Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beräkning af värdet i tariffen, efter hemmantalet i berättelserna. Uppskattnings-värde efter berättelserne. Exempel pA värdet af hemman med olika jord-natur, i enlighet med bcrättelserne. Jord-egendom, afsedd i tariffen (således ej boställen m. m.) TotalFrälse-sätériör och ladugårdar. Frälsehemman. Kronohemman. Krono-skat tehemman. Hemmantal Minsta Medelvärde Summa Medelvärde Summan. Förmedladt Uppskalladl Medium för Förmedladt Uppskattadt Medium för Förmedladt Uppskattadt Medium för Förmedladt Uppskattadt Medium för efter värde, efter för för hemmantal. värde. ett mantal. hemmantal. värde. ett mantal. hemmantal. värde. ett mantal. hemmantal. värde. ett mantal. förmedling. tariffen. ett mantal. ett mantal. Tecknet X utmärker felaktig summering i bcrättelserne, sannolikt genom tryckfel, och tecknet-joförmedladt hemmantal, som för Jemtland måste beräknas. Kör till Bevillnimjs-Utshollets Betänkande 4S50 $ lS5i, N:o i. Bcvillninge-Utikollett Betänkande, M 4. i Förslag1 till Bevillnings-Stadga. Ari I. Personlig; Skyddsafgift, § *. l:o. Personlig Skyddsafgift erlägges af alla i mantalslängd skattskrifne personer, inom nedonnämnde åldrar, utan afseende på stånd eller förmögenhet, nemligen; Af hvarje mansperson, från och med fyllda 18 lill och med fyllda 60 år — 12 sk. B:ko, Af hvarje qvinna, från och med fyllda 18 till och med fyllda 60 år —. 6 sk. » 2:o.
Just han, som var den enda menniska, vid hvars o m d ö m e jag fäste något afseende, som var den ende, för hvilken j a g ville framträda i den bästa dager o c h o m hvars goda tanke o m mig, jag var mera än angelägen; just han var det. Jag, som förra vintern fruktat att medgifva mig sjelf, att det var mera än intresse, j a g hyste för den lugne, reslige mannen, som med sitt artiga, belefvade sätt o c h sin öfVerlägsna, underhållande konversationsförmåga var så olik de öfriga dussintyps-herrarne, att jag just nu skulle återse h o n o m här! Hvad skulle han väl tänka o m m i g? Jag ryste. Till råga på olyckan skulle j a g just i dag biträda vid middagsserveringen. J a g ångrade nu bittert mitt företag o c h l y c - kades arbeta mig upp till en, af mig tillförene okänd, h ö g grad af nervositet. J a g klädde ommig, glättade mitt hår o m - sorgsfullt oeh strök min hårlugg till baka samt öfversåg noga min toalett, så att denna gång ej några extravaganser under form a f briljanterade ringar eller spetsprydda näsdukar skulle förråda mitt inkognito. Darrande o c h med stark hjertklappning begaf j a g mig till serveringsrummet. Under middagen försökte j a g att undandraga mig dagsljuset så m y c k e t som möjligt. Plötsligen fick j a g se baron H a g e n o w kasta en blick på mig, som han förut ej synts observera, en blick, först likgiltig) sedan granskande o c h slutligen förvånad. J a g förblef orörlig, som om jag intet hörde, men ställningen vid dörren började påminna mig o m den helige Laurentii qval på halstret, då lyckligtvis hennes nåd g a f tecken till uppbrott och seglade majestätisk ut, följd af de båda herrarne.
Herr HjertaGustaf: Denna §. torde stå i sammanhag med, och vara en följd af, de föregående 5 och 6 §§. Jag anhåller således om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till afslag å den nya redactionen. Uppå derefter af Hans Ecccellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställd proposition, blef den nya redactionen af Ridderskapet och Adeln afslagen. Friherre Cederströmj Jacob: De hänga ihop med de förut afslagne ,§§., och kunna således sammanslås under en och samma proposition. Herr von HartmansdorffAugust: Jag tror likväl, alt 28 §. härifrån gör ett undantag. Det är ingen annan skillnad emellan den gamla §., och den nya redactionen, än att i stället för att i den gamla stå upräknade: StatsMinistrar, StatsRåd, JustiticeRåd_, StatsSecreterare, samt alla andra civile Embetsman inom Riket och Domare; finnas i den nya endast orden: Civile Embetsman inom Riket och till Domare. Jag tror, alt den nya redactionen Den 23 Februarii e. in. här kunde antagas, såsom enklare, då den ej gör någon förändring i hufvudsaken. Jag anhåller således, att denna §. måtte i propositionen skiljas från de öfrige. 26 §. Då JustitiasÄrender inför Konungen i StatsRådet föredragas, skola, jemte JustitiasStatsMinistern och minst Två icke Föredragande StatsRåd, samt Föredraganden, Två af Högsta Domstolens Ledamöter dem öfvervara, i allmänhet är föreskrifven. Hvilken nja redaction, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition', af Ridderskapet och Adeln afslogs. 27 §• JustiticeCancelleren, hvartill Konungen må nämna en lagfaren och i Domar eva rf nyttjad Man j åligger, utom hans befattning, i StatsRådet > förnämligast att, såsom Konungens Högste Ombudsman, föra, eller och Embetsman begångna blifva.
Cederström: Det var i anledn. af den an märkn. som af Gr. Frölich gjordes mot benämningen af r:dr silfver, som jag begärde ordet. Jag trodde för min del, att då vi hafva ett silfvermynt, som kallas r:dr specie, skulle icke något misstag kunna äga rum om hvad dermed menades. Jag finner visserligen icke något hinder att för den cassa, som i Banken bör finnas, utsätta metallvigten, eller att den skall innehålla så och så många lod silfver; men någon fördel synes ej dermed vara förenad. Här har blifvit yttradt till försvar för nedsättning af den summa af 2^ millioner r:dr specie, som jag ansett böra bibehållas i Banken, att i samma mån, som sedlar blifva inlösta i Banken, i samma mån uppstår svårighet att skaffa andra sedlar, och man har såsom exempel åberopat, att b:eosedlarna försvunna ur rörelsen genom riksg:ssedlarnas lifgifvande. Detta var en följd af det sämre myntets egenskap att uttränga det bättre; riksg:ssedlarna blefvo således gängse, och deraf följde åter, att bancocassan nedsjönk betydligt på samma tid. Det lärer väl icke vara Ståndets afsigt med denna realisation, att förvandla Svenska sedelmyntet inom några få år till valutor, utgifna af enskilda corporationer, och att det riktiga statsmyntet skall nära nog försvinna. Således måste vi väl beräkna Bankens functioner så, att Bankens sedelmynt blir i all framtid hufvudmyntet, och dertill fordras, att dess sedelmynt ökas och att, såsom jag nyss yttrade, Bankens minimicassa i en oupphörlig series Ökas; ty i samma mån sorn den ökas, stiger Bankens förmåga att understödja näringarna. Jag har icke uppgifvit någon siffra i detta fall, emedan jag an - Den 24 Juli f. m. anser ämnet tillhöra lagstiftningen för Banken; nion skulle It. o. Ad. vilja discutera den frågan nu för att sedermera bestämma, hvarest stadgandet derom bör införas, får jag yttra, att detta, efter min tanke, nödvändiga stigande af minimi-cassan skulle jag tro böra bestämmas till minst 100,000 r:dr om året.
Icke heller någon statsman att förorda samhällets högre kraf; icke ens någon embetsman eller godsägare som, i närmare umgänge med folket, nogare känt dess lynne, seder och åsigter. Blott en enda Riddersman har undertecknat förslaget; och ehuru om denne Herre ej tviflas kan, att han icke med nit bevakat ärans kraf och sitt Stånds anseende och rätt, synas dock de bemödanden han i dessa fall kan hafva nedlagt, varit alldeles fruktlösa, emedan, utom hvad redan härom anfördt är, beredningen både i lagförslagets 2 cap. 20 och 21 §§ på ett förtäckt sätt, och uti motiverna pag. 7, med klara ord stadgat: att adelsman som gör sig skyldig till eli hittills såsom vanhcderligt ansedt brott, väl skulle blifva sin representationsrätt förlustig, men dock bibehålla sitt adelskap; ett lagbud, som, ur välbekant källa flutet, icke lärer till sitt syfte af någon inom detta hus missförstås, och som ensamt vore, i min tanke, nog skäl alt förhindra hvarje om sitt Stånds ära, anseende och renhet vårdsam ädling, att gilla ett förslag, hvaruti sådant blifvit försökt. Med stöd af alla dessa skäl och med åberopande af de reservationer, som vid förra riksdagen blifvit afgifna, får jag såsom motion vördsammast yrka: att, oberoende af det slags godkännande som kan innefattas uti R. St:s und. skrifvelse af d. 22 Maj 1845, rör:de grunderna för ny brottmålslag, LagUtsk. må, i afseende på dess åtgärd med dylik lag, för närvar., och lill tidens vinnande, endast afgifva förslag till en författning, hvarigenom nu gällande lag, hvad den rörer stöld, förfalskningsbrott och bedrägeri, Den 18 December f. m - nlbyles emot nya och mera fullständiga stadganden, så i afseende på sjelfva förbrytelserna som straffen. Efter uppläsningen häraf anhöll Ilr Rääf att denna motion måtte remitteras lill LagUtsk. samt communiceras de öfriga RiksSl-.n. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arved:
För dessa §§, som numera blifvit af tre Stånd godkända, har Vällofl, Borgare-Ståndet, för sin del, antagit den af Herr Halling, uti afgifven reservation, föreslagna förändrade lydelse; och som denna, jemte förändring i redaktionen, afser nedsättning af de i 10 § nu bestämde minimi-afgifter, lärer, för den händelse Borgare-Ståndet icke skulle vilja sitt beslut frånträda, frågan härom böra afgöras genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, enligt följande voteringsproposition: l:o. Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att oförändrade bibehålla 10 och 11 §§:ne i nu gällande Bevillnings-Stadga, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, § 10'att lyda sålunda: Bih. till R. St. "Handtverkare, nied dem jemförlige Manufakturister och andre förut "icke uppräknade Borgare, skola, nied bibehållande af den i allmänhet fastställda grund, till fem procent af inkomsten taxeras, dock icke under ne”danstående belopp, nemligen: ”i Stockholm och Götheborg samt Järsta klassens Städer . B:ko R:dr 8: ”i Städerna af andra klassen „ „ 6’: ”i Städerna af tredje klassen „ „ 5: ”i Städerna af fjerde och femte klasserna „ „ 3:” samt, såsom följd häraf, § 11 att, med första punktens uteslutande, erhålla följande redaktion: ”Taxeringsmännen ega att utsätta en ringare ininimiafgift "underställas.” §§ 14, 27 och 29. Såväl Ridderskapet och Adeln sorn Borgare-Ståndet har beslutat, att bevillningen för Arbetsfolk, efter 2:dra Art., skall upphöra, i sammanhang hvarmed Borgare-Ståndet äfven förklarat 2 mom. af 145 § böra undergå den förändring i redaktionen, som häraf kunde påkallas; och får Utskottet, med anledning häraf, och för den händelse Ridderskapet och Adeln samt
Dessa reglementariska föreskrifter, jemte deröfver af Fullmäktige medde lade förklaringar, kommer Utskottet, med fästadt afseende jemväl å hvad Re - 20 Banko-Utskottets Berättelse, N:o 14. visorerne i anledning häraf yttrat och i sammanhang med öfrige stadganden för Handelsoch Närings-diskontens styrelse och förvaltning, att under pröfning taga, samt derefter utlåtande i ämnet till Rikets Ständer afgifva. Angående uppköp af obligationer. § 10- (4 847 års Rev-Ber. § 65. Banko-FuIIm. Ber. p. 64., sid. 37.) Med anledning af Revisorernes anmärkning, att Fullmäktige, som den 10 Juni 1847 beslutat att då uppköpa räntebärande papper för dertill disponibla 400,000 r:dr b:ko, icke vidtagit någon åtgärd för verkställighet af samma beslut, hafva Fullmäktige anfört: att de ansågo det icke vara behöfligt att, genom allmänna tidningarne, kungöra, det Banken vore i tillfälle att obligationer uppköpa, enär tillförene visat sig, att Banken, utan en sådan åtgärd, erhållit dylika papper, samt att det äfven vore ganska sannolikt, att, i fall under den då rådande fördelaktiga penninge-ställning i landet ett tillkännagifvande från Bankens sida skett om inköp af räntebärande papper, endast ett obetydligt belopp kommit Banken till godo, möjligen till skada för välgörenhets-inrättningar, för hvilka den redan mycket nedtryckta räntan blifvit än mera nedtvingad.
Or supra. klx krotocollo. I. O. Valerius. Utdrag af Borgare»Ståndets Prstocoll wid Urtima Riksdagen i wrebro den 8 October i8ro. S. D. ^^en af Lagutskottet tillstyrkta förkla ring öfwer Lagens stadgande om wltsord för fordringar el>ligt Bok eller Räkning blef as Borgare-Ständet godkänd. Ur supra. Lx krotocollo fs. O. Valerius. Utdrag af Borgare Ständets Protocoll tvid Urtima Riksdagen i Arebro deu 8 October itzio. S. D. ^^illades Lag-Utffottets den 2 dennes pa b rdel lagda Utlätande öfwer frägan om är» stltnirig af Bo oskifto för minderärige Barn, srva - Den 8 October. ZLZ swarande emot den pä de äldres uppfostran anwände kostnad. Ur supra. Ux krotocollo O. Valerius. Utdrag af Borgare-Ständets Protocoll wid Urcima Riksdagen i Orebro den s October i8ro. S. D. Borgare. Ståndet hwad Lag utskottet uti Memorial under den iZ sistledne September anfört och föreslagit l anledning af Kongl. Majis Nädiga Proposition om en sär. skilt Författning i wista omständigheter, rörånde Jntekning i fast Egendom. Or supra. Lx krotocollo O. Valerius. Utdrag af Borgare-Ständets Proto» coll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 October 1310. S.
Kanske skall jag deremot beskylla!] för neg liberala tänkesätt och att hafva Den 17 Martil, e. m. Men min lära, den j g åtskilliga gåriger bekant, är helt enkel: att Penningeväsendet måste betragtas ej ensamt med åsigt af Siifvervärdets förhållande till Papperets, utan älven i sammanhang med en Stats Natin* gar: att om det är ett verkligt ondt, att genom nödtvång elior misshushållning förminska det representerande Papperets värde, så är det kanske ett ännu större, att söka gifva det ett högre, genom rubbande af de förhållanden, i hvilka det en lång tid stått till annan egendom. Sluteligen vågar jag anhålla cm Återremiss på det Höglofliga Utskottets ^Betänkande och att dessa mina Anmärkningar måtte få detsamma åtfölja. Grefve' von Lantingshausen, Albrecht: Jag kan icke dölja den obehagliga känsla, sorn hos mig blifvit väckt, då uti ett i dag uppläst Anförande, Götha CanalDisconts"Directions förvaltning blifvit satt i parité med den af Malmö Disconts. Detta är redan en stor orättvisa; men icke nog härmed; emot Götha CantdDirection och dess aktningsvärda Ordförande hafval förklenliga utlåtelser blifvit nyttjade, och den högst sårande tillvitelsen gjord denna Direction , att hafva handlat bedrägligt. Jag förmodar och vågar hoppas, att många af Ridderskapet och Adeln med mig dela misshaget till de missfirmeliga uttryck och oförtjenta beskyllaingar, sorn i ofvannämnde skriftliga Anförande före - 238 Den 17 Martil, e. >11. komma, och anhåiler i anledning häraf om Herr Grefvens och Landt Marskalkens. Proposition pä ogillande af berörde uttryck. Flere hördes häruti instämma.
Den som ”kallad varder, att i Rätten sitta, på sätt, nu ”s igt är , vare pligtig, att minst två år den 'tjenst förrätta, der han ej från orten hytter el’ler eljest gitter visa sådarie hinder, alt Rätten ’’piöfvar skäligt honom dessförinnan endtlediga - Proposition till Hofvr. öfv.Skdneo. Bledinge. 715 ”Ej skall dock den som öfver sextio år gammal ”är, emot sin vilja till Nämndeman väljas; ej elller vare någon, som ur Nämnden afgått, skyldig, att låta sig åter inväljas, förr än ordnin”gen E nyo till honom kominer, sedan de ofri”ge , som väljas, kunna, för Socknen Nämnde ”män varit.” X sammanhang härmed och på det den bär meddelade föreskrift om Nämndemans val ej må hindra Domaren, att utan omgång tillkalla Extra Nämndemän, då behof deraf inträffar, har Kongl* Majit ansett rättigheten till sådan kallelse böra bestämdt uttryckas, samt ett allmänt stadgande derom, i öfverensstämmelse med hvad 33 Cap. 4 §. Rättegångs-Balken för ett särskildt fall innehåller, tjenligast kunna intagas uti 10 §. af 1 Capitlet samma Balk, hvilken §. alltså skulle komma att lyda som följer: ”Nu hafvar Lagman eller Häradshöfding, ,förfall, att lian sitt Ämbete ej förrätta kan, kun/'göre det Hof-Rälten. Pröfvas det lagligt, för fordne Hof-Rätten en skicklig man, som Ämbe ^tet i hans ställe föreslår. Samma lag vare om borgmästare der Rådstufvu-Rätten utom honom ‘'ej domför är. Häfver Nämndeman förfall och ”varder för thy Häradseller Lagmans-Rätt ej ”domför, eller saknas eljest fulltalig Nämnd I ”andra fall, än det, som i 13 Cap. 4 §• säges, J’kaUe Häradshöfding eller Lagman af de bonader som närmast bo, en eller flere, efter thy, ”sorn behof vet fordrar”. 7l6 Proposition till Hofr. lifv. Skatte o.
S. D. Sedan nu blifvit uppläst Ridderskapets och Adelns Protocollsutdrag af den ig dennes, innefattande beslut öfver Stats*Jtslcottets utlåtande N:o 423, om RiksStatens Tredje Hufvudtitel ; fann BorgareStåndet för godt, att, såsom tillägg till hvad Ståndet nämnde dag i detta mål beslutit, instämma med Höglofl. Ridderskapet och Adeln deruti att en ny rubrik i Tionde Hufvudtiteln bör uppföras, under namn af FyringsStat, hvartill Fem Tusen Riksdaler årligen utöfver det hittills per medium under de sist förflutna åren åtgångna belopp anslås. S, D. På Hedervä*rda BondeStåndets inbjudning, genom Protocollsutdrag af denna dag, förenade sig BorgareStåndet i Remissen tili StatsUtskottet om anordning af Stånds och UtskottsCancelliens aflöning för Junii, Julii, Augusti och September månad. ioi9 Prat. XJtdr. d. 25 Septemb. 1823. S, D. Föredrogs å nyo Lag och EkdnomiUtskottens utlåtande N;o 178» öfver gjorda anmärkningar vid Betänkandet N;o 102, i anledning af Nådiga Propositionen, om antagande af en författning angående förändring eller utdömande af Wattenverk, som genom Uppdämning skada jord eller hindra dess odling ; och biföll BorgareStåndet Utskottens först afgifne Betänkande med de ändringar och tillägg, det sednare innehåller, dock sålunda, att bland de Wattenverk, hvilka utgöra föremål för den ifrågavarande författningen, icke skola inbegripas sådane, som äro nödvändige för bedrifvande af Bruk och Bergverk samt'för större Fabriks och Manufacturatlläggningar med hvad dertill hörer, ej heller sådane skattiagde Sågverk och Mjölqvarnar, som, efter Domarens bepröfvande äro 0- umbärlige för vissa orters behof. Från HedertK BondeStåndet.
Deremot har jag under åtskilliga besök i BondeSt. tyckt mig finna, attdervar. secreterares befattning med prot:s-föringen varit vida mindre besvärlig än secreterarens i detta Hus. Jag skulle derföre tro, att det vore en verklig orättvisa, om icke ej allenast Riddarhusets utan äfven Presteoch BorgareSt:ns secreterare fingo enahanda aflöning med BondeStis secreterare, ehvad den bestämmes högre eller lägre, och det är derföre jag förnyar min anhållan om Hr Frih. och La ml trins preliminära propos. derpå, att aflöningen för alla 4 RiksSt:ns secreterare rnå bestämmas till lika belopp. Hr Rosenblad: Till den fullständiga upplysning, sorn jag förut lemnat, vill jag icke lägga något ytterligare, än alt, då de åligganden, som BondeSt:s secreterare efter gällande grundlag äger, icke nu af StatsUlskrs ledamöter anses kunna föranleda till ökad remuneration, utan böra compenseras genom en förmodad mindre besvärlig tjenstgöring i öfrigt, det förundrar mig, alt detta ljus först nu uppgått för SlatsUtsk:s ledamöter, och alt, då Ulsk:s första utlåt, i ämnet afgafs, ingen af dessa ledamöter ansåg, att en sådan likhet i aflöningen för Ståndens secreterare borde äga rum, Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag tror, att vi ganska lätt kunna komma ifrån denna öfverläggning. Jag känner yisst icke secret.-befattningen i BondeSt., eller hvad tid och möda den erfordrar; men hvad jag säkert tilltror mig kunna ^44 Den a5 Juli f. ni - inse, är, att secreteraren i detta Stånd har så mycket att göra, att han bör blifva lika aflönad med secreteraren i BondeSt. Jag känner ej förhållandet med secret.-befattningarna i de öfriga Stånden, men att åtminstone Ridd.-secret:n bör erhålla lika arfvode med BondeStrs secreterare synes mig alldeles klart, och derpå begär jag framställning af Hr Frih. o. Landtm. Frih. Raab, Adam Christian:
Augustinermunken från Wittenberg kröp väl knäböjande upp för Scala santa och ansåg att den inre stämman, som manade honom med ett “ Den rättfärdige lefver ai sin tro! “ var en röst af ondor hvilken ville beröfva honom tillförsigten för den underbara kraften i goda gemingar. Såsom dystra skuggor, fostrade af vantron, skymtade dock dervid förbi hans öga hela kle-resiets rasande framfart, dess äflan efter timligt godt, dess. strider och blodsutgjutelse. Och som skuggor hafva också dessa prelat-vilddjur försvunnit. De verk, som skapats af dessa starka, lifskraftiga naturer, påfvarne af husen Borgia och della Rovere, resultaten af utomordentlig statsmanna-begåfning, förvånande skarpsinne och hänsynslös energi — dessa skapelser äro förgångna; men den oansenlige augusti-nermunkens verk ' — han som föraktad skred fram genom hopen, hvilken böjde knä för afgudarne — detta verk har blifvit beståndande. Det var Luthers fordran att ingen menniska skulle få hindras att efter eget bästa förstånd fortgå i sökandet efter sanningen. Derför må alla instämma i firandet af jubiléet till hans ära. Äfven en liten tafla, sådan den vi, med ledning af det gamla manuskriptet, upprullat från den katolska stormaktstiden, kan i sin mån skänka relief åt högtidlighållandet af reformatorns betydelse.Gammalt och nytt inom literaturen i. Alexander Kielland. Några anmärkningar med anledning af ” Gift ” af Osoar Levertin. En ny roman af Alexander Kielland! Se der en notis, som sannerligen inger ett stort antal läsare i de tre nordiska länderna många höga förväntningar, många välgrundade förhoppningar, och de dagar, dä det långt förut omtalade och omskrifna verket kommer i bokhandeln, äro sannerligen icke de lugnaste för våra bokhandlare. Jag känner åtminstone många intresserade, hvilka icke skulle känna sig riktigt nöjda med sig sjelfva, om de icke redan första dagen hade i sina händer det nykomna, efterlängtade arbetet och så fort som möjligt finge förvissa sig om, att de i sina tankar på långt när icke dragit för stora vexlar på det, som står bakom det gula omslaget med dess käckt tryckta författarnamnteckning.
Under sådant förhållande, och då samtliga RiksSCn till dess grunder underkänt detta förslag, kan det icke leda till något annat mål, än att oändligt uppehålla riksdagen med pröfningen af en fråga, som på detta sätt blifvit framställd och behandlad. Något resultat för frågan i sin helhet kan icke derigenom vinnas. Jag måste således förena mig med dem, som anse frågan här ej böra förekomma punktoch paragrafvis, utan alt man måtte fatta beslut öfver betänk, i sin helhet. Deremot kan jag icke instämma i den meningen, att Const.Utskts förslag skulle kunna vid denna riksdag helt och hållet afslås och förklaras oantagligt. Detta vore att helt och hållet tillintetgöra ett af R. St. redan fattadt beslut, hvilket synes mig stridande emot både 50 §:n Reg.F:n och flera andra grundlags-§§. Jag får således hos Hr Frih. q. Landtm, till en början endast anhålla erm propos, till R. o. Ad. att företaga frågan i sin helhet. Hr Rosenblad, Bernh., anförde lill prot. följande: *) Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Bland de flere talare, som redan yttrat sig i denna fråga, har det varit en å andra sidan, jag menar Frih. Hamilton, med hvilken jag till en del instämmer i formen och helt och hållet i sjelfva saken; i formen så till vida, att Frih-.n önskat alt detta förslag må i sin helhet antagas eller förkastas, samt i sjelfva saken helt och hållet och derutinnan, att Frih. Hamilton ansett det för oss framlagda förslaget vara alldeles oantagligt och förklarat öppet, att han vid nästa riksdag skulle vilja förkasta detsamma. Jag hoppas dock, att förslaget aldrig matte komma till nästa riksdag i sitt nttvar. skick. Såsom skäl för påståendet om förslagets förkastande kunde man visserligen anföra ganska mycket, men då flere talare önskat att man ej skall uppehålla tiden, så afstår jag tillsvidare derifrån. Deremot kan jag ej instämma med Frih. Hamilton i den meningen, att detta förslag, ehuru oantagligt, likväl måste hvila till nästa riksdag. En värd talare, Gr.