Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Forts.) ' ^ * i det är tvärtom vackert och guldglänsande, » svarar då han och stryker varligt öfver den bila linfärgade, silkeslena flätan, som han så mången gång i hemlighet kysst. Så hade åren gått. De fingo sällan råkas, men någongång kunde Torsten, som nu var förvaltare på ett stort grefligt gods, kuska hela lördagsnatten i skjatskärra för att vid dagens inbrott vara framme i Stockholm och tillbringa en oförgätlig dag med de sina och d ' Orseaus, egentligen Henriette, för att sedan åter följande natt på samma kärra ruska tillbaka till godset, där hans närvaro fordrades redan vid sextiden på morgonen. Men hvad gjorde det? Järnvägar funnos då ännu så få, ungdom och kärlek fördrogo mer den tiden än nu i denna bekvämlighetens, ångans och elektricitetens rastlösa tidsålder. Så kom ändtligen den stund, då Torsten s a m - lat ett litet kapital till bosättning, och d ' Grseau och departementschefen försträckte h o n o m penningar till inköp af Annedal. Departementschefen o c h d ' Orseau, båda stadsbarn, saknade naturligtvis begrepp o m landtbruk och egendomsköp, Torsten var skicklig landtbrukare, men! oerfaren; följden blef att Annedal betalades till sitt dubbla värde. Friluftsmänniska och optimist i högsta grad, hälsade Torsten med hänryckning den dag, då hans fot fick trampa den egna torfvan och hans blickar tjusas af den egna skogens mörkgröna fägring. Hvilka storslagna planer han uppgjorde. Annedal skulle bli en liten mönstergård, en profbit på uppdrifven landtbruksskötsel, åkrarne skulle täckdikas, gödas, läggas om, ladugården byggas o m och racekreatur anskaffas; han skulle förstå att locka guld ur åkrar och ladugård, penningelånet skulle snart vara inbetaldt, och sedan skulle det gå framåt, steg för steg.
9 Sami. 67 530 Prot.-utdrag den 42 Juli 4848. på adjunkters missivering och lönevillkor, om klockares och kyrkovaktares löner med flere sammanhang härmed egande ämnen, ansågs pröfningen af punkten Litt: C böra uppskjutas tills frågan om det af Stats-utskottet tillstyrkta anslag åt eiementar-läroverken och den deraf beroende ersättningen för de förhöjda tjensteåren blefve afgjord, och stannade Ridderskapet och Adeln för öfrigt i följande beslut: Punkten Litt. A, —- mom, 2, 3, 6, 7 och 8, af punkten Litt. B, — mom. 1, 3 och 4 af punkten Litt. D, — samt punkterna Litt:s E, F och G, biföllos. Mom. 1 och 4 af punkten Litt. B biföllos med den förändring, att så väl i det förra momentet orden: ”eller och dessa löneposter sammanförda så vidt möjligt är in natura eller, om heldre så åsämjes, i penningar”, som i det sednare momentet orden: ”så vidt möjligt är, till ett enda slag in natura, elier, om heldre så åsämjes, i penningar”, utbyttes emot följande ordalydelse: ”hufvudsakligen i natura-prestationer och till någon del i penningar.” Mom. 5 af punkten Litt. B och Ulskottets i slutet af betänkandet afgifna yttrande, rörande föreslagne förändrade bestämmelser i fråga om hyggnads-skyldighet å prestgård, Indes till handlingarne: Mom. 1 af punkten Litt. B samt mom. 2 och 5 af punkten Litt. B af slogos. Den 12 Juli. Från Hög v. Preste-standet. S. D.
Bifölls till alla delar Constitutions-Utskotlets vid sidstlidne Riksdag, under den 13 Augusti 181a, inlemnade ochallt sedan hvilaride Memorial, innefattande tillstyrkande att vid hvarje Riks.’ dag Riksens Ständers Justitia-Ombudsmans sedan nästföregående Riksmöte förde' Diarier öfver dess Embetsåtgärder matte till Constitutions-Utskottet* granskning öfverlemnas. Ut supra. Ex protocollo Å. G. Silfverstolpe. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 15 Mars 181$. S. D. Riksdagsmannen Johan Magnus Wessing från Vestmanland uppläste och ingaf följande Ödmjukt Memorial! Som Riksens Höglofl. Ständers Banco-Utskott i dag klockan 11 f. m. sammanträder, utbeder jag mig få borttaga tiden några ögonblick, för att till mina värdaste Medbroder hemställa, om icke, så fort sig göra låter, följande mig ålagde Besvär kunde till detta Utskott få blifva renn t ter a rit : . Oss Deri -14 Märs - 461 OsvaRöm är bekant, burn i alla Landsorter det blifvit ett mode för betrodde män, utgifva assignationer,' och stundom hafva mindre creditägnnrie derigenoth tänkt • blifva lika ansedde, hvilket ofta till en tid lyckats. Huru manga blifvit lidande genom ett sådant pénnihg-vingleri, är lika val kändt. Det synes vara det mest obilliga i ett upplyst tidehvarf, att en del Medborborgare skola få öka sina skatter genom egen rentefri Penning-fabricering, då andra skola betala öfver lag uppjagade Rentor. Utan att hafva förmåga kunna bedomina om Banco-Sedelstockens qvantité, tyckes vara solklar!, att ett sådant fortfarande assignerande skulle utjaga det reela Bancomyntet utur rörelserna. Hvar och en klok Penninggömmare lärer väl icke aflägga dessa assignationer, utan de falska Banco Sedlarne, hvilka således efter hand försvinna.
Är det icke oftast fallet, att de, som tänka gifta sig, äro ”glada som gigor;” skulle de icke i ett sådant lyckligt ögonblick betala gerna en utgift af denna beskaffenhet ? Jag för min del kan ingalunda finna Utsk;ts gjorda framställning vara grundad på giltiga skäl; hvarföre jag förenar mig med Gr Mörner i det af honom framställda yrkande i afseende å ifråga v: de punkt. Frih. Hermelin, Carl Samuel: När, efter hvad städ se uppgifves, statens tillgångar äro så florerande, så tror jag, att en fråga om ett så ringa belopp, som det förhanden varande, icke bör tagas så mycket i betraktande. Jag hemställer, om det är öfverensstämmande med billighet och rättvisa att betunga lagliga giftermål med skatt, ty med hvad annat namn kan denna stämpel-pappers-afgit å lysnings-sedlar benämnas? Jag för min del önskar, att denna, så väl för uppbördstnännen' 4-12 Den 25 Maj. sorn för de skattdragande så betungande afgift måtte försvinna, hvarföre jag röstar bifall till Utskrts Betänk. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till och dels återremiss af TJtsk:ts ifrågav:de hemställan, framställde H. Exc. propos. å bifall till densamma och, då svaren utföllo med starka ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering Upplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller Bevilln:sUtsk:ts uti Betänk. N:o 22 pag. 4 gjorda hemställan om upphörande af skyldigheten att med stämpel belägga lysningssedel-, röstar Ju; Ben det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder nämnde hemställan, på grund af deremot gjorda anmärkmr, till Utsk:t återremitterad.” Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda:
DuRietz samt förre Capitainerne G. J. Coijet och Frih. B. von Liewen om återfående af innehafde PageLöner vid Högstsalig Konung Gustaf III:s Hof, efter inhemtande af K. StatsGontoirets underd. utlåtande, funnit godt i Nåder tillåta, att beloppet af dessa Page-Löner må Sökanderne, såsom Pensioner, tillgodokomma med i5o R:dr årligen för hvardera, och intill R. St:rs nuvarande Sammankomst utgå af Allm. Indr.Statens Besparingar, har medelst Premiss af d. 19 Nov. nasti, år, till Utskottet i Nåder öfverlemnat förrberörde underd. Ansökningar med dertill hörande Handlingar, för att vid Allm. Indr.Statens reglering för de påföljande åren komma under pröfning. Af RemissHandlingarne har Utskottet inhemtat: att, sedan afskedade Lieutenanten II. H. DuRietz, som hos Ilögstbemälte Konung varit BordPage, på grund af Konungens Testamente, som skall innehålla, att Dess Enskilte Tjenare skulle vara bibehållne vid deras Löner, hos K. M:t i underdibet anhållit om återfående af dess fordna PageLön, deröfver K. StatsContoiret hördt, i underd:het anfört, att samma Förordnande, väl stadgade, att ej ifrån sina i Ilögstbemälte Konungs Hof innehafvande Embeten skulle skiljas de, som dem då innehade eller genom skrifteliga med Dess Egen hand underteknade försäkringar undfått deruppå survivancer, men deraf ej syntes följa, att Du - Betänk anden, N:o 1S2. 387 Riets, sorn i Hofvet ej innehade något Embete, utan endast var delagtig af en derstädes för unga Ädlingar inrättad UppfostringsAnstalt, hvilken, jemte hela BordPagernes årliga Stat till KrigsAcademien förflyttades, och Sökanden, efter att derstädes hafva njutit undervisning och underhåll sedermera i Statens tjenst blifvit befordrad och ordinarie
Att Stånds-personers Fruar och Döttrar skola endast med 24 sk. skatta för bruket af Siden, anser jag alldeles för litet; jag föreslår I R:dr, och dermed vinnes 29,000 R:dr. Endast i denna del, föreslår jag äfven för-J höjning å de ringare Ciasserne. Bruket af Siden är för dem helt säkert det öfverflödiga^ ste bland öfverflöd. Sex skillingars skatt derå är alldeles för litet; till och med 12 sk. om året anser jag vara litet, fy den, som vill bruka Siden, matte väl utan känning kunna årligen betala värdet af en fjerdedels aln taft, och den ökade inkomst, sorn endast med denna ringa förhöjning skulle tillfalla Staten, stiger ändå till 75,000 R:dr. Att uppmuntra kortspel torde vara lika öfverflödigt, som det vöre nyttigt eller till 566 Den 29 Maji. det mindsta oskadeligt, om en högre skatt derå minskade antalet af kortens förbrukare. Jag tror mig derföre utan ringaste sinnesoro kunna våga föreslå dubbel skatt, eller 4 K:dr för Stånis-personer och 2 R;dr å alla öfrige manspersoner j härmed vinnes 39)333 R-dr. Vidare anser jag i att de till bruk af Tobak i projectet upptagne 40,000 Ståndspersoner, kunna, istället för 16 sk., betala 32 sk-, Och för sine Uhr 24 sk. i stället för 12 sk. j hvarmed vinnes 23,333 R:dr 16 sk. Afgift för bruk af Juveler, Perlor, Guldsmycken, Equipager, Luxe-hästar, Luxebetje. ning m m., har jag icke ens funnit projecterad. Om jag antager, att i Sverige finnes enda'* en millions värde i Juveler och Perlor, och biolt med 2 procent belägger deras .nyttjande, uppkomma 20,000 R:dr-r
Jag vill jemväl tro, att Representationen skall kunna medhinna att, i behörig tid, framlägga dessa hufvudgrunder; hvadan jag, under önskan att Disk. endast må fästa sig vid ämnets hufvudprinciper, anhåller, att frågan måtte varda till Ekon.Utsk. remitterad. Hr von Rosen: Jag skall icke uppehålla R. o. Ad. länge. Jag beklagar blott, att Frih. von Kraemer ansett mitt förslag vara skadligt, men jag anser, att skadan snarare ligger i våra former att hopa heterogena mål på ett och samma Utsk.; hvaremot det icke är obekant, att i andra länder en särskild comité nedsättes för hvarje mål af vigt. Sådant går kanhända icke an här, men jag tror likväl, att i förevar. fall vore frågan af så stor vigt, att den borde af ett särskildt Utsk. behandlas. För öfrigt och i anledn. afFrih. von Krsemers yttrande, att inom Ekon.Utsk. är en särskild afdelning för mål af denna beskaffenhet, får jag upplysa att, på samma gång som denna afdelning beslöts af Utsk , stadgades äfven, att innan någon fråga hänvises till en särskild afdelning, skola grundprinciperna discuteras in pleno, likväl utan att afdelningen derigenom biifver bunden. Nu frågar jag, huru man ändamålsenligt skall kunna behandla ett mål, som kanske innehåller 48 principer och skall afgöras af 48 ledamöter, samt ang:de hvilket således kunna uppstå olika tankar till ett antal af 48 gångor 48. Skola vi måhända någonsin in pleno blifva färdiga med grundprinciperna? Jag betviflar det. Slutligen får jag hemställa, huruvida icke, äfven, ifall R. o. Ad. ej vill bifalla min motion, Gr. Frölichs förslag befinnes olämpligt; ty de deri förekommande anspråken på andra synas vara byggda på nog stort sjelfförtroende; och jag antager, att han är den ende, som kan tilltro sig att på 8 dagar utreda frågan. Frih. Boye: Jag ger beredvilligt en gärd af aktning åt Ståndet, då jag icke med ett enda ord besvarar Gr. Anckaisvärds personliga anfall emot mig.
Han förde ofta samtalet på fördelarne af blandade äktenskap, menande, inspirerad af minne eller hopp, jag vet ej hvilketdera, att en dolganqvinna utgjorde det mest eftersträfvansvärda parti för en giftaslysten man der på orten. Ett stycke längre mot söder, men ännu långt norr om skogsgränsen, finnas dock ganska välmående bönder, som bebo stora, af en mängd hus och rum bestående simovier, i hvilka en viss lyx är rådande, der man går på mattor af pelsverk, der fönstren äro hela, helgonbilderna täckta med guldoch silfverplåtar, väggarna försedda med speglar och beklädda med grant målade kopparsticksporträtt af ryska kejsare och generaler. Välståndet vinnes genom handel med de infödingar, som med sina renhjordar nomadisera på tundran. Klipporna kring Dicksons hamn bestå af diorit, hård och svår att sönderslå, men lätt vittrande. Bergkullarne äro derför oftast så söndersprängda, att de bilda ofantliga stenrös. De voro täckta med en stor rikedom på lafvar, och slätterna mellan dem lemnade dr Kjellman följande fanerogamer: Cineraria frigida Richards. Erigeron uniflorus L. Saussurea alpina Dc. Taraxacum phymatocarpum J. Vahl. Gymnandra Stelleri Ch. & Schl. Pedicularis sudetica Willd. » hirsuta L. » Oederi Vahl. Eritrichium villosum Bunge. Myosotis silvatica Hoffm. Astragalus alpinus L. Oxytropis campestris (L) Dc. Dryas octopetala L. Sieversia glacialis R. Br. Potentilla emarginata Pursh. Saxifraga oppositifolia L. » bronchialis L. » Hirculus L. » stellaris L. » nivalis L. » hieraciifoliaWaldst. & Kit. » punctata L. » cernua L. » rivularis L. » cæspitosa L. Chrysosplenium alternifolium L. Rhodiola rosea L. Parrya macrocarpa R. Br. Cardamine pratensis L. » bellidifolia L.
Anckar swär ds anmärkning, och då den tillökning, Utskottet föreslagit å denna Stat, förut utgått af Tredje HufvudTitelns Besparingar, hvilka, om de af Utskottet framställde förslag bifallas, hädanefter blifva betydligt inskränkte, dels ock enligt Utskottets hemställan i dess Betänkande J\T:o 151, i första rummet skulle användas till fyllande af brister i Anslaget för Arme'ens Materiel, och således ej kunna för någre andre betydligare behof inom Titeln påräknas, får Utskottet nu förnya hvad för ÖfverCommendants-Expeditionen i Stockholm af Utskottet förut blifvit föreslaget. 6:0 Huruvida en ArlillcrieStah är nödvändig, derom har hos R. o. A. Ilr Grefve Horn, C. F.j fordrat upp - Betänkanden, N:o 23g. io5 lysning, och hafva Hr Rosenqvist af Akershult, F. L. samt Casper ('Vijkman och Eric Carlsson från Upsala Län med flere Ledamöter af Heclerv. BondeStdndet bestridt den af Utskottet i anslaget för denna Statföreslagne tillökning, emedan, såsom skäl dertill, Utskottet ej yttrat annat, än att denna tillökning af Utskottet ansetts behöflig. Den upplysning Hr Frih.
Dessutom är det högst få ställen, hvarifrån Posten ej afgår åt olika håll, på olika Den ii Octolcr f. m, 8r olika dagar i veckan, och således kan man åtminstone dela dessa 1141 2:ne delar, då Chartornes antal ej blir mer än 57 hvarje gång, hvartill äfven kommer, att icke alltid Bref afgå till hvarje af dessa 57 serskildta ställen; och många Chartor innehålla få namn, samt, den som afsändt Bref, och är på stället i ändamål att efterse om det rigtigt afgått, icke om han ej har dess bättre tid, bryr sigom, att genomse någre andre Chartor än de, som upp* fatta Brefven till det ställe han skrifvit. För sådane copiors utskrifning vill jag ej medgifva behofvet af en fördubblad betjening. Att 6 personer här å PostContoiret, för att inskrifva 500 å 800 Bref dageligen , ofta behöfva biträde, vågar jag icke bestrida; men deremot tillkännagifver jag min förundran öfver, att det antages så högst tröga skrifvare till sådane Poster, då 8oo:de namn beqvämligt kunna skrifvas på 5 å 6 timmar. Man kan således med allt skäl fordra dessa Copiors både utskrifvande och uthängande, dagen efter Postens afgång, utan att behöfva gifva hvarken nya Tittlar eller nya Löner. Jag anger det vara en mycket för utsträckt liberalité och ett oförlåtligt vanvårdande om allmänna medel, om man underlåter atc stadfästa denna controll sedan den kommit i fråga, och någre giltigare skäl ej äro framlagde, till vederläggning af dess nytta och bevis af dess olägenheter. Bil. till Ridd, 0. Ad, Pr. Band, 6 8a Den 11 October f. m. Sluteligen får jag ödmjukast hemställa till Höglofl.
— Och fostra dugande män för Ah, h o n hade j u lof, loj '! Hvad har man oss till belöning gett? * * Öfver det urvuxna nattlinnet drogs åter det Jo, • — kan man blott med varma talanger pråla * täcket. Vid hutvudgärden sträcktes ut ett Och drilla grannt uppå höga par smala ciss armar med tillhörande händer o c h vid andra måla, ändan af sängen ett par dito ben med föt» Hemmet för frigifna kvinnor » stiftades 1860 Och dramer spela och taflor ter. Ifrån den yttersta fingerspetsen till den ytpå initiativ af dåvarande hertiginnan af ÖsterDå lian man kanske få Lilteris. tersta tån — en enda lång, lättjefull sträckning! götland, vår nuvarande drottning, som därigeMen mindre gynnade af Fortuna, Och de röda läpparna skildes till en gäspning, som nom gaf uppslaget till den verksamhet för unlät alla kall, de hvita tänderna lysa fram. Ögonblicket Som nitiskt skött något viktigt var det lilla hufvudet med sitt burriga hår derstödjande af frigifna fångar, hvilken sederFå vara glada i alla fall, därpå försvunnet under täcket. mera spridt sig öfver landet och som nu uppOm Idun ristar en liten runa. Det blef alldeles tyst en lång stund i rummet. bäres al 24 särskilda föreningar. Och därför — vore det så Men förmätet, så började det åter lefva, o c h efter några Det antal skyddslingar, som under de gångna kastningar, vridningar och vändningar.under hvilka Ifall vi sände till majestätet sängen ljudeligt knarrade o c h suckade, stacks ett 30 åren funnit en fristad i hemmet, är 3 2 4; En liten älskvärd deputation, hufvud upp med de mest klarvakna, tjufaf dessa hafva 95 återfallit i brott, men icke Som sä helt blygsamt, hur litet fasligt gärna pojksaktiga ögon i världen.
M. väl ansett den tidpunkt ännu icke vara inne, då hela skogsplanterings-kassan med dess inkomster kunde till staten öfverlåtas, men deremot, af uppgifna skäl, funnit godt bifalla, att af ifrågavarande kassa en summa stor 66,666 r:dr 32 sk. må till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, lör att efter deras pröf ning till förefallande behof användas, underd:st anföra, att ehuru visserligen, på sätt i E. K. M:s nådiga proposition förmäles, enligt den af Stats-kontoret meddelade utredning, kassans tillgångar under sednast förflutna tid icke blott varit tillräckliga för de derå anordnade utgifter, utan ock derutöfver lemnat öfverskott, förekommer likväl å andra sidan, att hvad den nådiga propositionen i öfrigt i fråga om åtgärder för en förbättrad skogshushållning innehåller, skall för nämnda kassa föranleda flerfalldiga utgifter och förskotter, hvaraf icke alla synas vara ämnade att ersättas medelst de af E. K. M. i nåder föreslagna afgifter utaf allmännings-intressenterne, och hvilka afgifter samt återbäringar till kassan i allt fall icke alltid torde kunna med säkerhet, åtminstone ej till visst belopp, påräknas; alt en förbättrad skogsvård och skogshus hållning icke blott för nödvändig framtida tillgång å oumbärliga skogsaIster, utan äfven med hänsigt till klimaiiska och meteorologiska förhållanden, otvif - 352 Expeditions-Utskottets Förslag (ill und. Skrifvelse, N;o cjo. velak tigt fordra ökade uppoffringar; att den enskildes omtanka oell vård om sina skogar verksamt uppmuntras genom praemier, till anvisande hvaraf medel således icke böra saknas; att större ansträngningar för flygsandens hämmande torde blifva nödvändiga, samt slutligen att skogsplanterings-kassans samlade fond, som vid 1843 års slut utgjorde omkring 176,000 rxir, vid 1845 års utgång nedsjunkit till ungefär 163,000 r.dr, — i följd af hvilket allt Rikets Ständer ansett ifrågavarande bidrag från merberörda kassa icke böra utgå, utan kommer densamma att oförryckt till de dermed afsedda ändamål bibehållas.
Jag behhfver ej resa hit eller dit, jag stannar i mitt hem, men jag struiflar, d. v. s. jag läser allvarligt och systematiskt. Det h u dock sina sviirigheter för den som endast har att bygga pil en vanlig flickskolebildning, att alldeles pa egen hand läsa systematiskt. Det behöfves h] &gt;@. Denna hjelp skola nn ile af Fredrika-Bremer-FMbundet ordnade .hemstudierna&gt; lenina. I hvad form lemnas denna hjelp, och huru kommer den lärjuiigen tillhanda? Vi besvara den sista fragan först. Hjelpen kommer skriftligen. ; Hemstudiernar meddela en undervisning, som sker sBrifII~n. Hjelpen kommer ITrjungen till handa i fomi af rad, huanhon skall Iiisa i det eller det af henne uppgifna ämnet, samt i form af rad, hirm hon bör 13sa for att draga största nyttan af den tid hon egnar at ILsning. Vidare f&amp; lärjungen tillfälle att fr&amp; sin lärare öfver det hon läser och ei kan första. och läraren besvarar skriftlieen de till honom framstUda klgoma. ' Vidare a r lärjungen sjelf, om hon s$ önskar, af l h r e n skriftliga fragor öfver det hon 13st och inlemnar sedan sina skriftliga svm, hrilka af ltiraren öfwrses, hrarefter de rättade och med tillägg itersändas till lärjungen. Slutligen kan Iärjungen f3 insTnda sammandrag eller uppsatser öfver det hon läst, ÖfversTttningar eller andra skrifningar, hvilka dii iitersändas rattnde. Metoden blir naturligt \ .is olika efter olika lärjungars sdndpunkt, önskan och Smnen. I historia kan ej undervisas p8 samma sätt som i matematik, och i matematik ej p8 samma sätt som i sprak. Den unga flickan, som kanske ej genomgitt ett fullständigt Itiroverk, for' IIufvuddiogcn af denna artikel upplllstes p l bsmtitet d. z8 maj r886 drar naturligen en annan ledning an en lararinna.
hvilken närvoro representanter från A m e r i k a, A u s t r a l i e n, F r a n k r i k e, Sverige, och Jag ser i tro från fordomstid ej blott en lögn, föraktlig, hädd. I mången bild jag ser en blid, allvarlig tanke, skönt förklädd. vår tid. ' ' " fag känner en förklaringshöjd, " CA ett Tabor — det är konstens sal. Där anar själen högre fröjd, där lösas sakta lifvets kval. prydnad. I Fastän vår sorg tycks mera tam och blodlös till sitt innehåll, förstå vi nog Titanens gam och Danaidens tomma såll. a k t p å d e t m a g n i f i k a silfverskrin, s o m tillhör k o n u n g e n nom Är lifvet ej detsamma, gro ej samma frön till dygd och last, och tycks ej lyckan än bero på några lumpna tärningskast. Brinkman. Några öfverblifna exemplar finnas ännu att tillgå å Iduns expedition af BARNGARDEROBEN för innevarande år. Mot insändande af 2 k r. i postanvisning erhållas alla de under året utk o m n a numren, äfvensom de återstående till årets slut. Iduns Expedition. U. Spanien. F. såsom president Kinnaird. F. U. med de arbeta hem syften. med Ensamt i London 2,000 frivilliga d e n välsignelse stora finnas 140 grenar arbetare. som från Omätlig är dessa utgår i den världsstaden. sättes d e t andliga först, alla andemänniskor, som ty icke lefva e n d a s t för d e n n a värld, utan för evigheten. F. U K. utbredt öfver hela jorden, nämligen i Afrika, M e n de vilja o c k s å lära dessa systrar m y c k e t, S y d - och Nord-Amerika, Australien (med 40 som grenar), Bahamaöarna, Många af dem Canada, Ceylon, Danmark, Frankrike, och K. F. U.