Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Jpärå äro lifwäl anwifabe, utom 1,677 9v:br för 2:ne £apitcn*l!ieutcnanter och 80 tunnor fpanmål berunber, forn torbe böra bibcl)ål* laö, 4,561 3\:br 18 ff., mcb 340 tunnor fpanmål berunber, för ben öfriga gmarftåenbe pcrfonalen af f. b. £if.-Sra6ant-'£orpfen.” „ ”3)cen bå en lömtillöfning och anjlällanbe af ett ftörre antal Unbcnbcfäl meb aflöning är af nöbeu, torbe Äongl. 5JJaj:t i 91åber wilja förejlå SHifcté transport 106,494: 29~ a 7 transport 106,494: 29. 8. ©tänber att låta fiflberörbe belopp i penningar och fpanmål a Tfllmänna 2jn* bragningé*|tatcn öfroerffytta, bå, efter infemne förflag och utrebningar och meb någon beruti iafttagett möjlig jemfning, bet är att förmoba, att Slegimenteté behof i bet närmare (Tola funna injTtänfaé inom nuwaranbe anflaget; jjmar* före, unber förutfättning af berörbe öfwerffyttning, någon tillöfning bera nu icfe lärer böra äfTaé.” ”§ör Jjallanbé Satailloné änbaniålécnliga organijation, meb öfabt befäl, (>abe 5?ongl. SDiajlt, wib förra SRifébagen, äjTat ett tillöft anjlag af 2,506 9l:br 32 (T., hmilfet lifwäl bå icfe bewiljabeé.
Att de kunna finna det mycket angenämt, om de också lyckades komma ifrån att utgöra rustningsskyldigheten in natura, det är lätt att fatta, och sannolikt synes mig att hvarje rusthållare skulle ej ogerna se, om enahanda fördel bereddes honom. I det outredda skick, hvari denna fråga nu befinner sig, tror jag det icke vore lämpligt att R. Skr ingingo till K. M. 550 Den 18 April f. m. med en skrifvelse i den syftning, som Utsk:t föreslagit, utan får jag anhålla om afslag å Betänk:t. Hr Lilliehöök: Huruvida någon skulle våga att resa genom Blekinge efter den skildring deraf, som motionärerna framställt, anser jag ganska tvifvelaktigt. Lyckligtvis är tillståndet derstädes icke så orande. Jag är förekommen af den siste värde talaren, som med stor kännedom meddelat de upplysningar, som jag hade ämnat framlägga. Det är gifvet, att en rusthållare, liksom hvarje annan person, om han tror att han kan få en förmån, är ganska benägen att taga emot den och gör allt hvad som står i hans förmåga för att erhålla den. Jag har haft ganska mycket att göra med båtsmän och jag har icke funnit dem vara värre än annat folk. Det är min öfvertygelse, att det bland båtsmännen icke finnes så stort antal »enfants perdus», som man i allmänhet vill göra troligt. Jag fortfar i mitt tillstyrkande, all en skrifvelse måtte afgå till K. M., då jag anser det för Staten möjligen vara fördelaktigt, om indragning der och hvar kan ske. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Jag hade icke ämnat deltaga i diskussionen öfver förev:de ärende, men då man framställt så mörka skildringar af en hel klass medborgare, boende inom det län, som är mig anförtrodt, så vore det ett förräderi mot dessa medborgare att icke gifva åt denna målning en ljusare färg, Jag får således tillkännagifva, att jag, som länge gjort tjenst vid den indelda arméen, aldrig har funnit att båtsmännen äro svårare att hafva att göra med än soldater, annat än i vissa fall, till hvilka man ganska lätt kan spåra orsakerna.
Det uti 1849; års riksstat för detta ändamål uppförda anslag, 42,000 lidr, har under revisionsåren varit på följande sätt fördeladt: till refningar och skattläggningar i de norra provinserna 23,000: „ afvittrings verket i Gefleborgs län - 3,000: „ storskiften i Dalarne 10,000: „ storskiften och afvittringar inom Malungs och Lima socknar 6,000: Summa 42,000: hvarförutan af reserverade besparingar å detta anslag ett belopp af 4,000 Rdr ärligen, genom Kongl, brefvet den 17 Maj 1848, blifvit anvisadt till aflöning åt Landtmätare vid storskiftesverket inom Svärdsjö socken af Stora Kopparbergs län för de 10 år, som för storskiften derstädes förmodades åtgå. I likhet med hvad under föregående år ägt rum, äro för hvartdera revisionsåret särskilda redogörelser upprättade för de åt Jemtlands samt Stora Kopparbergs län anslagna skiftesoch afvittringsmedel; innefattande den sednare redogörelsen 3:ne räkningar, en för Österdalarne, en för Malungs ock Lima socknar och en för Svärdsjö socken. Dessa räkenskaper, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, utvisa följande förhållande: Oeliet. år 1*50. år flSSfl. Balans frän föregående året: — Uppbörd: — Balans till påföljande året: Credit. Balans till påföljande året: Förskott 133: 32. — . ÖsterMalungs oell Svärdsjö r OT UT lisöU. Dalarne. Lima socknar. socken. Itcliet, Balans från föregående året: Kontant behållning Utgifter: — Arfvode för iordeboksarbete 400: — Reseoch traktaments-kostnader — -— 380: 23. 8. Diverse omkostnader 52: 32. 19: 40. Bebel. Balans från föregående året: Uppbörd: Credit. Utgifter:
Den täflan, de kunnat uthär da pä den utländska marknaden, bevisar nogsamt, att förbudsskvddet mot införsel varit och är obehöflig!; och elt billigt afseende å de inhemska machin-verkstädernes behof af ifrågavarande artikel, såsom en bland nämnde verkstäders vigtigare råvaror, rättfärdigar icke heller antagandet af en så hög tullsats som Kongl. Maj:t föreslagit. De så kallade ”Saltpanneplålarne”, eller sådane som äro £ tum tjocka och deröfver, hafva i gällande taxa.blifvit hänförde till samma kategori som bandoch plattjern, och behöfva visserligen icke en högre skyddstull än Utskottet för nämnde jernsorter föreslagit; men då det icke vore lämpligt eller är af behofvet påkalladt, att särskildt upptaga nyssnämnde slag och vidare uppställa flera, på plåtarnes tjocklek eller tyngd grundade, klassifikationer, helst den väseudtliga skillnad, sorn bör iakttagas, torde kunna inskränkas till de för machin-verkstäderna företrädesvis behöfliga, inom landet icke till erforderlig mängd tillverkare, plåtar af £ tums tjocklek och deröfver, å ena, samt den ännu tunnare eller takplåten, å andra sidan; så och efter sorgfälligt öfvervägande af de tullsatser, hvarmed så väl inhemska plåt-tillverkningen som machin-verkstäderne och andra konsumenter böra finna sig tillfredsställde, föreslår Utskottet, att nu befintliga förbud mot införsel af oförtenle jernplåtar måtte upphäfvas, och dessa plåtar indelas i: £ tum tjocka och deröfver med 3 R:dr 10 sk. och under £ turn tjocka med 4 R:dr — införsels-tull per skeppund st. v. Förtente Jernplåtar, nu åsatte 5 R:dr införsels-tull pr skeppund, tillverkas icke !?.l“tart' inom landet, men utgöra ett oundgängligt material för vissa inhemska näringar.
Uti hvad sålunda blifvit andräget hafva Herrar Cederschöld och Strussenf eldt med Herr Rosenschöld förenat sig: hvaremot Herr Friherre Henning Wrangel anfört, att, i hans tanka, berörde författning icke synes, obillig, då tillgång på plantor genom anläggande Trädskolor bör kunna erhållas och nödig stängsel uppföras af vallar af jord och lera. Utskottet, som nu går att yttra sig öfver de i denna motion framställda skäl till upphäfvande eller inskränkande af ifrågavarande öfverenskommelse samt deraf följande påbud otti hvart 5ode tunnlands plantering med träd på slättbygden i Skåne, får, i afseende på hvad forst blifvit anfördt om overkställharheten deraf i brist på tillgång af plantor och i saknad af anstalt till Plantors erhållande för framtiden, upplysa, att sådane planteringar aldrig böra kunna lämpligen verkställas genom redan af naturen frambragta plantors flyttande från ett ställe till annat, utan genom frösåning i stort, samt Besv. och Elion. Utsk. Beiinkanätn. ätt, till detta ändamåls befrämjande, Kongl. LandtbruksAkademien anmodat samteliga Lä»e-hushållningssällskaperne att draga försorg om insamlingen af alla vanliga sorter frön, på det att de orter, som af några slag kunna vara i behof, må dertill erhålla tillgång, hvarigenom således ingen olägenhet i detta afseende synes vara att befara. Derjemte anser Utskottet sig böra erinra, att Utskottst väl d«jlar med Herr Rosenschöld den öfvertygelsen, att en genom berörde plantering Uppkommande större stängselskyldighet skall Vara serdeles tryckande på en skoglös ort, men tror likväl, det densamma i någon måtto, åtmindstone småningom, torde kunna Underlätta* genom anläggande af jordoch lervallar och sä kallade lefvande gärdesgårdar af vide och andra trädslag, i hvilket afseende tillräckliga efterdömen kunna åberopas från Tysklands skoglösare orter, der sådan hägnad är bruklig. Vidare har Utskottet till den öfverklagade författningens skadlighet icke kunnat hemta tillräckligt skäl af det anförandet, att
Efter uppväxtPå nattduksbordet den nya han smög — ja, det gick ej sä lätt, det är smalt som en spång åren, dels i Gefle, dels i hufvudstaden, till - och lampan var både för rank och hög, bragte den unga flickan några pensionsår i och bordets skifva for trång. Schweiz samt ingick kort därefter, år 1865, Hon sköt upp som en båk öfver slipprig brant, äktenskap med dåvarande rektorn i Hudiksvall ståtlig och klar, det är visst och sant, G. F. Gilljam. Sektor Gilljams verksamhet men lik ett fyrtorn på — spräng. förlades dock snart till Stockholm, som styresman för först Gymnasium, sedan Norra laHon var minsann allt för het också, snart skalden dess låga släckte; tinläroverket. Ar 1891 utnämndes han till chef men ingen blund han dock kunde få, för ecklesiastikdepartementet. hur än han sig vände och sträckte. Fru Gilljam har med uppoffrande nit ägnat Den sömnlösheten har tusende spratt för lifliga känsloöfvare, en stor del af sin tid och sina krafter åt kristfastän kroppen ligger där slö och matt, ligt filantropisk verksamhet. Så är hon ledaså lefver allt själen röfvare. mot af styrelsen för Sofiahemmet; men först och främst bör hon dock nämnas som själen Nu börjas nattdunklets karneval med objudna gäster förutan tal. och den sammanhållande kraften i sällskapet Likt skumma, rökande dankar » Unga flickors vänner », som stiftades år 1885 tändas allsköns dimmiga tankar, med syfte » att bevara så många unga fattiga men småningom få de båd ' färg och kropp flickor som möjligt från fall ». För denna ädla och dansa till slut en eldig galopp uppgift söker föreningen verka dels genom perkring den arme poetens panna och vilja visst aldrig stanna. sonliga besök i hemmen, dels genom möten Minnen med naggande smärta för mödrarna — år 1895 höllos exempelvis 6 bita sig fast vid hans hjärta.
Ridderskapet och Adeln är, enligt klara ordalydelsen i nämnde Grund - Bevillnings-Vtskottets Betänkande N.-o /J.J, 3 lags §., fullkomligen berättigadt, att, oberoende af förenämnde beslut, hvilket, efter mitt begrepp, i en bevillnings-fråga, icke är Rikets Ständers , fatta sitt eget verkande beslut i saken, och, der det skulle blifva skiljaktigt emot de öfriga Riks-Ståndens, gifva behörig kraft deråt, genom frågans öfverlemnande till förstärkta Stats-Utskottet, i stadgad och hittills alltid följd ordning. Antom till Exp.-Utslc. den 8 Oct. 1829. Betänkande, angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen. Uti underdånig Skrifvelse af den 12 December i8a3 hafva Piikets då församlade Ständer bos Kongl. Majit anhållit, att ÖfverPost-Directeuren måtte i Nåder anbefallas att innan nästpåföljande Riksdag uppgöra och inkomma med förslag till nya Post-Taxor för inrikes brefvexlingen, på det sätt uppgjorda , att vägens längd eller afståndet emellan orterne antoges till hufvudgrund för 4 Bcvillnings-UtskoUels Betänkande N-o 47' Porto-afgiftens beräknande, och icke, såsom förut, antalet af de Post-Contoir, hvilka brefven skulle passera; dock så, att Taxorna vid denna reglering hvarken hufvudsakligen förhöjdes elier nedsattes; och sedan, i följd häraf, dylika Taxor blifvit af Öfver-PostDirecteureÅ upprättade, har Kongl. Maj:t, jemte Nådig Skrifvelse af den 26 sisliidne November, öfverlemna t desamma till Rikets Höglofl. Ständer, som behagat remittera dem lill Bevillnings-TJtskottet. Innan Utskottet afgifver sitt yttrande i ämnet, anser Utskottet sig böra lemna några upplysningar om Postmedlens belopp Jn. m.
Såsom ett bevis på, huru stort privatbankernas privilegium är, må anföras, att en dylik hade under förra året nära 30 proc. vinst af sin rörelse. Pekar icke just detta förhållande på en abnormitet? Meri hvems penningar rörde denna Bank sig? Jo, med deponenternas, som fingo 5 å 6 proc., under det banken förtjente 30. Dertill kommer ytterligare, att privatbankerna icke skrifva på sina sedlar, att de inlösa dem mot silfver utan mot Riksbankens sedlar — det blir representativ på representativ. Huru skulle det gå, om man tänkte sig, att Riksbanken stoppade? Då vore viii den naturliga följden, att alla privatbanker ramlade. Men om man tänker sig, att en sådan stöde qvar, hvad gjorde den då? Jo, den köpte till underpris Riksbankens sedlar och liqviderade dermed sina skulder. Nir brukar man ofta säga, att privatbankerna äro säkrare än Riksbanken. Den som förtröstade på sanningen häraf, skulle, vid ett sådant Riksbankens fall, fröjda sig deröfver, att han då för tillfället endast innehade privatH. I. 31 482 Den 30 November f. m. banks-sedlar. Denna haus förtröstan komme likväl att hastigt tillintetgöras, då han infunne sig vid privatbankens lucka för att vexla. Hvad erhölle han der i utbyte mot privatbankens sedlar? Jo, just de då mera för värdelösa ansedda RiksBankssedlarne. Vore bankväsendet fritt, skulle jemväl de nu så mycket befarade handelskriserna till en ganska stor del förekommas. Under närv:de förhållanden och då Bankernas rörelse är grundad icke på egna medel, utan hufvudsakligen på deponenternes, blir deraf ock en nödvändig följd, att just i de ögonblick, då Bankerna bäst behöfva depositioner, dragas dessa derifrån och deponenterna storma Bankluckau. Grundades deremot Bankrörelsen på egna medel, — hvilket lätteligen låter göra sig genom införandet af de s. k. auonyma Bankbolagen —, så undanröjdes derigenom en stor del af handelskrisernas vådor.
Majit i Nåder tillse, att, genom en fullständigt ordnad plan för befästnings-arbetets utförande, de medel, sorn blifvit anslagne varda så använde, att det med anslaget åsyftade ändamål må vinnas. Med vidare handläggning af Stats-Utskottets förevarande Utlåtanden uppskjuts till nästinträffande plenum. Från Höglo fl. Ridderskapet oell Adeln. S. D. e. m. Remitterades lill Conslitutions-Ulskoltet Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring af 7 §1 uti den emellan Sverige och Norrige afslutade Riks-act; gifven Stockholms Slott den 17 Mars 1841. Från Högvörd. Preste-Standet. S. D. f. ni. Vid nu skedd förnyad föredragning af Zagsamt Allmän - 2 4° Trot■ Ut dr. d. ij Mars 18/f.l, na Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 35, i anledning af väckta framställningar om föiändringar och tillägg till Kongl. Kungörelsen den 24 Januari 1781, angående Religions-friheten, klef samma Betänkande af Ståndet bifallet. S. D. Kongl. Maj:ls denna dag aflemnade Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring af 7 §. uti den emellan Sverige och Norrige afslulade Riks-act; gifven Stockholms Slott den 17 Mars 1841, blef, efter deraf nu skedd uppläsning, till Constitutions-Utskottet remitterad. S. D.
Jag instämmer uti Hr Cedersehiölds nu gjorda anhållan om bordläggning utaf Gr af Ugglas’s förslag till till förändrad föredragnings-ordning, Gr. af Ugglas: Hr Cederschiöld har frågat mig, om jag icke skulle vilja återtaga det förslag jag här framställt. Härpå svarar jag, att jag icke plägar taga någon menniska par surprise och alldra minst vill det i en så vigtig fråga som den nu förev:de. Men då frågan om föredragningssättet en gång blifvit framställd till föremål för öfverläggning, har jag ansett mig böra afgifva det af mig afgifna förslaget, emedan jag för min del funnit detsamma vara bättre än att företaga Betänk, punktvis i nummerordning. Jag vet icke, huruvida det går an att lägga frågan om föredragningssättet på bordet, då man derigenom onekligen afklipper föredragningen af ett Betänk., som redan tvenne gånger blifvit bordlagdt. Detta är en sak, hvars bedömande tillhör Hr Gr. o. Landtm, i första rummet och jag vill således ej deruti ingå. 32 Den 8 Juni. Hr Adelborg, And. Otto: Äfven jag vill upriktigt erkänna, att då man så här hastigt skall afgöra frågan om föredragningssättet af ett så vigtigt Betänk, som det nu förev:de, det kan vara fara värdt att man förhastar sig. Men om R. o. Ad. i dag fattar beslut om föredragningssättet, får jag för min del föreslå, att början göres med den 3:dje punkten, som handlar om de särskildta stambanorna, samt att R. o. Ad. i sammanhang dermed företager anslagsfrågorna, så att R. o. Ad., på samma gång en bansträckning fastställes, jemväl beviljar det anslag dertill, som kan finnas skäligt.
(1841 års Rev. Ber. pag. 118. 1843 års Rev. Ber. pag. 223.) Beträffande Revisorernes framställningar rörande underhålls-kostnaden af den å Invalid-Inrättningen intagne personal, har Utskottet sig yttrat uti det serskilda utlåtande, hvilket, i anledning af en till Utskottet remitterad motion angående Invalid-Inrättningens upphörande, blifvit till Rikets Ständer angifvet. Bih. till R. St. Kongl. Förvaltningen af Sjö-Ärendena. § 61. (1841 års Rev. Ber. pag. 124. Med föranledande af Revisorernes i ämnet framställde förslag, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållla, att, i händelse sådant skulle i Nåder finnas för det allmänna innebära fördel, de vid Stockholms station af Kongl. Flottan förlagde 2:ne Canonier-Compagniers underhåll och beklädnad måtte, i likhet med hvad för åtskilliga andra Corpser eger rum, ställas på passevolance. § 62. (1843 års Rev. Ber. pag. 228). Revisorernes anmärkning rörande en, jemlikt Kongl. Brefvet den 11 October 1841, Befälhafvande Herr Amiralen Friherre Nordenskjöld utaf 4:de Hufvudtitelns besparingar tillagd månadtlig ersättning, har Utskottet funnit sig böra till Constitutions-Utskottets vidare handläggning öfverlemna. § 63. (1843 års Rev. Ber. pag. 231.
Län, samt sal petern såsom hufvudsakliga råämnet för kruttillverkningen, icke, i händelse af krig, kan vara att från främmande lunder påräkna, Revisorerne, hvilka ansett anledningen till denna näringsgrens låga ståndpunkt i betydlig mån kunna sökas i det stadgade inlösningspriset, hvilket icke gjorde denna handtering nog lönande för landlmannen, föreslagit en förhöjning efter hand till 6 R:dr 52 sk. banko lispundet, hvartill Revisorerne ansett fonden ega tillräckliga tillgångar, ehuru vid sednaste riksdag dels det årliga anslaget blifvit nedsatt från 194,000 R:dr till 180,000 R:dr, dels fonden minskats både genom medgifven afskrifning af en hos Hospitalsfonden egande fordran å 48,000 R:dr oell genom anvisade 200,000 R:dr till bestridande af tillfälliga utgifter; varande slutligen framställning af Revisorerne gjord om ytterligare åtgärders vidtagande, ä Statens sida, för spridande af större skicklighet i näringens bedrifvande. Enligt hvad upplyst blifvit, hafva under de sednare åren åtskilliga åtgärder blifvit vidtagne för denna näringsgrens upphjelpande, såsom tryckta skrifters spridande för bibringande af nödig kännedom om näringens ändamålsenliga bedrifvande, samt räntefria låns utgifvande för salpeterladors uppbyggande m. m. Från Salpeterlonden hafva, till följd af Kongl. Majrls nådiga Bref den 25 Januari 1842, i sistberörde ändamål utgifvits omkring 300,000 R:dr uti 750 särskilta lån, af hvilka till 1849 års slut endast 12 st. blifvit indrifne, af anledning alt medlen icke användts för behofvet eller att ladorne icke blifvit tillbörligen skötte; och då dessa åtgärder, lill följd af denna näringsgrens beskaffenhet, ännu icke kunnat tilt sina resultater fullständigt bedömas, vore ock för närvarande och innan man erlarit ändamålsenligheten af hvad redan åtgjordt blifvit, mindre lämpligt, att ytterligare åtgärder i samma syftning vidtaga.
Maj:t, i betraktande af den längre tid sökanderne dessa befattningar utöfvat, samt de för dem i öfrigt förekomna bevekande omständigheter, i Nåder tillerkände dem hvardera en emot deras förut innehafde aflöning för ett år svarande gratifikation af 438 R:dr, dock ulan att sådant borde föranleda till ytterligare anspråk å en dylik förmån. Med afseende härå, samt då Borgareoch Bonde-Stånden godkänt denna punkt, får Utskottet sin deruti gjorda hemställan vidblifva. Bonde-Ståndet har återremitterat 24-^de pvnkten, angående pension för Kanslirådet J. n. Valerii enka; men då de öfrige Riks-Stånden bifallit samma punkt, och frågan alltså, enligt 75 §. i Riksdags-ordningen, är af Rikets Ständer afgjord, så är å Utskottets sida ytterligare åtgärd härvid icke erforderlig. Stats-Uiskottets Utlåtande, N:o 186. 11 25:te punkten, hvaruti Utskottet föreslagit, att 400 R:dr årligen måtte tilldelas Professoren F. W. Palmblads enka, såsom bidrag lill hennes 3:ne barns uppfostran och underhåll, är af Borgareoch Bonde-Stånden återremitterad. Emot förslaget i denna punkt är vordet anmärkt, bland annat, att bemälda enka förut hade en betydlig pension eller 500 R:dr, och barnen redan vore i den ålder, att de sjelfve borde kunna bidraga till sin bergning, från omsorgen hvarom tjenstemäns barn icke borde företrädesvis befrias; alt, om äfven en del af Professor Palmblads litterära verksamhet varit nyttig, han ock deraf hemtat motsvarande fördelar; att han, de sednare 20 åren, egnat mera lid åt publicistiska arbeten än åt det embete, hvarför han uppbar lön, och ej heller uppoffrat något af egna medel för det allmännas tjenst, så alt familjens obestånd kunnat derifrån härledas; samt att, ehuru motionen afsåge understöd endast åt Palmblads barn, Utskottet ändock föreslagit, att medlen skulle till enkan utgå, hvilket vore grundlagsvidrigt.
Angående en af 1847 ars revisorer gjord anmärkning vid hufvudbohen för år 1845. (1847 års rev.-berättelse sid. 20; fullmäktiges utlåtande sid. 93 och kommissariatets förklaring sid. 104). Då, enligt hvad kommissariatet i sin förklaring anmält, föreskrift blifvit meddelad, angående rättandet uti sistlidet års hufvudbok af de oriktigheter, revisorerne anmärkt i afseende på bokförandet af den år 1845 till fullo verkställda liqvid för förre nummerlotteri-kollektören J. A. Enggrens uppbördsbalans, så är följaktligen hvad revisorerne vid framställandet af denna anmärkning föreslagit, redan iakttaget; hvadan Utskottet hemställer, att någon åtgärd, till följd af det anmärkta förhållandet, icke må af Rikets Ständer vidtagas. 5:o. Angående Riksgäldskontorets hufvudboks uppläggande och fortsättande under årets lopp. (1845 års rev.-berättelse sid. 16. fullmäktiges utlåtande sid 57—58). Då fullmäktige, med anledning af revisorernes i detta hänseende gjorda framställning, erinrat kommissariatet tillse, att hufvudboken i konsept upplägges, så snart granskningen af samma räkenskap för det nästföregångna året blifvit förrättad, samt att de ingående balanserna derefter varda ofördröjligen i den nya hufvudboken införda, synes hvad revisorerne med nu ifrågavarande framställning egentligen åsyftat, så vidt härvid förekommande förhållanden medgifva, redan vara till framtida iakttagande föreskrifvet; och lärer således någon ytterligare åtgärd i anledning häraf icke erfordras. 6:o. Angående utbetalningen af några i reglementet till beloppet bestämda arfvoden. (1845 års revisionsberättelse sid. 16—17; fullmäktiges utlåtande sid. 58—59; 1847 års revisionsberättelse sid. 22.)