Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är hvad jag velat hafva antecknat i prot. Förslaget i 17 § om afgift för huspredikanter. Hr Stuart, Fredr. Christopher: Utan att anföra några skäl till vederläggande af de vid förra betänklS återremitterande gjorda anmärkn:r emot Utsk:s förslag om förhöjning i bevilln. för huspredikanter från a5 r:dr till 33 r:dr ai H. *7 210 Den a3 Ap ril e. m. 16 sk., har Utsk. förklarat sig icke kunna frånträda samma förslag. Då huspredikanter, för deras befattning såsom sådana, hvarken hafva lön eller annan inkomst och, efter en långvarig och kostsam lärocurs vid skolan och academien, vanligen äro, om icke skuldsatta, åtminstone i saknad af andra tillgångar än dem, som ytterst motsvara deras nödvändigaste lefnadsbeliof, synes mig den redan existerande bevilln. å dem vara obillig, och ännu mera den nu föreslagna. Jag kan således icke afstå från mitt yrkande, då detta ämne förra gången här förevar, att bevilln. för ifrågavar. tjenstemän må förblifva vid hvad den nu är, eller a5 r:dr. Hr von Troil, Emil: Jag förenar mig med den siste talaren. Det synes, som Utsk. här velat komma till det mål, sorn man på annat sätt förgäfves sökt, nemi. att R. o. Ad:s privilegium att kalla huspredikanter skulle upphöra. R. o. Ad. har afslagit detta, emedan PresteSt. afslagit frågan örn tjensteårsberäkning för lärare vid vissa enskilda undervisningsanstalter. Skulle man nu medgifva förhöjning i bevilln. för huspredikanter, så skulle R. o. Ad. med detsamma afsäga sig sin rättighet att kalla huspredikanter, hvarföre jag afstyrker den föreslagna förhöjningen. Gr. von Fersen: Jag instämmer i hvad de tvenne föregående talarue yttrat och anhåller få upplysa, att inkomsten af den föreslagna förhöjningen ej blefve af särdeles båtnad för staten, enär huspredikanternas antal öfver hela Riket ej uppgår till mer, som jag tror, än 22. R. o.
Men i jemnbredd dermed att känslan af den egna nationalitetens vigt och värde hos de särskilda Europeiska nationerna tilltagit i lifskraft, hafva ock sympatierna för andra folks nationela sträfvanden och intresset för upprätthållandet af hvarje undertryckt nationalitet och dess förhjelpande till sjelfständighet, städse fått ökad liflighet och kraft. Huru mycket dessa känslor af sympati och deltagande i andra nationers ställning redan, medelst den allmänna opinionens mägtiga kraft, verkat, visar sig kanske mest i det biträde, som kommit mindre mägtiga folk till del i deras strider för sjelfständighet samt deruti att, då förr Europas magter förde krig, för att underkufva hvarandra eller bemägtiga sig en större eller miudre del af motståndarens område och såmedelst öka egen magt och förstora eget välde, krigen numera allt oftare föras i ändamål att i strider för sjelfständighet eller sjelfbestånd understödja svagare och förtryckta folk. Så, när för en mansålder tillbaka Grekernes folk reste sig ur mångårigt förtryck och med vapen i hand fordrade att åter intaga sin plats bland Europas sjelfständiga nationer, var det tre af Europas stormagter, som grepo till vapen för att understödja denna frihetskamp och hvilka Allm. Besv. och Ekon.-Vt skottets Betänkande N:o 17. 3 väsendtligt bidrogo att åt densamma bereda framgång. Sednare såg man en af dessa magter, Frankrike, på samma sätt understödja Belgien i dess strid för oberoende, oell våra dagar hafva sett först Frankrike och England gemensamt med Sardinien strida för Turkiets skydd mot en annan magts angrepp och nu sist detta samma Frankrike företaga ett vidtutseende krig för Sardiniens och mellersta Italiens befrielse från det hot och det förtryck en mägtig grannstat på dem utöfvade. Väl har Sverige icke deltagit i dessa strider, men det har derföre icke undgått inflytelsen af nationernas förändrade förhållande till hvarandra och icke undandragit sig uppfyllandet af de pligter, hvilka häraf blifvit en följd.
Angående antagande af 4 Canzlister, med lika många arfvoden. Innefattande hemställan, alt RiksStåndens Canzlier måtte åläggas, att, då ett mål lill 2:ne eller flere Utskott remitteras, till hvardera af dessa Utskott aflemna ett tryckt eller skrifvit exemplar af den handling, hvars remiss åberopas. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till iooni aftonen. In fidem Protocolli, j O. J. Lagerheim. Onsdagen den io December. Plenum klockan io förmiddagen. Som Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken icke var närvarande, tog Herr Grefve Lewenhaupt, Gustaf, såsom älste närvarande Grefven, Klubban, samt öppnade plenum. Den io December f. m. 235 Justerades Sex ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena den 8 dennes föroch eftermiddagen fattade beslut. Herr Bråkenhjelm , Pehr Reinhold, uppläste följande: I anledning af Högloft. Ridderskapets och Adelns beslut uti Plenum den 8 dennes, i frågan om Herr d’Orchimont’s rättighet att begagna den honom tilldelte inträdespollet, för att på Riddarhuset intaga säte och stämma efter sin aflidne fader, anhåller jag att få anföra följande: Som Höglofl. Ridderskapet och Adelil lärer vara föga belåtet med den enda åtgärd vid detta mål, hvartill Rikets Ständers ConstitutionsUtskott, enligt 55 §. Riksdagsordningen, är berättigadt, emedan dervid den förlägenhet ingalunda är afhjelpt, hvarutinnan det Höglofl.
Enligt särskild deröfver uppgjord uträkning calculeras att af för närvarande från Postverket utgående postföringskostnader, skulle genom in postoch paketbefordring å s. k. Postvägarne, rättandet af daglig person - kunna för verket insparas: å linien Cathrineholm—Christianstad Lund genom sådan inrättning GötheborgStockholm—Hernösand J):o Hofva - -Arboga Norrska gränsen 55,000: — ‘26,850: — ‘21,600: — 8,900: — 11,400: — Då de Heste af nuvarande Pakctposterne, i händelse daglig person-, postoch paketbefordring blifver inrättad å s. k. Postvägarne, komma att blifva obehöflige och de, som bibehållas antagas komma att bära sig, upptages här, såsom årlig besparing å utgifter för Postverket, den förlust, som dessa poster beräknas efier nu gällande skjutslega komma att Postverket förorsaka, hvilken förlust som för föregående år per medium uppgått till circa 8,000 R:dr R:mt, antages blifva hvarjemte och då det, för underhållandet af diligensfart emellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg af enskildt bolag, till detsamma af postmedlen utgångna årliga understöd, hvilket för år 1857 utgjorde 15,000 R:dr och för år 1858 16,500 R:dr R:mt, numera upphört, men Kongl. Maj:t genom Bref den 25 Mars 1859 i Nåder anbefallt Post-Styrelsen, att för framtiden ordna personoch godsbefordring å berörde väg, under den tid af året, då ångbåtsfarten är afbruten, två gånger i hvarje vecka fram och åter, här uppföres såsom antaglig årlig förlust på en sådan inrättning enahanda belopp, som år 1858 i ofvannämnde ändamål såsom understöd af postmedlen utgått Tillökade årliga kostnaderne för Postverket skulle således blifva.
V. U. 709. 765. A. 769. P. U. 1168. VI. E. 241* — om förbud för Städerne att sig dermed befatta. III. 1^6. IV. B. 124. i. 309. P. U. 349. A. 8. P. U. 48. E. 241. — och dermed gemenskap ägande omständigheter, angående. IV. B. 124. P. U. 349. A. 8. P. U. 48. VI. E. 241. — om tiden för deras uppbärande. V. B. 1155. A. 1249. P. U. 1263. VI. E. 241. Bysättning å gäldenär, angående Konungens Befallningshafvandes pröfningsrätt i fråga om. IV. B. 462. P. U. 536. V. E. 5. Bytes-Verket, angående. III. P. U. 288. E. 635. Båtsmans-fördubblingen, om dess återupprättande. II. 471- P* 0^7. V. B. 658. Å. 664. P. U. 729. U. i33o. VI. A. 95. P. U. j. 12. Båtsmans-indelningen i Blekinge, angående lindring uti. V. B. 532. Å. 637. P. U. i34o. — Indelningen i de Norra Provincerne, angående lindring uti. V. B. g85. A. 1135. P. U. n48. —■ och Rotehållare, angående vissa öfver klagade olägenheter för. V. B. 524- A. 610. P. U. 632. E. 795. Bänk. Se Plats. Bänkfördelning, anmälan om förrättad. I. 20. Bänkman, om anskaffande af, V. 1344- "VI* B. 61. Å. 94. P. U. 243. B. 274- PU. 291.
Orsakerna härtill torde ligga deri, ätt densamma genomgår trakter, der näringsfliten icke är synnerligen utvecklad, och som för sina tunga och skrymmande produkter, särdeles då de måste föras längre väg, nödgas upsöka billigare transportmedel, än jernvägen erbjuder. Så mycket mera skäl blir det dä att med en jemförelsevis högst ringa upoffriug bereda stambanan förbindelse med en bygd, som, i saknad af alla andra kommunikationsmedel, mäste anlita jernvägen, och dessutom såsom fabriksidkandc har att till transport å jernvägen erbjuda varor, som kunna bära en längre transport och redan under nuv:de förhållanden spridas öfver hela riket. Få grund häraf yttrar också JernviigsUndersökningsKommittéen: »att ifrågav:de bibana, som sätter en af landets mest befolkade och industriella orter i beröring med stambanan, kan ej annat än så väl för landet i allmänhet som för berörde trakter i synnerhet blifva af utomordentligt gatrn. Kovumittéen är också förvissad, att denua bana skall, » • o genom den personoch varutrafik, som till och tran densamma kommer att utgå, mer än fördubbla rörelsen och inkomsterna på stambanan emellan Götheborg och den 7% mil derifrån belägna punkt, der bibanan kommer att afvika. När dertill lägges den stora varurörelse, som Borås och trakten deromkring drifver upåt landet och behofvet af spanmål från Skaraborgs till södra delen af Elfsborgs Län, så kan ej Kommittéen annat än anse den tillämnade bibanan emellan Borås och Härljunga såsom en af de nyttigaste bibanor i landet». Såsom stöd för denna Kommittéens åsigt må anföras, att enl. de noggranna beräkningar, som upgjorts öfver trafiken på denna bana, genom den deraf alstrade trafik bruttoinkomsten å Statens jernbana ökas med icke mindre än 450,000 rdr rmt årligen, en siffra, som skulle kunna synas öfverdrifven, men om hvars tillförH.
Upplästes ett frän Constitutions-UistotteL inkommit Memorial af den 12 October, hwaruti förestäs, det täcktes Riksens Ständer förordna att de Acter, innehällande förstag till sädane förändringar i Grundlagarne, som wtd denna Riksdag af Utskottet blifwit aflemnade, och hwari äfwen innefattas, utom det nu »varande Utskottets tillstyrkande, de anmärkningar som wid Grundlagarnes antagande och under ststledne Riksdag gjordes, mätte pä allmän bekostnad ofördröjeligen af Trycket warda särskilt utgifne. Bifölls. Upplästes och godkändes följande Ridderstapets och Adelns underdäniga ffrifwelse till Kongl. Maj:t: Stormägtigste Allernädigste Konung! Uti fkrifwelse af den 11 i denna mänrd, har Eders Kongl. Maj-.t i Näder behagat gift wa Ridderskapet och Adeln tillkänna, att Eders Kongl Mast, wid öfwerwägande af den Riddarhus-Ordning, som wid innewarande Riksmöte blifwit af Ridderskapet och Adeln antagen samt Lill Eders Kongl. Majtts Nädiga stadfästelse i underdänighet öfwerlemnav/funnit, l anseende till 2 Mom. i 12 8. af samma Riddarhus-Ordning, den anmärkning böra göras: att den Adelsman, som med Eders Kongl. Maj-.ts särskilda Nädiaä tillständ sig emot främmande Ofwerhet med Trooch Huldhets-Ed, förpligta!, * * 482 Den iz October. och Egendom eller Embete inom Riket hafwer, mä med lika wilker i:sia Mom. i ofwannämde §. föreffrifwer Säte pä Riddarhuset intaga. Ridderffapct och Adeln, sem fullkomligt insett grunden till den af Eders Kongl.
För at sädant förekomma, samt för at gifwa författningen all den fullkomliga ständighet, som änLamätet kräfwer, har Borgare - Ständet för sin des welat tillägga: at jämte det sadane Anslag ä Rättens dörr, hwarom förut nämdt är, pä sätt Lag - Utskottet hemställt, göras, borde Domhafwanden, efter hwarje Tings flut, genom allmänna kundgörelser, som wid Kyrkorna uti Häradet ifrän Predikstolen offenteligen afkunnas och sedermera ibland Kyrkans Handlingar förwaras och til uplysning tilhanda hällas, tilkännagifwa hwilka Upbud som ä det föregängne Tinget första gängen meddelade blifwit; äfwensom det skulle blifwa en, Kyrkoherden i Församlingen, eller den som hans ställe företräder, åliggande vwilkorlig skyldighet, at förr än nästa Ting derefter infaller, meddela betyg, hwilken helgedag Domhafwandens ofwannämnde kundgörelfe, blifwit i kyrkan offentelitzm upläsen, hwilktzt betyg »äymafle Kronobetjent^ -"-'"E . 25! inour förut omrörde tid, borde afhämta och wid det infallande Trägets början Domhafwanden tilstalla. Allt hwad Lag-Utffottet för öfrigt uti det afgifne betänkandet, detta ämne beträffande, föreslagit och hemställt, har Bonde - Stånds! för desi del antagit och bifallit; och stulle sädant genom Utdrag af Ittotocollet de öfrige ^efpeQive Ctänden wördsammeligen och »vänligen meddelas-, llllt kupr». Lx krotocollo L»r1 Ii.al»r. Utdrag af ?rotoeol!st, hållet hos dei Aederwärda Bonde - Ståndet, wid Riksdagen i Norrköping den LO. Hos Bonde-Ståndet har til öfwerläggning förewarit Riksens Ständers Lag-Utstotts Betänkande, rörande Kongl. Mattts Nädiga kroxolition, om förkortande af den i IX. Cap. 12. §.
Cederström: Riksd.Ordn. säger att när Utsk:s betänka föredragas, så, om bifall dertill blifvit hegardt och propos. med blandade ja och nej besvarad, då skall Utsk:s betänk, utgöra ja-propos. men här är icke fråga om något Utsk:s betänk. Gr. Lagerbjelkes anmärkn-.r utgöra icke något sådant; utan bör efter mill förmenande och under åberopande med en opartisk tillämpning af den sats, som Grin med mig ofta förfäktat, R. o. Ad:s beslut om afslag utgöra bufvudfrågan. Hvad som skall utgöra contrapropos., derom må serskildt öfverenskommas och beslutas. Gr. Mörner: lag skulle tro att vid della, som vid andra tillfällen, Ulsk:s betänk, eller den jemväl med Hr Gr:n o. Ordf:ns npfattning af Ståndets svar öfverensstämmande mening, att intet tillägg vid Ulsk:s förslag skall ega rum, bör utgöra ja-propos. och amendementerne sättas i nej-proposm, ty LJtsk:s betänk, bör väl utgöra det väsendtliga föremålet för öfverläggningen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag tror icke att man kan till ja-propos:n antaga Gr. Mörners förslag, att intet tillägg i Ulsk:s förslag skall ega rum, enär först och främst det ännu icke är afgjordt huruvida icke flere förslag till tillägg i förevande punkt kunna komma att framställas innan diskussionen är slutad, och dernäst änuu återstår frågan om den hemställan till Konungen som Utsk. föreslagit, äfvensom ang:de vägen emellan Orebro och Nora samt man icke kan på förhand, innan öfverläggning om dessa frågor egt rum, besluta att icke något tillägg till hvad Utsk. i dessa afseenden föreslagit, kan komma i fråga. Således torde Gr. Mörner sjelf, vid närmare eftersinnande, finna alt en sådan ja-propos. icke nu kan antagas. Den propos. som blifvit framställd af Ordfiden rörde Gr.
Uppbördsmannen, som tillsattes med hufvudsakligt afseende på den erbjudna säkerheten, försättes ock derigenom i ett beroende af sina löftesmän, som hvarken för tjenstens skötsel eller sjelfva säkerheten är nyttigt 30 §. Förslaget, att frånvarande ej må å allmän rådstuga deltaga i val, hvarken genom ombud eller aflemnad valsedel, torde icke påkalla vidlyftig utveckling. Derigenom förekomrnes missbruket med insamlande i förväg af fullmakter och valsedlar. 1 städerne är icke heller nu ett dylikt medelbart utöfvande af valrätten tillåtet, åtminstone icke brukligt. Att jag dock icke härmed åsyftat någon ändring i hvad som för vissa val är genom allmän författning stadgadt, synes af särskilda förbehåll i förslaget. 31 §. 1 afseende på rättigheten att deltaga i val har jag föreslagit inskränkning till den borgerliga kategorien, så utvidgad, sorn i det särskilda förslagets 3 § sägs. Uteslutningen gäller i sjelfva verket endast qvinnor och manliga röstegande af dålig frejd, hvilket torde, ehuru ur olika synpunkter, kunna försvaras. 154 54 §. Ja” liar inskränkt de ordinära allmänna rådstugornas antal till två, och för deni utsatt samina tider, som för de ordinära sockenstämmorna på landet. I afseende på motiven härför får jag hänvisa till 35 § i det särskilda förslaget till Lag om menighetsstyrelse på landet. Föreskrilten om Magistratens skyldighet, att vid vårsammanträdet framlägga en berättelse om hvad under det sistförtlutna året i stadens styrelse och förvaltning sig tilldragit, synes mig innehålla en nyttig påminnelse om styrelsepligternas behöriga fullgörande. 3(i §. Den nu brukliga tiden för stadsmenighets sammankallade är minst 14 dagar efter påiysningen, hvaruti jag ej funnit skäl att göra ändring. 38 §• Föreskriften, att förslag, sorn öfverlämnäs till allmänna rådstugans afgörande, först bör utredas och granskas af Stadsnämnden, anser jag böra vara obligatorisk, enär detta utskott är, hufvudsakligen just för detta ändamål, tillsatt. Deremot har jag ej funnit med min åsigt örn Magistratens ställning förenligt, att lägga detta göromål på Magistraten.
Hvarpå afgår : för nya deposit-räkningen i Låne-Banken 19,202: 32. — 1^568,379: 5. 8. Men tillkommer för nytt koppar-skiljemynt af sedelvärde 53,910:42. 1. 20,216:27. Sålunda skulle fordras att anskaffa silfver 509,184: 13. 9. och dessutom för ofvannämnde guldoch silfver depositioner i Yexel-Banken 47,681: 37. 10. Brist alltså på det hela: 556,866: '3. 7. Fonder att till dess betäckande använda äro: Förskottsmedel för ett år, (1834) 384,930: Medel, som redan före 1833 års slut ingått, och således vid återutgifvandet medföra ökning i nyssnämnda brist 1,774,650: Tillsammans B:co R:dr 2,159,580: Köpe-Calcul. För förskottsmedlen kunde erhållas å \\o sk. 131,976: — —■ Af bristen återstår Silfver 424,890: 3. 7. Till dess betäckande måste då köpas ytterligare silfver 917,972: 18. 5. Således silfverköpen på det hela 1,474,838: 22. — Total sedel-utgift dertill å i4o sk. .. Sedi.. 4,301,612: 8. 2. Hela fonden utgör Sedi.. 2,159,580: Följaktligen skulle ytterligare behöfvas fonder, B:co sedlar . J 1 2,142,032: 8. 2. 20 Banco-Utskottets Betänkande N.-o 8.
Vid punktvis skedd föredragning af Riddarh.Utsk:ts den 11 dennes bordlagde Utlåt. N:o 14, med svar på återremissen af Mem:t N:o 13, ang:de löneförhöjningar för åtskilliga Riddarhusets tjenstemän, blefvo Utsk:ts deri gjorda hemställanden af R. o. Ad. bifallne; och lades till handlingarne Utsk:ts yttrande om de ifrågav:de tjenstemännens pensionsrätt. Anmäldes och bordlädes Riddarh.Utsk:ts Utlåt. N:o 15, i anledn. af Hr Roos’ af Hjelmsäter, Axel, Mern. ronde en tillämnad donationsfond, att ställas under Riddarh.Direktms förvaltning. Slutligen föredrogs och lades till handlingarne från de öfrige RiksSt:n ankomne prot.utdrag för tiden från ock med den 27 sisth Juni till och med den 8 dennes. R. o. Ad. åtskiljdes kl. fl e. m. In fidem, O. Krakel. Lördagen den 18 Augusti 1860- Plenum kl. 10 f. m. Justerades 7 prot.-utdr. för d. 15:de dennes. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 1 ledamot i Konst.- Utsk:t efter N:o 2,006 Hr Sandels, Pehr Benjamin; och befanns dertill hafva blifvit utsedd • N:o 460, Hr v. Krusenstjerna* Mauritz Adolf. Den 18 Augusti. 165 Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 3 Suppleanter i StatsUtsk:t; och belunnos dertill hafva blifvit utsedde N:o 2,294, Hr af Funck, Carl Oscar; » 1,655, » Tornerhjelm, Johan Abraham; » 1,95 2, » v. Plomgren, Anders Erland. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 2 Ledamöter i Bevillu. Utskit efter N:o 1,959, Hr v.
— Du, so ja predikar förnöjsamhet och försakelse, — hur har du det själf? » Det måtte vara en stor hjälp för dem, som besöka de fattiga och förkastade, att kunna säga, som många ogifta kvinnor kunde ha rätt till: » Jo, jag lefver ett ensamt, försakande, ärbart lif, och det plus, som jag har fått af pengar och hälsa, vill jag helst dela med er andra. » Jag menar icke därmed, att någon skulle ha rätt att på ett fariseiskt sätt berömma sig själf; j u bättre en människa är, dess mer skall hon själf erkänna, att hon gör allt i svaghet som en fattig, syndig människa. Men det ligger en stor kraft i hvad de yttre förhållandena vittna om. Den som själf är lycklig i kärlek med man och barn, har icke riktig rätt att säga till en annan, som icke äger något af detta: » Du skall vara nöjd. » Den som själf har ett rikt och lyckligt hem, förstår alldeles icke, till hvilken grad den fattiga måste försaka, och det har alltid för mig varit något stötande i, när gifta präster eller gifta kvinnor förmana och bestraffa bristen på ärbarhet hos mäuniskor, som kanske yttre omständigheter hindrat i att kunna ingå äktenskap. Det personliga vittnesbördet är vid sådana tillfällen af oersättligt värde, och därför tror jag, att den, som själf är den mest försakande, också bäst i allt kan ha rätt att förmana andra. Det måtte ligga en stor lycka i det att kunna gå ut ur sin dörr om morgonen och lyssna i luften: » Hvem kallar? Hvem behöfver mig? Hvem kan jag i dag hjälpa eller glädja? » Och så att veta, att om det också på intet annat område finnes en plats för ens arbete, finns det alltid på detta ett sådant öfverflöd af behof och en sådan brist på arbete, att hvart man än vänder sig, är det fullt upp att göra. Lyckligtvis ser man icke alla de barmhertighetsgärningar, som blifvit utförda af okända, ensamma kvinnor. Men att deras antal uppgår till legio, därpå tviflar ingen, som har någon människokännedom. * * * En egenskap, som också följer med de flesta goda ogifta kvinnor, är den att kunna göra ett ensamt hem, — som ofta blott består af ett enda rum, — hemtrefligt, inbjudande och behagligt.
För egen del har Ivammar-kollegium, som, på grund af den skriftliga förbindelse, arrendatorn af Starby kungsladugård, på sätt ofvan är omförmäldt, den 1 Mars 1843 afgifvit, att utan ersättning aflemna densamma kungsladugård tillhöriga mark vid Slottsgrafven, ansett de vilkor, han dervid nu velat tillägga, icke förtjena afseende, i underdånighet yttrat, att då af ofvauberörda Wadstena slott tillhörande tvenne mindre holmar, någon inkomst till statsverket icke ingått, samt då hamnanläggningen komme att för slottet, och isynnerhet för kungsladugården, medföra vida större fördel, än ifrågavarande obetydliga jordrymder, och vid förnyad utarrendering af den sednare, sannolikt föranleda till högre arrendeafgift, hvarigenom staten borde kunna påräkna ersättning för marken, kollegium hemställde, att Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer göra nådig proposition om upplåtelse för hamnbyggnaden, utan ersättning, af det utrymme, som dertill blifvit af kronans jord begärdt. Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och med afseende "å hvad såväl Kammar-kollegium, som Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Östergöthlands län anfört, har Kongl. Majit härmed velat i nåder föreslå, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att bolaget för hamnbyggnaden vid Wadstena må, utan afgift, få för hamnanläggningen disponera ej mindre den kronan tillhöriga, å förutnämnda karta upp - Kongl. Maj-.ts Md. Proposition, l\':o 34.