Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rätt bibehållne, famt att äfven de hitintills ore* prefenterade Faftighetsoch Bruksägare jemte divcrfe Närings-Idkare efter ett billigt uträknadt förhållande, må tilläggas rättighet, att fända fina Ombud till Riksdagarne. £:o. Anfer jag äfven högft nödigt, att den Öfre Kammaren lkall, få vidt Ike kan, utgöras af f^elfvalde Ledamöter; hvar* emot den Nedre bör beftå af Medborgare, valde på hitintills brukligt fä;t, eller med den förändring och tilläggning, forn i anfeende till Nya Reprefen tan ters tillökning, hädanefter kan blifva faftflk^d. 3:o. Att en vifs befuttenhet, vare fig i Jord - eller Bruks-Ägendom, eller ock Fabriksoch Närings-'Värde, uttryckligen fladgas, lorn den Perfon minil bör äga, hvilken kari väljas till Riksdagsman, lamt att detta vilkor äfven bör fträcka fig till fjelfvalda Ledamöter, 4:o. Likaledes tror jag det vara mycket nödvändigt, att en fladgad och mogen ålder noga iakttages; och fåledes ingen får komma till Riksdagen eller inträda i någondera af Kammaren, forn icke uppnådt minil 25 år. 5:o, Till undvikande af allt för mångå och öfverflödiga Ledamöter, valde till Riks* Riksdagärne, hvilket endafl (kulle leda tili ökad koftnad och tyngd för Landet, utan att medföra någon verkelig nytta Uti Ärendernes bättre gång, (ynes Borgare * Ståndet f a-dra någon forminfkning, äfven forn det antal uti Bonde-Ståndet, font nu Under 3 &
Med anledning af detta förklarande och enär Byggnadslåne-Kommiteen till Riksgälds-Kontoret insändt lånebandlingar, motsvarande ett belopp af 125,000 R:dr, eller den utaf Kommiteen till byggnadslån för enskilte tomtägare mottagna summa, och ”dessa medel sålunda blifvit till siffran redovisade,” hafva Fullmäktige, enligt protokollet för den 17 April 1846, ”i sådant afseende meddelat Byggnads”låne-Kommiteen decharge , dock utan att derigenom hafva godkänt de ”för lånemedlen insända säkerhetshandiingar.” Under tiden sedan sista statsrevision, bar hvarken någon inbetalning tili Riksgälds-Kontoret skett i följd af det vilkor, som, på sätt den då afgifna Revisionsberättelsen innehåller, fästades vid öfverlåtelsen på Kongl. Krigs-Kollegium af fordringarne för städerna Malmös och Ystads kasern-byggnadslån, eller, så vidt Fullmäktiges protokoller utvisa, någon upplysning meddelats, om och när det återstående beloppet af besagde fordringar kan komma att till detta Verk inflyta. Deremot hafva Riksgälds-Kontorets i samma Berättelse omnämnda fordringar för de lån, som utgifvits utaf de från Landt-Ränterierna till Kongl. Siats-Kontoret lefvererade äldre deposition smedel , numera blifvit både tili kapital och upplupna räntor liqviderade. Likaså är sista återstående lånet utaf Lappmarks Ecklesiastik-fonden, under nästlidet år, till Riksgälds-Kontoret inbetaldtj Och har Riksgälds-Kontoret, vid slutet af — 35 Maj månad innevarande år, äfvenledes fått emottaga full liqvid för det lill bildande och underhållande af Stockkolms stads Pantlåne-inrättning meddelade och då till betalning förfall na lån.
Förtär dess trådar med sin öfvermakt! Och huru vill, inom din arma verld, Din lunga finna ord för sådan syn?” Jag svarade: ”Väl är jag jordisk blott; Men Herren gifver kraft, och gifver ord. Så kommen tveklöst!” Och med ökad fart, På väg, af morgonröda strimmor bredd, Det hvita spannets hofvar blänkte tätt, Tills det framför mig stannade; och se! En Man i vagnen, med sin Hustru, satt. Och åter talte de: ”Ett evigt band Förenar oss se’n Gyllne Ålderns dar, I samma oförgångna ungdomsfröjd; Dess namn är Äktenskap: men oss är sagdt, Att nu blott namnet finns på jorden qvar”. Hvad nu mig synligt blef – jag det förstod – Var idel bild af Kärleks lif och prakt: Form af hans lif var anlet och gestalt, Form af hans prakt var drägtens herrlighet. Ty Mannen, mognadt ung, med blick och hy Af vishet blixtrande och genomglänst, Var klädd uti en purpurröd talar, Och hyacint-blå lifråck innanför, Som af en gyllne gördel sammanhölls Med spänne af sapphirer, böjdt i ring Omkring sin medelpunkt, en klar rubin; Men underklädseln, ned till föttren, var Af hvitt, det skäraste, med silfver väfdt. Dock, när jag såg till Qvinnan upp, – en glans Mitt öga slog, hvaraf jag bländad stod, Liksom på engång seende och blind. Hon märkte det, och sporde mig derom; Men vid mitt svar: ”Jag ser – och ser dock ej”, Hon smålog, och åt sidan vände sig Från Mannen bort; i ögonblicket sken Det fagra anletet med minskadt ljus; Väl var det tredje himlens skimmer än, Men mera måttadt till min synkraft nu. Dock fåfängt vore här allt skilderi! Ty dertill ingen målare har färg, Och ingen teckning konst, och ingen skald Beskrifning: nog, att allt var kärlek, – ren Som hjertats himlakälla i sin frid, Med stilla spegling vänd mot lifvets sol; Så, när, sin Makes hulda spegelbild, Hon vishet tog och ömhet återgaf,
Riksdags-Ordningen, huru, vid ifrågavarande tillfällen, bör förfara, vara så tydlig, att något vida re yttrande rörande detta ämne, icke af Ridderskapet och Adeln funnits nödigt, förklarade nu, att d§» enligt 83 §• Regerings-Formen, Grundlagarne böra efter deras ordalydelse, i hvarje serskildt fall,' tillämpas, samt någon förklaring af de samma icke får på annat än det i gi och 82 §. Regerings - formen föreskrefne sätt tillväga bringas; ansåg Ridderskapet och Adeln sig icke ega rätt att utöfver ordalydelsen ingå uti någon tolkning af 49 §. Riksdägs-Ordoingen, och således cj eller kunna någon vidare förklaring öfver dess nytsberörde beslut meddela, S. D. Föredrogs ånyo Constitutioas Utskottets den 13 dannes, under N:o 84, aflåtne, samt den 16 Fröt. Ut dr. d t T Df cerni. igsj (jerpåftfljde, på bordet lagde Memorial, om sättet ti II slutliga behandlingen åf frågan, rörande omisattnings-brloppet för Discont Ian: Och fann Ridderskapel och Adeln, att samma Memorial borde till Banco-Uiskottet öfverlemnas. S. D. Vid förnyad föredragning af StatssamAllmänna Besvärs, och Ekonomi-Utskottens den 16 dennes, under N:o 667 aflåtne, och samma dag på bordet lagde Memorial, med förslag till Voterings-Proposition, i anledning af Riks-Ståndens o lika beslut, i fråga om dispositionen af KronoSkogarne, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att? under förblifvande vid dess, i detta ämne, förut fattade beslut, samt med godkännande af den utaf Utskotten föreslagne Voterings-Propositionen, öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. S. Dt Då nu ånyo föredrogs Constitutions-Utslcottets den 13 dennts, under N:o 85 aflåtne, samt Prat. Ut dr, d. 17 Decemb. 18231.
Derjemte har Ridderskapet och Adeln uteslutit de i 3:dje momentet förekommande orden: »egande tillverkare härvid att, på sätt i 21 § nämndt är, till Konungens Befallningshafvande med posten insända afgiften för sådant öfverskott» ; och då, vid det förhållande att den af Utskottet föreslagna allmänna tillåtelse för tillverkare att med. posten insända tillverkningsafgiften till Konungens Befallningshafvande icke vunnit Rikets Ständers bifall, dylik tillåtelse icke heller i detta särskilda fall torde böra medgifvas, samt i hvarje händelse hänvisningen till 21 § b!ifver oriktig, får Utskottet anhålla det Presteoch Borgare-Stånden, hvilka jemte Ridderskapet och Adeln ogillat det förenämnda förslaget, behagade utesluta de i 3 mom. af Utskottets förslag förekommande orden: »egande tillverkare härvid att, på sätt i 21 § nämndt är, till Konungens Befallningshafvande med posten insända afgiften för sådant öfverskott.» Sammans. Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besvårsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N;o S. 5 § 23. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden hafva gillat Utskottets förslag att bibehålla denna § vid dess nuvarande lydelse, soin är följande: »I fall åter under en termin tillverkning ej skulle uppgå till det belopp, hvarför afgift blifvit erlagd, ege bränvinstillverkare att återlyfia Bränvinstillverkaren skall inom 30 dagar efter tillverkningsterminens utgång sig hos Konungens Befallningshafvande till återlyftningen anmäla” Bonde-Ståndet har deremot godkänt denna § med den förändring, att orden: »i fall åter under en termin» skulle utbytas mot orden: »i fall åter under en termin eller tvänne eller flera efter hvarandra i ett sammanhang följande terminer» samt att ordet »tillverkningstermin» skulle utbytas mot ordet: »tillverkningstidens»; men då Utskottets förslag blifvit af tre Ständ godkändt, lärer Bonde-Ståndets skiljaktiga beslut hafva förfallit. § 24.
St:r behagade anslå nödiga medel, för att, vid hvarje af de högre elementar-läroverken uti Helsingborg, Wenersborg, Westervik, Nyköping, Hudiksvall och Luleå, äfvensom vid läroverket i Norrköping, i fall icke detta, i enlighet med K. M:s nåd. Propos., vid denna Riksdag skulle blifva förvandladt till fullständigt högre elementar-läroverk, höja 2:ne af kollegabeställningarne till lektorater med samma åligganden och löneförmåner, som för lektoraterna vid Rikets öfriga högre och full ständiga elementar-läroverk. Om remiss af denna min motion till StatsUtsbt får jag vördsamt anhålla. Begärdes på bordet. Hr von Schéele, Frans August, upliiste 2:ne motioner af följande innehåll: 1:0. Då K. SundhetsColhii förslag till den civila sjukvårdens ordnande af d. 11 April d. å. icke uptager eller vidrörer frågan om de allmänna sjukhusens eller lazarettornes angelägenheter och dessa synas mig vara af särdeles stor vigt för den lidande menskligheten, utbeder jag mig, att uppå detta, efter min åsigt, värdefulla ämne få fästa Högloft. R. o. Ad:s upmärksamhet. Det första stadgandet ang:de allmänna sjukstugor återfinnes i 28 kap. 4 § af 1680 ars Kyrkolag, men de egentliga lazaretterne kommo dock vida sednare till stånd, och det numera s. k. K. SerafimerOrdensGillet var sannolikt det första, om ej ett af de äldsta allmänna sjukvårdsanstalter, som inom Riket erhöll en mera fulländad form. Vid sin stiftelse afsedt att fylla hela landets behof, befanns det dock snart dertill ur stånd, hvarföre ock R. Högloft.
Domstolar; och utvägar beredde till brottslingars förbättring, genom till sådant ändamål riglade straffoch fängelseanstalter , med undanrödjande eller förändring af de hittills varande ändamålslösa. Då nu likväl icke tiden och det inskränkta antalet af verkliga arbetande ledamöter lära medgifvit fulländningen af berörde arbete, synes man vara ställd emellan den vådan, att genom en partiel lagstiftning för tjufnadsmål, gå i förväg för de grunder, som den allmänna brottmåls-lagstiftningen kan komma att be - Den 13 Februnrii. Stämma, och möjligtvis rubba dem, eller deri, att under afvagtan å den nya brottmålslagen låta olägenheterne af nu Varande förhållande* obehindrade fortfara, under det en stor del af Nationen, med skäl uppbragt öfver sjelfsvåldets och varnartens tillväxt, högt påkallar lagstiftande magtens åtgärd till hämmande deraf» Medelvägen synes i sådant fall blifva, att, ehuru erkännande behofvet af den vidsträcktare förbättring, hvaraf våra brottmålslagar äro i behof och hvilken de i ett Sammanhang böra erhålla, lör närvarande inskränka sig till förbättrade police-anstalter jemte sådane förän-» dringar i nämnde lagar, hvilka, utan att i allmänhet rubba de nu varande grunderne för så val ransakning och bevisning , som straffbe~ stämmelser, endast åsyfta en på samma grunder byggd jemkning i de delar, som angelägnast fordra rättelse, intill dess nya och i allo förbättrade grunder hinna i vederbörlig ordning bestämmas. 1 sådant afseende och följande den våg Friherre Sjöldebrand anvisat, får jag ödmjukast tillstyrka: l) Att, till underlättande af bevisningen i tjufnadsmål, det måtte tillåtas målsäganden, hos hvilken tjufnaden skett, eller hans husfolk, att så väl i det fall, som 49 Gap. 2 §.
Militairförtjenst skulle uppstå och vara lycklig nog att rädda fäderneslandet, eller eljest tillskynda det förmåner genom vapenlyckan, det då borde vara förvaradt åt samtiden att med belöning erkänna sådane tjenster, i hvilket fall det äfven ej stort skulle komma i beräkning hvad R. St:r nu kunde finna för godt att bestämma; äfvensom hos H. BondeStåndet Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. ansett, att, i stället för de af Utskottet föreslagne 2:ne FältMarskalkslöner, en sådan kunde vara tillräcklig. Af hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet ej funnit skäl att frångå, dess förra härutinnan gjorde förslag, hvilket Utskottet nu får förnya. Vid Betänkanden, N:o 23g. 97 Vid den af Herr Dorchimont:> TV. A0 hos H. R. o. A. väckta fråga om anslående genast af 2:ne Fältmarskalksldner, med lämnadt val åt Arme'ens nuvarande a:ne FältMarskalkar, Deras Exellencer Grefvnrne Stedingk och Sandels, att dessa löner emottaga elier deras förut innehafde Öfverste-indelningar bibehålla, har, enär K. M:ts Nåd. Proposition ej något härom innehåller, och frågan efter Motionstiden vid denna Riksdag blifvit väckt, Utskottet ej kunnat fästa något afseende. J) A den af Utskottet föreslague rättighet för Generaler, dock ej flere än 1 på en gång, att vid 65 års ålder, efter afskeds tagande, erhålla pensioner å Allmänna Indr. Staten, i likhet med Landshöfdingar, har hos H. R. o. A. af Herr Grefve Gyllenborg hos H. PresteStiindct af Herr Prosten Svedelius oell hos H. BondeStåndet af Casper Wijkman och Eric Carlsson fran Upsala Län m. fl. afslag blifvit yrkadt, på den grund, att dels Allm. Indr.
Söken då och verkställen på lagligt sätt, under en stark Konungs och mogne mäns ledning, en 'Representations-förändring, och jag, oaktadt min ärfda Riddersmannakänsla, hvilken uppfostran sedan hos mig befästat, skall vara den förste alt då afstå från min ärfda Riksdagsmannarätt, och Skall Den 16 Mars f. m. 337 skall på förhand glädja mig åt att se elt värdigt Riddarhus, uppfyllt af värdige valde Riddersmän. Men det är först då, jag skall dela ett rättmätigt anspråk på offentlighet vid den Adels öfverläggningar, sorn blifvit Fäderneslandet och den folkkass ansvarig för sina göromål, hvilken genom sitt förtroende öfverlemnat åt densamma sitt intresse att försvara. Herr von Hartmansdorff: Jag förbigår allt yttrande i hufvudsaken, och vill blott tala om frågans behandlingssätt. Blir propositionen sådan ConstitutionsUtskottet föreskrifvit, så har jag för egen del intet dervid att erinra, ehuru jag tillförene, af agtning för andras meningar^ talat deremot. Men nu har man yrkat, att hufvudfrågan om offentlighetens införande skulle inflyta i RiddarhusOrdningen, samt sättet och vilkoren dragas under Lagutskottet. Sådant anser jag icke lämpligt, emedan tre Stånd kunna, i sådana mål, besluta öfver det fjerde. Det kunde då tilläfventyrs hända, att de öfrige tre Stånden genom sin afgöranderätt tvingade oss till antagande af en ordningslag, hvarmed vi voro föga belåtna, eller till afskaffande af en annan, med hvilken vi voro nöjda. Detta intrång kan jag icke medgifva; ty hvarje Stånd må äga, alt, oberoende af de öfriga, bestämma dylika ordningsstadgar inom sitt samlingsrum; 16 H. 22 338 Den 16 M a r s f. m. och det tillhör endast Kongl. Maj:t och oss sjelfva att stifta RiddarhusOrdningen. Införas ej uti densamma de reglementariska föreskrifterna om offentligheten, så synes mig , att de böra behandlas såsom grundlagsfrågor, i hvilka intet Stånd kan tvingas af de öfriges pluralitet.
Härförulan har blifvit anfördt, att det ej vore skäl alt tillägga innehafvare af posthemman i och för de 4o8 mil, som de äro skyldige att forsla poster, mera än de nu uppbära, helst de ega rättighet att för det öfveiskjutande miltalet tillgodonjuta samma betalning, som erlägges för gästgifvare-skjuts, och då det vore uppenbart, att, om de nu erhöllo 5o procents förhöjning i skjutslegan, äfven för de /jo8 milen, deras hemman skulle erhålla ett högre värde än hittills, på öfrige skattdragandes bekostnad, och på sådant satt posthemmanen blifva ett slags privilegierade hemman j att om Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Ullålandej N.-o 18g. '3 högre ersättning någonstädes billigtvis borde ifrågakomma för postföring, sådant dock ej lärer kunna rättvisligen ske, förr än efter en noga undersökning derom, helst man dervid icke kunde underlåta att fästa afseende på det högst olika förhållande, som skall ega rum emellan de gamla och nja posthernmanrn, samt å det förhållande, att på ganska många orter posthemmanen i och för de friheter, de åtnjuta, anses i värde högre än andra hemman, såsom exempel hvarå anförts de stora svårigheter, som från innehäfvarne af gamla posthemman möta, vid frågor om öfverfljttning af postföringsskjldighelen från ett sådant lill ett annat hemman. Emot
För alt lätta möjligheten för privatbankerna att vid förefallande hellof kunna erhålla penningar, skulle jag vilja tillstyrka, alt privatbankerne, emot godkände säkerhetshandlingar, linge rättighet till erediliver på Riksbanken, och alt deras sedlar linge emottagas i uppbörden, emot skyldighet för privatbankerna ali inom viss kort lid åter inlösa dem. Här bar blifvit yltradt en åsigt, som jag anser vara alldeles oriktig, nemi. alt privatbankerna hellre skulle ställas pä mindre summor. Jag tror tvertom, alt i hela Riket icke bort finnas mera än tre privatbanker, nemi. en för södra, en för vestra och en för norra delen af Riket, och jag skulle lör närvarande vilja föreslå, alt miniinisumman för en ny privatbank bestämdes till 2 millioner. Följden deraf skulle blifva, att de mindre privatbankerna ingingo i de större, och på delta siitt kunde de, under förhoppning att de blifva lika väl förvaltade sorn hittills, lända riket lill gagn. — Jag instämmer med dem, som yrkat äterremiss. Hr Hjerta: Då sannolikt delta betänk, kommer alt åter remitteras, utan fattande af något beslut, så tjenar det icke någonting till att förlänga discussionen med upptagande af de skäl, som blifvit bär anförda. Jag vill blott anmärka, att ett par talare hafva misstagit sig om några delar af milt yttrande. En talare bar nemi. förmenat, alt jag skulle hafva klagat deröfver, alt privatbankernas maximi-bclopp vore för stort i hänseende lill fonderne eller leekningssumman. Långt derifrån har jag tvertom yttrat, att jag trodde det vara både orätt och opolitiskt att inskränka detta maximibelopp, såvida nemi. man sätter behöriga controllör emot missbruken, genom all icke låta privatbankerna utgifva egna sedlar åtminstone. Det var ang:de minimibeloppet, som jag yttrade, att jag trodde, det roan för credilens underlättande icke borde fordra en alltför stor summa. Frih. Cederström, Jacob, har sedermera framställt en invändning emot detta mitt anförande; men om Frih.
Talaren hlef härvid afbruten af II. Ex. Ilr Gr. o. Landtm., med erinran, att den nu framställda frågan om skrifmaterialier och expenser förekomme i 12 punkten af Utsk:s utlåt., och således discussionen derom syntes böra uppskjutas tills nämnde punkt blefve föremål för pröfning. Hr Virgin: Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att utgifterne för skrifmaterialier och expenser verkligen äro under denna titel inbegripne, samt att de lill ett belopp af emellan 10 och 17,000 r:dr alltid från densamma utgått. Jag hade icke ämnat väcka denna fråga, men då den blifvit väckt i går, anser jag mig skyldig att i dag fullfölja den, hvarföre jag tager mig friheten föreslå, att ett särskildt förslagsanslag af 10,500 r:dr måtte frän denna titelns hufvudsumma afdragas och såsom förslagsanslag uppföras särskildt för skrifmaterialier och expenser. Frill. Palmstjerna, Carl Otto: Pag. 8 punkt, lii StatsUlsk:s utlät. N:o 38, står: ”skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för l)ep;tels expedition (förslagsanslag).” Dernäst kommer 12 punkten, i hvilken Utsk. säger sig åberopa de skäl, Dea 25 O c t o b e r. 331 sorn Utsk. redan under den 4:de hufvudtiteln anfört, såsom orsak, hvarföre Utsk. ej eller i denna punkt ansett sig kunna tillstyrka förslagets uppförande såsom förslagsanslag. Jag tror, att vid denna punkts föredragning hade rälta stället för Hr Virgin varit, alt göra den erinran om förslagets beskaffenhet, som han nu gjort.
Häröfver får Utskottet åberopa hvad des* förra Utlåtande innehåller och hvaruppå Utskottet stödt deri tanka, att frågan om denne Landt - Stats-Betjenings bättre aflönande må böra förekomma i sammanhang med den allmänna Regleringen; Och har Utskottet ej något vidare att härvid tillägga, än att berörde dess yttrande i denne del är utaf de öfrige 3:ne Respective Riks-Stånden bifallit: Hvilket allt' Uty »kottet får Vördsamligeu anmäla. Stockholm den 15 Maji 1818* Xihang tilt Riks-St. Prat. istj.igig. lide S*mt. N.r tjt tj» 1362 Stats-Utskuttets Betänkanden. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande , öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande angående Stats - Regleringen under Åttonde Hufvud - Titulih tTa Usta puncten. af Stats-Utskottets, angående Stats • Regleringen under Riks - Statens Åttonde Hufvud - Titu!, den 6 sistl. April, afgifne Utlåtande hafva anmärkningar blifvit gjorde af Herr landshöfdingen Friherre Drufva angående medel till reparationer å Vesterås Slott; af Herr Landshöfdingen rn. m. Friherre Hjerta i afseende på Landshöfdinge SäteS-Byggnads inköp eller uppförande i Jönköpings Län; Och af Herr Frosten Doctor Genberg om medels anslående till Landshöfdinge Residencelius uti Vesterbottens Län; Med hvilka an-] märkningar ärendet blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adéln samt Högvördige FresteStåndet till Utskottets förnyade handläggning återremitteradt» Herr Landshöfdingen Friherre Hjerta har erlndrat, att bland de uppgifne Länen, hvarest Lesidence-hus för Landshöfdingame skulle anskaffas, äfven vore Jönköpings, ehuru Utskottets Utlåtande sådant ej Upptoge; Och hade Herr Friherren velat sådant anmäla i afseende på framdeles blifvande möjlighet att medel kunde utfinnas till ifrågavarande ändamål.
Citeln, innehållanbe Slngagetr fdr Äongl. ^)of# och ©lottd#©taterne . r . 9v:br 719,263:45. 3 Sitt bra <pufwub # Zite‘ln, innehållanbe Slngag till Cicile ocf) Hanbd# ©taterne .2/°)0,417129* 7* (Trcbjc <pufi»ttbfZiteln, innehållanbe Slngagen fdr SD?ilitaire#©ta# terne ocf) $drfmar»merfet tm lanbd . *■ 3,274/48ö; tr, 7. *4 hjerfre %>nfwubtlltieln, font upptaget; 2ln|Iagen för tOlilitaire* ocf) gorfroarSwerfet till f/oj; 5 em t c ^ufwtiö * Zitcln4 .upptaganbe WnfTagen för 2£etenfFapetn.e o$ be Sfona ivonjterne . Sjette 4»ufwut> ? 5titelny fjmarå aro ttppforbe Slnjfagen får $Mba Stiftelfer Sjunde *ottfn?nb* Citel», tnne^adönbe f3enfi'on$ # Staferne ?°lttonbe ^»ufivitb #5C.jfeliiy för SWmånna o cl) Crptra utgifter Htonbe *oufiv-nö * éCitcht, för 2tferbrnfet, fbanbeln ocf) Sftårmgatne Utonbc *otifnnit>; Citclu, upptaganbe JfnjTagen för Serine* odf) Seiron werfen 1/212^x7: 7< ^ 27/08 y.: 40. —■ 119,198:21. — <53,000; 678/61?: 7. 8. 134,348:30. 6.
Jag anser mig böra nämna, att det skäl, som, enligt föres:de värde talares uppgift, skulle hafva gjort så stor effekt på Stats-Utsk:ts ledamöter, icke gjort någon effekt på mig, samt att, om det verkat på någon ledamot, det åtminstone icke blifvit anfört inom afdelningen. Hvad som deremot föranledt Utsk:ts beslut var, såsom äfven Betänk:t visar, att Utsk:t icke funnit lämpligt att en allmän reglering af aflöningsförhållandena för Ofver-Intendents-embetets embetsoch tjenstemän skulle för närv:de till behandling företagas, synnerligast som åtskilliga frågor, som stå i sammanhang med detta embetsverks ordnande, snart torde förekomma, bland andra den om en stat för nationalmuseum, som nu är stäldt under Ofver-lntendentens inseende. Jag får i öfrigt, lika med föreg:de talare, anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan. Hr Huss, Magnus: Jag vill blott nämna, att Utsk:t fattat sitt afstyrkande beslut, icke på grund af det af Frih. Klinckowström anförda skäl, utan med stöd af de utaf siste värde talaren omnämnda förhållanden. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag derå samt bifall till K. M:ts Nåd. framställning i frågan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Mom. b. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: K. M:t har för sekreteraren i Ofver-lntendents-embetet föreslagit en löneförhöjning af 1,100 rdr under vilkor, att med denna befattning ej finge förenas annan tjenst med lön på Rikets stat. Stats-Utsk:t har icke tillstyrkt K. Mits förslag i afseende å beloppet af löneförhöjningen, men likväl bibehållit vilkoret.