Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillkannagifwande, akt Skändet, för att Ådagalägga sin benägenhet att gä Hederwärda BondeStändets önstningar till möies, frängätt sitt förut widtagne bestut, innefattande afstag pä den af Be will - Den iZ Augusti. 7Zz wissnings-Ulstottet för Bonde»S änder tillstyrkte lindring i stämplade pappers afgisie». Bifall kill Stats sami BewillningS-Utstottens gemensamma betan ande angäenbe utgäendö sförullens clarerande med wexlar. Gillande af det, kill utredande af upstjukne frågor emellan Vonoe-Ständcr och öfrige Riks» Ständen, förordnade särskilta v,flykts briam ande i anledning af Radmannen Kge>lan6ers memorial om Ridderstapet och Adelns samt Preste-StändeiS deltagande uti Upbyagnad och reparation af Kyrkoherde, CapellanS, Klockare, ReclorS, och Schola byggnader i städcrne. Af den 14 Augusti. Ståndets updrag ät Herr Lagman I>anclberA och CommerceRadet Zanteson, ak pä Ståndets wäg» nar deltaga i redacrchnen och julieringen af Riksens Ständers utfärdande förfatinrng om Allmänna Bewillningen. Bifall till Stats-Ulstotkets beiänkanden, angä» de r:o Del arfmode, som mä bestäs Cmbetsoch Tjenstemän ivid Riksens Ständers Riksstäkds Cdntorr för extra arbeie med smärre creditfedlars skrist ning och numcrering 2:0 Lönetillökning förSecre» teraren i Riks-gälds Contoirek; och z:o A frvvde för en C steur och e» Castafkrifware wid Creditsedel-werket. Godkännande af Stats-Utskottets memorial med förestagne ändringar uti i8ro ars Reglemente för Riksgälds.Contoiret.
För afhjelpande af dessa, med flera anmärkta, olägenheter, har, bland annat, blifvit föreslaget, dels att fattigvårds-styrelsen på landet må utgöras af kyrkoherden, såsom sjelfskrifven ordförande, af kyrkovärdarne, såsom ständige ledamöter, och derjemte af det antal ledamöter i sockennämnden, hvarje församling, i följd af lokala förhållanden, kan anse nödigt; dels ock att nämnde styrelse skulle bestå af ordförande och högst åtta ledamöter, hvilka å allmän socknestämma för bestämd eller obestämd tid utses, med skyldighet för församlingens pastor och kyrkovärdarne, om de dertill väljas, att i styrelsen inträda, den förre såsom beständig och för protokollet ansvarig ordförande, och de sednare såsom ständige ledamöter Lagoch Ekonomi-Ulskollens Betänkande, N:o 53. 7 och med pastor närmast ansvarige kassaförvaltare; hvarförutan, enligt hvad här ofvan blifvit anmärkt, riksdagsfullmäktige!! Strindlunds förslag innehaller, att förvaltningen af fattigvården borde åläggas pastor, som deruti skulle biträdas af det antal socknemän, som af församlingen å sockenstämma till denna befattning kunde utses. Enligt det af kommitterade för fattigvårds-ärendena afgifna förslag till stadga i detta ämne, skulle fattigvårds—styrelsen på landet utgöras af en ordförande, en vice ordförande, församlingens kyrkoherde, såsom ständig ledamot, samt minst fyra andra ledamöter, hvilka, utom pastor, å allmän sockenstämma för en tid af tvänne år utvaldes. I afseende på denna styrelses sammansättning är det af Rikets Ständer vid 1840—1841 arens riksdag afgifna förslag i så måtto afvikande från kommittcrades, att derutinnan endast stadgas, det kyrkoherden, då han icke är vald till ordförande, eger rättighet alt såsom ledamot i styrelsen deltaga, dä hans embetspligt och behofvet sådant påkalla.
Såsom Utskm antaga, förhåller det sig så, att skiftesstadgan medgifver utbyte af egor, sora ligga inora en annan bys omfång, men nämnde stadga talar icke om det förhållande, hvilket mo - Den 13 November. 11 tionären omnämner, att nemi., om en by ligger aflägset från en annan by och andras egor ligga deremellan, då skall utbytes-rättigheten sträckas derhän, att det mellanliggande hemmanet skall laga vederlag, så att hvardera egendomen kunde genom utbyte draga lill sig sina aflägse liggande egor. Ett sådant utbyte medgifver icke skiltes-stadgan, men det vore dock af gagn, emedan det icke är sällsynt, alt hemman hafva utjordar, som ligga 2 å 3 mil från detsamma. Anser Gr. Sparre, alt, i anseende till Riksdagens nära ' slut, någon ändring icke kan erhållas uti Utskms hemställan, vill jag icke påyrka någon sådan. Gr. Sparre: Då jag, i likhet med Utsk:n, hyst den öfvertygelse, att den §, motionären utpekat, icke lägger hinder i vägen för det ego-utbyte, sora motionären föreslagit, har jag, såsom de öfriga ledamölerne uti Ulsk:n, ansett det af motionären föreslagna tillägg icke vara behöfligt. Ego-utbyte kan ega rum både med skifte och utan sammanhang dermed, och ehuru skiftes-stadgan icke omtalar del nu ifrågavar:de fallet, lägger den dock icke hinder i vägen för detsamma. Frih. Raab: Till svar på det af Gr. Sparre nu afgifna yt trande, alt skiftes-stadgan icke lägger något hinder i vägen för det ego-utbyte motionären åsyftat, vili jag endast nämna, att skiftesstadgan likväl icke påbjuder ett dylikt ego-utbyte, samt att jag Sjelf erfarit, att på sådan grund utbyten blifvit afslagna; till följe hvaraf jag äfven anser en förändring vara nyttig. Gr. Sparre:
Då det för riksdagens snara afslutande är af vigt, att några af de å bordet hvilande Betänk:n skyndsamt afgöras, täger jag mig friheten föreslå, att främst å föredragningslistan för nästa plenum måtte upföras Bevilln.Utsk:s Mern. N:o 39, Sammans. Stats-, Lago. Ekon.Utsk:ts Mern. Uppå härefter framstäld propos., beslöt B, o. Ad., att Bevilln. XJtsk:t.s Mern. N:o 39, Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv,- o. Ekon.Utsk:ts Mern. N;o 29, samt StatsUtsk:ts Mem:r N:ris 174, 175 och 176 skulle uti nämnde ordning upföras främst å föredragningslistan för nästa plenum. B. o. Ad. åtskiljdes kl. l/2 10 e. m. In fidem, . O. Brakel. Lördagen den 15 September 1860 Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.utdrag för den 8 och 12 dennes samt 7 prot.utdrag för sistnämnde dag. Med erinran derom, att Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, hvilken varit Suppleant till Ordförande i Riddarh,Direktm, sedermera blifvit utsedd till Ordf:de i samma Direktion efter Gr, Lewenhaupt, Erik, som nämnde befattning sig afsagt, samt att således val af Suppleant i Gr. Mörners ställe borde förrättas; hemställde II. Exc, Gr. o. Landtm., att sådant val finge försiggå i början af det plenum, som komme att hållas nästa Lördag den 22 dennes, hvilket bifölls. Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utskin inkomne Mern., Utlåt:n och Betänkm, nemi. från 160 Den 15 September f. m. Konstitutionsutskottet: N:o 60, i ani. af BiksSt:ns beslut rör:de Konst.Utsk:ts 1 Mern.
Uti en från Ridderskapet och Adeln remitterad motion har Herr Bråkenhjelm^ P. R, efter en redogörelse för det Svenska Läkare-Sällskapets ändamål 'och verksamhet, framställt de svårigheter, som detta Sällskap i ekonomiskt hänseende hade att bekämpa, emedan dess tillgångar icke förslogo till utgifterna, af hvilka de för utgifvande af Tidskriften Hygiaea m. (I. arbeten måste genom ledamöternas enskilda sammanskott betäckas, samt i anledning deraf föreslagit, att Rikets Ständer, till befrämjande af Sällskapets för det allmänna nyttiga verksamhet, måtte, utöfver de 500 R:dr, som förut voro anvisade, bevilja detsamma ett anslag af 1000 R:dr ärligen. ! betraktande af, att det Svenska Läkare-Sällskapet är en helt och hållet enskild stiftelse, finner Utskottet betänkligt, att detsamma med ytterligare anslag af allmänna medel understödjas, helst sådant sannolikt skall från andra likartade stiftelser framkalla dylika anspråk; och då Utskottet för öfrigt redan tillstyrkt så betydliga anslag för medicinalverket, hemställer Utskottet, alt Herr Bråkenhjelms motion icke må till någön Rikets Ständers åtgärd föranleda. Musikaliska Akademien. 33:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en af Friherre v. Rosén, E. G, väckt motion, hvaruti är anfördt, hurusom Musikaliska Aka - Stats Utskottets Utlåtande, N:o 73. 29 demien, hvilken för närvarande hade ett årligt Statsanslag af 3000 R:dr, genom skicklige och nitiske
Detta förefaller mig ganska besynnerligt, då på första sidan af Utskottets förevarande Betänkande, som den värde Talaren sjelf underskrifvit, upptages Rikets Ständers till Kongl. Maj:t ställde underdåniga Skrifvelse just med samma Lagförslag, hvilket icke lärer blifvit till Kongl. Majrt expedieradt, utan att det först blifvit bifallet af Ständerne. Friherre Hermelinj Carl: Jag anhåller endast få framföra den anmärkning att, då uti den föreslagne ia §. åberopas endast g, io och ii §§. men icke äfven den föreslagne nya 8 §., hvilken äfven handlar om intecknad fordran, önskade jag upplysning om orsaken härtill, eller om det endast härflutit från glömska vid renskrifningen. Vidare ber jag få nämna, att min ömhetskänsla för omyndige barn icke grundar sig på någre Calholske Munkprinciper. Den 7 Maji f. ro. Herr von Hartmansdorff; Jag befarar, att den hänvisning Friherre Ehrenborgh gifvit på Betänkandet om FörmyndareKamrar, är af föga värde för dem, hvilka interessera sig för vården om omyndiges egendom, emedan jag fruktar, att Betänkandet redan är af 3 Stånd bifallet. Om så förhåller sig, lärer nu icke för oss vara annat att göra, under denna Riksdag, än att antingen låta omyndiges förmonsrätt vara sådan den är, eller ock alldeles uppoffra deras bästa; ty då äfventyr ej kan på alla sidor förebyggas, blifver frågan slutligen denna: skall äfventyret att förlora, läggas på dem, sorn äro vuxna, och ega utvägar, att se sig före? Eller på dem, som ligga i lindan, och äro ur stånd att bevaka sin rätt? Det förra är grundsatsen i vår gamla Lag, det sednare i det nya förslaget; la.vilketdera är billigare? Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg LagUtskottets förevarande Betänkande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja och Nej.
För verkställigheten af hvad Rikets Ständer sålunda beslutat och förordnat, (ingo 3:ne bland Riksgälds-kontorets tjenstemän utsedde kommitterade sig uppdraget att, under iakttagande af Rikets Ständers härom meddelade föreskrifter, utarbeta och lill Fullmäktige ingifva förslag till förändringar i Riksgälds-kontorets organisation och aflönings-stat; hvilket uppdrag under år 1852 af desse kommitterade fullgjordes, hvarjemte en af kommitterade aflemnade 2:ne särskilda alternativa förslag till meranämnde embetsverks reorganiserande; men Fullmäktige funno intetdera af de uppgjorda förslagen antagligt, utan förklarade i sin rörande sagde ämne till Rikets Ständer, före 1853 års Riksdags början, aflåtna skrifvelse, att Fullmäktige ansåge någon väsentlig förändring i Riksgälds-kontorets nuvarande organisation icke, utan äfventyr för det allmännas säkerhet och mehn för göromålens behöriga gång, kunna till vägabringas så länge de Riksgälds-kontoret då tillhörande bestyr och åligganden komme att fortfara. Dock borde, enligt Fullmäktiges dervid yttrade åsigt, några smärre jemkningar uti de för detta verk gällande tjenstgörings-stadganden samt vissa tjensle-åliggandens öfverflyttning från en till annan tjenst vidtagas, hvarföre, jemte samma skrifvelse, af Fullmäktige till Stats-Utskottet öfverlemnades förslag till både ny tjenstgörings-ordning och ny aflönings-stat för Riksgälds-kontorets tjenstemän och vaktbetjening. Enligt den då föreslagna staten, skulle de ordinarie tjenstemännens antal ökas från 14 till 15 samt lönernas och arfvodenas sammanräknade belopp från 18,360 R:dr till 19,060 R:dr R:ko.
Äfwen fär jag tillägga det wigtiga skälat vin walet nu ster, kan det wara hopp, at Riksens Ständer, innan de älstiljas, kunna personligen lära känna wär Kronprins, och til alla landsändar kringföra, och wara trowärdiga ^ witt - o?0 Den 18 wittnen om den agtmng och tilgifwenhct Län kan förtjena. Det finnes i Europa en Magt, utmärkt af fina segrar och sin styrka, bwars förställande til Ost, wi ej med wisthet kunne beräkna. Men om wi äfwen stulle dorna den efter interestets allmänna lagar, wänne den ej högre stall wärdera Ost när wi wise Ost starka och sjelfständigt an när den , wid äsynen af wär swagbet kan anse Ost oförmögna at medwerka til dest ändamäl. Den mäktige Monarken mäste högakta et folk, som med wärdig het afstuddat sig enwäldsvket, som ej twekar at inom sig hämta kraften ak bewara sin frihet, om hwilket Han förklarat, at han alldrig wclat wara dest fiende, och ät hwars Stridsmäns mod han gjort en utmärkt rättwisa . äfwen när det ej genom segrar warit bewittnadt. Mätte wi som ett enigt folk snart upstiga i wär manliga storhet: mätte denna dag trycka inseglet pä wära bemödanden, och betvifla at wi icke allenast önsta sjelfständighet och frihet, utan äfwen dertil äre wärdige. Härwid hördes åtskilliga rop af bifall. Herr 8 kjöl debean 6 , Anders fredric, anförde til Protokollet: Fyra mänader äro förflutna, sedan Swerige räddades pä branten af dest fall. Den öfwer - Den 18 Hulik. Zzi öfwerhängande faran afwändes. Wi hafwa sedan andats, men ej utan oro för det helas beständ. Förlorade eller utblottade länder, förstörda härar, uttömda tilgangar, moro lemningarne efter den förra Regeringen. Fred pä alla sidor war, efter den ffedda styrelseförändringcn, mälet för hela Nationens hopp.
Jag äberoxar afwen harwid HMad Herr RiddarehusSccreteraren SllvorLtolxs pämint, öfwer den hufwudsakeliga ffilnad som sig företer emellan en Corps, hwars Ledamöter hafwa sina platser säsom beständige Lifstids-Sysflor och den hwars Ledamöter aro efter hand ombytligt Lm den förre ffulle kunna gifwa nägon farhäga för en skadlig Corporations - esprit, sä ar sädant ej anwändbart till den sedrare Eremplet af den allmänna aktning och bifall, som de Allmänna Ärendernps LereLning wunnit, hwilken äfwen är cn ombytlig Corps, och som mera och närmare än nägon annan bör hafwa inflytande pä Regerings ärendcrncs gäng, matte wal tillrackeligen bewi,a den nu i fräga warandes ofladlighet. Desiutom hwad kan man frugta af en Corps, !om har ingen activ förmäga, hwars hela befattning endast är att samla underrättelser, uplyfa, utreda / räda, och som da Allmänna Omdömet ar uplyst igenom Tryckfriheten, ei kan lyckas i sine bemödanden, och ej winna inflytelse, utan igenom noggran rattwisa och wcrkelig sanning; hwils ka aldr g för något Land äro farliga. Det som desiutom af Herr Niddarehus - Secretcraren Zilveistnix-: i desi Dictamcn af ben 26 Maji förledit är, grundeligen ar ansöidt, om alla arenderS säkrare beredande igenom flere Personers samfäldt» räd, besinning och pröfning, tillägger ett ytterligare stäk för denna Inrätt - 3!4 Den ri April. rättning, framför alla andra satt, hwarigenom samma ändamål flulle sökas.
Ingen föregående undersökning eller pröfning af uppfinningens nytta erfordras. 5:o Fullständiga beskrifningar och ritningar öfver Patentets föremål böra aflemnas till Commerce-Coilegium sist en månad efter den dag Collegium fattat beslut om Patentets meddelande. Reskrifningen intages uti det Patent, som derefter ofördröjligen utfärdas. 6:0 Patentet reserverar andras förut lagligen befästade rätt, och förklarar, att uppfinningens n^tta och användbarhet på intet sätt genom Patentet garanteras. 7:0 Patentet kungöres i Tidningarne trenne gånger. Inom 6 månader ifrån sista kungörelsen må bevisning företes, att uppfinningen är förut känd och utöfvad, i hvilket fall Patentet blir utan verkan. Dessa tvister afgöras af Compromissarier, valde af Parterne. 8:0 Tvister om intrång i kraftegande Patent afgöras af Domstolarne. 9:0 Uppgift om tilländalupna Patent, jemte beskrifningar derå, införas, genom Commerce-Collegii försorg, i allmänna Tidningarne. Jemte det att detta förslag innefattar samma ändringar i den nu gällande förordningen, som Utskottet här ofvan vördsamt föreslagit, skiljer det sig dessutom i ett annat afseende väsendtligen från densamma, nemligen i afseende å den olikhet, som finnes i bestämmandet af högsta tiden, för hvilken Patenter meddelas för nja uppfinningar} förbättringar å gamla och införande af utomlands kända. Då Utskottet anser en sådan olikhet vara af rättvisa och billighet påkallad, enär tiden för åtnjutandet af den uteslutande rättigheten bör lämpas efter så väl den större eller mindre kostnad, som preliminära försök m. m. 8 Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utslöttets Utlåtande JV:o gt. gjort nödvändig, som efter den mindre eller större sannolikheten att det meddelade
Och som detta beslut jemväl bör tillämpas vid revisionerna af Banko-diskonten och Lånekontoren, har 7:de punkten i den, enligt Kongl, kungörelsen den 27 Februari 1835, utaf Rikets Ständer gillade och antagna ”Instruktionen för Rikets Ständers revisorer öfver Banko-diskontverket jemte f. d. Riks-diskontens utredning samt Provins-lånekontoren”, äfvenledes af Rikets Ständer blifvit j öfverensstämmelse härmed förändrad, och kommer att hädanefter lyda sålunda: Hvarje revisor hestås skjuts efter två hästar till och från revisions-orten samt traktamente af fyra R:dr banko om dagen, så väl under sjelfva revisionsfdrrättningen, som under framoch återresan, efter beräkning af åtta mil för hvarje resedag och med iakttagande, att, derest icke miltalet jemnt motsvarar resedagarne, må för öfverskottet, så vida det uppgår till minst en mil, ytterligare beräknas en dags traktamente; men skulle revision af Banko-diskontens räkenskaper inträffa inom en tid af åtta dagar, efter det riksdag i Stockholm är afblåst, samt riksdagsfullmäktig vara utsedd alt i samma revision deltaga, åtnjuter sådan revisor icke ersättning för resekostnaden till hufvudstaden, hvaremot honom tillkommer traktamente från den dag, riksdagen afhlåses, lill den, då revisionsförrättningen tager sin början. Med anmälan om hvad sålunda blifvit beslutadt, få Rikets Ständer, då 2:ne utaf ofvanomförmälde instruktioner blifvit af Kongl. Maj:t i nåder kungjorda samt alla tre äro uti Svensk Författnings-samling införda, underdånigst anhålla, att jemväl ofvan omförmälda förändringar måtte varda genom Författnings-samlingen till allmän kännedom meddelade. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 12 Augusti 1851. Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 147. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Aug. 1851.
Det hade visserligen icke varit olämpligt, om, till undanrödjande af alla betänkligheter, ett dylikt stadgande varit intaget uti den nåd. proposm; men då så icke är förhållandet, och utfärdandet af en lag i förstberörde syftning synes mig vara af särdeles stor vigt och nytta för landet, tror jag för min del att man icke bör fästa sig vid saknaden af ett dylikt stadgande, som det nyssnäran - Den 21 Mars. 323 da, hvilket dessutom icke står i något nödvändigt sammanhang nied lagen i öfrigt. Den tvetydighet reservanter ne förmena äga rum tili den påpekade omständigheten, existerar redan i afseende ii nu existerande aktie-bolag och förhållandet Liefve således hvarken sämre eller bättre genom den nya lagens antagande sådan han är. Bestämmandet tillhörer dessutom rätteligen inteckningslagen, oell icke den lag som är i fråga, hvilken egentligen har till föremål att bestämma i hvad förhållande hvarje bolagsman slår till bolagets borgenärer. Men det mål, som man vill med lagen vinna, skulle möjligen kunna förfelas om man fäste sig vid saker af mindre betydenhet och, för att få rättelse deruti, återremitterar betänk. Om R. St. sedermera till följd deraf antoge ett förslag till en ny § af det innehåll, reservanterne åsyftat, så kunde det möjligen inträffa, att vid granskning deraf uti högsta domstolen emot redaktionen göres sådane anmärkmr, alt följden Liefve, att K. Sig förhindrad att det förändrade förslaget antaga, hvarigenom vi ytterligare finge vänta några år på fyllandet af denna lucka i vår lagstiftning. För min del tillstyrker jag således R. o. Ad. alt icke fästa sig vid reservanternes mening, utan antaga förslaget sådant det är, hvarigenom man vore säker att vid denna riksdag få en dylik lag, enär, såsom man berättat mig, 2:ne Stånd redan antagit ilen. Ett bifall dertill lägger alldeles icke något hinder i vägen för 11. St. att för deras del be sluta ett särskildt stadgande i enlighet med reservanternes förslag, hvilket, såsom jag redan nämnt, tillhör förordnm om inteckning i fast egendom, och ieke förevar, lag om aktiebolag. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
I stället för den utlofvade konstitutionen, finnas nu Provincialständerna. I hvarje provins sammanträda dessa på kunglig kallelse och yttra sig öfver de frågor, regeringen förelägger dem till diskussion, utan att dock deras samtycke fordras för regeringens beslut. Äfven kunna de inlemna petitioner i ärenden, som serskildt röra blott den ifrågavarande provinsen, och besluta öfver dess kommunalangelägenheter, ehuru äfven dessa beslut böra underställas konungens pröfning. De utgöras merendels till ena hälften af dels sjelfskrifna, dels deputerade (af die Ritterschaft, egare af adliga gods) ledamöter af adeln, till den andra, af städernas och landtbrukarnes fullmäktige. I somliga provinser bilda de sjelfskrifna adelsledamöterna, t. ex. i Rheinprovinsen, der de utgöra fyra personer, ett eget stånd. Fullmäktige af bondeståndet utgöra i en del provinser blott 1/6 af hela antalet; så i Brandenburg 12 af 68, i Pommern och Posen 8 af 48. I egentliga Preussen deremot representeras adeln af 45, städerna af 28 och bondeståndet af 22 ledamöter; i Rheinprovinsen: adeln af 39, städer och landtbrukare («Bauern und übrigen Gutsbesitzer») hvardera af 25; i Westphalen: adeln af 31, städer och landtbrukare hvardera af 20. I Schlesien åter öfverstiger de adliga ledamöternas antal de ofrälses. Men dessa förhållanden kunna vara temligen likgiltiga, då hela inrättningen visat sig utan inflytande och genom sin natur måste vara det. De ständer, hvilka, såsom 1840 skedde i Preussen och till en del i Schlesien, resonnera utom regeringens propositioner, handla uppenbart mot föreskrift och få derföre hålla till godo med snubbor. Huru de sjelfva uppfatta sin ställning visade påföljande året de landtständer, hvilka på regeringens proposition om ett förallmänligande delvis af ständernas förhandlingar yttrade sig afstyrkande, väl inseende att kännedomen om en sådan inrättnings tillvaro och till göranden, hvarken kunde intressera eller gagna allmänheten. Dessa landtständer förskrifva sig från 1823.
De hithörande uppgjorda förslagen samt i Statsrådet och Högsta Domstolen förda protokoll bifogas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 17 September 1847. OSCAR. A. Posse. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departementes-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsådet å Stockholms Slott den 17 September 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie Statsministern Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena Herr Friherre Ihre, Statsråden: Fåhreeus, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyldener anat, Faxe. Justitieråden: Bredberg, Nyblaeus. Hans Excellens Herr Grefven och Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet: Att Herr Justitie-Statsministern, med kännedom om Kongl. Maj;ts nådiga afsigt att till Rikets härnäst sammanträdande Ständer göra framställning om antagande af en ny Strafflag, med flera tillhörande lagbestämmelser, gjort sig be - Kongl. Mcij:ls A åd.