Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Hammar [kjöld, Lorenzo: Jag anhåller så mycket mera att få förena mig med Grefve von Schwerins afstyrkande som, utom det att Upsala Academie är den rikaste possessionat i Sverige, vi böra erinra oss, att Kongl. Maj:t af egne medel för Bibliotheksbyggnaden skänkt 30,000 R:dr Banco, enligt ett uti allmänna Tidningarne meddeladt nådigt löfte. När Academien har fått så mycket, och dertill äger så betydliga egna tillgångar, är det för mycket att begära mera» Herr von Hartmansdorff, Angnfh Det förundrar mig högeligen, att tvänne litterateurer Den 28 Junii f ni. 617 talat emot ett lånebiträde åt vårt första Lärosäte. Det är möjligt att byggnaden kunnat undvikas och att en lämpligare utväg kunnat finnas genom erhållande och inredande af rum för Academiens Boksamlingar på Upsala Slott. Men den tid då företaget skulle begynnas är redan förbi, byggnaden påbörjad och verskstäiligheten till en del utförd. Att Kongl. Maj:t af egne medel skänkt 30,000 R:dr till detta ändamål, bör ej vara ett skäl att låta företaget förfalla, och låta penningarne vara bortkastade. Snarare synas då Riksens Ständer böra understödja arbetet. Den ena af de värde Ledamöterne har sjelf erkänt, att de begärdte 50,000 R:dr äro ett ringa bidrag; hvarföre 6kulle de då icke beviljas? De äro för öfrigt icke begärte till skänks, utan emot 3 procents ränta och 2 procents afbetalning på capitalst. Man bör ej säga, att de användas till ett inproductift företag, så vida man ej vill anse befrämjandet af medlen till vettenskaplig bildning hos Nationen såsom inproductift. Det är ej blott den materiella verksamheten, utan äfven den intellectuella , som i samhället bör vårdas ty intet kan göras med framgång, utan förstånd. Att förslaget kommer ifrån Regeringen och icke ifrån enskilte är ej ett skäl att sätta sig deremot. Förut har man klandrat, att Regeringen icke framställt förslag; nu anses det orätt att de icke blifvit gjorda af enskildt Riksdagsman.
Föredrogos ånyo och bi föllos följande Allmänna Besvärs-och Oeconomi -Utskottets Betänkanden; N:o 45, i anledning af väckt fråga om uttryckligt stadgande derom, alt mäldegare ej må anses pligtige, att lill mjölnares biträde hålla folk vid qvarnen under förmaluingstideu; N:o 49> i anledning af väckt fråga, om frälsehemmans skyldighet, alt utgöra Kronobrefbäring; N:o 5o, i anledning af väckt fråga om ny organisation af HushållsSällskapen; och N:o 5c, i anledning af väckt motion, om afskalFande af Extra Länsmän i Bleki S. 1). Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets Memorial N:o 6, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o 3, angående Herr E, Lofflers motion, om brä.nvinsbränningens inställande, fattade Ståndet del beslut, att vid förrbcrörde Betänkande N:o 3 låta bero. S. D. Efter förnyad föredragning, afslogs BevillningsUtskottets Betänkande N:o 7, i anledning af Herr Nordenankars, Gustaf, motion, om stadgande af böter för uleblifvande Irån andra kronouppbördstäinman. S. D. Föredrogos ånyo BancoUtskottets följande Betänkanden: N:o 9, i anledning af så väl ifrån Höglofi. Ridderskapet och Adeln erhållen återremiss å Utskottets under Nto 4 afgifna Memorial, angående Prof. Utdr, d. 10 Maji i$3\. liifordradt categoriskt svar i fråga om Silfverutvexlingen, som ork elt af Grefve von Schwerin afgifvefc anförande, rörande anmaning till BancoUlskotlet, atl skyndsamligen inkomma med Utlåtande, angående vexlingstideus utsättande till den i instundande Julii; Lades till handlingarne. och JN':o 10: rörande Herr fVedbergs frun Vällofl.
Oaktadt detta, har Ulskottet icke tvekat, att nu ställa sig fram för den bestämda åsigt, att hemmanen tillhöra kyrkorna; och detta i trots af de hundraåriga anteckningar i Lunds Landabok och alla Hallands Jordeböcker, att endast Landtgillet, eller, såsom det ock der kallas, ”smörräntan", till större eller mindre del tillkommer kyrkan eller presten: anteckningar, som ju under hela denna tid varit alldeles onödiga och ända målslösa, om hem - manen tillhört desse. Skulle nu denna åsigt godkännas, ber jag att få fästa Riksståndens uppmärksamhet derpå, att derigenom underkännes allt hvad såväl Rikets Ständer förut, efter fullständiga utredningar af Konungens Befallningshafvande i länet, Kongl. Kammar-kollegium, Stats-Utskotten vid 1840 och 1844 års Riksdagar, godkänt och beslutat; utan äfven hvad Kongl. Maj:t sjelf vid sistnämnde riksdag i sin då afgifna proposition åsyftade.
Al annan person inom socknen, utan sjelfbestånd och i behof att njuta lagligt försvar af annan, aflemnas till fattigstyrelsens förvaltning, efter de för sparbankerna fastställda grunder, äro af tjenstehjon och torpare minst 8 sk. B:co i månaden, derför husbonden ansvarar, och af de öfriga minst i sk. B:co för hvarje dag, de mot lega arbetat, hvarför den ansvarar, som mot lega användt hjonet. Afflyttar sådan person från socknen och blifver annorstädes utan protest mantalsskrifven, är den berättigad att återfå de insatta medlen, jemte derå upplupna räntor. Lag samma vare för dem, som inom socknen förvärfva sjelfbestånd; och åligger styrelsen för förvaltningen af dessa medel den ansvarighet, som i näst föregående § säges. §. Yppas inom fattigstyrelsen, vid der förekommande mål, skiljaktiga meningar, anställes omröstning, dervid, i händelse af lika röstantal för de olika meningarna, den vare gällande, som af ordföranden biträdes. §. I medlet af Mars, Juli och Dec. månader skall fattigstyrelsen sammanträda, efter derom minst i4 dagar förut utfärdad kungörelse, samt dess emellan till extra sammankomster, så ofta ordföranden derom kallelse utfärdar. Vid de ordinarie sammankomsterna åligger föreståndarne att hvar för sin rote eller fjerding uppgifva de förändringar, som med fattighjonen inträffat, jemte hvad som förekommit för indragning, förökning eller minskning i någons underhåll. Förslag uppgöres öfver det belopp i spannmål och penningar, som till fattighjonens underhåll erfordras, räknadt till nästa ordinarie sammanträde. Redovisning, efter af församlingsboerna faststäldt formulär, aflägges såväl för uppbörd som utdelning, och vid hvarje års sista ordinarie sammankomst afslutas räkenskaperna, för att i början af nästpåföljande år å allmän sockenstämma till granskning aflemnas. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna ho» H ö g 1 o f 1 i g e Riddcrskapet och Adeln, vid Urtima Rik sdagen i Stockholm, Aren 1854 och 1855. Adertonde Häftet. STOCKHOLM.
hvarigenom afgifterna komma i någorlunda öfverensstämmelse med de i norska tulltarifen stadgade, nemligen å förra slaget 8 sk. 10 rst och å det senare 26 sk. 6 rst per lispund; för papp, derå tullen i Norrige utgör 5 rst, från 1 sk. till 6 rst skålpundet; för qvicksilfver från 7 till 4 sk. skålpundet; för salmiak från 3 till 2 sk. skålpundet, eller till nära likhet med den i Norrige gällande afgiften 1 sk. 10 rst; för salpetersyra och skedvatten, i Norrige åsatt 1 sk. 4 rst införselstull, från 3 sk. till 1 sk. 6 rst skålpundet; för silke, färgadt, från 2 till 1 r:dr skålpundet; för stearin från 6 lill 3 sk. skålpundet; för stenkolstjära, från 36 till 32 sk. tunnan, eller lika med den i Norrige derå bestämda tull; för stål, som nu är specificeradt i gjutstål med 2 r:dr, i grafstål med 5 r:dr, och i andra slag med 5 r:dr tull per 100 skålpund stapelstadsvigt, men hvilka särskilta klasser lämpligen synas kunna inbegripas under den allmänna rubriken stål, alla slag, på sätt i norska tulltarifen äger rum, samt dervid åsätBtk. till R. St. Hleckslagarcarbeten, ej specificerade. 26 Kongl. Maj:ts Nåd.
Nej, men jag rår inte för det är som om något i min natur uppreste sig mot ALLAND. mot hvad? LOUISE. Mot det. ALLAND. Hvad vill det säga? LOUISE. Jag kan inte förklara det det är jag menar: att tala om kärlek och inte ge den för lifvet hu! ALLAND. Jag talar aldrig om kärlek. När den fins, lyser den ur mina ögon, strömmar den fram ur mitt väsen. Du vill ha ord och försäkringar. Du vill att jag skall svära vid himmelens stjernor att älska dig evigt. LOUISE. Nej! Det behöfdes inga eder uppsåtet den redliga viljan vore nog. ALLAND. Jag har det starkaste uppsåt att lefva, den redligaste vilja att klänga mig fast till lifvet men jag förmår icke lägga en sekund till dess längd. Så är det också med kärleken. LOUISE. Du förstår mig inte. ALLAND. Så säga ni kvinnor alltid Nå det är möjligt, att så är. LOUISE. Låt oss tala om något annat låt allt vara som förr. ALLAND. Jag kan icke hyckla. Mellan oss blir det aldrig som förr. Antingen mer eller mindre. Det är du som afgör. LOUISE. Utan din vänskap kan jag inte lefva. ALLAND. Sjelfbedrägeri! Kvinnor ljuga bort allting. ^Tar sin hatt.^ Men du måste välja nu. LOUISE bedjande. Stanna ännu en stund! Gå inte! ALLAND. Se icke så högtidlig ut. Jag skall gerna stanna, om ni så vill. Men det blir bara pinsamt för oss båda. Han sätter sig och lägger bort hatten; betraktar under tystnad hennes minspel och säger i dämpad ton Det är icke mot mig, du kämpar; det är mot dig sjelf. Se hur förkonstlingen klämmer sina händer kring naturens strupe, för att förkväfva den! Jag bara ser på; jag skall icke röra ett finger. LOUISE knäpper ihop händerna. Inte så bitter! Var god! Tala till mig som förr säg någonting. ALLAND. Hvad skall jag tala om? ^Då Louise icke svarar, fortsätter han i konversationston^ Jag skall berätta er en historia. Sätt er der; var icke rädd. Jag söker aldrig tillskansa mig, hvad man icke ger frivilligt. Ni kunde resa med mig jorden rundt utan risk.
RYTTMÄSTARN. LAURA. Underligt är det, men det är väl derför att Ja och nej! LAURA. att du kan afskeda mig och sedan få bli ensam de snarorna. Jag tror att du önskar få skuld på mig, så herre öfver barnet. Men mig fångar du inte med RYTTMÄSTARN. barn om jag finge visshet om din skuld. LAURA. Tror du att jag vill åtaga mig en annans ser jag att du ljög nyss, då du gaf mig din förlåtelse i förväg. Nej det är jag öfvertygad om, och derför in RYTTMÄSTARN (stiger upp). står ju inte hvad jag säger. Om barnet icke är Laura, rädda mig och mitt förstånd. Du för FADREN. mitt så har jag inga rättigheter och vill inga ha öfver det, och det är ju endast det du vill. Icke så? Kanske det är mera du vill, annat? Du vill försörjare? ha magten öfver barnet, men ha mig qvar som lif och död rört annat än magten? Magten, ja. Hvad har hela denna strid på LAURA. var barnet mitt lif efter detta. Det var min evighetstanke, och kanske den enda som har någon är mitt lif afklippt. För mig som icke tror på ett kommande lif RYTTMÄSTARN. motsvarighet i verkligheten. Tar du bort den, så LAURA. Hvarför skildes vi inte i tid? RYTTMÄSTARN. en kedja. Och hur blef det? Hur? Jag har aldrig Derför att barnet band oss; men bandet blef tänkt öfver denna sak, men nu stiger minnet upp, anklagande, dömande kanske. Vi hade varit gifta i två år och hade inga barn, du vet bäst hvarför Jag föll sjuk och låg för döden. I en feberfri stund hör jag röster utanför i salongen. Det var du och advokaten som talade om min förmögenhet, som jag då ännu egde. Han förklarar att du ingenting kan få ärfva, efter som vi icke hade några barn, och han frågar dig om du var i grossess. Hvad fick ett barn. Hvem är fadren? Du! du svarade hörde jag ej. Jag tillfrisknade, och vi LAURA. ANDRA AKTEN. Nej, det är inte jag!
Gjutgodset hade väl till det masta blifvit utfördt och pannorne till Machinerne i det för desamma upförda Huset inmurade samt upsättningen af de till Engelska AngMachinen hörande pjeser, som på stället funnos, äfven verkställd; men vidare var härmed icke avancerat. Engelska Machineri blef dock sednare på hösten färdig och jemte den gamla AngMachinen i gång satt till utrönande af deras verkan. Wattnet var denna tid högt stigit i Mälaren, så att pumpningen derigenom försvårades; men af den effed som desse bägge Machiner åstadkom, hämtades likväl anledning till den förmodan, att med de 2:ne ytterligare Machiner StätsUtsJiottets BetanAanden■ 335 Skulle tillräcklig kraft erhållas att undanhålla vattnet för Slussens upmurande från botten. Sistnämnde 2:ne Machiner blefvo först mot våren detta år färdige och upsatte, så att Prof-pumpningen med alla 4 Machinerne icke kunde förr än emot slutet af April Månad företagas. Af det under denna Prof-pumpning förda Protocoll inhämtas förloppet deraf, nemligen, att vattuminskningen icke kunde drifvas längre än till 17 fots djup, och att man således icke kunde komma till botten af Canalen. Detta oförmoda o de resultat af den genom AngMachinerne för O O väntade verkan till vattnets upfordrande utur Canalen för Slussanläggningen å torr botten, satte Direöionen i nya bekymmer; och Direöionen fann annan utväg icke vara för handen, än att för tillvägabringandet af Slussbyggnaden, göra yttersta försöket, nemligen, att bygga densamma uti Piårn; då genom AngMachinerne vattnet till något visst djup borde med säkerhet kunna från Slussrummet undanhållas; försöket i förhållande dertill ock borde inrättas med skälig förhoppning att deruti lyckas. I detta afseende fogades genast anstalt om upköpande af de i sådant ändamål ytterligare erforderlige Bjelkar, Plankor och Bräder m. fl. Materiälier; och hade
Man tror att det är en politisk nödvändighet, att, på s-ätt sorn nu?sker, bibringa ali - io6 Lag-Utskottets Betänkanden. mänheten kunskap om de författningar, som skola efterlefvas, inan fruktar att en förändring kunde åstadkomma rubbning i de allmänna ärendernas gång, och att derigenom oordningar skulle beredas af svårare beskaffenhet, än dem man vill förekomma. Skall då, det heliga, det eviga, det Gudomliga, subordinera under det verldsliga, det timliga, det menskliga: är det hutvudändamålet med våra religiösa sammankomster, att meddela underrättelser om politiska eller oeconomiska författningars innehåll, och böra dessa författningar promulgeras på uppbyggeisens bekostnad? Då blifver Religionen, med alla sina heliga öfningar, icke annat än ett potiskt band, nyttigt att leda och tygla den stora tanklösa hopen; den blifver, scm ett stort snille nyligen har sagt, icke annat än ett supplement till Policen. Men så är det icke , så kan det icke vara. Vi lefva icke mera i den tid, då dylika tänkesätt hyllades af dem, som kallade sig upplysta. Man börjar inse, att Religionen är menniskans vigtigaste angelägenhet, man börjar åter tro, att det är Religionen, som säkrast bereder lydnad och efterföljd åt de borgerliga lagarna, och att det således, för sjelfva dessa lagars kraft, är af högsta vigt att, hos folket upplifva, underhålla och befästa de Religiösa känslorne och det himmelska sinnet. Allt som på något sätt motarbetar detta ändamål, som åstadkommer ljumhet och kallsinnig, het för Religionens heliga öfningar, som försvagar andakten och hindrar uppbyggeisen, leder förr eller sednare till oordriingar i borger - ■Lag-Utskottets Betänkanden. 107 ligt afseende, som genom inga politie-Författningar elier strafflagar kunna förekornrnas. Desse olägenheter kunna blifva af betänkligare beskaffenhet ärr alla de, som man fruktar skola inträffa om den föreslagne Förändringen med författningars uppläsning under Gudstjensten blefve antagen.
Anslag till bombkanoner 33,700: » » dockbyggnaden i Carlskrona 88,360: » » gevärs anskaffande och förändring 30,000: » » anskaffande af stenkolslager 10,000: » » liqviderande af krigs-kollegii fortifikations-afdelnings skuld i anledning af köpet om en stallbyggnad i Ystad 2,223:15. 6. » » liqviderande af bristen i löue-anslaget för biskopen på Gottland 1,373: 40.11. » » liqviderande af kostnader för 1841 års riksrätt 2,371: 32. — » » reparation af Wadstena slott 8,000: » b restitution af ministerstatens erlagde bevillning för af norska statsverket uppburen aflöning 24,000: » » dito af utmarksskatten på Öland 36,000: » » kostnadernes bestridande för garnisonsförstärkningen i Stockholm 130,000: » » komplettering af registraturet inom Konungens kansli 6,000: » » ytterligare inrednings-kostnader för riksarkivet 2,666: 52. — » » dito dito för VitterhetsHistorieoch Antiqvitetsakademien 4,000: » » inköp och bebyggande af prestboställen i Wermlands finnmark 6,600: » » Serafimer-lasarettets vidmakthållande 9,000: » » ombyggnad af veterinär-inrättningens i Stockholm smedja 1,241:16. — » » inlösandet af ingeniören Wahlbergs samlingar 7,000: » » nationalmusei-byggnaden, å 30,000 r:dr årligen 130,000: » » nordiska fornskriftssällskapets samlingar, å 700 r:dr årligen 2,100: » » garnisonsskolan i Christianstad, å 240 r:dr för åren 1849 och 1830 480: » » fattigvården för år 1848 10,000: » » förvaltningskostnader för ön S:t Barthelmy, å 6,000 ndr årligen 18,000:
Med anledning häraf anse Revisorerne sig böra uttala den åsigt, att, om äfven det kan synas vara med billighet öfverensstämmande, att Myntproberaren fortfarande må uppbära omförmälda ersättning, särdeles som, på sätt under öfverläggningen hos Fullmäktige yttrats, det eljest skulle åligga honom att kostnadsfritt probera allt det silfver, som icke blott Banken, utan äfven enskilde personer till Mynt-Verket inlemnade, oaktadt han för proberingarne alltid måste vidkännas särskilda omkostnader, Revisorerne likväl, enär Kongl. Brefvet den 5 Mars 1858 uttryckligen innehåller, att Myntproberarens ”hittills åtnjutna sportelinkomst af verkställda proberingar” skall upphöra, funnit Fullmäktiges åtgärd att bevilja den äskade ersättningen icke vara med nyssberörde nådiga föreskrift förenlig. 8 24. Bankens förråd af kopparskiljemynt har, genom inoch utInoek utvexvexling, undergått följande förändring: 28 å 1, l, li b A. sk. samt !s j. o i 2 Riksgälds - Behållningen af dessa slags kopparmynt, sorn numera icke få utvexlas, utgjorde den 30 Juni 1800 . Under tiden till och med den 30 Juni detta år har invexlats Af äldre prägeln Kontorets polletter. | och i sk. 6,400 2,500 Summa. 67,050 16,350 så att behållningen sistnämnde dag| uppgick till .
Sttrs underd. framställning vunnit det afseende, sora, med hänsigt till ändamålet, Regementets behöriga casernerande, stått att vinna, får Utskottet upplysa att deraf ännu återstår: inredningen af medlersta Casernhuset, förändringen och påbyggnaden af det redan begagnade mindre Casernhuset, uppförandet af nödiga uthusbyggnader, såsom kokhus, vedbodar , m. m. samt platsens behöriga inhägnande. Betänkan den, N» 2 ro. 379 Öfver det härtill erforderliga penmnge - anslag stall Utskottet framdeles afgifva utlåtande sedan infordrade upplysningar kommit Utskottet tillhanda. I afseende på Räkenskaperna, innefattande Redogörelse för användandet af de till ofvannämnde Casernbyggnad anslagne medel intill 1828 års slut, får Utskottet slutligen, lika med hvad Revisorerne för den föregående tiden yttrat, anmäla, att desamma funnits ordentligt och redigt förda, af fullständiga Verificationer åtföljda, samt i K. RaimnarRätten reviderade. Utlåtande 1 väckte frågor om Anslag af medel för uppbyggande, islåndsättande och underhållande af åtskillige Länshäckten samt ang:de Aflöning för Vaktbctjening dervid. (U.-A) K. M:t har i Nåder till Utskottet remitterat följande handlingar, nemligen: 1:0 K. Mits Befihldes i Norrbottens Län Hnderd. skrifvelse af d. i5 Oct. nasti, år, deruti blifvit atifördt, huruledes Länets inbyggare genom entreprenad , hvilken f. d. Landshöfdingen m. m. Frih. Koskull sig åtagit, gått i befattning om ett nytt LänsFängelses uppförande i Piteå, derom sedermera, i anseende till Byggnadens ofullkomlighet, rättegång uppstått emot Entrepreneuren, hvarvid dock denne, genom K. Svea 38o S t a t s-U t st o 11 e t s HofRätts laga kraftvundna
Med anledning af sistberörda Nådiga förklarande har Ofver-Direktörs-embetet vid General-Landtmäteriet nu, under den 5:te nästlidne September, till Kongl. Maj:t inkommit med förnyad underdånig framställning i ämnet, hvarvid Ofver-Direktörs-embetet jemväl ansett sig böra redogöra för sooken-karte-verkets närvarande ställning och det sätt, hvarpå de dertill anvisade medel blifvit använda, samt i sådant afseende hufvudsakligen anfört: att från och med den 12 December 1845, då Kongl. Maj:t i nåder förordnade, att och huru föreskrifterna i 50 och 51 §§ af Landtmäteri-Instruktionen skulle till verkställighet befordras, intill den 5 sistlidne September hade, för vinnande af kompetens till befordran såsom Kommissions-Landtmätare, eller efter redan vunnen sådan befordran, föreskrifna socken-karte-arbeten blifvit upprättade och godkända angående 95 socknar, uppgående i areal från 1,222 till och med 600,000 tunnland hvardera, hvarförutom med de till sockenkartors upprättande anslagna medel, tolf af Landtmätare i orterna utarbetade karteverk blifvit inlösta, så att, om dertill lades icke blott fullständiga, utan äfven i det närmaste kompletterade, dugligare kartearbeten, hvilka dels i sednare åren blifvit verkställde af General-Landtmäteri-Kontorets tjenstemän, dels under åren 1828—1845 utförts af Landtmätare i orterna, och hvilka tillhörde General-Landtmäteri-Kontoret, det visade sig, att karteverk derstädes funnes att tillgå öfver 167 af rikets 2,490 socknar, men att GeneralLandtmäteri-Kontoret deremot saknade dylika karteverk öfver 2,323 socknar, och att, om dervid äfven skulle tagas i beräkning de mer eller mindre användbara materialier till sådana arbeten, hvilka förefunnos dels i nämnda kontor, dels i orterna, det i allt fall återstode att bearbeta kartor med beskrifningar öfver mer än 2000 socknar; Beträffande derefter utsigterna för socken-karte-verkets framtida utförande har Öfver-Direktörs-embetet, —• — —• i underdånighet yttrat: att någon märkligare verksamhet i afseende på sockenkartors upprättande icke kunde förväntas af andra än dem, som söka att till Kommissions-Landtmätare befordras; — att då, enligt hvad en lång tids erfarenhet gifvit vid handen, under vanliga förhållanden i medeltal högst nio sådana befordringar hvarje år inträffa, och derest det nuvarande anslaget af 3000 R:dr årligen komme att användas endast till gratifikationer åt sådane Landtmätare, som, jemlikt 51 § 2 mom. i Landtmäteri-Instruktionen, upprättade sockenkartor, hvilket dock, såsom af ofvanberörda redovisning syntes, under de föregående åren icke varit händelsen,
Voteringen har gifvit ett resultat af 61 Ja och 58 Nej; och hafva följaktligen Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 8:de Voteringen (enligt Voteringspropositionen Jtä 7): Den som vill, att till kontraproposition vid den blifvande hufvudvoteringen antages följande af Preste-Ståndet, i enlighet med Kongl Maj:ts Proposition, för 21 Kap. 10 § i Strafflagen beslutade lydelse: »Den, som gjort sig förfallen till straff efter 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 eller 8 §, varde ock dömd medborgerligt förtroende för alltid förlustig;» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer till kontraproposition i hufvudvoteringen alt antagas Borgare-Ståndets beslut, att omförmälda § skall lyda sålunda: »Den, som gjort sig förfallen till straff efter 1, 2, 3, 4, 5, 6. 7 eller 8 §, skall ock dömas medborgerligt förtroende för alltid eller på viss tid förlustig;» Som, efter det en sedel blifvit kasserad, voteringen utfallit med 36 Ja och 82 Nej, har angående 21 Kap. 10 § i Strafflagen 9:de Voteringen egt rum enligt denna voterings-proposition (JV2 8): Den som vill, att ifrågavarande § skall, på sätt Utskottet föreslagit samt Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet beslutat, lyda sålunda: »Den Lag-Utskottets Memorial Jft 78. 9 »Den, som gjort sig förfallen till straff efter 2, 6, 7 eller 8 §, skall ock dömas medborgerligt förtroende för alltid förlustig, och den, som gjort sig skyldig till straff efter ■/, 3, 4 eller 5 §, varde till förlust af medborgerligt förtroende för alltid eller på viss tid dömd.» röstar Ja; Den det ej vill. röstar