Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 31, i anledning af väckt fråga om Kronofogde-tjensternas indragning; Prot.-Utdrag den i8 Februari 1851. 207 N:o 32, i anledning af väckt motion till lieredande af ersättning åt boställshafvare för kostnad, nedlagd å boställens grunddikande; N:o 33, i anledning af väckt motion om inskränkning i antalet af edgångar, som ej af domstol åläggas; och N:o 34, i anledning af motioner om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 5, med utlåtande om Kong!. Maj-.ts Nådiga Proposition, angående förändring i och tillägg till Riks-akten den 6 Augusti 1815. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner: l:o Om förändringar i lagstiftningen, angående tull och andra dermed förenade afgifter. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Bevillnings-Utskottet. 2:o Med förslag tillförfattning, angående ansvar för förfalskning och bedrägeri. Remitterades till Lag-Utskottet. 3:o Om indragning till Kronan af den ränteved, som är anslagen till Wisby så kallade Krono-kalkugn i Gottlands län, och om ersättning derför till kalkugnens egare. Remitterades till Stals-Utskottet; och 4:o Angående den så kallade Kurhus-afgiften. Remitterades, jemte Herr Stolpes yttrande, till Bevillnings-Utskottet. Frän Hederv. Bonde-Stdndet. S. D. Föredrogs och godkändes Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 5, med utlåtande om Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändring i och tillägg till Riks-akten af den 6 Augusti 4815. S. D.
Statsoch Oeconomie-Utskottens ; Rörande Dykeri-Verket i frågan om understöd för Dykeri-Commissarien Westbeck; rörande Kronoskogarne. StatsLagoch Oeconomie-Utskottens: Angående en friare disposition af Ekeskogarns i Riket, JI2. Den 21 December e. m« Bevillning,s-Utsköttets : Angående en förnyad Chartae Sigillatne Författning; med förslag till en blifvande Bevillnings-Förordning. Lag - Utskottets : Oin Förmyndare-Kammares inrättande, och om en förändrad Hypoteks-Lag m. m. Lagoch O economie-Utskottens: « I fråga om Fast Egendoms försäljning å Lotteri. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets; I fråga om Allmänna Författningars lifgifvande från Trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. Expeditions - Utskottets : Med förslag till 5 §. af Puksdags-Beslutet. 4-‘o Af slag å följande Utskotts Utlåtanden: Stats - Utskottets : Angående Skånska Roteringen. Statsoch Banco-Utskottens': Angående Lånerätt i Banken för Allmänna Brandförsäkrings Verkets räkning. Bevillningsoch Oeconomie-Ulskottens: Angående ändring i nu gällande proliibiliva Författningar, samt antagande af ett,friare Handels-system. Den 21 December e. rrrt 3r3 Lag-Utskottets : I frågan om uppliäfvande af de Författningar, som hindra Sakägares fria val af Rättegångs-Ombud; angående förtydligande af Kongl. Förordningen den i3 Juiiii 1800, om städsel ooli lego af Jord på Landet. Oeconomie - Utskottets: Om utsträckning af Seglations - friheten mellan Blekiifge och Skåne. 5:o Läggande till Handlingarne af nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: Uonslitutions - Utskottets : I anledning af Herr Treffenbergs anledning till anmärkning mot Konungens Föredragande i Commandomål för Armeen.
Utskrs förslag i denna del blef af R. o. Ad. gilladt. 145 §:n, 3 och 5 mom. Yoterrs-proposrna godkändes. i45 § i n, 8 mom. Gr. Hamilton; Jag tager mig den friheten fästa Ståndets uppmärksamhet på den inbjudning, som af Utsk. är gjord, att R. o. Ad. mätte tillåta, att dess tillägg — ”till fyllda 18 år” — mätte utgå; i följd hvaraf voterrs-proposrn bomme att förfalla. Det åsyftade ändamålet och fördelen deraf skulle nemi. icke uppnås, om det af R. o. Ad. antagna villkoret blefve gällande. Den so Januari e. m. 3a5 Hr Printzensköld, Carl: För min elei får jag afstyrka R. o. Ad. att frånträda sitt förut fattade beslut. Jag kan icke anse hvarken billigt eller rättvist, att en lärling skall mer än någon annan medborgare vid 18 års ålder vara fri från skatt till Staten, derföre att lian blifvit inskrifven i ändamål alt lära ett bandtverk, särdeles sorn den färdighet han sålunda förvärfva! sig länder honom till framlida gagn och nytta. Vid 18 års ålder bör han kunna vara så försigkommen, att han kan göra så mycken nylla för sig, att hans mästare gerna kan utgöra den personella skyddsafgiften. Jag tillstyrker derföre att, med arslag å inbjudningen, volerts-propositionerna måtte godkännas. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få instämma med Hr Printzensköld. Gr. Hamilton: Förhållandet med det tillägg, som blifvit gjordt, är sådant att förut stod i bevilln.förordn.: ”lärlingar i handtverk, manufacturier och-,fabriker,” ulan det nu ifrågaställa tillägget. Då bevilln.förordnm föredrogs, log jag mig friheten föreslå, att äfven lärlingar i handel skulle tilläggas, hvilket syntes äga sköl för sig, då de hade samma fördelar som andra lärlingar.
IV.-o 8. i3 i enlighet med 1^83 års Förordning hlifs vit verkställde, icke borde få rubbas, eller någon förändring undergå, så vida ej alla delegarne uti ett Skifteslag derom äro ense; samt Af Herr Liljenstolpe, Carl, att sådane Storskiften, hvarvid blifvit utröndt, att Enskifte icke låter sig verkställa, måtte återfå den lagliga kraft, de egt före den nja Skiftes-Stadgans antagande. ”Enär det måste vara hvar och en jord”egares obestridliga rättighet, att, så vidt ”utan annor mans förnärmande ske kan, ”komma i åtnjutande af en fri och obehindrad dispositionsrätt af den jord, han eger; ”så synes något tvifvel icke böra uppstå om ”rigtigheten af den grundsats, som i alla ”både äldre och senare tiders författningar ”rörande ego-delnings-verket blifvit följd, att ”delegare i oskiftad jord å landet skall, om ”han laga skifte erhålla vill, dertill ega vitts”ord. Att denna grundsats, uttryckt i 2 § ”af nu förevarande Capitel, äfven hädanefter må lemnäs orubbad, anse Utskotten ”sig, utan vidare ordande derom, böra ”tillstyrka.” ”Att deremot, på sätt 3 § bjuder, la”ga kraftvunet Tegeller Stor-skifte icke ”får ligga i vägen för laga skifte, då delaf J 4 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. TJtsk. Bet. AT.o 81 ”delegare bcgäres, innefattar onekligen en ”afvikelse från allmänna principen om den ”säkerhet i egande och nyttjande rätt, sorn ”laga kraft medförer; men hufvudsakligaste ”skälet härtill torde böra hemtas från deri ”regel, att, i vissa fall och deribland såda”ua, som afse landets cultur och den all”männa hushållningen, enskild rätt måste ”vika för allmänt väl.
Jag finner härå likväl intet afseende fästadt, lika litet som vid den af mig till Utsk:ts benägne åtgärd hänskjutna omsorgen att noggrannt upgifva de samtlige lagparagrafer, hvilkas ändring blefve nödig i sammanhang med den ifrågasatta, vigtiga modifikationen af vår hittills gällande lagstiftning. Denna omsorg hade dock varit, särdeles angelägen, för beredande af ärendets framgång å högre ort, enligt hvad jag föreställer mig. Då nu emellertid saken kommit i det skick, att härutinnan ingenting för det närvide synes kunna tillgöras, enär Betänk:t redan blifvit af 2:ne MedStånd bifallet, får jag, ehuru uprigtigt. beklagande denna utgång på en i sig sjelf så god och önskvärd lagförändring, för min del, instämma med dem, som yrkat afslag å besagde Betänk., Hr Cederschiöld, Robert Teofron: LagUtsk:t har sannerligen icke haft någon lätt upgift, att, vid besvarandet af det. från alla fyra RiksStånden återremitterade Betänk:t, utleta, hvad som månde varu majoritetens verkliga afsigt cch mening; ty många och stridiga åsigter hafva i ämnet uttalats, och dessa har det ålegat t>en 6 Juni !. m. 121 Utsk:t att förmedla. Man bör, i min tanke, verkligen bålla Utsk:t räkning derför, att det försökt afgifva ett Betänk., något så när i enlighet med den åsigt, sorn det förmodat utgöra ett uttryck af majoritetens tanke, För egen del måste jag, nu som förr, uttala den åsigt, ntt sedan qvinnan hunnit 25 års ålder oell anmält sin önskan vara, att myndighetsriitt utöfva, man verkligen bör vidtaga mått och steg i syftning, att bereda henne giftomannarätt; men det gifves dock tvenne omständigheter, hvilka jag redan förra gången, dä frågan här förevar, omnämnde, men på hvilka likväl Utsk-.t icke funnit skäl fästa något afseende.
Remitterades till Stats-Utskottet; 1) Herr Montgommeries, Gustaf, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, angående upphåfvande af NummerLotteriet och GeneralAssistanceContoiret; jemte Friherre Boijes, Ludyig, i anledning deraf afgifne yttrande. 2) Herr Gripensvärd*, Fredric Adolph, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, om in köp af Kongl. Maj:ts och Kronans andel i uppbörden vid det så kallade södra Stäket. 3) Herr af Bornemans, Johan Aron, den 21 dennes på bordet lagde Memorial om in qvarterings ersättning till Warfs-Staterne vid ÖrlogsFlottan i Carlscrona samt Escadrerne i Stockholm och Götheborg. 4) Herr von Hartmansdorff!?, August,.den 21 dennes på bordet lagde Memorial, om in fordrande af upplysningar, hvilka och huru många byggnader Kronan eller Staten äger; huru och af hvem de begagnas; med hvad rätt de till Den 26 Fehruarii, ett eller annat ändamål användas och om de dertill åro oumbärlige; jemte Friherre Ehrenborgs, Casper Vilhelm, och Herr von Hartmans.* dorffs, rörande samma ämne denne dag afgifne yttranden. 5:o Herr von Hartmansdorff, August, den 21 dennes på bordet lagde Memorial om anslag å Stat till inköp af Astronomiska Instrumenter för det här i Stockholm befintelige Observatorii räkning. 6:0 Herr Treffenbergs, Curry Gabriel, den 21 dennes på bordet lagde Memorial om inköp af åtskillige Trädhus i Götheborg, som aro belägne nära Kronans Förrådshus. 7:0 Herr Tigerskölds, Carl Wickman, den 24 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående anslag å Stat till befordrande af Wexel-Undervisningen. Statsoch Banco-Utskotten:
Polisoch nattbevakning. att sammanlagda beloppet 68,000 R:dr berörde mynt finge utgå under trenne år, räknade från den 1 September 1858, äfvensom Brandförsäkrings-kontorets Öfver-Styrelse för samma tid af trenne år bifallit den tillökade brandvakts-afgiftens fortfarande utbetalande, under dervid förut stadgadt förbehåll, och har Eders Kongl. Maj:t, genom åberopade Nådiga Bref af den 5 Oktober 1858, förordnat, att nattbevakningen i hufvudstaden skulle intill den 1 September 1861 ombesörjas på samma sätt som förut, med iakttagande af det gjorda förbehållet i afseende å de tre af Stadsmilitär-kompaniet förut serverade distriktsprutornas verksamhet; hvarförutom och jemte det Eders Kongl. Maj:t, på grund af hvad stadens Drätselkommission upplyst, angående tillgångarne å de till stadskassan ingående bränvins-försäljningsrnedlen, biföll, att från samma medel finge, såsom bidrag till bestridande af kostnaderne för Polisoch Nattbevakningen, ytterligare för ifrågavarande trenne år utgå ett årligt belopp af 5000 R:dr Runt, Eders Kongl. Maj:t, sedan i det förut varande statsanslaget för Polisverket 15,000 R:dr B:ko eller 22,500 R:dr Runt, en årlig tillökning 5,600 R:dr R:mt, på sätt Nådiga Brefvet den 23 Februari 1858 utvisar, beviljats, fastställt följande (Tab. Litt. E) vid 1860 års slut ännu gällande utgifts-stat för Polisoch Nattbevakningspersonalen: Tab. Litt. E. Utgiftsoch inkomststat för Polisoch nattbevakning. Utgifts-Slat. Aflöning för Poliskammarens Embetsoch Tjenstemän, enligt Kongl. Brefvet den 23 Februari 1858 Aflöning för en kontrollerande Polistjensteman eller Polis-Adjutant, arfvode Under honom ställde 2 Poliskonstaplar: Lön 330: — Tjenstgöringspenningar 270:
Föröfrigt upprepar jag än en gång, att jag ej har något emot att hela Betänkandet, sådant det är, öfverlemnas till Kongl. Maj:t; men med vilkor, att den Committé, som kommer att utarbeta sjelfva planen, må bestå, icke blott af de Embetsman, som Konungen tillsätter, utan äfven af Riksens Ständers Deputerade, ty annars lära vi stanna vid samma punkt, som efter 1810 års Riksdag. Om likväl ej Ridderskapet och Adeln finner för godt, att Betänkandet utan tillägg och förändringar till en sådan handläggning antaga, anhåller jag om proposition till återreruiss. Friherre Anckarsvärd: Som consequence alltid utgjort förnämsta föremålet för mitt hand - Den 27 Maji. 337 lingssätt, så anhåller jag, att till protocollet få anmärkt, det jag ej bevistat någon af de Riksdagar, der man beslutat, hvad som nu kan vara i fråga att förkasta. — Jag bar sagt min mening om det öfverflödiga i Herr Rosensehölds förslag, att någre Riksens Ständers Deputerade valde till den föreslagne Committeen, men jag har visserligen ingenting deremot, om det af andra gillas. — Ibland oss blifva troligen ej andra valde, än de, som antingen ännu äro, eller varit Embetsman, kände för skicklighet och drift, och Kongl. Maj:t äger tillfälle lill samma val: men de andra Stånden få troligen svårare att med sitt val ersätta den embetsmanna-erfarenhet, som jag förklarat vara den enda, som med något hopp om framgång kan i sådant afseende användas, Herr Mannerstams anmärkning att Allmänna Lagens omarbetning är i ett oskiljaktigt sammanhang med den ifrågavarande Collegial-reglering, finnér jag så vigtig, att den kunde gifva Riksens Ständer anledning att äfven hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om fortskyndande af LagCommittéens arbete, som till dryg kostnad för Staten nog länge varit, i synnerhet vid jemförandet af den korta tid, å hvilken hela Gode Napoleon utarbetades. Friherre Cederström:
MECHTHILD. BIRGER. Ej så, då rädes jag för dig! Mig lofva Jag lofvar ingenting! MECHTHILD För min skull, blott! (smeker hans kind). Låt skägget vara! BIRGER (blidare). MECHTHILD. Men hvad det böljar rikt på bröstet neder! Det skägget vore mången ynglings heder, Så fagert är det! BIRGER (slår Hvad det blifvit grått; Räds vårens blomma icke vintrens drifva? Och blir du ej för mycket vredgad? BIRGER MECHTHILD. Skrämmer det dig ej? armen om hennes lif). (leende). Nej! Så vill med denna jag dig svaret gifva! Tredje scenen. BIRGER (ser efter henne med stråMECHTHILD. (kysser honom, och skyndar ut till höger). Hon är en herrlig blomma i min höst Hon är en fager stjerna i min vinter! Men sakta! lyd din eftertankas röst Du gråe gäck, att foten icke slinter På denna hala is! Ungt vif minsann (hastigt allvarlig) lande blickar). Är ofta dyrköpt skatt för åldrig man! Nöjs hon blott med att slingra sig kring stammen Af åldrig ek, som ranka allt är godt! Men kan hon böja den som oböjd stått, (efter en paus) Står som ett barn snart åldringen med skammen! Men derifrån Jarl Birger skall gå fri! Gud signe henne! det är ondt ej i! Och ej min äras bödel får hon bli! utgång). Väl må hon molnen från min panna smeka, Men med min spira får hon icke leka, (sätter sig åter vid bordet, från hvilket han stigit upp vid Mechtilds Fjerde scenen. BIRGER. HÄRVED BOSON (från höger). God morgon, frände! HÄRVED (afmätt och kallt). BIRGER. Hvi fick jag icke edert bud i går? Tack min svåger Härved! Man sade mig att J till hvila tagit; HÄRVED Dessutom var det serla då jag hemkom, Ty gångarn min blef sårad af en sten I ena hofven, så att sista hälften BIRGER.
Jernverkens antal är hufvudsakligen oförändradt, blott ökadt med någon mindre jernmanufaktur; men den på sednare åren försvårade afsättningen samt ökade priser på skogsförnödenheter föranleda nedläggande af smide i större mån, än den några år förut skedda tillökningen derutaf. Nya garfverier och färgerier anläggas på landet, men dervarande pappersbruk äro så litet lönande, att deras antal troligen minskas. Nutidens anspråk på papperets beskaffenhet kunna i allmänhet ej motsvaras utaf de enkla anstalter, som vid pappersbruken på landsbygden finnas, och som ännu qvarhålla dessa, i liten skala gjorda, anläggningar uti ett temligen gammaldags skick. Tull-mjölqvarnarnes stora antal fortfar oförändradt, men med tillökning af qvarnstenarnas. Af husbehofs-mjölqvarnar äro flera anlagda. Sågverkens antal har förökats, äfven med finbladiga, såsom en följd af de höga priserna på skeppningsplankor, hvilka några år voro särdeles förmånliga för skogsägare, och hvilka äfven något förhöjt priset på de plankor och bräder, som, med mindre anspråk på noggrannhet, försäljas till förbrukning inom orten. Öfriga industriella anläggningar på landet äro uti temligen oförändradt skick; likväl synes pottaske-tillverkningen vinna mera framgång. Handeln i allmänhet har vunnit uti liflighet under dessa fredliga år, dels genom lättare tillgång på rörelsemedlet, penningar, samt genom ökade och utvidgade kredit-anstalter, dels ock genom den efterfrågan, som varit och deraf följande fördelagtiga afsättning af spannmålen, som är ortens hufvudprodukt, äfvensom af alla andra landtmannavaror. Landtmannens inkomster af sin försäljning hafva varit goda; derföre har han ock i sin mån köpt mera köpmannavaror till förbrukning, än andra år, då inkomsterna varit mindre. Rörelsen uti städerna skall omnämnas särskildt för livar och en af dem. På landsbygden är den störst vid marknaderna, hvaraf 18 stycken om året hållas på 10 särskilda marknadsplatser, hvarförutan så kallade sädesmöten vintertid ske uti norra skogsbygden, då slättbonden afsätter spannmål åt sina denna vara behöfvande eller uppköpande grannar i de norra socknarna och från Nerike.
Hon kunde icke själf köpa sig en klädning, kunde icke hålla reda på sina tillhörigheter, kunde icke finna vägen i en stad – i Stockholm lärde hon i själfva verket aldrig att hitta annat än på de gator där hon gick oupphörligt, till högskolan och till sina närmaste vänner, – kunde icke sköta sina affärer, icke sitt hushåll, icke sitt barn, som hon alltid måste lämna i andras vård – kort sagdt, led af en så stor opraktiskhet att hvarje af det dagliga lifvets små omsorger blef henne en odräglig börda. Och när det gällde att skaffa sig inkomster, förläggare, introduktioner för vinnandet af något mål, var hon också ur stånd att själf handhafva sina intressen. Men hon fann alltid på sin väg någon hängifven vän, som gjorde hennes intressen till sina, och på hvilken hon kunde kasta alla bördor. Vid hvarje järnvägsstation, där hon steg ur på sina många resor, stod alltid någon färdig att mottaga henne, skaffa henne rum, ledsaga henne, tjäna henne. Och det var henne en sådan glädje att mottaga dessa tjänster, hon var så lycklig att känna sig beskyddad och beroende i dessa småsaker, att hon, som sagdt, gärna öfverdref sin rädsla och sin hjälplöshet. Och med allt detta torde det knappast någonsin ha funnits en kvinna mer ur stånd än hon att verkligt och i djupare mening bero af en annan. I ett bref på tyska språket till den vän och beundrare i Berlin, som lärt henne dansa och gå på skridskor, skildrar Sonja själf sitt lif i Stockholm under vintern 1885: »Stockholm april 1885. Lieber Herr H. Jag känner mig mycket klandervärd för att jag icke ännu besvarat Ert vänliga bref. Min enda ursäkt ligger i den mängd af olika sysselsättningar, hvilka under de sista två månaderna tagit min tid i anspråk. Jag skall berätta Er allt hvad jag gjort under denna tid. För det första måste jag naturligtvis tänka på mina tre föreläsningar i veckan på svenska språket. Jag läser öfver den algebraiska inledningen till teorin för de abelska funktionerna, och öfverallt i Tyskland anses dessa föreläsningar för de svåraste. Jag har synnerligen många åhörare och har hittills bibehållit nästan hela antalet, högst två, tre ha blifvit mig otrogna.
Sedan Utsk:t utförligen redogjort för traktatens uppkomst, antydt de stora fördelar, som derigenom tillskyndats vår sjöfart, vitsordat dess fördelaktiga inflytande på vår handel med icke allenast Frankrike, utan äfven med Preussen och öfriga till Tyska Tullföreningen hörande stater, och tillika förklarat, att Sverige erhållit alla de förmåner, som blifvit medgifna de mest gynnade nationer, och dessutom fått behålla på åtskilliga artiklar högre tnllsalser än Frankrike medgifvit något annat land, kommer Utsk:t, det oaktadt, till den slutledning, att, »ehuru de fördelar för landet, som man kunnat vänta och hoppas af en handelstraktat med Frankrike, icke kunna anses nöjaktigt vunna genom den nu afslutade etc.» För min del tror jag, att hvar och en, som genomläst detta Betänk., icke kunnat tro annat än att Utsk:t velat in amplissima forma tillstyrka traktatens godkännande, och då jag, just med anledning af de deruti åberopade skäl, funnit mig föranlåten att bifalla traktaten, har jag måst reservera mig mot berörde mellanmening, som jag anser vara i hög grad olämplig. Under den diskussion, som i denna fråga blifvit förd såväl inom Utsk:t som på detta rum, hafva de största farhågor blifvit uttalade för den skadliga inverkan, den Franska traktaten skulle komma att utöfva på vår industris alla grenar. Jag skall icke tillåta mig att uttala något omdöme om dess inflytande på andra industrigrenar; men för mig, såsom jordbrukare, står det såH. II. 25 386 Den 7 Februari e. m. sorn en tydlig och klar sanning, att då jag icke kan begära eller påräkna skydd för de produkter jag sjelf tillverkar, det måste vara en stor fördel att för billigare pris och på lättare sätt än förr kunna erhålla de artiklar, jag, utöfver hvad jag sjelf kan producera, nödgas förbruka. Utsk:t yttrar vidare i sin hemställan, »att ehuru R. St:r hade förväntat, att den Franska handelstraktaten blifvit underställd R.
Bonn har under sednaste decennium förlorat flera utmärkta män, dels bortryckta af döden, såsom Niebuhr, Mackeldey, Nees von Esenbeck, dels genom flyttning till andra universiteter, deribland den berömde anatomen och fysiologen Joh. Müller. Åt Niebuhr höll man på att uppresa en större grafvård på nuvarande konungens af Preussen bekostnad, hvars lärare Niebuhr varit. Äfven har man för afsigt att pryda staden med en minnesvård öfver Beethowen, som föddes här. Fyra punkter vid Rhein förtjena företrädesvis ett längre uppehåll, Köln, Bonn, Koblenz och Bingen. Den förstnämnda staden för sin egen skull, den andra för universitetet och båda de sistnämnda för sina omgifningar. Dessa upptaga vid Bonn på det angenämaste åtminstone tre dagar. Ty ingenting bringar på en resa mera ånger, än att hafva alltför snålt njutit af det sköna, en ort erbjuder, och alltför snart hafva lemnat den. Vill man t. ex. här på samma dag besöka Godesberg, Rolandseck, Nonnenwerth, Heisterbach, Drachenfels, så kan väl allt detta medhinnas, men man har då icke större njutning deraf, än om man gjorde ett två timmars besök i ett större målningsgalleri. Ifrån Bonn ser man åt södra sidan en låg bergssträcka, vid hvars fot Poppelsdorff ligger, och som på en af de skilda kullarne, Kreutzberg, bär en liten vacker kyrka, besökt för sin krypta, med öfver 20 st. väl bibehållna mumier. Längre åt öster reser sig, på en ensam, icke hög bergskägla, en borgruin, Godesberg. Ännu längre åt öster, på andra sidan om Rhein, flera bergsspetsar till 12 à 1400 fot öfver hafvet. De kallas Siebengebirge. Blånande genom afståndet, öfver en tysk mil, visa ett par af dem dock tydligt konturerna af de ruiner, som kröna dem.
Efter erinran, bland annat, derom att Rikets seduast församlade Ständer, vid vägran af bifall å Kongl. Maj:ts af Akademien föranledda nådiga framställning om anslag till inköp af ett antal utländska får, förklarat det fårskötseln bäst befrämjades när denna industri öfverlemnas åt den enskilda omtanken, samt att medel till det föreslagna inköpet lätteligen borde och kunde beredas genom försäljning af sådana staten tillhöriga fårkreatur, hvilka icke ansåges vara till förädling tjenliga, men att erfarenheten emellertid redan visat det oriktiga i denna sistnämnda förutsättning, i det att den ifrågavarande försäljningen endast iubragt den för inköp af får frän andra länders yppersta hjordar högst obetydliga summan af 1,782 R:dr 40 sk. Riksgälds, hade Akademien, sorn hyste det hopp, all under den tid, som förflutit sedan förra riksdagen, åsigterne rörande angelägenheten och behofvet af åtgärder från statens sida för de inhemska schäferiernas vidmakthållande och förädling, skulle hafva så förändrats, att jordbrukets behof äfven i detta fall kom me att, till hela fäderneslandets båtnad, af Rikets näst sammanträdande Ständer behjertas, ansett sig höra hos Kongl. Maj:t göra förnyad underdånig framställning i ämnet; varande uti en af Landtbruks-akademiens