Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hafva vi undanröjt de tysta förmånsrrätterna, hvarförutan ingen absolut real-säkerhet finnes? Hafva våra utsökningslagar, i afseende på fast egendom, blifvit förändrade så, att man icke nödgas vänta ett å två år på betalningen af en förfallen intecknad skuld, vare sig i capital eller ränta? Hafva vi ännu någon enda creditförening eller privatbank, som står färdig att discontera liypothekföreningens obligationer eller pantbref? Och om alla dessa frågor måste besvaras med nej, tror man väl, att någon klok och förståndig affärsman eller capitalist skulle vilja anförtro sina medel åt en hypoteksförening, förutsatt, att denna t. o. m. finge ett ändamålsenligt reglemente? Nå väl! är det då billigt att fordra af staten detta äfventyr? Eller är icke erfarenheten bestyrkt derom, alt de enskilda industriföretagen aldrig vinna i stadga och säkerhet genom statens mellankomst, utan att den sednare oftast leder til! sorglöshet i stället för uppmuntran, och vanligen stadnar vid allmän förlägenhet och orättvisa mot penningeägaren eller de skattskyldiga, af hvilka endera väl till slut får betala fiolerna. Låtoru oss tänka, huru det lomme att se ut, om en hypoteksförening, åt hvilken staten försträckt penningar eller lemnat sin borgen, blefve insolvent eller åtminstone urstånd - Den 3 Februari f. ra. satt att punctuelt fullgöra sina förbindelser. Antingen skulle staten förskjuta räntorna, till dess hypotheksföreningen återigen komne på fotterna (och hvarmed skulle detta förskott bestridas, om icke med nya lån?), eller ock skulle staten göra sin rätt gällande i alla de intecknade fastigheterna, medelst dessas försäljning. Derigenom blefve den sista villan värre än den första, och då först skulle man få höra skrik från de arma jordbrukarne, som genom lockelsen af statens garanti fått sig påförd all denna olycka (raan jemnföre lilialdisconthistorierna 1817). Men nu försåldes de intecknade fastigheterna och funno ej köpare till så högt pris sorn statens eller hypotheksföreningens inteckningar deri. Hvad blefve då att göra?
Lig Stänbet sig icke kunna samma Project oförändradk antaga, utan skulle Utskottet af Anmärkningarne r» hälla del, för att, likmätigt 56 §. af RegeringsFormen, med ett derefter beredt förstag till Riksens Högloft Ständer inkomma; Hwarom be Respective Mcd-Ständcn genom detta Protocolls - Utdrag wördsamt och wänligen underrättas borde. l^t supra. Lx krotocollo ll. keterton. Utdrag ak Protocollet, hället i BorgarrStändetS plenum wid Riksdagen i Stockholm den l September 1809. S. O. Efter anstäld granskning af Högloft. StatS-UtstottetS, uti Memorial af den 2s:te nästledne Augusti mebdelte Förflag, till bestämmande af StatS-Wcrkets utgifter för Kongl. MajrtS Hofoch Stall-Statenunderhäll, blcf samma Förslag af Bo» gare-Ständet till alla delar gilladt och godkändtr Hwarom underrättelse skulle lemnäs de Respective MedStänden samt wälbcmältc Utstött genom detta Prot»- cvllS - Utdrag. tuprs. Lx protocollo lst. peterson. Utdrag af Protocollet, hället uti Borgare-StändetS plenum wid Riksdagen i Stockholm den 5 Sept. 1809. S. O. Wid öfwerwäganbe af be stäk och omständigheter, som i afgifrvet betänkande af den ro Me» 216 Den 6 September. sistledne Augusti Högloft. Lag - Utskottet äberopak till grund för dest tilstprkan, angäende skillnad i ägtenskap, Utom i de fall Lagen förut mcdgifwcr, samt hwad der, tvid jagttagas bör, fann Borgare - Ständet sig böra samma betäckande i alla delar bifalla; hwilket skulle dc rcspcctive
Jag kan icke inse, alt det innefattar något tryckande. Jag erhåller säkerhet för mina penningar emot en högst ringa afgift. Denna säkerhet, säger man, erhålles nu utan en så beskaffad afgift. Det är sant, men hvad blir följden af de utgifter, som postverket årligen har för så beskaffade ersättningar? Jo följden är den, alt postverket icke kan göra kommunikationerna lå lätta, så skyndsamma, sä hastiga, som rörelsen fordrar. Man skulle kunna framtaga här många exempel pä en, i ett land med någon industri och rörelse, oförsvarlig långsamhet. Jag vill endast åberopa ett enda exempel. Härifrån till Hernösand är 46 mil och det behöfves 10 dagar för alt skrifva ett bref och fä svar. Hvad är nu anledn. till denna långsamhet? Jo, den är, att postverket icke har råd att göra communicationen hastigare. Denna större hastighet skulle vinnas genom att verkställa poslförseln medelst post-bönder oell gästgifvarskjuts. Nödvändigheten deraf är redan för längesedan medgifven, men den kan icke komma till stånd, derföre att penningarne icke medgifva att betala den nu något höjda skjutslegan. Förhållandet är således, all genom detta förslag, befordrar man rörelsen med posten mera, i st. f. alt trycka den, såsom en talare nämnt. Han bar äfven sagt, att när man lemnar sin egendom till Staten så vore detta en deposition, hvilken Staten borde efterse, på samma sätt som när man lemnar sin egendom till enskilda. Jag kan likväl icke tro, alt Staten har något annat åliggande i afseende på egendom, än att bestämma straff för den, som tillgriper den. Så gör Slaten i afseende på den egendom, som röfvas och större förbindelser har den väl icke. Jag fortfar således att yrka bifall till betänk., ehuruväl äfven jag, om tiden medgåfve, skulle vilja yrka en och annan förändring i uppställningen deraf. Hr Rosenblad:
* Då man undertecknar en adress mäste man visserligen uppge sitt namn, medan det vid sluten röstning ej uppges, men å andra sidan är högern i nästan alla fall i besittning af den makt, som kan chikanera &lt;le enskilda, så att det är svårare att låta bli att skrifva under än att skrifva.upphetsning och gerna vilja gifva sken af att vi stå vid randen af ett eller annat fruktansvärdt. Det kan talas om upphetsning i Kristiania, der högern utan tvifvel är förbittrad och venstern icke eildast är svag i antal, utan också i mod, offervillighet och sammanhållning står så ofantligt tillbaka för det öfriga landet — men äfven här, för att vara upphetsning, är det beskedligt nog. Men i alla fall är det ute på landsbygden alldeles uppenbart att detta år har medfört ett lugn och en styrka, som äro märkliga, och styrka medför som bekant högsinthet. Jag hörde en af representanterna för det fruktansvärda Trondhjems amt tala om huruledes öfvertygelsens säkerhet nästan har bragt mildhet i sinnena. Jemför man de vilda folkmötena från fordom, med tjut och skrik och hvisselpipor från minoriteten, hånlöje från majoritetens sida med de nuvarande — parlamentariska möten vill jag kalla dem — der debattörerna göra honnör med värjan, der regler antagits för partiernas obrottsliga likaberättigande, äfven om det ena partiet räknar 100 och det andra 1000, der församlingen styr sig sjelf så bra ' att dirigenten icke behöfver styra och som i allmänhet sluta med minoritetens tack till församling och dirigent — så visar olikheten sig. Och större är den dock kanske när man ser på diskussionens innehåll. Då förr icke gafs gehör för annat än stridsfrågorna och då den kunde urarta till ett slags tuppfäktning, närmar den sig nu en verklig debatt och gifver resultatet af en verklig förhandling. Jag kan hänvisa till det stora Mysenmötet, som väckte allas — enligt hvad jag vet, äfven svenska korrespondenters — förvåning, men Mysenmötet var blott det första i sitt slag, åtskilliga ha följt derpå.
Och det uppföres på vårt lands mönsterscen! Jag menar: den scen, som borde vara landets mönsterscen. Hade det varit någon af dessa splitterbefangdt lustiga, estetiskt hädiska farser, i hvilka det verkliga geniet stundom ikläder sig clowndrägt och tumlar sig i sjelfsvåldigaoch halsbrytande saltomortaler, något i samma stil som peruktidens » Ulysses von Itacia », stångpisktidens » Kserlighed uden Stramper » eller chignontidens » Den sköna Helena », så skulle man i uppförandet deraf åtminstone kunnat sp&amp;ra en tanke: konstnärer, som hufvudsakligen syssla med lösningen af skådespelarkonstens högre uppgifter, kunna möjligen stundom känna en okynnig lust att hoppa öfver skack-lorna och prisgifva den böjelse för uppstyltning, som hvaije skådespelare med vaken sjelfkritik lätt varsnar hos sig sjelf och i tid söker undertrycka, åt sitt eget sunda förnufts gisslande gyckel. I en dylik negation af sitt bättre konsts närsväsen finner skådespelaren ofta det bästa korrektivet mot konstnärlig onykterhet Men för att kunna inlägga någon individualitet i de roller, som » Hexmästaren » erbjuder, måste man sjelf vara en bexmästare. Hvarom icke, måste man spela på mer eller mindre urblekta reminiscenser från andra roller, hvilket är raka vägen till scenisk slentrian. Oaktadt det utförande, stycket här erhöll, troligen var bland det bästa, som någon-städes skulle kunna komma detsamma till del, bör en hvar, som på scenen önskar se lefvande karaktärsframställningar, hålla sig borta från Dramatiska teatern de qvällar, » Hex-mästaren » spelas, väl ihågkommande att » der ingenting kan tagas, har kejsaren förlorat sin rätt ». Medan en prisvärd förfining i smaken har för alltid förvisat de larmoyanta borgerliga skådespelen af Kotzebue, Birch-Pfeiffer och deras efterliknares slafviska fanad från scenen och man numera af den tragiska dikten fordrar sannolikhet och karaktärsskildring, tyckes man alldeles ha glömt, att också ställa » ideala kraf » på den komiska dikten.
Efter det att således dessa utsocknehemman blifvit, på sätt nämndt är, extra-roterade, eller att under påkommande krig uppställa karl, som indrogs, då fred åter inträdde, utkom K. brefvet d. i > Mars r8i3, hvaruti föreslogs extra rotehållarne att åtaga sig ständig rotering emot -itdels nedsättning i extra-roteringen, sådan den då var , hvilket förslag likväl af rotehållarne bestriddes. — Af denna nåd. propos. kan ingen annan slutföljd hemtas, än att utsockne!, redan extra roteradt, icke ansågs skyldigt ingå i ständig rotering, utan efter frivilligt åtagande, hvilket ägde rum i provinsen Skåne, der, i följd af sådant, ingående extra-roteringen blef lill ordinarie eller ständig förvandlad, med undantag likväl af de utsockne-frälseägare, som bestredo förslaget, hvilka ännu fortfarande stå qvar i extra rotering, utan att annan skyldighet för dem blifvit satt i fråga. Väl hafva Skånska jordägarne sedermera bos R. St. sökt befrielse från den ständiga roteringen och derå fått afslag, likväl icke derföre att de för sina utsocknehemman ansågos ovillkorligen skyldige till ständig rotering, utan för det att de deruti frivilligt ingått. K. brefvet den 3o Nov. 1824 förordnar om utbyten ordinarie rotarna emellan, för att bereda ett närmare läge. Comitcerna antogo härvid den princip att icke befatta sig med dessa utbyten, utan efter skedd anmälan om nödvändigheten, ehuru det synes, som R. St. med denna åtgärd åsyftat en generel granskning af gamla ordiuaiie-roteringen, I ordning härefter utkom K. brefvet af d. 20 Dec. 1825, Den 7 Mars e. m. innehållande: att som K. M. i nåd. funnit godt stadga , att kronoskatteoch frälsejord icke bör till extra rotering upptagas, emedan, enl. gällande författningar, all sadan jord åligger i ordinarie roteringsbesväret deltaga; så skulle det tillhöra extra-roterings-commissionen att sådant noga undersöka och särskilda längder deröfver författa.
Det var denna idee, som låg lill grund för projeclet om FördelningsGeneralerne, och det var i detta 2o6 Den 3o September f. m. syftemål, som lönen föreslogs till 7000 R:dr, hvilket, med den lefnadskostnad här måste förutsättas, icke kan anses för mycket. Ytterligare uppstod i denna Committé fråga om upprättandet af GeneralMajors-löner, hvarigenom de RegementsChefer, som utnämndes till GeneraMMajorer, skulle kunna få en tillökning af i5oo R:dr, och Fullmakten icke blott förvandlas till namn, heder och värdighet. Jag har sedan funnit, att Kongl, Maj:t, alltid mån att nedsätta sina undersåtares beskattning, icke låtit detta förslag förekomma i sin Nådiga Proposition, och det ar således med en stor förundran jag erfar, alt efter en sådan concession å Kongl. Maj:ts sida, och när Genera lernes Stat dessutom ned sä t tes med 62,000 R:dr, man, i stället för att tacka härför, ytterligare vill stryka ut alltsammans. Emedlertid om nu löner för dessa *6 FördelningsGeneraler bifallas, tillika med en Chef för IngenieurCorpsen, en Fälttygmästare och en Inspektör för Cavalleriet, så utgöra dessa g platser hela det perspectif, hvartill 1700 Officerare hafva al' sträfva. Man plägar icke gerna spela på Lotteriet, för att vinna en Qvintern, och förhållandet är här icke i någon mån mera gynnande. Huru Svenska Arméen i detta afseende finner sig vanlottad emot andra länders, anhåller jag alt med några exempel få visa. Jag skall härvid icke åberopa förhållandet hos de stora Makterna, emedan ]^en 3o September f. m. 207 olikheten Liefve alltför påtaglig, då t. ex. i Frankrike finnas 800 Generaler, oell i England 53o, oberäknadt den Ostindiska . Armeen, hvarest finnas 600, äfvensom de Ryska Generalernes antal uppgår till 12 a i5oo.
RidderslaPå Högvördiga Prest■ pets'-och Adelns PedttStåndets Pedamöters möters vägnar A, Lantingshausen. På Vällofljga BorgareStåndets Pedamöters vägnar A. Fredin. vägnar Bryn. Hesselgreni På Hederv. BondeStåndets Pedamöters vägnar Nils Mänssonl M. M. RoshecL Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. d. 17 April» __ Högvörd. Prest-Ståndet d. 17 VälloflBorgare-Ståridet d. 13 .— Hederv. Bonde-Ståndet d. 13. '—> Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoell Oeconomie-Ut skotts Betänkande, i anledning af Riksdagsmannen Nils Håkanssons från Chritianstads Län af Hedervärda BondeStåndet till Utskottet remitterade Memorial, hvaruti samte lige Riksdags - Uen 17 April. 2 G 3 dags - Fullmagtlge frun Skåne och Carlstads Lein samt jon Jönsson fran Blekinge instämt, genom och i hvilket Memorial bli fvit yrkadf; det 'Rentan af Sägoch Mjöl - qvarnar matte pä det sätt jemkas, att för Säg-qvarnar högst erlades en Tolftedel af Säglönen och för Mjöl-qvarnar en Fjerdedel af den behållna Tullinkomsten, äfvensom att tillstånd måtte lemnäs ät hvarje Hemman s-ägare, att, sä vida tillfället medgåfve, fä på sitt Hemmans ägor anlägga Husbehofs Mjölqvarn för sin enskildta nödtorft.
Blefve nu dertill Univcrsitets-kanslerernes och Sundhets-kollegii åligganden på det nya embetsverket öfverflyttade, och blefve det sistnämnda ej fördeladt uti sinsemellan så sjelfständig» afdelningar, att hela den a-yftade föreningen blott egde rum till namnet, och således lika gerna kunde uteblifva, så skulle inom kollegium ledamöter af så heterogena egenskaper komma att arbeta tillsammans, att vit1 hvarje ärendes afgörande städsp flera af de röstande skulle deruti sakna erforderlig insigt. Huru otjenligt ett sådant förhållande skulle vara, behöfvei icke anmärkas.» Häruti instämde hr hofpredikanten Wensjoe, med det tillägg, att han ansåg, a*tt det af Utskottet förordade förslaget till upprättande af ett Ecklesiastik-kollegium, under hvilket åtskilliga, nu befintliga institutioner, skulle såsom särskilda afdelningar subordinera, skulle i verkställigheten möta många och oöfvervinnerliga svårigheter, saint förorsaka kostnader för staten, så stora, att de ingalunda skulle motsvaras af den ganska problematiska nytta, ett dylikt embetsverk anses kunna medföra.» Uti det hufvudsaklig» af herr professor Brinks reservation instämde herr doktor Hjurling och herr doktor Söderharg. Af h err Henschen, sorn instämt i herr professor Carlsons förslag till underdånig anhållan, hvilket, i afseende å den särskilda myndigheten för behandlinycn af kyrkliga ärenden, motiverats med uppgifter om förhållandena i Preuss#». Allm. lieie - och Ekan.-Utskottet* Betänkande, K:o 118. 14 N:o 118. Jknk. till Exp.-Ufsk. d. 15 Äng. 1854, kl. t e. » Betänkande, i fråga om anläggande af telegra ['-Unior till alba vigtigare kandels-orter i riket.
– Uppsatsen lyktar med ett till Jean Paul rigtadt ”Fragment” 191: hvari Thorild varnar denne sin älskling, att icke från sin egen fantasis undersköna skapelser förirra sig in i ”die künstliche Unkunst des Sterneismus”, och råder honom, att i stället använda sitt herrliga snille till att skrifva ”den traurigen Weltroman von der Nichtgrösse der Grossen”; på hvilken ”Kleinlichkeit der Helden” Buonaparte 192 anföres såsom det nyaste exemplet). – Bland dessa artiklar är den tredje, som har till öfverskrift ”Uebersicht”, onekligen den, som klarast belyser sjelfva systemet. Det andra – och mer än dubbelt större – häftet innehåller: 1. ”Ueber das Weltmass, an Herder”. (Närmare undervisning om denna mot de ”transcendentala” philosophernes Abstraction satta Omnituition eller Allblick, hvarigenom ensam det verkliga Verldsmåttet eller Allt-måttet uppdagas, och således en verklig Philosophi, såsom vetenskaplig insigt deraf, tillvägabringas. Känner man Herder i allmänhet, och särskildi hans egen ställning till de tyska tänkare, mot hvilka Thorild här strider: så begriper man den fägnad, hvarmed han skulle se den tappre Svenskens företag, eller en så djerf, så spirituell och tillika så poetisk Empirism bekämpa den herrskande art att philosophera, som äfven i hans ögon utmärkte sig blott genom ”die rohe Materialität ihrer Sprache und die hohe Formalität ihrer Sache, – das Wichtige im Wort und das Nichtige im Wesen”, kort sagdt, var blott ”ein giganteskes Schattenspiel”. Likväl yttrar
Charles Gregorowitsch är född 1867 i Petersburg af polska föräldrar. Han befanns som helt liten pojke vara ett musikaliskt underbarn, som firade alla ett underbarns triumfer. Lyckligtvis fick han dock därjämte den gedignaste bildning: han var Wieniawskys förnämste elev, och efter denne store 1899. öneller 1 ä exp. ficnncterg-Sidcn SIDEN-DAMAST FR. 9 0 ÖRE — 16,45 SIDEN-BASTTYGER pr robe • KR. grått el. rörtt hår och skägg till tvättkassan äkta blondt, brunt eller svart. Fullt oskadlig! Brukbar i åraK:R 1 MYNTTORGET STOCEHOLM. tal! Pris 3 kr. hos ParfumeDEPOSITIONSRÄNTA 5 % rie Dufva, Drottningg. - 5 % Fraktfritt till landsorten enSPARKASSERÄNTA dast från E Grafstnnzt, StyrA hvarje sparkassebok kan lyftas intill mansg. Postsparm. 1 månaden utan uppsägning. mottagas. Agenter sökas. E. Lagerström STOCKHOLM Frej amagasiuet SYFOEHÖRSoch MODEAFFÄR. SPECIALITET: GARNERI. GSARLIKLAR TILL KLÄDNINGAR o. KAPPOR. — Profver och katalog med omgående. — Dubbelt brefporto till Schweiz. &amp; K. Hofleverantör.) Väfskola i Örebro. Undervisning XZ&amp;JFt uppsättning af alla för ett hem lämpliga väfnader i vanlig väfstol från 4 till 10 skaft, skånska allmogeväfnader, damast m. m. NINA V. ENGESTRÖM. lä C Z u r i c h. i linnesömnad meddelas af bildad flicka. Ny metod, utan tråckling. Hvarje kurs (pris 15 kr.) omfattar 1 månad, 3 timmar dagl. Elev syr endast eget arbete. Karin Egnér, Nybrogatan 53, 4 tr. Rikstel. Doktor Carl Fritzell. Stort Invärtes och barnsjukdomar.
Bergs-kollegium den 13 Mars 1854 meddelat underdånigt utlåtande; men då Kollegium dervid, med hänsigt till Svenska jernhandteringens allmänna ställning, åberopat hvad Kongl. Kollegium redan den 15 Juli 1853, uti ett då afgifvet underdånigt betänkande, andragit såsom skäl för dess åsigt om jernhandteringens verkliga behof af skattelindring, har Utskottet, till fullständigare upplysning i ämnet, trott sig böra här meddela det hufvudsakliga innehållet af sistberörda underdåniga yttrande, deruti Kongl. Bergs-kollegium, bland annat, anfört, att tiondejerns-afgiften, genom särskilda taxerings-resolutioner bestämd till vissa Lispund tackjern för hvarje blåsningsdygn, länge varit erkänd såsom ej allenast den tyngsta af de flerfalldiga skatter, som belastade jernhandteringen här i landet, utan ock såsom högst ojemnt fördelad, isynnerhet som vid taxeringen något egentligt afseende icke gjorts på malmfångets olika halt och godhet eller grufvornas större eller mindre aflägsenhet från masugnen, enär i förra tiderr.a den förnämsta grunden för tiondesättningen skulle, enligt då gällande författningar, hemtas från grufvornas belägenhet antingen på krono och skattegrund eller friilsemark, sålunda, att i förra fallet 10:de-delen, men i sednare endast 30:dc-delen af tillverkningen bordo till kronan utgöras, och 20:de-delen då malmen hemtades dels från frälse och dels från skattegrund, hvilket förhållande fortfarit till dess genom Kongl. Förordningen den 21 Juni 1831 enahanda grund för beskattningen, eller 30:de-delen af tillverkningen, fastställdes såsom vid alla derefter skeende taxeringar gällande; att, ehuru, på sätt Kongl.
F Frälseman: upphörande af hans särskilda forum 16. » svar på återremiss 47. Fullmågtig: rättighet att i brottmål svara genom sådan 19. Förmyndare: om kontrollen å dem 34. » svar på återremiss 52. Giftorätt: förändring i lagens stadgande derom ... * 8. » svar på återremiss 31. Gäldenär: om reseförbud för sådan 45, Gotland: om tiden för fullföljd af vad och besvär emot utslag, meddelade af Underrätt derstädes 51. Giftomannarätt: om förändring i stadgandena derom 60. II Hofrätt: föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär 23, » svar på återremiss 41. » vilkor för rättighet att dit fullfölja mål 24. » svar på återremiss 50. 1 Justitie-ombudsman: granskning af hans embetsförvaltning 2. K Komité: om inrättande af förlikningskomitéer 28, » svar på återremiss 43. Expeditionens nummer. Kijrkogång: ändring af tiden för barnaqvinnas 29. » svar på återremiss 44. Konkurslagen: om förändringar deri 38. » svar på återremiss 54. Kommunalutskylder: förmånsrätt för sådana 39. / L Lottsedlar: om åtgärder till hämmande af försäljning af utländska sådana 3. u Morgongåfva: upphäfvande af lagens stadgande derom 6. Målsmansrått: om förändrad lagstiftning af mannens för hustrun 7. O Ordningsstadga: om antagande af sådan för städerna 4. Omyndig: om förvaltning af dess egendom 34. » svar på återremiss \ 52. P. Panträtt: i lös egendom 57. » svar på återremiss 59. » voteringsproposition 61. » Omröstning i Förstärkt Utskott 62. Q Qvittning: af rättegångskostnad 21. n Rättegångskostnad: om qvittning deraf 21. Rådstufvurätt: om förändradt sätt för doms eller utslags utgifvande 22.
Jag vill icke göra någon rubbning i det beslut, som Hr Gr. o. Landtm, anser R. o. Ad. hafva fattat genom bifall till mom. lit. e; men jag vill blott ur prot. anmärka, att deruti förekommer bland annat, att tunnan skall delas i m delar. Huru dermed skall gå till med närvar, tunnemål, känner jag icke. Frih. Palmstjerna: Måhända jag icke fattar StatsUtsk:s utlåt, i denna punkt fullkomligen riktigt, då jag icke kan finna, att StatsUtsk. sagt, att tunnan skall delas i io:dedelar eller 5:tedelar. Såsom jag fattat meningen, skall den Den aa Januari c. m. spannmål, som af hemmanen skall utgå, utgöra ^ eller ■£. Om då af ett hemman skulle utgå 60 kappar, kan detta belopp divideras med 10; äfvenså om afgiften utgör 20^ kappar, och jag ser således ingenting overkställbar! deruti. y:de punkten bifölls. Utskrs slutligen afgifna yttrande, rör:de Riksd.fulim. Sam. Jönssons från Öland anmärkn. bifölls. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att uti betänk. N:o 273 förekomme trenne punkter, upptagna pag. 27 under litt. A, B och C, hvilka ej uti sednare utlåt, blifvit intagna och således särskildt borde pröfvas. Vid nu skedd föredragning af dessa punkter hlefvo de af R. o. Ad. bifallna. Hr Stuart, Carl Gust., uppläste följande: De allmänna, dagligen mer och mer högljudda klagomålen öfver de kostnader, riksdagarna medföra för landet, påkalla obestridligen i hög grad Representationens uppmärksamhet. Det måste, äfven med afseende härå, vara en oeftergiflig pligt för R. St. att begagna hvarje med våra representativa former förenlig utväg, som i någon väsendtligare mån leder till framtida minskning uti de känbara utgifter, riksdagarna förorsaka det af andra skattebördor hårdt tryckta folket.