Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delegare i Solidarisk Bank, co mm n ndit-de 1 egare lik viii undan tagne, ansvara med egendom och personer för uppfyllande af alla Bankens förbindelser, i sådan ordning, att, derest, vid anställande utmätnings-försök bos Dii ectiouens Ledamöter, tillgång i lösören saknas för betalning af fordran, den någon hos Banken eger, borgenären är berättigad för bristen vända sig emot den eller de delegare, honom godt synes. Har Banken kommit i concurs-lillstånd, ege. borgenärerne emot hvardera delegaren den rätt nu sagd är, änskönt försök till utmätning hos Di. reclionens Ledamöter icke föregått. .22 §. Delegare med solidarisk ansvarighet eller dess arfvingar, eller dess sterbhusdelegare vare ej berättigade alt, inom privilegii-tidens slut, frånträda Bolaget, med. mindre Bolaget härtill samtycker, och det i ao ^.stadgade minsta antal af delegare derigenom. icke understiges; fortfare ock i ansvarigheten till Bankens borgenärer under . ett år från det underrättelse om den timade > förändringen blifvit * till Rätten aflemnad och i allmänna Tidningar ne kungjord. Är nyssnämnde tid tilländalupen, vare den afgångne sedan ej ansvarig för annan Bankens skuld än den, hvarföre han derförinnan blifvit lagsökt, med mindre Bank-Bolaget under tiden kommit i concursliilstånd, i hvilket fall hans ansvarighet till borgenärerne skall än vidare fortfara, lika med deras, som i Bolaget qvarstå. §. Förr än. Solidarisk Bank öppnas, äfvensom sedermera, inom hvarje års slut, skall uppgift på alla med solidariskt ansvar i Bolaget varande delegare, af deni egenhändigt underskrifven, till Rätten eller Domhafvande!! aflemnas, för att varda uti intecknings-protocollet ; intagen, och, på sätt i 5 J. ; sagdt är, kungjord.” i a Bottenoch Log-Vt shott em Monarki N:o 6. P reste-Ståndets beslut lyder sorn följer: vDen nya Titeln:
Någon våda af att lemna Konungen ett sådant veto har jag ej kunnat upptäcka; men Konungens pligt torde i första rummet vara att vaka deröfver, att staten upprätthålles, och att ej medborgare i deras lagliga rättigheter förnärmas. Om R. St. genom deras föreskrifter vållade, att Banken blefve oförmögen att fullgöra sina betalningsskyldigheter, så vore saken icke i allo hulpen derigenom, att R. St. sammankomma och anslå medel till honorerande af Bankens skulder. Under tiden kunna följderna af Bankens förlorade credit hafva haft högst menliga följder för statens säkerhet och välstånd, eller bringat mången medborgare i förlust och lidande, och det synes mig vara både orätt och oklokt att betaga Konungen laglig magt och myndighet att förekomma ett sådant tillstånd. Det är derföre jag, för min del, hos Utsk. föreslagit följande stadgande: "Fatta R. St. i afseende på Bankens förvaltning något beslut, hvarigenom Bankens sedelstock skulle komma att i någon mån ökas, utan att Banken erhölle fullt motsvarande tillskott af metalliskt mynt, må detsamma ej verkställas, utan att beslutet förut blifvit hos Konungen anmäldt, och Konungen dertill sitt bifall lemnat. Finner Konungen beslutet vara för Bankens bestånd vådligt, vare detsamma till all kraft och verkan förfallet.” Någon annan tillförlitlig controll emot de missbruk, som ofta, troligen utan skäl, befaras af R. St:s fria för valtningsrätt öfver Banken, bär jag ej kunnat utfinna, och befarar högeligen, att hvad Utsk. i denna del föreslagit, icke tillfredsställer allmänhetens väntan. 17 H. 53 D eu 32 December f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum lomme att fortsättas kl. 6 på e. m. Gr. Posse, Arvid: Constit.Utsk. har i dess nu föredragna betänk, ganska riktigt antydt, att ändamålet meden förändring af 72 § Reg.F. bör vara att åstadkomma stabilitet i bancolagstiftningen och en grundlagsborgen för bancoförskrifningarnas enahanda giltighet med det motsvarande myntet, äfvensom trygghet i afseende på en oafbruten inlösning.
Det vore, om det lät sig-göra, att justera Ståndets protocoll inom 8, i stället för 14 dagar efter discussionerna. I sådan händelse skulle jag för en tidning kunna ansvara, att om discussionerna ej blefve fullständigt, de åtminstone skulle blifva opartiskt refererade. Redactionerna kunde då meddela preliminära underrättelser för dagen och sedermera debatterna mera fullständigt. Om då de första underrättelserna kunde anses partiska eller beklagligtvis hade det felet att åtföljas af tidnings-redaclionens omdömen, hvilket isynnerhet tyckes hafva väckt en talares bekymmer här midlöfver; så hade dock talaren och hans vänner, inom den korta tiden af 8 dagar, tillfälle att öfvertyga sig om, huruvida den första underrättelsen var felaktig eller ej. Jag skulle således tro, att alla motioner, som i detta ämne blifvit gjorda, vore öfverflödiga, om R. o. Ad. förkortade tiden, inom hvilken protocollen böra vara justerade från i4 till 8 dagar. Uti öfriga Stånden är förhållandet sådant, att, oaktadt prot.föranderne icke äro så talrike, proltn likväl justeras inom 8 dagar; och deraf kommer det äfven, att de öfriga Ståndens förhandlingar verkligen kunna refereras i tidningarna mera fullständigt och opartiskt än R. o. Ad:s. Frih. Raab: Då jag sednast begärde ordet, skedde det i afsigt att svara på Hr Bråkenhjelms förslag; men sedan Ilr Bråkenhjelm begärt detsamma på bordet, och det§ således ännu en gång förekommer, vill jag blott med några ord derom yttra mig. Då man sett, att ett enda f. m. plenum hos R. o. Ad. kan omfatta ^ eller t. o. m. en hel volu me af R. o. Ad:s protocoll, så skulle en sådan tidning, som Hr Bråkenhjelm föreslagit, växa till den vidd, att, om också personer hade råd att hålla densamma, skulle de likväl icke hafva tid eller lust att läsa den. Jag tror således, lika med Ilr Hjerta, att, huru man än må arrangera en sådan tidning, blir den likväl hvarken spridd eller läst. Frih. Ridderstolpe:
"Dock ege endast rätter mådsegande, att å de i denna § nämnde mål kär al’ Till stöd för detta förslag är af Motionairen antydt, att, ehuru omsorgen för allmän* säkerhet och ordning påkallade, att Staten vidmagthölle föräldravördnaden, syntes dock icke dermed förenligt, att dess åklagare egde rätt opåminde intränga i husliga lifvets kretsar och uppsnappa hvarje af öfverilning eller obetänksamhet fälldt yttrande; för att derigenom sedermera, medelst åtals anställande, på en gang störta barnen och föräldrarne i olycka; att då man egde magt att frikalla sin bittraste fiende från det ansvar han sig till äfventyrs ådragit, genom utöfvande af någon utaf de förseelser, uti hvilka, efter Lag, endast rätter målsegande finge kära, syntes det med rättvisa och billighet öfverensstämma, att man egde meddela förlåtelse åt den, med hvilken man vore genom närmare band förenad, och hvars brottsliga uppförande man alltid vore mest benägen ursäkta; att erfarenheten visat, att den nu varande oinskränkta angifvare och åklagarerätten, i afseende å omförmälde förbrytelser, i sig innefattade tillfällen för den afundsjuke och hatfulle, att på det grymmaste hämnas på sin ovän, och ändtligen att, derest Motionairens förslag antoges, ett förtroligare förhållande skulle uppkomma emellan medlemmarne inom hvarje slägt. Och hafva, vid föredragningen till remiss af berörde memorial, Riksdagsfullmägtige Nils Månsson och Anders Nilsson från Malmöhus Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län samt Per Hinriksson från Norrbottens Län instämt uti de af Johan Eriksson sålunda yttrade åsigter» De brott, hvilka, efter Motionairens förmenande, icke böra utgör* föremål för allmänt åtal, äro, i Utskottets tanka, att räkna bland de förbrytelser, som ofördelaktigast inverka på folkets sedlighet samt på Statens välfärd och bestånd.
Mahl i Nädec skulle finna för godt, ou i afseende dä de egeteliga Krono mstylderne läka pä e» nahanda sätt förfara. Riksens Ständer som bordt i underdånighet det» ta beslut Eder Kongl Mm t tillkänna-,iwa, maga i öfrigt trygga stq wid Eders Kongl, M-j rs Nåd,ga försäkran, att sädanc al!w,klomma mätt och strå ward» widtagne hwarigenom dylika mifi^ruk och understes till Statens försäng hädanefter t möjeliguste mätt» mt förebyggas. Riksens Ständer framhärda eke. Stormägtigste Aller» adigste Konung! Dä enligt 6. §. Regerings» Formen sörevragnit» 934 Dm r6 December. gen os de till Eders Kongl. Maj.t Inrikes Civil.Expedition hörande ärender nu mera bliswit fördelad eMcllan krcnne StatS-Secrckerarc, men Slaten icke bestar lön för mera än en, hofwa Ikiksens Ständer, som anserde göromål, hwilka ätfölza dessa Embeten lika wi..tige och trägne samt os en -handa answar, trott sig böta ansia samma löningswrlkor sör de twanne nya tisiökte Stats Secreterare Embeten, som de. hwilka sör SratS-Secreterärne mi de öfrige Statö-Exveditionerne förur uppå Stat want bestädda; komniandes dock Stats, S-crer rure Lönen sör Ecclesiastique Expeditionen akt besivwco, la länge detta Embete ester nådigt Constitntorial förwalkaö as Landshöfdingen och Commsndeuren vvn Kgsenrtein, emedan han uppå Rikets Slak åtnjuter pension till högre belopp än Löne» utgör.
Som en beklagelig dagelig erfarenhet besannar, at en öfwcrdrifwen lurä tiltager hos Domestiquer, hwilken rinder sist warandc Regering lärer utan behörigt atal, och eftersyn oklanderligt sätt aga rum, härigenom högst nyttige mcnniffor lockas fran Landsorterna och jordbruket til Städerne, der de tygellöst i denna del fä utvfwa alla de friheter, som för framtiden bereda deras ofta timmeliga olycka, at söka de flere utivägar för at erna tilgängar til. en yppig och mot de§ Ständ öfwerdrifwen klädsel, sedermera huglöse, lättjefulla til alla nyttiga Syflor sä pä Landet som Städerna, sturffe/ohöfiige emot Husbönder, onänint alla de olyckor defte hos ynglingar af alla stag werka til olofliga utwagar Den 19 Juni!. 83? för deras egen förstöring, Föräldrars, husbönders ofta bestjälande, härigenom de förra, efter päkostade ofta sista förmögenheten för stna barns eäucLtion, pä en annalkande älderdom fä skörda sorgen i stället för glädjen och de sednare, eji för mat, drick och lön kunna erhälla dugelige, tjenstehjon. Sä i anledning häraf dä Rikets Högloft. Ständer nu församlade äro, under en öm, mild och rättwis Konung, hwars hjerta altid är öppet för dygdens, nyttans, arbetsamhetens och alla ordningars förbättrande; fär jag bos Högwälborne Herr Grefwen och Landtmarffalken samt Högloft. Ridderffapet och Adeln xrop rnsr-1. om en stadgad Kläd-Försrdning för tjenstehjon, som stadgade deras wäl strygga klädsel af inhemska Tyger, men förböd bruket af utländske m. m.
Salunda och i den nion det mera allmänt erkännes, att Lagstiftaren tvär Medborgare förr än han blcf StandsLedamot, skall småningom ett oupplösligt samband stiftas emellan Ständs-intercsset och öfwertygelsen, emellan skälen till ett beslut och principerna för detsamma, och Stäudcn, sinsemellan skilsde till sammansättning och bestämmelse, i sina Utskott med htvarandra förenas. Af alla desta skäl och pa anledningar, tydligen gifne af ssclftva Negerings-formcns 69, 71, 97, ,03 och 108 88, har Utskottet, med de skiljaktigheter, bilagdt Protocolls-Utdrag för den 25 sistl. Julii innehåller, trott sig böra föreslå, att i likhet med 38 8 votering per capita för framtiden ma fastställas uti alla Riksens Högloft. Ständers Utskott, med undantag af Vanco-Utskottet, ät hwilket i wipa fall Riksens Högloft. Ständers hela decisions-rätt är uppdragen, och hwarest detzutom, genom de för Hederwärda Bonde-Ständets deltagande i besluten stadgade wilkor, Ständs-analogien kan utan olägenhet bibchallas. Under öfwerläggningen om wista i Styrelsemagten deltagande eller med densamma förbundne Embetsmäns uteslutande frän säte och stämma uti Riksens Högloft. Ständers Plena och Utskott, har hos Constitutions-Utskottct fraga uppstått, huruwida tjenstgörande Justitice-Räd, såsom utöfwande Konungens Högsta Domsrätt och i sadan egenskap utgörande, fastän mera indirect, en gren af Styrelsen, borde pa denna grund, i likhet med Statö-Naden, 100 Expeditioner till Riks-StLnden. betagas att personligen öfwerwara Riksens Högloft. Ständers rådplägningar och beslut; hwartill kommer, att Justitico-Räden särskildt, i den ordning Negerings-Formens 103 H stadgar, kunna as Riksens Högloft. Ständer genom en opinions-dom förklaras sine Embeten förlustige.
U. Bet, IV: 553, Besl, IX: 25-1, 232, 259. 261, Skrif. X; 187, Cederström, Friherre Rudolf, anmärkning mot honom, se Rådgifvare, K. M:s, för Flottorne, och Stats-Råd samt Stats-Råds Protokoll, granskning deraf. Chartas-Sigillatas-Forordningen, se Stämplade Pappers Förordningen, Clara Elf, dess »lledande, Remiss II: 464, S. U. Bet, IV: 45. Besl. IX; 42. 45-. 46. 5:1. -— Sjö, Rörstrandsoch Carl bergs-Kanalen samt Fateburs-Sjö n, se Sjöar inom Stockholm, Collegium, Kommerse-, Fonderne och Medlen derunder, K, M. Prop, I; 99, Revisor. Beratt, II: 139* Remiss derå 418. 424. 430. 432, Remiss å Memorial 436. 454. S. U. Bet. Skrif. X; 668, K, M. Skrif. X; 714. Munufaktur-Smideti Eskilstuna, förmåner derför, Remiss II; 448, S. U, Bet. IV: 14*7» Besl, IX; 466, 473- 47?. 49a. Skrif. X; 363. Segelduks-Fabriker, understöd för dem, Remiss II: 454, S, U. Bet, IV: 137. Besl, IX: §4, 101, X06. 12?. Klädesfabrikar och Pappersbruk, understöd för dem, Remiss II; 455. E. U, Bet. VIII: M23. Skrif, X; 109. rKammar-, oafgjorda mål derstädes, Just. Omb. Berätt. II: 3I3. :— Bergs-, Kassan under dess förra förvaltning, S. U. Bet. IV; 833. Krigs-, Kassorne derunder, S. U. Bet. IV: 1716.
Hindrad att tillslädesvara i del nattens plenum på detta Hus, då qvinnans medborgerliga emancipation i arfsförhållanden af Husets stora majoritet förvägrades, tillhör mig följaktligen ej någon del hvarken i äran af det fattade beslutet, om någon sådan kan deraf skördas, eller i de ropandes röster i öknen af den deremot stridande opinionens upplysta, men af styrkans makt öfvermannade åsigter, af denna makt, eller, om jag så får kalla den, denna radikala conservatism, som i frågor af denna art, i frågor nemi. om af tidens rättvisa kraf påkallade reformer, synes, i följd af en, förmedelst antalet af sina bekännare, kraftig och öfverlägsen opinion, hafva gjort sig gällande såsom dagens lösen på detta Hus. Mig tillhör nu end ist, att med den rät I grundlagen mig hunnar, och under åberopande af de i LagUtsk:s betänk. N:o 99 i ämnet anförda skäl och yttrade åsigter, reservera mig emot ett beslut, hvarigenom delta Stånd för sin del sökt qvarhålla, eller till en aflägsen framtid ajournera denna adla halft af menniskoslägte! i den mistning af naturlig rätt, som i vår lagstiftning ännu qvarstår, såsom en lemning efter den råa tid, då qvinnan, beröfvad både menskliga och borgerliga rättigheter, räknades bland de ursprungliga trälarnes antal. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Frih. Boye föreslagit, det föredragningen af LngUtskrs utlåt. N:o 110. angrde upphörande af kämnersrätter, lagmansrätter, m. m. måtte uppskjutas till nästa pleni början. Frih. Cederström, Anders: Jag nödgas bestrida detta, emedan jag anser det vara grundlagsvidrigt. För öfrigt har jag mig bekant, att detta betänk, blifvit af de 3:ne öfriga Stånden bifallet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg det föreslagna uppskofvet med föredragningen af LagUtsk:s utlåt. N:o 1 10 böra äga rum. Ropades nej.
Då den brist för utgifternas bestridande, som jemväl under sednare åren uppstått i gamla Ull-diskontens inkomster, och hvilken hufvudsakligen föranledis genom det Direktören Hofman Bang för biträde samt råd och upplysningar i fårskötseln tillerkända arfvode, jemte den honom tillkommande traktamenlsoch resekostnadsersättning, blifvit betäckt genom dertill beviljade årliga anslag utaf andra allmänna medel, och då således den å gamla Ull-diskontfonden anvisade kostnad, som statsverket för Hofman Rangs verksamhet i sagde hänseende måste vidkännas, i sjelfva verket utgingc utaf andra medel, hafva Revisorerna ansett det mera ändamålsenligt och ledande till större enkelhet i räkenskaperne, om den för ifrågavarande uppdrags fullgörande erforderliga kostnad anvisades alt för framliden utgå af andra allmänna medel, än Ull-diskontfonden, hvars inkomster dertill icke lemnade tillgång; hvadan Revisorerne föreslagit, att, för den händelse nytt kontrakt, angående samma befallning, efter den nuvarande kontrakt-tidens förlopp, eller 1887 ars slut, komme att med Hofman Bang eller annan person uppgöras, såväl det arfvode, sorn då kan varda bestämdt, som reseoch traktamenls-kostoads-ersällningen, må anvisas § det på Riks-statens G:te hufvudtitel uppförda anslag till jordbruket, handeln och nä - ringarne. Sedan Kongl. Kommers-kollegium förordat Revisorernes framställda förslag, såsom olvifvelakligt medförande mindre omgång och mera enkelhet i räkenskaperna, samt derföre underställt Kongl. Maj:t, huruvida icke, rörande detta ärende, en nådig proposition till Rikets nu församlade Ständer borde aflåtas i den syftning Revi - 4 StalsUtskotlets Utlåtande Jts 19. sorernes framställning innefattar, har Kongl. Maj:t, enligt hvad Utskottet inhemta!, genom nådigt Bref af den 18 sistlidne Mars förordnat, att det merbemälde
Frihr. lUIjonci-sM^ serkilta yttrande, (Vlov. 1787.) (Baneo-Utskottets utlätande Ian. 971.) erpcd. Finan e - rrerket, H:s Ex. Friherre IUljencr»nt2's Memorial derom, Iul. 499. kgnkeiidorg, Vivid, yttranden, Dee. 629. 1202. Finsta Armeen, om ett ärligt underhäll för den ätcrstäendc delen af - Sept. 690. Finsta Artilleri Regementet, om desi öfwerflyttande pä Swensk Stat, Nos. (d. XIV. l.) Dec. 461. 656. 1296. 1574. Finsta Escadrcrne; se Sweabokgs och Äbs. Finsta Officerare, om erpcctance-löncr och aceords-ersättningar för dem, Dec. 1274. Apr. 58. se Finsta Arm-en. 7 50 Register. Fittja brobyggnad, om desi fullbordande, Mars 1200. 1414, 1524. IN-iell, O-nl, yttrande, Iul. Z4Z. 1'tee^vooll, Friherre tacobyttranden, Masi 10. L74. kleming, Friherre Olues, tal och yttrande», Maji 24. soli. 2oz. Flickor, om fond till ett Institut för fattiga - -, Fkph'. Z84. , . ^ Flygsand i Skane, om utmagar till förekommande af de olägenheter som derigenom förorsakas, Äng. yz6. Apr. 56. (604. 764. 858.)^ Flyinge och Dahlby Kungsgärdar, om Stuteri-inrättningens bibebällandc derstädes, Dec. nZz. Ian. 2g. izi. gök. Febr. yoz. Apr.
De hafva såväl till Lands, som Sjös utgjort våra Armeers och Flottors skicklige Anförare. Dessa deras företag, att i främmande tjenst förvärfva sig krigserfarenhet skedde då merendels på egen bekostnad, men våra Officerare äro nu mera i allmänhet för fattige, att af egna medel göra denna uppoffring åt Staten; det torde dessutom vara billigt, att Staten sjelf drager försorg om medel till bildande af Fäderneslandets verkelige försvarare och Aromens framtida Anförare. Jag vågar derföre föreslå, att af Besparingsmedel årligen måtte anslås 10,000 R:dr Hamburger Banco till Militair-stipendier för i5 Officerare, att bevista Utländska krig; hvilka stipendier sålunda kunde fördelas. 9° Den i December. årligen För En RegrtsOflicer af Öfverste, ÖfversteLieutenants eller Majorsgraden Rrd H.B:co iooo. — arne CavalleriOilieerare å 700 Rrdr hvardera i4oo. — arne ArtillerieOfficerare å Goo Rrdr hvardera .. 1200. — 1 FältrnätningsOflicer , , . , 55o. — 1 FortificationsOfficer 55o.. — 6 InfanteriOfficerare å 55o Rrdr hvardera 33oOi —• 2:ne JägarOfficerare å 55o Rrd hvardera .. 1100.. Till möjligen behöflige opåräknade understöd, såsom lill sådane OUicerares hemförskaffande, hvilka genom hlessurer blifvit uturståndsatte att tjena; till Supleanters utsändande &c. afsättes ... 900.. Summa Rrdr H. Brco 10,000.
Om Hr von Troil uttryckt sig så: att så många och goda skäl hafva blifvit anförde emot saken, då deremot de skäl, som blifvit anförde för densamma hafva varit så svaga, att på grund deraf all anledn. är att betänk, blifver afslaget; så skulle jag erkänna, att han då hade gjort en, efter hans uppfattning, om den varit sådan, alldeles riktig conclusion. Jag har likväl ieke hört dessa inflytelserika ledamöters starka skäl, och jag har följaktligen icke eller kunnat söka besvara dem. Hvad jag likväl vet, är, alten af dessa ledamöter, som förmodas äga så stor makt, och som yttrade sig efter min ankomst, nemi. Hr Lefre'n, uttryckt alldeles samma satser såsom premisser i denna fråga, som dem jag hyser, men «fe hade, efter min förmening, bort leda honom till en annan conclusion, än den, hvartill han kommit. Medan jag har ordet, vill jag ytterligare förklara, det äfven jag icke hade trott, att denna skrifvelse varit behöflig, ty Styrelsen kan den förutan ganska väl vidtaga de åtgärder, som äro nödvändige, för att vinna samma ändamål, som nu afses; men sedan nu ämnet är å bane, så ar frågan den, om R. o. Ad. vill eller icke vill uttrycka en ge - Ddn 11 December f. m. 309 mensam tanke, att den utaf Styrelsen förväntade åtgärden är nödig och nyttig eller icke. Det är denna fråga och icke någon annan, som skall besvaras; om det är nyttigt och möjligt alt inskränka prygelstraffets användande inom den Svenska armeen? Och som jag tror densamma höra besvaras med ja, så yrkar jag, på grund häraf, fortfarande på den propos., som jag nyss hegärde. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus: En 50-årig erfarenhet, som officer, torde berättiga mig att yttra några ord i ämnet. En af Carl Johans, glorvördigst i åminnelse, första åtgärder vid sin ankomst till Sverige var, alt tillsätta en comité', för att rådgöra öfver sättet att afskaffa kroppsstraffen inom armeen och flottan.
Just. Omhuitm, Emb. Ber. d. i5 Jan. 1834 snnan åtgärd, än att Rikets Ständer skulle vid deras nästa sammankomst lemnäs del af de Stater, som för Tull-Werket senast blifvit för det löpande året i Nåder fastställde; samt att de beviljade lönetillökningarne borde genast, ulan innehållning för begrafningshjelp, tillträdas, med vilkor, att högre begrafningshjelp än efter oförbättrade löner ej må innehafvarens sterbhus tillkomma. För öfrigt skulle serskilda utdrag, af Rikets Ständers skrifvelse meddelas Krigs-, Kammaroch Ecclesiastik-Expeditionerna, äfvensom General-Tull-Styrelsen skulle erhålla del af Rikets Ständers anmälan oin tillökt anslag för Tull-Werkets aflöning. 71*0 Angående Allmänna Indragnings-Slatens reglering. Anmäld d. a3 Januarii s. å. Kongl. Majrt, som gillade de af Rikets Ständer, på grund af enskilda motioner, vidtagna beslut om pensioner å denna Stat, befallde, att Stats-Conloret skulle om de skedda fbrändringarne i anslagen till behörig efterrättelse förständigas; hvarjemte Kongl. Maj:t förordnade, att Rikets Ständers beslut om upphörande af den dagsverks-skyldighet till Kronobergs Kungsgård, som hittills utgjort en löneinkomst för Landshöfdingen i Länet, skulle lill verkställighet befordras, samt att frågan om de vilkor, hvarunder anslaget till lönefyllnad åt Lärarne vid Stockholms Stads. Undervisnings-Werk komme att fortfara, borde genom Ecclesiastik-Expeditionen i underdånighet föredragas.
Hennes Majlis Hof-Stat på sätt Vare underdånig ge Skrifvelser deri Side och i c,:de innevarande Juli utvisa, för öfrigt, och dä Rosersbergs Kongsgård nu blifvit ledig att till Staten återgå, såsom bevis af Vår underdåniga tillgifvenhet erbjudit och upplåtit till Hans Maj:t Konungen för Dess lifstid dispositionen af denne Kongsgård med hvad dertill hörer , hvarom Vi åbempe den underdåniga Skrifvelse, Vi den utte Juli till Kongl. Majit aflåtit. §• 4 5- Slutligen, och sedan Kongl. Majit under den i7idé i denne månad låtit tillställa Oss Sin Nådiga Skrifvelse den ljide, hvarmedelst Kongl. Majit förklarat Sig icke gilla och antaga de villor, som Vi, enligt Vare underdånige Skrifvelse! den I4ide och Riksdags-Beslutets i5ide och löide § §:r, fästat vid Anslagen till understöd för Allmänna Magazins-Inrättningen och Manufaktur-Diskont-Fonden, samt dessa Anslag genom etc sådant Kongl. Majits Nådiga förklarande upp.' hört, håfve Vi, som funnit desamma för ej mindre Magazins-Inrättningens än Manufaktur.Dis-' kontens ändamål af vigt och angelägenhet, besluta och genom Skrifvelse den aoide i denne månad i underdånighet anmält , att ifrågavarande Anslag till de förut vid denne Riksdag stadgade belopp måga utgå utan det vid förra Beslutet fästade vilkor af Väre Revisorers rättig-’ het för vissa fall till deras indragande eller ind rifvande , men i allt öfrigt på sätt \ i enligt Vare förstnämnde Skrifvelser fastställt. §• 46. Sålunda håfve Vr fulländat de Värf, hvil-' Riksdags-Heslutef. 79S ka Oss såsom Svenska Folkets Representanter ålegat : Och, med den i Grund-Lagarne