Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det får jag för öfrigt ändå göra, ty strax efter middagen faller skymningen på här i rummet med dess tjocka gardiner och målade fönster, och då får jag lof att sticka mig öfver förstugan till gai.ila faster, där dagern ännu länge gladt tittar in genom hvita tyllgardiner och klara rutor. Mitt rum är verkligen trefligare för mina gäster än för mig själf. H m. är gästernas beundran full valuta för min dagliga vantrefnad? Å h, seså, där tappade jag trådrullen! Pub, det kostar på att kröka sig med det långa snörlifvet — och klack, det gick som jag tänkte, planchetten brast. Ja, de här planchetterna och snörlifveu äro verkligen bra besvärliga i hvardagslag, för att ej tala om släpen och de långa klädningarna. Men så är jag också elegant, extra chic, smärt och rak, med spetsiga, smala skor! Om inte liktornarne vore! A j, aj, den där valutan! D å jag tänker på promenader, så kommer jag ihåg den vackra broschen med den blixtrande diamanten, som jag såg i juvelerarebutikens utställningsfönster. Jag få visst knoga och spara på hushållspengarne i flere år, men nog måste jag hafva den. Å h, så den stenen skimrar och glittrar! rakt som — ja, jag tror knappt jag kan jämföra dess glans med något annat än glädjestrålen i den lilla sjuke gossens öga, då jag sist med pysen gick till honom och gaf honom en liten Läst och en bulla. Men nej, det är dock ett olika skimmer, blicken från gossens öga var varmare, den värmde rakt in i hjärtat. Nu kommer beräkningen: en skimrande diamant eller många, många par strålande barnaögon. Månne jag kommer att köpa broschen? Det är ändå också bra mycket i vårt sällskapslif, som inte skulle fylla måttet, om man höll så noga på valutan som vid bankerna. När jag tänker på vårt sista kalas, huru jag bråkade hela dagen, hela huset var i uppståndelse! Efter kalaset hos lektor G. var min man illamående hela veckan, emedan han » förätit » sig och — » fördruckit » sig med, tror jag. På den stora balen hos general O.
Kristianstad, om beviljande af ett anslag å 60,000 Riksdaler till uppförande af ett nytt läroverkshus derstädes; motion af Friherre Axel Rappe: se Motioner. — och Sölvesborg, om beviljande af ett låneunderstöd å 933,000 Riksdaler lör anläggning af en jernväg emellan nämnde städer; motion af Herr Enar Wilhelm Nordenfelt: se Motioner. Kronans egendomar, i anledning af väckt motion om förändring uti gällande stadganden angående utarrendering af dem: B. II. 560, 598, 600^ A. 600. — mark, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilda af dylik mark i Norrland och Stora Kopparbergs Län, samt om dispositionen af stubböresmedlen, dels en i ämnet väckt motion: B. IV. 399; V. 41, 452, A. 457, B. 541, 544, A. 544, E. 637. — spanmål, angående förslags-priset derå: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. — räntor, i anledning af väckta motioner om ändring i gällande föreskrifter för uppbörden deraf och tiden för densamma: B. I. 485, 487, A. 487. Krono-brefbäringen, i anledning af väckta motioner angående förändring i sättet för dess utgörande, m. m.: B, I. 526; II. 39, 42, A. 44. Krono-cellfängelset i Eskilstuna, i anledning af väckt motion om befrielse för Eskilstuna stad samt Osteroch Wester-Rekarne härader från utgifvande af ett årligt ersättnings-belopp för begagnande af nämnde fängelse: B. II. 298, 532, 535, A. 535. Kronofogde-tjensterna, i anledning af väckt motion om indragning ar dem: B. I. 516, 520, A. 520.
(1851 års Revisions-berättelse sid. 38 och 1853 års Revisions-berättelse sid. 55—57.) Efter omförmälande af de redovisningar, som blifvit afgifna för de, mellan 1834 och 1835 samt 1840 och 1841 års Riksdagar, utaf dåvarandre mindre kreditiv lyftade summor till befästande af Stockholms avenyer, Waxholms bestyckning och kostnader för garnisonsförstärkningen här i hufvudstaden under sommaren år 1858, hafva 1851 års Revisorer, då det syntes vara utan ändamål, att de för nu uppgifna föremål utaf nämnde kreditiv utbetalda och vederbörligen redovisade summor, i Riksgälds-kontorets räkenskaper vidare balanserades, hemställt, att det återstående beloppet, 552,892 R:dr 54 sk. 5 rst., utaf ifrågavarande, sedan 1840 och 1841 årsi Riksdag inom linien upptagna, kreditiv-medel ma ur dessa räkenskaper helt och hållet afloras. Likaledes hafva 1853 års Revisorer föreslagit afskrifning i Riksgälds-kontorets hufvudbok af der upptagna fordringar för lyftade och sedermera icke återbetalda eller ersatta medel utaf följande, vid 1847 och 1848 års Riksdag å detta verk anvisade kreditiver, nemligen: Bih. lill R. St. Utaf det mindre kreditivet 480,000: hvilka medel lyltats och användts till kostnader för karantänsanstalter emot kolerafarsoten, » det särskilda kreditivet för bestridande af kostnaderna för den genom oroligheterna i hufvudstaden under Mars månad 1848 föranledda förstärkning af härvarande garnison 112,548: 24.
Uti ett till Högvördiga Preste-Slåndet ingifvet memorial , som till Utskottets handläggning blifvit remitteradt, har Herr Prosten Mittag anfört, att, då Kongl. Majrts Nådiga CirculaireBref den 16 Junii i8i3 innehåller tillåtelse för vederbörande Presterskap, att sådane "skriftliga upplysningar, ”Sockenstämmo-Protocoll, Utlåtanden, m. rn., som af Kongl. MajrtsBefallningshafvande infordras, till närmaste Kronobetjent, för undgående afPost"portokostnad, aflemna, hvarefter denne är pligtig att handlingarne, ”med den vanliga Krono-brefposten, till Landshöfdingen fortställa;” men det ofta inträffar, att Presterskapet föranlåtes, dels till följd af ständigt gällande föreskrifter, dels tillfälligtvis till Kongl. Maj:ts Befallnigshafvande insände handlingar och skrifvelser, sem icke infordras, hvarigenom nog betydlige utgifter Presterskapet tillskyndas; Herr Prosten ansett sig höra till afhjelpande af berörde olägenhet föreslå, att vederbörande Prestman, som hafva sig Pastoralvården uppdragen, berättigas, att deras Embetsbref, på omslaget försedde med anteckning om innehållet, till närmaste Kronofogde eller Länsman emot bevis aflemna, med stadgad skyldighet för bemälde Tjenstemän, att brefven med deras Kronobrefspost fortskaffa. Utskottet får härvid vördsamt anföra, att Kongl. Majrts ofvan omförmälde Nådiga Circulaire-Bref till samtlige Landshöfdingarne och Consistorierne i Riket blifvit utfärdadt i anledning af Högvördiga PresteStåndets vid föregångne Riksdag gjorda underdåniga anhållan om befrielse ifrån några till deras kall icke egentligen hörande verldsliga göromål, till lättnad Allm. Besv, och Oecon. Utsk. Betänkande. N.o 28. 3 af hvilka, ibland andra, stadgandet om sättet för infordrade handlingars fortställande till Kongl.
B. i34> 1Ö6. A. 4°4- —- N:o 174. i anledning af återremiss å N:o 43. XVII. — N:o i75. med förslag till sammanjemnkning af de inom RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af ( >36 ) Utlåtandet Nio i6t, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande Nio ug, öfver Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlunds motion, att stadgas måtte, det af handlingar, hvarigenom någon förvärfva!' sig nyttjanderätt till jord eller betingar sig så kalladt undantag eliel' afkomst af annans fasta egendom, böra intecknas för att vara gällande. XVII. E. io5. A. i3o, LagUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden! Nio 176. i anledning af återremiss å Nio i65. XVIII. B. 4. A. 3i. E. 71. — N:o 177. i anledning af återremiss å N.'o 162. XIX. — Nio 17.8. öfver Herr W. F. Dalmans motion, att häk-, tande på grund af anklagelse för brott emot 5 Cap. 1 §. MissgerningsBalken ej måtte äga rum förr, än Konungen . yttrat sig, huruvida saken skall nedläggas eller icke, samt Domaren derefter pröfvat om skäl till häktande förefinnes. XX. B. 2i8r 254. — Nio 17g. öfver väckta motioner, angående Lagstiftning för vexelrörelsen. XXI. B. 58, 104. A. 106. E. 137. XXII. 82, g5. — N:o 180. i anledning af återremiss å Nio 64. XXI. B. 58, 104. A. i3g. E. 25o.
a 3q sk.4Vir **' utgå med penningar utan förhöjning. å 24 sk. utgå med 3 öke-, 6 drängedagsverken. å 12 sk. utgå med r4- öke-, > drängedagsverken. Utgöras i Öke dags verken. Dränge dags verken. Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads . Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs . Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens Summa DagsverksPenningar. Konung Gustafs Dagsverken. HjelpeDagsUtgöras i af Hemman Utgöras i af Mantal Summa Penningar. ä 6 sk. utan förhöjning. Penningar. a 4 öke-, 8 drängedagsverken. å 12 sk. å 3 sk. utgå med utgå med i d rängedagsverke. 4 driingedagsverken. 3 drängedagsverken. Litt. E. verken. Dammdagsverken. PrängcLöncn. Utgöras i af Mantal utgöras i af Mantal Utgöres i Ökedagsverke!). Dräugedagsverken. Penningar. ä 3 sk. utgå med i dagsverke. Drättgedagsverken. å l8 sk. å 24 s. 44 r* Penningar(N. B. ej debiterade.) Råg. Kore. utgår med 4 T:a Span mål. utgår med 4 Tunna Spaumål och 6 sk. 44 r.ipentgar. St. Litt. E. (8) Hemmantals Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands Calmar Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens 1) ränge Jernet. i SlottsFanin. Ve tl Penn ingar. af Hemman 1 Utgöres i af Mantal Utgöres i af Mautal utgöras i ä (U sk. i penningar utan förhöjning. Penningar.
Örn denna jemkning fruktlöst aflöper, så inträder det förhållande, att votering i förstärkt Utsk. skall äga runi; men den värde talare, som sist yttrat sig, lärer likväl förmodligen finna, alt ehuru i uppställningen af de olika besluten sådan skiljaktighet förekommit, att ingen jemkning eller förändring uti RiksStms plena kan uppgöras, måtte det icke vara ur vägen att Utsk., vid pröfning af de olika framställningar, som endast af 2tne Stånd blifvit beslutade, tager i öfvervägande på hvilkendera sidan det rättaste ligger, för alt, med framställning af orsakerna, inbjuda Stånden att, med frånträdande af de skiljaktigheter, som ej kunna förenas, instämma i den sammanfattning af besluten, som synes Utsk. lämpligast. Derigenom kan man komma till ett nytt och ändamålsenligt resultat. Jag kan således icke annat än instämma med Hr von HartmansdorlF och förnyar hvad jag förra gången yttrade, att jag anser frågan böra till Utsk. återremmitteras, för alt behandlas i grundlagsenlig ordning. Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade gilla StatsUtsk:s i denna punkt föreslagna voterrs proposition. Ropades ja. Hr Nordensköld: Jag får endast vördsamt anhålla om den propos., jag begärt, och hemställer om ej Hr Landtm, nu finner lämpligt att meddela densamma. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt Hr Nordensköld yrkat, ansåg att inbjudning borde till Borgareoch BondeSltn afgå, att dessa Stånd måtte sig förena i det beslut R. o. Ad. samt PresteSt. fattat i afseende på en ur.d. skrifvelse till K. M. rörtde det som denna punkt afhandlar. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna ja hafva varit öfvervägande. 38:de punkten. Den föreslagna voler!s-propos:n godkändes. i3 H. 57 Den iG Sept ernber c. in. otonie punkten. Hr Rosenblad:
Det må vara Ståndets rätt att antaga ett sådant föredragningssätt och äfven att förklara sin gemensamma tanke vara, ali förslaget ar odugligt, men ett motförslag måste då äfven uppgifvas, och om Ståndet trotsig derigenom vinna lill syfte, att vid blifvande votering i förstärkt Const.Utsk. få in en ren förkastelse såsom ett alternativ i voteris-propostn, så befarar jag att Ståndet misstager sig. Jag anhåller alt få fästa uppmärksamheten på onyttan al alt drifva saken derhän, emedan det ej skulle leda till något resultat. Ponera att ett dylikt beslut här skulle kunna tillvägabringa*; innan votering i förstärkt Utsk. kan före - Den 17 A p lil f. ni. 87 tagas, måste likväl ett förslag ifrån Const.Utsk. med voleitspro post r lill RiksSltn framställas. Const.Utsk., som genom tvänne förutgående voteringar i förstärkt Const.Utsk. fått tvänne principer med R. St:s rätt afgjorda, och sålunda, enligt 5ti §:ns Reg.Ftn uttryckliga föreskrift, hvilaude till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, kan icke likmätigt sin pligt, såsom jag tror, i dess egenskap af grundlagarnes högsta väktare, föreslå en voter:s-propos., hvars resultat kunde förinta dessa förut fattade beslut. Man har talat 0111 Const.Utsk:s föregående förslag såsom prasjtidicater, men jag ber att dervid få anmärka den väsendtliga olikhet, sorn äger rum. Dessa förslag innehålla visserligen propos. på afslag å åtskilliga förut framställda punkter,. men detta afslag grundar sig der på vissa Stånds uttryckta gemensamma tanke, alt det gamla bör förblifva såsom hittills. En sådan gemensam tanke får nu deremot af intet Stånd fattas, äfven örn det ville aldrig så gerna; ty det skulle stå i strid med den mening, att representationen hädanefter skall bildas genom samfällda val och fördelas på tvänne kamrar, hvilken mening i förstärkt Const.Utsk. genom votering erhållit kraft af R. St:s beslut.
DepartementsChefer med rådgifvande röst; att i stället för nuvarande Postlnspectorer, såsom sjelfva Postmästare i samma ställning med dem, öfver hvilka de skola vaka, arne å 3:ne PostFiskaler förordnades; att vid alla större Kontor, i stället för Postmästarnes enskilta skrifvare, åtminstone en verklig tjensteman, PoslSecreterare eller Kontrollör blefve anställd, och slutligen, utom hvilket alla medel lill förbättring voro förgäfves, att hela tjenstemannapersonalen blefve försedd med fullt tillräckliga ordentliga inkomster. Då troligen Riksens Ständer icke kunna medhinna alt föreslå fullständiga redak - / 0 i66 Den 21 Januari!. tioner af allt hvad härvid ifrågakommit, skulle jag vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer till K. Maj:t„ jemte inlemnande af alla de upplysningar i ämnet Utskotten kunnat förbereda, afgifva den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och i verket ställa en efter tiden lämpad förändring i Rikets Postoch Skjutsväsende, samt att Rikets Ständer, för att sätta Hans Maj:t i tillfälle att bestrida de derföre nödiga kostnader, till Dess höga disposition anslå alla de öfverskott, som på Post-intraderne intill nästa Riksdag kunna uppkomma, öfver hvad 1823 års RiksStat bestämmer. Jag återkommer nu lill mitt förslag lill PoslOrdning. Förslag till en ny PostOrdning eller \ Reglemente för Svenska Postverket. 1 Kap. Bref/josten. Brefpostens ordnande. 1:0 Befordringen af bref för betalning, så väl emellan inrikes orter, som till och från främmande länder, vare Postverket uteslutande förbehållet, de fall endast undantagna, i afseende på h vil - Bevekelsegrunder. Nödvändigheten att gifva Postverket enhet och allmän omfattning fordrar också,att trygga det mot all enskilt täflan, som eljest kunde, med begagnande af dess uppoffringar och anstalter för full - Deri 21 J a n u a r i i. la Kongl. Maj:t i Nåder skulle för godt finnabo'/’ tillfället annorlunda förordna.
Vid en föregtde riksdag var del knappt möjligt att få sex röster för den. Pä denna grund vågar jag tro, att Ståndet i alla fall bör taga denna vigtiga sak under öfvervägande och föra ilen till sint. En värd ledamot liar påstått, alt äfven de vackraste theorin* stundom icke slå in i praktiken. Detta är sann t i de fall, da theorinna äro tomma; meri då de äro grundade på 20 å 3o års erfai enhet hos ett af Europas mest praktiska folk, så må det förlåtas mig, 0111 jag icke kan anse mitt förslag endast innefatta en trun theoretisk sats. Äfven må det tirsäglas, att jag icke velat cajolera hvarken det större eller mindre jordbruksintresset. Efter min öfvertygelse skall begges fördel befrämjas genom den fria bränningen, sorn snart skall öfvertyga jordbrukaren, att ball följt en oriktig princip i denna fråga, dertill förledd af tvångsystemet. Denna näring kan egentligen med verklig vinst icke (trifvas af någon annan, än dem, af hvilka ilen idkas oberoende af jordbruket. Den som drifver den på annat sätt, lian misstager sig. Jag bar begått detta misstag sjelf och får vidkännas förlust derför. Hr af Ekenstam, Israel: Jag tillhör äfven deni, hvilka hylla Gr. Hamiltons förslag, likväl med ilen skilnad, att jag önskar alt beskattningen mätte bestämmas lill 2 sk. kannan. Jag förmodar att Frih. Hamilton misstagit sig deruti, som skulle BorgareSt. hafva bestämt skatten till 6 sk. kannan; ty efter de underrättelser jag erhållit, har det Ståndet beslutat, att skatten skulle utgöra 2 sk., och 0111 då R. o. Ad. fattade samma beslut, så vore 2,*ne Stånd i detta fall af lika tanke. För öfrigt tror jag icke, att de tvänne andra Ståndens beslut äro sa lika, att de kunna föranleda dertill, att frågan såsom af ekonomisk beskaffenhet förfaller, utan anser jag sådana nuancer förefinnas emellan de 2:ne Ståndens beslut, att frågan kan beslå.
För omkring fem nad anlades och såddes trädgårdssängar, och huru, sekel sedan var Santa Lucia, Neapels ryktbara redan efter några solskensdagar, brodden stack fiskarhamn, endast en liten fiskarby, som låg utom upp; icke heller dröjde det länge, innan man fick stridens område, vid foten af den från det höga skörda. Grönsaker på kall jord frodas hela året St. Elmo utskjutande smala åsen Piz-zofalcone om, o c h de ädlare växterna, fruktträd o c h blom(falknäbben), hvilken delar våra dagars folkhvimbuskar, täfla med sallat o c h spenat uti att vara lande Neapel i tvänne hälfter. Å s e n stupar brant produktiva. ned vid hafvet, men dyker några stenkast från Man kan icke påslå att vår tids neapolitanare stranden upp som ett gråsvart vidunder, på hvars är en lätting. Lazaronerna äro nästan försvunna. rygg de normandiska eröfrarne byggt ett fäste, som Naturligtvis finnas i Neapel, liksom öfverallt anefter sin ovala form fått namnet Castello deWUovo norstädes, lättingar, men de bilda icke längre ar(äggkastellet). En smal bro leder dit ut, men vakméer. Med den politiska pånyttfödelsen har folter, posterade vid järnporten, förhindra en att ket blifvit arbetsamt. Det är blott en del af de gå dit. förnäma familjerna, som sakna bourbonerna o c h (Forts. o. slut i nästa n:r.) påfveväldet, s o m lägger händerna i kors o c h utarmas. En nobili i Neapel höll envist på, att den dag nog skall randas, då Frans II blir återkallad. Hofman hos denne monark, hade han åt honom offrat sin förmögenhet och äfven stängt banan för FrånNeapel. o Iduns panoptikon.
Stats-Rådets Ledamöter, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade Werk, Justitie-Canzleren, Cheferna för Tullstyrelsen och för Postwerket, Expeditions-Chefer i Stats-Departementen, Öfwer-Ståthållaren, Under-Ståthållaren och Politie-Mästaren i Hufwudstaden, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla Grader, General-Adjutanter, Öfwer-Adjutanter, Stabs-Adjutanter, Commendanter i Fästningarne, Capitaine-Lieutenanter och Officerare wid Lif-Drabanterna, Öfwerstar för Regementena, Sekund-Cheferna för Gardes-Regementena till Häst och Fot samt Öfwerste-Lieutenanter wid Lif-Regements-Brigaden, Cheferna för Artilleriet, Fortifikations-, Fältmätningsoch Sjömätnings-wäsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för Handeln hos främmande Makter, samt de Embetsoch Tjenstemän, som uti Konungens Cabinett för Utrikes Brefwexlingen och wid Beskickningarne nyttjas, hafwa Förtroende-syslor, hwarifrån Konungen må dem entlediga, när Han pröfwar Rikets tjenst det fordra. Statsministern och ministern för utrikes ärendena innehave rikets högsta värdighet, och statsråden den närmaste därintill. Ledamot av statsrådet må icke tillika annat ämbete utöva, ej heller några inkomster därav uppbära. Stadgandet om lagförklaring genom högsta domstolen flyttades med 1949 års grundlagsändring från § 19 till § 20, då stadgandet om krigsdomstolarna upphävdes. 1809: Konungen äger twänne röster i de mål, hwilkas föredragning och afgörande Han för godt finner, at i Högsta Domstolen öfwerwara.
Härad, till undvikande af dryga kostnader för grustägt å aflägsnare ställen, tid efter annan, sökt utverka sig tillstånd att, för vägarnes underhållande, kostnadsfritt hemta grus och sand å den så kallade Stallåsen vid Kungsöhrs kungsgård, hvartill rättighet ansetts vara meddelad genom Kongl. Brefvet den 25 November 1802, som stadgade: ”att grus m. m. få å skog och mark tagas, der det tarfvas,” men att å dessa ansökningar icke fästats vidare afseende, än att, sedan väghållarne fått anvisning att hemta grus dels å Malmön, dels vid Björkmanstorp , belägne på ett afstånd från vägen, den förra af omkring 1/2 mil och den sednare, hvartill farbar väg saknades, af 1/4 mil, såsom följd hvaraf väghållarne nödgats af arrendatorn å kungsgården betinga sig, emot serskild betalning, erforderliga väglagnings-ämnen, de der hemtats ur Stallåsen eller samma ställe, hvarifrån sandtägt blifvit sökanderne förvägrad, tillstånd omsider år 1823 meddelats, att de år, då under vintern ån vid Kungsöhr icke varit så tillfrusen, att väghållarne utan fara kunnat färdas deröfver med väglagnings-ämnen, dessa förnödenheter, efter förut skedd anmälan hos arrendatorn, samt enligt anvisning och under uppsigt af honom linge afhemtas å norra sidan af ifrågavarande sandås. Då likväl arrendatorn af kungsgården, sådant oaktadt, fortfarande förvägrade allmogen i Åkerbo Härad att från Stallåsen hemta grus till vägfyllnad, med mindre betalning derför erlades, och det, i motionärens tanke, icke vore välbetänkt, att Kronan skulle tillegna sig en rättighet, som vore hvarje annan jordegare förvägrad, har motionären yrkat, att de, rörande förevarande ämne , i Kongl. Brefven den 7
Om nu desse skulle instämma i Hofcancellerens mening, den han naturligtvis i sin framställning motiverat, så skulle följden blifva, efter denna §, att desse Statsrådsledamöter icke allenast förlorade sina embeten, utan äfven att de icke vidare kunde i Rikets tjenst nyttjas. Jag hemställer örn en sådan lagstiftning är riktig, om den är billig. Den egentligen brottslige, eller Hofcancelleren, blefve utan ansvar; deremot skulle Statsrådets ledamöter, som möjligen förlitade sig på honom, ej blott förlora deras innehafvande embeten, utan derjemte förklaras obehörige att i Rikets tjenst begagnas. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte fatta enahanda beslut som PresteStåndet. Frih. Cederström, Jacob: Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i begäran att R. o. Ad. ville godkänna PresteSt:s beslut att utesluta tillägget: ”och varde ej vidare i Rikets tjenst nyttjad;” så mycket hellre, som det förefaller besynnerligt, att, då ett Statsråd, i en fråga af opinions-natur, och då han finnér en artikel vara för Riket vådlig och en tidning af smädlig beskaffenhet, tillstyrker att den ej vidare må utgifvas och Hofcancelleren redan i förväg verkställt indragningen, samme Statsrådsledamot, för det alt han öppet och ärligt uttalat sin åsigt, den må nu äfven vara oriktig, icke allenast skall mista embetet utan äfven förklaras ej vidare kunna i Rikets tjenst användas. Jag tillstyrker instämmande i PresteStrs beslut. Hr Lefren, Joh. Pehr: Jag ber att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på, att förslaget här är af LagUtsk. skärpt emot hvad förut stadgadt är i samma full. Nu gällande lag bjuder icke annat än embetets förlust, men har icke stadgandet: ”varde ej vidare i Rikets tjenst nyttjad.