Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Harpagon är bara girig, ehuru Harpagon kunnat vara både girig och en utmärkt financier, XI en präktig far, god kommunalman, och, hvad värre är, hans »lyte» är ytterst förmånligt för just hans måg och dotter, som ärfva honom och derför icke borde klandra honom, om ock de få vänta lite på att komma i säng. Jag tror der för icke på enkla teaterkarakterer. Och författarnes summariska domar öfver menskorna: den är dum, den är brutal, den är svartsjuk, den är snål o. s. v. borde jäfvas af naturalister, som veta, huru rikt själskomplexet är, och som känna, att »lasten» har en baksida, som bra mycket liknar dygden. öfvergångstid, mer brådskande hysterisk än åt Som moderna karakterer, lefvande i en minstone den föregående, har jag skildrat mina figurer mer vacklande, söndergångna, blandade af likt att moderna idéer genom tidningar och samtal äfven sugit sig ner i de lager der en domestik kan lefva. gammalt och nytt, och det synes mig icke osanno af förgångna kulturgrader och pågående, bitar Mina själar (karakterer) ärp konglomerater ur böcker och tidningar, stycken af menskor, afalldeles som själen är hopflikad. Och jag har låter den svagare stjäla och repetera ord från tioner som det kallas, från hvarandra. rifna lappar af helgdagskläder som blifvit lumpor, dessutom gifvit litet uppkomsthistoria, då jag den starkare, låter själarna hemta »idéer», suggesFröken Julie är en modern karakter, icke XII såsom om icke halfqvinnan, man-hataren, skulle ha funnits i alla tider, utan derför att hon nu är qvinnan är en typ som tränger sig fram, säljer upptäckt, här trädt fram och gjort buller. Halfsig numera mot makt, ordnar, utmärkelser, diplom, såsom förut mot pengar, och antyder urartning. Det är ingen god art, ty den består icke, men
Detta beslut var, att restlängden skulle å sockenstämman vara uppläst, och jag får derföre föreslå att denna § matte förändras på ett sätt, som gör den öfverensstämmande med R. o. Ad:s nyss omförmälda beslut. Om detta milt förslag antages, kunde §:n få följande lydelse: "Fattigvårdsstyrelsen besörjer uppbörden af alla afgifter för faltigvårdsbehofvet ; och skall för uttagande af oguldet tillskott, hvarom i föreskrifven ordning pä sockenstämma är beslutadt samt restlängd på sockenstämma uppläst och erkänd, genast på Styrelsens anmälan lemnäs handräckning’' o. s. v. till §:ns slut. Då blir §:n fullkomligt öfverensstämmande med hvad R. o. Ad. förut beslutat, och jag anhåller derföre om propos. på mitt förslag. Hr Eden hjelm: Af denna § finner jag, att kronofogden, som redan förut har så mycket att göra, skulle få ett nytt bestyr, hvilket, efter min öfvertygelse, alldeles icke tillkommer honom. Kronofogden skall således för sin obetydliga lön resa omkring öfverallt der utmätning bör ske, eller ock, på sitt eget ansvar, dertill förordna någon annan! Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derpå, att kronofogden icke äger rättighet att uppbära någon utskyld af hvad beskaffenhet som helst, utan att Konungens Bef:h:de ger uppbördsorder, och han skall således icke heller åläggas detta af någon annan. Jag hemställer derföre, om icke det be hän - Den i5 Mars f. m. 5o5 händigaste sättet vore att sockennämnden uppgjorde detta förslag och sände in det till K. M:s Bef:h:de, hvilken åter gaf uppbördsorder till nämnden , hvarefter nämnden sjelf log sig inom socknen en rättare, som på eget ansvar gjorde uppbörden. Jag kan alldeles icke inse hvarföre det skall ske på kronofogdens ansvar, och om så stadgas, blifver det ett mycket svårt och besvärligt arbete för honom. Man bör äfven komma ihåg, att fogdarne nu äfven få ett nytt arbete med uppbäringen af stämmoböter, hvilket kostar dem ganska mycket, icke allenast genom resorna i och för uppbörden utan äfven genom inträffande balancer.
Ledamöter icke delar af den Monarkiska ^lagten, och icke heller delar af den Democratiska, hvilket är så mycket mera gilvit, som denna magt icke existerar oftare än vid Riksdagar, så följer tydligen, att de utgöra en Aristocratisk Magt, hvars återhållande lörmåga ligger i den rätt StatsRådets Ledamöter äga, att göra underdåniga föreställningar emot Monarkens vilja, när den ej skulle inträffa med Lagars bud och Personers rätt. Denna Aristocrati är af en välgörande natur, och såsom sådan har jag talat om den. Sådan var den icke före IS09, då Conseillens Ledamöter hade ingen ansvarighet och inga band, och då också någre Ledamöters inflytande ansågs vara af mera betydlighet, än Konungens egen afgörande rätt. Med nöje medgifver jag, att vårt nu^ varande StatsRåd är helt annatj men jag vet icke heller, hvarföre frågan om en §. j Rege-, ringsFormen skall förvandlas till fråga om vårt nuvarande StatsRåd. Friherre Anckarsvärd: Då Friherre af Wetterstedt yttrar, att de stridiga meningarna om rätta förståndet af 107- §. 2. Moment, som här i samma ämne blifvit framställde, till ConstitutionsUtskottet varit remitterade, misstager sig Herr Friherren eller jag. Genom den vägrade Propositionen till aleri 174 Den 23 Maji. remiss af frågan, uppkom den högst besynnerliga piincipe, att Utskouet ej en gäng beholde rä del af de olika tankarna. Ståndets pluralitet bestämde genom votering, att det ej äskade framställning af den vägrade Propositionen, och härigenom hindrades anmärkningen att komma till Utskottets kännedom. Lyckligtvis kunna hvarken voteringar eller beslut sorn praejudicat verka för eller emot GrundLagens tydning i framtiden, och Minoriteten äger alltid hoppet, att möjligen en gång få Majoriteten på sin sida.
Och hvad rättighet äga Riksens Ständer, att genom en tillökning af 7 ^ Million i Banquens skulder, ytterligare försämra värdet af Banquens förr utgifna Skuldsedlar? Riksens Ständer hafva garanterat Banquen, det vill säga, de hafva lofVat att med Banquens Fonder skall ärligen och rättvisligen hushällas. Men ägare af Banquens reela Fonder och Hypotheker äro icke Riksens Ständer. Ågare till Banquens Fonder äro de, som äga Banquens Skuld sedlar i sina händer. Jag öfverlemnar ät andra, som äga en högre grad af Patriotisme och insigt ari som fallit på min lott, att utiöna och uppgifva huru Rikets Financer må kunna regleras, Banquens Credit må kunna bibehållas, Efterkommanders välfärd må kunna beredas, sedan man till de förr begångna misstag lågt det misstaget att öka Banquens skuldmassa med Filial-Disconternes Skuldmassa. Jag bekänner att jag alldeles icke förstår hvarföre denna Motion, att Banquen skulle inlösa Filial-Disconternas Assignationer, blifvit gjord. Götheborgs Discont fortfar ju dageligen att sjelf inlösa sina Assignationer. Dess Directeurer, kände för betydlig personlig förmögenhet, hafva ju i Götheborgs Tidningar kungjort, att de med sin enskildta förmögenhet ansvara för Discontens skulder. Götha CanalBolaget sammanträder i dessa dagar och lärer det icke underlåta att sjelf göra ansökan om understöd, om 526 Den 57 December. det linner sig vara i behof deraf och tror sig kunna göra det. Hvad Malmö Discont beträffar, så kan väl rimligen intet öfvertagande af dess skulder komma i fråga, förrän utredt blifvit, om endast slurf och ovåidsamhet vid Discontens Förvaltning eller rent af svek varit orsak till dess obestånd. Som det förljudes skall det finnas anledning till den förmodan,att samma Personer som häfta för betydliga skulder i denna Discont, hafva öfverflyttat stora Summor pä Utländsk botten. Om de af Herr Grefve Mörner och Herr Påhlman gjorda Motioner skulle kunna anses såsom nya Motioner, så skulle visserligen icke Remiss till vederbörligt
Kammar-Collegii Kungörelse den 5 Mars 1811, Dm 5 Juli. 669 a8ii, sa reglerade, att ena hvitten deraf utgår under den årstid som för Rentegifvaren och den andra hälften under den, som för Rentetagaren är förm otili gast, hvarigenom bägges rättigheter blifvit lika bevarade-, rnen att understödja det påstående, att Rentetagaren skulle påtrugas att emottaga dagsverken på en årstid, då desamma, skulle vara för honom alldeles onyttiga, och måste antingen inskränkas inom en oskälig korthet , eller ock lill någon del göras under mörkret; anser Utskottet vara sig alldeles otillständigt och icke kunna förenas med den oväld Utskottet är skyldigt att uti sina tillstyrkanden iakttaga, likasom Utskottet får vördsamligen upplysa, huru, ledes vice Talernannen Hyckert både uti hans förra Memorial och ifrågavarande anmärkningar, nyttjade skäl, angående den olägenhet , som för Rentegifvaren skulle uppkomma derigenom , att otjenlig väderlek inföll eller föregåfves infalla, på den dag, då han vore till dagsverks utgörande uppbådad, synes sakna grtrud, emedan Kongl. Kammar-Collegti nyss åberopade Kungörelse , uti 4:de Momentet, uttryckeligen förmår, att, i händelse, sétfan Ronden vid Rentedagsverkens utfordrande blifvit på föreskrifvet sätt , derom tillsagd , en till det förestående arbetet otjenlig väderlek skulle infalla, må Bonden likväl befrias från dess hemförlc.fvande ifrån dagsverks-arbetet, enär han sig på kallelse inställt, •så framt han icke emot tydlig .föreskrift då Mppbldning skedde, sig egenvilligt på en vid issställelse-tiden otjenlig dag infunnit. Riksdags-, Ven 5 Juli.
Är handlandes räkning öfver borgade varor någon tillstäld inom ett år från den tid varorne blifvit sålde, och, der detta skedt å särskilde tider, från första utborgningsdagen, och har köparen ej tillsagt handlanden, att räkningen icke godkännes, eller den hos Ratten ej klandrat innom sex Månader från emottagandet, vare räkningen betalningsgild. S. D. Beslöt BondeStåndet anmoda ExpeditionsUtskottet, att uppsätta förordnanden Bihang till R. S. Brot. 9:de Sami. 50 * 794 Fröt. Uttlr. d. 25 Aug. 1823. för de till Tryckfrihetens vård af Riksens Ständers Electorer utsedde Ledamöter. S. D. Wid föredragning af StatsUtskottets den 22 dennes på bordet lagde ytterligare utlåtande : N o 421, Om Statens Ordinarie räntors ntgjöråtide i Skåne, Blekinge och BohusLän, blef detsamma af BondeStåndet förkastadt, med föreskrift, att berörde räntor^ utan behof af vidare undersökning, böra hädanefter såsom hittils utgjöras. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos nedannämnde den 20 dennes på bordet lagde Memorial och Utlåtande, nemligen: Statsoch Bevillningsutskottens: No 4t5> Ont KronoUtskyldernes erläggande in Natura, samt nedsättning af bevillningsprocenten å fastigheter inom Bie. kinge. N:o 414, Om KronoUtskyldernes liquide* rande medelst så kallade Coupons» I Prat. Uiiir. d. 25 Atig. 1823. 795 BancoUtskottets; N o 46, Angående tryckningskostnaden för Tabellerne öfver BancoWerkets ställning.
Jag föreslår således 1} att den nu i ordningen 2 'dra Afdelningen af Bihanget, för framtiden, alldeles måtte försvinna 3 2) att då i ett Utskotts Utlåtande, en Konungens Nådiga Proposition införes, endast Rubriken, i deri tryckta samlingen af Utskottets Betänkande, måtte referas, men i stället för sjelfva texten blott derunder orden: se 1 :a Samlingen, och derefter Utskottets yttrande Öfver frågan; 5) att då flere Stånd Öfver ett förekommande mål stannat i samma beslut, ProtocollsUtdraget derom måtte in extenso anföras från det Stånd, som sig först yttrat öfver frågan, men i afseende på de öfiiga blott en angifvelse, att de öfver ämnet fattat lika beslut, t. ex. om Öfver ett mål Högloflige Ridderskapet och Adeln först stadgat sin tanke, och sedan något af de öfrige afgjort målet på samma sått, så i stället för att aftrycka detta Stånds ProtocullsUtdrag, föreslår jag att man nyttjade denna formel, t. ex. ”Hedervärda BondeSlåndet. S, D. Föredrogs det och det målet. Afgjordes i likhet med Höglofl. Ridderskapet och Adeln. Se ofvanföre.” Skulle Höglofl, Ridderskapet och Adeln 554 Den 3 Martti, tycka sig i dessa mina förslag finna några skål och anledningar, vågar jag anhålla, att detta mitt Memorial måtte till Riksens Stånders Expeditionsutskott blifva remitteradt, och af detta Utskott, som närmast år i tillfälle att pröfva halten af mina anmärkningar, ett utlåtande öfver dem, med project till jemkad Redaction af Bihanget infordras, som i fall RiksStånden det godkänner, för nästa Riksdag blefve gällande, N:o 9< Herr Hammar schjöld, Lorenzo'.
Ex Protocollo, Joh. Jac. Kleman. 900 LagUtskottcts Betiir,handen, JN':o i5o. Anliom d. 37 Aug. i8a3. Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 113, angående yrkad ändring i 5 §. af 40 Cap. MissgerningsBalken. Sedan Lagutskottet uti afgifvet Betänkande under den 3S sistlidne Junii, på anförde skäl ansett sig icke kunna tillstyrka bifall å RiksdagsFullmägtigen Herr O. Hambraei Memorial, deruti blifvit yrkadt, dels att stöld till större eller mindre belopp af frukt ur Trä-, Krydd-, Humble, Kofveoch Kålgårdar, eller andre slags inhägnader, mätte beläggas med det uti 43 Cap. 1 §. Missg.Balk. och Kongl. Brefvet den i Maji 1745, för stöld å åker och äng stadgade ansvar af dubbla TjufvaBöter, dels ock att den, som bryter sig igenom eller går öfver Plank till en med sådan hägnad försedd läst Trä- eller Kryddgård, måtte, ändock han allsintet funnit eller toge umgälla denna siiv förbrytelse, om ej med ansvar såsom för inbrott, åtminstone med Stockstraff , jemte skyldighet, att derunder hålla i handen en qvist med det slags frukt, hvaraf han ämnat stjäla; så har vid föredragning af detta Betänkande hos Vällofl. BorgareStåndet, Herr Harn-, braeus anmärkt, att Utskottet syntes icke Lagutskottet!
Preste Ståndet fattat, rörande trettonde förslaget i memorialet, N:o 4, 0111 rättighet för Constitutions-Utskottet, att hos Rikets Ständer anmäla .skäl till nedläggande af åtal, enligt Regerings-Formens 106 §, ansåg ifrågavarande alternativa förslag hafva förfallit; Alternativet, Litt. b. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkanden: N:o 9, i anledning af väckt motion, angående befrielse för Sockenhandtverkare från skyldigheten alt anmäla antagandet hos Konungens Befallningshafvande, samt att .utlösa så kalladt lörsvars-bref; och N:o 10, i anledning af väckt motion, angående förändring uti hittills gällande föreskrifter i afseende å återbesättande af ledamots-platser i Rikets Collegier. S. D. Föredrogs och remitterades till Constitutions-Utskottet StatsUtskottets memorial, N.-o 27, med lillkännagifvande, alt anledning vore till anmärkning emot föredragande Stals-Rådet och Chefen för Civil-Departementet. S. D. Föredrogs och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekofiomi-Utkottet ett af Anders Sundholm från Stockholms Län aflemnadt skriftligt anförande till förtydligande af en utaf honom förut väckt och lill bemälde Utskott remitterad motion, om upphörande af afgift för en del. mätoch vågbara varor, hvilka till Stockholm införas. Från Höglofl Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Lag-Utskottet Herr Stråles? l\iis kVilhthn, den 2 dennes på bordet lagda motion, angående be - Prof;-Uhlra", den 5 October i8/f4- 199 handlingen af de allmänna lagförslag af större omfattning, som Kongl. Maj:t vid en kommande Riksdag kan vara sinnad att till Rikets Ständer framställa, tillika med de i anledning deraf nu afgifne yttranden; och skulle denna motion jemväl communieeras de öfriga Riks-Slånden. S. D.
Majit ansett, att, om lösningspriset för inhemsk salpeter nedsätles från 45 Ridr till 40 R:dr cenlnern, samt således komme att för de till krigsbruk påräknade 2,000 centner utgöra 80,000 Ridr om året, och öfriga kostnader för salpeterverkel jemväl frän nästa statsregleringsperiods början inskränktes till hvad, efter den minskade rörelsen, blefve oundgängligt, samtliga utgifterna för ifrågavarande behof skulle kunna betäckas med räntan, efter 5 procent, å den redan samlade till minst 800.000 Ridr beräknade fonden, eller ärligen 40,000 Ridr, jemte ett årligt statsanslag af 00,000 Ridr; Och liar, på grund häraf E. K. Majit föreslagit alt anslaget till salpeteruppköp, vid sednaste riksdag bestämdt lill 110,000 Ridr, nu må nedsättas med 50.000 Ridr och således upptagas till endast 00,000 Ridr. Vid handläggning hos Rikets Ständer af detta ärende, har blifvit ifrågasatt, huruvida, lill följd al den förändring krutoch salpeter-tillverkningen under sednare åren undergått, det fortfarande må vara behöfligt att. jemte ärliga statsanslag, bibehålla den s. k. salpeter-fonden och om icke dess tillgångar möjligen skulle kunna lill Riksgäldskontoret öfverlemnas, emot det alt erforderliga medel för upphandling af salpeter m. m. blefve af Rikets Ständer särskildt anvisade. Den lätthet hvarmed numera från utlandet kan inköpas god salpeter till billigare pris, än hvartill denna vara härstädes vanligen erhålles, salpeter-näringens aftagande inom landet, jemte flere andra omständigheter, synas ock, enligt Rikets Ständers lanke, böra föranleda dertill, alt salpetertillverkningen, som i allmänhet medför ringa fördel för jordbrukaren, ej vidare bör åtminstone i någon vidsträcktare mån, från Statens sida uppmuntras. Under sådana för* 30 Ea p ed iliansU/sk o t tets Förslag lill underd.
Jag anser mig icke vid detta tillfälle behöfva vara mångordig, då jag sjelf väckt en motion i samma syfte, som den K. Propos:n afser, utan vill endast förena mig i den af Hr Ribbing framställda begäran, att så väl Hr Wolffelts som Frih. von Krsemers yttranden måtte till StatsUtsk. remitteras, på det att Utsk. måtte erhålla fullständig kännedom af alla i denna fråga förekommande omständigheter, hvilket icke är möjligt, örn inhysningar, meddelade af sakkunnige personer, Utsk. undanhålles. Frih. von Kraemer: Då flere talare yrkat att mitt anförande, såsom i åtskilliga delar uplysandc, må åtfölja remissen lill StatsUtsk., medgifver jag det gerna, och får blott tillägga, för att visa halten af Hr Wolffelts upgifter, att ehuru han säger sig besökt Ultuna, han likväl påstår att ladugårds-byggnaden ej är osund, såsom liggande på en höjd, då förhållandet dock är 74 Den 4 Mars. alt densamma ligger vid elt kärr, nära omöjligt att befria från vatten, i anseende till Fyris-åns öfversvämningar vissa tider på året. Hr Wolffelt: Man skulle kunna med anledn. af Frill, von Kramers yttrande tro, att om man ej önskade Institutets tillintetgörelse, det begärda anslaget? måste beviljas. Att jag skulle önska Institutets undergång är just motsatsen af livad jag önskar. De ledamöter af detta Stånd, som godlietsfullt fästat någon upmärksamhet vid mig och mina bemödanden att verka inom den ort jag tillhör, kunna, såsom jag vill hoppas, intyga, att jag, så vidt i min förmåga stått, sökt att utveckla och sprida theoretiska kunskaper om jordbrukets bedrifvande. Detta må äfven vara ett svar till Hr Ribbing, som tyckes tro, att’ jag skulle vilja motsätta mig alla anslag till jordbrukets uphjelpande.
1 stället för de 3oo r:dr, som nu skola användas för undervisning i naturvettenskapen, behöfves ett större anslag, men de kunde vara tillräckliga för philosophien,om de användes såsom jag nyss nämnde. Man gör troligen den anmärka., att om icke en lector för philosophien finnes, så skulle presterne komma att i pastoral-examen sakna examinator i philosophien. Deremot kan man invända, alt de nu sakna examinator i naturvettenskapen, deruti det för dem och deras ro IL |5 Den 18 Juli. församlingsboer vore nödvändigare, att de hade’ någon kän* nedom, som sträckte sig längre än den hittills gjort Jag tror således, att församlingnrne vore bättre belåtne med delta utbyte. Men på det att exorninatorer i philosophien ej måtte fattas, kunde någon lector åtaga sig att derjemte examinera deruti, på samma sätt som i Upsala och Lund, der blott theologer förhöra i pastoral-examen. Desse böra sträcka sina examina utöfver blotta theologien , såvida pastoral-examen i dessa begge stift skall motsvara densamma i de öfriga stiften. Jag anhåller derföre , att R. o. Ad. måtte återremittera detta betänk., på det alt en sådan förändring må, då det återkommer, kunna göras, om R. o. Ad. så för godt finner. Förändringen fordrar icke något nytt anslag, utan afser blott en omflyttning till fördel för naturvettenskapen, utan skada för philosophien. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag får erkänna, alt |ag icke utan förvåning hört hvad den siste värde talaren anförde i detta ämne. Lectorerne i philosophien vid Rikets gymnasier läsa öfver 1:0 moralen, 2:0 psychologien och 3:o logiken. Så tillgick åtminstone under min gymnasietid i öfverensstämmelse med då gällande skolordning. Jag hemställer till Ståndet hvad man kan finna vigtigare för ungdomen, antingen moral, psychologi och logik tillsammans, eller också naturvettenskapen, som mera egnar sig för en framskriden ålder.
Alt deremot uteslutande besöka Europas hufvudstäder och derstädes taga kännedom huru sjukhusen äro inrättade etc., är visserligen högst nyttigt för läkare i allmänhet; deremot torde speciell för militär-läkaren, isynnerhet vid betraktandet af vår arme-organisation, detta icke vara det mest behöfliga; alt jag bestrider anslaget till återbesättandet af de indragne Sergeanterne vid Fotgardes-reg:tena. Svenska Underofficers-organisationen, utan motstycke till andra arme'er, är, enl. min åsigt, då jag undantager de expeditionsförande (fahnjunkarne), ett öfverflödigt mellanting emellan befäl och trupp (ledare och stridande); ett militäriskt oling, hvarken till båtnad för tjensten eller individerna sjelfva. Uti andra arme^er äro Under-officerarne (Ser-1 geanterne) icke annat än våra korporaler; de äro kapitulanter, erhålla gage samt proviant och beklädnad in natura, äro beväpnade och bära packning lika med truppen, tillsammans med hvilken de äfven, i och för fullgörandet af sin tjenstebefattning, äro kasernerade, hvilket allt dock icke hindrar en allmännare befordran för dem till officerare — och dertill ganska duglige officerare. Hos oss deremot äro Underofficerare beväpnade och beklädda i liket med Officerare, bo icke tillsammans med truppen, samt måste sjelfva bekosta sig beklädnad, föda, qvarter, ljus och värme emot aflöningsvilkor, som relativt till utgifterna understiga hvad soldaten erhåller af Staten.
Min vän, sänd mig ett annat signet. mitt är kommet bort. Utanskriften. | [örra gången var det en ung man, s o m representerade otroheten i n o r d e n; denna ing är det den sköna, s o m börjar med » m i n bästa vän på j o r d e n » o c h slutar med » jag tänker aldrig på e d e r ». Blandningen af kärlek o c h rofvor, af citat ur psalmboken och små försök att upphetsa den » högtärade gode vännen » m o t hans egen bror äro, liksom sötman i början o c h bäskheten på slutet, rätt karaktäristiska. F ö r inbillningen framstår K a r l X I L s Sverige annorlunda än det ter sig b a k o m den lilla fliken af dessa bref. Likväl, o m man än så väl förstår, att i det lilla lifvet funnos småaktighet o c h snobberi så väl då s o m nu, har det sitt intresse att liksom se ett lefvande intyg därpå. Min högtärade gode o c h bäste vän här på jorden. Hälsande med Gud den allrahögste till eder min lilla hjärtans vän i lifvet och intill döden. Förlåt mig, min lilla vän, att jag icke kommer efter eder begäring; men I vet väl själf, huru det kan vara. Gud låt mig lefva en liten tid, skall jag väl komma till eder, min lilla vän. I skrifver, min lilla vän, att I hafver något besynnerligt att säga mig, men jag beder eder, min lilla goda vän, skrif mig detsamma, som I vill säga mig. Så vill jag skrifva eder igen därmed Gud befalla. Maria Detta bref till Enekvist. Gribnits. Min högtärade goda vän Olof Påfvelson Enekvist är och blifver intill döden. Jag underlåter och tillsäger min lilla vän min arfvedel uti huset så väl som indöma hvad mig tillkommer, om Gud skulle mig kalla emedan han är borta efter min död, och hvad mera mig tillkommer på min egen kondition o c h förtjänst, hvilket det är.