Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom Högsta Domstolens förstärkande och fördelande på två afdelningar samt förordnande af större antal föredragande derstädes, äro visserligen ganska väsendtliga åtgärder vidtagna för undanrödjande af anledning till tidsutdrägt med rättegångars afgörande i högsta instansen, men det torde ock böra tillses, att icke till följd af sjelfva rättegångsordningens stadganden dessa åtgärder motverkas samt Högsta Domstolens arbeten förtyngas och dess arbetstid onödigtvis upptages genom pröfning af förhållanden, för hvilkas granskning det icke torde vara egentligen behöfligt att inkräkta på en så dyrbar arbetstid. Såsom ett sådant förhållande torde få räknas det, då part, uti hos Kongl. Majit genom revisionssökande eller besvär fullföljdt mål, antingen uti till Justitie Revisionsexpeditionen ingifven underdånig påminnelseeller svarsskrift, besvärsskrift eller förklaring, eller vid förhör inför Nedre Revisionen, begärt att, innan saken företages till afgörande i Högsta Domstolen, få, till bestyrkande eller vederläggande af någon i saken åberopad omständighet, förebringa ytterligare bevisning genom vittnens hörande, meri antingen denna begäran blifvit af vederparten bestridd, eller oek, i revisionssak, vederparteri ej år hos Kongl. Majit tillstädeskommen. I sådant fall, nemligen om vederparten bestridt vittnesförhör eller, i revisionssak, är hos Kongl. Majit uteblifven, skall, enligt nu gällande stadgande, den andra partens begäran om tillåtelse till vittnens afhörande, anmälas hos Högsta Domstolen, som, i händelse bestyrkandet af den omständighet eller det förhållande i fråga, hvarom bevisning erbjudits, af Högsta Domstolen pröfvas kunna medföra inflytande på sakens utgång, då ej bör eller lagligen kan göra annat, än meddela den begärda tillåtelsen; — men för att kunna ingå i en sådan pröfning behöfver Högsta Domstolen mången gång nära nog lika grundlig kännedom om den sak, hvari vittnesförhör begäres, som skulle erfordras för sjelfva sakens pröfning och afgörande; — och för att erhålla denna kännedom måste åter Högsta
— När, om icke vid antagandet af en helt ny strafflag, är väl tiden inne för en förändring, som, af allmänna meningen vid flerfaldiga möten påyrkad, af Rikets Ständer formligen begärd, af en särskild komité tillstyrkt, af sunda förståndet oeftergifligen fordrad, af tidsomständigheterna framtvingas. Nu eller icke på länge kan denna förändring ske. Yill man vid antagandet af denna nya lag för måhända ännu ett århundrade sanktionera en fördom, som redan är till större delon försvunnen, och som hade sin enda förklaringsgrund i förhållanden, hvilka för snart ett århundrade sedan, flytt? Slutligen har man såsom skäl för bibehållandet af skilnaden mellan stöld och åverkan anfört nödvändigheten att bibehålla värjemålsed såsom bevisvingsmedel i det sednare fallet. Den theori i kriminal-lagstifningen, enligt hvilken brottens karakter bestämmes med afseende å bevisningssättet, är hittills obekant. För min del hade jag trott att värjemålseden borde snarligen utdömas ur straffprocessen, icke att man för dess bibehållande skulle tillåta sig afvikelser från oeftergifliga grundsatser, aldraminst att dessa skulle bestämmas just för bibehållande af värjemålseden. I de af Utskottet tillstyrkta afvikelser från Kongl. Maj:ts Proposition i fråga om detta kap. har jag icke deltagit.v af Herr Friherre Wrede, F. G.: "De punkter, hvari jag icke kunnat med Utskottets pluralitet instämma, äro endast följande: 1 Kap. 1 §. I enlighet med den antagna grundsats, som väl är med hvarje sjelfständig Statsinrättnings idé och värdighet fullt öfverensstämmande, att
Herr Grefwcn och Landtmarskalken förmälte sig hafwa pä Högloft, och Ridderstapets och Adelns gjorde erindran, hos Kongl. Majck anhattit om meddelande af det inför Hans Maj:t hällne Protocoll wid tilfal. le af Bonde-Ståndets beftut rörande dest Ta. lemans undertecknande af Regerings - Formen, hwilket Hans Maj:t i Räder bifallit, i anledning hwaraf nu uplästes följande: Protocoll hältet pä Stockholms Slott den 2? Sedan Kongl. Maj:t genom tilforordnade Hof-Cantzleren i Räder lätit kalla det Hederwarda Bonde - Ständet at sig pä Kongl. Slottet inställa, samlades Ständet uti Stora Galleriet kl. ^ til n förmiddagen. Uppä Andra Band. k?:- is. tlZZ Den 8 Juli!. Uppä erhållen underrättelse derom , inträdde Kongl. Mast, ätföljd nf Stats - Rådet, dä Hans Mast til Bonde - Ständet höll följande Tal: "Oförmodad och bedröfvelig är den anledning, som förmätt mig at i dag kalla Eder: Jag hade aldrig trodt möjligheten af en sädan anledning; och ännu be hofver mitt hjerta den egna erfarenhetens öfvertygelse, för at ej aldeles förkasia denna möjlighet." "Et kort tidelop är förflutit: och redan, i hwad förändrade omständigheter ser Jag ej Eder, Retxlige Dannemän! Icke längesedan, och wi samlades alla, för at gemensamt tacka Len Allsmägtige, som i nödens och wädvrnes sista timma raddat Fäderneslandet; och säsom et af Försynens näd til denna frälsning ukstedt medel, emottog äfven Jag uttrycken af Eder erkänsla: än nyligare, och wi samlades äter; I, Swenffe Allmogens Fullmägtige, för at til mig öfverlemna den Regeringsform, sorn af Eder sjelfve blifvit öfwerenskommen och faststäld; Jag, för at samma Grundlag til
Med anledning af gjorde anmärkningar återremitterades Statsutskottets utlåtanden: JN:o 46, i fråga om uppförandet af Magasinslms vid Mörbylånga köping och i Strömstad; och ]NT:o 47» i anledning af väckt motion, om anslag för underhållet af Långbro vid Christianstad; samt Allmänna Reväroch OeconomieUtskottets Utlåtande Nio 3o, i anledning af väckt motion, att Förvaltningen af Sjöärendena måtte upplösas och dess göromål till Kongl. KrigsCoilegium.öfverflytta?, S. D. En af Bengt Gudmundsson från Hallands Län gjord anmälan, om anledning till anmärkning mot StatsRAdet och Föredraganden för Ecclesiastik-Ärenderne, remitterades till Con titutionsUtskottet. Den 534 April i 834* Från Ilo glo fl. Ridderskapet och Adei.n. S. D. Vid förnyad föredragning af Kongl. Maj:ts den 21 dennes på bordet lagde Nådiga Proposition, angående f. d. Allmänna Magasinsfonden samt betalningsvillkoren för erhållne spanmålsunderstöd, blef samma Nådiga Proposition lill Stats Utskott et remitterad. S. D. Återremitterades Bevillningsutskottet i den 10 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande N;o 4> i anledning af Friherre J. V, Sprengtporten och Herr C, R, af Rob. alims motioner, 0111 fastställande af en viss accis-afgift A bränvin, som tili Stockholm och Rikets större Städer införes. * S. D. Remitterades lill Lag Utskottet: Ett denna dag afgifvet anförande af Herr Stru senfelt, Ado f* Ludvig, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse med öfverlemna!!- Fröt Utdr, d. 24 April i834. de af LagComitéens förslag till Allmän Civil-Lag; och shulle åtskillige i följd af nyssnämnde anförande afgifne yttranden äfven lill Ulskoltet åtfölja. S. D.
Fullständiga handlingar och kostnadsförslag, förut förordade af såväl Konungens Befallningshafvande som Kongl. Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, komma att till Höglofliga Stats-Utskottet i behörig tid öfverlemnas; och anhåller jag vördsammast om remiss häraf till nämnda Höglofliga Utskott. Stockholm den 15 November 1865. Conr. B. Fitinghoff. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 98. 193 N:o 98. » \ Af Herr Fitinghoff, Conrad Bleckert, om anslag lill ett nytt lägre elementarläroverk i Sollefteå. Ett lands största lycka är en stigande bildning hos dess befolkning. — Bildningen kan icke spridas och förökas bland ett folk, om ej tillfälle till det uppvexande slägtets undervisning, så mycket som möjligt, underlättas. I första rummet bör detta ske inom de orter der folkmängden är talrikare, än på de öfriga. Det har i anledning häraf redan vid tvänne föregående riksdagar genom inlemnade motioner till olika Riksstånd blifvit föreslaget, att förändra den högre folkskolan i Sollefteå till ett läroverk med tvänne klasser, under ledning af en rektor och en kollega. Sollefteå, beläget 10 mil från Hernösand, utgör föreningspunkten emellan Angerman-elfvens norra och södra ådalar samt till en del äfven af Indals-elfvens. Folknummern inom de socknar, som omgifva Sollefteå på 4 mils afstånd, uppgår till öfver 17,000. Inom sjelfva Sollefteå finnes postkontor, apothek, bäijerskt ölbryggeri, gästgifveri, 7 å 8 öppna handelsbodar, ett större jernbruk, jemte sågverk, en mängd med ståndspersoner, tvänne repslagare, tvänne sockerbagare, tvänne bagare, tvänne urmakare, tvänne skräddare, tvänne skomakare, en kopparslagare, en bleckslagare, en glasmästare, med flere. För alla dessa personers barn äro de läroämnen, som behandlas i folkskolan, alldeles för otillräckliga.
I anledning häraf och med afseende på angelägenheten af ifrågavarande institutions behöriga uppehållande, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer måtte medgifva, att det vid sistlidna riksdag för Farmaceutiska institutet beviljade anslag må fortfarande få utgå under förut stadgade vilkor. 69:o. Med anförande hurusom till den klass af tjenstemän, hvars löneförmåner ingalunda motsvarade de åligganden och de anspråk från det allmännas sida, som vore med deras befattning förenade, i främsta rummet borde räknas Djurltikarne, hvilka vore å stat uppförde med en aflöning af eudast 300 R:dr R:mt, ett arfvode så ringa, att knappast någon enskild tjenare numera kunde dermed Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 123 finna sig belåten, har, uti cn hos Borgare-Ståndet väckt motion, Herr Boman föreslagit, att å stat anställde djurläkares årliga lön måtte till 500 It:dr förhöjas;—- och då Djurläkarnes nuvarande aflöning, äfven med de enskilda bidrag, som under vanliga omständigheter kunna åtfölja tjenstens utöfvande, onekligen synes vara alltför knapp för att bereda en anständig tarflig bergning, har Utskottet, med afseende jemväl å det vigtiga rum bland landtmanna-näringar, boskapsskötseln i vårt land sträfvar att intaga, samt det gagnande inflytande skicklige och nitiske Djurläkare dervid äro i tillfälle att utöfva, funnit det vara af behofvet påkalladt, att ifrågavarande tjonstemäns lönevilkor något förbättras. På grund häraf och enär den af motionären i sådant liänseendo föreslagna förhöjning synts Utskottet lämplig, får Utskottet hemställa, att de å stat uppförde Djurläkarnes arfvodeu, nu utgörande 300
Al!m.Besv.Ö.Öee.Utsk.‘Utl.N:oi5<3. ig n » Åtskilliga Ledamöters reservation i ätn» net, bifogas. Stockholm den 24 October 182g. Rese rvation af Biskop Tegnér : Med förändring a£ sitt förra beslut, har Utskottet antagit, att vid frågan om kyrkors sammanbyggnad, pluraliteten bör beräknas inom hvarje församling serskildt. De skäl, som härför blifvit anförda, innefattas väsendtligen deruti, att det skulle vara orättvist, om den större församlingen kunde tvinga den mindre till sammanJ byggnad, och att det är sårande för känslan att, i en fråga rörande den religieusa culten; minoritetens tanka skulle omintetgöras genom pluralitetens beslut. Härvid får jag till cn början anmärka, att, i fall det anses för rätisstridigt, att rösternas sammanräknade flertal bestämmer utslaget inom församlingarne, borde de i denna fråga yrkade omröstningarne, serskildt inom hvarje socken, äfven på samma grund ogillas ; ty det är klart, att äfven här, och just i en fråga, sorn anses röra den religieusa culten, minoritetens tanka kan om» go Bil. t. Allm. Be$v. o. Oec. Vtsk. Uti. N:o 159. intetgöras af pluralitetens beslut. Vår nu gällande Ecclesiastika Lagstiftning har likväl icke gjort sig dessa betänkligheter. Valet af Kyrkoherde måste otvifvelaktigt vara en mera både vigtig och ömtålig angelägenhet inom församlingen, än valet af en kyrkoplats; och ändock bestämmes detta val just af socknarnes sammanräknade pluralitet inom Pastoratet. Den mindre församling, som enhälligt önskar en annan själasörjare, måste likväl emottaga den, som blifvit vald af den talrikare. Det tvång , som här öfverklagas , förefinnes således redan, stadgadt af Lag, endast i en mera betydande och grannlaga fråga; och det tyckes ej vara följdriktigt, att i en jemförelsevis obetydlig communal-angelägenhet yrka en rättighet, som saknas i en vigtigare.
Spektaklet en nog lång tid fått för ingen ting linga denna summa utur StatsCassan. Sveiiges Rike har platt ingen nytta eller gagn af Hufvudstadens SkådespelareTrupp; och den, som är road att se dessa figuranter, bör sjelf betala dem. Jag anser det för öfrigt icke värdigt Staten, att låta sina tillgångar användas för dylika ändamål, och jag förenar mig alltså med hvad Herr Crusenstolpe ganska grundligt anmärkt: ”Alt då, sedan sam”ma för Byggnadens underhåll bestämda Anslag beslöts, förändrade omständigheter in”träffat, så väl medelst den Dramatiska Thea”terns uppbrinnande, hvarigenom de begge ”i Hufvudstaden varande Theatrarne blifvit ”sammanslagne, och större utrymme vunnits ”för den Dramatiska Scenen, med en Anklaget troligen fullt motsvarande ersättning, ”sorn Den 12 O c t o b e r f. ra. 33 ”sorn ock att någre såclane Dramatiska produkter af stort värde och mycken omkost \j ”nåd, att de behöfva genom serskildt anslag ”uppmuntras, sedan den tiden icke blifvit ”gifne, hela anslaget borde Statsverket besparas. ” Och oansedt Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt tillstyrkt anslagets fortfarande på det Laconiska skäl: att det ledde sitt ursprung från annan orsaka än blott byggnadens underhållande, utan att Hans Excellence täckts uppgifva, hvilken denna annan orsak är; anser jag likväl det vara rättast, att icke bifalla en för Svenska Folket så alldeles främmande utgift, som den till ett Lustspels underhållande i Hufvudstaden; helst många nyttiga och nödvändiga Inrättningar i Riket finnas, hvilka bättre behöfva ifrågavarande 4>5oo R:dr B:co. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: I anledning af nu uppläste anmärkningar, torde det tillåtas mig få lemna en korrt upplysning om förhållandet med det ifrågavarande anslaget till Kongl. Theatern af 4>5oo R:dr årligen. Enahanda belopp utgick ända till 1809 från Konungens CivilLista, men öfverflyttades då jemte några andra utgifter på Femte HufvudTiteln.
Dalallmogen i och för mantalspenningarnes afbördande med kol, derföre komme att upphöra; att, i följd af sistnämnda stadgande, mantalseller qvarntulls-kolen, som år 1S43 utgjort 9,S59 1/2 stigar och hvilka till och med år 1S19 fått af bergslaget lösas efter kronovärdiet derå, 0 skillingar 8 runstycken banko stigen, alltsedermera blifvit allmogen godigjorde med årliga markegångsvärdet derå, efter afdrag af mantalspenningarne, 8 sk. för hvarje person, som dock särskildt blifvit till kronan liqviderade; äfvensom, enligt Kongl. Resolutionen den 5 Mars 1805, dels kolräntan från häradsfj erdin gen i Leksand, anslagen till underhåll för konst-staten vid grufvan, till belopp af 1,150 stigar, förut utan lösen, sedermera måst betalas efter årlig markegång, dels ock löningskolen eller de till landtoch militiae-^ staterna i länet indelade räntekol, bestigande sig till 8,991 1/2 stigar, hvilka tillförene af bergslaget löstes med 20 sk. per stig, hvaraf till kronan erlades kronovärdiet; men löningstagarne erhöllo det öfriga kontanta beloppet 13 sk. 4 rist., på samma sätt blifvit utaf bergslaget löntagarne godtgjordc efter årliga markegångspriset, utan allt afdrag derå; hvaremot skaltekolen eller de kronan behållne hemmansräntekol, uppgående till 13,3514 stigar, hvilka intill år 1805 löstes efter kronovärdi, sedermera, i öfverensstämmelse med föreskriften i nyss åberopade Kongl, resolution, blifvit liqviderade 30 Kongl. Maj-.ls Nåd.
Inkomtser samt än vidare 17,700 R:dr förskottsvis af extra Utgifts-medlen, af hvilket senare Anslag 3000 R:dr utgått; och har Kongl. Majit, på grund häraf jemte Slotts-Byggnads-Direetionens afgifne förslag öfver behofven, äskat, att Riksens Ständer nu matte anslå nödige medel ej mindre till Extra Utgifts-Titulns betäckande för ofvanberörde förskott, än ock till en sådan förhöjning af anslaget å Stat till Kongl. Slottets och Publike Byggnaders i Stockholm underhållande, att oundgänglige Reparationer derå måga kunna i behörig ordning verkställas, äf.; ven söm att, i afseende på de Publike Husén i Eandsorterne, för hvilka ett lika belopp af 10,000 R:dr för det närvarande är bestämdt, en efter omständighetefne och behofvet afpassad Summa må anvisas. StatsUtskottets Betiinh anden. yty Af de Handlingar och kostnads-förslag från Kon gl. Slotts-Byggnads-Directionen , som Kongl. Maj:t derjemte i Nåder behagat till närmare upplysning i fråga om Byggnads - anslaget för Kongl. Slottet och Publike Byggnaderne i Stockholm meddela, har Stats - Utskottet för öfrigt inhämtat, att för Arbeten, som innevarande år borde verkställas, skall erfordras en summa af 47,8:7 JRdr 15 sk. 10 r:st samt dessutom till Kongl. Slottets utvändige Reparation ett belopp för detta år af 15,000 R:dr; hvarjemte Dir eéti enen föreslagit att, i stället för det till de Publike Husens underhåll nu bestämde belopp, en summa af 155,535 Rtdr 8 sk. 6 rtst måtte till samma Byggnaders fullkomliga iståndsättande anslås, fördelad på Sex år, samt dessutom 10.000 R:dr årligen intilldess utvändige Reparationen å Kongl. Slottet hinner blifva fullbordad och hvartill ofvanberörde kostnads - summa af 206,000 Riksdaler varit beräknad.
Dessa stadgandet) hvila nemligen på enahanda grund; och likväl har motionären blott yrkat det enas borttagande. I följd häraf tillstyrkes vördsamt, att ifrågaställa motion må lemnäs utan afseende. Ank. till Evp.-lltsk. deri 4 Mais 1858, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af' väckt motion om förändring af 17 Kapitlet 52 § Rätte gångs-Balken. Enligt livad Herr Rydin oell Riksdags-fullmäktigeu Måns Pehrsson från Malmöhus län, uti särskilda tili Yällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet ingifua memorial, förmenat, skulle det i 1 moni. 32 § af Rättegångs-Balkens 17:de Kapitel förekommande stadgande, alt, om i svårare brottmål är mer än halft bevis emot den, som anklagas, och denue ändå nekar till gerningen, domaren må, der fara är om mened, lemna saken till framtiden, då den kan uppenbar varda; — stå i uppenbar strid emot rättvisa och hvarje menuiskas rätt att njuta sin oskuld till godo, då lion icke blifvit 0111 begånget brott öfvertygad; Och hafva motionärerne, på grund häraf, framställt följande yrkande: “att 17:de Kapitlet 32 § Rättegångs-Balken måtte erhålla en förändrad lydelse eller förklaring, så till vida, att en preskriptions-tid af tvä, högst tio år bestämmes, inom hvilken tid det bör åligga käranden, hau må vara publik aktor eller enskild person, alt styrka sin anklagelse, och att i motsatt fall, efter preskriptionstidens slut, framtids-straffet må upphöra.* Öfver 1 Lag-Utskottets Betänkande N;o 90. 5 Öfver detta yrkande har F.ag-Utskoftels utlåtande blifvit infordrad!; men, efter öfvervägande deraf, anser sig Utskottet ej kunna detsamma understödja. Hvad lagen i omförmälda hänseende innehåller är nemligen ej ett enstaka stadgande, utan augifver en af de hos oss antagne former för befrielse-domar.
Ständer afgångne Betänkande om Rikets Financer förslagsvis upptagit såsom ytterligare bidrag till Manufacturernes understöd endast omkring 400,000 R:dr, anser StatS'Utskottets Betcinkanden: i 4 *3 dock, Utskottet det i detta Betänkande på anförde grunder föreslagne och för Fabrikerne nödige ytterligare Creditiv. biträde vara, till vinnande af ändamålet Fabriks-Näringens upp» hjelpande, högst oumgängligt; men i händelse eådant oaktadt, detta biträde till hela beloppet möjligen icke skulle bifallas, bör, efter Utskottets tanka, den skeende minskningen, hvarken ensamt drabba Glastillverkningen och dea till dess understöd föreslagne Summa af 100,000 R:dr och ej eller endast ske på bekostnad af öfrige förut Lånberättigade Fabrikerne samt afdragas på de 408,713 R:dr 36 sk. 7 r:st. som Utskottet ansett för dem ytterligare böra anslås, utan deremot en sådan minskning och nedsättning på bägge desse Summor till hälften livar fördelas, likväl så, att Glastillverkningen dervid minst erhåller 60,000 R:dr Banco; hvarjemte Utskottet föreslår, att till Kongl. Majit i underdånighet må öfverlemnas, att af de medel, hvilka i händelse förs aget om indragning af de, visse personer meddelte utsträckte Lånförmåner vinner bifall, framdeles blifva disponible, meddela Lån i vanlig Discontväg åt sådane flere Fabriker och Manufacturer, som Kongl. Majit kan i Nåder finna medföra den allmänna nytta oell gagnelighet, att de förtjena af sådant understöd komma i åtnjutande. I>å Utskottet nu, på sätt ofvan anfördt är, föreslagit ett så betydligt ytterligare Lån-bidrag till Fabrikernes understöd och Utskottet tillika funnit de för begagnandet deraf uppgifne grunder och föreskrifter vara af den beskaffenhet, att utan deras noggranna iakttagande, ändarna - 44*4 Stut$- Utskottets Betänkanden, let med det ytterligare bidraget skulle förfelas, hemställer Utskottet, om icke Riksens Höglofl.
dessa fortfarande skola af hemmanet eller lägenheten utgöras; 6:o att om den till hemmanet hörande skog kan anses, med dess framtida bestånd, lemna större årlig afkastning än som motsvarar hemmanets behof af byggnad, stängsel och vedbrand, Hospitals-styrelsen må eg a att med innehafvaren öfverenskomma om den särskilda ersättning, som, vare sig genom högre lösningssumma eller årlig afgäld, bör för sådant fall Hospitalet tillkomma. Derjemte och enär af ett hos Kongl. Majit anhängiggjordt besvärsmål inhemtats, att, oaktadt Kongl. Majit genom nådigt Bref den 1 Februari 1825 förklarat någon kronotionde icke böra åsättas de hemman och lägenheter, hvilka icke blifvit sådan påförd vid allmän tiondesättning i orten, Kongl. Kammarkollegium likväl förordnat om kronotiondes bestämmande för ett till skatte försåldt Danviks Hospitals hemman på den grund, att den allmänna tiondesättning; som åren 1726 —1730 i länet blifvit verkställd och allt hittills varit ländande till efterrättelse, icke lärer vunnit behörig fastställelse, har Kongl. Majit ansett lämpligt att, till köpares af Danviks Hospitals hemman betryggande i nämnde hänseende, borde meddelas det förklarande, att hemmanen eller lägenheterna må efter skatteköpet tillgodonjuta den befrielse från kronotionde, som desamma förut åtföljt. Stats-Utskottet, till hvars åtgärd denna nådiga framställning blifvit remitterad, har, efter erhållen kännedom af de till ärendet hörande handlingar, tagit frågan i öfvervägande, och finner, med afseende å hvad här ofvan blifvit anfördt, skäligt tillstyrka hufvudsakligt bifall till nämnde förslag, med iakttagande af några förändringar, hvilka dels äro en följd af den från högstberörda förslag skiljaktiga åsigt, Utskottet hyser i afseende å vissa delar deraf och hvarföre Utskottet här vill redogöra, dels åsyfta förtydligande af de utaf Kongl. Majit i nåder föreslagna stadganden.