Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men dä största makt derpä ligger, at kunna draga ur allmänna rörelsen någon mer betpdande del af bä - Der» 26 Julik. 4^7 de Banco och RiksgäldsSedlar, ärr i afseende pä Rikets allmänna tilständ eljest ware möjligt, förmodar jag, at Tre Millioner Riksdaler Specie om äret more det hogsta, forn, utan äfwcntyrlige följder, under namn af Riksens Ständers Bewillning, ärligen kunde utgå til nästa Riksdag, och at Twä och en half Million Rd:lr om äret wore det minsta, som i anseende til ce stora Stats-och Riksgäldsbehofwen sammanlagdt kunde, under namn af Bewillning, ärligen'til nästa Riksdag fastställas. Hwilkcn afvesta summor bäldfl mä anordnas, sä kunde ingendera med säkerhet utgä, om den ej i möjligaste mätto sä wisligen revarterades, at den lämpades til en bwars werkeliga och ej inbillade förmögenhet, samt at den arbetande och producerande FolkClasten i synnerhet, sä midt det läter sig göra, lindrades. Om nu förflagswis supponeras, at Riksens Stander häldst faststälde den mindre summan af Twä och en half Million Rd Specie om äret til nästa Riksdag eller för fem ars tid, hwilket skulle utgöra Tolf och en half Million Rd. Specie, sä äger genast den anmärkning härwid rum, at denna summa ej förskär til de stora Statsvch Riksgäldsbehofwen, lvm nu fordra bestämda tilgängar, och at Bewillnings - summan ej sä skyndesamt kan älkommas, som behofwen det kräfwa. Detta medgifwes gerna sä om otwifwel. aktigt, men deraf följeiicke, eller kunde med sunda Finance principer förenas, at et redan förswagadt Rike ffulle betungas med större beskattning, inom kort tid, än det werkeligen finnes kunna bära, utan förödande werkningar. Det 498 Den 26 Julik.
Det först afgifna Förslaget gillas, med den ändring, att den andra hä'ften afbö* terne skall tillfalla Handols-SocieMften, för att gett' Bihang till R. St. Pr®t. g:de Sami. *i. i6t> Prut. Uldr, d if Nov. lias, om dess försorg användas till sådane behof, som § n omförmäler. ' / ' ■' ’ : : Från Hedervärda Bonde-Ståndet. / S. D. Vid Förnyad föredragning af StaisBevill, Jungs samt Allm. Besvärs ■ och EkönomiUtskottens Utlåtande N:o 595, i anledning af gjorde anmärk, ningar vid Utskottens Betänkande, rörande Postfö. ringen i riket, fann BondeStåndet skäligt godkänna Utskottens först afgifne Yttrande med de tillägg och räneker det sednare innehåller. S. D. Återremitterades, i anledning af gjorde anmärkningar, BancoUtskuttets Betänkande N:o 70, rörande förslag, att alla utelöpande Bancosedlar må, inom viss Praescriptionstid, i utbyte mot nya in. dragas. Frat, Utdr. d. ip No v. itss. i6? S. D. "Vid föredragning bifölls StatsUiskottets Be. länkande N:o 224, öfver åtskilliga af särsk ldia Utskottet föreslagne lagförändringar. S. D. Återremitterades i anledning af gjorde anmärkningar, Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottets under N.o 212 afgifne Betänkande, angående nya Evangeliibokens antagande. S. D. Vid föredragning af Stats och BancoUtskottens Betänkande N:o 594, med anmälan om de af RiksStånden fattade Beslut i anledning af förekommen fråga, om lånerätt uti Rikets Ständers Bank för Allm.
Husbonde häfte för Tjenstehjons, och Mästare ansvare för hos honom mantalsskrifven Gesälls eller arbetares, jemte deras Hustrurs och Barns utskyider, med rättighet, alt, genom afdrag å Gesällens eller arbetarens arbetsförtjenst, derföre göra sig betald. Enahanda förhållande ege ruin i afseende på Gesäll eller arbetare, sorn före mantalsskrifning från Mästare af flyttat, utan att sedermera låta p'g skattskrifves, då i slikt Jall betalningsskyldigheten drabbar den Mästare , hos hvilken de senast ' under skatteår et arbetat. Till Gesäll eller arbetare, sorn sedan afjlyttar, lennie Mästare bevis, att utskylderne blifvit innehållne; och bör detta bevis af Gesäll eller arbetare företes, då han hos vederbörande auctoritet om pass anhåller, för att sig till annor ort begifva. Åliggande det den Mästare, hos hvilken han derefter först arbete erhåller, att honom beviset affordra, eller ock, i saknad deraf, för utskylderne ansvara, med samma vilkor, som redan nämnde åro. Lika ansvar åligge —• Bevillnings-Utskottets Betänkande JV'o 38. Lars Larsson från Skaraborgs Län liar inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, att, till förbättring af Häradsskrifvarnes lönevilkor, debetsedelslösen matte bestämmas efter sådane grunder, som afse besväret med debiteringen, så alt debiterings-arfvodet för utskylder till och med 4 R*dr blefve i sk. från 4 “ liU mecl IO R-’dr io “ 20 “ * 4 20 " 3o *' 6 _ 30 •< _ _ _ 5o “ 8 — samt att , då utskylderne gå derutöfver, lösen skulle med en procent af summan utgöras; hvaröfver åtskilige Ledamöter afgifvit yttranden.
Men härigenom vinnes icke allenast den fördel, att menigheten bibehåiles vid sitt brukliga sätt att uppskatta myntets värde i förhållande till fordna myntslag, utan äf - Dcn 12 Februarii f. m. ven den vida vigtigare, att arbetslöner och varuvärden i den mindre och dagliga rörelsen bibehållas vid deras närvarande förhållanden, så vidt ej förändrade omständigheter, såsom ökning eller minskning af production och efterfrågan, i naturlig väg småningom deri åstadkomma höjning eller sänkning; hvaremot antagandet af i 11:dr Broo eller, hvad som vore ändå vådligare, i R:dr Specie såsom räkne-enhet i nya myntet skulle i oträngdt mål hastigt rubba dessa förhållanden, tili verklig skada för varuproductionen och afsättningen. Denna omständighet är af ett stort practiskt interesse och bör icke förbises, helst i vårt land, der arbetslönerna, i jemförelse med prisen å lefnadsförnödenheterna och värdet af den fardiga producten, redan äro ganska dryga. Om å ena sidan den gamla satsen icke får förnekas, att arbetaren är sin lön värd, så bör likväl den practiska Statsmannen tillse, att arbetslönerna icke genom konstlade medel öfver höfvan uppjagas, hvarigenom å andra sidan näringarnas bestånd och fortkomst i det hela äfventyra*. Vidare bör i denna fråga tagas i öfvervägande, att det är skadligt och obeqvämt, att flera än ett räknesätt inom landet finnas. Hos oss finnas för närvarande 3:ne Riksdalers-räkningar och 2:ne räknesätt i dalrar. Det är angeläget att göra slut på denna barbariska oreda genom införande af en enda, för alla folkclasser gemensam och af alla folkclasser redan på förhand till sitt innehåll känd samt af de flesta begagnad räkne-enhet. Om värdet af i. R:dr Rgs., som är folkets räkne-enhet, härtill väljes, vinnes ändamålet; ty det vida mindre antalet bland de bildade folkclasserna, sorn räknar i Banco, och det ändå vida inskränktare, som räknar i Riksdaler Specie, aflägga genast dessa räknesätt, så fort Förordningen om nya myntenheten är i kyrkorna uppläst.
De utklämmas, så vidt sig göra låter, 1 ä 2 gånger i veckan med naglarna eller med tillhjelp af en urayckel. Ansigtet gnides en gång dagligen med en yllelapp, fuktad i Hebras säpsprit (1 del såpa på 2 delar koncentrerad sprit; beredes på apotek). Efter gnidningen sköljes af med vatten. Blir huden efter någon tid röd och retad, göres uppehåll med ingnidningarne under några dagar. Omöjligt att besvara utan tillfälle till närmare undersökning. I alla händelser bör han dock undvika alla väderbildande födoämnen, såsom ärter, bönor, kål, potatis, groft bröd. Bestryk den flere gånger dagligen med vaselin eller ännu bättre lanolin. Prenumerant. Ömkylda fötter och händer behandlas med varma {minst 40°) fot — resp. handbad med tillsats af 2 — 3 matskedar ättika under 20 — 30 minuter hvarje qväl. Efter badet och dessutom 2 — 3 gånger under dagens lopp gnides in en blandning af 1 del perubalsam och 3 delar concentrerad sprit med följande pudring med potatismjöl. Kuren är verksam, men fordrar mycket tålamod och mycken ihärdighet. Greta. För att få bort edra smä hvita maskar skall ni hvarannan dag taga ett stort ljumt vatten laveman g (1 — / a kanna! ), som får långsamt rinna in ur en vanlig sköljkanna. Tag dessutom morgon och afton en thesked Pulvis amarus ferratus. Upprepa kuren, så snart ni märker några maskar, ty de äro mycket svåra att få bort fullständigt. l Finskan Kajsa. Bästa sättet att få bort edra vårtor är att låta läkare aflägsna dem operativt med knif eller sax. Har ni ej tillfälle att fä denna lilla operation gjord, sä kan ni försöka att fukta dem 2 gåDger dagligen med ättiksyra eller skedvatten, men laga så, att vätskan träffar blott sjelfva vårtan och ej den omgifvande hudea. M — m. Försök ingnidning morgon och qväll med en salva af i del xinkoxid och 1 del fäldt svafvel på 10 delar vaselin. Hjelper ej detta, bör ni vända er till specialist. D:r - d. Tryckfel.
Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2 prot.utdr. för d. 4 dennes, samt pleni-prot:n för d. 23 sistl. Febr. f. och e. m. samt den 26 i samma månad. Upplästes till justering samt godkändes nedannämnde frän Exped.- Utsk. inkomne förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M.: N:o 30, ang:de ersättning för förskjutna kostnader, i anledn. af kolera-farsoten; N:o 31, ang:de ytterligare räntefrihet och anstånd med kapitalafbetalningarne för det till nya rådhus-byggnaden i Wexiö afsatta belopp af det staden beviljade byggnadslån; N:o 32, ang:de eftergift af ett förre landskamererare!! G. Sylvander till ersättning ådömdt belopp; N:o 33, ang:de verkställd omröstning öfver högsta domstolens ledamöter; och N:o 34, ang:de val af Just.ombudsman och dess suppleant. Äfvenledes upplåstes och godkändes Exped.Utsk:s förslag: N:o 35, till R. St:s förordnande för häradshöfdingen, kammarrådet S. L. Theorell, att vara R. St.-s Just.ombudsman; och N:o 36, till R. St:s förordnande för hofrältsrådet m. m. Gr. C. G. D. Mörner, att vara R. St:s Just.ombudsmans suppleant. Upplästes ett af Frih. Bonde, Knut Philip, inlemnadt sålydande mern.: Af enskildte affärer hindrad alt ständigt under riksdagens lopp qvarstadna i hufvudstaden, ser jag mig nödsakad att afsäga mig förtroendet att vara bänkman, anhåller dock, att R. o. Ad. behagade bifalla, att jag må bibehålla min riksdagsmannarätt under nu pågående riksmöte. R. o. Ad. biföll denna anhållan, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att val af en bänkman inom 9:de Bänknnsafd:n komme att förrättas i början af nästa plenum.
Aflöning en för Rikets Ständers Justitie-ombudsman samt den hos honom och Tryckfrihets-kommittéen anställde kanslioch vaktbetjening bör af Riksgälds-kontoret, under sista månaden af hvarje qvartal, utbetalas; skolande lönen för justitie-omhudsmannen utgå med lika belopp, som den Justitie-kansleren i nu gällaude stat tillerkända ordinarie löneinkomst utgör; dock eger Justitie-ombudsmannen, derest han förut innehar tjenst på rikets stat, endast att, jemte bibehållandet af den härmed förenade aflöning, derutöfver af Riksgähls-kontorets medel uppbära så stort belopp, som till fyllnad i den för justitie-ombudsmans-embetet här ofvan bestämda lön erfordras; vid hvilket stadgandes tillämpning i afseende på nuvarande Justitie-ombudsinan dessutom iakttages Rikets Ständers, vid sednast förflutna riksdag, härom serskildt meddelade beslut. Såsom arfvode för den person, hvilken föroidnas att förrätta en blifvande Justitie-ombudsmans förra tjenst, skall Riksgälds-kontoret till denne perso» qvartalsvis utbetala hälften af det belopp, som skillnaden mellan Justitie-kanslerens ordinarie - Siats-Utskottets Memorial, A':o 339. 9 rie löneinkomst och samme Justitie-ombudsmans från Riksgälds-kontoret utbekomna lön utgör. Aflöningen för ofvanbemälte kanslioch vaktbetjening utgår enligt hittills gällande stat, endast med den förändring, att den under lönerna beräknade spanmål, från och med nästa års början, bör efter Sju riksdaler 6 sk. tunnan godtgöras löneinnehafvare, som före slutet af 1840 och 1841 års riksdag sin befattning tillträdt. § 132. Till kostnader för Justitie-ombudsmannens embelsresor bör Riksgälds-kontoret, uppå hans reqvisition och emot derför, inom hvarje års utgång, afgifvande redogörelse, förskottsvis utbetala en summa af Ett tusen riksdaler.
Dessutom har Ander Olssons från Jemtlands län, på anförde skäl, yrkat, att lagstadgandet, rörande soldatens dagsverks-skyldighet till Pastor, för så vidt det rörer Jemtlands jemte de öfriga Norra länen, måtte varda uppbäfdt. Hvad nu först angår dagsverkskyldigheten för torpare m. fl. i Hallands län, så är, genom Kongl Resolutionerne den 5 Juni 1807, 10 Augusti 1808 och den 30 Maj 1811, torpare och husmän inom provincerne Skåne och Halland ålagdt att till Pastor utgöra dagsverken på det sätt, att de, som innehafva ett halft till och med ett helt tunnland öp pen jord, skola vid prestgården utgöra 2 dagsverken, samt de, hvilka ega derutöfver till 2 tunnland och mera, 4 dagsverken, allt på egen kost, hälften örn våren och hälften om hösten, hvaremot de äro från tertial-tionde befriade. Vidkommande åter roldaternes i de norra länen skyldighet i detta afseende, anser Utskottet sig böra upplysa, hurusom, sedan Högv. PresteStåndet vid sistförlidne Rikdng i detta ämne infordradt underdånigt yttrande afgifvit, och derutinnan förklarat sig beredvilligt att, i stället för 3;ne dagsverken, hvilka, jemlikt förfatlningarne, borde tillkomma Pastor, fordra endast 2:ne, Kongl. Majit, genom utfärdad allmän förordning under den 22 October 1842, stadgat, att gemenskapen af indeldta arméen och flottan skall till Kyrkoherden utgöra 2:ne dagsverken på dess kost, eller ett dylikt på egen kost; hvarjemte, och derest den dagsverksskyldige önskar med penningar derifrån lösa sig, denna lösen blifvit bestämd till yärdet af ett mans Bih. till R. St. Bcsvoch Ekon.-Utskottets Betan1 ande, N:o 109. dagsverke efter markegångspris.
Härtill får jag tillägga att sä snart den tidpuncr inträffar att salkpetler tillwerkningen i Riket genom besia anstalter och upmuntringar kommit i den gäng att utan nägot biträde af denna fond, tillwerkningen i hwarje län kan ästadkommas sä att hela saltpeter lefveransen till Kronan af 52,000 lisp:d eller derulöswer ester beloppet af hemmantalet i Riket tillwerkas; sä tror jgg att denna fond pä det fäkt bäst sedermera anwändes, om beloppet deraf ärligen ansiäs sa längt den sträcker sig, sedan de wanliga aflöningarna först afgätt att dermed up» köpa af plantladu ägarne all den öfwerffokts saltpeter som i länets lador tillwerkas emot saltpererns allmänt gängbara pris, till uplag för Kongl. Maj:t och Kronans räkning, för att wid päkommande krig, det. mä kunna undwikas som hittills astid inträffat, att utländff saltpeter mot dryg kostnad, för Stats-Casian mäste ofta med mycket äfwentyr anskaffas, hwarigenom winnes, att aldrig brist pä krut kunde inträffa, som ofta handt bäde för Bergslagerne och förswars merker, endast af brist pä saltpeter för krut arbetet. Och om denna öfwerstokks saltpeter luttrades och kades i magaziner, förlorades Den i8 Julli. 317 deraf intet, om den der aldrig sä länge förwaradeS och more mindre farligt att conseria än rrutet som altid under tidens - längd förlorar af desi styrka. Laduägarrte undgingo och derigenom den farhåga att wara i owisihet såsom förut handl, att finna afnämare till sin wara, da de salunda finga försäkran att Kronan upköpie all deras öfwerskotts saltpeter dä priset pä i lisiptd oluttrad saltpeter borde fastställas till lika pris medi runna Räg efter lö- " pande ärets markegång.
Ständer bestämde följande anslagssummor att utgå till och med 1860, i och för fortsatt bearbetande af Statens jernvägsstamleder, nemligen: a) för påbörjande och fortsättning af arbeten å vestra stambanan, med utgångspunkt från Stockholm, öfver Södertelje mot Cathrineholm. 5,670,000 Hulr Runt; b) för fullföljande af samma stambanas förut ifrån Götheborg bearbetade och till Jonsered färdiga anläggning, genom Westergöthland till och. förbi Götha kanal, 7,610,000 Ridr Runt; c) för fullbordande af bangården jemte verksläderne vid Götheborg, 465,000 Ridr Runt; d) för den till Lund färdiga södra stambanans fortsättning till norra ändan af Finja sjö, 4,565,000 Ridr Runt; e) för påbörjande af sådana arbeten å södra stambanans norra del från Falköping till Jönköping, som fordra längre tid för t sin fulländning, 1,500,000 Ridr Runt; f) för fullbordande af bangården och verkstäderna i Malmö, äfvensom till återstående bangårdsarbelen vid Lund. 260,000 Ridr Runt; samt 41 g) för anläggning af bangård å Södermalm ock reparationsverkstad här i Hufvudstaden, 521,000 K:c!r K:mt. Sammanräknade beloppet af de sålunda till Stats-jernvägsanläggningarnes fortsatta bearbetande vid nästlidne riksmöte anvisade summor, uppgår till 20 millioner Kalr [tunt. Derutöfver anvisade Rikets Ständer, enligt § 125 i RiksgäldsKontörets Reglemente, (ill Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, »ett sär»skildtanslag af 150,000 Hulr, för bestridande af de kostnader, »som voro förenade med anställandet af noggranna och fullständiga »icke blott tekniska, och topografiska, utan äfven statistiska, landets »industri och rörelse i synnerhet omfattande undersökningar, rö»rande de för Statens räkning ifrågaställde jernvägsanläggningar».
Nyttan af Herr 19» Den 23 Mciju Cederskjölds förslag , att Riksens Ständer må äga afförande-rät t , utan alseende på plurali» teten innom Utskottet, anser jag vara den, att i de lall, der tydlig Lag ej blifvit öfverträdd, men der Opinionen om oskicklighet är grundad , böra ej 8 personer äga magt att tillintetgöra all anmärkning. Jag har förut framställt, huru genom en felagtig sammansättning eller utöfning innom OonstitmionsUtskottet, endast 8 Ledamöter af 24, sä länge voteringar Ståndsvis fortfara, behöfva vara ense, för att låta hvad anmärkning som hellst förfalla, och utan att några skäl derföre uppgifvas ; hvilket aldrig måtte hafva varit Lagstiftarens mening. När nu härtill kommer, att ett RiksStånds önskan om tryckning af en del af Utskottets Protocoller , blifvit afslagen derigenom , att två Stånd stadnat emot två, oagtadt rättigheten dertill är uti TryckfrihefsLagen tydligt medgifven, då visar sig nödvändigheten deraf, att i händelse något Riksstånd ännu skulle bibehålla den idée, att omröstningarne innom Utskottet böra ske Ståndsvis, tillse, att Nationens rättigheter icke bortslumpas, som lätteligen kan hända, hellst om äfven hädanefter skulle inträffa, att någon Person innom Utkottet blefve så illa instruerad om, hvad han bör votera , att han toge miste om med hvilken af de öfrige Ledamöterna han borde sig förena. Jag anser således kommande Ständer icke böra betagas att förändra 107. för att stadga, att det tillkommer Riksens Ständer och ej ConstitutionsUtskottet att pröfva de anmärk t - Den 23 Maji. ningsfrågorsom innom Stånden eller andra Utskott än ConstitutionsUtskottet väckas, eller ock, att få den mening tydligare uttryckt, sorn jag af denna §. fattat, och hvilken nu i nio år blifvit tillämpad.
N:o 202 , Ekonomi-Utskottets, öfver anmärkningarne vid Betänkandet N:o 80, rörande underhållande af åtskillige Lastage-bryggor och Strandridare-Boställen på Gothland. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-, Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N:o 546, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o 3i5, angående vilkoren för inrättandet af enskilde Banker eller Disconter, fann Borgare-Ståndet, som bifallit det förra Betänkandet, nu äfven för godt att gilla det tillägg, Utskotten i det sednare tillstyrkt. Prot. TJtdr. d. a4 October 1823. i2aS S. D. Upplästes Höglofl. Ridderskap pets och Adelns Protocolls-Utdrag af den 20 dennes, enligt hvilket Ridderskapet och Adeln , med förkastande af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 535 , i fråga 0111 Revision af Lästafgifts-Fondens förvaltning, heslutit, det underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t borde göras, att nämnde Fond måtte hädanefter i vanlig ordning, så väl af Kammar-Rätten sorn af Riksens Ständers Revisorer, granskas; hvaruti de öfriga Riks-Stånden blifvit inbjudna att sig förena. Men, sorn Borgare-Ståndet redan den 20 dennes bifallit Utskottets Utlåtande, fann Ståndet sig icke kunna denna inbjudning antaga. S. D. Föredrogs ånyo Stats-, Bancooch Ekonomi - Utskottens Utlåtande, N:o 545, öfver anmärkningar vid Betänkandet J\T:o 434’ rörande Allmänna Magazins-Inrattningen; och fann Borgare-Ståndet för godt, att bifalla det först afgifna Betänkandet med de ändringar och tillägg, sorn dels det sednare Utlåtandet innehåller, dels ock här nedanföre omförmälas, nemligen : 1:0.
M:t derefter, medelst ett till konsistorium ecclesiasticum i Lund den 6 Oktober 1820 allåtet nådigt bref, hvars hufvud föremål varit att förklara, det presterskapet i Lunds stift bibehölls vid den från äldre tider detsamma lemnade tillåtelse att få innehafva klockaretjenster och till bestridande af göromålen hälla skickliga substiluler, dervid i nåder fästat ”det vilkor, att, till bibehållande af församlingarnes valfrihet, icke på förslag till klockare flere än tvänne prestmän få uppföras, utan alltid äfven en tredje person, som ej är prest, deruppå fö rum,” äfvensom medelst nådigt bref den 24 Januari 1833, uti en inom Götheborgs stift uppkommen tvistefråga, i anledning deraf, att vid hållet klockareval, kyrkoherdens embetsröst beräknades till hälften mot församlingens, i nåder förklarat, att kyrkoherden borde, i likhet med hvad i Lunds stift ägde rum, bland de sökande föreslå församlingarne trenne de mest tjenlige och i alla afseenden skickligaste, hvarefter å desse nytt val komme att anställas, Af hvad sålunda förekommit synes, att församlingarne inom Lunds stift, Bohuslän och Halland från äldre tider varit försäkrade om rättigheten att, efter inhämtande af pastors råd och under vilkor att tjenlig persön valdes, sjelfve utse till klockare den bland de sökande, till hvilken de hyste bästa förtroendet, utan att dervid uttryckligen stadgas, del förslag till kloekare-tjensterne behöfde upprättas; men att sedermera, nemligen genom högstberörda Kongl, bref af åren 1820 och 1835, sådane föreskrifter meddelats, som i ena fallet gifvit anledning till och i det andra uttryckligen anbefallt upprättande af förslag till dessa tjenster; med anledning hvaraf och då meranämnde uti enskilda tvistemål meddelade Expeditions-Utskottets Förslug till tind. Skrifvelse, N:o 34.
Det vore väl då mera skäl att bestämma t. ex. 1 Rdr 85 öre, hvilket tal ju också kan få gälla för jemnt. Hr von Troil, Emil: Jag skulle tro, såsom jag äfven tror en föreg:de talare hafva yttrat, att t. ex. 1 Edr 75 öre vore en lämplig siffra, och jag anser äfven E. o. Ad. oförhindrad att fatta detta beslut, helst som det öfverensstämmer med den vid förra Eiksdagen bestämda minimi-tariffen. Jag skulle tro detta vara det enklaste sättet att komma ifrån denna fråga, och får derföre anhålla att Hr Gr. o. Landtm, behagade derå framställa propos. och R. o. Ad. densamma bifalla. Hr Bildt: Det kan emellertid, oaktadt allt som här blifvit taladt, icke nekas att Utsk:s förslag i dess nuv:de form innebär en Den 28 Mars e. m. 505 förökning af 6 sk. på de fattige fiskarena, och detta blir verkligen en skatteförhöjning, som jag icke kan gilla. Jag skulle derföre önska att propos. framställdes om bestämmande af 1 Edr 90 öre i st. f. de föreslagna 2 Edr Ernt. Erih. af Schmidt, Carl Joh. Georg: Jag hemställer till de värde ledamöter af Ståndet, som gjort anmärkn. vid förvandlingen af 1 Edr 12 sk. Bko till 2 Edr Ernt, om det lönar mödan att härom orda, då ifrågavar:de »Fiskare» äro åtskilde i 9 klasser, så att taxeringsmännen kunna sätta dem i en högre eller lägre klass, allt efter som det passar sig. Då nu öfverliiggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på redaktionen af 10 gm visserligen blifvit yrkadt, af Frih.