Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag visste, att jag icke kunde min läxa, och gitte icke läsa öfver den. Den smula oro jag kände för den kommande lektionen döfvades alltid af en större, af oron för lifvet, af den naggande förkänslan af att de dagar som väntade skulle bli lika tomma och meningslösa som de dagar som gått ... Så gick jag af och an med händerna i jackfickorna och kunde icke göra något, och emellanåt stannade jag vid fönstret, som stod öppet. Medan jag stod där, fängslades min uppmärksamhet af ett egendomligt uppträde, som just försiggick nere på gården, strax nedanför fönstret. En liten gosse i en af de nedersta klasserna, ett barn på tio eller elfva år, låg utsträckt på ryggen, omgifven af en mängd andra gossar i en ring. Deras ansikten, de flestas åtminstone, hade det uttryck af elak nyfikenhet, som barn och obildade icke förstå att dölja. En liten bredaxlad pojke med utstående kindknotor, som gjorde intryck af att vara mycket stark för sin ålder, stod innanför ringen med ett spö i handen. »Du är min slaf,» sade han till gossen på marken, »är du inte? Säg: ’Jag är din slaf!’» »Jag är din slaf,» svarade barnet utan att tveka; det hördes, att det icke var första gången han sade det. »Res dig,» kommenderade den andre. Gossen reste sig. »Härma B., hur han ser ut, när han kommer in i klassen.» B. var en lärare, som gick på kryckor. Gossen gick ett par steg utanför ringen, som öppnade sig för att gifva rum; därefter gick han tillbaka in på den improviserade scenen och utförde därvid med armar och ben samma rörelser som en man som går på kryckor. Han gjorde sin sak mycket bra; illusionen var fullständig, och åskådarne jublade, men den lille skådespelaren stod allvarsam. Han hade ett litet blekt ansikte och svarta kläder, kanske hade han nyligen förlorat sin far eller mor. »Skratta,» kommenderade den andre med en lätt snärt af spöet, som han hade i handen. Gossen försökte lyda, men det gick icke lätt.
I annat fall dödas den håg och fallenhet, som en stor del flickor under skoltiden verkligen hafva för de husliga sysslorna. Salonger finns det emellertid ändå, ehuru ej i den gamla stilen. Det är nämligen godt om herrar och ännu mer om damer inom aristokratien, som till hvad pris som helst vilja ha roligt. Men det sker på många sätt. Några skicka efter professorsantikviteter från Institut de France, hvilka hålla föreläsningar, och skalder, som läsa upp sina 5-aktstragedier, tills hela sällskapet stilla och fridfullt slumrat in. — Pailleron har satiriserat denna kategori i sin kvicka komedi » Sällskap, där man har tråkigt », där samtidigt den gamle professor Caro fick tjäna som skotttafla. Andra — och det är de flesta — tillställa gärna musikaliska soiréer, men ännu hellre s. k. välgörenhetsbaler, amatörspektakel eller amatörcirkus (däri grefvinnan X. uppträder som skolryttarinna och furst Z. som clown!). Eller också arrangeras vanliga fester — vanliga fester, men ovanligt fina fester — där det s. k. » hela Paris » är inbjudet. Men det vore ingenting med hela härligheten, om man ej finge sin nya toalett känd. Tidningarna inbjudas därför alltid, och tidningarna ha ofta någon förnäm dam till medarbetare i toalettbranchen. » Etincelle », t. ex., alias grefvinnan de Pérony, hvars verkligt spirituella artiklar man njuter af i Le Figaro. Vid dessa fester » födas » - också » moder », berättas det; den ena kvällen fanns det några damer, som » ej buro en enda diamant », den andra kvällen hade ett par hertiginnor små ur anbragta Om alla, som önska ett bättre förhållande mellan tjänare och husbondfolk, enades om att arbeta för införande af en sådan skolordning, att bredvid läsningen inginge ämnet: » hushållslära », teoretisk och praktisk i de skolor, som därtill hafva råd, samt genom föreläsningar och exempel i de öfriga, så skulle utan tvifvel ett bättre förhållande uppstå, icke allenast mellan husmoder och tjänarinna, utan inom hela familjen, där arbetet komme att befordra helsa och välstånd. — i skorna, o. s. v. Moder?
Det är nemi. en skön theori att antaga, att då ett Utsk. får rättighet att välja sin ordf., det då alltid skulle välja den skickligaste och bästa, utan afseende på ståndsskilnad. Men, mine Hrr, låtom oss lemna theorierna derhän, och se pä prakti - Ben 25 September. 463 ken'; vi; hafva den ej långt borta, vi hafva den under ögonen vid denna riksdag. Månne det verkligen är dessa sköna theorier, som ledt representationens 4 Stånd? Kunna dessa theorier uppställas såsom verkliga facta? Utgöra de icke facta, så är detta ett bevis derpå, att de ej äro att lita på. Jag instämmer med Gr. Ugglas uti hvad han yttrat samt tviflar derpå, att dessa theorier någonsin i praktiken finna sin tillämpning. Jag vill icke upprepa den osäkerhet, som skulle uppstå genom de täta valen af ordf. och huru de skulle störa arbetenas gång; men, mine Hrr, jag kan icke underlåta att betrakta denna fråga ur en annan och måhända vigtigare synpunkt. Vi befinna oss nemi. i en tid, då efter det förkastade reformförslaget en täflan har uppstått inom alla Stånden att, jemte erkännande af bristerna uti vår nuvar. representation, söka afskaffa densamma. Det är lätt att förutse, att dylika försök icke kunna aflöpa utan betydliga concessioner, hvarförutan den s. k. förmedlingen emellan de olika åsigterna icke torde vara att förvänta; men just derföre anser jag det vara en vådlig anticipation alt nu framkasta ett project, som i sin princip redan ingriper i de möjligen blifvande förändringarne. Jag anser det ej rädligt att nu antaga denna princip. Det är likväl möjligt, att äfven jag skall med min röst biträda densamma, när tiden kommer att afväga de förändrade förhållanden, som Stånden samfäldt kunna anse vara vigtiga; men att nu på förhand bita på kroken, dertill har jag icke någon lust; ty halfva concessionen skulle då vara gjord att gå in på hela kedjan af de principer, hvaraf detta blott utgjorde första länken. Gr. Wrangel, Tönnes Helmuth:
Uti berörde statsprojekt har jag, för öfrigt, utan att vilja biträda Förvaltningens af Sjö-Ärendena gjorda hemställan orri en fullständig återgång till 1824 års organisation af Flottans Offieerskorps, ansett mig böra, till återställande af de vid sednaste regleringar af korpsen borttagna, men med skäl saknade utsigter till vinnande af befordran och förbättrad inkomst, hvarigenom nit och håg för tjenstepligters uppfyllande onekligen hos de tjenande säkrast underhållas, i underdånighet föreslå sådan ändring af nuvarande stat, att Komniendör-Kaptensgraden fördelades i tvänne lika stora lönekfasser, hvarigenom antalet löner af l;sta klassen blefve ökadt med frenne; att alla lönegradalioner inom Kaptensgraden försvunne; att Kapten-Löjtnantsgraden ökades från 60 till 80, med fördelning i 2:ne lika talrika löneklasser, eller 40 i hvarje, hvilket vore desto mera angeläget, sorn vid större rustningar brist yppats på lämpliga ämnen till Sekoud-platser på större och Chefsplatser å mindre fartyg, samt för öfrigt de äldste i denna grad, der de fleste af Flottans Officerare stadna, äro hehöfliga såsom Båtsmans-KompaniChefcr; men att deremot Premieroch Sekund-Löjtnantsgraderna, utan fördelning i löneklasser, minskades med 10 hvardera, hvilket, hvad särskildt angår sistnämnde grad, synts mig lämpligt, äfven derföre, att densamma icke bör vara talrikare, ärr att den i allmänhet kan hinna genomgås på 4 till 5 år, under hvilken tid Sekund-Löjtnanten rätteligen hör genom expeditioner hållas i jemn öfning och förvärfva sjönransskap, hvars saknad hos Flottans Officers-korps alltid kommer alt menligt inverka pä vapnets tjenstbarhet. Det på nu angilha grunder fotade stalslörslagel slutar sig på .'
Förvaltningen af Sjö-ärenderne; N:o 220, angående Gottläudska National-bevä-; ringens aflöning. iN:0 221, öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande, angående regleringen af Hushållningen vid Strömsholms Kungs-Gårds samt dervarande Stuteri-inrättning; Prot. Uidr. d. i 6 Maji i 81 8• 435 N:o 227, angående Fält-Kamereraren Molins un* dåniga ansökning om utbekommande af Remiss-Lage; N:o 228, i anledning af gjord förfrågan, rörande Räntan å Högst-Salig Hans Majt Konung Carl XIIUs uti Riksgälds-Contoiret innestående Hemgifts-Capital. Fran Vallojl. B or gare-Ståndet. S D. Bi Föl lös vid förnyad föredragning följande från Stats-Utskottet inkomne Utlåtanden: nemi. N:o 228, angående giord förfrågan, i afseende på räntan å Högst Salig Hans Maj:t Konung Cari, XHIts uti Riksgälds-Contoiret innestående Hemgifts-Capital. N:o 19O, i anledning af Kongl, Mäj.ts Nådiga Proposition angående medel till de allmänna Scholasoch Lä ro-Verkens förbättring. S. D, Föredrogs å nyo Riksens Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Memorial, af den 1 uti innevarande månad, med öfverlemnande i bevittnad afskrift utaf Utskottets den 19 sistlidne Januari aflåtne svar till Högvördiga Prest-Ståndet och Hedervärda BondeStåndet, i bemälte 2:ne Riks-Stånds remiss uppi Herr Prosten m. m. Doctor M. Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Majus och Rikets Ständers vidtagne beslut uti åtskilige Rikets inre hushållning, rörande arender; med hvilket Memorial Ekonomi-Utskottet ansett sig icke kunna taga någon befattning.
Vid den andra punkten har jag icke heller någon anmärkn. alt göra. Under förmodan att den deri föreslagna åtgärden må befinnas ändamålsenlig, vill jag alltså icke motsätta mig att Ståndet behagade densamma bifalla. Såsom mig synes sträcker sig Hr Rääfs reservation och dess i anledn. deraf afgifne yttrande icke längre, än att R. o. Ad. mätte afslå de frän och med siffran 3 och till slutet förekommande punkterna af Ulsk:s betänk. Instämmande med hvad Hr Rääf och Hr von Hartmansdorff i afseende härå yttrat, anser jag mig, utan att upptaga tiden med någon vidare utveckling af min åsigt, dervid böra tillstyrka att R. o. Ad. behagade afslå dessa sislbemälde punkter. Hvad beträffar Frih. Cederströms yttrande om den fördel vid brandtillfällen, som för riksg:s-kont:s hus skulle kunna uppstå genom den förordade förändringen, sä kan jag för min del icke inse någon lättnad i detta hänseende med säkerhet vara att påräkna. Ty väl har man påstått, utan att likväl detta påstående af någon visshet torde kunna stödjas, att staden nemi. skulle fä använda den plats som den sålunda finge sig upplåten, att icke något hinder för eldsläckniogs-anstalterna skulle möta; men hvad garanterar väl detta? Åtminstone finnes ingen säkerhet derför uti Utskrs betänk. Den aldra största lätthet synes mig deremot just för närvar, förefinnas att anbringa eldsläcknings-anstalter öfver den lutande plan, som befinnes sträcka sig emellan kanalen och riksg:s-kont:s hus. Man har visserligen invändt, att planket dervid kunde vara hinderligt; men att rifva hål på ett gammalt trädplank måtte väl vara ett af det lättaste göromål; hvadan berörde inkast torde alldeles förfalla. Frih. Cederströms oss nyss delgifna plan, att hela Riddarholmen borde blifva med en kaj omgifven, lärer icke utan betydliga svårigheter kunna sättas i verkställighet. Men om, såsom snart inträffar, hinder möta för planens fullständiga utförande, hvart skulle man då taga vägen på denna kaj, som blott omfattade en del af holmens strand?
109 ten, att, genom skärpning af det i Lag och Författningar bestämda straff för skogs-åverkan, skydda ägande rätten mot ingrepp deruti, och håfven J, uppå de skäl och grunder som samma Eder underdåniga skrifvelse närmare upptager, i underdånighet föreslagit den ändring uti 63 §. af Förordningen om Skogarne i Riket, den 1 Augusti i8o5, att de uti samma §. omförmäldta serskildta slag af åverkan å Allmänning, eller annans enskild »a ägor, hädanefter måtte beläggas med lika böter, som 62 af berörde Förordning utsätter för dylik åyerkan å Kronans Parker, Gehäg och Djurgårdar; härförutan och då af Eder befarades, att Krono-skogarne, i fall deras upplåtande åt enskildta varder beslutit, kunna utsättas för sköfling under afvittrings-tiden, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, till Mig i underdånighet öfverlemnat, att der serskilda locala omständigheter skulle sådant påfordra, i Nåder stadga, utöfver det allmänna ansvaret, serkildta Vitén för åverkan å berörde skogar under den tid afvittringen påstår och intill dess densamma blifvit behörigen stadfästad. Sedan Högste Domstolen och Stats-Rådet blifvit häröfver hörde, har Jag tagit detta ämne i öfvervägande, och dervid i Nåder funnit godt antaga Edert förslag i afseende på skärpning af straffet för åverkan å Allmänning eller å Enskildes ägor; hvarom alltså författning kommer att till allmän efterrättelse utfärdas. iro Den x8
Utsk. har till följd af den praxis, som eger rum, vidblifvit sitt förra utlåtande, enär detsamma blifvit af 2:ne Stånd gilladt, men jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja besluta att tillerkänna Prof. Nykander ersättning med 687 R:dr 13 sk. 4 rst. för de kostnader han i och för machinens förfärdigande fått vidkännas. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller att få in stämma med Frih. Åkerhjelm och hemställer alt R. o. Ad. ville bevilja en ersättning lill Prof. Nykander af 687 R:dr 13 sk. 4 rst. b:ko. Efter först till bifall å förevaride Utlåt, framställd, men med Nej besvarad propos., fann R. o. Ad. för godt att, såsom Frih. Åkerhjelm föreslagit, med afslag å Utsk:s Utlåt., åt Professoren B. 0. Nykander bevilja ett anslag af 687 R:dr 13 sk. 4 rst., såsom ersättning för koslnaderne vid förfärdigandet af den af honom upfunna rösträkne-machin. Föredrogs och lades till handlingarne StalsUtsk:s d. 6 dennes f. m. på bordet lagda Mern. JY2 261, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt. Den 9 September. Föredrogs StatsUtskrs den 6 dennes på bordet lagda Utlåt. Jtä 262, i anledn. af väckt motion om anslag till bildande af en teknisk undervisnings-anstalt i Borås. Hr von Hartmansdorff, Au g.: När man betager närin garne det skydd, som de förut haft genom högre tullafgifter, så har man icke något annat att till deras uprätthållande sätta i stället, än kapitalstyrka och större konstfärdighet. Att anskaffa kapital åt de personer, som nu blifva lidande, kommer ej i fråga. Då återstår icke något annat, än att bereda dem tillfälle till större konstfärdighets förvärfvande. Dertill skulle en teknisk skola naturligtvis vara serdeles tjenlig.
BankoUtsk:s förevar, mern. N:o 72. Föredrogs Exped.Utsk:s d. 22 dennes på bordet lagda mern. N:o 11, ang:de medels anvisande lill gratificationer för extra biträden vid Utsk:s kansli. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Det exempel Utsk. bar anfört ifrån 1840—1841 årens riksdag är icke här fullt tillämpligt. Vid den riksdagen likasom vid hvarje föregående utskrefvos af hvarje mern. ett original-exemplar, hvilket underskrefs af ordf. och sekreterare i Utsk., för att sedermera förvaras i riksarkivet. Dessa original-exemplar utgjorde vid 1841 års riksdag 5000 tätt skrifna ark. Vid 1845 års riksdag beslöto R. St. att icke några sådane original-exemplar vidare skulle utskrifvas, utan att dertill i stället skulle användas ett tryckt exemplar, hvilket underskrifves i vederbörligt Utsk. Följden deraf blef att Exped.Utsk. vid förra riksdagen fick en ganska betydlig lindring i sin kanslipersonals göromål, samt att vid samma riksdag icke några extra anslag begärdes eller erhölles för ärendernas bedrifvande vid riksdagens slut. En åtgärd som då vidtogs och som nu ganska lätt kan vidtagas är den att, då kanslierna på öfriga ställen blifva lediga emot riksdagens slut, de samma användes för Exped.Utsk. Sålunda fick Exped.Utsk. vid förra riksdagen låna BondeSt:s kansli. Jag tror icke något hinder skulle möta att sådant äfven nu kunde ske; hvarföre jag anser den begärda tillökningen i Utsk:s personal icke behötlig, synnerligen som icke något bättre skäl derför kunnat anföras än exemplet af 1840—1841 årens riksdag. Jag anhåller derföre om återremiss af betänk. Det är visserligen sannt att det är svårt för en för Utsk. främmande person att bedömma göromålen inom Utsk.; men de i Utsk:s meni. anförda skäl tyckas åtminstone icke ådagalägga behofvet af någon tillökning i personalen. Frih. Cederström, Claes Rud.:
Ståndet vidhöll dess förra beslut och lade denna del af 2:dra punkten till liandlingarne. 3:dje punkten. Kronotionde-spanmålen. Kronotionde-lösen. Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter, och 6:te punkten. Silfvertionde, myntarelön och slagskatt. Såsom förut bifallne lades dessa 4 punkter till liandlingarne. yide punkten. Kopparräntan och slagskatten. Ståndet biföll denna punkt i Utlåtandet N:o 64. 8:de punkten. Avesta Koppar och Manufactur-Tull. Lades till handlingar, gide punkten. Tiondeoch Bammarskatts-jern. Ståndet vidblef dess förra beslut och lade denna del af punkten till liandlingarne. I afseende å det till denna punkt hörande Utlåtande Litt. F.j vidblef Ståndet dess beslut, angående frågan i Utlåtandet N:o 64, och lade N:o 226 i denna del till liandlingarne. loide punkten. Aluntionden. inte punkten. Svafvelbruks-tiondcn. Förut af Ståndet bifallne lades dessa punkter till liandlingarne. i2ite punkten. Mantalspenningar, jemte det serskilda Utlåtandet Litt. G. Slåndet beslöt härvid att Mantals-penningarne skola från och med nästa år alldeles upphöra. i3:de punkten. Lagmans och Häradshöfdinge-räntan, jemte Litt,. II. 484 Fröt. Vt dr. d. 11 Aug. 184°• Ståndet vidblef sitt förra beslut och lade 13:de punkten samt Litt. H i Utlåtandet N:o 226 till handlingarne. i4-'de punkten. Gernings-ören af handtverkare. Lades till handlingarne. i5:de punkten. Sterbhus-afgift, jemte Bil. Litt. I. Ståndet förklarade sig ej godkänna det i Utlåtandet N:o 226 gjorde förslag, utan vidblef sitt förra beslut. i6:de punkten. Bötes-rnedlen.
Enär frågan, huruvida afgift till Handelsoch Sjöfarts-fonden, eller såkallade C011 voy-afgifter, fortfarande, böra ega rum eller icke, ännu är af Rikets Ständer oafgjord, hemställer Utskottet, att intagandet eller uteslutandet af 27 §. samt af hvad i 31 §., rörande Convoy-afgifter förekommer, må ställas i beroende af Rikets Ständers beslut, huruvida dessa afgifter skola hädanefter utgöras eller ej. Hvad slutligen angår den af Utskottet uppgjorda ”Förteckning på ”sådane för närvarande till ineller utförsel förbjudne varu-artiklar, som, ”jemlikt Utskottets förslag, böra från och med den 1 Januari 1843 få, ”mot de af Utskottet åsatte tullafgifter, till Riket injöras och från Riket *utföras/’ hemställer Utskottet, att uppgörandet af en slik förteckning och 6 Hör till Bevillnings-Utskottets MemorialJY:o /yi. densammas införande i Tull-Taxan må bero på utgången af voteringen här ofvan under N:o i samt på hvad Rikets Ständer i öfrigt, angående inoch utförseln af hittills förbudne varor, beslutat eller besluta, så att, om ja-förslaget i nämnde proposition vinner, kommer en så beskaffad förteckning, innehållande de hittills förbudne varor, som hädanefter blifva till ineller utförsel tillåtne, att vid TullTaxan bifogas. Härförutan har dels Ridderskapet och Adeln uttryckligen bifallit Utskottets förslag i Betänkandet N:o 21, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, icke allenast om oförändrade tullbestämmelser å spanmål under
Län, angående förbud emot Kols bortförande från Berg6mansbyttor; af Nils Pehrssons från Malmöhus Län, om förbud emot bruk och nyttjande af utländska öfverflödsvaror; af samma Fullmägtiges Memorial om förändring i Presterskapets löningssätt; af Anders Maltessons från Bohus Län, om upphäfvande af stadgandet att enskildes kungörelser skola af KronoBetjeningen före uppläsandet påtecknas; af Eric Larssons från Westmanland, rörande afskaffande af de i Stockholm bruklige Parmar för uppmätning af hö; af Olof Anderssons från Örebro Län, om allmänna byggnadsskyldigheters bestämmande efter hemmanens taxeringsvärden; af Måns Mattessons Från Christanstads Län, om afskaffande af SkaftTionden, eller dess erläggande med otröskad Säd; af Oiof Larssons från Södermanlands Län, angående skyldigheten för alla hemmansägare, utan undantag, att deltaga i Fjerdingsmäos aflöning, jemte flere Ledamöters yttrande i ämnet ; af Nils Insulins från Stockholms Län, angående Sämjors upprättande emellan Pastorer och åhörare ; af RiksdagsFullmägtiges från Stockholms Län, om allmogens befrielse från de så kalla*, de Torgoch Renhållnings-penningar för in - 398 Den 14 Junit j. nt, förde Landtmannaproducter till Stockkolm ; af Eric Anderssons från Westerås Län, angående obilligheten att lemna Prestersbapet Tionde af Skörd, som erhålles å odlingar, upptagne å stenbunden mark; af Fullmägtiges Irån Carlstads Län , om ändring i flyttningstiden för Tjenstehjon, jemte åtskillige Ledamöters i anledning deraf afgifne yttranden; af Anders Olasons och Jonas Nilssons från Carlstads Län , om Stadsprivilegiers meddelande för Arvika Köping m. m.; af Anders Nilssons från Malmöhus Län , om rättighet för Skånska allmogen att till väglagning hemta grus från Sjöstranden; af Eric Pehrssons från Gefleborgs
Såsom vilkor för verkställigheten af den af mig föreslagna försäljning kunna tvenne alternativer uppställas å Statens sida, nemligen antingen att Staten, på vinst och förlust, åtager sig att ansvara och godtgöra den indelta Arme'en beloppet af de afkastningar, hvartill boställena nu finnas uppskattade af 1827 års BoställsGommitteer, med tillgodonjutande af den sedermera antagna nedsättning derå, eller ock att Staten af boställenas köpeskillingar, till huru högt belopp desamma än må uppgå, lemnar Aromen vissa procent; i hvilket sednare fall, och för att göra löntagaren oberoende af vacklande myntförhållanden, köpeskillingarna kunde förvandlas till eller beräknas uti spannmål eller vissa persedlar, och den procent, som tilldelades lön tegarne, också beräknas i samma slags spannmål eller persedlar, hvilka, för hvarje år, borde lösas af Statsverket efter de för året gällande markegångsvärden. Slutligen bör jag icke underlåta att tillägga, att, derest förhållandena — hvilket jag visserligen anser icke otroligt — i vissa delar af Riket erbjuda väsendtligare afvikelser från den beskrifning af boställenas tillstånd och från an - *88 Den i Mars e. m. ledningarna till den farhåga i afseende på deras öde, som jag ansett mig förpligtad att inför Rikets nu församlade Ständer framställa, synes likväl ingenting böra hindra, det försäljningen af militieboställshemman tillsvidare inskränkes till de orters eller regementers allena, dervid förhållandena finna tillämpning. Muni köpeskillingarna ändamålsenligast skola användas till det allmännas gagn, huru försäljningen, i afseende på sättet, ordningen och vilkorens bestämmande, bör tillgå, dessa äro ämnen, liggande utom gränsen af det, hvilket jag gjort till föremål för min behandling, men som, i nödvändigt sammanhang dermed, förtjena R. St:s mogna pröfning och förfogande. Dessa 4 anföranden lades på bordet. Hr Roos, Bo Christian, hade ingifvit ett så lydande anförande:
S. IX Borgare-Ståndet bestämde Måndagen, den 3 instundande Martil, f. 111., till den lid, då Ståndet väljer dess Ordinarie Fullmäglige i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Contor, Directeurer och Suppleantet -vid Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, samt Electorer, till utseende af Trvckfrihets-comraitterade; Om hvilket beslut Respective Med-Slånden skulle genom utdrag al protocollet genast underrättas. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets memorial, N-’o 210, angående förskott å innevarande års statsfyllnads-sumina. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets nedannämnde utlåtanden och memorial: N:o 184-, dels i anledning af erhållne återremisser å vissa punkter af betänkandet, N Härvid förekommo; .1 och 3 punkterna: Godkändes; 7 punkten: Rikets Ständers Revisorers i denna punkt omförmälda erinran, an - Prot.-Utdrag, den 26 Februari 184-5• 671 gående elt af Öfver-directeuren vid Kongl. Mynt-verkel N. JU. Återremitterades, i ändamål, att voterings-propositioner niå upprättas; 2, 11 och 16 punkterna: