Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majrts under den 20 December nästlidet år till Rikets Ständer härom aflåtna och af Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade nådiga proposition (under N:o 22 införd i l:sta samlingen af Hillänget till Riks-slåndens Protokoll), Christianstads Drätselkommission, å stadens invånares vägnar, i underdånighet anhållit, att, för denna tomtreglerings verkställande, ett låneunderstöd af 13,333 R:dr 16 sk., emot så förmånliga ränteoch afbetalnings-vilkor som möjligt, måtte utaf allmänna medel varda beviljad t; och har Kongl. Maj:t, med afseende å härvid anförda skäl, föreslagit Rikets Ständer, att staden Christianstad, till understöd vid ifrågavarande tomtreglering, måtte erhålla det sökta lånet emot hufvudsakligen enahanda villkor, som vid riksdagen åren 1840 och 1841 af Rikets Ständer föreskrefvos för det, till staden Söderhamns nya tomtreglering och uppförandet af Stats-Uiskottets Utlåtande, N:o 142. 7 derstädes nedbrunna publika byggnader, då beviljade lån, eller årlig återbetalning från och med år 1853, af 7 procent å det ursprungliga lånebeloppet, dervid 4 procents ränta § kapital-återstoden borde beräknas. Enär flera af större eldsvådor hemsökta städer, under sednare tider, utaf allmänna medel åtnjutit understöd för utförandet af de förändrade tomtregleringar, som, till förekommande af dylika olyckshändelser och befrämjande af dessa städers framtida trefnad och tillväxt samt rörelsens underlättande, i enlighet med Kongl. Cirkulärbrefvet den 1 Oktober 1828, böra, till behörigt iakttagande, vid nedbrunna städers återuppbyggande dessförinnan fastställas, har Utskottet ansett sig destoheldre kunna och böra tillstyrka beviljandet af det för staden Christianstads nya tomtereglering nu begärda lån, som dylika understöd tillförene merändels erhållits utan återbetalnings-skyldighet.
Majit och Kronan, samt Extra Rotehållare redan afslutade Contracter, vid hvilka de sistnämnde uppå af dem, hos Kongl. Majjts Befallningshafvande, förnyad anmälan, önska förblifva, utan ock de, hvilka i enahanda afseende hädanefter kunna ingås af RotehålJame, som sjelfva, eller genom lagligen befullmägtigadt ombud, sig dertill frivilligt an. mäla, må till och med nästa krig fortfara att vara gällande, S, D. Wid förnyad föredragning bifölls Statsoch BevillningsUtskottens, den 20 sistlidne September, under N;o 498 afgifne samt den 27 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtande i anledning af väckt fråga, om alia Tullumgälders liquiderande i svenskt mynt. Trun Tlögv. FresteStundet. S. D. Föredrogos och biföilos StatsUtskotfets Utlåtanden. N:o 500 i fråga, om hvad Casseurerne vid ic8o Prat, Vt dr, d. 7 October 1S23.' Riksgälds Contoirets Credit Sedel verk, såsom missräkningspennnigar, tillkomma bör. N:o 507 angående verkstäld granskning af redogörelsen för 1817 och 1818 arens Riks» dagskostnader. N:o 509 i fråga om ersättning för förlorade ängar m. m. vid gränslinien mot]Ryssland och N:o 510 om Skattläggningsmethoden af Sågoch Mjölqvarnar.
R:dr, hafva i medeltal för åren 1858 •—1860 utgjort 56,877 R:dr och åro i E. K. Maj:ts nådiga Pro - Transport R:dr 7,662,450: Fxpeditians-Ulskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 182. 21 Transport R:dr position föreslagna till 56,000 R:dr, till hvilket belopp Rikets Stånder jemväl ansett inkomsten kunna höjas „ 15:o. Rotevakans-afgift af utsockne frälsehemman i Halland, upptagen vid sednaste statsreglering till 16,000 R:dr, har under åren 1858 — 1860 i medeltal utgjort 17,515 R:dr och hör alltså kunna beråknas till det af E. K. Maj:t föreslagna belopp , 16:o. Trosspassevolans-afgiften, som lemnat en i det närmaste oförändrad årlig inkomst, hafva Rikets Ständer ansett böra, såsom E. K. Maj:t föreslagit, bibehållas vid det belopp, hvartill den i förra Riks-staten beräknades, eller „ 17:o. Båtsmans-vakans-afgiften, beräknad vid förra riksdagen till 65,000 R:dr, har vål i medeltal för åren 1858—1860 gifvit 68,042 R:dr, men Rikets Ständer hafva, i likhet med E. K. Maj:t, ansett att denna afgift, till följd af dess ovissa beskaffenhet, bör bibehållas vid „ l8:o. Kontroll-stämpel-medel beräknades vål vid sednaste statsreglering till 25,000 R:dr, men då desamma i medeltal under åren 1858—1860 icke lemnat mer ån 22,150 R:dr, hafva de, på sått E. K. Maj:t hehagat föreslå, ansetts nu icke böra upptagas till högre belopp ån 19:o.
Detta mål sammanhänger så till vida med del, som förra gången afgjordes, alt det härrör från frami. Tullförvaltaren Finérs balans. Sammanhanget dermed är följande. Konungen föreslog i en Nåd. Propos. vid innevartde Den 28 Augusti. 143 Riksdag, ali Kansli-Rådet Valeiii sterbhus måtte befrias från ansvar i Tullförvaltaren Finérs balans, för följande summor: beslående af upbördskassan för 1837 7,645: 26. 11. „ kassörskassan för 1836 3,176: 38. 8. för 1837 2,985: 9. - ,. , ö,. 47 g. Dessa summor utgjorde tillsammans 13,807: 26. 7. Något förbehåll om innehållning af Adv.-Fiskalens åtals-arfvode, 12 proc. på denna summa, var icke gjordt, hvarföre Hr Prindensköld d. 7 Dec. fört. år, då den Kongl. Propos. remitterades, erinrade om sin räll, och begärde alt arfvodet måtte honom tilldelas, dock endast för 5,691 R:dr 17 sk. 10 rst. Huru han kommit lill eli sådant nedsatt belopp, vill jag anföra. Summan hade nemi. nedsjunkit på det sätt, som nplyses af är. 1843 afgifna underd. Utlät, och sorn förmodligen finnes bifogadt de handlingar, SlatsUtsk. erhållit. Genom indrifning nedgiugo upbördsmedlen lill 6,823: 20. K lindast på de tvänne sisla summorna, utgörande tillsammans 5,691 R:dr 17 sk. 10 rst., begärde Hr Printzensköld 12 proc. eller 682 R:dr 46 sk. 4 rst. Af den större summan 6,823: 20. 3., hade Hr Printzensköld förut tillstyrkt eftergift. Utsk. yttrade sig i Betänk. M 26 på följande sätt: ”Utsk. har trott sig böra tillstyrka R.
Protokoll, inneliggande, äfvensom dylika handlingar; Protokoll vid grofve-, hytteoch hammarsmeds-stäminor, der bergmästare, geschworner och beigsfogde föra ordet, så vida bergmästaren ieke för tillfället »ifver em betsutslag, eller protokollet sedermera vid domstol företes; Q vitten ser för omyndige barns medel; 11 a lisa k 11 i ilga i'; Redogörelse för disponerade medel; Registra turer, inneliggande m. m.; Rese-pass till och ifrån riksdagar, så väl som lill resor i embetsä rendell; Resolutioner, kommunikationsoch inhibitions-, då de ej å serskildt blad skrifvas; Re visions s a ker, handlingar deri, somför parts räkning fran Hofrätt till Kongl. Maj:t insändas; Riddareoch ko m m en d ö rs-b ref, som i följd af under fälttåg skedd utnämning meddelas; R i ksgä Id s-k o n t o r et, i dess egenskap af uppbörds-verk; Ro te ringsoch Rustni ngs-skyldigheters utgörande, frågor derom; Räntor, kronans, ransakningar, observationer och förklaringar, som angå dessa och uppbördsmäns i samma mål anförda besvär; Salpeter-sjuderi-verket, allt hvad som rörer detsamma enskildt eller i allmänhet, jemte handlingar, som angå dervid anställde tjenstemän och manskaps förrättningar vid sjuderier, ehvad de innefatta redogörelse, handräckuings-sökande hos domare och exsekutorer, eller annan åtgärd, eller åtal af fel och försummelser; Skallgång, frågor derom; Skogs-afvitt rings-mål; Sockenstämmooch kyrko-råds-protokoll och utdrag derutur; Soldater, se ansökningar; Spel i nummer, likaledes; Stadsvakter, se brandvakter; 46 BeviUnings-UtskotteU Bet<inkandrr A'ro //.
Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1, angående arfvode åt dess Sekreterare: B. II. 306, 316, 371, A. 371. — N:o 2, i anledning af väckta motioner om åtgärder för omläggning af allmänna landsvägen genom flera provinser i Norrland: B. II. 307, 316, 371, A. 371, E. 463. — N:o 3, i anledning af väckt motion om åtgärder till förekommande af utvandring tili Amerika: B. II. 307, 316, 371, A. 371. — N:o 4, i anledning af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida minnesmärkens fredande: B. II. 321, 372, 376, A. 381; U. III. 629, 634, A. 634. — N:o 5, i fråga om anläggande aT en undervattens-telegrafledning emellan Skåne och Preussiska kusten: B. II. 321, 372, 381, A. 381. — N:o 6, i anledning af väckt motion om särskild ersättning åt post-bonde, då han nödgas på sin skjuts-station afbida postens expedierande: B. II. 321, 372, 381, A. 381. — N:o 7, i anledning af väckta motioner om beredande af lättnader vid rustnings-skyldigheten i Skåne: B. II. 410, 449, A. 449. — N:0 8, i anledning af väckta motioner om förändringar och indragningar i nuvarande båtsmans-hållet: B. II. 411, 449 450; III. 523, 544; E. VII. 156. — N:o 9, i anledning af väckt motion om upphälvande af de, genom Kongl. Förordningen den 17 September 1783, lots-hemman förunnade friheter: B. II. 457, 461, A. 461.
Utskotten få fördenskull nu vördsamt föreslå och tillstyrka: att, vidkommande de vanliga enkla Panr norna, ifrån den lägsta till och med den högsta , eller 90 kannors pannerymden, det af Pikets Höglofl. Ständer vid sistlidne Piksdag beslutna progressiva förhållande emellan afgifterna för den olika pannerymden må äfven följas vid fördelningen af den å de Bevilln.' Lagoch Oeeön.-Utsk. Bet. N-.o G. ig samma af Rikets nu församlade Ständer å6ät» tande bevillning; att, hvad serskildt angår de sa kallade Pistoriska Apparaterne, såsom af alla i Riket nu begagnade bränneri-redskap de, med hvilka största och hastigaste production kan. åstadkommas, de samma må beläggas med. skatt, enligt proportionen, exempelvis till eiffran utförd , uti den serskilda Tariff, som under N:o 2 här finnes bilagd, och hvars förestående Utskotten nu sökt grunda dels på det medium af till verkningsmöjlighet» hvartill ett sådant Verk ansetts kunna korn* ma, sedan tillräckligt afseende blifvit fästadt å de vid reparationsoch andra tillfällen inträffande uppehåll uti Verkets gång, dels på den betydliga fördelen af nedsatt tillverkningspi-is, som egaren kan påräkna genom vunnen tid, förminskad vedåtgång, och besparad all slags arbetskostnad; samt att, beträffande de öfriga mindre iammansatta konst-redskap, de serskilda delarne deraf må, uti den mon de påskynda averkningen, beskattas sålunda, att afgiften för enkel panna förhöjes: för begagnad mäsk värmare 25 procent, för enkel Rectificator 33.4 procent, för dubbel Rectifications-appa. rat, t. ex. den Elglundska, 50 procent, hvarjemte Utskotten föreslå, att, om någon af ett nytt annorlunda beskaffad! bränvinss 2 0 BevillnB ägöch Oecon.-XJtsk. Bet. N‘o 6. redskap, än ofvan afsedt är, vill sig begagna?
Jag anser alldeles onödigt, att fråntaga våra egna hamnar de förmåner de kunde få åtnjuta, för att bereda enskilta fördelar åt Gottland. Jag finner hela frågan allenast vara, att skaffa en fästning på en 6, som onyttig och kostsam, icke bör anläggas; och jag kan derföre ej annat ån tillstyrka, att Gott-i lands innevånare måtte framgå lika långsamt och lika väl till förbättring i samhällsskick och nåringslif, som Sveriges öfrige innebyggare. Herr von Hohenhaufen: Jjg skall blott tillägga några ord, I en frihamn åger hvar och en handlande af hvad Nation sorn helst olt inkomma, sålja sina varor af hvad beskaffenhet de ock åro, borrtresa, eller våra der längre eller korrtare tid. K.an raan val införa eSt sådant förhållande uti alla våra hamnar? Om nian antager den friaste Författning, kan ändå t 24* Ben »7 Augusti e. m, ej detta äga rum, ty Borgerskapet måste bidraga tili Statens underhåll och allmänna anstalter af alla slag. Hvad befästnings kostnaden vid SlitO hamn beträffa, så år Herr Hjertås yttran. de derom ett bevis, att han icke tagit kännedom af saken, ty mindre kostsam befästning kan svårligen finnas. Herr Hjerta'. Hos Herr Grefven och LandtMarsk-Iken lår jag anhålla om proposition till afslag å Betänkandet. Herr Grefven och LandtMarJkalken hemställde', om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra, i anledning ef de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att Herr Grefven ocn LandtMarskalken täcktes förklara, huruvida ropen icke tillkånnagifvit bifall å Herr Grefvens och Landt-Marskalkens gjorde proposition ? Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, det lian icke kunnat med säkerhet utröna, huruvida propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, eller icke. Grefve von Schwerin:
För ögonblicket erinrar jag mig visserligen ej något i all här i Sverige, att en strafflags bestämmelser blifvit suspenderade för någon tid; men väl i afseende på andra lagar. För att sålunda anföra exempel, må vi erinra oss att flera gånger de exekutiva lagarnes stadganden, rörande äfventyr för uraktlåten betalning af gäld, blifvit suspenderade genom s. k. moratorier. Under riksdagen 1857, under den inträffade penningekrisen, väcktes, om jag ej missminner mig, motion ang:de suspension för viss kort tid af vexel-lagens stränga bestämmelser, ehuru sedermera motionen återtogs, när hjelp ur förlägenheten på annat sätt erhållits. R. Shr hafva ock, med afseende på sin egen banks skyldighet att med silfver inlösa sina förbindelser, under många år suspenderat lagens påföljder, intill dess myntrealisation inträffade 1834. Suspension af lagens gällande kralt är väl derför hos oss icke utan exempel. I utlandet äro sådana åtgärder visserligen icke sällsynta. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Lag-Utsk:ts förev:de Betänk och dels al Hr Olivecrona, att R. o. Ad, med afslag derå, matte antaga det förslag, som han i sin vid Betänk:t lögade reservation afgifvit; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Betänk:t och, då dervid svarades Oen 17 Mars e. m. 467 mänga ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 28 sisth Februari och 3 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 26, i ani. af väckt motion om dödsstraffs verkställande medelst fallbila. Frih. af Ugglas: Jag får anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, ville låta upplysa, huru denna fråga blifvit afgjord inom de öfriga Stånden.
Man kan visserligen säga, alt detta icke var personligen förolämpande uttryck, men jag har också blott sagt, att om de hade fallit emot någon af R. o. Ad:s ledamöter under diseussionen, så hade de troligen blifvit ansedda såsom förolämpande, och jag hemställer till hvar och en, huruvida någon af oss velat emottaga och behålla ett sådant yttrande, att man icke hållit sig till sanningen, och att man på ett mindre ärligt sätt framställt hvad man menat. Jag håller icke sådant tillgodo. Om man nu här, på sätt föregående talare yttrat, kan ingå i bedömmande af PresteSt:s tillgörande, så torde det också ä andra sidan vara liliiilåLet att yttra, det jäg ieke kan förundra mig öfver ali ledamöter af PresteSl. hafva ansett sig deraf förolämpade. Jag vill icke tillåta*mig någotbedömmande af de_ åtgärder, som PresleSt. vidtagit, eller af det handbref, som Ärkebiskopen aflåtit. Jag anser det icke tillhöra R. o. Ad. in corpore, således icke någon enskild dess ledamot pä della ruin. Man må föröftigt derom hafva hvad tanka man behagar, men jag förmodar, att R. o. Ad. aldrig skall instämma i den olåt, som under de sednare dagarne från sä mänga .häll, frän lidningarne och andra blifvit yttrad öfver PrestSt. Efter detta anförande hördes ett eller annat bravorop. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde till Frih. Palmstjerna, om Friherrens afsigt vore, att det skulle blifva föremål för R. o. Ad. åtgörande, huruvida Hr Silfverstolpes yttrande varit för Högv. PresteSt. förolämpande eller icke. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: På intet sätt är det min afsigt, att de yttraden, som i afseende på detta ämne fällas, böra föranleda till något R. o. Ad:s beslut. När PresteSt. blir underrättadt om hvad som här tilldragit sig, så blifver det tillfälle för detta Stånd, att besluta hvad det i anledning deraf finnér för godt.
Ständer till uppförande af kokhus samt vaktoch arrestbyggnaden för Kongl. Andra Lif-gardet jemte förändrad inredning af regementets kaserner anvisat ett belopp af 108,940 R:dr 74 öre, hafva Revisorerne, som med anledning deraf gjort besök på stället, med tillfredsställelse erfarit, att dessa medel blifvit, med sorgfällig omvårdnad om truppens bästa, använde på ett sätt, som fördelaktigt vitsordar de personers nit och omtanka, hvilka haft verkställandet af berörde arbeten ät sig uppdraget. För kasernerna, som befunnos ljusa och luftiga, hade anskaffats jernsängar och annan ny materiel; nytt exercishus och kokhus, det sednare försedt med rymlig matsal, hade blifvit uppförde, äfvensom en ny tidsenlig arrestbyggnad. Då i sammanhang härmed jemväl Svea Lif-gardes kasern och dertill hörande byggnader togos i skärskådande, kunde Revisorerne icke undgå att finna en stor skiljaktighet uti det sätt, hvarpå dessa båda regementen nu finnas kasernerade Svea Garde saknar nemligen matsal, i följd hvaraf matborden vid måltiderna måste uppställas emellan sängarna i de rum, der manskapet har sina liggplatser; och hvarken arrestbyggnad eller kokhus motsvarar ändamålet och de fordringar, man numera anser sig kunna uppställa å dylika byggnader. Vid besök uti de till sappörkompanierna upplåtne lägenheter, bestående hufvudsakligen af f. d. Hofjaktvarfvet, hafva Revisorerne funnit fältbryggeutrednirigen omsorgsfullt ordnad och förvarad, ett nytt exercishus uppfördt samt kasernerna, i mån ål utrymmet, väl använde; hvaremot de till kök och matsalar begagnade lokaler syntes otillräcklige och ej motsvarande dermed afsedda ändamål. Ehuru Rikets Ständer vid nästlidne riksdag anslagit medel till uppsättande af ett sappörkompani af 120 man utöfver det sedan år 1855 befintliga af samma styrka, synes likväl denna trupp, i förhållande tili den öfriga Arméens storlek, alltför fåtalig, för att fylla, det af sakkunnige allmänt erkända behofvet af dylikt, särskildt öfvadt manskap; och har äfven den af Kongl.
Emellertid qvarstår lagens bud oförändradt, och det är derigenom lemnadt i en åklagares skön att. när han behagar, tvinga sin motpart till personlig inställelse, äfven om åtalade förseelsen är af den obetydligaste beskaffenhet och den tilltalade genom ombud eller skriftligen erkänner densamma. En enskild kärande, som vill genom rättegång uttrötta sin motpart, behöfver endast i sina påståenden inblanda ett ansvarsyrkande för att ega dylik magt öfver sin motståndare, under det han sjelf åtnjuter förmånen att begagna ombud. Ett sådant förhållande är uppenbart till deu trätlystnes fördel. Det kan väl sägas, att lagen har tvänne korrektiv emot ett sådant missbruk, nemligen deu ersättning för inställelsen, som bör tilläggas en tilltalad men frikänd person, och det ansvar, som i 16 Kapitlet Strafflagen är utsatt för falsk angifvelse; men ganska ofta saknar käranden tillgång att gälda den förra, och svaranden kan lida både förlust och skymf af rättegången, utan att ändock anledning linnes att tillämpa det sednare. En illasinnad oerson, som icke har några tillgångar att vedervåga och noga känner den. gräns, der ansvaret för falsk angifvelse kan träffa honom, eger alltså öppet tillfälle att med Bill. till R. St. Prat. 1865 öl 1866. 7 Sami. 1 A/d. 8 Haft. X 2 Lag-Utskottets Betänkande Jifc 19. brottmålsstämningar förfölja personer, af hvilka han kan vilja utpressa penningar eller bereda sig andra förmåner, och domstolarne, bundna af lagens bud, måste till en sådan förföljelse lemna sitt biträde. Att dylika händelser icke så sällan inträffa, derpå har Herr Fitinghoff, C. B., i en hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln väckt, samt till Lag-Utskottet remitterad motion (N:o 99) fästat Rikets Ständers uppmärksamhet; och uti en särskild, äfvenledes till Lagutskottet öfverlemnad, af rättegångshandlingar åtföljd skrift meddelat exempel på, att domstolar åsidosatt att använda det korrektiv som Strafflagens ifrågavarande bud innehåller emot ett alltför uppenbart missbruk af åtalsrätteu.
Såviilt ändamålet med denna § är att stadga det den, som infriar en protesterad vexel, ej eger att för sin godtgörelse hålla sig till efterföljande öfverlåtare, synes §:n öfverflödig, enär sådant tydligt följer af 5 och 10§§; hvarföre, då vexeln,' så vida icke utstrykning eller påteckning derå utmärker, att den af öfverlåtare är betald, måste, oaktadt sådan betalning skett, medföra vexel-rätt emot såväl yngre som äldre öfverlåtare, för ny innehafvare, om han år i god tro, Högsta Domstolens flesta ledamöter ansågo denna § böra utgå; uti hvilken anmärkning likväl Justitie rådet Schmidt icke deltog. 58 §. Med afseende å första momentets innehåll, såsom endast angående protesterad vexels inlösen lill heder för vexelgifvare och öfverlåtare, befarade Högsta Domstolen, att sista momentet efter dess nu föreslagna lydelse, kunde så missförstås, att den, på hvilken vexeln är dragen, och mot hvilken protest för bristande betalning skett, skulle, vid täflan emelian flera, som vilie inlösa till heder för någondera af förenämnde personer, ovilkorligen hafva företräde, äfven om haus så beskaffade anbud afsåg en yngre vexel-gäldenär, än den, för hvilken medtäflare sig anmälte; och då meningen icke syntes kunna vara sådan, utan endast den, att, i fall han, mot hvilken protesten för bristande betalning skett, omsider erbjöd sig att den förut vägrade betalningen då mera fullgöra, för egen räkning, så att vexeln dödades, han då vore härtill berättigad, utan hinder af annans anbud att inlösa endast lill heder; hemställde Högsta Domstolen, om icke sista momentet kunde förändras sålunda: „Skulle emellertid för bristande betalning skett, erbjuda sig att samma betalning fullgöra; vare han dertill berättigad*4. 79 §. För utöfvande eller bevarande af vexelrätt inom Sverige böra visserligen äfven utomlands vidtagas de åtgärder, Svenska lagen fordrar; men i afseende på sättet att vidtaga dem må gälla lag och sedvana å den ort, der de skola ske. I enlighet - I Kongl. MajUs Md. Proposition, N:o 69.
Alltså mottager Vi med uppriktig erkänsla och ära och försäkrar att Vårt oryggliga beslut är att alltid efter Vår yttersta förmåga svara på det sätt ett fritt land har rätt att fordra. 1: o Utlovar Vi att förbliva vid den rena evangeliska läran samt att uppfostra Våra bröstarvingar i densamma. 2: o Vi skall med kärlek och vördnad ära och lyda Vår nu regerande konung, Carl XIII, och som hans första undersåte vara honom huld och trogen. 3: o Vi skall vid val av gemål, följa det som står i regeringsformen. Vi skall inte utan kungens vetskap och tillstånd vistas längre eller kortare tid utanför riket. 4: o Lovar Vi, att när Vi uppstiger på tronen styra och regera Svea rike efter den av ständerna den 6 juni 1809 fastställda regeringsformen. Detta vill Vi oryggligen hålla och uppfylla så kärt det Oss vara må, att rikets ständer och innebyggare skall vara pliktiga att deras avgivande trooch huldhetsed mot Oss efterkomma och fullgöra. Med egen hand undertecknat C. AUGUST, kronprins av Sverige. Förordning angående tillökning i underhållet för personer som för gäld hålls bysatte. Stockholm den 1 februari 1810. Det underhåll, som av borgenär skall utgivas till bysatt gäldenär är inte tillräckligt för hans underhåll. De skall ha samma underhåll, som personer som sitter i kronans häkte. Borgenär vars gäldenär inte kan föda sig själv, skall betala 2 skillingar om dagen samt 1 1 / 3 mark mjukt bröd av sammalet rågmjöl. Stockholms slott den 1 februari 1810. CARL. Kungörelse angående tillstånd till handsågade plankor och bräders utförande från Värmlands gränsen till Norge. Stockholm den 5 februari 1810. Sågverk i Värmland, som ligger så till att deras utförsel av tillverkningen måste föras över Norge för att nå svensk hamn har varit tillåten. Dock har den legat nere under kriget. Nu vill man utöka transporten så att även handsågade brädor får utföras den vägen. Stockholm den 5 februari 1810. J LILJENCRANTS, S af UGGLAS Ansvarighetslag för statsrådsledamöter, föredragande, och konungens rådgivare i kommandomål. Stockholm den 10 februari 1810.