Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slsolu fijrut niimnts hafva utofver till %telsen att begagna instrument niistan inga forandrjngar under detta Brhundrade inforts vare sig med afseende iri intriidesfordringar, kurser eller oka3e rattigheter. Allt st&amp;r ungefiir p % samrna stindpunkt det gjorde i borjan af drhundradet. Finnes vgl nigon k l r i Sverige, om hvilken detsamma kan &amp; gas? Inom alla de korporationer, som p % ett eller annat satt arbeta fiir sjukvtrden, for lakaren och sjukskoterskan liksom for apotekaren och veterinaren iiro kunskapsfordringarna hojda. Det sammrt a r fallet med alla omrkden af lararekallet och diirmed har foljt forbiittrade lonevillkor och forbattrad social stdhing. Ej underligt darfor att afven barnmorskornas refoimyrkanden erhdllit foljande motirering: gif oss battre kunskaper p % det vi battre mB kunna fylla viirt kall ' och pk det vi efter slutadt viirf m&amp; kunna se frambt till en ljusare franltid an lif vet pB fattighuset. Det ligger nbgot nastan gripande dari att en kiil. spridd ofver hela Sverjge och diix lefvande under de ansprbkslosaste forhkllenden, ofta under de st; ijrsta urnbaranden, kan samfalldt framlagga ansprkk af den art, att dessa hufvudsakligen afse lrommande generationers intressen. For egen del hafva alla dessa enkln kvinnor ingen fordel att vinna af ratten till storre kuns ' kaper. Och dock har fr %gan darom diakuterats rundt om i hela vArt land sB att den vid senaste barnmorskemote kunde framlaggas, icke sbsom ett forslag utg&amp;nget fr&amp;n nBgra enskildcz personer utan s&amp;som hela Ir&amp;rens fordran.
Tillförordnade Stats-Secreteraren uppläste i underdånighet till justering det af honom, enligt Kongl. Maj:ts vidtagne Nådiga beslut, för fattade förslag till Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, med underrättelse otn Kongl. Maj:ts senaste Nådiga beslut i den vid flere föregående Riksdagar förehafde fråga om Löfås Silfver Verk. Bihang till Riks-St, Prot. Samt. 183}. 2io Betänk, om nedläggn. af Löfås Silfver-Verk. Kongl. Majtt behagade, i anledning af StatsRådets nu närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande, detta Förslag i Nåder gilla; och skulle Nådig Skrifvelse, i likhet dermed, på vanligt sätt, till Riks-Stånden expedieras. Ex Protocolloi J. B. Berndes. Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med underrättelse om Kongl. Maj:ts sednaste Nådiga Beslut i den vid flere föregående Riksdagar före/tafde fråga, om nedläggning af Löfås Silfver-Verk.
Om det äfven vore tänkbart att vi kunde hafva spejarfartyg ute i sjön och dessa voro i tillfälle att straxt affara för att underrätta oss när Ryska flottan gick till segels, så måste dock dessa spejarfartyg beskrifva en sida och derefter vår skärgårdsflotta den andra under det den Ryska flottan beskref den tredje sidan i triangeln. När härtill kommer ovissheten om det till landstigning utsatta stället, krokarna i skärgården, den mindre hastighet hvarmed kanonsluparna framskrida, så är otvifvelaktig! att, om landstigningen ej är fullt verkstäld innan skärgårdsflottan hinner fram, mått och steg dock äro vidtagna för att skydda och fullfölja densamma. Sambandet emellan Ryska hären i Sverige och dess reserver i Ryssland blef aldrig brutet, ty om äfven våra slupar kunde afhålla dessa reserver från första landstigningsstället, så stod dock alltid den anfallande Ryska hären närmare kusten än den försvarande Svenska och förbindelsen vore således alltid tryggad emellan den i Sverige slående Ryska hären och det för dess undsättning utsedda nya landslignings-stålle. En skärgårdsflotta eger obestridliga värden. Ett sådant är alt utgöra flytande flygelbeläckning, förrådshus och park åt en längs utmed en kust eller ett vattendrag opererande armé; ett annat är alt utgöra ett förträffligt vare sig anfallseller försvarsmedel i ett trångt och grundt farvatten. En skärgårdsflotta kan dock ej skydda en sjöfarande nations handel, ej hindra öfvermakten från landstigning. Dertill erfordras en öppen sjö-flotta. Det är endast med denna man kan hindra fienden att från eget land slicka ut i sjön, det är endast med denna man kan nedergöra honom om han lyckats alt gå till segels. Det är sålunda och endast sålunda kan man förhindra en fiendtlig land stigning på en 150 mil lång hafskust. Min öfvertygelse, grundad på nyss upgifna skäl, är alt Sverige för att bevara sitt oberoende behöfver företrädesvis en stark öppen sjö-flotta. Huruvida det lönar mödan alt utgifva penningar till den i Carlskrona liggande linieffolfans iståndsättande är en sak, öfver hvilken endast en sjöman med någon slags säkerhet kan yttra sig.
Tvärtom har både jag och tvenne andra ledamöter medgifvit, att det vore skäl att bereda all möjlig lättnad i nuv:de låneinnehafvares ställning, och detta har man till största delen sökt åstadkomma derigenom att gifva Fullmäktige rätt att bestämma de tider, då inbetalningarne skola ega rum, likasom 301 Den 21 Mars f. m. luiru stora andelar af lånesummorna, som efterhand böra afbetalas. Samme talare säger vidare, att det ej vöre någon fördel att frångå Utsk:ts förslag; ja! det är just derom vi f. n. strida. Ett särskildt skäl för mitt tillvägagående, är det, att jag nemi. föreställt mig, att det ofelbarligen under detta och nästa år, då så betydliga utländska penningesummor indragas i landet, skall blifva vida lättare för de enskildte att afbetala sina skulder, än om inbetalningen genom ytterligare utlåning upskötes till en tid, då frukterna af nuvide gynsamma konjunkturer voro försvunna. På det att Utskit måtte blifva i tillfälle att pröfva de olika meningarne, som inom Ståndet blifvit uttalade, afstår jag ifrån min förra anhållan, och ber att få förena mig med Gr. Lagerbjelke om propos. å återremiss af den förevide 4:de punkten. Efter härmed fulländad öfverläggning och sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts uti förev:de 4:de punkt framlagda förslag, blef propos. å förslagets antagande framstäld och besvarad med många ja, blandade med nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. Gr. Liljencrants anhöll om votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos.: Hen, som bifaller 4:de punkten af BankoUtsk:ts Mern. N:o 18, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde punkt, på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utsk:t återremitterad. Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 35. Nej — 12.
p FAHLCRAHTZ &amp; Cos • Finns det någon läsarinnor, kännedom om förlag.ra af Iduns hvilken ej den • tagit märkliga boken Qvinnofrågan af Emil Svensén. - GENOM STILENS GENOMSKINLIGA KLARHET, GENOM SIN TANKESKIIRPA, VIDSTRÄCKTA BELÄSENHET, Svar. Utom » Jorden och dess folk », illustrerad » Sveriges historia » m. fl. böcker, som afbandla särskilda ämnen, rekommenderas » Uppfinningarnas bok », » Nordisk familjebok » eller andra s. k. uppslagsböcker och vidlyftigare ordböcker, just emedan man i dem får god reda pä slitet af hvarje ». Maja. Skicka in er adress till » Idun » så skall Ni få er tillsänd en liten samling verser af Gretchen &lt; &amp; Irene. Den för nybegynnare lämpligaste läroboken i stenograf! torde otvifvelaktigt vara C. Lundgren, lärobok i Areods ' stenografi, 6:te upplagan, pris 50 öre, vid hvars sida S. Clasons stenografiska skriföfningar (pris äfvenledes 50 öre) med fördel kunna användas. Önskas en vidlyftigare framställning af systemet, rekommenderas E. Bergsten, större lärobok i Arends stenografi (Pris: 1 kr. Ofvannämnda läroböcker erhållas antingen genom närmaste bokhandel eller kunna rekvireras frun Sv. Stenograf förbundets skattmä- stare, adr. typsala. Gammal stenograf. Grundliga lektioner i labiologi lemnas af Fr. L. Borg, Skeppargatan 6 A. 3 tr. Att hänvisa till någon särskild person, såsom den skickligaste läraren inom detta område, låter sig näppeligen göra, då så ofantligt mycket beror på elevens snabbhet i uppfattningen, goda syn och ihärdighet. Huru läng tid, som behöfves, är svårt att på förhand bestämma — beror på, hur ofta lektionerna tagas samt om eleven besitter här ofvan uppräknade egenskaper. Dock böra minst 2 å 3 månader beräknas. Jonas. Lägg osten, inlindad i något tunnt tyg, i en låda, fylld med humle, så möglar eller torkar den ej. Heddy. Ett utmärkt medel, som jag nyligen användt, är följande.
Om jag rätt uppfattade meningen af detsamma, så var den, att de härader, som frivilligt afstodo jord till jernvägen, skulle i ersättning härför af staten bekomma ett lån motsvarande värdet af den exproprierade jorden, för hvilket de skulle anlägga vägar. Jag hem - 188 Den 9 Maj e. m. ställer, huruvida ett sådant förslag kan vara lämpligt. Det som staten tog nied den ena handen, skulle den då gifva igen med den andra, och derigenom skulle ingen besparing i jernvägskostnaderna åstadkommas, hvilket var det egentliga ändamålet med det förslag, som Stats-Utsk:t framställt. I afseende pä Gr. Mörners yttrande, att då bibanor anläggas af ett bolag, som fått låneunderstöd, så måste detta bolag både expropriera jorden och bekosta sjelfva banans anläggning; får jag fästa uppmärksamheten på att detta är ett helt och hållet enskildt företag, som man icke gerna kan sammanblanda med statens. En sådan bana blir bolagets tillhörighet, hvilket således äfven får draga vinsten af detta företag. Jag vill nu icke längre uppehålla It. o. Ad., utan vill blott tillkännagifva att jag vidhåller mitt förra yrkande. Många ledamöter hördes nu ropa på propos. Hr De Maré, Baltzar: Afven jag skall yttra mig i största korthet. Jag är det sammansatta Utsk:t tacksam för den uppmärksamhet det lemnat å den stora del af det skattdragande folket, som icke fått den förmånen att erhålla en jernväg i sin ort. Det är väl ingenting rättvisare, än att den ort, som får en så stor förmån, äfven må till någon del bidraga till kostnaderna för densamma, .lag tror icke att detta skall möta några svårigheter; icke heller vill jag fästa den ringaste uppmärksamhet vid den omtalade orättvisan af att några banor förut blifvit anlagda, utan att något dylikt vilkor blifvit gjordt Jag kallar icke detta en orättvisa, utan anser blott att det är afundsjuka, som gör sig gällande hos dem, som så kallat det. Menen orättvisa är det, om de skattdragande provinser, som icke få någon förmån af jernvägen, likväl få bidraga till att expropriera den jord, som erfordras för densamma.
Granatäpleskal 100 styck. 1 tt 8 1 G 7 Grifflar af Sten . I "fe 2 Gryn: 1 tt 5 Risgry n 1 8 Alla andra slag, utom af Spanne1 tt 6 mål Gräs Fri 2 It Fri tt 1 Gräsmattor och 1 Stt 4o Gräsrep , 10 20 » Grains d’Avignon, se Färg-or. Gryn, andra slag än bär ofvannämnde, se Spannmål. Guitarre, se Instrumenter, Musikaliska. so Bil. t, Exp.-Utsk.-s försl. t. und. skrif N.-o 3S6. T till värde l^van tile t 101 TullberäkInförsels Tull. Utförsels ningen. 1 nu. Guld: oarbetadt (vigten antecknas i Jour20 nalen) I Lod Fri tt 2/ 20 arbctadt 1 Lod 1 10 4° Bok-, äkta si Bok af 3.4? IO ^ ä a5 blad i 24 oäkta t 1 bundt uf? ^ 12 Böcker } £ O Musiv-, Fuder2 eller Unsen. I Lod 24 Gummi, alla slag, 4° ej specificerade. I 2 Gilld, Stinn-, se Träd, Guldtyg, sc Väfnader. Gummigutta, sr Färgor. Bil. t, Exp.-lJtsk.-s försl, t, und. skrif. N.-o 386. 21 full välde. (Qvantitet för Tu 11 be räkInförsels Tull. Hästar, se Kreatur. Höns, se Fogt ar, 2i Bil. t. Exp.-Utsk.s försl. t. und, skrif N.o 386. Fältskärs , Handtverks JVIathematiska, Optiska, Phy siska och Navigations-, ej spe cificerade Musikaliska: Fleuter, Oboer och Clarinetter Guitarrer och Lutor Violer, Violonceller och Con trabaser Valdthorn och Trompetter . Trummor och Pukor Claver och Positif . Harpor Fortepiano , Tafel Flygel
J a g sammanträffade för ej så länge sedan med en gammal dam, som fyllt sina 9 0 år, men det oaktadt hade både sina själsoch kroppskrafter i behåll, och denna älskvärda g a m l a berättade mig mångt och mycket om » kvinnofrågan » förr i världen. Uppfostran gick då helt och hållet ut på att förvärfva praktiska kunskaper i konsten att sköta ett hushåll och skicka sig väl, men boken fick i det närmaste ligga orörd. Om man undantager lektioner i » språket », hvarmed menades franskan, jämte en hel massa namn i geografien, j u fler dess bättre, och dito i historien med ett af årtal, så kunua de bokliga kunskaperna vara uppräknade — såvida man ej smög sig till att studera brödernas böcker. Om man därtill lägger undervisning i klaverspehiing och ritning, efter cirklade och prydliga planscher, jämte en mängd finare handarbeten, såsom schattersöm, hålsöm, tambursöm och klumpsöm, s å är den » finare uppfostran » tämligen grundligt omtalad. Men desto mera återstod det i hushållskonsten; det är visserligen stor konst att kunna hushålla, men någon hushållskonst finnes ej n u mera ta phts IDUN 1893 Den tidens unga damer skulle lära baka och brygga, koka och steka, vara hemma i konsten att sylta och safta och brygga likö- rer, som då användes af hemmagjordt slag. A t t kunna dansa och niga väl hörde äfven till en vårdad uppfostran, och den unga dam, som ej var hemma i dessa konster, ansågs ha fått en ganska vanvårdad uppfostran. Ja, så ungefär berättade hon. Men ur egen fatabur tillägger jag, att hvarje kvinna var varmt gudfruktig och ärade Gud och kungen högst af allt i världen samt höll sig till aposteln Paulus ' drakoniska lagbud: » Kvinnan tige i församlingen » — såvida hon ej blifvit anstucken af franska revolutionens demokratiska idéer och fått en hel del af » upplysuingstidehvarfvets bisarra tokerieV » in i sitt lilla oskyldiga, lockomkransade hufvud eller under den nätta prydliga bindmössan och stycket, ty då kunde hon vara » nästan lika istadig » som nu.
En sådan pröfning hade, efter min mening, endast bort äga rum i sådana fall, der grundlag eller allmän lag blifvit öfverträdd, hvaruppå sålunda remiss bort ske till Riksrätt; och huru har man väl möjligen kunnat med en sådan pröfning komma till något säkert resultat i det hela. Man har anmärkt, att om ordföranden i Constit.Utsk. hade samma skyldighet att leda besluten och ansvara för expeditionerna som ordföranden uti en kämnersrätt, så skulle han blifvit suspenderad för sitt förfarande i denna fråga. Jag skulle verkligen önska, att man på mig ville och kunde tillämpa denna påföljd; jag kunde då, utan att bryta emot aktningen för dem af mitt Stånd, som valt mig och måhända också gilla mina åtgärder, blifva befriad från den visserligen icke afundsvarda plats, jag inom Utsk. innehar. Gr. Cronhjelms framställda anmärkningar hafva till det mesta omfattat Förhållanden, hvilkas underlåtna iakttagande Hr Gr. klandrat. Jag har icke kunnat följa honom så noga, att jag kan besvara alla ; men jag skall dock upptaga några. Hvad t. ex, beträffar tryckfriheten, här majoriteten inom 9 H. 8 58 Den i Juli f. m. Utsk. beslutat, att någon generel pröfning äfven i detta afseende icke borde aga rum, utan att öfver hvarje af de flera fall, deruti indragningsmagten blifvit använd, borde särskildt beslut fattas; och då jag, bunden af majoritetens beslut, måst yttra mig öfver hvart och ett särskildt fall, har jag icke förmått stämpla något sådant, hvarken såsom lagstridigt eller kränkande Rikets sannskyldiga nytta. Men afven om det blifvit mig medgifvet alt pröfva denna angelägenhet generelt, får jag öppet förklara, att jag icke anser indragningsmagten hafva blifvit missbrukad sedan sista riksdag så, att Rikets sannskyldiga nytta deraf något lidit; ehuru jag anser, alt en elier annan indragning gerda kunnat och bort uteblifva. Jag ser ingen möjlighet för Utsk. alt hafva kunnat lemna de upplysningar, Gr. Cronhjelm begärt i afseende å vägradt delfående af handlingar m. ni.
Fredkulla höll då inne sin häst, fastän hon väl visste, att hon skulle fått rida hemåt oskadd, ty om det ock funnos några vilda män från skogen och några fredlösa, som hon lofvat tillgift, hvilka nu hotfullt höjde knifvarna mot henne, så kysste de dock med detsamma hennes kjortelfåll. Hon lät ridspöet hvina midt i flocken och ropade: »Undan, undan!» Och när bönderna sågo detta, drogo de sig bort från henne och stodo slagna af förtviflan. De sågo, att öfver henne hvilade en sådan ångest, att de ej vågade begära hennes miskund. »Ske dig, som du vill, jungfru,» ropade de. »Din väg är fri.» Fredkulla satt stilla, och hennes blickar gledo längtansfullt upp mot de skogbevuxna kullarna i fjärran. Där bakom låg hemmet, dit hon ville fly, som ett såradt djur flyr till sin kula. En lång stund satt hon så och stirrade med ögon, som voro så heta, att hvarje tår i dem förtorkades. Så vände kungadottern hästen helt stilla och red åter ned mot dalen. Hon vände om ensam, onödd, af kärlek till den stora, sköna freden. Det bar åter ned mot dalen, men ej raskt och muntert, endast fot för fot. Sakta red Fredkulla utför skogssluttningen till Storgårdsbyn och fram förbi brandtomterna, ned till älfven och färjestaden. Folket smög tyst i hennes spår och hviskade och sade, att man skulle lämna jungfrun ostörd, att ingen skulle våga prisa hennes gärning. Då Fredkulla färdades öfver älfven i den stora färjebåten, steg hon af hästen och stod och skådade ned i vattnet. Och hon började stilla tala för sig själf. »Ser du nu detta stora vatten,» sade hon, »som obevekligt föres ned till hafvet. De lena vågorna få ej tveka att kasta sig i den starkes famn, om han än synes bitter och förfärlig. Om älfven äfven finner en liten fredlig, säfomkransad bukt på sin väg, aldrig får hon dröja där. Och om hon skulle vilja vända åter till den fredliga källan, långt borta i skogen, ingalunda kan hon göra detta.
Motionären har på grund häraf tillstyrkt, att intill nästa statsreglering må anvisas en summa af 6,000 R:dr B:ko årligen, till aflönande af lämpliga personer, hvilka genom resor i landet borde dels närmare underrätta sig om folk-undervisningens tillstånd och derom årligen afgifva tryckt berättelse, dels göra lörslag till förbättringar samt, der sådant erfordrades, biträda med råd och upplysningar för undervisningens ordnande i enskilda församlingar; varande i öfrigt af motionären hemstäldt, att desse tillsyningsman skulle lyda omedelbarligen under Ecklesiastik-departementet och att af deras års-berättelser ett exemplar skulle gratis tilldelas hvarje församling i Riket. 22:o Herr Adelborg, Anders Otto, 25:o Herr Fåhreeus, Olof Int., och 24:o Riksdagsmannen Per Sahlström från Stockholms Län. Utgående från den åsigt, att ändamålet med ofvannämnde åt Grefve Rudenschöld anvisade statsanslag bättre skulle kunna vinnas, om en anstalt för bildande af skollärare under bemälde Grefves inseende blefve inrättad, hafva desse motionärer föreslagit: Herr Adelborg a) 2,500 R:dr R:mt såsom årligt arfvode till Grefve Rudenschöld, b) 1,500 R:dr R:mt till en af honom utvald under-lärare, c) 5,000 R:dr R:mt årligen till understöd eller stipendier åt skolmästare-elever, hvilka dertill af vederbörande komma att rekommenderas, d) en gång för alla 500 R:dr
Och då Rikets Ständer, lika med deras Revisorer och de Embetsverk, som granskat de efter skiljaktiga melhoder utförda bokslut, ansett ett uteslutande företräde i alla delar ostridigt tillkomma den af Stats-Kontoret inrättade Riks-Hufvudbok för år 1821, godkände och anlogo Rikets Ständer det härvid använda redogörelsesätt, att tjena lill efterrättelse i fortsättningen af ifrågavarande räkenskap; hvadan, på sätt äfven Rikets Ständers Previsorer hemställt, det, för uppgörande af en Riks-Hufvudbok efter den af framlidne StatsKommissarien Widegren uppgifna method, inrättade Kontor, hvars på obestämd tid konstituerade personal åtnjöt arfvoden af öfverskotterna på Siats-Verkets inkomster, med år i8a3 borde upphöra. Som det, enligt Kongl. Brefvet den 13 Februari 18x i, inrättade och under Stals-Konlorets styrelse ställda Boksluts-Kontor, med en efter den då uppgjorda mera inskränkta plan för Riksbokslutet lämpad personal, icke möjligen kunde medhinna de ökade göromålen vid det nya bokslutet, öfverlemnade Rikets Ständer i underdånighet lill Eders Kongl. Maj:t att uti personalen inom Stals-Kontorel förordna den tillökning, som för utförandet af Riks-Hufvudboks-arbetet kunde, vid dessa förhållanden, pröfvas nödisf, samt af öfverskotterna å Stats-Verkets intrader låta anordna, så väl O ' lämpliga arfvoden för de vid förfallandet af 1821 års Hufvudbok begagnade tjenstemän, hvartill Rikets
Det torde nemi. just för de fattiga qvinnorna vara af vigt att veta, hvad de i detta hänseende böra välja. Det är dock dem, som ingen gjort sig besvär att underrätta om deras rättigheter och skyldigheter. Qvinnor af denna klass riskera mer än andra att deras förmyndare kasta framför dem en räkning, hvilken de icke förstå. Det är väl kanske ändock något förmycket, att låta dessa qvinnors hela väl och ve bero uppå deras egna insigter. De öfverklagade olägenheterna kunna mycket väl undanrödjas, utan att man derföre behöfver borttaga den nu gällande föreskriften. I öfrigt tror jag det vara ett misstag, att domstolen icke är skyldig att pröfva förhållandet. Så vidt jag icke för mycket irrar mig, eger denna pröfning rum såväl vid Svea hofrätt, som vid de fleste uuderdomstolar. Hr Fahnehjelm, Gustaf: Vid minnet af det beslut, R. o. Ad. i samma fråga fattade vid nästlidne riksdag, måste jag tillstå att det väckt min lifliga förvåning, att detta Betänk, kunnat från så många håll möta motstånd. R. o. Ad. beslöt nemi. då, att ogift qvinna skulle vid 25 års ålder kunna af domstol förklaras myndig, sedan hon derstädes gjort anmälan att hon myndigheten sjelf utöfva ville. Detta beslut var ett öfvergångsstadgande, enär man icke ville biträda K. M:s Propos. att ogifta qvinnor skulle vid 25 års ålder blifva myndiga utan all anmälan. De skäl, som andragas mot antagande af K. M:s nyssberörde förslag, synas mig icke hafva varit af någon särdeles vigt. 388 Den 28 Mars e. m. Det liar redan blifvit påpekadt, att man eger en skyldighet alt fästa så pass afseende ä de qvinnors angelägenhet, hvilka tillhöra de fattiga klasserna, att man icke bibehåller stadganden, hvilka, såsom vilkor för åtnjutande af en allmän medborgerlig rättighet för dessa qvinnor, medföra pekuniära uppoffringar.
Ålagde «tt afgifva Utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer, vid granskning af i84o års Räkenskaper för Landtkyrkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, gjorda.anmärkningar, få vi härmed sådant allerunderdånigst aflemna, ^ 422 — Forsla anmärfcningspunkten, rörande af en del Kyrkoherdar innehafila stone olo*rräntade behållningar, än som medgifves uli r6 p*mkten af Kong!. Kyrko-Instr uklionen den i April i8i5, bar afseende äf-ven å Wanstads och Tolånga Kyikors Räkenskaper; men då dels reparationer å dessa Kyrkor instundande sommar förestå , och dels för .Tolånga Kyrka kommer atl intköpas en silfverkalk, i stället för en sistlidet år derifrån bortstulen, hafva för dessa ändamål tillräckliga medel måst hållas disponibla, rell våga vi, till styrko härför, vidfoga härhos, så val sockenstärnfno-protokqUerna för den 3 och ro dennes, sorn ©ok lostnadsförslag olver bristlälligheter å Kyrkorna, jemte afskrift af en af Sergeant Bergman utfärdad skuldsedel. Hvad angår anmär kriingspunklen , att Inventarieconti öfver JK yr kor nas böcker m. rr. antingen saknats eller är o mindre noggrant upprättade, eller visa bröster af sådana bocker och handlingar, sorn vid alla Kyrkor böra finnas; så har ett sådant Inventarieconto blifvit af oss med möjligaste noggranhet nppiäftadt, men de brister, som deruti förekomma, äro äldre och hafva icke yppats under vår förvaltning. Den 3:dje och sista annaärkningspunkten , angående af Kyrkornas medel bestridde aflöningar till åtskilliga personer, afser den lön, som af dessa Kvikor utgår till Församlingar nes Barnmorskor. Kyrkoräkningarna visa, att sådana aflöningar årligen utgått, (rån och med år r8©<5, utan att någon För fa tini nig deiför finnes åberopad, och hafva undertecknade sig icke bekant anledningen dertill.