Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han stirrar orörlig framför sig, han ser endast de hundra glänsande små lågorna; de dallra och dansa framför hans blick, som blir skum, och det kännes så underligt inom honom. Han önskade, att han kunde bli vred; han famlar i sina tankar efter något bistert ord öfver detta gyckel, men han finner det ej. Och då — plötsligt rycker han till, vid att hans namn namnes, sakta, bedjande i en ångestfull snyftning. Han ser åt sidan. Denna svartklädda kvinna, sträckande sina händer emot honom, dessa två barn, som ängsligt söka dölja sig undan hans blick. » Knut, » beder det på nytt, » kan — - kan du glömma och förlåta » Han känner en isande kyla gripa sig, det svartnar för hans blick. Elsie — skulle hon ha vågat?! Det blir så dödstyst, att de höra lågorna susa i den gröna syskongranen. Till sist blir det honom dock öfvermäktigt. Hans hjärta drar sig krampaktigt tillsammans, till dess det brister och öppnas som den mognade frukten. Och i detsamma strömmar en berusande värme genom hans ådror, hans bröst arbetar, hans ögon fuktas, och han sträcker ut sina händer med detta enda ord: • » Elsie ... » Famn i famn vid syskongranen stå de två, som växte från samma rot likt den. De känna, att den ännu icke släppt sitt fäste. Men gamla Ulrika skrattar och gråter om hvartannat, där hon nere på förstugubron förtäljer segern för Jakob, som ifrigt väntat hennes första depesch. D e båda gamla arbetshänderna mötas i en lång kraftig tryckning, och Ulrika nickar hjärtats bifall, när Jakob ger sin förnöjelse ord: » Det var ett välsignadt juleträd! » Om liemmet. Af J. A. ANNELI. Belönadt med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling. M o t t o: Gud ske lof för mycket godt, Som har fallit på min lott! Mången har väl mera fått Både utaf stort och smått; Ack, men hvem Ett sådant hem? G. Wennerberg.
Att han hos afskedets utgifvare är skuldfri och från honom ledig att annorstädes söka arbete; 3:o Att han eger 6 R:dr 32 sk. B:eo, jemte nödiga kläder, samt linne till minst 3:ne ombyten. Dessa betyg böra i afskedsgifvarens närvaro bestyrkas af Embetets Ålderman eller Societetens Hufvudman, eller, der sådane ej finnas, af annan borgare. Lagsami Allm, Besv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande^ N.o 22i - T 4:o. Till Gesäll, som icke kan framte de här ofvan omnämnda' intyg, mä’> vandringsbok ej utgifvas. 5:o. Samma dag Gesäll aflemnat ofvannämnde betyg, eller sist5 påföljande söcknedag, eger han att emot lösen, sorn ej får öfverstiga 3a sk. B:co, hos Magistraten utbekomma vandringsboken, bunden i varaktigt band, och försedd med de deri antydde upplysningar. Vid bokens emottagande teckne han inför den myndighet, som densamma utfärdat, sittnamn på antydt ställe i bokem 6:0. Resan anträdes ofördröjligen och fortsattes utan' onödigt uppehåll den kortaste vägen till lands eller sjöss, efter den resandes eget val. 7:0. De, hvilka det, enligt lag och författningar, tillkommer att hafva uppsigt på resande, egai att af resande Gesäll fordra vandringsbokens uppvisande 8:0- Vid genomresande af Stad, inställe sig Gesäll hos Magistraten samt der Embete eller Societet finnes hos Åldermannen eller Hufvudmannen, och uppvisa vandringsboken till påteckning. I händelse af vederbörandes frånvaro ege Gesäll att få' sådan' påteckning; hos Gästgifvaren.- 9:0. På den ort, dit resan, vid vandringsbokens uttagande eller vid ny resas anträdande, blifvit’ bestämd, uppvise Gesällen boken inom tjugufyra timmar efter ankomsten, i stad hos Magistrat, på landet hos Pastor eller Kronobetjent, och intyge de uppvisningsdagen.
Sedan Förordningen samt Betänkandet wore tils flut genomgängne, yttrade sig Herr 'IKam, det han önskade, att Dewillnings-Utskottet inlemnade ekt Förslag öfwer huru stor Summa den i flutet af Betänkandet föreflagne till ökning ä Charta Sigittatcl Betjeningens aflöning komme att utgöra. Grefwe Oe la 6ar6is upplyste, akt ett sädant Förslag more redan inlemnadt och wid det nu uplä» sta Betänkandet bifogadt. I anledning af en as Herr von Lckavtr gjord anmärkning, utbad sigj Grefwe Oe la (-sröm att fä uplpsa, det orsakerne till den föreflagne förändringen med stämplin» gen, wore wid 12 Z. att Borgare-Standet anfört, att dä deras Fartyg stundom flere mänader segla inom Riker utan att förrän i efterhösten äterkomma, wore det dem en omöjlighet, att answar» för dea mer eller mindre noggranna upgift deras Skeppars kun - ??68 Dpn ?6 Zcbnraxii. sunde gjöra» och att det strängare answar som är älagt pä utrikes seglande fqrtpg, sä spnteS dem altför hardt dä werkstallandet oftast ej berodde pä Reda? rena utan ensamt pH SkepparenaWid 18 Z> hgr Utstotset funnit, eg större rättwjsa wid wiste pry centS erläggande, än wist för arket. I den piärde Ledamotens upgsfne förflag att tjll undwikande as prejeri det bör wara Contoissst och ej Köpmannen som betasar försäljnings ören. instämmer jag fullkomligxn, och önstade atr det wid nya ^kedactionen bleswe iagktagit. grefwe sstamsttov, , önskade arr i Almanachorne matte införas ^till Allmogens underrättelse ett korrt utdrag efter asglfterne för de Charror, jom allmännast behöfdes.
Blenda hade glömt att hon förut fått vänta vida längre på hans återseende. Ändtligen hade vår hjeltinnas goda stjerna barmhertighet med henne och skickade henne en liten stråle, tillräcklig att öfvertyga henne det hon haft orätt i att anse sig helt och hållet öfvergifven. Det var en afton, då hon som vanligt lemnade sin goda fru. Hon hade kommit till slutet af Enkhusgränden och skulle just passera Packartorget, då en person, som här syntes afvakta hennes ankomst, försigtigt nalkades, välförståendes på behörigt roman-maner insvept i en vid och mörk kappa, med hvilken nämde figur fullständigt draperat sig. ”Nå”, var Blenda på väg att utbrista, ”till slut händer ändå något! Det är han – det är afgjordt han ser sig omkring jag förstår: han vill låta vaktmästaren gå förbi med lyktan Ack, så häftigt mitt hjerta klappar – blott på det skulle jag känna igen honom.” Den hemlighetsfulle vandraren syntes verkligen hafva väntat vaktmästarens aflägsnande, ty så snart denne fått lagom försteg, kom han Blenda helt nära och bjöd henne armen, likväl utan att säga ett enda ord. Öfverrumplad och lycksalig, men ändå förvånad öfver att grefven uppenbarade sig på detta tysta sätt, ansåg hon det vara opassande att förolämpa honom genom ett afslag eller en fråga. Hon lade således sin arm i hans och stammade blott: ”Hvad det var längesedan jag såg er!” ”Himmelska engel, om jag kunnat ana att ert hjerta ändtligen blifvit rördt af min smärta, hade ni ock längesedan sett mig vid era fötter – men jag var himmelsvidt skild från den saliga drömmen om en så oväntad sällhet. Likväl kunde jag ej längre styra min längtan. Jag har sökt era spår öfverallt, och först i afton har jag lyckats hitta er. I början hade förskräckelsen förstummat Blenda, men nu stötte hon med afsky och fasa ifrån sig den person, hvars arm hon frivilligt tagit. ”Lemna mig, lemna mig genast, herr kammarjunkare! Det är rätt dåligt att så spionera på en ensam stackars flicka Ser ni icke dessutom att jag har beskydd!”
Eån från 500,000 till En million Gulden Brabanskt vexelrnynt, jemte Riksgälds-Contoirets dertill hörande gäran lie. 3 0 Kongl. Maj:ts Auctorisations-Bref af deti 28 December 1792» att upptaga ett Lån af En million Gulden Brabanskt vexelrnynt, jemte RiksgäklsContoirets elert il 1 hörande garantie,’ 4:0 Kongl. M»j:t Authorisations-Bref af den 22 December 1796, att upptaga ett Lån af Två millioner Gulden Brabanskt vexelmynt, jemte RiksgäldsContoirets dertill hörande garantie. C. Angående CapitulGulden i Genua. O Aren 1791, 1799 och 1801 blefvo, enligt Konungens Authorisation och Riksgälds Contoirets garantier, samt dels Stats-Contoirets och Riksgälds Contoirets Obligationer och Certificaler, 3;ne Lån för Svenska Statens räkning i Ge - Stats-Utskotiets Betänkandehl 1937, nua upptagne. De utgjorde ifrän början tillsammans Fjorton millioner 400,000 Kires Fuoris di Banco, men voro är 18x2, dä Riksens Ständer beslöto Stats-Skuldens nedsättning, genom emedlertid verkställde afbelalningar ni. m., minskade till Xiresj Nio millioner 475,122: 6. 3. eller, med ytterligare afdrag för visse återfallne Xifräntor, tili Xires Nio millioner 459,997: 6. 3. Kongl. Maj:t, sorn icke lemriade ur sigte Dess åtagande, att afbörda Rikets Utländska Skuld, har genom Dess utnämnde Commissarie!* låtit med Svenska Statens Creditorer i Genua, genom deras Deleguerade, Handelshusen Schön &
Den 7:de punkten, hvaruti utskottet afstyrkt bifall till en af grelve Gyldenstolpe väckt motion, att silfver må för bankens räkning finnas stående äfven å annan utländsk ort än Hamburg och till högre belopp, än det i 117 § af gällande bankoreglemente bestämda maximum; samt den 10:de punkten, innefattande hemställan att de i 114, 119, 120 och 121 §§ af åberopade banko-reglemente intagna bestämmelser måtte bibehållas oförändrade, äro, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterade, den 7:de punkten af höglofl. Ridderskapet och Adeln samt den 10:de punkten af högv. Preste-ståndet. Då likväl hvardera af dessa 2:ne punkter blifvit gillade af 3:ne riksstånd och sålunda utgör Rikets Ständers beslut, anser utskottet något utlåtande öfver de härutinnan framställda, anmärkningarne icke erfordras. Utskottets i 5:te punkten afgifna förslag, angående bemyndigande för bankofullmäklige att af välkända och solida trassenter eller endossenler, efter en kurs af Bih. till R. St. 128 sk. och derunder, uppköpa vexlar, dragna på 90 dagar eller kortare tid å Hamburg eller Altona, i Hamburg betalbara, är bifallet af Presteoch Bonde-stånden, äfvensom af Borgare-ståndet, dock med uteslutande af orden: ”i Hamburg betalbara, ” men af Ridderskapet och Adeln till utskottets förnyade behandlihg hänvisadt, i följd af en ledamots anmärkning, att under närvarande förhållanden, eller dem, som förestå, det kunde vara behöfligt för fullmäktige att köpa vexlar, dragna äfven å andra utrikes orter än Hamburg, t. ex. London, helst jernhandeln, som drifves på Sveriges vestra kust, till betydlig del går på England.
Direksiikerhet till belopp, hvilket vederbörande tionen godkänd borgen eller annan sakerStyrelse finner godt bestämma. het, Ombudsmannen vid Lånekontoret i Banko-Utskottets Memorial M 61. 7 Mom. 8. Alla lånedokumenter, hypotheker och kontanta penningar förvaras under tre lås, till hvilka en af Styrelsens ledamöter, Banko-ombudet och Kamereraren hafva hvar sin nyckel. Banko-ombudet föredrager i Styrelsen ärendena och besörjer brefvexImgen emellan Styrelsen och Fullmägtige, i öfverensstämmelse med Styrelsens beslut; och tillhör det Lånekontorets Kamererare att biträda Banko-ombudet med ärendenas beredande till utlåmngsdagens expedition. Skulle Banko-ombudet någon gång vara frånvarande, kunna målen af annan ledamot föredragas; dock må Banko-ombudet icke, utan laga förfall eller af Styrelsen erhållet tillstånd, från Styrelsens sammanträden uteblifva. Vid inbetalningar till Lånekonloret emoltagas icke andra medel, än det i riket fastställda gångbara mynt samt Rikets Ständers Banks, Lånekonlorens och Filialbankernas anvisningar, assignationer och vexlar. På pröfning af Lånekontorets Styrelse må dock ankomma, att vid inbetalningar jemväl emottaga enskilda sedelutgifvande bankers vid uppvisandet i Stockholm betalbara vexlar. Göteborg till belopp af 7,500 R:dr, vid Lånekontoret i Malmö till belopp af 3,000 R:dr samt vid Lånekontoret i Wisby till belopp af 1,500 R:dr R:mt. Kamereraren vid hvartdera Lånekontoret skall ställa sådan säkerhet till det belopp, Direktionen finner godt bestämma. Kassören vid Lånekontoret i Göteborg ställe enahanda uppbördssäkerhet till belopp af 7,500 R.dr Riksmynt. Mom. 9. Alla lånedokumenter, hypotheker och kontanta penningar förvaras under tre lås, till hvilka en Direktör, Bankoombudet och Kamereraren hafva hvar sin nyckel.
Prot. 1840. g Sami. 1 Band. 39 Prot. Utdr. d. 2g April i§4o'. Bevillnings-Utskottet: Friherre Baabs, Adam Christian, denne dag afgifne anförande, angående Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 9, i anledning af åtskillige motioner, dels om stämmoböters upphörande eller förminskning, dels om samma böters bestämmande, i anseende till skattebeloppet, jemte de, i anledning deraf, afgifne -yttranden. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Herr von Hauswolffs, Carl Ulric, denne dag afgifne yttrande, i anledning af Friherre Elemings motion om inskränkning i Methodistiska kyrkans utöfning af sin Gudstjenst. Från H ö g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets memorial N:o 7 till Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvörd. Preste-Ståndet, huruvida de vilja förena sig med Vällofl. Borgare-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet, i afseende på tillägget i den underdåniga skrifvelsen, rörande prolongationen på en månad af Riksdagen, att nemligen äfven denna förlängda tid kommer att finnas otillräcklig för Riksdags-ärendenas afgörande. Ståndet förklarade, att det vidblef sitt i ämnet fattade beslut. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 45, i anledning af Rikets Ständers åren 1835, 1837 och 1839 församlade Revisorers Berättelser om granskningen af Riksgälds-Verket och den åt Riksgälds-Contoirets styrelse uppdragna utredning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-inrättningar.
M;t i underdånighet anmäla och hemställa: j:o alt, i frågan om nytt Post-Contoirs inrättande, antingen vid Åby Posthemman, eller å Herrevads Kloster, R. St. anse Åby dertill vida tjenligare, både för kringboende Correspondenter och postföringens skyndsamhet; 3:0 att E. K. M:t täcktes, efter af Öfver-PostDirecteuren upprättadt underdånigt förslag, låta utfärda en Instruction, som, i enlighet med Författningarne, noga bestämmer Postilloners och Postförares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter; samt Exp. Ut sk. Förslag till und. Skri/v. M. täcktes i Nåder anbefalla vederbörande att i de årliga Almanackorna ombesörja införandet af de utdrag ur PostTaxorna, som der lämpligen kunna finna rum. Rikets Ständer framhärda etc. N:o 3go, Uppl. o. godk. kos Ridd. och Adeln d. 22 Febr. i83o. Preste-Ståndet d. 24 ■— —„ Borgare-Ståndet d. 24 Bonde-Ståndet d, 26 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:tj angående författnings vidtagande till förekommande af den skada, som Tiondegifvare tillfogas genom obehörigt dröjsmål med grödans räknande, S. A. K. Hos R. St. har, under innevarande Riksdag, klagan blifvit förd öfver den skada, som Tiondegifvare tillfogas genom ett obehörigt dröjsmål med grödans räknande af vederbörande Pastorer; och som rättelse härutinnan instämmer både med billighet och äldre härom meddelade loenia föreskrifter, samt ett bestämdt stadgande i denna del synes erfordras för de flera orter, der föreningar om Tiondens utgörande ej är o ingångna och tilläfventyrs ännu länge torde uteblifva, hafva R. St. ansett sig böra i underdå - 538 Exp. Utsk. Förslag till tind. Skri/v.
På dessa grunder, äfvensom med åberopande af 56 och 81 §§ RegeringsFormen, af hvilkas lydelse tydligen synes, att ett af Konstitutions-Utskottet framlagdt Grundlags-ändrings-förslag, och öfver hvilket voteradt blifvit i förstärkt Utskott, ovilkorligen måste lemna en återstod till nästkommande Riksdags behandling och afgörande, hoppas jag, att Rikets Ständer ogilla den i detta Memorial af Utskottet föreslagna voteringsproposition.» Herr Tersmeden, Nils, Herr Doktor Broman och Herr Kontrakts-prosten Tegnér hafva velat tillkännagifva, att de vid ärendets behandling i Utskottet icke närvarit. Bill. lill II. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Aug. 1854, kl. 11 f. m. Memorial till Rikets Stunder, med voterings-propositioner i fråga om Konstitutions-Uiskottets förslag, uti Memorialet N:o 15] till ändring af 39 § Riksdags-Ordningen. Efter det, vid behandling af Konstitutions-Utskottets, uti dess Memorial N:o 15 afgifna, förslag till ändring af 39 § Riksdags-Ordningen, rörande val af ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer, Höglofl. Ridderskapet och Adeln såsom dess gemensamma tanke anmärkt, att detta förslag vore hvarken nödigt eller nyttigt, men öfriga Riks-Stånden antagit detsamma till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, hafva, enligt de till Utskottet ankomna Protokolls-utdrag för den 28 och 29 sistlidne Juli samt den 2 och 4 i denna månad, vid föredragningen af Utskottets Memorial, N:o 25, angående sammanjemkning af de yttrade meningarne, de särskilda Riks-Stånden vidblifvit sina fattade beslut; och får derföre Konstitutions-Utskottet härmed till Rikets Ständers godkännande hemställa följande voterings-propositioner:
men icke af sådana, hvilka, utan egentlig destination till någon haran uti de förenade Konungarikenas område, likväl för hvarjehanda tillfälliga orsaker funnit sig föranlåtne alt dit inlöpa och derifrån med oförändrad laddning åter afgå; och ville Kongl. Maj:t framdeles Sig utlåta,. Kuru länge samma afgift kunde behöfva att fortfara. Efter meddelandet af desse upplysningar, öfvergå Utskotten till mo« tionernes besvarande; och då, i fråga om hamnpenningarne, desse afgifter tillkommit i följd af frivilligt medgifvande utaf de fleste Handlande i Rikets Stapelstäder, samt Svenska Kyrkan i London måste anses hafva, genom Högstberörde Kongl. Kungörelse, erhållit försäkran att tills vidare få åtnjuta samma inkomst, hvilken, i följd af hvad här ofvan blifvit upplyst, nu icke, utan menlig inverkan på Kyrkans oeconomiska ställning, skulle kunna densamma fråntagas; anse Utskotten, att, så vida Kyrkan bibehålles, hvarom Utlåtande Kär nedan korn mer att meddelas, ifrågaställde afgifter ej böra för närvarande upphöra. Beträffande härefter den föreslagna försäljningen af omförrr.älde Kyrka; så gifvas väl, på sätt; Molionairen anfört, skäl för en sådan åtgärd, dfit 8 Statssamt Allm. Besa.- och Oeconomie-Ulsloltens Utlåtande IV:o 8. man ser på vissa materiela fördelar, som derigenom kunde Staten och enskilde tillskyndas: men Utskotten tro, att frågan icke får ensamt utur denna synpunkt betraktas. Det vore nemligen, i Utskottens tanka, Svenska Nationen icke värdigt att, genom salu, afhända sig ifrågavarande Kyrka, en af de få Nationen eger i främmande Land, och hvilken tillhört Sverige öfver 100 år; äfvensom, enär det torde med skäl böra komma i öfvervägande, huru den ifrågasatte försäljningen skulle utom Riket anses.
Gudstjenstcn, hvartill alla Stånden böra enhälligt infinna sig, förrättes af en Biskop i Stadens Storkyrka, Efter dess slut, uppträde å Riks-Salen först Bonde-Ståndet, vidare Borgare-Ståndet och sist Preste-Ståndet, alla, hvart för sig, anförde af deras Talmän. Ridderskapet och Allein, anförde af Landtmarskalken, vare Konungen följaktige, och intage samtliga Stånden de dem anviste ställen. För Konungen skall längst fram i Salen stå en Thron, omkring hvilken KronPrinsen och de öfrige Kongl. Prinsarno hafva sina platser. Dernäst intage, framför alla andra, de tvänne Stats-Ministrarne deras rum, och förhålles i öfrigt enligt det ceremoniel, Konungen låter för tillfället utfärda. Härefter före Konungen Sjelf, eller, der Konungen är frånvarande, eller Han så för godt finner, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena ordet till Riksens Ständer, och låte dem afhöra berättelsen om hvad sedan sista Riksdag uii Rikets Styrelse sig tilldragit. Landtmarskalken och Talmännen träde sedermera inför Konungen och framföre, i Ståndens namn, deras underdåniga vördnad. När Konungen Konungen, eller, i de fall 4, 5, 6 och 7 §§ omförmäla, Hegén ten. eller Regeringen låte genom en llärold, under hittills ordning Konslitulions-Uiskottets Memorial N:o 2. 17 Konungen lemnar Rikssalen, beledsagas Han af Ridderskapet och Adeln, hvarefter de öfriga Stånden i ofvan föreskrifna ordning afträda. ordning afträda. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom JustitieCanzleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets Ledamöter de särskilda fall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra.
Densammes denna dag väckta motion, alt bland våra inhemska mästares och konstsnillens utmärktaste produktioner några taflor måtte inköpas för att inrymmas i det Riksmuseum, som nu uppföres; Prot.-Utdrag den 15 November 1856. 31 15:o Herr Odencrantz, Mathias, denna dag.väckta motion, ang. ytterligare lönebidrag för fullbordandet af sänkningen af sjöarne Yngaren, Halbosjön och Långhalsen med flera vattendrag inom Nyköpings län. BevillningsUtskottet: l:o Kongl. Majits den 12 dennes på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, ang. resultaten af den nya lagstiftningen i afseende å bränvinstillverkningen; 2:o H. Ex. Herr Grefve Löwenhjelms, Carl Axel, denna dag väckta motion, att nuvarande stämpelafgift för tidningar måtte fördubblas, för att med denna ökade tillgång sätta Kongl. Post-Verket i tillfälle att gifva de lidande posthemmanen rättvis ersättning; 5:o Densammes denna dag väckta motion om anskaffande af all afgift till Staten, vare sig såsom bevillning eller charta sigillata, för löner samt Konungens Nådiga Bref om afsked utur tjenst, utnämnande till adlig värdighet eller upptagande i Kongl. Ordnar, äfvensom för alla titlar; 4:o Densammes denna dag väckta motion, ang. skuldsedlars och andra penriingevärde egande handlingars beläggande med charta sigillata—afgift; 5:o Herr Hjärnes, Harald, denna dag väckta motion, ang. ändring af 40:e och 42 :a §§ i nu gällande förordning, ang. vilkoren för bränvins tillverkning. Lag-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts den 12 dennes på bordet lagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till en författning, ang. upphörande af bördsrätt i stad; 2:o Frih.
Den långa tid, jag redan tagit husets upmärksamhet i anspråk, tvingar mig att afbryta granskningen af föregide talares yttranden, utan beder jag nu att få uptaga till besvarande den frågan huruvida Sverige verkligen befinner sig i den lyckliga ställning, som man här så ofta i hänförande färger hör afmålas. lag vill i detta afseende upställa en liten kalkyl öfver jordbrukets för* måga, att med föda förse landets innebyggare. Det visar sig då, att vi exporterat spanmål och andra jordbruksalster till ett värde ' af 36 å 37 millioner. Men se vi på utgifterna, fiuna vi, att vi importerat för öfver 3,338,000 rdr mera, än vi exporterat. Besultatet, häraf är att inkomsterna understiga utgifterna. Vi måste också härvid ihågkomma, att vi årligen importera ett solvelsurrogat, nemi. sill, som bör-tilläggas utgifterna för jordens förmåga att föda Svenska folket. Då i andra länder födan mera består af fläsk och kött m. m., så har Svenska allmänheten icke råd att äta sådant, utan måste ersätta det med sill. Lägger jag värdet af importerad sill tillsammans med de föreg:de utgifterna, så komina dessa att belöpa sig till öfver 44 mill., hvilket resultat åtrninstore för mig är ovedersägligt. Jag har hedt andra visa, om dessa siffror liro oriktiga; men de hafva icke kunnat det. Dertill kommer att fordom begagnades talg till lyse, hvaremot nu en betydlig qvantitet olja imporH. VII. * 4 so Den 2 Juni e. tn. terås för detta ändamål, sorn tillförene ansågs böra utgå från ladugårdsprodukterna. Sådan är jordbrukets ställning. Taflan är nedslående, emedan Sveriges välstånd ytterst hvilar på dess jordbruk. Är nu detta icke blomstrande och förmår det ej alstra rikedom, så frågar jag, hvarifrån välstånd och rikedom skola komma? Ej äro de heller att vänta från jernproduktionen, ty exporten af jern har föga ökat sig. Eti statsekonom, som Hr Fåhraeus icke gillar, ehuru han säger sig icke läst den, men som åberopar en annan, skall jag be att få citera.