Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har blifvit rätteligen anfört af Gr. Löwenhjelm, då han första gången yttrade sig, att dessa afgifter kunna blifva så höga, att de till den grad besvära trafiken i staden, att densamma måste söka sig andra orter. Dit hafva vi ännu icke kommit, och således är denna fråga nu egentligen främmande för ämnet. Stockholms trafik har årligen ökats oaktadt dessa afgifter; och Stockholms hamnbyggnader hafva ökats mera på dessa 3o år än på 100 år förut. Således måtte nödvändigt mera penningar dertill hafva blifvit använda på dessa 3o år än på 100 år förut. Ingenting är naturligare ; men deraf följer ock, att beqvämligheterna nu äro ojemförligt större än förr; den hastighet och lätthet, hvarmed varorna nu kunna lossas, är ojemförlig mot förr. Jag ber ytterligare att få fästa herrarnes uppmärksamhet på, att, om man har magaziner i en stad och för dessa byggnaders underhåll betalas afgifter, så mäste väl dessa afgifter erläggas af dem, som begagna dessa magaziner att deruti upplägga sina varor, och ej af dem, som sälja sina varor på torget, utan att upplägga demi magazinet; så måste äfven förhållandet vara med brooch quai-afgifterna. Jag kan således ej anse annat, än att detta betänk, bör afslås, och det så mycket hellre, som jag ej anser den skrifvelse till K. M., om möjligaste nedsättning i dessa afgifter, hvilken Frih. von Kraemer har begärt, vara behöflig; ty det är en gifven sak, att för afgiftens bestämmande brons underhållskostnad samt det ungefärliga antalet af de varor, af hvilka afgiften bör erläggas, måste af vederbör, till K. M. uppgifvas; och då får man se, huruvida afgifterna verkligen förslå att bekosta underhållet och fortsättningen af byggnaderna, hvarefter naturligtvis följer taxans nedsättning eller möjligen dess höjning, om den icke hinner tili.
D. Ilo, a) Ståndet beslöt, att, för uppförande af en stenhusbyggnad till Landshöfdinge-residens i Wexiö med nödigt utrymme för Lands-Canzli, Lands-Contoir, Ränteri och Landtmäteri-Contoir, jemte boställs-rura för Landshöfdingen och alla erforderliga uthus-byggnader, beviljas en summa af 25,000 R:dr. b) Bifölls. c) Beviljade Ståndet ett anslag af 15,000 R:dr till uppförande af stenhusbyggnad i Wenersborg för inrymmandet af dervarande Lands-Canzli, Lands-Contoir, Landt-Ränteri och Landtmäteri-Contoir. d) Beviljade Ståndet ett anslag af 6,000 R:dr till inköp af det hus i Piteå1, hvilekt till Landshöfdinge-residens derstädes för närvarande begagnas. “ é) Bifölls. Föredragningen fortsättes i näst inträffande plenum. Från Yällofl. Borgare-Standet. S. D. Fortsattes föredragning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 354 och 435, angående anslag å extra Stats-regleringen och Bilagorna vid dessa Utlåtanden: Följande uti Utlåtandet N:o 354 Litt. C. och Utlåtandet N:o 435 Litt. C. omförmälda frågor om anslag förekommo: a) Vatten-communicationer: Södra Districtet. 34:o Till iståndsättande af Landscrona hamn. Ståndet beslöt ett Stats-auslag till Landskrona hamns iståndsättande af Prot. Utdr. d. 22 Mars i§4u 229 25,000 R:dr, med vilkor, att nämnde stad deraf återgäldar till Stals-Verket 8,333 R:dr 16 sk. genom en årlig inbetalning af 500 R:dr. 35:o Till staden Malmö för fortsättning af hamnbyggnaden derstädes.
Petronella vart så ända perplex, att han ville ha’na utan ko, att hon inte kom sej för att säje ett knytt; själfva prästen blef baxen (häpen), å anbelangar Johannes så ba’ han te vår Herre så rappt han nå’nsin kunne, att han skulle vara så nådi’ å inte ge Sven Erik vette’ tebakars förr än dä va’ ti’ på. Ja, en stunn ätteråt hadde prästen skrifva’ ut lysningssedel för bonnen Sven Erik Svensson i Skärhult å jungfru Petronella Johanna Rönbärg i Backa. Men på kvälla, när Johannes kom hemledandes me’ Docka, som va’ så hulli’ att man int’ fick in fingre’ i kötte’ på’na, skramla bena på’n som ett par koskällor, så ända rädd hadd’n vuri till dä sista, att Sven Erik skulle få förstånde’ tebakars i otid – men dä fick’n inte, som väl va’. När han väl hadde Docka i fängse å sett ’na ta för sej åf klöfverfodre’, som hon fick te välkomst, så tog’n upp salmen ’Lofva Herren Gud min själ’ å sjöng alla fjorton värserna igenom. Dä va’ dä minsta han kunne göra, tyckte’n, när han blifvi’ så grannt hjälpt igenom. Ofvanpå läste’n bön för dom, som vurti hulpna ur lifsfara, å dä gjorde’n riktigt godt ... Men grisen den slog han ur hågen. En tocken obegripli’ tur, som han hatt i dänna da’ kunne nog en människa bara ha en gång i sitt lif. Å så skaken va’ han å, att han rakt inte orke me’ att tänke på nå kjol-tyg. På tredje lysningsdagen sto’ Petronella å Sven Erik brudfolk. En tocken brådska va’ dä. Folke’ sa, att brua nog va’ ängsli’ att bli mera mögli’ än hon va’. Strax ätteråt så fick man höre, att Petronella fått ärfve tie tusen ätter en moster, som ingen trott stå för en smul.
Oaktadt man har bestämdt föreskrifvit, att en Svensk riksbanks-sedel skall inlösas med en viss vigt silfver i myntad form — så hindrar detta icke att värdemätaren i landet kan förändras, och att någon rubbning i förut existerande värde-förhållanden kan inträffa dels ge - 20 Den 4 Murs f. m. nom förändring af sedelns värde, genom att utsläppa en större massa sedlar i landet än der förutvarande sedelqvantitet, dels genom en förändring af det i myntet innehållna silfrets värde. Denna förändring i värdemätaren kan också uppkomma, och återkommer verkligen ofta, i ännu större mån, och på flere sätt, genom de inverkningar å densamma, som de ständigt vexlande förhållandena mellan oss och utlandet föranleda. — Det kommer t. ex. ett starkt kapital-inflöde eller utflöde, som inverkar på kapital-marknaden och derigenom på omsättningsrörelsen, till ökning eller minskning af den i landet kringlöpande omsättningsmedels-massan, hvarigenom också den häraf beroende varumätaren i samma mån ökas eller minskas. Man kan således ej lyckas att bestämma en absolut fast värdemätare, utan allt hvad man förmår, är endast att göra den fast och oföränderlig inom vissa gränser. Nu skall jag bedja att få visa huru den antagna värdemätaren i vårt land måste fortfara att vara föränderlig inom vissa gränser, just i afseende på det förhållande, som man genom de nu föredragna motionerna velat göra mera fast — nemi. det omyntade silfrets pris i förhållande till den Svenska riksbankssedelns bestämda värde i Svenskt silfvermynt. Om jag tager 250 specier, så innehålla dessa 15 sklp. Svensk viktualievigt silfver och 5 sklp.
Under middagen märktes plötsligt, att fartyget kom i en svag gungning; Palander rusade upp på däck, såg att isen var i rörelse, lät elda på maskinen, som länge sedan blifvit, i förväntan på denna stund, iordningstäld, och två timmar derefter, den 18 juli kl. 3 t. 30 min. e. m., var Vega flaggbeprydd under ånga och segel åter på väg mot målet. Vi funno nu, att en fullkomligt isfri spricka uppstått mellan fartyget och det öppna vattnet närmast stranden, hvarjemte isfälten vester om vår grandis skjutit längre ut till sjös, så att strandreningen vidgats nog långt för att lemna tillräckligt djupt farvatten åt Vega. Kursen stäldes först mot NV för att kringgå de närmast oss belägna drifisfälten, derpå längs kusten mot Beringssund. På höjden vid Jinretlen stodo, då vi ångade förbi, byns män, qvinnor och barn mangrant församlade, blickande utåt hafvet på den eldhäst – tschuktscherna skulle kanske säga eldhund eller eldren – som för alltid förde vännerna från de långa vintermånaderna bort från deras kalla, kala strand. Om de verkligen, såsom de ofta lofvat, vid vår bortresa fälde tårar, kunde vi ej se från det afstånd, som nu skilde oss från dem. Men nog kan det hända, ett vildens lättrörda sinne förledt dem dertill. Säkert är, att hos mången af oss skilsmessans vemod blandade sig i de känslor af stormande glädje, som nu genomilade hvarje Vega-mans bröst. Vega mötte ej mer några ishinder på sin väg mot Stilla hafvet. Serdzekamen passerades natten mot den 19 kl. 1 t. 30 min. f. m. under tjock dimma, som hindrade oss att tydligt urskilja landkonturerna. Man kunde ofvanom dimbanken vid horisonten endast se, att denna i den sibiriska ishafsfartens historia berömda udde upptogs af höga berg, söndersplittrade, liksom bergen öster om Björn-öarna, i ruinlika jettemurar och pelare.
På landet finnas inga Sparbankar, men fråga lärer vara om inrättandet af en sådan i Hand börds Härad. § 5. Städer. l:o Calmar. Stadens folkmängd, sorn vid sista Femårs-Berättelsens afgifvande uppgick till 5,509 personer, bestiger sig enligt 1837 års manlalslängder till 5,631 personer, hvaraf 2,454 mankön och 3,177 qvinkön. Af dessa erlägga 1,409 mankön och 1,829 qvinkön mantal. Befolkningens tillväxt under sednast förflutna qvinqvennium uppgår således till 122 personer, hvilken ökning är mindre än den som ägt rum under näst förutgångne fem åren. Handeln, som är Stadens hufvndnäring, är ganska betydlig. Den idkas dels med export af ortens skogsprodukter och dels med försäljning af inoch utländska varor. År 1831 funnos här 35 öppna salubodar; dc utgöra nu 43. De handlandes antal utgjorde vid 1837 års slut 53, hvaraf 2 jernhandlande och 6 victualiehandlande. 4 hade nedlagt deras rörelse, utan att afsäga sig burskapet. Skattskrifna handelsbetjenter finnas till ett antal af 59. Skeppsfarten bestrides nu med 71 större fartyg, hvilkas sammanräknade lästetal går till 2,654I356g läster, samt 20 mindre om 285T4Ö95. De större fartygens antal år 1831 uppgick till 66 med 2,571 lästers drägtighet. Tillökningen gör således i antal 5 och i lästetal 183T3565. Desse fartyg sysselsättas hufvudsakligen med export af jern och skogsprodukter till utrikes orter inom Östersjön, några äfven till Nordsjön och Medelhafvet, der de söka frakter. När sådana upphöra, återvända • de hem med salt. Karantänsanstalten™, särdeles åren 1834 och 1835, inverkade menligt på handeln, genom de derigenom förorsakade kostnader och uppehåll.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Maj 1841. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , i anledning af Kongl. Majtts Nådiga framställning, i fråga om mötes-passevolansens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öf verf yttande pä Stats Verket. (Stats-Utsk. Uti. N:o 462.) S. A. K. Uti Nådig Skrifvelse af den 22 sisllidne Februari, har E. K. M., med föranledande af Rikets Ständers, för deras del, fattade beslut, all, såsom vederlag för den af rustoch rotehållare hittills utgjorda mötes-passevolauee, 7 R:lr B:co årligen, från innevarande års början, uppå Riks-Staten anvisa, till E. K. M:s Nådiga disposition, en summa stor 176,(XX) R:dr årligen, täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, att delta anslag väl fullt motsvarade d,e tillgångar, som för Arméens underhåll under mölen och mönstringar af rostoch rotehållare hittills blifvit lemnade, enäi den effécliva numerstyrkan, uppgående tillsammans till 24,854 numer, efter 7 R:Jr per numer, icke erfår - rj02 Expeditions-Utshottets Förslag till und. SknJvcIsCj IV.o 321. drade mera fin 173,978 R:dr, men alt samma anslag icke svarade mot behofvet, om den af Rikets Sländer åsyftade lindring för jordbruket skulle komma att utsträckas jemväl till sådane numer, hvilka för närvarande hållas vacante till serskilde ändamål, mot praestationer, vid hvilkas bestämmande beloppet af den årliga mötes-passevolancen blifvit i beräkning tagen; i följd hvaraf och enär E. K.
DL cle 8lläl, lionté Dom8tolen ankört vid Aran8bninA akmotsvarancle 38 i 16 La^itlet ak DaA-Lomiteen8 kör8laA, an8aA lionté Dom8tolen brott, Irvarom i kor8ta ^unliten körmäles, beAanAet antingen emot 8livldemän i rätt ujljl8t>Aande leck eller emot 8värkorälcirar, l>öra vara underlia8tadt allmänt Ltal älven !Ko/rg/. /Väd/Aa /'/'^po^c/o/^ 7^.c> §9. skven orri mälseganden det ej angikver; oell tillstyrkte klöste Domstolen fördenskull, att cj3 mä förändras salunda: ^lissbandel, som i 29 eller 3o §. §c'c'g^ ?cc oell förbrytelse ekter 36 H., mä ej ätalas ak allmän äklagare, eler ej mälsegantlen brottet till sädant ätal angikver, eller det blifvit körökvadt a tick eller ort, som 112 La^. ^ §- eller i3 Da^> H. nämnd är, e//s/' emot jV^/c/ema/r / /v/tt rc^§r/§ck/rc/6/e^ ^vc//'- /crc/e/- e//e/- ^E/-/?roc/e/'. Vällande, som i 35 §. sägz, mä ej ätalas ak annan, än mälsegande. i8 <3ap. ,5 Z. Högste Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Prot.-UIdrag den 30 Mars 4860. 299 ej behöfver eller år bunden att alltid taga samma dag, så tror jag alt det vore Skäl, att nu stadga tiden något sednare.
Mars 1861 bildade föreningar, dels ett extra anslag af 40,000 R:dr, att, enligt de grunder, som af Kongl. Maj:t blefve bestämda, användas, 30,000 R:dr till aflöning åt de instruktörer, föreningarne kunde åt sig utse, 5,000 R:dr för beredande af tillgång till målskjutningspremier, samt 5,000 R:dr för utdelning af kostnadsfri ammunition. Dessa anslag hade dock, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, numera befunnits otillräckliga, enär under den sedan sista riksdagen förflutna tiden åtagandet att frivilligt deltaga i fosterlandets försvar mot en anfallande fiende, samt förberedelserna dertill genom vapenöfningar, omfattats med den värme, att antalet af föreningarnes antecknade aktiva medlemmar redan uppgår till omkring 40,000 man, till hvilka exercisgevär vore utlemnade. Vid de äldsta föreningarne hade nu öfningar pågått så länge, att de torde inom sig finna instruktörer, men för de större truppöfningarne vore behofvet af hjelp i ledning och instruktion i allmänhet ännu qvarstående, likasom de yngre föreningarne fortfarande måste hafva instruktörer, hvilkas anskaffande vore förenadt med svårigheter och kostnader särdeles i de orter, der indelta trupper icke funnes. Vidare SlateUtskottets Utlåtande A':o 51. 49 Vidare hade genom de ofta förekommande ansökniugarue om lån al målskjutningsgevär, bchofvet af sådana, för de mindre bemedlade, visat sig vara för handen, men Kongl. Maj:t hade icke kunnat detta behof afhjelpa, enär den af Rikets Ständer anvisade tillgång härå, eller 2,000 gevär, redan vore uttömd, oaktadt den afsedda fördelningsgrunden af ett sådant gevär för hvar tionde man måst betydligt förändras genom förminskning i utdelningen. I fråga om anslag till skarpskytteväsendets utveckling äro jemväl till Utskottet remitterade nedannämnda särskilda motioner, nemligen: Från Bor gare-Ståndet: Af Herr A. Blanche, hvilken (uti motion N:o 4) jemte erinran om de af Rikets sednast församlade
Med Östergöthlands och Södermanlands bergslager utgör Länet ett Rergmästaredöme; och (innes anställd en Bergsfogde inom Länet, af hvilket dock en mindre del hörer till Kronobergs och Skåne Bergmästaredöme. För helsovården åro anställde tre Provincialläkare, och för skiftes-verket en l:ste och en 2:dre Landtmätare, båda med lön på stat, samt 8 Kommissionsoch 4 vice Kommissions-Landtmätare, Af Rikets krigsmakt är på Länet indeldt hela Jönköpings regemente och till större delen Smålands Hussar-Regemenle, Smålands Grenadier-BataIjon samt Calmare Regemente, 2:0 Länets innevånare. Folklynnet motsvarar ännu den fördelaktiga skildringen i föregående Femais-berättelser. Ett gladt sinne, förnöjsamhet, höflighet och tjenstvillighet, samt urgammal förkärlek för Konuugadömet äro ännu de utmärkande dragen. [Egen är icke böjd för deltagande i statsoch kom muna 1-beslyren. Municipal-befatlningarne, för hvilka den nödiga bildningen i allmänhet saknas, äro långt ifrån begärliga, utan betraktas fastmer såsom wiera, dem man helst undviker för att odeladt få egna sin lid och verksamhet åt de enskilda nä rings-yrkena. Den intellektuella bildningen hos allmogen befinner sig på en punkt, hvaröfver den i allmänhet icke kan mycket höja sig i ett land meden karg jordmån och ett hårdt klimat, hvarest arbetet för anskaffande af lifvets materiella förnödenheter vidtager redan i barnåldren och måste med ihärdighet fortsättas. Allmogens kunskaper inskränka sig till kännedom af Chrislendomen och nu mera allmänt än förr, de första elementerna i räknekonst och någon skrifkunnighel. I saknad af fasta skolor, hvilka i anseende till 6 de vidt spridda bosläderne och bristande tillgångar, hittills icke kunnat allmänt anläggas, och icke eller ansetts medföra varaktiga frukter, börjas merendels barnaundervisningen i hemmet af föräldrar och de äldre i slägten, fortsättes sedan af ambulatofiske lärare, utsedda af Presterskapet och fulländas under beredelsen till den första nattvardsgången.
I öfrigt har Kongl. Maj:t i sammanhang härmed framstält, att tid efter annan frågor blifvit väckte om inköp eller uppförande af Landshöfdinge-Residence-hus i de Län, där sådana ej finnas; och, som det utan tvivel vore af flere skäl nyttigt och nödigt, att, såsom äfven i de fleste Länen redan skedt, de Städer, hvilka äro utsedde till Landshöfdinge-säten , erhålla; tjenlige Residence-hus, der Kongl. Majit och öfrige Kongl. Personer må vid resor i Landsorterne kunna Logera samt äfven Publike handlingar och medel, hvilka i Länen skola vårdas; kunna med erforderlig säkerhet försvaras; så hade Kongl. Majit, i afseende på detta Ämnes framställning till Rikets Ständer, på hviillta det ankomme att pröfva, huruvida serskildt PenningeAnslag för berörde ändamål må anvisas, låtit från Vederbörande Lamdshöfdingar, infordra uppgifter och kostnads-förslag till upplysning härutinnan, hvilka handlingar äfven’ blifvit Utskottet tillställde, Stats~Utskottets Betänk anden: 789 Utaf desse handlingar och Förslager har Utskottet inhämtat, att iandshöfdinge Residencerne uti följande Län fordra repa,rationel-, nemligen : Westerås Slott för 12,310: 29. — Gefleborgs djo för - * 81870: 42. Hus för ändamälet blifvit föreslagna i följande Uän, nemligen: Carlstads, der 3Ine serskilte Tomter och iiigenheter härtill i fråga kommit för olika summor, hvarutaf den minsta utgör 14,000': Gottlands Dito , hvarifrån jemväl arne förslag äro inkontne, af hvilka det lindrigaste upptager till inköp af en Egendom i Wisby 8,000 R:dr, till bristande Uthus jemte nödige reparationer och inredningar 4000 R:dr samt tillbyggnader för öfrigt, tillsammans 20,000,* — ~- Kronobergs ian:
DEN OKÄNDE. på ostämdt och nu spelar han med en tagelstråke så det gnäller som ett rapphönslock... det vet du inte hvad det är... Men här är någon, som är starkare än jag; någon som går med en strålhär på orten? Förfärligt! Det är någon klåpare som spännt om mina nerver kastare och sigtar mig hvar jag fins. Hör nu, brukar man trolldom DAMEN. och du blir lugnare. Vänd icke ryggen åt solskenet; se på det vackra landskapet, - DEN OKÄNDE. bygdt der enkom för min skull. Och så står der alltid en galen qvinna och vinkar hitåt. Nej, jag kan icke se fattighuset derborta, som tyckes vara TILL DAMASKUS DAMEN. Tycker du att man behandlar dig illa här? DEN OKÄNDE. jag skulle läggas på till slagt, och ändock smakar mig ingenting, den strålar köld. Kan du tänka dig att jag tycker det blåser kallt den välsignade qvarnen... På ett vis, nej, men man stoppar i mig läckerheter, som om ty det är ej väl unnadt, och jag känner hatet som en iskällare när öfverallt, fastän det är vindstilla och orimligt hett. Och så hör jag DAMEN. Ja, men det mals inte nu... DEN OKÄNDE. Jo, det mal, det mal... DAMEN. Hör du, man, här fins intet hat, på sin höjd medlidande... DEN OKÄNDE. på landsvägen? Och så något annat... Hvarför korsar man sig när jag kommer Till Damaskus. - DAMEN. Men du har fått ett oangenämt bref på morgonen. DEN OKÄNDE. ville spotta ödet i ansigtet. Tänk, jag har medel utestående, men kan icke få ut dem; nu sökes jag på rättsväg af mina barns Ja, och ett sådant att håret reste sig på hufvudet, och att jag Det betyder endast att folket brukar gå och läsa tysta böner! AUGUST STRINDBERG förmyndare för uteblifna alimentationsbidrag. Har du någonsin sett en menniska i en sådan vanärande belägenhet. Och ändock är jag utan skuld.
Yi kunna häraf göra oss en föreställning om det uppseende, den väckt, och det inflytande, den haft på det allmänna tänkesättet i sociala frågor; om vi dertill lägga det faktum, att den framkallat en hel andra-rangs-literatur, som från olika sidor sökt belysa den store masta rens satser, och att oberoende af den samma frågan blifvit från annat håll belyst och diskuterad, att stora sällskap bildats för dessa idéers praktiska genomförande, kunna vi förstå, att dessa tankar djupt ingripit i hela nutidens andliga lif. Problemets natur och 6ättet, hvarpå det behandlats, åro förnämsta orsakerna till det utomordentliga uppseende ifrågavarande arbete väckt Det är den stora fattigfrågan, som behandlas, denna fråga, som i och med utvecklingen allt mer tranges i förgrunden, som alla vilja förstå, som alla diskutera, för hvilken alla äro intresserade, alla, som äro mäktiga af att med intresse omfatta något utom deras egna nöjen. Den fattige tänker på möjligheten af att förbättra sin ställning; den rike antingen fruktar att genom en social revolution förlora den förmånliga ställning han intager, eller ock är han en tillräckligt ädel natur för att erfara en ytterst pinsam * För ett års tid sedan faste en kritiker, d: r Åkerberg, i vår tidskrift uppmärksamheten på detta arbete, egentligen ur synpunkten af en vederläggning af Malthusianismens läror. Ämnet är emellertid så rikt att vi med nöje lemna plats åt en kritisk belvsning af andra sidor deri. Red.känsla, hvar gång han kommer att tänka på det stora flertalet menniskor, hvilkas lott är så olik hans, och lian fruktar, att han skall blifva öfvertygad om, att han icke med rätt njuter, då andra lida nöd. När detta ämne, som i hög grad måste beröra hvaije and * ligen lifaktig menniska, behandlas 6å utomordentligt väl som i det häi föreliggande arbetet, vore det underligt, om detta icke skulle få en storartad spridning. Få samma gång, som jag tror, att man med allt skäl kan säga det hafva mycket högt vetenskapligt värde, har det förmånen af att vara klart och enkelt i framställningen. Hvaije svårare sats, som förf. vill bevisa, har han belyst med de mest närliggande, alltid ytterst väl funna exempel.
Socken-nämnderna skola till Härads-nämnden insända för hvarje år summariska uppgifter på kostnader för folkskola och fattig-försörjning samt andra soeknarnes gemensamma inrättningar, jemte uppgift å antalet barn, som begagnat skolan, och fattighjon, som erhållit understöd. Dessa uppgifter åtföljas af allmänna reflexioner öfver skolans och fattigvårdens ställningar och förhållanden. lä g. För de medel, som åt Härads-nämnd anförtros, aflemnas redovisning för hvarje år vid den ordinarie sammankomsten. Räkenskaps-året beräknas från ordinarie till ordinarie sammanträden. 20 Allm. Besv. och Eicon. Utsk:ls Bel. M 127. « §• Ilärads-nämnd har, i den mån det på Nämnden må kunna bero, alt iakttaga hvad gällande författningar bjuda om tjenstoch försvarslösa personer samt lösdrifveri. *7 §• Hvarje medlem af Härads-nämnden ansvarar gemensamt med de öfrige för vården af de hypotheker och tillgångar, som blifva Nämnden anförtrodde, så framt deremot ej skäliga anmärkningar blifvit till protokollet gjorda. ^8 §• a) För granskning af denna redogörelse utses 3 revisorer ifrån Härads-nämnds-distriktet. Alla distriktets socknar välja turvis inom sig revisorer. Ilärads-nämnden förvarar en journal, hvari alla distriktets socknar och turen för valet äro antecknade. Turen bestämmes efter alfabetisk ordning, men derinom för första gången af Härads-nämnden. b) Revisions-berättelsen öfverlemnas åt Ordföranden i Härads-nämnden inom 5:ne månader efter revisorernes val. Finnes tillräckliga mede! för omkostnaden, låter Ordföranden befordra revisions-berättelsen till trycket och derefter utdela 1 exemplar deraf til! hvarje Häradsoch Socken-nämnd. c) Om revisions-berättelsen icke tillstyrker decharge, så sammankallar Ordföranden Häradsnämnden för att inhämta dess mening derom och vidtaga de mått och steg, som förhållandena föranleda. d) För revisorers granskning upplåtes arkiv och handlingar, hvarjemte Harads-nämnds sekreterare eller, i brist deraf, en ledamot af Härads-nämnden, som Nämnden inom sig utser, anmodas vara revisorerne behjelplig med upplysningar. 19 §.