Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti skrifvelse den 26 Augusti nästlidet år hade Förvaltningen af Sjöärendena i underdånighet tillkännagifvit, hurusom de fyrbyggnadsarbeten, för hvilka Rikets sednast församlade Ständer beviljat särskilda anslag, till sammanlagdt belopp af 360,000 Ridr, numera blifvit till större delen fullbordade, så att till utförande återstode endast fyr-inrättningarne å Hernöldubb och Agön; hvarjemte Förvaltningen i sammanhang härmed underdånigst anmält åtskilliga af Lots-direktören framställda förslag till ytterligare förbättringar i lotsoch fyr-inrättningarne, nemligen dels anskaffande af 20 större lotsbåtar, dels anläggande af en fyranstalt vid Sandhammaren å Skånska kusten, som der är omgifven af sandreflar, mot hvilka, i följd af strömsättningar, ett stort antal fartyg årligen strandar, dels anskaffande af ett fyrfartyg i Bottniska viken, sydost från klippan Bonden, och dels anbringande af åskledare å fyrtorn; bland hvilka ifrågaställda (uti Departements-chefens underdåniga betänkande, pag. 74, närmare omförmälda) arbeten Förvaltningen funnit anskaffningen af lotsbåtar och fyranläggningen vid Sandhammaren vara företrädesvis angelägna; — och hade vid underdånig föredragning af detta ärende, Departements-chefen, ehuru erkännande vigten och nyttan af de förslag till lotsoch fyringsväsendets förbättrande, Lots-direktören framlagt, ansett sig under nuvarande förhållanden, då befintliga tillgångar tagas i anspråk för så mångå andra allmänna behof, icke böra eller kunna söka bereda verkställighet åt dem alla, helst dertill skulle erfordras en sammanräknad summa af icke mindre än 316,000 Ridr Rimt; dock syntes ett bland dem, eller förslaget om till - 32 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85. vägabringande af en fyr-inrättning vid Sandhammaren å Skånes sydöstra kust, med hänseende till de på detta farliga ref timande täta strandningar och skeppsbrott, vara af synnerligen magtpåliggande beskaffenhet.
Likväl synes klagan häröfver vara både mindre bitter och allmän än öfver det preten - 1445 Den 2g Juli e. m. terade skadliga för penninge väsendet,.förmodeligen derföre, att större delen jordbrukare, som det förra mest träffar, är bland alla olaeser, den som sednast böjer sin löst till skrik och jemmer. Det äro dessutom manga om deras rätta intresse upplyste Landtbrukare, äfven bland allmogen och mindre Ståndspersoner, Som birsta att värdera och begagna den arbetsfärdighel Soldaten vunnit under en val styrd connnendering:t och månne icke, under fredstid, denna Sysslosättning för indelda arméen, älven i militairiskt afseende, är både nödig och nyttig. Soldaten vänjes derigenom, under en slags fältlefnad, till ordning och snygghet; hans dristighet och mod pröhas der bättre än på ett vanligt Bondarbete, och jag vågar tro, att den in del de Officeraren sjelf vinner här en öfning, som icke är utom hans yrke. Ändteligen anses ock ibland ?j-betet skadligt, derigenom att så mycken jord borttiges, heldst på Östgötha Linien. En värd Ledamot af detta Stånd har med en calcul visat, huru förlusten af denna jord till Landtbruket idkeligen ersättes. Jag får derföre blott anmärka att då Canalen ömsom genomskär en högre, ömsom en lägre mark, måste ofelbart deraf yppas flera tillfällen -att begagna den för de kringliggande fältens torkning eller vattning. Den bör - Den 2g Juli e. m. 1447 diga jord Som faller inom Canal Linien, matte väl ej heller gå alldeles förlorad. I Sveriges Norra Provinser, der nyttan af jordblandningar för Landtbruket är allmänt känd, nppgräfves Jord i Kärr och Skogar och transporteras till åkern ofta med dryg kostnad. Jag kommer nu till den mer obestämda frågan, huruvida Canalen kan i en framtid blifva nyttig? Få lära finnas inom detta rum, som kunna tro att den skall blifva alldeles onyttig.
En anspråkslös flicka af god familj söker härmed inträde i ett bildadt hem. Ar villig deltaga i inom hushållet föref. göromål, skicklig i finare handarb. och pianospelning samt van att undervisa minderåriga barn. På lön fästes intet afseende. Svar sändes till » X », Upsala, pöste rest., då närmare upplysningar erhållas. (G. 5191x2) [174] En anspråkslös lärarinna med flerårig praktik, önskar plats i höst för mindre barn. Undervisar i svenska ämnen, språk, musik och handarbeten. Goda rekommendationer. Svar till » Lärarinna », Näsvikens station. [«6] 22941x2) Närmare Stockholm framdeles. i [4S7] - ^,-^, J-RITHIOF r augusti 1888. Red. å Q) O &gt; O SS tä K SO g &amp; O [490] é Maskinsömm erskeplats önskas af en vid hvilken sömnad som helst van och dugtig flicka från landet. Svar till » M. 23 », Iduns Byrå. [4 8 2] r o [470] En anspråkslös flicka önskar plats 1 nästa oktober hos ett äldre, aktningsvärdt fruntimmer som hjelp och sällskap. — Närmare underrättelse lerunas af ingeniör E. Mossberg, Parmmätaregatan 2, Stockholm. o [4S5] DIVERSE. Engelska Magasinet 38 Regeringsgatan 38, 1 tr. upp. Tricotvaror af bästa qvalité, Serger, Velveteen, Flaneller, Barnskor, Vårhattar för babies, Bärkappor. Utmärkta Teer m. m. [252] F ö r s ä l j n i n g s - M a g a s i n, f ö r i •• 255 Å L M E D Å E L S af On En flicka med uppfostran önskar inackordering i ett helst i någon folkrik landsbygd beläget bildadt och angenämt hem, dervid hon önskar efter behag deltaga i till hemmet hörande sysselsättningar. Svar märkt » Marta Maria » torde inlemnas till S. Gumtelii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 5451x3) i i.-.
N:o 141. Motion N:o 217, om förändring i grunderna för röstberäkningen vid sockenstämma. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 116, Utlåt. N:o 122 och Mern. N:o 125. R. St. underdån. Skrifv. N:o 122. Motion N:o 218, om allmänna diskontfondens förökande med en mil lion R:dr årligen, samt utsträckning af anståndstiden för låns omsättning till 2 månaderTutöfver förfallotiden. Banko-Utsk. Betänk. N:o 35. Motion N:o 462, om ändring i 13 kap. 3 och 6 §§ i Kongl. Skiftes stadgan den 4 Maj 1827, i fråga om utflyttningsbidrag, m. m. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 29 och Utlåt. N:o 53. R. St. underdån. Skrifv. N:o 197. Motion N:o 463, om Jernvräkaren vid Metallvågen i Stockholm L. H. Hjerpes uppförande på allmänna indragningsstaten till åtnjutande af en årlig pension af 700 R:dr. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. Motion N:o 523, om indragning af nio biskops-embeten. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Grundskatt, angående rättighet att friköpa skattejord från. Motion N:is 1 och 408. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 121. R. St. underdån. Skrifv. N;o 126. om fullständigt upphörande af, och fyllande af Statens inkomster i stäl let genom bevillning. Motion N:o 347. Stats-Utsk. Utlåt. GrUS, till vägars underhåll, om förändrade föreskrifter i afseende å bestämmandet af ersättning derför. Motion N:o 21. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Calmare Domkyrka, låneunderstöd till dess reparation 12. Canzlier, RiksStåndens, de härtill fÖreslagne kostnader , , , . < , 4h 97* —» aflöningen derför angtde , . , 4^» CanzliPoster vid LandsCanzliet i Upsala, om löner för 2 sådana , • , . , 128. Carl Gustafs Stads KronoQvarn, nedsättning i Arrendet 35. Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning, om understöd derföre ...«•• 67. 8 Bet. Nro Carlskrona Stads Vattenledning ... g. — Lärdomsskola, lön för en Lärare dervid 1^1, Cassernbyggnaden, 2:a LifGardets, förvaltningen af anslaget dertill 210. Cavallerilnspecteurens Lön 3o4, 3i6. Centonalen af Lönerne, angrde 124. Centralinstitut för Veterinair-kunskapen 147. Certificater om dess chartering 267. ChartsSigillatseVerket, anslagssumman för om kostnaderne dervid 128, 237. — borgens ställande af Domare för uttagan de af sådant . 62. — å Götha CanalBolags Förbindelse för dess erhållne Lån ang:de 388, 4*9- ChartaeSigill.-Journaler, upphörande att föra sådane vid TuIIKamrarne 62. ChartaeSigill.-Medlen, om redovisningen för uppbörden deraf ... 62. Christianstads Län, Landshöfd.-lönen angrde 128, 237. CivilStatens PensionsCassa, ang:de Statsbidragen 249. — anslagen dertill .* Städernes Tjenstemäns delaktighet deri . 28g. Clausen, dess balancerade skuld 200. ClereciStatens Anslagssumma i33. Coijet, Lieutint, dess Page-lön angrde i52. Collin, JurisDoctor, dess Arfvode, angrde . i52.
Sedan Bevillnings-nlskottets vid innevarande riksdag aflåtna utlåtande N:o 26, i anledning af återremiss å betänkandet N:o 19, örn bestämmande af en assurans-afgift för summor, som under rekommendation med posten afsända^ Exptditions-Utskotlcls Memorial, N.o iy. 15 blifvit nf Ridderskapet och Adelil samt Presteoch Bonde-stånden bifallet", hvaremot Borgare-ståndet, som afslagit l:sta punkten af betänkandet N:o 19, lagt till handlingarne öfrige delar af detta betänkande, äfvensom utlåtandet N:o 26, har, med tillkännagifvande häraf, Bevillnings-utskoltet jemväl underrättat Expeditions-utskottet, att inom förstnämnde Utskott diskussion uppstått, huruvida ofvanberörda fråga borde anses va ra genom tve Stånds samma usl ammande beslut afgjord, eller om den vore af bevillningsnatur och sålunda borde genom omröstning i förstärkt Stats-utskott afgöras, ooh hade, vid anställd votering, den förstnämnda åsigten gjort sig gällande. Expeditions-utskottet fann sig emedlertid, innan Rikets Ständers beslut, huruvida detta ärende borde betraktas såsom bevillningsfråga eller icke, kommit Utskottet tillhanda, ej kunna gå i författning om expedierande af underd. skrifvelse i ämnet, hvilket blifvit Bevillnings-utskoltet tillkännagifva, med uttryckande tillika af den önskan, alt sistbemälde Utskott måtte så fort ske kunde söka tillvägabringa ett beslut af Rikets Ständer i omförmälda hänseende, på det frågan måtte bringas i det skick, att densamma kunde i grundlagsenlig ordning af Expeditions-utskottet handläggas. ])å likväl i anledning af detta tillkännagifvande, Bevillnings-utskottet meddelat, att, enär efter hvad Utskottet redan antagit och äfven genom framställningen i det af tre Stånd godkända utlåtandet
Inkomst ' Af Kongl. Stats-Kontoret anordnadt årsanslag . 31,320: 31,320: Balans från föregående året: Skulder 8,55a: 8. — 6,ooo: 35. 5v Utgifterna'. hafva tillsammans utgjort 4°>32o: 33,g5g: 8. g. Balans till följande året'. Revisorerne, som på stället tagit kännedom om denna Inrättning,- få' vittsorda att allt funnits i utmärkt god ordning. Vid granskning af Räkenskaperna har förekommit: g ». Utöfver årsanslaget äro, enligt Kongl. Brefven den i'4 September och 16 November 1838, anordnade af 3:dje Hufvudtitelns besparingar g,000 Rdr, men berörde års Hufvudbok slutar sig dock med en brist af 2,63g Rdr 8 sk. g r., hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 3i Augusti i83g, blifvit af samma besparingar godtgjorda. g 3a År i83g har ock visat sig en brist, uppgående till i,6o3 Rdr 4 sk. r r., och, enligt hvad Revisorerne inhämtat, är jemväl denna post, genom Kongl. Brefvet den 3o April 1840, anvisad att fyllas af nämde Titels besparingar. § 1- Orsaken till det mindre gynnsamma förhållandet år 1838 hårleder sig, enligt Direktionens uppgift, derifrån att, då Statsanslaget är beräknadt för 200 Sjuke per dag, dessas antal uppgått till 3o8, deraf 253- tiIIhörde Stockholms Garnison. De öfrige utgjordes af manskap, tillhörande Kongl, Flottan och andra främmande Corpser, för hvilka sednare ersättning likväl blifvit iemnad till belopp af g,gg7 Rdr 24 sk. 6 r. § 5. År 183g uppgick sjuknummern i medeltal till 247 man per dag, af hvilka 208 tillhörde Garnisons-Regementena i Stockholm. — 120 — 8 «•
Discont-rörelsen, kan dess rörelse-styrka användas till ökad consumtion af öfverflöds-artiklar, lux, döljandet af personers obestånd, m. m. Huruvida en sådan ställning bör fortfara eller icke, tillhör mig att här nedan närmare utveckla. Bihang till Riks-Ståndeus Prot. IS*3 6\tc Sami, Bilag, till Mcmt N:o 20. xt Ci-iv Statsoch Banco-Utskottens Ulla landen'. Genom Kongl. Förordningen af d. 13 Julii 1818 stadgas straff för den, som dädanefter beträdes med utgifvandet af skrifne eller tryckte Assignationer och Invisningar, ställde på enskilde personer. Att sådan assignering likväl tillhörer den enskilde Crediten, så vidt desse papper icke emottagas i upp^ börd, synes mig ostridigt. Tredje Afdelningen. Uti det föregående har jag sökt att göra mig reda för beskaffenheten af den närvarande ställningen, så väl i afseende på allmänna rörelsen och välmågan, som de egenteligen administrerande penningeverkens förmåga och verknings-sätt. Ordningen fordrar nu, att bestämma begreppet och verkningarne af allmänna rörelsen, samt det sätt, hvarigenom de i detta hänseende administrerande Verk skola uppfylla sin bestämmelse.
Hvar och en hör ju här, att » sorgset » kommer en versrad för sent och förstör harmonien. Jag talade i går om felaktig cesur och anför nu några flere exempel på sådan: Rymden mörknar. Paul den fjerdes | ande sväfvar fram i natten Danska fejden slutas, Ryssland | stängs från hafvet i Stolbowa Österrikes mutor, franska | lockelser han respass gaf. Tagande de kända ljud; Vår | Gud är oss en väldig borg. Cesuren eller takth vil an är på alla dessa ställen och många andra oriktigt använd; ty det fordras, såsom det står i Svensk språklära, utgifven af Svenska akademien, att » meningen skall berättiga till ett uppehåll », men det gör den på intet af dessa ställen. Detta är dock icke det enda man har att anföra mot författarens versbildning. För att ft raderna antingen fulla eller icke öfvertaliga lägger han sina satser alltjämt på riktiga Pro-kustessängar. Ibland gör han såsom vanliga nybörjare och sticker in ett » jast », exempelvis: Men i Augsburgs stad på läktarn just af Faggere hus han tog hyllningsed Ofta utesluter han i strid med språkbruket » och », såsom nybörjare för sed hafva. Men värre är, att han för den förargliga versens skull mestadels skrifver » Gustaf » (i st. f. Gustaf Adolf). Under namnet » Gustaf » är bjeltekonungen icke känd af någon. Det är icke nog med dessa licentise potfticac. Besvärad af den form han valt, söker han flerestädes rädda sig ur klämman på samma sätt, som salig Bjursten brukade, genom en omotiverad omkastning af tempora. Praesens och imperfektum, imperfektum och praesens fram och tillbaka, det tycks icke vara så noga: Och vid Wittfitock Ickes leken med förtviflans hjeltemod, när Banér med svärd i handen midt i värsta vimlet stod. Tyske furstar, om ock tacksamt, lydde svenske rikskansleren, allt han lede skall och rätta, stärka drätseln, löna hären. Apropos » lekes leken » så är författaren ganska lekfull; ty efter några få rader återkommer han till samma något förbrukade uttryck.
«Hå, Gud ske lof!» suckade det i alla vinklar och vrår på Sätraholm, då vagnen åter rullade bort, och närmare slöt sig våra ungas krets tillsamman. Men på Nannas ansigte ville icke glädje återvända; blekhetens drifva betäckte hennes kinder, och ögonen talade ej, som fordom, om själsfrid och glädje. Och hur var det ej synd om henne? Hon fick ju ej en gång gråta? De få återstående timmar, som Nanna och Alexis ännu hade att vara tillsammans, flögo hastigt förbi, och förkortades ännu mera derigenom, att öfverstinnan manade på att man tidigt skulle gå till sängs, emedan Alexis bittida den påföljande morgonen skulle ut och resa. Alexis protesterade väl häremot sjelf, men kunde dock föga uträtta emot öfvermakten, och på slaget tio måste hvar och en begifva sig till sina rum. Redan hvilade sömnen tungt öfver Sätraholms innevånare, då Nanna ännu låg qvar i sitt öppna fönster. Ej en enda handtryckning hade hon, i anseende till omgifningen, vid afskedet vågat gifva Alexis, och hon tänkte derföre att ännu en gång få se honom, för att åtminstone på afstånd kunna ge honom en vänlig afskedsnick. Men Alexis syntes ej. Han var troligtvis sysselsatt med inpackning af sina saker, eller må hända hade äfven han öfverlemnat sig åt sömnen. Klockan fyra på morgonen skulle han resa, och det var således icke många timmar att hvila på. Nanna hade redan till en del gjort sig beredd att gå till sängs. Det var oförsigtigt af henne, att i den förrädiska juninatten anförtro sin helsa till vård af en så tunn drägt, men hon tog så mycket mindre i beräkning faran deraf, som lifvet numera för henne var af ringa värde. Men ljumma fläktar flöto i natten, och de doftande blommorna lockade som sirener Nanna ned till trädgården. Sofva var för henne omöjligt; hon gaf derföre efter för sina älsklingars kallelse, kastade en kappa kring axlarne, och gick ned i parken, der hon så mången gång vandrat med Alexis. Syrsan sjöng i gräset, och från åkern hördes ängsknarrens enformiga läte.
När vidare publikens öfvertygelse icke mera tror på några af menniskor af* unnade Guds domar: när Folket är stängdf ifiån , att afhöra deliberationerne i Högsta Domstolen : när det blott är efter rykten , som det derom kan bilda sine opinioner ; Så tror jag för min del det vara nyttigt och behöfveligt , att Konungen , sorn tillsätter Domstolens Ledamöter, också må synas Nationen ansvarig för deras utväljande om icke för deras åtgärder ; och det är af dessa skäl , som jag, vikande för opinionens fordringar , nödgas gifva mitt bifall till ett betänkande, hvilket jag eljest , efter principen , skulle ogilla. Herr Munik af Rofenfkjöld, Eberhard', Här Den 5 September f. m. vore ett ypperligt tillfälle , att hålla ett loftal, men ett sådant är redan innefattadt uti Konungens ifrågavarande Nådiga proposition , äfvensom uti alla Classiska Arbeten om en Stats-Författoings organisation. Desse och framtida Histo* rieskrifvare äro de mäst oväldige domare i målet. Jag hänvisar således till de förra, förnämligast för att ådagalägga det nyttiga och det riktiga af den princip , som ligger till grund för Kongl. Majtts proposition. Jag vill blott åberopa hvad Montesquieu i detta fall yttrar. Han säger nemligen : ”Execuiiva Mak”ten bör väl kunna tillsätta Domare , men ej ”sjelf vara Domare i individuella tvister.” Denna sats har af alla Classiska Författare om ett Rikes StatsFörfattning blifvit antagen. Jag vågar till Protocollet förklara , att , om icke annat gjorde det , så skulle blott denna nu ifrågavar8nde Nådiga Proposition komma, att försäkra vår Konung om odödlighet; Och om Riksens Ständer afslå propositionen , tror jag mig kunna förutsäga , att detta Riksens Ständers beslut blir lika outplånligt uti historien. I följe häraf anhåller jag , att förslaget må få hvila på bordet till nästa Riksdag , då jag förmodar, att den constitutionela utbildningen hos osa hunnit längre än hittills. Herr von Hohenhausen , Michael:
För öfrigt hemställer Utskottet, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att vederbörande öfver den förda förvaltningen och redogörelsen kunde i Nåder meddelas decharge. 9:0 Från StatsUtskottet, af den 18 Juli, i anledning af Kongl. Maj:ts till StatsUtskottet under den 6 juli 1815 aflåtna NåRidd. o. Ad. 124* 978 Den 2o Juli e, m, eliga Skrifvelse, angående den Utländska Gäldens indragande och inlösen. Utskottet tillstyrker Riksens Ständer, att med underdånigsta vördnad och erkänsla antaga Kongl. Mapts och Hans Kongl. Höghet KronPrinsens Nådiga anbud, samt till Kon»l. Majit i underdånighet öfverlemna, att i Nåder låta besörja liquiden af hela ifrågavarande RiksgäldsConloirets utrikes gäld, och hvarmed RiksgäidsContoiret således icke vidare kommer att äga någon befattning; äfvensom att Riksens Ständer, såsom en följd häraf, låta genom deras RiksgäldsContoir utfärda en till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Dess Arfvingar efter SuccesionsOrdningen af den 26 September 181 o ställd förbindelse, att årligen betala Tvåhundrade Tusen (200,000) Riksdaler i Svenika BancoSedlar, att af dem efter behag disponera, och hvilken Summa för första året kan lyftas, sedan den Första nästkommande Augusti ingått. Beträffande RiksgäldsContorrets skulder i Antwerpen och Leipzig på CourantRäkningar, tili ett belopp efter AlpariCourser af 34,984 R:d. 22 sk. 3 rst.
S. D. Efter föredragning af Banko-Utskottets Memorial, M 15, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af diskontverkens räkenskaper och förvaltning, beslöt Ridderskapet och Adeln, att med ifrågavarande val skulle förfaras i öfverensstämmelse med 7 § i den af Ridderskapet och Adeln för Riddarhus-direktionen utfärdade instruktion och det dertill den 30 Juli 1851 beslutade tillägg, så att nämnda direktion hade att för de år, som i Memorialet omförmäldes, årligen välja af Ståndets ledamöter två till Revisorer och en till Suppleant uti Rikets Ständers Banko-diskontverk, äfvensom en Revisor och en Suppleant vid hvartdera af Lånekontoren i Göteborg, Malmö och Wisby. Från Hdgv. Preste-Ståtidet. S. D. Efter derom af H. H. Erke-biskopen och Talmannen gjord framställning beslöt Preste-Ståndet för sin del, att, enär riksdagsgöromålen icke kunna hinna fullbordas inom den i grundlagen bestämda tid af tre månader från den dag, då Kongl Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof vid innevarande riksdag meddelades, Rikets Ständer skola delta förhållande hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla och anhålla, att riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad utöfver förberörda lid; och skulle Expeditions-Utskottet anmodas alt skyndsamt inkomma med förslag till underdånig skrifvelse i ämnet. 168 Prol.-Utdrag den 14 Januari 1863. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts denna dag meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, om antagande af en ny Riksdags-Ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen.
Oagtadt Stats-Utskottet ej ansett sig böra fästa något afseende på de hos Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets första Betänkande i detta ämne, utan förblifvit vid den mening, att Herr Regerings - Rådet leMoine skulle få tillgodonjuta den. utfäste Pensionen, ehvad han fortfarande förblifver i Sverige' eller sig utrikes begifver , då deremot Herr Cancelli-Rådet Tannström skulle gå i mistning deraf, då han emottoge något Embete med Lön å Stat, enär Pensionen komme ^tt gå i beräkning under lönen} så tror jag mig dock till Högloflige Ridderskapets och Adelns närmare och upplystare pröfning böra hemställa, om icke denna ifrågavarande åtskillnad dessa båda Herrar emellan är i sig sjelf obillig , då deras bemödanden och omsorger i deras vigtiga uppdrag varit enahanda. Hvar och en som varit i tillfälle närmare känna det redbara sätt, hvarpå Cancelli-Rådet Tannström uppfyllt den honom uppdragne pligt, kan aldrig undgå att för honom hysa den tacksamma agtning och erkänsla , man är skyldig den, som uti en blifvande Regents hjerta och själ inplantadt och rotfast kärleken till Fäder - 374 Den ii April. neslmdet och dygden, i förening med kraft och alfvar i dess utöfning. De skäl Stats-Urskoftet framställt för sitt förbi fvande vid sitt första yttrande, nemligen; Att Riksens Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdagar etablerat den allmänna grundsatts, att Lön och Pension icke må på en gång a Stat uppbäras , gillar jag å Stats.Utskottets sida. Men jag tror icke dess mindre,att Högl. Ridderskapet och Adeln utan prejudicat för framtiden, kan vidtaga ett i så måtto skiljagtigt beslut, att Cancelli-Rådet Tannstöm, lika med Herr Regerings-Rådet leMoine må tillgodonjuta Pensionen,aehvad Embete med Lön på Stat, han än må komma att bekläda och hvar bellst han må vistas.