Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter Rikets Ständers Revisorers framställningar, rörande redovisningssätt, kontroller och methoderna för probering vid Kongl. Myntet, så äro undertecknade, åt hvilka vården om myntningsmetallerna egentligen är anföitrodd, och hvilka tillsynen vid och ansvaret för myntnings-detaljerna åligger, öfverlygade , alt, om Rikets Ständers Herrar Revisorer täckts afse Mynt-tjenstemännens Utlåtanden, i anledning af de hos Rikets Ständer af deras förre Revisorer anmälda anmärkn ngar vid 1836 och 1887 årens Räkenskaper, och om angelägnare göromål medgifvit Herrar Revisorer att lill alla delar taga närmare kännedom, huru och under hvilka kontroller myntnings-göromålen vid Kongl. Myntet bedrifvas, Rikets Ständers Herrar Revisorer icke kunnat undgå att inse:: dels att det alls icke ligger inom möjlighetens giänser att finna sanna och bestämda grunder för speciel fördelning å särskilta conti af myntnings-koslnaderna för hvarje olika myntni ngs-meta 11 eller olika myntsort, så länge för de olika utmyntningarne måste begagnas samma lokal, machinerier och materialier, såsom ved, kol m. m.;.hvarföre ock Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref af den 28! Augusti nästlidet år, förklarat, det Kongl. Majit icke kunde fästa Nådigt afseende å Rikets Ständers underdåniga hemställan om förändring i 228 — uppställningen af Mynträkenskaperna; dels att Kongl. Myntets
KammarRättens granskning öfverlemnas; och ehuru hvar och en, som för en viss förrättning eller ett bestämdt föremål äger uppbära förskott, i allmänhet bör åligga, att genast efter fullbordandet deraf, för det erhållne förskottet redovisa, samt att, om sådant försummas, erlägga ränta för den del, som kan Annas böra återbetalas, med månaden efter då redovisningen bordt ske, hafva Revisorerne varit af den tanka, att det derutöfver icke obilligen kunde stadgas, att, senast ett år efter förskottets erhållande, redovisning derföre ofelbart bör vara inlemnad, vid äfventyr, att, i annat fall, förskottets liela belopp varder hos förskottstagaren utkräfdt, utan allt afseende på hvad deraf kan hafva blifvit användt, så vida icke laga skäl för en, utöfver den föreskrifne prsescriptionstiden, uteblefven redovisning skulle förekomma och prolongation i följd deraf af K. M:t i Wäder beviljas, samt i öfrigt, att redovisningen sker inför den Authoritet, af hvilken förskottet blifvit utanordnadt, och K. StatsContoret sålunda i delta afseende böra handhafva hvad hittills ålegat K. KammarCollegii AfräkningsContor. 248 Stats-Utskottets Enligt hvad K. StatsContoret, i dess öfver 1827 års RevisionsBerättelse till K. M:t afgifne underd. Utlåtande, upplyst, har väl K. M:t, genom Nådigt Bref den 22 Februarii 1826, förklarat ofvanberörde Förslag då för tillfället icke föranleda till [annan åtgärd, än att K. M:t ville hafva StatsContoret i Nåder anbefalldt, att vid hvarje års slut hos K. M:t i underd. anmäla förhållandet med oredovista förskotter af Statsmedlen; men då, till den af 1825 års Revisorer här ofvan föreslagne praescriptionstid för redovisningen af förskotter, K.
Med den fullkomligaste aktning för HÖgloflige RiddarhusUtskottets bemödande, att gå Högloflige Ridderskapets och Adelns önskning gar till mötes, och med all vördnad för Utskottets yttrade öfvertygelse, nödgas jag förklara, att hvad Ingressen eller premisserne till Utskottets Betänkande om en förändrad representation inom Adein, och de uti 1 och 3 444 Den 22 Junit el tu. punkterne af samma Betänkande upptagne förslag angår, så äro de, enligt min tanka, af den beskaffenhet, att, i händelse jag försökt att en detaille granska och anmärka, skulle jag på denna väg låtit hänföra mig längre, än min vilja och min önskan mig föreskrifva, och utan ändamål upptagit en dyrbar tid,^dä detta vigtiga ämne synes mig alltför litet, beredt, för att nu kunna definitift afgöras. Men beträffande det i första punkten innefattade förslag, torde det dock tillåtas mig anmärka, att, om Högloflige Utskottet, med fiamställning och utveckling af sina 6käl och grunder, fö* reslagit, att endast Egendom skulle till ett visst värde af Adelsman innehafvas, för att kunna representera; så ock i händelse Utskottet tillika kunnat utfinna, att bibehålla denna Egendom inamovible inom familjen och vid namnet, hade, enligt min öfvertygelse, dervid icke varit något att erinra ; men, på sätt förslaget nu är framställt, tror jag det icke vara antagligt, och ännu mindre, ätt löner och pensioner (Utskottet har glömt sportler, som kunna ägas för beständigt) skola kunna qualificera en Adelsman till Adelig representant, hvilket ännu är en ohörd sak i hvarje väl organiserad representativ Statsförfattning Adeln blef icke då mera ett Adelsstånd. Det vore icke mera Adelsmannen, sorn representerades, utan Embetsmannen och Pensionairen. Adeln blef en representativ Corps af Embetsoch Tjenstemän, saint Pensionairer.
Sig icke vilja för närvarande vidtaga någon förändring i afseende på de 3:ne Mötespassevolanskassornas förvaltning och redovisning, utan borde dermed i förut vanlig ordning förfaras, intilldess annorlunda af Kongl. Majrt i nåder förordnades. ll»:o af den G April 1841, angående rättighet för åtskillige Rotehållare vid Westerbottens Fältjägareregemente alt återbekomma dem oriktigt påförd vakansafgift (281.) 1841 den 24 Maj föredragen; och Kongl. Majrls Befallningshafvande i Norrbottens län derom underrättad. 12©:o Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. 25 120:o af den 15 April 1841, om upphörande af desåkallade portpenningarne vid Christianstad (286.) 1841 d en 4 Juni föredragen; och beslöts, att ifrågavarande portpenningar skulle med nämnde månads utgång upphöra, hvarom vederbörande förständigades, med underrättelse, att det såsom vederlag för portpenningarne beviljade anslag finge från den 1 derpåföljande Juli från StatsKontoret reqvireras. 121:o af den 17 April 1841, angående ersättning för slitning af soldaternes klädespersedlar m. m. under arbetskommenderingar för enskilda bolags eller korporationers räkning (297.) 1843 den 29 Maj föredragen; och allmän kungörelse samma dag utfärdad, rörande ersättning till Rotebållarne i och för det ökade besvär desse få vidkännas genom soldaternes frånvaro. Hvad åter beträffade den begärda slitningsersättningen för rnunderingarnes nötning, fann Kongl. Maj:t, enär Kongl. Maj:ts förirpde nådiga Instruktion för BeklädnadsDirektionerne vid de indelta rolerade Infanteriregementena af den 7
Medelst denna kommunikationsleds tillvägabringande skulle för transporterna af ortens effekter beredas en högst betydlig tidsvinst, omlastningarne upphöra, de skador, som derunder förorsakades å varorna, undvikas, frakt-kostnaderna nedsättas, samt de betungande algifterna, som under benämning: stads-andel, hamnoch bro-penningar, för närvarande måste utgöras till staden Carlstad, besparas; och genom denna underlättade kommunikations begagnande skulle från Fryksdalen kunna verkställas en nu hämmad utförsel af nämnde landsorts ymniga tillgång på bjelkar, timmer och ved samt andra tunga artiklar, såsom huggen sten och tegel m. II. produkter. En ny näringsgren, nemligen skeppsbyggeri, dertill nödiga råämnen inom orten fö re funnes, borde der också kunna framkallas och, likasom den dervarande allmänna slöjdfärdigheten vid tillverkningen af åkerbruks-redskap och åkdon samt husgeråd, mer och mer utvecklas. Genom den föreslagna segelleden och efter den derigenom åstadkomna minskningen i fraktkostnaderna skulle jernbruken omkring meranämnde sjö kunna från bergslagsorterna hemta malin och, i anseende till de låga kolprisen, med vida mindre kostnad än inom dessa orter ombesörja den för stångjern-smidet nödiga tackjern s-till verkningen. För öfrigt skulle denna segelled äfven komma att medföra oberäkneliga fördelar för de intill Fryksdalen gränsande vidsträckta trakter af Elfdalen, hvilka sedermera endast behöfde föra sina produkter till de nordliga stränderna af Fryken, hvarjemte densamma sannolikt komme att framdeles föranleda en ny förbindelse med en af Norriges folkrikare byggder innanför den på ett afstånd af blott 3£ mil från Frykens norra ända befintliga riksgränsen. Oaktadt de mångfaldiga vigliga fördelar som en omedelbar och oafbruten vattenkommunikation mellan ofvannämnde 2:ne sjöar onekligen skulle komma alt medföra för Fryksdals härads talrika och arbetsamma inbyggare, anser sig Stats-Utskottet likväl icke kunna med sitt förord understödja den i förevarande motion gjorda framställning om det för åstadkommande af en sådan kommunikation föreslagna ansenliga statsanslag.
På grund af hvad jag härom i mitt anförande hemställt och enligt Bil. Litt. V., föreslås löntillökning för detta regemente, med 20,043: 87V2. hvarunder innefattas nya löner: för 8 Fanjunkare, å 300 2,400 » 8 Sergeanter, å 223 1,800 » 8 Furirer, å 187'/2 1,500 » 47 Korporaler, å 73 3,525 » 48 Vice Korporaler, å 37'/2 1,800 » 1 Regements-trumslagare 225 » 16 Trumslagare eller Hornblåsare, å 37l/2 600 tillhopa R:mt R:dr 11,850 Ofvanstående tillökningssumma skulle dock kunna förminskas med 2,192 R:dr 57‘/2 öre, om de ännu qvarvarande, f. d. Lif-drabants-korpsens löntagare, hvilka af riksstats-anslaget åtnjuta ett motsvarande belopp, blifva på allmänna indragningsstaten förflyttade. Gottlands National-beväring. I anledning af hvad härom Transport R:dr R:mt 1,193,297: 16l/2. Bil. JY3 5 lill Kongl. Majlis Nåd. Prop. JY2 i, om Statsverket 18SG. 155 Transport R:dr R:mt 1,193,297: 16 '/2• i mitt anförande förekommer, hemställer jag i underdånighet att, på sätt Rilagan Litt.
I en lag, som skall tillämpas på medborgare finom bela landet, tror jag det vara af största vigt, att föreskrifterna äro så enkla och lätta att iakttaga som möjligt. Det tyckes derföre vara mindre lämpligt att, såsom här är föreslaget, den fasta egendomens värde skall bestämmas med ledning af en mängd särskilda upräknade handlingar. Följden deraf är, att åt Komiténs godtfinnande blifvit öfverlemnadt att vid ett tillfälle fästa afseende företrädesvis vid det ena slaget af handlingar, och den andra gången vid ett annat slag. Då man nu vill genomföra en grundlig reform i afseende å fast egendoms beskattning på landet, hade, efter min tanke, det enklaste varit, att indela landet i vissa zoner efter olika klimatiska och bördighetsförhållanden, och låta beskattningen hufvudsakligen utgå efter arealen, med en viss, för hvarje zon bestämd afgift pr tunnland, hvilken afgift dock inom vissa gränser borde kunna höjas eller sänkas. Derigenom hade man kommit ifrån en stor mängd af de särskilda pröfningsgrunder, som här äro föreslagna, och man hade, så vidt sig göra låter, sluppit äfventyret af en mer eller mindre godtycklig behandling af beskattningskomitéerne. Att beskatta den ena högre, derföre att han förstår bättre än den andra sköta sin jordegendom, anser jag lika litet rättvist, som att låta den andre åtnjuta lindring i beskattningen, derföre att han vårdslöst behandlar sin. På grund häraf, yrkar jag återremiss af denna §, på det ITtsk:t måtte framlägga ett annat förslag, i den syftning, som jag nu tagit mig friheten antyda. Erih. Sprengtporten, Jakob Wilh.: Jag är förekommen af Gr. Mörner i den anmärkning, jag velat framställa. Jag tror, likasom han, den enda rigtiga grunden för jordens beskattning vara arealen, med fästadt afseende på växtligheten och jordens beskaffenhet. Detta har dock af Bevilln:sTJtsk:t lemnats Den 12 Ma] f. m. Co lemnats helt och hållet å sido, och jag får derföre förena mig med Gr. Mörner i hans anhållan om återremiss af denna §.
Då således köparen, genom underlåtenhet att klandra räkningen, förlorar all rättighet att derå vidare tala och såmedelst äfven möjligheten att uppehålla fordringsegaren i sin rätt, är det hononvderemot obetaget att, änskönt han lemnat motboken oklandrad, söka, då den sedermera emot honom åberopas, deri visa fel och derigenom göra dess verkan såsom bevisning ytterligare beroende på tvist, vid hvilket förhållande lagen om motböcker ej synes tillskynda kredithandeln någon egentlig fördel, utan en vida större redan förefinnas genom den verkan, som blifvit tillagd handlandes utskrifva och köpare tillställde räkningar. Jemte denna erinran, vid jemförelse emellan de föreslagna stadganderne rörande motböcker och utskrifna handelsräkningar, hafva Rikets Ständer likväl, med afseende å de omständigheter, som äro förenade med användandet af motböcker, funnit det vara i hög grad betänkligt att i lag tillägga dessa böcker någon ovillkorligen bevisande kraft. Deras verkan i detta hänseende måste alltid ytterst ankomma på domaren, derest stridighet skulle uppståf men derom erfordras dock icke någon serskild föreskrift Dessutom hafva Rikets Ständer ej kunnat förbise de oredor och tvister, hvartill sednare delen af ifrågavarande lagstadgande kan gifva anledning. Om t. ex. köparen ej vill eller kan förete motbok, utan säger, att den förkommit, så måste handlanden bevisa, att det skett genom köparens vanvård, för att få begagna den rätt, som han i sådan händelse skulle ega, att sin handelsbok med ed styrka; en omständighet, som tvifvelsutan ofta måste gifva anledning icke allenast till rättegångar, utan ock tili hvarjehanda försök af betänkligare art. Något behof af bestämmelser i omförmälda syftning förefinnes icke eller i förslagets öfriga delar, hvilka, enligt Rikets Ständers omdöme, innefatta de allmänna föreskrifter, som lagstiftaren bör gifva i förevarande hänseende.
Herr Grefven och Landt Marshallen föreslog, att Friherre Boijes och Herr Ehrenborgs ofvannämnde motioner, jemte de af åtskillige ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden måtte till Statsoch BancoUtskotten remitteras. Bifölls. Vid förnyad föredragning af Herr Brummers, Carl Magnus, den 29 sistlidne Januarii eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående en förändrad redaction af Bihanget till Riks-. Den 3 Februarii, RiksStåndens Protocoll, blef samma Memorial uppå derom af Herr Grefven och LandtMar* skalken gjord proposition, till ExpeditionsUt-j skottet remitteradt, Föredrogs å nyo orh bifölls StatsUtskottets den 51 sistlidne Januarii aflåtne, och den i ♦denRes på bordet lagde, Memorial, innefattande hemställan, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t måtte göras om Nådig befallning till vederbörande, som besörja Riksdagsutgifterne, att utbetala Tryckningskostnaden för Kongl Maj:ts, StatsUtskottet den 31 sisilidne Januarii meddeldte Nådiga Proposition om StatsVerkets till-s 'stånd och behof. FÖretogs tili pröfning StatsUtskottets dea 3i sistlidne Januarii afgifne, och den i dennes på bordet lagde, Memorial, innefattande begäran om tillåtelse lör Utskottet, att utom den betjening Utskottet enligt stadgandet i 24 §. Riksdagsordningen, åger sig till biträde utse, få 3^terligare antaga en särskild Secreterare för RiksgåldsÄrenderne, En Kamererare och till en början tvenne Canzlister, Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Då en vård Ledamot Herr von Hartmansdorff våckt snotion om inskränkning af Utskottens betje Ridd. o. dd. Fröt.
Den till bestridande af kostnaderna för bevillningstaxeringarna förut anslagna procent af hvarje läns hela bevillningssumma höjdes till 1 y procent, och det för samma ändamål inom Stockholms stad förut anvisade belopp, eller J procent af nämnda stads uttaxerade bevillning, ökades till en procent. Med hänsigt till ej mindre de i bevillningsförordningen intagna bötesbestämmelser än andra derstädes förekommande föreskrifter, rörande de för denna befattnings behöriga verkställighet erforderliga åtgärder och tillgöranden utaf vederbörande tjenstemän, anhöllo Rikets Ständer vid öfverlemnandet af 1845 års bevillningsstadga, att en allmän författning i ämnet måtte af Kongl. Majit utfärdas; och blef, efter dessa bötesbestämmelsers och föreskrifters godkännande, ifrågavarande bevillningsstadga, med dertill hörande tariffer och formulärer, genom Kongl, kungörelsen den 47 Juni sagda år till allmän efterrättelse utfärdad Under 4847 och 4848 års riksdag bestämdes allmänna bevillningens årliga belopp till 1,850,000 rdr banko, hvilken bevillningssumma skulle utgå efter förut antagna och dittills gällande grunder. Utaf enskilda bankbolag borde för den årliga behållning, hvilken icke öfverstege 6 för hundra utaf den kontant tillskjutna leekningssumman 63 eller grundfonden, uigöras enahanda bevillning som af andra bolag och associationer, eller 5 procent; men om behållningen uppginge till högre belopp än C för hundra, skulle 15 procent af hvad densamma derutöfver utgjorde i bevillning erläggas. Från erläggande af karaktersbevillning befriades de, som under krig eller lör krigsförtjenst erhållit högre karakter.
"Nu måste du säga mig hvad du vet om de kejserliges planer", sade ryttmästaren och borrade sina blickar in i munkens. "Jag svarar som tillförne, att jag ingenting vet", inföll augustinermunken. "Tro honom inte, ryttmästare", inföll i sin ordning korporal Styf. "Det påfviska packet har fan i sig, det är tvärsäkert." "Var du lugn", svarade Fredrik Dahlspets, "jag ska' nog klämma sanningen ur honom. Det är inte första gången jag har lata munkar att behandla. Nå, hvad svarar du?" "Som förut. Jag vet ingenting." "Är det längesedan du var i Prag?" "Ett år sodan." "Nu ljuger du, munk", dundrade ryttmästaren med en stämma som kom augustinermunken att ordentligt hoppa till. "Nej, jag ljuger inte", svarade denne. "Dertill tager jag den heliga jungfrun till vittne." "Åh, hon bryr sig nog inte om en lat och okunnig munk", inföll ryttmästaren gäckande. "Men om du ej varit i Prag sedan ett år tillbaka, hvar har du då varit?" "I Barmen, Müchnen och flere andra städer", svarade pater Clemens sakta och mindre fräckt. "Och så har du kanske ströfvat omkring på landsbygden och gjort allehanda ofog", fortfor ryttmästaren. "Vi göra ej något ofog", svarade pater Clemens under det en vild eld glimmade i hans mörka ögon. "Hvad göra ni då?" "Vi undervisa och lära folket." "Men böhmarne erkänna ej längre påfven såsom sitt öfverhufvud." "Vi söka att taga dem ur den villfarelse de råkat i genom de kätterske lärosatser, som Johan Huss predikade." "Du är djerf i dina svar, munk. Dock angår det der ej mig. Jag är säker på att du är en spion åt de kejserlige. Nu får du ytterligare betänketid tills i morgon bittida. Talar du ej då sanning, så låter jag hissa vipp dig på spetsen af det höga tornet." Då pater Clemens hörde dessa ord kände hans glädje knappt några gränser. "I morgon ja", tänkte han för sig sjelf, "då är fogeln utflugen.
7. hvarjemte,hvad Poliskammaren angår, Kongl. Maj:t under förutsättning att Stockholms stads bidrag dertill ökas till 25,000 R:dr, samt alt de vitesoch ensaksböter, hvilka polisbetjeningen, såsom åklagare, tillfalla, kunna, samlade till en aflöningsfond, lemna en årlig tillgång af 6,000 R:dr, föreslår Rikets Ständer att, utöfver det bidrag af allmänna medel, som hittills med 15,000 R:dr årligen utgått för Poliskammaren, bevilja de för aflöningsoch omkoslnads-statens bringande lill 50,000 R:dr, enligt det i bilagde protokoll för civil-ärenden af den 9 i denna månad, intagna förslag, erforderlige 4,000: 5,047:16. viljande Kongl. Majit, i sammanhang med den reglering, som blifver en följd af den sålunda nödig ansedda anslags-tillökningens beviljande, i nåder förordna om medlens redovisning inför Kammar-rätten, i öfverensstämmelse med hvad Öfverståthållare-embetet, såsom nämnde protokoll innehåller, i underdånighet föreslagit. 4:o Lands-Staten. Kongl. Maj:t, som i Dess nådiga proposition till Rikets Ständer, angående statsverkets tillstånd och behof, vid sistlidne riksdag gaf Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t, erkännande angelägenheten af en efter Lands-stats-personalens behof samt dess mödosamma och ansvarsfulla befattningar lämpad lönereglering, hvarom äfven Kongl. Maj:t åren 1828 och 1840 gjort framställning lill Rikets Ständer, likväl ville uppskjuta till en annan riksdag med framläggandet af ett nytt förslag dertill för vinnandet af de omständligare utredningar, sota fordrades i afseende a lönernas bestämmande i kontant, i Transport R:dr 5,247:16. Kongl. Maj.-ts Nåd. Ptop. till H. St. 1847. 33 Transport
Maj:fs den 16 sistledne December aflåtne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, med öfverlemnande af en utaf Committerade för Saltpetter-ärenderne, afgifven underdånig Berättelse, om Saltpetter-Näfingens tillstånd i Riket* *48 Den g Februarii. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: I Stöd af Regerings Formens 5 ? §. anhaller jag, att, till följe af Konungens Nådiga Proposition om Götha Canal få lemna några upplysningar, hvilka ej förr kunnat aflemnas, da jag ej ansett mig böra framställa mn mening, innan det Bolag, för hvilket jag har den äran vara O dfoiande, stadgat s na beslut, på det jag ej skulle synas vilja i förväg bestämma dem. D ssa beslut justerades den iy:de sistledne, och den I9:de derpå följande vår detta mitt Memorial färdigt; m n Ärenderne här å Riddarehuset hafva alltsedan hindrat detsammas uppläsning, hvilket jag anhåller få till ProtoCollet anmärka, i händese någon del af Memorialet skulle finnas icke alldeles passa till närvarande tidpunct, då jag på förekomna skäl ansett mig ej böra ändra något af dess inne. hall. Det är långt och jag får bedja om ursägt derföre;- men ämnet är vigtigt och vidtomfattande; ingen är mera öfvertygad än jag om nödvändigheten att spara Lagstiftningens tid. Hvarefter Grefve von Platen, uppläste föl. jande: Öfvertygad om dyrbarheten af Lagstiftningens tid, bar jag ej velat innom Riddarhuset upptaga den, genom något utförligt Anförande om Götha Canal , da genom tryckning af Redogordser och Handlingar, underrättelser om Canalens alla torhailander icke saknas.
Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den io December 1823. S. D. Företog Ridderskapet och Adeln Val af En Directeur och En Suppleant vid Lane Contoiret i Malmö, och befanns, vid Valförrättningens slut , hafva blifvit utsedd till Directeur: Herr af Callerholm j Gustaf ÖfversteLieutenant , R, S. O. Suppleant : Herr von Schoting, Justus Christoffer j Öfverste-Lieutenant, R. S. O. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 5 dennes under N:o 94 aflåtne, Den 10 December e. m. S3mt den g derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde , Utlåtande , dels öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till Reglementariske Stadganden rörande Odlings-Lån , dels i anledning af yppad skiljaktighet emellan Riks-Ståndens härom tagne beslut 3 fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid sitt i detta ämne förut fattade beslut, godkänna den af Utskottet , i händelse dess jemknings-försläg ej skulle bifallas, föreslagne Voterings-Proposition. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets den y dennes under N:o 2^6 afgifne , samt den 8 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande öfver väckt motion, angående ändring i 9 Cap. 2 §. Handels-Bal. keu. Ut Supra. S. D.
Wid sådane förhållanden, och då Utskotten i sammanhang härmed inhemtat, att Wisby Hospitals-Föreståndare och Lazaretts-Direction sig erbudit att, i den händelse Hospitalets inkomster oförryckte få för ^Länets helsovård användas, genom enskild credit, upplåna nödigt Capital för skyndsamt uppförande af en ny Lazaretts-byggnad, i öfverensstämmelse med redan fastställd ritning, samt då ett för Gottland så ytterst angeläget behof, uppå sådant sätt, utan Stats-Werkets bidrag eller någon annan Provinces af Biket betungande, kan afhjelpa», anse Utskotten sig böra vördsamt tillstyrka Rikets Högloft, Ständer, att genom Skrif• Stats, samt Allm. Besv, o. Oec.* Utsk. Uti.