Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Irsta afdelning komme att indelas i större eller mindre häften, i allmänhet icke understigande t. ex. ä tryckta ark, emot hvilket förfaringssätt något hinder icke bör kunna uppstå, då koncepten till de underdåniga skrifvelserna finnas tillgängliga, och en vid ledning af tryckningsarbeten van person utan särdeles svårighet bör kunna temligen nära bestämma antalet af de skrifvelser, hvilka, med afseende å deras större eller mindre vidlyftighet, sammanlagda kunna uppgå till det sålunda bestämda medium af ä tryckta ark; hvarigenom, då så erfordrades, lätteligen kunde låta sig göra att, med bibehållande af skrifvelseförslagens vid justeringen hos Expeditions-Utskottet bestämda nummerföljd, uppskjuta tryckningen af ett eller flera mellanliggande häften, ifall en skrif - 6 E:v peditions-Ut skottets Utlåtande N:o 5. velse med sednare nummer önskades förr tryckt, än de, som skulle komma att innehållas i de föregående häftena. Med afseende härå, och då ett lika förfaringssätt skäligen synes böra iakttagas med de skrifvelser, hvilka under riksdagens lopp hinna färdigtryckas, som med dem, hvilka först efter riksdagens slut varda till trycket befordrade, får Utskottet, med anledning af de i ämnet väckta förslagen, vördsamt hemställa, det Rikets Ständer mätte besluta, att, vid tryckningen af Expeditions-Utskottets ! Tionde samlingens l:sta afdelning af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll intagna förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser, bör under innevarande och kommande riksdagar, intilldess Rikets Ständer annorlunda förordna, sålunda förfaras, att, med upphörande af den genom helo ifrågavarande samling fortlöpande paginering, nämnde skrifvelser fördelas uti häften, i allmänhet icke understigande fem tryckta ark, med fortgående paginering inom hvarje häfte; och att med utdelningen af dessa häften bör på enahanda sätt tillgå, som med det Öfriga Bihangstrycket. Stockholm den 14 November 1862. Utlåtande, i anledning af framstäldt förslag angående särskild tryckning af de inom fiiks-Stånden väckta motioner. Uti en hos Högloil.
Då, enligt hvad Utskottet, efter tagen kännedom af de till denna fråga hörande handlingar, inhemtat, den ifrågaställa utvidgningen af Köpings å bör komma att för segelfarten till och invid nämnde stad medföra väsentliga fördelar, samt upplyst och utredt är. att för de till detta ändamål erforderliga jordafsöndringarne, så vidt Rikets Ständer dertill samtycka, något hinder å arrendatorns sida icke möter, finner Utskottet sig böra tillstyrka, att hvad Kongl. Maj:t i berörde hänseende behagat i nåder föreslå, må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 17 April 1857. Stats-Utskottets Utlåtande, M 58. Änk. till Exp. Utsk. den 18 April 1857, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af erhållna äterremisser å Betänkandet 33, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. (I. A.) Sedan, vid föredragning af Stats-Utskottets ofvannämnda Betänkande och de dervid såsom bilagor fogade särskilda utlåtanden, desamma blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet uti åtskilliga delar återremitterade samt Riks-ståndens i anledning af öfriga punkter af berörde utlåtanden vidtagna beslut genom protokollsutdrag Utskottet meddelats, får Utskottet nu afgifva det förnyade utlåtande, hvartill omständigheterna funnits föranleda. Af 7:de punkten, angående tiondeoch hammarskatlsjernet, har Ridderskapet och Adeln, i öfverensstämmelse med dess vid pröfningen af det uti denna punkt åberopade särskilda utlåtandet Litt. C., angående eftergift af beskattningen å tackjernstillverkningen och stångjernssmidet, fattade beslut, återremitterat förra delen, rörande tiondejernet och afslagit sednare delen, angående hammarskattsjernet. I afseeende å berörde återremiss får Utskottet endast anföra, att, då de af Ridderskapet och Adeln återremitterade punkter af förenämnda särskilda utlåtande Litt.
Herr Brukspatron trodde, att om Landtmannens Handelsrättighet i den mohn utsträckes, kan sädant icke annat än innefatta ett oinskränkt tillstånd till en allman Landthandel, hwilken torde medföra flere olagenheter äfwen för Landtma.nnen och den fattigare Jordbrukaren, sa wäl i anseende till dyra waruwärdén, som uppstegrade dagswerkspriser m. m.; hwarsöre Herr Brukspatronen yrkade ogillande af Memorialet. Ht 8vxra. Lx krotocollo. ^obsn krjstsstt. Utdrag af protocollet, hällit wid gemen, samt Sammanträde af Rikfens Höglafl. Ständers Lag samt Allmänna Beswärsoch Economie-Utjkstt w d Urtima Riksdagen i Örebro den , Iulii 1312. SD. Inlemnade Herr Grotzhandlaren Segerdahl ett sä lydande Anförande: "Af Lagsamt Allmänna Beswärsoch Econemie-Ulffottcts Berednings Betänkande, öfwer Riksdagsmannen Per Nilssons frän Christianstads Län Memorial, har jag som Fullmägtig för ett Borgerskap hört wara beredt Städernes Borge, ssaps undergång, hwaröfwer jag sä mycket mera förundrat mig, som jag eljest wid alla tillfällen furu nit att de öfrige Ständen ej glömma den i fördelningen till alla utstylder.
Väte dessutom förbunden att tillskjuta hvad, utöfver det tecknade Actie-beloppet, möjligen kan* för fullgörandet af Bolagets förbindelse, i en framtid behöfvas» Den Actie-egare, som ej , inom foreskrifven tid, erlägger en vid Boiags-stämma beslutad och genom allmänna Tidningarna behörigen kungjord inbetalning, håfve förlorat sin rätt till vidare delaktighet i Bolaget, och tillfälle Bolaget den af honom redan inbetalda summa* Bih.tillR. St. Häftet 1 \ k fyi Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrift). N.-o 3oa; Sedan de, uppå sådant sätt, till Bolaget hemfallna Actier blifvit, genom i allmänna tidningarna trenne gånger införd kungörelse, i laga ordning dödade, må Bolaget ega att nja Actier under samma numer låta utfärda och desamma , genom offentlig Auction, till den mestbjudande försälja, på det att Actie-antalet alltid må oförändradt bibehållas. 4 §• Actierna ställas på Innehafvaren och gälla, vid Bolags-stämma , likasom vid den årliga utdelningen af Bolagets möjliga vinst, i dens hand, hvaruti de vid upprop befinnas. 5 §. Actie-teckningen fortgår under en tid af sex månader från denna kungörelses datum, i Stockholm hos Förvaltningen af Sjö-ärendena och i Landsorterna hos K. M. Befallningshafvande, samt Magistraterna i Rikets Stapel-Städer, hvilka, så snart tiden för Actie-teckningen tilländagått, böra till Förvaltningen insända specifik förteckning så väl på antalet af de tecknade Actierna, och på de personer, hvilka derå subscriberat, som å de penningar, hvilka i sådant afseende blifvit inbetalda. Skulle Förvaltningen, efter upprättandet af ett sammandrag öfver dessa förteckningar, inhemta, att Actie-teckningen uppgått utöf - Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrifv.
Utlåtande, i anledning afväekt motion om förändrade föreskrifter, i afseende på låns erhållande ur Rikets Ständers Banks och andra publika Cassör. ett till Högloflige Ridderskapet och Adelil ingifvet samt, enligt dess denne dag ankomne Protocoll för den 14 af innevarande månad, tili LagUtskottet remitteradt memorial, har Herr Reutersvärd, P. A., sökt ådagalägga det olämpliga och ändamålslösa deruti, att, enligt stadgandena för erhållande af lån i Rikets Ständers Bank och andra publika cassör emot inteckning i fast egendom, låntagaren bör, bland andra handlingar, förete vederbörande domstols eller domhafvandes bevis, att låntagaren veterligen icke är förmyndare eller har om händer barna-arf, uppbörd eller andra medel, sorn kunna förminska intecknings-säkerheten, och, om han förmyndare eller uppbördsman varit, att han för sig gjort redo, som blifvit godkänd eller icke inom behörig tid klandrad; hvaremot motionären föreslagit, att, derest de såkallade tysta förmons-rätterna icke komma att försvinna, stadgas måtte, det lån-sökande i Banken och andra publika cassör skall, i stället för ofvannämnde bevis, prestera intyg aftvå bofaste, välkände och med lån-sökandens ställningar och förhållanden närmare bekante män, att de bestämdt känna och under edlig förpligtelse kunna vitsorda, att lån-sökanden icke innehar förmynderskap m. m. Som den af Herr Reutersvärd sålunda väckta fråga afser ändring i nu gällande föreskrifter, angående de vilkor, hvarunder lån ur Bankens fonder eller andra publika cassör må till enskilde personer lemnäs; men dylika föreskrifters meddelande icke kan hänföras till sådan allmän lagstiftning, hvarmed det, jemlikt 33 §. Riksdags-Ordningen, tillkommer Lag-Utskottet att sig befatta; så föranlåtes Utskottet att ifrågavarande motion lill Högloflige Ridderskapet och Adeln återlemna; hvilket Utskottet bordt hos samtlige RiksStånden vördsamt anmäla. Stockholm den 27 Mars 1840. Bill till R. St.
h ' % irri konin~o en liten inil i f r h landet, s i begynte det till att blasa en mycken stor stomi och tvirt emot, 56 att (le inte orkade ro, hvarföre r i niatte I5gga i land vid Sten Jakol&gt;sons gr8rd. Der lago vi i tv.? nitter och hade ritt litet i matsickrni, och intet fingo vi köpa der. Sedan, Oi det bcgyiiw att lugna, gingo vi ned till I&gt;bteii och lade sä ut iMii Iniiilet igen. Nir vi koiiiiiiit nt ett litet stycke, I M det en s9&lt;1an stor storm, att ingen trodde aniiat, Xn att vi skulle b l i h borta. Vi tackade Gud, d 5 vi koinnio till lands rid en holme, som ilet hvuken var torp eller hus p$. Ilet var ritt inyeket kallt regn viider och, som virrc vm, s i blef den lilla maten all, s i vi hade intet till att ata utan stekta sura iipplen, litet bröd och nbgot vin, blandadt med vatten, och vi lago $3 den holmen i tre nstter. 1 ' 5 tredje afton g. 1624 med Johnn Fru Ebba Oxrartirva#. syrier till Axel Orensticrna - Eiikson Sparre till Rolmerti och Vdlstam5s i hans 2 gine. * * Gustaf, htron Katt och Dag t 1637 i Stettin, ron d rikrrlldet Ake Axelson, f&amp;. lade vi ut och hade s9 n8r dmnknat p i Görvtilsfjri.&lt;len, men d halli Gud oss ur stor lifsfnra till ' i ' or&amp;ra, der vi stego i land. i %r jag koniii i land tog jag p3 att sjunga,: i frestelsen hafver jag d a t det haf \, er jag ofta fursökt., och s3g jag icke, att min mors faster stod I&gt;akoin mig och begynte sf hjertligt till att le L mig.
Formen inlöras, ansett sig böra serskildt förklara den önskan, att berörde § varit så redigerad, att Riksens Ständer kunnat genom be.: viljande af Svensk Medborgarerätt för inflyttande Norrmän, ådagalägga Svenska Nationens vänskap och välvilja för det Norrska Bro-' drafolket. Att PresteStåndet instämt uti Ridderskapets och Adelns Beslut om tryckning af Statsoch BancoUtskottens Betänkande i frågan om Malmö, Götlia CmalBolags 6amt Götheborgs DiscontVerks utredning. Att PresteStåndet antagit de af Utskottet vid sista Riksdag tillstyrkte ändringar uti RegeringsFormens 4, 29., 41. och 81. $§• men deremot ogillat Utskottets Förslag till förändrade Redactioner af Regeringsformens 2S., 38 , 53., 56. 256 Din 17 Martu, e. m. 60. och 96. §§. samt ansett öfverläggning rö* rande dtn föresiame ändringen uti RegeringsFormens 37 §• höra uppskjutas intill dess R.d» derskapet och Adeln sig deiom urlåtitj Angående Remiss till Lagutskottet af Kongl. Maj ts Nådiga Proposition t i i 1 Rikets Ständer om antagande at en ny ConcoursLng samt för» ändring af 1 §. 8 Cap. GiftermålsBalken och 7. Cap. RättegångsBaiken. Af den 12 Murs eftermiddagen, innehållande; Att PresteStåndet till alla delar godkänt de af ConstituiionsUtskottet vid 1815 års Riks* dag beredda Förslag till ändringar och tillägg uii TryckfrihetsFörordningen; i följd hvaraf frågan om atsicafFande af Jury för det närvä» rande komme att förfalla. Att PresteStåndet likaledes bifallit de af ConstitutionsUtskottet tillstyrkte ändringar uti Riks* dag'Ordningens 46 och 6s §§. > men att alla öfrige af Utskottet föreslagne ändringar och til» lägg i RiksdagsOtdnmgen blifvit af Ståndet ogillade.
Vendes Dito 2,oi3. 75,oi3:3o:- 6,717. 247>T94: 3: 6. blifver tillökningen 025. 80,748: 3i: — Då Kongl. Maj:t inser nödvändigheten, A ena sidan, af detta vapens tillökning, och, å dea andra, af alla möjliga besparingar , för att dertill bereda eu tillgång, har Kongl. Maj:t i sådant afseende sett Sig föranlåten, att vara betänkt på upplösning af Dess Eget Värfvade Regemente, åt hvars tjenster och välförhållande Kongl. Maj:t städse skall göra rättvisa, och vid hvilken upplösning, endast af berörde orsak föranledd , Kongl. Maj:t vill förbinda sådana vilkor, hvarigenom icke blott framlida bergning , ■ utan ock utsigt till vidare fortkomst skola vederbörande försäkras. Så vidt sig göra låter skall Regementets Manskap och Befäl på andra Regementen insättas, och då kommer detta Regementes anslag å Stat i penningar R:dr , . 49>53o: i4: — och i spannmål, så vidt den öfverskjuter tillökningen för Artilleriet elier 1979 tunnor, som, å 5 R:dr tunnan, ulföres lili 9,895: 58,425: 14: — alt minska berörda tillökning & Artilleriets Stat i penningar till Banco R:dr 22,3i8: 17: — hvilken ytterligare kommer att minskas med besparingen • af Bevärings-, Beklädnadsoch Utrednings-persedlar för 200 man, eller skillnaden imellan Regementets styrka och Artilleriets blifvande tillökning i manskap.
Det är både i8:de och i9:de §.§. i Förordningen af den 13 Julii 1818, som hafva gifvit anledning till de anmärkta svårigheterna. i8:de §. lyder: i38 Den lf Juni i /, m. ”Äger någon intekning uti flere fastighet ”ter för samma fordran, utan att uppgifvit är, ”för hvad del deraf hvarje fastighet serskilt ”häftar, och hafva andre Borgenärer å samma ”tid eller sedan , låtit intekna en eller annan ”af dessa fastigheter; då må han ej låta sin ”intekning i någondera fastigheten serskilt dö”das, utan att alla inteckningshafvare, som med ”honom lika rätt äga, så ock de , hvilkas in”teknings-rätt senare är, dertill samtyckt. Sker ”annorledes, eller låter han intekningen i någondera fastigheten förfalla; njute ej annor ”rätt i de öfrige, än näst efter sists inteknings* ”hafvare.’! Det har ofta blifvit anmärkt, och omförmäles äfven i motionerne, samt om jag ej hörde orätt, i Herr Ehrenborgs nyss upplästa anförande, att denna §. lägger betydlig» hinder i vägen för sn borgenär, som, till lättande af möjlighet för sin gäldenär stt utreda sig, vill tillåta lossning och försäljning af en del af panten, och dymedelst, tillhör den stora classen af förordningar, hvilkas tillvaro nu tvingar medborgarne, att vidtaga strångara åtgärder emot hvarannan, än som både böjelse och intresse skulle leda till. Att det bör finnas en sådan lossnings möjlighet, synes vara tydligt j sjelfva §:n medgilver ock en sådan, men den fäster dervid som villkor, aliade sednare intekningshafvarnes sergkilta bifall, med allt hvad af detts villkor följer, om påskrifter å original sedlar , om uppvisningar , Pro-' tocollsdösen etc.; mängden af alla dessa erfot» Den il Junii j. nu drade åtgärder kan svårligen undgå att medi föra uteblifvandet af hela den transaciion , hvarföre gäldenären kan önska att få lossa en andel af sin egendom.
Den värde reservanten betviflar riktigheten af min yttrade förmening om enahanda åsigt hos många bland mina politiska vänner. Under vädjoiltåj till framtiden framhärdar jag deri. Den varde reservanten önskar höra mitt yttrande, huruvida jag, vid min återkomst nu till fäderneslandet, funnit våra städer delaktiga af den allmänna förkofran jag påstått för handen vara. Jag tager för afgjordt, att våra mindre städers tillstånd ännu allt är lika beklagligt som tillförene. De flesta äro så anlagda och inrättade, att de förmå hvarken egen förkofran eller landsortens omkring sig; således icke det gagn i Staten, som med städer afses. Jag underställer •— ty jag är visst icke classisk i ämnet — om bland orsakerna icke må upptagas småstädernas brukande till åkerjord af den dem doneiade jorden. Meningen med donationen var ju att råämnen åt stadens fabriker skulle odlas; icke att småstäderna skulle blifva stora byar. Då jag nu skyndar ifrån detta, i närvar, debatt främmande ämne, må jag tillägga: blott att jag så mycket mindre är den, som förordar våra städers organisation , som jag anser sjelfva Stockholms municipal-inrältning vara under all kritik, så väl i ansetide till belamrande complication, som till onödig kostsamhet. Ja, jag vet knappt någon af civilisationen högre påkallad reform. Men allt detta hindrar icke, att, på det hela, landet ju framgått under sednare decennier. Den värde reservanten har äfven framkallat mitt omdöme ang:de det relativa — nemi. förbättrade eller försämrade — tillstånd, i hvilket jag nu återfinner vår handelsflotta. Fjerran som hemma egnar jag henne mina tankar och mina bemödanden. Beständigt kunde icke förblifva det yppiga tillstånd, till hvilket hon uppväxte under den alldeles exceplionelt gynnsamma conjuncturen åren 1808 till i8i4,då en mängd utländska flaggor — hvilka sedan hemgått — sökte och fingo lintionalisation. Stockholm hade då öfver 4°>00° läster. Fallet sedermera var visserligen värre an vederbort, 30 Den 13 Augus bi. nemi., om jag ej irrar, ned till 9000.
Doinare-embetet utöfva, innan han fyllt 25 år, och Kongl. Maj:t, den 8 påföljande September, å Rikssalen gifvit Rikets Ständer tillkänna de skäl, som hindrat Kongl. Maj:t att lemna bifall till Rikets Ständers berörde förslag , sådant det blifvit framställdt, har Kongl. Majit LagUtskotiets Belänkande N;o 115. 17 sorn till alla delar gillat de grander; hvarpå samma förslag sig stödjer, genom Nådig Proposition af den 11 i sistnämnde månad, till Rikets Ständers öfvervägande och 'antagande i Nåder föreslagit ett stadgande; innehållande föreskrift för samtlige Idof rätterne, att hädanefter icke till Domare-* emheiets utöf vande f örordna någon, som icke fyllt 2 5 dr, sd framt han icke redan tillförene blifvit af Idof rätterne till Doniarevärf nyttjad. Då Lagutskottet, till hvars Utlåtande denna Nådiga Proposition blifvit af samtlige RiksStånden öfverlernnad, redan i sitt ofvan omförmälde Betänkande anfört de grunder, på hvilka Utskottet föreslagit ett allmänt stadgande,1 att Dotnareembete ej må utöfvas af någon , som icke uppnått 25 års ålder, lärer Utskottet icke behöfva ytterligare motivera sitt tillstyrkande ^ att det inskränktare stadgande i detta ämne, hvilket Kongl. Maj:t nu i Nåder framställt, må af Rikets Ständer antagas. Stockholm den 10 October i8jg, ig .La^Ulskottets Betänkande N:o l»6t N:o nö. Ankom till Exped. Utskottet den 21 Octob, 182g, Betänkande, i anledning af Kgl, Maj:ts Nådiga Proposition, angående ansvar u den, som bortförer eller undanhåller annans minderåriga barn. Da Kongl. Majit erfarit, att det hittills uti Sverige nästan oerhörda och troligen derföre uti Svensk
Slats-samt Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 99. angående väckt fråga om indragning af Kongl. Hofjaktvarfvet, försäljning af dess inventarier och localens utarrenderande för Statens räkning. IX. B. 414. A. 668. — N:o 100. angående föreslagen åtgärd lill lindring i tiondeoeh räutegifvares skyldigheter. IX. B. 414. A. 668. X. E. 460. — N:o 101. i anledning af väckt fråga om förändringar i Kongl. Inqvarteringsordningen för städerna utom Stockholm af dea 22 Februari 1841. IX. B. 414. A. 669. — N:o 102. i anledning af väekt fråga, att från Saltsjön inkommande och inrikes orter emellan gående fartyg må i visst fall befrias från erläggande af båkafgift. IX. B. 414. A. 669. ■— N:o 103. angående föreslagen åtgärd till beredande af en allmän reglering af Landtstatsljenstemännens löner. IX. B. 414. A. 669. — N:o 104. i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o 40, angående väckta förslag till ändringar i Kongl. Stadgan om folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842. IX. B. 414. A. 669. — N:o 105. angående vackt fråga om förbättrade lönevillkor för contractsproslarne i Bohus län. IX. B. 414. A. 669. N:o 114. i anledning af RiksStåndens olika beslut öfver Utskottens utlåtande N:o 28. X. B. 356. A. 405. E. 485. N:o 115. i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o 71. X. B. 356. A. 410.
N:o 38, med öfverlemnande af fullmäktiges i Riksg.cont. till Rikets nu församlade Ständer afgifna berättelse. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf, uppläste följande: I anledn. deraf, alt i StalsTJtskrs memor. N:o 38 anföres, det någon lyftning af det s. k. stora creditivet har icke i f r åg a k o m m i t, anhåller jag att få göra följande motion : Från början bestämdes i 63 §:n af Reg.F:n, att det större creditivet skulle utbetalas af R. Sirs Bank; och i öfverensstämmelse dermed var i 2:dra §:n af ansvarighetslagen för R. St:s fullmäktige i banken stadgadt 2 års fängelse å fästning, samt förlust af Ständernes och allmänt medborgerligt förtroende m. m. för den eller de fullmäktige, som försummat iakttaga hvad Reg.Frn härom föreskrifver. — Men vid sist lid ne riksdag blef utbetalningen af nämnda creditiv flyttad från Banken till Riksg.contoret, utan att någon motsvarande förändring blifvit gjord i ansvarighetslagarna för fullmäktige i Banken och Riksg.cont. Den gamla hotelsen i ansvarighetslagen för fullmäktige i banken qvarstår alltså der nu mera alldeles förgäfves; men full frihet är deremot lemond fullmäktige i Riksg.cont. att utan juridiskt äfventyr kunna underlåta att härutinnan iakttaga Reg.Fins föreskrifter. Båda ansvarighetslagarne måste derföre nödvändigt rättas i öfverensstämmelse med de nu mera ändrade förhållandena. Och det är just till vinnande af denna lättelse, som jag vördsammast får anhålla om remiss af detta anförande lill Lagutskottet. Rerfii lierades till Lagutskottet. 358 „ Den a5 April. Ånyo föredrogs oell bifölls StatsUtsk:s den 11 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 3g, ang:de väckt motion om meddelande af uppgifter, i afseende på lösen för embetsoch tjenstemäns fullmakter och afsked, m. m. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel:
Med anledning af förestående anförande vågar jag derföre vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade besluta en underdånig framställning till Kongl. Maj:t, all med ändring af Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 11 De - Motioner i Bonde,-Ståndet 1862. 127 cember 1857, angående legan för gästgifveri-, hålloall reserv-, äfvensom för kungsoch kronoskjuts, legan för kungsoch kronoskjuts måtte bestämmas till samma belopp, som vid närmaste gästgifvaregård intill den ort, hvarifrån kungseiler kronoskjutsen utgår. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 19 November 1802. C. J. L. Lönnberg, från Östergötlands län. Af C. J. Ii. Iiönnbes8g' från Östergötlands län, om ändring af §§ ti ock 23 i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 13 Juli 1853 angående Fattigvården i riket. Enligt stadgandet i § 14 af Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 13 Juli 1853, angående Fattigvården i riket, gäller för manskap af värfvade arméen och tiotian icke deras skattskrifning å tjenstgöringsorten till bestämmande af deras försörjningsort. Delta vill med andra ord säga, att, när den värfvade blifvit utsliten i Kronans tjenst, kastas han på den kommun, hvilken han kanhända tillhört för 12 år sedan eller derutöfver. Den börda, som det ålegat Staten att ensam bära, vältras på en oftast fattig kommun i en aflägsen landsort. Obiliigheten häraf inses lätt. Visserligen medgifver Fattigvårds-förordningen, att understöd skall lemnäs af allmänna medel, sedan vederbörande Fattigvårdsstyrelse derom gjort ansökan och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet granskat samma ansökan, samt genom Ecklesiastik-departementet hos Kongl. Maj:t föreslagit det understöd, som af behof och billighet påkallas. Detta erbjudande låter frikostigt nog.