Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen under den 6 Maj i83o, att den Assignant, som försummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin Räkning, för det tilländalupna året, med Bankens Bok behörigen collatior.erad, skall, i nion af den assignerade summans belopp, vara förfallen till lika böter och ansvar med den, hvilken, utan egande behållning, assignerat på sin Räkning i Banken; hvarvid Commissariatets fleste Ledamöter ansett, att något ansvar icke borde drabba Assignanlen för hvad han assignerat utaf de, under löpande året, på Räkningen insatta medel, utan endast för den, från förflutne året, på Räkningen qvarstående ocollationerade behållning; hvaremot Banco-Fuilmägtige, lika med Commissariatets minoritet, funnit, det Assignanlen gjort sig förfallen till böter af 3 procent utaf hela den assignerade summan_, utan afseende på beloppet af den från förflutne året inhalancerade behållning; hafva Rikets Ständers år i83t församlade Revisorer, enligt tryckta Revisions-Berättelsen pag. 19—-20, med anledning af de uti förevarande ämne yttrade olika åsigter, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å nuvarande ansvarsbestämmelse för assigneringar å Banken, förr än Assignantens behållning å dess Räkning från det föregående året blifvit behörigen collalionerad, samt derjemte till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida ej billigheten kan anses påkalla vidtagandet af en sådan förändring härutinnan, att ansvaret för assigneringar å Banken, utan föregången collationering af Assignantens behållning å dess Räkning från det tilländalupna året, må; utan afseende å den assignerade summan, fastställas till något visst, alltid enahanda, bötesbelopp. Med denna föreskrift, hvilken stödjer sig på stadgandena i 27 och 28 §§ uti Banco-Ordningen af den 22 September 1668, lärer förnämligast Bill. till R. St.
Sedan (lere ledamöter begärt votering, upplästes och godkändes följ:de förslag till voterings-propos.: »Den som vill att K. o. Ad., med afslag å Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts första hemställan i Betänkit N:o 108, skall antaga Hr af Klints vid samma Betänk, fogade reservation, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. Utslcts förenämnde hemställan.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 55. Nej — 30. Gr. Björnstjerna: Jag får hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på aflåtande af inbjudning till de respektive Med-Stånden att förena sig i det nyss af R. o. Ad. fattade beslut. Detta förslag blef af R. o. Ad. bifallet. Utsk:ts sednare hemställan. Bifölls. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utskm inkomne Mern., Utlåt, och Betänk., nemi. från Konstitutions-Utskottet: N:o 11, med förslag till ändringar i l:sta §:n 11 :te mom. Tryckfr.-Förordn., ang:de boktryckares åliggande att aflemna fri-exemplar af tryckta arbeten; N:o 12, med förslag till den ändring i 18:de §:n R. O., att mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval; N:o 13, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.- Utsk:ts Mern. N:o 8 framställda förslag till ändring i lista §:n 12:te mom. samt 4:de §:n ll:te mom. Tryckfr.-Förordn. Den 4 April.
Men ehuru nägon för ända» mä» 56 Den 2 April. mälet tjenlig Instruktion, i anseende härtill icke kunnat af Riksens Ständer förestäs, hofwa de dock trott den utgång wara för befordandet af Eders Kongl. Maj.-ts Nädiga afsigt tjenlig om nemligen, sedan Eder Majit wid vrbfningen af nnderdäniga Ansökningar om eftergift af sädanc ersättningar, hwilka genom laga kraft wundne Domar eller Utslag äro utredde och bestämde, i Räder funnit omständighcterne sädana att rättwisans stranga kraft bör gifwa wika för billighetens anspräk, Eders Maj:t Nädigst täcktes bifalla att med werkställighctcn af de fällde Domar eller Utslag mä ansta till Riksens Stander sammanträda och sjclfwe kunna komma i tillfälle att deras underdäniga yttranden afgifwa; dä Riksens Ständer hofwa ali anledning att hoppas, det deras undcrdäriiga tillstyrkanden stola vfwerensstamma med Eders Kongl. Majus omma hjertelag för olyckliga medborgare, samt att den eftergift af ersättning, som Eders Majit i Näde pröfwat billigt, icke stall ä deras sida »nötas af nägot hinder, dock anse Riksens Ständer att, om under loppet af Rättegången, den Sökandes fasta eller lösa Egendom skulle wara till Statens säkerhet med sequester belagd, en sadan scquester wäl mä kunna upphäswas men icke annorledes än emot »vederbörligen godkänd borgen; hwilkct, till underdånigt swar ä Eders Kongl. Majus härom gifne Nädiga Proposition, Riksens Stander härmed fä i underdänighct anmäla. Riksens Ständer framhärdar, ete. Stormägtigste AlletNädigste Konung! Dä betydlige hinder för Jordbrukets trefnad och uppkomst redan länge blifwit i ätstillige trakter af Skäne genom flygsand förorsakade, hasum Riksens Stän - Den 2 April. S?
Af Herr Tham, Wollrath: att, ehuru förstnämnde § bestämmer, efter egornes olika beskaffenhet, skiftenas antal från 1 till och med 3 för hvarje Skiftestagare, 11 §:n likväl medgifver, att Egorna må delas i så få skiften, som belägenheten möjligen medgifver, dock med förbehåll, alt hvarje Skifte beqvämligen må kunna instängas och brukas; genom hvil - 5?. Lagsamt Allm. Desv. o. Oec. Ulsk. Bet. N.o 8. ket stadgande Domarens pröfning erhållit, i Motionairens tanka, en utvidgningsrätt, som kan missbrukas; och Af Hans Hansson frän Gefleborgs Län: att Egornes beskaffenhet i Norra provincerne skall göra det omöjligt, att Skiftenas antal inskrankes till blott 4> äfven om Afrösningsjorden och Skogen ej inberäknas. Vid hvarje tillfälle måste Egodelningsrättens yttrande påkallas och kostnaderne känbart ökas. Hvadan Motionairen föreslagit, att, inom de Norra Orterna, Skiftenas antal måtte, utan behof af Egodelnings-Rättens serskildta tillstånd, bestämmas till 6 i Inegorne, och 3 i Afrösningsjord, Skog och den så kallade Fäbodsmarken, samt att, om Skifte icke med detta antal kan ske , Egodelnings - Rättens yttrande då först bör sökas. "Utskotten kunna icke inse, att det "stadgande, 11 § af Skiftes-Stadgan innefatta r, kan derifrån uteslutas, om den, utan "att medföra verkligt lidande för delegare, "skall blifva tillämplig för alla Rikets pro"vincer; men då det är af vigt, att begagnandet af den rättighet, här är lem "nad, icke oftare kommer i fråga, än då "locala förhållanden sådant oundgängligen "fordra, samt således Egodelnings-Rättens "undersökning och pröfning af behofvet bö - Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8.
Vid förnyad föredragning lades till handlingarna StatsXJtsk:s d. i dennes på bordet lagda utlåt:n: N:o 2/jii. i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 174 i fråga om anslag till orthopediska institutet; N:o 244- i frågan om afskrifning af en i saltpeterfondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustaf stads gevärsfactori. Vid förnyad föredragning af StatsUtskts d. 1 dennes pf\ bordet lagda utlåt. IV:o 242, rörtde erhållen återremiss åUtsk:s betänk. N:o 5y i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse 01,n ytterligare statsanslag för Arme'ens Pensionscassa m. m.,blef sistnämnde betänk. N:o 5y af R. o. Ad. bifallet. Till pröfning företogs StatsUtskts d. 1 dennes på bordet lagda utlåt. Nto 24S, i anledn. af Gr. Posses, Arv., motion, innefattande det alternativa förslag, att antingen ett lån af 200,000 rtdr måtte beviljas Götha canalbolag, eller ock att anslaget till Flottan linge ökas med 12,000 rtdr årligen, i ändamål att Motala mechaniska verkstad skulle öfvértagas till begagnande för Flottans behof. Frih. Ehrenborgh, C asp. Wilh. t Jag tager mig friheten uppträda för att tillkännagifva, attoni hagat företaga detta utlåt, i sammanhag med den motion, jag väckt om sättet att förstärka g:de liufvudtiteln, hade ett annat resultat kunnat uppkomma. Jag är öfvertygad, att under närvar, förhållanden min röst ej är tillräcklig för att tillvägabringa, hvad jag önskar till understöd för sådana näringsföretag, som det ifrågavar.; men jag ät ock öfvertygad, att den tid skall komma, då man åt förslaget gör rät tysa. Jag tror, att detta föremål vore ett af dem, sona borde och kunde understödjas, om man ginge tillväga på e.tt ändamålsenligt sätt.
Sedan den högre styrelse öfver läroverken upphört, som tillförene varit lemnad åt det år 1801 af Konungen inrättade Kanslersgiilet, hvars befattning år 1809 uppdrogs åt den år 1833 indragna Kanslistyrelsen, hade frågan om nödigt biträde åt föredraganden uti Ecklesiastik-departementet i och för läroverks-ärendenas styrelse och vård, på detta sätt af sist församlade skolrevision blifvit väckt. Att en Byrå-chef för dessa ärendens särskilda behandling skulle anställas, utgjorde förslagets första moment, men i afseende på det andra, eller frågan om biträde af i undervisningsväsendet erfarne och kunnige män, hade revisionen ej uppgifvit, huruvida den ansett dessa böra antingen utgöra ett permanent Kollegium, eller, i likhet med hvad lärer vara förhållandet i Norrige, bestå af personer utom embetsverket, som af föredraganden i särskilda förekommande fall anlitades och rådfrågas. Utan att ingå i någon granskning häraf, har motionären blott velat framhålla första momentet af frågan eller behofvet af en särskild Byrå-chef för läroverks-ärender inom Kongl. Ecklesiastik-departementet, under förhoppning att, derest föredraganden erhåller ett ständigt biträde af en för sådant ändamål anställd Byrå-chef, och i förutsättning att denne äfven alltid måste vara en i undervisningsväsendet erfaren och kunnig man, det biträde, som dessutom skulle erfordras, må efter hand och befogenhet kunna framgent anställas.
Knnders nnde^ddn-^n 8/:r//le/se, n?r K^dende /td.8d^en8 ^/ö>/dn«^ttnde,' 6r/net 8toel/ro/»r8 Kott den d l8d0. ^ked anmälan derom, kitt till landläAAande vicl nu päAäende Ilili8d3A annu äter8todo mänAkaldi^a oakzzorda ärenden, lvarilland liers ak liukvudssIiliA viAt, lialva Kil<et8 8tänder, Aenom underdäniA 8lrikvel86 ak den 2 i 8amma inänad, lio8 Xon^I. Naj:t ä8liat, att Ili!i8dgA6n mätte kortkara ^tterllAare lin männel, rälenad trän ocd med elen ^ innevarande Naj. Naj:t lar i anledninA lärak veis pä Arund ak 8tadAandet i 109 A kleA6rinA8-ldrmen 8amt 80 § IliIi8dao8-OrdnivA6n velat i ljäder körllarai att Rile8daA6n mä med den 8älunda S8leade tiden ak lin mänad körlänAa8. IlionAl. IVlaj:t körllikver klileet8 8tänder med ali HonAlNäd oels ^nne5t 8täd86 välbeväAen. Datum ut 8upra. V 1; .! o II .V d/n'6. /'ro/oeod, /sudok r?r/ör ldn-rs Mu/.k /losrnn^cn r Kak8-d!udek d 8koe/dro/m8 Kott den / d/n/ l8d9. Närvarande:
I anledn. af Hr Hjärnes yttrande om hvad Ulltunas Landtbruks-inslilut har i årlig inkomst, så tror jag att han har begått ett misstag, när han beräknade statsanslaget för Ulltuna lill 8,000 R:dr b:ko och inkomsten af jordbruket till 4,000 R:dr samma mynt, då, enl. hvad jag vill minnas, statsanslaget blott är 4,000 R:dr b:ko. I afseende på hvad Frih. af Ugglas sagt, så får jag förklara att jag icke håller på summorna, ulan önskar blott att StatsUtsk. måtte afsätta ett tillräckligt anslag för Styrelsen att efter räkning begagnas till upförande af de föreslagna byggnaderna. Remitterades till StatsUtsk. Hr von Troil, Samuel Gustaf, upläste en sålydande motion: Ett lands industriella verksamhet måste för att kunna rätt trifvas och utvecklas, grunda sig på billig tillverkning och billig transport-kostnad. Den förra söker man åstadkomma genom machiner — den senare genom lättade kommunikations-anstalter. Sverige står tillbaka i begge dessa afseenden. Och likväl har naturen på oss slösat sina rika håfvor, om vi veta att rätt använda dem. Våra vattenfall lemna drifkraft för billigare pris än i något annat land. Våra stora segelbara insjöar, våra tydligt utmärkta dalgångar angifva naturliga vägar för den inre varu-transporten. De förra korsas redan i alla rigtningar af segel och ångfartyg: de sednare Aunna om de rätt begagnas, i väsendtlig mån underlätta införandet af ett ändamålsenligt jern vägs-system, hvarförutan Sverige snart skall blifva beröfvadt möjligheten att på verldsmarknaden täfla 122 Den 28 December f. m. med utländningen, hvarförutan våra egentliga export-artiklar, trädoch jernvaror, samt som jag hoppas innan kort spanmål, levererade i stapelorten, komma att stå tillverkaren så högt, att de ej med fördel kunna försäljas. Jernvägar äro numera anlagda i nästan alla Europas stater, icke blott i dess starkt befolkade fabriksländer, man äfven i mera glest bebodda och bergiga trakter. De genomlöpa Rysslands träskartade högland; de öfverstiga alpernas berg.
S« D. 8)onde-Ständet har lätit sig föredragas den af Allmänna Beswärs, vch Ekonomie, Utskottet genom Protocvlls» Utdrag skedde hemställning, att ic Mom. uti desi angående Bränwinsbränningen afgifne Betänkande, kunde anses säsom af Riksens Ständers Pluralitet antagna; men fastän BondeStändet funnit de i detta Mom. innefattade ämnen, bero af Regeringens omwärdnad vch förordnande, och öswerlämnat det i afseende vä Förbud mot införffriswande af Utländskt Bränwin m. m. utan an, märkning; har Bonde, Ständet likwäl hwarken uti desi sörsta pröfning af samma Betänkande eller wid 2Z94 Den 5 Augusti. betz yttrande öfwer Jemknings-Förslaget uttryckelkgen bifallit detta Mom. eller wid sadant förewettande kan anse dek hafwa Ständens Pluralitet erhållit. Ut suprs. Lx krotocollo, 6. LrinLman. Utdrag af protocsllet, hältet hos Hederwärda Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 5 2lug. 1812.
Underleknade, utsedde och (orordnade att granska Stats-Verkets, Bankens och Riksgälds-Kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva, till åtlydnad af gällande föreskrifter, den 15 nästlidne Augusti, sammanträdt i Rikets Ständers Bank och, efter afläggandet af den i 1 § af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket intagna tysthets-ed, hvilken ock, skriftligen författad, blifvit af oss underteknad, emoltagit följande berättelser, nemligen: Banko-Fullmäktiges, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmäktige förekomna hufvudsakliga ärenden, jemte öfversigt af Bankens ställning vid revisionens början, dels ock angående förvaltningen af Tumba Bruk. Direktioner nes öfver Banko-Diskon t-Fer kel i Stockholm, samt Lane-lion loren i Götheborg, Malmö och Wisby, om dessa Diskont-verks rörelse och förvaltning. 4 Bankens (Jnder-Slyrelses, om den samma styrelse äfvensom Departemental stvrelserna åliggande förvaltning och Bankens Fiska Is-Em beles, om de till samma embetes befattning hörande ämnen. Revisorerne, som tagit kännedom af icke allenast dessa, utan äfven de berättelser, med dertill börande handlingar, serskildt utsedde Revisorer aflemnat, angående verkställd granskning af Låne-Kontorens i Götheborg, Malmö och Wisby räkenskaper och förvaltning för år 1856, hafva derjemte dels granskal Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för åren 1855 och 1856, dels ock läst Fullmäktiges allmänna och serskildta protokoll samt Under-Styrelsens och Kommissariernes i Låne-Kansliet protokoll från den 15 Oktober nyssberörde år, till och med hvilken dag Fullmäktige undfått full decharge för de af dem vidtagna beslut och åtgärder, till den 15 Augusti detta år.
Jag förmodar för öfrigt, att Reglementet för RiksgäldsContoret kommer att innehålla den närmare bestämmelsen, att de inbetalningar, som göras i RiksgäldsContoret, skola ske genom deposition i Banken för RiksgäldsContorets räkning, då meningen väl icke lärer vara att af dessa medel bilda en cassa i RiksgäldsContoret. Detta visar ock, att Friherre Cederström helt och hållit misstagit sig; och det skulle i sanning förundra mig, om man här ville afvika från den för alla andra allmänna cassör gällande seden, Den 5 Mars f. m. att penningarne deponeras i Banken för cassans räkning. Jag tror icke ens, att någon annan åtgärd, åtminstone för närvarande, kan vidtagas, och icke heller lära RiksgäldsColitorels Embetsman kunna åläggas att utan ersättning verkställa dessa depositioner, då de härigenom få ökadt besvär. Häraf följer, att om låntagarne ej få rättighet att kostnadsfritt deponera medlen i LandtRänterierne, kunna de ej undgå att hålla commissionairer för inbetalningarnes verkställande, och räntan skall för mången uppgå till mindre belopp än commissionairsarfvodet; ty jag har ännu icke funnit den välvilja hos tjenstemännen i Banken eller RiksgäldsContoret, att de åtagit sig commission för intet, åtminstone icke utan serskildta vänskapsförhållanden. Jag skall likväl icke fullfölja mitt påstående om votering; ty punkten är redan bifallen af två Stånd, och jag hoppas, att Bonde-Ståndet skall inse sitt eget intresse. Men om Ridderskapet och Adeln vill befrämja ändamålet att med små lån underlätta deli mindre jordbrukaren, hör punkten bifallas; i annat fall enoncerar man, att man ej önskar det små lån skola beviljas. Herr Lefrén: Om man uträknar den ränta och capitalafbetalning, som kommer att inflyta från hvarje län, finner man alt beloppet utgör 1 medeltal 5,ooo R:dr årli 64 H. 20* 3o3 Den 5 Mars f. tn. gen och att remisslaget på alltsammans bestiger sig endast till några hundrade Riksdaler.
Jag räknar dem detta till godo, och anser dem hafva bandlat såsom man borde kunnat vänta af sådana personligheter-, samt önskar ali detta föredöme äf ven för framtiden mätte blifva efterföljd!. Läser man R.F. rätt, så finner man uti dess 3 § ali: ”Konungens Majestät skall hällas i helgd och vördnad, Hans gerningar vare emot allt utål fredade.” Dessa korta, välbetänkta ord, sätta Konungen på en böjd öfver samhället, der Han icke antasllig är, så att hans svagheter såsom menniska icke få tagas uti betraktande, utan Han endast mäste anses såsom Regent, såsom samhällets högsta hufvud. Den nästföljande § innehåller att: ”Konungen eger alt allena styra Riket ■på det sätt denna Reg:sF. föreskri/ver. Inhemte dock, i de 76 Den 5 Joli f. m. fall här nedanföre stadgas underrättelse och råd af ett StalsRåd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade, inf ödde Svenske män, af dan rena Evangeliska läran.” Dessa 2:ne §§ synas mig klart och tydligt uttrycka 1809 års mäns vackra lanke, om Konungamaktens ställning till fölkel, och dessa båda §§, förenade, bilda, enl. min tanke, utaf vårt Stats-skick eli lika konsiitulionelt samhällsskick, som något annat i verlden. Vill man icke rätt upfatta dem, så kan å ena sidan ett allenastyrande, och å andra sidan ett rådsvälde upkomma, men npfattar man dem rätt, så bilda de, såsom jag nyss -säde, ett fullkomligt konstitutionell Stats-skick. Lägger man nu härtill den 9:de § Reg.Fm, som innehåller: ”Uti alla mål, som hos Konungen i StatsRådet förekomma, skall fröt. föras.
Men om så är förhållandet, skulle skiftessökande, hvilka i god tid vändt sig till en för duglighet känd och mycket anlitad landtmätare, på hvars åtgärd de måhända hellre vänta någon tid, än de äfventyra alt få att göra med en person, för hvilken de sakna förtroende, blifva, tvärtemot hvad motionären åsyftar, illa betjenade med ett stadgande, på grund hvaraf vederbörande ofta skulle nödgas att till förrättande af det sökta göromålet förordna den person, som för tillfället vore ledigast. Otvifvelaktigt skulle ock, derest valet af förrattningsman ankomme förnämligast på länsstyrelsen, hvilken dervid sattes i nödvändighet att så jemnt som möjligt fördela landtmäterigöromålen, den sporre till framsteg och förkofran förslöas, hvilken förefinnes i den täflan, nu gällande stadganden i förevarande ämne aro egnade att framkalla. Det synes derföre vara på goda skäl, som Skiftesförfattningarne föreskrifva, att jordägare icke må vägras att till landtmäteriförrättning erhålla den landtmätare de sjelfva begära, derest hinder deremot icke möter; och då härtill kommer, att samma författningar innehålla bestämmelser, genom hvilka det bör kunna förekommas, att skiftessökande genom landtmätares försumlighet tillskyndas skada eller lidande, i hvilket afseende må erinras, bland annat, att, oberäknadt den redovisningsskyldighet till General-Landtmäteri-kontoret, som det åligger landtmätarne att årligen afgifva, desse Sammans.
Af olika tänkesätt är jag likväl med Herr Anckarsparré om den af honom ansedde ”nödvändighet att totalt förbjuda fådane utländfh fabrik - Den Martti, $57 vedtrav s importer ande, hvilka inom Sveriges område tillverkas, '' som, åtminstone bordt inskränkas till sådane som fabriceras af inhemska rudimaterier. För min del bekänner jag öppet att, - huru lifligt jag än önskade det slika yrken hos oss uppmuntrades jag dock anser inga andra fabriker i Sverige vara ändamålsenligt bidragande till Statens sanna väl, än de som utan utländskt biträde, kunna till lika godhet, af egna råämnen tillvägabringa®. Att jag ensam hyser slikartade åsigter, styrkes ibland annat af en upplyst Fabrikants Herr Assessorens Arosenii yttrande, nemligen att ”om ett liberalt förtulLningsfyJlém antogs, [kulle ofelbart bättre vahror vid Sven/ka Fabnkerne tillverkas” m. m. ett yttrande som föitjenar så mycken större trovärdighet, som nämnde Assessor nödvändigt måste förena sakkännedom och en högre grad af förståndsodfing, såsom sjelf ägande ett af våra största klädesfabriker, medlem af Kongl VetenskapsAcademien och äfven ej längesedan tillkallad ledamot af en tillförordnad TullComittée. Likaledes betviflar jag Herr Ankarsparres öfvertygelse, att någon af Herrar Handlande, skulle linna sig uti att till förtullning angitva redan insmuglade förbudne Elfecter. r Med all skyldig högaktning för Herr Cederschjölds ofta yttrade patriotiska tankar, är jag likväl af rak motsatt öfvertygelse med honom deruti: 8^8 Deri % I Martu, ”Att brott emot Tullpgarnt bura endåji med pemingeböter beläggas” Tvärtom tror jag att penningeböter för slika förbrytelser verka nästan intet.
Höghets underhåll hittills fullt uppvägt, hvad svenska staten bestått; men om likväl, emot förmodan, denna förutsättning ej realiserade sig, så vore det efterkommande Rikets Ständer förbehållet att ersätta missräkningen; Likasom det synes böra förunnas framtiden att äfven gifva något, såsom ett vedermäle af tillfredsställelse och glädje öfver det ädla bruk af penningen, som Sveriges kronprins, med efterdöme af höga föräldrar, otvifvelaktigt skall göra sig till regel.» Af Herr Norin: »För min del skulle jag i denna grannlaga fråga villigt understödt Kongl. Maj:ts nådiga proposition, om jag icke funnit alltför vigtiga hinder deremot å ena sidan i de mera inskränkta tillgångar, som nu äro att påräkna, samt å den andra i mängden och storleken af de behof, som, med afseende å landets bästa, företrädesvis böra afhjelpas; men i betraktande deraf har jag, lika med Utskottet, antagit, att det belopp, som vid sistförflutne riksdag, i enlighet med Kongl. Maj:ts egen till Ständerne då gjorda framställning, för Hans Kongl. Höghets behof anslogs, ännu under hufvudsakligen enahanda omständigheter borde förblifva oförändradt, och vid ett så beskaffadt förklarande har jag ansett Utskottet böra stanna, då, efter min åsigt, frågan, såsom den äfven i Kongl. Maj:ts proposition finnes framställd, bordt efter närvarande förhållanden bedömas, och anslaget således rättas endast derefter och icke efter framdeles möjligen skeende förändringar. Men om äfven, det oaktadt, något beslut nu skulle meddelas om anslagets belopp för den af Utskottet antydda händelse, föreställer jag mig att, i följd af ofvan anmärkta nödvändighet att strängt hushålla med statens medel, och med tillika fästadt afseende å det bidrag, som för ifrågavarande behof är att från brödrariket påräkna, detta anslag bordt, med det af Utskottet antagna vilkor, inskränkas till 50,000 r;dr b:ko årligen, hvilket belopp utgör dubbelt så mycket, som för det närvarande ansetts tillräckligt.»