Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr Grapengiesser: ”Mot Utskottets beslut, så väl i afseende på det föreslagna sättet för stämmobölers utgörande, som desammas fördelning), får jag vördsamt reservera mig. Den af Utskottet föreslagna långa tariff till olika stämmoböters belopp kan jag icke finna vara förenlig med billighet och rätt, emedan, efter den, äfventyret för den mindre bemedlade är vida större än för den rike. Straffböter böra, efter mitt begrepp, drabba alla lika, hvilket åter icke kan ske, om ej böterne blifva beräknade efter skattebeloppet, utan afseende derpå om detta är litet eller stort. För mången är det svårare att utgöra 8 sk i 1 - lingar, ari det är för andra att erlägga åtta Riksdaler. Dessutom är det icke otroligt, att en stor del af dem , hvilkas contributioner belöpa sig till ett eller flera hundrade Riksdaler, heldre betala den, för försummad inbetalning inom uppbördsstämmans slut bestämd» straffränta af en eller annan Riksdaler, för att under tiden, på ett eller annat sätt, kanhända äfven medelst procenteri, göra contributionssumnian så fruktbar sorn möjligt. Huru många skaltskyldige äro dessutom i tillfälle att känna den af Utskottet föreslagna långa tariffen på stämmoböter, och just genom denna bristande kännedom kunde ofta misstro eride lill tfpp bör ds mari nen uppstå, huruvida lian påfört rätta stämrnobötes-beloppet, eller ej.. Till undvikande af såväl dea ena sorn andra1 olägenheten af Utskottets förslag, och på det en consequent 4 Bcvillnings-Ulskottets Utlåtande , N.-o 36. och rättsenlig norm må iakttagas vid bestämmandet af dessa böter, anser jag att 2 skillingar för hvarje full Riksdaler, utan afseende på utskyldernes större eller mindre belopp, böra såsom stämmoböter utgå. Angående fördelningen af dessa böter, anser jag Utskottet i dess förra Betänkande N:o g rigtigt föreslagit, att de oafkortade böra tillfalla församlingens fattige.
Dessutom synes Hr Frih. hafva förgätit, att obetydligheten af bötesansvaret just uti det ifrågaställda afseendet medför minsta olägenhet; ty domaren är i de flesta fall icke af svarandens uteblifvande hindrad att afdöma saken, och dessutom äger domaren magt alt vid målens uppskjutande genom vitén tillhålla parterna att sig inställa. Med förnyadt åberopande af de skäl, Frih. Ehrenborgh anfört, yrkar jag altså bifall till betänk. Den iG Augusti f. m. Hr Thara, Wolrath: Om det numera tjenade till något, sk lille jag förena mig nied Frih. Raab i yrkande om återremiss. Jag afstår nu derifrån, men kan icke undertrycka att tillkännagifva rnin åsigt. LagUtsk. har vid 1823, 182g och sednast vid denna riksdag conseqvent sökt undertrycka den gamla lagen i dess genomgripande principfrågor; men då partiella förbättringar ifrågakomuiit, hvilka icke ingripit i det hela, har Utsk. alltid afslagit sådana. Sådant Frih. Raab framställt förhållandet, befinnes det äfven i min ort. Långt ifrån att domaren stadnar qvar på tingstället hela tinget, händer det, att han utsätter målen att uppropas på 2a3 dagar, förer dervid ett stort memorialprotocoll, reser bort och kommer tillbaka för att på en half dag afkunna utslagen och så aflysa tinget. Af detta maner följer, att så mycket, sorn möjligen kan, måste uppskjutas; och de obetydliga vitén, som utfästas, förorsaka uteblifvanden ting efter ting, ty sällan bestämmes äfventyret af talans förlust. Men, som sagd t är, Utsk. har varit consequent uti alt söka domarens fördel på partens bekostnad. Frih. Raab: Frih. Ehrenborgh och Hr Strussenfelt hafva sagt, att det redan är domaren ålagdt, hvad motionären begärt. Jag är icke lagkarl; men åtminstone öfverensstämma de värda lalarnes uppgifter icke med Utsk:s betänk., hvari står, att det föreslagna icke är domaren förmenadt.
Den det ej will skrifwer Nej. Winner Nej, kommer en fullständig berättelse om detta ärende, sädan Cancellie-afdelnin-, gen uprättat, åtföljd af hwad i Banco-Utskottet derom blifwit yttradt, at genast frän Baneo-Uttkottet. til Riksens Ständer Zfwerlemnas til den åtgärd derwid som de kunna lämpelig anse. Efter föregängen Votering befans. Innom Hederw. Bonde-Ständet: 4 Ja, 4 Nej. Innom Wällofl. Borgare-Ständet: 9 Ja, Innom HZgwörd. Preste-Ständet: 9 Ja, Innom Högl. Ridderff. och Adeln: 2 Ja, 10Nej. Til följe hwaraf, säledes Propositionens första alternativ war af Högloft. Banco-Utskottets Pluralitet bifallit. Efter skedd öfwerläggning härom ansäg Ständet för desi del at en sak som redan i behörig ordning uti nägot Utskott är afgjord, icke widare kunde komma under np ventilation eller Votering; hwilket genom Protocolls-Utdrag skulle de öfrige Respective Ständen wördsamt och wänligen jemte Högloft. Banco - Utskottet communiceras. Ut Supra Lx krotocoUo, kAlmguist. Grefwe O^llenborA, fotiÄN tllsnniNF, förbehöll sig, säsom Ledamot'och Ordförande i Banco-Utffottet, at wid nästa Plenum inlemna et Den »4 Augusti. 1157 et sivar rörande Herr Bistoppen Baron törners an nial un hrollken Herr Grefwen ei funnit enlig med sakens förlopp. Friherre Le cl erström, facol).
Hvarje Innehafvare af sådana Sedlar äger rättighet att uti LandtbruksContoiret uppsäga dem på ett år, och efter uppsägnings - tiden är Contoiret förpligtadt att på dagen inlösa dem med Banco» Den 5 ffannani. ao 5 Sedlar eller annat gångbart Mynt. Så snart en Sedel uti Contoiret uppsäges, bevittnas så dant genom en påtryckt Stämpel, så att Inne* hafvaren alltid må se, hvilken dag han kan förbyta Sedeln mot annat Mynt, äfvenledes bör i brädden på hvarje LandtbruksSedel utsättas hvad Räntan gör för året och för må_ naden. *, ' l 7:0 Så snart en LandtbruksSedel blifvit inlöst, bör den ej mera utgifvas, utan en annan lika lydande i det stället tillverkas med samma datumsom den förra, men Räntan ifrån dagen af dess inlösning, och må aldrig Contoiret utgifva andra eller flera Sedlar, än som svara emot de Lån , Contoiret meddelar. LandtbruksSedlarne emottagas i alla Inbetalningar af Kronoutskylder, samt Räntor på Publique Lån, till samma belopp som BancoSedlar. Vid Kronouppbörd bör ej 3 procents Räntan för dem beräknas för annat än fyllda månader, och ej för öfverskjutande dagar , på det Uppbördsmännen ej måga bli med för mycken uträkning deraf besvärade. 8:0 Alla LandtbruksContoirets Lån utgifvas på Tio år: Så snart denna tid förflutit, uppgör Contoiret ovägerligen Liqvid med Lån. tagaren.^ Han är då skyldig hela Capitale4 och 10 års Ränta efter 3 Procent, det vill säga 30 Procent, utom Capitalet. Deremot äger han att återfå all den SilfverProcent han under tiden insatt, och bör härvid lemnäs hvarje Låntagare fritt val att liqvidera hela 3oö Den 5 cT?amant. Länet med BancoSedlar och återtaga sin SilfverProcent uti hardt Mynt, eller också, att låta samma Procent ingå uti Liqviden, efter den på Liqvidations-dagen gällande Cours på Hamburg.
Det ena af dessa Bruk, som under namn al Lowers Alunbruk förut funnits på Smålands fasta land, har derifrån blifvit, med behörig tillåtelse till Öland öfverflyttad!. Jemte tillverkningen af alun, har vid begge bruken tillverkats både jeru, viktriol och rödfärg. Beloppet af tillverkningen har under nedannämnde år uppgått till: Yid Ölands Alunverk: Vid alunbruken begagnas alunskiffer till Alun. Viktriol. Rödfärg. Tunnor. Tunnor. De i sednasle Femårs-heräl(elsen omnämnde Fliseryds krutbruk i Handbörds Härad och Fliseryds Socken samt Wentzelholms Glasbruk i Sefvedes Härad och Rumskulla Socken fortfara alt dr ifvås med omsorg och framgång. Tillverkningarne vid det förra hafva årligen uppgått till ungefärligen enahanda belopp, som under åren i'8'3a—1836; hvaremot tillverkningsvärdet vid Wentzelholm upptagits till 36,ooo R:dr B:ko, ehuru arhetarnes antal, som, enligt sednaste berättelsen, utgjorde 21, nu inskränkts till endast c3 st. I Länet finnas dessutom Sexton Pappersbruk, vid hvilka varit sysselsatte i i r arbetare och årliga tillverkningsvärdet ansetts utgöra 25,4oo R:dr Bk:o. 42 sä kallade Engelska Gar fvererier. Inkomsten af dervid beredda omkring 80,000 hudar och skinn, har upptagits till 53,000 R:dr B: k o» Arhetarnes antal har årligen varit 118. 6 01 jes lager i er med 7 arbetare. Årliga tillverkningen har uppgifvits till 5ooo R:dr B:ko. 17 Färger ier med 5-j arbetare och en årlig afkastning af 12,100 R:dr B:ko. En Lack fabrik, sorn med arne arbetare Iemnat en årlig inkomst af 2,600 R:dr B:ko. 23 Tegelbruk. Arhetarnes antal och tillverkningsvärdet äro oförändrade sedan sista Femårs-berättelsen. Det förra har uppgått till 108 och det sednare till omkring 24,000 R:dr B:ko årligen.
Och skulle ofwanstäende Memorial till de Respektive Sländen äcfölja Utstottels Betänkande, angäende Varancé, rättighet för de mindre Bätsmanshällen. stirra. klx krotocollo, Hstex. 1.3 Z er Are ii. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsvch Ekonomie-Utstött har under öfwerläggning förehaft det, frän Hederwärda Bonde,Ständet genom Protocolls-Utdrag af den 4-'de dennes till Utskottet remitterade Memorial, af Riksdagsmannen Abraham Larsson frän Östergöthland, deri han pä anförde stät yrkar och till Riksens Högloft. Ständers upplysta ffärstädande hemställer,^ om icke, med iagttagande af fä wäl Lärares som Åhörares ömfestdige rättigheter och fördelar, det more lämpeligare, att Kyrkoherdar lika med Comministrar pä Landet, i alla Rikets Provinser, utom Skäne, jelfwe mätte - Den i Junii. te uppbygga och underhalla deras Boställen, antingen efter de grunder 1752 ars Boställsordning förcffufwer för Militia-Boställen, eller pa satt en särskild för detta anine widtagande Författning kan stadga Och som 172; ars Presterskapets Privilegier föreffrifwa Byggnads-ffyldighet a Prestegardar as Föriainlingarne, och Allmänna Lagen uti 26 Cap. 2 och z §. §- Byggninga-Balken femte flere Författningar tydcligen utsatta, hwilka hus ä KyrkoherdeBohl böra af Församlingarne med tak och innanrede
N:o 1, om Statsverket 1865. att, i stället för det åt en kompanichef vid tionde och elfte kronoarbetskompanierna uppförda arvode af 1,550 R:dr, måtte, sedan af dessa kompanier, hvilka förut begge varit förlagda i Waxholm, det tionde numera förflyttats till Carlsborg, upptagas arvode för en kompanichef vid elfte kompaniet med endast 1,350 R:dr, och således 200 R:dr indragas; att arvodet till en predikant vid tionde och elfte kronoarbetskompanierna, 750 R:dr, måtte ur ordinarie aflöningsstaten uteslutas, men den för religionsvården vid elfte kompaniet erforderliga kostnad få af förslagsanslaget för fångvården efter Kongl. Maj:ts bestämmande utgå; att det till belopp af 250 R:dr i ordinarie aflöningsstaten upptagna arvode för en predikant vid det numera indragna kronohäktet i Sundsvall måtte ur staten uteslutas; att, för befälets vid elfte kronoarbetskompaniet tillökning med en subaltern-officerare, arvode till en sådan måtte i staten upptagas med 787 R:dr 50 öre; samt att för hvartdera af de numera till begagnande upplåtna kronohäktena i Uddevalla och Haparanda måtte i ordinarie aflöningsstaten upptagas för en direktör såsom lön 1,300 R:dr och för en predikant såsom arvode 450 R:dr. Nytt anslag till personer, menigheter eller allmänna inrättningar för dem genom Nya Strafflagens införande frångångna bötesandelar:
Boktryckaren Herman Hall härstädes har nämligen i sin butik hållit till salu ett slags religiösa attrapper, som i fråga om fräckhet lemna efter sig allt hvad vi från det hållet förut bevittnat. När man kan gå så långt uti att ockra på vilsekommen religiositet, borde det icke synas öfverdrifvet, om man hyste det hopp, att äfven de enfaldigaste måtte få ögonen öppna för rätta beskaffenheten af den religiösa propaganda, som i vår ort bedrifves af vissa s. k. “läsare“. Må man sjelf döma. Den ena af dessa attrapper består af en sedel, som det vill synas, efter mönstret af riksbankens femmor. Randen utgöres af filigramstryck på blekröd botten. Der valören, betecknad med en siffra i rund infattning, plägar ha sin plats på de vanliga sedlarne, står här ordet Nåd. I öfre randen, på platsen för vapnet, är en lucka, som här är fylld med ett svart kors. Innanför randinfattningen stå till venster littera, som äro A och O, till höger på numrets plats ordet: Oräkneligt. Bottentrycket består af ordet Nåd i röda anglosachsiska bokstäfver, och tvärs öfver detta är tryckt med svarta typer följande text: Nådastolen. Nådarikets Riksbank inlöser, vid förevisande, detta löfte: Min nåd är dig nog, 2 Cor. 12: 9, på grund af sitt stora kapital: Christi blod, syndernas förlåtelse, evigt lif, rättfärdighet. Den, som lägger något härtill, på honom skall Gud lägga de plågor, som äro skrifna i Uppb., och den som tager något ifrån, hans del skall Gud borttaga ur lifvets bok. Himmelska Jerusalem. Evighet. Herren Zebaoth, Jesus Christus, den helige i Israel, i går, i dag och desslikes i evighet. Sanningens Ande skall leda eder uti all sanning. Joh. Ev. Under nedra randen står: Jönköping 1870. H. Halls boktryckeri. Pris 3 öre, N:o 11. Sedeln N:o 2 har en brokig rand, innanför hvilken läses följande text i omvexlande röda och blå typer:
Blifva då alla Riks-Stånden om ändringen ense, öfverlemne de Förslaget derom till Konungen, genom deras Talmän, med begäran, att Konungen ville sitt bifall dertill gifva. Konungen inhemte hela Stats-Rådets tankar deröfver, tage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han icke samtycker till deras åstundan. Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Han Stats-Rådet och öfverlemne sedan Sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage Constitutions-Utskottet, att sitt Utlåtande derom till Riksens Ständer afgifva. Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta. Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; Gällande i detta fall tre Stånds mening och, om två Stånd stadna e - soin det anser högst nödiga eller nyttiga, och möjliga att verkställa. Riksdagsmans for slag till Grundlagsändring , hvilket ConstitutionsUtskottet förkastat, förf alle. Hvad Constitutions-Utskottet till ändring i Grundlagar ne, sjelfmant eller uppå derom af Riksdagsman väckt fråga j föreslår, skall, omintet deremot från något Riks-Ständ anmärkes, förblifva hvilande till nästpäf oljande Riksdag, och då af Riksens Ständer af göras. Om Förslaget, af något Stånd, ej genast godkännes, skall det till Constitutions-Utskottet återförvisas, med de anmärkningar, som Ståndet förklarar utgöra dess gemensamma tankar; Utskottet dock obetaget att å anmärkningar ne fästa det afseende, hvartill deras pröf ning inom Utskottet föranleder.
Till och med En å 1? Cubikfot 12 sk. Derutöfver till och med 4 å ,-j|. Första Cubikfoten 12 sk, Hvardera af de öfriga ... 8 sk. Derutöfver till och med 8 å 83. Första 4 Cubikfot 5* sk. Hvardera af de öfriga . 1 . 6 sk, Derutöfver till hyad storlek som helst. Banco •'Utskottets Memorial N.o 147. a 5 Första 8 Cubikfot ; : x R:dr. Hvardera af de öfriga 4 sk. allt Banco; och skola dessa afgifter å serskild Conto i Bankens Hufvudbok upptatagas och redovisas. c) Uppmätningen af hvarje Deposilum sker vid dess inlemnande till Banken , då äfven afgilten, till sitt månadiliga belopp uträknad oell vederbörligen controllerad, införes i Depositionsbeviset. Men skulle, emot förmodan , inlemnaren härmed ej åtnöjas, utan väcka tvist i fråga om rälla Cnbikinnehållet, och hvad afgiften på grund deraf, efter hans tanka, utgöra borde , ege han att sitt Depositum genast återtaga. (Se Banco-Utskottets Memorial N;o 96). Om Brand-Reglementet. $. U?
Cederström, Jacob: För min del får jag bestrida alt förvandla Hr von Hartmansdorff» mening till motion, dä vi nu afgöra ett betänkande ronde bevill ningen. Det är helt tydligt, att om Ii. o. Ad. antager del af Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., framställda förslag till redaclion, sä blir detta Ii. o. Ad:s beslut, hvarom förstärkta Stal slisk. får tillfälle att votera, om icke de öfriga Stånden skulle vilja sig derefter jemka; ty det är ganska troligt, att de öfriga Ståndens ledamöter, när de erhålla kännedom om ii. o. Ad:s skiljaktighet i frågan, icke vidblifva sitt beslut, utan öfvergå vid förstärkta SlatsUtsk:s votering, om icke förr, till den mening, sorn li. o. Ad. beslutat. Gr. Cronhjelm: Hr von Hartmansdorff har visserligen haft godheten fästa någon uppmärksamhet vid hvad jag i detta afseende tillstyrkt. Jag förbehåller mig alt sedan få yttra mig ang:de Hr von Harlmansdorffs anförande, men då Frih. Cederström sagt, att ginasle vägen vore att 11. o. Ad. nu fattade ett beslut i ämnet, så vill jag icke bestrida Frilus yttrande; men det vågar jag likväl bestrida, att denna väg också vore den mest grannlaga. Det har varit en vedertagen sed, alt ämnen, hvarom motioner väckas, skola beredas af Utsk., icke allenast derföre, att lagstiftaren förutsatt möjligheten deraf, att den Corporation, inom hvilken dessa frågor ögonblickligen väckas, icke genast kunde med full be - Den 15 Mars. 365 tänksamliet falla beslut deröfver, nian äfven förmodligen isynnerhet derföre, att äfven de öfrige Stånden skulle få derom öfverlägga oell bidraga till frågans utredande. I detta afseende hoppas jag vara nog lycklig att blifva understödd af en talare, sorn under de föregående dagarnas discussion ständigt yrkat på nödvändigheten att alla Ständen gemensamt deltaga i ämnenas utredande.
Landtbruks-Akademiens sammankomst den 15 December 1862: I. 465. — till Svenska Akademiens sammankomst för firande af dess högtidsdag den 20 December 1862: I. 520. — till Kongl. Landtbruks-Akademiens allmänna sammankomst den 19 Januari 1863: II. 118. — till Kongl. Landtbruks-Akademiens allmänna sammankomst den 16 Februari 1863: II. 323. — till bevistande af Kongl. Musikaliska Akademiens Musikhistoriska föreläsningar: II. 375. — till Landtbruks-Akademiens sammanträde den 16 Mars 1863: III. 60. — till Kongl. Wetenskaps-Akademiens sammanträde å dess högtidsdag den 31 Mars 1863: III. 373. ■— till Kongl. Landtbruks-Akademiens sammankomst den 13 April 1863: III. 485. — till Kongl. Landtbruks-Akademiens sammankomst den 18 Maj 1863: IV. 376. — till bevistande af Kongl. Landtbruks-Akademiens allmänna sammankomst den 15 Juni 1863: V. 168. — till Kongl. Landtbruks-Akademiens sammankomst den 14 September 1863: VI. 218. Inbjudningar till Ridderskapet och Adeln: — till Kongl. Landtbruks-Akademiens sammankotnst den 30 September 1863: VI. 394. — till bevistande af Kongl. Musikaliska Akademiens MusikHistoriska föreläsningar: VII. 3. — till Kongl. Landtbruks-Akademiens sammankomst den 19 Oktober 1863: VII. 24. — till Kongl. Landtbruks-Akademiens sammankomst den 16 November 1863: VII 253. — till Kongl. Akademiens för de Fria Konsterna exposition af elevernas arbeten under sednaste undervisningsåref: III. 251. — till deltagande i högtidligheterna vid/invigningen af jern vägsanläggningen emellan Rörås och Herrljunga: VI.
För en fullständig A^as öfwer Swerige fattas säledeS endast Chartor öfwer Calmars Län och öfwer bägge de Skällsta som Friherre bkermelin ocksä redan lätit sammandraga och kunna sedan de blifwit i otterne när» mare öfwersedda snart Utgiswas och Allmänheten meddelas. Utom vesta geographista Chartor har Friherre I-Isrmslin samlat och lärit rita en ganska stor mängd serskilda Chartor öfwer Härader, Socknar, Sjöar och Wattendrag samt Orternas physista belägenhet, inbund» ne dels i 14 stora Volumer dels uti särMdte Convolurer förwarade, Äfwenledes har Friherre l^srmslia med dryg kostnad frän England förste.ffat sig flere till Geografi» Fjerde Bander N.s -5. st? 8;o Den 14 December. ffe b'stäminelferiie nödige Jnstrumenter'sason» en Chronometer ett säke»: astronomisk ur, försärdigadt af Herr -^rnolä — En Spegel. Sextant med ä-ffikiige Tuber af dcn berömde Insirumentlnakaren Usmscken. — En dito, också af samma Instrumentmakare. Ett Pendel Ur — Ett afwägnjugg Teleskop med Tuber och Compost af den namnkunnige Instrumentmakaren kollonck — Twenne Transponeurer och ett Instrument med Spegel för Charli ritningar samt en kopparpräst ester nya Engelia invention. Emor alla de kostnader ock) dcn otroliga möda Friherre lckermelin hcruppä nedlagt, har han genom Charli försäljningen äterfäkt endast io,ooc> R:d, sä alt Utom räntan hans conranka utläggning för bet närmarande utgör 20,000 R:d; men more icke destomindre beredd akt till Landtmäteri Conioirel öfwerlämna alla sina Chartvr och Jnstrnmenter för 15,000
Dykeriets vidmagthållande sig åtaga, i anseende till de vidsträckta förbindelser, men inskränkta rättigheter, som skulle dermed förenas, med afseende så väl härå, som på ämnets vigt, velat öfver de af Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Commerce-Collegium ingifna Betänkanden och Förslag till bildandet af ett nytt Dykerioch Bergnings-Bolag, inhemta Rikets nu församlade Ständers ytterligare Utlåtande, innan Kongl. Majit Sitt beslut i saken fattar.” Bih. till Riki-St. « Statssamt Allm, Besv.o.Oec.Utsk.Utl. N.o 53^ (Se Bihanget till Riks-Ståndens Proto-i coll, i:a Samlingen a:dra Bandet, N:o 41.) I sammanhang med denna till Statssamt Allmänna Besvärs* och Oeconomie Utskottens gemensamma handläggning cifverlemnade Nådiga Skrifvelse , hafva Utskotten fått emottaga: Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. 1:0. En Motion af Herr Montgorrmeric\ Gustaf, deruti, med gillande af ett enskildt Bolags formerande, yrkas : att ingen Ed må alfordras det blifvande Coropagniets Tjenstemän till förtigande af Inrättningens större eller mindre inkomst eli ler förlust; ätt ingen befattning med fartyg vare sig inländskt eller främmande, som blifvit a£ Kronoeller annan edsvuren Lots på grund satt, må af Dykeriet tagas förr, än dess hjelp af Skepparen påkallas ; och att den hittills iakttagna skillnaden emellan Svenska och Utländska fartyg, i af-t seende på afgifternes erläggande vid berg-j ning, ma alldelfs upphöra. Stats• samt Allm'. Besvl o. Oec. Uts).
(Detta om min toilette har jag talat om därför att det var min höghalsade musslinsklädning som jag hade att tacka för ... gissa hvad? Tålamod!) Genast i början hade jag i den lysande samlingen lagt märke till en ståtlig arab (en verklig, det var ingen kostymbal). Han var hufvudet högre än alla de andra och, — oh, en sådan hållning, en sådan plastik i hvarje rörelse! Det var som om den kvafva luft, vi inandades, blifvit högre, friskare, renare omkring honom, friluftsmänniskan. Förstår du det? Det låg i hållningen, i — jag vet icke hvad, men jag kände det så. Den vackra hvita burnusen tog sig ännu renare ut mot den mörka hyn, i turbanen blixtrade en halfmåne af diamanter, ett annat ännu större smycke fäste manteln på hans ena axel, om lifvet hade han ett bredt guldbälte och i bältet satt en dolk, inlagd, liksom allt hvad han bar, med alla möjliga slags ädelstenar, som gnistrade i ljuset. Ja, jag kan icke beskrifva honom, men du förstår att hans apparition gjort ett djupt intryck på mig, det var icke teatergrannlåt eller falska juveler, juvelerna voro lika äkta som hans drag voro ädla, och det vill säga mycket! Naturligtvis var jag nyfiken på honom. Eric hade försvunnit efter att hafva presenterat mig för en del människor, och jag väntade icke att få återse min kusin förr än festen var slut; döm då om min förvåning när jag ser honom komma emot mig i sällskap med — gissa hvem? Araben! Han presenterades som prins (namnet har jag glömt) och vi började konversera. Hans röst var låg och musikalisk, han talade franska korrekt (prononcerade bättre än jag!). Vi sutto länge och språkade, ända tills det blef tid att bryta upp och man kom för att hämta mig. Han intresserade mig mycket, och innan vi skildes inbjöd han mig (och så många människor jag skulle vilja hafva med mig) att besöka sitt land. Vi skulle blifva hans gäster, ett af hans slott skulle ställas till vårt förfogande, och prinsen själf och alla hans hustrur skulle göra allt för att komma oss att glömma Europa (som han sade).