och bör Domhafvanden derå hafva meddeldt bevis, om Pantens intecknande. Så väl Skuldebrefvet som Inteckningsbeviset skola utan öfverskrift eller radering innehålla noga och tydelig uppgift af de pantsatte FastigheterneFöröfrigt bör Skuldebrefvet vara inrättadt efter följande formulair: ”Till de under RiddarhusDirections förvaltning ställde Cassör betalar undertecknad (vi undertecknade en för bägge och bägge för en) efter sex månaders uppsägning genom insättning i Riksens Ständers Bank och BancoAttestcns ifla nr Den 19 Julié e. ni. drad med Laga säkerhet kan den pantsätta; och derföre bör äfven uppgifvas, ora han är ogift, enkling eller i annat gifte trädd, i hvilka både senare fallen afvittringsbevis äfven böra företes. För öfrigt bör Skuldebrefvet vara inrättadt efter följande formulair: ”Sorn vi undertecknade af den under Högloflige RiddarhusDirectionens dispositionen ställde N. N. (Cassa) Fond) till Låns bekommit en summa stor 00 R:dr Specie Banco, med vilkor af räntans erläggande till sex för hundrade om året, 6a förbinde vi härmed oss, en för bägge och bägge för en såsom för hvarderas egen skuld, att sex månader efter föregången uppsägning Lånet med upplupen ränta till fullo återbetala i samma mynt som vi af Csssan undfått och emedlertid vid nande, Låntagne 0000 K:dr Banco Specie, för hvilka jag (vi) så länge detta Lån hos mig (oss) får innestå , årligen , genom lika beskaffad insättning erlägger (erlägga) ränta, beräknad efter sex för hundradet, på det sätt, att all den till detta års slut löpande ränta, betalas inom den sista nästkommande December, och sedan hvarje halft år, eller vid slutet af Junii och December månader, vid äfventyr, att
De dyrbaraste blommor ströddes framför de nyförmäldas fötter, då de lemnade kyrkan. Den hänförelse, hvarmed Stanley och hans brud helsades af folkmassan, var utomordentlig. Mottagningssalongen i miss Tennants — i lördags f. m. var hon ännu miss Tennant — hem liknande i lördags en fashionabel bazar. Borden dignade under de utsöktaste gåfvor af alla slag. Guld, silfver, diamanter, dyrbara tyger, sköra glasoch porslinsartiklar, dyrbara uppsatser för toalettbordet och för middagsbordet, researtiklar, rökuppsatser, hela bibliotek af ny literatur, solfjädrar i dussintal, målningar, statyer, sportattiralj — en vanlig dödlig kan ej, säger Pall Mall Gasette, belasta sitt minne med ens en bråkdel af de exponerade sakerna. Den mest egendomliga presenten är en vanlig butelj med vanligt vatten från Nyanzasjön. Den dyrbaraste är ett miniatyrporträtt från drottning Victoria. Prinsen af Wales har sändt ett bläckhorn, hertigen af Fife ett diamantkors, Gladstone sju band af sina skrifter o. s. v., o. s. v. Armband och halsband af diamanter har den unga bruden fått i sådana massor, att hon kan uppträda i ett olika för hvarje dag i året. Näst smyckena tyckas böcker utgöra största delen af bröllopsgåfvorna. En mängd författare har sändt brudparet fullständiga samlingar af sina arbeten. Miss Tennants bruddrägt var af utsöktaste hvitt siden med en framvåd, rikt broderad med pärlor och garnerad med orangeblommor. Det enda smycke bruden bar var drottningens miniatyrporträtt — den förut omtalade bröllopsgåfvan — i en collier af briljanter. V i bo här ute, där det knappt finns andra människor än vi två. Och hur vi trifvas, du kan inte tänka dig, hur vi trifvas! När jag smyger mig ut tidigt, tidigt, när fjärden blänker i morgonglans, då är jag glad som en spelman vid tanken på, att hon sofver inne i stugan sin friska sömn utan hetsande drömmar. Och när jag kommer igen från mitt fiske, då är hon uppe och står på farstukvisten, sprittande af lefnadslust, solbränd, duktig och väntande på mig.
Nu ber jag blott alt få observera, att om, sedan delta tillfälle inträffat, Ståndet skulle ånyo fortfara på sätt den siste värde talaren förklarade vara det rätta; så är det ganska tvifvelaktigt, om StatsUtsk. ånyo, alldeles på sidan om grundlagen och utan någon dertill gifven anledn., skulle vilja visa sina hona officia ända derhän, att bjuda dessa än ytterligare att jemka och ändra sina förut fattade beslut. Jag, för min del, kan verkligen knappast förstå alltsammans, särdeles med de grunder Gr. Horn så riktigt utvecklat, huruledes StatsUtsk. i alla de punkter, der Jt. o. Ad. samt PresleSt. afslagit de förut framställda voter:s-propos:na, hvilka dock befinnas i enlighet med samma Stånds egna beslut, kan sägas försöka att missleda — som jag tror man sagt — Stånden. Utsk:s förfarande, skulle jag tio, visar en god och berömlig vilja att önska bringa saken till slut; men jag hemställer, huru långt en sådan benägenhet kan sträcka sig, om Ståndet för andra gången sätter sig ur tillfälle alt begagna sig af en sådan benägenhet; och man kan ej begära, alt Utsk. skall för tredje gången lemna tillfälle härtill ; ty lika väl kunde man fordra, att Utsk. skulle visa sin beredvillighet för 4> 5, och 6 gångerna, allt under förutsättning att frågorna äro af beskaffenhet att icke kunna förfalla. Detta kau dock icke drifvas utöfver en viss gräns, ty eljest skulle det omtalta revolutionsti I Islå iidet inträffa, icke föranledt af StatsUtsk., utan af de Stånd, som icke uppfattat sin pligt vara att lyda grundlagen och icke sönderbryta det konstiga machineriet af vår representation på 4 kamrar. Den n November f. m. Hr Hohenhausen, Carl:
Skulle låntagare, sedan han medlen lyftat, för något af de trenne första åren ej afbörda ränte-betalningen, eller för något af de öfriga åren, med ränteoch kapital-afbetalningen, fyra månader öfver den, i afseende å dessa betalningars erläggande, utsatta förfallodag uteblifva, bör han genast lagsökas för Stats-Utskottets Utlåtande M 288. 13 lånet, som då kommer att till fulla beloppet indrifvas med sex procent ränta från den dag, det sålunda är förfallet till utsökning och till dess betalning följer. Dock skall låntagaren, innan lagsökning får anställas, vara efter förfallotiden bevisligen erinrad, att den honom åliggande betalnings-skyldigheten fullgöra. Visar annan person sig vara innehafvare af en odlingslägenhet, med samma dispositionseller eganderätt, som förste låntagaren vid lånets meddelande innehaft, och vill ikläda sig dess ingångna förbindelser samt hos Riksgälds-kontoret företer antaglig säkerhet, må odlings-lånet på hans namn kunna förflyttas, och sådant utan hinder af förre gäldenärens tilläfventyrs försumlighet vid fullgörandet af sina åtagna skyl Skulle Riksgälds-kontoret erhålla tillförlig upplysning derom, att ett, till odling å skiftad jord, från Riksgälds-kontoret utlånadt kapital icke för dess bestämda ändamål användes, då skall hela lånet, jemte åtta procent ränta från utgifningsdagen, genast utsökas; och tillfaller af den utöfver ordinarie intresset ingående straffräntan, ena hälften Landthushållnings-sällskapets kassa samt Läns-lazarettet i de län, der Landthushålinings-sällskap antingen ej finnas, eller befattningen med odlingslån sig afsagt, och den andra hälften angifvaren. En sådan låntagare skall ej ega rätt att denna låne-anstalt vidare begagna. Hvarje år afgifvö den, som odlingslån erhållit, till Landthushållnings-sällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) en kort beskrifning om arbetets fortgång, besannad af förre besigtningsmännen, eller andre närboende, välkände och besutne män.
Den som, i enlighet med Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, vill att utförsels-afgiften för Malm, rå och osmält, i Införsels-tarifen ej specificerad, fastställes till 25 öre per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes^ i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, utförsels-tullen för denna artikel till 50 öre per centner. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden hafva bifallit Utskottets förslag om tullfrihet vid utförsel af Trävaror: Ved, alla slag, hvaremot Borgareståndet för denna artikel stadgat följande bestämmelser: Utförsels-tull. Björk ... .1 famn 2 R:dr 25 öre Bok och Ek 1 famn 3 » — » alla andra slag 1 famn 1 » — » Famnen beräknas till 8 fots längd, 6 fots höjd och 3 fots bredd. Utskottet hemställer, att Borgareståndet ville, med frånträdande af sitt beslut härutinnan, antaga Utskottets af de öfriga Stånden godkända förslag, och lärer, för annan händelse, omröstning böra anställas på följande sätt: 92:o. Den som bifaller Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, att Ved, alla slag, skall vid utförsel vara tullfri, röstar Ja; Malm. Trävaror : Ved. 54 BeviUmngs-Utskottets Memorial M 27. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antagas i afseende på afgifterna vid utförseln af denna artikel följande af Borgare-ståndet beslutade bestämmelser: Utförsels-tull. Björk I famn 2 R.dr 25 öre Bok och Ek 1 famn 3 » — » alla andra slag \ famn 1 » — » Anm Famnen beräknas till 8 fots längd, 6 fots höjd och 3 fots bredd. cj Tniltajce-underrättelserna. § 17•
Uskillige Ledamöter af det VätloQ. Borgare-Ståndet hafva yrkat, att Götha Canal Bolag, mätte, innan något af de anslag till byggnadsbiträden, sorn kunna beviljas, få lyftas, å allmän Bolagsstämma 102 Stats-Utskottets Betänkan Jen, förklara, det Bolaget godkänner de vilkor, sorn Rikets Ständer fästa vid detta beviljande, och deribland förnämligast det, att kommande Ständer icke vidare med begäran af något allmänt bidrag må besväras, utan derest' anslag efter Directionens uppgift af behofven nu varder beviljadt, men Canalbyggnaden dermed likväl icke befinnes kunna vid 1828 års slut blifva fnllbordad, bristen då af Bolaget genom egne tillgångar fyllas, så framt fullbordan af återstående arbeten skall äga rum; Och innefattas äfven ett dylikt påstående uti ett från Högvördige Preste-Ståndet, såsom i anledning af detta ämne väckt ny Motion till Utskotten remitteradt Memorial, Att ali utbetalning af de byggnadsbiträden Rikets Ständer bevilja komme att upphöra, så vida som Bolaget icke fullgör de såsom villkor derföre stagade skyldigheter har altid varit i denna del föreskrifvit, utan att något särskildt hörande af Actie-ägare, huruvida de under dessa vilkor vilja emottaga biträdena derföre ansetts nödigt. Utskotten tro sig således, så mycket mera böra afstyrka vidtagandet af beslutet om ett dylikt hörande denna gång, som detsamma icke möjligen kan verkställas under Rikets Ständers sammanvaro. Stats-Utskottets Betänkan dö n. io3 Efter Riksdagens slut skulle nemligen, då vid Allmän Bolagsstämma icke eli Rikets Ständers beslut Actieägarne meddelas, Utan rättighet att besvara ett Riksens Ständers anbud dem meclgifvas, hvarpå ett af en obetydlig Pluralitet afgifvet nekande svar skulle föranleda till afstadnande af hela Canal-arbetet till Rikets Ständers nästa sammanträde; Och arbetets befrämjande, såsom Riksgagneligt, snarare an Canal-Bolagets understödjande, hafva dock Utskotten föreställt sig utgöra grunden för beviljandet af nu ifrågasatte penilingebidrag.
Hon kände inte till dem, men började läsa: En pristäflan, i hvilken alla kunna deltaga, tillkännagifves ä sista nonsbilagan tro, att i den detta skall sidan af ann u m m e r. Vi intressera alla Barnen hade ingen brådska med att aflägsna våra l ä s a r i n n o r. Villkoret för delsig. De kastade under lugg nyfikna blickar på tagande i täflingen är endast att Kerstin och ställde sig med vidöppen mun att lyssna till samtalet mellan de båda lärarinnorna vara, p r e n u m e r a n t å I d u n för och pastorn, och ännu efter det skolsalen blifvit minst ett halfär. Men då de flesta stängd, stodo de i grupper på den lilla planen utanför och hviskade med hvarandra. af våra läsarinnor väl redan äro Kyrkoherden begaf sig snart af, o c h de två lä- » Fast jag genom mörka dalen måste gå detta, bedja v i dem att, sedan de rarinnorna blefvo ensamma. Fröken Vallin skulle och den iskalla Jordans flod, inte resa förrän på eftermiddagen, o c h Kerstin tagit del af tillkännagifvandet, som dock, jag vet min herdes löfte skall ändå kände sig så tacksam därför. Hon var rädd för skänka styrka och kraft åt mitt mod. för öfrigt kommer att införas utatt bli lämnad allena. Redan nu ned i dalen som det bär » Ni får det tyst här, » sade h o n till Kerstin. förligare i ett följande n u m m e r, hör jag herdens milda röst: » följ du mig! » » Närmaste granne är fjärdingsmannens, som bo en urklippa den å motstående sida beVägen fruktar jag ej mer, då han är närdryg fjärdingsväg härifrån och så handelsmannen, där är ljus uti dalen för mig. som b o r ungefär lika långt bort åt andra hållet. fintliga prenumerationsblanketten Där är ljus uti dalen, Ni får bli er egen tjänarinna och hushållerska. och lämna den till någon bekant, där är ljus uti dalen, Skolsalen städa barnen, men vill man ha den där är ljus uti dalen för mig. snygg, får man oftast göra o m det.
Det gafs nemligen icke någon annan utväg för att förvissa sig om att kommunerna 22 Lag-Utskottets Betänkande JW 32. fullgjorde sin granskningsskyldighet, en visshet som lagstiftaren måste anse nödvändig, helst kommunal-institutionerna då ännu icke visat den lifaktighet, som nu börjar uppenbaras, samt lagstiftaren samtidigt upphäfde den förmånsrätt, som framför inteckningar dittills tillkom myndlingar i förmyndarnes fasta egendom, och man således borde tillse att något surrogat derför, genom en nogare tillsyn öfver förmyndares förvaltning, icke allenast i lag stadgades, men äfven i verkligheten komme till stånd. Man hade ingalunda förbisett att denna, såsom ett af nödvändigheten framkalladt stadium vid ölvergången till en ny sakernas ordning, stadgade medverkan från domarens sida, i någon mån skiljde sig från de egentliga domaregöromålen, likasom att derigenom ökades arbetet för domaren, som likväl genom de förelägganden, han i form af protokollsutdrag komme att göra försumliga förmyndare, icke blefve utan ali lön för sin möda. Men man måste, för att vara säker om att den nya institutionen komme till lif, ålägga en ansvarig embetsman att i början dertill medverka. Huf vudsaken var att få den till lif. Och detta har också i allmänhet inträffat Kommunerna hafva redan gjort en vacker början att taga om hand tillsynen öfver för myndarnes förvaltning af myndlingarnes egendom och. der det försummats, hafva erinringar från domstolarne ej uteblifvit. Frågan blir då om det vore välbetänkt att redan nu ändra en ännu icke I\ år gammal författning, som visat sig nog verksam alt inom denna korta tid framkalla till verkligt lif en ny, länge önskad, institution, och detta endast derföre att den medför besvär för domaren. Jemför man med domarens åligganden enligt denna författning de skyldigheter i afseende å förmyndarevården, som i våra grannstater Norrige och Danmark samt jemväl i Tyskland åligga domstolarne, så äro dessa vida större och mera utom sferen för de egentliga domaregöromålen. Lagstiftningen härom vittnar också om den vigt, man der fäster vid kontrollen öfver förmyndarevården, hvilken kontroll man der helt och hållet pålagt
Betänkanden. enskild man eller allmän inrättning, att der* af draga den högsta tnöjliga afkomst, utan att framlida bestämmandet deraf beror af Landtboer, hvilkas AboningsRätt, ehvad den varat längre eller kortare tid, till sin början icke egt annan grund, än jordegares upplåtelse, och följakteligen endast efter berörde grund bör mätas; Och» då den Aboerne förunnade förmån sålunda ej kan hafva afsett något annat, än en förmånsrätt för dem och deras efterlefvande, att vid hemmansbruken varda bibehållne, så vida ds derföre ville utgöra samma afrad eller Arrende, som af andre eljest kunnat erhållas, samt Utskottet vunnit underrättelse, det Kongl. Maj:t, på desse grunder, genom Nådigt bref af den 15 Mars 1820, i afseende på Kyrkohemman i Halland förordnat, att, vid ny utarrendering af samma hemman, tiden för arrendet skulle bestämmas till Trettio år, samt den förre Aboen, hans Enka och Arfvingar i rätt nedstigande led ega-options-rätt, att öfvertaga det vid Auctionen gjorde högsta arrende-anbudet, då de sådant inom en månads tid efter Auctionen tillkännagifva; Så och enär härigenom synes vara förvarad dels Jordägande Kyrkans rätt till högsta möjliga afkomst af hemmanet, dels förmånen för Uandtboen, att, utan behof att vid ArrendeAuctionen täfla i( anbud med andra Speculanter och såmedelst uppstegra Besv. och Ekon. (Jtsk. Betiinkanden, 139 arrendet, bibehålla besittningen af den jord» hvarå han eller hans förfäder under sådan förhoppning nedlaggt arbete och kostnad, får Utskottet tillstyrka Riksens Högloft.
Deraf till allbeleö lifa afgift meD dÖanDlanDe i famma ©täber. jernbärare, miD ©tång* od) Säefjertté*mågar, lifa nteD Arbetare. kammarjungfrur 3: — kammartjenare . — 5- — 21 klåDmåflare ocf) klåömåflerffor, forn håller S3oöar, i ©ep (Elajjer: $örfta Qilafjcn SlnDta SteDje §jerDe gemte ©jette Dito Dito Dito Dito Dito 4 4.44 « £K:ör 50 • 4 4 ♦ . * * — 40 — 30 - 20 — 10 ~ 5 — 10 kocf, l)oö private ©feppsfocf, fe ©jömän. krögare, krögerffor fantt De, forn Ijålla Hiforfammare, ©piaqmar* tcro* ocl) 5Pår&£sI)U0 jbfarc famt lEracteurcr, obetäfnaD ^Scmtllning för btänminö*minuteting, Då Den tillåteö: 3 ©tocffyoltn odl) ©ödeborg, minft 9t:Dr 15: — 3 öfriga ©täDet minft — 10: — ©ont