Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nrn 71, angående Riddérskapets och Adelns samt Bonde-Ståndets återremisser på Memorialet N:o 48: voteringspropositionerne gillades;: och N:o h3, angåendePresle-Siåndets återremiss på Memorialet N:o 67. med föreslaget tillägg vid 16' Riksdags-Ordningen, lades till handlingarne.. S. I>. Föredrogos å nyo Stats,Utskottets', på bordet livilande, följandeMemorial: N:o 3p6, i frågan om en. militaire-post, till bevakning af 22 Pro t. Ut dr. d. 22 Jan. 1535» Lane-Contorets hus i Malmö, lades till handlingarne; och N:o 398, i anledning af väckt motion, att en del af de till Armeens materiel, utaf Rikets Ständer 1111 å SLat anvisade 70,000 Rdr må användas till förstärkande af gevärs-förråden, bifölls, S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillnings-Utskottets på bordet Jivilande Utlåtande, N:o 48, i anledning af anmärkningar vid Memorialet, N:o 37, angående stadgande i Bevillnings-Förordningen, i afseende på centonalens öfverflyttning på allmänna Bevillningen. Från Höglo fl, Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning äf Stats-Vt skottets den 13 dennes ,på bordet lagde Utlåtande, N:o 093, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 273, angående, dels grunderne för markegångs-prisens bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, indelta räntors och tionde-anslags återingående till Kronan, samt andre med grundskatternes utgörande gemenskap egande ämnen, och dels i anledning af flere i samma frågor väckta motioner, blef nämnde Utlåtande, N
Den blir omkring 200 trycksidor. Lundegård ' .kan skrifva mycket bra ibland, nieii den bit du last i ~Heinvannens sätta livarken lian eller jag något värde på; den var kasserad, men Hemvariiien ville sjalf ha den, och då skulle lian varit dum om han nekat. Om den pojken får vara frisk och rask, skall du se att det blir karl af honom med tiden, och en duktig * karl till på köpet. Jag hoppas det Atminstone, och som kamrater lär man ju något kanna livarandra. D&amp; det gäller att höra och säga sanningen får alltid förkonstlingen ge vika nlgot, och en bit ' af den verkliga människan tittar fram. Vi ha växlat både goda och onda ord och det ratt på allvar; jag sätter varde p % honom trots hans stridiga sinne. Det finns mycket godt hos honom, om det bara kunde komma fram riktigt, men det ar något så kantigt och styft i sjiilfva hans karakter och han skäms ordentligt öfver sina bättre sidor, därför far endast de diliga komma fram. J a g hoppas på framtiden, och att ojamnlieterna skola satta sig nar lian blir mera utvecklad. Hans första bok utkommer. ungefär vid samma tid som DPengarD. Den innehåller sin %berättelser samt en enaktspjes och heter » I gryningen~. Den blef färdig samma dag som min, i fredags, och kom till Sch ' éele samma dag som min lunta. Det var en lustig slnmp, ty vi kappades just att skrifva och ingen af oss visste precis linr långt den andre hunnit med sitt. Pjesen ar verkligen af honom, fast jag kritiserat den, så att han filtt göra m h g a ändringar. Xen p8 det sättet går han också å t. mitt. Det kalla r i ~atelierkritiku, och det ar den nyttigaste kritik som finns. Vet du, Mkrgrete, i förra veckan reste A. N. till Korsika för att f % varmare klimat för sina lungor. Nar jag tanker på alla som resa ut, så känner jag mig som en vingklippt flyttfligel. Nar skall jag kunna komma ut!
S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Majlis den 9 dennes på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga örn bildande af ett National-museum, tillika med de i anledning deraf samma dag och nu afgifne yttranden. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Conslitutions-Ulskottets memorial, N:o 9, med uppgift å de af samtlige Riks-Stånden godkände grundlags-ändringsförslag. S. D. Remitterades till Stats -Utskottet: Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Proposition, af den 1 dennes, angående colonien S:t Barthelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning; Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse af den 1 dennes, angående afskaffande af slafveriet på S:t Barthelemy; Kongl. Maj:ls denna dag ankomna Nådiga Proposition af den 17 sistlidne September, angående åtskilliga i Götheborgs och Bohus Läns skärgård belägna holmars upplåtande till fritt och allmänt begagnande; Statsoch Bevillnings-Utskotten: Kongl. Majits denna dag ankomna Nådiga Proposition af den 10 dennes, angående en förändrad reglering i afseende på stapelstädernas tolag. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 24 sistlidne September, rörande tillökad ordinarie bålsmåns-rotering inom en del Län. S. D. Prot.-Utdrag, den 12 October 1S44• 217 S. D. Föredrogs ånyo oell bifölls Banco-Utskotlels den 5 oell 9 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 16, i anledning af vackt fråga, dels om upphörande vid innevarande Riksdag af all tillverkning och utgifning från Banken af sedlar ä 16, 12 och 8 skillingar och dels, att Bankens berörde sedlar fortfarande måtte förfärdigas och utgifvas. Från Högv.
Ou ö med Tabellen N:o I, de linder nu framlupne Quinquennium flere födde än döde i Landsorterne 120787 efter afdrag af, i en del Län, inträffad högre Mortalitet än Nativitet af 2sg5 1 18 ig 2 Uppkommer en Folkmängd sf 2,oio56g Härifrån afdrages skillnaden emellan de under detta Quinquemiinm, enligt Prostarnes uppgifter för hvarje Prosteri, ineller utflyttade personer, hvilka, efter sammanräkning, titgöra, de sednare ett antal af 10647 och de förre 0232 — t4i5 Då Folkmängden» utom i Stockholm, erhålles med 2,5ogi54’ som emot den uppgifna, utgör en difference af endast 75 personer mera *). Att förhållandet i Landsorterna särskildt ej så noga öfverensifämmer, och att, såsom sista Columne-i utvisar, så stora differeneer der förekomma, kan orsaken otvunget deri igenfinna*, att Prestérskapet i sina anteckningar öfver inoell utllyttningarne icke frånskilja dem, som egentligen till och ifrån *) Se Bilagan Litt. A. Revisorers Berättelse. Hufvudstaden eller annat Län öxnsa hemvist, ifrän dem, soin inom Prosterierne flytta Pastoraterne emellan; och vidkommande den emellan Wäster-Norrlands och Wästerbottens Län mest betydliga skillnaden af nära 0400 personer, i det förra Länet mera, och i det sednare mindre, härleder den sig ofelbart ifrån den vid detta Quinquennii början ännu icke fullkomligen stadgade gräns-fördelningen dem emellan. Hvad Stockholms Stad angår, kan en så beskaffad Controll icke ega rum, emedan ingen uppgift på der timande inoch utflyttningar xiii Ta bell-Verket ingår. Hufvudstadens Folkmängd är iSi5 utgjorde < 72989 Hvarifrån borde afgå Mortal itetens der inträffade öfvervigt emot Nativiteten under detta Quinquennium 3866 —. 69125
Brot. 1840 och 1841■ 6 Sami. 1 Afd. 4°-'^e Baft. i 2 Banco-Utshottets Betänkande, AT.-o upprättat och får härigenom till Rikets Ständers stadfästelse öfverlemna följande förslag till grunder för pensioneringen af Bankens embets-och tjenstemän, konst-idkare och vaklbetjening, hvilket förslag, i händelse detsamma af Rikets Ständer godkännes, torde uti blifvande Banco-Reglemente få inflyta, i stället för ofvanuppräknade §§. af nu gällande Reglemente. §• Vid pensionering af Bankens embetsoch tjenstemän, vaklbetjening och konst-idkare, tjenar såsom grund den före deras vid afgången innehafvande tjenst eller befattning i Löne-staten uppförde Lön; dock äro de personer, som på Indragnings-staten åtnjuta personela anslag, berättigade att undfå pension efter det sammanlagda beloppet af deras lön på dessa begge Stater, äfvensom pensionerne för de å sistnämnde stat upptagne öfvertalige tjenstemän bestämmas efter den lön, de å Indragnings-staten uppbära. §• Den tjensteman, konst-idkare eller vaktbetjent, som uppnått Sjuttio års ålder, eller tjenat Femtio år, är berättigad att flyttas på Pensions-stat, med åtnjutande i dess öfriga lifstid af hela lönen, såsom pension. §• Den tjensteman, tillhörande första tjenstegraden, som uppnått Sextiofem års ålder och tjenat Fyratio år, eger att undfå afsked, med åtnjutande såsom pension af Nio tiondedelar af lönen, då genom Läkare-betyg behörigen styrkes, att han belinnes uti ett sjukligt eiler försvagadt helso-tillstånd, men tjenstemännen inom öfrige tjenstegrader, äfvensom konst-idkare och vaktbetjening äro, vid nyssomförmälde förhållanden, berättigade att, för deras öfriga lifstid, såsom pension, uppbära hela lönen. $•
Med afseende å detta förhällande och i betraktande derjemte af den kapitaltillökning, som för Riksgälds-kontoret uppkommer derigenom, att en icke obetydlig del af de till detta verk, för statsutgifternas bestridande, anslagna tillgångar skall användas dels till lån med stadgad återbetalningsskyldighet och dels till afbetalning å Riksgälds-kontorets räntebärande skuld, anser Stats-Utskottet en bevillningssumma af 1,900,000 R:dr tillräcklig för betäckandet af bristen i Riksgälds-kontorets tillgångar och inkomster under tiden intill Rikets Ständers nästa sammankomst, helst bland dessa tillgångar och inkomster icke äro beräknade de för undsättningar i missväxtår anvisade medel, som under samma tid kunna varda till Riksgäldskontoret öfveriemnade. I öfverensstämmelse med denna åsigt samt de resultat, nu uppgjorda beräkningar ådagalägga, får Utskottet alltså föreslå, att den allmänna bevillning, som Rikets Ständer, till fyllande af Statsoch Riksgäldsverkens behof, böra vid denna riksdag för den kommande tiden sig åtaga, måtte fastställas till ett belopp af En million niohundratusen Riksdaler årligen. Härvid anser sig Utskottet slutligen böra tillägga den upplysning, att ehuru den allmänna bevillning, som, enligt nu gällande bevillningsförordning, skulle för åren 1849 och 1830 erläggas och till Riksgälds-kontoret inlevereras, vid sednaste riksdag beräknades till endast 1,830,000 R:dr årligen, har samma bevillning, deruti inberäknade de under dessa år influtna testamentsbevillnings-afgifter, redan före slutet af 2:dra qvartalet innevarande år och således före levereringen af restantierna å nästlidet års utskylder, ingått till Riksgälds-kontoret med följande belopp, nemligen: för år 1849 med 1,969,164: 32. — och för år 1830 med 1,880,491:46. 9, Stockholm den 19 Augusti 1831. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1851.
[2883] i3nis OJ^SJOJ yye u o q .IBJIJO] oruerrBA^iainiA BSUBJ op Jdpun ' in - ui jiäSurapii^s B^SUOIS fjj i / TpJt^r^tnrJtii Qlnid^rd^^^r^r^^N^Td^rdirtfl^^^ - rq qoo " BSisipuSoaS ' .IOSBS UJSJOBA ' j a s j o i ^ i o q Realisation af Bpofi JB pisjraoj J.IO) S i %Q Biojpöta 9uuoq |omo BSBI B| ' |IA mos ' raoq op ^ B JQj.ii ?p uoq A l b u m o c h Skriflyg. f (G. |28S0] t t. Kegeringsg. b. Hilda Örtenholm. Aug. Magnusson S81|0S SJBIJ [2874] I. Realisationer pågår 1 t r. u p p m. u p p g. fr. h u t i k e u [2870] J5] Gf^ [grjj^,a^^.,^_: -. OBS.! Begär proper och pris. Frida N. N. 10 ä 12 k r. WIRÉN &amp; K:ni. S t o c k h o l m. Telegrafadress: W i r é n s. Insaltad persilja. Att inlägga strömming. Olga. Att inlägga sill. Ä r färdig efter några dagar. Olga. B o s t a d e n. Klorkalk till skurning. D e t t a förfaringssätt användes mycket i Amerika och skadar ej glasyren. Att putsa messingskedjor. Att rengöra marmor. OBS. m e d 10 t r ä s n. 2 50, i n b. E. ^ Adolf Bonniers f ö r l a g: Rådgifvare för 4: 5 0.
Detta bekymrade honom emellertid föga, ty han hade god tid att blifva millionär och var dässutom djupt troende medlem af ett dussin »blif-hastigt-rik»-föreningar. Men se här det besynnerliga i saken: för grannen gingo affärerna icke blott ihop — de gingo briljant. Lika oföränderlig som mr Sewells bod stod där från årets första till dess sista dag, lika egendomligt växlade grannbutikernas öden. Emellanåt fick man t. ex. i fönstren skåda jätteplakat med: » Brandskadadt gods till röfvarpris» i så röda bokstäfver, att hela gatan lyste som en eldsvåda. Men ingen människa hade hört talas om någon värklig eldsvåda. Folk skrattade och sade, att detta var ett knep, som utländingen infört. När säsongen gått dåligt, tuttade man endast på några askar eller svedde ett och annat nattrocksfoder — sådant vore tillräckligt lockbete för den dumma allmänheten. Butikerna bytte också beständigt om ägare. Dessa tyska judar börja med ytterst få varor och locka kunder genom underpris. Sedan inköpa de på kredit ett ofantligt lager, öfverlåta detta till en broder i konsten och göra strax därpå konkurs. Förtviflade gester — utspärrade fingrar ... vid Moses och alla små och stora profeter! endast tomma hyllor finnas att tillgå, I herrar fordringsägare, I kunnen väl rasa — men icke åtkomma kompanjonen Denne realiserar i en handvändning lagret — och se! ur bankruttens djup uppdyka de båda vännernas namn, förenade i gyllene glans öfver dörren på något femvåningshus i nästa kvarter. Detta kryphål i amerikanska lagen hade han således funnit ut, han, främlingen, som icke ens mäktade språket! Dylika upptäckter måste ju i hög grad förödmjuka mr Sewell. Men samtidigt värkade de förunderligt utvecklande på hans moraliska människa. Han hade aldrig tänkt, att sådana skälmstycken kunde gå för sig annat än i detektivromaner. Och när han nu såg sina konkurrenter genomföra dem i värkligheten och lyckas så väl, fyldes hans själ af ett mäktigt raseri, som hade vid sig något af mjältsjuka och fridlös oro. Och ifrån att hafva varit en ironisk föraktare blef han en fanatisk hatare.
Slutet af denna § kommer all lyria sålunda: dock så, all lagfarts-, intecknings-, äktenskapsförords-, boupptecknings-, arfs-, testamentsoch fönnynderskaps-ärendev samt frågor om rätt tili lösen af fast egendom för hela stallen till en och samma afdelning höra. / öfrigt kommer allt hvad genom särskilda författningar i afseende pä rättigheten att i börd lösa jord, hus och tomt i stad. alf lill verkan förfalla. Slockholm den 28 Februari 1854. S'/'()('KHOTiM, tryckt hos J. |j" liundberg, 1854. Lag-Utskottets Betänkande, N:o 14. L \:o 14. Ank. till Exp. Utsk. d. 20 Mars 1854, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om arfsrätt för oäkta barn. I denna syftning har inom Hedervärda Bondeståndet blifvit föreslaget: af Riksdagsfullmäktigen Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län: ”Att barn, födda både i lönskaläge, otom äktenskapslöfte, i hordom eller i förbudna leder, må arf taga efter sina föräldrar;” af Riksdagsfullmäktigen Ola Svensson från Malmöhus län: Att barn, afladl i lönskaläge, utom äktenskapslöfte, må, jemte dess redan egande rätt, tilläggas arfsrätt efter sin moder; med rättighet för modren, som ingår gifte, att före äktenskapet afvittra sådant barn;” och al Riksdagsfullmäktigen Anders Persson från Nerike, med hvilkén större delen af Ståndets ledamöter sig förenat, att 8 kapitlet 7 § Ärfdabalken mätte erhålla följande förändrade lydelse: ”Aflar man barn i lönskaläge, utan äktenskapslofven, det barn må ej annat arf taga, än efter moder, samt egna barn och bröstarfvingar; men är barnet afladt i hordom eller i förbudna leder, eller har modren eftérlemnat äkta bröstarfvingar, ege det ej arfsrätt efter henne.
Aftappning af Svinsjön i Nedra Ulleruds socken, hvarigenom 168 tunnland odlingsbar jord anses vinnas. Detta arbete påbörjades redan 1827, men blef i följd af äganderätts-tvister afbrutet och instäldt till 1848, då det fortsattes. 4 3:o. Rödjning och uppodling af 50 tunnland förut skogbeväxt mark å säteriet Gustafsvik i Warnums socken, hvarvid ett i orten sällsynt stängselsätt med jordvall blifvit begagnadt. 4:o. Sänkning af den i" Kils socken och Wisnums härad belägne sjön Noret, hvarigenom vid pass 500 tunnland till odling tjenlig mark vunnits, dels uti den från vattnet befriade sjöbotten och dels i flere större mossar, som medelst sjösänkningen fått affall. 5:o. Förändring af Ljusne-elfvens utlopp i sjön Öfre Broken uti Hvitsands socken för odling af 150 tunnland dertill tjenlig jord. 6:o. Sänkning af sjöarne Markvaltnet och Lilla Emsen inom Frykeruds och Grums socknar, genom utöfning af Forsnors tullmjölqvarn med 2 par stenar samt legosåg, för att till äng förvandla den jordrymd, 115 tunnland, som förstnämnde sjö intagit, och dessutom i odlingsbart skick försätta sumpig ängsmark af omkring 100 tunnland. Odling af en mosse om 70 å 75 tunnlands rymd å hemmanet Bäcks område i Wisnums socken. 8:o. Wall-anläggning å hemmanet Ed i Kils socken och Wisnums härad, hvarmedelst omkring 45 tunnland starräng blifvit odlingsbar; och 9:o. Sänkning af Broby-tjern i sistnämnde socken, genom hvilket arbete 75 tunnland vunnits. Desse och ett stort antal mindre odlingsarbeten äro företagne utan bidrag af statsmedel på jordägarnes enskilda bekostnad. § 2. Invånare. Enligt skattskrifnings-längderne bar folkmängden i Länet med städerna utgjort: Skattskrifne män 55,176 » » qvinnor 57,124 » Befriade män .
Korpraler, vice Korpraler, Kavallerister, Bataljonsoch Sqvadrons-Trumpetare samt Hofslagare i 25 4 3606 5509 8 — 5: o) Åkande Artilleriet och Fot-Artilleriets Stam. Konstaplar, vice Konstaplar, Artillerister, Divisions-, Batterioch Afdelningstrumpetare — 37 — 1269 978 9 — 4: o) Belägringsoch Fästnings-Artilleriet. Korpraler, vice Korpraler och Soldater Trumslagare — 33 8 3 6 116 2 80 17 17 — Summa J ■— 29721 19693 18 — *) Hvad som under Beväpning förslås, uplyses under rubriken: Stora Mander ingen. T A B. 2/1. Grunder, hvarefter ersättning för Ine] var tering utgår, då den ej in natura erhålles. Grader och Befattningar. Årlig Inqvarterings-ersättnin r o• Rum. Service. Summa r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. Generaler 380 20 400 — Öfverstar . 280 20 300 — Majorer 180 20 200 — Kaptener och vederlikar . 80 20 100 — Subaltern-Officerare och vederlikar 34 16 50 Fanjunkare och vederlikar 17 8 25 — Korpraler och vederlikar . 6 40 — l 8 — 8 — Vice Korpraler, Soldater och vederlikar 4 40 — 1 8 — 6 A ninär k ni n g ar : l:o) Uti Garnison kaserneras vid hvarje Brigad, då så möjligen ske kan, minst 1 Officer per kompani (sqvadron, batteri), Bataljons-Läkarne, Proviant-Kommissarien, Musik-Direktören (Brigad-Trumpetaren) samt allt Under-befäl och Manskap, jemte deras vederlikar.
Det ena: att det blir mera Köpmannen än Bruks-ägaren, som drager fördel af Lånerätten; och det andra: att Bruksägaren ej bör ensam kunna äga anspråk på fördelar, som ingen annan Näringsidkare med honom får dela. Hvad den sistnämnde omständigheten bs^ 302 Den x 3 December. träffar, så måste det vara otvifvelaktigt, att den ökade Penninge ti i Igång n n skall bli en hand* räckning forén ytterligare tillverkning, antingen Medlen komma directe från Banquen till Bruksägaren eller genom Köpmannens hand. Det är ock ovedersägligt, att mtd den utvägen Bruks-ägaren skulle lemnäs att till ett högre pris beläna Jernet, han kommer i belägenhet att mera förlägga sig sjelf och mindre tillita andra. Då vilkoren vid Effectcrnas afsalu således kunna göras förmånligare, blir hans styrka till handteringens fortsättande och utvidgan de i samma propOition äfven storne , och den enskiita fördel honom såmedelst tillskyndas, är ej utan sammanhang med det Allmännas och Landets. Beträffande åter Bruks Idkares rätt att mot pant af varan åtnjuta Lane - understöd i Banquen, så är det oitlbart att Bergsli3ndteringért och den talrika flock, sorn af densamma äger sin utkomst, förtjtnar en serdeles uppmärksamhet. Då Statens Inkomst af Bergshcndteringen är så betydlig, och sambandet melian densamma och öfrige Näringar är af sä tryck n vigt att bibehålla , vårda och stärka — då algången på Landtmanna - produeter ar gerom mä gden af de Medborgare, hvars tillvarelse pa Bergsbruket beror, försäkrad; så svnes utvagarne att underlätta en sä vigtig handtering, ger om hvilken dessutom Rikets hufvudsakligaste lixportvaror beredas, fordra, om det ock vöre någon Den 13 December. 303 allmän uppoffring, men hvilken likväl icke här ar i fråga, ty Banquen åtnjuter ränta, och Bruks-ägaren åtnjuter lindring att skaffa sig ett dyrare förlag. Enskilt och allmän fördel äro således här föremål.
Aske-pjesken gjorde så, och straxt kom der fram ett seglande skepp, det präktigaste någon ville se. Tredje profvet var, att skaffa den bästa lagoch regerings-bok till att styra ett rike; men Aske-pjesken fick af sin käresta några pappers-lappar, hvilka blefvo till den yppersta lagoch regerings-bok, samt en mössa, som gaf honom förstånd att tolka och tyda regerings-boken. Fjerde profvet var, att skaffa sig den fagraste bruden; men kattan förvandlades på bröllopps-dagen till en fager konunga-dotter. Sista profvet var, hvem som rådde öfver det präktigaste slottet. Då sade Aske-pjeskens brud: »gäck bort till det usla torpet, der vi först råkades. När du kommer dit är der ett slott, det grannaste som gifves i sju konunga-riken. Tag så din knif och stick i muren, så blir det alltid likadant, och kan aldrig mer förtrollas.» Aske-pjesken gjorde så, och hade nu vunnit både brud och kungs-gård och konunga-rike. I en öfverlemning ifrån ~Östergötland~ förtäljes om en bonde, som var så elak mot sin yngste son, att pojken, af räddhåga, stoppade upp sina gamla kläder med halm, hängde upp bilden under tak-åsen, och rymde sin kos. När han så vandrat länge och väl träffade han en ~katta~, som halp honom i allting, och slutligen blef hans käresta. Men på bröllopps-dagen förbyttes kattan till en fager prinsessa, hvarefter pojken med stor ståt drog hem till sin fader, och skrämde gubben för den hårdhet han visat mot sin yngste son. Omsider blir allt godt igen. Den bekante Tyske lärde H. R. von SCHRÖTER har under sina resor i Sverige upptecknat ännu en öfverlemning ifrån ~Östergötland~, som låter profven bestå uti att anskaffa den finaste skjortan, den vackraste hunden och den fagraste jungfrun. Se GRIMM, ~Kinderund Haus-Märchen~, Th. III, s. 407. Var-Ulfven. Ifrån Upland.
Utskottet har härmed redogjort för de hufvudsakliga skäl och grunder, på hvilka nedanstående förslag är bygdt; och får således Utskottet vördsamligen tillstyrka: att Per Benjaminssons motion måtte lemnäs utan afseende, men att Rikets Ständer, för den händelse all Ridderskapet och Adeln medgifver att den särskilda teslamenls-rält, som öfver afling e-fas tig het i stad tillkommer frälseman, enligt 12 S i Ridderskapet och Adelns Privilegier den 16 Oktober 1723, må upphöra, samt öfrige Riks-Stånd sådant bifalla, måtte besluta: att, med vpphäfvande af 12 § i Ridderskapet och Adelns Privilegier den 16 Oktober 1723, så vidt den angår dispositionsrätten öfver Ridderskapet och Adelns hus och jord i städerna, 17 kap. i och 2 §§, den sistnämnde sådan den lyder i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, angående beloppet af vederlag för afhänd arfvejord, och Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762, beträffande en utvidgad testaments-rätt efter stads-räll, samt med förklarande att hvad sista moni. i 1 § 2 kap. Jorda-Balken innehåller i fråga om hvad för arfvejord anses bör, kommer att till verkan förfalla, sävidt det har sammanhang med 2 § af Ärfda-Ralkens nyssberörde kapitel, skall samma kapitel erhålla följande förändrade lydelse: Lag-Utsktttets Betänkande N:o 13. 13 Ärfda-Balken. 17 Kap. S 1. Ej må någon genom testamente bortgifva eller annorledes förordna om mer än hälften af sin qvarlåtenskap, der brösl-arfvinge lefver efter. Andra hälften falle bröst-arf vinge till; den hälft kallas bröst-arfvinges laglott. Finnes ej bröst-arfvinge, dä må man om all sin egendom förordna. § 2.