Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BIHANG TILL B&mVMIftO W8»8HTO0S PROTOKOLL VID Eagtima Riksdagen I stockholm Åren 1.850 «ek 1857. i —geKSjäsgiSHSg**- I FJERDE 8 Alff EIAG-Eif• 15? Afdelningen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. Sials-Ulskollels Memorial Nlis 1 & 2. M 1. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 1 Klov. 1836, kl. 2 e. lii. Memorial, angående tillökning af Utskottets tjenslemanna-personal. I anseende till mängden och beskaffenheten af de till Stats-Utskottets handläggning hörande göromål, såsom omfattande både Statsverkets och Riksgäldskontoret» ärenden, har, vid föregångna riksdagar, detta Utskott, utöfver den i Riksdags-ordningens 24 § bestämda tjenstemannapersonal, nemligen en Sekreterare och för hvarje afdelning en Kanslist, haft af nöden och fått begagna en särskild Sekreterare till biträde vid de Riksgäldsverket förande frågor, en Kamererare för räkenskapsgöromålen i afseende på statsregleripgens olika delar, samt en tillökad kanslibetjening; och, då göromålen inom Utskottet äfven under denna riksdag sannolikt blifva många och vigtiga, får Utskottet, med stöd af hvad Riksdagsordningens nyss åberopade § vidare innehåller, lill Rikets Ständer hemställa: det Utskottet må tillåtas, att, för ärendenas behöriga och skyndsamma behandling, ytterligare antaga en Sekreterare för Riksgäldsafdelningen, en Kamererare, och till en början två Notarier. Stockholm den 1 November 1836, På Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar: WF. Tersmeden. På Prestestandets Ledamöters vägnar: J. II. Thomander. På Borgareståndets Ledamöters vägnar: J. F. Gråå. På Bondeståndets Ledamöters vägnar: Matts Pehrsson. O. F. af Sillén. JK 2.
Inom Utskottet har fråga uppstått, harvida ej alla de Ärenden, hvilka nu tillhöra Kammarsamt Handelsoch Finance Expeditionerna, skulle kunna administrera» afen enda Chef, hvarigenom otvifvelaktigt vunnes en allmänligare, mindre ensidig öfversigt af det helas tillstånd och fordringar, samt ett fortfarande, troligen länge nödvändigt samband emellan Näringsoch Finance-systemen, med förlikande af de särskilda Närings Idkarnes nu söndrade Interessen. Men då Utskottet ej varit berättigadt att sträcka sin åtgärd utöfver Remissernas egentliga föremål, och då dessutom flera svårigheter mota för sammanslåsndet af två så vidt omfattande och utgrenade Departement, får Utskottet vörd. samligen tillstyrka den af särskildta Utskottet förslagna , till rubbning af Constitutiotens grundformer ej ledande fördelning, Under förmodan att den , med noggrann urskilning verkställa och handhafd, skall åtminstone i längden främja den enhet och stadga som åsyftas. 283 Constitutior.sUtskottets betänkande». fyo Att Landtoch Sjö- Krigs-Ärenden må erhålla hvar sin särskildta Chef1 Sedan Militaire-anslaget nu mera fördelats på två Titlar, och Kongl. Majit jemväl lärer hafva varit omtänkt, att förlägga Flottorna, som bägge äro Sjövapen, under samma Öfver-Styreise, tyckes derigenom Krigsförvaltningens åtskiljande i Två Departement naturligen förberedt, härvid förekommer dock att särskildta Utskottets förslag stödjer sig på den förutsättning att Förvaltnings Ckeferne för Krigs och Sjö-Ärendena borde ovillkorligen tillika vara tjenstgörande GeneralAdjutanter för Arméen och Flottan; Och sådant åter fordrar en annan, ganska betänklig Grundlagsändring. Constitutions Utskottet formodar nemligen det icke blifva rådligt att i en Ämbetsmans hand förena, och dymedelst utan allt behof sammanblaeda helt olika ärenden , af hvilka, efter deras art och Grundlagens bokstaf, en del föredrages inför Konungen i Stats Rådet, och en annan del inför Konungen enskild; Och då för öfrigt hvaiken 6 /•
Den i5 December f. m. 63 rätta sig; nemligen i en förunderlig molm efter allmänna opinionen; och uti svårigheten för en LagComité alt uppfatta och uttrycka en allmän opinion, torde orsaken förnämligast ligga, hvarföre något förslag till BrottmålsLag ännu icke kunnat afgifvas. Jag vågar derföre vördsammast hemställa, om ej Rikets Ständer nu horde yttra sin opinion om de vigtigaste principerna för bemälte Lag, för att sedan tjena LagComiten lill ledning. Dessa principer torde väsendtligen kunna innefattas i svar på följande frågor: 1:0 Skall den tilltalade hafva offentlig Advocat, eller, såsom hitills, vara sig sjelf öfverlemnad? 2:0 Skall brottsligheten afgöras, såsom hittills, af Domaren, eller genom Jury ? Och, i sednare fallet, antingen i alla, eller blott i vissa mål, t. ex. i sådana, der brottet är en opinionssak, såsom i personliga förolämpningar, och i sådana, der en fulltygande vittnesbevisning är nästan omöjlig att åstadkomma, såsom i lönskaläge!!? 3:o Skall, i afseende på yttre våld, brottsligheten bedömas efter den genom sjelfva handlingen tydligt ådagalagda presumtiva afsigten, eller, såsom hittills, endast efter handlingens tillfälliga följder? 4:o Skola brott få försonas med penningar? Och skall, i sådant fall, plikten, 64 Den i5 December f. m. såsom hittills, bestämmas endast efter brottets beskaffenhet, eller tillika med afseende på brottslingens efter kronoskatterna bestämbara förmögenhet; och skall i sistnämnde händelse, vid personlig förolämpning, afseende äfven göras på den förolämpades förmögenhet, bildning och värdighet? 5:o Skola Spö-straff bibehållas? 6:0 Skall Vattenoch Bröd-straffet bibehållas? 7:0 Skola Lifstids-fängelser bibehållas? Och 8:0 Skall uppenbar Kyrko-plikt bibehållas såsom straff? Lades på bordet.
Utan föregående erfarenhet, som ännu saknas, kan intet bestämdt yttrande derom uttalas; men, på grund af de beräkningar, som i Utskottet gjordes, och sorn en hvar sjelf kan anställa, rörande afgiftens belopp, synes det blifva vida mer än tillräckligt för behofvet, hvadan jag, inom Utskottet, röstat för den mening, som förföll, eller att 16 sk., i stället för 1 Rdr, hade varit nog. § 65. Författningen synes böra, ej mindre om bränvins distillation, än angående dess tillverkning, antaga, att tillsyn mot missbruk är lika »ödig på det ena, som andra stället, utan afseende på ägaren, samt åt vederbörande myndighets bedömande öfverlemna i hvad mon upsigten, öfver flera eller färre destillations-verk, kan af samme tillsyningsman medhinnas. Att till denna befialtning använda Kronobetjent torde ej hafva bordt ifrågasättas, då det icke skett | afseende på bränvins tillverkning, emedan samme person bör kunna användas tilli bäggedera och vara befriad från åklagare-kallets utöfning, ej mindre i hänseendet lill bränvins destination, än till dess bränning. Jag föreslår alltså att 65 § niette erhålla följande lydelse: ”Hvarje destillations-verk skall stå under upsigt af någon 1 tillsyningsman, som vederbörande embets-myndighet, för ett eller flera dylika verk, ljörordnar. Jag har begagnat ordalagen ”vederbörande embets-mynditghet”, emedan 7:de Art. § 54 säger, att ”Controlleur förordnas, och hans arfvode,1 jemte resekostnadsersättning bestämmes af den embets-myndighet Konungen updrakg dertill gifver.” Om denna myndighet möjligen blefve någon annan, än Konungen* Befallningshafvande : så synes det vara olämpligt, att särskilda myndigheter förorflnade om befattningar, hvilka borde och kunde af samma personer utöfvas. flik. till R. St. Sami. 9 Iläft. ts Särskilda Utskottets Memorial, N;o -H. § 66.
De andra kvinnorna voro icke heller ängsliga för sin egen skull, utan endast för sina män och sina hem. Så snart Nelly fått på sig kläderna, skyndade hon ut. Några minuter senare låg det nyss af så mycket stoj och munterhet fyllda badet mörkt och öde. Då Nelly kom in i konsulatets matsal, der Harven och Blumenbach väntade henne med oro och bordet redan stod dukadt, var hon dock mycket uppskakad och nervös. Det var henne mycket olikt, och med en liflighet, som skarpt stack af mot hennes vanliga sätt att vara, tog hon hårdt fast om handen, som Harven räckte henne, samt yttrade: – Pappa, nu kommer det att ske! De båda herrarne hade redan underrättats om hvad som var i görningen. Blumenbach gaf henne en missbelåten sidoblick. Derefter vände han sig mot det öppna fönstret, genom hvilket man hörde en aflägsen hornsignal och trampet af soldaterne, som posterade utanför det förorättade konsulatet. Strax efter midnatt möttes Emin, scheik Ibrahim, Ali och Liljornas Väktare i kloakhvalfvet. Scheik Ibrahim hade tagit sig ett lätt haschischrus för att inspirera sig till det afgörande ögonblicket. Men den här gången hade ruset haft en motsatt verkan. Han hade fallit i sömn och drömt om en mensklig gestalt, formad af fuktig jord. Det betydde, att den handling som Emin, han sjelf och de andra stodo i begrepp att utföra skulle leda till ondt, ty att drömma om en bild var att drömma om något hvilket koran betecknade som syndigt. – I flera af våra moskéer, som förr varit kyrkor, finnas öfverkalkade målningar föreställande menniskor och moskéerna äro det oaktadt lika heliga, – invände Emin. – Målade bilder äro ej så farliga, – fortsatte scheik Ibrahim, alltemellanåt snafvande på sin långa kumbaz. – Men bilder som kasta skugga äro otillåtna. Emin gjorde en min som om han tänkt: jag skulle vilja rycka på axlarne åt dig, men jag törs inte. Derefter vände han sig till Ali med följande fråga: – Nå, paschan? – Jag tror, herre, att han blir oss gunstig. Emin hade skickat
På e. 111. började, om jag icke missminner mig, H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt discussionen med ett yttrande, som Frih. Klingspor till besvarande upptog, hvarefter Gr. Posse sedermera exploiterade saken. Hr Cederschjöld yttrade sig jemväl i anledn. af Gr:na Posses och Wetterstedts anföranden; och dessa 4 yttranden äro de enda, som behöfva uppläsas, emedan de öfriga icke på ringaste sätt vidrörde förevar, fråga. Gr. Frölich, Dav.: Jag lärer icke kunna misstaga mig derom, att ändamålet med prot.-justeringen måtte vara, att den person, som yttrat sig, må komma i tillfälle att finna, om dess mening blifvit i prot. rätt uppfattad, och icke det, att Riddarhusets öfriga medlemmar skulle äga rätt till en sådan justering af hvad en ledamot yttrat, men väl till en anmärkn. mot ett sådant yttrande af den beskaffenhet, som den Gr. Posse väckt. Jag skulle derföre tro, att det är obehörigt, för att icke säga mera, att yrka, det R. o. Ad:s tid skall upptagas, der icke någon särskild ledamot* som yttrat sig, begärt, att hans yttrande måtte uppläsas, med en från punkt till punkt och från perm till perm skedd uppläsning af prot. Vår antagna praxis vid denna riksdag har varit, att prot.-justeringen skett på det sätt, att hvar och Cn ledamots muntliga eller skriftliga yttrande blifvit omnämndt såsom i prot. infördt, sedan hvar och en förut haft tillfälle att i cancelliet justera detsamma; och det har icke varit nödigt, och lärer icke blifva så ansedt, att uppläsa yttrandena, såvida icke fråga är att göra anmärkn:r deremot. Jag får derföre förklara, att jag hoppas, det Hr Gr. o. Landtm, icke tillåter någon uppläsning annorlunda, än af bestämdt uppgifna yttranden, som någon ledamot antingen sjelf afgifvit eller ock särskildt anhåller måtte uppläsas. Frih. Cederström, Jac.:
Bön, 1 mantal, är beläget, före detta blifvit deladt i tvänne länsmans-distrikt, eller Frennefors och Bolstads pastoraters, och för det ena distriktet hittills kontant lön utgått med 200 R:dr, har, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes hemställan, nu blifvit i underdånighet föreslaget, att såväl sjelfva bostället, som de indelda och kontanta löneanslagen, skulle mellan de begge länsmännen fördelas, så att hälften af bostället och löneanslagen tillföll.e hvardera länsmannen. Enligt förut åberopade sammandragen erfordras för Länsmännen ett1 lönefvllnadsanslag, inbegripet löner till de nya tjensterna, af R:dr 32i,770. Häremot är att påräkna, genom indragning af kontanta anslag, som blifvit en del Länsmän anvisade, oansedt deras inkomster af boställen och indeld lön öfverstigit 300 R:dr, enligt förteckningen Litt. D 5,200: 35. 3. och framdeles genom indragning dels af kontånia anslaget till Länsmannen i Sollentuna härad af Stockholms län, dä han kommer i besittning af bostället Ulsvik ._ 180: och dels af länsmanstjensten i Hardemo af Orebro län, uti kontant, utom innehafvande boställe 80: q^q. tillsammans
Hans Excellence tillkännagaf, att de öfrige Irenne RiksStånden till alla delar gillat StatsUtskottets Utlåtande, samt hemställde, om icke Grefve Gyllenborg behagade från den begärde Voteringen afstå. Den 16 Maji. 373 Grefve Gyllenborg: Om Ridderskapet och Adeln, i anledning af de utaf mig, så väl i sista Pleno, som i dag äskade upplysningar, täcktes bevilja återremiss af Betänkandet, torde vi snarare komma ifrån detta ämne. Hans Excellence yttrade: att, då Ridderskapet och Adeln icke syntes vara böjdt för återremiss af Betänkandet, förmodade Hans Excellence, det Grefve Gyllenborg icke ensam ville uppehålla Ridderskapet och Adeln med en Votering derom. Grefve Gyllenborg förklarade, att, i fall lians anhållan om återremiss icke af Ridderskapet och Adeln bifölls, nödgades han, ehuru ogerna, förnya sitt yrkande om Votering. Friherre Cederström, Jacob: Den af Grefve Gyllenborg begärda Votering lärer icke tunna bestridas; men som hans afsigt är att få återremiss af Betänkandet, så skulle jag anse det vara bäst att deruti instämma, och då skall Betänkandet i hela dess vidd återremitteras; ty jag tror ej det står tillsammans med Formen, att bifalla en del af ett Betänkande, och detsamma i öfrigt återremittera. Friherre Boye„ Ludvig: Man kan ej sätta i fråga Grefve Gyllenborgs rätt till Votering. Den är obestridlig, och behöfver ej mer än hans egen fordran, för att blifva gällande. Men då Herr Grefvens Anmärkningar, efter hvad jag förstått, egenteligen omfatta andra 374 Den 16 Maji. omständigheter, hvilka icke äro oförenliga med det Beslut, som Ståndet redan har, på formlig Proposition, vidtagit; så tror jag oss icke handla rätt, om vi upprifva Beslutet. Jag protesterar deremot; men bestrider derföre icke att ju Anmärkningarne, i hvad de icke ligga emot Beslutet, må återremitteras.
RiksgäldsContoiret ådömd betalning för 2:ne förra DiscontVerkets 3 proc:ts Reverser Oredovisadt Förskott till Expenser vid RiksgäldsContoiret Förskott till inlösen af skadade och förfalskade Creditsedlar För längre tid tillbaka beviljad förnyelse af förkomne Creditsedlar m. m Beviljad förnyelse år 1827 af en förkommen Creditsedel Bestämda Anslag för år 1828, hvilka utaf årets Allmänna Bevillning skola godtgöras: <t) Anslaget till Statsbehofvens fyllande R:dr i,653,5oo: — - b) Den vid i8i5års Riksdag funderade årliga Räntan till II. M:t Konungen och Dess Arfvingar efter Successionsordningen . „ 200,000: — . c) Afbetalning på StatsVerkets Skuld till Banken i5o,ooo: 2,oo3,5oo: 117,696: J. 4- Iläi ■ifrån afgår likväl hvad som, inom 1828 års slut, utaf samma års Bevillning influtit och till dessa Anslags godtgörande blifvit användt „ Återstod på Förskottet till H. K. H. Kronprinsens utländska resa och Höga förmälning Från K. NummerLotteriet öf ver fly ttade tillgångar: Fordran hos Finska StrömrensningsDirection Dito hos HamnbyggnadsDirection i Helsingborg . Actier uti Götha Canal, hvilka tillhört Högsts. H. M:t EnkeDrottningen Hedvig Elisabeth Charlotta Inbetaldt Capital . Tillökadt genom Actier uti Motala Verkstad På K. Con voy Co m m i ssa r ia te ts Creditiv lyftade Behållning på Räkningen ]V:o 1 i VexelBanken . 33,ooo 35,696 16.000 Utdrag af Riksgälds-Contoirets In k o m s t e r.
Såsom bevis hvarpå må anföras, att förlidet år, då omkring 1,300 portioner vaccin utdelades från depöten här i Slockholm, blott i ett enda fall, hos vaccinations-kontoret blifvit anmäldt att den icke slagit an; det vill säga, frambragt äkta skyddskoppor; men der sådane efter vaccinationen upkomma, der kan man ock påräkna att denna upfyller ändamålet. Jag vill likväl icke genom det anförda hafva i allmänhet ogillat den ålgärd Ekon.Utsk. i l:sla punkten Den 29 Januari. 207 tillstyrker, såvida frågan är, alt raan bör söka bereda tillgång på godt vaccin-ämne, genom alt laga detsamma från kor, som af koppsjukdom äro angripne, eller hos hvilka man, vid förnyade försök, möjligen kunde lyckas alt frambringa en sådan; men jag skulle anse det mindre lämpligt, alt bestämdt föreskrifva det djuren borde placeras vid Velerinär-inrättningarne. Enl. min tanka borde åt Sundhets-colhm öfverlemuas, alt på bästa sätt ombesörja verkställigheten, och således, derest så pröfvas Ijenligt, å flere ställen på en gång, under behörigt inseende, anställa försöken, så snart del lyckades, antingen att finna kreatur, behäftade med genuina koppor, eller ock att genom ympning bos en eller annan ko frambringa sådane. Man skulle på delta sätt, enl. min tanka, vara säkrare örn framgång än enl. Ulsk:s förslag; ty inskränker man sig blott lill ett par lokaler, kunde latt bända, ali försöken misslyckades. Dessutom äro Velerinär-inrättningarne, åtminstone den i Stockholm, icke de tjenligaste ställen för bibehållande hos djuren, af den trefnad och helsa, i öfrigt, som torde utgöra vilkor för koppornas behöriga utveckling, dä dessa genom ympning skola framkallas. Det synes mig derföre ej vara skäl, att hos K. M. göra en underd. hemställan om underhållande af kor på Veterinär-inrättningarne för ifrågavar. ändamål.
Möjligt är således, att en Författning blifvit utgifven, inträdt i gällande kraft, och äfven blifvit förändrad eller upphäfven, utan att sådant kan af en till delfående berättigad Auctoritet kännas, förrän nära 2 år derefter. Måhända torde fallet redan hafva inträffat, åtminstone vid utdelningen till en eller annan kyrka. Ef - 112 Den 21 April e. m. ter min tanka kan en ordentlig och fullständig Förordnings-utdelning icke vinnas, utan att Årstrycket helt och hållet upphör, och alla Auctoriteter, deribland Konungens Missioner inbegripna, erhålla Författningssamlingen, såsom i andra länder tillgår. Detta vore det enklaste sättet, att bereda en saknad fullständighet i Författnings-väsendet, äfvensom det skulle vara nyttigt, om alla kyrkog, som nu undfå Årstrycket, istället erhöllo FörfattningsSamlingen, hvilken, försedd med sitt fullständiga Sakregister, och tillgänglig antingen hos Pastor eller någon annan, kunde finnas till upplysning om de vigtigare der förekommande beslut rörande den StatsEkonomiska Administrationen, samt äfven i afseende på uppgifterne af alla afgjorda enskilta mål, som der införas. Hvad Häradshöfdingarne beträffar, så har, i afseende på Författnings-tilldelningen för dem, den förändring blifvit vidtagen, att de erhålla Svensk Författningssamling i stället för Årstrycket. Då FörfattningsSamlingen är att anse såsom ett repertorium af alla vigtigare Regerings-beslut, så i Judiciel som Ekonomisk väg, och Domarne framför andre borde äga tillgång till kännedom deraf, om ej för sin egentliga Embetsbefattning, dock för att kunna lemna upplysning och ledning till dem, som Den 21 April e. m. 113 begära hans råd i förefallande frågor, så hade Kongl. Maj:t i nåder stadgat denna förändring, såsom ledande till ändamålet. Motionären har väl anfört, att FörfattningsSamlingarne äro för Domarne för mycket voluminösa att medföra på Tingsresorne; men första ögonkastet skall öfvertyga hvarje opartisk, att en årgång af Samlingen , ehuru innehållande två gånger så mycket, som Årstrycket för ett år, intager vida mindre volum än det sistnämda.
Maj:t, enligt hvad det till länets deputerade Nådigst afgifua förslag innehölle, ansett spanmål, smör, fläsk, kött, ved, hö och dagsverken samt dessutom penningar lämpligast kunna komma i fråga att såsom särskilde skattetitlar bibehållas; äfvensom att nuvarande räntepersedlarne oxe, ko, får och lam kunde till kött förvandlas. Stats-Utslcollets Utlåtande, JYI 92. 23 Deputerade hade ansett att utom penningar endast spanmål, smör, fläsk och kött borde såsom räntetitlar bibehållas samt ved, hö och dagsverken förvandlas hälften till spanmål och hälften till kött; hvilket deputerades förslag Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, uti underdånigt utlåtande, hufvudsakligen tillstyrkt med det tillägg, att det syntes vara mera betryggande, om persedlarne ved, hö och dagsverken förvandlades, utom till spanmål, jemväl till smör och fläsk. Utskottet, som hvad beträffar Riksdags-fullmäktigen Sandstedis ofvanberörda yrkande, alt smörräntan i länet måtte till talg förändras, anser, att då derstädes smörräntan för närvarande uppgår till det betydliga beloppet af 25,204 R:dr 54 sk. 4 r:st., under det persedeln talg, som icke någorstädes förekommer såsom hufvudpersedel, endast utgör 498 R:dr 12 sk. 11 r:st., talg icke lämpligen bör såsom hufvudpersedel upptagas, får med afseende å hvad deputerade yttrat och i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, med undantag af dagsverks-räntan, som Kongl. Maj:t ansett böra för framtiden bibehållas, tillstyrka Rikets Ständer att för deras del besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedlar för Jönköpings län bestämmas: spanmål, smör, fläsk och kött; 2:o Nuvarande hufvudränte-persedlarne spanmål, smör, fläsk och kött bibehållas med endast de förändringar, som blifva en följd af nedanstående tillökning eller i allmänhet gifna föreskrifter. Oxe, ko, får och lam förvandlas till kött.
95 förrättas och då anslaget fördelas, så uppslår deraf alldeles icke den följd', att anslaget äfven för den ingående stalsregleringen skall okas, utan torde, äfven on» förhöjda passevolans-ersättningar för framtiden ifrågakomma, det vara att vänta, att medel dertill beredas genom en ändamålsenlig fördelning af anslagets belopp. Vidkommande underhållet af den dubbla bevärings-beklädnaden, torde det icke böra förbises, att Krigs-kollegium i sitt utlåtande, som i frågan derom vid förra riksdagen omförmäles i den då afgifne Kongl. Propositionen, icke tillstyrkte ens upphandling på en gäng af alla de materialier, som för denna beklädnad erfordrades, och alldeles afstyrkle att beklädnaden skulle förfärdigas och i sådant skick uppläggas lill förvaring. Det är också klart, att klädespersedlar äro vida svårare att skydda för förstöring, än det materiel, hvaraf de förfärdigas. Emellertid hade Krigs-styrelsen förmodligen särskilda anledningar då för tillfället alt påyrka förfärdigandet af beklädnaden; men sedan dessa anledningar nu upphört och man jemväl vunnit någon erfarenhet derom, att dylika persedlar inom ganska kort lid kunna åstadkommas, torde det vara fullt skäl alt iakttaga det förfarande beträffande denna beklädnad, som Krigs-kollegium på grund af sin kännedom i dylika ämnen föreslagit. Utom det att sjelfva anslaget, åtminstone till större delen, blifver öfverflödigt, vinnes derjemte säkerhet derför, alt icke någon förlust uppstår genom den skada, som lätt åkommer persedlarne och statsverket befrias för alltid från det eljest sannolikt återkommande anspråket 0111 anslag till förrådshus för beklädnadens förvarande. Jag har ock inom Utskottet yrkat, att en underdånig skrifvelse måtte föreslås med anhållan alt Kongl. Maj:t framdeles ville föreskrifva ett sådant förförande i afseende å den ifrågavarande beklädnaden, som öfverensstämmer med Krigs-kollegii ofvanberörde yttrande., Extra Anslagen. 1, b) Då jag inhemtat alt anslag af det så kallade