Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arfvoden till tillförordnade Revisionssekreterare 1,370: Dito till e. o. tjenstemän-i Justitie statsoch Justitie revisions-expeditionerna 1,666: 32. — Ersättning till Justitierådet, f. d. Statsrådet, Friherre Stael von Holstein, motsvarande 7 månaders Justitierådslön - 1,866: 32. — Arfvoden till adjungerade Ledamöter m. fl. i Svea Hofrätt1,612: 37. — Dito till dito i Götha Hofrätt 466: 32. — Dito till dito i Skånska Hofrätten 465: Ersättning för förlorade sportler i Svea Hofrätt 700: Dito för dito i Götha Hofrätt 565: Dito till åtskillige vid f. d. Borgrätten anställde personer, för frångångna inkomster, 523: Dito till de vid Kanslirätten anställde personer 166: 32. — Dito för förlorade sportler i Krigshofrätten 80: Arfvoden åt tillförordnade Ledamöter i Krigskommittéen 900: Dito åt Högsta domstolens vaktbetjent 116: 32. — Gratifikation till Föreståndaren för skomakareverkstaden vid södra Korrektionsinrättningen 33: 16. — Begrafningshjelp samt lönebesparingar tillkommande Civilstatens pensionskassa 1,411: 12. 2. Arfvoden till tillförordnade tjenstemän i Krigshofrätten Dito till tillförordnade Lagmannen i Nerikes och Wermlands lagsaga — ~ Summa 11,943: 33. 2. å 4:de hufvudtiteln. Arfvode till Ordföranden i Krigshofrätten 1,200: Dito för en Adjutant i Krigskollegium 120: Dito för en elevs inöfning i karte-gravyr 100: Ersättning för förlorad sportelinkomst 100: Dito för löneskillnader och traktamenten, till åtskilliga garnisonsregementen och personer, 968: 47. — Dito för mundcringsslitning, till kommenderingar af åtskillige regementer, - — 635: 47. 11.
Det vanliga är, att Ständerna vilja hafva allt till anslag; dessa äro visserligen gagnande, när de användas till produktiva företag; men penningarne gagna likväl ännu mer, om de placeras'på oupphörligt arbetande händer i låneväg; Banken gifver visserligen äfven då ut dem; men har dem det oaktadt på sätt och vis i sina händer, ty de återkomma från den ene, för att åter utgå till en annan, de hållas i en jemn producerande verksamhet. Produktiva företag äro gagnande; men blifva det ännu mer, om folket genom kapitaltillgång, genom afdelningsbanker sättas i tillfälle att fullt ut, hvad ort och industri förmår, draga fördel af och begagna dessa vägar, hamnar och kanaler. Det är på detta sätt, som penningar skapa penningar. Genom att årligen på detta sätt kapitalisera vinstmedlen, skola inkomsterna ökas och staten vinna en ofantlig styrka. Man fruktar denna kapitalstyrka i Sverige, men har man rätt betänkt, om icke den bästa och vackraste idé är just den, att folket sjelft är sin egen förläggare. De räntor, som ingå, äro inga tvungna skatter, utan betalas endast af dem, som finna sin uträkning vid att begagna Bankens kapitaler, de egas och disponeras ju dessutom af folket sjelft. Bättre har ännu ingen stat ordnat den saken. Om vår Bank flere gånger förstört ofantliga kapitaler genom sina bankrutter, så har sådant icke vållats af Statsbankens idé, hvilken torde i sig innebära något högst förträffligt och en lösning för vårt land af frågor, öfver hvilka man de sednaste åren som mest i andra länder grubblat; det har deremot vållats af den olyckliga föreställningen, att i samma mån man tillverkar sedlar, så tillverkar man penningar; om så vore, så hade man ostridigt funnit konsten att göra guld, och man behöfde då aldrig vara i förlägenhet, hvar penningar skola tagas. 2:o. Att Banken öppnar sina böcker för alla enskilda personer, som der vilja insätta sina penningar mot 3 procent på så kallad uppoch afskrifningsräkning. Dessa pen Bili. till R. St.
Herr von Hartmansdorff, Augusti Då Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse af de* 10 April detta år, angående öfverlemnande åt Riksens Ständer, att yttra sig öfver de straff, som blifvit påbudna i 1820 års RurendrägeriFörordning, den 12 sistlidne Maji remitterade* till RagUtskottet, anmärkte jag att samma åtgärd bordt äga rum , i anseende till Seglations Ordnmgen, hvilken stadgar nästan lika svåra Straff, spm Lurendrägeri-Förordningen, och ofta hänvisar till dess straff-bestämmelser. Jag ansåg följakteligen en underdånig anhållan hos Kongl Maj;t böra göras, att SeglationsOrdniugen mätte underkastas enahanda granskning af Riksens Stander, som den nyssnämnde Författningen. Men en af Konungens Rådgifvare, som var här tillstädes, och sade sig icke kunna förklara orsaken till SeglationsQrdningens uteblifvande, förmälte sig dock tro, att den med det första vöre att vänta, hvadan ingen underdånig Skrifvelse ansågs nödig. Jag yrkade derföre ingen vidare åtgärd den gången. Men nu, då 7 veckor sedan dess forflutit, utan att SeglationsOrdningen blifvit Riksens Ständer meddelad „ pcb då dessförutan en nödig rättelse och öfverensstämmelse uti straffen i dessa håda, med hvarannan så nära förenade stadgar, troligen chalie komma att saknas, får jag såsom motion framställa min förut yttrade önskan, Att Riksens Höglofl. Ständer ville hos Kongl, Den 2 Julli f. m. 7 Maj:t i underdånighet anhålla, att straff-bestämmelserna i SeglationsOrdningen måtte, på redan anförda skäl , blifva underkastade enahanda granskning af Riksens Ständer, som de motsvarande lagrummen i LurendrägeriFörordningen redan blifvit. Herr Hegardt, Christian Bernhard". I anledning af förevarande punkt af Bevill* ningsUtskottets Betänkande, utber jag mig vördsamt att få yttra mina tankar.
Den häremot 4:o I grund af sorn helst. Vid föregående — ■ iakttagas: Att Protocoll • icke uppenbara. Att ej några Ministeriella Handlingar ■ •— ej eller enskilda Bref, såvida de ej till något rättegångsmål nödvändigt höra, utan deras tillstånd, som samma Bref angå eller tillhöra, ej eller åt publik vård anförtrodda Deposita af Skrifter och Handlingar, utan deras tillstånd, som om Depositionen förordnat, så framt ej sådane Deposita äro äldre än femtio år, och några i afseende på dem gifna föreskrifter ej emot offentliggörandet lägga hinder, kunna utgif vas eller utbekommas. Den häremot bryter — - Se Bil). 3 Sami. Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XVIII: pag. 330. XIX: 350, 452. Preste-Ståndets Prot. B. XI: pag. 790. XII: 90. is Constilulions-Utskottets Memorial, N.o 3. Borgare-Ståndets Prot. B. Yl: pag. 80. Bonde-Ståndets Prot. B. X: pag. 16. 16. Förslag till ändrad redaction i afseende på yttranden om Konungen, Drottningen och Thronföljaren. TryckfrihetsFöror dningen. §. 3. 4:o Allt slags lastligt yttrande om 4:o Allt slags smädeligt yttrande den Regerande Konungens Höga Perom den Regerande Konungens Höga sou Skriften confisceras. Person Skriften confisceras. Se Bih. 3 Sami. Mern. Bonde-Ståndets Prot. B. X: pag. 29. XII: 95. XIII: 172. 17. Förslag om den s. k. Itidragningsmaktens upphäfvande.
Koch försäkrat, att inom consistorium academicum i Upsala skulle före 1848 varit rådande en stark opinion för universitetets förflyttande till hufvudstaden, men att denna opinion, af farhåga för ungdomens deltagande i revolutionära utbrott, efter denna tidpunkt gått i motsatt riktning, få anmärka, att denna försäkran, utan tvifvel, hvilar på ett missförstånd. De professorer, hvilka före 1848 sutto såsom ledamöter i consistorium, voro säkerligen allt för mycket konservativt sinnade för att yrka på ett dylikt förflyttande; och att 1848 års händelser egentligen föranledt ändring i opinionen, vågar jag helt och hållet betvifla. Jag fortsätter mitt yrkande om bifall till Betänk:t Många ledamöter hördes nu ropa på propos. Frih. Stjernstedt, Joh. Willi.: Jag begärde ordet med ani. af Gr. Sparres yttrande om det goda förhållandet i quartier latin i Paris. Af en annan person, som länge vistats i Paris, som särskildt vinnlagt sig om att taga noga kännedom om quartier latin och till hvars omdöme man har allt skäl att sätta förtroende, har jag här ett yttrande, som jag ber att få uppläsa för R. o. Ad. »Quartier latin är för mången paradiset, icke det christna, men Mohomets. Det är landet af ungdom och nöje, af ljufva illussioner och gyllene drömmar, af skummande champagne och lättvunnen kärlek; —det är vaggan för lycka och ära. Quartier latin är för andra utsväfningen och eländet, det är orgien, som med hes stämma sjunger frivola sånger, för att döfva tanken på förnedringen. Det är sjukdomen och hungern, modlösheten Den 20 April. 597 och tviflet, det är bruten förhoppning, sviken illussion. Det är stundom ett helfvete, värre än Dante kunde måla det; men quartier latin är också arbetet och den ärliga fattigdomen, studiernas nattvak och oafbrutna ansträngningar, ofta förvista till 6:te våningen. Sådan är också Pariser-studenten.
Beslut, som underställes Kongl. Maj:ts pröfning, skall insändas till Dess befallningshafvande, hvilken har att handlingarne jemte eget utlåtande till Kongl. Majit öfverlemna. 96 § (§ 89). Konungens befallningshafvande^ bekräftelse erfordras å stadgar rörande stadens politi och allmänna hushållning, hvilka äro ämnade att på förekommande fall såsom lag tillämpas. Vägrar Konungens befallningshafvande sökt fastställelse, uppgifve skälen dertill; och ege stadsnämnd, om den dertill tror sig ega fog, att hos Kongl. Majit anföra klagan öfver Konungens befallningshafvandes beslut inom CO dagar efter delfåendet. 97 § (§ 90). Ar stadsnämnd elier enskild part missnöjd med Magistratens beslut i mål som, enligt denna lag eller annan författning, Magistrats pröfning tillhör, må ändring deri sökas hos Konungens befallningshafvande i länet genom besvär, hvilka skola ingifvas före klockan tolf å tretionde dagen efter af beslutet erhållen bevislig del, den dagen oräknad, eller, om inställelsedagen infaller å helgedag, å nästa söcknedag derefter. Emot allmänna rådstugans eller stadens äldstes beslut, hvilket icke är Magistratens pröfning underkastadt, må besvär anföras å ort och tid, som nyss sagdt är, tiden räknad, då beslutet fattats af allmänna rådstugan, från den dag då det skett, men, om det fattats af stadens äldste, från den dag, då klaganden deraf erhöll del. 98 § (§ 91). Sker, i följd af enskild parts klagan, ändring i beslut, hvarom i 97 § sägs, gälle den ändring till förmån för den som klagat, men beslutet stånde i öfrigt fast, utan så är, att detsamma icke i laga ordning tillkommit, eller finnes vara emot lag och författning stridande, då det må kunna i sin helhet upphäfvas. 99 § (S 92). Konungens befallningshafvandes utslag i förenämnda besvärsmål utgifves efter anslag, som två dagar förut skall vara å Landskansliets dörr fästadt.
Domstolens första förslag blifvit uteslutna åtskilliga för den mindre bildade juristen högst nödiga föreskrifter och anvisningar, hvilka ansågos höra till »doktrinen»; i hvilket afseende motionären åberopat följande, i hans reservation vid Lag-Utskottets den 9 Juni 1863 afgilna »betänkande i anledning af dels Kongl. Majlis nådiga Proposition med förslag till ny strafflag, dels ock enskilda motioner rörande brottmålslagstiftningen», förekommande yttranden: »Ehuru i visst afseende tillhörande frågan om innehållet af ifrågavarande strafflag, torde här äfven kunna behandlas frågan, huruvida, på sätt ofvan förmälts, från strafflagen bort uteslutas alla sådana allmänna bestämmelser, som angående grunderna för latitud-systemets tillämpning meddelats i 6 Kap. af Svenska och Norska Lagkomitéernas den 4 Augusti 1831. Svenska Lagkomitéens den. 16 Januari 1832 och den 19 December 1833, Kongl. Lagberedningens den 25 November 1844 och Rikets Ständers Lag-Utskotts den 11 Augusti 1848, äfvensom Norska Lagkommissionernas den 31 Oktober 1831 och den 4 Juli 1835 afslutade förslag rörande ny brottmålseller strafflag, och hvilka bestämmelser äfven finnas i 6 Kap. af Norges »Lov angaaende Forbrydelser», »Redan den omständighet, att dylika bestämmelser finnas ej blott i alla Svenska och Norska förslag, som förcgingo det ifrågavarande; utan ock i den för brödrariket, — der juristerne i allmänhet torde få anses ännu hafva af den juridiska doktrinen större lefvande förråd, än det, de Svenske praktiserande juristerne vanligen ådagalägga, — nyligen antagna och ännu gällande strafflag, utan att mig veterligen någon ändring i detta afseende föreslagits, — synes mig antyda det betänkliga i alla dylika bestämmelsers uteslutande. — I afseende å en sådan, yttrar Utskottet sig hafva, »lika med Kongl. Maj:t, ansett den snarare genom doktrinen än genom ett uttryckligt lagbud böra göras gällande»
Vid samma tid kan man äfven vara färdig att blifva diinitterad från Universiteten till inträde i Konungens Canzlij. HofRättcrna och R'iket§, Collegier, hvilket bevisas deraf, att Kongl. Kungörelsen al den 9 Gotcher 1812 förbjuder någon att blifva det férr än vid 18 års ålder. Kan man då taga Canz.ltven, om MiptaireLärare funnes vid Universiteten , kunna taga den Militaire-examen,. som nu, vid utgåendet från KrigsAcademien erfordras för att blifva Officer. I ålder hade ynglingen intet förlorat; men ban bade vunnit den offentliga uppfostrans grundlighet, den vana vi‘d sjelfverksamhet, och sjelfbildning.* sorn är en följd af den Academiska friheten, m. fl. fördelar. Uti exercice borde Militairegtuderande, äfven föret Bevärings-åiderns uppnående, få deltaga vid de årliga Beväringsötttiegarne. Till att rida, fäckta, simma, gymnasti to ra m. fl. kroppsöiningar hafva de åtminstone i Upsala, lika så godt tillfälle, som vid Carlberg, på förra stället undvikes äfven grannskapet med hutvuflstaden, hvilket ej skall vara Cadetterna nyttigt. H.vad kostr,®den serskildt beträffar, så anvär, dei? till KrigsAcademien ett slott och omkring J5,ooo R:dr årligen , hvaraf Staten gifve r in3mot hälften, eller för år 1820, t, ex.' ? 3,3 « o. R:Jr 36 sk. 3 rst. samt Konungen och enskihha återstoden. För denna Summa uppa f Den 2.) Martiin fostras 125 Cadettey, hvaraf omkring 25 årli*> gen utexamineras. Hvarje Cadett kostar således ungefär 600 R;dr om året eller något derunder, när tillfälliga utgifter afdragas. Så dyr bör ingen Student, långt mindre en Gymnasist eller Skolgosse vara. Hvad sorn möjligen vid KrigsAcademieo kan vinnas i tid förloras i kostnad.
Skulle Frih. Cederström för sin del vilja låta detta stå i prot., så anhåller jag, att mitt högtidliga ogillande måtte sättas derjemte. För öfrigt tror jag, i afseende på sjelfva saken, att, då jag ej hört någon yttra sig för bibehållandet af det förhållande, som äger rum i Statsrådets nilva!', sammansättning, det skulle vara en bedröflig erfarenhet, om R. o. Ad., eller det s. k. Rikets första Stånd, skulle möjligen bjuda till att genom en nekad ålerremiss förhindra oss att i laga väg vinna det Önskade målet för våra förhoppningar. Man skulle möjligen i sådant fall kunna göra sig den föreställning, att R. o. Adts syftemål vore att få ännu mera invecklade och kritiska förhållanden i denna del, och såmedelst på sådan väg kunna få de förbättringar, som äro åsyftade. Jag är åtminstone icke af dem, som önska sådant. Jag önskar lugn och fred, så länge som möjligt; och det är derför jag ånyo får begära återremiss af delta mentor. till vinnande af det ändamål, som jag förut framställt. Gr. Spens: Jag har begärt ordet, endast med afseen de på Hr Ribbings yttrande om några ord af Frih. Cederström i afseende på hvad jag nämnt uti ett föregrde anförande. Jag hembär Hr Ribbing de varmaste tacksägelser folden vänskap han alltid hyst, och äfven nu visat för mig; men hemställer, om någon tvist i anledn. af det yttrande, Som här är i fråga, bör upptaga R. o. Ad:s tid. För min del har jag intet emot, att det står i prot. Min mening har ej varit att förolämpa någon annan, och jag fattade ej Frih. Cederströms yttrande såsom på något sätt förolämpande. Jag önskar således, att det helt och hållet må bero af Frih. Cederström hvad som af hans yttrande skall stå qvar i protocollet. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Då jag deltagit uti de anmärkn:r, hvilka föranledt Const.Utsk:s ifrågavar. memor., torde mitt tänkesätt i afseende på det halfva interregnum, sorn råder uti vår styrelse, vara fullkomligt ådagalagdt.
Jag har i min reservation sökt visa, att ett sådant tillkallande i allmänhet icke torde tjena till något. Om i brottmål tvenne friat och en fällt, så tjenar det till ingenting att tillkalla den fjerde, ty, ehvad denne friar eller fäller, så blir den tilltalade i allt fall' fri, och i civila mål åter är förhållandet, alt, i fall den främste ledamoten af de tre instämt med en af de två öfrige ledamöterne, så tjenar det ej heller lill något att tillkalla den fjerde, ty, denne må säga hvad han vill, så förbi i fver det i allt fall vid den mening, som den främste uttalat. Jag har derföre, sorn sagdt är, ansett, att antalet af ledamöter alltid bör vara bestämdt, och detta antal udda. Men, jag skulle visserligen icke vara emot att antalet af ledamöter i Hofrätt bestämdes till fem, så vida det icke mötte en betänklighet, den jag i min reservation omnämnt och den jag anser mig böra relevera för dem, som icke af denna min reservation tagit kännedom. Betänkligheten är den, alt det är aldeles nödvändigt, såvida man fortfarande skall kunna påräkna skicklige ledamöter i Hofrätterne, alt betydligt höja deras löner, ty eljest är det påtagligt alt skicklige personer, som kunna få underordnade, men mera vinstgifvande platser, vägra all emottaga domareplatsen i Ofver-rätterne.
I anledning häraf får Stats-Utskottet upplysa, att uppå den till Utskettet ankomne För - StatsUtskotteiS Betähi änden. 1363 teckning a de orter, der Fandhöfdinge - Kesidence saknas, linnés äfven Jonköpings Lärl; Meh då hvarken uppgift eller förslag å Inköpseller Byggnadskostnad derstädes innefattas i berörde Förteckning, kunde Utskottet hvars åtgärd skulle egeniligeii tillhöra att föreslå beloppet af de éifordeilige medlen, icke Upptagä något för detta Behof, oell ansåg sådant destö häldre likgiltigt, sorn för de öfrige Fänen frårt hvilka kostnadsförslag inkommit, ej ellet kundö tillstyrkas någre medels beviljande till ändamålet. -Då nu Herr Friherren Vunnit dess afsigt ätt i. sammanhang med de åridré Fänen sorn. härvid ifrågakbmmit, Jönköpings äfven blifvit änmaldt, synes icke något vidare återstå att för närvarande i denne del tillgöra. ■ Herr Faridshöfdingén Friherre Drufva har åter i afseende på Vesterås Slott omförmäldt huruledes detsamma, ehUrU myCket förfallet, likväl Skulle kunna fnllkomligt iståndsättas för fen kostrlads-sUmmä äf 12,310 R:dr 2g sk. Bsco, samt att denne i flere hänseenden märkvärdiga öch nyttigå Byggnad förtjenade sadan utgifts användande, Och då det vore mera skäl att vidmagthål'a redan Uppförde Byggnader, än att låta dem förfalla och Uppföra nya söm snart komme i lika belägenhet, så föreslår Hérr Friherre Drufva på desse med flere anförde skäl, att serskildte medel mätte UtSes för ifrågastäldte reparatiotis-köstnad. Och har Herr Prosten Doctor Genberg åter, beträffande Jjandshöfdinge - KesidenCe uti Vesterbottens
Jag tror, ehuru jag ej bestämt vet det, att en Kongl. Förordning af år \r]\i finnes, som i första afseendet bestämmer tre år. I sådant fall bör detta stadgande införas i Bevillningsförordningen. Om i det sednare afseendet 1 eller ii år för hvarje Dom - Den 17 December f. m. i45 Domstol blef i önskningväg föreslaget och antaget, hvarigenom uppkom en *:d af 3 år, som, tillsammans med de nyssnämnde 3:ne för anmärkningar tillåtne år, gjorde 6 år, så skulle Embetsverken äga tillräcklig tid och de Skattdragande samt Uppbördsverket äga någon tid, hvarefter de med säkerhet visste sig vara från allt kraf fria. Såsom bevis på det stora behofvet af en dylik prescriptionstid skall jag hafva äran först anföra, att personer finnas, som i år och förledne sednaste åren blifvit afkrafde KammarRättens anmärknings-medel för åren i8o5, 6, 7, 8 och 9, och ytterligare ett annat exempel, hvarpå jag vördsammast anhåller om Ridderskapets och Adelns odelade uppmärksamhet, emedan exemplet är af, som jag tror, en oerhörd natur i Svenska beskattningens annaler. Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 6 September 1815 om Husbehofsbrännin gen stadgade i 3 §. Mom ”att ”Krogar och Näringsställen (sålunda ej Trac”teurer och Vinskänkar), der de tillåtas ”skola i branvinsminuterings-afgift betala ”från 10 lill 3o Riksdaler.” Taxeringsmännen för Stockholms Stad hafva också alltid tillämpat denna Nådiga Förordning till Krogar och Näringsställen; men till T rar - te ursställen hafva icke Taxeringsoch Pröf6 H. 10 i4 6 Den 17 December f. ni. ningsComiléerna någonsin ansett sig kunna tillämpa Förordningen, emedan Tracteurer äro Borgare och sålunda efter håde 1818 och 1823 årens Bevillningsförordningar skola till Staten betala fem procent utaf behållningen af deras rörelse, och dermed äro taxerade, efter hvad samma Förordningar stadga, i ett för allt.
Länen är anslagen, icke svarade emot behofvet, om den skulle utsträckas äfven lill Luleå Lappmark, till hvilken ordningen icke skulle komma förr än efter en ganska lång tid och först sedan Lappska folkstammen, allt mer och mer tillbakaträngd, till det mesta hade utdött; hemställer Herr von Scheele, om det ej vore skäl att vidtaga lika skyndsamma som kraftiga mått för delta folkets fredande, i synnerhet som det ej kan betviflas, att ju deras tillväxt och trefnad eger på den nuvarande och blifvande Bergshand teringen inom kustlandet ett bestämdt inflytande, i hvilket afseende han anser nödvändigt, att serskildt anslag för afvittringen i Luleå Lappmark beviljas, så att minst 4 Landtmätare kunna dermed sysselsättas. Beträffande åter den af Herr Boij väckta Molion om anslag till uppgående af en gräns mellan Nybyggare och Lappar, i anledning hvaraf Utskottet i det åter-remitterade Betänkandet förklarat några skäl icke anförda, som kunde föranleda till eu underdånig önskan om förändring i Kongl. Majtts, uti Bref till Kammar-Collegium d. 5 November i8a5 meddelade Nådiga beslut, rörande Rikets Höglofl. Ständers vid iS18 års Riksdag gjorda underdåniga hem - r4 Besv. och Oecon. Utsk. ställan om en gräns-lineas bestämmande emot Lappmarken, bar Herr von Scheele yttrat den tanka, att, sedan nu varande Nybyggen blifvit afvittrade, en undersökning borde verkställas både till utrönande, huruvida den återstående delen af skogslandet är för Lapparne oundgängligen nödvändig, eller odlings-ntrymrnet ännu kan medgifva flere Nybyggens anläggande. Der hvarest sådant icke visade sig kunna med framgång ske, der vore äfven gränsor bestämde för Lapparnes betesland, hvilka utgöras af allt hvad som ligger utom Nybygges-gränsorne, och hvilken gränslinea vore den enda rätta och naturliga.
Till Allmänna Besvärsoch OeconomiteUtskottet.' i.-o Ett Memorial af Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, angående Öfverflödets hämmande och Skrå-Ordningars upphäfvande. 2:o Ett Memorial af Herr Bergenstråle, Johan, angående hämmande af Luxe och Öfverflöd. 3:0 Ett Memorial af Herr Gripenvaldt, August , angående bibehållande af den nu varande Bränvins-Panne-rymden. Till Stats-Utskattet 1:0 Ett Memorial af Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, angående behörigt jagtagande af de i Landshöfdinge-Instrutionea föreskrifne Jord-ransakningar. 560 Den 27 December. 2:o Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Joban Henning, angående yrkad ändring i Kongl. Förordningen af den ,pde Ftbruarii 1812» rörande Infanterie Regemtnternas Beklädnad. Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi#-Utskotten. Ett Memorial af Friherre Cederström, Jacob , angående en allmän Närings-Frihet; om hvilket allt de öfrige Respective Stånden skulr le vänligen underrättas. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Riddarhus Utskottets den 17 December afgiine samt den j8 i samma Månad på bordet lagde Memorial, angående de af aflidne Öfverste-Lieutenanten C. G. Reuterskjöld gjorde Stiftelser, blef samma Memorial, i anledning af dervid, utaf Grefve Posse, Claes Fredric, Friherre Tersmeden, Fredric, samt Herrar Reuterskjöld, Adam Didric, och Nauckhoff, Carl Ulric, gjorde Anmärkningar, jemte samma Anmärkningar till Utskottet återremitteradt. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Örskottets den so dennes aflåtne samt den 23 i samma