Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skulle således vara förbindande, huru rasande det än måtte vara, blott det vore undertecknadt af kronoeller kyrkobetjent; och så snart det vore på så sätt undertecknadt, skulle man icke kunna häfva dess kraft utan att anställa rättegång mot kyrkoherden och utan bevis att prot. vore oriktigt; hvilket deremot icke behöfdes, om Gr. Cronstedts förslag antoges. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R, o. Ad. behagade oförändradt antaga Utsk:ns förslag till sista punkt i i momentet. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Gr. Cronstedts förslag till sista punkt i i mom. af 9 §:n. Ropades äfven ja och nej. Hr Landtm, framställde ånyo propos. till antagande af Utsk:ns förslag. Ropades åter ja och nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig linna, att ja öfverröstat nej, begärde Hr Ribbing, Bengt, votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterisproposilion: - Den 10 Mars f. ni. Den som antager Utskms förslag i sisla punkten af i morn. utaf 9 §:n af lagen för sockenstämma, voterar ia> den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer nämnda sista punkt att erhålla följande lydelse: ”Protocollet undertecknas af ordform, hvilken för dess riktighet är ansvarig, och bestyrkes af minst 3:ne församlingens ledamöter, eller, i händelse delta antal ej är närvar. afen kronoeller kyrkobetjent, sorn beslutet öfvervåld!. Vägra närvar, ledamöter alt prot. med sina underskrifter bestyrka, teckne derå skälet till denna sin vägran, hvarefter saken genast hänskjutes till Konungens Befrhtde att vidare derom förordna.” Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 10. Nej — ij. Frih. Cederström: Vid andra moni. har jag åtskilliga anmärkn:r att göra.
Herr Grefwe» och Landtmarffalken tilkännagaf, at Herr Silverstolpe, ?reäric 8amoel, anmält orsaker, som hindrade honom at wara Ledamot i Expeditions-Utffottet; i anledning hwaraf, sä wäl som af Herr vveläenl^elms redan förut anmälte afsägelse, Herrar Electorerne anmodades, at de sämedelst ledige rum genom ripa wal upfylla. Dcrjämte anmodade Herr Grefwen ochLandtmarffalken Ridderffapets och Adelns första Elaff, at nästkommande Thorsdag kl. 9 f. rii. sammanträda til wal af twänne nya Electorer; hwarefter Ridderffapet och Adeln skulle komma at kl. 10 församlas in Pleno. Högloft. Ridderskapet och Adeln ätffiljdtö klockan 2 eftermiddagen. ln iiäsm protocoll! L. Lilverstolxe» Thors - Dett Z Augustt. 629 Lhorsdagcn den 3 Augusti. kienum klockan 10 förmiddagen. Opnades Första Clastens Lista til Wal af twänne Electorer i Grefwe carl O^läenstolpe-; och Friherre Larl ^6am iVranZelg ställen, och befunnos dcrtil hafwa blifwit walde Grefwe ^övvenlijelm, Larl Lustaf, och Friherre ceäsru^elm, Lermuuä UuäviZ. Likaledes upbröts Tredje ClatzenS Herrar ElectorerS Lista til Wal af Ledamot i Expeditions-Utfkottet efter Herr Silverstolpe, lsreärio Lamuel, i hwars ställe blifwit wald N:o 2119 Herr Llelanllerkjelm, Fullmägtig Herr ^älerbetb, gacob, Extra Ordinarie Cancellist. Herr Grefwen ochLandtmarffalken > tilkännagaf, at Herr UkiForkjelm, blenric koban.
Då nu emellertid det kan antagas, att den mening, som med ett visst missmod åsett de stora summor, hvilka jernbanorna uppslukat, och icke kännt sig lugnad med mindre än att afkastningen af desamma till Statskassans skenbara betryggande uppdrifvits till den yttersta möjliga, som den för handen varande trafiken kan bära, är på väg att vika för en tröstfullare och mera framåtseende uppfattning af förhållandet, anser jag det vara af största vigt att Rikets Ständer häråt gåfve en bekräftelse, som kunde tjena den andra Statsmagten till ett behöfligt stöd. Jag föreslår derföre, att Rikets Ständer måtte medverka till åtgärders vidtagande för en fullständig omarbetning af nu gällande taxa och fragtsatsernas nedsättning, så lågt, som Statens verkliga kostnad för godstransporten under en med säkerhet påräknelig vexande trafik medgifver, äfvensom, i sammanhang härmed, att en nödig förändring af bestämmelserna i trafik-reglementet af den 4 sistlidne April egde rum för att tillförsäkra trafiken mera beqvämlighet och i allmänhet en affärsmessigare behandling. Och anser jag mig härvid böra nämna att, efter hvad jag har mig bekant, enskilda personer i olika delar af landet förbereda petitioner till Kongl. Maj:t i enahanda syfte. Stockholm den 29 November 1862. A. J. Fock. 420 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Herr von Troil, Samuel dustaf, angående anslag till Alnarps Landlbruks-institut. Sedan Styrelsen för Alnarps Landtbruksinstitut, genom skrifvelse!' af den 28 Juli, 4 Augusti och 13:de September innevarande år, hos Kongl.
Rättegångs-Balken, hvarest stadgades, att Förmyndare-kammare, der sådan, på sätt i Stockholm är händelsen, vöre inrättad, skulle upptaga och slita så beskaffade tvister; samt frågan om upphörande af den i Kongl. Förordningen om Stockholms Stads Styrelse af den 12 December 1672 ursprungligen grundade domsrätt, som, af Stadens Collegier hitintills blifvit utöfvad, kunde anses för ett sådant lagstiftnings-ärende, som borde underkastas båda stats-magternas pröfning, funne motionären sig föranlåten hemställa: 1:0 alt, med upphäfvande af hvad ofvannämnda lagens rum, jemfördt med Kongl. Instructionen för Justitiac-Collegium och Förmyndare-Kammaren af den 12 December 1764 i denna del stadgar, samma lagrum må erhålla sådan förändrad lydelse, att tvist om arf, förBih. lill R. StBrot. 184-0. 7 Saini. 1 Afd. Bag-UIskot tets Betänkande, N.o SS. mynderskap, så ock död mans eller qvinnas yttersta vilja och förordnande om deras egendom komme att afdömas al Rådslufvu-Rätl, samt att det tillhörde Förmyndare-Kammare, der den vöre inrättad, att hafva vård om omyndigs arf och hästa och derföre göra redo, men Rådstufvu-Rätt att döma deröfver, då det klagades; emot hvilken förändring någon betänklighet så mycket mindre kunde ega rum, sorn Förmyndare-Kammare lill sin natur vore och borde vara en administrerande myndighet, men ingalunda en domstol; och 2:0 att Rikets Ständer, med gillande af den ofvan uttalade principen för förändring af rättegångs-sättet vid Magistraten och Rådstufvu-Rätten i hufvudstaden, mätte derom bos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan, på det att något hinder för sakens bringande till verkställighet ej må möta, derest Kongl. Maj:ts Nådiga bifall till förändringen vunnes.
Sylvanders underdåniga ansökning, rörande eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp. I. 136. R. 142. II. B. 703. A. 714. III. E. 78. — N:o 28. till Rikets Ständer, med förslag till förordning angående handelsboks vitsord. I. 136. R. 142. II. B. 714. lil. 9. A. 23. E. 220. IV. U. 197, 279. A. 319. — N:o 29. till Rikets Ständer, i fråga om en närmare och fullständig utredning af förhållandet med utsockne Frälsejordens i Hallands roteringsskyldighet samt om lindring uti ifrågava - ( 108 ) rande rotering. I. 136. R. 141. VI. B. 164, 183. A. 202. Propositioner och skrifvelser, Konungens Nådiga: — N:o 30. lill Rikets Ständer, rörande befrielse för de vid Kongl. Maj;ts beskickningar å utrikes orter anställde embetsoch tjenstemän frän bevillning å den del af deras aflöning, som utaf Norrska Stålens medel bestås. I. 135. R. 141. II. B. 132, 204. R. 205. III. B. 414. IV. A. 49. E. 174. — N:o 31. till Stats-Utskottet, angående en staden Lund tillhörande jords, Vagnmansjorden kallad, rotering.
Brefvet af år 1706, åberopar 1694 års Edikt och innehåller i öfrigt dels närmare bestämning af begreppet om konventikel, hvarigenom den skiljes från vanlig husandakt, dels o.k förbud emot förstnämnda slags andaktsöfning. d) Kongl. Brefvet den 8 December 1721 är stäldt till Ofverslåtbållaren och anbefaller honom att låta kungöra och strängt handhafva föreskrifterna i ofvannämnda 1706 års Bref. e) Kongl. Brefvet den 27 Juni 1728 rörer några af en vid namn Dippel utgilna irrläriga skrifter, hvilkas villfarande läror presterskapet uppmanas att vederlägga och dem, som af dessa läror besmittade äro, undervisa och förmana samt stadgar i öfrigt att om någon icke låter sig rätta af denna undervisning, honom meddelad först af hans själasörjare och sedan af Consistorium, han skall af vederbörande under laga tilltal ställas. I dessa författningar har jag icke kunnat upptäcka, hvad Domkapitlet der funnit, eller att de angå endast lekmän. Det är en sanning, att då de väsentligen äro riktade emot pietismen och de dermed i sammanhang stående konventiklar, i hvilka presterna i allmänhet icke togo del, dessa' författningar också innehålla åtskilliga derpå syftande föreskrifter, som endast på lekmän äro tillämpliga, men de innehålla andra om biläror och kätterier, som gälla alla undersåter, af hvad stånd och kondition de äro, och från dem voro väl icke presterna undantagna Dessutom stadga dessa författningar såsom straff embetets eller tjenstens förlust, ett straff, som kunde träffa alla prestmän, men icke alla lekmän. Att i dessa författningar icke förekomma stadganden om ansvar för prester, i afseende på deras förhållande i embetet, är lätt lörklaradt, då irrlärighet icke egentligen är att betrakta såsom ett embetsfel, vare sig för prester eller andre embelsoch tjenstemän, justemedan det kan begås af alla menniskor, utan afseende derpå om de äro prester, andre embetsoch tjenstemän eller helt och R. St. Just-Ombudsmans Embets-Berättelse till 1862 års Riksdag.
K o - nungen frågade sig för redan på våren 1552 hos biskopen i Västerås, m e n denne hyste b e - tänkligheter, så gjorde o c k alla de andra prelaterna, då konungen kallade d e m till ett särskildt möte i Vadstena i juli månad. D e afrådde på det ifrigaste, men konungen blef vid sin mening. 1552 sammanvigdes den 56-årige Gustaf V a s a med Katarina S t e n b o c k, som nyss fyllt 16 år. K o n u n g e n tyckte sedan mer än en gång, att detta giftermål var ett förhastadt steg. Å l d e r s - skillnaden gjorde sig för hvarje år mera kännbar. Visserligen behöfde han ej frukta för sin unga gemåls trohet. O m hon också i sömnen kunde drömma o m sin ungdoms utkorade och den gamle fick lyssna till hennes bekännelse, att h o n o m glömde hon aldrig, så behöfde han därför ingenting frukta. M a n led den tiden ej m y c k e t af stämningar o c h drömmerier, och äktenskapspliktcrna togos allvarligt. Svårare var det för den unga drottningen att fylla alla de husmoderliga plikterna. H o n gjorde d o c k sitt bästa, o c h konungen hjälpte henne, enär han alltid tyckes hafva intresserat sig för hushållningens detaljer. E n af hans pager skrifver hem till sin m o r, att kungen själf har lärt honom, huru han skall borsta och förvara m o t mått o c h mal kläde och sammet.
Det låter nemi. tänka sig, att vid en återremiss sådana skäl äro anförda, att Utsk. å dem bör göra afs:de. Hvad särskildt angår det nu ifråga v:de fallet, så var B. o. Ad. just ett af de Stånd, som återremitterade frågan, och att nu från Ii. o. Ad. anklaga Utsk., derföre att det fäst afs:de vid de skäl, som förmådde li. o. Ad. till denna åtgärd, det synes mig vara så orättvist, att jag icke kan underlåta att i min ringa mån deremot protestera. Hr Carleson. Edvard Henrik: Då jag begärde ordet var det min afsigt att hemställa om afslag å såväl Regeringens som Utsk:s förslag på grund bland annat deraf att icke ens den ringaste utredning om fängelsebyggnadernes fortgång ägt rum, och att ensamhetsfängelset följaktligen ej kan f. n. antagas, vara allmänt tillämpligt såsom straff. Efter hvad Styrelsens öfver Fängelser och Arbetsinrättningar sednast afgifna Berättelse ger vid handen, saknas ännu cellfängelser i sex län, och då de hittills upförda ej äro för hela Rikets behof afsedde eller till racki ige, skulle, enl. såväl K. M:s Nåd. Propos. som Utsk:s förslag, lagvunne förbrytares straff komma att bero af tillfälliga yttre omständigheter. Endast den yttersta nöd som icke känner någon lag kunde ursäkta sådant, men hvad 772 Den 25 November f. m. är val som hindrar att upskjuta användandet af cellfängelse såsom särskild straff-art till dess det antagligen kan öfver liela Riket tillämpas? Emellertid lärer det till ingenting båta att vidare tala derom sedan K. M:s Propos. blifvit, efter livad man nyss låtit veta, bifallen af de öfriga RiksStm oell således kan anses såsom lag. Jag får åtnöja mig med att till 11. o. Ad:jis prot. afgifva min röst mot de framstälda förslagen. Frih. af Ugglas, Curt Gustaf:
Sedan en del af Ridderstapet 06) Adelns Ledamöter ej en» daft ogillar Expeditions ^Utstotteks förhållande uran äst pren twekat om Dest upsät, nödgas jag afsäga mig mt widare warg Ledamot af Verra Utstött, icke tillfreds» stälh att tvid en fmsarr »lösning af denna befallning endast äga ett halst förtroende, Grefwe l)s !s (Zsräis, ^acok, I anled» ning af hwad Friherre kvlsnnsrkeim nyst anförde nämligen, att Ridderstapet och Adeln i anledning af Herr Ofwcrste-Lieurenaitten Onbenvalärs yttrande fattar sitt Beslut i denna sak, yttrade Herr Grefwcn sig deruti ej kunna instämma. Dä Ridderstapet och Adeln an? fett arr expeditionen borde innehålla samma ordalag som alla 4 Srgndcn i SlatS.-lUstyttets Betänkande bifallit, sä kunde Herr Grefwe» för sin del aldrig samtycka att sedermera de z:ne Standen stulle kunna ändra hwad alla fyra redan bcslmit, och nnderstälde sä» dank Ridderstam och Adelns upmärkfamhet Friherre ^lannerlisim, Wid hwad Hero Grefwe Oe Is Oarcijs anfört nödgas jag nplysa att saken ej aldeles fä förhäller sig som han behaga; yttra: Riddcrstapet och Adeln har wal stukat sitt Beslut i anledning af Herr Qrip.envsittis gjorde motion, men likwäl icke antagit Herr Oripsnvsjärs ranka försm, ty dertill hade fordrarS proposition. Friherre 8kasl von blolskein, Af Hery Grefwe Os ls 6axä!s prcyenexad i hwad jag arnat, anföra, får jag med åberopande deraf blott fästa min upmäcksamhek wid Friherre hlarmsrboims stnlfats, ger nom hwiiken han tillstyrkd bifall a Expeditions-Utstotters förklaring af det stäl al! densamma genom z:ne Sländs Den r December.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på Bevilln.Utsk:s förslag till underd. skrifvelse i fråga om fix spanmålstull, blifvit yrkadt dels bifall, dels afslag, och dels att R. o. Ad. måtte uppskjuta sitt beslut härom lills Ståndet inbekomma SlalsUtsk:s utlät, i auledn. af K. M:s nådiga propos. ang;de åtgärder för behöfvandes undsättning i missvextår; hvarförutan Gr. Gyldenstolpe föreslagit att i fall R. o. Ad. skulle afstå Utsk:s nu förevande förslag, det måtte ske med förbehåll, att ämnet kunde åter upptagas i sammanhang med K.. M.s förenämnde propos., men att Hr Landtm, likväl förmodade, att R. o. Ad. funné, att dä nu förevande fråga endast anginge lillien, ett afslag ä Bevilln.Ulsk:s förslag i denna del icke hindrade R. o. Ad. ali, i fråga om undsättning för behöfvande i missvextår, besluta de åtgärder, som i sådant afseende kunna finnas nödiga. R. o. Ad. hördes häruti instämma, hvarefter Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s ifrägavar:de förslag till underd. skrifvelse, men denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, och då sedermera propos. till afslag ä detta förslag blef framstäld samt besvarad med starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade Hr Landtm, att hail funnit ja härvid hafva varit öfvervägande. 6:o Det i betänk, pag. 62 intagna förslag till underd. skrifvelse ang:de vigtf örtullning af bränvin och sprit samt vin. Hr von Hartmansdorff:
L. tt L. 8t:rs klotta vilja icke ger tillräcklig säkerliet, lärer erkarenketen nogsamt kafva ädsgalagt. 1668 ärs LiksdagsLsslut lemnar väl anvisning ät den, som genom Länkens förvaltning linner sig förnärmad, att utköra sin talan i 8vea DofLätt; men Domen gär emot Lanken ock dess förvaltande autkoriteter, ej emot Lolaget eller L. 8t:r sjslkve. Den exegveras i Länkens tillgångar; ock om ds medtagas, kar den, som kommer sist, ingen kjelp mera att vänta ak Domaren. I alla Länder anses den som drifver vexelrörelse, vara i Loncourstillständ, sä snart kan uppkört att i laga ordning inlösa sina körkindelser. Dans tillgångar mäste dä realiseras, kär att kereda ketslnings utväg, icke ät den förstkommande, utan ät alla kordringsegare: om en Lank, som vägrar att pä dagen med klingande KIzmt infria sina sedlar, keter det, att den inställt sina betalningar, slutat sin rörelse, eller i ordets egentliga mening gjort L-rn^ueroute. Dä den sslunda lemnat sina garantier ouppf^IIda, mäste dess privilegium dömas körverkadt. Därom kar ännu ingenting varit stadgadt kör L. 8t:rs Lank. liden s^- nes vara inne, att ät löo-äriga försäkringar, som, dä de kommit i kräga att göras gällande, alltid blifvit utan päloljd, gikva kelgden ak ett kraftegaude lagbud, som genom Domaremagtens mellankomst kan, när som kälst, sättas i verkställigket.
Utskotten hafva tagit denna motion i öfvervägande, men som, efter hvad motionären sjelf uppgifvit, Kongl. Maj:t, genom Utslag af den 6 April 1824, förklarat, att bro skulle byggas öfver sundet vid Hallsnäs af samtlige Vestra Häradsboer gemensamt, och att Ramquilla socknemän borde taga dubbel lott i kostnaden samt i framtiden besörja brons underhåll; alltså och då denna skyldighet i laga ordning tillkommit, samt motionären icke föregifvit, än mindre ådagalagt, att samma skyldighet skulle hafva blifvit utan skäl Westra Häradsboer ålagd eller vara af någon serdeles betungande beskaffenhet, så att nämnde menighet icke utan hjelp kunde den fullgöra; få Utskotten vördsamt tillstyrka, att berörde motion måtte förfalla. Stockholm den 20 Mars 1845. a8 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskotens Utlåtande, N.-o 96. Reservation. Af Anders Johan Sandstedt: ”Emot Höglofl. Statsoch Ekonomi Utskottens betänkande, rörande uppbyggandet och underhållandet af Hallsnäs bro, får jag mig reservera. Jag har i min motion yrkat, att endast hernmanstalsräntan eller roteringsafgiften af hemmanet Hallsnäs skulle komma nuvarande Westra Härads brohållare lill godo, helst hemmanet var befriadt frän nämnde roteringsafgift under den tid, då detsammas egare ensamt underhöll bron. Sedan, år 1818, bron blifvit genom vattenflöde borttagen, blef hela Westra härad ålagdt brohållningsskyldigheten; och jag anser således, att Höglofl. Utskotten icke bordt frånkänna nuvarande brohållare en mot berörde skyldighet svarande förmon, serdeles som Staten icke tillförene haft någon rotefrihelsafgift att påräkna af Hallsnäs. Genom bifall till min motion skulle hvarken Staten eller Hallsnäs blifva förnärmade, utan förenämnde urgamla frihet, som förr tillkommit Hallsnäs för byggandet och, underhållandet af bron, komma de nuvarande brohållare till godo.
Till Constitutions-Utskottct har Auditcurcn Herr Per König under den 17 i denna mänad inlenmat ett skriftligt Memorial med hemställan, huruwida det ej wore enligt med Negerings-Formcnä anda, att Konungen, enär han nödsakades i wkgtiga förrättningar bortsända någon af Stats-Räden, matte i den fränwarandes ställe Extra Stats-Räd constituera, helst ärcnderncs oafbrutna gang eljest hämmades, isynnerhet om under Krigstid twänne af de Militaire Stats-Näden blifwit commenderadc, hwaraf följde, att alta med Krigs-Staten gemenskap ägande nial, som i Högsta Domstolen förekomma, och wid hwilkas afgörande twänne Militaire StatsNäd böra adjungeras, hos Justitice-Nädet pa en obestämd tid skulle blifwa hwilaudc. Regeringsoch Domare-magternes olika beskaffenhet dela denna fräga om personers tillförordnande att i något Stats-Nads fränwaro bestrida dep göromål i twänne, nemligen: 1:o Om ett sädant tillförordnande mä äga rum inom Högsta Domstolen, enär derstädes, enligt 20 Z Regerings-Formen, under Fredstider företagas och afgöras mäl, hwilka ifrän Krigs-Domstolarne dragas under Konungens pröfning, i hwilka fall twänne Militaire Ledamöter af Stats-Rädet böra sädane mäl öswerwara och deröfwer rösta. Memorial N:o 8. 179 2: o Om mom sjelfwa Stats-Nadct i allmänhet ett sädant förordnande mä äga rum.
Tillverkning och afgift, beräknad per månad, månaden 26 dagar, dagen 16 timmar, tillsatsen |tdelar Råg, J Malt, afkastningen i| kanna 6 gr. per Lil.; 3o kannrum i pannan intager på en gång tillsats efter 1 LH. — Allt är beräknadt under förutsättning af lika minimi-liöjd på alla pannor, således, större och mindre, 6 tum. — För pannor utan eller med enkel mäsk värmare, räknas 20 drankdagar och 6 klardagar, för pannor med rectificerande mäskvärmare 22 drankdagar, 4 klardagar. — NB. de små numrorna utmärka antalet af pannor, som afgå efter 4 sk. per dag. ' Enkel Panna med Mäskvärmare. Enkel Panna med rectificerande Mäskvärmare. Panna med Mäskvärmare och enkel Rectificator. Panna med Mäskvärmare och arne Rectificatorer. Pistoriskt verk, hvarmed afverkning sker utan uppehåll. pp 3 3 0 p 3 pz 5 3* ^ >-* c/o ^ 0 . >1 P ^ 1 S s^s. 3 * p <-*■ pTillverkning. Kannor. ^5; D B * *-*2 ►■j P-* & ä p B ►— Ö 0^1- r* ’ • 4** •> B * S S3 *1} 4 M' s bM !*1 • 1 p cn B Pr P?. *-! > e? PTillverkning. Kannor. pr* B pP t ^ I-r< P X * »-5 > *+5 so. £5 P' ^ ;?
I afseende på hvad Utskottet yttrat om en temporaire messure för detta tilllålle, tror jag den bör komma an på intrycket af behofvet för det närvarande, och i detta afseende underkastar jag mig pluralitetens mening, utan att vilja deremot göra någon reservation. Men jag fcan ej undgå aft fästa uppmärksamhet på den tolkning som blifvit gjord af Grundlagen. En vård Ledamot har sagt, att 7 2 §. Regeringsformen vöre så ovilkorlig, att genom den grånsorne för Riksens'Siänders rättigheter rörande Banken, vore alldeles oinskränkt; så att Riksens Ständer ägde att föreskrifva grunderne för Bankens verk. sam - Den 7 Maji /. m, 97 samhet. Detta är alldeles rått, men rättigheten att föreskrifva gruntlerne för Bankens verksamhet, innefattar icke rättigheten att gifva tillkänna, att sjelfva basis sorn hittills varit hemlig, hädanefter skall vara uppenbar; och då 38 §. Riksdagsordningen omtalar mål sorn skola hemliga hållas, och hvaruti BancoUtskottet har beslutande rått, samt Riksdagsordningen har lika Grundlagskraft som RegeringsFormen, så skulle jag icke hafva väntat, att man kunde förbigå den ena och hålla sig vid den andra; jag hade trott att de borde betraktas i ett sammanhang, och att om förändring skall ske , den icke bör göras annorlunda ån i den ordning Grundlagen föreskrifver. Det år blott i detta afseende som jag har anhållit att få göra min anmärkning och min reservation emot beslutet. Herr von Qvanten, Carl: Som jag har fattat Utskottets Betänkande, har Utskottet på sätt och vis villkorligt bifallit Bankens publicitet, dock, om ej realisation företagas, anser Utskottet vådligt och onödigt att allmängöra Bankens ställning. Jag för min del finnér detta vilkor vara det kraftigaste skälet för publiciteten; ty om vi skola afgöra frågan om realisation, så måste vi famla i mörkret, intill dess nödige upplysningar vunnits eller ock måste vi uppdraga åt de få Ledamöter, som äro uti BancoUtskotJ tet, att afgöra denna magtpåliggande fråga.
Utskottet har ock funnit de uppställda garantierna ändamålsenliga, — och som de, på sätt ofvan är antydt, jemväl måste anses betryggande för sterbhus delegarne sjelfve, utan afseende derpå om boet ur belastadt med gäld eller icke, får Utskottet vördsamt tillstyrka, del Rikes Ständer, med förklarande alt Herr Sundvallsons framställning om en fullständig omarbetning af 9 Kap. Arfda-Dalken ej kan bifallas, måtte för sin del besluta en författning, angående vård af död mans bo, af följande innehåll: »Såsom tillägg lill hvad lagen i 9 Kap. Arfda-Balken stadgar, angående egendoms upptecknande efter död man, förordnas som följer: § 1 När dödsfall timar, ligge vårdnaden om boet å efterlefvande make eller närmaste arfvinge. Ar ej någon af dem när, eller i stånd att sådan vårdnad utöfva, och finnes ej annan person, som af den döda till syssloman i boet satt är; då skall det af husfolk, eller af husvärd, genast hos Rätten anmälas; och ligge å dem boets värd, till dess Rällen derom för ordnat. § Ä Ar någon sterbhusdelegares vistande okändt, eller så fjerran, att säkert bud ej kan, inom bouppteckningsliden, lill och ifrån honom komma; då skall del af annan sterbhusdelegare, eller den, som boet i vård häfver, hos Rätten anmälas; och nämne Rätten, när sådan anmälan sker, god man, alt vårda den frånvarandes rätt, till dess han sjelf kommer, eller annorlunda förordnar. Lag-Utskottets Betänkande M 42. 19 § S. Nu kan sd hända, att å lid, då rättegångsdag ej inträ/far å landet, föreskrift tarfvas, huru bo vårdas skall; då äge Domaren derom tills vidare förordna; anmäle dock förhållandet ä nästa rättegångsdag: och meddele Rätten derefter beslut i ämnet.