Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hjerta; Hvad Banco-Discont räntans nedsättande angar, anser jag det vara af ett ganska skadligt inflytande. Utgående från den grundsanning, att hvarje allmänt Credit-systém, som icke är byggt på de förhållanden, som enskilda Credit-systémet i landet utbildat, nödvändigt måste skaka och förstöra detta sednare, samt, aldrig tillräckligt för näringarne, endast skall reta Baneo-Uttkottets Betilnianden. 395 reta deras törst, utan att förmå släcka den, kan jag icke gifva min röst till nedsättning af en ränta för Lån på namn-credit: en Creditrörelse, som, enligt sin natur, är den, som af samhället, sist af all Credit, bör skyddas genom försträckningar, under det att den mest, af ali Credit, bör i lagar och seder finna sin styrka. Följden af denna räntas nedsättande skall otvifvelaktig! blifva: tillopp af lane - ansökan de, brist på låne-tillgång, deraf följande omöjlighet, att beräkna Lånens bestämda och snara erhållande; deraf åter tjenstemännens frestelser, att gynna och hjelpa; slutligen en betydlig Cautionsoch Namn-Credits overk» samhet, som på andra håll skall saknas; siriane skola symptomerne blifva till Baneo-Discont-Contoirernes i orterne fall, om räntan nedsättes under den i landet vanliga; och min röst för dessas inrättande är ovilkorligen förenad med lagliga räntans bibehållande för Banco» Discont-Lånen. Med Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta förklarade sig uti detta afseende ense Herr Öfverste-Kammarjunkaren m. m., Frih. Adelsvärd, Herr Cancellie-Rådet Bruncrona, Herr Majoren Gyllenkrook, Herr Professoren, Doctor Lundblad, Herr Prosten Anjou, Herr Öfver-Hofpredikanten Doctor Hedrén, Herr Prosten Doctor Stenhammar, Herr Prosten Fröberg, Herr Grosshandlaren Göransson och Herr Grosshandlaren Winberg. Herr Borgmästaren Montan instämde äfBihang lill Rihs. C>t.
— 2,000 — ®ege(bruf b:o 1,000 — 8ränroinSbränneri*bpgg* naber b:o 500 500 — Sipängen, utjorb 1,000 17,000 8,500 kapiten 9J. 3} 9 2unba, boftätte] 3 1 25,000 _ ®:o qroarn 2,000 — grälfcränta af % mantal SipforS, ttppqäenbe enl. fiftl. ärS marfcgäug titt 130 8l:br 25 öre. Sronmatt ‘JfäSbp ©tenfarlsfabrifs* bpqqnaber 500 500 Summa 6 120,000 49,605 Slnmärf* l:o ®en ffattffpfbigeS fantt egenbomenS namn, numer ocp pemmanstal böra mara af §ävab«ffrtfmaren införba, bil 2:o ©eban $röfningS*fommittéen flutat fin förrättning, böra, genom Sanbsfontorets förforg, frän nämnbe Äommittés fä att KaperingSlängben atttib för pmarje uppffattab faftigpet innebjäUer tillförlitlig uppgift pä bet merftiga upp» (2) 4 lär 2:o. Å?<h*a& of Vält föv åt* 18 ♦ berebnittgeit Sif £a}:enngb»fom mitt ten <un> £2 -e3 -f3 p föreftagen betuittmngb* afgift u^ffcittabt toärbe pftförb betmttniitgs afgift. r^> S" CD 0: -tss* ~3' 33' CD 03 ° ' fö' Oi* o.- <-{ ä jorbbrufs* fafligljet. ä annan faftigfiet.
Anfallet är väl öfver för den här gången.» »Så ... Nå, då kanske du orkar läsa litet ur bibeln för oss. Det är ju söndag i dag, kära du!» »Ja det är så sant det ... Jag skall försöka ... Ropa på Signe, då!» Fru Hedenberg kallade flickan, som skygt kom in, trippande på tåspetsarne, van som hon var att beständigt röra sig i sjukrum. Och de satte sig vid Hedenbergs säng för att i den obekanta, främmande staden, ensamma och öfvergifna som de kände sig, långt från fäderneslandet, i hotellrummets stela, plågande lyx lyssna till det gammalsvenska hemmets underligt vältaliga bok. Hedenberg satte sig upp. Det kom ett märkligt uttryck af stillhet och ro öfver hans drag, en oändlig fridsam blidhet ... Sådana stunder som denna voro hans lyckligaste, då minnet af allt annat liksom svek, och han med gudsordet på läppen kände sig genomströmmad af en enda oklar kärlekskänsla till hela verldens lidande och tryckta ... Som ville han dö bort i en lång smekning öfver svettdrypande pannor, öfver kinder, dem nöd och sorger tärt, öfver af qval kallnade händer. Med darrande finger pekade han på ett ställe i sin bibel, och med en sakta men af en innerlig öfvertygelsens rörelse buren röst började han: »Käraste! Då jag i natt omöjligen kunde somna in, och mitt hufvud värkte, som det pressats mellan glödande stänger, bläddrade jag i min bibel, och jag fick syn på den text, jag nu vill läsa för er ... Så står det skrifvet i Lucas’ evangelium, 13 kapitlet 11 versen: »Och si der var en qvinna, som hade haft krankhetens anda i aderton år och var krumpen och förmådde icke upplyfta hufvudet. När Jesus såg henne, kallade han henne till sig och sade till henne: qvinna, var fri af dine krankhet. Och han lade...» Här knackade det till på dörren. Hedenberg spratt rysande upp ur sin läsning som ur en ljuflig dröm, man ogerna lemnar. »Entrez,» ropade Berta med motvillig stämma. Och in trädde en uppassare och anmälde dr Robida.
Enär likväl Rikets Ständer, enligt i4 §• af nu gällande Banco-Reglemente, icke funnit nödigt, att, i afseende på Banco-Styrelsens sammansättning, föreskrifva annat vilkor för besluts fattande af Fullmägtigé, i alla dem tillhörande mål och ärenden, än att §:delar af deras hela antal och deraf minst en af hvarje Riks-Stånd skall tillstädesvara; samt hvai’dera Riks-Ståndet, enligt till Banco-Utskottet aflåtne, i Bilagan N:o 2, vid BancoReglementet upplagne Protocolls-Utdrag, förordnat de Suppleanter, hvilka, viel inträffande förfall för Ordinarie Ledamöter i Banco-Styrelsen, borde uti samma Styrelse deltaga, ulan att dervid något förbehåll blifvit af det ena eller andra Riks-Ståndet fästadt, som innefattar någon inskränkning uti den Suppleanten tillkommande rättighet, att, vid de tillfällen, då han i Styrelsen deltager, träda i full utöfning af den Ordinarie Ledamots befattning, hvars plats Suppleanten blifvit kallad att för tillfället intaga, hafva Revisorerne ansett, det Banco-Fullmägtige icke handlat i öfverensstämmelse med Rikets Sländers föreskrifter, då Fullmägtigé vidtagit förenämnde beslut, hvarigenom Banco-Styrelsen, i uppgifvet fall, skulle vara förhindrad att afgöra hos Styrelsen förekommande mål, derest icke minst tvenne Ordinarie Ledamöter af hvarje Riks-Stånd voro tillstädes, samt de Suppleanter, hvilka i Styrelsen kunde inkallas, skulle komma att beröfvas den magt och myndighet, hvarmed de blifvit af Rikets Ständer beklädde; hvilket Revisorerne, uti aflåten Skrifvelse, Banco-Fullmägtige tillkännagifvit. §. 2. Angående Bankens nya Organisation samt den för Verkets Tjen steni an n a -pers onal upprättade nya Aflönings-Stat.
N:o 2 med förslag till ny Riksd.Ordn. och ny R.F. må företagas till afgörande uti det plenum, som inträffar näst efter Lördagen d. 14 dennes. Omedelbart efter det II. Ex. lemnat R. o. Ad. underrättelse derom, hade Frih. Palmstjerna och Tersmeden anmält sig och framställt sina förslag H. Ex. behagade härvid afbryta sitt yttrande, i anledn. af en utaf Gr. Anckarsvärd framställd begäran, att, i afseende på den hemställan, om hvars framställande öfverenskommelse i Talmans-konferensen blifvit träffad få yttra några ord, hvarpå Gr. Anckarsvärd upropades och yttrade: Jag tager mig friheten erinra derom, att man här endast talat 9* 132 Den 11 December. om det första plenum i nästa vecka, och får hemställa om icke det vore lämpligt, att dagen för detta plenum äfven bestämdes. Jag föreställer mig att fråga är om nästa Onsdag, men det kan likaväl vara nästa Måndag. Ilr von Hartmansdorff: Om det är tillåtet alt afbryta Hr Frih. o. Landtm, innan han talat till slut, så begär jag att få begagna mig af samma frihet, och i sådant fall fråga, huruvida Hr Frih. o. Landtm, erhållit någon underrättelse huru de öfriga Stånden i delta täll beslutat, på det att R. o. Ad. mätte, i enlighet med hvad Hr Gr. Anckarsvärd yttrat, bestämma en viss dag och i sådant fal! utsätta densamma som de öfriga Stånden bestämt. Ex. Hr Frih. o. Landtm, fullföljde härefter sitt afbrutna yttrande med förklarande, att sedan numera Const.Utsk:s mern. N:o 2 blifvit föredraget, lian ansåg Frih. Tersmedens motton böra nu behandlas i sammanhang med den fråga om bestämmande af dag för berörde mems företagande till afgörande, som i Talmans-konferencen blifvit väckt och hvarom Frih. Palmstjerna afgifvit förslag, och derjemte nu finge jemväl föredraga det af Vällofl.
– Jag lät visa mig det hus, der Justus Möser, en af mina käraste, mest vördade författare, fordom hade bott, och besökte äfven tvenne kyrkor: Marienkirche, hvilken, omkransad af lindar nu ligger midt för mig, och Domkyrkan, vid hvilken är en af kastanier skuggad promenadplats. Den förra har vackra pelare och ett vackert hvalf, men är genom läktare och blåmåleri förderfvad. Den senare, mycket större, är inuti till en del af nyare byggnadskonst, sjelfva choret deremot gammalt, och, om man får tro Klockaren, ända från Carl den sto» res tid. På samma klockaretro sågo vi här Carl den stores krona af förgyldt silfver, hans käpp – (elfenben utan, jern, innan – hög som jag), slutligen hans kam, som liknade en hästkam. Domkyrkan är katholsk. Invånarne på landet häromkring äro dels katholiker, dels protestanter. Då jorden är temligen ofruktbar, föda de sig mest med linneväfnad. Jag såg under vägen en mängd väfverskor, samlade för att aflemna sin väf. Den var grof, och ej att jemnföra med vår Norrländska. – Vår resa hit har gått öfver Hamburg och Bremen, och, ehuru kort mitt vistande var på båda ställen, måste jag väl derom säga dig några ord. Den 22 och 23 voro vi öfver i Hamburg. L*** uppsökte genast fordna bekanta med mycken glädje, och kom tillbaka med en af sina vänner, en hygglig Läkare, som vänligt erböd sig att i staden vara min ledsagare. Vi besökte på min begäran Dr. Gurlitt, Rector för Hamburgska Gymnasium: han var borta – vidare Bibliotheket: rummen stodo under reparation – slutligen, på Doctorns förslag, Sjukhuset; och ehuru jag ej förstår mig på sådant, har likväl åskådandet af denna nya anstalt gjort mig ett ganska stort nöje, såsom allt hvad i sitt slag är ögonskenligen förträffligt. Föreställ dig ett stort hus, i hvars många särskilda rum omkring tusen sjuka finnas, och att man genomgår dessa rum, utan att något enda sinne lider af något annat intryck än det som är oskiljaktigt från menskliga eländet.
R:dr 790,269: samt för jern vägs-anläggningen „ 15,309: Stals-Utskottet erkänner visserligen del stora beholvet och den allmänna vigten af förbättring i kommunikutions-anslallerna inom den, i anseende till betydliga bergshöjder pcb mångfaldiga vattendrag, för landl-lransporten mindre tillgängliga del af riket, hvarest ofvanberörde kanaloch jernvägs-anläggningar skulle verkställas; och Utskottet anser en eller dervarande lokala förhållanden lämpad kommunikations-led, hvarigenom de skogrika och vidsträckta trakter af Dalsland och Wermland, som omgifva Stora Lee och dermed sammanhängande sjöar, komme alt förbindas med Wenern och derifrån utgående segelbara vattendrag, utgöra ett bland de många företag, hvilkas ulföraudé, med afseende å deras inflytande på tillgodogörandet och alsättningen af landets produkter, böra genom bidrag från det allmännas sida befrämjas; men som Utskottet icke är i tillfälle bedöma hvilkeldera af de 2:ne för Rikets Ständer nu anmälda nästan samtidigt uppgjorda särskilta förslagen (ill meranämnde sjöars förening bör företrädesvis af Staten understödjas; så och enär denna fråga ännu icke blifvit i vederbörlig ordning utredd och ortens invånare, så vidt Utskottet kunnat inhemta, ej heller Stats-Utskottets Utlåtande N:o 158. 49 holler hittills genom skedda aktie-teckningar tillkännagifvit hvilket af dessa förslags utförande derstädes helst önskades och kunde påräkna de största enskilda bidragen, finner Utskottet sig, i betraktande af nu anförda förhållanden, böra hemställa, 35:o att hvarken den af Herr /Vennerström eller den af staders Jonsson väckta motion om statsanslag för jernvägsoch kanal-anläggningar mellan Wenern och Stora Lee må till någon Mikels Ständers åtgärd föranleda. Riksdagsfullmäktige!)
Hedenstjenias vid betänkandet fogade reservation; N:o 3g, i anledning af väckt fråga om befrielse för kyrkoherdar att vara ordförande i socknestämma; Bifölls. N:o 40, med förslag till sammanjemnkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottens betänkande N:o 35. Härvid förekommo: Författningens 3 § 2 mom. Betänkandet N:o 4°> i denna del lades till handlingarna. »7 §• Förslaget, enligt betänkandet N:o \o, lades med ogillande till handlingarna. 20 § äfvensom hvad i öfrigt anföres, pag. g. Ståndet lät vid betänkandet N:o 4° bero. N:o 41, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande för hämnande af det s. k. stat-torpareoch proletär-systemet. Godkändes; och N:o 42, i anledning af väckta frågor om ändring i skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar, m. m. Bih. till R. St. Härvid förekommo: i:sta punkten eller yttrandet pag. 4> nied afseende på Allmänna Be smårsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 48. Godkändes. 2:dra punkten eller förslaget pag. 5. Ogillades. 3:dje punkten eller förslaget pag. 6. Bifölls; 4:de punkten eller sednare yttrandet pag. 6. Bifölls. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens sedan den 3o nästlidne Augusti på bordet liv ilande: Memorial N:o jj, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande dén utsockne frälse-hemmannen i Halland påförde rotering, m. m. Ståndet återremitterade, med dervid gjorda skriftliga och muntliga anmärkningar, Utskottens förslag till votenngs-propositioner å första, oell beslut i 2:dra och 3:dje punkterna, hvaremot Utskottens hemställan i 4*de punkten ansågs icke fordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Härförutom hade en s. k. kontrollundersöknings-expedition blifvit utförd uti Bott niska viken, från Norra Qvarken till Haparanda, i och för kontrollerande af redan upprättade kartor och insamlande af materialier till en ny kustbeskrifning; och hade under samma expedition, så vidt omständigheterna det medgifvit, lödningar inom hela Bottniska viken blifvit utförda, dervid flera farliga grund upptäckts. Uti Sjökarte-kontoret hade under året fullbordats dels konstruering af följande nya sjökort, nemligen: af en kustkarta öfver Öresund och Hamrarne, » en dito öfver Mecklenburgska bugten, » en dito öfver Kattegatt, från ön Oroust till ön Hven, » en dito öfver Skagerrack, » en specialkarta, uti 3:ne afdelningar, öfver Bohus-kusten från Strömstad till Nidingen och dels gravering af en kustkarta öfver Norrbottens kust samt fem kustkartor öfver Bottniska viken. I likhet med hvad under föregående år egt rum, hade Sjökarte-kontoret under revisionsåret från fremmande nationers hydrogranska anstalter fått såsom gåfva emottaga ej mindre än 242 kartor och 41 böcker i nautiska ämnen. — 100 — Navigations-skolorna. Dessa räkenskaper hafva i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade, Gefle skola med anmärkning, men de öfriga skolorna utan att några anmärkningar vid dem förekommit. Inkomster och utgifter upptagas på följande sätt: (Bil. Litt. N.) § I Beträffande antalet elever under läsåret 1861 — 1862 samt dem, hvilka blifvit såsom Kaptener och Styrmän utexaminerade, innehåller Kongl. Kommerse-kollegii till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse om undervisningen vid Navigations-skolorna följande uppgifter: Examinerade, utan att Utexaminerade. hafva genomgått skolan. CO Eg P 5; x s CD — P 2, bp cL >-3 P 27. pr 03 P ef S 3 p s, ö-S.
Grefve Lillj ener antz, Jöhan Wilhelmi I min tanka synas d‘e 2:ne föremålen varå äf natur, att icke med en enda Deputation kunna framföras. En skyldig delicatessö blifver säkerligen bäst iakttagen, ont eri Stor Deputation frambär den underdåniga tacksägelsen, -och en mindie Riksens Ständers underdåniga önskan. Ilnns Excellencé, Herr Grefven och Landt Marskalken^ gjorde härå proposition* hvilken bifölls. Grefve von Schwerin: Kan hända, att jag otydligt uttryckt ruin mening. Jag bért 22 juli é. ih, *lX9 Hodde att det sätt jag föreslagit skulle vara det mest granlaga, då nämligen man uttrycker hvad som gör föremålet För vårt hopp, med uttrycket af vår erkänsla. Grefve Löwenhjelm: I min tanka är det lämpligare, att aine särskilda Deputationer affärdas; men. jag medger, att delta i sig sjelf blott är en delicatessfråga, Det kommer an på huru hvar och en kanner. Denna öfverläggning förföll för en stund, hvarefter lians Excéllence, Lier?' Grefvérl och Landt Mar skalken, föreslog, i afseende på de tvänne Deputationerna, att de kunde till en Sammanslås, om den underdåniga Tack-sagelsen till Kongl Majit slutades i följande termer, hvilka förut ej varit nog bestämdt uttryckta, nämligen att, vid samma tillfälle, under åberopande af samma vishet och kraft, éom inom ett öfver all förmodan kort tidelopp beredt Riket sjelfständighet och aktning, Riksens Ständer må vara tillåtet, inför Hans Majit yttra den förhoppning de hysa, att när ett nytt
I hvilken tacksamhet står jag ej hos herr Höppener, som valt mig en så treflig bostad. Denna lilla blomsterparterr utgör min sällhet. Hvarje morgon upptäcker jag nya blommor, nya knoppar här. Det är, som om topaser, rubiner och smaragder hvarje natt skulle ha regnat ned och fästat sig på gungande stänglar. Hvarje morgon söker jag här efter nya smycken, fallna från himlen. Hon är vacker, skön! Jag måste bort härifrån! Dock ... nej ... jag vill till sista droppen tömma qvalets bägare. Jag skall uppsöka nya blommor åt dig. Du känner min smak, sök, sök! (B. Löfvenstråle begifver sig till spaljern och söker efter blommor.) Han närmar sig hit. (Hon drager sig tillbaka, men återkommer efter en stund.) Jag skall i afton uppträda i Zaires rôle i Voltaires mästerliga sorgespel. Här bör smycket sitta. Så der ja! Men hvad är ändå detta smycket mot Zaires egen rôle. Det är ett smycke, fallet ur kronan på Voltaires snille. (Deklamerar.) "Jag älskar Orosman; men icke thronens prydnad. Det är han sjelf, Fatime, som af mitt hjerta får Det värde, han förtjent, och deri prägladt står." (Hon går till bänken och sätter sig.) Nå-å, min herre, har ni fått några passande blommor än? AUGUSTI (för sig sjelf). CONSTANS. AUGUSTI. B. LÖFVENSTRÅLE. CONSTANS. För hvar blomma, han bryter åt henne, sköflas en blomma i mitt bröst. B. LÖFVENSTRÅLE (vänder sig till fru Augusti). Jag har fått en rik skörd. Se, huru prunkande, huru praktfull den glöder, nästan brinner. (Han vill sätta sig vid hennes sida.) AUGUSTI. Träng icke ut mig från bänken, min herre. Såsom min förklarade riddare, är din plats vid fötterne. Der, min gunstige herre! Hvarje ord, som de vexla, bryter stafven öfver mitt hjerta. (B. Löfvenstråle sätter sig.) Du är ju hemma i blomsterspråket?
Flygsandsfält med skog, stående under allmän uppsigt, finnas: utmed östra kusten två små parker vid Åhus i Willands härad, innehållande tillsammans 139 tunnland; två parker dersammastädes under benämning .Espet, deraf gamla Espet innehåller 141 tunnland och nya Espet 606 tunnland, hvilka äro till trakthuggning indelade; ett fält vid Yngsjö i samma härad, bestående af 1,924 tunnland, hvilket 9 hvilket. dock endast till cn del iir skogbpyuxet: pä Länets vestra kust vid Engelholm fyra llygsandsplanteringar, innehållande tillsammans 1,662 tunnland, hvilka i likhet med Espet äro till trakthuggning indelade, samt vid Magnarp i Bjäre härad 60 tunnland, vid Wejby i samma härad 120 tunnland och vid Torekow i samma härad 109 tunnland, å hvilka dock endast späd och klen plantering finnes. I Löderups och Borrbv socknar af Ingelstads härad finnas äfven (lvgsandsfalt af stort omfång, men de derå gjorde planteringar hafva icke kunnat fredas. Skogen å planteringarne vid Espet och Engelholm, bestående hufvudsakligen af furu, är af god beskaffenhet, men i anseende till skogsbetjenirigens otillräcklighet och de högst obetydliga fördelar, dem han tillförsäkras, är fredhållningen icke så god och ändamålsenlig, som man skulle önska. Åverkan förekommer således ofia. Särdeles menligt inflytande verkar den omständigheten, att jordägarne till en del af fälten icke äro helt och hållet afhände brukningsrätten och således, icke ägande nog omtanka för skogens bevarande, i icke ringa mån försvåra fredandet. I och för lättnad i kommunikationen iiro med bidrag af allmänna medel en del viigförbättringar dels redan verkställde, dels under arbete och dels tillämnade. Utgräfning af två mellan Åby, Östra Ljungby och Åstorps gästgifvaregårdar belägne svåra backar är under arbete. Till kostnaden derför, upptagen till 6,050 R:dr, har Eders Kongl. Majit i nåder beviljat ett statsbidrag såsom anslag af 4,033 R:dr 16 sk.
Att ränte medlen 36 168 Riksdaler 34 si. 6 rst. a för detta Kongl. Famillens enskildta Egendom skola lika med det öfriga af underhållet utgä uti Swenskt Bankomynt såsom hittilS. Hivad dernäst beträffade frägan, att f. d. Kongl. Famillens wid Haga Kongl. Lust Slott qvarlemnade Meubler, mat e med billig förhöjning i deras Invemarie wärde 17,465 Riksdaler 16 si. 4 runst. för Rikets räkning lill qwarblif,vande wid nämdö» Kongl. Lust Slott inlösas genom qvittning S ld. 4Zs Deri i Augustt. ä f. d. Konungens skuld 40,944 Riksdaler härrör rande krän Hwarjehanva Utgifter och särdeles för Underhallande' af dest hällar Under EampägneN i Pommern^ hemställer Ntsto tet, om icke en sädan qvittning dör med Liqviden oM fL Kongl^N. Millens 'illböriqheter i Swerige änlagäs-Och sluteligen rörande Bellevue Lustparks förenande med Häga Kongl. Luft Stort, tillstyrker iltfforret jeni» wäl, ätt Rik ens Ständer mage till Kongl-Majit s Höga di-epvst'ion benna Lustpark Upläta. Laoes pä bordet - Uplastes ett betänkande fran BäncosUtffottetäf den 28 I i ii, innehållande swar pä, uti Hederwärva Bonve-Ständet cjorde anmärkningar wiv
Beträdes någon annan, att genom lockande, tubbande eller hotelser, hafwa stört walsriheten mä han sikt brott ej nied penninge böter umgälla uran straffes med tillämp» ning as A Cap. 4. §. StraPBalke», kroppsplikten swaraude emot tjugufem till och med Sextio Dal. bö« ter ester omständighecerne. Ingen obehörig cho som hälst äge all walsörrättningen biwista; och ware Walsörrättaren wid Riksdagsmanna wal för Bonde-Standet, pligtig att stels föra Protokollet. Wid alla Riksdagsmannawal skall den wara Riksdagsman, som de fleste rösterin? undsatt, och twenne eller flere erhållit de fleste och lika mänga röster afgörcs srägan genom lottning dem emellan. Dör den walde eller bewisar laga förfall, an ställes nytt wal. Riksdagsman som wald blifwit, mä ej utan lagliga hinder kunna sig derifrån undandraga, och njute han af dem, som äro berättigade art wälja, anständigt och tillräckligt underhäll och resekostnad, hwilka för Presteoch BorgareStändens RiködagS-Fu!!inägtige före walet bestämmas. Desie medel flola för Borgare-Ständct, af Magistrakerne och för Bonde.Ständer af Krono Fogdarne, utan särskildt arswode upbäras och redowlsac. §. 18. Till Riksdagsman mä ej i nägot Stand godkännas en Person, som icke uphunnit 2; ärs alder; ej den som fastän äldre stär under förmynderskap; ej den som esler ingifwen Cessions ansökning och utfärdad - 794 Den i z De.cnrber. dad prc^lama, - icke b-'wir frän sine Borgenärers kras dcstind; icke elier ten, hwilken lajsa kraft wnnnen dom förklara! »wärdig medborgerligt förtroende, elier eller att söra andras talan, för något nesligt drott till straff skyldig.