Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De föreslagne §§. om tiden, huru ofta Revisionerne borde inträffa och hvarpå deras gagn så väsendtligen berodde, borde derföre icke till pröfning företagas, förr än RiksStånden afgjort det hvilande Grundlagsförslaget derom från sista Riksdag, Och enär således ett fullt tillfredsställande svar icke kunnat gifvas på någondera af de 3 hufvudfrågörne, så bar af Herr von Hartmansdorff den föreslagne Instruetionen ansetts i sitt närvarande skick icke antaglig. Herr Hjerta, Gustaf, har fästat uppmärksamheten på vigten af att bibehålla åberopandet af 3o §. Riksd.- Ordningen, som funnes i den gamla, men ej i den nya Instructionen, och har med anförde Stadganden ur Ålim. Lagen , deri ordet Klander blifvit användt, sökt visa den olika mening hvari detta ord, sorn i nämnde Grundlags §. förekomme, borde tagas, i jeranförelse till ordet tadel som i Lagen äfven förekomme, samt att man således icke ämnat afstänga yttrande-rätten ai4 St a«t s-Utskottets för R. Si:r om de Författningar, sorn Konungen kunde utgifva. Hvad af Hr Hjerta i öfrigt blifvit anfördt, äfvensom hvad yttrats af Hr Friherre Anckarsvärd , Carl Henric , som ansett K. Förslag ej kunna i någon af dess delar antagas, innefattas i de redan upptagne anmärkningarne. Och har Hr Grefve von Schwerin ansett vigtigt, att få bestämdt, huru formen för det redovisande Verkets Berättelse skulle vara beskaffad, emedan på denna hufvudsakligen berodde formen af Revisorernes. Anmärkningarne hos H« BondeStåndet vid K. M:ts Förslag, framställdte af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med hvilkeu sig förenat Riksdagsfullmäktige Casper Wijkman från Upsala Län, Nils Månsson från Malmöhus Län och Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, inskränka sig till en del af hvad ofvan redan blifvit andraget; men Anders Danielsson, som ansett Utskottet böra till R.
Detta blef och vid förra Riksdagen förkastadt både inom detta Stånd och i PresteSt:t, och jag hoppas att utgången här nu blifver enahanda. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Då ingående af förbund och »('handlingar med främmande makter onekligen är bland de mest vigtiga Reg.åtgärder, kan jag icke finna hvad ondt det skulle ligga i att antaga den nu föreslagna grundlagsändringen, hvarigenom hela StatsRådet skulle komma att deröfver höras, innan beslut fattas. Det här anförda skäl, att det uuvude stadgandet blifvit af 1809 års lagstiftare infördt, kan jag icke godkänna såsom hinder för en sådan amplifikation, sorn den nu ifrågav:de. Den innebär naturligtvis för samhället en ännu större säkerhet att dessa högvigtig» mål blifva med all möjlig sorgfällighet behandlade och algjorda med allt afs:de å landets bästa och dess sanna intresse. Jag får således, för min del, förorda förslagets antagande.. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, illkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Gr. Lagerbjelke: Den talare, som i dag här först yttrade sig öfver detta ämne, har åberopat innehållet af 11 :te §:n såsom innebärande en motsägelse mot den föreslagna 12:te §:n. Då förslaget inom Konst.Utsk:t utarbetades, föreställde sig Ut.sk:t, att behandlingen af denna art af ministeriella mål skulle så tillgå, att, om någon utrikes makt erbjöde ett förbund, och genom sin härvarande beskickning förfrågade sig hos H. M:t Konungen af Sverige, huruvida han ville derpå ingå, så skulle detta ärende af StatsMinistern för Utrikes Ärendena för Konungen föredragas i närvaro af någon annan StatsRådsledamot, hvarvid desse båda Rådgifvare yttrade sina tankar derom, huruvida någon underhandling borde, med anledning af den gjorda hemställan, inledas eller icke. Konungen lattar derefter sitt beslut, och om detta har till följd inledan de af underhandlingar, så behandlas ärendet under dessas fortgång på samma sätt.
Silfver inöfver 10 lods vigt, blef samma Betänkande af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit. S. D. Allmänna Besvärs-, och EkonomiUtskottets den 26 sisth Januari afgifne och sista Plenum på bordet lagde Utlåtande, rörande skyldigheten att fortskaffa Bref och Ordres inom ftegementerna, blef vid nu skedd förnyad föredragning af Hedervärda Bonde - Ståndet bifallit. S. D. Allmänna Besvärsoell EkonomiUtskottets den 26 sisth Januari afgifne och förleden Pleni-dag på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Allmänna EandsBihang till iilks-St, Prof. 1 Si7 ecA 18.1.S<)'4t Sami. N:r 12, 9o Prof. Utdrag d. 7 Fehr. a 818- vägars rätande och förkortande , blef vid nu skedd förnyad föredäagning af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit.'; S. D. När Allmänna Besvärsoch Eko*: nomi - Utskottets den 26 sistlJanuari afgifne och förleden Pleni-dag på bordet lagde Utlåtande, angående yrkad befrielse för gifta personer från Bevärings-skyldighet, nu åter föredrogs, blef samma Utlåtande af Bonde - Ståndet bifallit. S. D. Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottets den 26 sisth Januari afgifne och den 2 dennes på bordet lagde Utlåtande, angående yrkadt förbud för Jordägare, att icke annorledes antaga Torpare å deras ägor, än att sådane personer kunna af Lägenheten hafva deras bergning, föredrogs nu åter och blef af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit, S. D.
Sverige i utlandet anses som ett barbariskt land, så länge man bibehåller en numera föråldrad lagstiftning med straffbestämmelser, som äro snart sagdt otillämpliga. Vi veta väl att detta skrik om vår intolerans är orättvist, ty på sednare tiden har landsför visn in gsstraffet ieke blifvit mer än ett par gånger tillämpadt, men det finns icke annat sätt att tysta detta skrik, än att borttaga delta straff, och då en sådan åtgärd dertill varit öfverensstämmande med rättvisan och tidens fordringar, så hade K. M:s Propos. verkligen bort antagas af dem, som önska en religiös frihet. LagUtsk. tycks icke hafva varit för denna fråga; ty första gången frågan var före, gjorde det allt möjligt för att få K. M:s Propos. afslagen, i tanke att såmedelst kunna förqväfva hela frågan, men då för densamma ett så stort och lifligt intresse visade sig, såväl inom representationen som inom allmänheten, så valde LagUtsk. ett annat förfaringssätt. Utsk. har här framlagt ett förslag, som skulle afse en något inskränktare religionsfrihet än den K. M. föreslagit, men detta förslag är af den beskaffenhet, att man verkligen kan falla på den tanken, att LagUtsk:s afsigt med förslaget är att det antingen skall förkastas af Ständerna, i hvilken händelse LagUtsk:s första mening skulle gå igenom, eller också att det. om det bifalles af Ständerna, skall befinnas vara af den art, att Högsta Domstolen, som är den högste lagstiftare och lagtillämpare här i landet, icke skall kunna tillstyrka K. M. att dertill gifva sin sanktion. Då likväl förslaget hyllar en princip som är riktig, vill jag för min del icke vägra bifall till detsamma, och hoppas att det äfven bifalles af R. o. Ad., emedan ett sådant votum vid denna Eiksdag möjligen vid en följande skulle kunna från Regeringens sida framkalla ett bättre förslag. Gr. Sparre: Oaktadt de anmärkmr, som här blifvit gjorda mot LagUtsk., vågar jag tro, att Utsk. i denna sak handlat som representationens mest laglydige tjenare.
Direktionens försorg, de handlingar Fullmäktige tillhandahållas, hvarigenom ådagaläggas, ej allenast de ackords-liqvider, hvartill kreditivmedlen blifvit begagnade eller skola användas, utan ock huruvida några, för de redan lyftade medlens godtgörande, påräknade tillgångar till ackords-fonden influtit. STOCKH OL M, f. »alsh», 1848. Slals-Ulskotlets Utlåtande, N:o 311. 1 M 311. Ank. till Exp. Utsk. den 22 Aug., kl. 2 e. m. Utlåtande i anledning af väckta motioner om anvisandet af ärlig pension åt framlidne Professoren Friherre Berzelii efterlemnade enka. (U. A.). Lis serskilde, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, hos Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner hafva herr von Troil, S. G. och professoren Selander, jemte framställning af den förlast, fäderneslandet och vetenskaperne tillskyndats genom Professoren Friherre J. J. Berzelii timade frånfälle, och under åberopande af den frejdade mannens utmärkta, utaf hela den civiliserade verlden erkända, förtjenster så väl om vetenskaperne i allmänhet som om den vetenskap isynnerhet, hvars icke allenast ouppnådde idkare utan ock grundläggare i dess nuvarande skick han varit,v med afseende härå föreslagit, att, då rättvisa och nationens ära oafvisligen kräfde en värdig hyllningsgärd åt den hädangångnes minne, Rikets Ständer måtte besluta, att den årliga pension å allmänna indragningsstaten, stor 2000 r:dr banko, hvilken vid 1840— 1841 årens riksdag blifvit Friherre Berzelius tillagd, såsom bevis af Svenska folkets erkänsla för hans vetenskapliga förtjenster, måtte öfverflyttas på friherrens efterlemnade enka, friherrinnan Elisabeth Berzelius, född Poppius, att utgå under bennes återstående lifstid.
Remitterades till Statsoch Bevillnings-ZJtskotten. S. D. Ånyo föredrogos följande Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser, hvilka den 1 dennes blifvit å bordet lagda, nemligen: l:o rörande förlängning af de med rusthållarne vid åtskillige afsutne Regementen celi Corpser afslutade contract om hästvacancc-afgifls utgörande; Gifven Stockholms Slett den 17 Mars 1840; och 2:o angående frågan om lindring uti den hemmansegarne i Jemtland åliggande roleringsoch rustnings-skyldighet; Gifven Stockholms Slott den 24 Februari 1840. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten. S. D. Föredrogos ånyö Stats-Utskottetss sedan den 28 sistlidne Mars å bordet hvilande, Utlåtanden: J9S Trot. Vtdr. d. 4 April 1840. N:o 27, i anledning af äskadt anslag för en handbok i de för menige man vigtigaste delar af allmänna lagen. Bifölls. N:o 28, i anledning af väckt fråga om indragning af Kongl. NummerLotleriet samt angående åtskilliga dermed gemenskap egande ämnen. Återremitterades. N:o 29, memorial, angående en af Herr Dahlfeldt väckt, af Högloflige Ridderskapet och Adeln remitterad, af Utskottet återlemnad motion^ att de 124 tunnor Domkyrko-spanmål, som hittills utgått från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, måtte hädanefter tillfalla Stiftskyrkan i Hernösand. Ståndet, som godkände Utskottets åtgörande, ansåg, det borde motionen till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnas. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskottets nedan upptagne Betänkande och Memorial, sedan den 1 dennes å bordet hvilande: l:o N:o 3, angående Gustaf Bernhard Appelqvists motion om debetslösens afskaffande, samt
Hr Adlercreutz, Axel: Efter att hafva i afgörandets stund röstat nej till' det Kongl, förslaget, anhåller jag nu att få till prot. nedlägga min reservation emot R. o. Ad:ns i frågan fattade beslut. Frih. Bonde, Carl Jedward: Då jag har den dyrbara hedern att bära ett i nordens häfder sedan ett halft årtusende tillbaka äradt namn, samt innehafvarne af detta namn såväl på thronen som vid dess fot ständigt haft det rätta till föresyn och aldrig skiljt sin sak ifrån folkets, tror jag mig icke behöfva säga, att det icke är af brist på fosterlandskärlek, som jag funnit mig icke kunna biträda det Kongl, representationsförslaget. H. Exc. Hr Frih. Stjerneld, Algernon: Då jag röstat emot representationsförslaget, instämmer jag i den af Gr. Björnstjerna afgifna reservation. Hr Printzenskjöld, Carl: Oaktadt jag de tvenne sed nast förflutna nätterna haft tillfälle att iakttaga, hurusom talrika folkhopar utanför representationsförslagets egentlige författares fönster hurrat och uppgifvit glädjerop öfver förslagets antagande — känsloyttringar, som sannolikt blifvit af författaren med mycken tillfredsställelse upptagna, eftersom jag sett huru hans fönster öppnades och han, bugande sig för samlingen, harangerade densamma, — kari jag icke finna annat, än att det antagna förslaget är ytterst ödesdigert, och jag förenar mig derföre med illa dem, som till prot:t antecknat sina reservationer, dervid jag 440 Den 9 December. såsom skäl åberopar det utmärkta anförande, som Gr. Hamilton afgifvit. Hr von Bahr, Robert Ulrik Henrik: Som jag röstat nej till det Kongl, representationsförslaget, får jag vid detta tillfälle på de af Gr. Henning Hamilton anförda grunder nedlägga min reservation mot det beslut, hvarigenom samma förslag blifvit af R. o. Ad. antaget. Frih. Fleetwood, Gustaf Jakob Svante: Jag får öppet tillkännagifva, att jag röstat nej till det Kongl, förslaget, emedan det enligt min tro innebär vådor för fäderneslandet.
Om jag å ena sidan medgifver, att det ligger en rättvisa i de Småländska hemmans-inneliafvarnes anspråk att få erlägga salpeterlijelpen efter kronovärdi, emedan 2:ne resolutioner, nemi. K. Kammar-Colhii Bref d. 28 April 1638 och K. Resol. på allmogens besvär d. 13 Dec. 1644, stadga, att salpeterlijelpen uti de Småländska länen borde utgöras med penningar efter kronovärdi och icke efter markegång, kan jag å andra sidan icke erkänna, att en så beskaffad förändring, som den ifrågavande, i fall den verkställes på det sätt StatsUtsk. föreslagit, innebär någon rättvisa. Man måste ihågkomma att det kronovärdi, som sattes å de persedlar, hvilka ingingo i ett hemmans både jordeboksoch mantals-ränta, just motsvarade det värde, dessa persedlar egde å den tid räntorna sattes. Således kunde man under nämnde tid köpa t. ex. en T:a råg för samma penningesumma, hvartill nämnde qvantitet spanmål blifvit i jordeboken uptagen. Går man nu tillbaka till åren 1638 och 1644, så måste det vara klart, att då man försäkrade de Småländska hemmansegarne, att de skulle få erlägga salpeterlijelpen kontant, man egde full visshet deraf, att det kontanta penningebeloppet motsvarade värdet af de persedlar, hvaraf denna skatt bestod. Nu återigen, då man vill medgifva dessa hemmansegare rättigheten att erlägga dessa räntor med penningar efter kronovärdi, vill man behålla samma värde å räntepersedlarne, sorn för öfver 200 år sedan var gällande. Skulle en fullständig rättvisa tillskiftas hemmansinnehafvarne å ena sidan och Kronan å den andra, borde man sätta ett sådant värde å de persedlar, som ingå i salpeterlijelpen, att man för det penningebelopp, som i lösen för persedlarne erlades, kunde köpa samma qvantiteter af dessa persedlar, som åren 1638 och 1644 erhöllos för de summor, hvilka då voro såsom kronovärdi fastställde.
Utskit har bär förmodat, att det Stånd, som beviljat lån, äfven medgifvit att penningarne skulle under den ena eller andra formen utgå, och i följd deraf har Utskit icke fästat ringaste afside vid det Stånds beslut, som afslagit allt understöd, vare sig i form af anslag eller lån. Emedlertid och då nu, vid det kända förhållande, att BondeS:t vidblifvit sitt förra beslut, det lätteligen kunde inträffa, att om äfven R. o. Ad. vidblef den åsigt, som förra gången Betänkit 74 Den 5 Oktober f. m. förevar, här gaf sig tillkänna, två Stånd stannade emot två i fråga om voter.-propos:ns upställande, skulle jag för min del tro att E. o. Ad. gjorde rättast uti att låta vid Utsk:ts mening bero. Jag har likväl velat uttryekligen gifva tillkänna att Utsk:t enligt mitt förmenande i denna fråga förfarit på orätt sätt. Gr. Sparre, Erik: Det är onekligt att den tanke, som uttrycktes i K. o. Ad:s återremiss af Betänk:t 195, är den rätta, eller att, då två Stånd bifallit anslag, ett Stånd gifvit lån samt det 4:de helt och hållet afslagit understöd, voter.-propos:n bör så upsältas, att man först voterar om kontraproposm skall blifva lån eller afslag, och votering sedermera anställes emellan bifall och den antagna kontraproposm. Men då nu BondeSt:t godkänt de uti 25:te och 27:de punkterna af Mem:t N:ol95 framställda, alldeles likartade voter.propos:rne, så torde det vara lämpligast att R. o. Ad. nu icke envist vidhåller sin åsigt i denna fråga och derigenom försvårar densammas slutliga lösning. Jag vågar således hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. derpå, att É. o. Ad. måtte låta vid Utskrts förev:de voter.-propos. bero.
Jag hwarken will eller bör bestrida de krigares rättighet till underhäll af Staten, som möjligtwis kunde komma i fräga till indragning; jag erkänner riktigheten af Herr Grefwe törners uppgift om rätta belopret af den summa Kongl. Majtt ärligen erhåller till Rikets förswarswerk; och i följe af de upplysningar wi äga om Pommerns tillstånd, hwilka genom Hof-Cancetterens nyligen härstädes meddelade uppgift blifwit bekräftade, mäste jag äfwen säsonfi. säkert antaga, att Pommern icke förmär underhälla mer än ett Regemente, samt att säledes det andra Regementet mäste indragas, eller falla Swensta Statsverket till last. Men ä en annan sida hemställer jag till Ridderstapets och Adelns behjertande,om det skulle i något - ZZ2 Den 4 Oktober. got afseende wara rättwist eller nyttigt att uppehålla en ökning för wara C wilee cb Militaire penninge-löntagare, som de, under förlitande pä förra Ständernas beslut, med säkerhet redan påräkna säsom följd af stcdde brHwringar pä indragnings - staten, och att den ställe längre eller kortare Lid utcblifwa för sednare tillkomna bebe,", eller för underhäll till ett Regemente af 600 uran, som msjeligen lunde pä annat sätt b behällas, utan att en mängd Civila och Militaira Emb.tsmän skulle sakna en knapp tillökning i en lön, cm otillräckligheten hwaraf berms gro öfwerfiödige.
Under loppet af dessa förflutna 5 år har det likväl icke bebofts, pch jag vill önska och hoppas att det icke skall; behöfvas, ehuru jag anser det af yttersta vigt till bibehållande af verkets credit. Den fond som nu utgör ConvoyCommissariatets tillgångar, och som är oundgänglig till dess behofver, är utom 25,000 R:dr Norrskt Specie, Norrska Rikets bidrag, de i sistnämnde Kungörelse bestämde Convoyoch Lästafgifter, och hvilka anslag, ehuru i första början af Riksens Ständer beviljade icke synas varaaf samma egenskap som bevillning; de utgöras endast af handeln och äro efter min tanka af helt annan beskaffenhet än anslagen för de verk, öfver hvilkas förvaltning Riksens Ständer i Regeringsformens 5-8 och Riksdagsordningens ék <5 §• förbehållit sig att förordna Revisorer. ConvoyCommissariatets räkenskaper aSemnas årligen till KammarRätten, sorn icke blott reviderar ziffran utan äfven fordrar redo för autoxisation till utgifterne. Längre kunna icke Riksens Ständers Revisorer sträcka deras åtgärd och då ConstitutionsUtskottet äger rättighet och tillfälle att vid granskningen af Stats-; Rådets protocolier anmärka om något anmärk' ningsvärdt finnes i hvad som rörer disposition af Convoymedlen, synes detta verk vara stäldk Si* Den g Martti, under ali nödig controll och RiksgäldsContoi/ rets Revisorer ej böra besväras med en befattning, som jag enskildt ej har något emot, men som jag tror är utan allt behof, jag vågar siga utan ändamål. Herr von Becker, Carl Joham Vid Herr Lagerhjelm? nu ifrågavarande memorial, och hans deraf föranledda motion N:o t, utbeder jag mig vördsamt, att få göra några anmärkningar
I anledning af väckt fråga om för - Den 19 Martit. ändring i Mätnings-sdttet af Säd och Halm j deruti Utskottet yttrat sig, af anförda skäl, icke kunna tillstyrka någon ändring i nu gällande mätnings-sätt eller Målkäril j men der* emot, i fråga om förändring af bestämmelsesättet vid lefvereringen af Plalm, ansett sig äga anledning föreslå att en vigt af tvänne Ltptd tor en torr Halmkärfva må antagas såsom rättesnöre vid alla till Kronan skeende Halmlefverartser , samt att Riksens Stander må hos Kongl. Majk i underdånighet hemställa denna nu föreslagna grund för en i detta ämne blifvande Författning. 3:0 I anledning af Riksdagsmannen Pehr Bengtsons från Halland uppgifna Förslag till jemnkning i BåtsmansRoteringen innom berörde Län } deruti Uiskottet yttrat , att sorn Utskottet , uti dess under samma dag afgifnå serskilta Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition uti enahanda ämnen, hemställt att vprkställigheten af ifrågavarande Ro* tejeninkning måtte i underdånighet öfverlemnas till Kongl. Majus eget Nådigste godtfin. nande j ansåge Utskottet deraf följa, att Pehr Bengtsons Förslag icke erfordrade någon åtgärd. 4:0 I anledning af Riksdagsmannen Lars Olsons från Calmara Län Motion att, med undantag af Säterier, Boställen och PostHemman , alla andra Hemman böra deltaga uti Kronoskjutstrings - Brefbäringsoch KronOFjerdingsmans-besvärét e.ler andra dylika Ö* nera, som Jord i allmänhet åtlöljaj hvilket 3®g Den 19 Martil. Förslag Utskottet ansett innefatta en Privilegiifråga, hvilken icke kunde upptagas eller ventileras. 5:0 I anledning af innom BondeStåndet gjord Motion, om nödvändigheten af Förklaiing i v’sca delar af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 3.
Skulder: l:o Till Rikets Ständers Bank, Kongl. Kommerse-kollegii kreditiv för Manufakturdiskonten, emot 3 procents årlig ränta å begagnadt kapital, 1,800,000: obetald ränta till 1851 års slut 25,304: 17. 3. 2:o Utevarande Banko-attester — 2,954: 13. 4. A f s k r i f n i n g af inventarier Transport Banko. 1,828,258 30 7 64 46 — 1,828,323 28 7 — 15 — diskontfonden för år 18d2. Banko. Credit. Balans frän år 1851. Inkomster: Räntor efter förfallotiderna 3,759: 6. Till gangar: l:o Behållning i Rikets Ständers Bank å räknin' gen N:o 5 mecl A. Palme. Transport 94,944: 47. — Utgifter: l:o Aflöning, arfvode och pensioner 11,328: 24. — 2:o Taffelpenningar och arfvoden till Kongl. [Kommerse-kollegii PresidentochLedamöterm.fl. 3,765: 3:o Extra utgifter, såsom postpenningar, skrifmaterialier, ljuspenningar m. m., 1,909: 21. 7. 4:o' Fondens vinst utgjorde således år 1852 — Balans till år 1853. Skulder: l.o Till Rikets Ständersf Bank, Kongl. Kommerse-kollegii kreditiv för Manufakturdiskonten, emot 3 procents årlig ränta å begagnadt kapital, 1,800,000: obetald ränta till 1852 års slut 23,727: 21. Bilaga Litt. C. — 18 - Kapitalslut öfver Gamla Gll - Banko. fileliet. Balans från år 1850.
Borgare-Ståndets, genom Protocolls-utdrag af den 24 dennes gjorde inbjudning, fann för godt att, i afseende | å frågan om anslag till anlägning af en väg emellan Öfveroch NederCalix socknar i Norrbottens Län, besluta, det Rikets Ständer, må medgifva, att Kongl. Maj:t, sedan vederbörande ånyo blifvit hörda och fult sig yttra, huruvida de, för den händelse Staten lill vägens uppbrytande lemnar bidrag, vilja för dess framtida underhåll ansvara, må ega att disponera ett Stats-anslag af 7,000 R:dr till understöd för anläggning af den emellan Öfveroch Neder-Caiix socknar föreslagne väg. 17:o Uti 5 puncten af föreskrifterna för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i Utlåtandtt Nio 435, Lill. C. omförmäldte föremål anvisas, skulle emellan ordet: directct och ordell anslag införas orden: af Rikets Ständer till beloppet bestämda. l8:o Uti 6 puncten af föreskrifterna för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i Utlåtandet Nio 435, Litt. C, omförmäldte föremål - Prot. Utdr. d. 11 Mars i84<- remål anvisas, skulle orden af Kongl. Maj:t utbytas emot ordet: vederbörligen, uti hvilket beslut de öfrige Riks-Slånden vänligen skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. 19:o 11 puncten af föreskrifterna för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i Utlåtandet N:o 435 Jjitt. C. omförmäldte föremål anvisas, skulle erhålla följande lydelse: ”att till Kongl. Maj:ts disposition, för ”bestridandet af sådane ersättningar, som, enligt hvad Utskottet här ofvan ”hemställt, må utgå för oförvållade olyckshändelser eller sådane hinder för ”företaget, som ej kunna förutses och beräknas, skall ställas en summa af *'20,000 R:dr.” S. D. f. m.