Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skämtade och glammade, mitt ansikte var osynligt, tack vare den stora masken, och tack vare min jargon, som min kusin kallar mina försök att vara kvick och underhållande, hade jag samlat en massa herrar ikring mig. De voro icke närgångna, de tycktes ha » respekt för min begåfning », som en uttryckte sig. Slutigen ville man veta hvem jag var. Förgäfves sökte jag undkomma. Då kom en ung, ljus man fram till mig och sade några ord på franska. » Ja, jag tackar er » — svarade jag på samma språk. — » De börja blifva tröttsamma. För mig bort och jag skall vara er mycket förbunden. » Med dessa ord såg jag närmare på honom, och hans ögon, som i detta ögonblick mötte mina, voro djupa och själfulla. Jag erfor en sällam, berusande känsla. » För tusan » — hörde jag en af mina galanta herrar säga på dålig engelska — » hon talar vacker franska, den pigga flickan! » Aldrig har jag känt mig så glad öfver att kunna några främmande språk som denna afton. Men jag var icke nöjd med att höra. Jag svarade genast på engelska: » Förlåt, att jag inte kan vara lika artig i mitt yttrande om er engelska. » » Kom, min fröken » — inföll min beskyddare — » ni väcker för stort uppseende. Hvar är ert sällskap? » » Jag har inte något sällskap. » Jag märkte först nu att jag var ensam, men i drömmar förvånas man aldrig eller anställer logiska reflektioner. Jag följde min kavaljer genom salen och vi samtalade under tiden allvarligt. En oförklarlig känsla drog mig till honom. Jag erfor en oro i hjärtat och ett virrvarr i tankarna. Hvem var han, denne man? Så sällsam stämma och så hypnotiska ögon. Honom skulle jag kunna älska! Endast en gång sade han mig en artighet, men jag kunde icke svara som annars. Han bad mig lyfta på masken, emedan han ville se, om mitt ansikte liknade hans tankars. » Hur tror ni, att jag ser ut? » frågade jag med spänning. » Smalt ansikte, mörka ögon, kort näsa och breda, hvita tänder. Ja, ni är icke vacker, långt därifrån. » I ett nu hade jag ryckt af mig masken. » Ni kände mig förut! » utropade jag darrande.
Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskollcls Betänkanden: N:o 102, i anledning af väckt motion om nedsättning af Medicinal-laxan samt om afskalfande af Apolheks-pi ivilegier; N:o 105, i anledning af väckt motion om skyldighet för egare af uljordar eller andra lägenheter ulan åsatt hemmantal, all deltaga i allmänna emera; N:o 104, i anledning af väckt motion om utarbetande af en allmän sundhetslära, för alt på allmän bekostnad tryckas och utdelas; N:o 105, i anledning af väckt motion om åläggande för de embetsverk, hvilkas förvaltning och räkenskaper granskas äfven af Rikets Ständers Revisorer, alt till dessa lemna uppgifter på elc förvaltningsfrågor, rörande hvilka skiljaktiga meningar inom verkets styrelse förekommit; N:o 100, i anledning af väckt motion om förändrade stadganden, rörande det afdrag, som, då einbelseller tjensteman erhåller tjenstledighet, bör å lönen ske; och N:o 107, i anledning af väckt motion, rörande befordrings-väsenelct för civile tjenstemän. S. I). Föredrogs ånyo och Indes lill handlingarne Sfats-Ulskollels Memorial, N:o 175, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktig.'» beslut, rörande åtskilliga lill Stalsregleringen hörande frågor. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskoltets Memorial, N:o 58, i anledning af förnyadt förslag, angående Bankens reservfond. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Ulskoltels Utlåtande N:o 59, i an ledning af väckt fråga om inlösen af sedlar å Daler kopparmynt. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskoltets Utlåtanden.
Dito till Dito, se fol. 4343 i Dito, 500. Stockholms Arkli till Dito Ammunitionsförråd, se N:o 44 i 12:e Dito, 100. Torsebro Krutbruk lill Götheborg, se fol. 4531 i 5:e — Åkers Dito lill Stockholms Arkli, se fol. 4461 i 5:e Dito, 1,200. — 3m) __ Carlskrona Amiralitetsförråd, utgifvet till Flottans behof, enligt räkningen N:o 1 i 9:e Bandet 390. Landskrona, till saluteringar å åtskilliga Fästningar gammalt Engelskt krut, enl. lörråds-räk ningen N:o 29 i lire Bandet, . i 7o. Stockholms Arkli till Kongl. Förvaltn. af Sjö-Ärenderna, enligt förrådsräkningen N:o 44 i i 9:e Bandet, 500. — Dito till Kongl. Flottans Station i Stockholm, enl. räkn. — Från Stockholms Arkli till fästningsarbetenaå Waxholm, enl. räkn. N:o 44 pag. 37 i 12:e Bandet, 30. Jönköpings förråd till Bolaget för väganläggningen emellan Borås och Borgstena, enl. K:gl. Brefvet den 17 Mars 1840, se räkn. N:o 25 i ll:e Bandet, 20. Åkers Krutbruk till Förvaltningen af Sjö-Ärenderna och Mariebergs Läroverk, se fol. 4461 i 5:e Bandet, 7. 30. j §72 3() Besten af utgifvet krut utgöres af till samtliga Regementer och Corpser af alla vapen, för exercis och målskjutningar, anordnadt krut, sorn af Chefs-Embetena årligen inför KrigsKollegium redovisas; varande vederbörandes (jvittenser å hvad som erhållits förrådsräk ningarne följaktiga, och uppgår detta år till 998. 98. gjjj 28 Anvisning till Verifikationer för år 1841 skedda utlevereringar af Krut till förbrukning för publika behof. Krut. Sammandraget vid årets Hufvudbok åtföljande
GUNBORG. han är så god och är nöjd med dig. Naturligtvis bör det vara roligt för dig, att Nej, jag lagar kaffet på bordet. Ock ni kan 43 RUDOLF (ropar i trappan, utan att synas). Så mycket du vet, Vendla, om du försofver VENDLA. Fy, sådana dumheter han kan prata! GUNBORG. Skämtet kunde vara mera smakfullt. RUDOLF (blir åter synlig i trappan). Vendla! VENDLA. Hvad är det? RUDOLF. inte tar miste. Säg mig i hvilken säng du ligger, så att jag MINA. Trefliga utsikter! VENDLA. Gå, din dumming! och sysslar bakom den. Mina tar fram en peignoar ur sin nattsäck och kastar den öfver sig samt sätter sig framför toilettbordet och börjar lägga upp sitt hår i papiljotter.) MINA. Hvar skall jag ligga? GUNBORG (bakom skärmen). Vendla ska ligga bredvid mig. (Rudolf försvinner. Gunborg drar skärmen för sängen dig, så kommer jag och drar dig ur sängen. Ja så att vi få prata riktigt. MINA. kommer Och jag där på kanapén? VENDLA. Nej, nu kommer han inte mer. MINA. Men är det ingen dörr för den där trappan? VENDLA. Inte upptill. MINA. Men då kan du ju aldrig vara säker. VENDLA. Jag hur menar du? MINA. rädd, han ska komma öfver dig, utan att du vet det? VENDLA. Jag! (Besinnar sig.) Nej, då, det gör han aldrig. MINA. Knackar han alltid först? VENDLA. När ni är här naturligtvis. MINA. Nej, jag menar, när ni är ensamma. När du klär dig och sådant. Är dn inte Men om din man 45 VENDLA. gör Gunborg där bakom skärmen? GUNBORG. Jag lägger mig. VENDLA. Kan jag inte dra ifrån? GUNBORG (skriker). Nej, nej, nej! VENDLA. Hvad ä' det? GUNBORG. Jag är så rädd för den där trappan.
Ulve seglade först längs vestkusten af Novaja Semlja till 76° 47′ n. br., derpå åter till Matotschkin Schar och genom detta den 7 och 8 augusti in i Kara-hafvet, som var fullkomligt isfritt på några få, mycket spridda isstycken när. Efter att hafva seglat af och an på Kara-hafvet i olika rigtningar, återvände han genom Kariska porten den 24 augusti. En likartad resa gjorde kapten F. E. Mack. Han seglade från 28 juni till 8 juli norr ut längs Novaja Semljas vestkust, som var isfri mellan Petschora och Amiralitets-halfön, der fast is vidtog, och der 14 segelfartyg och 2 ångare nu voro samlade. Den 8 och 9 juni hördes här åska. Från Amiralitets-halfön seglade Mack åter först mot söder och derpå (den 18 juli) genom Matotschkin-sundet in i Kara-hafvet, som var nästan isfritt. Kapten P. Qvale åter och navigatör A. O. Nedrevaag inträngde genom Jugor-sundet i Kara-hafvet och seglade här ända till 75° 22′ n. br. och 74° 35′ ostl. längd från Greenw.185 Äfven år 1871 gjorde en mängd fångstmän märkliga resor i Kara-hafvet. Af dessa trängde dock endast en, Mack med skonerten Polarstjernen, längre mot öster än alla föregångare. Den 14 juni seglade han in i Kara-hafvet genom Kariska porten, men fann hafvet ännu täckt med sammanhängande fast is af 1,8–2 meters tjocklek. Han vände derför och seglade norr ut längs Novaja Semljas vestkust till Golfströms-öarna (76° 10′ n. br.), vid hvilka han dröjde till den 3 augusti. Lufttemperaturen steg här till +10,5°.
Memorial om byggnad och underhållande af i Städerna befintliga Kyrkoherde-, Capelians-, Klockar re-, Rectors och Skolhus-byggnader, frän Borgare - Ständer för godt att samma Betänkande bifalla, med det af Högvördig» Prest - Ståndet redan medgifna tillägg, att undantag från onera , som kunna hvars och eris innehafvande jord lagligen åiäggas, icke skulle äga rum för de hus och egendomar, som Ecclesiastique Personer tillhöra - Den 3 Juni. höra i Städerna, utan att af dem sjelfva bebos, uti hvilket tillägg Borgare - Ståndet, vördsamt och vänligen inbjuder Högled. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde - Siandet art jemväl instämma, på det ett sådant mätte, tinder den framställning Högvord. Ståndets i detta ämne den 22 Maj aflåtne Protocolls - Utdrag innehål, ler, uti skrifvelse till Kongl. Majit i underdånighet anmälas. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. X). xiterrernitterades, vid nu förnyad föredragning , X.-ag - Utskottets den gide Maj meddt lta och den 29 på bordet lagda. Memorial, rörande ändring uti Concours - Stadgan af den 28 Juni 1798. Ut Shpra. Ex Protocollo Carl Magn. D. Ef 'fter förnyad föredragning af I^ag -XTtskottfets under deri gide Maj meddelta och den 2 gide på bordet lagda Protocolls - Utdrag, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver Herr Ofverste-,Lieu ten a 11 ten Reuterskölds för - Di n 3 Juni. förslag om alla förbindelsers försättande i likhet med växlar, fann Borgare - Siandet för godt att vid samma Betänkande låta bero. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. S ats-TJtskoftets nu ater föredragna Betänkande af den 26 Maj, sorn den 29 lades pa bordet, i anledning af Hans Exellerice m. m.
Detta gör också uträkningen enkel och lätt för hvar och en, och ingen erhåller härigenom någon slörre förmon, än som egt rum tillförene; 3:o för att icke föranleda någon till en större tillverkning, än han skulle önska, må hvar och en ega frihet att välja en eller flere, samt hvilkendera han vill af dessa 3ne bestämda månader, och endast skatta för den lid, han anmäler sig vilja bränna; 4:o skatten erlägges på samma gång anmälan sker, och pannans försegling för den tid hon ej begagnas bekostas af panne-egaren, på det sätt Utskotten föreslagit; 46 Bevillning,?- samt Allm. Besa.- och Elon.-Ucskotlens Utlåtande, A:o 5. 5:o för öfrigt bibehålies j835 års Bränvins-brännings-förordning, så att ingen förändring behöfver ske i panne-rymden, och således icke eller någon kostnad förorsakas, för att bringa den gamla redskapen i öfverenslämmelse med den nya Författningen; utan endast konst-apparaterne rigtigt classificeras efter deras afverknings-förmåga. Om 1840 års Ständer besluta dessa åtgärder, så gå de derigenom i någon mon de önskningar till mötes, som böras i landet från alla dem af allmogen och folket, hvilka älska nykterhet och åstunda inskränkning i den skadliga bränvins-handteringen, Skulle det vara alldeles omöjligt att få tiden inskränkt lill 3 månader, så anser jag dea af Herr Prosten Nibelius föreslagna beskatlningstariff böia antagas, emedan den är beräknad för 6 månader, med mera rättvisa och noggranhet, än den, som finnes i gamla Författningen.” Med Conlracls-Prosten Sandberg förenade sig Herr Biskopen Doctor Bruhn, Herr Prosten Hallbeckj Herr Professoren Grafström samt Herrar IVestman och Engström. Herr Prosten Bergqvist förenade sig med Herr Contracts-Proslen Nibeliusj i afseende å grunderna för beskattningen, och med Herr ContractsProslen Sandberg, i afseende på inskränkningen i tiden.
Det torde dock vara nyttigt, att R. o. Ad. genom sitt beslut visar, att man ej här blundat för saken. Jag anhåller derföre att af 27:de § måtte bibehållas hvad som stadgas i 2:dra mom. af litt. b). Gr. Lagerbjelke: Med tillämpning af den grundsats, jag nyss framställde, att det nemi. icke gagnar till mycket att begära sådane upgifter, som icke kunna kontrolleras, men att man der emot bör infordra sådane från allmänna verk, hemställer jag till den siste värde talaren, om icke hvad som behöfves, redan finnes i 25:te §:n nämnt, der det heter i mom. 5: »Af vederb:de tullkammare: summarisk upgift å hvarje handlandes export och import af varor, till slag och myckenhet»; samt i mom. 6: »Af städernas Manufaktur-stämpel-kontor eller Magistrater: ang:de beloppet af hvarje fabrikseller närings-idkares afstämplade tillverkningar. » Således får man der veta, hvad som på något sätt kail kontrolleras. Hvad den sednare, af Gr. Mörner gjorda, anmärkn:n vidkommer, att man nemi. icke begär upgifter om näringsidkarne sjelfva, men så mycket mera om deras tjenare, så är denna anmärkning fullkomligt grundad, och det har derföre varit min afsigt, att då frågan härom längre fram förekommer, anhålla att R. o. Ad. ville afslå en föreskrift, som är alldeles otjenlig. Jag anhåller nu fortfarande om bifall till denna punkt. 240 Den 25 Augusti f. m. Hr Hjärne: Den siste värde talaren har hufvudsakligen stödt sig derpå, att inga andra upgifter, än sådane, som kunna kontrolleras, böra den skattskyldige affordras. Jag kan för min del ieke instämma med honom deri, att de upgifter, jag upräknat, äro af beskaffenhet att ieke kunna kontrolleras. Jag ber då blott att få hänvisa till 27:de§:n i Utslcts förra Betänk.
Denna olikhet emellan örlogstjensten och den tjenstgöring, sorn, med undantag af krigstid, förekommer inom andra militär-yrken, påkallar en motsvarande noggrannhet i befordringarna, vid hvilka ensamt dugligheten borde, så vidt ske kan, ingå i beräkningen; ty i motsatt fall blottställes, kanske dagligen, icke allenast ett dyrbart vapen, utan äfven ännu högre och vigtigare intressen, för bittra förödmjukelser och förluster. 8:o. Skärgårdsartilleriets befälspersonal bör bestå af: 1 Konteramiral ) . „ eller Generalmajor! med Generalmajors rang. 3 Öfvers t ar. Utom Amiralen på stat, bör denna titel äfven tilldelas Stationsbefälhafare samt under vissa förhållanden befälhafvare för en större truppfördelning. Stationsbefälhafvarens amiralsvärdighet bör vara en grad högre än den på stat varande amiralsgraden, d. v. s. han bör hafva rang lika med Generallöjtnant. Inom Skärgårdsartilleriet bör befordran ske efter samma grunder som inom armén, helst officerstransport torde förekomma emellan dessa vapen. 9:o. För det yttre sjöförsvaret föreslås att nedannämnde befälsplatser genast tillsättas och erhålla, i den ordning längre fram uppgifves, efterföljande löneförmåner: - Lön. Inqvartering. R:dr. R:dr. K: dr. Befäl - Bil. N:o 4 till Kongl Maj:ts Nåd. Prof. N:o 1, om. Statsverket 1865. 17 Befälhafvare!! vid Flottans station i Carlskrona bör, till bestridande af representationskostnader, erhålla ett årligt arfvode af 5,000 rdr, för hvilken summa, som i det närmaste öfverensstämmer med hvad han nu under olika titlar för sagde ändamål erhåller, tillgång kan beredas inom Arfvodes-Staten. Ar stationsbefälhafvaren af lägre grad än Konteramiral, bör lian hafva så stor förhöjning i arfvodet, som enligt det föregående tillhör platsen, så att hans inkomster blefve lika med hvad en Konter-amiral i samma befattning erhölle.
Majit och kronan blifvit ålagd att i vissa fall deltaga uti eller bekosta den erforderliga fattigvården, är det angeläget, att nödiga medel för ändamålet af Rikets Ständer anvisas. Då emedlertid någon ledning af erfarenheten ännu icke kunnat inhemtas om det erforderliga beloppet, torde rättast vara, att för behofvet af Rikets Ständer äskas ett förslagsanslag, hvilket tills vidare åtminstone kunde bestämmas till samma summa, söm vid de tvänne sista riksdagarne blifvit beviljad att årligen intill den nästföljande utgå, eller 10,000 Rldr årligen. Kongl. Majit behagade i nåder gilla detta af Statsrådets öfriga ledamöter äfven tillstyrkta förslag. 38:o Som domkyrkan i Wisby icke, i likhet med rikets öfriga stifls-kyrkor, tillgodonjuler så kallad domkyrkotunna, icke har någon inkomst af vin-och byggnads-säd och ej eller egna medel, så att de obetydliga inkomsterna, 56 hvilka för närvarande bestå i begrafningsoch håfmedel, bänkhyror samt kyrkan tillfallande böter, knappast förslå till kyrkobetjeningens aflönande och smärre förefallande oundgängliga utgifter, och då kyrkans närvarande tillstånd är sådant, att en snar reparation påkallas, hvartill, enligt af sakkunnige män upprättadt kostnadsförslag, erfordras minst en summa af 9,133 R:dr 16 sk. Banko, deruti icke inbegripne flera förbättringar, som kyrkan invändigt tarfvar, och hvarvid blifvit taget i beräkning, att tomens beklädnad endast skulle bestå af bräder, hvilken beklädnad deremot, verkställd med kopparplåt, skulle komma att öka kostnaden med 7,470 R:dr; så har Domkyrkorådet, med anmälan häraf och hurusom Wisby stads invånare icke mäktade bekosta den förestående reparationen, bos Eders Kongl.
Det är sannt, att förhållandet är likartadt i Norge, men då under innev:de storthing förslag der är väckt om utsträckning af näringsfriheten för beredande af likställighet i detta hänseende mellan de förenade rikena, och denna fråga sannolikt snart blir afgjord, har jag icke velat motsätta mig det i afseende på brödrariket gjorda förslag. Men hvad Danmark beträffar, tycker jag det vara tids nog att utfärda den ifrågaställda inbjudningen när Danmark ordnat sin egen näringsfrihet, och en verklig internationel reciprocitet således kan inträda. Icke heller finner jag åtgärden behöflig för att, såsom en annan talare yttrat, hit inlocka Danska kapitaler och arbetskrafter. Erfarenheten har nemi. visat, att äfven under nuv:de förhållanden ett stort antal Danskar inflyttat, t. ex. till Skåne, och fått tillstånd att der besitta jord, samt medtagit Danska arbetare. Något särdeles anmärkningsvärdt hinder för sådana inflyttningar finnes ej heller i författningarne. De bestå endast uti att förete frejdoch myndighets-betyg, samt ställa borgen för 3 års utskylder, hvilka praestanda tyckas vara icke särdeles betungande, åtminstone för kapitalister. Jag kan således ej föreställa mig, att en vidsträcktare frihet skulle befordra hitflyttning af några kapital, eller i något hänseende bidraga till utvecklingen af vår industri. Deremot kan jag ej för mig dölja den tanke, att såsom motiv för förslaget spåra en smula skandinavisk politik. För mig och dem som äro af min mening, betyder detta visserligen ingenting, men deremot är jag förvissad om, att, derest R. St:r, och enkannerligen U. o. Ad., bifölle det väckta förslaget, sådant skulle utbasunas såsom en väldig opinionsyttring och ett betydelsefullt steg inpå den politisk-skandinaviska banan. Detta utgör för mig ett ytterligare skäl att tillstyrka afslag. Gr. Sparre, Erik:
Ridr till Krigs-kollegii extraordinarie tjenstemän, genom hvilken öfverflyttning anslaget skulle komma att till 5,600 Ridr nedsättas. Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Departementets Kansli-expedition. För den händelse, att den under rubriken Departementets Kansli-expedition ifrågaställa öfverföring af det förevarande anslag hittills påförda gratifikations-belopp, 300 Ridr Banko, kommer att ega rum, Transport Ridr'157,449: 47. 2. V Kongl. Maj:ls Nåd. 2. minskas derigenom detta förslags-anslag till 2,527 R:dr 43 sk. 8 r:st., hvilket belopp likväl, för jemnande af hufvudtitelns anslagssumma, torde i nåder föreslås att ökas med R:dr 4: 4. De här förut föreslagne kontanta tillökningar i fjerde hufvudtitelns anslag, hvilka i öfrigt, med undantag af hvad i afseende på vissa af dem blifvit af mig i underdånighet hemstäldt, böra oförändrade bibehållas, uppgå till ett sammanräknadt belopp af R:dr 157,454: 3. 9. dertill ännu kommer värdet af den afradsoch kronotionde spanmål, 194 tunnor 10'/4 kappar, som, på sätt här ofvan under rubriken Kavallerioch Infanteri-regementena är omförmäldt, föreslagits att från sjette hufvod-titeln dit öfverflyttas och beräknad: lör afrads-spanmålen, 4 tunnor 25 kappar efter kronovärdi 3 R:dr 28 sk. 1 r:st. till R:dr 28: 33.— och för kronobonden 189 tunnor 17% kappar efter 6 R:dr per tunna till 1,137: 11. 3. alltså upptages till R:dr '. 1,165: 44.
Enda förmånen ä: en småningom stigande aflöning, hvarmed Acteuren emot ålderdomans annalkan-, de kan ibland lefva ett någorlunda beqvämt lif, och anständigt försörja sm Famille och uppföda sina barn. Mine Herrar! när man belo.' nar blott med penningar, måste man gifva mycket penningar. Herr Cederskjöld: Så framt Riksens Ständers ej lemna Theatern något understöd af Allmänna Medel, kan jag för min del ej inse, huru de med denna sak kunna taga någon befattning, utan synes det böra bero pä Theater-] Publiquen och Stockholms-boarne sjelfva, att afgöra, huru och på hvad sätt de finna lämpligast, att utgöra det erforderliga tillskottet. 1 händelse derföre detta Mål blir, sorn jag för/nodar, till Utskottet återremitteradt, vill jag vördsammast hemställa, om ej Högloflige Utskottet skulle finna nödigt, att innan svar till Ständerna afgifves, först höra Stockholms Stads egna Auctoriteter, t. exMagistraten, de Femtio Äldste &c., om de vilja åtaga sig den af Herr Grefve Löwenhjelm föreslagna, enligt min tanka i sin fördelning ganska obilliga 254 Den 25 Maji. TheaterBevillningen, hellre än att se Bill.ettpriset upphöjas. Grefve Anckarsvärd: Grefve Löwenhjelm har behagat anmärka mot mitt yttrande, att han undantagit Allmogen från SpectacleBevillnings erläggande. Jag medger riktigheten häraf. Det undiöll mitt minne i ögonblicket, men jag kom ihåg det sedan. Jag vill lika fullt erinra, att de 5 Procenten skola orättvist drabba stora mängden i Landsorterna, hvilka aldrig sett Stockholm och ännu mindre dess Spectacler, nemligen de så kallade mindre bemedlade Ståndspersoner och Närings idkare i Landsorterne med flere. Jag protesterar derföre mot all ökad Bevillning till Spectaclernes förmån, och anhåller, att derest min önskan om Proposition på Betänkandets antagande icke bifalles, det samma måtte varda återremitteradt med dessa mina anmärkningar. Grefve Lowenhjelm:
De äro dock så varmt öfvertygade, att de ha rätt — nya meningar ha ju som bekant vanligen ifrigare anhängare än gamla — det år blott bristande omdöme, sona gör, att massorna ej fblja deras banér, det är blott egennytta och oärligphet som gör, att de kunnige vilja annat än de. Det är sant nog, att allt detta skall hjelpa sig med tiden, men det tager en oerhörd tid, innan massorna lära förstå sitt väl och innan oegennyttan, kommer att regera verlden. Nu år det alltid svårt att vänta — man kan vänta för långe äfven på ett godt, och tålamodets * talang är just icke framstående hos dem, som förvåna sig öfver att de icke skapa revolutioner. Det är ju de mest energiske och mest hänsynslöse, som bilda ytterlighetspartien. Då deicke ega den styrka, de enligt sin mening, om det funnes någon rättvisa i denna verlden, borde hafva, majoritetens, så gäller det att använda den de hafva. Kunna de icke drifva fram rättvisan direkt med den vederbörliga farten, så kunna de åtminstone göra det indirekt genom att hämnas orättvisan och imponera på makthafvame. Så uppkomma sammansväijningamas och attentatens män. Det är vanligt att behandla denna företeelse endast med förakt och afsky. Sådant är mycket kortsynt — och äfven hvad sakens moraliska sida angår, bör man éj allt för hastigt kasta den första stenen. Först och främst bör man betänka, att de idéer, ytterlighetsmännen så fanatiskt dyrka, rätt ofta innehålla ett grand af sanning, som gör det brutala hån obefogadt, hvilket en kompakt majoritet så lätt tillåter sig. Hvaije ny idé behöfver lång tid för att bli allmän egendom, och paradoxen, att majoriteten alltid har orätt, är stundom ganska träffande, då det gäller striden med de nya idéernas bärare. Ytterlighetsmännen hafva derför i någon mån rätt, när de anse, att de borde ha majoriteten. Då denna majoritet ännu är för outvecklad att förstå sitt väl och följa sina apostlar, uppkasta sig desse till folkets förmyndare och vilja göra den dumma allmänheten tjenster med eller mot dess vilja. Och då de icke hafva goda medel, tillgripa de dåliga.