Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
samhet emotses svar af » Fred % Iduns Exp. ståndare. (753) T PRÄSTGÅRD i Södei m an ' a nd finnes H u m b e r s Utställning, BILDÄeTtYSKA JL plats för en bättre flicka som sällskap EN UNG, plats som sällskap och att undervisa och hjälp åt husmodern. Bästa referenser. Svar byrån, Mäster Samuelsg. 62, Stockholm, i till sitt » Eko », Nordiska Annonsbyrån, GöteSTOCKHOLM. borg. (Nord A. B. 788:) T ÄRARINNOR, HUSHALLSBITRÄDEN (S. T. A. 37002) Jj ochJBARNFR ÖKNAR få genast goda RITLÄRARINNA platser å bruk, större gods, landthem m.m. genom Nya inackorderingsbyrån, Brunkeönskar plats i fam. på landet under juni bergsgatan 3 B, Stockhol m. Etabl. 1887. och juli. Underv. i teckning, målning, lä- Bäst! • Billigast! derpl a sti k, träskulptur, konstsöm m. m. N FRISK OCH VILLIG FLICKA, som Har fullst. genomg. konstind.-skolan, talar flytande engelska, kan strax få utär flitig, plikttrogen, högre Säljes hos herrar Speceri-, DelikatessE har små pretentioner. märkt plats såsom barnsköterska och kamSvar snarast till » Signori t a », adr. S. Gumaeoch Kaffehandlande. marjungfru uti liten familj ä herregård för Stockholm. (G. 2349) ett barn. En, som är villig medfölja till lii A Annonsbyrå, kontor eller såsom skrifbiträde badort eller på andra resor, föredroges. åt BANK, tjänsteman önskas plats .af 21-ärig B a r n k l ä d e r ^ Kunskap uti tvätt och handarbeten är önskP af god familj och som med höga beIigt.
Dertill i fitt falle fororDnar, odj i De öfrige fäDerne inför konungens 33efallningöl)afn)anDe eller Deras ombuD, meD rättighet för Dem att, utan Del* taganDe i omröfningarne, mara SommitteerneS DrDföranDe. 0 må Dfmer* 0tåtbåilarc eller konungens 33efallningSf)afmanDe till taxeringsman mäljaS, ej eller Den, font ferfilDt marDer till DrDföranDe utfeDD. §• 88. taxeringömän för 0tocfholm fola mara tolf af SviDDerfap od) 2lDel, tolf af ^3refe*0tånDet och trcttiofer af 33orgare*0tånDet; af bmtlfa ftf* nämnDc, Dtio fola l)öra till ©rofthattDelS*, D?io till SttinuthanDclS*, 0cx till gabrifs* od) tolf till d)anDtmeifS Sj må till Sepetingsman af 23orgare*©tånbct mäljaé annan perfon, ätt ben, font ibfar merfltg borgerlig rörelfe. §. 91. 3 be fäber ber ©pmnafittm fnneö, fall iblanb ^)refe
Nå, herrskapet reste, och samma qväll, en timme derefter eller så, så sitter jag här nere som vanligt utanför stugan med mitt arbete, ty min man lefde då och var grindvaktare, som ni kanske vet, jag satt just och påminde mig, huru vacker mylady var, med sina blonda lockar och den lilla hvita hatten, då hon sträckte sig fram ur vagnen och nickade åt mig, när jag öppnade för dem, då de foro ut genom parken, och jag gladdes i mitt sinne öfver deras lycka, ty jag älskade lorden så högt, som om han varit min egen son, efter som jag sjelf inga barn hade ... Ack, det var sista gången jag såg dem riktigt lyckliga och glada tillsammans. Nå, jag kom sedan att tänka för mig sjelf, att jag sett Enrichetta, så hette amman, gå ned åt parken med barnet, och strax derefter Morris, som begagnade herrskapets frånvaro för att smyga sig efter ned till henne. Det dröjde imellertid länge, jag såg henne icke återkomma, och det började bli för sent för gossen att vara ute. Nu var olyckan, att David gått bort, så att jag vågade icke lemna grindarne, och då han ändtligen kom, så var klockan nära åtta på qvällen. Det var visserligen midt i sommaren, men jag kunde ändå icke föreställa mig, att kärleken kunde så förvilla amman, att hon ännu var qvar ute i qvällsluften med gossen. Jag gick i alla fall framåt parken, och hvad får jag se, om icke Enrichetta och Morris, som båda sågo mycket bestörta ut, då de fingo se mig, och skyndade uppåt slottet, dragande den lilla öfvertäckta vagnen med sig så fort, att barnet började skrika. Jag tyckte genast, att hans skrik lät hest och besynnerligt, och jag ropade åt amman, att hon visst förkylt gossen, då hon så sent på qvällen låtit honom sofva ute vid dammarne, der det alltid stiger upp fuktiga töcken, men hon svarade ingenting, ehuru hon rätt väl förstod engelska, utan försvann med barnet innom slottsporten. — Jo, hvad hände?
Och alle de, som det hörde, sattet i sitt hjerta, sägande: Hvad månn varda utaf detta barnet? Ty Herrans hand var med honom. Och hans fader Zacharias vardt uppfylld med den Helga Anda, propheterade, och sade: Lofvad vare Herren, Israels Gud; ty han hafver besökt och förlossat sitt folk; Och hafver upprättat oss salighetenes horn, uti sins tjenares Davids hus; Såsom han i förtiden talat hafver, genom sina helga Propheters mun; Att han skulle frälsa oss ifrå våra ovänner, och utur allas deras hand, som hata oss; Och bevisa barmhertighet med våra fäder, och minnas på sitt helga Testamente; Och på den ed, som han svorit hafver vårom fader Abraham, att gifva oss; Att vi, frälste utur våra ovänners hand, måtte honom tjena utan fruktan; I helighet och rättfärdighet, för honom, i alla våra lifsdagar. Och du barn skall kallas dens Högstas Prophet; du skall gå för Herranom, till att bereda hans vägar; Och gifva hans folke salighetenes kunskap, till deras synders förlåtelse; Genom vår Guds innerliga barmhertighet, genom hvilken uppgången af höjdene hafver oss besökt; Till att uppenbaras dem, som sitta i mörkret och dödsens skugga, och styra våra fötter på fridsens väg. Och barnet växte upp, och stärktes i Andanom; och vistades i öknene, till den dagen han skulle framkomma för Israels folk. Det begaf sig i den tiden, att af Kejsar Augusto utgick ett bud, att all verlden skulle beskattas; Och denna beskattning var den första, och skedde under den höfdingen öfver Syrien, Cyrenio. Och de gingo alle, hvar uti sin stad, till att låta beskatta sig. Så for ock Joseph upp af Galileen, af den staden Nazareth, in uti Judiska landet, till Davids stad, som heter BethLehem; ty han var af Davids hus och slägt; På det han skulle låta beskatta sig, med Maria, sin trolofvada hustru, hvilken hafvandes var.
För läraren i teckning vid nya elementarskolan i Stockholm J. G. Köhlers uppfattning i tredje lönegraden Ersättning för en till elementarläroverket i Norrköping från nämnda stads kassa, under titel “Apologistens lön och diskretion11 hitR:dr 196,752 250 137 öre. 46 50! Dito för den i löningsstaterna beräknade årliga afkomst af Ekers 564 Hushyresersättning åt rektorn vid högre elementarläroverket i 500 j Till löneförhöjning å 500 R:dr för rektorer vid femklassiga läroverk 2,000 Summa | 200,203 j 96 Tab. Litt. b). 6 ExpeditionsUtskottets Förs/ag till underd. Skrifvelse, N:o 81. Tabell öfver Riks - Ecklesiastik-Departementet. i Departements-chefen * • Departementets Expedition: Nuvarande beloppet 44,500: — i Tillkommer; Till Byrån lör handläggning al ärenden, rörande den högre undervisningen : Löneförhöjning åt Byrå-chefen i egenskap af Öfver-inspektör för elementarläroverken 1,000: — Förhöjning i anslaget till tjenstebiträde 1,000: — 2,000: Till Byrån för handläggning af ärenden rörande folkundervisningen: Nuvarande beloppet Tillkommer: Förhöjning i lönen för en vaktmästare Kongl. Bibliotheket: Nuvarande beloppet Tillkommer: Löneförhöjning för Kongl. Bibliotbekarien Dito för andre vaktmästaren Kleresi-staten: Penningar, såsom i 1864 års Riks-stat 14 861: 0t Indelta räntor, dito dito 130400- Indelt spanmål: Mått. Värde. 1 tA 171 r7. n OAi t n j i a Nuvarande anslag • • • 150,717: 2. 301,434: 40. Skrifvelse, N:o 81. Statens Åttonde Hufvudtitel. Penningar. Indelta räntor enligt markegång på förslag. S p a n m å, l. Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått.
Län den 20 November i685 upprättade kneckte-contraet visade, hvarje rote blifvit tillagd två tunnor spanmål årligen, eller lösen derför, af hvilken spanmål den ena tunnan skulle inlevereras i häradskistan, till bildande af en fond för knecktelegan, och den andra, med afdrag af 5 daler kopparmynt, som skulle, enligt 10 §. af nämnde contract, innehållas för knecktens livrée-beklädnad, direct komma roten till godo; att, sådant oaktadt, Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 29 November i^56 §. 83 stadgade, att af de anslagne kronotiondeeller kneckte-tunnorne elen ena skulle anses såsom understöd för knecktehållningen och den andra innefatta ersättning för de dagsverken, som allmogen till Kongsöhrs och Strömsholms Kongsladugårdar och stallstats-ängar årligen måste utgöra; att, då rotarne numera fullgjorde sina skyldigheter i berörde hänseende, dymedelst att de dels legde karlar och dels betalade beklädnads-penningar, motionären funne de rotarne anslagne tvänne tunnor kronotionde böra oförryckt dem tillgodokomma, antingen in natura eller efter ortens markegångspris; att likväl så icke tillgått, enär ena tunnan helt och hållet blifvit indragen och den andra löst med tre daler silfvermynt; att indragningen af ena tunnan skett till följd af Kongl. Brefvet den 26 October i833, hvarigenom hjelpedagsverkena kommit att upphöra, ehuru desse dagsverken, enligt Kongl. Stadgan den 26 Augusti 1651 och 7' §. i 1682 års Riksdagsbeslut, vore såsom ordinarie att anses; samt att någon orsak, hvarföre den andra tunnan nu betalades endast med 3 daler silfvermynt ej blifvit uppgifven. Anhållande motionären, med anledning af delta allt, att rotehållarne inom 4 Statssamt Allm. Besv. och Ekon,-Utskottens Utlåtande, IV.o 5o. Kongsöhrs
Sedan uti atstillige til Riksens Stander ingifne lVlemvrigl, indragning af Prästerskapets wederlags-spannemäl biifwit yrkad, hafwa Riksens Ständer trott sig böra hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhalla, det täcktes Eder Kongl. Maj:t i Räder anbefalla wederbörande, at anställa en fullständig undersökning, til utrönande af bestaffenheten utaf sä wäl WederlagSsom behaglig rids Förlänings-Spannemalen, pa det Riksens Ständer matte framdeles komma i tilfälle at derom erhålla en tilräcklig och nödig kännedom. Riksens Ständer framhärda rc. Slormagtigste Allernadigste Konung? I anseende til nödwändigheten af en Revision öfwer Förwaltningen as alla Rikets medel sedan . izos 1094 Den 24 Marg. i8Oo ärs Riksdag, fa Riksens Stander hos Eder Kongl. Maj:t härmed i underdånighet anhalla, det räcktes Eder Kongl Majtt til en sadan kevi8ion8 ^Verkställande i Nader förordna samt med lamvciig InstruLion förse en särffild committé? af allmänt aktade ojäfwiga Man, ware sig Embetsman eller andra dertil ffickelige personer, som Eder Kongl. Maj:t i Nader bäst synes, at hwilka äfwen den speciela granffningen af de allmänna medlens förwaltning wid hwarje upköp, Lön-fördelning eller enstild afhandling kunde updragas, med åliggande, at i den man arbetet framssriver, förelägga Riksens Ombud Kcsultraet af deras pröfning, jämte grunderne dertil: och anse Riksens Ständer såsom en följd af deras rätt, ar reglera och yfwerse Stats-Werket, det detta Werkeis räknin. gar hädanefter altid böra wara färdige, ar i likhet med Riksgälds-och Banco-Werkens räkenskaper wid inträffande Riksens Ständers kevisioner upwisas och öfwerses. Riksens Ständer framhärda rc.
I den sidste Snes Aar er der ho$ den kvindelige danske &amp; muesbefolkning paa Landet opstazet en fuldstzendig Ulyst til a t tage Tjeneste som Mafkepige; denne Omstzendighed, der tildels synes mindre forklarlig og i alle Tilfelde er meget uheldig, har bevirket, at paa saa godt som alle s t ~ r r e Gaarde og en meget stor Del af de mindre Malkepigerne rekruteres fra Sverige. Heraf have Festeinendene benyttet sig; de udsende Agenter, ofte af si-ensk Herkomst, saavel mandlige som kvindelige, der berejse navnliv hele Sydsverige og overtale ved gyldne L ~ f t e r, som de ere ganske ude a f s t a n d til at holde, en Maengde un e Piger til at forlade sit, Hjern med Forpligtelse til, naar de ved Hjaelp a. f; Rejsepeiige, som Agenterne forstrzekk f r dem med, ere komne til K~benhavn, a t antage de Pladser som Malkepiger, som Fzestekontorerne anviser dem. Paa Grund af Mangelen paa Malkepigerne cre Husbonderne som oftest tvungne til at betale Festemen 274 dene, hvad de forlange, ofte indtil 30 Kroner i Fsestegebyr for en Pige, og naar Faestekontorerne ikke aitid kunne faa den ublu Betaling, som de fordre, af danske Landbrugere, sende de uden mindste Betaenkning hele Skarer af Piger til Tydskland, hvar de ofte fare en kummerli TilvErelse og mangen Gang havne i Prostitutionen.
Lära än den rena Evangeliska, Riksdagsman wara, men Walrätt äge alla, som eljest genom Lag och Lärfattningar dertil berättigade äro, utan afseende ti! hwilken Religion de sig bekänna. Herr llsmmLi-sKöiä förklarade sig nöjd om §. sälunda redigerades. Herr keutolkjelin, (larl, anmärkte wid de orden, den klagande, om han ar af Borgareeller Bonde-Ständet, ingifwe innom s dagar derefter sine Beswär til Landsllofdinge Ämbetet, at xä manga stallen torde afständet wara fä längt emellan de klagande och Landsböfdinge-Ämbetet, at L dagar icke skulle kunna förslå. Herr von 8cllLntr, at döma i frägor om Riksdagsmanna-rätt synes innefatta nägot Tonstitutionelt. Lwisten härom är wäll merendels emel - Den 29 Augusti. 1ZO1 emellan enskilde Personer, men de innefatta den allmänna frägan om Representations rätt ^ som efter mitt begrepp ensamt tilhörer Riksens etander at bedöma, och som jag ej tror bör för Riksens Ständers egen säkerhet af Werkstallande Magten ffärskrdas. Mig synes derföre at alla frägor om Riksdagsmanna - Wal och Riksdagsmanna Rätt, böra granskas och utredas afConstitutions-Utskottet, samt afgöras af det Ständ til hwilket den i fräga komne Personen hörerom detta antages, kunde klagomälen öfwer Wal, pä sätt 19 §- omförmäler, ingiswas hos Landshofdinge - eller Consistorium, som efter infordrade Förklaringar, hade at insända Acten til Riksens Ständers Ombudsman, at i ConstitutionsUtskottet föredragas. Funne Utskottet nägon undersökning i Orten böra föregä desi utlåtande, kunde Ombudsmannen derom föranstalta; bwarefter Utskottet ägde om RikSdagsmanna-Frägan sig yttra; men til wederbörlig handläggning öfwerlämna de Frägor om olagligheter som möjeligen kunde förekomma.
Detta medel har visat sig ganska verksamt för ordnings befrämjande i detta afseende, så att det vore önskligt, alt andra ville vidtaga samma utväg; men jag 78 Den 9 October. betviflar att någon uppmaning från Konungens Ref:h:de kan dertill bidraga, så länge bruksägaren icke finner sitt intresse deruti och är berättigad att besörja sin lumpsamling på hvad sätt han behagar. Vid förra riksdagen, då jag hade äran att vara ledamot af Ekon.Utsk., väcktes en motion i samma syftning, hvilken då afslogs, men denna motion gick derpå ut, att det genom en författning borde föreskrifvas, att lumpsamlare icke fick förpassas utom det län, inom hvilket bruket ligger. Om denna författning blifvit utgifven, så hade följden blifvit, att pappersbruksägare hade blifvit nödsakade att gå den syftning tillmötes, som Utsk. nu genom ifrägavar. uppmaning åsyftat. På grund af hvad föregtde talare yttrat och hvad jag nu haft äran anföra, får jag begära ålerremiss af betänk., dels i afseende pä den första punkten, dels äfven i afseende på den sista, hvilken jag anser vara olämplig, emedan den icke tjenar till någonting. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Afven jag är bland dem, som önska ålerremiss af betänk., med anledn. af den anmärkn., som Frih. Palmstjerna gjort; men jag kan alldeles icke dela de Hrns åsigt, som önska att betänk, måtte återremitteras med afskärande af dess bästa del, som är den sista. Pappersbruksägare kunna begagna samma utväg för att få sina lumpor samlade, som för dylika ändamål användas af andra näringsidkare, t. ex. färgare, hvilka låta uppläsa i kyrkorna, att de som vilja hafva vadmal eller kläde färgadt, lemna in det t. ex. till klockaren eller kyrkvaktaren, och genom samma person kunna återfå varan färgad. Derigenom skulle en stor vinst uppkomma för allmogen, som anser lumpsamlare ungefär såsom gräshopporna, jag menar dem i Egypten.
Kongl. Maj:t funnit den af Rikets Ständer gjorda framställning om planpenningar endast kunna ega rum vid Uplands Regemente inom Stockholms och Upsala Län, vid Södermanlands Regemente inom Nyköpings Län, vid Första Lif-Grenadier-Regemeniet inom Linköpings Län, vid Jönköpings Regemente inom Jönköpings Län, vid Kronobergs Regemente inom Kronobergs Län samt vid Calmare Regemente inom Calmare och Kronobergs Län. hvilka 6 Regementens Kneckte-contract af den 13 Maj och 7 November 1685, den 26 Februari och 23 November 1686, den 1 Februari 1695 och den 4 November 1725 funnes öfverensstämma deruti, att till kneckletorpet skulle utom husen finnas en kåltäppa, ett spannland eller ett halft Bih. till R. St. Besvärsoch Ekon.-Utslsottens Utlåtande. N:o 73. tunnland åker, hälften till livart års utsäde, samt äng till två 'sonimarlass hö, men i Östergöthland till 1 i/a lass hö årligen, utan ock deri, att det hemman i roten, på hvars egor knecktetorpet med ofvannämnde lägenheter lage, skulle af sine rote-intressenter erhålla Tre Daler Kopparmynt, eller En Daler silfvermynt, samt i Östergöthland Sex mark silfvermynt om året i vederlag, likväl med förbehåll, inom Stockholms, Upsala och Nyköpings Län, att, så vida det hemman der kneckte-stugan vore uppbyggd, bestode af bättre och märkeligare förmoner, något vederlag för torpet ej egde rum, och derjemte i Nyköpings Län, att, om ett helt och ett halft hemman stöde tillsammans i roten, det hela icke eller åtnjöte något vederlag. Vid bestämmandet alltså af planpenningarnes rätta värde den tiden, de utsattes, och vid jordlegans hänförande dertill, funne Kongl. Maj:t, de vid indelningen i planpenningar föreskrifne
Detta föranleder mig då Konungen äger rätt att nedJ sätta tullen , och på det mer.ingarne må blifva förenade, att begära förnyad proposition på bifall till Utskottets första förslag. Friherre Cederflrem: Det är en stor skil nad mellan att införskrifva via, och att gora Deri JJi Augusti f.\m det för handels skull. Det ena låter sig göra, det andra kan ej ske utan förlust. Det exempel Herr af Wingård anfört på förtu 1 la dt vin är obetydligt, då detta cjvantum ej är en tiondedel af hvad som åtgår. Om man införer looo kannor och förtullar iqo, så har Staten deraf en ringa båtnad Här förtäres vida mera, än sorn enligt tulispecialerne blifvit jnfördt. På det vi må få slut på saken , och då jag ej kan förena Statens intresse med en så hög tull, är det så godt att vi votera. Herr af Wittgard'. Det som står i tullspecialerne är väl lörtulladt, men visserligen roedgifver jag , att mera inkommit. Friherre Wrangel: Som jag icke del tagit uti de discussioner, hvilka ägt rum uti Utskottet; och ej företår af vin annat än att dricka det , har jag det förtroende till Utskottets åsigter, att jag instämmer med Herr af Wingård , ehuru jag erkänner, att jag ej fijrStår om det är det rätta eller ej. Herr Grejven och Landt Mar/kalken förnyade den af honom förut gjorde propositioa till bifall af de i Utskottets första förslag tillstyrkte Inkommande Tullprocenter å de derstädes upptagne Winsorter. Ropades starka Ja, och Nej. Herr Grejven och LandtMarskalhtn tillkän - 9?® fien 22 Augusti f. m> nagaf, det han icke kunnat med säkerhet ut.« löna Ridderskapets och Adelns beslut. Herr Lefrén:
Nådig befallning, att densamma genast företaga och med berättelse derom i underdånighet inkomma. 37. •—- af den i December, angående reglering i afseende på Ekskogarne. 1826 d. 3i Januarii föredr.; då Kgl. Majit, beträffande först frågan om tillåtelse för innehafvare af Skattehemman och Åbo å Kronohemman, att förvärfva fri dispositions-rätt öfver de å hemmannen redan befintlige eller framdeles uppväxande ekar, beslöt att vid nästa Riksdag, genom Nådig proposition, gifva Rikets Ständer tillkänna, huru lång tid bör framflyta efter Ekeplanterings-hagars inköp för Kronans räkning, Bil. t. R.’ St, Just. Ombtns Emi.-Ber. d. \ Nov. 1828. 27 innan Kongl. Maj:t finner lämpligt medgifva Skatteman ifrågavarande dispositionsrätt; börande alltså, hvad, genom i8o5 års Skogs-Ordning, i afseende på ekar å Kronoskattejord, är stadgadt, under tiden till sin kraft och verkan fortfara; hvaremot, i afseende på Stubbelönen, hvilken, tillföljd af redan gällande författning, eller Förvaltningens af Sjö-Ärendena, på Kongl. Majlis Nådiga Bref den 28 December 1822 grundade Kungörelse af den 27 Januarii 1823, är bestämd till lika belopp för innehafvare af Kronohemman och Boställen, som för Skattemän, så alt någon åtgärd i anledning af Rikets Ständers framställning i denna del icke är af nöden, Kongl. Maj:t förklarade Sig vilja tid efter annan, uppå af Flottans Styrelse skeende anmälan, och i förhållande till gångbara pris, å denna betalning bevilja skälig förhöjning. I afseende på de för planler-hagars anläggande nödige kostnader, beslöt Kongl. Maj:t att vid nästa Riksdag låta till Rikets Ständer afgå Nådig Proposition. Hvad beträffade frågan om prauniers anslående för Ekeplanteringar af enskilde personer, och serskild te prasmier åt dem, sorn väl vårda redan vuxen ung ek, fann Kongl. Majit icke skäl att bifalla den här - 28 Bil, t. R. St.
Vid de förnämsta Tyska skogsläroverken är behofvet af erforderliga experimentoch öfningsskogar väl ombesörjdt, hvarigenom en mera fulländad forstmannabildning Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 3. 5 åstadkommits hos Skogs-statens tjenstemän, och häraf hafva rika frukter vunnits genom en mera ofelbar behandling af Statens skogar. Åt skogsläroverken i Braunschweig och Sachsen äro, efter hvad jag har mig bekant, stora skogar anslagna i närheten af läroverken i och för de praktiska öfningarne, som alla tider af året i skogen förekomma och behöfva af den verklige forstmannen inhemtas. I Wurtemberg är vid Hohenheim inrättad en iorenad forstoch landtbruks akademi. I Preussen är forst-akademien förlagd vid Neustadt-Eberswalde i en större skogstrakt, der icke mindre än cirka 30,000 tunnland stats-skogar äro ställda under förvaltning af akademiens lärare och tjenstemän. Der lemnäs således rika tillfällen för eleverna att såväl praktiskt som theoretiskt fullända sina studier. Flera dylika exempel kunde anföras. Mången torde anse att äfven här är tillräckligt sörjdt för den praktiska forstmanna-bildningen, då först och främst anslag lemnäs till eleverna, att uti från institutet aflägsna skogar under några veckor sommartiden inhemta den praktiska kunskapen, samt att ingen från institutet utexaminerad elev erhåller befordran förr än han ett år tjenstgjort såsom biträde åt någon Öfverjägmästare. Våra äldre forstmän finna sig vara barn i skogshushållningsläran, då de besöka en utländsk forst-akademi, och likväl är det unga män, som vid vårt nuvarande skogs-institut blifvit till forstmän bildade, hvilka vid de på sednare åren inrättade skogs-skolorna på knappast nio månaders tid skola bilda dugliga skogvaktare och skogvårdare. Denna anordning visar redan huru ringa värde våra skogar anses ega, då det ens kan anses för en möjlighet att på den korta tidrymden af icke 9 må nader bilda en duglig skogvårdare, på hvilken man eger anspråk att han bör kunna både så och uppdraga skog.