Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Ha ni korresponderat så länge utan att jag fått veta någonting om det?» »Jag sade ju dig några ord om det, när jag skref det första brefvet till henne,» svarar mannen alldeles för likgiltigt för att vara naturligt. »Och sedan dess har du skrifvit bref till henne mest alla kvällar, ofta långt in på nätterna?» »Ja – jag förkofrar mig bra i franskan.» »Och hvad skrifver du om – det får jag väl fråga? Hennes röst låter hetsig och upprörd, och Klercken ser på henne med ett slags gjord förvåning. »Det är märkvärdiga ting, min vän – fantasier, öfvernaturligheter ... allt möjligt ...!» »Och det skall vara nog för mig att veta? Hon darrar af återhållen harm öfver sin mans långt gångna förställningskonst. »Hm –! Du förstår det inte ändå.» »Får jag se brefven?» »Jag har inte lof att visa dig dem.» »Du har inte lof att visa din egen hustru de bref du får af ett främmande fruntimmer? Hvad vill det säga, Gustaf?» »Hon är mig inte främmande,» svarar Klercken naivt, »det är tvärtom, som om vi vore mycket gamla bekanta, det är det märkvärdiga i saken.» »Och det säger du mig så ogeneradt!» Hon får tårar i ögonen af harmblandad sorg. »Hvarför skulle jag inte säga dig det?» »Men är du då från dina sinnen, Gustaf? Förstår du inte, att det är mig en svår förolämpning, då du för hemlig korrespondens med ett främmande fruntimmer och döljer det för mig midt i mitt eget och mina barns hem?» Klercken ler ett litet frånvarande, besynnerligt löje, som är beklagande och sorgset och hjälplöst på en gång. Så gentager han: »Du förstår det ändå inte!» »Men som din hustru fordrar jag att få läsa brefven,» utbryter hon och flammar upp. »Jag kan inte visa dig dem,» svarar han saktligt. »Det är således hemligheter? Kärleksbref, helt enkelt?» »Nej! Vi äro bara goda vänner – det är alltsammans!» »Hvarför kan du då inte visa mig brefven?»
s. v. J ä m: e dessa öfversättningar har fru H o l m - berg under de 7 å 8 år hon sysslat m e d litteraturen äfven hunnit utveckla en omfattande verksamhet såsom själfständig skriftställarinna. 1885 utgaf hon under signaturen L. B. en liflig teckning öfver » Björnstjerne Björnson som författare, politiker och personlighet », 1886 sina » Sydskånska teckningar », fina, o m g o d iakttagelseförmåga o c h verklig skildraretalang vitnande berättelser o c h skisser från hembygden. A f dessa är det flere, som beröra hennes eget barndomslif, såsom berättelserna » J kråka och bahytt », » Bosor och flöjtspel » samt delvis » På Söderslätt » äfvensom » Borta » o c h » I solnedgångens, hvilka beröra hennes vistelse vid den ofvannämnda pensionen. I fjol utkom på Bonniers förlag hennes hittills omfångsrikaste originalarbete: » Frihetens sångarätt i Sverige på 1840-talet », o c h för närvarande är under utgifning ett sannolikt ännu större biografiskt arbete, » Karl XV som enskild man, konung och konstnär », ett arbete efter till stor del alldeles nya källor, som icke äro tillgängliga för någon annan än författarinnan. Dessutom må nämnas, att hon i förening m e d sin man utgifvit en förtjänstfull sångbok » 400 sånger », att hon varit den flitigaste medarbetaren i det af T h. Odhner 1884-86 utgifna » Folkhögskolebladet », tillsammans m e d sin man utgifvit » Folkets tidskrift » o c h äfven i en mängd andra tidningar o c h tidskrifter strött omkring sig talrika novelletter, biografier, uppsatser, kritiker o c h reseskildringar. D e t kan icke här blifva fråga o m att ingå i någon detaljerad granskning af fru Holmbergs författareskap, men såsom allmännt o m d ö m e må det sägas, att hennes skrifter bära vitne om en snabb o c h g o d iakttagelseförmåga, ett klart, på sak gående framställningssätt samt en kärnsund lifsåskådning. utvecklingen a f elevernas såväl andliga som rent praktiska begåfning.
Vidkommande det antal lärare, som för skolor af denna art blifver behöflig!, visar sig, genom en beräkning af den undervisningstid, som för hvarje klass är stadgad, huru stora lärarekrafter för ändamålet mäste tagas i anspråk, på grund hvaraf Rikets Ständer anse för skolor af denna art icke kunna beräknas mindre lärare-antal än Rektor och 5 Kolleger. Läroverk af detta slag hafva Rikets Ständer funnit böra inrättas i de städer, hvilkas skolor äro i bilagan lill E. K. Mits nådiga proposition upptagna bland N:o 2 af lägre Ele menlar-läroverk, med undantag af den i Helsingborg, hvarom här ofvan lörmäles. 1 anledning af tillika hos Rikets Ständer gjorda framställningar om utvidgning af läroverken i Borås och Uddevalla, hafva Rikets Ständer, i betraktande deraf, att Borås utgör medelpunkten i en talrikt befolkad ort, samt att skolan befinner sig bland stiftets skolor mest aflägsen från det högre, läroverket i Skara, ansett densamma böra utvidgas och erhålla en lärarestat af 1 Rektor och 5 Kolleger; äfvensom och då inom hela provinsen Bohuslän icke finnes något läroverk med mer än 2 klasser, Uddevalla Skola funnits böra utvidgas och erhålla samma lärare-antal som Borås Skola. Då för öfrigt bland de femklassiga Skolorna funnits, på sätt Rikets Ständer förut vtlrat, böra uppföras Clara, Jacobs, Maria och Catharina församlingars Skolor i hufvudstaden, hafva alltså Rikets Ständer beslutat, att en lärarestat af 1 Rektor och 5 Kolleger må antagas för följande läroverk, nemligen: Eksjö, Mariestads, Ystads, Carlshamns, Halmstads, Sundsvalls, Borås, Uddevallas, samt Clara, Jacobs, Maria och Catharina församlingars Skolor i Stockholm. Härnäst i ordningen följa Skolor med en lärarestat af en Rektor och 2 Kolleger, hvartill kunna hänföras de af Eders Kongl. Majit under Nio 4 bland lägre ElementarLäroverk uppförda Skolor, dock med undantag af läroverken i Borås och Uddevalla, hvilka Rikets Ständer, såsom förut är nämndi, ansett böra erhålla en större lärarepersonal.
En ansedd tjensteman inom Tullverket har sjelf i tryck förklarat, det denna c, Bevillning s-Utskottets Utlåtande, N:o 23 kännedom pä sin höjd kail anses traditionel; och inom Utskottet hördes ingen förneka nyttan af en sådan sammanfattning, sorn motionären åsyftat. Mångfalden i både tid och rum för alla dessa stadga uden är oneklig. Så finnas uti tjenstgöringsregleiner.tet för tullverket flera bestämmelser, hvilkas kännedom vore al serdeles vigt för de trafikerandes säkerhet, utan att skäligen kan väntas, det de handlande med studium af hela reglementet skola sig befatta. Hvar och en, som inom andra befattningar har att verkställa eller efterlefva flerahanda föränderliga stadgar, erkänner nogsamt vigten af de mångartade samlingar, hvilka inom olika grenar blifvit verkställda, och man kan således vara öfvertygad, att en sådan kodifikation, som här åsyftats, skulle vara af stor betydelse för de trafikerande, likasom för alla vid bevakningen anställda tjenstemän. När Utskottet yttrar att samtlige ifrågavarande författningar äro under de sednare åren utkomne och lätt tillgänglige} måste jag tveka att öfver ett sådant yttrande fälla något omdöme. Men säkert är att inför Utskottet ingen annan uppgift eller utredning varit framlagd, än blott de nu citerade orden; och lika säkert är, om man får sätta tro till tullfcjenstemäns i tryck meddelade utsagor, att åtminstone inom de sednare 23 åren en mängd cirkulärer, samt åt serskilda lokal-auktoriteter meddelade speciella föreskrifter från General-Tullstyrelsen utgått, hvilka äro vigtiga för den dagliga rörelsen, utan att någonstädes i officiel samling förefinnas. Utskottet hemtar skälen för sitt afstyrkande från olägenheterna af den föreslagna sammanfattningen, från föränderligheten i vår tull-lagstiftning och från författninga ines korta varaktighet. För alla dem, hvilka erkänna det skadliga i dessa sednare förhållanden, borde det väl synas önskvärdt,'att genom en kodifikation dels förskaffa åt nuvarande osäkerhet .åtminstone någon tydlighet och trygghet, dels ådagalägga behofvet afen större stabilitet i denna del af våra ekonomiska angelägenheter.
Tillökning i anslaget för Curhuset i Stockholm, hvilken likväl endast är hitflyttad från Medicinal-Staten på Andra Hufvud-Titeln, enligt Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition - t JOOQ DI - JDen 4 Augustt 461 Transport l,ooo.’ — «... t)ito för Krono Spinnhuset iStockiiolm * ■ S»3 ^ 5 • 44* 4" I.öne-fötliöjning för gute Fattig medici 266; 32. —- Understöd för. Fattigvårds inrättningen i Carlscrona -* 3>°o°‘ ■*“' — Som Riksens Ständer år tSl2, i anledning af Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition om inrättningen af ett Invalidhus, till fond och Understöd fön denna inrättning anslagit alla vid Adelsfane-Regementet ledig blifvande indelningar och rentor, så hafva de nu redan lediga och bésparda Indelnings. Rentor blifvit från Allmänna Indragnings Staten och g:de Hufvudtiteln hitförde, utgörande efter Kronovärdi 241 7.’ Tillhopa 7,740. 22. 11. Men när härifrån afgå de enligt Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition till 2 Sjun* 6.-te Bukt 2f:o 2 !• 2 2 k £)én 4 Augusti Sjunde Hufvud - Titeln , innefattande Pensions - Staterna< Vid denna hufvudtitelhafva under när-i varande Riksdag icke skett några tillökningar eller förändringar. Åttonde Hufvud-Titeln^ innefattande Staten för Allmännd och Extra Utgiftert Tå denna Hufvud-titel hafva Riksens Ständer beviljat följande tillökning i de anslag, sorn befunnits otillräckliga emot behöfven* nemligen: I anslaget till ved oell ljus för fästnings* och Garnisons-Orterna 4*000. I anslaget för Städernas Källare-friheter på förslag och till närmare reglering 4,155- 16. 6* Ditoför Spinnhusen i Landsorterna - 5,316. qi.
Plenum kl. 6 e. m. Just. ett prot:s-utdrag, innefattande R. o. Ad:s under nästföreg:de plena fattade beslut vid pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Betänk. N:o 5, i ani. af i frågast ä I Ide förändringar i föreskrifterne, ang:de allmänna bevillningens utgörande. Äfven just. pleni-prot:t för d. 18 sisth Mars. Föredrogs ånyo Bevil!n:sUtsk:s d. 14 o. 18 sisth Mars på bordet lagda Betänk. N:o 6, i ani. af K. M:s Nåd. Skrifvelse med förslag till förnyad förordning, ang:de Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart; Frih. Raab, Carl Adam: Då K. M. i Maj månad sisth år förordnade en Komité af Svenske och Norske män, för att afgifva förslag till reglering af de båda Rikenas handelsoch sjöfartsförhållanden, så förväntade man sig att denna Komité skulle utarbeta ett förslag till tullförening emellan Rikena, eller, om en sådan förening ej läte verkställa sig, åtminstone söka sammanjemka de håda Rikenas olika tullbestämmelser till en gemensam tulltariff. Detta har emedlertid icke skett, och hvarföre det ej skett, lemnar jag derhän; men jag kan ej underlåta att uttrycka den åsigt, att man haft skäl att förvänta sig ett sådant resultat, då man besinnar att Sverige och Norrige äro förenade icke allenast genom en gemensam Konung, utan äfven genom en RiksAkt, som innehåller bestämmelser ang:de Rikenas unionella förhåIlande r, under det att Tyskland, der man lyckats tillvägabringa en Den 1 April «. w. tullförening, består af 27 Stater, med olika Furstehus och sins emellan högst stridiga intressen. Man säger att en tuilförening emellan Sverige och Norrige skulle möta många hinder, och ibland andra det, att man ej har någon egentlig norm för tull-intradernas fördelning.
Nu ä allt gamle Johannes dö, men än i da har di mang hikstorier ôm’en å når d’ä nôn, sôm kommer å gär sä stor å dålier ner nô, sôm ä bra gjordt, ha dä blitt än sôm ett stäf te säj: »gär’t, gär’t, sa gamle Johannes». Patron. Fäll taler di ille ôm patron, men d’ä itnô te rätt sä ätter. Nock ä de fäll sannt, att han va ett rennt rykränn ätter kvennfôlk, satt dä va falitt för jäntan te gå på vägen, når patron va i sockna. D’ä nock sannt. Söp gjord’en, d’ä åg sannt. Å int va’n just så gömmenheli i affärder nô. En vet’el hvalls han va immot handelsharrkäran i Göteborg, når di feck allt dä rôtne byggnationsverke tå’n Å att’en klådd bönnra å sög ut stattôrpan, d’ä neker’a int häller för. Ett hällvätt va dä ve bruke, d’ä fäll sannt mä. Å fäll kan dä var nôa sanning i att han plåg ihjäl frua si, för ja såg sjôl, når’n ga’a en sinkadus, å att dotra ble veli tå hanses årninger mä’a, d’ä fäll mä sannt. Men på dä hel tage va patron en go å rejäll kär. En kunn int kom te’n på kantore, utta att en feck en sup äller två tå’n, å allti hadd’en nô rolitt te säj ôm jänter å friing. Nä, kunjak dä spard’en allri på, å lessen dä va’n allri. Nä’, satt patron va ingen dåli kär, d’ä sönn te säj. Riksdassbönnras marsch. Se här kommer bönnra, spannmålstönnra d’ä di sôm har makta i rike å lann. Hva vill I, go vänner, vi har inte stönnra
Jag får derföre Ödmjukast hemställa, alt Herr Rosenquist måtte blifva tillfrågad, om hän viii afstå från votering, eller hvarföre han vill hafva den? Kan hända han till yrkandet af votering har särdeles talande skäl, och han torde då hafva godheten att derom upplysa oss. Jag för min del anser en votering, hvars resultat lärer vara gifvit, högst onö* dig, och endast tjenande att borttaga en tid, som nyttigare kan användas. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, det hart icke ansåg sig äga någon rättighet, att af Herr Rosenquist begära upplysning, hvarföre lian i förevarande ämne önskade votering; men Hans Excellence trodde sig likväl böra till 10 H. 22 338 Den 26 Januarii e. m. Herr Rosenqwist å nyo hemställa, om lian icke behagade från sin anhållan om votering afstå. Herr Rosenquist: Jag skall mycket gerna gora Herr Grefven och LandtMarskalken, samt Ridderskapet och Adeln till viljes; men att afstå från den begärda voteringen, strider emot mina princijier, emedan det kunde hända, att någre andra Ledamöter ämnat begära votering, men afstålt derifrån, då de hörde mig äska densamma. Desse Ledamöter skulle i sådant fall blifva bedragne på mig, och jag vill aldrig bedraga någon menniska. Hans E.rccllence Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog härefter följande voterings-proposition: Den som instämmer i Hedervärda BondeStåndets inbjudning, att BevillningsUtskottet må anmodas att, sist inom 3:ne veckor från den 21 Januarii, uppgifva grunderne för Allmänna Bevillningens fördelning, samt för Tull och öfrige Bevillningars utgörande, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej; finnér Ridderskapet och Adeln ej lämpligt, att i denna omständighet instämma i BondeStåndets inbjudning. Den 26 Januarii e. m. 33g Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs.
Finans-Komitén inkomne sockneuppgifter rörande jordbruket, såväl som om de yttranden, hvilka af Hushållnings-Sällskaperne och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfver dem afgifvits, har jag funnit de, till tab. Litt. E, sidan 16, af Sammandraget, från Hahrs Statistiska tablå lånade, uppgifter om arealen, kol. 5—7, till en del böra förändras, så att för hela riket skulle kunna antagas en areal af odlad jord uppgående till omkring 4,135,000, af na turlig äng till omkring 3,900,000 och alltså af båda slagen till omkring 8,035,000. Möjligheten att, i följd af ifrågavarande uppgifters ofullständighet och tvetydighet, komma till så olika resultat af beräkningen är ingalunda inskränkt till hvad i tab. Litt. E meddelats, utan torde i flera fall äfven förefinnas i afseende på hvad ur dessa upp gifter lånats för andra tabeller i detta Sammandrag. I tab. N:o 13 af Sammandraget, sid. xxxi, sifferrad 1 står 259,440,62, läs 295,440,62 — och 459,298,41, läs 495,298,41, i följd af hvilken omkastning slutsumman af kol. 22 skall rättas från 3,372,787,65 till 3,408,787,65. Innehållsförteckning. Inledning sid. 1. Administrativ indelning » 3. Areal och folkmängdstätliet n 4. Folkmängd efter husförhörsoch mantalslängder » 5. Folkmängdstillväxt » 6. Utflyttningar a 7. Stamoch språk-skilnad, schismatiska rörelser a 8. Bränvinsmissbruk, boningar, kläder, föda, folknöjen, skarpskytteföreningar, sockenbibliotlieker » 9. Befriade från mantalspenningar » 10. Förslag till jordbruksstatistik )) 12. Utsäde på tunnland u 13. Hela årliga behofvet till utsäde » 14. Hufvudsakliga odlingsföremålen inom hvarje län » 15.
Om Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna för godt att använda hvad Släpmunderingarne kosta Rotarne, till understöd för Staten vid Lifmunderingars anskaffande, kunde i hvart Län årligen i Markegångs-taxorna pris utsättas på de Slåpmunderings-persedlar, som Länets Knektcontract innehåller; välförståendes af sådana ämnen , de föreskrifva, och deras belöpande värde, antingen hvarje, eller hvart tredje år, efter medium för trea - n% Den 2 Juli. e.nio ne ar , af Rotarne erläggas till Kronan, allt sorn Comracterne utsätta sådana persedJars presterande hvarje eller hvart tredje, år. Men högst gnskligt vöre, att denna anstalt icke måtte vidtagas, utan Pio t håll arne , såsom mera än too år varit vanligt, få gifva Släpmunderingar åt sina soldater, och Kronan, såsom förr, utan Rotarnes betungande eller Soldaternas skada, fournera Inf munderingar; ty med största förtroende till Utskottets omdöme i allt annat, litar jag ej på dess löfte, att soldaten icke skall besvara Roten med särskildt understöd till kläder, hvaraf den föreslagna nya beklädnings methoden sätter soldaten i behof, man ma saga deremot hvad man vill, och Roten blir tvungen att något hjelpa honom. Denna, method skall ock hafva en för Rothållarne skadlig verkan på Recruterir.garne, och le Utskottet föreslår slutligen, att Regementernas Rothållare skola sammankallas, för att höras i detta ämne; men, utom det att sådant är onödigt, då Knektcontracterne tydligen föreskrifva Rotarnas skyldigheter, och frågan verkligen klefve att betunga Rotarne med en tredubbel beklädnadskostnad, hvilket 75 §. i sammanhang med Ro §. i RegeringsFormen ut tryck ellgen förbjuder; så har erfarenheten visat, att slika sammankomster hafva för Jord - Den 2 Juli, e. m. 75. brukare i allmänhet och för Rustoch Rothållare i synnerhet varit af de mest betungande påföljder.
Enligt min tanke vore det således en fördel, icke blott för det allmänna, utan äfven för krögarne, att få i smärre poster afbörda sig den högst betydliga skatt, de måste erlägga, serdeles då man icke vill ingå på borgens-systeraet, hvilket jag på grund af min erfarenhet ingalunda kan förorda, emedan jag, i och för mitt embete, haft. att skaffa med afskrifningsfrågor, just för Stockholms stad, af sådane afgifter, för hvilka borgen blifvit ställd, men hvilka icke kunnat af löftesmannen utbekommas, hvaraf sig visar, att denna säkerhet för Staten, att icke få vidkännas någon afkortning af den s k. bränvinsminuterings-skatlen, ingalunda är tillfredsställande. Hvad åter landet beträffar, så stor jag, att olägenheten med de täta inbetalningarne der kommer att blifva större. Inbetalningarne skola naturligtvis göras lill Kronofogden inom det fögderi, der krogarne äro belägne. Denne kan bo på långt afstånd ifrån de personer, sorn idka denna rörelse, och ett högst betydligt besvär jemte tidsspillan skulle tillskyndas de skattskyldige, om de skulle åläggas att hvarannan eller hvartredje månad resa till fogden för att afbörda sig den skatt, som de äro ålagde. Dessutom blir afgiften efter de grunder, R. o. Ad. för sin del bestämt rörande skatten, icke så stor, att det ju icke skulle blifva ganska lätt, eller åtminstone icke serdeles svårt för den skattskyldige, att antingen på en gång eller i högst 2 terminer afbörda sig densamma. Då kan han icke klaga öfver, alt något öfverdrifvet eller onödigt besvär honom tillskyndas i afseende på afgiftens erläggande, och jag skulle derföre för min del vilja förorda, att man, om så möjligt vore, för städerna bibehölle stadgandet, sådant det nu är i 18:de §:n föreslaget, men att deremot Hr Braunerhjelms förslag, för så vidt det rörer landet, måtte antagas Dock får jag, hvad landet beträffar, fästa upmärksamheten på ett förhållande, som torde vara af vigt. 1 nu gällande
Tuli-afgif.ter försvåras, såsom - Den 7 Augusti aom T?ofoell Linolja, samt i allmänhet sådana till införsel ännu tillåtna tillverkningar, sorn utgöra föremål för en nyttig industri inom Riket; hvaremot importen af alla sådana, för de inhemska Manufacturerna och slöjderna oumbärliga arbetsämrien, om hvilka utlänningen mäste tilli tas , synes böra genom lindring i Tullafgifter underlättas. I anseende till den vigtiga inflytelse Förvaltningen af Tullverket äger på Rikets Handelsbalancp, hafva Riksens Ständer önskat, att Tullstyrelsen, under hvars inseende.Lots-Verket äfven kunde ställas, mätte lemnäs heldst åt Embetsman, af hvilka åtmindstone en del ej vore af andra göromål upptagen: att Löner, tillräckliga till deras utkomst, matte, utan beräkning, af yissa procent på den af importen inflytande uppbörden, ehuru de af Tullmedlen kunna utgå, uppföras på Rikets Stat: att Tullstaten, kunde ställas på militärisk fot, samt tillfällen afven lemnäs åt afskedade förtjenta militairer, att vid berörde Verk erhålla befordringar, och samma befordringslagar der blifva gällande, s,om vid andra publika Verk: att redovisningen för Tull-uppbörden ställes på samma fot, som den för Rikets Upp,bördsverk i allmänhet : att vid hvarje xnånads slut ett samman, drag af Specialen i hvarje Stapelstad från trycket . utgifva s, innehållande uppgift af export och import, samt Exporteurers och Importeuters namn; samt att alla Confiscationsmål böra Den 7 Augusti vid de Ordinarie Domstolarna upptagas oell afgöras. För öfrigt hafva Riksens Stander trott en större säkerhet mot lurendrägeri och tullförsnillning kunna yinngs, derest den del af Tvllbevakningen, som beror af tillsynen genom Tulljagter, posterade på vissa distanöér i skärgårdarna, blefve uppdragen at Kronans befäl och manskap, sopa inom korta terminer ombyttes.
På det att likväl ännu en tillräcklig besinningstid må lemnäs innan förbindelsen helt och hållet upplöses, skulle jag vilja föreslå, att formlig äktenskaps-skillnad ej må beviljas förr än ett helt år sedan Rätten dömt de oeniga makarne till skillnad i säng och säte.” 4:o Herr Professor Doctor Bexell: Äktenskaps-skillnads-lagen vidrör ett problem, på hvars upplösning alla liders lagstiftningar med mer eller mindre framgång arbetat; men spåren efter de bortgångne lagstiftarne ligga endast i en framåt gående rigtning, i den mon de lyckats i den stora konsten alt i lifvets ofta mest invecklade förhållanden rätt behandla detjättrörda menniskohjerta!. Lagen om äktenskapsskillnad bör visserligen - icke hvarken ställa den oskyldigt lidande makan uti ett räddnrngslöst tillstånd eller utesluta den ångerfulla ifrån en af tiden och eftersinnandet förberedd tillgift och försoning. Den bör icke med yttre tvång sammanhålla en förening, som bör upplösas, — med ett ord, icke perpetuera ett olyckligt äktenskap. Uti förevarande lagsliftningsförslag har jag likväl icke kunnat deltaga, emedan det brådstörlar oeniga makars ställande under en formlig äktenskapsskillnads-process, emedan det nedsätter helgden af de innerligaste föreningsband på jorden, genom lättheten att dem upplösa. — Endast sju, åtta månader, — och de frånskiljda makarne, de värnlöst lemnade barnen stå sjelfve bestörte öfver den förvånande {arti behandlingssätt, hvarmed deras ömsesidiga föreningsband för alltid sletos. Vid en återblick öfver det skiftande lifvet, huru många nu lyckliga makar tacka icke Gud derföre, att vägen framför dem icke fordom låg så gen, så rak fram till en förhastad, men bittert ångrad och begråten äktenskapsskillnad! och huru många öfverlefvade missförstånd hafva icke inom det husliga lifvet bortdölt, lika en fugas små dissonancer uti samklangen af en större harmoni! Pröfningarne, desse hulde lärare under det jordiska uppfostrings-lillståndet, komma och gå, och deras besök upphöra ju icke att i bägge fallen för oss vara lika betydningsfulla.