Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, i följd af dessa förhållanden, förenämrida anslag, så väl till instruktörers aflöning, som till anskaffning af skarp ammunition och målskjutningspremier, befinnas otillräckliga, hemställer jag i underdånighet, det Eders Kongl Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att för år 1867 bevilja, till förmån för de i behörig ordning bildade frivilliga Skarpskytteföreningarna : för instruktörers aflöning 40,000: — » beredande af tillgång å målskjutningspremier » 10,000: — » skarp ammunitions anskaffande 10,000: — eller tillhopa ett extra anslag af rdr 60,000: — Vidare och då, genom de ofta förekommande ansökningarna hos Kongl. Majit om lån af målskjulningsgevär, behofvet af sådana, för de mindre bemedlade, visat sig vara för handen, men Kongl. Maj:t icke kunnat detta behof afhjelpa, enär den af Rikets Ständer anvisade tillgång härå, eller 2,000 gevär, redan är uttömd, oaktadt den afsedda fördelningsgrunden af ett sådant gevär för hvar 10:de man måst, betydligt förändras genom förminskning i utdelningen, hemställer jag, att Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer begära ett extra anslagsbelopp af 137,250 rdr, Bil. N:o 3 a. lill Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 12S för anskaffning af 3,000 infanterigevär, beräknade till 45 rdr 75 öre stycket, hvaremot elt lika antal målskjutningsgevär skulle till frivilliga Skarpskytte-föreningar från Kronans förråd utdelas. 8:o. Skyddstall.
Maj, men de uteblefvo då förfallolöst; hvarigenom de gjort sig skyldige att gemensamt, eller den af dem, l som bäst och snarast gälda kan, till Banken betala fordrade, till beloppet icke bestridda 2,994 R:dr 19 sk. 4 rst. Banco, tillika med derå upplupen och framdeles intill skeende slutliqvid, upplöpande 6 procents årlig ränta, samt att, jemte utgifvande af ofvanherörde, af Kongl. Maj:t ådörade kostnadsersättning, godtgöra Banken de i Hof-Rätlens dom upptagne lånekostnader och rättegångsutgifter med 66 R:dr 32 sk. Banco. § 7. Creditiver. A. Aldre Creditiver. Under sistförflutne 2:ne år hafva följande af Rikets Ständer beviljade Creditiver, nemligen: för Riksgälds-Contoret, till liqviden af Statsfyllnadssumman och för bestridande af Contoret åliggande betalningar, å . „ Kongl. Commerce-CoUegii Discont, till manufactu rernes och fabrikernes understöd „ 1,500,000: „ Jern-Contoret till Bruksrörelsens underlättande . „ 600,000: blifvit begagnade i öfverensstämmelse med de i §§ 178, 179 och 180 af sednast utfärdade Banco-Reglemente meddelade föreskrifter. I följd af den Stora Kopparbergs Bergslag medgifne Creditiveller Lånerättighet å så kallade kopparsedlar hafva, från den 1 Juli 1841 till samma tid innevarande år, till nämnde Bergslag utgått: 14 Lån å tillsammans B:co R:dr 77,850: hvaremot inbetalningarne utgjort „ 55,597: 3. — hvadan alltså i denna gren af lånerörelsen visar sig en tillökning, under omförmälde 2:ne år, af „ 22,252:45.
1: o Kemiska undersökningar av magoch tarminnehåll skall helst göras genast på stället, så att fullständig upplysning av deras beskaffenhet kan erhållas. I annat fall samlas det misstänkta innehållet tillsammans med stycken av själva magen, som verkar angripen, i ett passande kärl, som förseglas med läkarens och en annan trovärdig persons sigill. Då det sedan beskrivs i besiktningsprotokollet, skall samma sigill användas, som det som användes vid förseglingen av kärlet. När den kemiska undersökningen sedan görs på apoteket, skall protokollet uppta beskrivning av kärlet, att sigillet är obrutet och de försök som blivit gjorda för att fastställa giftet. 2: o Opium ger sig i sin dödande verkan tillkänna: 1: o genom symtom, som varje läkare känner, 2: o röjer sig vid obduktion av sin lukt, 3: o kan upptäckas om maginnehållet silas och några droppar Solutio muriatis ferrici spirituosa tillsätts, då vätskan får en röd färg. 3: o Ny metod att upptäcka arsenik. Resultatet, som blir ett grått metallglänsande pulver, känns igen på lukten, då det strös över glimmande kol. 4: o Tillägges att detta prov upptäcker en mindre halt av arsenik än något annat. Stockholm den 22 september 1823 C E von WEIGEL Kungörelse angående förändring i straffet för hållkarl, som av resande fordrar drickspengar. Stockholm den 23 september 1823. Upphävs spöstraffet för hållkarl, som begär drickspengar av resande, enligt Gästgivar förordningen av den 11 december 1766. Straffet blir i fortsättningen 6 riksdaler böter, som vid brist på tillgångar kan omvandlas till fängelse på vatten och bröd. Stockholm den 23 september 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD Cirkulärbrev angående så väl vederbörandes kungörande om beslut, rörande anläggning eller förändring av mjöl - och sågkvarnar jämte stampverk, samt deltagande i allmänna vägars och broars tillika med andra publika byggnaders underhållande, såsom ock behöriga bevisers inlämnande till Kongl Kammar Kollegium över sådant kungörande eller erhålllen del av samma beslut. Stockholm den 23 september 1823 Hädanefter skall besvär över mjölkvarnars och stampverks anläggningar göras hos Kongl Kollegium.
S. D. Då nu Ridderskapet och Adeln, som den 11 dennes vid föredragningen af Lag-Utskottets betänkande, N:o 31, i anledning af väckta motioner, angående förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden 0111 giftorätt och arfsrätt, samt morgongåfva och fördel, uppskjutit med pröfningen af sagde betänkandes 2 afdelning, innehållande yttrande öfver Riksdagsmannen Petter Pers sens förslag, att, derest Ridderskapet och Adeln, för dess del, ej skulle medgifva den föreslagna förändringen 1 arfsoch giftorätten, densamma dock mätte vidtagas för Bonde-Ståndet, till pröfning företog berörde afdelning, biel' densamma, till följd af gjorde anmärkningar, återremitterad. Pro!.-Uidiri" den <28 December 1844• 477 S. I). Vid fört ivad föredragning af Cbm titutions-U tskottels den 21 dennes e. 111. pä bordel lagda utlåtande, N:o ig, angående Kongl. Maj:ts ..Nådiga Proposition ont ändringar i 17, 22 och 24 §§ Regerings-Formen, l.din Ridderskapet och Adeln, att den Nådiga Propositionen, till följd af 81 \ Regerings-Formen, borde hvila till nästa Riksdag, då Rikets Ständer skola derom besluta. Från Högv. Pkeste-Ståndet. S. i). Föredrogs ånyo Bevillnings-, Dig-, samt Allmänna Besvär soc/i lil,naomi-Utskottens betänkande, N;o 3, 1 anledning af vackla motioner . in ändringar i Tullförfatlningarne: Bifölls. S. D.
Di , enligt förra Mom. af 6i g. Regeringsformen, Riksens Ständers åtagna Bevillning skall utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya fastställes, har Cönstitutions-Utskottet funnit samma §:s sednare moment, som förmår att, i händelse Riksens Ständer dessförinnan af Konungen eller Stats-Rådet sammankallas , bevillningen bör upphöra med det årets utgång, hvarunder Riksdagen börjar, icke allenast vara öfverflödigt och mindre lamp - 48 Coust. Utsk. Betänkanden. ligt, utan ock stå i tydlig opposition mot forst nämnda generella stadgande. För att, i hvad på Utskottets granskningspligt beror, afhjelpa denna motsägelse, hvilken efter ali anledning uppkommit genom underlåten jemförelse emellan §:s båda moment, vid föreslåendet af en sedermera antagen redactionsförändring i det första, får, med bifall till derom gjord motion, Utskottet härigenom, under åberopande af' föreskrifterna i 56 §. Regeringsformen, tillstyrka att ur 61 §. af berörde Grundlag sista momentet må alldeles utgå, och samma §. således erhålla följande ordalydelse: »Alla afgifter, som Riksens Ständer under de i föregående nämnde Titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver.« Stockholm den 16 April igiS - N:r 22. Constitutions - Utskottets Memorial till Riksens Ständer, med anmälan och tillstyrkande af föreslagna ändringar i Riks da gs-Ordnin gens 14 «$*• V^. pröfningen af en inom ConstitutionsUtskottet gjord motion och deraf föranledda särskilta förslag, syftande till ändring, i vissa delar, af 14 Riksdags-Ordningen, har Ut - Coust. Utsli. Belänhanden. 49 skottet förekommit, att samma §., sådan den nu befinnes, icke lemnar tillfälle åt Städernas Borgerskap att vinna rättelse uti ett hittills nyttjadt, men å en eller annan ort, i följd af inträffade nya förhållanden, otjenligt valsätt, äfvensom att föreskriften om
Ma,:t att 1 Nåder bevilja den ytterligare fö!L som för ändamålets vinnande kunde vara nödig. L Nåfon serskild" höjning for städerne, dem undanlagne, hvarest högre leon « d for* bar Utskottet icke ansett billig, eller behöflig enär p "U efer rum* lika lätt som å landet kunna åsladkommas ’ " ePrenader der eulai ^ B r^e^ v e^n* 'af å r' 1810^ o*c h^ 182^ an visat! ^ ni r ep rena d e^ mer' ^ g ■ * 'F" tillkommit eller fortfarit, och hvilket, såsom bevis om de skjutsandet brii staude håg alt frånskilja s.g skjutsmngsbestyret, blifvit åberopadt hem tar Utskottet ytterligare stöd för nödvändigheten af legans förhöjning tm ett belopp som kai, ersatta e, blott den tidspillan, som afskjutsningén uppslår, utan afven den förlust ett ständigt sjunkande värde å de tiU skjutsning använde has ar och åkdon medför; och i händelse orter skulle finnas der, en hgt hvad uppgifvet är, allmogen räknar skjutsning för n varande lega sorn, en fördel, är utväg öppen att ä de entreprenad auction er, hvilka efter Utskottets förslag böra verkställas, få täfla om skjutsningsbestyret, derigenom legan kan nedbringas till möjligen JägsU belopp, hvarmedelst äfven all uppmärksamhet blifvit fästad vid de sandes rätt hvilken e, lärer kunna längre utsträckas, än att resande* varda forlskgffade for ett pris, motsvarande värdet af det besvär dertfll skjutsningen . hvarje ort uppskattas. Af enahanda grund förfaller an märkningen om olamp igheten af olika lega på olika ställen och om den befarade stegringen af forloner
Elt temmeligen extant bevis härpå är, att Riksdagsmännen vanligen hilkorama, belastade med Motioner förden ort, hvarifrån de äro sände, och då är det icke gerna sannolikt, att man skulle välja någon, om hvilken man icke vore säker, att han skulle frambära Den a5 Maji. dessa Motioner. Jag anser mig härigenom hafva vederlagt det väsendtliga i Herr Hjertås anmärkning, ehuru jag för öfrigt finner hans förslag vida bättre än Herr von Schulzenheims. Herr Tham: Jag hemställer, om Grefve Frölichs förslag, ehuru jag i principen ej ogillar det, icke utsträckes öfver Grundlagen, och således icke är förenligt med i5 §. Riksdagsordningen. Yi hafva ej rätt, att såsom anmärkningar vid en Grundlagsfråga göra ett sådant förslag. Deremot instämmer jag uti Herr Hjertås modification, att välja Häradsvis med rättighet att välja någon person inom Domsagan och det för hela Domsagan. Då äro alla meningar förenade, och ett sådant förslag är troligen mest öfverensstämmande med Motionen, och häst i öfverensstämmelse med Grundlagen. Jag har säkra anledningar, att Domare ofta icke sammakalla Electorerne Häradsvis, utan alla på ett ställe; så tillgick åtminstone vid sista valet inom Lagman Svalanders Domsaga i Skaraborgs Län. Jag ser ej någon föreskrift som hindrar det, om Electorerne dermed äro nöjde. Den Riksdagsman, som från denna Domsaga är vald, valdes på en gång, men Häradsvis. Jag tror derföre ej någon förändring af Grundlagen är nödig, helst jag bör tro, alt Domrarne icke söka inverka på valen; det är möjligt, att -W detta någon gång handt, men nu tror jag 1 42 Den 25 Maji. ninn hör frikalla dem från en sådan beskyllning. Jag skulle på dessa skäl föreslå alt antaga Herr Hjertås förslag, som jag äfven tyckte i det aldranärmaste öfverensstämma med Herr von Schulzenheims. Herr von Hartmansdorff:
C. Ilr Celsing, Lars Gustaf; N:o 1600. Hr Braunerhjelm, Ferdinand. 18:de Bdnkm:s-Afd. N:o 1637- Hr Rudbeck, Charles Emil; N:o 1648. Hr v. Bahr, Robert Ulrik Henrik. ig:de Bänkm:s-Afd. Hr Hummelhjelm, Carl Fredrik; N:o 1905. Hr v. Rosen, Georg Ludvig. 2o:de Bänkm:s-Afd. N:o 1922. Hr von Platen, Achates Carl; N:o 1939. Hr Silfverstolpe, David Ludvig. 2Usta Bdnkrn:s-Afd. N:o 1979. Hr Brakel, Gustaf Anton; N:o 2006. Hr Sandels, Pehr Benjamin. 22:dra Bänkm:s-Afd. Hr Ihre, Johan Ulrik; N:o 2120. B. Hr Nauckhoff, Carl Johan. 23:dje Bänkm:s-Afd. N:o 2192. Hr Broberger, Fullm. Hr Munck, Ernst Fredrik Victor; N:o 2195. Hr Edelstam, Fabian. 24-.de N:o 2245. Hr von Hedenberg, Fullm. Hr Lagerheim, Lars Magnus. 25:te Bdnkm-.s-Afd. N:o 2275. Hr Lefre'n, Johan Pehr; N:o 2277. Hr Ljungswärd, Fullm. Hr Kuylenstjerna, Carl Ulrik. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän, att, i öfverensstämmelse med i går utfärdadt anslag, i dag kl. 6 c. m. sammanträda, för alt utse Elcctorer. IL R. o. Ad. åtskildes kl. .] till 2 c. m. lii fidem protoeolli, Albert Munck. 20 Den 23 luli.
Blott det uu icke dör bort, ntan upptages och sättes i verket af dem, som ha makten i sina händer. Skulle verkligen den dag randas att en dylik pensionering komme till stånd, så kunna vi icke vara n o g tacksamma mot den ädle, varmhjärtade mannen, som varit upphofvet därtill. » Bescheicfen ». * När de kungliga färdas å järnväg. Ett åpropos till vårt konungapars norska julresa. y J e t gifves väl få regerande furstliga hus i Europa, hvars medlemmar vistas så ofta på resor som vår egen kungafamilj. Tyska kejsaren personligen kanske undantagen. Vår konung är outtröttlig, när det gäller att lära känna sitt land och folk. Han tager personligen liflig del i landets utveckling på olika områden, följer med lefvande intresse det nydaningsarbete, som i alla landsändar pågår, antingen det nu gäller öppnandet af nya samfärdsleder, anläggandet af industriella verk eller hållandet af möten, där andlig och materiel kultur taga nya tag och hämta kraft för att bereda jordmån för vårt lands framtida utveckling. Ofta är kungen då med, färdas vid dylika tillfällen dag och natt genom långa sträckor af vårt land, än sjöledes å sitt chefsfartyg Drott, men mest likväl å vårt vidtutgrenade järnvägsnät till de orter det gäller att besöka. Drottningen, som ofta åtföljer sin gemål vid hans resor till broderlandet Norge, färdas dessutom icke så sällan till utlandet för att där vårda sin hälsa, hvilket senare också är fallet med kronprinsessan, och hvad kronprinsen beträffar, gifver han sin höge fader icke efter i vetgirighet, när det gäller att å ort och ställe taga reda på, huru vårt folk har det i helg och i socken. Prinsarne Karl och Eugen äro också flitiga resenärer, hvilka än, åtminstone förr årligen, resatill sina respektive hertigdömen Västergötland och Nerike för att där fullgöra militärtjänst, än i sällskap med den kungliga familjens öfriga medlemmar och än allena företaga rekreationsresor, jaktresor m. m., hvarvid äfven de komma i rikt tillfälle att lära känna vårt folk och se vår omväxlande, vackra natur. Den kungliga familjen reser naturligtvis bekvämt och har sina egna vagnar, som äro inredda med all möjlig komfort och smak.
Men gamle domare äro understundom icke bättre än d' iinga. Således hände det Diskonten för några år sedan, att en gammal Domare i Upland hade gifvit vederhäflighelsbetyg åt en person, som redan var död, och hvars frånfälle stod antydt i den handling, som likväl af domaren påtecknades. När betyg äfven af gamla embetsman hafva så liten tillförlitlighet, hvad skall man då vänta af enskildie mäns? Om, såsom här påstås, Diskont-Direkt:n icke bör taga till ovilkorlig efterrättelse, vederhäftighetsbevis af embetsman, så är det väl ännu mindre skäl, alt hon rättar sig efter enskildes betyg. Eller vill man göra henne beroende af den ene enskildte mannens betyg om den andres förmögenhet? Detta anser jag äfventyrligt, och det är derföre, som jag ogillar, och ytterligare afstyrker förevande tillägg. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag vill blott omnämna ett förhållande, som jag känner, nemi. att i den ort der jag bor, och jag förmodar att så är, äfven i andra orter, finnes det personer, som äro i den ställningen, att de mycket väl kunna få reda på den stora allmänhetens affärer, och som tillika äro kommissionärer för allmogen, och på samma gång äro i en välbergad ställning. Sådana personer behöfva icke kungöras, att de ega förtroende att vara Bankens ombud, ty de hafva redan allmänt förtroende. Icke heller behöfver Banken hafva någon farhåga för alt de intyg, som de utfärda, skola vara falska, emedan det dels är i deras eget intresse, att utfärda pålitliga betyg, och dels Banko-diskontens styrelse kan på flere sätt få kunskap om de personernas på - 302 Den 19 Jani. Ullighet. Man kan också utan någon slags svårighet få reda på sådana personer, som kunna gifva fullt tillförlitliga intyg, och då det i alla fall icke är fråga om, att man skall söka sådana upgifter för hvarje lån som sökes, utan endast medgifva Direkt:n rättighet, att begagna sig af dem, så kan jag icke finna någon fara vid att medgifva det föreslagna stadgandet, hvilket jag för min del tillstyrker. Hr von Hartmansdorff: Jag bör tillfoga en uplysning.
Jag skall icke försöka alt i ringaste måtto förminska antagligheten af den förklaring, den siste talaren afgifvit; jag önskar, att den må gälla för hvad den kan. Icke heller är jag så svag för den i vår tid så allmänna po pularitetssjukan, att jag bryr mig om att upptaga till besvarande det bedömande, en ledamot tillåtit sig, huruvida jag talar för eller mot Ministeren. Aktningen för detta hus försäkrar mig, att jag der har att påräkna en sanningsenlig och rättvis urskillning, och jag behöfver icke något annat försvar. Jag förblifver orubbligt vid den tanka, jag framställt, alt nemi. i frågan om fäderneslandets behof icke på något sätt ingår Statsrådens ägande eller icke ägande förtroende. Utan att öka behofvet af ytterligare förklaringar, tror jag sålunda, att det förblifver ett åliggande för oss representanter att pröfva landets behof och att, utan att fråga efter hvad som behagar eller icke behagar det ena eller andra partiet, utan att ett ögonblick uppehållas genom ropet från de enskilda afsigterna, eller hvarifrån som helst, fylla dessa behof, sedan vi pröfvat dem erforderliga för fäder nes - ao8 Den aG Maj e. m. landets väl. En sådan pröfning vill jag icke göra beroende af hvad annat förhållande som helst, och jag skall verkställa den efter min öfvertygelse, samt gerna underställa den allmänhetens pröfning. Gr. Horn, Claes Fredr.: Den siste talaren har ganska riktigt yttrat, att det är representantens pligt att i första rummet afse landets behof; och om det då är landets största behof att erhålla en förändrad administration, måste det ock vara representantens första pligt att söka åstadkomma en sådan. Min öfvertygelse är, att en sådan förändring är landets största behof. Jag faster mig dervid mindre vid personalen ; den kan, i jemnförelse med behofvet af förändring i våra olyckliga institutioner, icke ens komma i beräkning. Jag har i förmiddags-plenum sökt göra tillämpning af denna min åsigt på närvar, fråga och trott, att Utsk. bort se saken från denna sida. Dessförinnan blir hvarje anslag otillräckligt.
D o c k vill jag gärna omtala, huru jag årligen kläder mig på en summa, som ej får öfverskrida 150 kr. Bosatt uti Stockholm, kan jag ej kläda mig elegant på 31 kr. o m året, men hade jag en snäll man, s o m då o c h då gåfve mig en klädning, kunde jag tänka mig möjligheten att liksom » Teodors » fru kläda mig elegant på samma ringa summa. Olyckligtvis är jag nu ogift o c h har ej några presenter i den vägen att vänta o c h måste därför försöka fylla denna brist på bästa vis. Jag har hört många afråda ifrån att köpa billiga tyger, emedan dessa hänskjutas till kategorien dåliga. Själf har jag däremot funnit, att man kan få lika bra tyger för billigt pris, endast man har förstånd att pröfva dem, innan man bestämmer sig. I höstas köpte jag ett biunt, präktigt vintertyg, 7 mtr för 6 kr., uti en affär på Västerlånggatan. För att utröna tygets kvalitet pröfvade jag det på följande sätt. Först trädde jag en tråd igenom tj^glappen samt drog därpå i tråden för att erfara o m tyget gled. Sedan tvättade jag profvet och fann, att det ej krympte. Därefter satte jag en smörfläck på lappen o c h tog sedan ut den m e d benzin, utan att färgen förändrades. Jag köpte t5 ' get, o c h till hvardagsklädning har jag nu begagnat det hela vintern, samt i sommar kjolen tillsammans m e d blus. Uti regn nyttjade jag klädningen i sin helhet. Med heder kan jag slita på den i vinter o c h troligen nästa sommar också, sedan får jag utaf kjolen en varm o c h snygg underkjol. Hela klädningen k o m på 15 kr., sömlön o c h sybehör inberäknade. Hade jag haft sömmerska hemma, hade klädningen blifvit ännu billigare. Blus anser jag både praktiskt o c h billigt använda. F ö r sommaren skaffade jag mig 2 blusar, hvaraf en fin, ljus s o m kostade 3 kr. Blusen n:r 2 förfärdigade jag själf af en gammal hvit sommarklädning.
Gyldenstolpe upgjort eli annat förslag, hvilket dock icke blifvit skriftligen atlemuadl, samt alt slutligen Hr Printzensköld yrkat återremiss [iä det StatsUisk. må komma i tillfälle alt afgifva ny redak tion för ifrågavande mom. Sedan härefter Gr. Gyldenstolpe förklarat del han ville afstå från sitt förslag, hemställde II. Ex. Hr Frih. 0. Landtm, om R. o. Ad. bi föl le förevaride mom. i Utsk:s utlåt., och besva rades denna propos. med blandade ja och nej, hvarefter H. Ex. framställde propos. till bifall å Gr. Lagerbjelkes nyssnämnde förslag. Härvid ropades åter ja och nej, hvarjemte Gr. Mörner begärde att till tidens vinnande votering måtte företagas. Hr Printzensköld: Äfven jag tog mig friheten alt framställa förslag lill förändrad redaktion i samma syftning som Gr. Lagerbjelke föreslagit. Jag yrkade, nemi., att i slutet af förslaget borde införas orden: ”hörandes jernbanan, med allt hvad dertill hörer befinnas i fullgodt skick”. Det är måhända icke mera min rättighet att yttra mig i frågan sedan öfverläggningen blifvit förklarad vara slutad; men jag afstår icke från min anhållan, med Den 28 Augusti f. m. 519 mindre än ali Gr. Lagerbjelke å sin sida, medgifver alt orden : ”fullgodt skick” nedflyttas näst efter ordet ”vedergällning,” med tillägg af ordet ”alltsammans”, så att det komme att hela: ”alltsammans i fullgodt skick”, emedan det är fullständigare och visar att fråga icke är endast om jernbanan. Gr. Lagerbjelke: Sedan diskussionen redan blifvit förklarad slutad, anser jag mig icke ega rättighet alt ingå i vederläggning af hvad Hr Printzensköld anfört: men får dock förklara, att, sedan vi nu kommit så långt, alt propos. blifvit framställd och votering derefter begärd, det enl. milt förmenande icke går an att ändra samma propos. H. Ex.
Det är en liten qvick flicka, det der. LARSSON (som endast hört det första, bugar sig klumpigt för friherrinnan). Ja, se jag ska' säga hennes nåd, hon brås på far sin, skam te sägandes. M:LLE PALMÉN (sakta). Ja, men fasligt elak. BRUUS (med skärpa i tonen). Skall examen fortsättas? BRUUS. Kan Alma säga mig hvilket år Gustaf den tredje genomförde sin regementsförändring? FRU STRÖM. Nu skall inspektorn få höra. M:LLE PALMÉN (förvånad). Ja, naturligtvis! BRUUS. Och när införde han säkerhetsakten? FRU STRÖM. Hon har ett märkvärdigt minne, min dotter. LARSSON. Ja, förbanna mig jag minns hälften så långt tillbaka! Och säkerhetsakten har jag aldrig hört talas om det är säkert! ERIKA (allvarsamt). Han blef skjuten i hufvu't, herr magister! BRUUS. Nå, Erika, hur dog Carl XII? ALMA. 69 BRUUS (ser på henne). Hm! rätt svaradt! Nå, kan Elise säga mig hvad platsen hette, der han föll? BRUUS. Nenej ... der föll hans lyckas stjerna, men hvar föll han sjelf? Nå? ELISE. Vid Fredrikshall! BRUUS. Hvilket år, Isabella? BRUUS. Det var märkvärdigt! Tänk efter litet bättre! ISABELLA. Nej, 1718 var det! BRUUS. Det var rätt! ELISE. Pultava! LARSSON (till fru Ström och Ettig). Märkvärdiga barn att komma ihåg årtal! Det enda år jag minns är 34, när koleran gick. ETTIG. Förlorade herr brukspatron någon kär anhörig? LARSSON. Nej, men jag hade en syster som inte fick koleran, och derför minns jag'et, för annars hade hon alla möjliga åkommor. BRUUS (med lätt genomskinlig ironi). Jag anser mig nu kunna med godt samvete afsluta min examen, ty flickorna hafva visat att de mycket rätt uppfattat hvilket mått af historiska kunskaper, som man anser den svenska jungfrun behöfva ega.