Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning häraf och då E. K. Maj:t funnit den af bolaget erbjudna årliga afgälden åt boställsinnehafvaren för ifrågavarande jordrymd utgöra full ersättning för densamma, har E. K. Maj:t, då sistlidet års medelmarkegångspris i Calmar län för 1 kubikfot råg utgjorde 2 R:dr 53 öre samt således det af iäbriksbolaget såsom årlig afgäld för denna jordrvmd erbjudna belopp, 25 R:dr, ungefär svarade emot 10 kubikfot af nämnde slags spanmål, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att den omförmälda jordrymden måtte från bostället afsöndras och till del ifrågavarande bolaget under full eganderätt upplåtas, emot en årlig afgäld af bolaget till boställsinnehafvaren af tio kubikfot råg, att lösas efter Calmar läns medelmarkegångspris, samt med rättighet för bolaget att genom fyllning i sjön utmed stranden anlägga väg till fabrikens byggnadsplan från allmänna landsvägen, som leder från Westerviks stad lill det s. k. Norrlandet, äfvensom att (aga dertill erforderlig fyllning uti en å boställets mark ofvanför nämnda väg belägen grusbacke. Rikets Ständer, som tagit detta ärende i öfvervägande, hafva, med hänsigt till hvad härvid förekommit, bifallit hvad E. K. Maj:t i ofvanberörda hänseende behagat i nåder föreslå. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 24 Januari 1863. Expeditions-Utskottets Förslag• till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Jan. 1863. Preste-Ståndet den 24 Borgare-Ståndet den 24 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse angående upphä.Jvande aj 2 Kap. 5 och 6 §§ Gijtermåls-Balketi. (Lag-Utskottets Betänkande N:o 14.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af 5 och 6 §§ utaf 2 Kap.
När den nya organisationen blifvit antagen, bör fullständigandet af underbefäls och manskaps antal ske så fort sig göra låter efter den mera utförliga plan, som artilleristyrelsen uppgör i öfverensstämmelse med förestående förändringar i materiel och utrustningsplaner, till följd af refflade kanoners införande. Befälets krig sbildning. Arten af artillerivapnet och dess verksamhet fordrar ett skickligt oth utbildadt befäl. Att denna vigt länge varit inom svenska artilleriet erkänd ådagalägges af den synnerliga 166 omsorg, som egnats åt undervisningsanstalterna vid vapnet, för manskap, för underbefäl och för officerare. Undervisningen för manskap och underbefäl innefattar tre afdelningar, nemligen undervisning till andre konstapels-, till förste konstapelsoch till styckjunkare-examina. Denna undervisning eger rum från den 1 Oktober till slutet af April, hvarjemte, efter truppöfningarnes slut, praktiska öfningar ske, innefattande tillämpningen af de föreskrifna lärokurserna. Det genom denna undervisning inhemtade kunskapsmått kan anses vara fullt tillräckligt för bildandet af ett skickligt underbefäl. Utan den håg och det nit befälet vid denna undervisning användt, skulle svenska artilleriet säkerligen icke hafva utur sitt manskap kunnat bilda sitt talrika underbefäl. Men på det kunskapen skall blifva lefvande, böra dess tillämpningar flitigt öfvas, så att hågen för densamma underhålles och dess nödvändighet och nytta erfaras. Denna sanning kan icke nog beaktas vid de årligen återkommande praktiska öfningarne, och önskligt är, att de alltid med samma omsorg och nit omfattades som sjelfva truppöfningarne, hvilka hos oss innehafva en jemförelsevis ganska hög ståndpunkt. I afseende på officersbildningen inom artilleriet förbigå kommitterade den, som tillhör fordringarne för inträdet i första officersgraden, äfvensom den, som bibringas vid krigshögskolan, enär båda dessa utgöra föremål för ett komiténs särskilda betänkande. Hvad utbildningen under tjenstgöringen vid artilleristationerna angår, hafva kommitterade att i det närmaste anföra detsamma som rörande underbefälet, eller en önskan, att tillämpningen af de inhemtade kunskaperna må hålla jemna steg med deras inlärande.
Med detta va.l förhålles så, ai'c, enligt antecknings-listan, samtelige Ridderskapets och Adelns hela antal delas uti 5 serskildta, men till beloppet lika, delar, hvarvid, om något mindre antal skulle öfverblifva, detsamma på de sista afdelningarne med en person på hvardera fördelas bör. Sedan detta blifvit verkstäldt, och trjckt förteckning pä afdelningarne utdelad, utväljer hvarje afdelning inom sig, på sätt som i SS3i och 33 för val i allmänhet föreskrifva är, 5 Electorer. Afgår Elector under Riksdagen, välje den afdelning, till hvilken han hört, en annan i hans ställe, på. sätt stadgadt är. Grefve Posse, Arvid: Med hänvisning till de skäl, som förra Riksdagen anfördes, har Utskottet tillstyrkt, att Bänkmansvalen må ufskaffas, och Electorer utses i Ridder - Den 7 Augusti f. m. skåpets och Adelns Plena. De anmärkningar, som emot della förslag blifvit gjorde, har Utskottet ansett af den underordnade beskaffenhet, alt de ej fö 11 jente vederläggning, och orsaken, hvarföre Utskottet så kortvilligt behandlat dessa anmärkningar, torde böra sökas deruti, att Utskottet ansett opinionen emot Bänkmansvalen vara stadgad och allmän. Men jag har noga och fördomsfritt öfverlänkt förhållandet, och dervid funnit saken af den beskaffenhet, att om opinionen verkligen är emot Bänkmansvalen, bör denna opinion undanrödjas, emedan verkliga skäl dertill finnas. Innan man verkställer förordningen, bör man göra sig noga reda för, om det mål man önskar sig, är verkligt, och om det kan vinnas på den väg man valt. Jag liar genomletat allt hvad som anfördes i detta ämne vid 1815, j818 och 1823 årens Riksdagar, och jag har funnit, att de skäl, som blifvit anförda för förändringen, äro följande: 1:0 Att då Bänkmans-afdelningarne äro sä mungadet möjligen skulle kunna hända , att en eller två personer kommo pä hvarje afdelning.
» Men allvarsamt taladt passar det j u bäst att du, som har omsorgen o m huset, äfven tager den sjuke på din del. » H o n talade likgiltigt, som o m det varit den naturligaste sak i världen, men aktade sig dock att se på Elsa. Denna såg åter forskande på systern, men skakade sedan lätt på hufvudet o c h sade med en half suck: » Ja sedan. Men nu är det väl bäst, att j a g skickar in Johan. » » Hvarför det? » frågade den andra. » Jag tycker det såge vänligare ut o m någon af oss ginge. För resten är det nu tyst igen, och han har kanske somnat o m. Du kan väl åtminstone titta i dörren, om han är vaken, och sedan skicka in Johan, om han behöfver någon hjälp. » Sedan ännu några repliker växlats och Siri slutligen hälft förargad frågat, o m det var hennes mening att tvinga henne resa sig upp, då hon satt så bra, smög Elsa på tåspetsen in och öppnade en smula på dörren. Den sjuke låg ännu med tillslutna ögon och, liksom drifven af en oemotståndlig kraft, gled den unga flickan in i rummet och några steg fram på golfvet. Huru förändrad var han ej, så blek och mager! Han hade ej låtit raka sig sedan olyckshändelsen, c c h det mörka skägget gaf därför äfven ett främmande uttryck åt ansiktet. I pannan, ofvanför högra ögat, syntes ett långt, rödt ärr sträcka sig uppåt hufvudet. Håret, som förut varit lagdt däröfver, hade rubbats under sömnen o c h aftäckt märket efter det rysliga sär, som varit nära att kosta h o n o m lifvet. Den skadade armen låg på ett visst hjälplöst sätt krökt öfver bröstet, och hela gestalten talade ett så tydligt språk o m utståndna, svåra lidanden, att flickans ögon fylldes af stora tårar, hvilka, utan att hon gaf akt därpå, rullade utför de bleka kinderna. » Förtjusande! » mumlade han o c h tillslöt ögonen, liksom för att kvarbålla den vackra synen. » Hon g r ä t. var det för min skull? Och hon.
Den vid sista tulltaxereglering i följd af Rikets Ständers förslag från 1 till 3 sk. skålpundet höjda införselstull ä ej specificerade krukmakarearbeten lärer, enär värdet icke kan anses högre än det i 1841 års taxa utsatta, nemligen 4 sk. skålpundet, böra återföras till förstnämnda belopp, hvilket likväl med mer än 100 procent öfverstiger den i Norrige gällande tullafgiften. Å krut, som fortfarande torde tullfritt böra få utföras, föreslås, vid införselsförbudets upphörande, 8 r:dr tull per centner såsom utgörande 25 procent å värdet. Den till 32 sk. skålpundet, eller 33V3 procent å det antagna tullvärdet, mot hvars riktighet någon anmärkning icke förekommit, å käppar bestämda tull lärer böra jemkas till 25 procent, nemligen 24 sk. skålpundet, På enahanda grunder, som vid artiklarne fläsk och kreatur blifvit åberopade, synas införselafgifterna å kött, hvaraf import äger rum hufvudsakligen endast till hufvudstaden, och som, särdeles det saltade, utgör en för den mindre bemedlade delen af dess befolkning oumbärlig förnödenhetsvara, böra nedsättas, för färskt Lackerade arbeten, ej specificerade Leksaker. Likörer. Lim. Ljus. 46 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. kött från 32 till 20 sk. lispundet, för saltadt från 6 r:dr 52 sk. till 4 r:dr tunnan, och för torkadt eller rökt frän 1 r:dr 16 sk. till 32 sk. lispundet. Då större delen af de till lackerade arbeten hänförliga varuslag äro i noten hänvisade till de ämnen, hvaraf de äro förfärdigade, och de ej sålunda specificerade, slagen lämpligen torde kunna underkastas enahanda tullbehandling, som ej specificerade slöjdevaror, synas jemväl berörda slag böra i noten dit hänvisas, och den förevarande rubriken alltså ur kontexten uteslutas.
Hvad angick vigten för faktoriet af ett slipverk, yttrade Kollegium att, utan ett sådant, blanka vapen icke vid faktoriet kunna tillverkas, hvarföre så enkla vapen som fachinknifvar tillförene blifvit anskaffade genom beställning hos enskild fabrikant, samt att ett sådant behöfiigt slipverk lättast kunde åstadkommas genom den förra kronoqvarnens upplåtande dertill, enär derigenom nybyggnad undveks och endast husets reparation jemte de i och för dess nya bestämmelse nödiga förändringar behöfde påkostas; — framställande Kollegium slutligen att, ehuru, enligt hvad sålunda vore anfördt, genom den föreslagna slussanläggningen och det gevärsfaktoriet tillhörande slipverkets förflyttning tili en i Eskilstuna å utfylld plats intill faktoriets der egande andra vattenränna, endast den skada för Kronan skulle uppstå, att -8 Kongl. MajUs Nåd. Proposition N:o 10. faktoriet förlorade en vattenränna, hvarigenom faktoriegendomens värde naturligen måste minskas, tillika vore att öfverväga, hurusom Kronan till hamnanläggning och upplagsplatser i Eskilstuna redan upplåtit 9 tunnland 7\ kappland jord nedanföre gevärsfaktoriet, på en plats, till hvilken från midten af fristaden eller den egentliga fabriksstaden afståndet icke vore betydligt olika det till den nya föreslagna hamnplatsen på grund hvaraf och då det för kringliggande landsbygd borde vara temligen likgiltigt om sådana varor, som till Eskilstuna föras på axel för att vidare befordras sjöledes, köras till den ena eller andra hamnplatsen derstädes, Kollegium icke funne skäl att i underdånighet tillstyrka den sökta upplåtelsen, hvaremot, för den händelse att Kongl. Maj:t täcktes till ifrågavarande ansökning lemna nådigt bifall, Kollegium, efter de upplysningar som ytterligare erhållits, i underdånighet föreslog att Kanalbolaget dervid måtte åläggas följande vilkor, nemligen: l:o. Att till det öfra emot strömmen liggande hörnet af den plats, som blifvit dertill föreslagen och borde af Bolaget för ändamålet beredas och utfyllas till den storlek som Kapitenen Graf ströms förslag af den 19
Ingen Lag r egenskap af Lag, kan säledes tänkas, sam icke i sin tillämpning angär tredje Mans rätt eller samhällets. Är Lagen äler sädan, at den icke angär denna Rätt, dä tjenar ben icke eller til det meniga bästa och bör asiäggas. Ännu flere skäl emot ifrägawarande Dilpensions Ratt. De Medborgare, som kunde besinna sig i de mast trängande behof at densamma fä begagna , skulle sannolikt minst ätkomma den. na fordel, den fattigare arbetande, f-erran frän Hufwudstadeu wistande delen af Rikets barn, hafwa hwarken kännedom, medel eller mod at framtränga til Tlronen, Domstolen är dem närmare c ch mera tilgänaclig. Den föreflagne wägen til Högsta Maqttn were för den talrikaste klasien af Undersätare mera swär och tilstängd: Och wädan at igenom anseende slägt och wairner, mä hända äfwcn genom penningar, pä de mäst aflägsna biwagar synnerliga möjligen kunde bewärkas, af den ffadcligaste inflntclse pä tredje mans Rätt samt Menighetens tänkesätt och seder, förekommer uppenbart afffräckande.
– Allt Margareta tillhörigt var snart undantaget, borta ur de rum hon och Augusta så länge bebodt, och hvilka nu skulle synas den qvarblifvande så tomma – men illa hade Margareta användt de år, hon vistats uti dem, om hon derunder icke tänkt på en tid, då hon ej mer vore der sådant var förhållandet också ej När hon hunnit få allt i ordning, hördes en vagn rulla in på gården. Margareta tänkte att det var C–s, som återkommo från visiten – och väntade en stund på Augusta och barnen, de der vanligen efter någon utfärd, hade mycket bråttom att springa upp till sin Bonne Amie, men ingen kom, och hon gick slutligen sjelf ner till Salongen, der hon trodde familjen församlad. – I det stora rummet var ingen utom Grefve Carl – nyligen rest från Winäs, och alldeles icke så snart återväntad dit, – det var således bullret af hans vagn Margareta hade hört. När Carl varseblef Margareta, gick han bort till henne och helsade vänligt – han var dödsblek och man kunde se att han gråtit. „Jag trodde att Ni följt med till Mariehem“ var det första han yttrade. Margareta sade det hon blifvit hemma för att packa in. „Ni reser således i morgon?“ „Ja“. Carl gick ett par gånger fram och tillbaka i rummet – han stadnade framför ett mycket likt porträtt af Augusta, betraktade det länge, och sade: „När man tänker på hvad Augusta va„rit, och hvad hon nu är, måste man erkän„na, att det var Försynens Skickelse att Mam„sell Aldén kom hit.“ Mamsell Aldén svarade ej. „Och mina barn“ fortfor Grefven med förändrad stämma. „Nu först skola de känna sin förlust.“ Margareta hade bleknat och stod, orörlig, i en af fönsterfördjupningarna. Carl gick till henne, fattade hennes hand och sade med darrande röst: „Margareta stadna hos dem – Gif „mig rättighet att inför Gud och verlden kalla „Er deras moder!“ – Margareta såg på Carl, likasom hon ej fattat hans ord. I djupet af hennes själ lefde en tyst, en innerlig känsla för honom, men kunde han, ville han gifva henne ett namn, som tillhört Emilie
Stat uppf örda loner; äfvensom angående deras pensions-rätt. (RGS. A.) Genom skrifvelse af den 25:te sistlidne September, hafva Full mäktige i Riksgälds-Cönloret anmält en af nedannämnde, vid berörde Contors Credit-Sedel-Vei k anställde Tjenstemän, némligen tillförordnade Kamererare» i Depositions-Contoret G. A. Löfvengren, tillförordnade Vexlings-Casscurcrna J. "Zengerlein och O. IFestblad, tillförordnade Bokhållaren i Boksluts-Con O § toret A. !V. Fritz, tillförordnade Bokhållaren i Depositions-Conloret J. P. Staf och tillförordnade Conlors-Ski ifvaren uti Cassa-Contoret för Inkomst och Utgift C. A.
Länta, möjeligen skulle bunna locka riertill, stt llapitaler, till större belopp oeb unrler längre tili än bebölligt vore, bölles i Lauben stäenlle, för att clels unrlvika allt äfventyr, ocb rlels bespara clen större mörta ocb nppmärksamket som vict penningars ulläning till ensbilcla, vanligen ersorrlras; men bvarak köljrlen sbulle blifva, ej blott en minsbacl vinst för sjelfva In, ättningarne, utan också ett i anclra bänseenrlen ännu menligare förliällancle, nemi. att penningsrne, i stället för att yvarbällas inom rle orter, lier 8parLankerne linnas inrättare, ocb rlerstärles sprirla ock besorrlra lik ocb rörelse, rirogos ät 8ufvuöslarien ocb ät säöans ställen, bvarest bebökve - L e t ä n k a n 6 e a , lV:is 5o, 5i. 55g lig tillgäng pä rörliga Oapitaler reäan förut icbe sabnas. kä rlesse sbäl bar Lancolltskottet ansett sig ej äg, nägon giltig grunä till änrlring i rle köreslagne läntevilboren. Ock kä Lltskotten i öfrigt vörrlsamt tillbännagikva: att rleras Lkvcr lietta ämne förut slgilne gemensamma Letänbanrie K:o 6 blifvit uncier cleo a3 September ocb 6 November enligt ingängne krotocollsiitlirag, sk 5:ne L!ks8tänri bifallet, äanusrii i83o.
Efter sålunda gjord framställning om de hufvudgrunder, som vid upprättandet af ny Jordebok ansetts böra följas, hafva Comiterade, som antagit, att, i händelse 137 densamma blifver en Liggare till framtida efterrättelse och således de föreskrifter, hvilka meddelas, endast vid detta tillfälle komma att tillämpas, serskild Författning härom måste utfärdas, trott lämpligast vara att till undvikande af den vidlyftighet, som skulle uppkomma, derest hvarje erforderligt stadgande på enahanda sätt upptoges och utvecklades, härhos underdånigst öfverlemna Förslag till dylik Författning, Litt. T.?; varande detsamma åtföljdt af motiver för sådana der förekommande föreskrifter, som icke äro föranledda af här ofvan utvecklade grunder. Derjemte hafva Comiterade upprättat och bifoga vid nämnde Förslag formulär till JordeboksLiggaren med tillhörande Sammandrag. Då, i afseende å hemmansräntornas förvandling, tvänne alternativa förslag blifvit framstälde, nemligen beräkning till visst belopp i penningar eller, om sådant ej finnes lämpligt, deras bestämmande i ett ringare antal persedlar; så, enär i sednare fallet åtskilliga stadganden blifva af nöden, som i det lörra icke erfordras, hafva Comiterade vid uppgörandet af så väl nyssnämnde Förslag till Förordning som formuläret till Jordebok trott bäst vara att lämpa dem efter det sistnämnda alternativet, eller persedelränta, då, i händese contant ränta antages, det lätt låter sig göra att utesluta alla de föreskrifter och hänvisningar, som afse persedelränta, samt således Comiterades åsigter för båda fällen äro utmärkta, utan att olika förslag behöft upprättas. Då berörde Förslag bordt öfverensstämma med de af Comiterade gjorda framställningar, har vid dess uppgörande varit förutsatt, att de för närvarande under åborätt upplåtne krono egendomar skulle komma att utan lösen erhålla skattenatur, hvadan, i händelse sådant ej bifalles, deraf härflytande förändringar så väl uti Förordningen som formuläret blifva af nöden.
Hr von Hartmansdorff, Augt Jag anhåller att Ridd.- cecret. måtte få upplysa huru detta mål blifvit afgjordt hos de öfrige Stånden. 7 H. 14 106 Den 5 Februari e. m.- Underl. varande utlät-, hvaremot BondeSl., som vidblifvit sitt förut fattade beslut, lagt detta utlät, lill handlingarne; men att underrättelse om PresteSt:s beslut i detta ämne ännu icke till B. o. Ad. inkommit. Hr von Hartmansdorff: Efter de underrättelser, jag tror mig med säkerhet äga, har betänk, blifvit afslaget bade af Högv. PresteSl. och af Hederv. BondeSt. Enär förslaget, som är en lagfråga, sålunda blifvit af 2:no RiksSt. ogilladt, bör det enligt riksd, ordn. hafva förfallit. R. o. Ad. bör således vara befriadt frän tvist derom. Men jag befarar, alt någon önskar bifall å betänk, härstädes, för alt sedermera gä med en inbjudning till de öfrige Stånden eller åtminstone lill eli af dera, för att förmå det till förändring af sitt beslut, hvarigenom man likväl kunde vinna sitt ändamål. Jag förmodar väl, att R. o. Ad. icke gör en sådan inbjudning och Hr Gr.'o. Landtm, icke ens beviljar propos. derå, emedan det vore ett försök att rubba ett R. St:s beslut; men i ovisset om allt detta, anser jag säkrast vara att afslå betänk., hvilket jag vördsamt tillstyrker, på de skäl, som jag vid flere föreg:de tillfällen haft äran anföra, och hvilka jag nu i korthet vill upprepa. Man önskar att få de lysta förmånsrätterne borttagna, för att kunna få vidsträcktare belåna faslighet. Efter min förmening behöfves icke denna utväg; ty fastigheterne i vårt land äro ändock allt för mycket belånade.
Eusebia återvände till Korint, provinsens huvudstad, där hennes Annжus Domitius i sin egenskap av prokonsul över Akaja levde och verkade. Hon hade föresatt sig en svår uppgift: hon ville omvända honom, återföra den arme avfällingen i den rättrogna kyrkans sköte. Hon hade svurit att med alla möjliga konster, som stå en from kvinna till buds, förbittra hans liv för att därigenom förbättra det. Med denna ädla föresats tågade hon en vacker dag, under pomp och ståt, in i den minnesrika, glänsande handelsstaden. När Klemens erfor hennes avresa, ville han tacka Gud, som avlägsnat en farlig frestelse ur hans grannskap, men denna tacksamhet var endast tungans, ty hans känsla talade ett annat språk. Han stängde sig inne i sin kammare och fällde bittra tårar. Det hade förorsakat honom en hemlig glädje, att hon icke var långt borta, att hon andades samma luft som han, och att han kunde få se henne när han ville. Han föreställde sig, att hennes smärta över skilsmässan var djup som hans egen och ökad med ovissheten om skilsmässans orsak. Han tänkte sig hennes syskonkärlek som himmelsk och änglaren; det var endast hans egen böjelse, som varit blandad med jordiska ämnen; skulden låg ensamt hos honom, som skulle varit hennes biktfader och ledare. Under sina vandringar drogs han omedvetet till grannskapet av det prokonsulariska palatset, men tanken, att Eusebia icke längre fanns inom dess murar, jagade honom därifrån. Han återvände till sitt hem med en odräglig känsla av tomhet, eller steg han upp på toppen av någon kulle och kastade drömmande blickar emot det fjärran, som dolde Korintos för hans syn. Den rysliga föreställningen, att onda makter oupphörligt omgåvo honom och framtrollade de bilder, som visade sig för hans inbillning för att fasthålla hans själ i materiens orena bojor och slutligen till fullo få våld med henne, upplöstes nu understundom i slö tungsinthet, varunder han glömde sina fastor och späkningar. I detta tillstånd var han mera tillgänglig för de sina; han visade sig då åtminstone icke plågad av deras närvaro. Hermione begagnade sig härav för att närma sig honom och söka vinna hans förtroende.
Med antagande af Utskottets jemknings-förslag, godkände Ståndet Utskottets Utlåtande N:o 168, i afseende på anslaget till Rosersbergs Slott, i följd hvaraf den uppgifna voterings-proposiLionen å Ståndets sida ej påkallade någon åtgärd. 4:o Voterings-propositionen godkändes. Slutmeningen lades till handlingarne. Inbjudningen nnder denna numer af slogs och voterings-propositionen godkändes, ll:o Voterings-propositionen godkändes. 12:o Den första voterings-propositionen, med iagttagande af det andra alternativet till 7a-proposition, äfvensom den derefter följande voterings-propositionen (å början af pag. 13), godkändes. 13:o vid hvilken punkt förekommo följande moment: a) Inbjudningen till Borgare-Ståndet, (vid slutet af pag. 13), att förena sig uti Preste-Ståndets beslut, i afseende på ordställningen af beslutet öfver 11 punkten, litt. bj af Stats-Utskotlets Utlåtanden N:ris 40 och 193. Denna inbjudning antogs. b) Voterings-propositionen, pag. 14, angående extra Provincial-Läkarnes aflönings-belopp. Godkändes. c) Den derefter å samma sida uppställda volerings-proposition, till bestämmande af contra-propositionen, vid skeende votering öfver frågan, huruvida, och under hvad vilkor extra Provincial-Läkare må tillåtas innehafva annan tjenste-befattning. Denna voterings-proposition kommer att förfalla, i följd af beslutet, enligt mom. litt. a. och d) Voterings-propositionen, (vid slutet af pag. 14 och början af pag. 15), angående ofvannämnde vilkor för extra Provincial-Läkarne. Godkändes, med iagttagande af l:sta alternativet uti ney-propositionen. l4:o, 15:o och 16:o voterings-propositionerna godkändes. 622 Prot. Utdr. d. 16 Sept. 1840.