Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja visst. Efter din önskan! AXEL. Ja jag bara ville veta det! TREDJE AKTEN ABEL. Så högtidliga ni se ut! BERTHA och AXEL. GAGA går ut i trädgården. ABEL. Hör! Gaga! (Skyndar efter honom.) FJERDE SCENEN. BERTHA och AXEL.. AXEL. Hvad har du beställt till supern? BERTHA (ser på honom och ler). Hummer och poulet. AXEL (osäker). Hvad ler du åt? BERTHA. Åt dina tankar. AXEL. Hvad tänker jag då? BERTHA. ligtvis inte såvida det inte skulle vara på den den vårqvällen då du hade friat... Du tänker på åhnej jag vet det natur första supern vi hade som förlofvade på Djurgården, KAMRATERNA AXEL. Du hade friat... BERTHA. gen. Det var en kort sommar! Axel! Och nu är det den sista; sista gån AXEL. Väl kort; men solen kommer nog igen. BERTHA. Ja för dig som har solsken i hvar gata. AXEL. brasa. Hvad hindrar dig att söka värme vid samma BERTHA. vid lyktsken? Så kanske vi råkas igen, menar du, en afton AXEL. heure! Det blir åtminstone ett fritt förhållande. BERTHA. Det menade jag inte... men à la bonne Ja mycket fritt; i synnerhet för dig. AXEL. För dig också. Men behagligare för mig. BERTHA Det är en nobel tanke. TREDJE AKTEN AXEL. talade om supern! gäster! Seså inte rifva upp det gamla! Så! (går i sitt rum.) Och vi få inte glömma våra Vi BERTHA. Om supern! Ja naturligtvis! Det var den vi skulle talat om. (Går in i sitt rum, upprörd.) FEMTE SCENEN. Fröknarne HALL in från trädgården. Sedan doktor ÖSTERMARK. Fröken AMELIE. Det är tråkigt här? Fröken THERÈSE. just artiga. Odrägligt tycker jag. Och värdfolket är inte Fröken AMELIE. med polka-hår!
Kartor, betänkanden och kostnadsförslag af så väl Öfverste-löjtnanten Beijer som Majoren Adelsköld åtfölja. Stockholm den 29 November 1802. Axel Rappe. JSio ISO. Af Friherre von Dulien, Guslaf, angående anslag till Serafimerlasarettet för nödiga byggnads-arbetens verkställande. Otillräckligheten af utrymme vid Kongl. Serafimer-lasarettet i och för den sjukvård åt omkring 300 personer, hvilka en stor del af året der äro intagna, har länge varit erkänd. Rikets Ständers Revisorer, hvilka i sednare tid vid hvarje deras sammankomst besökt lasarettet, hafva äfven uti sina berättelser fästat Rikets Ständers Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 411 uppmärksamhet på det oundgängliga behofvet af förbättringar och tillbyggnad vid lasarettet. Lasarettets direktion har under den 12 sistlidne Juli hos Kongl. Maj:t anmält, hvilka byggnadsarbeten voro af nöden för inrättningens försättande i det skick, som af Rikets första sjukvårds-inrättning skäligen kan fordras och förutan hvilka förbättringar den vidsträckta sjukvård, som under sednare åren vid lasarettet lemnats, icke fortfarande kan på ett tillfredsställande sätt uppehållas, och än mindre de förbehåll angående utvidgad sjukvård, hvilka varit fästade vid en del till lasarettet i sednare tid tillgodokomna donationer, uppfyllas. Vissa arbeten, såsom anskaffandet af nya eller förändrade lokaler för kök och bad, äfvensom ny vattenledning från Mälaren till lasarettsbyggnaden och vidare genom sjukrummen, hafva varit af så trängande behof att Direktionen, på tillstyrkan af lasarettets Öfver-läkare, funnit sig nödsakad redan innevarande år lå' a sätta desamma i verket.
Ridverftaper och Adeln stulle hwila till desi frägan om Magozlnsinrätkningen wore afgjord, hwilken äter berodde uppå Slaks-Utjkottets yttrande öfwer Ridderflapeks och Adelns Remisie rörande Fond till denna Inrättning, Stats-Utstolkets Ordförande malte manligen päminnas, att foga den anstalt, alt detta yttrande mätte styndsamk tilt Ridderstapets och Adeln aflemnas. Grefwe lVlornsr, ^stolpch lZörrn utbad stg fä Uplyfa, art som Rrks-Sränvens plena hwar dag under halfannan mecka hade alldeles upragit Utffottens Arbetstid, hade detta ärende ännu vmöjeligen kunnat hinna afgöras, Den 28 Februarn. rsog Scm Stats-Urskottets Ordförande Friherre kleming nu icke war närwarande, anmodade Herr Grefwen och Lanbtmarflalken Grefwe körner , att i Siats-Utskottet päflynda företagande af deria ma!. Justerades följande; Utdrag af Protocostet hållit i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum den sS Fe» bruarii iki». S. D. Föredrogs a nyo Skals-Utskottets Betänkande angående Kongsgärdarne, jemte Utskottets den ar dennes hos Ridderskapet och Adeln pä horder lagda förklaring öfwer derrvid gjorde anmärkningar; och följdes derwid den af Utskottet föreflagne. fördelning i trenne Closter. :o Angående den irsta Classen, bestående af sädane lägenheter, hwaraf Arrendet blifwit af Riksens Ständer eller pa deras ätgärd flutit, och hwaraf Arrende tiden ännu ej till ändalnpir, biföll Högloft.
Enär bostället Ärja N:o 3, som, enligt hvad andre uti Civil-departementets Expedition tillgänglige handlingar upplysa, af aflidne Häradsskrifvaren Ruckmans sterbhus under fardagsrätt innehafvas till midfastan innevarande år, vid den nu af Taxeringsoch Pröfnings-kommittéerna verkställde taxering, ansetts icke kunna åsättas högre värde än 6,000 Riksdaler, och årliga afkastningen deraf, efter beräkning af tre procent utaf samma värde, således skulle uppgå till endast 180 Riksdaler, hvilket belopp äfven i det närmaste motsvarade hvad vid den år 1859 på Ruckmans föranstaltande, af vissa tillkallade landtbrukare gjorda uppskattning ansågs kunna i årlig afkomst af bostället påräknas, hvadan den i lönestaten såsom afkastning af samma boställe upptagna, till följd af förut utgående arrende tillkomna, summa af 500 Riksdaler måste antagas vara för hög, så ansåg Stats-Rådet bemälde Ruckmans sterbhus skäligen böra komma i åtnjutande af ersättning för den förlust som i följd häraf tillskyndats Ruckman för den tid han, efter Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 76. 41 efter arrendets upphörande, sjelf brukat bostället; och hemställde Stats-Rådet, att Kongl. Maj:t mätte föreslå Rikets Ständer beviljande åt bemälda sterbhus af sådan ersättning med skilnaden emellan den i staten upptagna boställsafkastningen och den på ofvan förstnämnda sätt beräknade, eller med trehundratjugu R:dr för år, räknadt från och med 1858, vid hvilken tidpunkt Ruckman, enligt hvad uppgifvet är, öfvertog bostället under eget bruk, och intill sistlidne års slut, eller med sammanlagdt belopp af 1,600 R:dr. Derjemte och då nu varande Häradskrifvaren i omförmälda fögderi, P. B.
Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets den ^4 sistledne April aflåtne, samt den g dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 18 sistledne Martti meddelte Utlåtande, rörande väckt fråga om bestämd förklaring, angående hvad till Policexnål bör hänföras, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Utlåtande redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStånden bifallit, dervid för sin del lin mera låta bero. Anmältes och emottogos tvenne Kgl. Maj:ts Öfverste-KammarJunkare, Herr Friherre E. R. Adelswärd och Herr Grefve C. E. Gyldenstolpe, hvilka å Kongl. Maj:ts höga vägnar kallade Ridderskapet och Adeln att nästkommande Tisdag den 19 dennes, klockan något före half till ii förmiddagen, infinna sig å Kongl. Slottet och derifrån vara Kongl. Maj:t uti Processionen följagtig till Hyllningsplatsen å Lejonbacken , för att derstädes deltaga i Kongl. Maj:ts Hyllning. Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar Öfverste-Kammarjunkare, att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad Deri i6 Maji. 405 och tillgifvenhet, jemte försäkran om efterkommande af Kongl. Maj:ts nådiga befallning. Sedan Herrar Öfverste Kammarjunkare blifvit på vanligt vis utbeledsagade, föredrogs å njo och bifölls RiddarhusUtskottets den 6 dennes aflåtne samt den 9 derpå följde på bordet lagde Memorial, angående Förslag till aflöning under innevarande Riksdag för RiddarhusKamereraren och RiddarhusFiscalen. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 7 dennes afgifne samt den i3 i samma månad på bordet lagde Utlåtande öfver väckte Motioner, angående Gottländska NationalBeväringens aflöning. Friherre Cederström, Jacob:
Widare upbrotos Lloctorernas af första elasson listor til Ival af Ledamot t Stats-ULffottet efter Hans LxceiienLe Herr Friherre Lilhoncrantr, och t Oeconomie - och BtswärsUtskottet efter Friherre livkler, ^näers ^okan, om hwars afsigt at sig detta förtroende afsäga Herrar Llectororne blifwit af Herr Grefwen och Landtmarskalken underrättade, och befunnos wara walde: Til StatEskottet; Friherre Lonäe, Larl, Erfwerste Kammarjunkare. Til Oeconomle. och Beswärs-Utskottet: Friherre kermelin, Lamuel Lustaf, BergöRäd. Herr Grefwen och Landtmarffalken anmälte pä Friherre Lonöos wägnar, at enskilda angelägenheter wäl hindrade honom at längre än tils inemot midsommaren wid Riksdagen qwarblifwa, men at han dock, sedan han wun - Den 12 IunLk. 6Z? tvunnit Högloft. Ridderffapets och Adelns förtroende, ej wille undandraga sig, at tils widare deltaga i Utskottets göromäl. Uplästes et ^emori-il ifräg ätskillige Ledamöter af det enligt den nua Regeringsformen nyligen utnämnde Stats Råd, sä lydande: Wördsamt ^lemoriLl^ Undertecknade, som af Kongl. Maj:t nadigsk blifwit utnämde til Ledamöter uti Desi StatsMäd, hafwa icke wägat anse denna deras egenskap och den answarighet som Regeringsformen fästat wid deras framdeles befattning, wara för» enlige med deras hittils utöfwade Rcksdagsmannarätt. De hafwa trott densamma under deras tjenstgöring i Stats Rädet kunna betraktas säsom hwilande; I följs hwaraf de äfwen ansett säsom en ffyldighet at afsäga sig de rum utr Lnn8kituei0N8-, Stats - och Hemliga Utskotten, hwartil ätskillige bland undertecknade af Högloft.
Kyrkors underhåll, hvilken, efter ordningen i Riks-staten, längre fram i detta Utlåtande förekommer, skall Utskottet der öfver förevarande fråga meddela yttrande. 7:o Med afseende å behofvet af .'en förbättrad själavård inom Tyngsjö till Malungs pastorat i Dalarne hörande kapellag, har Kongl. Maj.t funnit en särskild predikant der böra anställas och föreslagit, att, såsom bidrag till dennes aflöning intill dess kapellboerne blifva i tillfälle att sjelfve densamma bekosta, ett årligt belopp af 600 R:dr måtte anvisas; hvarjemte Kongl. Maj:t äskat, att, för inköp af boställe åt denne predikant, Rikets Ständer ville anslå ett belopp för en gång af 4,500 R:dr. Af det vid den Nådiga Propositionen fogade protokoll öfver Ecklesiastik-ärenden af den 30 Augusti nästlidet år inhemtas, bland annat, att afståndet för kapellboerne lill moderkyrkan är från 4|- lill öfver 5j mil och att pastoratets 2 ordinarie prester, nemligen pastor och en komminister, begge bosatte i Öfver-Malung, endast tre gånger om året kunna hålla gudstjenst i Tyngsjö kapell, helst de dessutom tjenstgöra i pastoratets öfrige frenne kyrkor; att Tyngsjö kapellag, bestående af 37 mycket små hemmanslägenheter, torp och nybyggen med 489 invånare, i aflöning åt den föreslagne Sta IsUIsko Hels Utlåtande N:o '148. 7 predikanlen erbjudit sig årligen utgöra 161 R:dr, hvartill komme hälften af kyrkoherdens och komministerns inkomster från kapellaget, eller 105 R:dr 32 sk., allt Ranko, hvilket belopp bemålde prestman förklarat sig vilja afstå, emot det att kapell-predikanten, utom de denna tjenst vanligen åtföljande göromål, bestrede deras predikotur, då de voro förhindrade att i Tyngsjö sig infinna, nattvardsbarnens undervisning samt uppsigten å barna-undervisningen i kapellaget; att då delta löne-anslag, tillsammans utgörande 266 R:dr 32 sk.
Derjemte måste det vara af vigt för samhället, all icke, genom dessa markers ytterligare sönderslyckande och upplåtande till personer, hvilka sakna både medel till försörjning och arbetshåg, fattig-classen må beredas en förökning, som medför enahanda förstörande verkningar för det allmänna, som de, hvilka motionären uppgifvit hafva i Ilögserums socken a Öland inträffat, i följd af 28 Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utsloitens Betänkande N:o 77. ett sådant styckande utaf der belägne förra Krono-parken Rälla Tall, Utskotten finna sig af dessa skäl böra tillstyrka Rikets Ständer alt, nied bifall till förevarande af Sven Isacsson väckte motion, uti underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes, genom utfärdande af en allmän Författning, förordna: att sådane Krono-skogar och parker, hvilka, i enlighet med Rikets Ständers beslut vid 1818 års Riksdag, redan blifvit eller framdeles blifva under skatlemannarält upplåtne, icke må få styckas i mindre lotter, än de blifvit af Kongl. Maj:t och Kronan försålde, utan skola dessa skogar och parker framgent förblifva efter den fördelning i lotter, som vid deras afyttrande från Kongl. Majit och Kronan egde ruin. Stockholm den 29 April 184 r• N:o 77. Ank. till Exp-Utsk, deli 29 April 1841, kl. 5 c. m. Betänkande om hvad, som bär iagttagas, dä del egare i Taclcjernshytta, askar att få idka stångjernssmide och deremot afstå från de i och för Tackjernsblåsningen beviljade friheter, men andre del-egare i Hyttebolaget vägra att derpå ingå.
Yi veta alla, och vårt prot. bevittnar jemväl, att R. o. Ad. icke annorlunda afträdt sin sjelfskrifna representationsrätt, än i sammanhang med det på samma gång fattade beslut, att Ståndsrepresentationen skulle, ehuru på annat sätt, fortfara, samt att representationen skulle bildas på alne kamrar. Må alltså 1840 års Const.- Utsk., örn det kan, inför samtid och efterverld försvara försöket alt qvarhålla uppoffringen, utan att respectera villkoret; och må det förstärkta Utsk. roa sig med att besluta hvad det behagar; men förvissad gör jag mig, att ingen förkärlek för republikanska läror skall förmå qväfva allmänna rättskänslan; och att följaktligen hvarje så kalladt jemkningsförslag, som vidhåller uppoffringen, men förnekar villkoret, skall af R. o. Ad. förkastas; samt att, om också genom det snärjande i behandlingssättet, ett så beskaffadt förslag skulle kunna blifva hvilande till nästa riksdag, R. o. Ad. skall då, om icke nu, rädda fäderneslandet från den afgrund, hvari det skulle störtas om ett så ultra-demokratiskt statsskick infördes, som det nuvarande Const.TJtsk. synes åsyfta, och hvars första påföljd skulle blifva, att åstadkomma en splittring i allmänna sinnesstämningen, tillräcklig att förlama all håg tild yttre försvar. Den förlust R. o. Ad. skulle göra af sin ärfda representationsrätt, är en obetydlighet i jemförelse med det äfventyr, hvari allmänna säkerheten och Svenska folkets frihet snart skulle sväfva, då inga garantier mera funnos, till återhåll emot den råa massans kraft: och det är också derföre jag, icke ensamt i egenskap af adelsman, utan ändå mera såsom ännu varande ombud för Svenska folket, i dag höjer den löst till motstånd, som troligen innan nästa riksdag för alltid tystnat. Hr Lefre'n, Joh. Pehr:
I Anteckning af den, som visiterar bränneriet. 1 BRÄNVIN SBRÅNNINGSREBSKAP FÖR HTJSBEHOFS.BRÅN NING. M Rl i i i SS * s 2 ■/ c /å -frim J/orW Bi/., till R. BJ/oJh REDSKAF FÖR BRÄNVIN SB RÄNNING SÅSOM BINÄRING VID JORDBRUK fy/m . JGrffllBik. bl! Ti. SI.Proh. 7114-7 P/Slå; S Sami., /, Jfd. h'/lahh. Bevillnings-Utskottets Betänkandej IV.-o 7. i N:o 7. Ank. till Exp. Utsk. den i5 Febr., II. 1 e. m. Betänkande> angående postbevillningen. I detta ämne har Utskottet fatt emottaga en inom Heder v.
Jag förenar mig lili den af Hr von Knorring uttalade åsigt, att Riddarh.-Direktionen består af sådana ledamöter, åt hvilka R. o. Ad. lugnt kan öfverlemna frågans afgörande; och kan icke föreställa mig annat, än att Direktionen skall komma att förfara mildt vid tillämpningen af R. o. Adis förevarande beslut. Att åter tala om, det Utsk:t skulle hafva företagit en undersökning, huru pass giltiga de anmärkningar varit, som Direktionen framställt, det förefaller mig eget nog, ty man kan val icke granska arbetet förr än det är alslutadt och tryckfelena äro införda. Jag anhåller om bifall. Gr. äf Ugglas: Utaf Hr von Knorrings sednaste yttrande hemtar jag anledning att fästa hans uppmärksamhet på det af mig redan förut andragna förhållande, att Utslut i motiveringen talar om »rättelser utaf faktiska oriktigbeter», men uti beslutet om »rättelse af väsendtliga alvikelser». Då jag, för min del, är ölvertygad, det Hr Anrep kommer att rätta de uppgifter, som bevisligen äro oriktiga, anhåller jag, att R. o. Ad. måtte, med afslag a Utlåtit, bevilja utbetalning af dessa 400 rdr, Frih. Cederström, Rudolf: Minst sagdt underligt skulle väl vara, om R. o. Ad. visade sig vara så vacklande uti sina beslut, att Ståndet den ena gången gifver ett anslag med vilkor, och den andra gången bifaller utanordning af samma medel utan Den 2 Maj e. ro - 57 vilkor. Att Utskit sökt foga sig efter R. o. Arks i denna fråga tillförene uttalade åsigt, måste väl vara en förtjenst hos Utsk:t, Hr Anrep liar klagat öfver Direktionen och yttrat sig ganska skarpt mot densamma, derför att den icke, på hans ord allena, velat vidtaga en förändring uti genealogierna för ätterna Sparre och Oxenstierna. Att lägga Direktionen sådant till last synes mig dock vara hårdt nog, så snart' man icke föreställer sig ega med genealogierna förfara, snart sagdt, efter behag.
Vid ånyo skedd föredragning af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 100, i anledning af återremiss på Constitutions-Utskottets Memorial N:o 95, blef den uti Memorialet N:o 100, föreslagna voterings-proposition af Borgare-Ståndet godkänd. S. D. Efter skedd föredragning af Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer den 17 uti innevarande månad i Nåder aflåtna och denna dag öfverlemnade Pro posi - Prot. TJtdr. d. 27 Mars 184t. position, angående ändring af 7, §. uti den emellan Sverige och Norrige afslutade Riks-act, blef nämn le Kongl. Proposition till Constitutions-Ulskottet remitterad. S. D. Fortsattes föredragning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 354 och 435, angående anslag å extra Stats-regleringen, samt Bilagorna vid dessa Utlåtanden. Härvid förekommo: l:o Besiämmandet af vi Ikoren för det till ombyggnad af Strömsholms canaloch slussverk beslutade anslag; och pröfning häraf skedde efter den ordning, hvaruti momenten äro uppställda pag. 25, 26 och 27 i Utlåtandet, N:o 435, Litt. Jemte det Ståndet, till förtydligande af det fattade beslutet om anslag lill ombyggnad af Strömsholms canaloch slussverk, förklarade, att denna ombyggnad skall ske efter den af Herr Öfverste-Löjtnanten och Riddaren Edström uppgjorda plan, antogos momenten ibland vilkoren för anslaget, på sätt här nedan säges.
Utgående från dessa grundsatser, hvilka redan förut blifvit af mig uttalade till det protokoll, som åtföljde Eders Kongl. Maj:ts vid förra Riksdagen till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, anhåller jag i underdånighet, sedan den då omnämnda, genom Kongl. Brefvet den 16 Juli 1861 tillförordnade komité för landtförsvaret nu afslutat sina arbeten och algifvit sitt underdåniga betänkande, hvilket pä Eders Kongl. Maj:ts befallning blifvit till trycket befordradt och derigenom gjorts tillgängligt för en allmännare kännedom, få, med åberopande i de flesta fall af de i komitébetänkandet anförda motiver, andraga hufvudgrunderna för landtförsvarets organisation. De olika förhållanden, som härvid i afseende på truppernas antal och utrustning m. m. förekomma under krig och under fred, torde i det löljande för korthetens skull få, likasom i nämnda betänkande, sammanfattas under benämningarne krigsfot och fredsfot. Den krigsstyrka, för hvilken befäl, vapen, beklädnad, m. m. mäste beräknas, anser jag böra vara i öfverensstämmelse med den större krigsfot, som af mig ningame. kommer att föreslås. Att ständigt under vapen hålla den stridsstyrka, som för landets försvar är behöflig, vore icke förenligt med god hushållning. Det bör derföre finnas en fredsfot och en krigsfot, den förra alltid tillgänglig, den sednare att uppbåda vid behof af förstärkning. Vi måste vara beredda att hastigt kunna mobilisera våra stridskrafter, för att afvisa ett fiendtligt anfall i dess första början och innan fienden, efter landstigning på våra kuster, derest sådan icke kunnat förhindras, hinner draga till sig förstärkningar. Härtill fordras att hafi a en mindre och en större krigsfot, samt dessutom till ortförsvaret en landstorm.
Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nav. 182S, 1826 den 7 Februarii föredr.; och öfverlemnades handlingarne till Comiterade för utarbetande af förslag till en ny TågOrdning och ett nytt Rese-Reglemente. 18. — af den 2 September, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Chefens för Skånska Dragon-Regementet underdåniga anmälan om Exspectance-lön för Cornetten Friherre Casimir Sparre: 1823 den g3 September föredr.; och då Rikets Ständer icke anvisat medel för det ifrågasatte Exspectance-arfvodets utbetalande, kunde Kongl. Maj:t icke till Friherre Sparres derom gjorda underdåniga ansökning lemna Nådigt bifall. 1 g. — af den i3 September, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Chefens för Tredje Cavallerie-Brigaden underdåniga Memorial om utbekommande af ett Adjutants-arfvode. 1823 den 16 October föredr.; och som ifrågavarande arfvode blifvit efter den fastställda liden för anmälande af fordringar bos Statsverket reqvireradt; och Rikets Ständer på sådan grund icke funnit skäl, att i detta afseende medel bevilja, kunde Kongl. Majrt icke eller bifalla utbetalningen af Bil. t. R. St. Just. Omh:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. i5 samma arfvode.
Det beror visserligen på Ridderskapet och Adeln alt tillåta, det något sådant må utgå, om alla, som sig i saken yttrat, det medgifva; men det är ej enhvar tillåtet, att af sina ingifne. skrifter efter behag göra varianter och afklippa vissa delar. Herr Hjertås förfarande i detta fall är rakt stridande mot den i Grundlagarne föreskrifna form, och jag får derföre på det högsta protestera deremot. Herr von Hartmansdorff, August: Då Herr Hjerta sjelf hos Ridderskapet och Adeln anhållit, att endast den del af hans motion må till StatsUtskottet remittteras, hvilken Friherre Cederström erkänt innefatta ett dithörande ämne, och att den andra delen af motionen, den Friherre Cederström icke Den i3 Mars f. m. gillar, må alldeles förfalla; så inser jag ej, hvarföre Ridderskapet och Adeln skall besväras med någon vidare öfverläggning härom, utan anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes å nyo inhemta Ståndets tanka, om det icke beviljar bägge delar ne. Herr Hjerta: Jag finner visserligen ej i allo ogrundadt hvad Friherre Cederström anfört om origligheten af att utesluta något ur ingifne skriftliga motioner; och jag erkänner, att om jag tillräckligt betänkt mig, innan jag uppsatte mitt ifrågavarande skriftliga anförande, skulle jag hafva insett, att slutmeningen ej bordt inflyta, emedan den blef ett hinder för remissen till StatsUtskottet af motionen om Postinrättningen. Men jag vädjar till Ridderskapet och Adeln, om det väl är så oformligt, att nu borttaga denna slutmening, och låta motionen i öfrigt afgå till Utskottet. Jag kan ej medgifva Friherre Cederströms påstående, att premisserne i min skrift ej hafva sammanhang med motionen om inrättning af en Post till böckers kringsändande; tvärtom är denna motion föranledd just af Indragningsmagtens bibehållande. Ty om den ej existerade, kunde Tidningar fritt utgifvas och kringsändas med vanlig BrefPost, och voro då tillräckliga medel till befordrande af upplysning, hvilken man deremot, med.