Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Intresset och nyttan för Adeln af förutnämnde arbete har redan blifvit af många, så skriftligen som muntligen, erkändt, att jag nu anser mig icke behöfva vidare orda derom. Jag vill blott ytterligare fästa upmärksamheten derpå, att endast genom genealogiernas utgifvande i tryck, kunna dessa för Adeln, så i historiskt som 252 Deli 19 November e. m. rättsligt hänseende dyrbara handlingar, hittills befintliga blott på ett enda ställe, med full säkerhet bevaras åt efterverlden. Såsom exempel på huru andra författare erhållit understöd, får jag blott nämna KammarrättsRådet Ferlin, hvilken, då han utgaf »Stockholms Stad i Juridiskt, Administrativt och Borgerligt hänseende», fick af Regeringen fyra särskildta gånger 750 rdr, af Stockholms Magistrats egna medel 300 rdr och af Stockholms Stads Kassa 1,000 rdr, eller tillsammans 4,300 rdr rmt, allt enl. haus, denna min motion bilagda, intyg, och utan någon skyldighet för honom att aflemna ett enda exemplar, hvilket han så mycket mindre kunnat göra, som förlagsrätten redan förut blifvit på annan person öfverlåten. Nämnde Hr Ferlina förtjenstfull arbete, för hvilket, såsom förut nämndt är, ficks, blott i understöd, öfver 4,000 rdr, är dock icke till omfånget så stort, som mitt blir, hvarjemte han i arfvode af sin förläggare hade ungef. 25 proc. mera pr ark, än jag har af min. Det innehåller dessutom saker, som till en stor del förut finnas i tryck, då deremot mitt är någonting alldeles nytt. I ani. af det nu anförda, beder jag R. o. Ad. behjerta min framställning, och dervid ihågkomma den satsen, att snar hjelp är dubbel hjelp och ofta den enda hjelp, som hjelper. Om remiss af denna min motion till Riddarh.Utsk:t får jag hos Hr Gr. o. Landtm, vördsammast anhålla. Afven denna motion bordlädes. Hr Tham, Casper Wolrath, afgaf en motion, så lydande:
Således, och då jag anade att dessa förslag, så oskyldiga de än voro, skulle möta motstånd, så var jag af den åsigt, att Utsk. borde inskränka sig till att tillstyrka II. St:r, att hos K. M. anhålla om afhjelpande af ett behof, som verkligen förefanns. Vidare har Hr Gyllenskjöld yrkat, att det borde vara tillåtet att få begagna den gamla katechesen. Hvad denna fråga angår, så äro alla prester ense om, att något hinder icke finnes för presten att begagna den gamla katechesen vid barnens undervisning, om någon församling skulle särskildt derom anhålla. Utsk. ansåg det derföre icke vara af nöden att särskildt hos K. M. anhålla om tillåtelse härtill. Då nu, på sätt jag förut nämndt, det är af nöden att söka undanrödja de anledmr till missnöje med Kyrkan, som för åtskilliga samvets-ömma förefinnas, och då, efter hvad vi veta, många finnas, som hysa kärlek för gamla handboken, emedan den står i nära öfverensstämmelse med Augsburgiska bekännelsen och Luthers skrifter, så synes det mig vara skäl att göra de koncessioner, som Utsk. föreslagit. Hr Lefrén: Med en föreg:de talare instämmer jag deri, att frågan om gamla och nya handboken är en af de orsaker, som föranledt de oroligheter, hvilka upstått, ehuru de, Gudi vare lof, icke visat sig i den stora skala, som man här påstått. Utan att vilja förnärma någons samvete eller öfvertygelse, anhåller jag att få anföra ett bevis på, att dessa stridigheter äro på väg att urarta till 3S0 Den i November e. m. något, som vi icke föreställt oss.
Jag delar Friherre Wrangels tanka, att i de skakningar, enskildta crediten och myntväsendet hos oss undergått, ligger en af de verksammaste orsakerne till den förlägenhet som nu så högljudt öfverklagas, och att i undanrödjandet af dessa skakningar igenfinnes ett af de verksammaste botemedlen. Jag hade ämnat nu anföra några anmärkningar, som framställde sig för min tanka vid åhörandet af Friherre Wrangels Memorial, men då så många anföranden i helt heterogena ämnen blifvit upplåsta, sedan Höglofl. Ridderskapet och Adeln afhört Friherre Wran. gels Memorial, så att detsarnmas ordalag svårligen i Ridderskapets och Adelns minne kan vara bibehållet, anhåller jag att framdeles få anföra de anmärkningar, äfvensom egna reflexio - 534 Den 10 Februarii. ner, hvartill jag i anledning af nämnde Memorial katt finna mig befogad. Herr von Stahl, Samuel, anförde skrif—; teligen: (Se Bilagan N:o 11.) Herr von Stahl anhöll att dess Memorial måtte till StatsBancooch OecouomieUtskotten förvisas, samt med de öfrige RiksStånden eommuniceras. Grefve Horn, Claes Fredric, upplåste följande: (Se Bilagan N:o 12.) Grefve Posse, Carl Hindric, anförde skrif-j teligen: (Se Bilagan N:o 13.) Grefve Posse anhöll att dess anförande måtte med de öfrige RiksStånden communiceras. Herr Grefven och Landt Marskalken tillkånnagaf att Plenum konune klockan 5 i eftermiddag att fortsåttas. Herr Montgornmerie, Gustaj Adolph, upplåste följande: (Se Bilagan N:o i4.) Den 10 Februarii Herr Montgommerie anhöll att dess anförande måtte till vederbörligt Utskotts handläggning förvisas. Herr Nordenankart Gustaf \ anförde skrifteligen : (Se Bilagan N:o i5.) Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus'. Då så mycket redan med skicklighet hår blifvit afhandladt om
» Jo, jag skall väl gå h e m för att i s i n o m tid inta ' m i n enkla måltid o c h sofva m i n vanliga sömn. » Det retade henne, att d e n andra öfverraskat henne, o c h h o n ville inte för sitt lif låtsas o m någon misstämning. » Inte annat, då kan du gärna följa m e d m i g hem. Sten k o m h e m vid middagen o c h sa ', att några af hans kamrater skulle k o m m a hem i afton på spelparti, o c h då är det alltid m y c k e t trefligare vid kvällen, o m det är någon mera flicka än jag. V i k u n d e ha riktigt roligt, k o m du! » » Ja tack skall du ha ', » svarade Ella o c h fick ett betänksamt ansikte, h o n b o r d e allt egentligen gå h e m o c h hjälpa sin m a m m a att sy, » m e n ser du, Betty, j a g sa ' h e m m a, att jag bara skulle gå ut och gå ett litet tag. » » Då skicka vi h e m ett bud, Ni b o ju inte långt ifrån oss, » sade Betty beslutsamt o c h tog Ella u n d e r armen för att draga h e n n e m e d sig. Och Ella stred i sin själ, men tänkte till slut, att det kunde då vara lika så g o d t att gå m e d Betty, som att sitta h e m m a o c h tiga o c h sy o c h bli allt bittrare o c h bittrare, o c h Betty var då åtminstone naturlig o c h snäll, o c h högt sade h o n: » Ja, m e n då är det bättre, att jag springer u p p själf, vi gå ju ändå förbi oss, » ty då k u n d e hon på samma gång passa på att taga på sig bästa blusen. » frågade Ella för att säga något och försöka vara treflig. » Jo, det är Einar Lindvall o c h Thure Backman och doktor Landeli.
Åtnöjes part ej med synemännens värdering, afgöres frågan utan tidsutdrägt af Gode män. Kreaturets egare vare skyldig att detsamma inom viss tid igenlösa med såväl vitesbeloppet och skadeståndet, som skälig ersättning för det intagna kreaturets underhåll, 9:o. De Gode män, som i detta förslag omnämnas, och deraf 3:ne för afgörande af hvarje särskild fråga böra sammanträda, skola i hvarje socken årligen å Walborgs-messo sockenstämma väljas till det antal med nödige suppleanter, som med afseende å socknens storlek eller vidd kan vara erforderligt. Dessa Gode män böra vid hvarje förrättning njuta skäligt dagtraktamente och skjutsersättning. 10:o. Fastställda vitén och skadestånd skola genast utgå, hvarför intaget kreatur bör gälla såsom pant och kunna försäljas. Dock att den, som vite eller skadestånd uttagit, eger återvinningstalan vid laga domstol. Såsom motiv för detta förslag åberopas innehållet af Kalmar läns hushållningssällskaps underdåniga utlåtande i stängselfrågan af den 21 Februari 1855, hvilket jag härhos har äran öfverlemna.» 28 Sammans. Lagsamt Allm. Bese.- och Elcon.-Utskoltets Betänkande JW 38. Varande härvid fogadt Kalmar läns hushållssällskaps den 21 Februari IS55 afgifna och af Herr Friherren åberopade underdåniga utlåtande.
Beträffande åtskilliga offentliga byggnadsarbeten i hufvudstaden, om hvilka fråga blifvit väckt och hvartill särskilda anslag skulle erfordras, nemligen: Riks-arkivets och Kongl, hof-stallets förflyttning samt bebyggandet af platsen bakom Kongl, operahuset med ett nytt posthus, anmälde Departements-Chefen i underdånighet, att förberedande åtgärder vore anbefallda, men alt dessa ännu icke hunnit så afslutas, att på grund deraf fullständiga förslag kunnat till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning för närvarande framläggas; och hemställde Departements-Chefen derföre, att dessa förslag måtte framdeles få inför Kongl. Majit i underdånighet anmälas. Hvad Departements-Chefen sålunda beträffande sjunde hufvud-litelns reglering i underdånighet föreslagit, behagade Kongl. Majit, enligt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder bifalla; hvarjemte Kongl. Majit i nåder yttrade, alt, sedan underdåniga förslag till lönreglering inom samtlige Stats-departementen numera blifvit pröfvade och godkända, men deruti icke förekommit något angående Stats-råds-Iedamöternas aflöning och deraf beroende pensionsrätt, Kongl. Majit funne 68 Bil. N:o 6 till Kongl. Maj:ls NådProp. N:o 1, om Statsverket 1856. billigheten fordra, det äfven dessa högst vigtiga och ansvarsfulla embeten blefve, i förhållande till andra befattningar, försedda med en lön, som motsvarade deras betydenhet och i grundlagen stadgade värdighet; och ville Kongl. JIaj:t följaktligen, i sammanhang med den nådiga framställningen om Stats-verkets öfriga behof, föreslå Rikets Ständer, att såsom årlig lön åt Justitiae Stats-ministern anslås 18,000 R:dr, åt Statsministern för utrikes ärendena 24,000 R:dr, åt Cheferne för Landtförsvars-, Sjöförsvars-, Civil-, Finansoch Ecklesiastik-departementen hvardera 15,000
Vill nu R. o. Ad., samt de som yrka ett sådant förkastande, bringa saken derhän, att dessa tvänne tomma principer, sorn Const.Utsk. genom votering antagit , skulle ensamma blifva hvilaude, så vågar jag hemställa hvad detta skulle betyda. Ett förslag, som är hvilan — de, mäste också naturligtvis hafva en möjlighet till bifall vid den riksdag, då det skall afgöras, och tänkoin oss ett bifall på dessa a:ne principer vid nästa riksdag. Detta vore ju en orimlighet. Om R. o. Ad. som sin gemensamma lanke blott skulle antaga att delta förslag är odugligt, icke beböfligt eller hvilket namn man helst behaga)', så återstår i min tanke för Const.Utsk. icke något annat än att förklara, alt då R. St. helt enkelt uttryckt sitt ogillande deraf men icke salt någonting annat i stället, så är det Utskis pligt att genom ny framställning söka åstadkomma något annat, som kunde uttrycka Ståndens gemensamma tanke, samt dermed fortsätta in infinitum, 0111 icke RiksSlin behagade antaga någon af dessa framställningar. Detta synes mig vara helt klart; åtminstone kommer min röst inom Const.- Utsk. att tillhöra denna mening. Jag tior alltså ej alt det önskade resultatet kan på delta sätt vinnas, och att således de, som vilja hafva förslaget folkastad!, måste gå tillväga på annat sätt, för att vinna ändamålet. Det enda rätta torde derföre vara att föredraga betänk, punktvis, eller åtminstone i vissa cykler af punkter, såsom Gr. Anckarsvärd vid början af discussionen föreslagit. Detta må vara nog om formen, men jag förbehåller mig att framdeles, vid detaljernas pröfning, få göra några aninärkmr i sak. Eli enda påstående, som en värd talare gjort, att detta förslag, sådant det nu är, skulle tillintetgöra Rikets och styrelsefor - 83 Den iy April f. m. mens nnvar. skick, önskar jag likväl alt strnxl få besvara, oell delta blotl med en vädjan lill förflutna liders balder, hvad de i della afseende hafva att förmäla. Jag tror att vår egen historia företer tillräckliga bevis på de bitira frukterna af vårt nnvar. representationssätt.
Kknom tronnttöllonlle lierok inAentinK köilorollt oell loMtiltonlie mokten kölle otmin8toll6 3 8lll 8i«l3, Ajort ilvoll möjllAt vorit, ott Iierello lie omvNiline. nölliK 88kelli6t. k'ör min tiel tror jkiA völ ieke, ott kki rmvnll0rek8NiIn0re A6N38t ökverollt i 8veriA68 lliike 8kulle lilikvo inröttolle; men i lien nion inrottnin^ei» t'unne8 ön63inol8enliK oell »vttia-, 8kulle kiirtroenllet tle88 förr tilltoZo, oell lien83INM0 8inoni»Min öfver ollt vinnö fromAÖNA." lippo 8tot8-timlet8 83mtli^6 I/eilo>ni»ter8 unlierlloinAO tiIl8tvrkon<i6, lieI, o^olie Iviinn-I. t>soj:t i Xsiller Milo ofv3nl>erörlIe, utok Herr .ju8tilike-8tot.8-3lini8tern ofZifno, lo^föi^Io»-, oel, lielöllte, ott piopo.8ition i omnet 8kulle till liiKet8 8tönlier ot^ö, 8ollon lien tin»68 lletto I*rotoeoll liilo»ll. Lo,rA/. 7Vtd7iZ« t?/c>^ori7ion^ TV.o 2^. i I^:o 2^. ^ntom till Ilxp. litsla. 6. I I ^IIF., ti. II s. m. /xo/rH-/.
TJtsk:s skäl, att det i allmänhet anser, del silfver utvexlingen vid dess början bör åtföljas af så få yttre förändringar som möjligt, anser jag, tillämpadt på detta fall, af ganska ringa vigt; att man genast vid utvexlingens början skulle upphöra att erhålla skisscdlar anser jag för intet begrepp böra vara förvillande och för intet förhållande oro - 224 Den 6 Maj f. m. ande. Detta Utskts skäl skulle, som mig synes, snarare kunna tillämpas vid de af TJtsk. i betänk. N:o 7 föreslagna nya underafdelningar af den blifvande enheten, ett förslag, hvars förtjenst och nytta jag fullkomligen erkänner, ehuru jag deruti endast ser en lättnad i räkenskapsbesväret, då jag deremot i aflysandet af sedlar på alltför små valörer ser ett mägtigt förkofringsmedel och ett af de kraftigaste betrygganden för allmän säkerhet och rätt. Jag vågar således föreslå, att frän den dag, utvexlingen tager sin början, inga sedlar å skillingtal vidare få utgifvas, och efter i835 års slut inga mindre sedelvalörer, än som motsvara åtminstone 2 gånger den blifvande myntenheten. Om UtsL, hvilket jag högeligen skulle beklaga, icke skulle vilja begifva sig till denna modification, hoppas jag dock, att TJtsk. måtte tillstyrka upphörandet af de minsta af våra skzssedlar, eller 8 och 12 sk., på det allmänheten måtte, om ock i ett ringa bråk, erhålla en måttstock på den gångbara enheten och med detsamma på alla värden. Hr von Hartmansdorff: Äfven den I2:te punkten, med båda sina bokstäfver, anhåller jag måtte utgå ur betänk. I hufvudsaken har jag redan yttrat mig; jag vill blott i anledning af en och annan talares förmodan, alt Baneostyrelsen borde inskränka utgifningen af småsedlar i samma mån skiljemyntet utgår, erinra, att det är öfverflödigt. Bancostyrelsen behöfver ej mera, än tillse, alt småsedlar icke fattas för dem, som vilja tillvexla sig sådana. Vanligen äro reqvisitionerna så betydliga, att både
Sluteligen lår jag emot Utskottets betänkande anmärka, att det icke synes mig vara förenligt med princip af rättvisa och billighet att ålägga bevillning af Sparbankar* hvilka nyttiga inrättningar icke böra betungas med bevillning, äfvensom Stiftelser för Fattigförsörjningar och fattige barns undervisning borde för bevillning befrias Jag anhåller vördsammeligen att Betäckande! till Bevillningsutskottet återremitteras* H:0 4.’ Herr Montgonierie, Fabianj Vid Bevillningsutskottets Betänkande tini Grunderne för den blifvande bevillningen, torde mig benägit tillåtas göra följande anmärkningar s 1:0. Hvad personela afgiften angår, synes Högloft. Utskottet endast, för att förenkla räkenskaper hafva bortlagt graderingen, och af-' Vikit ifrån det förra stadgandet i 1818 års Förordning, samt föreslår att denna afgift bör it^jå från och med fyllde 17 till och med fren 12 Maji fini 127 60 år. Detta kunde visserligen vara bra nog; men dä Capitation eller de så kallade Mant dspenningarne äro en afgift utaf samma *rt och natur som denna; så vågar jag föreslå dea ändring, att båda dessa afgifter sammanslå gos och förenades till en, med förhöjdt belopp under namn af personel afgift, så att Mantalspenningarne helt och hållet försvunno. Härigenom blefve ännu en column mindre i De* biteringeö. 2:0. Utskottet föreslår i andra Momentet af Betänkandet, att den synbara förmögenheten skall beskattas, enligt grunden för den nu gällande B villningsförordningen; men har i det 3tdje åt«"r upptagit det efter 181 o års Bevillningsstadga nyttjade sättet, att låta Fastighetsägare afdraga bevislig gäld, med åliggande för Fordringsägare att på heder och samvete uppgifva inkomsten af sina penningecapitaler, och derföresjelfve erläggaBeviilning.
Beträffande beloppet al det understöd, som skulle tilldelas hvarje sådan högre folk-skola, hade Utskottet hemställt, alt detta måtte bestämmas till minst dubbelt af hvad i distriktet derför sammanskötes, dock icke öfverskjutande 1,000 R:dr R:mt; men då endast Borgare-ståndet dertill lernnat bifall, har Utskottet ansett sig böra, med frånträdande af sitt i detta afseende gjorda förslag, hemställa att, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet beslutat, det understöd, som må tilldelas de ifrågavarande skolorna, må be stämmas till högst dubbla beloppet af hvad i distriktet sammanskjutes, dock för hvarje skola ej öfverstigande 1,000 R:dr Runt. 6 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk, Mern. JU 35. Som den af Utskottet under Litt. D. l:o gjorda framställning om utvidgande af det i Stockholm varande seminarium blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet, men afslagen af Presteoch Bonde-stånden, har Utskottet ansett sig böra vidhålla sitt berörde, af 2:ne Riks-stånd gillade, förslag, samt inbjuda Presteoch Bonde-stånden att, med frånträdande af sina uti berörde afseende fattade beslut, instämma med de 2:ne öfriga Stånden. 1 händelse denna inbjudning icke varder af någotdera utaf Presteoch Borgare-stånden antagen, torde följande omröstning böra anställas. 2:o. Den som bifaller Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet gillade framställning, att det i Stockholm varande seminarium må utbildas till ett seminarium, som fullständigt framvisar don ståndpunkt, hvarpå folkbildningen bör stå, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, warder berörde framställning, i enlighet med Presteoch Bonde-ståndens beslut, afslagen.
Hvarje enskilt nian skulle naturligtvis frukta, att lägga sina Cspitaler i företag, hvars följder Magazinsr inrättningens blotta tillvaro sätter honom ur stånd att kunna förutse och beräkna. Men i Samma stund Statens Spannemålshandel upphör, skall den enskilta industrien otvifvelaktigt tramträda och i rågadt mått uppfylla MagazinsInrättningens förfelade bestämmelse. — Det inkast 3 alt i våra sädes rikare Provincer saknas, contama penningar jör att kunna bedrijvn en betydligare spannemålshandel, är af föga vigt: ty Stockholms handlande skulle helt visst icke underlåta att använda sina Gapitaler till uppköp af spanae-mål, t. ex. i Malmö, och Ystad. De Norra Provincerna, sorn ära mäst blottställde för missväxt, skulle dessutom hafva, den fördel af Allmänna Magasins-Inrättningens afskaffande, att de genom den enskifta Spannemålshandlaren kunde få sina behof tidigare, och följaktligen säkrare uppfyllde. Ty innan nu årsväxt-r3pp,orterna kunna hinna från Kronofogdarne inkomma till Landshöfdingarae . och ifrån dessa till MagazinsDirectionen, och innan sedan spannemålsbehofvet hinner utrönas och pröjvas, är årstiden så framliden, att sjöfarten blifvit, om icke alldeles omöjlig, åtminstone högst äfventyrlig och osäker. Funnes deremot ingen Magazinslnrattning, så skulle Spannemålshandlarne, genom sina Correspondenter tidigt underrättade om missväxten, tälla inbördes att forst komma fram med dea begärliga varan * och detta sammanlopp a£ Den 2 September f, m. Speculanl*r skulle säkrast förekomma priset? omåttliga stegring. Till följe af hvad jag nu yttrat, om Allmänna Magazinslnrättningar, får jag således för min del vördsammast afstyrka de förenade Utskottens afgifne förslag, helst det endast åsyftar en förminskning af den nu varande Magazinslnrättningen.
Friherre von Platen, L., (motionen N.o 226) har, på anförda skäl och under uttalande af den öfvertygelse, att hans förslag icke skulle föranleda till förökande, utan medelbarligen till förminskande af lärjungens göromål, gjort hemställan om införande vid rikets allmänna elementarläroverk af undervisning i stenografi, samt begärt, att Rikets Ständer i den underdåniga skrifvelse angående regleringen af undervisningsämnena vid dessa läroverk, som vid detta riksmöte kan komma alt till Kongl. Majit aflåtas, måtte härom i underdånighet anhålla. Utskottet får dock erinra, att då stenografien förutsätter en vida större bekantskap med språkreglorna, än lärjungen i första början af sin skoltid eger, och undervisning deri alltså icke lämpligen kan börja åtminstone förr, än ä någon af de medlersta klasserna, då lärjungen redau vunnit den färdighet i vanlig skrifkonst, att han med lätthet bör kunna af denna begagna sig för de ändamål inom skolan, som motionären åsyftar; så och då stenografien ju ej gör annan skrifkonst obehöflig, kan i sjelfva verket det föreslagna undervisningsämnet ej annat än, då det ökar de öfrigas antal, äfven taga ytterligare tid i anspråk. Och enär läroämnena i skolan redan äro tillräckligt många, samt det ifrågavarande ej heller kan komma alla lärjungar till del, då i detsamma, efter hvad ofvan är antydt, ej kan undervisas i de lägsta klasserna, efter hvilkas genomgående en mängd lärjungar lemna skolan; samt äfven för återstoden stenografi endast för ett fåtal kan under nuvarande förhållanden blifva verkligen behöflig, finner Utskottet sig å Friherre von Plåtens berörda förslag ej böra förorda något afseende. Ibland de öfningar, som i Läroverksstadgans 10 och 15 §§ uppräknas är äfven gymnastik; och då det ej hör förbigås, att Grefve Björnstjerna i 5:te punkten af sin motion föreslagit införande af vapenöfningar i skolorna, vore här rätta platsen alt upptaga delta förslag. Men då ändamålet med detsamma lärer få anses Allm. Besv.- och Ekon.-TJtskottets Betänkande N:o 118.
(HgljetS*toärbet, od) meb omforg tillfe, att alltib toärbet må förås till beg rätta od) fanna belopp, fä att alla SJtebbocgare i ©amfjället braga lifa börbot ä beras €genbom, odj ben ene icfe mer än ben anbre beriftän unbanl)älleö; €ganbe Committéerne, att fä länge benna författning, enligt ÉRifetS ©tänberS bejlut odj ^Regeringsformen, länber till efterrättelfe, toib beraS ärliga @am# manträben, mebell* Röjning ellet nebfättning, till jemförelfe meb rätta €gen# Sätt i tabellen fafiftällba minimufuntman ide imberjtigeö; och böra jfälen till alla föränbrtngar alltib i ^rotocollet omfiänbeligt anföras ocl> &aperings#Qiommitteen unberffällaS. §. 13. QBtb SörufS od) SBergmerfS märbering, beftämnjeS för fl o cl) ferjfilt mät* bet å alla berunber Ipbanbe Remman, £>marnar, ©agar, gtfferier od) anbra lägenheter, forn till Sanbtegcnbom räfnäs. derefter upptagen till ferjftlbt mär# bering beloppet af fa roal ben för hmarje Söruf tillåtne tillmerfning, berdfnab efter 33rufets prmtlegterabe f>ammarfafté#fmtbe7 forn äfmen voit> be bruf, ber recognition6#fmibe är tillåtet, ben tillmerfning, font i följb af fåbatt tillåtelfe för bet föregåenbe året, utöfmer bet privilegierabé: fmtbet, blifvit å måg le# mererab.