Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom dess aro omkostnaderne vid ett Årgfartygs underhåll, oberäknad! sjelfva första inköpet, sem altid är vida dyrare än förandra Fartyg, sj an~ senliga och förbundne med si mfing* högst noggranna iagtaganden, att dessa omständigheter sammanlagde fordra en särdeles uppmuntran och öm behandling å Statens sid* om privata personer skola förmås att vidare ingå i dylika företag. Det är obetydligt att Ångfartyg så väl i economiskt som militaiskt hänseende äro af största värde, och om i en framtid, i farans stund, Staten kunde sätta en 3o å bjo stycken dylika fartyg i requiaition, så torde följderne blifva vigtföare än vi nu förmods. Jag vågar således °tillw styrka, stt Ekonomi-Utskottets första betan* Kidd. o, Ad. Fröt. jo $, $ Af$. t# Den 17 November e. ra . tande hvaruti är föreslagit Tio års frihet f rån erläggande af Lotso c h B å k - afgifter, mätte af Ridderskapet och Adeln blifva bifallit, hälst detsamma af 2 Stånd redan är vordet godkändl. Frih e'r re C e de r s t r öm, Ja c o b: Orsaken hvarföre Utskotten gått ifrån första Betänkandet, och, i stallet för jo års frihet från Lotsoch Båk-afgifters erläggande för Ångfartyg, tillstyrkt nedsättning 1 desse afgifter till hälften , dock utan bestämd tid, härrör deraf, atti förra fallet premier för de närvarande Ångfartygen skulle meddelas, och i det sednare äfvenväl förbyggande af nya; och som Utskotten ansågo det sistnämnde för ett lämpligare och rättare sätt att befordra byggande af Ångfartyg, trodde Ut_ skotten, det de sålunda borde förändra för^ sta Betänkandet. Herr von Hohenhausen, Michael: Jag instämmer uti det, som af Friherre Cederström blifvit yttradt, emedan jag tror, att det är både nyttigt och nödvändigtatt stadga något för framtiden, hvarigenom personer uppmuntras att förfärdiga Ångfartyg.
I host oppnas i lzufvudstaden en Izusmodersskola, hvars uppgift iir att At unga kvinnor ur de bildade klasserna lemns teoretisk ooh praktisk undesvisniag i matlngning och ofriga detaljer \ ?id he~nmets skotsel och i sanband dermed klargor ?.den hasmoderliga verksarnhetens olika rilrtningsr. : Lliroii~nnon nro: Helsoliira, hygien, fodoiimnesl %ra, praktisk katlagning, rengoring, hmsl~ %llets ekonorni. Knrsen utgijres a€ tv8 terrniner samt b6rjar den 15 ~ e ~ t e m b e r. Lokal: Drottninggatan 62, 1 tr. Fru Carlina Lillj ekvis t, Fiirostii~~dnrinm. Prospekt tillhandahilles genom FredrikaBremer-forbundet, Stockholm. STOCKHOLM. Storsta lager i Norden a f 1hlBrta octh S varta Kliidniugstyger i Siden och Ylle, Bomullsvaror, Kapptyger och Schalar. A f deZmia.lyelz for ii egen fabrik eonfeetionerade artiklar, inrattad efter utlandskt monster, erbjuder ett storartadt uryal af fardiggjorda Promenadoch Siillskc~psklii~I~2i32q~c~ Bluslif och Kjolm; R e g -, Rid-, Velocipedo. G-ym~anstikd~ * uktei; Illorgonrockn~ * och U~tde~ * Tcjolm * m. m. All * e f * e senaete ~ modeiler. Dagboksanteckningar f r h en resa i Norra Afrika. Hvilken ljuflig vBrluft, hvillren glad sommnrhiinmel ofver grona kullar, tiickta af otnliga doftande slnB vlrblominor!
Förslag till Aflönings-Stat för Kongl. Majlis C a n z l i. J ustitieHevi stonsE x p edit ion en 6 Revisions-Secreterare a 1,600: — 4 Protocolls-Secreterare a 1,000: — 2 Regi strå torer ä 1,000: — 6 Canzlister ä 65o: — 6 Copister k 4oo: — 3 Vaktmästare ä 200: — J us tit i e-C a lizi er sExpedit ionc n. i Secreterare 1 Canzlist 1 Copist Vaktmastare a 1,000: å 65o: ä 4°°: ä 200: Kr igs-E xp editionen. 3 Expeditions-Secreterare ä 1,600: - Serskildt arfvode för föredragning . 3 Protocolls-Secreterare a 1,000: — a 1,000: — å 65o: — ä 4°°: — å 200: — . 1 Registrator 3 Canzlister 4 Copister 2 Vaktmästare K ammar-Expedit io nen. 1,200 200 3,200 600 3,000 1,000 1,950 1,200 200 — I 22,500 2,2501- 13,350 11,150 11,150 24,750 Transport | 35,6501—| — 1124,750J - E c cl e sias t i Jc -Expedit i o ne n. 2 Expeditions-Secreterare å 1,600: — Serskildt arfvode för föredragning . 2 Protocolls-Secreterare ä 1,000: — 1 Registrator a 1,000: — . - 2 Canzlister ä 65o: — 3 Copister å 4oo: — i Vaktmästare ä 200: — kabinett et.
S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades nedannämnde den 4 och 7 dennes på bordet lagda motioner, nemligen; l:o Herr von Rosens j Georg, rörande bräll vinspannors försegling; 2:o Herr Mölle rhj ehns, Axel, om rättighet för Stockholms stads invånare att åtaga sig högre Curhus-afgift än 5 sk. på person, tillika med de denna dag i ämnet afgifne yttranden; 3:o Herr Cedersschölds, Per Gustaf , om afskaffande af all tull; 4:o Friherre T olls , Gustaf Filip, om ersättning åt Höganäs stenkolsverk, i händelse tullen å inkommande stenkol skulle nedsättas; 5:) Herr von Wernstedts, Johan Otto, om föreskrifter till förekommande af underslef emot Chartse-Sigillatae-författningen; 6:0 Herr Dalmans, Wilhelm Fredrik, angående upphäfvande af de Kongl. Personernas rätt till tullfrihet vid införsel af utländska varor, samt inskränkning af utländska Sändebuds reclamations-rätt, tillika med de denna dag i ämnet afgifne yttranden; 7:o Herr von Hejnes, Georg, om förändring i Bevillnings-Förordniugen, med afseende å taxering af fastighet; 8:0 Herr Hjertås, Lars, om åtskilliga bestämmelser i Tull-taxan, tillika med ett i ämnet denne dag afgifvet yttrande; 9:o Herr Stuarts, Fredrik, angående undersökning och controller å fribrefs-i ältighelens utöfvande; l():o Densammes, om upphörande af centonal å löner; ll:o Grefve Gjldenstolpes, Anton Gabriel, om minskning i Bevillnin* gen för löner; 12:o Densammes, om frihet för alla slags Chartor å Fullmagter, Constitutorial, Transportoch Bytes-resolutioner, Afsked, m. m., tillika med ett denne dag i ämnet afgifvet yttrande; 13:o
Utom det att en sådan föreskrift onekligen måste, då den omfattar sjelfva räkeriskapsmethoden i sina detailer, betraktas såsom en af de mest reglementariska, hvilka likväl Utskottet i sina motiv förklarat sig vilja undvika att vidröra, anser jag den i tillämpningen nära omöjlig och i allt fall bestämdt ändamålslös, enär efterlefnaden skulle förutsätta en speciel redogörelse, som, om ock i början i någon nion verkställbar, under tidens lopp icke kunde uppfyllas. J min reservation vid motiven till detta Betänkande har jag redan uttalat en mening, som förkastar tredje perioden i denna punkt, om upplåning med capita 1-rabatt. i5:de punkten vore visserligen önskelig att bibehålla, men kan i min tanka ej vinna tillämpning i de fall en delegares fastighet execulivt säljes, enär den nye egaren måste genom betalning af fulla köpeskillingen vara skiljd från all vidare gravation och således ej kan tillförbindas vidare realansvarighet. Uti denna reservation har Herr Ekerman instämt, äfvensom Herr Werrn j likväl endast i afseende på minimi-beloppet för sådane Hypotheksföreningar, som få åtnjuta Riksgälds-Contorets garantie; af Prosten Stenhammar'. ”Jag instämmer i Herr Haltings reservation, så vidt den rörer rättighet för Hypotheks-föreningar att upptaga lån med capital-afdrag, och 8:de punkten af hufvudgrunderna, som angår minimisumman; hvarjemte jag anser, att minimi-beloppet å hemmansvärdet, förrätt att blifva delegare i Hypotheks-förening, torde i 3:dje punkten vara för lågt bestämdt, och principenligt böra höjas till åtminstone 6000 R:dr, eller' helst 10,000 R:dr courant, oaktadt jag medgifver den oangenäma1 följden derigenom uppstå, alt mindre hemmansegare utestängas från direct delaktighet i de af Hypotheks-föreningarne förmodade fördelar — ett missförhållande, som likväl ej lärer kunna undvikas, om dessa Föreningars bestånd' skall försäkras.” Häruti har Friherre Tersmeden instämt; *4 Stats-Vt slottets Memorial JY:o 424- af Riksdagsfullmägtigen Eric Nilsson: ”Emot de af Högloft.
Sökes hvilostånd för sådan grufva, hvarifrån annan i arbete varande grufva kan under hviiostånds-tiden blifva af ökadt vattentillopp besvärad, må hviloståndet af Bergmästaren icke beviljas förr, än antingen egaren till den angränsande grufvan sådant medgifvit eller visas kan, att öfverenskommelse med honom om vattnets undanhållande under hvilostånds-tiden träffats eller ock sökanden ställt till vederhäftigheten styrkt borgen för all den skada, som under samma tid, genom ökadt vattentillopp, egaren till angränsande grufva tillskyndas. Visar det sig, sedan hvilostånd redan heviljadt är, att angränsande grufvor, på sätt förut nämndt är, förnärmas, pröfve då Bergmästaren, efter vederbörandes hörande och, om så erfordras, på stället hållen besigtning, saken noga och bestämme genom utslag, derest vänlig förening ej träffas kan, de vilkor, hvarunder det gifna hviloståndet får tillgodonjutas. §. 58. Önskar gruf-egare längre tids hvilostånd, än Bergmästaren enligt 56 §. kan medgifva, söke då förlängning derå, med fullständig uppgift om orsakerna dertill, hos Bergs-öfverstyrelsen, som, när skäl till beviljande förekomma, må ega att ytterligare förlänga hvilostånds-tiden, dock icke utöfver 10 sammanräknade år ifrån den tid hviloståndet första gången medgafs, derest särskilda omständigheter dertill icke föranleda. §. 59. Sedan hvilostånd af gruf-egaren sökt är, kan rättigheten till grufvan icke förloras derför, att med resolutionens utfärdande någon tid fördröjes; dock skall förlängning af heviljadt hvilostånd, för att kunna bifallas, vara hos vederbörande myndighet skriftligen sökt innan det förra hviloståndet tilländagått. Meddelas åter uppå sökt hvilostånd eller begärd förlängning af hvilostånds-tiden afslag, skall det åligga vederbörande gruf-egare att, inom åtta månader från resolutionens datum, gruf-arbetet återtaga och i föreskrifven ordning fullfölja, så vida hans framtida rätt till grufvan eller fyndigheten förvaras vill. 8 Kap. Särskilda siadganden. §. 60.
Sedan oftaberörde redovisning, vid ytterligare verkställd undersökning af de handlingar, en numera afliden tjensteman i Kongl. Stats-kontoret omhänderhaft, tillrättakommit och blifvit till nu församlade Revisorer öfverlemnad, hafva Revisorerne, på grund af hvad sålunda förekommit, ansett sig oförhindrade att granskningen af berörde räkenskap nu omsider företaga. Dervid har hvarken i afseende å användandet af berörde medel eller vid ziffergranskningen något egentligt anmärkningsvärdt förekommit, men sjelfva dispositionsåtgärden har icke kunnat undgå att ådraga sig Revisorernes uppmärksamhet. Det synes nemligen Revisorerne, som borde allmänna medel blott undantagsvis och så att säga i yttersta nödfall disponeras å vederbörande Departements-chef till redovisning, och Revisorerne hafva i förevarande fall icke funnit några sådana omständigheter vara för handen, att detta ovanliga och med vårt statsskick föga förenliga redovisningssätt behöft anlitas. Redan af den omständliga redogörelse för frågans föregående behandling, som Revisorerne trott sig böra här meddela, torde tydligt framgå, att detta redovisningssätt lätteligen kan medföra meningsstridigheter och måhända förvecklingar emellan statsmakterne, och endast denna omständighet innefattar, enligt Revisorernes tanke, en giltig anledning för inskränkande af berörde redovisningssätt till de få fall, då det icke kan undvaras, såsom när medel anvisas »till ett af Kongl. Maj:t kändt behof«.
Hvad? Är det henne du har i kikarn? RISTO. Leena-Kajsa? Är du galen? TOPPO. Nå, jag tänkte väl också. Det syns ingen alls på hela gatan. RISTO. Bra. Godt tecken. TOPPO. Hvad är det du bråkar och putsar dig så fasligt för? Skall du gå nånstans? RISTO. Jag tänkte gå på "visit" till Vappu. TOPPO hvisslar. Hö hö hö hö hör bara. Så-å, till Vappu. Inte mindre än så. "Fint skall det vara", sa' käringen. Men "den, som gapar efter mycket, mister ofta hela stycket." Kom ihåg det. RISTO. Lugna dig, du. Lyckan står den djerfve bi. Ingen vet hur det kan gå. Ska vi byta rockar? Din ser i alla fall snyggare ut. TOPPO. Tag den. De byta. Men jag vill vara skapt som en nors, om Vappu bryr sig om dig. Det tror jag aldrig i evighet. RISTO. Låt bli att tro. Det är ingen som tvingar dig. Så, för hin. Här fins inte en vattendroppe, och jag borde ha tvättat mig i syna. TOPPO. Jag skall hemta åt dig från brunnen. Har du någon bytta? RISTO. Det tycks inte heller finnas. Se efter där ute på gården eller i lidret, bara du kan få fatt i ett kärl. Toppo går. Risto står med ryggen till dörren och speglar sig. Leena-Kajsa hörs inte af. Således behåller Vappu barnet. Nå, det vore väl underligt, om hon inte då skulle samtycka att ta fadern också. Dörren öppnas. Risto spritter till och vänder sig om. Hvad, kommer hon nu? Nej Hopptossan Fan anamma. Kerttu står orörlig. Hvad gör du här? Kerttu tiger och pressar en revolver i sin hand. Hvad gör du här, frågade jag. KERTTU. Jag kommer för att ta farväl af dig, Risto. RISTO. Farväl? Jaså. Nå, får gå, då du inte vill något annat. Du har bara kommit litet olägligt. KERTTU. Hur så? RISTO. Jag ämnade just gå ut. KERTTU.
I afseende på folkskolans inflytande på folkbildningen i allmänhet och de nyssnämnda tillämpningsskolornas verksamhet, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande åberopa hvad härom förut i denna berättelse är vordet omförmäldt. Arbetsoch Förbättringsanstalten för barn har äfven under ifrågavarande femårsperiod utöfvat sin verksamhet medelst utdelande af uppfostringshjelp åt fattiga barn, men i anledning af väckt fråga om fondens användande till inrättande af ett arbetshus för länet, hafva länets innevånare vid sammanträde i Malmköping den 23 Augusti 1858 beslutit, att inga ytterligare uppfostringsbidrag utöfver de då redan beviljade skulle utbetalas, utan inrättningens inkomster tills vidare kapitaliseras och vidare beslut om deras användande framdeles fattas. Tab. Litt. A. Influtne Statsoch Riksgäldsmedel. Statsmedel. Bränvinstillverkningsafgifter. Riksgäldsmedel. Välgörenhets-, sjukvårdsoch försäkringsanstalter m. m. 13 Fonden för nödlidande higsrnansenkor, bildad hufvudsakligen genom frivilliga bidrag från socknarne åren 1807 —17, samt till någon del äfven genom enskild gåfva af då varande Kronprinsen Carl Johan, användes ursprungligen till understöd åt fattiga krigsrnansenkor, men efter förslag af Direktionen beslöto länets innevånare vid sammanträde den 23 September 1859, att fonden derefter skulle, under benämning: "Krigsmanskassan för Södermanlands län", användas till pensionering af afskedade, förtjente krigsmän inom länet, med rättighet för Direktionen att, vid särdeles ömmande omständigheter, efter särdeles utmärkte krigsmän tilldela äfven krigsmansenka pension. Pensionernas antal bestämdes tills vidare till 25 stycken att utgå med 12 R:dr Runt hvardera; dock borde understöd fortfarande utgå till de enkor, hvilka dermed förut blifvit ihågkomne. De offentliga sjukvårdsanstalterna för länet äro oförändrade desamma, som i senast afgifna femårsberättelse upptagits, nemligen: 1. Lasarett och kurhus i Nyköping; 2. Lasarett och kurhus i Eskilstuna för denna stad samt österoch Vester-Rekarne härader och 3. Nyköpings hospital.
St:r vid olika tillfällen fattat, och derigenom att frågan blifvit upskjuten under det olyckliga svaghetstillstånd i Sverige, som vi kalla frihetstiden, så hafva dessa förmåner icke varit obetydliga. Vi veta att ursprungligen voro dessa hemman underkastade ordinarie utskrifningsskyldighet, lika med öfriga Svenska hemman, och att denna ntskrifningsskyldighet utgick i Halland, så väl som i det öfriga landet, ömsom i manskap, ömsom i penningar eller varor. Vi Den 23 Mars e. m. 443 finna att under olika tider i Halland manskap blifvit utskrifvit in natura, och att under andra tider hemman der, likasom i det öfriga Sverige, betalt inskrifningspenningar; men det var efter Konung Carl XII:s tid, som den förevar:de frågan kom å hane genom den Halländska Adelns påstående. Detta gjordes först 1721 och har sedermera fortgått med skiftande lycka ömsom för pretendenterne och ömsom för Statsmagterna under mera än 120 år, intill dess under 1847 och 1848 års Riksdag, frågan afgjordes sålunda, att dessa hemman af R. St:r och af K. M. förklarades böra vara underkastade ordinarie rotering, hvarefter de äfven undergått en sådan rotering. Sedermera hafva de betalt en viss vakans-afgift, som i medeltal upgått lill något mer än 11,000 R:dr b:ko om året. De ifrågavande hemmanens antal är 1105, bråket uteslutet. Om vi nu kasta en blick på dessa utsockne frälsehemman, så finna vi att i allmänhet i Halland likasom i öfriga delar af Sverige, dessa utsockne frälsehemman Aro åf samma art som det allmänna frälset, så att de vid utskrifningar betungades till hälften mindre än kronooch skattehemmanen. När således utskrifning gick på hvar tionde person, så sattes 20 utsockne frälsehemman emot 10 kronoskatte-liemman och när i st. f. utskrifning in natura penningar betaltes, så utgick af dessa hemman hälften mindre än af kronooch kronoskatte.
Detta fordras dessutom af en annan omständighet, som icke utgör ett behof för någon särskild del, utan som tvertom är det helas och allas gemensamma och första fordran, nemi. allmän rättvisa. Den som trodde sig befrämja fäderneslandets gemensamma nytta med åsidosättande af rättvisans fordringar, begick ett af de gräfsta misstag; sålunda tror jag ej, alt de allmänna valen medföra några synnerliga vådor, och kan icke heller neka, att de medföra den fördelen, att ingen uteslutes ifian allt deltagande i nationalrepresentationen; ty äfven den ringares löst får gälla för hvad den kan, äfvensom att repre - iSS Den s4 October e. m. sentanten, genom sjelfva det sätt, hvarpå lian utses, uppmanas att i främsta rummet betänka det helas, det allmännas bästa, innan han tänker på de enskildta intressena. Jag vill icke påstå, att ju ej en temmeligen god representation kan erhållas genom val på andra sätt utförda; men hvad jag gjort mig till hufvudregel vid den öfverläggning, som nu är för handen, det är att söka tillvägabringa, att en representationsreform måtte komma till stånd, emedan jag ej anser med fäderneslandets väl förenligt att längre uppskjuta densamma. För att uppnå detta mål, fordras att de särskilda åsigterna skola förlikas. De särskildta ståndsintressena och de orepresenterades anspråk böra härvid ej ensamt ifrågakomma; man mäste äfven bemärka, alt det finnes en betydlig afdelning af Svenska folket, så inom som utom representationen, som anser de allmänna valen sorn de enda lätta. Här har man visserligen mångfalldiga gånger yttrat, att ståodsfördelningen är djupt rotad i Svenskarnes sinnen: delta må hafva ägt sin riktighet, och jag tror, att för 20 år tillbaka funnos få, som tänkte på något annat än Stånd i afseende på vår representation: men under det sednare tiotalet af år hafva sakerna sig betydligen förändrat, och åsigterna 0111 de fria valen hafva under dessa år vunnit ökad styrka. De som tillhöra denna opinion, anse ståndsvalen sorn en gubbe, som går ur tiden, och sig, som ungdomen, hvilken har framtiden för sig.
December kunnat förskaffa sig del af Kongl. KammarCollegii ProvinceContoirs tillstyrkande om LandsContoirens samt Kro« nofogdarnes och Häradsskrifvarnes hörande, innan någon granskning af ämnet härstädes företoges,' har Stats-Contoiret samma dag till Kammar-Collegium förklarat, att Stats-Contoiret för sin del ansåg ett sådant hörande icke blifva nödigt, utan att Province-Contoiren borde sig i liufvudsaken utan vidare tidsutdrägt, utlåta: samt sluteligen, att Stats Contoiret uti Circulair-bref af den 15 nästa ayjo Stats-Utsioitéts Peianh anden. Jedne Januari! 'ytterligare anmodat Kongl. MajitS Befallningshafvande i Hallands, Skaraborgs och. Kopparbergs Län, alt skyndesammeligen in* leomina nied de felande Omsluren för 1810 till och med 1814, men i synnerhet det för 1810, pS det något vidare hinder och uppehåll för Riks-Hufvudbokens författande icke må mota. Utom hvad Herrar Revisorer hos RfksenS Höglofh Ständer salunda nrfmäit, hafva jemväi under innevarande Riksdag rnotioner i detta ämne inom VälloB. Borgare-Ståndet blifvit väckte; och, sedan Stats-Utskottet deröfver utlåtande afgifvit samt Riksens Höglofh Ständer i anled* ning deraf uti underdånig skrifvelse af den j 3 sistledne Februarii hos Kongl. Maj:t anhållit* om så kraftiga åtgärders vidtagande att det an* gelagna och magt påliggande RiksHufvudboksluts-arbetet icke vidare må uppehållas, har Kong1.
Tid svar härå ankom Herr General-Majorens och Landshöfdingen m, m. Grefve von Bose s Embets-Memorial af den 21 November, deruti Herr Grefven, General-Majoren och Landshöfdingen, under erkännande, att de ännu till efterrättelse gällande l/ppbörds - Författningar icke blifvit till alla delar behörigen verkställde 1 Götheborgs och Bohus Län, uppgifver såsom t i 11 f a 11 i ge orsaker, hvilka härtill föranledt, alt så väl Krono Fogdame, som Lands-Kammereraren under Kriget skola varit så sysselsatte med andra Förrättningar, att dem betagits tillfälle, att med vederbörlig noggranhet sköta deras vanliga göromål; Och att Herr Grefven, GeneralMajuren och Landshöfdingen sjelf varit hindrad af flere serskildte af Kongl, Majit Herr Grefven, General - Majoren och Landshöfdingen Nådigst lemnade uppdrag; äfvensom Herr Grefven, General - Majoren och Landshöfdingen un* der fern och en half månads tid varit frånvarande ä Norrige, samt sedermera 3:ne månader 52 6 o' Stats-TJtskottets Betänkandeitl "vid Riksdagen i Stockholm, hvilket allt skall ■vallat, att de af Coinmissarierne fordrade åtgärder vid Uppbördens bedrifvande kommit att saknas; Tilläggandes Herr Grefven, General - Majoren och Landshöfdingen, det Herr Grefven, General - Majoren och landshöfdingen nu mera icke ska'l kuhna förskaffa någre vidare uppgifter på det belopp af Riksgälds-Contoirets medel, som vid hvarje Uppbörds-Stämma influtit, emedan, vid anställd undersökning, sådana Extract de s icke äro fullständigt inkomne, dels aro förlagde bland andre Handlingar.
Ständer jag vördsamt hemställa, att, med ändring af hvad lagen innehåller, att stöld första och andra gången kan försonas med böter, det allmänna stadgande måtte beslutas, att stöld alltid skall med kroppsplikt straffas. För den händelse, alt denna hemställan bifalles, bör jag tillika uppgifva förslag lill förändrad' lydelse af Missgerningsbalken i följande delar: 40 Kap. 1 §. Hvar som första gången stjäl gods eller penningar, öfver tio daler; ”vare, efter stöldens värde, förfallen till kroppsplikt enligt de i 5 Kap. 4 § Slraffbalken stadgade grunder”. 3 §. Yarder tjuf för stöld andra gången lagförd, ”straffes, som i 1 § sagdt är, efter det stulnas värde, ökadt med en tredjedel deraf”. Kommer han tredje gången åter å kronans fästning. /? St. Just. Ombudsm. Stjäl, snattar eller uppsåtliga förfar eller undandöljer tjenstehjon, eller annan betjent, något af dess husbondes egendom; ”vare straffet derför dubbelt” mot annat snatteri och tjufnad. 3 §. Stjäl skeppare, forman eller deras folk, hvad dem gifvet är att föra eller förvara, ”ehvad det är litet eller mycket”*); gälde det åter, och ”straffas, som i 40 Kap. 1 §. sagdt är, med kroppsplikt efter stöldens värde, ökadt med en tredjedel deraf’’. I tby fall vare samma lag, der gästgifvare eller krögare från gästen sljäl. 43 Kap. 1 §. Sljäl man å åker, eller äng, säd skuren eller oskuren, hö eller halm, stackad eller ostackad; "slånde dubbel tjufsrätt. Om stöld af annan mans häst, boskap eller annat kreatur, som går i bete ute å marken, inom eller utom hägnad, vare lag, som särskildt stadgadt är”**). 46 Kap. 2 §. Nu stjäl någon mindre än hundrade dalers värde; ”stånde dubbel tjufsrätt”, arbete ock dertill, vid Konungens slott eller fästning ett eller flera år, efter som brottet är till. 3 §.