Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rydö jernbruk blifvit åter nedlagdt bedrifves icke inom Länet någon bergsrörelse. De i förra berättelsen omnämnde stenbrott inom Wapnö och Harplinge socknar bearbetas ännu i den man, beställningar från andra orter kunna dertill föranleda, det ena året mer, det andra mindre, och arbetsförtjensten dervid är derföre mycket osäker och föränderlig. § 4. Fabriker och Miåsärin«fai\ De hufvudsakligaste fabriker inom Länet äro: l:o Annestorps mekaniska bomullsspinneri som, beläget i Lindome socken af Fjäre fögderi, år 1850 sysselsatte 190 personer och hvars tillverkning är uppgifven lill 666,887 U. och ett värde af 343,417 R:dr 32 sk. Banko. 2:o Fabrikören och Riddaren J. R. Wallbergs klädesfabrik, som under år 1850 flyttats från staden till den på stadens grund invid Nissa-ån belägna så kallade Slottsmöllan, hvarest stora och prydliga byggnader blifvit uppförda till bedrifvande medelst vattenkraft såväl af klädesfabriken som af ett större qvarnverk; så att denna fabrik nu lärer vara en bland de större i riket. År 1850 sysselsattes vid fabriken 149 personer oell tillverkningsvärdet af alla slags kläden, doffel, filtar, yllefoder och boj bestigande sig till 69,100 alnar är för samma år uppgifvet till 182,111 R:dr Banko. 3:o Stjernarps och Marbäcks pappersbruk, belägna det förra i Tönnersjö, och det sednare i Snöstorps socken af Laholms fögderi, drifvas fortfarande i mindre skala, och sysselsätta tillsammans endast åtta personer. Värdet af tillverkningen å båda bruken är uppgifvet endast lill 3,300 R:dr Banko. 4:o Tegelbruk. Utom de förut befintliga sex bruken, bar Fabrikören och Riddaren Wallberg anlagt ett sådant vid Slottsmöllan, mil från Halmstad, hvilket uteslutande bedrifves med stenkol.
Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets sedan 1817 och 1818 årens Riksdag hvilande, samt den 3 dennes på bordet lagde förslag till ändring uti nedannämnde paragrapher af Riksdagsordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt antaga de af Utskottet tillstyrkte ändringar uti 3 och 4 mora. af i4, 1 och 6 punkterne af 29, 5 punkten af 44, 57, 6r, 62, 3 punkten af 63 och 2 punkten af 65 paragrapherne, samt första alternativet af de utaf 38 paragraphen framställde nya redactioner; hvarjemte Ridderskapet biföll, att på sätt ConstitutionsUtskottet föreslagit, följande paragrapher af Riksdagsordningen må fördelas uti numererade moment, nemligen: 11 §. uti tvenne, i4 §. uti fem, 17 §. uti tvenne, 23 §• uti trenne, 24 §. uti tvenne, 27 §. uti tvenne, 29 §. uti trenne, 5o §. uti trenne, 5i §. uti tvenne, 33 § uti tvenne, 34 §. uti tvenne, 36 §. uti fyra, 37 §. uti tvenne, 44 §. uti trenne $2° Den 22 April e. mi '4g §. uti frenne, 67 §; uti tvenne, 63 §, uti fyra, och 70 §. uti tvenne moment; hvaremot Utskottets förslag till förändrad redaction af 7 punkten i 29 §. af Ridderskapet och Adeln ogillades. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 5 dennes under N:o 90 afgifne, och den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande och förslag i fråga om aflöningen för Riks-Siåndens och deras UtskottsSecreterare, Canzlier och Vakt-betjening; blef samma Utlåtande, i anledning af de utaf åt. skillige Ledamöter dervid gjorda anmärkningar till StatsUtskottet återremitteradt.
Skall en af Gäldenären sjelf nyfl besluten rabatt, stall det osäkra bade i förmagan och willjan at brådstört utgöra kckillloner i ny Skatt, stall det twifwelaktiga i twängslagarnas werkan mycket bidraga antingen at i rörelsen qwarhälla de utgifna sedlarna, eller at wäcka dems Jnnehafwares omtanka, at skyndsamt anlita realikations konäen innan den ännu blifwit uttömd? Hrr man med mognad klokhet walt sin tid, dä man beslutat, at efter twa nysi'förflutna misiwärt-är, och dä de flesta näringar arv i werkeligt aftagande, inom en gansta inskränkt tiderymd, och utan allt wikkor af desia aftynande Näringars äterkomna förmäl ga, uttwinga de Milstoner i redbar^eter, hwarmstz, man tror sig pa en gäng kunna lihuiäeiL hela RiksSkulden? Tycker man sig pä alfvare riktigt,upfylla sina förbindelser til den inländska Fordrings-Ägaren, nar man af de twä tredjedelarna af hans ostridiga fordran afdragcr 4:del, och nar den återstående -^rveln li^ui6sra8 med et mynt, som redan i sin födsel gär med Arbets rabatt, och tillika har den egenskapen, ak kunna falla wida under det warde, svin atcrstär sedan denna sjettedel deraf blifwit afdragcn. Hrr man icke, wid detta sätt at luiuickera en inländst Riksskuld, något oblygt förgätit, allenast at rättwisan bör jamnlikt utöfwas mot bäde den rika och den fattiga, utan äfwen, at dnr nrindre förmonligt lättade Samhälls - ledamotens wa ''rd, bör derjämte med werkelig ömhet wardås? Och har man kunnat sa alldeles förgäta, at Riksgäldsmynt, i allmänhet icke finnes tecknadt i Skuldsedlarna til penningemannen och icke ligger i den Rikas gömmo , utan har i sednare tider nästan exclullvt utgjort de mindre förmögna Samhälls-Llastsruas egendom?
Ty hvarje menniskas själ är en hel andeverld i smått, eller ett eget sammandrag af den stora andliga verlden, till hvilken hon fördenskull ej kan annat än stå i det nogaste motsvarighets-förhållande; och äfvenså är hvarje menniskas kropp en hel naturverld i smått, ett eget sammandrag af den stora naturliga, hvilken denna lilla således måste lika noga motsvara: hvadan tydligtvis följer, att likasom den lilla naturverld, som är menniskans kropp, ämnats att på det nogaste motsvara den lilla andeverld, som är menniskans själ, så måste ock i allmänhet den stora naturverlden vara en så noggrann motsvarighet af den stora andeverlden, att ingenting kan förekomma i den förra, som icke jemväl förekommer i den sistnämnda, – men här såsom andligt, eller med en form, der väsendet genast uttalar sig för åskådningen med fullkomlig renhet. Det är i anledning häraf, som t. ex. vattnet, det speglande, öfverhufvud betecknar sanning (och således ”källa med lefvande vatten” Ordets eviga sanning); växter och träd sådana egenskaper och verksamheter, som tillhöra förståndet; djur deremot sådana, som tillhöra begären och viljan; krälande djur, sinnliga välluster (och i spetsen för dem Ormen, såsom betecknande sinnlighetens egna art af klokhet och vetenskap); sol, kärlek; måne, tro; stjernor, de klara kunskaperna om kärlek och tro; klippa, tron i sin fasthet; eld, kärleken – vare sig god eller ond – i makten af sin inflytelse; guld, silfver och koppar kärlekens trenne gracier af himmelsk, andlig och naturlig; mat, det andliga lifvets näringsmedel; o. s. v. Visserligen är en skarp åtskillnad mellan tingen i den rena andeverlden, och i vår ännu blott halft andliga naturverld. Men skillnaden är dock endast den, att allt i den förra genast synes vara hvad det är, och ej i något afseende är annat än hvad det synes; hvaremot den sednare är så beskaffad, att tecknet har der ett visst slags oafhängighet af det betecknade; – en oafhängighet, som dock utgör just det i de naturliga tingen oväsendtliga, timliga, förgängliga.
Uti förevande fall är Presterskapet den klass af samhällsmedlemmar, som i första rummet skall ställa sig lagens stadgande om giftomannarätten lill efterrättelse, och att delta stånd funnit lagen i berörde hänseende ej tillräckligt tydlig och bestämd, synes deraf, att frågan om dess förändring blifvit så väl vid denna som föregående Riksdag bragt ä bane af medlemmar utaf TresteSt. samt att detta Riksstånd genom sin behandling af Utsk:s nu förevande Betänk, visat sig fästa stor vigt vid frågans lyckliga lösning. Tvister om giftomannarätt fullföljas icke till Öfverdomstolarne, hvilket kommer sig deraf, alt denna rätts utöfning icke medförer någon egentlig förmån, och man bör således icke förundra sig deröfver, alt ledamöter af dessa domstolar icke ega kännedom om de svårigheter, som vid lagens tillämpning upstå. Ett annat förhållande eger rum vid Underdomstolarna, i synnerhet uti släderne, der det finnes en mängd ogifta qvinnor, som antingen äro långt skiljda från sin slägt eller icke hafva några slägtingar. Jag har ofta, vid beredningen af ogifta qvinnors underd. ansökningar till K. M. om att blifva myndiga, varit i tillfälle att erfara, att det finnes en mängd sådana qvinnor hvilkas föräldrar äro döda, som icke hafva några slägtingar och för hvilka några förmyndare ej blifvit förordnade. Det är just för sådana fall, som den nuvande lagen om giftomannarätt ej innehåller något bestämdt stadgande, och att bristen deraf medför olägenheter, synes äfven deraf att RorgarcSt., hvars flesta ledamöter sitta i städerncs domstolar, har godkänt den föreslagna lagförändringen. Det saknas i den gamla lagen föreskrift, huru man skall förhålla sig, då giftoman icke finnes: den bestämmer endast, den som är rätt giftoman och huru tvist om giftomannarätt skall afgöras. För att nu afhjelpa denna brist, har LagUtsk:t föreslagit, att om veterlig giftoman ej finnes, skall Rätten giftoman nämna. I detta tillägg ligger, enligt min tanke, den föreslagna paragrafens företräde framför den nu gällande. Vid de öfriga förändringarne fäster jag mindre vigt, ehuru äfven de torde hafva skäl för sig.
Hvad angår de i förra förslaget gjorda bestämmelser, rörande teckningssummans och lottbrefvens minsta belopp, samt minsta antalet af delegare, så hafva Utskotten icke funnit skäl till ändring förekomma; och beträffande de gjorda framställningarna derom, att 10 till 20 delegare borde hafva hvar för sig insatt ett större capital, så tycks behofvet af ett stadgande derom till det mesta förfalla, enär, af en millions teckningssumma, 20,000 R;dr belöpa sig, per medium, på hvar och en af delegarne, antagne till antalet 5o. 24 §• Sedan Utskotten förut i 9 §. bestämt fordringsegarnes rätt emot Directeurerna, har 24 ansetts böra handla endast om delegarnes ansvarighet. Bancooch Lag-Uiskollens Utlåtande iV.-o 4- 33 rikhet. Utskotten hafva frångått den mening, som i förra förslaget uttalades, att ej någon delegare skulle kunna sökas för mera än som på hans lott i Bolaget belöpte, med mindre brist hos någondera yppats, då denna brist borde fyllas af de andre delegarne, en för alla och alla för en. Det har nemligen icke undfallit Utskotten, att en sålunda begränsad excution skulle för borgenären medföra serdeles stora svårigheter att göra sin betalningsrätt fullt gällande, och Utskotten hafva derföre nu tillåtit borgenären att, så snart tourén kommer lill delegarne, få för hela sin fordran vända sig emot hvilkendera bland dem, sorn honom godt synes. Ehuru utmätning hos Directionens Ledamöter bör hafva föregått, har man likväl, på det borgenärens rätt icke måtte uppehållas af en möjligtvis långsam realisering af dessas fasta egendom, inskränkt omförmälde vilkor af utmätning endast till lösören. Har Banken kommit i concurs-tillstånd, och Directeurernes förvaltning således upphört, så äro de att betrakta såsom andra delegare, och följaktligen måste frågan om föregående utmätning hos Directeurerne i sådan händelse förfalla. Det har utgjort föremål för öfverläggningar, hvad rätt den delegare, som sålunda måst betala Bolagets gemensamma skuld, sedermera skall åtnjuta emot sina med-delegare.
Arkif 20 11. sid. 369. — 38 — ansökningen gjordes, med sin köpare träffat aftal om fastighetens försäljning, gäldenären likväl icke bevisligen afhändt sig densamma förr än den 21 Sept. 1840, då han genom köpebref öfverlåtit egendomen åt denna köpare, hvilken ater samma dag transporterat köpet 3 annan person, som vid vinlertinget år 1844 erhållit första uppbudet; och sorn egendomen, på sätt af lagfartsprotokollet inhämtades, icke blifvit hos Häradsrätten lagfaren imellan den tid, då gäldenären erhållit andra uppbudet och andra köparen meddelats lörsta uppbudet; så ansåges, i stöd af 13 § i IMS års lnteckningsförordning, Sökanden, hvilken förr än gäldenären bevisligen afhände sig egendomen, och nya Köparen vunnit första uppbudet, deri sökt inteckning, hafva rätt att lå samma inteckning lastställd; i följd hvaraf den beviljades med löri aåns rätt från 1843 års vinterting. Meningen af detta utslag, ehuru icke fullständigt uttryckt, synes dock utan tvetydighet innefatta, det inteckningen beviljades dels derföre, att gäldenären icke bevisligen hade föryttrat fastigheten, innan inteckningen söktes, och dels derlöre, att om deremot löryttringen verkligen skett dessförinnan, det förhållande dä var för hand, att lagfart blifvit af köparen försummad och fordringsägaren således intriidt i den rätt, som Inteckningslörordningens åberopade 13 § omförmäler.
Jag har framställt, hvad jag tror vara af nytta för allmänheten, icke för mig, icke för dem, som äro mera bildade än jag, utan för den class, på hvilken man här bör i främsta rummet häfver afseende. Hr Rosenblad: I händelse icke någon bestämd lag funnes, som stadgade hvad med r:dr förslås, är det naturligt, att endast särskilda omständigheter kunna leda domaren vid pröfningen af den fråga, i hvad slags mynt en skuldförbindelse må anses hafva varit utfärdad; men då förhållandet nu är, att med r:dr förstås, efter lagen, icke r:gs, utan b:co, så hemställer jag, om icke vid afgörandet af en tvist, der myntslaget icke varit utsatt, och icke bevisning om hvilket som varit afsedt, kunnat vinnas, domaren skulle dumma till betalning af b:co. Jag öfverlemnar detta till hrr juristers omdöme. Hvad benämningen af myntet angår, tror jag det vara af stor fördel, att den förändras pä ett ändamålsenligt sätt, sä att förvexling och förvillelse aldrig må kunna uppstå; dä blir det deri, som aila affärer komma att uppgöras, och dermed alla missbruk förebyggda. Hr Lefren: Jag har i min motion alldeles förbigått fråga om verkställigheten af enhetens underafdclningar, derföre all jag trodde och tror ännu, att detta är en sak, som beror på Konungen, emedan det är en ekonomisk fråga. Sländerne äga valrätt att, jemte Konungen, bestämma landets mynt till en hel i skrot och koin, men hafva deremot ingen rättighet alt intränga som lagstiftare på den ekonomiska lagstiftningens område, eller något att skaffa med deu benämning af myntenheten oell dess särskilda underafdelningar, som Konungen kati finna för godt att gifva. Skulle det bli fråga att inom Stånden söka namn, sä finnes ett gammalt godt, hvarmed 1J0:delen kunde betecknas, nemi. ordet fyrk, som var ett gammalt mynt, och efter hvilket röster inom rikets släder beräknas. Hr von Troil: Jag vill blott ytterligare anföra, alt jag icke vet, hvarföre ej riksgäld skulle kunna vara ett lagligt myntvärde i förskrifningar, som kunna utfärdas, så länge vi hafva riksgäldssedlar.
Bifölls. M 31, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om tillägg uti IS § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, angående den allmänna beväringen, dels enskilda motioner i ämnet. Med afslag å Utskottets i Usta punkten gjorda hemställan, antog Ridderskapet och Adeln Friherre Hugo Raabs. vid Betänkandet fogade reservation; hvaremot Utskottets öfriga hemställanden af Ridderskapet och Adeln biföllos. J\l 32, i anledning af väckt motion, om utarbetande af förslag i och för ordnandet af en verklig landstorm. Ridderskapet och Adeln, som erkände behofvet af en landstorms införande, ville dock, med afseende å Landtförsvars-komitéens kända afsigt att inkomma med förslag i denna syftning, låta vid Utskottets utlåtande bero. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 33, i anledning af väckta motioner om drawback, eller restitution af erlagd tillverkningsafgift för exporteradt bränvin. Den 27 Jnni. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Sedan Ridderskapet och Adeln vid den 12 sistlidne Maj skedd föredragning af Stats Utskottets Utlåtande, JVs 88, angående gjorda framställningar om statsbidrag för enskilda jernvägsanläggningars företagande, bifallit
Maj:t i den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof af Rikets Ständer äskat en summa af 82,500 R:dr R:mt, deraf 27,500 R:dr att utgå såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, samt 55,000 R:dr i egenskap af lån; varande i samma ämne motioner inom Borgareoch Bonde-Stånden väckte, dels af Herr Staaff dels af Riksdags-fullmägtigen Olof Nilsson från Westerbottens län, hvilka båda motionärer anhållit om beviljande af understöd för ofvannämnda ändamål till belopp af 83,000 R:dr, deraf !t eller 27,666f R:dr såsom anslag, samt återstoden eller 55,333.', R:dr, emot årlig afbetalnings-skyldighct af 6 procent, hvaraf 4 procent såsom ränta å lånets återstod efter sednast skedd inbetalning, samt 2 procent amortering. Utaf de rörande ifrågavarande arbetsföretag Utskottet tillhandakomne handlingar inhemtas, att, sedan hos Konungens Befallningshafvande i Westerbottens län framställning blifvit gjord, att, till förekommande af de olägenheter och äfventyr, för hvilka resande och andra vägfarande vore blottställde vid öfverfarten öfver elfven vid Umeå på det hittills brukliga sättet förmedelst färja eller båt, Umeå härads vägoch bro-underhållsskyldige innevånare måtte åläggas att öfver elfven uppföra och underhålla en ändamålsenlig brobyggnad i enlighet med ritning och kostnadsförslag, som af t. f. Chefen för norra vägoch vattenbyggnads-distriktet Kaptenen C.
Då det emedlertid icke är genom straff allena, som det förderfliga Samt allt mer och mer öfverhandtagande lösdiifveriet kan hindras och utrotas, ulan andra medel ock måste dertill samverka, foitirås vidare: t:o att bestämda föreskrifter meddelas, rörande förpassning för sådane personer, hvilkas yrken påkalla kringresande i landet; att dessa förpassningar alltid ställas på kortare tider och att föreskrifterne strängt handhalvas; börande rättigheten för nyssnämnde personer att medföra minderårige barn i möjligaste måtto inskränkas; 2:0 att noga uppsigt hålles af Stadsoch Kronobetjente, Gästgifvare och ordningsmän inom socknarne, å gästgifvaregårdar, krogar och andra ställen, der kringstrykande personer pläga hafva tillhåll; 3:o att lika beskaffad tillsyn äfven må egn rum vid marknader, anctioner och andra större folksamlingar, helst möjligheten af lösdrilveriets förekommande beror på en sträng och ihärdig vaksamhet frun Stadsoch Ivronobetjeningens sida; 4;o att lämpliga böter bestämmas för hvar och en, sorn okänd person, hvilken saknar pass eller andre tillförlitlige betyg, hos sig hyser, utan att inom viss föreskrifven tid anmäla sådant hos vederbörande Polis-myndighet i stad och å landet hos närmaste Kronobetjent eller ordningsman, med påföljd tillika för den, som tredje resan sig härutinnan förser, eller öfvertygas att hafva afvetat, att den inhyste personen är lösdrifvare, att sjelf blifva stäld under serskild tillsyn af Kronooch Stads-betjente; 5:o att, då ej sällan inträffar, det flera kringstrykande personer samla sig tillhopa och, genom hotelser eller andra tvångsmedel, truga sig till quarter, serdeles i enstaka hus och gårdar eller torp, är värden fri från allt ansvar, då han, så fort sådant sig göra låter, angifvet’ förhållandet hos 14 Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utskottens Betänkande, N:o 56.
Cavallen canceSpanmål Ständige Role-vacance-afgift vid Skånska InfanteriRegementerne Tillfällige Rotevacance och Mötes afgifter KneckteRotefrihetsMedel BåtsmansVacance-afgift Krutoch Salpeter-försäljningsMedel Controll-StämpelMedel NumerLotteriMedel Båkoch LotsMedel , Danska FyringsMedel ObservationsMedel . Ersättningar Bytesoch ReductionsMedel HittegodsMedel Krigsfonds d:o . Summa Summarum 8,257,425: 22.— 7,645,904: 43- 4* De Öfverskotter och Brister), som å Uppbörden af StatsMedlen hafva uppkommit, äro följande: Öfverskotter: Ordinarie Ränta Tionde Spanmålslösen efter bestämda prisar • •••• ArrendeMedel Stubb-ören SilfverTionde, Myntarelön och Slagskatt KopparRänta och Slagskatt Tionde och Hammarskattsjern AlunTionde Ar 18 2 7. Transport 157,778: 5. 2. 140,687: 11.11. ( 12 ) Transport SvafvelBruks Tionde Mantalspenningar Lagmansoch Häradshöfdinge-Rän Gerningsören Sterbhusafgift Bötesmedel Indraglie och besparde Militia;- Lo ningsoch Boställs-Räntor . Tillfäilige RoteYacanceoch Möte afgifter KneckteRotefrihetsMedel BåtsmansVacance-afgift Krutoch Salpeter-försäljningsMede ControllStämpelMedel Båkoch Lots-Medel Danska FyringsMedel Ersättningar InteresseMedel SjöTulls D:o ... Post D:o ChartaeSigillatas D.*o Bränvins-afgift Bytesoch Reductions-Medel KrigsFonds D:o Hittegods D:o DanaArf Bompenningar vid Södra Stäket .
Vid underdånig föredragning af detta ärende har Kongl. Majit, på grund af det utaf Stats-kontoret anförda förhållande, ansett tillförordnade förste Bataljonsläkaren Kjellenberg icke vara berättigad att, vid entledigande frän innehafvande 1 Bataljonsläkare-förordnande, erhålla pension på Allmänna In Iragnings-staten; och har Kongl. Majit fördenskull icke heller underdåniga ansökning; men dä Kjellenberg, som redan innehar en lefnadsälder af fyllda 65 är och en tjenstetid al nära 34 är såsom Militäi läkare och nära 37 år såsom Läkare i det allmännas tjenst, enligt sedermera företedt läkarebetyg, är besvärad af en sedan längre tid fortfarande sjuklighet, som äfven gör honom oförmögen till tjenstgöring vid innevarande års möten, samt han för öfrigt saknar delaktighet i Arméens Pensions-kassa, linner Kongl. Majit skäligt, i betraktande af hvad för sökanden sålunda förekommit, härmedelst föreslå Rikets Ständer, att tillförordnade förste Bataljons-läkaren vid Elfsborgs regemente, Medicine Dokto.n Fredrik Ulrik Kjellenberg må, vid entledigande fran innehafvande Bataljons-läkaielörordnande, uppföras a Allmänna Indragnings-staten till åtnjutande af en årl g pension af Ett tusen tvä hundra Riksdaler, motsvarande förste Bataljons-läkarelonen. Ilandiingarne i målet skola Öfverlemnas till det Rikets Ständers Utskott, sorn dermed kommer att taga befattning; Och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. J. M. Björnstjerna, Kongl. Majit» Nådiga Proposition JVt 110. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans M\aj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 17 April 1$60. 1 Närvarande: ;> < Hans Excellens, Herr JustitierStatSTininistern, Friherre
N:o 256 i anledn. af erhållen återremiss å i5:de punkten i memor. N:o 25a, ang:de RiksSttns olika beslut i fråga om anslaget till Arineens materiel. R. o. Ad. godkände det af StatsUtsk. framställda förändrade förslag till voterlsproposm. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. 2 dennes e. m. på bordet lagda memorial: j\:o 277. med förslag till sammanjemnkning afRiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om räntan å Upsala academis skuld till Riksg.cont. under det beviljade anståndet med årliga capitalafbetalningarna, samt N:o 280 med förslag till sammanjemnkning och votertspropos:n i anledn. af RiksSt:ns olika beslut i fråga om afskrifning af en i saltpeferfondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs stads gevärsfaetori; fann R. o. Ad. för godt att godkänna de föreslagna voter:s-propos:na. Föredrogs ånyo StätsUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda memor. K:o 281 med förslag till sammanjemnkning och voter:s-propos:n, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut i fråga om djekne-penningarnas utgörande. 48 Den G O e t o b e r f. m. Underteckn. Ridd.Secrct.: Då StatsUSsk. i dess nit upplästa meraor., ang:de sammanjemnkning och voler:s-propos:n i fråga om djekne-penningarnas utgörande, inbjudit R. o. Ad. att frångå silt beslut, anser jag rnig skyldig att anmäla marchen af detta mål inom RiksSl:m StafsUtsk. liar uti dess förra betänk, i ämnet ansett sig icke kunna tillstyrka djekne-penningarnas afskalfande. R. o.