Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt och enär, å svarande sidan, uppmäksamhet äfven velat fästas derå, att dessa ökade spanmålsanslag blifvit anvisade till utgående af Tredje liufvudtitelns besparingar, hvilka dertill lemnade full tillgång, är å min sida nödigt att erinra, det Rikets Ständers, i Deras förr åberopade skrifvelse af den 6 Oktober 1834, tillkännagifna beslut, angående dispositionen af hufvudtitlarnes besparingar, hvilket beslut, såsom förut är ådagaladt, i allmänhet bör iakttagas, således äfven utgjort laga hinder emot besparingarnes å Tredje hufvudtiteln användande till de ifrågaställa utgifter, hvilka man på ofvan förmälda sätt sökt tillägga egenskapen af bestämda lönanslag pä Stat Enligt sådana grunder, hvilka måtte ådagalägga, att, vid ofvannämnda tillfälle, Rikets Ständers konstitutionella rätt blifvit förbisedd, bör jag äfven till laga påföljd förnya hvad tillförne emot dessa rådgifvande åtgärder är vordet anmärkt. 7:de och 8 :de Punt er na. Till stöd för anmärkningen emot Konungens Rådgifvares den 9 December 1836 gjorda tillstyrkanden, att, oaktadt Rikets Ständer vid näslförutgångna Riksdagen vägrat bifall till de högre anslag, som skulle erfordras till aflöningar dels för Konungens LifGardesRegementen, enligt de för dessa korpser uppgjorda så kallade Interimsstater, och dels för H. K. H. KronPrinsens HussarRegemcnte, en fortfarande tillämpning af Interimsstaterna för förstnämnda Regemente ändock måtte ega rum, och den föreslagna tillökningen för Kronprinsens HussarRegemente likaledes utgå, samt till bägge dessa föregifna behof Tredje liufvudtitelns besparingar anlitas; har jag tillika åberopat Rikets Ständers ofta omförmälda skrifvelse af den 6 Oktober 1834, innehållande under 4:de punkten, ibland annat, Deras beslut, att hufvudtitlarnes besparingar dädanefter icke hugo till några bestämda lönanslag på Stat användas.
Dito Dito angående Löneförbättring för Lärare Staten vid Kongl. Krigs Academien ; saint ProtohollsZJtdrag d. 5 Jan. 1818. 495 1 5:0 Gustaf Olsson fran Vestmanland angående förhöjning i Postskjuts legan. Till Statsoch BancoUtskotten: 1:0 Riksdags Fullmäktiges från Jemtlands .Län samt Hans Nilssons och Hans MickelssoriS från Gefleborgs Län Memorial, angående yrkadt förbud emot införsel och förb.ukande af åtskillige öfverflödsvaror ; och 2:0 Jon Göranssons från Oland angående inväxling af förslitne och skadade smärre Bancooch RiksgäldsSedlar. Till Bevillningä Utskottet; Memorialer af l;o Fullmäktigen i Riksgälds - Contoiret Eric Ericsson fran Örebro Län, angående Be villning å Öfverflöds Artiklar samt afskaffande af de i Bevillnings Förordningen föreskrifne PröfningsCom mittéer. 2:0 Pehr Jonsson från Kronobergs Län, örn jemkning af Rotefrihets afgiften för vissa Hemman; samt 3:0 jf. Rutberg och Eric Mårtberg från Norrbotten, angående den vissa Socknar i nämnde Län affordrade afgift till inrättande af ett Gurhus. Till Banco-Utskottet. Memorialer af Ito Riksdags Fullmäktige fiån VesterNorr* land, angående fördelning emellan samtelige Länen i Riket af rättigheten att i Banken erhålla Fastighets lån. 2;o Anders Olsson, Pehr Nilsson och Eric Larsson från Dalarne, i samma ämne. 49G Protokoll t Utdrag, d. 5 Jan. 18I8. 3:0 Jöran Jönison från Skåne, angående medel till FilialDisconternes upphjelpande m.m. 4:0 Banco - Fullmäktigen Johan Olsson Longberg, angående en allmän befordringsrätt till Commissarie Beställningarne i Pikets Ständers Bank ; samt 5:0 Hans Hansson och Eric Johansson m. fl. från Dalarne, angående Hemmansvärdens antagande såsom grund för beloppet af meddelande Banco-Lån. Till LagUtskottet: Memorialer af : 1 ;o Riksdagsmännen Johan Viklund, från.
Skaran kring dig riixer, Alltsom d11 rider fram mot fiisjestatlen. Se eldarna! Se dar p&amp; alla kiillar, Där brinna glädjeeldar till din irra! Och. v ä g a m till färjestaden, jiiiigf ' ru, De myllra så af folk, a t t man vill tro A t t vägen själf fktt lif och kryper f m t t. Och hör, de hafva. redan lart a t t ropa: * Fredkulla hell! B Hör, orden bäras t ~ d l i g t Emot oss öf~rer alfi~eiis blanka ratten. ' O jungfru, jungfrii, tänk p&amp; hyad du lofvar. Du blef för hänförd. All r å r myckna glädje Har gjort dig allt för hanford. Ack. det syntes Så lätt för dig. Det ha.r viil tyckts dig Ijiifligt Att bära fredens fröjd till vira hyddor. Och iiär de ropte dar p&amp; andra sidan, Så blef du alltför hänförd. Nen vi shgo Dig som e11 angel, rörd af helig ifver, Då du hö11 inne purpurtackte gingarn Och höjde dig i sadeln, sträckte armen Not himmelen och talte. Unga jrngfia. Vi skola alltid, alltid minnas orden. -, S&amp; länge, som jag äger Blod i hjärtat, Så länge, som jag äger ord p&amp; tungan, S&amp; länge skall jag verka fredens verk *, Och har dn snyftade och sade sedan Knappt horbart) ' liksoin anande en fara - .Om e11 ilet sl~n.ll mig b o d a lif .och lyckar. Nej; juiigfrii., tii,nl&lt; nu ej s5 sorgsna tailliar! Lht diim tarm torka, tank p&amp; alinat. - Hiir sitter invid gröna vagalianten E n liten eiism, fattig herclegosse. : Han 81: ful.lt lit s&amp; glad som iligon niman, Och haii vil.1 ge dig, hvacl hail äger bast. Hör livad.
Hos RidderffapeL och Adelns Ledamö, ter innebar denna Författning, en i Swerige förut okänd inskränkning i deras Representations, rätt. Denne rätt kan ej uphora efter nuwarande Lagar, sä länge en Person ej är stild wid Adelstapet. Antingen bör det förklaras, at Adelstapet förloras genom Cesiions-Domen, eller bör Adelstapets rättigheter njutas. Om ibland Högloft. Ridderstapet och A, deln skulle finnas en Person, som dä han ifrat för Sanning och Rätt, blifwitetmäl för en mäld, sam Regerings förföljelser, som ej kunnat böja sig för magtcn utan wagat alt häldre än at wanhedra isig; om samma Person i förtröstan pä Riksens Ständers högtideliga försäkringar förlorat en stor del af fin förmögenhet igenom Realisationen; om under en fortsatt förföljelse, denna Person, utan understöd, och utan utwäg til utkomst, nödgats lita blott pä sin arbetsförmåga; om denna arbets-förmäga ej warit tilräcklig; om hans företag blifwit qwafda, ej blott af förföljarens owilja, men äfwen igenom ett olyckligt krig, som stängt honom bade ifrän sin Fädernebygd och dispositionen af sin Egendom: om här skulle finnas en sädan Person, som af alla desia omständigheter blifwit nöd, gad til en Ccsiivn: borde tvål dä Ridderstapet och Adeln öka hans olycka, nied det nya straffet, at betaga bonom hans Riksdagsmannarätt; borde hans nit för sanningen, hans ifwcr för Den 29 Augusti. 1299 för rättwisan, som warit första anledningen til hans mitzöden, borde wäl de belönas med ett utflutande ifrän det bästa, det ädlaste tilfälle at dem yrka och förswara? Borde, om han äger kunskaper, Ridderffapet och Adeln ffilja dem ifrän sig, derföre at han blifwit ett Mäl för en orattwis förföljelse. Jag anhäller at
Utskottets förslag att ”Frukter och bär, ej specificerade,” andra Frukter och slag än de i bränvin eller ättika inlagda, måtte utan åtskillnad för jordb|!^Cgj!ai^e" och trädfrugter indelas i ”friska” med 36 sk. införselstull per tunna, och ' J’torra” med införsels-afgift af 32 sk. lispundet, hafva Presteoch Borgarestånden gillat; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet härutinnan bibehållit gällande bestämmelser. 76 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 23. Gardiner. Derest sistbemälda 2 Stånd icke vilja, med frånträdande af sitt beslut, instämma i de öfriga Ståndens, lärer följande omröstning böra anställas: 136:o Den, som bifaller Utskottets förslag, alt •”frugter och bär, ej specificerade, ” som icke äro inlagda i bränvin eller ättika, må, utan åtskillnad för jordoch trädfrugler, itulelas i ”friska,” med 36 sk. införsels-tull per tunna, och ”torra” med införsels-afgift af 32 sk. lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålies gällande indelning och tullbestämmelser för nämnde slags frugter och bär ej specificerade, nemligen: Friska, jord-, 36 sk. införselslull per lunna, träd-, 2 r:dr dito dito. Torra, jord-, 30 sk. dito per lispund, träd-, 1 r:dr 12 sk. dito dito. Utskottet hade föreslagit att, ulan förändring i tullbestämmelsen för rubriken ”Gardiner, rull-, af målad bomullsväfnad,” sjelfva rubriken måtte erhålla följande lydelse: Gardiner, rull-j af bomunds, Unneeller hamp-väfnad, målade eller tryckta, hvilket förslag Borgareoch Bondestånden godkändt, men öfriga stånden, under bibehållande af gällande taxa, ogillat.
För öfrigt utbeder jag mig få anföra hvad en utmärkt statsekonom i den välkända Tidskriften Die Gegemvart, J14 häftet, artikeln Das Eisenbahnvvesen, i ämnet yttrar. »Genom uppfinningen af jernbanorna», säger han, »har sjö-transportens förra öfvervälde öfver land-transporten blifvit upphäldt, »och lill och med införandet af ångkraften på fartyg bär väl kunnat minska, men »icke förekomma denna förändring: vattenvägens herravälde är för alltid brutet. »Detta faktum må man dock icke så groft missförstå, som om sjö-transporten vore »gjord öfverflödig: tvertom, genom rörelsens ofantliga tillvext öfverhufvud, mäng»faldigas äfven transporten till sjös, utan att denna drager transporten ifrån farri vägen till lands. Sjöfarten sjelf blir lilligare och mera omfattande, emedan den «både tillför och emoltoger af jernvägarne varumassor, men icke derföre att deri »drager dessa massor ifrån, jernvägarne. Härtill kommer ytterligare den omstän»dighelen, att för särskilda slag af varor passar sjö-transporten bäst, för andra »åter transporten på jernvägarne; roen det säkra är, att de med dessa sednare »förenade stora förmåner försäkra dem hädanefter om en afgjord öfvervigt.» Detta är vetenskapens, på erfarenhetens vittnesbörd stödda, resultat. Utskottets andra hufvudskål är att vägen emellan Stockholm och Göteborg söder om Mälaren blir 3'/> mil kortare, än norr om sjön; men det är ju ett axiom i jernvägs-statisti Leii, och hvilket äfven af Utskottet på andra ställen erkännes, att på en längre jernvägs-slräcka är trafiken mellan båda ändpunkterna långt ifrån den förnämsta, utan den så kallade mellan-trafiken, och blir denna starkast i en viss rigtning, måste denna sednare föredragas, äfven om hela linien derigenom blefve en eller annan mil längre. Den gör på så sätt landet i det hela den 36 Bil. till Siats-Utskottets Utlåtande M 62. största nyttan, och gifver äfven den största inkomsten.
Att följakteligen icke ännu någon recognitions skog kunnat till hemmantal skattläggas, än mindre till Skatte försäljas; äfvensom att blott' några få Bruksägare ännu inkommit med ansökningar om Skatteköp å slika skogar, hvartill dem 6 års tid är öppen lernnad, dock utan att dervid är utsatt, ifrån hvad tid dessa år räknas böra: Att när sådana Skattköp hinna komma till verkställighet Kongl Collegium anser för gifvet, att Skatte* köps skillingarne böra så i dessa som andra Skatteköp insättas för Riksens Ständers RiksgäldsContoirs räkning: Att efter hvad Kongl. Collegium nu kunde erinra sig, ingen enda af de hittills inkomne undersökningar upptagit något öfverskott af skog , som på auction skulle kunna för Kronans räkning till den mestbjudande försäljas; och ändteligen att ännu vissa af dessa undersökningar bero på Kammar-Advocat-FiscalsEmbetets utlåtande, såsom de der hittills icke kunnat öfverses. Stockholm, som ofvan. Efter Kongl. Collegii Befallning Joh. Theod. Hasselqvist. Utdrag 1 i, Den 7 Juli. 76,9 Utdrag af Protocollet, hållet uti Kongh Majits och Rikets Bergs ~ Collegio den 15 Juni 18*5» S, D. Upplästes Hof-Can?lets-Embététs 1 dag till Kongl. Gollégiurn ankomna skrifvelse, hvaruti gifVes tillkänna, det Kongl. Maj:t i Nader1 bifallit Riksens Ständers Stats-Utskotts underdåniga anhållan att ifrån Kongl. Goliegium erhålla nödiga ansedde upplysningar, huruvida, i anledning af Kungl. Förordningen den 4 Febr. 1S11 om användandet af de under Bruk och Berg-Verk Upplåtna recognitions skogar, redan någon del af desamma blifvit till Skatte inköpt® m. rrn Och skulle j 1 anledning häraf, Stats - XJtskottet, genom Protocolls •
I o. IN. ^o/rZ/. /!////:/« ^VKc//A«r K/./-//ric/ss //// /Lc/v/s KZ/Hc/e^ «/r»c76/rc/6 c?/ H//A/- /k//?/./ A6»re-rs«m/ me// /?//«/.8 K/cH/c/e /- c? >8 / ^ / //// /v /" // /rr/ //// A r M////////«-/»6///r///^«^//6.8 Ls^tt/c/sK/rcis/ k?r/v6/r K/oe^/so/M« K/o// e/o-r 7 184!. !!i>8 Xon»!. ^Idjlt lcssvg ?iilcet8 nu snesllmläcle 8t3!>c!er, uti ^nUe^e t!en i N35t!iäne AIuis, i uncjei^äniAilvt »nmelt, !rulu8vlu cle, 5öi'c!er33 cle!. 6 zv.o I lo. Ilesiutst, stt msutsis-pennin^srne, ilrsu oell rner! innevsrsncle är, ej mä erls^s^ss torr, su elie,- sr8 sider; »eli som t(on»I. iVIsj:t st. cletts kiirets 8tsm!e,8 beslut iemost Dess lVädiAS ssnetion, sä ister XonAl.
•— Compagnie, om inrättande af ett, på södra Amerika; Motion, rem, till Ekonomiutskottet, s. 1262, .—, Låne-Contoir, om inrättande af ett, i Götheborg; Kongl. Proposition, rem. till Statsoch Banco-Utskotten, s. 1176, 1179- — —. förhållanden om utvidgade , mellan Sverige och Norrige ; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. i353, Handtverkerier, om Fuskares intrång i; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s, i23i. i4o5 Handt verLs-Reg lern ente, Anmärkningar vid förslaget till ett; rém. till Lagoch Ekonomi-Utskotten, s. i3oo. Hastigheten, angående den äfventyrlig,a, af Kun utskottet, s. 10,23. Hellberg, Stats-Utskottets Betäirkaiiden, rörande Assessor, uterrem. af Bonde-Ståndet, s. i3o3. Hembud, om ändring i Författningen, angåde; Motion, rem. tili Lag-Utskottet, s. iiZ[5. Utskottets Betänkande återrem. af Bonde-Ståndet, s. i3io. Hemman, om Kronans förpantade; Kongl. Proposition, rem. till Stats-Utskottet, s. n33, liö^, 1146. — rörande Preste-, Klockare-, Annexoch Mensal-; Motion, rem. till Stats-Utskottet. s. ii55. >— angående ändring i gru liderne för Skattelösen af; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1275. — egare, angående delning mellan, af Myror, från hvilka Gödnings - ämnen hemtas; Motion, rem. till Ekonomi - Utskottet, s. 1276. — —* rörande befrielse för en del, inom Ramsbergsoch Lindes-Bergslager, från skyldigheten , att till Wedevåg aflemna deras Koltillverkning; Motion, fem. lill Allm.
Ridderskapet och Adeln, Högvördiga PresteStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet godkändt, men af Vällofl. Borgare-Ståndet afslaget; samt att Utskottets utlåtande öfver förslaget till ny kyrkohandbok, hvars antagande Utskottet afstyrkt endast, med undantag för 7 Kap., eller det om enskild skrift enligt Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet till alla delar gilladt; hvaremot Preste-Ståndet slädnät i det beslut, att Rikets Ständer borde i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anmäla, det de funnit ifrågavarande förslag till ny kyrkohandbok böra till bruk i församlingen antagas, likväl med de af Preste-Ståndet uti dess underdåniga skrifvelse den 4 Oktober 1857 föreslagne ändringar; hvilket beslut, enligt ett särskildt, i anledning af Expeditions-Utskottets förfrågan, aflåtet protokolls-utdrag, Slåndet förklarat böra anses gälla jemväl om handboksförslagets 7 Kapitel ensamt för sig, utan afseende derpå, om samma förslag varder i öfrige delar antaget eller icke. — Borgare Ståndet åter har godkänt Utskottets afstyrkande utlåtande Sammans. Lagsamt Allm. Best.- och Ekon.-Utskottels Memorial N:o 10. 41 öfver meranämnde förslag i dess helhet, men ansett, att ett nytt förslag till föreskrift t handboken »om enskild skrift enligt Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855», borde upprättas.
Utskotten hafva suspenderat allt vidare Utlåtande öfver anmärkningar, sorn åsyftade en närmare utveckling af Motioner och Be'änkanden, hvilka i sig sjelfva icke afhandladq annat än halfrnesurer, att deraf frambringa resultater, värdiga att såsom Önsknings-mål till behjertande för Kongl, Maj:t, af trogna och 1Q3 Veu 21 Maji. ypplysfa Undersåtare, i underdånighet framläggas, och såsom prof, att de icke genom bisaker och advocatoriska dissertationer hafva förslöst den tid, sorn var ämnad att afhandla vig4 tigare ämnen och frambringa mognarn frugter öfvérläggningarne, Ofvannämnde förfarande har i Ståndens Plena och hos Utskotten, någon gång förra Riksdags*ne, men i synnerhet denna, ägt rum, emedan man synts tro, att ett Utskott tillhört endast utlåta sig på ett negativt sätt öfver de frågor, hvilkas slutliga resultat det förutsett, eller genom trenne Stånds pluralitet blifvit meddelt. Jag år icke af denna tanka. Utskotten , såsom Representationens Cornmitterade , böra ovilkorligt antingen förklara gjorda anmärkningar olämpliga, samt meddela motiverna till ett sådant Utslag, eller ock gilla dem , eller åtminstone yttra ett bestämdt omdöme deröfver j härigenom skulle vinnas en ledning för kommande Ständers Itogare öfvervägande och beslut i flera vigtiga frågor. Om trenne Stånd förhastadt afgöra ett amne i brist på sakkunnige, och såsom liggande utom spheron af deras egentliga yrken} skall ett fjerde RiksStånd , hvilket helsst det må vara, som med den sanna upplysningens lugn och erfarenhetens stadga begrundar hvad beslut det går att taga, blifva utestängdt ifrån all sort verkan af dess större urskilliiing och .forskning att uppnå det rätta.
R:dr 30 öre för hvarje mil, men i motsatt fall fastställas till 1 R:dr 25 öre för milen, än äfven anhålla, det Kongl. Maj.t måtte låta tillse att, der krigsrätls-sammanträden vid andra tillfällen än under mötestiderna eller inom garnisonsort finnas nödige, de måtte med minsta möjliga kostnad anordnas.» Uti denna Reservation hafva instämt: Grefvarne Cronstedt, Fr. och Piper, Ch. E., Herrar Leyonancker, F. W.. von Francken, G. W., Sandels, L. G., Blomstedt, Reinh., Wrangel, E. F, och af Dahlström. Jacob, Professoren Selander, Domprosten Sundberg, Doktorerne Arrhenius och Forssell samt Prosten Ljunggren; Och hafva Herr Skogman, C., samt Biskop Annerstedt och Doktor Gumcelius anmält, att de icke varit närvarande i Utskottet när beslut i denna fråga fattades. N:o 195. Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Oktober 1863, kl 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, i fråga om de lill åtskilliga sladsslcolor inom Lunds Stift äfvensom Hallands Län utgående klockare-pensioner samt landlgillen af klockarebol. (U. A.) På sätt det högstberörda nådiga Proposition, M 80, vidfogade Statsråds-protokoll innehåller, hade — sedan med anledning dels af Kammar-kollegii, uti underdåBih. till IL St. Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 7 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande JYi 195. nigt utlåtande den 17 December 1855, angående Helgonskyld#», till vissa sladsskolor inom Lunds stift, gjorda hemställan om upphörande af den till åtskilliga skolor i samma stift utgående afgift under namn af klockarepensioner, dels ock af en utaf P. H, Hansson, H.
Herr Grefve Posse på Bergqvara har anskaffat en tjur och en qviga al korthornad race, och så långt tillgången medgifvit har den blifvit i orten kringspridd. — Derest staten kunde underlätta företaget, skulle säkert mången landtman vara hugad att förskaffa och till allmänt gagn underhålla sådan förbättrad boskapsrace, som för denna ort ansågs lämplig. Htislafiieln i Länet är af ingen betydenhet. Säd kan föga beslås i en sädesfatlig provins och likväl hörer den lill hästens dagliga spis, om han skall trifvas. Småländska bonden sköter ej sin häst väl, hvarföre denne merendels är modstulen. Man har ock rätteligen anmärkt, att, oaktadt brist på 7 både dugliga och större hästar, är dock eli helt kavalleriregemente förlagdt i Småland. Från Flyinge stuteri har nästan årligen flere hingstar varit stationerade på åtskilliga ställen inom Länet, i ändamål att upphjelpa racen, men enligt insände språngsedlar hafva högst 1'å föl efter dem fallit; och jag har derföre ej ansett mödan värdi att, lill förlust för både staten och enskilda, vidare reqvirera deraf, — hvaremot jag, på grund jemväl af Hushållnings-Sällskapels derom yttrade önskan, hos Chefen för Slulerislyrelsen väckt framställning derom, alt vissa premier kunde anslås åt dem, som förskaffade sig och till ortens nytta underhölle starka beskällare, helst af INorsk race, och som kunde styrka, att minst tjugu föl under året efter hvardera fallit; men sorn jag till svar erhållit, att Styrelsen icke för sådant ändamål egde disponera medel, så lärer hästafvelns förädling och förbättring inom Länet tills vidare få höra lill de fromma önskningarne. Fårafveln har i Kronobergs Län icke kunnat blifva en så lönande näling, som på många andra orter i Riket: -— orsaken dertill är flerfaldig.
Och det är ej blott en redbart studerad bild; den återkallar hela stämningen af en af dessa försommardagar, då timmarna tyckas stå stilla likasom molnen, och det är ännu morgon långt fram på dagen. Himlen, ljusnande i söder och full af präktiga moln, är vackert gjord, reflexerna i vattnet riktiga. Deremot skulle man för öfrigt önska en annan vattenbehaudling. Afven Göteborgs skärgård har funnit sin skildrare. Olof Jernberg har med mycken frisk, luftig poesi, med god sammanhållning och en äkta marinmålares lätta, säkra hand, när det gäller vatten och saltsjöluft, återgifvit en af dessa halfl beslöjade sommardagar i skärgården, då solsken och solrök spela i hvarandra öfver det rörliga vattnet, skuggor och dagrar flyga öfver skären, luften är full af undertryckt musik och lefnadsfriska rytmer. Nedanför Jernberg hängde Hermelins » I björkhagen », ett motiv från Sörmland, må-ludt med en fraicheur, som vore det af en helt ung friluftsmålare, som helt oförmodadt kommit ut i en björkhage och » upptäckt » skönheten af de blå förtoningarna och silfver-aktiga ljusen mellan den späda grönskan. Strax bredvid hade vi Flodmayis vårlandskap. Det afbildar en ekhage en tidig vårdag, då träden, utom en eller annan hägg, ännu stå bara, men den sumpiga gräsmattan glänser som sammet i solskenet. Således ett nytt motiv — fast gammalt som naturskönheten sjelf. Det är uppfattadt med en liflig, klar blick och måladt med en delvis redan ypperlig teknik, t. ex. i behandlingen af gräsmattan och träsket, de skarpa ljusen och bestämda skuggorna. Fin och säker är äfven den ljusa luften mellan träden, hela taflan präglad af en personlighet Intressant är att jemföra den med Kreugeis » Sommardag », denna framförallt personliga duk. Här är det en innerlig, känslig, lyriskt stämd konstnärspersonlighet, som varit ett godt medium för att uppfatta och återgifva beståndsdelen af en dishet sommardag vid stranden och den rika färgharmonien af julihimlens återspegling i vattnet Vidare funnos i samma sal en stämningsfull afton af Rosenberg, ett motiv från Visby af Oegerfelt och ett motiv från Porla af Lindström.
Men skeppet var då allaredo midt på hafvet, och led plats i vågene; förty vädret var emot. Men i den fjerde väktene om natten kom Jesus till dem, gångandes på hafvet. Och när Lärjungarna sågo honom gå på hafvet, vordo de förfärade och sade: Det är ett spökelse; och ropade af räddhåga. Men Jesus talade dem straxt till, och sade: Varer vid ett godt mod; det är jag, varer icke förfärade. Då svarade honom Petrus, och sade: Herre, äret du, så bjud mig komma till dig uppå vattnet. Då sade han: Kom. När Petrus då steg utaf skeppet, begynte han gå på vattnet, att han skulle komma till Jesum. Men när han såg att vädret var starkt, vardt han förfärad; och som han begynte sjunka, ropade han, och sade: Herre, hjelp mig. Och straxt räckte Jesus ut handena, och fattade uti honom, och sade till honom: O du klentrogne, hvi tviflade du? Och när de voro inkomne i skeppet, stillade vädret sig. Men de som voro i skeppet gingo fram, och tillbådo honom, och sade: Visserliga äst du Guds Son. Och när de voro öfverfarne, kommo de uti det landet Genesaret. Och när folket dersammastäds förnummo honom, sände de båd i hela landet deromkring, och hade alla sjuka till honom; Och bådo honom, att de måtte allenast taga på hans klädafåll; och de, som togo deruppå, blefvo alle helbregda. Då kommo till Jesum de Skriftlärde, och de Phariseer af Jerusalem, och sade: Hvi bryta dina Lärjungar de äldstas stadgar? Förty de två intet sina händer, när de skola äta bröd. Han svarade, och sade till dem: Hvi bryten ock I Guds bud, för edra stadgars skull? Ty Gud hafver budit, och sagt: Du skall ära fader och moder; och hvilken som bannar fader eller moder, han skall döden dö. Men I sägen: Hvar och en må säga till fader eller moder: Det är allt Gudi gifvet, som du skulle få af mig, dig till nytto.