Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Läser man 6 § Reg.F., som bestämmer den nuvar. indelningen af Statsexpeditionerna, finner man, att der icke talas om finaneer, men väl om Rikets drätselverk; och detta var anledningen, hvarföre jag föreslog, att det andra departementet skulle benämnas för Drätselns. Jag vill dock icke motsätta mig det namn, Hr v. Troil föreslagit, enär det ändock uttrycker saken. Slutligen bör jag upplysa, att då jag här hört åtskilliga ledamöter önska, att uppsigten öfver allm. ordningen måtte förenas roed departementet för näringarna, liar detta gifvit mig anledning att uttrycka ett slikt syftemål i sjelfva benämningen. Men frågan derom må bero på särskild öfverläggning. Till en början begär jag således blott den propos., alt näringarna må få ett departement för sig. Frih. Palmstjerna: I de benämningar, som Hr v. Hartmansdorff anser så riktiga, kan jag för ingen del instämma; ty hvart skulle då t. ex. Tullverket hänföras. För min del tror jag, att tullen bör höra till samma departement som handeln, ty de hafva så många beröringspunkter med hvarandra, att de ovilkorligen' måste höra tillsammans. På grund häraf kan jag ej instämma i antagandet af benämningar, som skulle motverka en ändamålsenlig organisation af ärendernas behandling. Hr Dalman: I anledn. af den siste värde talarens anmärkning anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att då IL o. Ad. beslutat att till Regeringen öfverlemna den närmare fördelningen af ärenderna emellan departementer - Den 6 October e. m. i35 na, kommer det att bero af Regeringen, till hvilket departement såväl tillien som postverket skall böra; och icke heller kan jag finna, att någon inskränkning i denna åt Regeringen medgifna rättighet sker derigenom, att det nu ifrågavar. departementet benämnes Handelsoch Närings-departemeutet. Hvad åter beträffar Gr. Horns erinran, att han vore i villrådighet, hvem som numera skulle erhålla chefskapet olver länsstyrelserna, beror detta icke heller på namnet, utan på Konungen, 3s)*n äger att bestämma det vid utfärdandet af instruetion för hvarje departementschef.
Eoxendorff, Fullm. Hr Carleson, Edvard, » 20 » N:0 1,038, Hr Bogeman, Johan Ludvig, » 27 » N:0 1,503, Hr Cederstråle, Fullm. Frih. Posse, Johan August, » 27 » Den 7 Oktober f. m. 29 N:o 1,600, Hr Braunerhjelm, Ferdinand, med 27 röster; N:o 1,939, Hr Silfverstolpe, David 'Ludvig, » 27 » N:o 2,0 51, Hr Furuhjelm, Fullm. Hr Björnstjerna, Johan Magnus, » 27 » N:o 2,160, FIr Munck af Kosensehiöld, Thomas, » 27 » N:o 2,183, Hr Gripensvärd, Jakob Olof, » 27 » N:o 2,195, Hr Edelstam, Fabian, »27 » Suppleanter: N:o 1,992, Hr Lagerstråle, Carl Erik, med 24 röster; N:o 1,055, Hr Bråkenhjelm, Pehr Beinhold, » 24 » N:o 2,006, Hr Sandels, Pehr Benjamin, » 24 » N:o 1,661, Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar Henrik Adolf, » - 2i » efter mellan suppleanterne verkställd lottning till bestämmande af ordningen för deras inkallande. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: Som en oegentlighet i våra riksdags-ärenders behandling, ber jag att fä fästa upmärksamheten på ett förhållande, hvartill dagens föredragningslista gifver mig anledning. Derå finnes nemi. upfördt ett Betänk., N:o 23, af Sammansatta Statso. Ekon. Utsk. jemte ett annat från Ekon.Utsk., N:o 112, hvilka båda hafva till föremål alldeles samma ämne. En motion har inom BondeStåndet blifvit väckt ang:de fortsättning af den påbörjade utgifningen utaf militär-författningar.
Detta är likväl icke nu fallet; och ehuru jag medgifver, att i denna omstän. dighet icke ligger något hinder för motionären att för det af honom upptagna brott föreslå en annan och förmildrad bestraffning, synes mig dock högst betänkligt, att nu, innan principfrågan hunnit förekomma, ifrån det allmänna beStraffnings-systcmel lösrycka en derifrån i min tanka oskiljaktig fråga; och jag önskar alltså att kunna fästa LagUtsk:$ Den 14 Mars. uppmärksamhet på vigten af, att systemet 117*1 pröfvas i sin lielliet, icke styckevis, samt ntt följaktligen pi ineipfrågan må först tagas i öfvervägande, innan man går till dödsstraffets borttagande ifrån något af de speciella fall, der nu galla nde lag detsamma föreskrifver. Vinner denna min mening LagUtsk:s bifall, så torde ifrågavar. motion böra hvila, intilldess förslag till ny criminal-lag förekommer ; men för den händelse, att Utsk. skulle anse sig böra dessförinnan motionen till hufvudsakligt utlåtande företaga, utber jag mig alt lä till [Jtskts bedömmande öfverlemna min åsigt i ämnet. åled all den rätt jag villigt lemnar åt pbilosophiens bevisning emot dödsstraffets användande, och ehuru jag antager alt dödsstralfet både kan och bör borttagas från många af de brott, för hvilka detsamma i vår nu gallande lag är föreskrilvet; qvarstår jaer dock vid den öfvertygelse, att dess generella afskaffande ännu vöre ett farligt misstag. Man säger visserligen med sanning, att i dödsstralfet motverkar strå II'- begäret sitt eget ändamål; men också har detta begär hos den upplyste lagstiftaren ett ringa värde, i jemförelse till bans skyldiga omtanka att hos allmänheten åstadkomma ett afskräekande intryck: och i sådant hänseende synes det icke ens vara honom tillåtet att försaka det starka medel dertill, sorn ligger i naturens egna krafter på menniskans handlingar.
» Tala nu om alltsammans för mig! » » Ja, det var en Guds nåd, att jag kom att åka efter kapten, » började tjenaren, » och att jag hade don med mig också, för det hade allt gått precis som jag tänkte — fuxen tog allt på sken, han, och inte hade vi kapson på honom heller, för det ha ' vi inte haft se ' n i fjol vinter, och så gick han hvart han ville, och det bar midt i råken, det — » » O Gud! » skrek hon högt, » och ni sade ju nyss, att han lefde! » » Ja, ja, snälla frö — fri ' rinna, ge sig till tåls ett litet tag! Som lycka var, så var inte fotsaeken tillknäppt, så att kapten kom ur släden och låg och höll sig fast på iskanten och ropade, förstås. — Jag körde för brinnande lifvet, jag också, och det var inte så långt härifrån, som olyckan skedde, så att jag hörde skriket och kom fram nätt och jemt i sista stund. Och så kom det mera folk till, och hur det var, så fick vi opp kapten — men — fuxen, stackare, han ligger på sjöbotten, han! » Den gamle strök med afviga handen öfver ögonen. » Frfrinnan får vara snäll och förlåta mig, men det kostar på mig, » sade han, » för jag har då både föd t opp honom som fölunge och kört in honom och allt, och det var nära på min enda glädje. » » Ja, ja, » afbröt hon och vred händerna, så att det hördes, » men säg nu bara, hur det är — » » Med kapten, ja! Gud ske lof, nu är det skapligt bra, men det såg illa ut i början.
Vid sådant förhållande kan jag icke finna annat, än att den ifrågavarande utgiften bordt gäldas af de för denna Fästningsbyggnad anslagna medel. Det är ordet Gratification, som synes hafva vållat förvillelsen. Kanhända hade förhöjd Aflöning, eller något annat, kunnat lämpligare användas. Men utgiftens egenskap blir derigenom icke i någon mån förändrad.” (Prot. d. 4 December.) Angående kostnaden för renskrifning af Salpeterfondens Uufvudböcker för åren 1829, 1850 och 1851. (Sid. gg.) af Herr HofMarskalken m. m. Gyllenhaal. ”Denna utgift kunde icke synas i Salpeterfondens Räkenskaper förr än arbetet var verkställda Den nya AflöningsStaten för Salpeterfondens tjenstemän blef icke af Kongl. Maj:t fastställd förr än år i832, att gälla från och med det årets början. Den anmärkte utgiften tillhörer deremot de 3:ne nästförutgångna åren, under hvilken tid Redogörarnes Lönevilkor voro betydligt mindre, än det belopp, hvartill de uti Nya Staten fastställdes. Jag anser derföre någon anmärkning emot denna påföring billigtvis icke böra äga rum.” (Prot. d. 4 December.) Angående Kongl. Convoy Commissariatels tillstyrkande af en utaf Herr CommendeurCapitainen Lagerberg sökt afskrifning. (Sid. 11\.) af Hr HofMarskalken m. m. Gyllenhaal. ”Vid det förhållande, som handlingarne i denna fråga fullständigt utreda, anser jag för min del den beviljade afskrifningen hafva varit af både rättvisa och billighet påkallad. Med sådan öfvertygelse i detta ämne kan jag ingalunda ogilla, eller lägga ConvoyCommissariatet till last, att Commissariatet, uti dess afgifna und. utlåtande, samma afskrifning tillstyrkt.” Uti denna Reservation har Herr Majoren m. m. Odencrantz instämt. (Prot. d. 4 December.) Tab. N:o 1.
Inom vår talrika läsekrets finnes helt visst mången, som härvidlag godhetsfullt skulle kunna gå till mötes. Priset i täflingen har tilldelats signaturen » Mathilda » för uppsatsen: » Gås », hvilken insändts som svar å fråganXXXV, och hvilken vi togo oss friheten meddela redan i förra veckans nummer, därmed för en gång gö- rande ett undantag, på det artikeln skulle hinna komma till nytta i den rätta tiden. Redaktionen. Congou. The. m! F i n e s t Assam Mal ty Cachar P e k o e Assam Ceylon Darjeeling: l a n d s o r t e n H 9: 6: 6: 4: 20 75 80: e m o t 11: 8: 7: 6: 5: 4: 3: 7: 4: 3: — 50 30 40 40 50 50 10 30 50 Särskildt framhålla vi » S t o r a Moguls » och » Mikadons » theblandningar å kr. 5: 40 och 4: 50 pr kilo såsom varande mycket passande hushållsthe af god kvalité '. H S [1645] XXXVII-XXXIX. och mest H u s ö del resp. af d r tio XXXVII. Skulle ej någon af Iduns läsarinnor vilja uppfylla yiett af många kändt behof » genom att offentliggöra en kurs s. k. matematisk mått-tagning och klädsömnad? — Sådana kurser kunna praktiskt få genomgås i Stockholm och annorstädes och hafva bevisat sig förIräjjliga och användbara; men för de många, hvilka äro bosatta i landsorten, och för hvilka elt uppehåll i Stockholm endast för delta ändamål skulle ställa sig alltför dyrbart, skulle en dylik, teoretisk kurs, klart och lättfattligt framställd, vara ytterst välkommen. Tacksam prenumerant. E. 122281 Stärkelse, XXXIX. Jag önskar till julklapp ål min fästman själf förfärdiga ett trefligt rökbord. Erfarna läsarinnor, hjälpen med råd § a e d k e ' s svenskt fabrikat, gifver linnet, u t a n a t t förstöra det, en bländande hvit färg. Till salu hos alla specerihandlande i riket.
Nuvarande anslaget 2,280: — Tillökning, se Tab. N:o 2 1,820: — Förvaltningen af Sjö-Ärendena samt Aflönings-Staterne vid Flottans stationer i Carlskrona och Stockholm samt depot i Götheborg. Indelta Räntor efter Markegång på förslag. Oindelt Spanmål. Mått. Värde, förslagsvis a 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Kub.fot. k:r 81,050 40,446 Sgr Materielen. Flottans underhåll. Penningar:,... Tillkommer: till Aflönings-förbättring för Flottans Timmermansoch Handtverks-stater, förhöjd inqvarterings-ersättning derunder inberäknad 85,950: 47. » ökade inqvarterings-penningar för Matroser och uppfordrade Båtsmän 1,326: 63. » förbättrande af uppfordrade Båtsmäns aflöning och underhåll . 38,836: 47. Afgår och upptages under »Diverse Anslag» värdet af Natura-portion för uppfordrade Båtsmän 111,872: 50. Fö r s1 a g till b lifv ande RiksS t a t. Indelta ' Oindelt Spanmål. Indelta Oindelt Spanmål. Penningar Riksmynt. Räntor efter Markegång på förslag. Mått. Värde, förslagsvis ä 10 R:dr Tunnan (6,3 kubikfot). Summa Riksmynt. Penningar Riksmynt. Räntor efter Markegång på förslag. Mått. Värde, förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. R:dr. ö. R:dr. ö. Kub.fot. k:r R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. Ö. R:dr. ö. Nuvarande anslaget 90,240: — Tillkommer: Förhöjning i beklädnads-medlen för: Tillkommer: förhöjning 150,787: 50. 360,000 ___ - — , - . - 360,000 Gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll.
Rörande sättet och vilkoren för Iiru - 3a8 Den 7 September e. m. tets transporterande genom landet för Bergslagernes behof. 5:o Godkännande af ExpeditionsUtskottets äfgifne förnyade Förslag till underdåniga skrifvelser angående tillåtelse i vissa fall till Bropenningars uppbärande, och angående af Rikets Ständer godkände förslag till ändringar i Rikets GrundLagar. 6:0 Afslag å följande Utskotts, uppå erhållne återremisser, afgifue Utlåtanden: Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: Rörande Tractamente för Städernes Magistrater och Borgersman, då de till besigtningar för Kronans räkning varda kallade. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: Angående väckt fråga om upphörande af Utsöknings-provision och öfverränta för Skuldsedlar, som pantsättas i ManufaclurDisconten. 7:0 Vägran att instämma uti BorgareStåndets inbjudning till de öfrige RiksSlånden att förena sig uti förstnämnde Stånds fattade Beslut, i anledning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande, rörande väckt fråga att alla hus och gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara underkastade brandförsäkring. Den 7 September e. m. 8:0 Anmodan dels till ExpeditionsUtskottet alt uppsätta underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, med underdånig anhållan om Kongl. Majits Nådiga bifall lill Saltpeter-gärdens upphörande, samt med tillkännagifvarule, att Rikets Ständer, i händelse af Kongl. Majits härtill lemnade Nådiga bifall, komma att anvisa ett serskilt anslag till Saltpeter-Näringens bestånd och bedrifvande, jemte uppköp af Saltpeter; och dels till PresteStändets CanzlieDirection att, i hvad på Directionen ankommer, till verkställighet befordra Rikets Ständers beslut, rörande en gemensam Klubbinrätlning för alla Fyra RiksStåndens Ledamöter. 9:0 Läggande till Handlingarne dels af Kongl.
Hr Ehrenhoffs motion, jemte de i anledning deraf afgifna yttranden, skulle öfverlemnas; hvarefter H. Exc. fram - 58 Den 2 November, ställde propos. å remiss till Bevilln.Utskrt, och sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, tillkännagaf att han funnit ja öfvervägande. Efter skedd föredragning af Hr Cederschiölds, Gustaf, d. 26 i sisth månad på bordet lagda motion ang:de tryckning uti Bihanget till RiksStms Protokoll af de i Ståndens plena väckta motioner, tillkännagaf H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att Hr Cederschiöld till denna motion gjort ett tillägg af följande innehåll: »På det stadgandet i 59 § R.O. icke må anses utgöra ett hinder för bifall till det af mig väckta förslag, anhåller jag att få förändra ordalydelsen i motionens 1 mom. på följande sätt, nemi, det måtte B,. St:r besluta, att de uti RiksStrn väckta motioner tryckas, icke uti Stånds-prot:n, utan särskildt för sig, samt att de sålunda tryckta motionerna häftevis utdelas till samtlige RiksSt:n, på sätt sorn sker med Bihanget. Hemställande jag att motionen i dess nu förändrade skick måtte varda till Exped.Utsk:t remitterad.» Häruppå anmälde sig och anförde Frih. Cederström, Budolf: Ehuru jag för min del anser en stor del af de utaf motio nären framställda anmärkningar riktiga, och ehuru jag således äfven delar den önskan, att den af honom begärda åtgärd måtte vidtagas, anhåller jag dock, att i afseende på en del af hans förslag yttra min olika tanka. Motionären har nemi. föreställt sig, att, derest motionerna trycktes i ett sammanhang, och utgjorde ett särskildt häfte af riksdagstrycket, men deremot utginge ur Ståndens prot., skulle också de resp. Utskm vara befriade från att resumera motiverna för de inkomna motionerna, emedan det stöde hvar och en ledamot i alla RiksStm fritt, att taga kännedom om innehållet af dessa motioner.
Detta händer icke med nu varande Ordförande, vi äro derom alla öfvertygade, men det kan dock i en framtid inträffa: och, mina Herrar! vi stifta icke lagar för ögonblicket; vi behöfva ej controller mot rättsinnets, frihetens och. fosterlandets Vänner; men vi behöfva dem, för att icke gifva sjoelrum åt dess möjliga fiender. Har icke erfarenheten äfven inom vår egen constitutionella historia sedan 180g visat, huru svårt det är att tillkämpa sig en frihet, som man lättsinnigt bortskänkt, i godtroget förlitande att snart återfå densamma. Eller behöfver jag väl erinra om det sätt, hvarpå indragningsmagten tillkom 1812. Må vi derföre akta oss att bortkasta en controll, innan vi äga en annan lika säker i dess ställe, innan lagen om offentlighet upphöjts till grundlag, och göres oberoende af alla hugskott, så att folket icke förlorar rättigheten att bevaka sina ombuds steg, för att spara en summa, som mångdubbelt bortkastas för icke blott onyttiga, utan till och med skadliga föremål. Dessutom, mina Herrar! böra vi besinna, att de tryckta protocollen tillhöra Historien, att de äro ett för benne oumbärligt document. Tidningarnes refereringar äro ännu, åtminstone i vårt Land, så ofullständiga och, nekom det ej, någon gång äfven impregnerade af de olika opinioner, hvilka finnas hos referenten, att något historiskt tillförlitligt deraf ej torde kunna med säkerhet påräknas. Och huru många, som studera sitt lands historia, hafva tillfälle att i 100 Den 10 Februarii f. m. Archiverna uppsöka gamla protocolls-luntor i manuscript? Och hvad är orsaken , att man i allmänhet känner så föga af Svenska Riksdagarnafs historia under frihetstiden, om ej, att Representationens förhandlingar då begrofvos i Archiverna. Sannt är, att vi ännu icke läsa hvarken denna eller de föregående Riksdagarnas protocoll; men vi läsa dock begärligt dem, sorn äro 4o ä 5o år gamla, och många torde ett halft sekel härefter med begärlighet eftersöka vår tids visserligen voluminösa och tråkiga, men dock för en eftertid historiskt märkvärdiga Riksdagsak ter.
Directionen borde genom ^#1 återbesätta de ledighetér* söm emfellah Riks - 132 Ven II Augusti <?, m, degarne kunna yppa sig bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-Direction följaktligen, med tillämpning af G9 §. i Riksdagsordningen och första Art. 4 §. uti RiddarhusDirectionens instruetion, funnit sig icke allenast behörig, utan jemväl pligtig, att, så snart Major Reuterskjöld hos Directionen afsagt sig den honom uppdragne Revisorsbefattning, genast, på sätt sorn skett, skrida till val och återbesättande af den uppkomne ledigheten; hvilket förhållande RiddarhusDirectionen jemväl hos Kongl iVlaj:t i underdånighet anmält; att den i 47 §• af den nu gällande Riddarhusordning befintliga ofvan omförmålte föreskrift icke undfallit Ridd arhus-Directionens uppmärksamhet; . rnen som vid närmare jemförelse af 47 §. i RiddarhusOrdningen med 69 §. i Riksdagsordningen det tydligen visade sig, att den förra §:n innefattade en inskränkning uti Högloflige Ridderskapets och Adelnsiden sednare j|j. bestämdt uttryckta och förvarade allmänna rätt att utan, tillämpning af något särskildt Kongl. Maj:ts pröfning understäldt och roed dess sanction fÖrsedt stadgande, få, alldeles efter Ståndets eget godtfinnande, örn val af Revisorer förordna; samt 13 §.
All politik måste efter denne man bli något annat än hvad den var förut. Ingen modern politiker kan underlåta att taga hänsyn till de regler, Gambetta genom sitt lif har framlagt. Denna politik har gifvit hela Frankrikes senare historia sin prägel. Det var en svår situation efter kriget. 28 januari 1871 kapitulerade Paris, och Frankrike bad om vapenstillestånd, men Bismarck ville icke underhandla med 4 september-regeringen, som icke hade någon rättsgrundval att stå på. Han begärde att få en nationalförsamling sammankallad, som ' kunde välja regeringen. Efter stridigheter mellan Gambetta och pariserregeringen ingaf han sin dimission och i början af februari valde man nationalförsamlingen, medan fienden ännu var i landet. Frankrike var kros-sadt, valde som i blindhet, utan att egentligen veta hvad det gjorde. Det blef en reaktionär församling. Af de 750 medlemmarne var det blott omkring 300 republikaner: Thiersbief församlingens ledare, sedermera republikens president, icke derför att han var behaglig för flertalet, utan derför att han var den enda auktoriteten, den ende som kunde be-herska krisen. Han afslöt freden, han befriade territoriet från fienden, och då han hade gjort det, störtade man honom. Den nyare historien har intet motstycke härtill i låg uselhet. Den 17 februari 1873 meddelades det nationalförsamlingen, att inom september månads utgång skulle de fem milliarderna vara betalta och landet befriadt från fienden; den 24 maj störtade man honom med 16 rösters majoritet genom att uppmana honom till att bilda en mera konservativ ministère. Men för de bästa i Frankrike fortfor han att till sin död stå som den bäste. Då den mest reaktionäre medlemmen af den reaktionära regeringen af 16 maj 1877, Fourtou, en dag i ett tal sökte upphöja Mac Mahon på bekostnad af Thiers — som, ifrigt skrifvande, ej syntes fåsta sig vid angreppet af denna politiska dagslända — genom att säga: “ Mac Mahon är territoriets befriare “, då reste Gambetta sig upp, pekade bort emot Thiers och sade med sin väldiga röst: “ Nej, det är han “.
Interesse»terne pa det högsta borde till fullkomlighet upbringa lin - culmren och linetS rätta skötsel, hwartil tarswades tjenlig jord och mark, de jämwäl för den myckenhet surmjölk, som tilt blekeriet more vumgängeliq, tarswadc tjllräckelig äng och mulbete för mänga mjölkkor, sä försäkrades dem uti den, ina Z. i Näder, a» jämlikt rz §. mi 1759 ars all. Den 16 December. 1023 wänna Manufaktur,Privilegier, fa, enär da warande arrende-contract pä Starby Kungsgård ttlländalöpte, tillträda arrendet af densamma med aila dest tillhörigheter, sä art Werket och det Allmänna pä flere sätt af denna Kungsgård mätte finna nytta och förman. Wid 1755 ars Riksdag anhöllo Interefienrerne, att, sä länge Fabriquen underhölls, obehindrad? fa nyt» ja Starby Kungs Ladugärd emar samma arrende,summa, som ditintills bliswit erlagd och dä ännu betaltes, hwilket enligt Kongl. Breswct den ry December samma är, Secrete-Ulskottet funnit sä mncket skäliqare atl bifalla, som, utom de i 4 §. af Fabriques Privilegier» ne här osman upräknade behof Inlcrctzenterne jämwäl fikola tillöst sig förre arrendatorens ätcrstäende 7 arrende är, och derefter, pä gärdens ägor inrättat blekeriet Med desi dammar och canalcc, samt en linrörninqsdam jämte det ändä flere inrättningar i synnerhet till lin-cul» turen moro tillämnade, hwartill Secreke Utskottet an» fag denne Kungsqärds nyttjande wara äfwen sä oskils: aktigt isrän Fabriquens bestånd, som tillätcl-n as arrende summans tillökning i ladant afseende skulle blifw» fkadelig och sätta interesse nterne i owitzhet, om hwad de pä en och annan inrättning borde wäga.
Förty Herren edar Gud är en Gud öfver alla gudar, och en Herre öfver alla herrar, en stor Gud, mägtig och förfärlig, den ingen person aktar, och tager inga mutor; Och skaffar dem faderlösom och enkom rätt, och älskar de främmande, så att han gifver dem födo och kläde. Derföre skolen I ock älska de främmande; ty I hafven ock varit främmande uti Egypti land. Herran din Gud skall du frukta; honom skall du tjena; till honom skall du hålla dig, och svärja vid hans Namn. Han är ditt lof, och din Gud, den med dig så stor och förfärlig ting gjort hafver, såsom din ögon sett hafva. Dine fäder foro neder uti Egypten med sjutio själar; men nu hafver Herren din Gud förökat dig, såsom stjernorna på himmelen. Så skall du nu älska Herran din Gud, och hålla hans lag, hans seder, hans rätter och hans bud, så länge du lefver. Och förnimmer i dag det edor barn icke veta, eller sett hafva; nämliga Herrans edars Guds tuktan, hans härlighet, och hans mägtiga hand, och uträckta arm; Och hans tecken och verk, som han gjorde ibland de Egyptier, på Pharao, Konungen i Egypten, och på allt hans land; Och hvad han gjorde på de Egyptiers magt; på deras hästar och vagnar, då han lät komma vattnet af det röda hafvet öfver dem, när de foro efter eder, och Herren förgjorde dem, allt intill denna dag; Och hvad han eder gjorde i öknene, intilldess I nu till detta rummet komne ären; Hvad han gjorde Dathan och Abiram, Eliabs sönom, Rubens sons; huru jorden öppnade sin mun, och uppsvalg dem med deras folk och tjäll, och alla deras ägodelar, som under dem voro, midt i hela Israel. Ty edor ögon hafva sett de stora Herrans gerningar, som han gjort hafver. Derföre skolen I hålla all de bud, som jag bjuder eder i dag, på det I skolen styrkte varda till att komma in, och intaga landet, dit I faren till att intaga det;