Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detsamma borde äfven stadgas, derest Ridderskapets och Adelns egen personal fordrade upptagande af alla platser. Den rättighet, att förklara ett plenum slutet, som innefattas i 2 och 3 §§. af det föreslagna reglementet, synes ej lemna rum till en så vidsträckt återkallelse, utan inskränker sig till inställelse för tillfället och dagen af det allmänheten medgifne tillträdet; en inställelse, som ej ens får vara följd af hela Ståndets beslut. Då farhågor för framtiden hos många Ridderskapets och Adelns Ledamöter väckt betänkligheter, synes, för att lugna dem och bereda ett önskadt resultat, all möjlig våda böra förebyggas, hvilket vinnes, då ett fullständigt correctif ligger i sjelfva stadgandet. Utskottet har tillagt 3:ne förenade Ledamöter af Ridderskapet och Adeln myndigheten, alt aflägsna åhörare, utan att ens skäl dertill behöfva uppgifvas. Jag fruktar, att en sådan rättighet, af missnöje till anstalten eller af kitslighet, möjligen skulle kunna leda till chican, för hvilken en bildad allmänhet ej ville blottställa sig. Om en sådan rättighet öfverlemnas åt LandtMarskalken ensam, såsom ägande Ståndets högsta förtroende och ledare af ordningen inom Huset, så kunna på ena sidan missbruk ej befaras, och på den andra Ståndets Den r 5 J a n u a r i i 121 fördel och värdighet lika myckel vara bcvarade, hälst om hvarje medlem tillägges rätt att proponeaa LandtMarskalken otnförmältc åtgärd, ehuru det endast skulle af honom hero att dervid fästa afseende eiler icke. Måhända vore ej ur vägen att uti reglementet infördes de Policeanslaller, som kommo att begagnas. Således torde böra omnämnas, att poster eller vakter skulle placeras inom läktaren, utan hvilkas intyg svårligen lärer kunna urskiljas, hvilken den varit, som begålt sådan förseelse, att dess utvisning deraf skulle blifva en påföljd; ty cn inquisitorisk undersökning bland åhörarne, der ingen lärer vilja uppträda såsom anklagare, måste ej kunna sättas i fråga.
Danviks hospitals tillgångar, hufvudsakligen bestående af oförytterliga jordegendomar, icke vore på långt när tillräckliga för en dylik utgift och med mera skäl borde tagas i anspråk för den nya inrättningens framlida underhåll, hemställde Ofverståthållare-embetet i underdånighet, det E. K. M:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att dels för anläggande å lägenheterna Conradsberg och Hedvigsberg af en ändamålsenlig och mot tidens fordringar svarande inrättning af nu ifrågavarande slag anvisa ett anslag af minst 300,000 R:dr, att under vederbörlig disposition och redovisning utgå under loppet af 4 år, med 75,000 R:dr årligen, dels medgifva att från kronolägenheten Marieberg finge afsöndras och till den ifrågasatta kur-anstalten afstås de, på sätt ofvan berördt är, behojfliga egor. Efter nådigt öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt och bemsläldt, har E. K. M:t, hvad först angick den af Ofverståthållare-embetet föreslagna hospitalsanläggning vid hufvudstaden, förklarat alt, enär den vid Danviken befintliga dårhusinrättning icke i någon mån motsvarade det med en dylik inrättning afsedda ändamål och, till följd af den otjenliga lokalen, icke heller lemnade tillfälle till utvidgning och förbättring-, samt det af Rikets sednast församlade Ständer framställda förslag att, genom tillbyggnad vid hospitalet i Upsala, derstädes bereda rsum för patienter jemväl från Stockholm, enligt hvad vederbörande upplyst, icke kunde till verkställighet befordras, K K.
Äfven detta synes mig vara ett skäl till för 5-procents-systemet, ty de lån äro att föredraga, hvilka äro funderade på afbetalning. Det andra slaget bildar en evinnerlig skuld. Man har äfven yttrat, att för öprocentsobligationerne skulle behöfva lånas fond till räntan och amortissement. Något sådant förslag har ej blifvit väckt och skulle vara högst orimligt, och jag har ej förr hört det yttras af någon. Således är detta blott framställdt, för att väcka farhåga för systemet, men då man besinnar, att en viss summa af Statens tillgångar nödvändigt skall afsättas för räntan och afbetalningen, så måste den idéen förfalla. I öfrigt är redan i detta ämne för mycket på alla sidor yttradt, för att jag längre skulle vilja trötta Ridderskapet och Adeln, hvarföre jag anhåller att vi må få företaga voteringen, och att i contrapropositionen måtte införas, att desse 5-procents - Den I* September f, m, 541 obligationer skola utgifva® på minst j5 och högst 25 år; ty jag’tror ej att de kunna med fördel utgifvas på kortare tid. Bifalles det ejt anhåller jag, att vi må få särskildt discutera den frågan. Grefve von Schwerin'. Jag har mången gång hört sågas, att alla åtgärder i financerne böra från principer utgå. Jag befarar, att man hår glömt principen, och att man gifvit sedlarne namn innan man kommit öfverens om af hvilken natur de skola vara. 5-procentssedlar åro råntebårande papper, betalbare å vista. Man kunde kanske med sådane vilkor få lån för 2 procent. De andra obligationerne åro åter betalbare mot vissa vilkor, hvilka bestämmas af sedel-utgifvaren. Antingen åro de ställde på viss tid af ungefär 10 år, eller på halft års uppsägning, Ej eller der år det egentligen procenten som år i fråga; den kan vara 4, 5 eller 6 procent. Den som gifver ut sedeln bjuder den minsta möjliga ränta han kan få penningar för. Jag tror då att båda systemerne kunde begagnas.
Brottmäls-Lag, ny, om fastställande af vissa grunder för den om införande af Edsvuren Nämnd ellei Jury . Brudgafve-fanden, anmärkningar dervid Brummer, anm. mot dess enti. från Prot. Secret. tjenst. Bränvins-bräniting, äng. Förordning om vilkoren dervid Återremiss i ämnet Jemknings-Förslag och Vot. Propositioner Förstärkt Stats-Utskotts beslut Se vidare Exped. Utsk. Mern. N:ris 3g8, 417 -#rdniu7jj-exporterandc, och premier derför 81 ^ I uorjisodojj Samling. Afdelning. Bandet. Häftet. Pagina. Betänkandets. Riks-Ståndens Beslut. Underd. Skrifvelse. RiksdagsBeslut. N:o Ridd. 0. A. Prestestånd. BorgareSt. Bondestånd. Bränvins införande i Stockholm och Götheborg, afgift derå — äng. tilltal för öfvcrproduction deraf Bränvin, om förhud mot dess tillverkande af Spanmål . — ang. undersökning om dess skadlighet af Potatoes &c. — Rcglementariska föreskrifter om skatts utgörande derför efter tillverkningen Ätcrremiss . Bränvinsbränning, rörande föreskrifters oföränderlighet, vig ten dera f Bränvinsdistillering, om rättigheten dertill i Stockholm vilkoren dervid i allmänhet (se Bränv bränning) — minutering, afgift derå Buldan-, Helsinge, om dess stämplande Aterrcmiss .. Burskap, om uppsägning deraf för medellöse Borgersman By-Ordning, om upphäfvande af en sådan i Upsala Län Byggnadshjelp, om lindring i dess utgörande . Aterrcmiss i ämnet Byggnader, Allm., angående deltagande deri (se Allmänna Byggn-). Byggnader och Reparationer i Stockholm, anslag dertill Aterremiss i ämnet |N:o s i Landsorternc Aterrcmiss härom Bysättning, om ändring i stadganden derom Aterremiss Bytes-brist, om eftergift af Kronans fordringar hos enskilte derför
Anslag i sådant fall skulle bibehållas vid nuvarande belopp; yrkande Anders Danielsson, att, i händelse Utskottet icke gillar nämnde förslag, hela reparationen måtte till annan tid utsättas, då StatsVerkets så kallade tillgångar lättare kunna af de skattdragande anskaffas; Och är af merbemälte Riksdagsfullmäktig sluteligen hemstäldt, att R. St:r vid detta tillfälle böra i underd. meddela deras beslut, att hädanefter dylika företag icke medelst Lån böra utfö - Betänka tide ii, N:o a5r. 237 ras, enär följden af det öfverklagade systemets införande mäste blifva, att efter det de skattdragande fält på sig fördela de tunga bördorne af öfvertlödiga dagliga StatsUtgifter, tagas äfven i Låneväg enskillé och Allmänna Verks tillgångar, till bestridande af Statens tillfälliga utgifter, hvarigenom, sedan de som skatta , icke längre kunna betala den som lånat, alla skulle finna sig narrade och bedragne. Utskottet som, på sätt det återremitterade Belänkandet innehåller, vid bedömandet af denna fråga tagit kännedom af alla ämnet rörande Handlingar, har vid öfvervägande af hvad sålunda anmärkt blifvit, destomindre funnit sig äga anledning att frånträda dess förra hemställan, sorn R. H. Sttrs bifall dertill icke förorsakar den af Hr Grefve Gyllenborg och Riksdagsfullmäktigen Anders Danielsson befarade skuldsättning och StatsVerkets deraf uppkommande obestånd, enär dels nu befintelige Öfverskott å StatsVerkets inkomster lemnar tillgång för bestridandet af den för ändamålet föreslagne utgift eller 120,000 R:dr, och något serskildt SlatsAnslag således icke beliöfver anvisas, samt dels till godtgörande af den derutöfver erforderliga kostnaden för arbetets fullbordande, hvarken K. M:t i Nåder äskat eller Utskottet föreslagit något annat Statsbidrag än af det på RiksStat för Slottsbyggnaden redan uppförde Anslag. Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o i5o, ang:de RiksStalens Nionde HufvudTitel.
Gud g i k e oss till lycka och Iite oss med hugnad f9 bo har tillsaminks i m h g a goda ar, sitt heliga namn till ära och oss b i d a till titiidig och evig viilfird! Den 14 kom m. h. far och siyhiii&gt;r hit till oss, och drogo Iiadnn den 16, och dc11 2 2 ilrogo vi f r h SStunn. Gud hjelpe oss viil med all hugnad dit igen! Den 23 koninio vi till Stockholm, ocli d9 var redan skeppet borto. till Dalarön, med hrilket vi sklille till Tyskland. Miii h. f. ville inte gerna, att jag skulle draga ut med min man, och nar fag märkte det, begynte jag till att grata s9 bitterlig, nYr vi ko~iinio hem och sade i t inin nian, att jag aldrig tror, att han s9 litet Ii3ller sin lofren, som han lofvade b9de förut och iiar jag om morgonen fikst koin till hononi, att jag aldrig skulle blifva efter hoiiom, der möjeligt vore, och nu hr det r31 möjligt, ntt jag kan följa honom. Der I Ynteligeii lemnaden mig hciiiina, så m911 I frörsakra Er på. att I aldrig fin sc mig lefvandcs igen iitaii död, dcrfurc inin herre och karaste, l i t iiiig f i följa dig, I r \ nnn Possc f. 1621, g. i648 ned rikrrldet och presidenten Johan Gyllenrljerni, i 1690. 140 sa langc jag kan, Tör Chid vet, huru länge vi lefva! Da sade han: inin allra käraste: grat inte s i mycket, du skall IS följa mig, och har jag inte tankt till att lemna dig hemma allena. Sag din egen mening, da du kommer till h. f.!
M 94, i anledning af väckt motion om en ny lag, rörande vattenrätten. Bifölls. JVs 99, i anledning af väckt motion oro upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af socken-magasiner, samt öfverlemnande åt kornmunalstyrelserna att öfver samma magasiner förfoga. Bifölls, med den ändring, att slutorden i Utskottets förslag: »samt räntan deraf fortfarande användes till samma ändamål, hvartill afkaslningen från magasinet hittills utgått» utbyttes emot orden: »samt en tillräcklig del af den influtna räntan fortfarande användes till samma ändamål, hvartill afkaslningen från magasinet ursprungligen varit bestämd». M 96, i anledning af väckt motion om lämpligare fördelning emellan socknar inom samma pastorat af den återvunna helgonskylden. Bifölls. Från Vallo fl. Borgare-Stdndel. S. D. Upplästes två hos Rikets Ständers, enligt 63 § Riksdags-ordningen, utsedde Herrar Elektorer den 31 sistlidne Januari hållna Protokoll, det ena öfver val af Rikets Ständers Justitie-ombudsman och det andra öfver val af hans Suppleant; af hvilka protokoll inhemtades: att nuvarande Justitie-ombudsmannen, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Herr Nils August Fröman, var vald till Justitie om - Prot.-Utdrag den 4 Februari 1803. 209 Ombudsman, och att Herr Expeditions-chefen, Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden Arendt Dreijer blifvit utsedd till Justitie-Ombudsmannens Suppleant. Ståndet beslöt underrättelse om dessa val till Expeditions-Utskottet med anmodan att uppsätta förslag till dels förordnanden för de valde och dels underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anmälan om valen. S. D. Sedan Herr Ljungberg, sora inom Borgare-Ståndet väckt motion (JV2 159) angående Upsala universitets förläggande till hufvudstaden m. m., hvilken motion blifvit lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, denna dag återkallat den del af samma motion, som innefattar begäran att Rikets
Rtmt R:dr » likkistan . ” 'Sikrummets ornerande .. •o Riddarholmskyrkans inredning och ornerande ” gångbroar och desammas beklädnad . ■» honorarier och gratifikationer y> militär-kostnader 1,335: 72. 5,070: 19. 8^330: 71. 37,9 17: 24. 3.932: 26. 13.777: 37. 14.000: 84. Proposition N:o lii. Transport 84.364: 33. för sorgkläder in natura 27,983: 11, „ .sorgklädes-penn ingar 10,080: — , minnespenningar 7.161: „ inställda skådespel, ersättning ill Kongl. Theater-direktionen . 8.000: — „ diverse andra behof 9,216: 18. tillsammans 1 46,804: 62, hvaraf voro genom försäljning af öfverblifna materialier m. m. godtgjorda 1,330: 87. och således återstod en kostnad af R:mt R:dr 145,473: 75; varande det belopp, 4,526 R:dr 25 öre, hvarmed nyssnämnde kostnadssumma understigit de för ändamålet, genom Kongl. Brefven den 15 Juli och den 11 November 1859, anvisade förskottsmedel 150,000 R:dr, till Kongl. Ränte-kainmaren äterlemnadt. 2: o En af Utrikes-deparfementets Kanteral-afdelning den 21 nästlidne Februari aflemnad uppgift å de af Tredje Hufvudtitelns anslag förskottsvis bestridda kostnaderna fiir de beskickningar, som till åtskilliga främmande flof algått för att tillkännagifva Hans Majit Konung Oscars frånfälle.
Staten den största inkomst.” ”Detta hade jag trott vara det mål, som i en bränvins-förordning borde efterslräfvas, för alt bygga den på sunda och orubbliga grunder, hvarigenom denna rörelse en gång kunde upphöra att vara ett experimentalfält för hvarje ny Ständernas sammankomst.” ”Efter min öfvertygelse, som mäste vara felaktig, då den ej i det ringaste förmått göra sig gällande inom de förenade Utskotten, kan detta mål blott vinnas genom den grundprincips antagande, att bränvins-bränningen må behandlas i likhet med all annan laglig rörelse, och njuta lika skydd inför lagen med den, det vill säga jriliet emot skatt.” ”Såsom princip derföre tror jag således, att den bör vara fri för hvarje Svensk man, så i stad som å land, att utöfvas med hvad apparat, huru stor pannerymd och på huru lång tid af året han sjelf uppgifver sig för, blott han vid uppgiften dertill erlägger den derföre fastställda skatten.” ”Hvad denna beskattning beträffar, har jag trott, att bränvins-bränning ined mindre än 20 kannors enkel panna, utan mäskvärmare, samt för en inskränkt tid af högst 6 månader, borde beskattas efter pannerymdj såsom lindrigare, och som ett emot fabriks-bränningen nödigt skydd, som är behöfligt för husbehofs-brännaren, åtminstone till dess allmogen, genom ett förändradt hushålluings-sätt, småningom hinner göra sig oberoende af denna näring.” ”Ali annan bränvins-bränning borde skatta efter hvad det till bränvins-bränning uppgifne apparatet anses möjligen kunna tillverka på den uppgifna tiden, med en viss afgift per tillverkad kanna.” ”Härtill skulle en tariff upprättas af Kongl. Vetenskaps-Academien, i förening med någre tillkallade erfarne bränvins-brännare.” ”Sjelfva beloppet för beskattningen med flere andra mindre bufvudsakliga punkter tror jag mig ej här böra vidröra, såsom mera börande till det reglementariska.” 22 Bevilln. och Oecön.-Ulsk. Betänkande JT.-O 5.'
M. kunde finna lämpligt, tilläggas ersättning för det actorats-arfvode, motsvarande 12 proc. å meranämnde 41,263 R:dr 31 sk. 4 r:st b:ko, som i ofvanberörde måtto, utan något mitt vållande, för mig gått förloradt. Men oaktadt K. Kammar-R:n uti afgifvet underd. utlåt., på grunder, hvilkas riktighet af ingen torde med framgång kunna jäfvas och under anförande af flera praejudicater i likartade fall som detta, tillstyrkte Nådigt bifall till min underd. ansökning med hemställan derjemte, att, för den händelse användbara medel för ersättningen saknades, K. M. i Nåder täcktes till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig propos. i ämnet, har K. M. likväl genom Nåd. bref till Kammar-R:n af d. 22 nästl. April, samma ansökning afslagit. För mig återstår således ej annan utväg än att, med begagnande af min riksdagsmannarätt, sjelf vända mig till R. St:r för vinnande af den i lag grundade ersättning, hvarom jag hos Regeringsmakten förgäfves anhållit. Då K. M:s bref icke innehåller något enda skäl för det gifna afslaget, kan jag naturligtvis icke ega någon tillförlitlig kännedom om de grunder, hvarpå detsamma hvilar. — Men K. Statskont. haf, — efter Kammar-R:n, blifvit hördt i frågan. — Det har i sitt underd. utlåt, sökt gendrifva de skäl, som af K. KammarR:n för sin underd. tillstyrkan blifvit andragne, samt kommit till det resultat, att någon laglig rätt för mig till den sökte ersättningen icke förefanns, utan att endast billigheten möjligen kunde bjuda, att tilldela mig en sådan. — .lag bör således med någorlunda visshet kunna antaga, att det varit de af K. Statskont. anförde skäl, som verkat till den utgång ansökningen fått röna; toen 14 to ecem b er. m och beskaffenheten af dessa skäl krafvel' fördenskull vid detta tillfälle, från min sida, en närmare undersökning. K.
Den i Martil. 11 vara; men nu åro fördelarne af tractaten med Finland, endast på detta lands sida, sedan Finnarne vål påföra oss deras varor, men nästan alldeles upphört, att hår upphandla några af våra. Jag vet ej då, hvarföre man icke skulle kunna yttra den begäran, att når en gång tractaten med Finland upphörer, densammas förnyande icke må komma i fråga; och jag vet ej hvarföre, då skadligheten af denna tractat synes vara så allmänt medgifven, national-rösten i detta fall ej skulle varda hörd. Hvad åter beträffar Grefve Löwenhjelms yttrande om mitt förslag i afseende på fångars transporterande; får jag blott anmärka, det Herr Grefven misstagit sig, angående det uppgifna miltalet; ty jag har ej nämnt något visst miltal; men jag har trott en dubbel fördel kunna genom det af mig uppgifne forslingssättet vinnas, nemligen att en person kunde fora flere gående, hvarigenom transporternes antal och kostnader för forslingen minskades. Grefve Lowenhjelm'. Jag skulle tro, eller rättare sagt, jag år säker på att Friherre Wrangel misstagit sig om min mening. Det kunde ^aldrig vara min afsigt att stämpla hans motion såsom olämplig, eller hans rätt att göra den, såsom obehörig. Jag har blott velat meddela en upplysning i frågan huruvida handelstractater med främmande länder, i allmänhet åro så skadliga. Hvad den med Finnland särskilt vidkommer, år den grundad på de inre och yttre förhållanden, hvari Sverige stod vid den tidpunkt, då tractaten afslöts, och jag år öfverty - 12 Den i Martii, gad att densamma ingalunda för detta rike varit menlig. Om Finska innebyggare haft rättig? - bet att hår införa deras lands producter, så har Sverige å andra sidan ågt deremot svarande förmåner i tillåtelsen, ibland annat, atl i Finnland afyttra Svenska Manufacturvaror, och måhända skulle både Stockholm och Westervik med flere städer, som idkat handel på Finland, lida ganska stor skada, om denna handel upphörde.
Men i så fall far inan också, erfara, att kristendomen ar varldsöfvervinnelse, att » tron p&amp; Kristus 8.r en lifvets och utvecklingem makt .. och att det icke finns en gren af mänsklig kultur. som icke genom hans inflytande kan riktas och förädlas. Det är denna gudsförtröstan, grundad p&amp; detta personliga inflytande, som vi kalla, 7xkte~zdonz. " Mången tycker kanske, att detta ar alltför enkelt och vanligt. Den förnyas så ofta i våra dagar, den gmdn historien om Naaman, den spetiilske, som blef &amp; lagd att bada 7 gånger i Jordan och förargad utbrast: » äro icke de floder vid Damaskus bättre an alla vatten i Israel?)) - %&amp;o icke de positivistiska, agnostiska, teosofiska mastarne betydligt d jupsinnigare och tidsenligare an Kristus D, si@ vår tids)), ' mä,nniskor. Om de verkligen på allvar vilja söka efter svar, så saknas numera icke tillgång till dylika. Bland annat erbjudes i dr Pehrs nyutgifna småskrifter)) I religiösa och kyrkliga, fragorr för den intresserade lekmannen en fram.- stallning af Kristi enkla evangelium, betydligt vardefullare för en protestantisk vesterlanding &amp; n vissa af Tolstois jamförelsevis ytliga arbeten. i hithörande frågor. Till de bättre bland nyutkomna böcker på detta område hör också den lilla bok,. hvars titel utgör öfverskrift till denna uppsats. Att boken tycks ha kommit som vatten i törstig jordmån, bevisas icke blott af de .l2 upplagor, den upplefvat i sitt hemland, utan a n m rner daraf, att i vårt lilla land dess första upplaga (2,000 ex.) på en månad blifvit utsåld. Författaren, som aInnu icke velat framträda med sitt namn inför offentligheten, innehar en jämförelsevis oansenlig ställning såsom lmdtprest i Baden, men ä r patagligen en mångsidigt bildad man med eii viss tankeslcarpa och med vaken blick för lifvets förhållaiiden.
Maj:t fann frågan om bestämmande af en viss minimivigt å afradsgild spanmål, äfvensom den om ökad lindring i sädesskalten, då den utgöres i liad eller torkad spanmål, för det närvarande hafva förfallit, i följd af hvad Rikets Ständer i ämnet yttrat, och förordnade: att i de årliga Markegångstaxorne för hvarje Län må bestämdt utsättas, att endast väl rensad och strid säd anses såsom levereringsgild till Kronan och Räntetagare; att allmänheten må på enahanda sätt uti Markegångstaxorne erinras om det i äldre Författningar fastställda afdrag af 4 lösa kappar på tunnan, då liad eller torkad ränte - Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. tS40. 81 siicl af räntegifvare levereras, med det tillägg, alt enahanda förhållande äger ruin vid utlevereringar för Kronans räkning, saint slutligen'att det medgifva förändrade stadgandet, rörande vilkoren för försäljning af räntesäd och hästvacance-spanmål, som för Statsverkets årliga behof ej erfordras-, må vederbörande lill rättelse i Kader meddelas. 66:0 i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om fortfarande anslag till Ull-Diskont-fondens förstärkning samt Ullkulturens och Ullproduktionens befrämjande. 1834 den *5 November i underdånighet anmäld. Rikets Ständers beslut Kommers-Kollegium meddelad t , till egen och vederbörandes underdåniga efterrättelse. 67:o angående den vid innevarande Riksdag verkställda Revision af de under Kommers-Kollegium ställda fonder och medel. i834 den i5 November i underdånighet anmäld; laggd till handlingarne. G8:o i anledning af väckt fråga om rättighet för städerncs Embetsoch Tjenstemän att deltaga i Civil-Stalens pensions-inrättning. 1834 den 22 November i underdånighet anmäld. Direktionens för Civil-Statens Pensions-inrättning underdåniga utlåtande infordradt. Sedan ej mindre omförmälde Direktion än äfven Fullmäktige för Civil-Statens
Del» Den 8 December. 5Z7 Den tckning Eders Kongs. Marst i väder behaget göra, om de flere länder i Europa, hwilka möjligen ffulie kunna komma i fraga, för att kill f. d. Konungens och Dest Höga Famillcs wistclse ort utses, har fullkomlig-!, stadgat UtstoltekS underdäniga tillstyr» tande, akt Sweiiz är det land: som i afseende pä dest läge och styrelse är dck lämpligaste för oswannämnde ändamäl; Och Utskottet anser flg böra, i afseende pä den andra fragan i underdånighet anhälla, det täcktes Eder Kongl. Majit, sä styudesamt som möjligen ste kan med Kejsar Napoleon öpna en särstild underhand» ling för alt genom Dest bemedling utwerka bifall af Regeringen i Schweitz, att s. d. Konungen 6u;rak stolpk Dest Gemäl och Barn inäga med fullkomlig säkerhet inom berörde Land fa wistas; Och ehuru Utskottet, i den förmodan akt Kejsar ddapoleons swar bliswer enligt med Eder MajitS och Utstottets önstan, nogsamt ruser augelägcnheken deraf att all möjlig stynd» samhet iaktrages kill befordran af f d. Konungens flylkning ifrån Swerige, tror likwäl Ucstotcet ett för» signal afseende pa Rikets säkerhet fordra, akt tiden för denna flyttning föregås af en önstad fred; hwarsöre ock Ukstomr för Dest del är as den underdäniga ranka, akt sa snart genom Eder MajttS wisa omsorg R'.ket har erhållit fred, äkminsioue med twanne Dest mägtigaste Fiender, riden är inne för Hans Majus f. d. Konung 6ulisk /ä6olps><;) D'st GemalS och Borns flyttning kill den utrikes ort, som för Dem bluwit bestämd. De särskilda underdäuiga tankar, som i afseende pä styndsamhelen af s. d.