Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid en föregående öfverläggning i detta ämne, bar jag framställt några af de skäl, hvarför jag anser det vara orätt att afbryta arbetet på den södra stambanan. Det är visserligen sannt, att jernvägen från Finja-sjön kommer omedelbart att gå genom den föga bördiga delen af norra Skåne, men obestridligt är väl, att det vore en stor misshushållning att icke fortsätta banans indragande i Småland till sjön Salen, hvarest man, genom der befintliga stora sjöar, kom i förbindelse med en betydlig del af provinsen, ty i motsatt fall skulle all den kostnad, man nedlagt på södra stambanan, än längre blifva nära utan frukt. Jag instämmer alldeles icke med Hr Printzenskjöld deri, att icke industrien och odlingarne i Småland skola komma att draga väsendtlig nytta af jernvägen; tvertom anser jag, att jordbruket derstädes går en vacker framtid tillmötes, och detta just genom de stora fördelar, jernvägen kommer att tillskynda. Dessutom tror jag, att det ligger en stor allmän ekonomisk fördel deruti, att stambanorna, som redan äro påbörjade, i en ej allt för långt aflägsen framtid blifva afslutade, nemi. de mellan Stockholm och Götheborg, Malmö och Jönköping samt den dem förenande vestra stambanan mellan Jönköping och Götheborg. Och jag önskar och hoppas, att R. Stil', under det dessa arbeten fortgå, ej måtte använda de medel, som möjligen finnas att tillgå, till anläggandet af bibanor, hvilket blott skulle antingen förorsaka statsskuldens allt för hastiga ökande eller ock en dyrbar tids förspillande. Den 1 December T. tn. 71 Jag kan således ej annat, än motsätta mig det sätt att bringa motionen i verkställighet, som af Hr Printzenskiöld blifvit frametäldt Gr. Sparre, Erik: Jag ber att få erinra, att jag ej nämnt ett ord om K. M:s Nåd, Propos., ännu mindre föreslagit hvarken inskränkning eller förändring af densamma. Jag har framställt ett förslag, som jag anser för Staten ur ekonomisk synpunkt vara högst fördelaktigt. Men hvarifrån medel dertill skulle tagas, derom har jag ej yttrat mig. Det blir StatsUtsk:ts sak att bedöma den frågan. Det torde val ej vara första gången, som R.
St. kunna gå att fatta, får uppbära hela tullen på inkommande spanmal, Konungen 3o4 Den jj Maje. m. sannolikt kommer att disponera långt större tillgångar i händelse af missvext, än som förut ägt rum; men då R. St. vid denna riksdag vidtagit den åtgärd, att hos H. M., i sammanhang ined denna fråga, anhålla om bestämmande af fix tull på spanmål, i ändamål att derigenom befordra den concurrens i handeln, hvarpå man grundat förhoppningen, att genom enskildes åtgärd se landet försedt med spanmål till någorlunda jemna priser under missvextår, så anser jag creditivet med försigtighet böra användas, emedan det är vådligt att förrycka den enskilda speculationen genom att meddela förskotter i sådana fall, der de icke äro af behofvet alldeles oundgängligen påkallade; ty de handlande, som erhålla en sådan fördel, kunna naturligtvis utföra sina speculationer på ett förmånligare sätt, än de, hvilka icke kunna räkna på dylika förskotter; och följaktligen skulle, derest icke försigtighet iakttages vid creditivets användande, ändamålet med den fixa tullen motverkas. Om jag således biträder den mening, för hvilken åtskillige talare förklarat sigj så sker det under förutsättning, att den rättighet, som Styrelsen erhåller, blir med all möjlig varsamhet begagnad. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att just nu från PresteSt. ankommit prot.utdr. ang:de ifrågavar. ämne. Det innehöll, att Ståndet, som ogillade utlåt. N:o 17g, vidhållet i N:o 196, beslutat medgifva, ej mindre att hela den för inkommande utländsk spanmål inflytande tullintägt, jemte behållningen å i83o års spanmålscreditiv, må lill K. M:s nåd. disposition öfverlemnas, för att efter inträffade missvexter kunna till behöfvandes undsättning användas, än äfven å Riksg.cont. anvisa ett särskildt creditiv af 4oo,ooo r:dr b:co, som, i händelse af inträffande behof, kan förskottsvis och mot ersättning från de först inflytande tullafgifterna för spanmål vara för ändamålet att tillgå. Af dessa tillgångar må K.
Säger man åligganden, så blir det en hors d’oeuvre att stadga en sådan rättighet, ty man har redan bestämt huru dervid skall tillgå. Så liar man för byggnader bestämt, huru bidrag dertill skola utgå, att nemi. materialierne och kostnaderne skola tillskjutas af hemmansägarne och dagsverken utgöras efter rök. Öfverallt der lag finnes, skall den följas, och R. St. lära väl icke vilja genom en § här stadga huru det skall gå till med bidrag till skolundervisningen, eller Ständerne förut besluta om afgifter dertill och huru de skola utgå. Det är härifrån de författningar och lagar skola utgå, som Svenska folket skall efterlefva, och der lag finnes, der må icke sockenslämmobeslut kullkasta den. Således leder det utbyte af ord, som Hr von Hartmansdorff föreslagit och Hr Gripenstedt medgifvit, icke till annat än förvillelse i begreppen; ty der åligganden i lag finnas bestämda, der är äfven sättet att utgöra dem stadgadt. Hr von Hartmansdorff: Jag måste bestrida Frih. Cederströms påstående. Lagen säger visserligen, att hvarje församling skall föda sina fattiga, men lagen har icke sagt huru många fattiga hvarje församling skall hafva. Följaktligen tillhörer det socknen att, allt efter de fattiges antal, åtaga sig större eller mindre afgifter. Lagen har icke heller sagt på hvad sätt afgifterne lill fattig vålden skola utgöras. Sådant beror på särskilda öfverenskommelse!' inom församlingarna. Af begge dessa omständigheter, nemi. skattens belopp och sättet att henne utgöra, hvilka icke aro bestämda i lagen, torde Frih. Cederström eller åtminstone R. o. Ad:s öfrige medlemmar finna att icke lagen är så bestämd, som Frilen påstått. Skälet för att begagna ordet åligganden, i stället för behof, är det som R. o. Ad:s ledamöter under denna dags öfverläggning ofta framställt, alt då roan säger behof, kan begreppet derom v ara alltför vidsträckt och beroende på flerfalldigt godtycke. Står det deremot åligganden, så Den 8 Mars e. m.
R:dr, som förSkogs-lnst itu t et, lägre Skogs-skolor samt öfriga till Skogs-staten hörande tje.nstemlins aflöning blef vid sednaste riksdag beviljadt att utgå blott under innevarande statsreglerings-period, visserligen satt Kongl. Maj:t i tillfälle att vidtaga förberedande åtgärder för en förbättrad och utvidgad undervisning i de för skogarnes rätta vård erforderliga kunskapsgrenar, äfvensom att inrätta en af behofvet länge päkallad gemensam styrelse för den allmänna skogshushållningen och förstärka den skogsförvaltande personalen med nya tjenstemän i de delar af riket, der sådant varit företrädesvis erforderligt, men alt anslag vore jemväl för framtiden oumbärligt til! upprätthållande och fortsättning af dessa anstalter — har Kongl. Majit, som funnit skogsväsendets ordnande under nästa statsreglerings-period icke kunna vinna en sådan utsträckning, att deraf påkallades föi höjning i omförmälda belopp, helst besparingar å anslaget under den förllutna tiden uppkommit, i nåder äskat, att det nuvarande anslaget, såsom fortfarande behölligt, måtte varda på stat uppfördt jemväl för nästa statsreglerings-period. Lika med Kongl. Majit, anser väl Utskottet, alt, då de afsedda åtgärderna fölen förbättrad skogshushållning ännu icke hunnit i så vidsträckt mån utföras, att de för framtiden härtill erforderliga kostnader kunna tillförlitligt beräknas, anledning saknas att nu vidtaga någon förändring i beloppet af det anslag, som vid förra riksdagen för detta ändamål anvisades.
L å t e j heller julfirandet bestå alla fall tacksam öfver, att en förändring inblott af öfverflöd i m a t o c h dryck. H u r trädt o c h att den gamla stelheten o c h bristen oriktigt detta är, förstår en hvar, m e n d o c k på harmoni hålla p å att vika. O c h likaså finnes dina. än hennes. H o n får dock icke däraf låta sig små barnafötter att röra sig i hastigare Gud välsigne våra svenska h e m och gifve nedslås, t y med g o d vilja har hon säkert tilltakt ä n vanligt. En serie uppsatser för Idun, bearbetade efter rör arbete, hvila o c h måltider. göra uppror, är d e t snart slut med hennes V. H v a d nöje kunna v i hafva af att ton. L å t oss nu inskränka Det skönas betydelse. SILFVERARBETEN, BORDSILFVER. MODERNAST! SOLIDAST! BILLIGAST! 2 - &lt; 382 om man försummat att damma dem och sopa golfvet, eller om våra luktorgan plågas af obehagligt matos från köket? Och vi få icke glömma, att skönheten vädjar till mer än ett af våra sinnen. Näst efter ordning kommer turen till dekorering. Då vi betrakta den dekorativa konsten, kunna vi finna en gyllene regel, hämtad ur ordets härledning från det latinska » deeus », som betyder passande. Med dekorativ konst menas en konst, som är afpassad för sitt ändamål. Artisten måste här låta begränsa sig af det föremål, han skall dekorera. Undvik så vidt möjligt är allt sken och humbug i edra försök till dekorering. Intet bildadt öga kan gärna hafva nöje af något, som låtsar vara hvad det icke är. Någon har sagt: » Haf ingenting i edra hem, som ni icke vet vara nyttigt eller tror vara vackert. » Från hvilken massa skräp många af oss skulle befrias genom att följa denna enkla regel! Eftersträfva ingenting, som ej kan väl genomföras! Det är förtjusande att hafva en mängd blommor och växter omkring sig, men hafva vi icke stora rum eller tid att ordentligt sköta dem, är det bättre att hafva några få, som ej äro i. vägen, men alltid i fullkomligt godt skick.
Likaledes lades ånyo på bordet af Hr Riben, Carl Willi., och Gr. v. Fersen, Hans, Bevilln.Utsk:s d. 26 sisth.Nov. e. m. pä bordet lagda betänk. N:o 3g, angtde städernas salu-accis. Företogs till pröfning Bevilln.Utskts d. 26 sistl. Nov. e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 4°, i anledn. af inom II. R. o. Ad. samt V. IlorgareSt. gjorda anmärkntr vid Utskts betänk. N:o 23, angrde stämpling af spelkort. 11. o. Ad., som ansåg betänk. N:o 23 böra tjena till grund för föredragningen, lät detta mål för sig punktvis föredragas; oell uppstod discussion vid följande punkter: 3:dje mom. i betänk. N:o 23 tillika med de yttranden, som uti utlåt. N:o 40 blifvit afgifna öfver de i detta moment förekommande ämnen. Gr. von Fersen, Hans: Jag bär baft äran vid detta betänk, bifoga en reservation, med uppläsning hvaraf jag icke nu vill trötta R. o. Ad., utan får blott i korthet näm^ 11a, att jag icke funnit något skäl, hvarföre Utsk. frångått sitt tillstyrkande uti ifrågavar. afseende i första betänk., helst någon anmärln. deremot icke blifvit i Stånden framställd, lika litet som jag finnér några egentliga skäl anförda för fortfarandet af statens hälftenbruk med barmhertighetsinrätlningarna. Jag får altså anhålla om afslag å Utsk:s tillstyrkande i sednare betänk, samt att det förslag må af R. o. Ad. antagas, hvilket uti min reservation innefattas under litt. a, b och c, desto hellre, som man genom ett sådant stadgande icke vore förhindrad alt vidtaga hvilka controller man behagade och att efter behof och omständigheter lioja eller minska afgiften, utan att beslutet ägde inflytande för en inrättning, som icke har någon röst med vid afgiflens best arn mande.
S. D. Upplästes, samt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades följande motioner: l:o af Biskopen m. m. Doctor af Kullberg* angående Calmar Stifts utvidgning, och 2:o af Contracts-Prosten P. G. Svedelius* om rättighet för församlingarne i Dalorten att hvar inom sig bestämma, huruvida handeln med bränvin der skall vara tillåten eller icke, jemte bilagor och i ämnet afgifna yttranden af några ledamöter inom Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en, denna dag, afgifven motion af Contracts-Prosten Nordhammarangående Nattvards-ungdomens befrielse från erläggandet af mantalspenningar, jemte i ämnet afgifne yttranden af åtskillige ledamöter inom Ståndet. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades: l:o Contracts-Prosten Sandbergs motion om ett förändradt löningssätt för Domare; och 2:o Doctor Björkmans motion, angående befrielse från bevillning af anslag ad pios usus; jemte några i sammanhang härmed afgifne yttranden. S. D. Föredrogs ånyo Contracts-Prosten Sandbergs* den 12 dennes, å bordet lagda motion om Förliknings-Comiteer, jemte ett, i anledning häraf, af en ledamot afgifvet yttrande. Remitterades till Lag-Utskottet* Från Wallo fl. Borgare-Standet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Herr Lindström) afgifvet yttrande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående lånebidrag af allmänna medel till uttappning af myror på Gottland. S. D.
Detta hade blifvit utredt, om den lagliga undersökningen blifvit företagen , som begärdes flere gånger och hvarom Ridderskapets och Adelns Protocoller kunna vittna, Man skulle då hafva fun - Den 6 Augusti e. m. nit, att ej Directionen öfverskrida sine gränsor. Vidare har man yttrat, att en varning borde hålla mig ifrån hvad man kallar att protestera och då förklarar jag den värde talaren, i full känsla af att vara Svensk, och att vara medlem af en nation sorn har Grundlagar , på hvilka man kan och bör bygga , att ingen varning, ingen hotelse, ingen fara skall hindra mig ifrån att utöfva hvad som är min i Grundlagen förvarade rätt, så att om jag stod en emot 100,000, skulle jag, när jag söker laglig rätt, af känsla för egen och af vårdande pligt för alla andras enskilta och allmänna samhällsrätt, äfven utan allt afseende på nu ifrågavarande ämne , protestera att få tillgodonjuta den rätt som^Svensk Lag tillerkänner svenke undersåter. Herr Berghman, Ambrosius Magnus: Sedan det nu blifvit upplyst, att Utskottens Betänkande om ytterligare bidrag till Götha Canal, grundar sig på ett anterieust Betänkande, om 3 procents obligationer, för att furnera penningar till canaler, strömrensningar, m. m. och Riks-Stånden dels afslagit, dels återremitterat detta Betänkande; så är det ej lämpeligt att nu företaga till granskning och afgörande Betänkindet om Götha Canal. Derföre föreslår jag,’ att man låter det hvila , till dess man får se hvid beslut Riksens Ständer fatta om 3 procents obligationerne. Det är utan ändamål, att discutera om ett bidrag , då man ej vet, hvir man skall få penningar dertill. Eljest hade jag tänkt, i fall det blef discussion om Den 6 Augusti e, m, 315 Canal bidraget; att låta uppläsa ett anförande, men du anser jag det öfverflödigt, då det ej lär komma till afgörande.
Ingen humbug!!! Någon fistel bar är Ni j u icke, då hålet är fullständigt läkt. H v a d den kvarstående förhårdnaden och märkena beträffar, så pläga dessa, så vidt de gä bort, minskas och försvinna af sig själf va. Någon från F. Ahlgrens Tekn. Fabrik, Gefle. af Stockholms kirurger vore j u lämpligast. Giktbalsamen är det allra säkraste Syraeh. Ja, om det ej användes för länge och i för stoia kvantiteter. medel mot alla rheumatiska lidanden så- Tröstlös. Som svaret på edra allt för kortsom: Ledstyfhet, Byggvärk, Håll, Tandfattade frågor beror på orsakerna till edra värk, Hufvudvärk, Influensa m. m. krämpor, och detta ej kan afgörai utan m e r detaljerade upplysningar och undersökning, Giktbalsamen har vunnit en alldeles så kunna vi ej gifva E r något råd. V ä n d E r exempellöst storartad spridning, helt sä- X&gt;ersonligen till läkare. kert genom dess utmärkta och välgö- Reseda. Se svar till A. T. i n:r 9. Mandarin Stora Moguls Mikadons Kalifens Behausens, original Behausens ... Smulthe Försändelser till landsorten emot efterkraf eller postförskott. Un trés-malheureux. D:r - d. Souchong. Å r trumhinnan verkligen förstörd, äro utsikterna så godt som inga. Malla. O m N i är mottaglig därför, torde det nog kunna medföra önskad verkan. Tiden är omöjlig att pä förband bestämma. K o s t - naden kunna vi ej säga Eder. A d r e s s: Sturegatan 5; kl. 9 — 11 f. m. The-Blandning-ar. The. Pris pr kilo Pris pr kilo Lina. Den bekymrade Anne. Använd den behandling, som är föreskrifven för Eva i n:r 3. lne %. D å N i har en sådan mångfald af de mest olikartade symptom, kunna vi ej utan undersökning yttra oss o m edra krämpor. Det hela liknar dock mest nervsvaghet, och obotligt behöfver det visst icke vara.
Commerce-Collegium erhållas, lemnar visshet, att redare och skeppare äro Svenske undersåter; hvilka handlingar så mycket säkrare skola uppfylla det med Helfrihets-brefven åsyftade ändamålet, som de förre mindre än de senare skola, å de flesta utrikes orter, kunna anses för tvätydiga; och har motionären derjemte erinrat, huruledes Rikets senast församlade Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, ”att förnyandet af Fribref ”för fartyg till utrikes resor ej må anses nödigt eller påbjudas, så länge ”samma egare eller intressenter innehafva fartyget och annan skeppare ej ”antages,” men att Kongl. Majrt, efter Commerce-Collegii hörande, ej funnit skäligt att berörde anhållan bifalla; till följd af hvilket allt motionären föreslagit, '‘att Rikets Ständer ville till Kongl. Majrt aflåta underdånig ”ytterligare anmälan och ny önskan: att Helfrihets-brefs anskaffande från "Commerce-Collegium må genast inställas och Svenska fartyg derifrån befrias, samt för bevis om deras nationalitet gälla vederbörande Magistrats ”Bil-bref och Certificat, detta senare bestyrkande, hvad i Formuläret N:o I ”efter ofvanberörde Förordning af den 22 April 1829 bjudes: att detta ”Certificat icke må behöfva förnyas oftare, än fartyget ombyter redare el”ler skeppare, samt till inregistrering endast upptes för vederbörande Tullkammare, som finge deraf taga och insända afskrift till Commerce-Colle - Allm, Besv.- och Ekon.-TJtskottcts Utlatandej iV:o|84. 19 ”gium, och att, såsom följd häraf, meranämnde Förordning i Nåder beslutas till ny redaction, lämpad efter nu föreslagne ändringar.”
M. utan penningar”— tänk! att hellida Rikets nödvändiga utgifter —- sådant vill göra icke blott statsskicket utan ock styrelsen omöjliga. Gr. Horn har ju varit medlem af StatsUtsk.? Han känner ju förhållandet med ifrågavar. skuld? Han är ju beläsen i grundlagen? Han har hvarken glömt 76 §:n Reg.Ftn ej heller låtsar han okunnighet derom? Han är ju icke bland dera, som tro, att R. St. endast äro till för att öka folkets bördor och elände, utan hellre för att minska dem? Han är ju icke af den tanken, att Staten är ett och folket och mängden ett annat? Han är ju i en oberoende ställning? Ilan är ju en man, som icke för considerationer, icke för gunst glömmer sitt fädernesland? Han känner ju ställningen i laudet? Han vet ju alt våra medborgare icke betala sina Den 37 Februari c. m. skatter lika lätt och med samma ja, som vi bevilja dem? Ilan glömmer ju icke armodet i kojorna för öfverflödet i palalserna? Han erkänner ju att han icke representerar egna intressen utan Svenska folkets? Han räknades ju vid denna riksdags början till de män, hvilka man trodde med ädel sjelfuppoffring beslutat att värna folkets frihet, att befordra dess väl, att lindra dess bördor, att skydda dess rättigheter, att inom lagliga gränser återföra den makt, jag menar byråkratien, hvilken dittills otillbörligt sökt inverka på folkels ombud och sökt att inskränka dess rättigheter? Han är ju bland dem, hvilka man trodde villige att bidraga till att gifva folket en representation öfverensstämmande med dess önskan, tidens fordringar och framtidens väl; att göra vår yttrandefrihet lill annat än en skugga af intet, lika beroende af den mäktiges godtycke som vägens dam af den storm, hvaraf det jagas, vår tryckfrihetslag till annat än en vaxtafla, der makten efter godtycke tydde och skref? Han räknas ju bland dem, som man trodde beslutat att visa folket, att det fanns en annan väg än våldets, äfvensom alt föra dem till besinning, hvilka våldfört vår tryckfrihet, att de bort hafva undvikit denna väg.
Dessa öppna tåget, iklädda simkläder, för öfrigt brunstekta, med glänsande svart hår och tindrande ögon. Där tåget skrider långsamt fram, hälsas det med infernaliska hyllningstjut. Främst ses Neptun eller någon annan hafsgud, prydd med hafstång, sjöblomster och brokiga pappersremsor. Honom följa fantastiskt utstyrda gestalter i narrkåpor o c h pappersgrannlåt. De ha som hufvudbonad små skepp. Så följa två och två fiskare, dykare, ostronoch snäckhandlare, alla med röda skärp. Tåget stannar nere vid hamnen. Föraren stiger upp på ett bord, bredvid hvilket står ett fyldt vattenkar och en sprutkanna. I handen håller han en löfsirad spira. Då Neptun närmar sig, antändes kring h o n o m fyrverkeri. Pappersremsorna fatta eld. Då spolas vatten på honom, o c h han dansar midt i lågor och vattenstrålar. Folket jublar. Detta är eldprofvet. Nu kommer vattenprofvet. Sammissatori (dykare) i brokiga simklä- der, ett hundratal män o c h pojkar, samlas och hoppa vid signalen af en trumpetstöt samtidigt i sjön, där de dyka än ned än upp. Slutligen försiggår en kappsimning. Pojkarne klänga upp på I DUN de äldres ryggar, hvarifrån de kastas långt ut i sjön. Golfens yta korsas af båtar, som upptaga de täflande. Allt detta sker till madonnans ära. 1 allmänhet föres ett muntert lif i fiskarkvarteret. Där kan man få se en verklig tarantella, där sjunges Lueiavisan con amore. I Piedigrotto, nära Posilipo, äger årligen rum en täflingsfest för improvisatörer. Den bästa sången prisbelönas och blir sedan, under årets lopp, den populära. För många år sedan blef där sången Santa Lucia prisbelönt och har sedan dess förblifvit en neapolitansk nationalsång. Men improvisatörens namn har sjunkit i glömskans flod. En amerikansk dam berättade mig, att då hon för ett par år sedan ankom på ångbåt till Neapel, medföljde på fördäck ett hundratal emigranter, hvilka från Amerika återvände till hemmet.
Ständer gillade förslag till grunder för allmänna bevillningens utgörande, äfven för framtiden, bibehållit förra beskattnings-sättet för Borgerliga rörelsen efter viss procent af inkomsten, men rättighet derjemte för Taxerings-Comité att, när så nödigt pröfvas, nedsätta rörelse-algiften under de stadgade classerne, hvaraf den följd uppkommer, att Borgare, i den mon deras vilkor må hafva försämrats, få åtnjuta en motsvarande Bevillnings-Utskottets Betänkande. IV: o 4°. 5 minskning i Bevillnings-afgiften; så anser Utskottet något serskildt afseende icke kunna fästas å Herr Gezelii ofvanberörde Motion. Stockholm den i Augusti 1829. Ankom till Expcd. Utskottet d. 6 Aug. 182g. Betänkande, angående Riksdags-Fullmägtigen Johannes Svenssons Motion 0111 befrielse från Bevillning efter 2 Art. för egare af KronoKrono-skatte och Frälse-skatteliemman i Småland.
Der Höqwördiga Presterffapet, här församiadt som Srand, kan göra och sinna hwad der behagar om sina Boställen, jag ursäter mig ej deröswer, icke eller om mvils Statens Boställe», mea /örmssn, sam förlorar ärligen 2 kroLmr af ^ccoräs-Summorna, utgjfna för dest beställningar, som betalar wista ?ro6snr as Lönen ti! lisslissrions-sonäsn, som lärer wara hägkom - Lr««l»:>7n 1167 men af Högloft. Bewittmnqens-Uistottct inenagra kroL-nr om äret ii! Rikestutden, och som äs-ven fart betz ?Li-ii<,nL-Cotza ans.dd stylvig bikaka sörmögenhero ?lfg>'t, ar ulan tivisivel den inell starrlaggde Eias; i Nationel'. Förmögenhrrs.Afgiftcn grundar sig pä al äga, huru ka» et Boställe anses lör Egendom? här är feswande bewis, at man hastigt kan stittjaS derifrån. Den träde up, som nu kai, wisa billighet, ak Boställen stola upstairas, 06) desi Innehafware wara förbunden at gä i förskott, som pä tjugu ar blir irczuiäeraär genom ärlig förlust. Om Högloft. N'dde>- derstapec och Adeln ändteligen stu lie wittja venera öst wer staga», sä blir dek dock berwid, a: ingen annan de! af Rikets Innebyggare blefwe härdare trästad än Boställs. Innehafvare. H e rr^8 reäl.