Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till vinnande af skjmdsamt sint på ifrågavarande underhandling, blef Envoyén Friherre Palmstjerna under den 3 påföljande Junii försedd med nya instructioner, och ehuru, genom antagandet af en ersättnings-summa i ett för allt, discussion om serskilda fordrings-anspråks större eller mindre giltighet blefve öfverflödig, befallte Kongl. Maj:t att, såsom ett motiv för erhållandet af den förut bestämda minimi-summan, framställning skulle göras derom, att Stora Barnhusets Räntor i Finland voro en beständig förläning af Kronan till denna välgörenhetsanstalt, och att, efter grunderna för Barnhusets förvaltning, dess inkomster icke kunnat användas till underhåll för andra barn, än dem som här blifvit på Barnhuset intagna. 44 Kongl. Majils Nådiga Propås.
Ankom till Exp.-Utsk. den 12 Not Betänkande, ofver väckte motioner om skyldighet för säteri-egare och vissa boställs-innehafvare, att deltaga i byggnad af Tingshus och Häradsf ängeise. Uti till Hedervärda Bonde-Ståndet afgifne serskilda memorial, som till Lag-Utskottets handläggning blifvit remitterade, hafva Tufve Månsson och Jöns Persson från Malmöhus Län samt Per Nilsson från Christianstads Län yrkat, att, då egare till sätesoch ladugårdar och rå och rörs hemman samt innehafvare af Presteoch Klockare-bol lika med öfrige innevånare i Häradet, för sina rättegångars och andra angelägenheters afgörande, begagna Tingshusen, samt då fånghus är lika vigtigt för deras, som för den öfriga allmänhetens säkerhet, så borde dessa jordegare och boställsinnehafvare jemväl deltaga i uppbyggande och underhållande at berörde byggnader.
Jag tager mig derföre friheten understödja Herr Hjertås förslag. Friherre Anckar swärdh Carl Henrik: Jag ber, att få förena mig med Herr Hjerta och Grefve von Schwerin. Hans Excellencc Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet, komme detsamma ock att, enligt 49 §• Riksdagsordningen, derstädes förblifva hvilande. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 19 sistlidne Januarii under N:o 38 af - 246 Den 12 Februarii e. m. gifne, samt den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående den Förste KammarMusicus Berndt Crusell tillagde pension. Friherre Anckarsvärd, Carl Henrik: Jag tager mig friheten anmärka, att jag ej af Utlåtandet kan fatta, på hvilken grund man af Konung Carl den XIII:s Nådiga afsigt att gifva Directeuren Crusell pension, kan tillerkänna TheaterDirectionen rättighet att bestämma samma pension till 600 Rdr, under förutsättning nemligen, att Ständerne voro skyldige dertill anslå medel; för min del skulle jag tro, att, om den Nådiga afsigten att förskalfa Crusell pension göres gällande, medel finnas på y:de HufvudTiteln till fyllande af detta behof. Jag anhåller derföre om återremiss af ifrågavarande Utlåtande. Herr RosenbladBernhard: Jag instämmer med Friherre Anckarswärd deri, att jag tror det af Konung Carl den XIII Herr Crusell gifna löfte ej vara bindande för Ständerne, men deremot anser jag det vara Ständerne både värdigt och nyttigt, att uppmuntra all skön konst. "Vi känna alla Herr Cruse]ls stora framsteg på sin konstnärsbana; och det vore i sanning Rikets Ständer både värdigt och nyttigt, att sanctionera det gifna Kongl, löftet, och derigenom belöna en af Landets ypperste konstnärer. Jag anhåller örn bifall å Utlåtandet.
1,000 i R N S J^Stockholm, 19 Tunnelgatan 19 månaden utan särskild uppsägning. rekommenderas i benägen åtanke. Välkänd (G. 78894) elegant snitt till moderata priser. Särskild afdelning för beställningar från landsorten, som utföras omsorgsfullt utan profning da E l e g a n t a v i s i t k o r t ett välsittande lif insändes jämte^längdmått på kjolens bak-, sidoch framvåd, och då för ändamålet särskildt konstruerade mekaniska byster inköpts, kan hvarje figur på- räkna ett välsittande arbete. Finaste reIduns Kungl. Hofboktryckerl kommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. ÖRNS, Stockholm. (S. T. d Hvard. Helgd. Allm. &amp; C:0, Regeringsgatan Q r e b r o rutig, 2, 0 0 0 olika färger, Via r Aktiebolaget Fris p r butelj Kr. 8,50 hos Stockholm, 32 e:: (K. n I förmedlas den snabbaste förbindelsen till kontinenten medelst de stora, elegant och beäfven kvinnliga, som önska inträde p å apotekarefeanan erhålla anvisningar till kvämt inredda hjulångarne Svea och Germania samt propellerångarne Rex och elevplatser pä apotek, om de hänvände sig till Farmaceutiska föreningens platsbyrå, adr. Imperator. OBS. 1 Endast en tullbehandling! Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Besebureau, Stockholm, genom hvilken seApoteket Korpen, Stockholm. (G. 83723; nare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utlämnas genast utan tillägg af provision. Iknneberd-Siden e n d a s t \ M. FL. FL. För hvarje gång dörrklockan ringde, anade [KONGL. HOFLEVERANTÖR FABRIKSAKTIEBOLAG
All praktisk erfarenhet vitsordar nogsamt att det år i hög grad oklokt att påbörja ett arbetsföretag innan man utrönt huruvida icke det afsedda målet kan vin - 100 Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 87. nas på ett fördelaktigare oell lindrigare sått samt innan man för detta mål disponerar så tillräckliga medel, att ett någorlunda fullständigt arbete dermed kan åstadkommas. 1859 års Jérnvågs-komité, som skolat verkställa ifrågavarande utredning, har uteslutande hållit sig till rigtningen öfver Arvika och Carlstad, och har heller icke undersökt någon annan, men säger sjelf, att sannolikt en kortare och billigare linea öfver Sunne och Mitandersfors skulle kunna erhållas. Denna rigtning har, som bekant år, mött motstånd från Norsk sida, ehuru icke heller fullständiga profiler och kostnadsförslager blifvit utarbetade, som bevisa huru mycket ofördelaktigare denna linea för Norrmännen kan vara. Omkring 2 mil kortare ån linien öfver Arvika och Carlstad torde den dock, enligt mätningar på Hermelins karta, kunna antagas blifva. Af dessa 2:ne mils förkortning skulle \ mil komma Norrmännen till godo. Denna linea har dessutom en för Wermland och för trafiken fördelaktigare rigtning ån den andra samt underlättar anläggandet af bibana till Philipstad. Det synes mig fördenskull såsom om fördelar och olägenheter bort utredas och mot hvarandra vågas, innan denna linea förkastades. Om man äfven, af undfallenhet för våra Norska bröder, i likhet med Jernvågs-komitéerna och Kongl. Maj:t, vill ingå på att utan utredning af huru mycket mera det kostar för oss att möta med vår jernvåg vid den punkt af gränsen, som för Norrmännen år fördelaktigast, finnes vål intet skål, hvarför icke hår, som öfverallt annorstädes, en på undersökningar i olika rigtningar grundad utredning bör göras om hvilket läge af jernvägen från dess mötespunkt år den fördelaktigaste. Jernvågs-komitéen har visserligen uppställt och Kongl. Maj:t förnyat det påståendet, att Arvika år en punkt, som under alla omständigheter bör af jernvägen beröras.
Teatern på Place Neuve stod i ljusan låga. Då de hörde, att det var teatern som brann, tömde de sina vattenhinkar i rännstenen och öfveröste den sammanstörtande byggnaden med skymford i stället för med vatten. Vid dagens inbrott låg den i aska. Först efter Voltaires död, när ännu några år gått fram öfver den graf vid Plainpalais der Calvin hvilade utan något monument, blef ändtligen, naturligtvis genom utländskt inflytande, en ny teater uppförd 1782. Det som gör denna teaterstrid intresseväckande är, att den utkämpades mellan tre så mägtiga andar som Calvin, Rousseau och Voltaire. Calvin låg visserligen redan i jorden, men hans vilda hat mot alla förlustelser, hans ord att man borde resa två galgar för att i dem hänga sju à åtta hundra libertiner hade blifvit lagparagrafer. Rousseau tog i teaterfrågan upp hans mantel. Här möta vi alltså ändtligen minnet af Rousseau. Vi förmå dock icke att kvarhålla det länge. Det beherskar ej Genève på samma sätt som Voltaires minne Fernex. Det är kanske icke utan att några bland oss nästan äro hågade att ställa sig på Rousseaus sida i teaterfrågan, om också af helt andra skäl än de han anförde. Det ligger en viss omedveten, måhända öfvergående opposition i vår tid mot teatern. Teaterpjesens obligatoriska indelning i akter, de onaturligt tillspetsade replikerna, intrigen och den efter regler uppkonstruerade handlingen med sin knalleffekt i tredje akten skär bjert mot den nutida litteraturens sträfvan efter natursanning. Man förvånas öfver att fader Zola tillåter, att hans naturalistiska böcker omarbetas för teatern, der naturalism är omöjlig. Må nu vara hur som helst. Man törs dock icke alldeles gifva Rousseau orätt. Man känner, att hans tankar i mycket äro ens egna. Han står oss helt nära, och många af våra skriftställare påminna ju om honom i ett eller annat. Kanske just i följd af allt detta förefaller han ej så ensamstående som Voltaire. Dertill kommer att man ingenstädes i Genève finner en bostad på hvilken han tryckt sin prägel. Huset der han föddes får man länge söka för att finna. Han liksom går upp i rök.
51 man eller fjerdingsman å landet eller polisbetjent i siad för ett ringa brott alldeles oskyldigt häktad person, hvilken under forslingen till häktet begagnade tillfället alt fly, då hans väktare lemnade honom ulan uppmärksamhet, kunna med skjuteller kastvapen ansvarslöst dödas eller skadas (ill lemmar eller helsa. Men om ock åt fångförare, kronobetjening eller uppsyningsman lemnäs en så vidsträckt rätt öfver sina medmenniskors lif, så är dock ett dödande eller sårande af en rymmande person, då denne springer undan och ej salt sig (ill motstånd, icke ett dödande eller sårande under utöfning af nödvärn; ty fångföraren eller kronobeljenten förutsättes icke vara öfverlalle o af fången eller den häktade personen. Nödvärn är nemligen försvar emot ett rättsvidrig t angrepp, som redan är begynt eller hotande öfverhänger någon; och nödvärn kan, enligt hittills antagna grundsatser, icke tänkas utan ett sådant rättsvidrig! angrepp. Mig veterligen har icke någon strafflag förut rubricerat en rymmande persons dödande eller sårande såsom dråp eller såramål i nödvärn. Och uttalandet af en dylik grundsats i den nu föreslagna lagen kan, enligt min öfvertygelse, ej annat än leda till en ytterligare förveckling af den redan förut nog mycket invecklade theorien om nödvärn. Vill man derföre bibehålla 57 § oförändrad, synes mig nödigt att åt rubriken gifva en större utsträckning, så alt afdelningens öfverskrift utmärker att de följande §§ innehålla alla de fall, då, enligt den ifrågavarande författningen, ansvar icke eger rum för dråp eller andra våldsgerningar, hvilka eljest äro med straff belagde.
Så framt icke Preste-Slåndet, hvars beslut närmast instämmer med Utskottets, af Borgare-Ståndet godkända förslag, skulle vilja det sistnämnda antaga, torde, till bestämmande deraf, huruvida Preste-Ståndets eller Ridderskapels och Adelns beslut skall utgöra contraproposition vid den slutliga voteringen, följande votering få företagas; Den, sorn vill, att till contra-proposition vid den slutliga voteringen, i fråga om det till Landtbruks-skolor beviljade anslag, antages Preste-Ståndets beslut (omförmäldt här ofvan), voterar Ja", den, det ej vill, Nej-, vinner Nej, antages till contraproposilion Ridderskapets och Adelns beslut (intaget här ofvan). Derefter voteras öfver så lydande proposition: Den, sorn, i afseende å det för Landtbruks-skolor beviljade anslag af. 5.000 R:dr, anser beslutet böra uppställas, i enlighet med Stats-Utskottets hemställan uti Utlåtandet N:o 6i, 5:te punkten lit. b., voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (usta alternativet) beviljas ansläget, på sätt och med de villkor, Preste-Ståndet beslötat. (2:dra alternativet) beviljas anslaget på sätt, och med de villkor, Ridderskapet och Adeln beslutat. 52:o I sammanhang med hemställan, att anslagen för Technologiska Institutet måtte å Stat uppföras, hade Utskottet tillstyrkt, bland annat, att den under Kongl, Gommerce-Gollegii förvaltning ställda xnanufactur-låne - St etts-Vt shot Ms Memorial j IV,-o 3of. 51 fondens behållning, å årliga vinstmedel, efter afdrag af alla omkostnader i och för lånerörelsen samt inträffade förluster, hvarje år må till RiksgäldsContoiret inlevereras.
Mopsen Bijou morrade argt från sin matmors knä, dit den åter tagit sin tillflykt. – Jaså, det är kusin Koskull! Hvad blåser det då för vind? Jag kände inte igen kusin – ja, ja, man blir gammal, man blir gammal! Förr i världen talades i Götheborg om le beau Koskull, som man i Stockholm talade om le beau Fersen – ja, han fick då en för bedröflig ändalykt. – Men det är länge sedan den tiden, och allt är förgängligt, inte minst karlars skönhet. Baron Koskull svarade ej härpå, men inom sig tänkte han: – Hon changerar inte, hon är och förblir en fördömd pulverhäxa. – Var så beskedlig och sitt ner, kusin! Hvad kan jag ha att tacka för denna oförmodade ära? Lönne, sätt ut en bekväm stol åt baron Koskull! Ja, ja, så visst, den tiden är förbi, då kusin satt grensle på taburetten och underhöll de vackra damerna – jag minns att detta var favoritställningen, när kusin var särskildt kurtisant. Nu får man ha stoppade kuddar bakom ryggen och på sätet för den usla gikten – hå hå, ja ja! – Söta kusin får ursäkta, men jag har ingen gikt och tänker ingen skaffa mig. Tackar, mamsell Lönne, den där stolen är alldeles för commode för mig. Ja, kusin Christina undrar väl öfver hvad för ärende, som för mig hit. – Det är väl något obehagligt ärende. Ingen besöker numera Gunnebo annat än i obehagliga ärenden. – Tvärtom, söta kusin, tvärtom. Jag kommer med idel vänliga hälsningar från min dotter Constance i Stockholm. – Jaså. Jag trodde, jag var totalt bortglömd af henne som af andra. Nå, hon har det charmant uppe i Stockholm, förmodar jag? Enkefru Hall suckade. Är hon alltjämt lika feterad och entourerad? – Ja, mera än någonsin. Hon gör stor succès vid hofvet. – Tänker hon inte snart ingå nytt gifte? – Det har jag inte hört, det är i alla fall intet som presserar. Det har ju inte gått ett fullt år efter skilsmässan. – Har det inte? Nå ja, då kan hon ju vänta året ut.
Han erinrar om Canning sägande: Åter har man ett stort exempel, att den starkaste kan arbeta sig till döds, och man behöfver ej vara Canning för att känna symptomerna härtill. " Stormasten är bräckt ", heter det vemodigt i ett annat bref. Ytterligare öfvertalad, begärde Platen betänketid för a t t " rådgöra med sin hustru ". Derefter mottog han uppdraget, dock under erinran att han hvarken ville eller kunde lemna sin lifsuppgift i Sverige: kanalen och Motala verkstad. I P å nyåret 1828 ankom Platen till Kristiania. Hvad han der hade att lida i utöfvandet af de pligter, som blifvit honom ålagda, ordade han icke mycket om, men han fylde dem troget efter som hans samvete bjöd. " Tidpiinkten ", skrifver han till norske generalen Birch, " är efter min åsigt så i Sverige som Norge vigtig ända till fara; se der hvarför j a g är här. " Att han kom till sin post i de allra bästa afsigter a t t utjämna de tvister, som uppstått mellan de båda folken, och att han till en början klart förstod och oväldigt bedöinde motiven till norrmännens hetsiga ömtålighet framgår af anförda bref till Rosenstein m. fl. Så ock hans öfvertygelse, att man borde från svensk sida gå varsamt tillväga och undvika all småaktig hänsyn. Men Platens verksamhet i Norge blef tyvärr alltför afbruten, för att han skulle kunnat göra sitt inflytande gällande i denna riktning. Han nödgades särskildt under pågående riksdag att flere gånger återvända tlili Stockholm, icke blott för kanalintressena, utan ock för försvarsverkets ordnande och andra vigtiga intressen. Och ännu var Riddarhuset flere gånger vitne till&lt; hans väldiga kamp för hvad han ansåg vara rätt och till fosterlandets gagn. Sista gången gälde det kanalen; efter ett hårdt motstånd vann Platen biståad af utskottet; äfven riksdagen beviljade det äskade anslaget, men då var Platen död. TJnder dessa sista strider återfinner man Platen ännu i sin fulla obrutna kraft. Deremot synes det som skulle han,
Under sådane förhållanden och då derjemte lages i betraktande, dels å ena sidan, alt ifrågavarande Låne-Banco-Capital blifvit, i förtroende till den säkerhet, Banken erbjuder, för välgörande ändamål derstädes insatta, till en del med förbud för vederbörande målsmän alt dem någonsin utlaga, och hvarigenom dessa fromma stiftelser icke allenast, måst vidkännas förluster, i anseende lill de, efter hvad ofvan är förmäldt, tid efter annan beslutade nedsältningar uti den primitivt föreskrifna räntan, utan äfven gått i mistning af större delen utaf fordringarnes verkliga värde; samt å den andra sidan åter, alt, då dessa medel uti Banken blifvit i utlåningsväg använde och ännu vidare i sådan eller creditiv-väg kunna göras fruktbara, allt emot en högre ränta, än den Banken sjelf betalar, Banken i längre tider tillskyndats en stor fördel och hädanefter ej eller i allmänhet kan förlora något, tili följd deraf, atl meranämnde medel i Banken mot ränta innestå, finnér Utskottet sig föranlåtet hemställa, alt någon uppsägning af ofvanupptagne Låne Banco-Capital och silfver-sedlar icke må, för närvarande, ega rum. Då emedlertid denna fr åga vid näslblifvande Riksmöte åter kan förekomma samt densammas pröfning, enligt Utskottets åsigt, skulle underlättas, i händelse det då vore upplyst, under hvilka serskilda förbehåll och vilkor dessa Låne-Banco-Capital äro uti Banken innestående, hvarom för närvarande icke någon underrättelse kan af Bankens räkenskaper och handlingar erhållas, har Utskottet, till ernående af detta ändamål, så vidt sådant, utan vidtagande af de åtgärder, Banco-Fullmägtige föreslagit, låter sig verkställa, funnit sig böra anmoda Banco-Fullmägtige att låta, vid räntebelalningarne, tillse, ej mindre b vilka af dessa fordringar verkligen tillhöra fromma stiftelser och sålunda icke blifvit på enskilde personer öfver - Bih. till R. St.
Stats-Utskottet, som hos Riksens Ständer, uti Memorialet N:o 270, anmält anledning till anmärkning emot Konungens Rådgifvare, hvarå samtlige Riks-Stånden behörig remiss beviljat, har, medelst ett ConstitutionsUtskottet tillstäldt Protocolls-utdrag för den 3i sistlidne Juli, uppgifvit (Constilutions-TJtskottéls Memorial} N:o ^8. ;anmärkningen vara beslutad mot vederbörande Rådgifvare, för det de underlåtit tillstyrka Kongl. Majit att, med begagnande af den i 35 §. Regerings-formen medgifna rätt, meddela Nådigt afsked åt f. d. Stats-Secreterarne (Grip ■ och von Hartmansdorff, innan Kongl, Majit i Nåder stadfästat Riksens Ständers för deras del lättade beslut om införandet af Departemental-styrélse. Sedan Constitutions-Utskottet, sorn för frågans fullständiga utredning ansett nödigt att från vederbörande inhemta upplysning, om icke möjligen Stats-Rådets 'Ledamöter hos Kongl. Majit i underdånighet tillstyrkt StatsSecreterarne Grips och von Hartmansdorffs entledigande före sanctionen å förslaget till Stats-Rådets nya organisation, genom sin Ordförande hos Herr Stats-Rådet och Cornmendeuren Ihre gjort förfrågan i ämnet, samt derå till svar erhållit, att de i Stats-Rådet förda Protoeoll icke innefatta någon af Konungens Rådgifvare i förrherörde afseende gjord underdånig framställning, har Utskottet företagit detta anmärknings-mål till pröfning.
På samma sätt fortfares med den, som näst honom af de fleste blifvit kallad, och så vidare, tills dess det föreskrifna antalet af Förmyndare Varder uppfylldt; kunnande Nämnden ej åtskiljas förrän valet gjordt och fulländadt är; och gälle detta val, såsom Riksens Ständers beslut. Nu händer att Riks-Stånden ej inom tre dagar, sedan de å Rikssalen afhört den i 26 § omförmälda berättelse, åsämjas om Förmyndarnes antal; förordne då genast, genom sina Elektorer, till ett Utskott, sexton af hvarje Stånd, att medelst votering per capita, jemlikt 53 §, denna Bilt. lill 11. St. MajUs Nåd. Proposition, M 94. fråga, med samma kraft och verkan, som Riksens Ständers beslut, inom två dagar aTgöra; skolande sedermera den utsedde Nämnden likaledes inom två dagar hafva valet förrättat. Åro Riksens Ständer och Norriges Storthing ense, vare då förmyndare den eller de, som utsedde blifvit, och tillträde Styrelsen, så fort ske kan. Skulle åter valet i hvartdera Riket hafva utfallit olika, förhnlles pä sätt i Riks-akten stadgas. Kongl. Maj: t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. G. A. Sparre. Utdrag af Protokollet öfver Justitice-Departements-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i sammansatt Svenskt och Norrskt StatsRåd å Stockholms Slott den 11 Augusti 1854. Närvarande:
Sedan i jemnbredd med folkmängdens lillvext, jorden blifvit allt mer och mer uppodlad, har det visat sig att de hemman, som blifvit lägst roterade, på många ställeh äro de bästa i rolen; Och då dessa i flera decennier, för att icke säga sekler, åtnjutit en allt för stor lättnad i roteringsbördan, torde det icke kunna anses förnärmande för eller såsom intrång i eganderälten, om dessa blefvo ålagda alt hädanefter deltaga i roteringen efter deras värde och godhet i jemförelse med de öfrige i samma soldatrote indelta hemman; och då man nu hunnit derhän att en ny taxering i och för slatsbeviliningens utgörande blifvit tiilvägabragt hvarigenom all fastighet blifvit uppskattad till sitt rälta och verkliga värde; så anser jag att detta taxeringsvärde bör äfven utgöra grunden för roteringsskvldigheternes utgörande, hvadan jag vördsamt föreslår: alt Rikets Ständer ville besluta och hos Kongl. Maj:t anhålla, att, med upphäfvande af hvad hittills i delta ämne varit föreskrifvet, stadgas måtte, att rolerings-skyldigheten af de särskilda, i en och samma rote indelade Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 199 hemman sins emellan, skall utgöras efter det hvarje hemman åsätta och fastställda bevillnings-taxeringsvärdel; vid hvilket förhållande utrotarne i sin mån äfven bidraga till soldat-bostället samt mulbete, gärdsel och vedbrand m. m. hvadan alla de derom nu gällande författningar blifva undanröjda. Om remiss häraf till behörigt Utskott anhålles. Stockholm den 22 November 1862. J. Smedberg, från Elfsborgs län. Af Gostaf Johansson från Kronobergs lån, om förändring i väghållnings-skyldigheten samt att Staten måtte öfvertaga halfva kostnaden härför. Att i ett ordnadt samhälle bör anläggas och underhållas farbara vägar till trafikerandes beqvämlighet är en så oemotsäglig sanning, att derom ingenting behöfver ordas.
- Fi; r Norge har Lea Ahlborn graverat Carl STV: de kriiningsmedalj salm stamplame till norska guldmpteu; iifven den fijrxta nppsiittning~~i till de finslra mynten iir hennes verk. Till alla dvenskn mynt, som priiglnts under de seliaste 40 firmi, har Lee Ahlborn graverat stamplarne. I3lmd liennes, som vi niimut, till ett antal af Bfrer 350 nppggende svenslra ~uedaljw, iiunus In.iist.- bilderna af en stor del af Sveriges konungar och Leriiii~tla miill &amp; Ival f r h nuvarandc som forfluten tid. Deli stiirsta irf: tlh medilljcr hon utfiirt, hvilken medalj Bfven iir deli stihsta uf alla dem, som priiglats i Sverige, iir minnespenningen ijfrer TTpsala mirersitetv 460-Brs jubileum lS7i af 3 ', ':! tnms diameter. Bland de rent yttre tecknen p i det anueende, lion fitiijiit sisnlu utofvare af siu speciella komt, in&amp; 11 % niimnus de ntmiirkel~cr och hedersteclren, sow kommit henne till del. Redan 1SK3 elhijll hon af Carl YV medaljen? ) Litteris et artibnsr; ntniimncics 1SS1 till ledamot af akademien for de fria konsterna ocli t.illerkhides Br 1 W: af svenslra staten xfor 30 tirig ntmiirkt verksilmhet i rikets tjiimt:. dess storn guldmedalj,), Illis quonail meruere labores. Af storlicrtigen 2.f lleclrlenburg-Scl1 \ veri11 hedrades hou med medaljen .. fiir Wissenschaft und K u n s b och 1 S i S ralde kejserliga konstakadeluita i Petemburg Lea Xldborn till hedersledamot.