Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– O, min Gud, min Gud! – suckade Anna, då dörren slöts efter honom och hon blef ensam, och tog näsduken ifrån det bleka ansigtet – Hvad skall allt detta betyda? Hvem upplyser mig derom, då han han, som jag tillber som tycktes älska mig så ömt icke vill säga mig sanningen Hur har denna förfärliga förändring uppkommit? Hans orediga och gåtlika biljett, som jag tusen gånger läst och som hvarje gång förefaller mig obegripligare, är det enda enda meddelandet ifrån honom, sedan han blef min make. Och Anna tog ifrån sin barm ett litet papper, nästan uppslitet, så ofta var det läst och omläst, tryckte det till sina läppar och utbrast i tårar; men såg i detsamma upp nästan med förskräckelse, ty hennes egna suckar återljudade hemskt i det stora rummet, der de gamla klumpiga möblerna och de sväfvande amorinerna i det målade taket, tycktes med förundran betrakta en störare af deras långa tysta ensamhet. Anna kände en verklig lättnad då Lotta inkom för att hjelpa henne kläda af sig, och straxt derefter fru Gertrud, som frågade om hon fick låta duka i den vanliga matsalen, eller om herrskapet spisade hvar för sig i sina rum. Anna försäkrade att hon ingen mat ville ha’, att hon var sömnig och trött och endast önskade lägga sig så fort som möjligt, och, som fru Gertrud fått samma svar af Edvard, gick hon sin väg, i det hennes ansigte uttryckte den förvåning hon kände öfver sitt unga herrskaps beteende. Didrik hade emellertid gått in till sin husbonde, som med dyster min vandrade fram och åter i sitt rum; han varseblef icke Didrik genast, och först då denne hostade sakta, såg han upp. – Nå väl, – sade Edvard hastigt och satte sig i soffan, – du har varit hos henne? – Ja. – Hvad sade hon? Hur fann du henne? Hvad tänker hon? Säg Tala, Didrik, du ser hvad jag lider. – Ja, tyvärr! – sade Didrik med tillbakahållen smärta. – Nå väl? – fortfor Edvard otåligt. – Hon sade ingenting. – Ingenting! Du ljuger, menniska! – skrek Edvard och reste sig upp, – Du gäckas med mig.
Riksdagsfullmäktig för Stad af Tredje Klassen må jemväl kunna tillika emottaga Fullmakt för en annan Stad af lägre Klass. 5:o Ingen må för Städerna till Riksdagsman utses, som icke, minst Tre år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit Magistratsperson eller Borgare i Staden, ej hel - bland dem, hos Konungen anhålla om fastställande af en ny valordning för Staden, och Konungen, efter vederbörandes hörande, finner skäl att härtill samtycka. Då valen förrättas af Borgerskapet samfäldt och icke af Elektorer, beräknes rösterna efter; hvad hvar och en af de väljande till Staden skattar. Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar, af Borgerskapet eller af dess utsedde Elektorer, må Riksdagsman icke kallas. 4:o Ingen må för Städerna till Riksdagsman utses, som icke, minst Tre år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit Magistratsperson eller Borgare i Staden; och beräknas denna tid från Tjensteeller Borgare-edens afläggande. 5:o Fjerdepartsägare i Fahlu Bergslag äge att inom sig till Riksdagsman i Borgare-Ståndet utse En Fullmäktig, som icke till annat Riksstånd hörer och ej någon beställning Kontsilutions-Utskottets Memorial.
Dcbref, anfes batt bafma frånträDt Det betingaDe betalningSanjlcfnDet, od) må fäljaren fin forDran IjoS föparett gettaft utföfa. äjmilfet bejTut <3Bi, unDer Dett 22 ftfUiDne 5lpri(, f>oé iCongl. 3Raj:t i unDerDåningftet anmält. §. 50. SDfcD l)ättfeenDe Dertill, att några lagfiaDganDen icfe furnäs, font betrpgga Den, Ijmilfen till försäljning ctttottagit roaror od) Derpå lemttat maruägaren för# jfott, för förluft af Det förjfjutna, i f>ättDelfc ägaren gör fonfurS, innan ma# rorna blifmit förfålDa od) betalDa, fatut förjfcttSgtfraarett DpmeDeljt marit i tillfälle att ftg goDtgöra för förfrottet, utan Denna feDnarc Deremot, ont icfe marortta blifmit fpectelr patttförffrifna, i allmänhet anfettS jfplDig Defamma återjtälla, utan att Deri åtnjuta ringafte företräDeSrätt, bäfmc *281 för mår Del beflutat utfärDanDe af ett författning, bmartgenom jtaDgaS: l:o ©ett, font från annan ort till förfäljning ctttottagit maror eller till bottom eller fånö orDreö jtälDt fonttotfement Derå, famt på blifmanDe föpc# jfiUing för marortta lemttat förlott, eller i ocb för förfäljningöuppDraget f>aft omfofTttaD, njure för fåDant förjfott od) omfoftnaD meD ränta, i IfänDclfc för# jfottStagaren före förfäljttingen gör fonfurS, förmånsrätt utur märDct af ma# rorna, Dereft
Hvad särskildt angår fysiken, så är dess betydelsefulla ställning bland naturvetenskaperna numera allmänt känd, och det torde knappt behöfva antydas, hvilket vigtigt bildningsmedel innefattas uti den insigt, som denna vetenskap lemnar om naturens lagar och de sätt, hvarpå dessa framträda och verka i olika rigtningar. Men derjemte hafva de särskilda ämnen, som räknas till fysiken, på sätt ofvanbemälde motionär anfört, i praktiskt hänseende det största intresse och utöfva ett oberäkneligt inflytande på industrien i alla dess grenar och således på samhällets hela utveckling. Utskottet anser sig här böra i korthet erinra om de hufvudämnen, som innefattas under denna vetenskap. Dit hänföres nemligen, utom den s. k. allmänna fysiken eller läran om kropparnes allmänna egenskaper, först mekaniken, såväl den theoretiska, hvilken afhaudlar lagarne för ali rörelse, som den praktiska, afseende tillämpningen af dessa lagar, hvarpå, bland annat, grundar sig maskinläran, erfordrande, ensam för sig, mångåriga studier, innan någon fullständigare kunskap deri kan vinnas; — vidare akustiken, innefattande, bland annat, de naturvetenskapliga grunderna för tonkonsten och musikaliska instrumenters sammansättning; — optiken, hvars praktiska resultat visat sig i svnsinnets skärpande samt deraf föranledda mångfaldiga och storartade upptäckter såväl inom astronomien som i alla de industrigrenar, der, i synnerhet på sednaste tider, mikroskopets användande medfört utomordentligt gagn, — förutom den helt unga gren af denna vetenskap, sorn benämnes fotografi; — värmeläran, af hvilken här endast må nämnas den del, som afser ångans användning såsom drifkraft, saint slutligen clektricitetsläran, hvars nyaste upptäckter ledt till kommunikationsmedlens fullkomnande på ett sätt, som förr ej ens kunde anas, och hvilken vetenskap för öfrigt både inom industriens och äfven inom medicinens område synes blifva allt mera anlitad.
N:o 1. för Stockholm. J. Carlberg. C. G. Gustafsson. L. S. L. S. N:o 2. för Götheborg. N:o 2. för Götheborg. C. Fr. Waern. J. A. Kjellberg. L. s. L. S. Nio 3. för Norrköping. N:o 4. för Gefle. Jean Adf. Arnberg. Carl Valley. L. S. L. S. Nio 1. för Stockholm. Frans Schartan. N:o 1. för Stockholm. D. Helsingius. L. sé N:o 2. för Götheborg Olof Wijk. L. S. N:o 3. för Norrköping. P. J. Lagergren. O O L. S. N:o 4. för Gefle. D. Elfbrink. L. S. Nio 41. Bergsbrukens lista T. Petré. L. S. Val-District. N:o 5. för Carlskrona. H. F. Christierson. L. s. N:o 6. för Upsala. Carl Ant. Ponsette. L. S. Nio 7. för Malmö. C. C. Halling. L. S. 3 Nio 10. för Westerås. G. F. Ekholm. L. S. Nio 13. för Landskrona. Äng. Helleday. L. S. N:o 15§. för Fahlu Bergslag.. C. 11. Engström. L. S. N:o 18. för Ystad. A. G. Åkesson. L. S. Nio 21. för Linköping. Nio 21|. A. F. Nordvall. Nio 8. för Calmar. A. Brunnius. Nio 11. för Westervik. Gust. Moberg. L. S. N:o 14. för Nyköping. P. E. Winge. L. S. Nio 16. för Christianstad. 13. Hjort. L. S. Nio 19. för Örebro. Nio 19|. J. P. Ekstrom. L. S. Bergsbrukens 2:dra Val-District. B. de Maré. L. S. N:o 9. för Wisby. P. H. Lindström.
Sekreteraren Hallman, såsom löne-förbättring i och för Sekreterare-befattningen hos Ofverståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender; hvilket beslut skulle vederbörande genom protokolls-utdrag meddelas. Stockholm som ofvan. Efter befallning: F. Edelstam. Likheten med originalet, betyga: 0. Gustafsson. F. 0. Strömvall. (Afskrift.) Protokoll, hållet hos Öfver ståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender uti Stockholm den 25 November 1854. S. I). Hos Ofverståthållare-embetet hade t. f. Sekreteraren vid Öfverståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender, Leontius Hallman anhållit, att för fyra månader af den tid han, under vakansen efter Asessoren E. L. Stras, enligt förordnande bestridt Kontrolleurs-tjensten vid Krono-uppbörds-verket härstädes undfå den å Kronans och Stadens stat belöpande tjensten anslagne lön, hvartill han så mycket helldre hoppades bifall, som han, under den Assessoren Stras för sjukdom beviljade tjenstledighet, allt sedan den 15 Februari 1853 förrättat bemälde tjenst, utan ersättning från Kronan eller Staden; och som, hvad anslaget från Stadens kassa angår, Drätsel-kommissionen uti skrifvelse af den 8 i denna månad, jemte anmälan att Kontrollörs-lönen å Stadens stat är från den tid, Assessoren Stras erhöll afsked, besparad för fyra månader med 130 R:dr 40 sk., tillkännagifvit att hinder från
Motion N:o 480, angående underdånig framställning till Kongl. Majit om nedsättande af en kommitté för utarbetande af förslag till veterinärväsendets ordnande. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 19 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Persson, Anders, hån Nerikes län, Motion N:o 80, om ändring af lagens stadgande angående börd af jord å landet. Lag-Utsk. Betänk. N:o 59. R. St. underdån. Skrifv. N:o 137. Motion N:o 144, om statsanslag för brobyggnad öfver Lilla Hammarsun det i närheten af Askersund. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. R. St. underdån. Skrifv. N:o 175. Motion N:o 378, om anslag af allmänna medel till anläggande af en jernvägsbibana emellan staden Askersund och lämplig punkt å vestra stambanan. Stats-Utsk. Utlåt. Persson, Johan, från Upsala län, Motion N:o 1, om rättighet för egare af skattejord att friköpa sig från grundskatt. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 121. R. St. underdån. Skrifv. N:o 126. Motion N:o 219, om förhöjning i pension för f. Länsnotarien i Upsala län O. H. Förberg, äfvensom pension åt hans hustru M. J. Förberg, född Nordencreutz, för den händelse hon mannen öfverlefver. StatsUtsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. N:o 186. Motion N:o 220, om öfverlåtelse åt Nysätra socken af lägenheten Ängs torp under Ryda kungsgård i och för inrättandet af en s. k. byskola. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 102. Motion Nio 278, om åtgärders vidtagande till undervisning i skogshus hållning samt om kronoparkerna Åsens och Stora Sunnersta parks öfver låtande på arrende åt Ultuna landtbruks-institut.
Vid den öfverläggning, som, i anledning af sist omförmälda motion, inom det Hedervärda Ståndet egt rum, hafva samtlige dess ledamöter, hvilka i frågan sig yttrat, afstyrkt afseende å motionen, samt såsom skäl emot den sålunda föreslagna förändringen hufvudsakligen anmärkt: att flyttnings-terminens utsättande till midsommartiden skulle, med afseende på de byggnadsföretag, hvilka då vanligen pågå, medföra känbara kostnader för husbönder, genom den legning af arbetsfolk, som häraf blefve en följd; att inom de norra länen, der allmogen i och för fiske vid midsommartiden vistas aflägse från hemmet, en dylik förändring skulle medföra flera olägenheter; att tjenstehjonets biträde vid denna tid destomindre kunde undvaras, som dess arbetskrafter då mest tagas i anspråk; att i de orter, der tjenstefolkets lön utgår i spanmål och andra förnödenheter, svårighet för husbonden uppkomme att utgifva densamma, innan skörden försiggått, äfvensom lönerna i allmänhet icke kunde utgå förr, an säden hunnit afyttras; och hafva flere ledamöter af det Hedervärda Ståndet tillagt, att någon lämpligare tid för tjenstehjonsflyttningen, än den nuvarande, icke kunde bestämmas. 6 Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 3. Hvad sålunda förekommit samt i ena och andi a afseendet föreslaget blifvit, hafva Lagoch Ekonomi-utskotten i öfvervägande tagit; och beträdande först Herr friherre Cederströms ofvanberörda framställning; så enär den föreslagna förändringen i legostämmotiden, utom andra olägenheter, efter Utskottens tanka, sannolikt skulle hafva lill följd, att husbönder å landet, under de tider af året, då behof af arbetsbiträde mindre är för handen, afskedade tjenstehjonen, hvaraf svårighet för dessa att erhålla sysselsättning och bergning måste uppkomma, hafva Utskotten ansett sig ega skäl hemställa, att denna motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
I ' rofessor Blonrad aktar emellertid icke för roi att förklara den iHjl~rnson-Ullmanska sedlighetslire&lt;lika~in syftande till att rtmfe / gr&lt;iY~~,z, / (f .rcdIiyn sar~fffndrl; han fursikrar, att den indirekte predikar den fria kiirleken. sQvinnan: s sager professorn, skall vara niannelis sedlighetsideal; derigenom att han li5ller detta högt drages han snarare iiliplt, nn genom att strtifva till ett eget (sedlighetsideal), och lian vakar öfver dess 5ra mer till öfver sin egens. Det rill jii med andra ord saga, ntt lian ssöker icke att 119 nigot eget seillighetsideal. Vidare förklarar rar professor, att hustruns otrohet .ïr skadligare för sanifundet fin inannens, emedan den inför aolierattigade barns i familjen och s9lunda undergriiiver denna, griindvalen för allt sedligt sanihale. Den Iiirde professorn sdöile emellertid icke i synden. * Han har Iatt pbskrif \ .ct i ni9nga och goda iittalanden inom pressen. Rjiirnsons egna tir0 natiirligtvis de finaste och vigtigaste, men eii framst5endc plats intaga ocks9 de qrinliga iörfattarnes (ii. och R. N.) iiiltigg emot Dagbladets teateraniiitilare och professor Monrad. Det var i soniniar under sin vistelsc i Gansdal, p i sin g5rd Au !- stad, Bjnrnson fullbordade omarbetningen af Eli Handske. D5 hade haii efter sin egen ut ?ago arbetat 1x5 den ett ar. Strömmen nf resenärer i somras \ isade en stark dragning till diktarens gard. Eder korrespondent var bland dem, som f r h Sagatuninötet gjorde en afstickare dit upp och fick njuta den skta gam.
Vore afsigten blott att öka Statens inkomster, ville jag icke bestämdt yttra mig om förslagets fördelaktighet; jag vill medgifva, att det åtminstone till en början skulle öka utgifterna och minska inkomsterna, och att således den Franske Finance-ministern , hvilken Hr Peyron åberopat, måhända hade rätt, då han blott afsåg cassan för den närmaste tiden. Jag tror mig likväl hafva varit ledd af en högre åsigt; jag har afsett industriens befordran och den sociala utvecklingen, som jag tror förtjena mera afseende, än några tusen riksdaler. Dessutom är det ganska tvifvelaktigt, om icke de åtgärder, jag föreslagit, komme att öka inkomsten, i stället för att minska den. Sådan har åtminstone verkan af låg porto och stämplade couverter visat sig ~i England; och det är icke osannolikt, att de inom en kort tid skulle åstadkomma samma resultat i Sverige. — Vidare är det sagdt, att gästgifvare och klockare ej utan ersättning skulle åtaga sig besväret med brefs emottagande och afsändande; jag har också icke sagt, att det skulle ske utan ersättning; jag tror, att någon mindre betydlig sådan borde dem tilldelas, t. ex. ett runstycke för hvarje bref, som de fortskaffa. Att gästgifvare och andre sådane personer kunde begagnas, då ingen uppbörd är dermed förenad, och följaktligen några postkartor ej ens behöfva upprättas; det torde en hvar lätt kunna inse. En af de hufvudsakligaste fördelarna som vinnes, är, alt uppbörden blir så enkel; den blir alldeles skiljd från Postverket, och kommer att ske såsom chartae-sigillatse-försäljningen genom särskilda personer, och helt andra, än de som mottaga och fortskaffa brefven. Vidare har man anmärkt, att den förändring, jag föreslagit att genast vid denna riksdag vidtagas, vore af mindre vigt, enär det icke vore många distancer, som fordrade denna högre afgift jag velat afskaffa. Det finnes likväl inom vårt land ganska många sådana, och hela provinser, som mäste erlägga dessa högre afgifter för alla bref, som de skicka till Stockholm.
På långsidan sättas omkring 6 knappar till att sluta den med, och utanpå anbringas en ficka med lock och knapp för resehandboken. A f linne och andra underplagg tar man så litet som möjligt. Till resdrägt väljer man en enkel beigeeller annan yllekjol, grå eller brunaktig, då dammet ej synnes derpå, och för table dlidtén eller liknande tillfällen tar man med sig en bättre kjol, om sommaren t. ex. en svart spetskjol, som är lätt och ej skrynklas mycket. Har man ytterligare utrymme, kan man äfven taga en äldre mörk kjol och ett tricotlif med sig för hvardagsbruk och nattresor. A f utanplagg behöfver man ett, som ej är för tunnt, och en reskappa till skydd mot dam och regn. Pläden bör vara lätt och varm. Man bör ha ett par stöfletter med tjocka sulor och ett par promenadskodon; både dessa och stöfletterna böra ha låga, breda klackar och passa väl, för att ej genera fötterna. Dessutom ett par helt lätta och rymliga skor, som man kan taga på om aftonen och låta benen hvila ut i. Man tar endast en en-tous-oas för både regn och s o l med sig, och denna bör ha ett starkt skaft, så att den äfven kan nyttjas som promenadstaf. Till reshandskar väljer man gants de Suéde, men man tar dessutom med några par medelljusa glacéhandskar. Väfda handskar duga ej, då dammet tränger igenom dem; de gä fort sönder, och händerna solbrännas mycket i dem. Toalettväskan förser man med alla nödvändiga artiklar såsom kammar, borstar, tandoch nagelborste, tandpulfver, tvål, svamp, en flaska eau de Cologne, en med glycerin och en med benzin till att borttaga fläckar med och dessutom rismjöl och pudervippa. Rent rismjöl är oumbärligt på fotturer, då det bevarar huden från att brännas upp af solen. Skulle man likafullt blifvit utsatt derför, bör man o m a f t o n e D, innan man går till sängs, ingnida ansigtet med glycerin och strö rismjöl öfver. Hettan i huden är då försvunnen till morgonen.
M. uti den nämnde Nådiga Förordningen bestämdt bar uttryckt att det skulle stå en hvar fritt alt välja, antingen att bränna i December eller i April, har Han således underställt hvar och en att bestämma sig, om de vilja välja det ena eller andra af de begge alternativerne, hvaremellan ju icke med frihet kunde väljas, utan under den förutsättning, alt hvad som blifvit af Konungen lofvadt, äfven af Honom skulle hållas. — Och dä nu säkerligen många, i förtröstan härpå, endast brännt en månad på hösten — så hemställer jag om det icke vore att bryta Sitt ord, om K. M., tvertemot Sitt i Författningen gifna löfte, nu förbjöd dem att, på våren i April, bränna den andra månad, som blifvit dem uttryckligen lofvad. — Om förhållandet så upfattas, kan väl ingen tvekan i omdömet deröfver upkomma, ty det vågar jag säga, att man icke med känsla af heder kan påstå, att icke K. M., likasom hvar och en annan, måste känna Sig skyldig att hålla hvad man en gång bestämdt löfval. Den 4 Februari e. m. 381 Öfverläggningen förklarades härmed vara slutad, hvarefter Hr Frih. o. Ordf: den framställde, att det Serskildta Utsk:s förevarrde Betänk, innefattade 2:ne serskilda delar, deraf den förra innehöll tillstyrkande, ”att R. St:r måtte ingå med anderd, ”anhållan, alt K. M. täcktes i Nåder förbjuda all bränvinsbrän”ning under vintern och våren, och således låta inställa densamma äfven under nästkommande April månad”, och den sednare delen ett yttrande, att Utsk. genom detta tillstyrkande ansåg sig hafva, så vidt f. n. erfordrades, äfven besvarat Hr Dalmans anförda motion.
Chefen for telegrafverket har i en med ' anledning af telef onstriden off entliggjord skrifvelse framhiillit, att Rikstelefon llimnar sina telefonister efter G milnaders tjanstgoring, den hogsta afloning, som forekommer % motsvara~ ?de arbetsmark~tad. Bled detta uttryck fbr man va1 forstti de arbetsomrdden, till bvilka, liksom vid Rikstelefon, intrade kan vinnas direkt fr %n folkskolan utan vidare utbildning, och uti den n h n d a skrjfvelsen hafva till jamforelse siirskildt framhHllits bib-aden i bodar och 6 syatelierer. I dagarna har utkommit en pb Lorknska stiftelsens bekostnad verkstalld undersokning i f arbetsforhtillandena bland Stockhollns arbeterskor, omfattande ett antal af 3,202, diiribland sommerskor, tv2itterskorY strykerskor, mbeterskor i bokbinderier, korkoch kartongfabriker borstbinderier o. s. v. *:) Jamfor man nu samtliga dessa arbeterskors loneforhilllanden med de longr, sorn lijsnnas vid Allmknna och Rikstelefon, sB visar det sig visserligen, att af dessa kroppsarbeterskor endast 30 7 % er-, ' hillla en Ion a£ ofver 40 kr. ' pr m h a d medan vid Rikstelefon 45 % komms ofver detta l~nebelopp. *: ~) Men hiirvid iir att marka, att LorBnska stiftelsens nndersokningar omfattat bland annat iifven maskning, trikbstickning och andra dylika industrier, hvilka gifva de allra lagsta lonegraderna sarnt att sakerligen m b g a af de lggst lonade stti pil en tamligen ltig sthdpunkt hvad kunskaper och uppfostran betraffar. MBnga af dem hafva nog endast genomg %tt folkskolans lagre kurser.
Då emedlertid omsorgen för borgenärs rätt fordrar, att den ej, genom obehöriga anspråk, en längre tid uppebålles, synes den, som vill undantaga godset, jemväl vara pligtig att, inom viss lid, saken vid domstol anhängiggöra; och som den, hvilken till gäldenären anförtrott sina tillhörigheter, ställt sig i beroende af hans redlighet, måste det äfven ankomma på gäldenären, derest någon egare till egendomen vid utmätningstillfället icke sjelf sig anmäler, utan gäldenären söker visa, att godset bör för en främmandes räkning undantagas, att om utmätningen underrätta den sistnämnde, för sakens instämning inom sladgad tid, utan alt borgenärens rätt i någon mån förändras af en underlåtenhet i berörde hänseende å gäldenärens sida. Bor - Lag-U tskollcls Betänkande N.-o 69. 15 gcnäi1 ns rättighet att till tidens förkortande sjelf stämma , lärer icke kunna betviflas. Del af Rikets sist församlade Ständer framlagda förslag innehöll bland annat, att i rättegång, angående giltigheten af köpeafhandling om lös egendom i de fall som nu äro i fråga, finge köpares och säljares erkännande deraf icke till förringande af fordringsegares rätt göra tillfyllest, utan skulle annan laglig bevisning om köpets verklighet erfordras, eller köparen med sin ed fylla, att afhandlingen icke vore diktad till annans förfång; och en föreskrift i denna syftning anser äfven Utskottet af nöden. Den står i öfverensstämmelse med hvad för konkursmål stadgadt är, och afviker icke från i öfrigt i lag gällande bevisningsgrund^-. Man kunde visserligen i följd deraf anse en dylik föreskrift öfverflödig; men den form för bevisning uti ifrågaställde hänseende, som 1835 års Förordning infört, och hvars undanrödjande Utskottet åsyftar, påkallar en uttrycklig anvisning i denna del, för återförande af enhet och sammanhang i lagstiftningen. Härmed har Utskottet antydt de hufvudsakligaste grunder, hvarpå Utskottet ansett en författning med oinförmälde syftemål böra hvila.
Dito skatte Dito krono Dito obebyggda Oskattlagda bebyggda torp, deraf Ryttareoch Soldat-torp • Backstugor • • • • • • • • Bebyggde lägenheter, afsöndrade hemman under ständig äganderätt. Dito dito på viss tid eller lifstid • Skattlagda Fisken, eller Fiske-lägenheter af särskilda slag, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, frälse Dito skatte Dito krono Oskattlagda dito, krono • Tullmjölqvarnar med par stenar • Tullsågqvarnar, grofbladiga Husbehofs-mjölqvarnar, deraf ingen med särskild i jordeboken uppförd ränta • Husbehofs-sågqvarnar Stampar Kopparhammare Jernmanufakturverk Pappersbruk Tegelbruk Vagnfabrik Alunbruk Krutbruk Färgerier Garfverier - Kalkugnar Oljeslagerier Diverse personer^ som ej höra till någon viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser • • • • • Hemmantal. Christiansta fl s Län B e v i 1 1 n i n gEfter 2:dra Art T rt Bränvinsr, 11 c 1 lista Art. Af lön. Af egendom och rörelse. 5:dje Art. bränningsafgift. Summa. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. Ridr. sk. r. R:r. sk. r. Jordeboksoch Hemmanlals-ränta. Kronotionde. Afrad. Mantalspenningar. Gerningsören. Ridr. sk. r. Ridr. sk. r. Kostnad för Rustning och Rotering. R:dr. sk. r. Ridr. sk. r. 416 45 — 5 —. — 569 15 —■ —• 168 24 5,471 16 1,985 5 103 51 3 — —• Pastorers. Kyrkobetjenings. Summa. K s3 09 cn CSi O* ea i 1 T:r' T:r. T:r. T:r. sedan utsädet är afdraget. St. St. Bl B e v i 1 G* 5"