Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tore kände det lika väl som jag, och han hindrades från att uttala det, endast därigenom att denna tanke för honom säkerligen var så ny, att han ännu ej ville erkänna dess sanning ens för sig själf. Vi sågo hvarandra rätt in i ögonen, och jag minns, att det förvånade mig, att hans upphetsning, som jag förstod, icke tog ett våldsamt uttryck. Utan vidare lofvade han att respektera min önskan, och jag kände en tillfredsställelse, som om jag häfdat min egen persons dyrbaraste rättigheter. Har man kommit in i en sådan tankegång mot en person som den jag börjat fullfölja gent emot Tore Gam, så är det emellertid egendomligt, hur omöjligt det blir att icke gå vidare. Man blir så skarpsynt, att man ej kan förstå, hur man så länge varit blind, och man får ett formligt begär att söka upprättelse i sina egna ögon genom att taga skadan igen för den kritik, man tror sig hafva underlåtit. På detta sätt upptäckte jag också dag efter dag allt flere sidor hos Tore Gam, hvilka jag förut hade förbisett, och ju mera han för mig som personlighet sjönk i värde, desto mera steg jag själf i mina egna ögon. Min ringaktning tog formen af ironi, och samtidigt erfor jag ett gåtfullt begär att i någon okänd tvistefråga få rätt emot Tore Gam. Denna tvistefråga var icke formulerad, men den fanns icke desto mindre till, och den omfattade ingenting mindre än den frågan, hvem som hade rätt i sin metod att umgås med lifvet, han eller jag. Alltifrån detta ögonblick, då vi första gången betraktade hvarandra med afvoghetens blickar, minns jag Tore Gam i ett besynnerligt ljus, som jag har svårt att förklara. Hans person fick för mina ögon en bifärg af humbug, och jag förstod lifligt, att hans väg var icke min. Jag kände det på samma gång, som om jag varit nära att låta mig locka ut på en farlig väg, som om hans närhet skulle varit tillräcklig för att bringa otrygghet in i mitt lif, och jag blef dag för dag alltmera säker på mig själf, samtidigt med att jag såg som en lättnad, att den timma skulle slå, då Tore Gam icke längre var min vän.
Då likväl intetdera af rikena i detta afseende egde något system, så fullständigt, att dess antagande af de öfriga skäligen kunde ifrågasättas, har motionären ansett det vara lämpligast att genom föregående utredning inhemta, hvilket system kunde hafva största sannolikhet att vinna bifall i samtliga de Skandinaviska länderna, och med anledning häraf föreslagit Rikets Ständer, att i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Majit täcktes vidtaga nödiga åtgärder för tillvägabringande af ett gemensamt mått-, vigtoch mynt-system för Sverige och Norrige samt konungariket Danmark. 2:o if Gustaf Hultman från Nerikes län (motion JVs' 228) sorn, med afseende derå att föreskriften i Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855, angående årlig omjustering af målkärl och vigter medförde stora olägenheter, isynnerhet för befolkningen å landet, der mätningsoch vägnings-redskapen vore underkastad mindre slitning, hemställt, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om den ändring i författningen, att omjustering af målkärl och vigter icke må ega rum oftare än hvart tredje är; uti hvilken hemställan Daniel Danielsson från Jönköpings län sig förenat; samt 3:o af Herr Hedman (motion JW 276), som anfört, hurusom det för den stora allmänheten vore af särdeles vigt, att i en enda författning hafva tillgängliga alla de stadganden, som angå mått och vigter och deras justering, men att, efter antagandet af ett nytt system i nämnda afseende och utfärdandet af Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855 och Instruktionen af samma dag för justerare af mått och vigter, dessa förordningar, hvilka icke skulle gälla till efterrättelse förr än från och med den 1 Januari 1863, dock redan i mångav styökert genont särskilda författningar och Kongl. Bref blifvit ändrade, nemligen: Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande , /VI 71. 19 Stadgan om mait och vigt genom l:o Kongl Brefvet den 19 September 1856, angående upphörarde af de särskildt meddelade föreskrifterna om kolmåtten inom Stora Kopparbergs bergslag; 2:o Kongl.
Medel icke allenast werk§ stalla äterbctalningen af de Patriotiske Län, hwarmed en del af Stockholms Stads Handels-Societet bitradt KonglMajck och Riket, jemte derä uplupne Räntor, utan ockbesörja Ränte - betalningen ä de öfrige Patriotiske Länen ? den mon Räntvrne till betalning förfalla, afwensom äterbetalningen af det län rooo Rd., som Engelske öfwersten Ovräon pä ett är lernnat; kommande Riksgälds-Contoiret att till wederbörandes underrättelse härom utfärda Kungörelser i allmänna Tidningarne. Riksens Ständer framhärda rc. Stormägtigste AllerNädigste Konung! Dä de utgifter, som under de föregäende Riksdagarne erfordrats till Ljus och Skrifmaterialier mm. för Ridderffapets och Adelns Samlingsrum och Cantzlie, wanligen blifwit efter derom gjord underdånig anmälan hos Eder Kongl. Majit af Stats-Medlen ersatte, anhälla Riksens Ständer i underdänighet det täcktes Eder KonglMaj:t i Räder tilläta, att samma utgifter, som eör innewarande Riksdag enligt Riddarhus - Kammererarens meddelte förflag upgä till en summa wid paff 20 Rd. Ban^0 mätte fä bestridas af de till Riksdags »kostnaderne an - Den 14 April. slagne medel; och lärer Eder Kongl. Maj:t k händelse af Nädigt bifall härtill, täckas härom meddela Stais-Contviret wcderbörlig befallning. Riksens Ständer framhärda :c. Justerades följande: Utdrag af Protocollct, hallit i Högloft. Ridderfla» pets och Adelns Plenum den 14 April igro. S. D. FöredrogS ä Nho Expeditions - Utflottets den iz April pä bordet lagda ProtocollS - Utdrag, rörande de Mjaktigheter som befunnits i Riks - Ständens beslutöfwer Bewilliiings-Förordningeii, och beflöt Högloft.
Den bemtnaroaranDc 2hefö*<£rpeDitionen få tiDigt, 83 att weDerböranDeé ombuD ntå, «ftcc Deraö «r^^Hant>e, få tidgoDonjuta (aga be* froärötiD. §. 130. ©ebet*fcDlarne flfola fpeciftft, enligt f>«>avje artifel upptaga fjroaD Den ffattffplDige för fig, IjufTru, barn o$ öfriga (fattffrifne perfonet famt tjenffe* fyjon, bör erfägga, jemte f>rcaD jottom i öfrigt för egenDom, fjanDtering, rö* relfe oel) tjenjl, blifwit påförDt, i lifljet meD IjärroiD bifogaDt formulär. §. 131. ©fattffrifroaren må, tid erfättning för Debet*feDlarne, njuta för Ijmar od) en, forn ej öfroerfliger §em SK:Dr, en jiding; Deröfver till odj meD femtio ScDr, troå (Tidingar; famt för Debet-feDel af ännu ljögre funtma, åtta (Tillin* gar; Silfen löfen i Debet*feDeln intaget Sifroäl må, roiD anfroar fåfom för tjenftefel, icfe mera än en Debet*feD«l utfärDaé för De utffplDer, font inom farn* ma tapering&DijTrict Den ffattffplDige påföra*; äfroenfom färjfilDa Debet*feD(ar icfe få utfärDaö för fåDane tjenfle&jon, forn å fyuöbonDen* förteckning blifroit upptagne. §. 132. ^)maD i anfeenDe till
Dire» ctionerne, att såsom Cautionister. antaga personer utom .LåneContoireis DLstricf, beldst säkerheten. derigenom icke blefve tubbad om det stadgades, att en utom Uistrictet boende Cautionist skulle, för att antagas, med betyg fran, det Contoir' hvarunder han lyder, styrka oki och till hvad belopp han derstädes såsom Låntagare och Gäutionist ingått, samt om det förbehåll tillika utfästades att han sedermera vid det Contoir, som ett sådant betyg utglfvit icke såsom Gäutionist godkännes förr än hapt med vederbörligt intyg visat sig vara fri från den borgen lian vid annat Contoir ingått.” Herr Kammarjunkaren Pereswetoff Morath, Herr Kammarherren Hampa ar hjelm, Herr Prosten Hasselroth, Herr Leffler och Herr Nilsson förklarade sig vara af enahanda mening ined Herr RevisionsS.ecreteraren Stråhle., Vid 19 §. Herr Prosten Hallström reserverada si» mening, att beläning på Jern och Éxportafai.e Effécter, så Sorn en åtgärd'af alldeles skiljaktig beskaffenhet fran Discontröreisen, leka borde tillhöra DisoontGontoiret i Götheborg, emedan dels detta Contoir derigenom skulle förvandlas till en särskild Lånebank-; hvarifrån Fastighetsoch Odlingslån med samma skäl kunde utgå, och dels den vidlyftiga .Bokföring och de Räkenskaper, sorn, i och för först berörde beläning, särskildt blefvo nödvändig», .tilläfventyrs, genom b.eliofvet af ees okad t jeta* l6ö BaecoVtskottets Betänicndert. stemanna personal, skulle föranleda till Dya kostnader utan något ändamål, enär belåningen så väl hädanefter, som hittills kunde hos Banken i Stockholm verkställas.
Glömmen ej att i tid förnya prenumerationen — helst till årets slut • — I, hvilkas abonnement utlöper med innevarande månad! Flickskolelärar em ötet. fBie dagliga tidningarna ha samtliga under den senast gångna veckan leranat utförliga referat från det här i hufvudstaden nyss afhållna flickskoleläraremötet, och vi äro alltså såväl härigenom förekomna, s o m vi ej heller inom vårt trånga utrymme kunnat offra plats för ett detaljeradt refererande af de mångsidiga förhandligarna. Vi ha emellertid ej velat låta denna tilldragelse gå förbi alldeles opåtaldt i våra spalter, då den j u varit egnad att särskildt intressera alla de svenska qvinnor, hvilka som mödrar eller annars uppfostrare o c h undervisare stå det uppväxande qvinliga slägtet nära. Mötets förhandlingar hafva hufvudsakligen rört sig o m de förslag o c h framställningar, som flickskolekomitén gjort i sitt bekanta utlåtande, för hvars hufvudsakliga tendens vi förut under året haft anledning i korthet redogöra. Man kan icke just säga, att dessa framställningar i allmänhet vunnit allt för välvilligt mottagande af mö- tet. I flere punkter hafva de antingen rent af ogillats eller underkastats en ganska närgången granskning. Främst bland de frågor, som vid mötets olika sammankomster behandlades, ställa vi frågan o m samundervisning mellan flickor o c h gossar, samskolefrågan, angående hvilken mötet visserligen icke syntes vara benäget att instämma i det förslag, som af komitén framstälts; dock v o r o sympatierna för samundervisningen eller åtminstone för anställandet af försök dermed af alla uttalanden att döma ganska allmänna. Angående språkundervisningen har mö- tet gjort ett positivt uttalande, som man måste tillmäta en stor betydelse. Det beslöt nämligen att uttala sitt gillande af flickskolekomiténs förslag, att den egentliga flickskolan icke bör på sin läroplan upptaga mer än två främmande språk, af hvilka det ena skulle vara obligatoriskt, det andra valfritt. Det tredje språket borde helt o c h hållet förläggas till fortsättningsskolan. Om denna reform kunde genomföras, skulle den helt visst visa sig ega ett fördelaktigt inflytande på elevernas språkkunskap. Rörande klassantalet o c h klassindelningen i våra flickskolor gjorde mötet icke något uttryckligt uttatande.
Sundhets-kollegium i allmänhet skall hålla noggrann vård deröfver, att det vaccin-ämne, som till användande utlemnas, icke må tagas från andra än friska personer», har blifvit bifallet 4 Allm. Besv. o. Ekon.-Vtskollels Ullålande, M 77. af hedervärda Bondeståndet, men ålerremitteradt af högloflige Ridderskapet och Adeln, högvördige Presteståndet samt vällodiga Borgareståndet. De anmärkningar, hvilka inom förenämnde tre riksstånd föranledt återremisserne, innehålla hufvudsakligen: att Utskottet i sitt förslag för mjcket fördjupat sig i detaljer; att det misstagit sig, då det trott rätta sättet för en kraftig vaccins erhållande vara att inköpa kor och stationera dem vid rikets veterinärinrättningar; att förslaget innebure för långa omvägar, hvarigenom ändamålet sannolikt skulle komma att i de liesta fall förfelas; samt att det vore olämpligt, att Rikets Ständer sjelfva uppgåfve medel till de öfverklagade olägenheternas afhjelpande, enär de ej kunna förutsättas ega den specialkännedom, som dertill erfordrades.
Borgare Ståndet i Protocolis-Utdrag den 20 sisth October biträdt Bonde-Ståndets mening. Då, vid sådan beskaffenhet, slutliga behand. Ungen af de ärenden, hvilka i afvaktan på Högloft; Ridderskapets och Adelns berörde yttrande hos Bortde-Ståndet hvila* oafgjorde, längre icke böc uppehållas, blefvo nu följande Utlåtanden till af" görande föredragne, nemligen: Stats-Utskottets: N:o 281, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, angående förändring i de hit* t ' "/ 1 Prat, Ut Ar', d. zf Dtcemlr. 1H3 (ilis följde grunder, för skatte-lösen af hemman j Hallands Län, N:o 301 och 48i> angående äterrtfmiss af Betin lcandet N:o 139, om rättighet för Åboer å de till Upsala Academie donerade, äfvensom på PresteKlockare, Anexe och Mensale hemman, att lösa dem till Skatte, N:o 359, i återremitterade målet angående Saltpetter-gärdens nedsättning mm, N:o 364, 1 anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 253, an&° nde den en del Rothållare i Jönköpings och Elfsborgs Län ålagde nya Roterings-afgift, Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens : N:o 358, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne yttrande om *nslag af me, del till en myrs aftappning. Prof. Ut dr, d. ly Decemb, Ig SJ l^:o 483, (ifver återremiss af Betänkandet, i frågan om Vester och NorrLottns Läns sammanslående. N:o 6301 i anledning af gjorde anmärkningar vid ytskpttens Betänkande, N:o 59a, om inrättande af ett allmänt Arbets-och Cortectipns-hus här i Stadep.
Men Hen 17 Martii, 4&5 ■V*. om det derföre år mera passande att ej köra vidare, det inser jag icke, allraminst torde det passa att nu vända om och hålla stilla. Man har sagdt, att det ej skulle vara af särdeles interesse för Allmänheten, att afhöra stympade discussioner. Under de Riksdagar jag bevistat, kan jag ej påminna mig hafva hört discussioner öfver samma ämne, börjas den ena dagen och slutas en annan dag. Ty att eh här först väckt och till något Utskott remitterad motion, derifrån, åtföljd af ett Betänkande, återkommer, ger den utan tvifvel rått att anses såsom ett nytt mål, åtföljdt af en ny ventilation. Vidare har man anmärkt, att så få åhöra, re här kunde rymmas, att deras inlåtande icke borde få namn ef publicitet. Att derföre förkasta publiciteten, vore att utgå ifrån den principen, enligt hvilket allt menskligt måste förkastas; ty det är åndlighetens vilkor, att ingen ting i högsta fullkomlighet kunna åstadkomma. Eljest delar jag visserligen deras åsigt, som beklaga, att icke hela Allmänheten kan här få plats. Sedermera har man anmärkt, att det innebure en inconseqnence att lemna tillträde för åhörare i Ridderskapets och Adelns Plena, och bibehålla voteringen med slutna sedlar. Jag kan dock ej finna, att emellan det förra och sednare år något sammanhang. Hvad som låckar åhörare att fika om plats på våra låcktarr, år luften att höra ett vål utarbefadt tal öfver ett vigtigt ämne, eller att höra brytningen mellan 464 &tn t>7 Martti, olika meningar öfver en fråga af allmänt interesse, men ej att se huru den eller den Ledamoten voterar. Jag tror mig således äga skål tillstyrka bifall till förslaget i allmänhet; men instämmer med Grefve von Platen med flere deruti, att principen först bör afgöra* och sättet för verkställigheten sedermera komma under ompröfvande, Herr Lagerhjelm, Pehr^ anförde skrifteligen: (Se Bilagan N;o 8.) Herr Hjerta, Gastaf:]
- Utskot tet: JM 117, i anledn. af väckte motioner om inrättande af ett Ecclesiaslik-Kolbm; JM 118, i fråga om anläggande af Telegraf-linier till alla vigtigare handelsorter i Riket; JM 119, i anledn. af väckte motioner om föreskrifters meddelande till inskränkning i rättigheten för gesäller och andra arbetssökande personer att vandra omkring i landet; samt JM 120, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af nu gällande Jernvräkeri-Förordn. d. 17 Maj 1814, i alla de delar, som röra den egentliga jernvräkningen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck, 142 Den 28 Augusti, Måndagen den 28 Augnst! 1854. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 6 prol.-utdr. för d. 26 dennes, sami pleni-prot. för d. 31 Maj e. m. Med lillkännagifvande att Hr Liljehöök, Carl Berthild, såsom ledamot af SlalsUtsk. hegart och erhållit 3:ne veckors ledighet ifrån d. 1 nästk. Sept., anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer att utse en ledamot, att under ledighets-tiden inträda i nämnde Disk., och tillika välja en Suppleant i ConshsUlsk. för den tid Hr Bildt, Knut, blifvit utsedd alt derstädes iuträda i st. f. permitterad ledamot. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 22 och 23 dennes på hordet lagda Utlät. JYs 243, i anledu. af erhållen återremiss å Betänk. JM 26, ang:de K. M:s Nåd.
Jag anser det alldeles omöjligt och tror, alt R. o. Ad. af betänkts uppställning och mängden af åtföljande reservationer torde inse, alt min supposition ej är utan grund. Jag skulle likväl i afseende på det reglementariska, isynnerhet hvad krögerirörelsen angår, föreslå, att rättegångsformen för beifrandet af brott mot författningarna i denna del förändrades så, att forum äler blefve K. M:s Ref:h:de, men att derjemte målen, Den 7 Juli f. m. innan de der göras anhängiga, måtte hafva passerat en municipal-auctoritet, måhända kyrkorådet, emedan, utan att vilja förnärma den aktningsvärda länsmanna-classen, det kunde hända, att någon kronobetjent i jfoljd af någon öfverenskommelse nedlade mål, s,om borde göras anhängiga, hvilket skulle uppmuntra till lagbrott. En controll på kronobetjeningen torde derföre här vara nyttig. För att uppmuntra till denna controlls handhafvande, föreslår jag äfven, att communerna må tillerkännas största andelen i böterna och dessa anslås till skolorna. Detta är den enda ändring, jag för närvarande vill yrka. Att gå in med en sådan anhållan, som Gr. v. Fersen föreslagit, tror jag visserligen kunde vara ändamålsenligt; men i närvarande stund har jag ej anledning tro, att hos den rådgifvande personalen nog enig kraft finnes, att mot de stridiga interessena framtvinga någon hushållstanka. Gr. von Fersen: Då ingen instämt i det förslag, jag framställt om afslag å betänk., samt att R. St. skulle begära del af de grunder, i öfverensstämmelse med hvilka Konungen tänker promulgera författningen, afstår jag gerna från min anhållan om afslag, i följd hvaraf den af mig framställda u^derd. begäran kommer att förfalla. Jag har således endast att upptaga några mot mig riktade anföranden af Hr Tham. Hr Tham har framställt en definition på hvad han anser vara frihet i denna näring.
Förslag till ändringar i Grundlagavne. 27 11. Förslag lill iindrivg af 52 § Begerings-Fonnen och 24 § Riksdags-Ordningen, angående tillförordnandet af Bonde-Ståndets Sekreterare. 5€eg’eiing'S-Foriiieii §. 52. Landtmarskalk och Talmän för BorgaLandtmarskalk och Talmän för Borgarereoch Bonde-Stånden samt Sekreterare för och Bonde-Stånden utnämne Konungen. ÄrBonde-Siånde. t utnämne Konungen. Årkeke-Biskop vare alltid Talman för PresteBiskop vare alltid Talman för Preste-Ståndet. Ståndet. ISikstfags-Ordiimgeii. l:o Uti hvart Stånd skall vara en Sekreterare, som der före Protokollen och ansvare för vården af ingifna Handlingar, hos Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-Sekreleraren, hos Presteoch Borgare-Stånden, de personer, hvarom de sjelfve öfverenskomma, samt hos Bonde-Slåndet, en skicklig, lagfaren och i landthushåll ningen kunnig man af Ofrälse Stund, den Konungen dertill /Örordne. Hvarje Sekreterare tillhör, all allt det, som förefaller och beslutes, ordentligen och noggrant uppteckna och för Ståndet justera, samt, då antingen hela Ståndet eiler någon Ledamot in pleno det fordrar, Protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alla Protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva; åliggande Sekreteraren för Bonde-Ståndet särskildt, att biträda Talmannen vid målens behandlande och göra påminnelser, om något mot Grundlagarne stridande skulle for - 24. Uti hvart Stånd skall vara en Sekreterare, som der före Protokollen och ansvare för vården af ingifna Handlingar, hos Ridderskapet och Adeln Riddarhus-Sekreteraren och hos Preste-, Borgareoch BondeStänden de personer, hvarom de sjelfve öfverenskomma.
Efter denna utredning af förhållandena med Båtsmans-indelningen i Blekinge, lärer väl icke kunna bestridas, att den öfverklagade pålöringen af vacance-afgiften för de nya ordinarie båtsmansrotarne i nämnde provins till ett den verkliga rustningskostnaden efter markegång motsvarande belopp, så vidt prsescriplion för en sådan påföring varit öppen, skett i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma beslut, utom det alt en dylik beräkningsgrund för vacance-algiflen i allmänhet är stadgad för sådane afgifter af de rotar och rotedelar, med hvilka den nya Ordinarie Soldatoch Båtsmansroteringen öfver he'a Riket redan blifvit tillökad eller ytterligare kommer att ökas; och Utskotten finna visserligen på grund häraf vederbörande rusthållare icke vara till åtnjutande af den lindring vid vacance-afgiftens utgörande, som af motionärerne blifvit föreslagen, berättigade. Men åtskilliga omständig heter förekomma likväl, som, enligt Utskottens tanka, skulle göra lindring i berörde hänseende af billigheten påkallad. I sådant ändamål få Utskotten fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att vacance-afgiften för gamla båtsmans-indelningen i Blekinge utgått med 8 R:dr Banco för hvarje nummer, i hvilken a%dl, pa sätt Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 utvisar, förhöjning icke ansetts lämplig; att denna olikhet i Statssamt Allm. Bcsv. o. Ekon. Etsk. Uti., iV:o 128. 11 rusfningsbördan mellan de gamla och nya ordinarie Båtsmansrotarne varit för de sednare så mycket mer betungande, som
Om man än åsidosätter Riksdags-Ordningens 13:de § samt Regerings - Statssamt Allm. Besv.- och Ekonomi-Vhkotlens LJlåtandej N.o 83. 3 Formens 29:de och 52:dra, så kan likväl ej någon, som skänker den ringaste uppmärksamhet åt saken, undgå att inse, det hvarje Stifts presterskap måste ega en Chef, som tillser alt pastoralvården icke försummas, att skicklige män dertill förordnas, att, såväl de högre sorn de lägreLärdomsverk en förses med duglige Lärare, att undervisningen der fortgår roed insigt, nit och alfvar, att nödige Lärare bildas för Folkskolorne samt att desse Skolor ficke förfela deras ändamål. Inom större eller mindre kretsar af Riket måste sådane förmän för presterskap och lärare finnas. De måste sättas uti den ställning, alt de odeladt kunna egna sin tid, sin insigt och sin erfarenhet åt deras vigtiga kall, hvars mera eller mindre verksamma uppfyllande inverkar följdrikt på fäderneslandets framtid, på religiositetens bibehållande och upplysningens utbredande; de måste ega den värdighet, att deras föresyn i lära och lefverne blir af inflytande på mängden af underlydande. Man säger, att Domprostarne kunna uppfylla Biskoparnes åligganden. Namnet gör icke något till saken; man må benämna presterskapets och lärarnes förmän Domprostar eller något annat; embetet måste dock finnas, till värdighet och verksamhet fristående från andra underordnade befallningar och fortfarande vara oförenligt med den speciella pastoral vård, hvilken Domprosta me hafva såsom Kyrkoherdar för sina stadsförsamlingar. Dessutom finnes icke någon Domprost hvarken uti Calmar, eller Carlslad, eller Wisby, eller Hernösand; tredjedelen af Stiften sakna denne betitlade Kyrkoherde, hvars inträde uti Biskoparnes functioner således är omöjligt. Beträffande