Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Funnes det någon instruktör vid vår opera, så borde denne ha upplyst nyböijaren att i ettkomiskt parti som Plumkett sängen skall klinga frank och öppen, och icke pressad och innestängd, mörk och torr, s&amp; som na var fallet. Han skalle vidare ha ftatat debutantens uppmärksamhet p&amp; det humoristiska, muntra och hurtiga i rolens karaktär och lemnat anvisningar huru detta uttryckes pä scenen. Märkte man härvid att hr S. ännu ej förmådde göra sig tillgodo dessa anvisningar, ja dä hade man ingen annan utväg än att låta honom stå ännu en tid pä tillväxt — och se sig om efter en Plumkett bland operans konstnärer. En representation på landets första scen får ieJce vara en elevuppvisning. Det tyckes icke kunna nog inskärpas, att allmänheten för sina utlagda penningar har rätt att fordra icke konststudier — allraminst i lindan — utan konststudiers resultat. P&amp; tal om operarepresentationer, kan det måhända vara på sin plats att orda något om nya operor och deras uppsättning. Af sådana hafva nu både Wagners » Mästersångare » och Hallströms » Jaguarita » annonserats såsom till spelning antagna för så gFufligt länge sedan, att man böijat misströsta om att någonsin i tiden få se dem. För förlidet spelår utlofvades både Halévys » Blixten » ocli Massés » Paul och Virginie », men ingenting bief af dermed. En opera, som framför » Trumpetaren från Säkkingen » o. d. borde komma upp på vår scen, är Ambroise Thomas ' » Hamlet » — detta af många skäl. Först och främst har namnet Thomas hos vår publik god klang, » Mignon » höf ju till operafavoriterna, ämnet är tilltalande och fängslande, dess musikaliska behandling i många fall förträfflig, alltid fin, nobel och stilfull. # Vidare har vår nuvarande primadonna, Mathilda Grabow, i Ofelia sin kanske allra bästa rol, i hvilken man jemfört henne med sjelfva Nilsson.
Utskottet har tillstyrkt, att da tiden för det nuwarande tullarrendet förflutit, denne statsinkomst äter mätte pä ro är bortarrenderas. Det stät, som hämtadt af erfarenheten, att tullinkomsten warit större sedan tullarne utarrenderades än den war förut, är, i mitt omdöme icke tillfredsställande. Jag anser det wara gansta möjligt och lätt för Regeringen att sä inrätta Direclionen öfwer tullwerket och controllen pä upbörden, att samma ändamål med noggrann tillsyn och förekommande af mistbruk och underslef winnås, som man äsyftar med arrendet till enstil. te. Följden häraf blef, att hela inkomsten, hwar - Z2 6 Dm 3 Augusti. af en del nu frängär Staten, ensamt killfölle densamma. Det tvide icke eller mara fullkomligt afgjordt, att tullinkomsternes förhöjning endast härleda sig ifrån dest ukarrenoering, och icke äfmen ifrätt förs ändring uti Rikets export och importhandel. DesiUtom torde ber med skäl böra asses, i denne fräga, att dä andre politista och mereantila förhällanden, ibland Europas handlande nationer, än de nu warande» inträffa, veconomiska och handels förfaltnins gar troligen mäste undergä förändringar, som i mänga fall inflyta pä beloppet af tullinkomsternaJag tror det således i alla afseende» wara oijens ligt och skadeligt för det allmänna bästa, att äler pä en sä täng tid förlänga tullarrendet och venge» norn hindra widragandet af åtgärder, som man fram» beles kunde anse gagnelige Jag fär derföre för min del tillstyrka asstag pä Utstottcts yttrande L Lenna delenMen om Riks sens Ständer skulle wilja ingä Uti förlängande af tullarrendet, borde det åtminstone bewlljas längre, än till nästkommande Riksdag, sä framt det NU warande arrendet deffförinnan skulle Uphöra (örefwe borner, Lorananförde til prswcvlietj
£tft ett broftgt sagosfimmer snattar stlfessFtra bräften, (Dcb bematttestjärttatt brinner gnistranbe på locFig hjässa, Då tjon spinner lift en plötslig, luftig brömsyn mt&gt; bait bessa SltcFar, l; pt [Fa tjttsta följa t|emte på ben mjufa tebeit, ITTatibelagba leben, mafligt braganbe till jorbens &lt;£beu. 23aruastäinma bes od; britten: " Berre, gtf mig några slantar. " (Dcb tjan ser tod sträcfta bjänber, stacfars tfänber utan » antar, Ser ett litet blåögbt anlet, sfarpt belyst af gasens låga, (Dcb, b; atts unga bjärta frymper af en häftig plåga. ten för bessa ringa trasor, bessa finber, gulbleft magra, (Slammer bait sin blouba brottning, hon ben sfära, ungbomsfagra. CCy t betta bystra öga, bär en tår tycfs snälla frusen, Ser ban maningen framljuuga, maningen från bessa tusen Små förgätna: " Dar barmberttg, bela broberligt når smärta! Utom slanten till härbärget, gtf tjärbärgc i bitt l; järta. D i s a btlbett af en uugbom, att tussua i sin Fnopptttng, 23ittcrt flängaubc » ib Itfpct utan styrfa ocb förhoppning. D i s a pärlbcn bessa arma, som stå barnlösa och frysa Utanför be gyllne salar, bjptlfas rutor festligt lysa.
Gode män av ridderskapet och adeln, med de ärofulla föredömen i äger, med de plikter er ställning inom samhället påkallar, bör en svensk konung alltid med säkerhet kunna räkna med ert bistånd, fosterlandet på ert försvar och lagarna på ert lugna men manliga skydd. Gode män av prästerskapet mottag en ny försäkran av tacksamhet. Med upplyst nit har ni medverkat till den allmänna välfärden och troget uppfyllt ert kall att föra fridens och samdräktens språk bland folken. Ni har ofta föregått edra medständer med gott föredöme och sammanjämkat åsikter för ett gemensamt väl. Fortsätt att vid hemkomsten sprida och befästa den gudomliga lärans sanningar, som utgör föreningsbandet mellan livets plikter och eviga förhoppningar. Gode män av borgarståndet. Var försäkrade om Min välvilja. Ibland har era yrken varit fjättrade av Europas tillstånd, ibland har de varit livligare. Ni har alltid kunnat skilja på konungens välvilja och de nödtvungna omständigheter som hindrat er. Det lugn, som nu lovas världen öppnar säkrare utsikter för era företag. Under vapens dån, kan inte näringar och slöjder trivas. Gode män av det hedervärda bondeståndet. Det är med en fullkomlig uppfylld förväntan, Jag följt edra överläggningar. De har givit Mig en ny övertygelse om era tänkesätt för Mig och fäderneslandet. Bibehåll alltid den känslan. Se på andra länder, som bär tunga bördor och känn er förmån att bo i ett land, där krigets fasor avlägsnats och säkrat en bostad för frihet och människovärde. Liksom edra förfäder skall ni försvara dessa förmåner. Må försynen som i så många hotande skiften sträckt sin skyddande hand ge framgång och seger åt krigarens tapperhet, övertygande kraft åt religionen, trevnad och lönande verksamhet åt handel och näringar, välsignade och ymniga år åt odlingen. Med dessa tänkesätt skiljer Jag Mig från eder. De skall följa Mig I Mina återstående dagar. Om Försynen inte skulle förunna Mig att återse er inför Sveriges tron, så minns vad Jag varit för eder under vidriga öden och att Jag då hämtade kraft av ert bistånd. I er tacksamhet fann Jag Min belöning. Vid livets gräns skall Mina tankar välsignande vila över er och det brödrafolk som nu delar era anspråk på Mitt hjärta. För några år sedan hade Jag misströstat om er framtid.
Maj:»;, med Dess Högsta Domstol beslutit och den 10 April sistlidne år, meddelat det Utslag, att, då klaganderne icke ställt sig till efterrättelse hvad KrigsHofRätten, i afseende å fullgörande af öfverklagade Utslaget, rätteligen föreskrifvit, de underdåniga besvären icke kunde till pröfning upptagas, och att Kongl. Majit ej eller funnit anledning, att till klagandernes anhållan om eftergift af Nåd i det ådömda ansvaret lemna bifall. Domstolen deltogo i målets pröfning Herrar JustitieRäden Themptander, Isberg, von Lindecreutz, Nyblaeus och Nordenstolpe samt, i egenskap af MilitärLedamöter, Herr Generallöjtnanten Friherre Lovisin och Herr ContreAmiralen Carl af Klint, hvilka tillika enhälligt förklarade, att de icke ägde anledning att någon Nåd för klaganderne i underdånighet tillstyrka. I anledning af Stockholms Norra Förstads Vestra KämnersRätts den 26 Januari 1837 meddelade Utslag, hvarigenom qvinspersonen Catharina Strömberg för första resan stöld till ett värde af 26 R:dr .32 sk. Banco blifvit dömd att, vid bristande tillgång till böter, straffas med fängelse vid vatten och bröd i tjugofyra dagar, hvilken bestraffning, jemte uppenbar kyrkoplikt, den sakfällda äfven undergått, hade jag, uti skrifvelse till KämnersRätten, anmärkt, att, jemlikt de till förevarande fall lämplige lagrum, 4° Kap. 1 §. Missgerningshalken och 5 Kap. 4 §■ Straffbalken, Catharina Strömberg, då det stulnas värde motsvarat 80 daler Silfvermynt, rätteligen skolat ådömas blott tjugo dagars fängelse vid vatten och bröd, samt R. St. Just. Ombudm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1S40.
Dertill fordras en föregående jemförelse äfven med Perserna, äfvensom en utredning af de öfriga Asiatiska folkens, isynnerhet Chinesernas, religionsföreställningar. Man har någongång fäst uppmärksamheten vid det hos Orientaler och Finnar egendomliga hopandet af oerhörda massor i tid och rum, lekandet med tusendetals år och verld på verld. Lätt insedt är dock, att allt detta tillhör en ståndpunkt af utveckling, der medvetandet om andens sanna väsende såsom en inre makt ännu ej uppgått, utan föreställningen söker för sig åskådliggöra hans oändlighet, hans allestädesnärvaro genom ett mångfaldigande af det sinnliga måttet. Jag vill tillägga några ord om uppfattningen af den turaniska anden i Tyskland. Bunsen säger i sin "Gott in der Geschichte",1 att grundåtskilnaden mellan det ariska och turaniska lifvet är den, att det förra hvilar på en medveten, tänkande uppfattning af verlden och det gudomliga, då deremot det sednare ständigt fordrar att blifva försatt i en viss inspiration, hänryckning, för att komma i gemenskap med gudomen. Till följe deraf betraktar han vidare Turaniern såsom den ännu icke utpräglade Ariern, eller med andra ord, Ariern är den medvetna (besonnene), utpräglade Turaniern. Och i öfverensstämmelse dermed blir äfven, vid framställningen af mensklighetens historiska utveckling, Turanismens betydelse den, att vara en förbindande länk mellan å ena sidan det chinesiska och å andra det ariska medvetandet. Andra, såsom t.ex. Wuttke, anvisa Turanismen en ännu lägre plats, endast i historiens försal. Begge dessa åsigter hafva dock icke tillräckligt skäl för sig. Öfverhufvud återfinnes hos hvarje naturfolk ett sträfvande att genom konstlade medel försätta sig i en inspiration, ett tillstånd olikt det vanliga. Bunsen sjelf anför den berusande Somadrycken hos Iranier och deras stamförvandter, samt besvärjelserna och trollformlerna i Zoroasters och Vedornas religion, jemte dylikt hos Greker och Italer.
Oc-h då således någon sådan händelse, som den Herr Montgoinmerie förutsatt, icke lärer, efter nu gällande lagar, kunna inträffa, samt det i öfrigt, på sått flere Herrar Ledamöter redan behagat vttra , och med hvilka jag till alla delar instämmer, skulle medföra de betänkligaste följder, att göra en sådan ändring uti RåttegångsOrdningen, som den Lagutskottet uti dess ifrågavarande Betänkande tillstyrkt, vågar jag till Herr Grefven och LandtMarskolken ödmjukast hemställa, om Den 10 Majt e. m. 311 icke, i öfverensstämmelse med Herr von Harttnansdorffs nyligen yttrade önskan samma Betänkande må anses af pluraliteten bland Högloflige Ridderskapet och Adeln vara afslaget och all fråga om votering således förfalla. Herr Montgommerie: Om emot förmodan icke någon annan inom detta rum skulle instämma i min begäran af votering, så anser jag mig skyldig att afstå derifrån. Då ingen hördes förena sig med Herr Montgommerie uti dess anhållan om votering förklarade Herr Grefven och Landt Mar skalken, att som, efter hvad han tyckt sig finna , den af honom sist framställde proposition till afslag å LagUtskottets ifrågavarande Betänkande, med en betydlig pluralitet af .Xa besvarats, berörde Betänkande, i följd deraf, blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidenj Protocolli O. ff. Lagerheim, 5l2 Den i5 Maji e, mK Thordagen den 15 Maji, Plenum klockan half till 6, eftermiddagen. Herr Gyllenheirn, Eric Guataf % anförda ekrifteligen: (Se Bilagan N:o i.)
Enligt Eders Kongl. Maj:ts Befallning uti Nådig Remiss den 21 sistlidna December åligger det Nummer-Lotteri-Directionen, att i underdånighet sig utlåta öfver hvad Rikets Ständers Revisorers år 1839 afgifne Berättelse om den samma år verkställde granskning af Stats-Verkets och andra af Allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1836 och 1837, innehåller angående Nummer-LotteriInrättningen. Rikets Ständers Revisorer hafva i berörde Berättelse dels anmält, att vid anställd Inventering säkerhets-handlingarne befunnits i behörig ordning, men att medel blifvit utlånte utan Hypothek och endast emot af Directionen, såsom säkre ansedde förbindelser, hvilket Reviscrerne anmärkt såsom en emot vanlig försigtighet vid låns meddelande utur Publike Cassör stridande åtgärd; och dels, beträffande sjelfva Inrättningen af detta Lotteri, i betraktande af dess skadliga inflytelse uti moraliskt hänseende, på den obildade Folk-klassen, samt enär Hazardspel i allmänhet äro uti Författningarne förbjudne, funnit sig böra till Rikets Ständer hemställa, att denna Inrättning må upphöra; hvarvid Revisorerne yttrat deras åsigt, att den Stats-Verket af Nummer-Lotteriet tillkommande Netto Behållning, som för åren 1832 till och med 1837 uppgifves till sammanlagdt belopp af 402,650 R:dr 30 sk. 11 r:st., eller i medeltal 67,108 R:dr 21 sk. 2 r:st. årligen, utgjorde en tillgång, som häldre borde af Rikets Ständer genom besparingar i utgifterne beredas, än påräknas genom bibehållande af en Inrättning, deraf en med Statens värdighet oförenlig inkomst härflyter; och hafva Revisorerne i sammanhang härmed tillstyrkt Rikets Ständer, att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet begära förbud emot all försäljning af utländska Lottsedlar.
Emot hvad Herr Reutersköld sålunda anfört, har blifvit anmärkt, af Herr C. F. Heykensköld ätt då Riksens Ständer iedan vid iSot) års Riksdag vidtagit Reslut om RecognitionsSkogarne, och stadgat, huru dermed förhållas skulle; Och Kongl. Majit i stöd af detta Ständernes .Beslut utgifvit sitt Kådiga Påbud härom, samt i följd häraf, Innehafvare af dylike Lägenheter ingått i verkställighet af de föreskrifter, Författningen derom innehåller; så Vöre Herr Reuterskölds motion om desse Skogars försäljning på Auction obehörig, innan ens detta förut härom af Riksens Ständer Vidtagne, af Kongl. Majit gillade och vid flere Riksdagar utan anmärkning lemnade Beslut blifvit upphäfvil; Varandes för öfrigt denna Motion efter Herr Heykenskölds tanka ett aldeles nytt ämne som icke har något direct sammanhang med Herr von Törnes Memorial, och som efter Mö"* Stats Utskottets Betänk andert. *455 t tionstldens slut inkommit, samt således icke börtie kunna upptagas, ulan alldeles förfalla. Herr C’, G. Heykensköld har äfven ansett. Herr Reuterskölds Motion, såsom för sent inkommen, böra förfalla) samt har för öfrigt, förr att upplysa de misstag, hvaruppå han förmenar Herr Reutersköld hafva grundat sitt Änföran-« de om Helleforss-Verkets skattläggning, anfört en omständelig Berättelse huru härmed tillgådt, och de giunder som dervid blifvit följde, Herr Reutersköld har häremot anfört att enär Herr von Törne uti dess Memorial yrkat, att Skogarne skulle försäljas, äfvensom Herr Friherre Carpelan, att alla Kronan tillhörige Skogar och Allmänningar skulle skattläggas och å allmän Auction säljas? samt han uti sitt Memorial endast föreslagit, huru denna försäljning skulle ske, på det för Staten och Nationen fördelaktigaste sättet; så var hans Motion, såsom föranledd af ett redan upptagit och remitteradt ärende, icke ny, utan endast en utveckling af en redan gjord, hvilket Riksdagsordningen uti 56 §. tydeligen tillålér.
Underdånig Skrifvelse, angående ifrågastäldt anslag till ett i Götheborg inrättadt naturhistoriskt Museum. 16. „ angående anslag af Statsmedlen till en vid Stora Råby i Skåne inrättad räddnings-anstalt för moraliskt vårdslösade barn. 17. „ angående upphäfvande af Rikets Ständers garanti för vissa Hypotheks-föreningars skuldförbindelser. 18. „ i anledning af Landt-Räntmästaren J, E. Bloms m. fl. an sökning om eftergift af 3 års ogulden ränta för Örebro qvarn. 19. „ angående upphäfvande af den Hof-Rätterne lemnade tillå telse att, under serskild omständighet, i dråpmål döma till lottkastning emellan flera anklagade. 20. „ angående ändring i Kongl. Förordningen den 16 Juli 1776, i fråga om straff för enskilde tjenare, m. fl., som försåtligt våldföra husbonde-folket. 21. „ angående afskaffande af extra Länsmän ulan lön. 22. „ i anledning af gjord ansökning om nedsättning i arrendet för hemmanet Neder-Jerfva N:o 2. 23. „ angående f. d. arrendatorn af Rinkeby hemman i Stock holms Län, Kamereraren H. H. Krutmejers ansökning om befrielse från ersättnings-skyldighet. 24. „ angående tillåtelse för Sällskapet till Vexel-undervisningens befremjande att bibehålla den åt Normal-skolan upplåtne Mariae f. d. Bränneri-byggnad. 25. „ angående anslag af allmänna medel till Cathedral-skolan i Lund, i stället för dertill anvisadt klockare-helgon-skyldskorn. 26. „ angående öfverlåtande till Malmö Fattig-arbets-inrättning af Kronans rätt till ett derstädes fallet Dana-arf. 27. „ angående väckt fråga om arfvoden åt Rådhus-Rätterne för behandlingen af Tullmai. 28. „ i anledning af Majoren U. G. von Konows ansökning om åtnjutande af pension. 29. „ angående beräkningen af tractamenten till städernes Magi stratspersoner och borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning. Register.
Maj 1782 meddelade föreskrifter och författningar rörande Judarnes borgerliga rättigheter här i Riket, gå Utskotten nu alt yttra sig öfver samma framställningar; Och då deruti innefattas Ivaline serskilta förslag — det ena — Herr Rosenc/vists •— afseende förbud för Judar att vidare i riket inkomma, samt att besitta fast egendom; det andra — de öfrige Motionärernes — att, med upphäfvande af sednare författningar rörande Judarne, till full kraft och verkan återställa ofvannämnde reglemente af den 27 Maj 1782, finna sig Utskotten jemväl höra öfver hvardera serskildt utlåtande meddela. Vid frågan om förbud för Judar att hädanefter i Riket inkomma, äro flera serskilda omständigheter alt taga i betraktande. Statens raItighet öfver hufvud alt, med afseende å sin egen bestämmelse, ifrån sitt område afhålla vissa främmande stammar eller individer, är i serskilda lagstiftningar erkänd och finnes i det Judiska folkets egna lagar ingalunda förnekad. Den inskränkning, hvilken kan sålunda uppkomma i den enskildes rätt alt begifva sig och vistas hvar han behagar, rättfärdigas af hvarjehanda anledningar, såsom afseendet på statsborgarnes sedlighet, sundhetsförhållanden, fattigförsörjning och dylikt. Dessa anledningar kunna vara af en mera öfvergående eller en mera fortfarande egenskap. Ju mera de äro af sistnämnda beskaffenhet, desto större vigt måste man tillerkänna deni. Yigtigast äro de ulan tvifvel, då de gälla statens enhet. En stat kan vara med hvarjehanda olägenheter inom sina gränsor behäftad och likväl vara stat, men med upphörandet af statens enhet är staten förlorad. I allmänhet måste staterna vara angelägna att få emottaga främlingar i sitt sköte, dels för kortare lid, dels för beständigt, ty staternas inbördes gemenskap är ett bland vilkoren för vinnandet 8 Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande> N:o 54. af deras bestämmelse.
If om lig h^ila uttber ett eller annat becemtium.” 5:o ”$tmtnffone bör man bä framför allt jfona ben omogna ftjfett ocf) ”enbaff taga ben mogna.” 6:0 ”23ortjiffaö äfmen ben mogna, förfför man fä i grunb ftffet ten ”förut ftjfrtf traft, att bet albrig mer fan ber äterjfällaö.” — i3 SDteb anledning af $>rofe(jor hilfon fålunba antagit fåfom Ijufmubfatfer t läran om ftffenö fortplantning och ft(ferierneö Derpå grun* babe mibmaltfjåttanbe, fjor jag uppflättt mifja frågor, å ^toilfa jag begärt lunniga och erfarna perfonerö i ortenö ftoar, fjnulfa oclfå blifmit mebbe* labe. 3^*9 torbe fjär få på ett (lätte rebogöra för få mäl frågorna forn fummarifla innehållet af be berå mebbelabe fmaren. i:fta frågan. 23ör ffllftjTet och (lorftjFet på mifj tib förbjubaö? ©ivar. 0å mpcfet mifjare, forn bet är onefligt, att långft(1en unber minter* månaberna ^oouari, gebruari och SÄortii, närmar ftg lanbet, för att på grunbare matten lägga fin rom, Ijmilfet af ftlTarena fjelfma erfänneö: och att ben få fattabe lott fillén, forn nu i ftörre och minbre mängb atta mintrar fångaö, ej annat är än ungfttt (ej aflingöför). Om nu, forn hitintills (lett, långben unber mintermånaberna fångaS och lottjttten ut* öbeS, få förfminner möjligheten af ett återftättbt ft(le. a:bra frågan. gör huru många år (lutte förbubet gälla? ©ivar.
I nuvarande elfte, men blifvande tionde paragrafen hafva åtskilliga smärre redaktionsförändringar blifvit al Rikets Ständer vidtagna, på sätt förslaget till Taxeunderrättelser utvisar. Rikets Ständer framhärda etc. \ 38 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse JVo 85. TULL-TAXA. att lända till efterrättelse från och nied den Tarif för Införsels-tullen. Qvantitet för Införselstullberäktull ningen. Riksmynt R:dr öre. Absintll; hänföres under Likör. Accordioil; hänföres till Slöjdvaror af sammansatta ämnen. Aether spirituösas oller s. k. Hoffmans droppar; tuli behandlas elior hvad taxan stadgar för art. Bränvin och Sprit. Affall; se Spillning. i Affall vid klädesberedning; se stoft. Agat oarbetad eller arbetad, men oinfattad — lii infattad med gul d eller silfver, väges med infattningen och förtullas såsom den; infattad med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Aiguilletter; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Alabaster, oarbetad, äfvensom arbetad, ej specificerad — Fri Alblimill eller Allilill; hänföres under kemiskt-tekniska preparater. Aloe; hänföres under Apotheksvaror. JFx]jeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 85. 39 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningeu. Riksmynt. R:dr öre. Alllll, alla slag — Fri Ambra — Fri Angelika — Fri Anis 1 skålp. 7 Antimonium (rudum, elier spetsglans och regulus. — Fri Apelsiner
Herr Grefven och Landt-Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Grefve von Schwerin föreslagit , besluta , att Ridderskapet och Adele, sorn icke fann skäl , att med särskild afgift belägga de Bränvins-pannor, hvilka vid de privilegierade Ätticke-Fabrikerne begagnas , likväl ansåg Riksens Ständer böra genom underdånig Skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes fästa Dess Den 10 December f ni. Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten deraf , att någon åtgärd , till förekommande af missbruk utaf de erhållne privilegier, genom Bränvins försäljning > måtte vidtagas. Bifölls. Uppå derefter af Herr Gref ven och Landt* Marskalken gjord proposition , fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Bevillnings-Utskottets Utlåtande i allt öfrigt gilla. Herr Ugglaj Göran Gustaf: Jag anhåller', att ett Protocolls-Utdrag om Höglofl. Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut måtte genast meddelas de öfrige Riks-Stånden , och de inbjudas, att deruti instämma. Herr Grefven oah Landt-Mar skalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln önskade, att de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att uti Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut instämma. Ropades Ja. Föredrogs å nyo och gillades Bevillningsutskottets den 5 dennes under N:o 67 aflåtne , samt den 8 derpåföljde e. m* på bordet lagde, Memorial, om Arfvode för Ofver-Conomissarien D. Ek, som biträdt Utskottet vid Bevillnings-Författningens uppgörande, Upp - Den 10 December e. m. 497 Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets insände Förslag till Riksens Ständers Underdånige Skrivelser till Kongl. Maj:t: N:o 388- I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af en Författning , angående Vattenverk. Angående frågan om Näringsfriheten, samt dermed gemenskap ägande ämnen.