Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Militaira kunskaper aro nödvändiga i det utbildade skick, Krigs-Systemet i Europa nu uppnått, lärer väl af ingen bet villas. Men ännu nödvändigare blifva de hos oss, än i stör«- re Riken; då Krigs-Theatern i vårt couperad® land, på få ställen erbjuder användandet af dessa stora massor, utan fordrar mindre styrka och mera enskildta insigter och skicklighet hos befälet och truppen. Jag tror således icke att de summor, som Staten använder på denna undervisning, äro bland de minst nödvändiga till Försvars-verkets upprätthållande. En annan sak har man ej heller velat medgifva, nemligen nyttan af en enskildt uppfostran för det Militaira lifvet, hvilket man kallat ensidig. Hvarje uppfostran bör väl till en viss grad vara allmän; men om, sedan den blifvit fullbordad, man icke fästat sig vid något visst yrke, så blir man, om denna allmänna uppfostran längre fortfar, ej skicklig till någotJag vänder mig i detta fall till Eder, mine Herrar, som sjelfva vid Carlberg tillbragt Eder ungdom, jag återkallar i Edert minne, huru mången pojke vi sedt inkomma, bortklemad i Föräldrars hus, med vedervilja mot gröfre spis, fruktan för djerfva kroppsrörelser, att bada i sjön, med ett ord för allt, för hvilket den moderliga ömheten bäfvat och med sin skyddande vinge bevarat Dm 7 Martti. den spröda gunstlingen, och denna pojke hafva vi sedt lemna Krigs-Academien, såsom en härdad yngling, med erkänsla för sin der skedde omskapning, och med förmåga att gagna Konung och Fädernesland. Jag vill icke längre upptaga Edert tålamod mine Herrar, men slutar med den erindran till mine motståndare, att först uppföra den nya grund-muren, innan man bortrifver de gamla stöden. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Herr Montgommeries ofvannämnde Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden måtte till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskotten remitterades. Bifölls.
Man har ock anmärkt, att, om de icke kunde odla sin egen jord, de borde likasom "Wermländningen och Dalkarlen fara omkring landet och odla åt andre. Jag lemnar derhän, om det år tillåtit att föreskrifva hvad den ene Stats-medlemmen bör göra eller icke, blott han föder sig med ett lofligt yrke. Vestgötharnes fiender hafva ock anmärkt att de skola sprida lurendrågeri-varor. Jag lemnar äfven derhän, om detta skrik emot lurendrägeri, som af en och annan så ifrigt yttras, icke skulle möjeligen föranleda till hugkomst af det gamla ordspråket: rep i hångel mans hus; men den omständighet någon anmärkt såsom bevis på Vestgötharnes lurendrågeri-handel, att nemligen så månge ibland dem blifvit lagligen straffade för denna förbrytelse, kommer troligen derifrån, att de ej hafva råd att mot betalning betinga andra att för dem lida straff. Hvad som emedlertid år visst och sannt år, att om några Vestgöthar blifvit för lurendrägeri sakfållde, större delen af de kringfarande Vestgötharne åro sysselsatte med förandet endast af egna produeter; och desse böra ej lida för de andras förbrytelser. Åtminstone sträcker sig tillåtelsen till handelns idkande icke längre ån till egne tillverkningar. Den 27 Maji e. ni. Föra de andra otillåtne varor, så år detta ett missbruk, som, lika med andre afvikelser ifrån Lag och Författningar måste kunna håmmas. I sådant afseende hoppas jag , att den Förordning som för knappt ett är sedan utkommit, icke skall vara utan verkan. På dessa skål, och stödjande mig på hvad Herrar Ehrenborg, och Grevillius samt Friherre Cederström med de flere, som skiljt sig från Utskottets pluralitet yttrat, förenar jag mig med Grefve von Schwerin, Herr Mannerstam och Grefve Hård i yrkandet att Utskottets Betänkande måtte afslås. Herr Tham, Wollrath:
Haten I mig dock, och hafven drifvit mig ifrån eder. De sade: Vi se med seende ögon, att Herren är med dig, derföre sade vi: Det skall vara en ed emellan oss och dig, och viljom göra ett förbund med dig; Att du icke gör oss någon skada, lika som vi icke heller hafve något afhändt dig, och såsom vi ej heller hafve gjort dig annat än godt, och låtit dig fara med frid; men nu äst du den som Herren välsignat hafver. Då gjorde han dem en måltid, och de åto och drucko. Och om morgonen bittida stodo de upp, och svoro den ene dem andra: Och Isaac lät dem gå. Och de foro ifrå honom med frid. Samma dagen kommo Isaacs tjenare, och sade honom om brunnen, som de grafvit hade, och sade till honom: Vi hafvom funnit vatten. Och han kallade honom Saba: Deraf heter den staden BerSaba än i dag. Då Esau var fyratio år gammal, tog han hustrur, Judith, Beeri dens Hetheens dotter, och Basmath, Elons dens Hetheens dotter. De voro båda emot Isaac och Rebecka ganska bittra. Och det begaf sig, då Isaac var vorden gammal, att hans ögon vordo mörk till syn, kallade han Esau, sin större son, och sade till honom: Min son. Han svarade honom: Här är jag. Och han sade: Si, jag är vorden gammal, och vet ej när jag skall dö. Så tag nu din tyg, koger och båga, och gack ut i markena, och hemta mig villebråd; Och gör mig en mat, så som jag gerna vill hafvat, och bär mig honom här in, att jag må äta; på det min själ må välsigna dig, förra än jag dör. Men Rebecka hörde sådana ord, som Isaac sade till sin son Esau. Och Esau gick ut i markena, att han skulle taga villebråd, och hafva henne hem. Då sade Rebecka till sin son Jacob: Si, jag hafver hört din fader tala med dinom broder Esau, och säga:
för att vara en mot lifsglädjen fientlig världsåsikt; — hur kyrkorna ofta eftersträfvat en världslig maktställning, oförenlig med Jesu ord: » mitt rike är icke af denna världen » — hur en falsk gudaktighet ofta ådragit den sanna misstanken för skrymteri o. s. v.. Ej Kristi kristendom utan bristerna och halfheten i vår kristendom har gifvit anledning till misskännandet af Jesu lära. Ju mindre kristendom, desto större samhällsolyckor. Under alla tidehvarf äfven under de s. k. guldåldrarna finnes så mycket mänskligt elände, att de, som lida därunder eller bevittna detsamma, alltid känt sig frestade att anse sin tid vara den värsta. » Kulturens offerväsen » fortgår, och offren mäkta ej inse, att de och deras samtida vanligen hafva det bättre än föregående generationer. Utan att göra klart för sig de verkliga orsakerna till det onda, vända de sig med blindt förstörelsebegär mot allt bestående och främst mot dettas stöclje-pelare. Nihilisterna inse att kristendomen är den andliga makt, som åt nuvarande samhällsbyggnad gifver starkaste stödet. Men de förbise den dubbla meningen af ordet kristendom och inse därför icke att, om lärans grundprinciper allmännare och fullständigare uppfattades af andra och af dem själfva, skulle många öfverklagade missförhållanden mildras eller försvinna, de inse ej, att med förkastandet af kristendomen förlora de sin säkraste räddningsplanka. Det elände, som en fortlefvande hedendom i kristna länder åstadkommer, skyller man på kristendomen, hvaremot man förnekar, att de glädjens blomster, som onekligen här och där gro i jordens mull, hafva sin näring i den kristliga anda, hvilken oaktadt alla brister och halfhetgr dock utmärker vår samtid och hos enskilda framträder i ren, hög skönhet. Således fel pådiktas och verkliga förtjänster frånkännas kristendomen. Ett olycksdigert qui pro quo! Modet måste hållas uppe hos klarseende personer, som följa med tidsströmningen ock inse dess många missriktningar, och att den stundom vänder sig mot ett Niagara, som i sitt djup skulle krossa vår kultur, om vi komme strömdraget för nära. Faran är öfverhängande. Därför behöfvas vaksamma skyltvakter, behjärtade soldater och inspirerade anförare. Vår civilisation är till åren kommen.
Utskottet kan icke annat än dela motionärers åsigt om behofvet af en tjenligare local, till förvarande af Sveriges konstsamlingar, än den, som linnes a Kongl. Slottet, helst Sverige eger ganska rika sådana samlingar, ehuru de äro spridde och förvaras dels å Kongl. Slottet, dels å flere Kongl. Lustslott; och Utskottet skulle derföre gerna se motionärens syftemål på annan väg uppnådt, men som H. K. H. Prinsessan Sophia Albertina sjelf för egna medel inköpt ifrågavarande byggnad, och således egt densamma att fritt disponera, samt hon derom förordnat, på sätt förenämndt är, så att densamma alltid skall, i egenskap af Fidei-Commiss, utgöra ett boningsställe för Sveriges äldste Arfprins eller Prinsessa, alltså och då, i anseende härtill, UtskotBih. till R. Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande, N.-o 62. tet anser det ieke vara lämpligt föreslå ett annat användande af denna byggnad, än hvartill densamma blifvit af H. K. H. Prinsessan Sophia Albertina genom Dess ofvannämnde förordnande bestämd, vid hvilket förhållande motionärens förslag, att Kongl. Lustslottet Ulricsdahl måtte gifvas i ersättning för Prins Carls Palais förfaller; anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att ifrågavarande motion matte lemnäs utan afseende. Stockholm den 16 Juni 1840. STOCKHOLM, ECKSTEIN SKA '4 OK TRYCKERIET, 1840. Allm. Bes v.- och Ekon.—TJ t skottets Betänkande, jN:o 65. l N:o 63. Ant, till Exp. Utsk'. den ii Juli, kl. 4 em Betänkande, i anledning af väckt motion om förbud för utrikes, hit till landet ankomne Läkare, att här pract isera, utan att hafva fullgjort de prof, sorn för ett sådant ändamål är o föreskrifne. Uti en hos Höglofl.
Genom en sådan Lagstiftning om Socknestämmor, som nu är föreslagen, anse Utskotten att tillfälle är beredt för menigheterna lill öfverläggning om alla deras angelägenheter, utan att något hinder derföre möter genom de i Herr Waerna motion omförmäldte Författningarne, hvilkas upphofvande således icke för detta ändamål kan anses vara af något behof påkallad t; och hvad beträffar de förslag, som denna motion för öfrigt innehåller, och Herr von Moltzers framställning om Läns-Deputerade och LänsRåd, anse Utskotten det följa af den antagna inskränkningen för Communal-Lagstiftningen, att Utskotten icke kunna tillstyrka bifall dertill vidare än som skett genom det Utskotten framställde förslaget, hvarföre Utskotten hemställa, att Herrar von Moltzers och TVcerns motioner icke måga föranleda till serskild åtgärd. Stockholm den 20 Juli 1840. Förslag till Lag om Socknestämmor i Riket, utom Stockholms stad, samt Sockne-Nämnder för landet. x: s ta Capi tl et. Örn Socknestämma. ' §• Socknestämma skall hållas i hvarje församling tvänne gånger om året, nemligen i Maj eller Juni, samt i October eller November månader, och eljest när nödvändigheten det fordrar. 16 Lagsamt Allm. Bes v.-och Ekon.-UIskottens Betänkande, JS :o 4. 2 §. Kungörelse om Socknestämma eger endast Kyrkoherden, eller den hans embete förrättar, att utfärda. 3 §- 1 Morn. När Socknestämma äskas af Konungens Befallningshafvande, eller Dom-Capitel eller af vederbörande Sockne-Nämnd eller dess Ordförande, eller i stad af Magistrat, må kungörelse derom icke vägras. Krono-Betjente och den, som i Socknestämma rösträtt eger, vare ock berättigad att begära dess sammankallande, för uppgifvet ärende; dock eger Kyrkoherden att pröfva nödvändigheten deraf.
På grund häraf och med stöd af 56:te §:n Riksd.-Ordnm vågar jag väcka den motion: Alt R. St. mätte till K. M:s jNäd. disposition ställa en summa af 3,000 R:dr b:ko, för alt, i den händelse K. M. finner lämpligt, för Statens räkning, låta inköpa och framdeles i del blifvande RiksMuseum upstålla den staty, föreställande en badande qvinna, utförd i marmor af Byström, som nu tillhör sterbhuset efter afl. Majoren och Riddaren Adolf Scbiitzercranlz. Remitterades till StalsUlsk. Föredrogs ånyo Serskildta Utskrs den 25 och 27 dennes på bordel lagda Mern. N:o 23, med förslag till sammahjerakuing af olika beslut och till voter:s-propos:r i frågan om beskattning å bränvins försäljning. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Serskildta Utsk. har i detta Mern. såsom motsatser i en och samma voter:s-propos. upslällt 2:ne frågor, hvilka likväl äro af hvarandra alldeles oberoende, nemi. BondeSus beslut, ang:de en bevillms-afgift för rättigheten att försälja bränvin, och de 3 öfriga Ståndens beslut, i fråga om en för samma rättighets utöfvande ifrågasatt kommunal-afgift. Det är oss alla bekant att nu gällande stadganden, ang:de beskattning å bränvins försäljning, som blifvit af BondeSt. antagne att jemväl hädanefter fortfarande gälla, innehålla 2:ne bestämmelser i afseende å denna beskattning, nemi. bevillning efter 2:dra artikeln och bevillning under namn af minuteringsafgift. Hvad den första af dessa bevillningsafgifter beträffar, är den af alla Stånden antagen att fortfara och någon ytterligare fråga derom kan således icke vara för handen. Hvad åter den andra afgiften vidkommer, har BondeSt. beslutat, att densamma fortfarande skall utgöras, hvaremot de 3 öfriga Stånden funnit sådant icke vidare böra ega rum. När nu 71:sla §:n R.
Angående Harads , Allmänningars del, ning och Jägeri-Betjeningens förminssning, lagdt pä bordet den 27 sistledne Julli. 2:0. Angående jämnkning i Extra Rokeringen, lagdt pä bordet den z Augusti. zro. Angående inrättande af en Practisk Bergs-Schola i Staden Fahlun, lagdt pa bordet den 6 Julii. 4:w Angående förhöjning i Fängskjuttsleaan, lagdt pa bordet den r Junii, och i sammanhang dermed, angående föreflagne förändringar i nu wa rån - 2464 Den 8 Augusts. rande Fangföringssättet, lagdt pa bordet den zo Julli. Lx krotocollo, 6. Lil verstolpe.. Utdrag af protscollet, hältet hos HZgwörd. prest, Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 Aug. 1312. S. D. Kongl. Majus Nådiga Proposition af den 7 innewarande Augusti, angående atstillige ändringar i Regeringsformen och Rikedags - Ordningen, upplästes och remitterades till ConstitutionsUljkottct. Ot supra. kix protocollo, ss. dl. ^lmc^uist. Utdrag af protscollet, hället hos -;ögwZrd. Prest, Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro -en 8 Aug. l8l2. S. D. HZgleflige Ridderstapet och Adelns genom Protocolls, Utdrag af denna dag meddelke Bestul, att med anledning af Expeditions-Utstottets, uti Memorial, fom den ?:dje sistledne Julii blifwik lagdt pa bordet, gjorda sörfrägan, om tiden till nasta Lagtima Riksdag, Ven samma till den September i8i> utsätta, instämde Prest-Ståndet. llt supra. Lx krotocollo, I. El. ^elmcjuist.
– Vi mötte många ridande, stundom två på en häst. Qvinfolken ha röda kappor och svarta mössor. Landtfolket är höfligare än närmare London. Karlarna hälsa med hattens aftagande: qvinfolken niga för den resande. I allmänhet äro deras boningar ej sådana, att en välmående Svensk bonde skulle vilja byta med dem, och jag har ännu ej sett någon Cottage, ej en gång någon smärre Farm af ett så trefligt utseende, som Böndernas hus i min provins. Från den höjd, vid hvars fot Exeter ligger, har man en utsigt af flera Svenska mils omkrets, – rundt omkring sig det kulliga, pittoreska Devonshire, hvars sista höjder förlora sig i ett blånande fjerran, – nedanföre den hyggliga staden med floden Exe, som genomskär dälden, – längst fram hafvet, hvari floden med vidgadt lopp förlorar sig. Exeter, hufvudstaden i Devonshire, är en vacker stad, – man skulle med 20,000 invånare kalla den en stor stad i Sverige, – i det behagligaste läge mellan höga, herrligt grönskande kullar. – Det var Söndag. Jag följde med folket vid aftonsången in i kyrkan. – England har bibehållit mycket af den gamla kyrkomusiken. Vid hvarje Cathedral-kyrka (och här är en) finnes en choeur. Chorgossarne äro klädda i hvita linnekåpor, med kragar, liknande våra prestkragar. Drägterna äro ej de vackraste, men gossarne äro det alltid. Du har förr hört mig berömma Engelska barns täckhet. Skaparens låf kan ej komma ur vackrare munnar. – Engelska Liturgien har nog många repetitioner. För öfrigt innehåller den ett förträffligt urval af herrliga och för Gudstjensten lämpliga Bibelspråk. Engelsmännen ha genom religionen äfven helgat minnena af sina märkliga historiska skiften. Årsdagen af krut-conspirationen år 1605, af Carl I:s död, af Carl II:s restauration, Wilhelm III:s anträde till regeringen firas alltid. Bönerna, anbefalda för dessa tillfällen, äro passande, enkla och rörande. – Domkyrkan i Exeter är en gammal, vördnadsbjudande byggnad.
<St:r ej blottflälta betta urgamla 9Iife, att »ib inträffanbe frig, t fafnab af gäftningar, glottor ochgörråber, oaftabt fine ©fcribSutänS tapperhet, förlo* ra fin fjelfflänbighet, fföflaå af fienbtliga hörar och bcröf»aS fine (Söner och görfioarare, gör Ä. SJfajut ©ig fönoifab, bet 91. (3t:r, lifroabe af lifa anba, äf»ett äro »illige till lifa uppoffring, och öffar berföre, att i fråga »aranbe million måtte från och nicb nafla år utgå på bet fatt, att ben år* ligen förfjöjeS mcb ett belopp, (»arattbe emot ffillnaben e* mellan ben cours i Jpamb. 23anco, font noterabeS, bå ben* famina år 1809 af St. 3J?aj:t förft begärbcS, och ett ine* bium af ben nu gällanbe.” ät. £ST?a;':t5 93ropojttion innehöll »ibäre, att berörbc million, nteb ben nu begårbe förhöjning, fnappt blef»e till* räcflig för gäflningarne, glottorne och beit orbinaire Slr* meenS materiella behof att bet återflobe, att finna ut»ä* gar för ben »igtigafle gren af görf»arS»erfet, ben font i fpnnerhet (fulle trpgga 9tifetS fjelfbcftånb, nemi. 23e»ä* 83efönFanben, 9i:o 255. Ecb förwäittabc åt. 5D?aj:t, bet 9i. ©t:r genom ferfTilbt anflag witte bcreba nöbige mebel titt betta wigtiga bcf;of, l;wari
Härvid har Utskottet funnit sig ega all anledning föreslå bibehållandet och en fortsatt tillämpning al de vilkor och grunder samt öfriga allmänna bestämmelser, som uti ifrågavarande, hänseende vid .sednast© riksdag stadgades och uti 100 § af det för Riksgähls-kontoret då utfärdade reglemente finnas intagna, helst, såvidt Utskottet erfarit, någon väsendtlig anmärkning omot sagde föreskrifters Iämp - 30 Stats-Utskottets MemorialN:o 157. lighet och ändamålsenlighet icke förekommit under den tid desamma redan tilllämpats. Utskottet, sorn vid detta tillfälle ansett sig jemväl böra föreslå lydelsen af den § i det nya reglementet lör Riksgälds-kontoret, deruti de allmänna grunder och föreskrifter, hvarom nu är fråga, skola till fullmäktiges kännedom och efterrättelse meddelas, får alltså hemställa, att Rikets Ständer måtte besluta, samt till införande i nyssberörde reglemente godkänna följande stadganden: Utom de särskilda vilkor och bestämmelser, sorn, enligt Rikets Ständers härom fattade beslut, komma att tillämpas i afseende på de stats-bidrag, som under innevarande riksdag varda (blifvit) till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade för hamn-byggnader, kanaler och andra vallen-kommunikalimer sami v ä"-aniULrart in srar O OO o och viig-förbättringar jemte bro-byggnader, äfvensom för valten-aftappningsoch 'odlings-förelag, hafva här nedan intagna allmänna grunder och föreskri fler, i afseende på sådana stats-bidrags erhållande och åtnjutande, blifvit af Rikets Ständer fastställda; hvilka föreskrifter, så vidt icke härifrån skiljaktiga bestämmelser eller stadganden blifvit för de beviljade anslagsoell låne-summorna särskildt meddelade, således böra vid förekommande frågor 0111 utbetalningen af dessa anslag och lån iakttagas samt lända till efterrättelse: l:o. För hvarje företag måste en arbetsplan, upptagande tiden när det sednast skall börjas och när det kan anses böra blifva fullbordadt, hafva vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse. 2:o.
Uti en annan §., om jag minnes rätt, den 70, stadgas, ”att Rikets Ständers valda Bevillningsutskott åligger, att opåmint vid "hvarje Riksdag uppgifva de allmänna grun”derne för den blifvande Bevillningens fördelning, och sedan summans belopp blifvit fastställd, med tillämpning af dessa "grunder, författa Förslag till Bevillningens "utgörande," Med innehållet af dessa Stad - 52 Den 21 April f. m. ganden måtte det vara oförenligt, att något annat Utskott, än BevillningsUtskottet, befattar sig med föreslående af den Tull, som å de uti Utlåtandet omnämde varor skall äga rum; och derföre har BevillningsUtskottet efter min öfvertygelse förfarit mycket rätt, då det förbehållit sig, att uti Förslaget till den blifvande Tulltaxan uppgifva beloppet af de afgifter, hvarmed ifrågavarande varor böra beläggas, äfvensom Ekonomiutskottet haft ganska rätt, att endast inskränka sitt utlåtande till frågan om de föreslagna Förbuden. Beträffande Grefve Gyllenborgs serskildta yttrande om ullinförseln, så förmodar jag, att då det behof af denna vara, sorn icke af den inhemska produktionen kan fyllas, uppgår till n å 1,200,000 © årligen, man måste medgifva införskrifvandet deraf, så framt man icke vill helt och hållet afklippa vår förut nog klena KlädesFabriksrörelse och en florerande årligen tilltagande husväfnad. Så länge utländsk ull är lika nödvändig för klädesfabrikationen och husväfnaden, som Finska Victualie varor för Stockholm, kan man väl icke rimmeligen förbjuda införandet deraf, eller belägga den med för hög Tull. Jag tillstyrker alltså bifall å ifrågavarande Utlåtande. Herr von Hartmansdorffj August:
Jag börjar då med alt egna en välförtjent gärd af tacksamhet och högaktning åt deman, som under så brydsamma omständigheter och på den korta tiden af knappt alne månader förmådde tillvägabringa och åt nationen öfverlemna ett så förtjenstfull t verk , som den första af våra grundlagar, nemi. Reg.Fm af 1809; men detta verk kan dock, lika litet som något annat af menniskohänder utgånget, i tidernas fortgång undvara alla förbättringar. Stater och samhällen, mine herrar! äro lefvande organismer, och måste alltid som sådana betraktas. De former, hvaruti dessa organismer skola röra sig, handla och verka, kunna icke vara stereotypiskt enahanda, utan måste vara underkastade de förändringar, som ofta äro nödvändighetens kraf, och som visa sig vara af erfarenheten påkallade. Sådana som ingripa uti grundvalarna för statsförfattningen, ti11vägabringas sällan i stillhet; men af denna beskaffenhet äro ej de nu i fråga var. De afse endast att förbättra och mera symetriskt ordna de särskildta delarna af en statsbyggnad, uppförd på en grund, den man lemnar alldeles orubbad. De fleste R. o. Ad:s ledamöter torde säkerligen redan hafva tagit en närmare kännedom af Consl.Utskts vid förra riksdagen afgifna betänk., Wto 34, sorn innefattar motiverna för Utskts då till RiksStln öfverlemnade förslag; och det vore således nu kanhända öfverflödigt att i detalj upprepa dem; blott i få ord tror jag mig likväl kunna och böra antyda dem. Dessa motiver voro: behofvet af större enhet och sammanhang inom den högsta administrationen; behofvet af mera kraft och verksamhet i denna administrations förhållanden till underordnade verk och embetsman; och slutligen behofvet af bestämdare och således rättvisare grunder för tillämpningen af ansvarigheteu för rådslagen. Jag vill icke med någon framställning af mina tankar anglde förslagets detaljer, som det nu synes mig mindre nödigt, upptaga R. o. Ad:s tid. Skulle discussionen utsträckas till dessa detaljer, kan jag måhända då, under dess fortgång dertill vinna ett tillfälle. För närvar, anser jag mig blott böra fästa R. o. Ad;s uppmärksamhet derpå, att frågan alldeles icke är ny.
[3021] &lt; &gt; J \ 8 xxxxxxxxxxxxxxxxxxxxx Venersborgs Margarinfabrik V E N E R S O O R G, är nu i tillfälle erbjuda allmänheten sin utmärkta, AF H V A R J E H U S M O D E R, som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, olika slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 75 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:s bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig S a t S - b o k för nämnda ändamål. [2167] BÄSTA OCLI ABSOLUT RENA A L D R I G FÖRR H A S Å BILLIGA FÖREKOMMIT I SVERIGE! het har vår Margarin betydande företrädet, ATT Fredrik Sydow A A R G R I N. - S T O C K H O L M L: S T A R u m K L A S S från i: Omnibus V i vilja icke underlåta att påpeka, det tillverkningen försiggår under kontroll af prov.-läkaren dr O. A. F. Friman, Venersborg, af staten utsedd kontrollant. Order expedieras skyndsamt direkt från fabriken eller genom våra agenter. 50 - H O T E L. till h ö g r e pris. möter. TILL JULEN! VENERSBORGS MARGARINFABRIK, VENERSBORG. trikottillverkning af De enklaste gaste och mest och billigaste lättskötta, stickmaskiner, M Å N G Å R I G Kontroll maskiner af Sveriges under Försäljas presentant senaste som i handeln förekomma. åren sålda fackmän. [3005] Vid T O R S H A G S Carl vår renäs, med vackert och sundt läge nära A b y station, finnes till nästa Nilson. d. 1891 börjande arbetsår några få platser lediga. och ändringar HUSHÅLLSS K O L A, numera flyttad till BjörnsG E N E R A L D E P Ö T omjustering fort Norfl.Konsto. Slöjäutstäl n.