Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru, enligt hvad den underd. förklaringen gifver vid handen, konvoy-kommissariatet åtskilliga gånger, och sednast den 17 Mars sistlidet år, fästat Kongl. Norska regeringens Finans-departements uppmärksamhet på behofvet och billigheten af ett förökadt bidrag från Norrige tili ifrågavarande fond, finner Utskottet likväl, i betraktande af det jemförelsevis alltför ringa belopp, hvarmed samma bidrag hitintills utgått, sig ega anledning tillstyrka Rikets Ständer att, med förnyande af deras förut gjorda begäran, hos, Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det nödiga åtgärder mätte vidtagas för tillvägabringande af en sådan reglering af Norska statens andel i de samfälde kostnaderne för Svenska och Norska handelns skyddande, som med rättvisa och billighet öfverensstämmer. Stats-Utskottets Utåt ande, IS', o 206. 39 Kongl. Krigs-kollegium. Artilleri-afdelningen. § 3o. (1847 års Rev. Ber. pag. 91. Förkl. pag. 338.) Uti räkenskaperne bade blifvit på anslaget ”oförutsedde behof’’ afförde 47 r:dr 37 sk. 8 r:st, utgörande sammanräknade kostnaden för en, med anledning af yppad tvist om underhållet af den så kallade Qvarnbron till Fabriksholmen i Eskilstuna Fristad, år 1844» på stället hållen syn och besigtning; men då ifrågavarande summa bordt, enligt syne-rättens utslag, af Kongl. Maj:t och kronan förskottsvis utbetalas, bade ock, i revisorernes tanka, beloppet rätteligen skolat såsom förskott balaneeras. Då, på sätt Krigs-kollegii förklaring upplyser, frågan om godtgörelse till kronan för någon del af omförmälde kostnad är beroende på vederbörlig domstols pröfning och afgörande, lärer det sålunda anmärkta förbållandet icke för närvarande påkalla något tillgörande å Rikets Ständers sida. § 3i. (1847 års Rev. Ber. pag. 92. Förkl. pag. 34o.)
Bifölls. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad., för sin del, afsade sig alla representations-måltider hos Landtmarskalken? Ropades starka Ja, blandade med Nej. Frih. Boye, Ludv., begärde votering. Gr. Cronhjelm: Jag tror, att vi, genom ett litet tillägg om rättighet att särskildt besluta om soupderne, kunde komma från denna fråga utan votering; ty alla lära vara öfverens att afsäga sig middagarne. Frih. Boye, Ludv.: Jag är förekommen. Med den siste värde talaren instämmer jag fullkomligen i fråga om middagarna; men i afseende på soupeerna begär jag votering, deri jag deltager alldeles ojäfvig, emedan jag aldrig ämnar begagna mig af dem. II. Ex. Hr Gr. och Landtm, förklarade, att frågan om soupeer vid Landtm:s-soire'erne tillhörde nästa punkt, i hvilken det falas om minskning i utgifterne för klubbarne. Frih. Boye, Ludv.: Jag är fullkomligen tillfredsställd med denna förklaring och återkallar min begäran om votering, men förbehåller mig rättighet till votering vid andra punktens företagande. 4S Den 4 Februarii f. m, II. Ex. IIr Gr. och Landtm, förnyade sin sednast gjorda proposition, hvilken bifölls. H. Ex c. Hr Gr. och Landtm, hemställde, att den j andra punkten väckta fråga om minskning af de dryga klubbkostnaderna, såsom varande af allmän beskaifenhet, måtte till Stats-Utsk. remitteras? Bifölls, Gr. Cronhjelm: Jag tager mig friheten anhålla, att de i dag afgifne yttranden må få åtfölja remissen till Statsutskottet. Gr.
Den 4 Oktober. 07 Härvid anmälte sig och yttrade Gr. Lagerbjelke: För att minska proposmes antal afstår jag från mitt särskilda yrkande om rent afslag, och förenar mig med dem, som anhållit om afslag å Utsk:ts förslag och återremiss af frågan, i hvad den postskjutslegau rörer. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, framställde härefter först propos. på bifall till förslaget, dervid svarades nej, sedermera propos. på återremiss deraf, hvartill svarades många ja och nej i blandning, samt slutligen propos. på förslagets ogillande samt återremiss af frågan, i hvad den rörde postskjutslegan, då svaren utföllo med starka ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. Sedan Hr von Koch begärt votering samt R. o. Ad., uppå derom gjord framställning, beslutat att återremiss af förslaget skulle intagas uti kontrapropos:n vid den blifvande voter:n, upsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som vill, att K. o. Ad. skall afslå det af Sammans. Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t uti Mem:t N:o 33 framställda förslag till voter.-propos. samt återremittera ärendet, i hvad detsamma postskjutslegan rörer, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder Utsk:ts förenämnde förslag till voter.- propos., på grund af deremot gjorda anm:r, till Utsk:t återremitteradt. Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 21. Nej — 16. Föredrogs ånyo BankoUtsk:ts d. 28:de sisth Sept. och 3:dje dennes på bordet lagde Mern. N:o 44, i ani. af förre Förvaltaren vid Tumba pappersbruk C. Möllers ansökning om erhållande af årligt understöd från Banken. Gr. Lagerbjelke:
Slutligen hafva äfven till Utskottet öfverlemnats åtskilliga skriftliga intyg, dels af prester och dels af andra allmänt aktade män, utvisande, att personer, som varit i tjenst hos judar, så väl vid fabriker som hemma i deras hus, blifvit i alla afseenden väl behandlade och icke rönt några hinder i uppfyllandet af sina religionsoch andra pligter såsom kristna. 2:o af Herr II. B. Palmeer: hvilken utgått från samma synpunkt som Herr Weern, att nemligen det vore orättvist mot judarne och till men för oss sjelfve, att 1782 års Judereglemente med dervid gjorda obetydliga ändringar och tillägg ännu fortfore att vara gällande. Motionären har ansett frågan om utvidgande af med tidens fordringar öfverensstämmande förändringar deruti vara i så utredt skick, att dess afgörande ej längre borde eller behöfde uppskjutas, men att den, "såsom utgörande ett i allmänna lagstiftningen ingripande ärende, hittills ej blifvit riktigt behandlad, enär Kongl. Maj:t ensam derom beslutat, i stället för att dess afgörande tillhörde Konungen och Rikets Ständer gemensamt. För att säkrast och lättast vinna detta ändamål har motionären, med anledning af det förhållande, att judarne hos Kongl. Maj:t i underdånighet begärt att undfå lika rättigheter med öfriga Svenska medborgare, samt att vederbörande embetsmyndigheters utlåtanden i 8 Allm.
Jemlikt Kongl, kungörelsen den 18 Juli näsll. år, har den i 13 § tulltaxe§ underrättelserna medgifna tullrestitution för segelduk af hampa och lin, samt för packväf af hampa nu mera upphört; och som Utskottet för lin, äfven tiil andra behof än segeldukstillverkning, föreslagit nedsättning i nu gällande införselstull, lärer motsvarande nedsättning i tullrestilutionen för packväf af detta ämne böra föreskrifvas; tillstyrkande Utskottet att tullrestitutionen för 1 stycke packväf af lin till 30 alnars längd må bestämmas till 18 sk. samt att 13 § i öfrigt må med de af nämnde förhållanden påkallade rättelser i redaktionen, Som bilagdq förslag utvisar, varda godkänd. Bih. lill R. De i 17 § vidtagne förändringar stå i oskiljaktigt sammanhang med Utskottets förslag om införselsförbudens upphäfvande; och torde alltså godkännas. Då Utskottet föreslagit tullfri införsel af ved, alla slag, har föreskriften i 18 § om tullfrihet för ved, såsom skeppsbehof, blifvit utesluten. § VI. Frågan om förändradt sätt för de i 19 ^ omförmälda föringsmedlens utgående och användande till pensionsinrattning för Svenska sjöfolket, hvarom Rikets Ständer vid sist!, riksdag till Kongl. Maj:t afläto underdånig skrifvelse, är ännu på Kongl.- Ma j:ts nådiga pröfning beroende; och torde alltså 19 § höra i taxfr-underrättelserna tilis vidare qvarstå; hvarföre Utskottet nu icke tillstyrker annan förändring, än att, till undanrödjande af den tvekan, sorn, enligt Kerr Rosenblads motion, må hafva egt rum, huruvida och lill hvad belopp besättning å fartyg, kommande från aflägsnare orter än Medelhafvet och Levanten, är till föring berättigad, efter ordet »Levanten» må tilläggas: och andra aflägsnare orter S 22.
Således är landshöfdingen den enda farliga mannen i hela orten. Han är äfven nog klok att ej våga sig à la tôte för någon sammansättning. Deremot har man att lita på dess landssekreter Helsén, som är ganska jemn och stadig i sina tänkesätt, och som har mera betydenhet i orten än sjelfva landshöfdingen. Häradshöfdingen Fallsten, en upplyst och rätt-tänkande man, influerar äfven i sin jurisdiction. En mängd af ynglingar, som hunnit en viss grad af upplysning och äro em-ployerade i Hofrätten eller Bergs Collegium samt genom sina kommissioner hafva bekantskaper i orten, vissa prester och några klokare bergsbrukare äro af den kloka och rättsinniga hopen. Med desse lierar jag mig och de försäkra mig att tranquilliteten är säkert bevarad genom den försigtighet, som landshöfdingen är nödsakad att bruka. Fahlun den 13 aug. Gårdagsposten medförde bref ifrån Netzel med befallning att ännu qvardröja här 8 dagar och att observera major P: s steg. Enligt det förra uppskjuter jag min resa till de öfre socknarne, till dess jag hinner erhålla några vigtigare nouveller. från hufvudstaden. Om majorens resa hade jag äran att med Ur Dagens krönika. 12sista post underrätta E. E. Nöjet att se ortens höfding, rar dess enda ändamål. Kanske att dessa herrar deputerade af Nya Gardes officerscorps varit af sina höga principaler anbefalda, att med herr landshöfdingen öfverlägga om bästa medlet att upphjelpa deras instiktares fallna höghet Landsh. Nordin är nog god calculateur för att på entreprenad med dessa herrar söka att återuppbygga A — s tron. Han bör känna sin svaghet i denna orten.
Alan har vidare sagt, att denna comités arbete vore så mycket öfverflödigare, som del icke kunde framlemnas till ett blifvande Consl.Utsk. på annat sätt, än genom en K. proposition. För min del kan jag icke inse detta vara nödvändigt. Då Ständerna emottaga skrifvelse!' från K. M. med begäran alt yttra sig öfver ett eller annat ämne, sä besvara de alltid särskildt en sådan Konungens skrifvelse; likaså hafva Ständerna ofta i önskningsväg vändt sig till Konungen; och då Konungen derå meddelat svar, har Dess nåd. skrifvelse i ämnet alltid blifvit remitterad lill vederbörligt Utsk. Om således R. St. nu hos Konungen anhålla, att K. Al. täcktes nedsätta den ifrågasatta comitéen, och Konungen bifaller denna anhållan, sä synes det mig vara att förvänta, att Konungen kommer alt till Ständerna atbita en nådig skrifvelse, åtföljd af comitéens förslag; och jag skulle icke tro, att remiss derå kan vägras. Frågan om sältet alt behandla detta arbete synes mig dessutom vara en öfverllödig gissning på framtiden, och jag äi ganska förvissad derom, att i händelse vägran af remiss å en sådan K. skrifvelse skulle ifrågasättas, skulle del likväl icke komma att saknas någon riksdagsman, som ålog sig att lill Consl.Utsk. inlemna comitéens arbete såsom sin enskilda motion. Vi hafva under denna riksdag sett, att associationer bildat sig för samma ändamål, och att enskilda personer, för formens skull, aflemnat deras förslag till Const.Utsk. — Man har vidare yttrat, att denna motion borde remitteras till Ekon.Utsk. 2 mom. af 34 § Riksd.Ordn. innehåller likväl: ”Vilja R.
Men då medelbeloppen af varuqvantiteterne i ofvanstående summa äro evalverade efter de i den af R. NH. St. beslutade Tull-Taxa utsatta belopp, bör från denna summa afdragas: g) Tull-lindring för Caffe, Tobak och Socker 223,o44‘ 43. 9. b) DifFerence emellan R. H. St:s Tull-taxebestämmelser och de serskilde, som, i följd af Tractater, ega rum, utgörande en minskning, emot ofvan anförde evalvationsgrund, af . 384>5li:36. 9. c) Medelbelopp af 3 års afkortningar, enligt Tullverkets Räkenskaper 186,624^ 25. 6. d) Drawback för Socker och Tobak 24.958: i5. 4- tillsammans 819,139:20. 4- Återstå 2,767,940: i3. 11. hvilken summa kunde antagas såsom utgörande den årliga minimi-summan, samt medelbeloppet emellan sistnämnde summa och den här förut anförde maximisumman, 3,169,867: i3. r, eller 2,968,903: 37. 6, det belopp, hvartill Utskottet förmodar Tullinkomsten må kunna beräknas uppgå. Utskottet vågar sålunda, i följd af ofvanstående här anförda beräkningar, tillstyrka Rikets Höglofl. Transport 8i4.!>00 alt, i jemn summa, Stora Sjötulls-Bevillningen uti Stats-Verkets Inkomst-beräkning upptages till Två millioner Niohundrade Femliotusende R:dr B:o 2,950,000 Utskottet vågar desto hellre tillstyrka ofvannämnde summas beräknande vid Stats-regleringen, som, om till den i Kongl. Majrts Nådiga Proposition beräknade inkomsten af Tullmedlen 2,55o,ooo: lägges här förut upptagne, vid innevarande Riksdag beslutade ökning, med afdrag af den förhöjda tullen å spirituosa 397,043.'
De fattiges del af qvarlntenskapen efter aflidande personer i allmänhet, der ej denna del är andie Barmhertighets - Inrättningar tillslagen. 3:0 De fattiges andel af Böter och Vitén enligt allmänna Lagen och särskildte Författningar, der ej enahanda förhållande inträffar ; 4:0 Insamlingar genom Fattigbössor och kollekter: och 5:0 Frivilliga afgifter vid lysningar till äktenskap, vid Bröllop, Barnsängsqvinnors förlossning, Barndop, Kyrkogångar, Sjukes tillfrisknande och andra lyckliga händelser, samt vid Dödsfall, Der dessutom andra inkomster blifvit genom särskildte författningar en eller annan Fattigvårds-Inrättning ti Hägde, vare den ock dervid bibehållen, rr.ed undantag likväl af de medel, som grunda sig på ärlig taxering, hvilka hädanefter öfver hela Riket komma att utgå en. ligt de grunder, på det sätt och i den ordning, här nedanföre uti 6, 7 och b §• §. stadgas. När Gåfvor eller Testamenten Fattigvården tillfalla, ställe sig styrelsen till noggran efterrättelse de föreskrifter, sorn gifvarne meddela. Betänkande om Fattigvården i Riket. 139 §• För hvad Fattigvården bekostar till vard och understöd för någon Fattig, Nödlidande eller Behöfvande af 3 Fattigvården rättighet att af honom få ersättning så framt hans vilkor förbättras eller så vidt, vid hans död, hans qvarlåtenskap dertill räcker. Åtnjuter en sådan person något underhåll af allmänna medel, da må Fattigvården detsamma uppbära och till sin ersättning använda så länge han af Fattigvården understödjes, §. 3. Då något 4:de klassens Fattighjon emottages af Fattigvården, för att på dess bekostnad vårdas och underhållas, sedan det varit bevisligen erbudit dess närmaste Slägtingar men desse vägrat detsamma i sådant ändamål emottaga, inträde Fattigvården i full egande rätt till allt hvad hjonet då eger och allt hvad det såsom underhåll af allmänna medel åtnjuter eller framdeles kommer att åtnjuta.
Söi uti mtberbänig ffriftoelfe ben 7 innetoarattbe tnånab IjoS Övongt. 91taj:t antfåttit, att, bereft bet af £>fj leib innetoarattbe Sfiiföbag för Söår bet antagna förftag titt nt; ©trafftag toarbcr af jfoitgl. 93taj:t fåfont tag utfärbabt, Äongt. 9riaj:t täcftcö i fammauBang bermeb fortfara, att i be fatt, bå enligt farffttba författningar bet är fprefterffåpet anBefatbt att mebbeta Betyg ont perfonerö frejb, bermeb attenaft förftåö intpg, ljurutoiba ben ifra» gatoarattbe fterfonett, toib ben tib bå frejbeBetyget ntebbetaS, är genom bomftotö ut» flag, beri äitbriitg ej ffett, bomb ntebBorgertigt förtroenbe förtuftig för atttib etter för toijj tib, t tjtoitfet fiftnätititba fatt Betyget ffatt innefatta utgift, när utflaget Btiftoit gifioet; ffotaube preftBeioiö, font toib afflyttning ur författtling mebbetaö, meb affeettbe å tyrfotuften, innefatta, tjurutoiba ben ifrågatoaranbe fterfoitett bå är titt fötjb af Begånget Brott från betaftigljet i ben petiga natttoarben uteftängb etter enligt ätyrfotagen toarnab att berifrått fig afvälta, etter uitberfaftab fåbatt fyrfotuft, font enligt Äongt. görorbningen ben 21 ättarö 1862 af åtyrfo Sitta j: t, i fråga om Berörba yåfötjb, ättbrabt, etter tneb
den unga Karin Bjerre gick. — Längtan, längtan är tung. »Hör på, du liten tärna. Leker min gosse med gullvagnen sin? Jag lekte med honom gärna men måste möta maken min.» — Längtan, längtan är tung. Den våta, fina sanden kved som ett barn under husfruns sko. Hon gick längs insjöstranden och hann dit hän där trollen bo. — Längtan, längtan är tung. Med handen på sin panna, spanande stod hon på trollhögens krön, den mörka, stolta fru Anna, som glömt sin morgonbön. — Längtan, längtan är tung. »Hör på, du liten tärna. Ser du en lansspets skymta fram? Den blinkar som en stjärna i moln af solbelyst landsvägsdam. — Längtan, längtan är tung. »Jag ser en hjälmkam brinna. Är det min herre och man, som bär den hjälmen?» — »Lätt är att finna det riddaren Anders Stigson är.» — Längtan, längtan är tung. »Hör på, du, Karin Bjerre. Spring som en hind och flyg som en vind att öppna för slottets herre den närmaste lilla trädgårdsgrind.» — Längtan, längtan är tung. Herr Anders Stigson, den stränge, sporrar med lust sin gångare god. Han saknat sin hustru länge. Det bränner hett, hans unga blod. — Längtan, längtan är tung. Det stänker gnistor ur mullen; gångarens hof emot stenarne skär. Han spränger upp för kullen ... Fru Anna fanns ej längre där. — Längtan, längtan är tung. Men alen, klufven vid roten grönskade lika frisk som förr. Och källan, som lekte vid foten dolde att där var trollens dörr. — Sorgen, sorgen är tung. I fyra somrar begråter herr Anders sin maka, i djupaste sorg. Den femte kommer; och åter står bröllop i Thottarnes borg. Och jungfru Ellen, den blida af Braheätt, från Gyllebo hon böjer knä vid hans sida hon lofvar herr Anders sin tro. Och lustigt musiken klingar. Det glimmar ur slottets fönster gladt. Och mången riddare svingar sin käresta rundt i natt. Och mången riddare släcker sin kärleks glöd i eldigt vin. Herr Anders handen räcker åt unga bruden sin. Då hördes plötsligt i salen
Skulle det äfven antagas , att Gäldenären, fastan han efter olyckan fortsatt sin rörelse, ägde rätt att emot äldre Creditorer tillgodoräkna sig den skada han lidit, men deremot ansvara de senare Borgenärer till fullo både med person och egendom, så uppkomme derigenom den största svårighet i utredning och sammanblandning 1 rättigheter. På goda skäl skulle ock rigtigheten af nyssnämnde princip kunna ifrågasättas. Om någon led en olycka, borde han beräkna, hvad inflytande den haft på hans ställning. Funne han sig derigenom utur stånd satt att betala sine Bos - 55» Iag-l. isÅottets Betänkanden genärer, sä vore det hans pligt att till dem afträda sin egendom. Om detta underläts, om Gäl* denären fortsatte sin rörelse och gjorde ny skuld, så ådagalade han såmedelst att han oaktadt olyckan funnit sig i stånd att göra rätt förslg. Obestridligen skulle han då anses hafva eftergifvit sitt anspråk, att, om han framdeles funné sig t tvång att afträda sin egendom, kunna åberopa den förra olyckan. Hans äldre Creditorer komtno i en annan ställning då de nödgades dela tillgången med nya Creditorer, och i allmänhet kunde det tagas för afgjordt, att denna tillgång vore förminskad, och att han således förnärmat Borgenärerne. Man föreställe sigen handlande, sorn genom Sjöskador eller andra olycksfall sage sitt obestånd med hvarje ar tilltaga. I hopp att åter upphjelpa sig fortfore han med sin rörelse, men uppgåfve ändtligen i hopplöshetens Stund lemningarne af sin egendom. Det vore orättvist om han kunde få gå tillbaka med beräkning af sina olyckor, och att dessa skulle gälla emot Borgenärerne i man af tiden för tillkomsten af deras fordringar.
Berättelse för innevarande år, skyndsammeligen måtte till Trycket befordras, hvilket skulle StatsUtskottet tillkännagifvas. S. D. Remitterades Till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : 1:0 Prosten Doctor Stenhammars anförande, i frågan om inställande af Bränvins.tillverk» ningen, a:o Prosten Aspeling Memorial , angåen* de Comministrarnes befriande ifrån deltagande uti Kronoskjuts , 3:0 Comminister Bergegrens Memorial, innehållande det Förslag att äfven för Tjenstehjon inom Hufvudstaden blott en flyttningstid om året må fastställas, Frän Vallöfl Bor gare Ståndet-. S. D. Remitterades till StatsUtskottet i I:o Ett Memorial af Herr L. L. PdeU lerg , angående Eåns beviljande af Allmänna Medel åt Staden Landscrona till Scholsehus byggnad, 2:0 Ett Memorial af bemälte PiksdagsFullmägtig likaledes rörande Låns meddelande åt Landscrona Stad i och för den derstädes verkställde Kyrkobyggnad. Statsoch BancoUt5kot(en s Ett Memorial af Herr N, J. Palmborg, Bihang till Riks-St, Prat, XS17 o-hl S1 SHira tami. M;r jj, ProtobollsZJtdrag. d. 10 Dec, 1817. angående rättighet för Götheborgs och Bohus Läns Innevånare att erhålla Lån i EancoDisconten. BancoUtskottet: I:o Ett Memorial af Herr J. U. Winberg, angående utvidgande af Låne rättigheten uti Banken för Bolag och enskildta Corporationer. a:o Ett Memorial af Herr G. jd. Sjöstedt, angående tillökning af Bankens UtlåningsSummor å Fastigheter. Frun Hedervärda BcndeStåndet. S. X).
Anser den värde ledamoten detta stadgande vara öfverflödigt eller fortfarandet af nuvar. förhållandet likgilltigt? Här sättes i fråga, och det har äfven af en värd talare blifvit yttradt, att det vore särdeles Const.Utsk., genom dess anmärkningsmemorial, och StatsUtsk. genom sina tillgöranden i anslagsfrågor, som gjort det omöjligt att complettera ett Statsråd. Jag får förklara, och tror det vara tid att högt inom Representationen uttala, att detta icke kan, icke får vara förhållandet. Jag kan icke föreställa mig att svårigheten att få ledamöter i ett Statsråd skulle hvila derpå, att ett Const.Utsk. gör anmärkmr emot den förelupna, den föregående förvaltningen. Jag skulle tvertom föreställa mig, och min innerliga öfvertygelse är, att om Const.Utsk. icke utträttat något annat, så har det åtminstone, hvad de efterträdande rådgifvarepersonalerna an gå>-, D e 11 18 November f. m. 131 går, ganska mycket tjenat dero dermed, att det visat, att ett Const.Utsk. en gång kan finnas, sorn granskar handlingarna, och sorn, i följd deraf, lemnar rådgifvarepersonalen något stöd för framställningar af åsigter, som någon gång kunna vara i strid med den mening, som hyses af den maktägande inom Statsrådet. Jag tror således, att det är helt oförtjent, som Utsk. fått uppbära alla de förebråelser, som nu inom detta Hus blifvit detsamma lemnade. Det har icke blifvit sagdt bär, roen har blifvit underförstådt, och det säges för mycket i det allmänna för att icke här böra upptagas, att Ständerne genom deras sätt att behandla anslagsfrågorna nu mera skulle hafva gjort omöjligt att finna någon Statsminister för utrikes ärendena, så länge ministercassans angelägenheter och skulder icke blifvit reglerade. Huru man viii göra detta fattligl för någon förståndig menniska kan jag icke göra för mig begripligt; ty jag kan icke förstå, att man af någon Statsminister kunde fordra, att han skulle ikläda sig de felaktigheter, som af dess företrädare varit begångna.
'Jag til står, jag är icke mägtig , att upplösa denna knut. — Kunde en någorlunda säker controll gifvas emot Tullförsnillning — jag skulle då icke tv^ka ett ögonblick, att lemna mitt, ehuru obetydliga bifall i alla delar till det förslag som nu är uppgifvet. Men så länge detta för mig är problematiskt, tvekar jag att till alla delar instämma uti de åsigter, sorn Betänkandet j detta ämne innefattar. Den Hans Kongl, Majit Uppdragna höga rätt, att stadga reciprocitetet* Stvillnings Vttkottets Betänkanden. 155 grunder för tillåten införsel af varor, synes väl vara rättvis och hämma befarad undervigt i var handel och näringar, men jag fruktar, att dea ej blir tillräcklig, hvarken att förebygga direct införande af varor ifrån Lancier, med hvilka reciprocitet i compaerciella hänseenden ej kan komina i stånd, ty så snart varan gått igenom andra handen skall den ej vidare kunna anses Otillåten — eller att den blir tillräcklig att förekomma Tullförsnillning, så vida ej en Här af Tullbetjente och Strandridare, med öfver och underbefäl , skall å nyo organiseras och besoldas, till föga annan båtnad än, för dem, sjelfva, sorn, liksona glupande ulfvar om dagen gå ut på rof, och om, natten skifta rofvet. Jag vantar och önskar blifva vederlagd i denna enda omständighet, då jag utan ali tve-' kan vill och skall instämma i .det framställda förslaget, som genom sina rena och rigtiga grundsatser, och dessas fria utveckling bereder en hög aktningsfull erkänsla mot de Herrar och Män, hvilka härigenom ådagalagt, lika insigter, söm, patriotiska tänkesätt. Herr Wijkman förenade sig med Herr Wickblad, hvars anförande han anhöll matte få bifo gas Betänkandet till Riksens Höglofl. Ständer. Herr Hammar förbehöll sig att skriftligen, få inkomma med sine anmärkningar. Herr Limnelius uppläste följande skriftliga reservation: 158 Bevillning! Utskottets Bétänkanden.