Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingenting skulle vara för Riddarhusets Tjenstemän och Direction beqvämligare, än stora lån, emedan bokföring och bevakning rn. m. af ett stort lån fordra mindre besvär och tid, än samma åtgärder med många små lån. Men jag befarar, att den summa af 3o,ooo R:dr som Utskottet föreslagit, att på en hand utlånas, är för betydlig, alldenstund åtskillige fonder ej äro större, än att 3:ne sådane då skulle kunna blifva utlånte pä en hand. 8* Den 3o Jun ii f. m. Om genom inträffande omständigheter Läntagaren blef urståndsatt, att betala räntan, så lagsöker man honom vanligen ej förr än ett års Ränta är obetald. Om då Concurs utbryter, hvilken vanligen på 2 eller 3 år icke blifver utredd, erhåller man kanske på 4 är ingen ränta för 3o,ooo R:dr. Hvad skall man då göra? Cadetter, Stipendiater och Pensionärer kan man icke bedja vänta på sitt underhåll. Directionen måste åt dem anskaffa medel, och någon annan utväg dertill än lån finnes ej. Directionen måste derföre betala Ränta, och äger dertill inga andra än Capitationsmedlen, hvilka äro oumbärliga för andra behof. Till förekommande af sådan förlägenhet, tror jag, att lånesumman bör nedsättas och ej öfverstiga i5,ooo R:dr. Jag anhåller om återremiss af Memorialet i denna del. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacob: Då jag anmälte mig, hade Herr von Hartmansdorff ännu ej yttrat sig. Det återstår nu icke för mig annat, än att i allo förena mig med honom. Erfarenheten har gjort, att jag äfven anser 3o,ooo R:dr vara en för stor summa, och jag är öfvertygad, att alla nyss uppräknade olägenheter äro fullkomligt grundade. Herr Riben s Carl Wilhelm: RiddarhusDireetionen hade uti sin afgifne Riksdags - Den 3o J u u i i f. m. 117 berättelse fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på åtskillige omständigheter, som företett sig vid tillämpningen af gällande LåneReglemente.
Ett annat af öfvervägande vigt är att det är omöjligt att vinna en säkrare kontroll än genom denna anordning. Utsk:t har hufvudsakligen fästat sig vid en reservation, som blifvit afgifven af en ledamot i Kammar-rätten, och jag medgilver, att denna reservation kunnat förtjena en närmare belysning; men dels är det i Kammar-rätten icke vanligt att man skrifver reservationer mot reservationer, dels tror man sig kunna förutsätta någon omtanka och pröfning hos dem, som sedermera skola granska handlingarne. Det är härvid anmärkningsvärdt att, då Utsk:t åberopat den stora besparing, som skulle uppkomma genom den föreslagna förändringen, Utsk:t icke gjort sig den mödan att besinna, att reservanten stödt sina beräkningar pä helt andra förhållanden, än dem, som skulle komma att inträffa, om Kammar-rättens förslag antoges, samt att han alldeles förbisett den icke obetydliga nedsättning i pris på tillverkningen af stämpelpapper, som derigenom uppkommer. Priset på ett ris sådant papper skulle nemi. komma 488 Den 8 April f. m. att nedgå från 50 till 40 rdr, och denna skilnad af 10 rdr för hvart ris har alldeles undfallit både reservanten och Utsk:t. Vidare torde man något böra uppmärksamma den icke obetydliga tillökning i arbete, som komme att åläggas embetsman, hvilka redan förut äro i detta afseende ganska betungade. Det är nemi. ett icke ringa besvär, redan under nuv:de förhållanden, att med stämpladt papper belägga sådana handlingar, som böra dermed förses; men hvad är detta besvär i jemförelse med det som komme att uppstå, i fall hvarje expedition måste förses med beläggningskartor? Utan tvifvel blir det för domare, åtminstone i de större domsagorna, nödvändigt att för detta ändamål skaffa sig särskildt biträde, hvilket naturligtvis skulle medföra en icke obetydlig kostnad. Så långt tänkte sig dock icke reservanten för, och derföre finnes ej heller någon beräkning öfver det belopp, hvartill denna ökade kostnad kan komma att uppgå.
Nådigt bifall till dessa framställningar, i brist af disponibla medel till aflöningskostnader, icke kunnat meddelas, utan ock att 1843 års Revision öfver elementar-läroverken, i afsseende på Fahlu lärdoms-skola, förklarat, att, för ortens behof och skolungdomens talrikhet, en högre fullständig Apologist-skola erfordrades, hvilken likväl icke ausetls kunna organiseras, med mindre 2:ne nya lärare-löner blefve dertill anslagna. Enär således, å ena sidan, behofvet af ökadt lärare-biträde vid ifrågavarande skola synes tillräckligen vitsordad t, destomer som en dupplicant i Apologist-classen redan blifvit anställd och tvänne på hvarandra följande år med gratification hugnad, men Rikets Ständer, å den andra, icke anse lämpligt att, innan en definitiv reglering af elementar-läroverken i allmänhet vidtagits, anslå lön på stat för nya lärare vid sådana verk, hafva Rikets Ständer funnit sig böra, jemte framställning af behofvet utaf en andre Apologist vid Fahlu högre lärdomsskola, öfverlemna frågan derom till E. K. M:s Nådiga afgörande, med underdånig anhållan derjemte, att, derest E. K. M. skulle finna en sådan tillökning af lärare-personalen lämplig, den nye Apologistens aflöning må, under afvaktan å elementar-läroverkens slutliga reglering, utgå såsom arfvode, till det för hans vederlikar i allmänhet stadgade belopp, af det reservations-anslag, Rikets Ständer till elementar-läroverken och sådana partiella behof, sorn i afseende derå kunde fiunas nödiga, å Riks-Statens åttonde Iiufvud-Titel anvisat. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Februari 1845, Expeditions -Utskottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den igFebr. i845.
Då emellertid, derest de betydliga förändringar i afseende å materielens beskaffenhet, hvilka Komitén föreslagit, komme att ega rum, verksamheten å stationernesvarf måste jemväl komma att i följd deraf betydligen förändras, anser Komitén det vore nyttigt och ändamålsenligt, om, för sådant fall, Eders Kongl. Maj:t skulle täckas låta genom sakkunnige personer utarbeta en detaljerad plan för varfvens med dervarande inrättningars ordnande efter de nya förhållandena. I afseende å flottans depot i Götheborg har redan i det utlåtande, som under den 17 Febr. 1843 afläts af den då i Nåder förordnade Komité för utarbetande af förslag till sjöförsvarets ordnande, blifvit anfördt, att, då detta etablissement icke utan en vidlyftig, med högst betydlig kostnad förenad befästning kunde skyddas mot fiendtliga anfall, samt just den omständigheten, att en del af flottan med sina dyrbara förråder der vore förlagd, sannolikt skulle gifva fienden ökad anledning att mot Götheborg rikta sina anfall, borde flottans dervarande etablissement förflyttas till annan lämpligare ort, hvartill bemälda Komité, på flera i dess utlåtande anförda skäl, föreslagit Marstrand. Denna åsigt om olämpligheten af Nya Varfvet vid Götheborg till ett flottans etablissement synes numera vunnit ökad giltighet, i samma mån som mot nutidens sjökrigsmateriel ett försvar af detta etablissement måste blifva ytterligare försvåradt, och i allmänhet synes förläggandet i fredstid af någon del utaf vårt sjöförsvar i ett etablissement å Rikets vestra kust numera icke vara behöfligt och ej heller lämpligt, såsom föranledande en både ur militärisk och ekonomisk synpunkt ofördelaktig splittring af detta försvar, utan torde det vara tillräckligt och mera ändamålsenligt, om å nämnda kust utsåges någon passande punkt till förvarande af krigsförnödenheter, som, under inträffande krig, skulle kunna vara att tillgå för de Rikets örlogsfartyg, som vore stationerade på vestra kusten och som kunde blifva i behof af dessa förnödenheter; och till en sådan punkt torde Marstrand, i skydd af Carlstens fästning, vara företrädesvis lämpligt.
Sjelfva hufvudfrågan, nemi. huruvida bergsskolan skall förblifva i Fahlun eller förflyttas till Stockholm, har af Utsk:t blifvit undanskjuten; och har Ut,sk:t, till stöd derför, egentligen anlört att penningar icke skulle vara att för berörda ändamål tillgå. Nödiga medel hafva dock icke — jag tillåter mig deruppå fästa Ståndets uppmärksamhet — saknats, då fråga varit om många andra af Stals-Utsk:t tillstyrkta företag. Vid sådant förhållande synes det mig vara med all billighet öfverensstämmande, att B. St:r, som vid sista riksdagen dels till undervisningsanstalterna för jordbruk och landtmannanäringar, enligt gällande riksstat, för år 1862 anvisat anslag af 139,500 rdr rmt, att utgå till 2:ne landtbruksinstituter samt åtskilliga landtbruksskolor i riket, dels 131,000 rdr till C tekniska elementarskolor m. rn., dels ock 33,638 rdr 75 öre till navigationsskolor i 9 släder, äfven måtte anse sin värdighet fordra att icke låta den emla undervisningsanstalten i riket för bergsbruket åtnöja sig med elt anslag af 7,500 rdr. Ut>k:t har visserligen förutsatt, alt hruks-societeten, hvars ledamöter hafva den största nyttan af denna anstalt, icke skulle undandraga sig att fortfarande understödja densamma, äfvensom att byggnaderna, utan särskildt statsanslag, skulle kunna försättas i brukhart skick.
Ständers pröfning och beslut vördsamt hemställa, om ej i denna fråga kunde beslutas: att då i Sverige tillverkadt bränvin (eller sprit) af minst i 2 graders styrka till utiikes hamn utföres, må afsändaren, såsom ersättning för bränvinsskatten, af Svenska Statsverket erhålla Två skillingar Svenskt B:co per kanna, när han piassterar följande intyg: a) bevis, under edelig förbindelse, af Svensk landtman, sorn betalar bränvinsskatt, att det exporterade bränvinet (eller spriten) är vid hans hamngifna egendom tillverkadt; b') bevis af vederbörande Tull-tjensteman, att bränvinet, med en styrka af minst 12 grader, är exporteradt å namngifvet fartyg och till uppgifven utrikes hamn; samt c) bevis af Svensk Consul, eller, derest sådan icke i aflastningsorten skulle finnas, af annan auetoritet å den ort, dit bränvinet är destineradt, att detta verkligen dit ankommit. Och lärer Kongl. Maj:t, i fall saken af Rikets Höglofl. Ständer bifalles, täckas förordna om de ytterligare controller, som af omständigheterna kunna påkallas.” STOCKHOLM, tu*ck.t hos W. F. Dalman, 1845, Statssamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande. Ank. till F.xp. Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. ru. Utlåtande, angående väckt fråga om sättet för Båtsmäns fort skaffande till velt frän tjenst göringsorterne. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning har Hederv. Bonde-Ståndet remitterat en af Riksdagsfulimägtigen P.
IX. B. 106. A. 209. — om statsanslag till understöd för en i Wermland tilltänkt. I. R. 398. III. B. 427. Se vidare StatsUtskottets betänkande IX:o 41. Ränta, om frigifvande af. I. 142, 144.11. 245. VIII. B. 61. A. 418. — af frälseskattejord, om rättighet för egare till jorden att räntan inlösa. Se Frälseskattejord. Räntan å de i Rikets Ständers Bank belänade metaller, stångjern, tackjern m. m., om nedsättning uti. I. R. 449. V. B. 84. Se vidare BankoUtskottets betänkande N:o 29. — om nedsättning af, vid utlåning af spanmål från sockenoch fattigmagasin. III. B. 129. A. 179. Ränteförsäkringssamt Lifränteoch Lifförsäkringsanstalt, om tillvägabringande af, i Sverige. I. II. 354. V. B. 197, 355. Å. 409. VII. B. 334, 353. A. 361. VIII. E. 393. Räntegifvare pä Gottland, om rättighet för en del, att med penningar få lösa räntepersedlarne. II. B. 180. A. 301. Räntor, indelta, angående deras förvandling tiil penningar. II. B. 180. A. 301. — om förändring i sättet för utgörande af, samt om dessas jemte tiondespanmålens indragning till Statsverket, m. m. X. B. 458, 484. A. 510. U. 606. A. 623. E. 686. Rättareskolor, angående anslag till. I. R. 435. III. B. 387. Se vidare StatsUtskottets betänkande N:o 39.
Från det i torftiga omständigheter försatta barndomshemmet upphörde dermed allt penninge-understöd. Förvärfvande sitt bröd genom enskild undervisning, qvarstannade han, till en början, i Åbo. Vitterheten, i hvilken han der 1774 blef Docens – såsom Rosenstein förtäljer, ”med allmänt bifall” – var alltredan utkorad till hans lefnads yrke. Om hans dåvarande theoretiska och litterärhistoriska bildningsmått erhålla vi ett begrepp, när vi läsa den præsidii-dissertation de Poësi, philosophiæ ubivis gentium prævia, som af den unge Magistern utgafs just enkom till prof deraf. Skulle den mätas efter nutida fordringar, så undginge den icke, att synas ganska ytlig. Men lyckligt är, att skaldegåfvornas utveckling ej oinskränkt beror af innehafvarens lärdom och reflexion. Dantes föreställningar om Tragedi och Komedi voro ungefär sådana, som nu våra barn höras yttra; men han diktade likafullt sin jätteskapelse, som, ehvad än må sägas om dess benämning Commedia, dock evärdligt förtjenar binamnet divina. De flesta unga magistrar kunna nu om slika ämnen skrifva lärdare disputationer: men hur mången af dem blir en Dante? eller ens en Kellgren? – Dock är ej utan, att ju äfven den praktiska beskaffenhet af hans ungdomsbildning, som uppenbarar sig i de skaldestycken han under dessa och de nästföljande åren lät trycka, omisskännligt förråder en motsvarande knapphet. Rosenstein berättar, att han ”kort efter ankomsten till Åbo hade gjort sina första poetiska försök, som bestodo i verser vid tillfälligheter”; men att han ”alltid återtog och förstörde dem”. Om dessa försök voro hans allraförsta, lemna vi derhän. Säkert är, att han under sitt vistande i Åbo (enligt Rosenstein, ”vid slutet” deraf) författade skaldestycken, som trycktes i Åbo Tidningar, allmänt prisades, och snart införde honom såsom en oskattbar ledamot i vitterhets-gillet Aurora.
Samma rätt ega utländska arf vingar, om de i landet inflytta och der bygga och bo. 5 ,f. Lemnar testamentsgifvaren efter sig omyndigt barn, och kan det ej af sitt arf njuta föda och uppfostran; då skall af egendom som i Lag-Utskottets Betänkande, N:o 36. 7 testamente gifven är, sä mycket af sättas, som Rätten prcif var barnet, efter stånd o h vilkor, nödigt hafva, till dess det sig sjelf nära kan, dock ej for längre tid, än till dess barnet uppnått 2/ år. Ar barn ofärdigt, med svår sjukdom behäftadt eller litet vetande; då skall ock af sältas hvad till bar nels underhåll ta rf vas, der dess arf ej dertill förslår; och gånge det understöd ut, så länge behofvet fortfar: kommer barnet till helsan, eller varda dess vilkor eljest så förbättrade, alt det sig sjelf försörja kan; upphöre då understöda. Nu har man genom testamente anslagit viss årlig inkomst till sitt omyndiga barns föda och uppfostran, eller till underhäll för sitt barn, sorn är ofärdig/, med svår sjukdom behäftadt elter litet velande: kan ej det barn, sorn omyndigt, är, af eget arf njuta föda och uppfostran, eller det, sorn ofärdigt, sjukt eler litet vetande är, med eget arf underhållas ; då må det testamente gälla, för tid, sorn här ifvan sägs, ändå att arf vejord eller bi östarvingars lott dermed belastas skulle. Eger man jord, hus eller tomt i staden; håfve våld bortgifta hälften deraf, ehvad det är ärfdt eller afladt. Slutligen har herr Böök vrkat, alt ur 1 § af Jordabalkens 8 kapitel, sorn lemnar rättighet att af arfvegods på lifstid förläna något hemman åt den, som trogen tjenst gjort häfver, ther ingen af ingejord, är, sistberörda ord måtte utgå, så att den, som eger både ärfda och förvärfda hemman, må kunna för trogen tjenst upplåta ett af de förra.
Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition till Rikets Stunder, om anvisande af anslag för Svenska Natur-alsters samt Induslrioeh Konst-produkters öfversändande till 1855 års exposition i Paris; Gifven Stockholms Slolt den i! Sedan *f Kejserliga Franska regeringen underrättelse blifvit meddelad, att Tåren 1855 en allmän exposition kommer att i Paris öppnas för natur-als ter »arnt industrioch konst-produkter från alla länder, och bemälde regering af sådan anledning framställt rlen önskan, att en kommitté måtte blifva utsedd, hvilken, för hvad Sverige angick, kunde träda i förbindelse med den af kejserliga franska regeringen för anordnandet af expositionen tillförordnade kommission, samt ombesörja samlandet, urvalet och öfversändandet af svenska bidragen till expositionen, har Kongl. Maj:t för berörde ändamål förordnat en kommitté, hvilken erhållit nådigt uppdrag att vidtaga eller, der så erfordrades, hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslå de åtgärder, som kunde finnas vara af nöden för Sveriges deltagande i nämnde exposition, äfvensom att i underdånighet anmäla i hvad mån allmänna medel för ändamålet behöfde anvisas. Denna kommitté, som genast trädt i verksamhet, har nu hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, det kommittéen föreställt sig, att ändamålet med det åt densamma lemnade uppdrag skulle på det för Statsverket minst betungande sätt kunna ernås derigenom, att, sedan de svenska bidragen tili Pariseroacpositionen blifvit tidigt på våren 1855 sammanförde i Stockholm, Götheborg #eh Maknö, dessa expositions-artiklar toge* ombord på ett för traBsperterand# af Kungl Muj:ts Kati. Proposition, N:o 87. 9 af fraktgods passande större ångfartyg, hvilket utginge från Stockholm samt anlöpte Malmö och Götheborg, och vidare afginge till Havre, hvarifrån desamma pa kejserliga franska regeringens bekostnad fortskaffas till Paris, likasom bemälde regering, efter expositionens slut hösten 1855, bekostar artiklarnes återförande till någon fransk hamn, från hvilken de på Sveriges bekostnad sedermera måste återherntas.
Wid öfwerwägande häraf, och dä den grund för afgift af Hemman blifwit lagd, att ju mera det är wärdt. destomera bör derföre betalas; saint det ä ena sidan skulle leda til Statens förlust, om, till exempel, afgiften för ett helt Hemman, klufwit i fyra delar, af hwilka de sine i anseende till sin godhet och afkastning» borde uppskattas till 6000, men de 2.ue andra endast till 2000^ R:dr., bestämdes blott efter sist. nämde »värde; Afwensom, ä andra sidan, ägar. ne af de sämre Hemmans delarne skulle blifwa ansenligen lidande, i händelse afgiften derföre 28 Den 11 October. fastställdes efter de 2:ne längt mera wärde Heim mans delar; kan Utskottet ingalunda tillstyrka bifall af oswanberörde anmärkning, utan anser, det mindre eller klufna Hemmansdelar, fast än hörande till ett och samma Hemman, böra uppskattas hwar för sig och hänföras till den Clast hwartill hwarje Hemmansdel hörer, ester wärdet i förhäxande till helt Hemman. ^Vidare har utn Hederwärda Bonde-Stäm det blifwit anmärkt, äfwensom Wällofl. Borga, re. Ständet för sin del bestutadt, att Hemmans, delar under i:24:dedels Mantal af högre wär. de än 4,000 Riksdaler efter helt Hemman räk. nadt, ej borde betala lika med i:24:dedel, eme. dan deraf uppkomme den obillighet och orätt, wisa, som äfwen i synnerhet träffade de Fatti. gare, att till exempel för i:96o>edels Mantal af 50 Riksdalers wärde, komme att erläggas i Skydds.afgift 4 Riksdaler, hwilket wore mera än hwad Ett och r:4'.dedcls Hemman af i. Clatzen gifwer.
Under värlclsáldranias lopp, och allt efter som könens lcacïalrtersoliliketer utvecldaks, hai ' va ~lissa egen skaper, förtjänster ~ a ~ 7 soiii ä l brister, företrädesvis iitbildat sig 11.0s 1iim11i en., aiidra fciretr ädesvis Iios k-ilinnan. kviiman trader in i iiya verkningsliretsar, krafves det helt naturligt en viss tid, iminn hoii förink fii1l.t s$a.ssn sig epter de där ricla~ide, iijr I~eiiiies däli te n y a föörh U1 and ena. Siirskilclt under denna öfverghigstid s l d l det d&amp; visa. sig, a t t pit ifr~ga~arawide oinrii.- deu. d e specifikt lwi~lliga förtj gmterna slrola trada mindre bjärt i (lageii a11 ile specifikt Irviiiliga briateïiia. Enligt salieils 11.r2tnr skols d&amp;i: ~i.cl oc: l&amp;; le sistiiaiiindcz visa, sig 111eri3 fi: hstötaiide i cle fall, .ckr liriniinii 1ia~ta.s in 136, nyn banor i fö1,jd d tvhnget a t t lefna, iiii i de f d, där hon iipps~ker nya baiior i följd af aillageiis kallelse. Det äi; detta, ostridiga sakförhållande, som ligger till gulid för den ngra till hmds liggaide missuppfattningen om de reii t lrviii l ign egen slrapei-ii as f örsviiinaiide hos l; v.i.i.iii.or, c&amp; det i stallet ' I~nrde .vaxa tal. om dessa i.fi-tiga~lass~i~cle egenslapers allt för sta-rka fram tradande.
Observations-medel, härrörande från revision af Räkenskaperne ötver sådane medel, som äro ställde under Rikets Ständers omedelbara disposition och uti Riksgälds-Contoret skola redovisas. §. 41. De auctions-medel, som kunna inflyta för Kronan tillhöriga hus i Städerne, härifrån likväl undantagne sådane hus, som äro inköpte för Kongl. Amiralitetet i Carlskrona och f. d. Allmänna Magasins-Inrättningen. §• 42. Tidnings-stämpel-afgift. • 4 Bil. till Stats-Utskottels Memorial N.o 4~1°- §. 43- Det capital-Öfverskott på Bankens så kallade grundfond, hvilket, efter skeende utredning, bör Riksgälds-Contoret tillkomma och från Banken till Contoret levereras. §■ 44- Alla blifvande öfverskott på Stats-Verkets ordinarie och extra-ordinarie inkomster samt besparing. §. 45. Den återstod af Tackjerns-Bergslagens lån, hvilken från Stats-Contoret levereras. §• 46. Alla capital-afbetalningar och räntor å utlånte medel till städer och corporationer samt enskilde personer. §• 47- I afseende på det vid i8a3 års Riksdag Upsala Academie beviljade lån till fullbordande af det nya Bibliotheks-huset i Upsala, till ett primitivt capital-belopp af 5o,ooo R:dr, hafva Rikets Ständer beviljat bemälda Academie anstånd med de föreskrifne årliga capital-afbetalningarne, till och med den 3i December i838, med skyldighet likväl att under tiden i stadgad ordning erlägga ränta å det återstående lånebeloppet. §• 48.
Ständer beslutat skola taga sin början den 4 nästkommande Juni, blifvit bragta till slut, fann Preste-Ståndet icke skäl att denna inbjudning antaga, utan vidblef sin förut uttryckta mening, att behandlingen af ifrågavarande ärende må hos Riks-Stånden företagas Måndagen den 8 i nyssnämnde månad. S. D. Vid ånyo skedd föredragning biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 35, i anledning af väckt motion, angående dels tillägg till 17 kap. 5 § Handels-Balken, dels ock qviltnings-rätt i konkurs; och N:o 54, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om antagande af en författning, angående sammanläggning af straif. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial N:o 92, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 75. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 33, i anledning af väckt motion, angående dels ett tillägg till 17 kap. 3 § Handels-Balken, dels ock qvittnings-rätt i konkurs; och N:o 34, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af en författning, angående sammanläggning af straff. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Herr Stenqvist denna dag inlemnadt anförande, i anledning af en förut af honom väckt motion, N:o 86, angående stats-anslag för anläggning af en ny väg från lotsplatsen Oxelösund till säteriet Stjernholm, och, i sammanhang dermed, om läggning af vägen emellan nämnde sätesgård och staden Nyköping. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 92, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 75. Lades till handlingarne; och Betänkande N:o 93,' i anledning af väckta motioner om förändradt sätt för utgörandet af Presterskapets aflöning, m. m.