Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rättegängcn i anseende lill dem kan icke anscs flutad; den fortsältcs sä lill sägande under Justitiä - OmbudSmanS ögon; hivad som derwid kan inträffa som är lagstridigt eller sörsummcligt mäste han äga lika wäl rätt att beifra, som det är hanö pligt att gransta all annan laga ätgärd som inträffar och kan förtjena uppmärksamhet under hans Embetstid. Men om för andre förcgängnc och redan afstutade mäl wi skulle antaga att Justitiä - Ombudsman, nen ställe sträcka sin befattning utöfwcr närwarande Constitutions-gräns, till hirssten lid wi sedan behaga, falla wi först och främst i den olägenheten, akt det blir arbitrairt hwad tid wi sedan utsätta, att den skulle med samma stäk kunna gä Secler tillbaka som börjas med det närwarandc. Men om nu denna eller nägon annan tidepunct skulle aulagas, sä mäste wi ätminstone medge att Justitiä - Ombudsmannen mäste handla efter de Lagar som dä wörö gällande, och att till det högsta han skulle sträcka sin ätgärd till hwad Justitiä-Cantzlercn försummat anmärka. Men enligt den förklaring Förenings - och Säkerhels - Actcn gistvik 1772 ärs Reiz rings-Form, ägde Konungen att stipa Lag och rätt och stöta de öfrige Rikffwärdande ärenden, Den zo October. 4695 der som honom nrttistaft sgnes. Om nu Konungen befallt ett mäks afgörande och nedläggande, eller förbjudit eill RättegZnaen dcrwid stullc af Justitiä - Cantzlern bcifraS, hwilkcn st !l wäl derföre tillätas och pä hwad grund skall det wäl kuuna ske? För öfrigt gifwcs ket icke i all Lagfarenhet en vomkullstötclig princip, den alt ej rubba laga kraftwunne Domar.
Detta har också blifvit, efter en egen och serskildt plan, verkställdt, och Arbetet på eget Förlag genom Trycket lemnadt i Allmänhetens händer. af Barico-Fullmägtige. 23 händer. De åtföljande Tabellerne innehålla ettslags Sak-Register öfver Författningarne, sorn tvifvelsutan äfven bör kunna tjena till mycken ledning och hjelpreda i och för uppgörande af ett generelt Sammandrag efter titlar och i systematisk ordning, sådant Högloflige BancoUtskottet egenteligen i dess Protocolls-Utdrag omnämnt, Committéen för öfverseende och Redaction af Arbets-Ordningarne inom Bankens Departernenter, som utgöres af Ernbetsoch Tjenstemän, hvilka, med egna tjenstebefattningar träget sysselsatte, derjemte tidtals fått egna sig åt serskilda af Banco-Styreisen erhållna hörtroendes-Uppdrag, har ej, utan täta och stundom långvariga afbrott, kunnat befatta sig med ifrågavarande temmeligen vidlyftiga Arbete. Genom deruti från början deltagande Commissariers flyttning från ett till annat Departement har första sammansättningen af Committéen blifvit på flerehanda sätt förändrad, och så till sägande upplöst; och frågor, hvilka under liden blifvit väckta, om partiella förändringar, mer eller mindre syftande tili rubbning af de första grunder, hvarifrån Committéen skolat utgå, hafva i sin nion verkat tvekan och ovisshet, om hvad egenteligen kunde och borde göras för att ej alldeles förgäfves hafva uppoffrat tid och moda. Genom betnälde Committerades åtgärd och medverkan är emedlertid, utom en mängd ma teriaUer - 24 Berättelse terialier och förberedande uppställningar, corn. plett utarbetadt, och till efterlefnad tills vidare antaget: Arbets-Ordning för Bankens Casseurer, samt Instruction för Cassa-Commissarien.
hela bär stundom spår af brådska och omoToå blommor bar stjelken, men kantgenhet, och drottningen-författarinnan glömblommor blott mer som oftast Horatii uppmaning att » skynda långsamt ». Detta fel måste man så mycket på en af de toå. Ett orakelsoar oar således hemtadt — den saken var mer beklaga, som Oarmen Sylva har verklig poetisk begåfning, rik fantasi, godt öra för klar. Men var dt väl frågerskan nöjd med verstakten, både eld och behag i uttrycket. Hade hon icke varit drottning, hade hon nödsin lott? Fick hon nej, fick hon ja, det är frågan gats underkasta sig förläggarnes fordringar, kritikens skärpa oeh publikens nycker, skulle just, hon snart fått klart för sig, att hon saknar eller kanske hon aldrig hann svaret få, förren hon tvangs lägga blomman i skola, och att det är detta, som hindrar henne boken och gå från att blifva en stor skaldinna och anvisar henne plats bland de mindre barderna. och lemna sin fråga om smärta, om lust? Men drottning Elisabeths rätta storhet är nu att söka på ett annat fält och framträder i Hvad vet jag? Der ligger nu för min ädlare drag. syn På sin bröllopsdag sade den unge fursten ett märke blott mellan bokens blad. till Var hon, som det ditlagt, ung och glad, henne: » Du får ett ädelt kall att fylla; du får vara mild, der jag måste vara sträng; med hälften af ros och lilja i hyn? Eller var hon en qvinna, som lidit af du får trösta der jag sårar; och du kan fälla förböner för alla och en hvar. » Han visste svek under många år och nu krossadt fann med sig sjelf, att han var en äkta Hohenzollern, strängt rättvis och rättänkande, men saksitt stackars hjerta af trolös man, som längese ' n upphört med eder och nande den förmåga att göra sig afhållen, som är så vigtig för en regent. Denna brist gör, smek? att han ofta sårar sina mindre stränga undersåter just då han önskar handla för deras Hvad vet jag? Det var en roman, hvari bästa. Om konung Carol nu är en ganska jag prestkragen hittade, vissnad och blek.
Vtdr. d. 23 April i83j. 43 S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N:o 60, i anledning af vackt fråga 0111 förändring i föreskrifter, ne, lörande uppsiglen och controleu öfver vården af Götha Cina 1-Verk. S. D, Föredrogs å nyo Lagoch Oeconom eUt sköttens Utlåtande, N:o 56’, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 5/j, i anledning af väckta frågor, rörande Faltigförsörjnings-anstalterne: Ståndet beslöt, det skulle, såsom tillägg till och förklaring af Kongl, Kungörelsen den 5 Dec. r >788 stadgas: 1:0 att då fråga församlingar emellan uppslår, angående skyldigheten att underhålla de från den ena till den andra församlingen inflyttande personer, skall den fattige, ehvad han haft eget hemman eller icke, alltid anses tillhöra den församling, der han sist varit Mantalsoch Skallskrifven; 2:0 att den, sorn tilly ter hushåll från annan socken hos sig inflytta, utan att den församling, dit inflyttningen sker, å allmän sockenstämma dertill bifall le runa t, skall, derest han icke med församlingen kan i godo öfverenskomma oin de ökade bidrag, sorn i sådan händelse må till Fa.ltig-cassan erläggas, vara pligtig att ställa full säkerhet för den kostnad socknens Fattigförsörjnings-anslalt kan få vidkännas för dylika personers framtida underhåll; 3:o alt, då församling å allmän Sockenstämma vägrat sådane personer, öfver hvilkas inflyttning församlingen eger alt yttra sig, att till socknen inflytta, eller ock vid Mantalsskrifning Pastor och af församlingen dertill utsedde Fullmägtige protesterat emot sådane personers inflyttning, skola vederbörande vid Mantalsskrifning ställa sig lill efterrättelse församlingens å Sockenstämma fattade beslut, eiler genom Pastor och Fullmägtige anmälda protest. S. D.
Hvad de öfriga åter beträffar, så se vi dagligen och stundligen deras motstycken, både i godt och ondt. Att några af dem äro elaka, grofva och råa, samt så måste framställas, både hvad handlingssätt och språk beträffar, såsom en motsats till dem som af naturen och genom allvarlig religionsbildning äro goda och finkänsliga, högtänkta och storsinnade, det faller sig af sig sjelft, och klandras troligen icke af andra, än dem som i allmänhet bruka att «sila mygg och svälja kameler», och således icke af någon konstvän, och just här taga vi oss friheten göra en ursäkt för några af Olles uttryck, samt en annan dylik hos alla de sippa och pryda damer, som tro sig behöfva knipa på mun, fälla ned ögon, rodna och småskämmas vid allraförsta början af vår «torparhistoria», (i fall de NB. någonsin våga taga i boken med yttersta fingerspetsen), och skulle deras ömtåliga nerver af denna början alltför mycket angripas, så kunna de ju kasta bort vår bok och taga en annan af Sue, Balzac, Fredric Soulié etc. etc. eller några af våra vanliga noveller och «följetånger», der det fria, obundna lifvet i de större städernas mörkaste schakter är måladt con amore, och der lasten åtminstone får de vackra och behagliga masker som vi förneka den. De kunna ju taga dessa, för att något litet lugna sig efter läsning i tryck af en liten händelse, rätt ledsam det må Gud bäst veta, men som de ändå dagligen se motstycken till i sitt eget hus, om de hafva något, eller i grannens, om de blott hafva ögon och öron öppna. Slutligen vill man säga ett ord om sjelfva språket: Mången tror sig framställa bondfolket och allmogen, blott dermed att de efterapa deras bondspråk, olika i hvarje provins, och en alltid mer eller mindre rådbråkad svenska; men deruti ligger hvarken någon konst hos författaren eller något intresse för läsaren, ty ord äro dock aldrig annat är ord, och de olika idéerne utgöra väl egentligen skillnaden mellan dessa obildade och oss andra.
Berättelse. 49 af Indelte Arméen, som är bättre belåten att i sin hembygd förtära det underhåll, hvartill han,’ Under tjenstetiden, förvärfvat sig rättighet, än att skiljas från hustru och barn, för att på en aflägsen ort föra ett lefnadssätt, hvarvid han icke blifvit van, har likväl icke undgått att röna prof af Kongl. Majits omvårdnad och erhållit betydliga gratificationer, till förbättrande af sin belägenhet, utaf de medel, som af inkomsterna för de till Invalid-inrättningen anslagna indelningar varit lemnade till Kongl. Majits Nådiga disposition. Kongl. Majit har af enskilda medel till Directionen för Arméens Pensionscassa låtit årligen aflemna 5000 Riksdaler Råneo, att utdelas såsom pensioner eller gratificationer till enkor och barn efter Militaire Embets"- och Tjenstemän, Som Kongl. Majit funnit, hurusom, under fredstid, den värfvade Soldatens krafter, genom dess trägna tjenstgöring i Garnizonsorterne snarare försvagas, än den indelte Soldatens-, och han således blifver tidigare, än denne, oförmögen till vidare krigstjenst, samt äfven att, efter afskedstagande!, med arbete sig försörja, har Kongl, Majit förordnat, att Garniäonsmanskap af alla vapen få, efter 20 års tjenstetid, från 2o:de ålders året beräknad, åtnjuta underhåll åf Wadstena Krigsmanshus-cassä; äfvensom Kongl. Majit i Nåder stadgat, att gratialerne från berörde Gassa, som tillförene utbetalts bioit en gang om stret, nu böra utgifvas tvänne gånger årligen, till hälften hvardera gången, samt utan all förut bruklig innehållning för begrafningshjelp, hvil» Ri/tang tili Riks-St. Prot, tuta Sami. iSl3, h 5» Konungens Nåd. Berättelse. ken icke dess mindre skall, efter Gratialisteni död, till bestämdt belopp, utbetalas.
I Cap. §. 2. (3:dje punkten.) Hästar och körredskap, hvarmed olofligen infördt gods forslas, vare jemväl alltid förbrutne, då de tillhöra egaren till godset, och äfven då de tillhöra annan person, så framt lagligen styrkas kan, alt denne nattetid vid kust eller å Riks-gräns intagit eller intaga låtit varorna. af den 12 December 1835. Utskottens Förslag till ändringar och tillägg. I Cap. §. 2. (\?:dje punkten.) Hästar eller andre dragare och körredskap, hvarmed olofligen infördt gods forslas, vare jemväl alltid förbrutne, då de tillhöra egaren till godset, och äfven då de tillhöra annan person, så framt lagligen styrkas kan, att denne vid kust eller å Riks-gräns intagit eller inlaga låtit varorna. Be v.- Lag samt Allm. Be sv.- och Ekon,-Utskottensr Betänkande, N:o 11. 5 Den nu gällande Kongl. Förordningen, Utskottens Förslag till ändringar och tillägg, §. 5. §• 5. Beträdes embetseller tjensteBeträdes embetseller tjensteman eller beljent vid TullLotselman eller betjent vid l ullLoiseber Hall-Verket, eller Fabriks-omler Hall-Verket, eller Milit aire, sorni budsman eller Krono-betjent med ooch för Tullbevakning commende loflig införsel eller utförsel af varor, rad är j eller Fabriks-Ombudsman eller finnes han hafva sådan förbry — —■ ’— telse gynnat och befordrat; straffes med arbete å fästning i två till fem —■ —- år, miste dertill sin tjenst och vare —• —. ■— •—■ -—■ ovärdig att i allmän tjenst vidare —• — •— ■— nyttjas, så ock att laga del i val, som •—• —. —. — medborgerligt förtroende utmärka, eller att dervid sjelf komma under —- — —- omröstning.
BondeNio" N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o s Anmärkning, anledning dertill i fråga: l5:o om afkastning af lägenheten Humlegården — 5 — 6 26 16:o om utgifvandet af nya exercis-reglementet — 5 — 6 27 17:o oin Kapitenen Stjernsvärds underd. ansökan att få afgifva förklaring öfver R:ts Ständers Revisorers rörande militär - författnings - arbetet gjorda anmärkning — 5 — 6 27 18:o om rådgifvarens i kommandomål uraktlåtenhet att af> 10 Maj 7 Maj 10 Maj 7 Maj hjelpa den sedan 20 år rå- dande bristen på tillgång af tjenstgörings-regleiriente för arméen . — 5 — 6 28 19:o om Kapitenen Stjernsvärds underd. afskeds-ansökan . — 5 — 6 28 20:o om inställande af rnilitärförfattningssamlings-arhetet — 5 — 6 28 21:o om Lappmarks Ecklesiastikverks medel — 5 — 6 29 Anmärkning s-anledning, Stats-Utskottets till Konstitutionsutskottet, remitterad anmä- lan derom — 4 1 8 — 30 Dec. 28 Dec. 4 Jan. 30 Dec Annexoch Mensalsamt Stomhemman, om dels åborätt dertill och dels de förstnämndes bortstädjande — 8 — 46 — b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. 3 Mars 40 » optionsrätt för arrendator deraf eller hans enka eller barn vid nytt arrendes afslutande — 8 — 125 — a. 6 Aug. a. 6 Aug. b. 6 Ang. b. 3 Aug. Anslag, se Statsreglering.
På detta sätt skulle man ad libilum kunna ändra redan väckta och remitterade frågor, hvilket jag åter anser hvarken formeller förnuftsenligt. Att Const.Utsk. besvarar frågan, i händelse icke något blifver utaf det upprättade försöket lill förslag att ombilda nationalrepresentationen, det faller af sig sjelf, Friherrarne Tersmedens och Raabs samt alla andras böner förutan, som kunna vara angelägna om att få en comité'. För min del anser jag problematiskt, om en comittf skall kunna producera ett bättre arbete än R. St:s egel Const.Utsk.; men den saken hör nu icke bil, utan är alldeles på sidan om frågan rörtde påminnelserne. Ulsk. skulle högeligen fela, om det svarade på en sak, innan det sig visat, att deu händelse inträffat, som motionären förutsatt. Ilr Printzenskjöld, Carl: På de skäl Frih. Cederström anfört, tillstyrker jag afslag ä Frill. Tersmedens reservation, utbedjande mig att dertill ytterligare lägga ett annat, nemi. att vi böra ihågkomma, alt i detta Utsk. sitta män, som känna sina skyldigheter, och att det således är af vigt, vid ett tillfälle som detta, att förfara med den största försigtighet och grannlagenhet, så vida det ändamål, man med en slik påminnelse åsyftar, må kunna vinnas. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag kan ej rätt fatta den sats, som Frih. Cederström och Hr Printzenskjöld framställt; ty det förslag, som Frih. Tersmeden väckt, innefattar ju det, alt R. o.oAd. för sin del nu anser den tidepunkl vara inne, som ilr Akerman förutsatt skulle inträffa, nemi. att icke något förslag komme alt blifva hvilande. Det är cn påminnelse för Const.Utsk., att länka på deu möjligen glömda motionen och ingen ling annat. Jag tror verkligen, att det är så på tiden lidet, att man mäste vidtaga någon åtgärd i auledn. af den Akermanska motionen, enär vi ej hafva mer än 9 dagar qvar af riksdagen. Gr. Gyldenstolpe: Jag anser mig skyldig Frih.
Betinkandcn. 37 förliden Lidköpings Marknad Spannemål såldes dels för Contant dels pä Contracter till ett säkert belopp af omkring 8 å 9000 Tunnor, samt till ett ftiedefpris af 10 1\:clr. Banko för Rågen, 5 för Kornet ocb 5 R:dr. 16 sk. för Hafran efter Sädens godhet. Ds Provincer som försälja sig, synas dela ett lika missräknadt och felande förhållande nied dem som förbränna sig. För öfrigt tillkännagifva de senast inlupaa enskilda underrättelser åtminstone ännu icke någon ytterlig stegring i Spannemålspriser, torde hända deraf, att ryktet om ett förestående Bränvinsförbud börjar afsvalna. I Uddevalla, som till större delen förses af Elfsborgs och Skaraborgs Län, skall Rågen hafva fallit från 15 R:dr. 16 sk. till 11 R:dr. 16 sk. och i Kronobergs samt flere angränsande Län skall Råg nu kunna köpas för 8 R:dr. 16 sk. 1 Carlskrona Stad har Plågen hela året blifvit såld och säljes ännu för omkring 10 R:dr., Korn, utan någon särdeles efterfrågan eller afsättning, för 6 R:dr., Hafre till 5 och Potatoes till 1 \ R:dr., allt Eanko beräknadt; Och bar en värd Ledamot af det Vällofl. BorgareStåndet tydeligen framlagt de skadliga följder, som för Blekinge och Rikets Södra Provincer skulle uppkomma af husbehofsbränningens hastiga inställning. Då Friherre Fock anför såsom orsak till ett Bränvinsbränningsförbud de betydliga fastän partiella olyckor som träfFat de Nor - 33 Bmv, och Ekon. UtsJi. Bctankanäen. ra Frovincerna, synes det ha^va undfallit. Herr Fi i herrens uppmärksamhet, att dessa olyckor härleda sig ifrån omogen bergad Spannemål och frostskadade iordfruvt.er, samt att således Priserna skola uppjagas och tillgangarne till deras bestridande försvåras, i saijma mån, som ofvannämde producter icke få användas till Bränvinsbränning, det enda hvartill de med fördel kunna begagnas.
En qvart derefter var det förspändt, och herrarne tillsammans i en släda svängde vägen framåt till L–y. ”Nå,” började brukspatronen, sedan man makat sig i behörig ordning, ”du skref ryttmästare i dagboken; ursäkta en gammal vän, hur har det gått till?” ”Helt enkelt. Du påminner dig att min onkel öfversten skaffade mig en kornets-beställning vid s–ska drogonerna. Sedan jag var anställd, blef det min egen sak att, genom ett alltid noggrannt uppförande, vinna mina förmäns välvilja. Vid alla möten var jag idel uppmärksamhet mot de gamla krigsbussarne; om dagen allas charge d’affair, och om aftnarne spelade jag med dem. Mot allas fruar och döttrar visade jag mig artig på baler och danser. Sålunda blef jag allmänt omtyckt, samt efter några år, genom goda rekommendationer, utnämnd till löjtnant. Mitt gamla lif fortsattes oafbrutet, och då, för två år sedan, en ryttmästare vid regementet var gammal nog för att taga afsked, och såsom militär säker att rida förbi några dussin skrifkarlar till postkontoret i X. Y. Z., der en extra ordinarie åtagit sig att mot halfva sportlerna sköta göromålen, blef saken genom min onkels bekantskaper uppgjord. Min företrädare, trött af ridten, och med utsigt på en lugn ålderdom, längtade lika ifrigt att stiga ur sadeln, som jag att fastare qvarhålla mig deri. Ackordsumman anskaffades genom lån ur en viss kassa, och på sådant sätt är jag nu, med din tillåtelse, ryttmästare.” ”Godt, gläder mig af hjertat; men huru står det till med liqviden till den nämnda kassan?” ”Halfva summan är redan betald; för den andra hälften, som ej ännu på ett år är förfallen, spekulerar jag på något fördelaktigt giftermål. Men nu torde du ock tillåta mig att fråga, af hvad orsak jag, i stället att finna dig som en välbeställd domare skipa lag och rätt från den väldiga tingssalen, hör dig kallas brukspatron?” ”Det har skett i följd af den erkändt goda grundsatsen: skomakare, blif vid din läst! Jag tänkte så här:
StatsUtskottels Memorial, med anmälan, att detta ärende ej tillhör dess befattning, IV 1. s 87, 88. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 4o 1—’4°8, bif. af PresteStåndet, IX s 111 243, återremitt. af BorgareStåndet, IX s 247. Ytterligare Utlåtande, VIII s i44°> bif. af Adeln, IX s 1217, af PresteStåndet, IX s 1219, af BorgareStåndet IX s 1222, af BondeStåndet, IX s 1228. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44- Granskning, om fulländad, af StatsRådets Protocoll; Conslit. Utskottets Betänkande, III s i5a — 173, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX. s 4^3, i anledning deraf PresteStåndets beslut, IX s 471 — 473, lagdt till Handlingarne af BondeSlåndet, IX s 479» af BorgareStåndet, IX s 5o5 — 5i3. Grufvehjelpen, om extra, i stora Kopparbergslän. Konungens nådiga Proposition, I 1. s 319,320, remitt. till StatsUtskottet, II s 1173, till Statsoch Bevill. Utskotten, II s 1176, J179. Utskottens Betänkande, IV 4- s 69—■ 77, bif. af PresteStåndet, IX s 741, återremitt. af BorgareStåndet, IX s 810, af Adeln, IX s 843. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 347 — 35a, bif. af Adeln, IX s 1179, af PresteStåndet, IX s 1181, af BorgareStåndet, IX s 1186, af BondeStåndet, IX s 1188. Underd.
Äfven här möta vi Voltaire – i stället för Rousseau, som vi väntade skulle vara för Genève hvad Voltaire var för Fernex och m:me de Staël för Coppet. Teaterns inträde i Genève är ett allt för vigtigt moment i stadens historia för att kunna förbigås alldeles. Redan i Lausanne, på hvars område sceniska föreställningar icke voro förbjudna, hade Voltaire inrättat en teater, som lockade många genevesare, ja, till och med prester till besök. Snart rigtade han dock sitt anfall mot sjelfva Genève. Som en eröfrare uppkastar förskansningar, bygde han teatrar tätt utanför stadens tullar vid Carouge, Châtelaine och Tornay. Det var nu som Lekain åtföljd af artister från Théâtre français uppträdde i hans tragedier, medan han sjelf satt med sin stora lockperuk och sitt spanska rör vid främsta kulissen, synlig från salongen och gråtande eller applåderande. Det var under en af dessa oftast ganska bullersamma föreställningar som han plötsligt steg fram med lyftad käpp och ropade till åskådarna: – Mina herrar här är jag hemma, hos mig. Hålla ni er inte tysta, skall jag utdela det värsta kok stryk som er republik någonsin varit vittne till! Det var också vid denna tid, som han berättade i ett bref, att han fått låna en tron, som tillhört Calvin, och att han tänkte spela den teaterhatande reformatorns barn det sprattet att låta de uppträdande använda denna tron i en af hans pjeser. Var möjligen denna tron den vackert snidade stol, som än i dag visas i Genève och kring hvars karm den onaturlige glädjehataren knutit sin magra hand, medan han dikterade sina blodsdommar? Calvins stol på teaterns tiljor! Och detta till på köpet i Genève! I sanning, styres icke ödet af vishet och godhet, nog är det sant, att det oftast tyckes ledas af en viss spirituell ironi. Då Voltaire slutligen efter otroliga ansträngningar, oaktadt presterskapets varningar, fick tillåtelse att uppföra sin teater på Place Neuve, var det dock endast för att i sjelfva segerns stund förlora slaget. En natt väcktes genevesarna af brandsignaler.
Det antal 33emäringö* fpiDige, font enligt mönfterrullan (fall i flaDett ellet fögDetiet uttagaö, utfet Ijmiifa forn böta tillDelaé 2lrti!lcriet, JCaralieriet ellet SDepöterna, hvartill Docf i förjla rummet uttagaö fåDaite ^emäringöjfpiDige, forn fjelfme önjfa tjena votD Dejja mapen, få wiDa De t öfrigt äro Dertill Duglige; famt 4:o 3ltt Den på (^ottlanD antagna 01$ upprättaDe allmänna 33ewäring femmer att i Dejj numaranöe fficf fortfara. Del) f)afroe 3Bi, meD anmälan om De bejlut, <381 i berörDa l)änfeenDen fattat, uti unDerDånig ffrtfmelfe Den 8 ftflliDne 3uli, f)oö J^ongl. ?)}aj:t Delö i unDerDånigljet änljålltt, att i freDötiD till mapenöfning måtte uppbåDaö enDafl De af 23emäringémanjfapet, font ^öra till görfta flaken, Delö unDerDåntgjl an* ntält mårt meDgifroanDe, att, när Dlifeté fötfmar fåDant påfallar, ^ongl. S9laj:t må ega uppbåDa till od) meD alla föemätingöflajjerna inom De lanDöorter, Det Jfongl. $ftaj:t i nåDet pröfmar fåDant nöDigt, utan affeenDe på bururoiDa ellet till f)uru flor Del föettpäringen inom öfriga områDen fallaö till mapen; äfmenfom 3Bi i få måtto bifallit ^ongl. 9ttaj:tö till