Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del har jag visserligen ansett, att Adeln sjelf borde hafva framlagt ett tidsenligt förslag, som troligen blifvit bättre uppställdt än det nu framlagda och som helt säkert skulle bliIvit mottaget med välvilja. Men då Adeln försummat att i rätt tid begagna denna sin rättighet, så är underhandlingarnes terrain numera ohållbar, hvadan ingenting annat återstår, än att antingen antaga det framlagda förslaget, eller ock genom ett »nej» ännu någon liten tid bevara det gamla representationssättet. Jag säger med afsigt: någon liten tid, ty inom kort går förslaget dock igenom; men denna mellantid kommer att fylla landet med oro och bekymmer. Jag är ej blind för förslagets brister; men då frågan står på den punkt, att vi blott hafva att välja mellan dessa alternativer, bjuder mig klokheten att antaga förslaget sådant det är. Och om J det gören, Mina Hrr! skolén J få se, att denna nya telning skall utveckla sig till ett träd, som skall bereda lycka och välsignelse åt fäderneslandet. Afven detta yttrande framkallade bifallsrop. Hr Printzensköld, Carl: För många år sedan, då ett likadant skrik höjdes, som nu, sade vår store Konung Carl XIV Johan, att Ståndsrepresentationen vore ett palladium lör Svenska folkets frihet — ett palladium, sorn vi aldrig borde lemna ifrån oss. Knappast 25 år äro sedan dess förflutna, och då kommer en man, som ännu icke varit så länge i statens tjenst, att han kunnat hinna förvärfva sig statsmannablick och vågar inför Sonsonen till den store Konungen påstå, att denna representation hvilar på en förvittrad grund. Hvarifrån har den man, som tillåtit sig detta yttrande, hemtat skälet dertill? Månne från representationens verksamhet? Alldeles icke. Ej heller bär han kunnat hemta det från något ståndssplit, som skulle röjt sig inom representationen, ty om någon sade något dylikt, så förklarar jag, som sedan 1823 deltagit i densamma, att ett sådant yttrande står i rak strid med sanningen. Tvärtom har representationens verksamhet ådagalagt, att Stånden alltid visat tillbörlig aktning mot hvarandra, ehuru de kunnat vara af olika mening i vissa frågor.
Majit under den 26 Iunii 1820 i Nåder beviljade 32 R:dr till Expencer för Arnilatitets Con' sistoriurn i Carlskrona, måga på Stat upföras, yttrat, att alla dylika af styrelsen beviljade nya utgifter icke af Riksens Stander borde godkännas; Men detta tiar Utskotet ansett icke föranleda till annan åtgärd hos Utskottet, än blott anmälan att denna mindre betydliga utgift är beviljad af Borgare Ståndet ock lemna! utan särskild anm arning hos Bonde Ståndet. g:o Emot de tillökningar .Utskottet tillstyrkt från 14,000 Rdr till 16,000 Ftrir uti anslaget till Wed och Ljus i Fästnings och Garhizons orter ne, samt ifrån 10,000 R:dr till 12,000 R:dr uti det till Reseoch Tractaments penningar för Ex* tra Förrättningar i Militaire ärender, har blifvit erindrat inom Ridderskapet och Adeln, att då Utskottet ansett misshushållning med-Wed hafva egt rum, det rätta Varit att blott erindra. om omöjligheten för Stats-Werket, att med afseende å i^o Stats - Utskottets Bet än k au den. Statens bestånd. *’) hvar före tillt/kningarne blifvit afstyrkte, med yttrande af en Ledroot, att vederbdrandes resekostnader vid Mönstringar sy. tes böra utgå.af Passevolans? Cassan. Hvad angår anslaget till Ved och Ljus £ Fästningsoch Garnizons orterne, så har Utskot*et uti dess förslag lill förhöjning deri anmält att enligt förskaffade upplysningar, detta anslag de sednare åren varit otillräckligt ;förorsakat dels. af ökade priser på Ved och Ljusnings ämnen del; en större personal som deraf bort sig begag'
För att emedlertid lill någon del visa, att detta förmenta goda upförande, som här så mycket rekommenderas, och som jag ingalunda ifrågasätter, likväl kan vara underkastadt förändringar, skall jag be att få upläsa några utdrag ur officiella handlingar från de orter, der Jude-emancipationen redan har blifvit verkställd, hvilka låta temligen litet tillfredsställande. Hvad jag här vill i öfversättning meddela, år ett utdrag från Fortsättning af Brockhausens conversalions-lexicon, die Gegcnwart, Irsla bandet, sidan 352. ”Sedan Judarne i Rhen-Preussen under Fransyska herraväldet genom ”Code Napoleon” blifvit försatta i samma ställning, sorn de christna, så framkallade dock de mångfaldiga klagomålen öfver Judarnes ocker redan 1808 ett kejserligt dekret, hvilket underkastade alla Judarnes skuldfordringar ganska inskränkande bestämmelser, hvilket förbjöd Judarne att låna på pant åt tjenstefolk, hvilket förbjöd dem alt emottaga husgeråd, verktyg och klädespersedlar af arbetsfolk, daglönare och tjenare, hvilket vidare inskränkte deras fria kringströfvande, men isynnerhet gjorde Judarnes rättighet til! handel och köpmansrörelse beroende af lösningen af ett moraliletspatent, som årligen måste fönyas. Dekretet utgafs blott provisariskt för 10 år. Men 1818 förklarade ”Immediat-Justitire-Com - 30 Den 19 Mars f. m. missionen” i Köln, att Judarne ännu schackrade på samma sätt, så att de genom sitt ocker på det högsta skadade landlfolkets välstånd” etc. Vidare säges från annat håll.” På samma sätt lyda rapporterna ifrån Ofver-prokuratorerna i Koblenz och Trier.
» » På hvad vi ska ha till middag i morgon. » » Vi ha ju gäddan. » » Nej, ser du, » sade gamla kaptenskan, » det ä ' med den som så, ser du, att den ha vi redan ätit upp. » konungahusets yngste. I detta liksom i föregående års julnummer hafva vi ansett lämpligt att utbyta det i alla andra nummer förekommande kvinnoporträttet på första sidan m o t någon annan illustration. Och då vi denna gång valt att meddela den allra nyaste porträttgruppen af vårt kronprinspars trenne söner, tro vi, att detta val skall af Iduns läsarinnor helsas med tillfredsställelse. D e t skall äfven osökt påminna dem om de tinga furstarnes moder, hvilken ett mindre tillfredsställande helsotillstånd tvingar att tillbringa julen långt, långt bort från sina kära. Säkerligen skall det glädja henne att veta sig hafva varit så ihågkommen vid juletid. Fågelbo. Med teckningar af Jenny Nyström. € tt fågelbo! Ja, just ett sådant skulle de ha. Pä en grön gren öfver deras hufvuden hängde det, sakta gungande för den svagaste vindfläkt. Konstnärligt hoptimradt af hundratals gråa kvistar och guldglänsande strån, samlade från skogssluttningen och vägkanten, ombonadt med sammetslen mossa ochbäddadt med svällande dun, plockade från de små nybyggarnes egna bröst. Lönnlöfven hvälfde sin gröna sufflett öfver det till ett skydd mot solens hetta och landsvä- gens dam; en enda klar solstråle letade sig fram mellan bladen och målade en ljus fläck, som dallrade och dansade, när en susning drog genom kronan. Ut och in, i kvittrande kretsar, flög bofinkmor • med mat åt ungarne. De stodo länge tysta vid hvarandras sida och blickade ditupp. » Hur underbart, » sade hon till sist och lutade sitt hufvud upp emot hans skuldra. Han svarade henne ej, men tryckte hennes arm fastare intill sig. Två vildfåglar voro de, ensamma, stormdrifha ut i den vida, främmande världen. Ännu var han ung, men han hade länge pröfvat egna vingar. Godt att de buro honom, om också just icke till någon flykt i högre rymder.
Återställande remissakten, har jag nåden med djupaste vördnad framlefva, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, J. J. Nordström. Stockholm den 5 Februari 1852. — 366 — Kongl. Sundhetskollegium, med underdånigt utlåtande af Direktionen för Ortopediska institutet. Stormäktigste Allernadigste Konung 1 enlighet med Eders Kongl. t\laj:ts nådiga befallning uti remiss den 30 nästIidne Januari, har Sundhetskollegium infordrat Direktionens öfver Ortopediska institutet i Stockholm underdåniga utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers sednast afgifna berättelse, i hvad densamma angår granskningen utaf nämnde instituts räkenskaper för åren 1847 och 1848; och då Kollegium detta utlåtande i underdånighet öfverlemnar, får Kollegium tillika vitsorda uppgiften derutinnan, att inom föreskrifven tid årliga berättelser om institutets verksamhet blifvit Kollegium meddelade. Remisshandlingarne återfölja, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, S[tormäktigste Allernadigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. .1. EKSTRÖMER. M. i\I. AF PONTIN. Dan. EKELUND. E. G. ENGBERG. F. Th. BERG. Stockholm den 26 Februari 1852. •/ Ljungberg. — 367 — Ortopediska institutets Direktions underdåniga utlåtande, i anledning af 1S51 års Revisorers berättelse om granskningen af nämnde instituts räkenskaper. Stormäktigste Aller nådi g ste Konung! 1 anledning af en från Kongl.
St. understödjas, enär det går ut på, att rycka ifrån förderfvet barn, hvilka antingen helt och hållet sakna all föräldravård, eller också kommit in på brottets bana. Ur denna synpunkt, och på de talande skäl, som i reservationen finnas anförda, anser jag det vara af stor vigt, ali R. St. icke allenast bevilja 1,000 R:dr årligen för denna inrättning, utan äfven uttala den grundsats, alt de vilja understödja inrättningar, tillkomna genom enskild välgörenhet, hvilka kunna komma i samma förhållande, som institutet i Råby, hvarigenom jag befarar, att dock inga summor komma att äfventyras, ehuru jag gerna skulle önska att anslag till dylika inrättningar i framtiden kunde ifrågakomma. Jag yrkar bifall till hvad i Hr Kontrakts-Proslen Holmbergs reservation blifvit framstäldt. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, och efter framställning, alt under densamma blifvit yrkadt,dels af Hr von Troil, alt R. o. Ail., med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, mätte bifalla hvad Utsk. nu tillstyrkt, dels af Frih. Klinkowström, bifall till det i Koulrakts-Prosten Holmbergs, Utsk:s Utlåt, bifogade, reservation framstäldta förslag ”alt ett årligt anslag af 1,000 R:dr b:ko skulle af Riksg:s-kont. utgå till det vid Stora Råby inrättade Räddningshus för varnartige barn, så länge åtminstone 20 sådana barn vid inrättningen funnos intagne, och så länge densamma i öfrigt fortfore i sin nuvärtde gagnande verksamhet”, samt dels af Gr. Lagerbjelke, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, måtte afslå hvad Utsk. nu tillstyrkt, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. till bifall å de sålunda gjorde yrkanden, och utföllo svaren dervid med blandade Ja och Nej: hvarpå Hr Gr.
Regementet på krigsfot vinner genom utskrifningssystemet,fordrar visserligen, ett större befäl, hva)före Regementet hör kunna organiseras på en sådan fredsfot, att efter sig företeende omständigheter kunna på Krigsfot förflyttas till trenne Batailloner , utan att då behöfva annan tillökning i Befäl än det, somför andra Regementer pröfvats nödigt, och anser jag ändamålet fullkomligen kunna vinnas, om Regementets fredsfot förblijver på tvänne Batailloner medfyra Compagnier hvardera m, m. Vidare: en tredje Major har jag ansett efter denna plan ej behof vas, emedan alltid någon af Capitainerne böra finnas , som vid sig företeende behof kunde föra befälet öfver den tredje Batai/lonen, emot undfående af BataillonsChefs-tractamente under kriget; deremot skulle af denna pä fredsfot besparda BataillonsChefs-lön fyra Subalterne-löner, utöfver de redan föreslagne, tillökas &c. &c. Vidare: Om Regementet efter denna plan skulle få bibehålla tvänne Batailloner till sin grund för fredsfot, med ett sålunda organiseradt befäl, hvarigenom det lätteligen vid infallande krig kunde f örsättas pä trenne Batailloner, så blefve det äfven Den ni December f. m. io3 en trolig möjlighet , att då utsigt erne till fred Liefve något stadiga , kunna till StatsT arkets lättnad göras några indragningar å detta befäl, som vore vida mera än hvad för freds foten Lehöf des , och då indrägt: ingarne uti Suba/ternegraderne kunde ske> vore de lätta att äter tillsätta då utsigterne visade ett maj eligt behof deraf; hvilket allt vore omöjligt om Regementet äfven för fredsfot skulle försättas på frenne Batailloner då Landet äfven med fyra nya Trossbodar skulle besväras utom de tre som ännu fattas , sedan den redan gjorde delning, Differancen emellan de håda förslagen, det som afgafs efter GeneralAdjutantens befallning och detta sednare, som jag tog inig friheten bifoga, utgjorde på det sednare, en besparing af 3ooo R:dr för blott detta Regemente.
Den, som anser att af Bankens vid 1853 års slut upplupna, disponibla, vinst ett belopp af 900,000 R:dr Banko årligen må, vid slutet af hvartdera året 1854, 1855 och 1856 från Banken, i och för Statens allmänna behof, till Riksgälds-kontoret aflemnas, röstar Ja; den, som det ej anser, röstar Nej: vinner Nej; så besluta Rikets Ständer, att af Bankens vid 1853 års slut disponibla vinst ett belopp af 600,000 R:dr Banko årligen må, vid slutet af hvartdera året 1854, 1855 och 1856 från Banken för Statens allmänna behof till Riksgälds-kontoret aflemnas. Stockholm den 30 Mars 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Mars 1854, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 20. Ifrågavarande Utlåtande, deruti Utskottet hemställt, att de af Filial-banker utfärdade assignationer må vid inbetalningar till Låne-kontoren af lån och räntor betraktas lika med Låne-kontorens egna assignationer, har, jemlikt till Utskottet ankomna protokolls-utdrag af den 8, 11 och 15 i denna månad, bifallits af Preste,- Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och 4 Banko-Utskottets Memorial, N:o 31. Adeln detta Utlåtande återremitterat; men som, i frågor af denna beskaffenhet, tre Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut; får Utskottet, med åberopande af 49 § 3 mom. Riksdags-Ordningen, anmäla, att Ridderskapet och Adelns återremiss icke kan till vidare åtgärd, från Utskottets sida, föranleda. Stockholm den 30 Mars 1854. STOCKHOLM, tryckt hos Rudolf Wall, 1854. Rttnko-UltkolUI* Utmnrinl, ,Y.-e kl. 1 IV:© 32.
Man har nemi. sagt att ”Svenska Adeln kan ej umbäras i konungadömet”. att ”med begreppet ärftlig thron förenar sig begreppet af andra ärftliga rättigheter.” — ”Monarkien kan ej bestå utan Adel” — ”Upliäfvandet af Adeln uphäfver monarkiens grundsats, ” m. m. Jag syftar visst icke på att uphäfva tillvaron af Adel, men jag vågar påstå att Adelns oumbärlighet för konungadömet är en hypothese, hvilken synes mig hvila på en oriktig upfattning af orsak »eli verkningar under förhållanden i en länge sedan förfluten tid. Då konungarnes största ära — största regeringskonst bestod i eröfringskriget — då adelns bestämmelse var att dervid understödja konungarne, då var Adeln lika oumbärlig för konungamakten, som en armé för en fältherre. Men sedan numera fredliga idrotter utgöra hufvud föremålet för Regeringens omsorger och vi hafva arméer oberoende af Adeln såsom Stånd, — nu är också hvarje fredlig medborgare, som eger något att förlora, som har en framtid — som älskar sitt fädernesland, ett lika säkert stöd för konungamakten, som en adelsman. 42 Den ]8 December. Den (anken — den föreställningen att Adeln är oumbärlig för konunga-makten kan ej komma från annan källa, än Eiler kärlek till konung och fädernesland — den är således ädel lill sitt nphof, vacker till sitt syfte; men den är egoistisk, emedan den är förnärmande för andra medborgare •—• den är illusorisk, emedan elen saknar stöd af förnuftet och historien. Ingen Adel har varit mera lysande än den Engelska; men hvad förmådde deri uträtta i England vid republikens införande 1049, eller vid thron-omslörtningen 1689? hvad förmådde Frankrikes gamla mäktiga Adel 1789? hvad förmådde Frankrikes nya Adel, örn jag sä får kalla Pärskammare!!, 1830 och 1848? Nej Mine Hrr! Svenska Konungarnes säkraste slöd ligger i Svenska folkets från fadren ärfda kärlek till Konungen — i Svenska folkets tro pä sina Konungars oväld, i dess förtroende till Konungaed oell Konunga-ord.
Aflöning och gratifikationer 7,045: Fattighusafgifter för Kronans egendomar 1,656: 42. Balans till år 1863: Kontant behållning 9: ~ Summa 25,065: 86. Öfver statsverkets bidrag till aflöningen af Stockholms stads kronouppbördsverk hvilket bidrag tillförene redovisats uti ofvannämnde räkenskaper, har för år 1862 särskild redovisning ailemnats, hvilken, granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, upptager inkomster och «tgifter på följande skit: / -V / Debet. Balans från är T&61: Uppbörd: Kredit, Utgifter: Aflöning 11,472: — Transport: 11,472: — Bil. Litt U. till 1864 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 147. Expensmedels-räkningarne. DebetKredit, a) Expensmedel: Balans från år 1861. Tillgångar. Uppbörd, Balans till år 1863. Skulder. Balans från år 1861. Skulder. Utgifter. Balans till år 1863. Tillgångar. Kalmar dito Kristianstads dito Hallands dito ... Göteborgs dito Nerikes dito ... Westmanlands dito Wester-norrlands dito ... Westerbottens dito Norrbottens dito ... Såsom de betydligaste propriebalauser vid revisionsårets slut upptager aktorat sräkningen följande: F. d Uppbörds-tullförvaltaren M. F. Finérs 160,541: 71. » Kronofogden C. Öhboms 10,.141: 50. » Bergsfogden J. A. Furteubachs 8,123: 37. » Kronouppbörds-kommissarien J. A. L. Fristedts 5,227: 30. » Kronouppbörds-kommissarien G. H. Hästeskos 4,511: 67. » Redogöraren å Långholmen P. J. Wejdels 3,168: 26. Aflidne Redogöraren å cellfängelsebyggnaden i Fahlun H. J.
Prot. IV. Band. 6. 82 Den 7 Maji J. m. vacklande hälsa; i anledning hvaraf Herr Gref* ven och LandtMarjkalken anmodade Herrar Electörer att med första sammanträda, för att efter bemälte Herrar utse nya Ledamöter i Riddarhusoch BancoUtskotten, Föredrogs å uyo och bifölls BancoUtskottets den 26 sistledne April under N;o 8 sfgifne saint den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af våckt motion angående anstalter till befordrande af Norskt mynts gångbarhet i Sverige, FÖretogs till pröfning BancoUtskottets den 28 sistledne April under N:o 10 afgifne, samt den 3o derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar Vid Utskottets den 21 sistledne Mars meddeldte Betänkande, rörande publicitet af Bankens angelägenheter, Sedan BancoUtskottets förstnämnde Utlåtande > med dervid fogade Bilagor, blifvit uppläst, anmåltes och emottogs Hans Excellence HofCauzleren Hr Grefve af Wetterstedt, hvilken, på Kongl. Maj:ts höga vägnar aflemnade dels tvenne Kongl. Maj:ts d. 21 sistledne Mars aflåtne Nådiga propositioner till Riksens Ständer: i) Angående föreslagen förändring af 1 Cap-. i och 10 §§. RåttegångsBalken, i fråga om val T) en 5 Maji /. ni. 85 öf Nämndemän, samt Extra Nämndemäns tillkallande 5 2) Angående tiden för bevakande af mål, 60m i HofRålten öfver Skåne och Blekinge gö. tas anhångigé eller derifrån till Kongl. Majit i Underdånighet fullföljas* Dels ock Kongl.
Lagerbjelke har, enligt min tanke, på ett fullt tillfredsställande sätt redan upptagit och besvarat alla de anmärkmr, som man mot förslaget velat göra och särskildt den vid första påseendet betänkligaste af alla eller den, som rörer uttrycket »samtlige ledamöter». Om man tager i betraktande dessa 3:ne gg, den 11, 12 och 13, hvilka handla om Rikets förhållande till främmande makter, skall man finna att vid de båda första ett exceptionelt förhållande eger rum till den allmänna regeln i våra Grundlagar, att Konungen skall höra samtlige Statsllådets ledamöter eller minst tre. Denna tillämpning på 11 g har icke blifvit bestridd af Const.Utsk. eller dess Ord fule, det är endast den 12 §:n, som man sökt att ställa i ett närmare sammanhang med den 13:de. Dessa §§ behöfva endast genomläsas, för att finna det de handla om likartade saker, ehuru garantierna icke äro desamma. Afven jag får förklara, att jag anser afslutandet af afhandlingar och förbund med främmande makter kunna vara af lika stor vigt, sora börjande af krig eller slutande af fred, och om man i allmänhet får anse att anvarsprincipen är nödvändig och bör fullt konseqvent genomföras i Grundlagen samt finner konseqvens nyttig, förklarar jag, att jag betraktar detta förslag såsom både nyttigt och nödigt, samt anhåller således om propos. på dess hvilande till nästa riksdag. Hr Carleson, Ed v. Henr.: För min del kan jag icke inse, att genom ifrågavule lagförändring någon inkonseqvens uti Grundlagen skulle upkomma; men deremot synes mig en nu befintlig inkonseqvens derigenom kunna undanrödjas. Enl. 8 §:n Reg:sF:n skola StatsRådets samtlige ledamöter öfvervara alla frågor, som röra Rikets inre styrelse och äro af synnerlig vigt och omfattning, hvaribland upräknas frågor om nya allmänna författningars utfärdande, äfvensom om uphäfvande och ändring af förut gällande.
Kammar-Collegium, att desse upplysningar från Kongl. Majus Befallningshafvande infordra, samt dermed, jemte egit utlåtande, till Kongl. Maj:t inkomma, så har, till underdånig följd häraf, Kongl. Kammar - Collegiutn under den 9 Febr. 1816 härom låtit Bref afgå till Kongl. Majus Befallningshafvande i Hallands Uän, men hvarå något svar derifrån ännu icke till Kongl. Collegium inkommit. X ett sådant sakernes skick, och då, efter livad ofvan anfördt är, detta Joåls vidare handläggning och sluteliga afgörande altså beror på sådane upplysningar och handlingar, hvilkas erhållande Kongl. Maj:t dessförinnan pröfvat nödige, anser Stats - Utskottet någon annan åtgärd för närvarande härvid icke kunna af Riksens Höglofl. Ständer tagas, än att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla ej allenast om Nådig Befallning till vederbörande om skyndesam verkställighet af hvad Kongl. Majit i detta ämne redan i Nåder anbefallt, utan ock att om, efter Nådig pröfning häraf, Schlegelska Godsens in'ösen för Kronan skulle finnas fördelaktig, Kongl. Maj:t då täckes i Nåder låta om en sådan inlösen föranstalta; och kommer i sådan händelse att förhållas med de af desse Kronans behålln* Hemman, sorn icke äro af Skatte natur, i lik], het med hvad af Riksens Ständer vid 1810 årg Urtima Riksdag blifvit fastställt, rörande Kungl. i 496 Stuts-Utsiottets Bettini and erit gårdars och Krono - .Lägenheters användande,' Men som sådant icke kan ske utan tillgång a£ nödige medel härtill; så lära Liksens Höglofl, Ständer finna angeläget, a(t för detta ändamål anslå nödig Fond och hvarom Banco-Utskottets Utlåtande torde infordras. Detta allt underställes vördsamt .Riksens Höglofl. "Ständers Egen pröfning. Stockholm den ao Maji 1818. Riksens Högloft.
Om jag ej skall tro, att englan från himmelen skola hädanefter väljas till ifrågavar. departementschefer, nödgas jag betrakta dem såsom menniskor. Jag måste då finna helt naturligt, att hvarje chef vill blifva rådande och, om möjligt, allsmägtig i sitt fack; och sannerligen är vägen dertill öppen, då icke mera behöfves, än att dessa 8 föredragande sins emellan göra det naturliga utbyte, att de j biträda den 8:de, som föredrager. En bureaucratisk oligarchi har då inträdt i Svenska regeringssättet; och sannerligen har man åt densamma skänkt ett fullkomligt envälde, då man tager bort allm. ärendernas Beredning. Fördelarna blifva icke Konungens, som ganska snart skall finna, att han sjelf fallit i anseende hos folket, och fördelarna hos folket skola äfvenså snart vederlägga sig sjelfva i effecten. I alla tider har sjelfva institutionen af Allm. Beredningen i Sverige ägt rum, ehuru under annat namn. Sveriges fordna Riksråd var fordeladt på arne divisioner. Den ena var Justitia:- Den 6 O c toli c r f. m. 5i sidan, sara motsvarade Högsta Domstolen . och den andra Katneral-sidan, sorn svarade mot Allmänna Beredningen och utgjorde högsta instansen af kameral-Iagskipn ingen. Om då en sådan eohtröll icke funnits, skulle måhända dervid mindre varit att anmärka; men nu, då vi skryta öfver en frihet, då vi såsom representanter åtminstone mäste erkänna såsom en samvetspligt att bevara folkets frihet och icke spilla den, frågar jag, huruvida, så länge med ordet frihet förstås säkerhet att efter lagarna behandlas, vi vårda eller missvårda folkets frihet, då vi taga bort det enda correctiv, den enda controll, som i detta afseende finnes. I fordna dagar tillsattes rådsplatserna ovilkorligen med personer, som tillhörde embetsman naclassen, och dessa af år och erfarenhet mognade män kände således alla de författningar , 'de ägde att inför Konungen i und. bevaka; men jag frågar, är denna säkerhet numera fallet?