Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer, hvilka ansett nyttigt att vid hvarje taxeringskomités första sammanträde jemväl upplåses art. II af Bevillningsstadgan, enär denna artikel innefattar sjelfva taxeringsgrunderna eller den del af Stadgan, taxeringsmånnen egentligen hafva att tillämpa, hafva af sådan anledning härom i § 51 infört ett tillägg. § 61. Då i Stockholms stad debetsedlarne skola vara utfärdade innan Pröfningskomitén derstädes sammanträder, har af sådan anledning tiden för denna Pröfningskomités sammanträde blifvit bestämd till Oktober eller November månader. §§ 69 och 71. I afseende på bevillningsberedningarne och taxeringskomitéerna finnes föreskrifvet, att deras längder skola någon viss tid hållas den skattskyldige tillhanda, på det han vid högre instans må kunna mot deras beslut anföra besvär, men, i afseende å Pröfningskomitéernas förhandlingar, finnes för närvarande intet motsvarigt, stadgande. Då nu rått ofta inträffar att Pröfningskomité!! finner anledning förhöja ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, AT:o 210. 15 den påförda bevillningen, år det af vigt att den skattskyldige, för hvilken sådant inträffar, deraf skyndsamlingen får del, för att, om han så för godt finner, kunna anföra besvär innan uppbörden verkstålles. Men icke mindre angeläget torde det vara för den domstol, eller E. K. Maj:ts och Rikets Kammar-Rått, som skall pröfva dylika besvär, att viss tid varder bestämd, inom hvilken alla besvär i taxeringsmål skola vara dit ingifna. Derigenom kunna likartade frågor i ett sammanhang pröfvas och afgöras, samt lättnad i göromålen dymedelst beredas. Då besvårstiden nu år bestämd till tre månader efter det den skattskyldige af beslutet erhållit del, samt med delfåendet mången gång kan anstå närmare intill uppbördsståmman, följer häraf att från November månad ända till i det närmaste tre månader efter uppbördsterminens slut besvär kunna till Kammar-Rätten inkomma. En förändring i detta förhållande hafva Rikets
Därför fick du nu veta allt. — 5 — VÅRA IDUN 1899. ILLUSTRATIONER. n REFVE EDVARD TAUBE, kommendanten för V Stockholms garnison, afled härstädes i söndags afton i den höga åldern af 81 år. Grefve Taube har bakom sig en lång och vacker militärbana, hvars första märkessten utgjordes af hans deltagande i danska kriget 1849, då han som officer i dansk tjänst, under befäl af general Rye, gjorde fälttåget i Schleswig och Jylland. Efter sin återkomst från kriget inkallades grefve Taube ' i generalstaben, avancerade efter hand från den ena rangen till den andra och utnämndes slutligen 1868 till kommendant för hufvudstadens garnison. Grefve Taube tillEDVARD TAUBE. hörde Stockholms populäraste personligheter, och hans raka, spänstiga gestalt, iförd öfversteuni formen och med kommendantstafven i handen, var en af de mest sedda typerna i folkvimlet på våra offentliga platser. Den aflidne efterlämnar minnet af en i allo rättskaffens maii, med ett flärdlöst och hjärtevarmt sinnelag. VACKER KONSTNÄRSBANA bröts plötsligt genom den svenske bildhuggaren Ingel Fallstedts under djupt beklagansvärda omständigheter timade fråriälle i Köpenhamn fredagen den 12 dennes. Ingel Fallstedt var stockholmsbarn och född 1848. Han studerade till en början vid Konstakademien, hvarefter han styrde kosan till Munchen och Paris, i hvilken sistnämnda stad han stannade åtskilliga år och under hängifvet arbete tillägnade sig den nobla franska formgifningoch skälmska esprit, som torde kunna betecknas som det centrala i de talrika skulpturporträtI N G E L FAT.LSTEDT. ten af hans mejsel. Ty Fallstedt var i främsta rummet porträttskulptör, och en sällsynt fin sådan. Med åsidosättande af de akademiska porträttbysternas konventionella högtidlighet, förstod han att gjuta lifvets intagande charme öfver sina verk, och beundransvärd var hans förmåga att få marmorn att le så smittande muntert, att man totalt glömde det hårda materielet. w. Fahlätedt foto.
Den var gammaldags med tjocka, risiga häckar af hallon och stora, yfviga, slokande krusbärsbuskar, gamla, knotiga äppleträd, raka rabatter med löfkojor, solrosor och stora doftande rosenbuskar, hela land med spritärter, bönor och tidig potatis, och midt i trädgården, ingärdadt mellan två raka gångar och en gräsmatta, ett stort välskött jordgubbsland, där blommorna på försommaren lyste hvitt, och bären i juli glödde varma och röda. Fordom hade herrgården legat afstängd uppe på backen, och där man nu såg de vänliga gröna sluttningarna, hade branta stenmurar varit uppförda, rundt omkring uppe på kanterna växte syrenhäckar, och ned till trädgården ledde ojämna, skrofliga stentrappor, huggna i grå granit. Men så kom en ny tid med andra fordringar på komfort och trefnad, och då tog man bort de ojämna, till hälften hoprasade trappstegen. Man körde dit sand och slätade vägen. Man ref upp syrenhäckarna med rötterna, bröt ner stenmurarna, körde i stället dit mjuk, svart mylla, och en vacker vår sådde man gräs i de nyhvälfda backsluttningarna samt gjorde gångar och grupper efter modernare snitt. Och när vårsolen ljummat upp luften och majregnet duggat ned öfver den lösa jorden, så sköto en dag små fina, ljusgröna strån upp ur jorden, alt flere kommo efter, och de växte hvarandra alt närmare och närmare, blefvo alt tätare och tätare, till dess att en mjuk, finklippt gräsmatta sträckte sig utför sluttningen, där de gamla, stela stenmurarna stått. Och midt i grönskan stodo grupper med penséer och nejlikor, rosenträd och underliga, gula, stjärnformiga kantväxter, medan smala slingrande gångar snodde sig genom den gröna mattan. På så sätt var trädgården delad som med ett streck. På ena sidan den nya moderna anlägningen, på den andra återstoden af den gamla trädgården med dess långa raka rabatter, breda gångar och knotiga äppleträd. Men bakom den stora bygnaden var en brant lång backe, som sluttade rätt ned mot ån.
Voteringen börjades klockan half till 7 eftermiddagen; och befunnos, vid dess slut, klockan tre qvart till 8 på aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — ia3. Nej — 49. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förda Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Herr Rosenblads berörde anmärkning komme att, såsom Ridderskapels och Adelns gemensamma tanka, till ConslitulionsUtskottet hänvisas. Hans Excellence Herr Grefven oell LandtMar skalken föredrog härefter Hr Hjertås, Gustaf, emot Conslitulions-Utskottets ifrågavarande Memorial och Förslag gjorda anmärkning, att den nuvarande redactionen af 72 §:n RegeringsFormen måtte bibehållas, endast med den förändring, att slutet deraf skulle erhålla följande lydelse: ”ägande Ri62 H. 12 i7& Den 17 F e b r u a r I i e. m. ”kets Ständer allena rätt att genom Banken ”utgifva sedlar, som för mynt i Riket böra ”erkännas, såvida de af Banken efter deras ”lydelse inlösasoch hemställde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, om Ridderskapet och Adeln ansåg denna anmärkning böra, såsom Ståndets gemensamma tanka, lill ConstilutionsUtskottet öfverlemnas. Ropades Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition, att Herr Hjertås berörde anmärkning måtte förfalla; hvilket bifölls.
St:s gemensamma tanka, emedan jag icke kunde anse Const.Utsk:s förslag vara hvarken onödigt, onyttigt eller oantagligt; och då Hr Åkermans förslag icke blef af R. o. Ad. antaget, skulle jag helst 568 Den 18 April e. m. hafva sett, att Const.U(sk:s förslag, sådant det af Ulsk. blifvit framstäldt, hade fått hvila till nästa riksdag: Frih. Raab: Jag ber att få tacka Hr von Hartmansdorff för hans deltagande i afseende på min snarfyndighet, såsom han behagat yttra. Om Hr von Hartmansdorff skulle deruti finna någonting misshagligt, tillåter jag mig fästa hans uppmärksamhet derå, att han har derför att tacka sig sjelf, då han icke ville lernna mig någon längre betänketid. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då det å nyo blifvit framstäldt, alt R. o. Ad. ej skulle kunna antaga mer än en gemensam tanke, och H. Ex. ej gerna ville ådraga sig misstanken, alt den ena gången behandla ärenderne i strid med hvad som skett en annan gång, finge erinra, att då representationsförändringsförslaget förevar, hlefvo såsom R. o. Ad:s gemensamma tankar antagne icke allenast ett af Gr. Lagerbjelke afgifvet förslag, utan äfven åtskilliga förslag af Frih. Palmstjerna, och, om H. Ex:s minne icke felade, äfven af Hr von Hartmansdorff. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Jag kan icke erkänna den tydning man vill gifva åt det af R. o. Ad. fattade beslut. Jag skulle tro, att när Const.Utsk:s förslag blifvit af R. o. Ad. förklaradt oantagligt, kan icke någon vidare pröfning af detsamma komma i fråga. Gr. Lagerbjelkes förslag innefattar en pröfning af detta förslag, emedan, så framt det icke är grundlagsvidrigt, det ovillkorligen måste hälla sig inom den framställning, som af Ulsk. blifvit gjord.
Armeen bör bildas af stående stamtrupper, såväl värfvade som indelda, i förening med beväringsmanskap, och vissa dels värfvade och dels indelda sjötrnpper likaledes utgöra ständig stam, med hvilken manskap af sjöbeväringen förenas; 2:0 Genom vapenöfning under fredstid bör åt beväringsmanskapet eifvås sådan förberedande daning, att della manskap, vid påkommande behof, då arméen skall sättas på krigsfot, kan ofördröjligen förstärka denna och inom dess leder emottaga vidare nödig utbildning, samt att sjöbeväringen må vara användbar för tjenstgöringen dels på flottan, så väl den seglande, som den roende; och dels för öfrigt såsom marinsoldater, i hvilka afseenden årliga öfningsliden bör utsträckas lill 3i dagar, inoch utryckningsdagarne inberäknade, sålunda fördelade, alt minst 14 dagar användas lill förberedande rekryt-exersis, och de öfriga 17 dagarne i förening med stammen; 3:o Med antagande, att tiden för vapenöfningarne sålunda utsträckes, må, till vinnande af besparing så väl i arbetsdagar som i statsutgifter, blott en viss del af första beväringsklassen årligen inkallas lill vapenöfning och den Staissamt Allm. Bese.- och Ekon-VIsko tiena BetänkanJe, hi: o 5. 9 den öfriga delen blifva qvarstående i reserv, att, i fall armeen eller flottans trupper skulle behöfva ytterligare förstärkas, till tjenstgöring uppbådas; 4:o Enär första beväringsklassen, sedan alla till krigstjenst odugliga blifvit afräknade, ändock redan öfvers t iger 21,000 man, må antalet bevåringsskyldige, som lill vapenöfnings undergående årligen inkallas, varda, intill dess förändrade omständigheter kunna föranleda dess förökande för hela riket, med undantag af Gottland och Lappmarkerne, inskränkt till i4,5a5 man, deraf fördelas på armeen 11,181 och på flottan 3,344 man; 5:o
Antalet kvinnor, som f. n. fungera i Sverige som folkskolelärarinnor och småskolelärarinnor, är mycket stort och uppgick vid 1889 års slut till 7,473, däraf 1523 folkskoleläraiinnor och 5950 småskolelärarinnor och lärarinnor vid mindre skolor. Likväl finnes äfven en mängd andra undervisningsområden, där kvinnan intager sin gifna plats. Utrymmet tillåter emellertid blott ett kort uppräknande af några af dessa. Döfstumlärarinnor utbildas vid det i före ning med institutet å Manilla inrättade seminarium. Årligen intagas 2 ä 3 elever, helst unga personer på 20 ä 26 år, som med godt vitsord genomgått folkskolelärarinneseminarium. Kursen är tvåårig. Eleven åtnjuter, utom afgiffcsfri undervisning, fri bostad och ved samt såsom stipendium 500 kr under det första och 600 kr under det andra året. Blindlärarinnor vinna utbildning vid statens blindinstitut å Tomteboda. Kursen omfattar en tid af ett år, och för inträde fordras att ha undergått examen vid folkskoleseminarium eller ha motsvarande kunskaper. Lärarinnor för sinnesslöa barn utbildas genom ettåriga kurser vid den af föreningen för sinnesslöa barns vård i Stockholm inrättade skolan. Inträdesfordran är att ha genomgått småskolelärarinneseminarium. Fri bostad och underhåll erhållas af skolan. Teckningsoch modelleringslärarinnor. Vid Tekniska skolan i Stockholm finnes en särskild afdelning för dem, som önska utbilda sig till lärare i teckning och modellering vid rikets allmänna och tekniska elementarläroverk samt vid folkskoleseminarier. För inträde fordras att ha fyllt 18 år, att ha betyg om god frejd och allmän skolbildning samt att vid anställdt prof ådagalägga erforderlig skicklighet i frihandsteckning och linearritning m. m. Slöjdlärarinnor utbildas äfven vid Tekniska skolan så till vida, att där meddelas kurser i träsnideri. Dessa kurser äro tvååriga. Dessutom gifves undervisning för utbildandet af slöjdlärarinnor vid Nääs slöjdlärareseminarium, Handarbetets vänners kurser i konstsömnad och gammalsvensk konstväfnad (kvinlig slöjd) samt fröken Hulda Lundins kurser i kvinlig slöjd.
Diarier och antecknade beslut öfver de mål som i Beredningarna varit utarbetade» det, genom bristande data på citerade mål ofta varit förbundet med många omgångar, och någon gång, då målen ej i Protocollen varit till sina rubriker upptagna, omöjligt att taga reda på de inål, hvaröfver besluten blifvit fattade. Utskottet fann att afdelningen härigenom betydligen varit hindrad i den granskning densamma enligt Grund lagarna ålåge, och beslöt, att till vinnande af rättelse deri, någon anmälan till Riksens Ständer derom skulle göras. I sammanhang härmed beslöts, att äfven nu anmäla den redan tillförene framställda önskan, det Stats-Rådets Protocoller måtte forses med rubriker öfver målen, tecknade i brädden, hvarigenom!, om sådant anbefalltes , Utskottets läsningsarbete så vida kunde lattas, att den stora mängden couranta mål ej allt för mycket behöfde borttaga tiden. Ut supra. Ex Protocollo G. A, Silverstolpe, yord - Den 14 Juli. 1243 Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 14 Juli. Vördsamt Memorial! I anledning så väl af inom Utskottet väckta motioner, som till följe af de anmärkningar det Högvördiga Prest - Ståndet vid 1812 ars Riksdag sig förbehöll, och nu till Utskottet blifvit remitterade att upptagas och beredas, får Constitutions-Utskottet härmed till Riksens Ständer öfverlemna de förändringar i TryckfrihetsFörordningön detsamma tillstyrkt. Då i ingressen till den efter 1812 års Riksdag utgifne Tryckfrihets-Förordning den 86 §. Regeringsformen befinnes åberopad , och dess lydelse införd skiljaktig emot sjelfva , i så måtto, att efter orden i förväg lagde har blifvit insatt meningen: af Tryck frihets-JLagen ej förjt skrif ne, hinder, får Constitutions Utskottet föreslå att denna citation måtte återföras till fullkomlig likhet med §:s lydelse i Regeringsformen. I första §. 5 Momentet föreslår Utskottet att efter ordet Boktryckeri måtte tilläggas: eller Tryckeri för Musicalier.
Nojd täcktes vid instundonds Liksdog, i Mdig proposition till Rikets 8tänder, kromställo bekokvet utok understöd till «insomling ok, ekter noturen mälods, originoler ok 8vensko Växterno,» kvilko sedermero pä ett sätt, som upplxlkle vetenskopens oek konstens kordringor, sä kunde utgikvos, ott kvorje okdelning blekve ott keit kör sig; onseende ^eodemien det kärtili erkorderligo ponningebidroget, enär resor kör detto köretog klefve nödvändigo, ieks kunno beräknos till mindre, än 800 L:dr Loneo ärligen, somt ott orkotet, keist om texten dertill ieke blott po 8vsnsko spräket utgäkves, oj skulle erkordro nägon onnon ollmän uppoffring. lillkörordnode 8tots-8eer6tororon, äfvensom 8tots-Lädot tillstvrkte i underdänigket, ott, enär Netenskops-^eodemien kör närvoronde kunde till detto orkete poräkno Lommorjunkoren oo-r vitsordode utmärkto skiekligket, Longi. Noj:t mätte täekos utok Likets 8tänder äsko det ok ^eodemien dertill begärdo 8tots-sns!og, mon ott, do ovisst voro, kuru länge ^eodomien bekunnes i tillfälle ott ok okvonnämnde biträde sig bsgogno, oek orkorenket soknodes, om detto orkete kunde utön större förluster utgikvos, ikrogovoronde 8tots-3nsIgg blott intill nästo Liksdog mätte onvisos; kvortiii Longi.
Vid Utskottets hemställanden under <§ 4, angående förändring i bottenoch texttryck å Bankens sedlar af de två lägsta valörerna, m. m.; och § 6, angående postvexel-rörelsen och dithörande föreskrifter; lät Ståndet bero. Utskottets anmälanden under: § 11, angående inventering af Bankens kassa och öfriga förvaringsrum; § 14, angående uteblifven Revisor af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken; och § 15, angående frågor, som framdeles skola behandlas; lade Ståndet till handlingarne. S. D. Af förekommen anledning beslöt Ståndet, bland annat, att, när för Utskottsledamot uppstode tillfälligt hinder eller sådan ledamot utan anmälan från Utskottets förhandlingar uteblefve, Ståndets närvarande främste ledamot skulle ega i hans ställe tillkalla den suppleant inom samma Utskott, som först anträffades, eller, i annat fall, någon annan Bonde-Ståndets ledamot. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades, efter ånyo skedd föredragning, Jöns Rundbäcks^frhn Göteborgs län motion, om uppförande af ett nytt representanthus, samt om anvisande af dertill erforderliga medel; hvarjemte protokollet öfver den i ämnet hållna diskussion skulle Utskottet tillställas. Den 16 December. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D Föredrogos, kommunicerades de öfriga Riks-Stånden och remitterades till Stats-Utskottet Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelser: Prot.-Utdrag den 16 December 1865. 99 l:o om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, jemte Fullmägtiges i nämnda verk deröfver afgifna utlåtande; och 2:o angående den under innevarande år förrättade granskning af de under Kongl Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium ställda fonder och medel. Från Jlögv. Presle-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-lJtskottet en af Kongl.
Vlgtigt är det att icke taga ett steg, corn man svårligen kan återtaga; nödvändigt är det att med varsamhet och småningom icke brådstörtande gå den stigande frihets andan till möte, och med det samma lyder man naturens lärorika elterdöme, oeh då skall skenet af frihetens fackla icke förblända, utan tvärtom, genom dess efterhand verkande ljus blifva förädlande, välgörande. 11 a 1 n 28 Den 27 Januarii. Dessutom huru ofta talas icke här hvad som straxt derefter antingen återtagcs, eller uti Ridderskapets och Adelns Frotocoller icke kan införas eller till och med derifrån afföres, Om under discusionerne i dem influtit någonting icke behörigt, eller med constitutionen icke öfverenstämmande? Skulle då äfven sådana discusioner, genom snabbskrifvare böta allmängöras, och äfven den renaste afsigt, ehuru för ögonblicket illa filer icke nog klart framställd, blifva efter godtycket förklarad, genom Dagblad utspridd, välmeningen häcklad, kanske smädadP Nej, Sverige är icke ännu England och vårt representationssätt icke jemförligt med Englands, och så länge Rikets Ständer, mot naturen af saken, äro fördeldta på 4 kamrar, är den allmänna föreningen sä mycket mera förhastad, som Ståndens egne och enskildta förening borde föregå, för att sedan efterföljas, om möjligt, af den mäst obegränsade offentlighet" och så enligt min tanka Frihetens och Cmflitntionens rätta krona. Men innan detta kan ske, låtom oss inskränka vår offentlighet till hvad den med nytta och ändamålsenlig åsyftnjng äfven för närvarande kan och bör vara, nemligen, att medgifva inträde här åt dem, som en dag skola beträda samma bana, men hvilka dittills sakna allt tillfälle till öfning, till deltagande i offentliga öfverläggningar. Redan en af våra framfarna störste, ädlaste Regenter insåg nyttan af att extra Capita eiler de yngre af Ridderskapet och Adeln lingö inträde på Riddar - Dea 27 Januari 29 huset.
Jag hade ej den äran att vara Ledamot af något Riks-Stånd då Canalen beslöts, och har sålunda lika litet deruti som uti sjelfva entreprisen tagit del; men med smärra skulle jag se detta stora Verk förvandlat till ruiner, hvilka ännu skola tala för den sednaste Efterverld om en bristande National-kraft, underdel att tiil glömskan längesedan hade öfvergätt den nu för handen varande egentliga striden, antingen öfverspänd idée i Företagets anläggning eller vaklande grundsatser och åsigter hos de beslutande, må taga på sig ansvarigheten för detta i sådant fall lika anklagande som varnande minne. En ädlare strid är den, att midt under känslan af behof och bekymmer, haldre kunna medgifva en försakelse och fördraga den närvarande tidens betiyck för den kommande tidens förebråelser. - Det är ingen tvifvel derom, att Götha Canal fullbordad skall blifva bland de yppersta minnen på vär tids redbarhet, —4 och nekom ei att detta minne göres oss behof. — Häf jnoom desse, murar finnas så éo8 Den 30 April. många till vår föresyn __ med värma och tacksamhet kan man derföre ej förblifva kallsinnig för en annan tids omdöme. — Man beböfver ej antal i Anor att hysa dessa tänkesätt och de måge således vara tillåtne att yttra, äfven af den yngsta bland Eder, Mine Herrar! som för öfrigt känner inga andra anspråk än dem, han med visshet kan göra och nu vägar begagna, då han appellerar till detta vördade Stånds rättvisa och Fäderneslandskänsla, med sin hemställan att sådant beslut må tagas, som försäkrar Götha Canals fullbordan. Anhållande jag alltså, att förra Ständers Beslut, som åsyftadt ett snart fullbordande och som åsedt Actie-ägames billiga fordringar, må blifva beståndande, och prolongerat till nästa Riksdag samt detta Utskottets För» slag således återremitterat. Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, anförde skrifteligen: Uti alla enskilta förhållanden fordras ordhållighet såsom en ovilkorlig pligt; vid allmänna ärenders behandling tyckes mig, att samma bör äga rum. 1815 års
Maj:t i nådigt bref den 17 September 1856 meddelade förskrifter i fråga om sättet för uppgörandet af elementarläroverkens räkenskaper ingalunda, kunde anses rara iakttagna derigenom, att vid 1858 års räkenskap varit fogade särskilda promemorior å lönebelopp för lärarne vid de olika läroverken i hufvudstaden, helst dessa promemorier, sorn voro skrifne med förkortningar, derjemte saknade underskrift af dem, som desamma afgifvit. Vid granskning af 1859 års räkenskap befinnes förhållandet vara enahanda med de räkenskaper, som uppgjorts vid hufvudstadens undervisningsverk för sagda år. med undantag af de för Catharina, Hedvig Eleonoras och Adolf Fredriks lägre elementarläroverk afgifna redogörelser, deruti Kongl. Maj:ts i berörda hänseende meddelade föreskrifter blifvit till hufvudsakliga delar följda. Revi.sorerne hemställa derföre, att vederbörande läroverkskollegier må förständigas, att ställa sig dess; föreskrifter til! efterrättelse, på det enhet och ordning i räkenskaperna må vinnas. § 2. Vid jemförelse emellan ingående balanserna till förestående räkenskap och utgående balanserna i sistlidet års revisionsberättelse, befinnas desamma mycket olika. Henna olikhet härleder sig dels derifrån, att räkenskaperna *ör flera både donerade fonder och elementarläroverk, som icke funnos upptagna i 1858 års sammandrags-redogörelse för Stockholms undervisningsverk, blifvit intagna i deji för revisionsåret afgifna redogörelse, dels deraf, att i sistnämnda års redovisning för Aleniska fonden å ena sidan blifvit från tillgångshalansen utesluten en i nästförutgångna årets räkenskap utbalanserad post å 2,635 R:dr 68 öre, hvilket belopp, enligt hvad det hos Direktionen öfver nyssnämsda undervisningsverk den 14 Oktober 1859 förda protokoll »ifver vid handen, bort föras inom linien, hvaremot i samma balans uppförts en räntefordran å — 260 — 1,050 R:dr 13 öre, hvilken i stället bort tagas till uppbörd för året.