Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kyrkolagen förekommande sladgariden om klockares brefbäringsskyldiuhet; 4:o Nils Jonsson från Östergötlands län, om upphäfvande af gällande föreskrifter angående hembud och lösen af jord eller ränta; S:o Per östman från Wester-Norrlands län, om ändring af eller tillägg till Kongl. Brefvet den 27 Maj 1801, beträffande tiden för Häradsrätts sessioner och häradstings afslutande; 6:o Carl Johan Svensén från Calmar län, om upphörande af den s. k. giftomanriarätten; 7:o Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, om inrättande af förliknings - komiiéer och omfattningen af deras verksamhet; och 8:o Carl Anders Larsson från Östergötlands län, om ändring af stadgandena angående inteckning af och rätt till betalning för förlagsfordran. S. D. Nedannämnda nu anmälda motioner upplästes och remitterades till Bevillnings-Utskottet, nemligen af: O T “ l;o Andreas Eslilsson från Blekinge län, om ändring af § 20 uli Kongl. Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin, m. m., af den 18 December 1863, i fråga om rättighet för egare af gästgifveri fi landet att idka bränvinsutskänkning; 2:o Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, om tillägg till § 12 uti Kongl. Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin, m. m., af den 18 December 1863, i fråga om rätt till bränvinsutskänkning vid gästgifveri å landet; 3:o Lars Magnus Carlsson från Stockholms län. om ändring af mom. 6 uti § 8 af Kongl. Kungörelsen angående stämpelpappersafgiften, m. m., af den 4 December 1863, i fråga om stämpelafgift till högre belopp än 800 Riksdaler; 4:o Georg Nyqvist från Wermlands län, om utsträckning i vissa afseenden af rättigheten att tillverka bränvin. S. D.
För sådant ändamål och jemte det klassifikationen af bomullsgarn i hvitt och färgadt hellre torde böra blifva den i ofärgadt och färgadt, föreslås, att nämnda slags garn må fördelas jemväl i otvinnadt och tvinnadt, och å det senare, eller tråd alla slag, införselstullen, hvilken för närvarande utgör 24 sk. skålpundet för nystad tråd och 16 sk. per skålpund för tråd i härfvor, böra, med afseende å den föreslagna nedsättningen i införselsafgiften å gröfre bomullsgarn, äfvensom derå, att med dylik tråd smuggling är att befara, bestämmas endast till hvad för tråd i härfvor nu är stadgadt, eller 46 sk. skålpundet. Med bibehållande af den å ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt kamelgarn till 4 sk. skålpundet bestämda tull, hemställes, att då skillnaden derimellan och den nu gällande införelsafgiften 46 sk. för det som är färgadt, tvinnadt eller dubbleradt, synes vara större, än som af skiljaktigheten i det ömsesidiga varuvärdet och af den å det senare tillkomna förädlingen må kunna rättfärdigas, sistnämnda tullafgift må, till nära likhet med norska tullsatsen å färgadt kamelgarn, nedsättas till 40 sk. skålpundet. För kördereller sejlergarn, hvilket slag, såsom af importtabellerna synes, numera icke förekommer i handeln, torde särskilt tullbeslämning icke erfordras, utan rubriken få utur tarifen uteslutas. De nuvarande tullbestämmelserna vid införsel af kamullseller redgarn utgöra, för det ofärgade, otvinnade och odubblerade 6 sk., och för det som är färgadt, tvinnadt eller dubbleradt 8 sk. skålpundet.
Z>) Emot; Af i;o Herr von Hartmansdorff, som ansett denna §. innefatta en onödig omsägelse, enär den upptager det förhållande., att Stats-Råds-ledamot ”försöker våldsamligen öfverändakasta regeringssättet, eller med råd •'eller gerning medverkar till lagstridigt kullkastande af någon Rikets Grundslag. ’’ Det vore tillräckligt att uttrycka denna mening sålunda; försöker någon Stats-Råds-ledamot att lagstridigt ändra någon Rikets Grund-lag. 2:0 Herr Cederschiöld, R. T., som yttrat, att första meningen i denna §. gåfve anledning till den slutsats, att Stats-Råds-ledmots försök at våldsamligen öfverändakasta regerings-sättet skulle vara underkastadt ansvar endast i de fall, då sådant brott begås, under det Stats-Rådet, enligt 3f), 4°> 41’ 42 och 43 §§• Regerings-formen, förer regeringen, ehuru meningen ej kunde vara den, att rådgifvarne skola vara frie från ansvar, i händelse sådane försök göras, under det regeringen af Konungen sjelf föres; samt alt det vore origtigt, alt i denna §. talades endast örn ett våldsamt öfverändakastande af regeringssättet, emedan deraf kunde hemtas slöd för den mening, att regeringssättets öfverändakaslande skulle ansvarsfrilt få försökas genom list och hemliga slämplingar; hvarföre Herr Cedersclu Id ansåg, alt 1 §. borde sålunda andras., alt dels ansvar utsattes för ifrågavarande förbrytelse, antingen den sker,då regeringen föres af Stats-Rådet eller af Konungen sjelf, dels början af, §. blifver, i öfverensstämmelse med 8 §. i 4 4 Lag-Ut »kottet? Utlåtande, N:o tyg. Gap, Missgernings-Bulken, följande; försöker någon Stat?-Råds-ledamot ett uppenbarligen eller genom hemlig stämpling iiföra, upphjelpa eVer
Följaktligen kan Utskottet, åtminstone för det närvarande, icke inse fördelen eller behofvet af en serskild fonds afsättarde för detta (kreditiv; hvaremot derjemte förekommer, att, i anseende till samma Creditivs oftare anlitande, antingen för det ena eller andra af de föremål, emellan hvilka det är fördeladt, de härtill afsatte tillgångarne svårligen skulle kunna under tiden i någon fortfarande lånerörelse begagnas. Utskottet får alltså afstyrka Rikets Ständers bifall till von Zweigbergks motion, så vidt den afser en fond för det mindre Creditivet. Vidkommande deremot det andra, eller det så kallade stora Creditivet, så ehuru Regerings-Formens 63 §., efter dess vid sista Riksdag antagne förändrade redaction, numera icke innehåller någon bestämd föreskrift, aLt de för Creditiven erforderliga medel skola nfsättas, anser Utskottet likväl, hvad detta (kreditiv angår, de i samma §. bibehållna stadganden, rörande Creditiv-summans lyftning och utbetalning samt anordningen derå, tydligen utmärka, att vid det i §. förutsatta fall, hela det anslagna beloppet skall genast vara alt tillgå. Det bör visserligen icke betvillas, att, jemväl vid utbrottet af ett förestående krig, Riksgälds-Conto/ rets Styrelse skall, på grund af Rikets Ständers meddelade auctorisation, kunna, utan synnerlig svårighet, upplåna den faststälda Creditiv-summan. Men behofvet af en dylik upplåning kan dock föranleda en med Grundlagens mening icke förenlig tidsutdrägt med medlens tillhandahållande, hvilken möjligtvis skulle kunna på krigets utförande samt följderne deraf ega det mest menliga inflytande. Före sistförflutne Riksdag skulle stora Creditivet utbetalas af Rikets Ständers Bank. Beloppet deraf kunde också, innan realisationen verkställdes, alltid af detta Verk utgifvas i samma stund, som del för Creditiv-lyftningen stadgade vilkor fanns uppfylidt.
Men ju mer denna sak genom tidsutdrägt blifvit allmännare talämne, ju mer äro vi, som jag nyss anmärkte, skyldige Nationen, våra MedStände'r och oss" sjelfve ett högtidligt förklarande af våra tänkesätt. Jag föreslår derföre det tillägg till Grefve af Wettersledts förslag, att, sedan Ridderskapet och Adeln öfver detta ärende fattat det föreslagne beslutet, detsamma må, genom en underdånig adress, framförd af en Ridderskapéts och Adelns Deputation, till Kongl. Maj:t öfverlemnas, jemte förklaring af de tänkesätt och känslor, som vid detta tillfälle legat till grund, så väl för beslutet, som för adressen. Jag anhåller, att detta tillägg må hvila på bordet i förening med Grefve af Wettersledts förslag. Herr Hjerta: Då jag och Grefve Horn begärde Grefve af Wetterstedts anförande på bordet, skedde det under den förmodan att Herr Dalman ej fanns tillstädes ibland oss; men då Herr Dalman numera sjelf uppträdt och till Protocolle-t anfört, att han, hvad hans person angår, underkastar sig Grundlagens föreskrifter, men yrkar anförandets qvarstående i Protocollet, skyndar jag att återkalla min begäran om bordläggningen, -för att icke hindra delta högst besynnerliga ärendes afgörande nu genast. Jag bekänner, att jag äfven i ConversationsRladet läst Herr Dalmans anförande, utan Den 19 Februari i f. ra. 237 att deraf draga de slutsatser, som Grefve af Wetterstedt; och då öfverläggningen nu blifvit bragt derhän, att man af några ord, fällde inom ett RiksStånd och sedermera införde uti en Tidning, vill bilda Deputalionsacter, för att uttrycka sin undersåtliga trohet och vördnad, anser jag mig höra begagna detta tillfälle, för att i korthet förklara, huru saken förefaller mig. Grefve af Wetterstedt vill tolka Herr Dalmans anförande sålunda, att hail skulle hafva räknat Thronförändringen bland olyckliga följder af 1809 års Revolution; men sådane äro icke Herr Dalmans ord.
Då, på sätt anfördt blifvit, ingen, jemlikt ofvan åberopade Kongl, förordning angående fattigvården i riket, må, i och för äfventyret af framtida, fattigvårdstunga, inskränkas i rättigheten att välja vistelseort, der honom sådan al andra skäl ej lagligen kan förmenas, medgifver Utskottet väl, på grund häraf och af de i öfrigt anförda skäl, obehöfligheten i allmänhet af de i följd af väckt motion föreslagna tilläggen i 43 § och 46 § Irsla moni.; dock har det synts Utskottet lämpligt att, på sätt friherre Palmstjerna föreslagit, bestämdt blifver föreskrifvet, hvar den skattskyldige skall mantalsskrifvas under den tid tvist om skatlskrifningsort af en eller annan orsak eger rum, hvadan Utskottet hemställer, dels att de i 43 § tillagda orden: eller uti annat distrikt mantalsoch skattskrif vas, må utgå, och dels att, med ändring af Utskottets förra förslag i afseende å 46 § Irsta morn., samma mom, må erhålla följande lydelse: Bevillning*- Utskottets Utlåtande, N:o 14. ”Hvarje skattskyldig skall i mantal uppföras och taxeras, der ”lian bosatt är, till nästa fardag flyttar eller största delen at ”året sig uppehåller, med de undantag, som nedan i denna § ”stadgas. Tvistas om skattskrifningsort, förblif va den skattskylldige under tiden mantalskrifven der, hvarest han föregående ”året varit i mantal uppförd.”
Proh 1828 och 1829, SS., 1 Af cl. 2 B, g:de Häftet. 7 STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Tryckeriet, 1829. Bevillnings-Utskottets Utlåtande N-o f N:ö 45. Antom till Exp.-Utst. den 18 September 1829* Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 26. om Tall ä Spannmål. Då Utskottet, lill följd af återremiss från alla fyra Riks-Stånden, härmed å nyo yttrar sig i den vigtiga fråga, som, genom Herr Joli. af Wingårds Motion, blifvit föremål för det, under N:o 26, serskildt om spannmåls-tullen afgifna Betänkande, inskränker Utskottet sin åtgärd endast derhän, att upptaga samt meddela Utlåtande öfver hvad, hufvudsakligen emot Utskottets förut utvecklade åsigter, blifvit anmärkt, och öfver de, i sammanhang med anmärkningarna, gjorda förslag; och sådant af den anledning, att en stor del af det anförda är med Utskottets tankar öfverensstämmande^ och att ämnet blifvit inom sjelfva RiksStånden på flera sidor betraktadt och noga utredt. Bih. till li. St. De fördelar af den föreslagna regleringen utaf spannraåls-tullen, hvilka Molionairen åsyftat, hafva af åtskillige Ledamöter inom Högh Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Presteoch Väl]ofl. Borgare-Stånden dels blifvit hetviflade och dels bestridda.
R:dr 2,026,897: 28. hvartill hör läggas den bevillning, hvilken för år 1842, och möjligen äfven för nästföregående år, ytterligare ingått under 1845 års sista qvartal, eller efter den tid, hvartill den af sednaste Revisorer härom meddelade uppgift sig sträcker, 56: 46. 5. Den Riksgälds-Kontoret alltså tillgodokomna bevillning för år 1842 R:dr 2,026,954: 26. 5. öfver stiger följaktligen denna afgifts i 1841 års Be villningsförordning beräknade årliga belopp af . 2,000,000: med R:dr 26,954: 26. 5. Enligt hvad mera nämnde Berättelse vidare utvisar, hade Riksgälds-Kontoret utaf den för är 1843 belöpande allmänna bevillningj efter enahanda afdrag, under samina och nästpåföljande år samt de trenne forsta qvartalerna af år 1845, uppburit tillsammans R:dr 2,009,446: 31. 9. Sedermera hafva utaf 1843 års bevillning ytterligare influtit följande belopp, nemligen: under 4:de qvartalet 1845 . 9. tillsammans R:dr 2,013,910: 8. 6- hvilken summa således med 13,910: 8. 6- öfverskjuter det belopp, Rikets Ständer såsom allmän bevillning för år 1843 sig åtagit. Af 1844 (°ers bevillning bade, efter enahanda afdrag, jemlikt samma Revisionsberättelse, till och med slutet af September månad 1845, influtit R:dr 1,898,025: 12. — Efter denna tid, har den till Riksgälds-Kontoret lefvererade uppbörd af sistnämnde bevillning utgjon. unde Oktober, November och December|månader 1845
S. D. Med bifall till Bengt Gudmundssons från Hallands län, i nu afgifvet Memorial, gjorda hemställan om anmodan till Stats-Utskottet att inom åtta dagar till Riks-slånden inkomma med anmälan om Slats-brist summans belopp och uppgift ä hvad genom bevillning bör utgöras, beslöt Ståndet att till Stats-Utskottet remittera såväl beröide Memorial, som äfven ett i sammanhang dermed af bemälde Stånds ledamot nu inlemnadt och Uppläst skriftligt anförande, angående ersättande genom Riksgälds-kontoret af den brist i tillgångarne för Stats-utgifternes bestridande, sorn, genom möjligen blifvande lägre inkomster, än de i Stats-regleringen vid denna riksdag beräknade, skude för Slats-verket kunna uppkomma. S. D. Vid föredragning af StatsUtskottets Utlåtande N:o 274. i anledning af väckta motioner om Slats-bidrag för jernvägs, •nläegnirigar, blefvo, med undantag af morn. C. och //., som återremitterades, detta Utlåtandet öfriga punkter af Ståndet lii/utlna. S. D. F öredrogs och godkändes Fxpeditions-Uhkoltets Memorial N:o 8, i anledning af återremiss å Utskottets förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t. N:o PS. Prot.-Utdrag den 25 September IS34. 443 Likaledes godlandes bemälde Utskotts förslag till underdåniga skrivelser Ntrli 127, 136, 137, 13S och 139. Den 25 September. Från Högloft. Bidderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stals-UIskottets den 13 och 16 dennes pft bär* det lagda Utlåtande N:o 274, i anledning af väckta motioner om Stats-bidrag för jernvägsanläggningar.
Utskottets föreslagna nya redaktion ingalunda skulle häfvas, utan fast mera’ ökas, enär i den föreslagna lydelsen af 81 8 Regerings-Formen icke, eller åtminstone obestämd och otydligt angifves, huru tillgå skall, när Riks-Stånden rörande ett förslags förkastande stadna i skiljaktiga meningar, Utskottet nu bör inskränka sin åtgärd till afgifvande af ett förslag till sådan ändring af 56 8 RF., att derur uteslutes hvad der nu finnes stadgadt, rörande behandlingen af Kongl. Maj:ts Propositioner. Skulle åter denna Preste-ståndets mening icke af de andra Stånden delas, är Preste-ståndets gemensamma tanke vidare den, att den förändring, som må komma att göras i besagde 88, åtminstone blefve sådan, att de föreslagna stadgandena, rörande behandlingssättet af Kongl. Propositioner till grundlags-förändringar och sådane, som af enskilde Riksdagsmän eller inom Konstitutions-Utskottets väckta för Representationen framläggas, måtte från hvarannan »kilda, i 2:ne fristående förslager, af Utskottet till grundlagsenlig behandling framställas. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N:o 11, i anledning af väckta motioner om den personliga skydds-afgiftens användande för kommunala behof. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden, N:o 117, i anledning af motioner om inrättande af ett Ecklesiastik-kollegium, Bifölls; N:o 118, i fråga om anläggande af telegraf-linier till alla vigtigare handelsorter i Riket, Bifölls ; N:o 119, i anledning af väckta motioner om föreskrifters meddelande till inskränkning i rättigheten för gesäller och andre arbetssökande personer att vandra omkring i landet.
S, D. Afslog Ridderskapet och Adeln Lagutskottets den 2 dennes e. m. på bordet lagde Betänkanden JY:o 4i> öfver Herr Professoren Doctor E, C, Grenanders motion, om förändrade föreskrifter i afseende å Kungörelsers publicerande i Kyrkorna. S. D, Föredrogos ånyo och biföllos Lagutskottet s den 2 dennes eft m. på bordet lagde nedannämnde Betänkanden, nemligen: N:o 38, öfver Herr Prosten A. G, Elf ströms motion att de i Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1823 meddelade föreskrifter, angående vederbörandes åliggande att till Presterskapet aflemna förteckningar uppå personer, - dömde eller ställde under framtiden för gröfre brott, äfven mätte till mindre brott utsträckas; N:o 3g, i anledning af Herr Prosten ’A, G. Elf ströms motion om skyldighet för Båtsmän att, enär de från eommendenng till hemorten återvända, vara försedde med Preslbevis. S. D. Trot. V t dr, d. 10 Maji i 834. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos nedannämnde den 2 denr.es, e, m. på bordet lagde Utlåtanden från StatsUtskottet, nemligen: N:o 61, i anledning af väckta motioner om rättighet för hemmansegare å Gottland att få erlägga penningelösen förf deras räntetjära; N:o 63, angående frihetsår för jernverk inom Norroch Westerbotten; N:o 64. i anledning af väckt fråga om skatteköp af hemmanet Norrgrytstorp till Klockareboställe för Carlskoga församling; N:o 65, i fråga om förändrade tider för reslransakningars verkställande inom Vesterbottens Län. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den a dennes på bordet lagda Memorial N:o 9, angående återlemnande af en från Höglofl.
Från Hedervärda BondeStåndet. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets Me - Prot. Ut dr. d. ?7 Maji 1818.’ 341 mona! af den 26 dennes, angående dels ersättning till Utskottets Kansli-Betjening för besväret i afseende pä tryckningen af Bihanget till RiksStåndens Protokoll, samt upprättandet af Register deröfver , dels ock Renskrifningshjelp ät Utskottets arne Kanslister; Och fann JJonde-Ståndet för godt, att detta ärende till Stats-Utskottets yttran* de öfverlemna. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad. d. 5 Junii 1818. — Prcst-StSndet d. 5 BorgareStåndet d. 5 Bonde-Ståndet d. 6 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Hushållningen vid Strömsholms Kongsgård och dervarande Stuteri-Inrättning. Till Riksens Ständers Stats-Utskolt har Eder Kongl. Majit genom Nådige Remisser, öfverlemnat Komrnitterades till Hushållningens reglerande på Strömsholm underdåniga Berättelser , om verkställigheten af den dem uppdragne befattning samt i hvad skick Stuteri-Inrättningen derstädes befinnes, och hvad som till Byggnadernes fullbordande vidare erfordras; Och, —- sedan Stats Utskottet meddelat Riksens Ständer alla i detta ämne nödiga upplysningar, hafva Riksens Ständer tagit detsamma i öfvervägande så vidt deras åtgärd deruti nu behöfves. Beträffande <den sedan 1812 års Riksdag utaf Kommitterade fullbordade del af regleringen vid 342 Underdåniga Skrif velter.
Stockholms Stott den 25 Febr. 179;. Z:o Allmänna Spanmäls Magazins-In. rättningen , som nu mera saknar desi i början päräknade, men under sista kriget medtagne betydliga Fond, och likwäl är betungad med en dryg aflöning kör den tvid de mänga Magazi. n.r wt. rande talrika Betjening, bäfwe Wi in. sedt nötwändighete» fordra att blifwa ständ pä en annan och sädan sot som med Rikets när» warande omständigbetör närmare öfwerensstäm. mer, hälst Inrättningens underhällande i hela dest nuwarande widd, wore äfwen sä litet bä« tande, som dertill erforderlige penningar och medel äro otillgängeliqe: Pä denne grund fin. ne Wi Kronans Spanmäls handel hädanefter böra inskränkas förnämligast lill upphandling tvid sädane tillfällen, och pä sädane ställen i Riket, hwarest en ymnig och god äring sätter waran i ett för den förlägne Jordbrukaren tryckande warupris, samt att deremot Span. mäls Förräderne böra egenteligen öppnas an. tingen tia prfferneS jemkande, dä den enskilde winninglystnaden wid misiwäxt är sträckes öf. wer billigheten, eller till nödens afwärjande dä slvära misiwäxter infalla. Wid. Den rz September. 487 Widkommande äter Magazinerne; sä haf. we Wi säsom följder af den i förenämnde mätto af Otz antagne grund, i Lkäder sunnit godt att de efter särskild pröfning, och sedan Wär Befallningshafwande i bwarje Län deröfwer blifwit hörd, mäge utsökas ibland alla nu befinteliga, sä wäl de som Spanmäls Magazi s. Directionen anlagt, som dc hwilka förut blifwit inrättade och stä under Märt Stats-Contoirdisposition:
en kanske skall det, trots alla förklaringar, förefalla mången liten mamma oförklarligt detta om pligten att fordra lydnad. Och ett hårdt tal är det, hårdare mot dig än mot dina små, ty de skola endast vinna derpå. Huru ofta har jag icke sett små barn nyfiket blicka upp i sin mammas ansigte för att se, om hennes befallning är omutlig, eller om hon är på humör att saklöst kunna trotsas? A r du vid godt lynne, blir deras olydnad opåaktad, är du uppretad, kan den stå dem ganska dyrt. De lära sig snart, att du blott rådfrågat ditt eget tycke och din egen beqvämlighet, då du bestämmer öfver deras görande och låtande. De kunna derigenom aldrig få något bestämdt begrepp för rätt och orätt, de lära sig på sin höjd att passa sin tid; med andra ord, du utsår första fröet till hyckleri. Nästa steg är beräkningen hos den lilla, att hvad som går an att göra, då mamma äi förbiseende, det går också för sig, då hon är frånvarande, och der ha vi begynnelsen till de små barnkammartyrannerna. Detta sammanhänger noga med mitt påstående, att barnen icke skola lyda föräldrarna, hvilket mer än allt annat väckt alla föräldrars, både fäders och mödrars gensaga. Men jag vidhåller strängt detta mitt påstående. » Föräldrarna » äro ett allt för begränsadt och inskränkt begrepp för det, som barnen skola lyda. De äro allt för små, obetydliga, svaga och felande för att för barnet uppställas såsom principen af rätt och sanning, af maktfullkomlighet och rättskipning. Då far eller mor ger en befallning, bör det lika litet vara af absolut egenmyndighet, som då polismannen utdelar en befallning; de äro endast verkställare af en utom dem båda stående öfverenskommen ordningsprincip. Och då far och mor straffa, böra de göra det såsom domaren, hvilken icke verkställer en personlig hämd, utan blott står såsom opartisk representant för den högsta rättvisa, folkets allmänna medvetande känner. Och ju tidigare barnet får klart för sig, att föräldrarna och det sjelft och alla menniskor stå under samma utom och öfoer dem alla stående rättsprinciper, dess bättre.
Dessutom är det en annan omständighet, som menligt inverkat på det hos oss, ehuru i inskränkt skala, redan befintliga kommunalväsendets vidare utveckling och hvarvid man ännu ej tyckes hafva fästat tillräcklig vigt. Man har delat de i socknarne existerande kommunala bestyren i en mängd serskildta grenar, såsom Sockennämnd, Kyrkoråd, Skol-styrelse, Fattigvårds-styrelse, Brandstodskomité, Taxeringskomité ra. m. Härutaf blifver det en naturlig följd, alt det erfordras ett stort antal kapaciteter, om jag så 96 Den 24 December. får uttrycka mig, för att fylla alla dessa platser, och än mera för att åstadkomma nödiga ombyten deri. Om deremot socknarnes alla gemensamma angelägenheter ofverlemnades åt en enda af folket vald municipal myndighet, så är jag öfvertygad derom, att denna myndighet, serdeles om en mera vidsträckt makt lemnades i dess händer, skulle blifva mera aktad, och alt förtroendet alt blifva vald till ledamot i en sådan styrelse skulle mera allmänt eftersträfvas, än som nu är förhållandet. Det blefve naturligtvis äfven lättare att inom en socken finna några få personer, hvilka intresserade sig för det allmännas väl och ville göra sig för detsamma nyttige, än den stora mängd sådana, som nu behöfvas för al t tillbörligen besätta alla platserne i ofvan uppräknade särskildta nämnder och komiléer. Samma anmärkn. jag nu gjort i afseende på förhållandet inom socknarne, kan äfven i viss mån sägas om förhållandet i länen. Gr. Mörner har nyss nämnt en Institution, som å sednare lider visat sig vara ganska välgörande, nemi. Hushållningssällskapen. Flera för hela länet afsedda inrättningar kunna äfven nämnas, såsom Brandstods-Bolag, pröfningskomiléer o. s. v., hvarförutan Landsh:n äger att, då lian sådant aktar nödigt, sammankalla socken-Deputerade, för att höras i afseende å länet röride frågor.