Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet hade den 5 dennes med - Den 12 October. 151 meddelat öfwer de af Jonas Jonsson frän Östergöthlands Län och Nils Larsson frän Stockholms Län hos Bonde-Ständet ingifne och till Utskottet remitterade Memorialer, angäende sökt ändring i Kongl. Förordningen den 9 Februarii 1802 om Stängsel, skyldigheten, blef berörde Utlätande i allt. gilladt. tst supra. Cx ?rotoLolIo Oabrisl Ollman»., Utdrag af Protokollet, hället hos Bonde Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 12 Oktober 1810» S. D. c8lef Stats-Utffottets, i anledning af Nädig Remitz frän Kongl. Majst, den 9 den. nes afgifne och i gär pä bordet lagde Utlätan. de, angäende tiden för beräknandet af det Re. mitz.lage, i procent, ä Riksgälds-Contoirets mc. del, Landt-Räntmäsiarena bewiljades wid sist hällne Riksdag, wid förnyad föredragning godkändt. Ur supra., 8x ?rotocollo Gabriel Ollman». Utdrag af Protokollet, hället hos Bom de-Ständet wid Urtima Riksdagen t Orebro den 12 Oktober 1810. S. D. föredrogs ä nyo och bifölls Stats. Utffottets' förledne gärdag pä bordet, lagda Utlä. tan - 152 Den 12 October. tande af sanmia dag, öfwer ett af Anders Iönsson frän Bohus Län hos Bonde-Ständet ingttvit och till Utskottet remitteradt Memoria!, angående Hwitfeldtsta Donationen till de Studerande wid Götheborgs Gymnasium; och blef samma Utlätande af Bonde Ständet gilladt. Ut supra. Lx ?roto«ollo Oabrje! Öämsna.
Då emedlertid Utskottet finner sig skyldigt att oförtäckt uttala dess, på öfversigten af det ”hela grundade, opinion, får Utskottet, med ”det sanningsenliga vittnesbörd, att i allmänhet Konungens Rådgifvare och Före”dragande troget och redligt bevakat Con”stitutionens och Lagarnes helgd, Fäder”landets bästa och enskilda Medborgarns ”ratt, vördsamligen underställa detta Be”tänkande Rikets Ständers pröfning, i än”damål tillika af den decharge, hvars egenskap och verkan i 76 §. Riksdagsordningen bestämmas.” Efter denna goda bit, skulle man val böra styrkas i den öfvertygelse, att Utskottet, undantagandes de fem här ofvan gjorda anmärkningarna, alldeles icke funnit någon enda klandervärd åtgärd, vara af Konungens Rådgifvare eller Föredraganderne vidtagen, men huru bedrager man sig icke, om man inbillar sig något sådant. Utskottet har tvärtom upprepat en mängd oriktigheter begängne af Konungens Rådgifvare, antingen i så målto, att StatsRådets Ledamöter och Föredraganderne afstyrkt bifall, der tillstyrkande bordt äga rum, eller ock tillstyrkt bifall, der afstyrkande bordt göras, Den 18 Julii e. m. 33g samt derunder rakt underlåtit, all uppgifva motiver hvarken för det ena eller för det andra, såsom till exempel: Alt icke afstyrkt blifvit, att, tvärtemot 34 §• i RegeringsFormen, ettStatsRåd förordnades, att tillika utöfva ÖfverStåtliå 1 lareEmbetet; icke afstyrkt aulorisation för Landshöfding, att kalla Borgmästare till personlig inställelse å LandsCancelliet; icke afstj^rkt förpligtelse för en viss
Edelbergs Memorial om en Arbets och Correctionshusln. rättning i Malmöhus Län. S. D. Vid förnyad föredragning biföll Hedervärda BondeS.åndet StatsUtskottets afgifna utlåtande öfver Kongl. Majus Nådiga Proposition angående erforderliga kostnader i och för upplåtande af Kungsholms KronoBränneriByggnader till Kurhus för Stockholms Stad och Län. S. D. Vid förnyad föredragning biföll Hedervärda BondeStåndet StatsUtskottets afgilna utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Remiss, uppå StatsCommissarien Widegrens ansökning om förskott på arfvode. S. D. Prof. Utdrag d 2 ^an 1818» 27 S. D. Till StatsUtskotfets, i dess, sedan sista Plenum hvilande, Memorial af den 24 dennes, Gjorda hemställan, att Konungens Nådiga Proposition , angående ETjelmare Slussverks om. byggnad och vidmakthållande, hvilken blifvit till StatsUtskottets handläggning ofverlemnad, äfven måtte, uppå uppgifna skäl, tili BancoUtskotfet reimiteras fann BondeStandet för godt bifalla; hvarom It espe c t. MedStånden , äfvensom Eancooch StatsLhskottcn, skulle vördsamt, och vänligen underrättas. S. D. Vid ytterligare föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, angående Utredningsmän» nens i aflidne RegeringsRådet von Scheveos SterbJ hus ansökning om titbr kommande af en fordran hos StatsVetket , fann BondeStandet, i anseende till dervid förekoinne anmärkningar, för godt , att, med ärendets återförvisning, anmoda StatsUtskot* tet, att med åtskilliga nödiga ansedde upplysningar i ämnet inkomma. Från Högloft.
Då detta beslut närmast öfverensstämmer med, hvad Utskottet förut föreslagit och anser bäst vara, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att antaga Preste-ståndets beslut, sådant det i lag-förslagets § 13 synes. 14:de § har af Ridderskapet och Adelen blifvit så ändrad, att Konungens Befallningshafvande skulle äga på landet, för högst tre år i sender, meddela rättighet till utskänkning af och minut-handel med bränvin; men Preste-ståndet har bifallit Utskottets förslag, endast med den skilnad att utbjudandet på auktion icke skulle ske för ett, utan för tre år i sender. Utskottet föreslår Rikets Stän der att antaga 14:de § med de, i enlighet med Preste-ståndets be slut, vidtagna förändringar, som lag-förslaget utvisar. 15:de § har af Ridderskapet och Adelen erhållit en förändrad lydelse, som samma Stånds beslut om föregående 14 § gjort nödvändig; men då Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka antagande af det beslutet, kan ej heller ändringen i 15:de Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 20. 5 § förordas, och Utskottet, hvars förra förslag till § 15 är af Preste-ståndet gilladt, hemställer, att Rikets Ständer bifalla 15 §, sadan den samma i förra förslaget befinnes. I fräga om 10:de § hafva Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet fattat beslut, och båda olika, angående minimi-beloppet af kanne-tal för minut-handel med och utskänkning af bränvin. I stad har Ridderskapet och Adelen bestämt 800 kannor för den förra, 1,200 för den sednare, på landet 400 för minut-handel, 600 för utskänkning; Preste-ståndet åter har för både minuthandel och utskänkning bestämt 1,000 kannor i stad och 400 på landet.
Uaj:l ielie tinner lämpligt, all na^on 3nIe6ninA lläras mä upjlliomma 611 161^8- tläZens sörlänAancle, vill 1^0NA>. IVlapl lill en annan Hi!i86gZ läla sräZan örn allmän löneeeZIeilnZ so? I^ancll-8lalen8 ljenslemän oell lael^enle an8lä; men lorenar emeillerliil, pä cle ^runcler, kivillia osvan äberopa6e, inlör I^on^I. ä1aj:l Ior6a, proloeoll närmare ulvi8ar, all lölpincle lönelae!opp mä l 8lal uppsö>38: sör Häraä88liiisvarell i Härj6«1a!en8 söAilerl 400: sell söi' I^rovoso^6en i Idelie oell Larl88lroLa I1äracle>8 soA^eil 400: nlösver clera8 redan innellafvancle löner ä8lal; sör l la r ael 8- 8!i r i sv o ren i 8i8lnämncle ll^öAclerl . 400: iivaremol Ilillills vanliga anorclninAar as arsvoclen öl cle886 ljen8lemän ielre vidare 8liulle e^a rum ^ 8aml lör vllerli-^are en I>an8man i ^8lra Härad el 08le>Aö6il:mcl8 I^än, enär del I^än8- mail8-di8lriel, 8om omsallar liela clella Härad, I-iör i 2:ne söidela8 200: Häriemle lorenar I^on»I.
Desse §§. kunna ej i anseende till det särskildta förhållande, som företer sig med Ranquens Eösörepanter, i hela sin vidd tillämpas på Ranquen, och hvad beträffar Rorgens ställande för lyftning i Concourser, så Synes Ranquen, genom ett bestämdt stadgande derifrån böra frikallas, på det frågan derom ej må bero af Sysslotnäns eller Med-Eorgenägers godtfinnande; varande Ranquen förut, ge - Ranco-Utshottcts Betiinkanderit 85 norn Kongl. Brefvet den 20 November 1766, fritagen från skyldigheten, att i Rättegångsmål ställa Borgen för kostnad och skada. 5 Cap. 10 §. Vidkommande Inställelse*-' dag i Concoursmål å Bandet. Då enligt denne §, Borgenärerne, i fall Urtima Ting icke äskas, skola kallas till andra Rättegangsdagen af det Ting, som näst efter 6 månader infaller, är rätta Inställelsedagen icke hos Banquen känd, förrän Tings-Terminerne blifva i Allmänna Tidningarne införde; men dermed dröjes nu understundom och gan. ska ofta så länge, att Tinget redan är börjadt, innan Kungörelsen derom i Tidningarne influtit. Det är således angeläget, att någon viss tid för Tings-Terminernes kungörande i Tidningarne utsattes, i likhet med hvad 2 Gap» 2 §. RättegångsBalken stadgar, i afseende på publication derom inom Häradet. I annat fall förfelas ändamålet med Kongl. Brefvet d. 12 Augusti 1760 och Banquen sättes ur tillfälle alt å Inställelsedagen behörigen låta iakttaga sin rätt. 5 Cap. 11 §• Beträffande särskild kallelse till Inteckningshafvare och veterlige Borgenärer i allmänhet.
SJiaj:t uti nåbig ^royofttion framfiättba förflag, auSufito*ött/ ^emte t)e * örbinarie räntan, få mät h»ab beträffabe ben tn 7. ftttrelfe fig tillbragit feban fifta Otifdbag. 65 (ar bibe^odoö, be minbre bet^bliga eder få fadabe ftnåperfeblar, forn moro beroettbe af markegång, ffuCte/ efter ett på grunb af be näftföres gåenbe tjugu årend ntarfegångar faftflätbt inebelprtd, förroanblad tbeit SRajttö nåbiga ?Propofttion i wiff utön ffiljaftigt förflag, röranbe grunberne ocb fättet för tnarfegångdprifend beftämmanbe; äfroenfont Oiifetd febnaft förfamtabe ©tanber, nteb antebning af kongl. 9)taj:td tid bern, efter meberböranbe räntegifmared, kongl. SÄajttd ocb Slifetd kammar* godegii Röranbe, aflåtna förnpabe nåbiga framjlädning, angåenbe be* ftämmanbe af be fjufnoubperfebtar, Qwilla borbe fåfom räntor fortfaranbe bibet)ådad, ^od Sötigt. SJlajtt i unberbåitigbet anmält bet af Oiifetd ©täuber, för beråd bel, uti betta ämne fattabe beflut, famt SSonbe Uiifdbag jetnroäl beftämt beu orbning, härefter betta ©tånbd bcputerabe mib marfegåugdfättningen ffude bomma att ulfed; få ^ar, efter bet kamtnar*(£odegium bltfwit i fråga om ränteförenllingen ptter
Vid förnyad Föredragning af Statsutskott tets den 5. dennes aflåtne samt den 17. i samr 284 Den 19 Martil. ma Månad eftermiddagen, på bordet lagde svar, i anledning af de hos Hedervärda Bondeötåndet gjorda anmärkningar vid StatsUtskouets den 17. sisdedne Januarii meddelte Utlåtande, öfver RiksdagsFuilmägtigens C. F. Bergs Memorial, innehållande Förslag om allmänna Rrandförsäkringslnräuningens ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fullmäktige i Banquen och RiksgäldsContoiret, fann Ridderskapet och Adeln , att enär Utskottets sistnämnde Ut låtande redan blifvit den 27. sisdedne Januari! af Ridderskapet och Adeln bifallit, U skot. tets ifrågavarande svar nu endast borde läggas till Handlingarne. Anmältes och emottogostvänne Kongl. Maj:ts Öfverste Kammarjunkare , Herr Friherre Eric Reinhold Adelsvärd samt Herr Grefve Carl Gyldenstolpe, hvilka å Kongl. Majrts höga vägnar kallade 53 al Ridderskapet och Adeln, att under Herr Grefvens och LandtMarskalkens anförande klockan 3 i morgon eftermiddag infinna sig på Kongl. Slottet för att vara Kongl. Maj*.t följaktige uti Processionen, vid tillfälle af Högstsalig Hans Maj:t Konung Carl XI11:s Begrafning, med tillkännagifvande derjemte, att för de öfrige Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka icke komma att i Pro-i cessionen deltaga, vore serskildte rum utsedde uti Riddarholtnskyrkan. Herr^Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar Öfverste Kammarjunkare, att Den 19 Martii. 285 till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad , jemte törsäkran om efterkommande af Kongl. Maj.ts Nådiga Befallning.
Raab har i sådant hänseende upplyst oss om beskaffenheten af den flotta, som af vestmakterna begagnades för öfverförande af deras trupper till Krim. Dessa trupper upp - Den 7 Maj f. m. gingo endast till 59,000 man, 2,904 hästar och 133 artilleripjeser. Afståndet från Varna till Eupatoria är ungefär lika långt som det från Helsingfors och Reval till Stockholm, således betydligt kortare än det från Petersburg till Stockholm. Jag känner på siffran förhållandet med denna flotta. Den bestod af 34 linieskepp, 5 fregatter, 50 stora ångare och 267 stora transportfartyg, af hvilka kanske hvart och ett räknade 5 å 600 tons; hela denna transport-flotta skulle således uppgå till emellan 50 ä 60.000 läster. Den Ryska handelsflottan i Baltiska hafvet uppgår, den Finska inberäknad, icke till mera än 64.000 läster och kan af densamma på sin höjd r’:delar antagas vara till hands för truppers öfverförande. Det är således föga sannolikt, att Ryssland skulle kunna till våra kuster på en gång öfverföra mer än 40 å 50,000 man; men under sådana omständigheter är det af vigt, att vi ega en armé tillräckligt stark att möta denna truppstyrka. För att uti sitt förslag komma till ett sådant mål, egde komitén ingen annan utväg än att öka beväringens öfning. Men förökade öfningar för hela beväringen är ej lämpligt, ty dels saknas dertill nödigt befäl och nödig utredning, dels skulle kostnaden för dess tillräckliga öfvande blifva allt för stor, och dels hafva vi ej i första hand behof af en så stor truppmassa. Under krigets lopp hafva vi alltid tillfälle att ytterligare utbilda vår krigsfot. För att emellertid öka den armé, som vi städse måste hafva i beredskap, finnes intet annat medel än att, på sätt K. M:t föreslagit, antingen taga sin tillflykt till det frivilliga anmälandet, eller ock till lottning, såvida det förstnämnda medlet ej finnes för behofvet tillfyllestgörande.
Minnesvården skall resas på Kvidinge Hed i Skåne där Hans Kongl Höghet slutade sina dagar den 28 maj 1810. Vi har anslagit en summa av 10.000 riksdaler. § 7 Statskontorets behov uppgår till 5.474.847 riksdaler 22 skilling 1 runstycke. Vid sammanräkning av inkomsterna från ordinarie ökning av post, tull, stämplade papper och husbehovsbränningen samt bevillning för att fylla statsbristen blir summan 5. Vid reglering av statens utgifter har vissa huvudtitlar undergått förändringar, ökade anslag till Kongl slottets polis, lysoch renhållning, till ved och kol, nya löner för en division i Göta Hovrätt, för en lagman i Skåne samt flera civila tjänstemän, ved och ljus för Kungl Kollegierna, löneförhöjning för militärstaterna, inkvarteringspengar för flottan, livmundering för infanteriet, till gymnasiet och skolverken, till fria konsternas akademi, till tjänstemäns och vederlikars änkor och omyndiga barn, till ljus i kronans hus i huvudstaden, till fångars skjuts och underhåll, till mantalsskrivningsprovisioner, till spinnhusen i landsorten, till allmänna byggnader och reparationer i huvudstaden, till nya arbetsoch förbättringsinrättningar, till pension åt kronprinsens f d lärare bergsrådet Hermelin tillsammans 5.474.847: 22: 1. Följer 94 poster: bl a tryckkostnader, kostnader för upplåtande av Kungsholms kronobränneribyggnader till kurhus för Stockholms stad och län, flera enskilda personers arvoden, understöd för kyrkooch prästgårdsbyggnad i Torneå, enskilda personers pensioner, medel till fullbordande av hamnen i Malmö, Carl XIII: s begravning, kostnad för Carl Johans kröning, medel till att iståndsätta Riddarholmskyrkan, engelsmannen Thomsons försök med ett nytt järnberedningssätt, åtskilliga omständigheter rörande salpetertillverkningen, reglering av postverkets avlöningsstat, kostnaden för deputerade som bevistade kröningen i Norge, kontrollstämpling av guld, silver och tenn, inrättande av arbetsoch förbättringshus i Borgholm och Vadstena, om särskilda anstalter för att hjälpa huvudstadens obemedlade folkklasser att kunna köpa grovt bröd.
N:o 71. 29 1 §. gifver husbonde i stadgandet, att den anses behörig Tjenstehjon försvara, som Tjen: stehjonets arbete eller uppassning behof ver; och som ingen annan synes vara berättigad försvara ett tjenstehjon, än den, hvilken sjelf begagnar det, så borde, till förekommande af förtydningar och sjelfsvåld, i detta afseende , ofvanstående mening ur §:n uteslutas, och redactionen lyda, som följer: ”Att den anses behörig tjenstehjon försvara, som det städslat, och till thy lön ut”fäst, samt dess tjenst nyttjar, och örn dess l'kost och bergning försorg drager.” 3:o. Att hvar och en, som lagligen öfvertygades alt hafva utgifvit försvarssedel för någon, som i hans tjenst ej nyttjas och hans underhåll eller lön ej njuter, borde, i stället för att derföre plikta 3 R:dr 16 sk., på sätt Artikelns 2 §. föreskrifver, hädanelter erlägga 6 R:d 5a sk., och enahanda böter drabba den, som af en slik obehörig lörsvarssedel sig begagnar; hvilket senare bötesbelopp syntes destomera stå i ett lämpligt förhållande till öfrige i Lego-Stadgan inlörde straflbeslämmelser, som utgifvandet af olullständig eller sanningslös Orlofssedel ar, pti 4 Art. 3 §., med samma ansvar förenadt. So Lags. Allm. Besv. o. Otc, Utsk. Ull. N:o 71.'
A. 84. — i fråga om hemmansdelars utaf olika Nummer sammanslående under en rök. XXIV. B, 71. XXVI. A. io5. XXX. E.65. — med vördsam anmälan, rörande Utskottets Utlåtande, i anledning af väckt fråga om BergsTingsRätternes bibehållande i det skick, hvari de nu befinnas, m. m. XXIV. B. 72. A. 84* — rörande yrkad rättighet för Extra Roteringsskyldige, att anställa legning inom Beväringsåldern. XXIV. B. 72. XXX. 37. XXXI. A. 37. XLII. U. 76. XLVIII. A. 227. — i anledning af väckte motioner om förbud emot införsel af Danska Hästar. XXIV. B. 72. XXVI. A. 87. XLII. U. 76. XLVIII. A. 226. — i anledning af väckt fråga om skyldighet för Norrländska Allmogen att vara försedd med bevis, att de varor, som af bemälte Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen gårdsafvel. XXIV. B. 72. XXVI. A. 87. XXXIII. U. 477. XXXVI. A. 23. — i anledning af åtskillige föreslagne åtgärder till lindring i Rustningsbesväret, a3 XXIV, B. 72. XXVI, A. 87. XXXIII. U. 476. XXXVII. E. a73. XXXIX. A. 260.
Hvad Herr von Törne sålunda åberopat till 6tyrka för sin öfvertygelse, nemligen att flere aj Jemtlands Invånare hafva till Hans Majit Konungen inkommit med underdånig anhållan, att intet ajfeende måtte göras på denna Motion, forn mot deras vilja blifvit frnmjläld, torde hvarje opartisk finna icke gälla för ringaste skäl mot Motionär rernas och min tanka, och jag vågar tillägga icke eller till någon ledning eller grund för U<skottens åtgärder eller Kongl. Maj:ts Nådiga afseende, emedan det icke lärer undgå någon upplyst och erfaren granskare, att inse, det rätta värdet af dylika underdåniga skrifvelser, som, likt den ifrågavarande, ingenting upplysa otn sjelfva .Siken, och såledei till intet an - 120 Dm 16 Septemberf. m. nät tjena, och kanske dess Författare icke eller dermed annat ändamål haft, än att leda uppmäksamheten från saken och på dea person, som, under utsmyckadt, något för obsgräasadt loftal, synes deri utgöra egentliga ämnet, åtminstone grundtonen med blott några mer och mindre derifrån aflägsnade variationer. Derefter anför Herr von Törne: att Jemllänningen vid Norr[kci granfen har omkring 4) mit till Herulf and • och tillägger: hvem kan betvifla de fvårigheter, forn mota alt pä fädant af/tänd vidtaga endajl vanliga adminiftrativa åtgärder, forn äligga alla Lane fyr elfer'* Jag g varar den kan betvifla dessa [bärigheter, sorn vet, att man icke bör räkna vägalängden efter den aflägsenhet en och ennan ytterst vid Norrska gränsen boende enskildt perfon, eller hushåll har till Hernösand: I sådant fäll skulle särskildta Läns styrelser erfordras på mångå ställen, bland andra en i ÖjverTorneå} emedan der finnes Nybygge och således några innebyggare, hvilka hafva circa 45 å 50 mil till deras Länestyrelse i Piteå, och af enahanda skäl ett serskildt Militärbefäl, emedan en och annan Soldat der har 30 mil till Compagn iesmligsplatsen.
F. är i det fallet tydlig, lydande sålunda: ”Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter, eller till konungariket Norrige reser, förordne tre ledamöter af Statsrådet, under den ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus, eller ibland Statsrådets ledamöter, serskilt nämner, att föra regeringen i de mål, Konungen föreskrifver. Med de mål, Konungen dä Sjelf afgör, förhälles på del sätt, som 8:de §:n stadgar”. Den 3:dje punkten, rörande Bevärings-manskapets öfningar, är ock af den beskaffenhet att, om anmärkmu varit behörig, hade hon bordt göras efter 106 och icke efter 107 §:n, ty i den åtgärd som vidlogs, saknades icke, på sätt, Hr Lefrén tillräckligen uplyst, nit, skicklighet och drift. Enahanda är förhållandet med 4:de och 5:te punkterna, ang:de det Majoren Åkerstein ådömda suspensiousslraff samt boställsrums uplåtande, åt Depart:s-cheferne. Skulle något klander i sistnämnde hänseende ega rum, så vore det af den orsaken, att kronans hus blifvit obehörigen begagnade. Men åtgärden var deremot i min tanka så nödig och riktig, att hon just bevisar nit och drift hos Den 7 Maj e. m. 339 deni, som henne tillstyrkt, ty i ett land, der embetsmännen i allmänhet äro så ringa aflönade, som i Sverige, der är det nödigare än [i;i andra ställen, att de högste embetsmännen, Dep:ts-cheferne, må vara så litet som möjligt betungade af den tidspillande och kostsamma omsorgen att skaffa sig passande boningar. I samma mån, som det s. k. parlamentariska styrelse-sättet olyckligtvis inritat sig hos oss, i följd hvaraf rådgifvare-personalens omvexling är att för hvarje riksdag befara, blifver det oss mycket nödvändigare, alt för dessa ombylliga embetsman må finnas bostäder, der de kunna taga in, den ena efter den andra, ulan att behöfva ruinera sig genom särskild bosättning i och för sina missa sysslor.
Frölich och Hr Rosenblad förmodar jag, att Engelska Parlamentet och Regeringen Den 12 Mars e. m. 211 snart siola låta ändra detta lands skadliga och onaturliga tullagar; men jag tror icke, att det är skal att, i afvaktan derpå, uppskjuta åtgärder, ledande till Svenska industriens förkofran, och jag linner destornindre auledn. till ett sådant uppskof uti ifrågavar. hänseende, sorn England icke är den enda afsättningsorten för våra trävaror, helst en stor del deraf jemväl, särdeles under de sednare åren, blifvit afsänd till Frankrike. Oberäknadt de norra provinsernas nu var. vanlottade tillstånd, finner jag ett skäl för den yrkade nedsättningen äfven i deras aflägsenhet från de orter, hvarifrån llikets exportartiklar vanligen utgå. Såvida dessa provinser skola kunna täfla med de öfriga i så många hänseenden framför dem gynnade delarna af Riket, anser jag särskilda författningar för dem höra gälla, ehuru jag i allmänhet icke är vän af några undantagslagar. Jag skulle också tro, att sågverksägare i Rikets öfriga provinser icke kunna få något giltigt skäl att klaga öfver beviljandet af den nu föreslagna tull-lindringen för denna Norrlands förnämsta och nästan enda exportartikel. Hr von Törne! Jag är förekommen af de sisla värda talarne och vill blott tillägga, att de norra provinsernas egentliga exportartikel just är trävaror. Skulle frågan om lindring i utförseltullen derå förfalla, så vore ändamålet till stor del förfeladt, ty det är just nämnde fråga, som är hufvudsak. En nedsättning påkallas af det högsta behof. Jag förnyar min begäran om återremiss. Hr von Troil, Emil: Jag har med tillfredsställelse varseblifvit välmeningen hos några ledamöter här för de provinser, jag närmast tillhör, och jag önskade, att den måtte göra sig gällande, då någon verklig fördel för nämnde provinser är i (råga. Jag har inom Utskrn tillhört majoriteten i förevar, fråga. Jag har nemi. ansett ett bifall till motionen komma att förorsaka oreda för samhället, utan fördel för de enskilda.