Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han stälde till henne ett par förfrågningar om likgiltiga ting, hushållsangelägenheter, samt gaf några anvisningar för morgondagen; hon svarade rigtigt på allt och behöll allt i minnet, men det låg alltsammans förvaradt i lager inunder medvetandet och hade icke passerat igenom detta; hon blef medveten om innehållet i det hörda först en lång stund efter att orden uttalats; hon komme säkert att handla i öfverensstämmelse dermed, men på samma sätt som en hypnotiserad efter uppvaknandet utför de under sömnen undfångna befallningarna. Hennes sofrum var fullt af månsken, och hon klädde af sig utan att tända ljus. Hon rullade gardinen ned och gick till sängs samt blef liggande orörlig, med stora, blanka, orörliga ögon blickande ut i den ljusa dagern. Det var sömnen som kom, men hon kände den icke igen, ty det var icke den vanliga sömnen, hvilken hon annars till natten märkte komma, — den som med ett slag kastar sig öfver menniskan samt, innehållslös och brutal, förvandlar henne till ett dödt ting. Nej, den kom icke utifrån, denna natt, utan den satt derinne i henne, såsom något lätt och ljust, hvilket genomträngde hela hennes varelse, en hvila full af kraft, en glad känsla, en väntan på goda drömmar och en föraning om att, när hon nästa morgon vaknade upp, skulle hon fråga sig: hvad är det för något ovanligt och högtidligt, som i dag väntar mig och som nu ligger som sol i sinnet? — Det bredde sig ut igenom henne; hon kände, hur det bredde sig, hur det fylde henne, hur hon sjönk hän deri, försvann deri, upplöstes deri; och medan ögonen slöto sig och de första jemna tysta andetagen af en sofvande blefvo hörbara, hade hon sjelf endast en förnimmelse af denna inom henne städse växande och svällande salighet. Hur länge hade det räckt? Vid dessa tillstånd fins tiden ej mer till; det måttet är upphäfdt.
I detta hänseende torde böra erinras, alt då delegarne uti nämnds bankbolag, antingen till följd af frivillig öfverenskommelse eller af oförutsedda omständigheter dertill föranlåtne, kunna inskränka eller helt och hållet inställa den verksamhet dessa banker ulöfvat, en betänklig osäkerhet uti denna, det allmännas väl så nära rörande, fråga förefinnes; att då i betraktande tages den menliga inverkan, som en hastig och oväntad indragning af i omlopp satte kapitaler måste utöfva på varuvärden samt bestående förhållanden i allmänhet, en alltför vigtig angelägenhet såmedelst blifvit åt en - Lagsamt Allm. Bese.- och EkonomiUtskott' ns B c länkande, IS:o 18. $ skildes godtycke eller omständigheterna öfverlemnad; att desse banker, sådana de nu iiro sammansatte, utgörande föreningar af enskilde samhällsmedlemmar, icke lemna allmänheten den säkerhet i afseende å fullgörandet al ålagne förbindelser, sorn bos en, med rättighet lill kredilsedlars utgifva nde tillåten bankinrällning, efter Utskottens tanka, bör såsom oeftergifligt vilkor förutsättas; samt slutligen alt, för den händelse en eller annan af desse banker skulle blifva urståndsatt uppfylla ingångna förbindelser, möjligheten för de öfriga enskilda bankerna att fullgöra nyssberörda vilkor desto heldre lärer kunna ifrågasättas, som eli dylik förhållande äfven måste, enligt hvad den i andra länder inhemtade erfarenhet i sådant hänseende later befara, på dem inverka, hvilkeL allt skulle för allmänheten medföra följder af oberäknelig skada.
MEDDELAT FRIMÄRKEN, 8 ENÄR ÄR HVAR HVARJE TILL RED. NAMN BIFOGA OCH EN SVAR, ANNONSÖR, O. ADRESS. HQVID KAN SJELF RÄKNAS 8 7 STAFVELSER S O M QVINLIGA VERLD, ~C03 — eopBE9 RADER; — Man kan repa sidenlapparne och karda dem, så blifva de lätta och behagliga till stopphing i täcken, nattrockar och andra persedlar. " Visserligen fordras en mängd, men spar man blir det snart nog tillräckligt för ofvanståeude bchof. Äfven kan man göra små rynkade blad af passande färger och använda i stället för broderier. Jag känner en 76-årig gammal fru, som på detta sistnämnda sätt förfärdigar de charmantaste mattor, soffkuddar och dylikt. Nonia. SOM 8 2 STAFBÄSTA ANNONSERAS ANNONSTIDNING! BÄST I IDUN! - c^p — N:O 2 3 A. Strykjern bur man skura med fmt pulvriserad trippel, hvar gång jernen användts, samt sedan slå något gammalt ylle om hvarje och förvara dem P Ä fuktfritt ställe. Innan de åter begagnas, böra de gnidas med litet vax och äfvensä allt emellan under strykningen. N:O 2 3 B. Strykugncn bor ej gnidas med blyerts, ty då svärtar den ifrån sig; endast torkas väl och aktas for fukt. L., B. W. Göteborgska m. fl. Handarbeten. N:O 2 5 a. Potatiskorf. 6 skalp, svinkött och 6 S K A L P, kalfkött hackas fint; 6 SKALP, kokad potatis skalas och rifves, ELÅ den är kall; G SKALP, spickfiäsk skares i tärningar. Alltsammans blandas med en kanna uppkokt, kallnad mjölk, ett hälft qvarter sherry och arbetas SÅ en qvarts timme, samt stoppas sedan — ej för hårdt — i raka skinn.
Lades till handlingarne; N:o 189, i anledning af väckta motioner om pension för afskedstagande Consistorii-Notarier; N:o 190, i anledning af väckt motion om öfverlåtande lill Kongl. Majit alt af öfverskotten på Stats-Verkets inkomster disponera, hvad, som erfordras till första uppsättningen af båtsmännens beklädnad, i händelse contract 0111 densammas ställande på passevolance varder uppgjordt; JRo 191, i anledning af väckt motion om understöd af statsmedlen för byggande af fartyg, tjenliga till trädvaru-transport; N.o 192, i anledning af väckt motion om rättighet för Kongl. Maj.t att, emot ersättning af fångkostnads-medlen, låta uti Prins Carls och Råby inrättningar inaecordera sådana barn, som redan fallit fångvården till last: Dessa fyra utlåtanden blefvo, hvart efter annat, af Ståndet bifallne; N:o 193, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 142- La des till handlingarne; N:o 194, i anledning af väckta motioner, angående upphörande af, eller nedsättning uti, de vid egande-rättseller åbo-ombyten å rusthåll och båtsmansrote-hemman utgående afgifter till Wadstena krigsmanshusoch Amiralitets-krigsmans-cassorna; N:o 195, i anledning af väckt motion, angående förmedling af hemmantalen å Wisingsö; N:o 196, i anledning af väckt fråga om rättighet för invånarne i Marums, Winköhls och Härlunda socknar i Skaraborgs Län att för sina kreatur begagna mulbete å kronoparken Furubacka; 6 72 Prot.-Utdrag, den 26 Februari 18,/5. N:o 197, i anledning af väckt motion om förräntande af Ekeplanterings-cassans medel: Dessa fyra utlåtanden biföllos, hvart efter annat; N:o 198, i anledning al väckt motion, angående dagsverks-skyldigheter för hemmansegare å ön liven:
Jag vill ej vara vidlyftigare i detta så ofta diskuterade ämne, utan anhåller 182 Den 15 September «. blott, att R. o. Ad., med afslag S Betänk:t, måtte antaga det förelag, som i min reservation finnes framstäldt. Den vidare pröfningen af förev:de Utlåt, upskjöts till eftermiddagens plenum, och E. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Lördagen den 15 Oktober 1860- Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.utdrag för förmiddagens plenum. Fortsattes pröfningen af LagUtsk:ts Utlåt. N:o 49, i ani. af gjorda anmärkningar samt siljaktiga beslut inom RiksStm vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 28, öfver väekta motioner om dels uphäfvande, dels oek inskränkning af rättigheten att börda jord å landet. Hr Cederschiöld, Gustaf: Under diskussionen i förmid dags om detta Betänk, åberopades att bördsrätten vore hundraårig. Man kunde gerna hafva sagt att den är uråldrig, ty om jag går så långt som möjligt tillbaka i historien, så utvisar den att bördsrätten funnits. Den äldsta historia talar om bördsrätten i strängare bestämning än här förekommer. Den förträfflighet, som man vill tillskrifva bördsrätten, tror jag icke finnes; men i det hänseende deremot, som min tankegång följer densamma, skulle just dess uråldrighet vara tecken till att den tarfvor förändring. När man talar om lagar och vissa ändamålsenliga lagar, hvad menar man då dermed att en lag är den bästa? Om man tänker sig den visaste lag, så innebär den tanken att den bör för alltid existera; och för att vara ändamålsenlig och vis, måste den gifva prof på nationens tänkesätt, vara lämpad efter den upfattning af rätten, som folket har; men om folkets tänkesätt undergår förändring, skall icke då lagen i och med detsamma förändras? Här på vår jord finnes icke något absolut rätt eller sannt, utan endast relativt.
I fråga om spannmålsproduktionen visar sig, att endast Hedemora, Fol nanngs-kärna, Stora Schedvi, Vika, Kopparbergs, Aspeboda, Stora Tuna och Gustafs sock - nar kunna producera spannmål utöfver eget behof. Inom Sundborns, Grytnäs, Säters och Husby socknar anses sädesproduktionen motsvara, men uti alla öfriga socknar mer eller mindre understiga det egna behofvet. De betydligaste spannmålsuppköpen erfordras för Ofvanoch Nedan-Siljans samt Vester-Dalarnes och Vester-Bergslägens fögderier, hvartill orsaken finnes deruti, att den öfre delen af Dalarne är öfverbefolkad, och att den högst betydliga jefntillvérkningen uti sistnämde fögderi sysselsätter en större befolkning, än som motsvaras af sädesproduktionen. Länets behof af spannmål uppköpes till största delen från Westmanland och Upland, hvarifrån den dels betingas till jernverken inom länet, oell dels föres til försäljning i städerna. Från Helsingland köpes något spannmål för behofvet inom Ofvanoch Nedan-Siljans fögderier, och till Vester-Dalarnes fögderi betingas, synnerligast under missväxtår, mycket spannmål från Wermland samt till Och med från Westergötland; hvaremot sill, strömming, torr fisk och salt hämtas till största delen från Gefle. Ortens behof af spannmål och andra förnödenhetsvaror uppköpas af konsumenterna sjelfva eller bekommas i utbyte mot andra varor. ■— Enligt en till kommitterade inkommen, af åtskillige handlande i Westerås undertecknad skriftlig uppsats skulle från nämde stad under vanliga förhållanden afsändas till bergslagen och Dalarne spannmål och mjöl till belopp af 50000 å 60000 tunnor årligen, hvaruti dock icke vore inberäknad den betydliga qvantitet spannmål, sorn en del allmoge och ägare af större landtbruk i Westmanland årligen försålde direkte på samma ort. Tillförseln af spannmål till torget i Falun, hvarest öfre Dalarnes befolkning till stor del uppköper sitt behof, är äfven högst betydlig och fortgår nästan under hela året.
Utan något inträng k annor mans raki; enar således ätjkillige lagar ärv af den beskaffenhet, att dispense i wista fall kan, bör och mäste ske, sedan Lagstiftaren pa förhand icke kan wara i tillfälle, arr benämna alla de händelser dä undantag böra mcdgifwaö, har ock Lagstiftaren ej annan ut, wäq att afhjelpa en ofullkomlighet i allmänna laFjerde Band. gen, i?c6 Dm 27 November. gen, som det yppersta snille ändock ar för inskränkt atk kunna bereda till fullständighet; än att updraga äk en del af sitt hela (om jag ma nyttja detta lampcliga talesätt) eller Hogsta Lagffrpande Mogren, som efter tvär nya Reaerings-Form är Konungen med Skars-Rädet och Jnstiriä Rådet eller Högsta Domstolen att tvid anmälde händelser pröfwa och bedöma om oc!> när undantag mä ske i lagens owilkorliga bud; Äfwen som as lika orsak det nri 88:de §« af Regerjngs-Formen blifwit öfwerlamnadt ät samme Högste Lagskipare, att emellan Riksdagarne Meddela förklaringar och svar pa sörfeagningar om Lagens rätta mening. Wid alla de Regements förändringar hwilka tid efter annan timål i Swerige, bade under Enwälde och Aristokratisk eller Democratijk styrelse, har af sörberörde genno, ofkanämnde disveusations-friher warit uvläten a? H 'gste Lag!?iparen.
Och då skäl ej synes vara för handen att uti dessa, sedan längre tid tillbaka gällande, föreskrifter, genom hvilkas tillämpning någon tjenstemans rätt icke bör blifva förnärmad, göra ändring, kan Utskottet 10:o ej tillstyrka Rikets Ständer att, i anledning af omförmälda motion, någon åtgärd vidtaga; hemställande Utskottet endast, på grund af hvad vid 5:te punkten här ofvan är vordet anfördt angående pröfning af besvär, som kunna anföras då, under riksdag, Rikets Ständers Revisorer äro församlade, ll:o att de i 73 § af Reglementet förekommande orden: “hvarefter han vare berättigad att hos nästblifvande Banko-Utskolt eller Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja", måtte utbytas mot följande: “hvarefter han vare berättigad ali hos näslblifvande Banko-Uiskolt eller, emellan riksdagarne. hos Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja." Stockholm den 2 November 1S57. Reservation: Vid 9:de punkten af Herr von Hofsten, C. A., som, lika med motionären, ansett dem af Bankens embetsoch tjenstemän, som, på grund af 79 § Riksdags-ordningen, åtnjuta tjenstledighet, ej böra af egande löne-inkoinster afstå större belopp, än som genom Kongl. Brefvet den 2 Mars 1840 blifvit för Kongl. Krigs-kollegii embetsoch tjenstemän bestämdt STOCKHOLM, tryckt hos J. W. Londberg, 18ST, lianko-Utskottets Memorial N:o 55. i IV: O 55. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov. 1857, kl. 2 e. m. Memorial, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de Artikeln af gällande Banko-Reglemente.
så go', mina herrar, var så go'! (Alla slå sig ned Slarfva! Flytta fram det der bordet, Ek! Var vid ett bord midt i rummet). Efter vi nu äro fulltaliga, förklarar jag sammankomsten öppnad. ALMÉN. borgmästarn kan vilja oss så här extra bredvid. LUNDELL. Ska' bli knäfveln så roligt höra, hvad bror posten? Nåå, hvad säga herrarna om artikeln i SandöSUNDIN. Den om stortjufven? LUNDELL (ger honom en förkrossande blick). Stortjufven! Nej, den om nattmössan. Läser inte om så'n strunt. SUNDIN. Jag fick inte se den i går för gumman. QVIDING. det vore bäst läsa upp artikeln högt. Bror har rätt. Se här. LUNDELL. Så mycket förbannadt prat! (Fogligt:) Kanske GRANQVIST (hest och argt). ningen). Läs, herrn. (Lemnar Ek tid Hvar ska' jag börja? EK. Vid jemmerropen, eller lite förr. Förlåt, men hvem har detta skrifvit? Ja, den som bara det visste. (Till Ek:) Nå, EK (läser). LUNDELL. ROSENQVIST. LUNDELL. hur går det? jaså väderleken . Nej, här börjar Korrespondance från Näsvik till Sandöposten den brottsliga notisen. (Läser:) »För öfrigt hvila vi här i Näsvik som vanligt i ostördt lugn. Icke ens de behjertansvärda jemmerropen från det ett så glänsande resultat gifvit edra sällskapsspektakler, ha' förmått att väcka oss ur vår dvala.» QVIDING. brandskadade samhälle, för hvilket ni nyss med Men hvar är nattmössan, då? Vänta bara. Fortsätt nidskriften, Ek. EK (läser). LUNDELL. Anmärkning af Sandöposten. »Att vår lilla grannstad och dess illiterate styresman för är ingen nyhet. Men att en dess egen stads längesedan dragit nattmössan öfver båda öronen, medlem gör ett sådant erkännande, gläder oss, ty det bevisar att sömnsjukan åtminstone inte sammans. drabbat alla. (Viker ihop tidningen).
Och det är endast i egenskap af journalist som en komplett talanglös karl, hr Terrail-Mermeix, väljes till deputerad för Paris ’ 7: de arrondissement, Faubourg S: t Germain, som visserligen är kuskarnes, men också den legitimistiska aristokratiens valkrets. När kung Umberto säger: » Vore jag icke kung, så ville jag vara journalist », finner parisaren detta helt naturligt. Journalist-typen har undergått många förändringar. Tänk på den stora revolutionens första dagar då enatt sagdt alla menniskor voro tidningsmän. Det unga, af encyklopedisteroa och tänkarne redan hänförda slägtet kände sina bojor sprängda. Liksom berusad, drog man frihetens första andedrag, och man kände ett oemotståndligt behof att ge sina öfversvallande känslor uttryck. Alla tankar, man burit på under förtryckets år, skalle nu fram! Ståndens sammankallande föregicks af en svärm af flygskrifter, och de följdes af hela massor af tidningar, bl. a. Camille Desmoulins ' Tribune des Patriotes, Marat9 Ami du Peujdc och Robespierres Dcfenscivr de la Constitution. Parolen var densamma i dem alla: » De store synas oss store, blott derför att vi äro på knä! Kesom oss upp! » Man jublade, man skrek. Man skrek högre, den ene värre än den andre, sansculotten, jakobi-nen och girondisten. Man öfverbjöd hvarandra i bizarra titlar — den enes blad hette » Djefvulens tidning », den andres » De lates tidning »; man fick se publikationer, som hette » Häng mig, men hör på mig! » » Veckans dumheter », » Tag fast tjafvarne! » o. s. v. Och man öfverbjöd hvarandra i kraftuttryck — ja, det gick si långt, att man den 22 januari 1793 överraskade den vid sin upp-konist liksom än i dag si trofait kungliga Gaxette de France med det hädiska utropet. : » Tyrannen är ej mer! » Som sagdt, alla menoiskor gåfvo ut tidningar.
Denna fråga är, jag bekänner det, ytterst vigtig och grannlaga; och jag vill derföre icke här försöka att fälla ett afgörande omdöme derom, huruvida icke äfven i denna sats kan ligga någon sanning, och om icke historien uti en aflägsen framtid skall komma alt anföra de Europeiska staternas nuvar. constitutionelia monarkier såsom blott en öfvergångsformation tilt verkligt republikanska samhällsinrättningar; men jag hemställer, mina Hrr, då man här yttrat sig om republikanska institutioner, huruvida icke redan uti sjelfva det första begreppet af constitutionel monarki, i sjelfva begreppet om en representation, i hvad form den än må tänkas, ligger en republikansk syftning, såvida sjelfva vilkoret för dessa samhällsformer är ett inflytande, som under en eller annan skepnad utgår från 14 H. 44 3/(6 Den xi O c t elier c. m. folket eller de styrda. Jag vill icke yttra mig till besvarande af de vidlyftiga argumenter, sorn här förekommit till bevis för, huru illa det står till i Nordamerika, isynnerhet som föga derom torde behöfva yttras, sedan man å andra sidan sjelf till det mesta vederlagt invändningarna härom genom att nödgas erkänna, att det folket är förmöget, dugligt och i materielt afseende lyckligt. Men jag ber att få öfvergå till några af de anmärkntr, som blifvit gjorda vid grundsatsen af allm. val. Den adle Frih. midtemot har sagt, att det är interessena, icke personerna, som böra representeras. Jag tror, att han deruti har rätt. Men, mina Hrr, hvad är det vi isynnerhet klaga öfver i afseende på vår Representation, om icke just den omständigheten, att utom denna Representation stå så många, stora och mägtiga in toressen, som icke äro representerade, och det största bland alla , folkets interesse? Jag har vid denna riksdag sett en aktad ledamot af Constit.Utsk., som sökt att på en annan väg än genom de allm valen komma till målet, medelst ett fulslag, som skulle hopflicka och sammanjemnka alla de särskilda interessen, som nu måste stadna utanför Representationen: jag menar det förslag, Gr.
Jag tror så, och måste derföre anse det alltid behöfvas en förmedlande makt mellan folket och Konungamakten, som förhindrar de lifliga strider, som emellan dem eljest säkerligen annars uppkomma, och detta angifvethvad en öfre kammares bestämmelse bör vara och hvad jag med en sådans införande menar. I åtskilliga Stater har den öfre kammaren blifvit sammansatt af hvad som kallas det aristocraliska elementet. Tiden för detta element tror jag emedlertid inom Sverige vara förbi; men der linnes dock visserligen ett annat element, som i stället kan användas och som består af alla de mera upplyste och förmögne i landet, lika godt hvilket Ständ do än må tillböra, och som man kan kalla medelclassens element. Och att detta element är fullt qvalificeradt att åtaga sig denna medlande röle mellan folket och Konungamakten, derom är jag fullt öfverlygad, och jag skulle derföre önska, att vid en representationsförändring desamma måtte inrymmas inom den öfre kammaren att der utöfva denna medlande kraft, som f 16 Den 28 Augusti. oundgängligen behöfves. Men då deremot, enligt mitt omdöme, denna sednare helt och hållet fallas i det förslag, som i dag afhandlas, så fruktar jag, alt, om detsamma skulle antagas, alltför stora vådor skola uppstå, icke blott för Konungadömet, utan äfven för en mängd de högre samhällsintressena, som, kanske oförtänkt af folkmakten, likväl genom inneboende instinkt hos densamma att aldrig kunna erhålla nog, skulle steg försteg allt längre drifvas tillbaka inom gränsor, som slutligen blcfvo allt för trånga för någon sjelfständig verksamhet, något helsosamt inflytande. Det är denna hufvudgrund, som jag i korthet velat framställa, som tvingar mig alt i dag rösta emot det förslag, hvars öde af R. o. Ad. snart skall blifva afgjordt. Ilr Ribbing, Bengt, anförde skriftligen: Vid sisth riksdag erkändes och insågs af alla de nuvar. RiksS(:n beliofvet af en reform i nationalrepresentationen, passande efter den framskridande civilisationen och grunderna för allmän rätt.
615 den afser en utvidgad religions-frihet, ej kunna bifallas, dels ock att de af Herr Biskop Thomander, Herr Prosten Ljunggren och Herr Prosten Almqvist, under förutsättning af en sådan utvidgning, väckta förslag förfalla; återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Utskottets under Litt. A. och B. afgifna förslag, samt blef förevarande Betänkande i öfrigt bifallet med den förändring, att i förslaget Litt. D., orden: ”samt derest flere så önska, skriftermål med dem förrättas och Herrans Nattvard dem tilldelas”, utbyttes emot orden: ”samt derest sä önskas, skriftermål förrättas och Herrans Nattvard utdelas.'1’' Ben 4 November. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 21 och 28 sisllidne Oktober på bordet lagda Betänkande N:o 47, i anledning af väckt motion om stiftande af lag, angående allmänt kyrkomöte. Frän Högt. Preste-Sländet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskollets Betänkande N:o 47, i anledning af väckt motion om stiftande af lag, an gående allmänt kyrkomöte. Frän Välloft. Borgare-Stdndet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande N:o 47, i anledning af väckt motion om stiftande af lag, angående allmänt kyrkomöte; hvilket Betänkande återremitterades.
69. 13,430,019: 6 6 inom Jemtland g lån : — 42 — Transport: 10.323,393: 69. 13,430,019: 6. för utdikningen af myrer vid Waplanda, Ökne och Smedågens byar inom Näskotts socken, a 3,440 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna, 4,376: 21. 4.376: 21. » dito af myrer vid Näsets, Grälsgårds, Jönsgårds, Gärdes, Bergets, Wallås och Risselås byar inom Ströms socken, å 7,000 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 4 procents ränta, 7,000: — 7,000: — inom Westerbottens län: för utdikningen af Svartberysoch Nybruks-rnyrerna i Säfvars socken, å 2,250 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna, 1.912: 38. ! ,799: 88. » sänkningen af Degersjön och Lillsjön i Nysätra socken, ä 2,700 R:dr, emot ärlig återbetalning af 5 procent, med beräkning af 3 procents ränta, 1,885: 48. 1,807: 52. » dito af Kroksjön i Bygdea socken, ä 2,520 R:dr: återbetalas jemte kronoutskylderna, 2.726: 60. 2,525: » utdikningen af Qvarnmyren. Atjålsmyren och Tat tarsmoran pä Tvåråmarks bys ego-område i Säfvars socken, ä 750 R:dr; dito dito, 871: 48. 811: 48. » utdikningsarbete vid Byske by inom Skellefteä socken, ä 3,440