Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Månn då edar tid vara kommen, att I bo skolen uti hvälfdom husom, och detta huset måste öde stå? Nu, så säger Herren Zebaoth: Ser, huru det går eder. I sån mycket, och fören litet in; I äten, och varden dock icke mätte; I dricken, och varden dock intet otörstige; I kläden eder, och kunnen dock intet värma eder; och den der penningar förtjenar, han lägger dem uti hålogan pung. Så säger Herren Zebaoth: Ser, huru det går eder. Går upp på berget, och hemter trä, och bygger huset; det skall vara mig tacknämligt och jag skall bevisa mina äro, säger Herren. Ty I vänten väl efter mycket, och si, det varder litet; och om I än fören det hem, så blås jag dock det bort. Hvi så? säger Herren Zebaoth. Derföre, att mitt hus så öde står, och hvar och en hastar med sino huse; Derföre hafver himmelen förhållit daggena öfver eder, och jorden sina frukt. Och jag hafver kallat torko, både öfver land och berg, öfver korn, vin, oljo, och öfver allt det utaf jordene kommer; och öfver folk och fä, och öfver allt händers arbete. Då hörde Serubbabel, Sealthiels son, och Jehosua, Jozadaks son, den öfverste Presten, och alle öfverblefne af folket, sådana Herrans, deras Guds, röst, och Prophetens Haggai ord; såsom Herren, deras Gud, honom sändt hade; och folket fruktade sig för Herranom. Då sade Haggai, Herrans Ängel, som Herrans bådskap hade till folket: Jag är med eder, säger Herren. Och Herren uppväckte Serubbabels anda, Sealthiels sons, Juda Förstas, och Jehosua anda, Jozadaks sons, dens öfversta Prestens, och allt igenlefda folkens anda; så att de kommo, och arbetade uppå Herrans Zebaoths, deras Guds, hus. På fjerde och tjugonde dagen i sjette månadenom, uti andro årena Konungs Darios;
En borgmästare har samma tillfälle och mera tillfälle att känna sin orts innevånare, än någonsin magistraten; skulle nu magistraten alltid sammankallas för hvarje gång ett sådant betyg skall meddelas, så medför sådant alltid omgång. Uppstår fråga att gifva ett dylikt betyg åt personer af allmogen eller af arbetselassen, hvilkas ställning ej så noga kan vara känd, eller är borgmästaren nykomling på orten, så är praxis att de från pastor i den församling, hvarest de äro boende, Den 2 December e. m. 111 medföra en attest i detta afseende, hvarpå borgmästaren han bygga sitt intyg. Frih. Cederström: Det är i anledn. af Hr von Hnrt mansdorffs sista yttrande jag begärt ordet. Uti de ifrågavar. betygen erhåller man kunskap om den lånesöknnde är fastighetsägare eller icke, oin han vid betygets utfärdande är vederhäftig eller icke. Just borgmästaren i Stockholm Utfärdar en massa årligen af slika intyganden, af innehåll allesammans ali den och den personen är fastighetsägare och, så vidt rätten veterligt är, anses vederhäftig, eller blott all den eller den personen, så vidt kändt är, anses vederhäftig. Något mer kan man ej komma till, det är platt omöjligt, vare sig att dessa betyg utfärdas af borgmästaren ensam på embetes vägnar eller af borgmästare och 2!ne rådmän, eller, som det heter: af borgmästare oell råd, med mindre man skulle intränga i revision af den lånesökandes affärer; och det lärer ej kunna låta sig göra. Jag förnyar min begäran om bifall till betänkandet. Hr Stuart: Ilr Prytz har sjelf medgifvit att borgmä stare understundom äro nödsakade att skaffa sig andra bevis, innan de kunna Utfärda vederhäflighetsbetyg; det är således en omgång, som kan undvikas, derest det stadgande, som hittills funnits, för framtiden kommer att fortfara. Vid sista riksdagen väcktes ett förslag, som äfven af dåvar. BancoUtsk. tillstyrktes, att nemi. pastorer och kyrkoherdar skulle få utfärda vederhäftighetsbevis; men Släaderne afslogo detsamma, och jag hoppas att detta nu ifrågavar. förslag kommer alt rona samma öde.
3rögger och Sijt-da.71l Ro&amp;m, med bidrag af R. Retziiis, F. Richthofen, H. Blohn, E. von Toll, Aksel drstal m. fl. Pris 11 h. Att gifvs någon niimnre redogörelse för arbeten a.f den mt som detta, ligger utom planenför dessa boknnmalningar, hvillcs blott giilla nngdomslitteratur. Vi vilja därför blott uttala var b i k t, att den högst intressanta lefnadsteckning, som prof. Brögger och Nordahl Rolfsen l h n n t af den Berömda nordpolsfararen, med bad0 nytta och nöje kan läsas af de unga, ehuru den visserligen ej iir earskildt afsedd för dem. De skola i detta arbete finna en vida hiilsosamrnare näring för sin fantasi an i de spiinnande afventyrsböcker eller intetsiigande romaner, som alltför ofta litgöra deras vanliga lektyr. Den lefnadsfriske och handlingskraftige Sansen är just en hjiilte efter ungdomens smak, och de liffulla skildringarna af det glada friliiftslif, han har haft den lyckan att få föra sedan sin tidiga barndom, jakterna och skidturerna, färderna till Grönland m. m. måste ovilkorligen tilltala hvarje ungdomsfriskt sinne. - Ungdom öfver 16 hbör med nöje kunna läsa det utmärkta arbetet, ehuru det visserligen i de vetenskapliga uppsatserna finnes åtskilligt, som det behöfves full mogenhet för att först % och lippskatta. Ledsamt nog &amp; r det höga priset ett hinder för bokens allmännare spridning bland ungdomen. I. Frhi Magdebiurgs förstqring af O. W. von Horn. Hamraterha, ' Af A m s Hoflmnnn. Ofversättning från tyskan. ' Pris l krona. Vi ha i vårt land verkligen ingen brist på olika saiïilingaf af ungdoinsböcker. Icke desto rnindre ha vi nu att omtala ' en ny samling, som under titeln &gt;Läsning för de unga » i &amp; r uppträder. Det redigeras af Henning Wendell.
- M ?-s Hurn2h-y Ward, David Greives liistoik, I. - J. A. Lzcndell, Svensk ordlista. Hö kcrberg: M. Hjiirne, Universitetens folkbildningsarbete i Eiiglitiid. - Kvinnoinötet ined anledning af Hugo Tainins motion i sedligliets~rågan. Ad. Jolinsoii: 1 ' 7~omas a Kernpis, Betraktelser ölver Kristi lif. - P. G. Lyt74 Hvad berättar Fäiirik St %l ?O P. A. Norstedt &amp; Söner: E: T. L. Asbrink, Tankar om 1891 krs Iiandboksförslag. - L. Inndrotk, Förpostfilktning. Alb. Cnmmorineyer: Camilla Collett, I de lange Netter. - Fantasi og Virkelighed. Idun I DU N 402 ansikte med mjuka, nästan barnsliga drag. Munnen stod litet öppen, som på barn, när de osedda leka med något. Det mörka håret låg i oroliga lockar ned öfver den låga pannan, och hufvudet var bart. Hon bar hvarken slöja eller hatt. Det mest på- fallande i hennes ansikte var dock ögonen; ett par stora, svarta, drömmande ögon, som växlade uttryck lika ofta, som hafvet växlade färg efter solnedgången. Det var ett par ögon, som sågo ut att kunna uttrycka allt; en stor smärta, en barnslig glädje och en oberäknelig skälmaktighet. Hon satt med de bara armarne i knäet och såg, liksom systern, väntansfullt upp emot himlen. Solen stod nu blott som en gyllne rand vid horisonten; plötsligt släcktes hon, liksom nian släcker ett ljus, och en rödviolett, varm färg spred sig öfver böljorna, där hon hade sjunkit. Som efter en brand, kastad på ett bål, steg en bred strimma likt en gyllne rök upp öfver djupet, där hon hade försvunnit, och fortfor några minuter att brinna på himlen, som öfver hela västra synkretsen var rosenröd och orangegul. Men från andra sidan sköt redan natten upp sina skuggor öfver himlahvalfvet.
Det förra vill man obetänkt undergräfva hos oss; likväl finnes ingen frihet förutan delta element, hvarpå vi nu äfven finna bevis uti de democratiska cantonernas tillstånd i Schweitz, som vilja föra krig för Jesuilerne, och äro de enda länder i Europa, der censur och tortyr blifvit bibehållna i lagstiftningen. Sådana äro yttringarne af denrena democratiska författningen. Frihet finnes ingenstädes, der icke arislocrali finnes jemte det democraliska elementet, hvilket åter finnes öfverallt. Absoluta styrelser erfordra ingen aristocrati. Icke finnes det någon sådan i Turkiet, eller i Persien; nej, envälde, jemlikhet och träldom följas åt. Jag röstar emot alla de här framställda representationsförslagcr, såsom förnekande alla de uppgifne, af verldshistoriens erfarenhet bepröfvade statsbyggnadsprinciper. Jag afstyrker äfven Hr Åkermans förslag lill gemensam tanka, och skulle hellre ingå på Hr Silfverstolpes, hvilken, om icke mer bestämd, likväl lemnar en större garanti genom den källa det kommer ifrån. Föröfrigt förenar jag mig med Hr Lagerhjelm att låta Utsk. utarbeta eli nytt förslag, eller göra huru det behagar. Hr von Troil, Samuel Gustaf: Efter det särdeles lyck - 212 Dcii 12 Mars e. rn. liga och förtjenstfull» sätt, hvarpå såväl Hr Gripenstedt som Hr Gr. Cronhjelm nyligen vederlagt alla de anmärkn:r, som blifvit gjorda emot Hr Åkermans förslag, känner jag mig verkligen vid delta tillfälle brydd att uppträda inför R. o. Ad., derföre att jag i sanning finnér fältet vara ullömdt före mig. Den advocatoriska klyftighet, hvarmed man uppträdt till försvar af Const.Utsk:s betänk., under det man förnekat förtjensten af det Akermanska förslaget, har äfven blifvit på ett så talande sätt ådagalagd af nyssnämnde ledamöter, att jag föga beböfver upptaga R. o. Adis tid med ett upprepande af hvad de före mig bättre sagt.
Frågan är här endast den, huruvida rätta tidepunkten nu är inne att anslå en summa för sådana seminarier, eller icke, och i detta fall har StatsUtsk. yttrat, att det icke ännu ansåg den rätta tidepunkten vara inne för att ordna skolfrågan i sin helhet. Det fordras ett så mångsidigt betraktande af denna på Statens hela inre organisation så djupt ingripande fråga, att det är aldeles otänkbart att någon enskild ledamot af Riksförsamlingen, han må vara huru skicklig som helst, kan dertill ensam ega förmåga. Endast Regeringen, som kan infordra utlåt:n ifrån vederbörande myndigheter och som eger tillgång till källor, hvilka icke stå den enskildte till buds, kan vara i tillfälle att inhemta erforderlig kännedom om denna fråga. Det har äfven visat sig att de organisationer R. St. åtskilliga gånger företagit sig, icke hafva varit några serdeles lyckade experimenter i denna väg, så t. ex. då R. St. vid 1847—48 årens Riksdag ansloge en vida betydligare summa än den K. M. hade till läroverkens ordnande begärt, så har denna summa visserligen, såsom Frih. Åkerhjelm nyss uplyst, till en stor del blifvit använd, men den har deremot, om den ock på några ställen förbättrat läroverken, medfört en fullkomlig förbistring i undervisningen, och frågan har, enl. sakkunniga mäns intyg, derigenom blifvit serdeles intrasslad. Att nu gifva ett anslag för det ifrågavande ändamålet, om än dess nytta är af hvar och en insedd, innan Regeringen derom framställt propos. och utredt frågan i sin helhet, finner jag icke välbetänkt. Då ett Utsk. föreslår användande. af penningar till Statens behof, bör det hafva för sig fullkomligen utredt, att dessa penningar verkligen motsvara de ändamål. hvarföre de äro afsedde, men en sådan utredning finnes icke Den 22 April f. m. 303 här. Frih. Cederström har redan anmärkt, alten talare, som ifrade för anslåendet af denna summa, yttrat att summan vore lumpen. Nå väl! huru mycket skall man dä gifva för detta ändamål ? Detta har den värde talaren icke sagt och kanske icke eller kunnat säga.
Sedan Ståthållare - Embeter pa Stockholms Slott, efter Stars-UtjkottelS Fötflag kommer akt indragas-, har Stats-Utskottet ansett weduphandlingen hädanefter, likasom i förra tider, böra besörjas af O mer-Stäthällare - Em-etet, och alt all den wed och kohl, som erfordras för Kongl. Slottets ruin bör af Slotts-Fogden emortaggS lill redovisning och utdelning till de anslagne behof; men som r»m till upläggning i Hennes Kongl. Höghet Prinsehaus Palars saknas för det wedoch kohl-behof, som för samma Palais erfordras, sä bör det j Wodgarden under Osmer-Ståthållare-EmbeletS ward och redowisning förwaras och Öfwer-Ståthållare - Embetet, svin besörjer uphandlingen deraf, äswen foga anstalt om samma Weds fogning och bärning med de pä Star bestädde Wedbärace, akt esler hand och behof icfwercras. Hmad som erfordras under Deras Kongl. Majttero Hennes Maj:t Enke-Drottmngens och Hennes Kongl. Höghet PrinseHans wistande pä Kongl. Lnst-Slotten innebegripeS under del gnantum wed och kohl, som nu blismit föreflagit, sch ankommer pä se/fflldt nådigt Förordnande hwarje är, huru mrcket af denne medoch kohlstat mä tili för.räd wio de Kongl Lust Slouen lefwcreras, dä anffafsnitgen i Stockholm blljwer i samma mohn mindre, hwar - il2Zs Dm 22 November. hwarwid liknål bör iakttagas, att kostnaden derwid icke öfwcrsiigcr uphandliugcu i Stockholm. All den tved, som erfordras för Kongl.
165 ifrån och med 16 raden, pag. 186 iirån och med 22 raden, och der igenfann icke blott samma idé, eller samma tasikegång, utan ord ifrån ord detsamma, som Herr van Törne nu yrkar, då aniördt i Plenum den 23 April nemligen r S18 af en värd Ledamot inom detta rum, Herr Munk at Rosensköld, så lydande: "lett land, sorn har ofantliga sträckor af ouppodlad men till siri natur fruktbar mark och likaledes ofitntelige massor af rå-ämnen, som duga till förädling, men deremot få enskilta Capitaler, 1 ett sådant land är det af en stor nytta att kunna mot låg ränta undfå lån af allmänna medel , som klokt använda i Näringarne gagna både Staten och den enskildta genom mångdubblad produetior», öka rörelsen och befordra derigenom en lif!ägare omsättning och circulatian af RÖrelseCapitalet, sorn 1 ett glest bebodt land behöfver i f örhållande till folkmängden vara större, än i ett mycket befolkadt land.” Så litet sjelftänkande är Herr von Törne, men blyges ändå icke att göra denna slutsats: ”Således synes Herr Mont gomer ies financiella äsigter icke vara byggda, på säkrare grunder än hans StatsEkonomiskaDerpå kan jag icke annat svara, än Den 16 September f, m. Sn att om också mina åsigter icke äro byggda på fä kr a grunder; bedömmandet bör dock bero at någon annan än Herr von Törne, så äro de åtminstone byggde pä egna och icke, såsom Herr von Törnes så väl financiella åsigter, som vältalighet, på andras grunder, likasom sjelfva hans Anförande på blotta loftal och lånadgrunna Jr af er. Sålunda har Herr von Törne icke kunnat ens motsäga mindre vederlägga Motionairernas och mina på facta och sanna förhållanden grundade egeoteliga yrkanden til! bevis deraf att en särskildt Länestyrelse i Jemtland icke är påkallad al någon nödvändighet: mina jemnförelser med ett angränfancU
För fullgörandet af denna deras skyldighet har StatsUtsk. låtit uprätta den här omnämnde kalkylen. Att den icke kan vara fullt säker, ligger i sakens natur, enär statsregleringen ännu är i görningen och åtskilliga af de anslag, StatsUtsk. i kalkylen uptagit, möjligen komma att af Ständerna afslås; men denna möjlighet kan ej vid kalkylens upgörande beräknas, utan Utsk. måste väl dervid förutsätta att Ständerna bifalla de af Utsk. tillstyrkta anslagen. Detta om utgifterna. Hvad inkomsterna beträffar, så veta vi att deras beräkning alltid måste vara osäker. Utsk. har uptagit den till de belopp K. M. beräknat, och hvad de extra ordinarie inkomsterna vidkommer, torde man ej hafva skäl att antaga en högre beräkning, med undantag måhända af briinvins-skatten, som vid denna Riksdag blifvit med 10 öre förhöjd. Det är nemi. för ingen af oss obekant, att handelsverldens ställning är sådan, att vi för de kommande åren ej kunna påräkna en så stor import som den, hvilken egt rum under de nästförflutne. Om, under sådana förhållanden, XJtsk. beräknat Statsverkets inkomster till samma belopp som K. M. dem uptagit, kan Utsk. väl icke beskyllas att hafva med flit beräknat dem för lågt. Kalkylen, sorn naturligtvis endast kan vara approximatif, har varit framlagd på StatsUtsk:s bord, och att den icke blifvit RiksStms medlemmar i tryck tillhandahållen, kommer sig deraf, att den ständigt undergår förändringar. Utsk. måste dock alltid hafva den för ögonen, för att tillse, att anslag ej till styrkas utöfver inkomsterna. Man har yttrat, att Utsk. bordt göra afprutningar på de stora summorna, i st. f. att indraga de små. För min del är jag af den åsigt, att man bör göra något helt och fullständigt, så vidt det är möjligt, och icke bortplottra inkomsterna på en mängd småsaker. Denna åsigt har äfven StatsUtsk. följt, och derföre upgjort ett fullständigt förslag för elementar-undervisningens ordnande, hvars, genomförande fordrar vida större summor än dem K. M. begärt.
Ständer hafva af företedde Handr lingar funnit de uti förrberörde måtto meddelade uppgifter vara med verkliga förhållandet öfverensstämmande, samt tillika inhemtat, dels, att, ehuru vederbörande, genom allmän kungörelse, blifvit kallade, att hos Kronofogden i orten 186 Underdåniga Skrifvelser. anmäla hvad de i afseende på Gefle Stads Äld« stes omförmälde ansökning om skatteköp af ifrågavarande ärne lax-fisken, kunde hafva att erinra, någon pårninrielse deremot likväl icke egt rum; dels att, vid den å samma fisken af Krono-Fogde och Härads-Skrifvare, med biträde af tvänne Nämndemän, efter behörigt förordnande, anställde skattevärdering, fisket i Gafvelån ansetts kunna tåla en årlig ränta af Tunna lax, och Testebo-Fiske af lf Tunna Sik; dels ock, att E. K. Mits och Rikets Kammar-Collegium, uti underd. Skrifvelse af den 32 April 1818, tillstyrkt, att meranämnde Fisken, hvilka Collegiiitn funnit icke vara af den beskaffenhet , att Statens fortfarande dispositions-rätt deröfver skulle kunna medföra någon större fördel, mätte under skattemannarätt till den mestbjudande försäljas. Då alltså upplyst och styrkt blifvit, att det uti Gefle varande Krono-lax-fiske, i anseende ^ill dess läge emellan Stadens Strandgator och i granskapet af Skeppsvarfvet, uti betydlig mon, både försvårar communicationen Stadsboerne emellari, och är hinderligt för Stadens 2ine hufvudnäringar, nemi. handeln och skeppsbyggeriet, hafva Riksens Ständer beslutit, att detta Krono-Fiske, till hvars inlösande någon annan nu mera icke »ynes skäligen kunna åberopa bättre rätt, bör ät Staden, under skattemannarätt, upplåtas, med vilkor, att Staden i ränta derföre årligen erlägger 1 Tunna Lax, som, efter nasti, års markegång,' ungefärligen motsvarar det af Staden utgjorde ärliga arrende, samt att 10 års Underdåniga Skrifvelser.
Summa banko r:dr 863,330: Hvilka 863,330 ndr utgöres af: penningar 548,682: 16. — indelta räntor, enligt 1845 års Riksstat, värde 293,689: 32. — indelt spanmål dito dito 16,959: — —• oindelt dito dito dito 3,999: Summa banko r:clr 863,330: Rörande de i den nådiga propositionen angående statssverkets tillstånd och hellof gjorda framställningar om extra stats-anslag dels för en gång, dels under vissa år, till föremål, tillhörande Civil-departementets handläggning, halva Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 2 sistlidne Augusti sig yttrat. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 20 Oktober 1848. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 23r. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Okt. 1848. Preste-ståndet den ig — *— Borgare-ståndet den ig Bonde-ståndet den 20 Rikets Ständers underd. skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens sjunde hufvudtitel. (Stats-utsk Uti., N:o 91, 152 och 287, samt Mern., N:o 210.) S. A. K. Vid regleringen af Riksstatens sjunde hufvudtitel, innefattande anslagen för Finans-departementet, hafva Rikets Ständer till pröfnina förehaft följande i afseende å dessa anslag af E. K. M. på uppgifne skäl i nåder gjorda framställningar, nemligen rörande: l:o Finans-departements-escpeditionen, Att å denna expeditions stat måtte uppföras ett tillökadt anslag af 1,200 r:dr, för att, emot redovisning genom departements-chefen, till befordrande af göromålens behöriga gång på lämpligt sätt användas.
Att, med billigt förtroende till vederbörande myndigheters insigt och omtanka, — när motsatt anledning icke är förhanden — verkställigheten, vid regementen, å garnisonsorter m. m., af sådana åtgärder, som äro att hänföra till årliga, mindre behof, och på dervarande myndigheter i första hand bero, må kunna öfverlåtas åt samma myndigheters försorg, utan någon föregående närmare pröfning i krigsförvaltningen, blott med förbehåll att, dels vid reqvirerandet. i god tid förut, af erforderliga för skottsmedel för behofvet, ändamålet och ungefärliga kostnaden derför böra hos förvaltningen uppgifvas, dels åtgärden verkställas med iakttagande i öfrigt af allmänt gällande eller särskildt gifna föreskrifter, och dels redogörelsen för dylika åtgärder verificeras på vanligt sätt, men med tillägg af sådana handlingar, som skulle hafva erfordrats för behofvets bestyrkande inför krigsförvaltningen i nu föreskrifven ordning. Sålunda komme revisionen hos förvaltningen fortfarande i tillfälle alt ingå i pröf ning af den verkställda åtgärden uti hvarje hänseende, samt anmärkningar deremot framställa, om skäl dertill funnes för handen. Till här åsyftade detalj-frågor räknas, bland annat, byggnadsoch persedel-reparationer af mindre omfång. Förekommande mål äro: antingen a) Afdelningsmål, som behandlas inom hvarje särskildt embete, och algöras: 1) genom embetschefens beslut, samt, i dess frånvaro, ömsesidigt af begge ledamöterne, hvar inom sitt föredragningsområde. Der blott en ledamot finnes (i general-intendents-embetets aflönings-afdelning) inträder ledamot från annan afdelning intendents) i embetschefens frånvaro. 2) genom samfäld omröstning. Då detta förutsätter minst 3:ne närvarande, så måste å general-intendents-embetets aflöningsafdelning annan ledamot äfven inträda (krigsrådet å intendents-afdelningen); samt dä embetschefen är frånvarande ledamot från annat embete, (afdelning) då fråga är om intendentsoch aflönings-afdelningarne, som målet närmast rörer, deltaga i öfverläggningen; eller b) gemensamma mål, som algöras genom allmän omröstning på vanligt sätt.
Da af de ansökningshandlingar, som wid ofwanberörde provisionella fördelning af understöds-anstaget kommit under Nådig pröfning, befunnits, att församlingarna uppgjort sina beräkningar, bestämt sina bidrag och kalkulerat sina behof efter högst skiljaktiga grunder, har Kongl. Mast, enär det är af wigt att folkunderwisningen med det första inom alla Församlingar ändamålsenligt ordnas, lätit upprätta formulär, enligt hwilket uppgifterna fran de församlingar, om hwilkas tillgångar, behof och öfriga omständigheter fullständig kännedom ännu saknas, inom den 1 nästkommande Augusti skola meddelas; hwarefter Kongl. Mast blifwer i tillfälle atc till Rikets Ständer framställa Nådig proposition i ämnet. 58 Semmarimie De i Hufwttdstadelt och Stiftsstäderna inrättade Folkolelärare ?LraE^'Seminarierne äro i full werksamhet, och till Eleverne derstädes hafwa Stipendier af de dertill anstagne medel .blifwit utdelade. SkolhusEtt icke obetydligt antal Församlingar, särdeles i Skane, har bpgguu.u. E tillstånd att, till understöd wid uppsörandet af bestucade Skolhusbyggnader, fa anwända någon del af Kyrkornas medel, hwartil! Kongl. Mast ock, dä sadant funnits förenligt med församlingarnas bästa, lemnat Sitt Nådiga samtycke; dock alltid med det wilkor, att Kyrkan borde godtgöras det lrmnade bidraget, i händelse hon skulle komma deraf i behof Kvralsättg. Till lättnad wid sangunderwisningen i Folkskolorna samt nyttjande och bruk af de församlingar, i hwars Kyrkor Orgel icke finnes, har Kongl. Mast, uppå Preste-Standets rvid sista Riksdag gjorda underdåniga framställning, genom Musikaliska Akademien lärit upprätta en tabell öfwer minimi-antalet af de melodier i den Nadigst fastställda Koralboken, som kunna behöfwas och äro tillräcklige för alla i Psalmboken befintliga psalmer; hwilken tabell genom bemälde Akademies försorg kommer att fran trycket utgifwas.