Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härförutan hafva Rikets Ständer tagit kännedom om följande till E. K. Maj:t ingifna och tillika med åtskilliga andra framställningar rörande jernvägsfrågorna, från E. K. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnade handlingar, nemligen: l:o Femtiotre särskilda genom E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Calmar län insända, dels af länets norra Hushållnings-sällskap, dels af jordbrukare och näringsidkare inom orten lill ett antal af 1.637 personer undertecknade och af E. K. Maj:ts Befallningshafvande förordade petitioner om södra stambanans anläggning öster om sjön Sommen eller eljest med en så ostlig rigtning genom Småland, som lokala förhållanden och fästadt afseende på hela rikets sanna fördel kunde medgifva. 2:o Cheféns för Statens jernvägsbyggnader, af plankartor och profiler samt kostnadsförslag åtföljda, här ofvan omförmälda, underdåniga memorial, angående de verkställda undersökningarna med afseende å förslaget om stambanans anläggande öster om sjön Sommen. 3:o En af E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län till E. K. Maj:t i underdånighet insänd, af dertill utsedda deputerade undertecknad petition, åtföljd af ett vid hållet allmänt sammanträde med länets innevånare inför E. K. Maj:ts Befallningshafvande, den 4 Mars sistlidet år, förd t protokoll, innefattande, bland annat, en närmare utveckling af den inom provinsen Östergöthland allmänt uttalade åsigten, rörande stambanans utläggning i den af Jernvägs-kommittéen föreslagna sträckning vester om sjön Sommen. 4:o Sju särskilda af ett stort antal hemmansegare och andra personer inom Jönköpings och Östergötlands län undertecknade petitioner om stambanans anläggning i rigtningen emellan sjön Salen och Nässjö samt vidare genom Norra Vedbo härad vester om sjön Sommen.
Bcsv - och Ekon.-l)tskottens Utlåtande, N'.o g3. rande handlingar, enligt hvilka Roterings-Cömmissionen öfverflytta t roteringen från hemmanet Listorp till Posthemmanet i mantal Norra Glottra; så hade Kongl. Krigsoch Kammar-Gollegierne, hvilkas gemensamma yttrande i frågan infordrats, under den 21 September 1839, dermed inkommit, och deruti bland annat, jemte anförande af de upplysningar, hvilka uti förevarande fråga blifvit i Kammar-Collegii ofvanberörde Utslag af den 21 November 1832 meddelade och här ofvan anmärkte, förklarat, att då Kammar-Collegii berörde Utslag icke blifvit, så vidt kändt vore, i underdånighet öfverklagadt, eller af Kongl. Majit i Nåder ändradt, hvadan hemmanet Listorp borde den detta hemman af ålder åliggande rotering fortfarande utgöra, Kongl, Krigsoch Kammar-Collegierne ansåge all verkan af Rotelings-Commissionens omförmälde åtgärd böra förfalla; hvarefter Kongl. Majit, enligt Sitt nämnde Nådiga Bref af den 21 December 1839, pröfvat skäligt att till hvad Krigsoch Kammar-Collegierne i nyäsberörde hänseende yttrat lemna Sitt Nådiga bifall och samtycke. Då Kongl. Majit sålunda redan i Nåder afgjort frågan om hemmanet Listorps roteringsskyldighet, anse Utskotten det icke vara lämpligt, att Rikets Ständer företaga densamma till någon pröfning ; och få Utskotten således tillstyrka, att motionen i denna del icke måtte tili någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
I stället för att åt ifrågavar. befäl bevara dessa i grundlagen bestämda rättigheter, har Utsk. fördelat detsamma efter olika classer, och med sjelftagen rätt bestämt de förmåner och skyldigheter, som borde tillhöra de personer, hvilka kunde föras under någon af de angifna cathegorierna. En annan besynnerlighet förefinnes vid jemförelsen af bestämmelserna i den i och 3 af de af Utsk. föreslagna grunder, ity att på första stället säges, att "de, hvilka, i följd af organisationen, sö"ka och erhålla afsked, må uppföras å allmänna indragn.- staten etc.;" och i 3:dje punkten: "att det befäl, som upp"föres å allm. indragn.staten må tillförbindas tjenstgöra, i "händelse af krig, intill dess de uppnått den ålder, som berättigar dem till pension; och lärer det ankomma på K. "M:s särskildta nåd. förordnande, huruvida nyssnämnda be"fäl, som uppföres till löner å indragn.staten, må bibehållas vid pensionsrätt, i hvilket fall, och då denna inträder, ”lönen upphör eller minskas med pensionsbeloppet.” De af Utsk. föreslagna grunder för organisationen äro således ej allenast stridande emot grundlagens bud; de lägga derjemte främmande band på den personliga friheten, genom bestämmandet af tjensteskyldighet efter afskedstagande!. Det är verkligen förvånande att finna dessa omständigheter förbisedda af ett Utsk., som sträckt sin omvårdnad i öfrigt ända till fördelningen "af vakter och poster" inom Stockholms garnison. Hvad den föreslagna indragningen af hästarna angår, så skulle sådant ej allenast på den egentliga garnisonstjenstgöringen utan jemväl på rekryternes tilldanande och reg:tets tjenstbarhet hafva ett ganska menligt inflytande, hvarförutom indragningen rubbar den öfverensstämmelse i eavaileriregttenas organisation i taktiskt hänseende, hvartill man iommit genom regitenas fördelande på 5 och io sqvadroner, oberäknadt depot-befälet.
Kungörelsen af den 21 September 1810, angående föreningar om Presträttigheter, likväl, enär dylika afhandlingars afslutande under Vacance-tiden och före förslagets upprättande synas säkrast böra förtaga all möjlighet för enskilda och olofliga öfverens - 72 Exp. Utsi. Får slag till und, Siri/p, N:o 329. kommelser, funnit sig böra hos E. K. M. i underdånighet föreslå det förändrade stadgande härutinnan, att det må-vara Församlingarne tillåtet att begära dylika conventioner under ledigheten, vid hvilkas uppgörande den blifvande Pastorns rått bör af Contracts-Prosten bevakas. I sjelfva hufvudfrågan och hvad angår så vål grunderne för ifrågavarande conventioner, som det reglementariska dervid, anse R. St. E. K. M:ls Nådiga Kungörelse af den 3 April 1816, med dertill hörande Förklaring af den 12 Nov. 181g, innehålla allt hvad i detta grannlaga ämne bör iakttagas. Men då verkställigheten af dessa Nådiga stadganden ännu blifvit mindre allmän, ån sakens vigt och onekliga nytta fordra, få, hos E. K. M., R. St. i underdånighet anhålla, det vederbörande Landshöfdingar och Consistorier måtte, genom Nådigt CirculairBref å nyo anmanas att befordra frivilliga öfverenskommelser om Prestråttigheternes utgörande, på det sätt Kongl. Kungörelsen den 3 April 1816 och Kongl. Förklaringen af den 12 November 1819 innehålla, endast med följande tillägg: 1:0 alt ifrågavarande conventioner må omfatta icke blott alla slags Presträttigheter, af hvad namn som helst — alltså icke blott Tionderne — ulan äfven Eikstolar och de så kallade Jura stolas, taxerade efter de olika grunder, som omståndigheterne kunna föranleda; samt 2:0 Exp. Utsi. Förslag till und.
Inkomna genom Schotten-thor halkade vi jemnt fram på de trånga gatornas sköna stenläggning, begrafna i en halfskymning af de höga husen och ett nedstörtande hällregn. Så tog sig stadens inre ej serdeles inbjudande ut. Helt annat var det följande dag. Gatorna hållas så rena, äro så väl lagda; magasinerne breda så omsorgsfullt ut sin rikedom; folket är så väl klädt, ser så gladt och välmående ut; man har ej gjort hundra steg, förrän man tycker, att Wien är en glad och treflig ort. Jag kan ej påfinna andra omständigheter, än de nämnda, hvilka helt och hållet aflägsna det obehag, som man erfar på en trångt byggd stads mörka och smala gränder, och hvilka göra äfven sjelfva stadens gator i Wien till den angenämaste promenad. När och huru ofta de sopas vet jag ej, men regnet gör de flata, fyrkantiga stenarne aldrig smutsiga. I vackert väder begjuter man dem vanligen med vatten morgon och afton, för att skydda magasinerna för det uppstigande fina dammet. Detta bidrager äfven till svalkan, som dessutom befordras af skuggan från husen och de tält, hvilka på solsidan utspännas öfver magasinernas fönster och dörrar. Gatorna tillåta inga trottoirer, men hela gatan är här beqvämare för en fotgängare, än annorstädes trottoirerna. Husen äro ej vackra, och trängseln hindrar äfven ögat att fröjdas åt de vackrare. Men hvarje hus är garneradt med stora vackra skyltar, med alnshöga gyllene inskriptioner. Fönstren i jordvåningen äro öfverfyllda med alla möjliga konstens och idoghetens alster. Man har ej af nöden att gå in i boden, för att söka, hvad man önskar, utan kan göra sitt val på gatan, äfven der underrätta sig om priset, som ofta finnes utsatt å hvarje stycke. Tyghandlaren viker sina vesttyg i form af vestar, sina halsdukar efter nyaste modet o. s. v. och uppradar dem i fönstret. Modehandlaren fäster blommorna på hatten, kastar voilen deröfver och hänger den tätt öfver shawlen, så att man lockas att söka skönheten, som gömmes derunder.
Maj:ts Nåd. Proposition Ns TI. Den äf Profcssoreh Erdmann under den l September innevarande år afgifna underdåniga berättelse onlförmäler: att, sedan sistlidne höst och vinter blifvit begagnade till utredning af 1858 års sommararbeten, såsom uppackning af insamlade stuffer, dessas bestämning, etikettering och uppläggning i arbetsrummen, samt de undersökta trakternas geologiska kartläggning, o. s. v., hade de geologiska arbetena frän början af sistlidne Juni månad fortgått inom alla fyra ofvannämnda län och der än vidare utgrenade sig icke blott norr om Mälaren uti Westmanlands och Stockholms län, utan äfven söder otn denna sjö inom Södermanlands län, hvarjemte ihom Upsala län trakterna mellan sjön Temnaren och Harnäs vik eii vid Dalelfvens utlopp i östersjön blifvit påbörjade; och hyste undersöknings-chefeh den förhoppning att ännu före senhöstens inbrott se döt är 1859 undersökta området uppgå till ungefär samma ytinnehåll, som föregående året, eller 23 qvadratmil. hvilket, sarnmahlagdt med hvad som under åren 1856, 1857 och 1858 blifvit undersökt, skulle utgöra 56 qvadratmil.
Proposition, N:o 66. 19 det sätt, att uppbördsterminen tillbakaflyttes en månad hvarje år, till dess den kan vid nyssnämnda tid utsättas; samt att nu gällande föreskrifter om afskrifning af bortflyttade personers kronoutskylder och om prasscriplionsliden för skattskyldiges och redogörares ansvarighet må undergå de jemkningar och förändringar , som af kommitterade äro föreslagne. De serskilda handlingar, som angå och närmare utreda de till Rikets Ständers pröfning nu hänskjutna frågor, skola vederbörande Utskott tillhandahållas; och Kungl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum utsupra. OSCAR. S• A. Munthe. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden ^ hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rädet å Stockholms Slott den 2/ Oktober 18/fy. Närvar a n d e: Hans Exc. Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Posse Hans Exc. Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthej Friherre Pejron_, Silfverstolpe, Wceruj 20 Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 66. Friherre Gyllen granat., Faxe, och Fåhraeus. Sedan, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts under den a5 sistlidne Ma] meddelta nådiga beslut, det af särskildt i nåder utsedde kommitterade den 3o nästförutgångne April afgifna, härhos i tryckt exemplar bifogade, underdåniga betänkande angående beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenkling numera ibland Statsrådets samtlige ledamöter cirkulerat; så anhöll Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, i underdånighet att nu få detta ärende inför Kongl. Maj:t i Statsrådet till slutlig pröfning anmäla; hvarvid Departements-chefen, efter att hafva så väl i allmänhet som punktvis i den af kommitterade följda ordning redogjort för betänkandets syftning och innehåll, i anledning deraf afgaf följande underdåniga yttrande:
R:dr ig sk. 4 rst-; oc^ när ^,än den vid samma års slut utbalanserade skulden likaledes afräknas då befintlig tillgång, visar sig, att skuldsumman, under år 18.40, ökats till 3g 343 R:ir46sk. 6 rsl., eller med ett belopp af 16,954 R:dr 27 sk. 2 rst. Uti sistnämnde års anslag för Beväringsmanskapets vapenöfningar uppstod således en brist, den Kongl. Krigs-Kollegium, uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, uppgifvit utgöra i8,o65 R:dr 3g sk. 8 rsl.; till fyllande af hvilken bristsumma, Rikets sednast församlade Sländer, 180 med föranledande af Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning, uti underdånig skrifvelse, N:o 384, den ip Juni 1841, anvisat ett motsvarande belopp, att af Öfverskolterna. å Stats-Verkels inkomster för år 1840 utgå; och öfverlemnade Rikets Ständer derjemte åt deras Revisorer att öfver den sålunda yppade bristens tillkomst och redovisningen derför sig yttra. Ofvanberörde, af Kongl. Krigs-Kollegium uppgifna och af Rikets Ständer, på sätt nämndt är, fyllda brist visar sig, på grund af 1840 års räkenskaper, hafva uppgått till något mindre belopp, eller skillnaden emellan den under samma år inoch utbalanserade nettoskulden, 16,954 R:dr 27 sk. 2 rsf. Ehuru således en större anvisning å Öfverskolterna i anledning häraf ägt rum, än hvad verkliga behofvet påkallat, måste likväl härvid komma i betraktande svårigheten för Kongl. Krigs-Kollegium att, utan ledning af fullständiga, a/slutade räkenskaper, till bestämd ziffra uppgifva bristens belopp. Anslaget till Beväringsmanskapets vapenöfningar, som vid ,834 och ,835 årens Riksdag ökades från 60,000 R:dr till 80,000
; men det synes äfven, isynnerhet på reservanternas sd talande och väl framställda skäl för bibehållande af denna vackra idé, att man äfven i Sverige skulle vilja följa eultnreu åt, och lika med hela det öfriga Europa öfvergå från det barbariska sättet att göra sina fördelningar så väl i mynt sorn i mått, mål och vigt, nemi. det irrationella, för alt vidtaga det fullkomligt rationella, som är decimalsystemet, med hvilket hvarje man, från tiggaren lill de högsta classerna i samhället, dagligen räknar. Ty man räknar med tior, icke med lolfvor. Jag vill på delta rum icke besvära R. o. Ad. med någon lång bevisning om vigten af den grundsats, som jag framställt, emedan jag, vid alla föreg:de riksdagar, då denna fråga varit före, städse funnit, att R. o. Ad. gillat den grundsats, som jag funnit riktig, nemi. decimalsystemets införande. Jag vågar derföre föreslå, att R. o. Ad. ville i allo afslå betänk., och sedermera skulle jag be att få framställa en annan åsigt, nemi. den, alt R. o. Ad. ville vidtaga det system, som Frih. Wrede vid förra riksdagen framställt och som ytterligare vid denna riksdag har af åtskilliga reservanter, bland andra Hr Gripenstedt, blifvit biträdt, dock så, att R. o. Ad. blott skulle förklara, alt R. o. Ad. anser myntenbeten böra vara g af nuvar. specie, sådan som 1830 års mynlorduing den bestämmer, och att, som det beror på Konungen att slå mynt, den önskan skulle framföras till Konungen, att decimalräkningen dervid infördes, samt för det tredje, alt de myntstycken, som skulle preglas, voro mullipier af enheten, nemi. sjelfva enheten och dess fjerdedel, denna fjerdedel bestående af åttalödigt silfver, och sedermera ytterligare att kopparutmyntningsgrunden skulle vara jemnt två enheter, eller två kronor på 1 U victualievigt koppar.
Stånd fattade beslut, att å bomullsväfnader, shawlar, shawletter och andra dukar, släta af färgadt garn, större och mindre, samt tryckta, under 7 quarters fyrkant, fransarne oberäknade, bestämma eventuel» införselstullen till 1 rtdr 21 sk. 4 rst skålpundet, röstar ^ Ja; den, det ej vill, röstar Nej] vinner Nej, antages tullen till 40 sk. per skålpund. Denna Förtldrkta Stats-Utshollels Memorial, N:o 278. 17 Denna votering har utfallit med 76 Ja och 43 Nej, hvadan Ja vunnit; kommande således dessa artiklar att underkastas en eventuel införselstull af 1 r:dr 21 sk. 4 rst per skålpund. 171:a Voteringen (359:o). Den, som, i öfverensstämmelse med Utskottets af 2 Stånd godkända förslag, anser eventuela införselstullen å helylleväfnader, alngods: kläde, dråp, halfkläde, vadmal, ratin och korderoy, äfvensom kasimir af andra färger, än hvitt, gult och rödt, eller af’större bredd än 6 quarter, böra bestämmas å ovalkade till 36 sk., valka de, tvåskaftade till 1 r:dr 32 sk., och flerskaftade till 2 r:dr för skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bestämmes eventuela införselstullen å dessa artiklar, utan någon vidare klassifikation, till 2 r:dr skålpundet. Resultatet af omröstningen har varit 55 Ja emot 64 Nej, och enär således Nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med kontra-propositionens innehåll. 172ta Voteringen (y560:o).
Uti hennes samtliga arbeten ger ett fint natursinne och en utsökt smak sig tillkänna på ett allt igenom 1fvnstn&amp;ligt satt. Det har ofta blifvit påstAdt, att bildkuggarekonsten är den förnämsta af ' de sköna konsterna. Detta påståendes riktighet torde dock vara tvifvel underkastadt, men utan att löpa fara att blifva motsagd synes man dock kiinna saga., att det är denna gren inon de sköna konsterna, som staller de största fordringarne p$ sina utöfvare så i fråga om ideel stil som materielt behandlingssätt. Skulpturarbetet maste som verkningsmedel undvara claire obscurens så starka dragningskraft, rörelsens prononserade karakteristik, firgens sinnesretande tjusningsmedel och blott tilltala genom bildstodens harmoniska formbehandling, hvilken diirför att den %r i saknad af maeriets nyss upprepade fördelar, bör för att öfverföra en stämning v - varn präglad af så iilycket mera själsadel och inre koncentreradt lif. Till dessn stränga kraf lrominer för bildhuggaren rent materiella svårigheter. Han måste vnra i besittning af tekniska kunskaper för att iakttaga jämnvilrt vicl konstruktionen, och dikrtill arbetar han i ett tungt material, för hvms behandling fordras stora fysiska krafter. Att kvinnan till, följd af sin svaga-re konstitution föga lämpar sig till utöfvare af denna konstart iir ju därför naturligt. Först i v h n dagar hafva någsa svenska skulptriser, trots alla dessa svårigheter, oförskräckt sökt sig en konstnärsbana p&amp; detta område. Mest frahstående bland dessa bildhuggarinnor ar onekligen Ag~ies Iljellberg-Fru~~zevie. De arbeten, ' hon såsom Akademiens stipendiat från Pnris hemsändtyt,. inge de största förhoppningar genoin. den djärfhet och kraft i anslaget, som iitrnärka dem, afven om inan i dessa verk skulle önska inera formkiinsla och linieslrönhet. Behandlingen af kläder och accessoirer ar inasterlig och nikmar sig i brio den nyitalienska riktningen, utan att likväl äga dennas raffinerade behag.
Diskontfonden med 200,000 R:dr under hvartdera året 1861, 1862 och 1863, företer sig det förhållande, att två Riksstånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, bifallit berörde förslag, då deremot de begge andra, eller Presteoch Bonde-Stånden, med ogillande af förslaget, beslutat att Allmänna Diskonlfonden till utlåning med omsättningsrätt må, utan någon vidare förminskning, bibehållas vid del belopp, hvartill den vid 1860 års slut uppgår; och får med föranledande häraf, Utskottet inbjuda Presteoch Bonde-Stånden att biträda Utskottets, af de öfriga Riks-Stånden gillade förslag samt, i fall denna inbjudning icke skulle antagas af någotdera af förenämnde två Riks-Stånd, tillstyrka frågans afgörande genom omröstning i förstärkt Bankoutskott efter denna voterings-proposition: 4:o. Den, som bifaller Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkända förslag om införande uti blifvande Banko-reglemente af följande stadgande: »Af Allmänna Diskontfonden skola Fullmägtige under hvartdera året 1861, 1862 och 1863, innehålla 200,000 R:dr R:mt, hvilken innehållning verkställes på sätt och i den ordning Fullmägtige lämpligast anse, dock under förbehåll alt någon minskning icke sker af den andel utaf fonden, som med 180,000 R:dr är för Wisby Låne-kontor afsatt,» röstar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, besluta Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Presteoch Bonde-Ståndens mening, att Allmänna
Genom. år 1831 meddeladt Utslag har blifvit förklarad!, att kronan inom Bergsjö socken icke äger någon öfverloppsmark, utan att all inom socknens rågångar befintlig skog tillhörer hemmanen derstädes, af hvilka hvart och ett fått sig tilldeldt en areal af 708 tunnland fullt god mark. Sockne-allmänningar finnas ännu inom sju socknar af Helsingland eller Ofvanåkers, Arberå, Bollnäs, Jerfsö, Enångers, Tuna och Jdenars socknar, hvaraf de tvenne sistnämde likväl nu äro underkastade laga skifte, och de inom Bollnäs socken, hvilka tillsammans Utgöra 59,651 tunnland och 24 kappland, samt den inom Jerfsö, innehållande u5,65oi tunnlands vidd, äro underkastade tvist med kronan angående äganderätten till dem, af hvilken orsak delningar Landsh. Fernars-Berättelse för Gefleborgs Län. ^ IO ne af desamma blifvit förhindrade; varande utom de nu nämde allmänningar, hvaraf Enångers allmänning innehåller 14622 tunnland, Tuna allmänning 260 tunnland, och Idernas allmänning 32& tunnland, all annan skog efter skatt fördelad emellan boställen och och skattehemmanen, hvilkas innehafvare ägare, der storskiften icke äro verkställde, efter äldre fastställde delningar dem begagna. De Enskilta skogarne åro i allmänhet uti den vestra delen af Länet, med undantag likväl af Ofvansjö och Thorsåker socknar al Gestrikland, der bergsbruket fordrar betydlig tillgång på skog, fullkomligt svarande emot behofvet och äfven inom mänga socknar vida derutöfver; men uti socknarne utmed hafskusten höres ej sällan klagan öfver brist på skog, hvartill orsaken är, att kustboerna under de tider cönjuncturerna för trädvaruhandeln vörö fördelaktigare än nu, afyttrade mera skogseffekter än som var med skogarnes fortfarande bestånd förenligt.
Anledningen till den sålunda afgifne dubbla redogörelsen för 182g års Möies-.Passevolance-afgift har igenfunnits i Kongl. Majils den 27 Augusti 1831 lill Kongl. Krigs-Collegium aflålne Nådiga befallning: ”alt till Revisorerne aflemna redogörelse för nämnde afgift, utan balancerad brist eller behållning från föregående årets, gamla Passevolance-fondens, räkenskaper: att uti denna redogörelse i credit borde upptagas alla de utgifter, som blifvit för 1829 års vapenöfningar och Verkets aflöning utbetalde, eller det i öfrigt, efter i Nåder stadgade grunder, tillhörde Passevolance-cassan att bestrida: alt denna redogörelses utgående balance, så i debet som i credit, derefter borde upptagas i en ny för året i83o upprättad redogörelse, jemte de utgifter, som blifvit under år i83o af föregående årets Mötes-Passevolancé-afgift utbetalde: att i83o års räknings utgående balance åter borde upptagas i en ny redogörelse för 1831, och dermed sedan fortfaras, utan all sammanblandning med nya Passevolancefonden: att, hvad sorn i 1836 års räkning befunnes vara en behållning, sedan alla utgifter, som af 1829 års Mötes-Passevolance borde utgå, blifvit liqviderade, skulle anses såsom ett den gamla Fonden tillhörande räntebärande capital, hvarå den belöpande räntan borde upptagas i hvarje års debet, samt användas till »(lönande af så många bland de på gamla Passevolance-Inrättningens Tndragnings-stat uppförde personer, som årets ränte-inkomst medgifver; Kongl.
Maj, afgifna underdåniga utlåtande, har Styrelsen åter upplyst och yttrat: att, till följd af Rikets Ständers vid sednaste riksdag meddelade beslut, att jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult borde till 1835 års slut fullbordas, om det bolag, som för detta företag bildade sig, skulle få tillgodonjuta den lofvade räntegarantien, hade såväl i de privilegier, hvilka för samma bolag sedermera utfärdades, som äfven i det angående jernvägsanlägguingens utförande med bolagets Direktion af Styrelsen afslutade kontrakt stadgats, att nämnde jernväg, med allt hvad dertill hörer, borde vara till afsyning fullt färdig vid utgången af år 1855. Enligt Styrelsens åsigt, skulle det väl å ena sidan icke kunna af Direktionen förnekas, att ifrågavarande arbete blifvit hittills bedrifvet ganska lamt och med användande blott af en, i jemförelse med behofvet, ringa arbetsstyrka, oaktadt väderleken både under sistförlidna och innevarande år varit särdeles gynnsam och fastän arbetare varit att tillgå långt utöfver det antal, som vid företaget begag - 4 Slals-Ulskollels Ullålande, M 211. näts; men å andra sidan ansåg sig Styrelsen likväl ega skäl fästa uppmärksamheten derpå, att den af Rikets sednast församlade Ständer bestämda tid för fullbordandet af hela denna stora jernvägsanläggning med allt tillbehör »verkligen blef »väl knappt tilltagen, enär ärendet då ännu för ingen del befanns ens i tekniskt »hänseende så förberedt, att något arbete kunde påbörjas innan vidlyftiga forsk»ningar och undersökningar efter hela banan hunnit förrättas.»