Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När det i första föredraget gäller att karakterisera kvinnans iiatiir, gör framstgllningen sainina böljande, sräfvande intryck soin vissa lyriska poem; iiar det %teim blir frigin on) hvad kvinnan bör och icke bör glira, intriides en viss dogniatism. Maii skulle ha önskat mer fasta konturer i deii första ysykologiskn afdelningen, mera rymlighet och frihet i den, som handlar oiii den praktiska tillämpningen. Fröken Key talar om eii~aiicipationen, soiii 0111 den utginge fr %n kvinnans ärelystnad att täfla med mannen, och hon ar icke s&amp; ifrig a t t bevisa något som det lönlösa i denna täflan. J a, vore hela kvinnorörelsen framgången ur denna arelydaad, då vore den dömd. Men det &amp; r den icke; den har i~tgått ur det kvinliga väsendets nödvändighet, - för att begagna fröken K e p ord. Den har utgaitt från det kraf p&amp; ful1 personlig i !.tcecklit~g, som blifvit nedlagdt i kvinnonaturen. Detta kraf är ~ a t w lika päl som krafret på kiisleli och inoderska.~, det %r eqjdast natur pk ett senare kulturstadiiiin. Kvinnorörelsen bär samma kännetecken, som alla rörelser med akta lif uti sig, det att den födts till världen under kval. Den ar alstret af otaliga kvinnogenerationers viinda under instängningens, ' kunskapssörsteiis och den andliga kväfningens martyrskap. Fröken Key talar om kvinnans oförmåga af t skapande kraft, om att inga kvinnonamn v stråla bland mänsklighetens eriga namn D. T ' i kunna ined störstii lugn höra hennes mhnga bevis, ' att vi äro männen undeslagsna. Det %r icke alls därom det ar frkgan, det ar endast fraga oin a t t följa vårt vasa ans nödvändighet, den mH nu föra oss till vetenskapens höjder eller till den anspråkslösaste lilla 12irarinnebefattning.
Rummet deladt helst med e flicka vid teknisk skola eller kontor. Pr högst 55 kr. Svar till Iduns exp. rnärl » E. B. OR HÖSTEN, längre eller kortare tid, OFFICERSFAMILJ, boende i vacke sökes plats i familj af kvinnlig examioch särdeles sundt belägen småstad, emo sjukgymnast och massör. Bref till tages två friska, välartade skolfl. om 11 » Gymnast 18 », Pöste restante, Helsingborg. Tillf, till god skoloch musikunder ' (200) God omvårdnad kan påräknas. Svär ti » Skolgång », Iduns exp. (198) p L A T S att antingen på egen hand förestå hushåll eller ock gå frun tillhanda i - J K-ÅRIG FLICKA fr. landet, hvilken vi ett litet hem, önskas nu eller till hösten af I D lära matlagning och finare handarb därtill kompetent fruntimmer. Små löneten, önskar fortast möjligt inackordering pretentioner men önskar i stället bli ansedd bildad familj, där dotter (döttrar) finna som medlem af familjen. Svar till » E. Idun Stockholm, N:r 31 (398) Prenumerationspris Fredagen den 2 augusti 1895. pr är I d u n ensam kr. 5: — Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modetidn., mänadsuppl. 1 6, 1 tr. A l l m. telef. Redaktionssekr. : Bedaktör och utgifvare: HELLBERG. Kristina J. Nordllng. helgfri fredag. Lösnummerp s ri 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Tryckeri Aktiebolag. - r » d. I D U N 242 1893 Förlora en timme om m o r g o n e n, och du skall j a g a efter den hela dagen. B. n j u t a fullständig. s. v. P å spiselkransen synes en b r o n s b y s t, framställande sångerskans m a n, grefve de Casa Miranda. Trots årens g å n g har grefvinnan Miranda b e v a r a t sin forna, erkända skönhet. m Att narras.
Detta har jag ansett mig böra upplysningsvis nämna och får i sjelfva saken förena mig med hvad Herr von Hohehhausen anfört* Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf'. Jag kati ej föreställa mig, att detta ämne kommit i fråga att af Riksens Ständer gemensamt behandlas i annat ändämål, ari för stiftande af eri Den 30 September e. m. 483- Lag till bestraffande af förbrytelser, dem åhörare vid RiksStåndens öfverläggningar, i händelse offentlighet dervid blifver tillåten, kunde begå, så vida eljest en sådan .Lag anses vara oumbärlig. Deremot anser jag det vara, olämpligt, att i ett Stånd besluta om offent* lighet i de öfriga, samt till och med omöjligt att uppgöra ett allmänt och gemensamt Reglemente 1 detta afseende för alla fyra RiksStåndeti, emedan detta måste lämpas efter local förhållanden. Jag kan således ej finna annat, än att ärendet borde behandlas enskilt af LagUtskottet för uppgörande af ofVannamnde Lag, den jag likväl för min delånger alldeles öfverflödig, hvarefter det sedermera komme att bero på hvarje Stånd särskilt» att låta öppna sina dörrar för Åhörare» J?å sådan grund hemställer jag, om icke ären^ det borde till LagUtskottet återremitteras helst jag dessutom ej tror något skäl förefinnas, att öfverlemna detsamma till GonstitutionsUtskottets behandling» Herr fort Hohenhausen .• Det är ej endast i afseende på en Lag emot förbrytelser, begångne vid RiksStåndens Öfverläggningar, som det torde behöfvas ett allmänt och lika stadgande för alla fyra RiksStånden. Det gifves flera andra föremål, i afseende på hvilka ett gemensamt Reglemente kan vara af nöden, såsom till exempel, om Stånden skulle önska vid vissa tillfällen hafva sina sammankomster slutna, och låta offentligheten dervid upphof r4 84 Den 30 September e. m. xa. Flera ämnen och discussioner kunna nemi ligen förefalla, sorn icke böra offentliggöras.
Betänkandet N:o 89, angående L a 11 d s K arne rora re n, Kammar-Rådet Hertzmans och förre LandtRäntmästaren Kongl. Räntrnästären Ahlgrens pensionsrätt, bifölls, äfvensom Utlåtandet N:o 222, angående Kronofogden Assessoren Hollsténs pensionsrätt, gillades; Femte punkten: Utlåtandet N:o 222, angående Generals-pensioner, och Betänkandet N:o 89, angående en Amirals-pension, biföllos; Bih. till B. St. Prot. 183i 9 Sami. i5 £\:de Häftet, Trot. Utdr. d. 11 stug. 18^4- Sjette, Sjunde,. Åttonde, Nionde, Tionde,- Eljte, Tolfte och Trettonde punkterna: ^ Betänkandet JN:o 89 och Utlåtandet N.*o 222 biföllos; I Fjortonde punkten: Betänkandet N:o 89 lnfölls, med det tillägg, att, i händelse de uti berörde punkt nämnde irenne Ledamöter af f. d. LagUomiten komma att inträda i activ befattning i och för Lag-Utskottet, de, så länge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvoden, såsom iiittils, hvaremedlertid pensionerne icke ega lum; Femtonde punkten: Betänkandet Nio 89 bifölls; S"extonde punkten: Betänkandet k:o 89, och Utlåtandet JN:o 222, i denna del, lades lill liandiingarne; Sjuttonde] punkten:- Utlåtandet N:o 222 bilolls.
Med afseende å aflidne Kapitenen Alrutz’ hedrande och gagneliga verksamhet i Statens tjenst samt de för hans efterlemnade enka för handen varande särdeles ömmande omständigheter, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte å allmänna indragnings-staten tillägga henne en årlig pension af 300 R:dr R:mt. 102:o Preste-ståndet har till Utskottet remitterat en inom bemälde Riks-stånd väckt motion, deruti Herr Biskop Fahlcrantz, jemte erinran om de stora och vigtiga tjenster framlidne Kansli-rådet m. m. P. Malmström bevisat fäderneslandet hufvudsakligen derigenom att han med outtröttligt nit och stora uppoffringar lyckats ordna och förkofra en af Statens dyrbaraste tillhörigheter, det Kongl. Bibliotheket, anhållit, att, då hans efterlefvande omkring 70 år gamla, sjukliga enka, som blifvit hemsökt af förluster genom eldsvåda och andra olyckor, nu befunne sig i verklig nöd, Rikets Ständer måtte hugna henne med ett årligt understöd af 200 R:dr B:ko för hennes återstående dagar. Då emellertid Kansli-rådet Malmströms förtjenster i lifstiden icke synas hafva varit af den beskaffenhet att de kunna från nationens sida påkalla någon särskild gärd af erkänsla, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall till denna motion. d03:0. Uti en hos Borgare-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion har Herr M. C.
(U. A.) Sedan Kongl. Majrts och Rikets Krigs-Collegium, uli skrifvelse af den 23 sistlidne Mars till Kongl. Maj:t i underdånighet inberättat, att, enligt afslutad räkenskap öfver kostnaderna för Beväringsmanskapets underhåll under 1840 års mönstringar och mölen, utöfver det härtill i Riksstaten för samma år uppförda anslag af 80,000 R:dr B:co, erfordrats ett belopp af 18,065 R:dr 39 sk 8 r:st samma mynt, till ersättande af hvilken brist, som hufvudsakligen varit föranledd af det exercerade Beväringsmanskapets betydligt ökade styrka, uppgående för berörde redogörelse-år till icke mindre än 17,021 man, Corporaler, Trumslagare och Spel deruti inberäknade, Collegium anhållit, att nödiga medel måtte varda i Nåder anvisade; så har Kongl. Majit uti Nådig skrifvelse till Ståts-Utskottet af den 12 innevarande Maj (intagen under N:o 112 i första Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll med öfverlemnande af de från Kongl. KrigsCollegium insända handlingar, hvarigenom bristens beskaffenhet och tillkomst i speciella omständigheter utvisas och utredes, velat i Nåder föreslå Rikets Ständer att, i likhet med hvad i fråga om enahanda för år 1839 uppstådd brist redan egt rum, till Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contor anvisa den summa, stor 18,065 Rrdr 39 sk. 8 rrst Brco, för hvilken KrigsCollegii Underhålls-afdelning för det närvarande vore skuldsatt och för hvars betäckande Kongl. Majrt icke egde några tillgångar att disponera. Då Rikets Ständer, medelst godkännande af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 401, i anledning af Kongl.
Vidare anhåller jag all fä göra det tillägg, ali Hr von Hartmansdorff endast uppläste en del af Utslcs tillstyrkande, ty Utsk. tillägger uttryckligen: ”i händelse ej deruti något hinder förefinnes”. Det torde vara hvar och en bekant, alt vid de arrende-auclioner, der icke maximioch minimibelopp äro fastställda, inträffar det icke sällan, att räntan uppdrifves lill ett belopp, som gör det omöjligt för arrendatorn att i läng - 320 Den 11 December e. m. den rätt sköta hemmannet. Det var på dessa grander, som Utsk. trodde sig böra tillstyrka motionen. För min del erkänner jag fullkomligt, att vissa förhållanden möjligen kunna gifvas, som skulle utgöra skäl för en annan åsigt af saken, och jag vill derföre icke vara envis i min anhållan om bifall till Utsk:s betänk. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Ehuruväl frågan, på sätt Ulsk. uppgifver, icke är fullt utredd, så torde det likväl vara alldeles utredt, att ifrågavar. academihemman icke äro Statens tillhörighet, och att de icke inverka något på statsverkets inkomster eller utgifter. R. St. hafva öfver dessa hemman icke någon slags dispositionsrätt, hvarken ensamt eller tillsammans med Konungen, utan det är academiens hemman. Af hvad anledning befatta sig dä R. St. med administrationen af dessa hemman? Dertill kan icke finnas någon annan aulcdn., än alt R. St. vilja träda emellan för att understödja arrendatorernas önskan att få arrendet nedsatt å dessa hemman. För min del anser jag, att delta icke är någon gilltig aniedn. för R. St. att taga befattning med frågan. Ständernas tid och omsorger torde vara egnade åt helt andra föremål, än att befatta sig med sådana enskilda frågor, och isynnerhet då Ulsk. medgifver, att denna icke är fullt utredd, anser jag, att Disk. så mycket mindre haft aniedn. att inkomma till R. St. med tillstyrkande af en underd. skrifvelse till K. M. i detta ämne.
Ridr 261,000, eller, med tillägg af ytterligare 35,000 Ridr till Flottans exercice och hvarom Utskottet, i frågan om 4:tte Hufvudtitelns reglering, skall Utlåtande meddela, den 1 Kongl. Majits Nådiga Proposition upptagne summa af 296,000 Ridr; och har Ko ligh Majit, på- det att de oundgängligaste af desse utgifter må kunna åtminstone till' någon del bestridas utan1 förhöjd beskattning, föreslagit Rikets Ständer, att, för denna gång, af blifvande behållna öfverskottpå Stats-Werkets inkomster, en maxim i-summa af 233,333 R;dr 16 sk. årligen må öfverlemnas tilli Kongl. Majlis dispositionför of v a utnämnde behof. 1 öfverensstämmelse med den åsigt, Utskottet' yttrat i det Stats-reg léringen förutgående Betänkandet Nio* 78, kan Utskottet icke tillstyrka, att, för de' nu ifrågavarande behofvens fyllande; någon anvisningå möjligen blifvande öfverskott gores, utan har Utskottet tröttsig böra pröfva hvarje utgiftspost för sig, under förutsättning att, för livad, somoundgängligenklafves, tillgång bör, genom anslag å stat, beredas. 18) Hvad nu: först: beträffar tillökningen i anslaget för Armeen*' Materiel med 90,000 R:dr, så- står härmed, i oskiljaktigt sammanhang, frågan: om de 70,000 R:dr,. hvilka-Rikets Ständer vid förra Riksdagen, sedan de ordinarie anslagen voro reglerade, ytterligareför ofvanuppgifne ändamål; anvisade till utgående af öfverskollen å Stats-Werkels inkomster, och hvilket sistnämnda anslags fortfarande Kongl. Majit förutsatt såsom vilkor, för de ytterligare behofvens inskränkande till livad den Kongl. Propositionen nu innehåller.
Prat. 1855 & 1854. 6 Sami. i Afd. 8 Hafi. i o Banko-Utskottets Utlåtande, J\l 26. myntets spridande i rörelsen oell förökningen samt underlättandet af kommunikations-medlen inom landet, synes komma att än vidare förminskas; så och i betraktande tillika deraf, att, i händelse Banken, utöfver sitt åliggande att befordra förslitna sedlars utbyte i landsorterna, skulle föranstalta äfven om utvexling derstädes af nya sedlar och silfvermynt mot sedlar af högre valörer — hvilket bestyr uti andra länder, hvad det metalliska myntet angår, i allmänhet utgör föremal lör enskilde personers, eller s. k. vexlares omtanke — Banken desto snarare torde komma att äfventyra förluster, som för berörde ändamål skulle från Banken påkallas förskottssummor till högre belopp, än som för bristfälliga sedlars utbyte nu meddelas; har Utskottet, i öfverensstämmelse med den af Baukofullmäktige, uti infordradt utlåtande yttrade åsigt, ansett sig böra hemställa, att någon åtgärd icke må i anledning af motionen vidtagas. Stockholm den 2 Mars 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Mars 1854, kl. 12 m. Utlåtande, i anledning af f. d. Handlanden J. N. Peterssons ansökning om eftergift af öfverrdnta å 2:ne Handelsdiskont-ldn. Sedan Rikets Ständer, vid sednasle riksdag,' med bifall till Utskottets, under N:o 16 afgifua, utlåtande öfver f. d. Handlanden J. N. Peterssons ansökning om eftergift af upplupna öfverräntan å 2:ne hos Rikets Ständers Lånekontor i Götheborg upptagna och år 1845 till betalning förfallna Haudels-diskont-lån, beslutat, att af denna öfverränta, utgörande tillsammans 4,415 R.dr 29 sk. 2 rst.
Må man betänka, hvilken Sveriges ställning va/ år 1809 och man skall medgifva att beslutet ätt det Oaktadt företaga ett sådant arbete, vittnar om en insigt och en förhoppning på Sveriges krafter och tillgångar samt på deras kloka och 3** Den 17 April e. m. ändamålsenliga ledning, som endast af en man med den kraftfullaste vilja och ar en rätt patriotisk Ministére kunde uppfattas. I en sådan tidpunkt, är allt som visar ett högt begrepp om en Nations förmåga, ett sätt ait öka dess anseende, dess mod och med detsamma dess styrka. Genom den skicklighet med hvilken Götha Canalarbete blifvit utfördt, har man än vidare rättfärdigat planens storhet och Nationens förhoppningar. Då häfdatecknaren en gång skall finna, att ifrån och med 1808 till 1814. Svenska sjöfarten var under större delen af tiden Utsatt för kaperier i sundet, och att flera Millioner derigenom gingo förlorade, med detsamma Born farhågan derföre inskränkte vår handel och minskade fördelarne deraf, då skall han erkänna, att förmånen af en oberoende sjöfart är en af de vigtigaste som kunnat för Fäderneslandet beredas, och att densamma blir i samma mån mera fördelaktig, som den, äfven under vanliga förhållanden skall uti de mäst bördiga provincer befordra en högre odling och gifva ökade tillfällen till fördelaktige varubyten. En framtid skall således, jag är säker derom, skörda af Götha Canal de för delar, vi nu blott kunne förutse, och i alla tider skall detta arbete blifva betraktat med samma vördnad och beundran, sorn den resande nu beskådar dessa byggnader, vägar och vattenledningar, hvilka ännu till efterkommandes nytta qvarstå och vittna om Romerskt mod, om Romersk storhet och arbetsamhet. Dac 17 April t. m. 373 Friherre Anckarsvärd har också anmärkt, att ingenting var gjordt för Näringsfriheten.
De af StatsUtskottet såsom en afvikelse från gifna föreskrifter anmärkta försträckningar af Saitpetermedlen till GevärsFaktoriet i Carl Gustafs Stad, till Höganäs StenkohlsGrufveIntressenter, samt till Götha CanalBohgsDirection, sakna icke heller ConstitutionsUtskottets vitsord att StatsUtskottets åsigt1 af ämnet grundar gig på er. sträng tolkning af bokstafvenj men anmärkning eller en åtgärd tillvinnande af rättelse för framtiden kan Utskottet icke medgifva; emedan GevärsFaktoriet hörer till Deensionsverket; ost emedan Höganäs stenkolsgrufvas bearbetning, äfvensom Götha Canal äro allmänt gag-r nande företag 3 emedan medlen blifvit utlånte mot sådan säkerhet att ingen förlust dervid kunnat äfventyras. De skäl soei Utskottet låtit inför sig gäl - Den ro Julli J. rn. la hada odelbart hos Ständerne sjelfve åtnjutit ett lika billigt afseende, men hvarföre har Ut. skottet icke annat Ständerne att få gifva sitt ConstitutionsUtskott samma hedrande vitsord, sorn ConstitutionsUtskottet gifvet StatsUttkottet, att nemligen dess åsigt grundar sig på en sträng tolkning *f Bokstafven. StatsUtskottets omtanka och nit, ådagalagdt uti dess sista eller 6:te anmärkningsmemorial, i anledning af skedde anticipationer på följande årets anslag, hvilka Utskottet anser såsom skuldsättningar och således stridande mot föreskriften i RegeringsFormens 76 § , har också af ConstitutionsUtskottet blifvit rättvisadUtskottet yttrar jemväl sin enskilta tanka
Alla ädelsinnade stola dertill upmanas af Fosterlandskänsla, af hog att utmärka sig, och winna allmänt förtroende. Sjelfwa behofwct stall leda wänga att genom adagaläg, gande Dr, 11 April. Z09 gande al grundliga hithörande kunstaper bana sig »väg till Embeten och förmaner i Stalén. När en hwar fä»-tänk , strifwa och lata trycka sina undersökningar öfwer allt hivad s m rörer allnranna Intcrcsiet, när en hwar fäc »välja sine Nädgifware sina medarbetare, sorn »nan altid gör bast sjelf; med ert ord, nar hela denna angela icnh. t anförtro? at begreppens fria utwcckling, g noin enffi dtaS ornsorg, densamma af Regcrings-sattet bcfinnes »väckt, lif» »vad och underhällen, samt Tryckfriheten lemnar en saker utwag att tä allt fram i dagen; sä behöfwes i min tanka ingen annan anstäldt. Som frä »an i alla fall stall hwila till nästa Riksdag, har jag sa mycket tryggare framställt desin mine betänks lighetcr. Erfarenheten och allmänna omdömet stall dä haf» »va »ned wsihtt afgjordt deras wigt. Om dä de befinnas fullt ogrundade har jag i alla fall icke den förebräclsen, §tt hafiv > hindrat ett beslut som af flere uplyste och redligt tankande »nan blifwit tillstyrkte. Larl v in Uozenstsin. Uti hivad Herr Grefwe lVllttnrr samt Herr Bistopen Doctor von R.ozcn-Nk-in yttrat, instämde Riksdagsmännen dlltg lckLKk>r>S40N och ^svn jonason. Herr Asictzor 6-lKn, upläste följande:
Behandlas målen åter af K. M:s Bef:h:de, kunna de vara slut inom tre å fyra veckor, och det afskräcker eller hindrar eludering af författningen. Jag anhåller om återremiss, samt att de anmärkningar, jag framställt, dervid må komma i skärskådande. Frih. Cederström, Jac.: De ganska skiljaktiga motioner, som i detta ämne blifvit väckta, synas mig till en stor del ursägta det betänk., it. St. emottagit. Att detta betänk. ej kan antagas, lärer vara utan all fråga; men jag hemställer, huruvida det låter sig göra att komma till något slut, om Utsk. ingår i den massa af detailler, som blifvit föremål för betänk, och de stridiga interessen, hvilka ligga lill grund för motionerna och opinionen. Jag fruktar, att förslaget, jemväl omarbetad t, i sådant fall blefve alldeles oantagligt. Jag skulle tro, att det vore bäst, om Utsk. inskränkte sig till att föreslå den afgift, som för productionen i ett progressivt stigande bör fastställas, samt att åt Konungen öfverlemnas upprättandet af den författning, som skall bestämma controllerna å tillverkningen, att, i fall sådana controller ej kunde vinnas på tillverkningens belopp, Konungen måtte äga att bestämma den fastställda afgiften efter tillverkningsmöjligheten, på grund af ordentlig och vetenskaplig beräkning för hvarje slags brännvinsbrännings-apparat såsom grund för tariffens tillämpning. Jag kan ej med den siste värde talaren instämma deruti, att brännvinsbränningen bör vara inskränkt till vissa månader om året. Näringen bör vara fri för hvar och en för de månader, lill hvilka han anmäler sig. För den ena kan en tid vara gagnelig, för en annan en annan. Det finnes egendomar, der kreaturen alldeles icke kunna släppas ut på bete; der ser jag ej skäl, hvarföre ej ägaren skulle få bränna hela året om, i fall han finner så tjenligt. Det finnes andra egendomar, der fodertillgången ej är så tillräcklig, och der man, så fort möjligtvis ske kan, söker att få kreaturen på gräsbete; der är det ej skäl att bränna längre, än man har kreaturen inne.
Propos. om den s. k. mötcspnssevolancen för de indelta regementerna samt flera i detta ämne väckta enskilda motioner.” Utsk:n hafva således behandlat alia de vid sista Riksdag väckta frågor om mötes - Den 10 April f. m. 6j passevolance-afgiften i ett sammanhang; och då Ständerna, på Utsk:ns hemställan, beslutat, att den speciella frågan om redovisningen måste förfalla, kan jag, för min del, icke inse annat, än att principfrågan i denna del måste anses vara afgjord. Utgående således från såväl Konungens vid flera tillfällen afgifna förklaringar, som äfven från hvad jag, för min del, måste på nyss anförda skäl anse för ett R. St:s beslut, uttryckt genom bifall lill StalsUtsk:s betänk., kan jag icke föreställa mig, huru Ständerna hvarken numera kunna inkomma med förnyad anmälan om revisionsrätt af gamla passevolancefonden, eller för deras del göra på denna fond några anvisningar. Om derföre fråga nu vore om ett slutligt afgörande, skulle jag tillstyrka bifall å hvad Utsk. i denna punkt föreslagit. Men då härom nu icke torde blifva fråga, i anseende till de flerfaldiga anmärkningar, som vid detta betänkande blifvit gjorda, anhåller jag, att delta mitt yttrande må få åtfölja den återremiss, som K. o. Ad. troligen lärer komma att besluta. Ilr Grip, Carl Gabr.: Förekommen af den siste talaren, hvars åsigter i detta ämne jag till alla delar gillar, tinner jag ingenting dervid böra vidare anföras; utan vill endast tillägga den enskilda önskan, att denna å Ständernas sida, lika orättvist som olagligen, länge förda strid en gång må upphöra. Gr. Horn: Jag bestrider den tolkning af frågan, som Frih. v. Schulzenheim behagat framställa. Då Hr Frih. åberopat innehållet af 58 §. Reg.F., som skulle det endast hafva afseende på medel, influtna genom tractater med främmande magter, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att §. egentligen innehåller ett generelt stadgande, att Statsverkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, skall vid hvarje Riksdag för StatsUtsk. uppvisas.
Betänkan den, N:o 22. 32Z Pä fädanc grunder hafwa Utskotten till följande belopp beräknat de Extra Anslagen, nemligen: a^Till Förswarswerkct i allmänhet, jemlikt StåtsUtskottets af Riks-Ständen redan bifallna Betänkande N:o 266 R:dr 2,820,000 Till Garnizons-Sjnkhufetoch Cafernebyggnader i hufwudstaden, enligt Stats-Utstottets Betänkande N:o 3.so afsatt L-Till Canalcr och Ströinrensningar: Till Götha Canal, enlig! Utskottens derom afgifne särskildta Betänkande N:o 2Z — Södertelge Canal, enligt Dito N:o 25 . ,52,000 — 2,972,000 745,334 3o,ooo — Strömrcnsningar m. m. enligt Stats-, B:cooch Ekon. Utstottens Betänk.