Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter behörigt öfvervägande af hvad sålunda blifvit andtaget, får Utskottet anföra, att Utskottet väl delar med Memorialets för - B t sv. och Ekon. XIt sk. Betankanden. 3x1 fattare öfvertygelsen om nyttan af Boställeo* Brandförsäkring uti den för hela Fiiket inrättade allmänna fond 5 —men dä hvarken Herr Grefven dertill uppgifvit något sätt, ej heller Utskottet är i tillfälle att i sådant afseende föreslå några lämpliga grunder, som kulle kunna vara förenliga med planen till nu varande allmänna Brandförsäkringsverket och de der stadgade villkor och afgifter, emedan osäkerheten af besinningstiden för en Bostalls-innehafvare, ej mindra än ovissheten om ersättning af eftei trädarne för de förskott, han för Brandförsäkringen nödgades göra, skulle sällan tillåta någon, att uti de föreskrifna villkoren ingå ; finnér Utskottet sig icke kunna uti detta ämne taga någon åtgärd, svarande mot det nyttiga ändamål, Memorialets författare åsyftat. Dock varder d-tta R. H. Ständers eget upplysta ompröfvande vördsamt understäldt. Stockholm den 4de Mars 1818. Riksens Höglo/l. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande om jemkning ati Båtsmans Rotering i Halland. Uti Nådig Proposition af den 9de sistlidne December, har Kongl. Maj:t behagat gifva Riksens Ständer tillkänna, att då Kongl. Maj:t utaf berättelsen rörande de förlidet år verkställda General Mönstringar med Flot - 312 Ses v. och Ekon» TJtsk. BctXnkandtrt» tornäs Båtsmanshåll haft tillfälle inhemta, hurusom Botehållarne i Hallands
Af lörklaringarne, med dervid fogade räkningar och verificationer, jemte Länets härvarande redogörelsehandlingar, deraf Utskottet tagit en närmare kännedom, har befunnits, hvad Spanmålen angar, alt endast 4,125 T:r Korn blifvit införskrifna och liqviderade, samt att den derefter uppkommande bristen af 47 T:r Råg och i4 T:r Korn härleder sig ifrån Undermål, äfvensom, beträffande interesset, att som Spanmålen blifvit köpt att betalas uti Hamb. Banco, och beloppet således icke kunnat liqvideras uti Svenskt mynt, utan dertill måst anskaffas vexlar, hvilka, efter vanligheten, ställde på mer eller mindre lång betalningstid, eller i handelsväg så kallad uso, förorsakat emottagarne ett åtvunget förskott, hvarföre ränta måst erläggas; så hade räntan, beräknad först till den3i Dec. 1826, då bemälde handelshus afslutade sina böcher, derefter, enär alla vexlarne ej då voro förfallna, blifvit, jemte löpande Summor, öf - Stals-Utskottets Utlåtande N:0 22. verförd i räkningens debet från den 1 Jan. 1827 och till förfallodägen beräknad; med anledning hvaraf Utskottet anser de i omförmälde hänseenden gjorda anmärkningar böra förfalla. §. *9- (Pag. 52.
Äfven har Herr Hjerta sagt sig ej kunna inse, hvarföre Utskottet förklarat åtskillige i JustitiasOmbudsmannens Berättelser Den 23 Mars f. m. uppräknade Rescripter vara af den beskaffenhet, att de ej behöfva af Rikets Ständer gillas. Jag får derföre erinra, alt, såsom ock orden i Betänkandet lyda, desse Rescripter innefatta blott reglementariska föreskrifter, som ej innebära någon egentlig Lagförklaring. Det var ej Utskottet tillständigt att utesluta desse ur Betänkandet, enär de af JustitiaeOmbudsmannen blifvit uppgifne; men Utskottet bar trott desse Rescripter icke egentligen behöfva anmälas till gillande af Rikets Ständer, enär de innehålla, såsom redan är nämnt, endast reglementariska föreskrifter för EmbetsVerk och Domstolar. Till svar på Herr Hjertås anmärkning, att Utskottet icke upptagit och yttrat sig öfver det ämne, som Herr Landegrens reservation innefattar, får jag meddela den upplysning, som äfven torde gälla såsom vederläggning mot Herr Rosenqvists bittra klander af Utskottets Betänkande, att Utskottet ansett sig ej tillständigt att upptaga till pröfning sådane saker eller uppgifter uti Justitias-Ombudsmannens Berättelser, som ej föranledt honom sjelf till att göra någon serskild hemställan, eller hvarom enskilta motioner icke blifvit väckte. Detta tvingar mig att ingå i en vidsträcktare analys af 33 §. Riksdagsordningen, för att visa, huru obestämdt LagUt - ^4o Den 23 Mars f. m. slottets befattning med detta ämne är. Närvarande LagUtskott har icke väntat sig den förebråelse att ej bafva gått 'nog långt; tvertom har Utskottet snarare befarat anmärkning att bafva öfverskrida de gränsor denna §. innehåller. Den lyder i sednare momentet sålunda: ”Justitiae-Ombudsman'’nens vid hvarje Riksdag afgifvande Berättelse, rörande de ifrån Konungen, genom ”Högsta
Adeln Jliddarhus-Utskotteti Utlåtande M 6. eger en fond, af hvars tillgångar blifvande reparationskostnader å Riddarhuset kunna bestridas; och då dertill kommer, att, såvida Ridd. o. Adeln, på sätt Direktionen i en efterföljande § föreslagit, vid innevarande riksdag fattar beslut om borttagande af de vanprydliga byggnaderaa å Riddarhusgården, några andra medel än de årligen inflytande kapitationsafgifterna icke äro att tillgå för amortering af de lån, som för platsens ordnande på föreslaget sätt af fonden ånyo måste upptagas, har Direktionen funnit sig ega giltiga skäl för sin hemställan, att vid nuvarande stadgande om Riddarhus-kapitationsafgiftens utgörande tillsvidare med 5 R:dr R:mt årligen måtte få förblifva. Med tillkännagifvande, att vid grankning af Kapitationsfondens räkenskaper för åren 1861, 1862 och 1863, Utskottet icke funnit något att anmärka, har Utskottet, som förmenar de hädanefter inträdande förändrade förhållanden i afseende på Ridd. o. Adelns representation vid riksdag icke ega något omedelbart sammanhang med frågan om underhållet och vården af den Ståndet enskildt tillhöriga dyrbara egendom, fördenskull, lika med Direktionen, insett det oundvikliga behofvet att, till befrämjaude af sistnämnde ändamål, den af Ridd. o. Adeln åtagna kapitationsafgift till enahanda belopp fortfar, hvarföre Utskottet tillstyrker, att samma afgift må tills vidare utgå med fem Riksdaler Riksmynt årligen af hvarje Adelsman, som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning till Staten. § 3.
Ett under så många år fortsatt åliggande för handlande i stapelstäderna, som det ifrågavarande, är ett från föräldrar till barn öfvergående onus, som icke är något nytt; och jag vet ej, hvarföre en gammal, nyttig befunnen inrättning skall borttagas, då ingen annan tunga dermed drabbar de handlande och de ej äro hindrade att hvarje år föryttra de gamla saltlagren, blott ett partie, som för hvarje stapelstad är bestämdt, finnes till hands i händelse af behof. Örn jag ej alldeles gil - Den i5 April f. m. lar den värma i uttryck, sorn Riksdagsm. Nils Månsson i sin reservation mot Oecon.Utsk:s betänk, framställt, är jag likväl i sak med honom fullkomligt ense och anhåller om återremiss af nämnde betänk, i den del, som rör frågan om skyldigheten för stapelstädernas handlande att vara försedda med vissa partier salt, i händelse af behof, hvilken skyldigdiet jag yrkar måtte fortfara. Oecon.Utsk:s betänk. N:o 17 blef af R. o. Ad. återreinitteradt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att H. M. Konungen utsatt nästk. Thorsdag d. 17 dennes för emottagande af R. St:s stora Deputation lill uttryckande af deras erkänsla för K. M:s omsorger till afvärjande af cholerafarsoten. I anledning af det beslut, R. o. Ad. d. 10 dennes e. m. fattat att bevista Gr. von Schwerins, Fredr. Bogislaus, begrafning, anmodade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. Ståndet att samlas å Landtm Isklubben kl. ^ till 6 e. m. Thorsdagen d. 17 dennes, då nämnde begrafning komme att äga rum. Vid förnyad föredragning af Oecon.Utskls d. 7 April på hordet lagda betänk.
4410) GASTE PRIS TILL » OLGA », NORDISKA ANNONSBYRÅ GAST SÅLUNDA: BARNFRÖKEN. (NORD. A. B. 9050) EN BILDAD, MEN ANSPRÅKSLÖS, BARNKÄR, EJ NKEL, BILDAD FLICKA SÖKER PLATS. GÖTEBORG. » Vi KG. TVÅL KOKAS i 2 LITER VATTEN; NÄR TVÅLEN ÄR UPPLÖST, TILLSÄTTES UNDER OMFÖR UNG FLICKA, SOM VILL ÅTAGA SIG VÅRDEN AF KUNNIG I MATL., BAK, SYLT, SÖMN., DUGRÖRING 20 Ä 25 LITER LJUMT VATTEN; I DENNA UTSPÄDDA LÖSNING NEDDOPPAS PLAGGEN. NGA FLICKOR FÅ INACKORDERING I BIL BARN, JÄMTE LÄXLÄSNING, SÖMNAD M. M. ERLIG, TILLTAGSEN, PLIKTTROGEN. SVAR » GLAD, PRAKVID YLLETVÄTT BÖRA SÅVÄL LÖSNINGEN SOM SKÖLJ VATTNET HAFVA 36 Å 38 GRADER. » DAD FAMILJ PÅ LANDET. TILLFÄLLE ATT LÄRA HÅLLER GOD PLATS I OKTOBER. DEN SOM ÄR TISK », ADR. S. GUMAELII ANNONSBYRÅ, STHLM. FINNAS HOS DE FLESTA SPECERIHANDLARE SAMT I MINA BUTIKER. HUSHÅLL. PIANO FINNES. PRIS 35 KR. Idun ed detta n:r följer Iduns Modeoch Mönstertidning n:r 12 * Stonkhulm, Grnumdt * Knktr.-AUtieb. 6 5 ö r e; 25 ö r e. postarvodet inberäknadt. Redaktör o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrån k l.
Dessa förhör är offentliga i Sundhets Kollegiets rum. Efter godkänd examen meddelar Sundhets Kollegium honom diplom. Ingen som åligger apotekaransvar får dispens från denna examen, som förrättas inför de nu anförda personerna. § 9 Det står studiosus fritt att så snart han önskar avlägga examen, men han måste uppnått myndig ålder och i 4 år konditionerat, innan han får bli föreståndare vid apotek eller sköta ett eget. En apotekare behöver inte endast grundliga kunskaper i sitt yrke, utan även stadga i sitt uppförande och vana vid affärer och ordning i det ekonomiska av apoteksrörelsen. § 10 Efter examen och eden erhåller han Provisoreller Apoteksbrev. Provisor tillträder sin tjänst, medan apotekare anmäler sig hos Sundhets Kollegium för att erhålla privilegiebrev. § 11 Om änka eller sterbhus vill hålla apoteket öppet bör de så fort som möjligt efter apotekarens död anmäla till Sundhets Kollegium och begära en skicklig provisor. Har sterbhuset inte någon att föreslå låter Kollegium kungöra ledigheten i Allmänna Tidningar. Kontraktet mellan sterbhuset och Provisorn skall i bevittnad avskrift inlämnas till Kollegium. Detsamma händer om apotekaren blir sjuk eller av ålderdoms bräcklighet inte längre kan sköta sitt apotek. Om ett apotek utmäts för skuld och säljs för borgenärs räkning bör examinerad provisor anskaffas. Om borgenärerna inte har förtroende till förra ägaren skall behörigt kontrakt upprättas och insändas till Kollegium. Antas en studiosus till föreståndare, vilket kan ske, bör Kollegium se till att han så fort som möjligt avlägger examen. § 12 Det åligger apotekare att alltid hålla sitt apotek i gott stånd och ha tillräckligt med mediciner av god beskaffenhet efter ortens behov. De visitationer som Kollegiet gör årligen får apotekaren inte undandra sig. Han skall genom flitig närvaro och tillsyn väcka den uppmärksamhet hos underhavande att inget efterlåtes, som kan skada de sjuka. Simplicia bör ständigt hållas rena och dammfria och förvaras så att de inte förstörs. Venena bör förvaras särskilt och under apotekarens egen vård, så att inte genom ovarsamhet människoliv spills. Medikamenterna bör helst förvaras i kärl av glas, porslin, sten eller tjänliga metaller.
Han k o m ned till hamnen i Marseille och ombord på ångbåten » L u x », som låg resfärdig på redden med sina eleganta hytter, sina praktfulla salonger och vidlyftiga matsalar. Just som han skulle gå ombord, fick han öga på några bambusoffor, som utbjödos till salu. De sågo så inbjudande och bekväma ut, att han valde en, som han fick placerad på däcket. Han ville icke ned bland människorna i de trånga hytterna. Luft måste han ha, framför allt luft. På däcket skulle han vara dag och natt, till dess man landade i Afrika. Så fäste han sitt visitkort vid soffans baksida, så att ingen kunde taga hans plats, medan han gick omkring på däcket, klädde sig varmt, lade sin päls och sina filtar på soffan och sträckte sig därpå själf till rätta. Han kunde j u i alla fall taga sig en hvilostund, till dess ångbåten var färdig att gå ut. Det var vår i luften. Ä n n u icke den varma vårluften, men de första, milda löftena o m vårens snara ankomst. Hafvet glittrade i sol så långt man kunde se. Mot hamnens stenar sprutade vågorna högt med lätta, smidiga slag, och hvita måsar med långa vingar svängde fram och åter mellan fartygen. En kvinna med en korg på armen gick ombord på båten för att sälja blommor. Hon gick förbi den unge mannen och stack en blombukett rakt under näsan på honom, men då hon såg hans fullkomligt likgiltiga uttryck, gick hon genast vidare. Men från korgen föll en liten kvist af orangeblommor på golfvet framför honom, och den låg och utandades små stötar af vällukt, hvilka liksom slogo sakta mot den trötte mannens hjärta. Från hamnen k o m ett aflägset buller af sjö- män och lastdragare, som skreko alla möjliga språk i munnen på hvarandra. Hissverken på lastångarne knarrade och slogo, hvisselpipor gåfvo signal. Vagnar och kärror rullade fram och åter på stenläggningen. Medan hafvet brusade och skummade salt och svalt mot kajen, bullrade människohafvet ännu mycket högre från land. Folk kom ombord på » L u x » med betjäning och bagage, man sprang fram och tillbaka och knuffade till honom, som låg orörlig på soffan.
Den andra gången två Stånd stannade emot två, var i Memorialet Nds 5o och 5l, under den 528 i samma månad, i frågan om tryckning af Utskottets Protoeoll i ett anmärkningsmål. Vid detta tillfälle gjorde ConstitutionsUtskottet, uppmuntradt af den första blygsammare framställningens lyckliga utgång, redan ett försök att vinna en större myndighet, genom följande förklaring: *’och som vid omröstningen två Stånd stannat emot två, i följd hvaraf frågan förfallit, får Utskottet sådant härigenom vörclsamligen anmäla. ” Nu hade således ConstitutionsUtskottet redan sökt tillvälla sig magten, att sjelf kunna förklara ett mål vara förfallet, derföre att två Stånd hade inom Utskottet stannat emot två: Och af denna myndighet syntes Utskottet vilja bibehålla sig uti evärdelig besittning, genom en dylik förklaring i ett likartadt mål, innefattadt i Memorialet N:o 54, af den 5 Maj, hvarest Utskottet likaledes säger; J’och sorn, vid omröstningen , två Stånd stannat emot två, i följd hvaraf frågan förfallit, får Utskottet sådant härigenom till svar vördsammeligen anmäla.” Äfven vid innevarande Riksdag gjordes visserligen uti ConstitutionsUtskottet af flera värda Ledamöter ganska kraftiga försök att bibehålla 37* Den [o Julii /. ntl Utskottet vid den myndighet, som det i detta afseende hade vid sistlidne Riksdag tagit sig; men genom långvariga discussioner och mångfaldiga voteringar, lyckades det omsider, att åstadkomma det beslut, att i alla sådane frågor, hvaruti svar borde till Riksens Stånder aflåtas, skulle, om två Stånd stannade inom Utskottet emot två, voterings-resultatet helt enkelt tillkännagifvas, utan något slags förklaring, huruvida frågan borde förfalla eller icke. Sådan har äfven vid detta tillfälle varit Utskottets mening; och jag anser mig böra undanrödja det missförstånd, som tyckes hafva vållat Herr Grefve von Sehwerins anmärkning.
Is kottets Betänkande it, karsvärds yl träde förmodan, att Utskottet lali t undfalla sig den vigtig;* omständighet, alt något vilkor matte fastställas huru förhållas hör i fall Hennes Kongl. Höghet skulle filina för godt att utom Riket förtära sitt apanage, i hvilket fall underhållssumman syntes höra, blifva olika, ansett sig böra upplysa, att vid det lika förhållande som nu, att Sveriges KronPrins sig förmält nemi. då Hans Kongl. Höghet Kron-Prin.se.-n nes Kongl. Höghet Prinsessan af Danmark Sophia Magdalena, det afslutade GiftermålsCqntraclet icke innefattade något förbehåll af underhålls-snmmans förminskning i händelse Hennes Kongl. Höghet flyttade utur Riket, Utskottet saknat anledning, att för nu varande Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan föreslå ett sådant förbehåll, som icke med Giftermåls - Contractet skulle öfverensstämma, och att hypd beträ lfa r begagnandet vid ett sådant fall af Enkesätet, så har Utskottet ansett det varn utom all fråga, att det då borde upphöra, såsom varande upplåtet endast till bostad men icke ingående i beräkningen af under hål Is-summan. Stockholm den 20 September 1823. S L a t s -XJ Isko Ltels B etan landen. ^65 N:o 4,92- Ankom den 27 Sept. 1823. Memorial, angående Riks-Ståndens olika beslut, uti frågan om anslående £f ett årligt arfvode för öfverDirecteuren Schwartz. Sedan Stats-Utskottet, under den 18 sistledne Julii, afgifvit Utlåtande öfver Herr J. P.
Af de tillgångar, som inflytande räntor årligen lemnat till di Femars-Berättelse fr Stora Kopparbergs Län, 3 18 reklioaens disposition, hafva genom utdelning af mjölunderstöd lill sådane fattige i socknarne, hvil ka af sjukdom eller dylika hinder äro oformögne att sig sjelfve försörja och sakna anhöriges vård, blifvit bekostade; äfvensom Jan utan eller emot nedsatt ränta utlemnade till binäringars befrämjande, samt premier meddelade till uppmuntran åt nitiske och skicklige barnalärare bland allmogen; hvarförutan direktionen dels genom tillhandahållandet af utsädesråg och foderväxtfrö åt allmogen mot nedsatt betalning, i förhållande till inköpspriset, sökt befordra dessa sädens allmännare begagnande, dels ock genom utdelning af ett större antal exemplar utaf skriften "Läsning för folket” bland allmogen sökt befrämja nyttiga kunskapers spridande. Vid Gästgifverierne i Länet handhafves allmänna lagens och gällande författningars föreskrifter, i enlighet med den sammanfattning deraf, som är meddelad i utfärdad kungörelse. Sedan belöningar för rofdjurs dödande, utom skallgång, i de fleste socknar, ehuru lill olika belopp, utgå efter fastställde öfverenskommelser, förekomma sällan skallgångar inom Länet. Vid slutet af år 1842 funnos i släderne 27 och å landet 2 tillålne krogar, hvarjemte branvinsminuteringsrält, enligt gällande författningar, begagnades vid 45 gästgifverier och skjutsombytesslällen, så att antalet af bränn vinsminulei ingsställen minskats med 14 stycken, sedan förra berättelsen afgafs. Sockneoch fjerdings-magasinerna innehade vid 1842 års slut en spannemålsbehållntng af tillsammans 14,107 tunnor åtskillige sorter säd, deraf likväl största delen bafra. Den i Fahlun år 1825 stiftade sparbank har till slutet af år 1842 utgifvit 2,288 stycken inolböcker. Insältarnes antal utgjorde vid sistnämnde tid 941 stycken och det insatte penningebeloppet 47,607 R: Ir 6 sk.
Uti försatsen har den värde ledamoten således inlagt en tanka, som dels är en ny motion, den nemi. att privatbankernes sedlar skulle få mottagas uti uppbörden, dels ock stridande emot grundlagen, enär jag icke tror, att det är förenligt med 72 § Reg.F., att privalbankernes sedlar skola få anses såsom Rikets mynt. Jag hemställer således till Hr Akerman, att han måtte låta sitt förslag förfalla. Den 16 April e. m. 471 r> Pir Akerman: Jag kan för min del icke finna, att uti den framställning jag gjort, ligger någonting, som är stridande emot grundlagen. l’å sätt jag i ruin reservation nämnt, väcktes det förslag inom Ulsk., att detta tillägg i litt. a) skulle intagas, hvilket likväl vid anställd votering af Utsk:s majoritet afslogs. Plågan är således visserligen icke första gängen nu framställd, dä den utgjort föremål för Utsk:s öfverläggning; men då jag under discussionen har funnit, alt icke någon af IP. o. Ad. har behagat biträda mitt förslag, och jag således emotser, om äfven votering skulle begäras, en ofördelaktig utgång af saken, så får jag förklara, att jag återtager mitt förslag. Härefter upplästes följande af Hr Linroth, Carl Joh. Gust., inlemnade anförande: Jag har förutsett, att vid detta tillfälle åtskilligt skall förekomma emot provincialbankerne; jag har derföre i förhand ordnat mina tankar i detta afseende. Ulan alt vara delägare i någon provincialbank, har jag dock med intresse följt detta financiella system, ifrån dess första upprinnelse i Wermland, och utbeder mig nu vördsammast att äfven få i vågskålen nedlägga hvad erfarenheten inspirerat, forskningen upplyst och öfvertygelsen stadgat i min tro om denna vigtiga fråga. Förmodeligen äro icke mänga oense om den stora nytta provincialbankerna gjort inom de orter, der de äro beräknade att sprida sina verkningar.
Stänc. ers Beslut vid innevarande Biksdag, Discontutredningstiden blifvit ytterligare förlängd och oissättningarne i FilialDisconterne åter tagit sin början, har dock BäkenskapsContoiret icke blifvit i den vägen ålitadt, i den man, ait någon tillök, ning i denna tjen9temanna personal hittills ansetts behöfTg, och torde, efter ali sannolikhet, icke heller hädanefter komma i fråga. Under läsningen af Protocollen öfver ärenden rörande Götha Canal Bolags £. d. Discontverk, har jemnväl af särskild anledning följande ämne till närmare skärskådande förevarit. Sedan den af faillerade Handlanden P. W. Berg hos Herrar Fullmägtige gjorde ansökning, att fä liqvidera dess skuld till Götha Canal Ben Stats-Utskottets Betänkanden. 391 lags f. d. Discontverk, utgörande i återstående capital 32:545 Bd. 1 sk. g rst., samt upplupne räntor 25:318 Bd. allt banco, på det sätt, att öfverräntorne derå skulle eftergifvas och arfvodet t 11 massans Curatorer af Creditorerne samfälldt bestås, blifvit, på sätt Protocollet d. 10 Oct. nästl. år innehåller, af Herrar Fullmägtige afslagen, så har Berg, uti en till Kongl. Majit ingifven skrift, den han i underdånighet anhållit att Kongl. Majit täcktes till Bikets nu församlade Ständer förvisa, förnyat sin ansökan om eftergift af öfver-räntan å Discontverkets fordran, emot det Berg förbunt dit sig, att af de hans Hustru tillagde Boskilnadsmedel, betala hela Capitalet jemte 6 för hundradel derå i ränta från Skuldebrefvens förfallodag till dess penningar erlades. I anledning af denna ansökning, den Kongl.
– Likväl är äfven svaret sjelft, ehuru brådskyndadt, hetsigt, ojemnt, icke utan behaget af några särdeles träffande och roliga ställen. Så t. ex. det följande. Leopold hade i ett slags summarisk angifning uppställt innehållet af hans ”Passioner”, och derefter yttrat: ”jag frågar er med den upprigtigaste enfald: har ni sagt annat i hela ert poem, än detta”? Härpå genmäler Thorild: ”En tölp frågar: hvad innehåller ert poem annat, än blott en skapelse af hela den moraliska och ideala verldens godhet och ondska, skönhet och styggelse, väl och ve, det är, af alla dess krafter och harmonier, – ut ur ett organiskt stoft, hvars väsende är Känsla? Ty han skulle fråga, lika naturligt: hvad innehåller hela Iliaden annat, än att – Achilles blef ond, och det var rätt illa för Grekerne; Achilles blef god igen, och det var rätt väl för Grekerne? Eller: hvad innehåller hela Äneiden annat, än detta: vet ni, godt folk! det var ett förbannadt krångel för Äneas, att kunna komma från Troja till Latium”? Med samnad styrka deremot framstår han ånyo i sin sista vittra stridskrift: den lilla afhandlingen ”om Efterhärmning”. Den behandlar sitt ämne närmast i afseende på Vitterheten; ehuruväl äfven med allmännare tillämpningar. Han åsyftar der, dels att från begreppet af en sann Imitation skilja den falska eller egentligen (i dålig mening) härmande, dels att skildra den sednares tvenne hufvudarter, dels att mot den dumdristigaste af dessa bägge värna sina egna skrifter och samtal.
Musslor, insyltade eller insaltade; se Varor, sorn ej kunna hänföras under någon af de i införseistarifen upptagna bestämmelser. Myntkoppar; se Koppar. Myrrha, hänföres under Apoteksvaror. 21 Qvantitet Införselstull. för tullLcräkningen. Banko. 11; dr sk. r:sl Neglikor 1 skålp. 5 Nålar: bröstnålar af metall förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf det hufvudsakligen bestå. knapp-, syoch andra slag . 1 skålp. 12. — Nötter: 1 stycke 1 — andra slag i kanna 2 — Oliver 1 kanna 6 — Oljor : leta: hamp1 skålp. •— 8 andra, till Apoteksvaror ej hänförliga, eller eljest icke specificerade slag 1 skålp. 1 8 flygtiga, eller essencer, ej specificerade 1 skålp. 5 — Ostj alla slag 1 lisp. 1 Papp 1 skålp. — 6 Papparbetenj alla slag: olackerade 1 skålp. 8 — lackerade ... 1 skålp. 12 — Papper: kardus-, kartlereller kort-, förhydnings-, grått och makulatur-, tobaksoch annat omslags1 skålp. i — kaulvinso Väfnader, bomulls-. Natron, kolsyradt; se Soda. Nattsäckar-, se Portföljer. Negerliead; se lobak. Nellolduk se Väfnader, bomulls-, Nicdit eller tutia, hätiföres under Apoteksvaror. Nopkin-, se Väfnader. Nyseller prustrot, hänföres under Apoteksvaror. Nysilfver; se Metaller, sammansatta. Nät-, se Slöjdevaror, ej specificerade. Olja, terpentin-', se Terpentinolja. Olja, Vitriol-; se Svafvelsyra. Oljestenar; se Sten. Ollon, ek-; se Knapergall. Ornamenter, arkitektoniska; se Bildthuggeriarbeten. andra slag, under ämnet ej specificerade; se Slöjdevaror. Ostron; se Musslor. Oxtungor ; se Kött.