Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi vilja undvika ett ondt, visitation vid några Landt - Tullar, hvilken med skäl anses och är högst obehaglig för resande, och jag, lika med de fleste, gerna undandrager mig, om jag ej befarade, att just derigenom ett värre ondt skulle uppstå, att Lurendrägaren fritt fick i ali beqvämlighet föra sitt kram kring i Landet, när han väl kunnat undgå kustbevakningens uppmärksamhet , hvilken , vid ett Land, sorn vårt,' j oS6 Stats-nch Besvärs-TJtskottens Betankanden. med öppen strand från Haparanda till Strömstad, ej kan förekomma allt, i synnerhet 5 må* nader af året, då sjöfarten är stängd , och sorn Lurendrägaren ej försummar begagna till förmån, och således skall medföra de vådligaste följder, emedan det ej allenast lemnar Luren» dragaren en skadlig och otilbörlig säkerhet, titan den tillbörliga Controllen på Kustbevakningen äfven härigenom upphör och försvinner. När Riksens Höglofl. Ständer önskat en Öfverflödsförordning, för att hämma Luxe och Öfverflöd, och grundeme äro till en sådan af Ekonomi-Utskottet utarbetade, men vi ej kunna veta, huruvida Konungen antager den till hela sin vidd; om det ej sker, finnerjigingen sammanstämrnighet i våra önskningar, hämma öfverflöd, och befrämja Lurendrägerier. Att England ej har Landt - Tullar torde lika litet bevisa, att så bör vara i Sverige, som att allt hvad der är användbart, passar för vårt Land. Deras climat gör Sjötullsbevakningen activ he'a året om, och dessutom kunna de med stora uppoffringar göra den samma gagnelig. När deremot hos oss alla möjeliga besparingar äro nödvändige, och alla våra föve:ag skola ske med den största hushållning.
Jag upplager den här approximativt till 3o,ooo man slående armee, såsom stam, och 3o,ooo man beväring, att med stammen genast införlifvas, samt 45,000 man eller de tre öfriga bevär:s-classerna, alt successivt ersätta afgången. I afseende på de särskildta vapnens inbördes qvantitetsförhållanden till hvarandra, Den 7 Maj f. m. andra, sa torde 3ooo man artilleri ocli 5ooo man cavallen till 52,ooo man infanteri vara en proportion, sorn, i betraktande af krigstheatern — 0111 Sverige — samt under förutsättning af ändamålsenlig utrustning och krigsbildning, efter militäriska grundsatser, kan anses försvarlig, ehuru cavalleriets styrka, fördelad på 3, kanske 4 särskildt agerande armeecorpser oell använd på Skånes, Österoch Westergöthland*, ja pä Uplands, Westmanlands och Södermanlands slätter, är ganska knapp och vore alldeles otillräcklig, om ej svårigheterna vid detta vapens sjötransport gjorde troligt, att fiendens stridskraft, i denna del, ej kan komma att betydligt öfverstiga vår egen. Hvad angår proportionen emellan befäl och trupp, så äga vi ej nu af det förra en tillräcklig mängd, sedan behöflig stabs-personal först blifvit afräknad, ens om blott en enda dass beväring skall med gamla stammen samtidigt sättas i activitet, äfven under förutsättning af till rörelser oviga, och lill eftersyn tröttande compagnioch bataljons-storbeter, ännu mindre för 2:ne classers incorporalion. Hvad krigsadministrationen i denna del tänkt, synes dels af 3:dje bataljons-befälets formering, dels af Stockholms, Hallands och Gottlands bevärts-manskaps organisation under eget befäl.
Ida Gäldenärer , de der dock, man må säga hvad man vdl, ä» ga någon billig fordran på äfven ett oeconotniskt beskydd af Staten, Att hindra Nationens brådstörtande i ett artificiel armod, är Ständernas första pligt i äfven derföre, att af Nationens cecooomiska tillstånd beror hufvudsakligast hennes känsla för sjelfständighet och frihet. — Tiggaren var Den 17, Martu f. vt. 7* alltid de facto Slaf, och Slafven ägde ännu aldrig något Fädernesland att hvarken älska eller försvara. Jag fullgör alltså min pligt , såsom Riksdagsman, då jag härmed har den äran ödmjukast tillstyrka, det ifrågavarande Betänkande må te till alla delar ogillas. Man fo-drar, kanhända, att, då jag ogillar ett Förslag, jag bör uppgifva ett annat: o^h j'Jg går att göra det. Angående Allmänhetens fordran, det Dis* contPcpperen matte af Ständerne upprätthållas, har jag en tanka, sorn grundar s;g 1 min rättskänsla , och j ig anhåller att få framlägga den. Jag vet att Ständerne icke utfärdat någon formlig Girantie för dem; och jag sätter icke i tvifvelsmål hvad en värd Ledamot af detta Stånd har sagt, nemligen: att då vid 18 r 2 års Riksdag, en Lag begärdes, som skulle fästa samma straff vid efterapning af DiscontRapper, som vid förfalskning af Banquens Sedlar, så hade Ständerne sådant afslagit, på den grund, att DiscontPapperen icke voro Mynt; men hvad det förra skälet angår, så tror jag, att i de mångfaldiga åtgärder, som Lagstiftande och Executiva Magterne vidtagit, för att inleda Publiken i förtroende till dessa Papper ; äfvensom i sjelfva sättet af det fall de gjort, ligger för Staten en moralisk förbindelse till ersättning, en förbindelse, äfven så helig, sora någon formlig Garantie, emedan jag 72 Den 17 Martil, f. un alltid tror , att den, sorn annors skada vållar , bör den ock upprätta.
St. till öfvervägande förehaft, samt i sammanhang dermed tillika tagit kännedom om de vid Seraphimer-Ordens-Gillet och i Biks-Hufvudboken om Curhus-och Lazarettsmedlen afslutade Hufvudräkningar till och med 1826, jemförde med åtskillige, jemlikt y:de punkten i E. K. M:ts Nådiga Kungörelse, den 10 Mars 1824» till Riksgälds-Contoiret från LänsStyrelserne insända Berättelser om Revisionen af Curhusoch Lazaretts-Räkenskaperne. Härvid hafva R. St. fästat sin uppmärksamhet på det förhållande, som äfven af R. 3t:s Revisorer åren 1825 och 1827 blifvit anmärkt, att i dessa Räkenskaper, likasom uti nästan alla Berättelserna, Curhusoch Lazarettsmedlen blifvit så sammanblandade, att deras serskilda belopp icke kunnat med säkerhet utrönas, äfvensom R. St. funnit, att redovisningen öfver deras användande i allmänhet ar gemensamt uppgjord, så att, med få undantag, det icke synes hvad Curhusanstalten för hvarje Län årligen kostat, eller hvad öfverskott den dertill sammanskjutna afgift lemnat, för att användas i enlighet med föreskrifterne derom i K. Mits ofvannämnde Nådiga Kungörelse. Bemödandet, att i dessa hänseenden vinna säkra upplysningar, har äfven mött svårigheter derigenom, att flere Läns-St yrelser alldeles underlåtit att insända RevisionsBerättelserne; men R. St. hafva emedlertid trott sig finna anledningen till sammanblandandet af Curhusoch Lazaretts-Räkenskaperne der - Mjcp, Vtsk. Förslag till tind. Skrift). N:o 4'** 3o5 deruti» att dessa Inrättningar, jemlikt É. K. Mits Nådiga Instruction af den 17 December 1817» varit styrde af en gemensam
Då, såsom af Stätsråds-protokoliet inheintas, kavalleriet nu with är allmänt lörsedt med dels nya, dels ännu brukbara pistoler, samt dessutom 1000 par dylika skjutvapen finnas upplagde i reserv-förrådet, anser Utskottet, vid sådant förhållande, nu begärda anslag, sorn är afsedt att fylla hela bristen i förrådet, utgörande 3,600 par pistoler, kunna utan olägenhet J«- År änka-s till en mindre summa, än den föreslagna, helst förbättringar i detta vapen tid efter annan aro att emotse, och det derföre måste med en klok hushållning öfverensstämma, att ej någon större del af det för reserv-upplagets kompletterande; påräknade antalet nu anskaffas. Utskottet hemställer fördenskull, att till anskaffning af nya pistoler, ett anslag af 30,000 Rdr beviljas. att under innevarande och följande två år med Udel årligen utgå. g) till anskaffande af kavalleri-sablar, afräkningsvis, 29,800 r:dr. Denna anslagssumma, motsvarande tiTTverkmngskostnadrn för 3.600 sablar. hviska äro afsedda att i förråden till krigsbehof uppläggas, anser Utskottet äfven, på enahanda skid, som i nästföregående punkt omförmälas, böra till ett lägre belopp, än det begärda, inskränka?.
Hr Cederschjöld har vidare sagt, att en person, sora 4*4 D en 22 December f. m. äger bergsmanshemman och derjemte bruk, skulle, enligt den af Ulsk. föreslagna redaction, blifva utesluten från representationsrätt i BorgareSt., emedan han tillhörde BondeSt. Denna åsigt kan jag ej dela, emedan den, som äger bruk, efter nu gällande grundlag har valrätt och tillhör BorgareSt. Hun kan således icke numera tillhöra BondeSt. Innan ifrågavar. i4 $ vid sisla riksdagen antogs, vet jag ganska val, att bruksägare funnits, sorn åtnjutit representationsrätt i BondeSt., och jag tror detta var öfverensstämmande med grundlagens dåvar. lydelse; men från den stund bruksägaren fått representationsrätt i BorgareSt., kan han ej ingå i BondeSt., och således måste egenskapen af bruksägare vara tillräcklig för att utesluta från representation i sistnämnde Stånd. Annat är förhållandet med dem, som äga bergsmanshemman. Vi skola ihågkomma, att en betydlig del af riket består endast af bergsmanshemman. Om icke ägare af dessa hemman, hvilka i alla andra afseenden tillhöra BondeSt., uteslötes från BorgareSt., så skulle representationsrätten inom BondeSt. för flera härader försvinna, såsom i Wester-Bergslags och Norbergs härader, hvarest icke finnas andra än bergsmanshemman; hvaremot ägarne af dessa hemman skulle inkomma i BorgareSt. Detta har gjort nödvändigt, både nu och då ifrågavar. § förra gången antogs, att deri införa den bestämmelse, att bergsmanshemman icke berättiga till representation inom BorgareSt. i annat fall, än då man icke tillhör något annat Stånd förut. Jag tror således, att den anmärkn., Hr Cederschjöld i detta afseende gjort, saknar den grund, som erfordras för att afseende derpå skall kunna göras. Min mening har icke varit att yrka, att det förslag, jag framställt, nu skulle remitteras till Constit. Utsk. såsom Ståndets gemensamma tanke; men jag har begärt, att de anmärkntr jag gjort jemte förslaget, må fä såsom Ståndets gemensamma tanke afgå till Utsk.
Utskottet, som tagit ämnet i öfvervägande, anser sig' icke kunna tillstyrka det af motionären, såsom alternativ, väckta förslag, att soldaten må helt och hållet befrias ifrån den honom, enligt Militias-Boställs-ordningen åliggande handtlangnings-skyldighet vid Chefseller Regements-Oflicersboställens omeller nybyggande, emedan ett dylikt åliggande torde kunna ställas i jemn bredd med öfriga arbetsförrättningar, hvartill manskapet kan commenderas. Deremot anser Utskottet, lika med motionären, att den dagspenning, som nu för dylikt arbete bestås, eller endast 6 sk. B:ko om dagen, är alldeles för ringa. Likväl, då det ej får lemnäs ur sigte, att en dylik 8 Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande, N:o 3i. corn mender ing är ett den indeldta soldaten tillhörande tjenste-åliggande, så har Utskottet ansett sig icke kunna bi träda motionärens förslag om dagspenningens bestämmande efter Länens markegångslaxor, men trott billigheten kräfva, att nämnde dagspenning ökas till det belopp, som vanligen bestås karlen, då han för kronans räkning är till annat arbete commenderad, och erhåller aflöning i contant, eller i3 sk. 6 rst b:co, tobaksskillingen inberäknad; hvarföre Utskottet vördsamt föreslår Rikets Höglofl. Ständer att bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den dagspenning af 6 sk. b:co, som, enligt Krigs-Collegii Circulaire af den ao November 1811, blifvit bestämd för de handtlangningsdagsverken, hvilka gemenskapen af den indelda armeen, enligt 16 §. af i836 års Militias-Boställs-ordning, bör utgöra vid omeller nybyggnad af caractershus å Regementenas Chefseller Regements-Officers-boställen måtte hädanefter komma att beräknas till x 3 sk. 6 rst b:co. Stockholm den i October i S44* N:o 3a.
I följd af Myntbestämningsfrågan syntes Utskottet äfven hafva bort alternativt föreslå, att utsätta anslaget i Svenskt Banco, om det lyckades att erhålla myntbestämning. Det har trotts vara af yttersta vigt att icke fastställa i Staten anslag i utländska Myntsorter utan i Landets eget mynt, emedan detta alltid satte Styrelsen i nödvändighet, att söka bibehålla Myntet vid sitt värde; och har Herr Hjerta. för öfrigt i allmänhet yrkat, att Minister-Statens aflöning måtte nedsättas till 75 å 80,000 R:dr Hamb. B:co och såsom skäl derföre åberopat att ett så stort antal ministrar, som det nu varande aldeles icke skulle behöfvas då de fleste diplomatiske Posterne kunde bestridas med Charges d’affairs; hvarjemte äfven hos BondeStändet Anders Danielsson frän Elfsborgs Län 3 ansett olämpligt att upptaga Utländska Myntsorter i StatsFörsIaget, af det skäl, att anledning derigenom uppkomme till begäran af ersättningar för betäckandet af Cours-differencer, och vidare andragit, att, enär Svenska MinisterAflöningen före år 1809 vore betydligt lägre än nu, och då utgick i Silfver, det vore svårt att förklara anledningen till den vunne tillökningen; hvadan och enär KonungaRiket Norrige nu äfven bidroge till den gemensamma MinisterStatens aflöning, detta anslag borde nedsättas; men i fall sådant ej vunne bifall, borde Utskottet dock vid sitt förnyade Betänkande foga en uppgift på de Utrikes Ministerlönerne före år 1809 i jemförelse med de nu 4 B. 3 \ ■ T ' • 7 Stats-Utskottets varande till samma MinisterPoster utgående löneansiag. Hvarom flere Ledamöter med Anders Danielsson sig förenat. Vid i8a3 års Riksdag, då uti Minister-StatsAnslaget af R. St:r beviljades en tillökning af 10,000 R:dr H. JBco, i anseende till detta anslags för ändamålet förut varande otillräckliga belopp, go,ooo R:dr H.
Ar fran trycket utgifwa en fu il stand i g berärrelft om hwad som det föregående Ar.t blifwit urräträdt ril Lotsoch Bak-inrättningens förkofran, såsom Lotsarnes och Fyrwacktarnes Löners tilökning, ekartornLZ och Sjökortens förbättrande, nya för NaviZLtion wigtiga uptäckrer, förbättrade inrättningar lil de Sjöfarandes säkerhet, med mera dylikt. 5:0. At alla för detta Werks Räkning inflytande mede! böra behörigen redowisas, och wid kevi8ionerne af Stats-werket en noga granssning af medlens förwalming anställas. 6:0. At alla Sjö - och Stapel-Stader i Westerbotten ochWester-Norrland, hwilka hittils warit nödsakade bade at besörja all Lotsning för Kronans fartyg uti Norrbotten, och at ensamme aflöna de för deras egen räkning der behöfliga Lotsar, mätte ifrån sädane skyldigheter frikännas, samt Lots-inrättningen uti Bottniska wiken ställas pa samma fot, som Uti den öfriga delen af Riket. 7:0. At renlighet med Allmänna Befwars-och Osconomie-Utffottets förra Betänkande och uppä deruti uptagne jkäl, den gamla Bak algifcen för Orffärs eller Gräsö Bak hädanefter marie förswinna. 8:0. At alla 8peciella vigilier rörande Lotsoch Bak-styrelsen marte öfwerlemnas til den blifwande I)i^ectlon6n8 befarriting, efter den lnsc-uLtion som Kongl. Majit för densamma i Nader täcktes Ut - Den 8 Mars. Z5Z Utfärda; och Utstotten fa derwid exempel-wis nant» na förestående af förändrin 'ar uti Lotö»Tapan samt Lots» och Bäk^aigifterne, deras tillämpning til större eller mindre'Fartyg och Bäiar; Bätarnes utru-renlleranäe, äfwensom at
Och skulle desse serskilde meningar, enligt förbehåll, bifogas Utskottets förnyade Betänkande till Riksens Högloft. Ständer. Riksens Högloft. Ständers Banko-Utskotts förnyade Betänkande, angående förändring a f de inom Banko-Verket gällande be fordring s-grunder, enligt hvilka tredjedelen af Bankens C ommiss arier vid inträffande ledigheter tillsättes endast af Frälse män. Banko-Utskottets Betänkande af den 10 sistl.' Martii , angående en tillstyrkt förändring i grunderne för ledigblifvande Commissarie - tjensters återbesättande i Banken, har, i anledning af visse inom Högloft, llidderskapet och Adeln samt Välloft. Borgare Ståndet dervid gjorde anmärkningar, blifvit till Utskottets förnyade handläggning återremitteradt. De Herrar ^Ledamöter, sein inom Högloft. Ridderskapet och Adeln yrkat Betänkandets åter - Bnnlo-Utsiottets Bet anian deri: remiss, hafva, under erkännande att denna sak icke bör som en Privilegii-fråga anses, likväl icke velat medgifva, att den, såsom innefattande en med Representations - Espiiten och .BankoStyrelsens organisation förenlig, och på en gammal öfverenskommelse grundad rättighet, skulle kunna genom de Trenne Ofrälse Standens Beslut, emot Höglofl. Ridderskapets och Adelns frivilliga begifvande, afgöras. Banko-Utskottet får i denna delen åberopa det vid Utskottets förra Betänkande bifogade Protokolls-Utdrag , hvaraf inhämtas, att äfven inom Utskottet Höglofl. Ridderskapets och Adelns Ledamöter, vid ämnets behandling, uti enahanda måtto sig reserverat; hvaremot Pluraliteten af de gme Ofrälse Ståndens Ledamöter val ej betraktat frågan utur en sådan synpunkt, men emedlertid funnit med en lämplig attention för Höglofl. Ridderskapet och Adeln vara förenligt, att dess beslut i ämnet afvaktades innan de öfrige R.iks-Stånden derom inginge uti slutlig pröfning.
Ju mer kommunalandan utvecklas, ju mer skall denna åsigt tvifvelsutan erkännas och då lära ej heller innevånarne i de län, der slöjdskolor anses oundgängligen behöfliga, underlåta att beredvilligt bidraga till upprättande af sådana. Att dertill anslå, såsom motionären velat, nett eller annat tusen Riksdaler af de Huskåilnings-sällskaperna tillfallande bränvinsförsäljningsmedel, n vore i flera fall olämpligt, synnerligast som dessa medel i många län skulle blifva alltför otillräckliga föf inrättandet af några slöjdskolor, hvilka i ringaste mån skulle kunna uppfylla det med dem åsyftade ändamål. Enär dessutom för det unga slägte, som önskar egna sig åt de industriela eller s. k. praktiska yrkena, åtskilliga större och mindre tekniska skolor med betydliga uppoffringar icke blott af Staten, utan äfven af enskilde personer blifvit ordnade och satte i verksamhet, samt dertill kommer att allmogen i många provinser uppdrifvit hemslöjden till en berömvärd fulländning och det icke lärer kunna betviflas att de äldre skola i samma slöjdskicklighet inöfva de yngre, så synes under närvarande förhållanden, den af motionären öfverklagade bristen på tillfällen för allmogens barn att få inhemta slöjdskicklighet icke vara af någon särdeles oroande beskaffenhet. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrker Utskottet att motionen ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Besv. och Ekon.~Utsk. Mern. N:o 138 och Utlåtande N:o 139. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Jnli 1860. kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af äterremiss af Betänkandet N:o 38. Höglofliga Ridderskapet och Adeln och Högvördiga Preste-Ståndet hafva återremitterat ofvannämnda Betänkande, deruti Utskottet afstyrkt väckte motioner om åtgärder till beredande af sabbatens värdiga firande; men som Vällofliga Borgare Ståndet och Hedervärda Bonde Siåndet bifallit
livar och en, sorn har att gifva och taga penningar, vet väl att åtmin-tonc hela specier (och deraf har mest blifvit prägladt) äro i den allmänna rörelsen högst sällsynta ting. 12 Banko-Utskottets Utlåtande JW 26. Utskottet erinrar, att silfver ur landet kan utgå, icke blott för att fullgöra sådane 1 iq vider till utländningen, hvilka, till följd af en ofördelaktig h and el sstä Ilning, icke kunna med utförsel af landets produkter betäckas, utan äfven för att göras till föremål för vinstgifvande spekulationer, och att en så beskaffad silfveruttagning ligger icke blott i sakens egen natur, utan torde äfven vara af en icke aflägse erfarenhet bevisad. Det hade varit önskligt att Utskottet hade närmare uppgifvit hvar eller när sådan erfarenhet vunnits, ty tillfälle hade dä möjligen beredts att visa, att den spekulation, hvarpå här troligen syftas, och hvarom Bankofullmägtiges s. k. hemliga protokoller torde kunna lemna upplysning, varit en spekulation just pä bankens egna förvända Reglemente, en spekulation icke på det omyntade, men på det myntade silfret, en spekulation, medförande en ej obetydlig förlust för landet, men som hade kunnat besparas derest priset på omyntadt silfver eller den deraf beroende vexelkursen hade ställts i ett billigt förhållande till sjelfva myntet. Exemplet, som här syftas på, kan således ej sägas vara träffande, ej heller på ifrågavarande sats rätt tillämpligt; om något, så talar det så emot den s. k. slagskatten, att knappast något mera slående argument hade kunnat anföras. Obekantskapen med lagarne för handelns och industriens gäng har mångenstädes, der ej upplystare äsigter fått bana sig väg, alstrat en mängd förvillelser uti begreppen, och tili sådane hörer det hos oss ofta förda talet om de ädla metallerna, såsom en vara, den der kunde blifva föremål för handels-spekulation, på samma sätt som andra varor.
37166) .8- * " I i s i i! i i; §&gt; s o - o Folkungagatan 1 6 &amp; 1 8 eller i hemorten af (f år b a bl. säkringsområdet, under 15 försäkras Jj f % &amp; utan f valfrihet (ty) f / J^P * / J V i hög gradbelopp 8 t fe S &gt; f ce — minst F ö r in2,000, högst 1 0, 0 0 0 kronor eller / / fränta af ' S TT v •o c D betalda 1 0 0 0 kronor kan erhållas af g - S ' a • *? ° ^, « &amp; 3 I - S c! &lt; •a eller senare Exempel: med större. antingen kapital '] #; •s? , „ Il frånta att lyftas tidigt m e d J) ff läkareundersök(f ^ to » - » &gt; a, ös - te W Sr K C 3 Q. O det nyaste på förhusläkaren. Barn j STOCKHOLM. K holm Nansen, Se » Pä skidor ge nom Grönland » (sid. 3C). Normal-Underkläder &amp; 7 ï ^ f. d. J. E. Erikssons Mek. Verkst. Aktie-Bolag, rolina d a m e r! S - JS g 3 o, « §„§&gt; 5^ cm. stickmaskin 105 kr. förut ' 21 ') kr. » 174 » » 290 » * / „ » minst 5 4, högst 3,S05 kronor årligen f &gt; £ &gt; till lifvets slut. &lt; ^ &lt; i V v Allmänna Lifförsäkringsbolaget Konstsömnad, Hufvudkontor: Stockholm, Vasagatan 1 0. Glödritning, Träsnideri, Läderplastik. Svensl^ fymsfcslöjdUtställningsbi / rå (S. 26 GIÖBEL) Norrlandsgatan 26 (2:dra huset från Kungsträdgården).
Utlåtande har detta memorial blifvit remitteradt, i anledning hvaraf Utskottet får upplysa, att Kongl. Majit den 6 October 1772 i Nåder befallt, det alla Collegier, utom då varande Amiralitets-Collegium, borde för hvarje halft år till Kongl. Majit i underdånighet aflemna Arbets-Förteckningar 1 att genom de för Commerce-Collégium och Kammar - Rätten utfärdade Instructioner annan Lag^Utskottets Betänkanden, tiel till beröde Förteckningars afgifvande är vorden bestämd: att Kongl. Majit den i Apr i l 1807 i Nåder Förordnat, det Konungens samtelige Befallningshafvande borde årligen till Kongl. Majit i underdånighet insända Summariske uppgifter å de under föregående årets lopp till deras handläggning inkomne mål o,ch även der, samt å dem, hvilka under de förut förflutne åren icke blifvit med slut afhulpne, jemte utförandet af antalet å alla desse, som blifvit afgjorde: att omförmäldte från Collegierne och Konungens Befallningshafvande inkommande Förteckningar af Justiae-Cancelleren emottaga* och af honom hos Kongl. Majit i underdånighet föredragas: att Kongl, Majit uti Nådig skrifvelse den 7 Junit 1810 befallt, att från Spinhusen i Stockholm, Norrköping, Götheborg och Wisby, Förteckningar å de der insatte personer, upprättade efter dertill faststäldt Formulaire, borde för hvarje halft år till Justitise-Cancelleren inskickas; och att Kongl. Majit den a g Junii 1814 förordnat, det på lika sätt borde förfaras i afseende å de personer, hvilka, till följd af Kongl. Brefvet den rr Maji samma år , insättas å Läns-Correctious-husen, enär de blefvo i ordning bragte.