Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har visserligen i mitt förslag velat gifva Stånden en ersättning genom tillökning af ledamöternas antal i förstärkta Constit.- Utsk.; men utomdess tror jag, att hvarje Constit.Utsk., som önskar se sitt förslag antaget, mäste göra afseende på de aninärkn:r, som inom Stånden göras, emedan det annars icke kan vänta annat, än att dess förslag skall blifva förkastadt. Genom att åter, såsom Hr Dalman yrkat, bibehålla samma procedur som nu, när förslaget andra gången inkommer, anser jag icke det ringaste vunnet, emedan det blott ännu mera ökar den tröghet, som förut finnes i våra former. Jag skulle derföre tro, att, ehuru det synes såsom en uppoffring å Ståndens sida att antaga Hr v. Hartmansdorffs förslag, likväl de mest bindande skäl förekomma för dess antagande, såvida man vill hoppas, att ett väl utarbetad! förslag skall gå fram och icke blifva sönderplockadt. Hvar och en, som ser på sak och icke på bisak, måste derföre finna skäl att antaga Hr v. Hartmansdorffs förslag, hvaruti jag till alla delar instämmer. Hr von Hartmansdorff: Ingenting visar bättre svårigheten att komma till resultat i fråga om gemensamma tankars uttryckande, än just dessa öfverläggningar. Frih. Cederström, ehuru yan riksdagsman, har icke bättre reda på mitt förslag, än att han tror meningen vara den att underkasta frågan votering i förstärkt Constit.Utsk. vid den riksdag, då definitiva afgörande t skall äga ruin. Detta misstag af Hr Frih. ådagalägger äfven, att man icke kommer Den 21 Februari f. m. till rätta på detta sätt. Om jag derföre önskade, att aldrig något grundlagsändringsförslag måtte antagas, så skulle jag rösta för gillande af Constit.Utsk:s eller Hr Hjärnes förslag. Men just derföre, att jag uppriktigt, vill, det goda och syftesenliga grundlagsförslag måtte framkomma, har jag underställt II. o. Ad. mitt förslag, hvilket jag ingalunda iklädt någon förförisk drägt, utan bestämdt för mina motståndare uttalat, det min mening är att bibehålla Constit Utskrs veto. Frih. Cederström:
N. von Koch. 2245. C. A. v. Hedenberg' L. S. L. S. 2246. S. von Stahl. 224g. B. C. Quiding. L. S. L. S. 2251. G. af Brinckman« 2254. Abr, af Malmborg. L S: L. S. 2255. Magn. Martin af Pontin. L. S. På Preste-Ståndets vägnar: Jacob Axel Lindblom. Prest - Ståndets Talman. L. S. Carl von Rosenstein. Ludvig Mörner. Wilhelm Faxe. Biskop i Linköping. Biskop i Wexiö. Biskop i Lund. Prest-Slån dets Vice Talman. L, S. L. S. L. S. C. F. af Wingård. E. A. Almqvist. C. J. Eberstein. Biskop i Götheborg. Biskop i Hernösand. Biskop i Wisby. L. S, L. S. E. S. Joli. Wijkman C.son. Sven Wijkman Cison Prost i Björklinge. Theol. Doctor & Professor, L, S. Prost i Simtuna, L. N. O. L. S. Olof Ferlin’. Adolf Elfsberg. Contracts Prost och KyrkoherKongl. Hof-Pred. Contr. Prost» de i Estuna. och Kyrkoh, i Alsike och Knit L, S. sta Församlingar, L. 3. Olof H. Forssell. Carl P. Hagberg. Professor och Kyrkoherde Th. Doct. Krgl. Öfver-Hof i Hudiksvall och Idenor, Predikant, Kyrkoh, vid Clara It. S. „ Församl, Capelian vid K. M* Orden. L, S. Riksdags-Bes! utåt. 8ol Joli. Jck. Hedrén. Th. Doct. K:gl, ÖOter-HofPredikant, Kyrkohi S:t Jacobs Oell Johannis Förs. L. K. N» O» L. S. Petrus A renander.
HjärtBorprMK eller HerrsKajet BncMolz, ligt tack för edra vänliga ord om Idun. Hanna. Årgång 1888 finnes ej komplett, I, 3:e uppl., à 2,25 1889 kan erhållas om någon tid, när tvänne II à 2,oo D U utgångna n:r hunnit omtryckas. I I I (» Fru Wilhelmina »). à 2,25 Viola. Tack för edra sakkunniga bidrag. Ni är alltid gärna sedd i Idun. BorgarTolK på resa, 2:a uppi., à i, Vera och Bissan. Tack; vi få väl vänta er åter? fru BMMz i Orienten &amp; 2,75 Ergo. Nykterhetssträfvandet bar rätt att göra anspråk på allt erkännande, det medgifva vi odeladt och gärna, men en så rigorös N. P. Ö d m a n s s e n a s t e b o k: uppfattning, som den hvilken förestafvat eder skrifvelse, synes oss opraktisk och öfverspänd. rrån Våroch sommardagar, Montmorency. Vi mottaga med tacksamhet Förra samlingen, Che tusendet à 2,25 ert anbud. föröken E. Nord och Hilda Stenberg, som Senare samlingen, 4:e tusendet à 2,so rekvirerat permar till Idun 1889, torde till [1452J expediiionen insända fullständigare adresser i och för permarnas expedierande, Janne. Stor tack för bidragen. Vi såge gärna, att Ni en dag gjorde oss ett besök å redaktionsbyrån, helst kl. 10 — 11 f. in, då huvudredaktören säkrast träffas. Ty Ni är ju stockholmsbo? Lo. Vi.ämna använda den i vår och blefve Efter den berömda Marchesiska metacksamma, om Ni, när tiden är inne, yttertoden utbildas af undertecknad såväl ligare påminde. Bed. Herrar som Damer. Priset: G kr. för hel timma. Innehållsförteckning; 4 » » half » Josefina AVettergrund (Lea); af Birger SchÖldAnmälningar emottagas alla helgfria ström. (Med porträtt). — Med 117, procent.
• allt annat gjutet arbete, ej Rdr sk. r. Kdr sk. r. specificera It 100 Rdrs v. 33 16 — F r i tt Smidt eller valsadt: 16 Stång-, platt | tums tjockl och deröfver, under 12 tums bredd och olver | tums fyrkant 1 SktI st. v. F ) 1 I). — 4 '4 Smältstycken 1 SkU st. v. 0 0 2/, 12 20 Bandoch Platt-, under | tums tjocklek, Bultoch Gallersamt Sänksmide, rundt eller kantigt, Knippoch Fyrkantaf 5 tum och derunder, Skäroch Klippjern, Saltpanne-plåtar | turn tjocka och deröfver samt af 12 tunis bredd och deröfver 1 SkU st. v. F ö r b. F ri a Plåtar: ! oförtente under | tum tjocka 33 16 — af till och med Q LII vigt 36 stycket 1 Skfi st. v F ö r b. }F öfver 6 LU. vigt stycket . 1 sm sL v. 9 — ri a lior till Bih. af R. St. T)/lhu'irrJp Qvantitet för InförselsUtförselsTulli eräkn. tull. tull. lidi sk. r. Tein: Smidt eller Valsadi: Spik af 2 tums längd och derHeilsk. r. lidi sk. r. 4° öfver 1 SkU st. v. io i 32 all annan, samt allt manufakturoch handtverks-smide, ej spccificeradt 1 U. 8 !' ri a 8 — Jernskrot, gjutet, smidt eller valsaut i SkU. st. v. 2 24 — 2 2 4 — Kalk: 3 iG — Släckt 1 Läst — 4o ... F r i 10 Kalksten Kemiskt tekniska preparaler, i taxan ej specificerade (ny rubrik sorn införes): till införsel för fabrikernes behof efter särskdd anmälan hos Commerce-Collegium och al detsamma lemnadt tillstånd . 1 SkU. 100 Rdrs v. 10 G
Af tlen 4 sistledne Martii, i anledning af Herr C. F. Norströms innom Välloflige Borgare -Ståndet väckte Motion, om förhöjd Tuliafgift för Boktryckeri-Stilar, som införskrifvas Den i April. från Utländsk ort, sedan Boktryckaren J. P. Lindh vid Mariedahl anlagdt en fullständig Stil - Gjuteri-inrättning; deruti Utskottet trott sig icke böra tillstyrka bifall å Herr Norströms sålunda till förmon för Lindh väckte Motion, halst införsel af Utländska Stilar i nu gällande taxa redan är belagd med 5 proCents Tull. 10:0 Af den 4 sistsiedne Mar:ii, rörande yrkadt upphäfvande så väl af Stockholms Stads rättighet att bära Parm*, Torgsoch renhåilnings-penningar, då Hö, Halm, Ved och Bränkol införas , som och af Landtmannens åliggande att i vissa Städer erlägga Vägoch Mätarepenningar för inkommande varor3 deruti Utskottet, på anförde skäl, funnit sig icke kunna tillstyrka någon hemställan om upphäfvande af berörde ParmTorgoch renhållningsafgift, men deremot föreslagit, att Riksens Ständer kunde hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det Allmogen uti de närmast Hufvudstaden belägne Län, måtte, till förekommande af okunnighet om Författningens innehåll, ej blott genom anslag på Tullarne, såsom hittills *kett, utan ock genom Allmän kungörelse underrättas om deras skyldighet, dä de införa till Stockholms Stad sådana Varor, hvarföre Parm-, Bro-, Torg och ren hällni ogs-afg i ft borde erläggas, och har Utskottet likaledes, i afseende ä Våg-penningars erläggande, ansett sig icke kunna tillstyrka ändring eller upphäfvande af en rättighet, som i Stockholms Stads privilegier tydeligen af ålder funnits intagen.
Jag anhäller sälcdcs om en sädan contra, proposition, och tror ej att den kan med anledning af conftitutionen mig förwägras. Herr kOtfilik b: Oä fräga uppstött att ben af Hans Epccllence Herr Grefwe» och Ordföranden gjorda proposition skulle wara stridande emot Iv7:de Z i Regerings - Formen, för jag för min dct förklara, att jag dct icke kan medgifva: den är en följd af ic)6:te § Regerings, Formen, icke af den I07:dc, och kan ej annorlunda än som ett tillägg till ben förra betraktas. Herr kksmmarlkölä understödde Fri, herre Lecierströws yttrande. Hans Exccllence Herr Grefven och Ordföranden, hemställde om icke, för att bringa detta ämne till flut, han finge föreflä stadgande af answarrt i likhet med norde § Regerings, Formm. Fri» Den 19 October. 4b - Friherre Leäk-rkrröni nekade härM, och yrkade ett uttryckligt besint, utan§:s citerande. Friherre 6 eIsv arst b-gärte i sädank fall Dotering om delta Friherre LeciLrströms yrkande. Häruti instämde äfwm Hans Exccllence Herr Grefwe Klluck. G r e f tv e l) e !n Gnrsiie ansäg rio § wara tydlig, och trodde ej att man lill i förhand kunde fatta ett sädanr knsint, utan §:n endast wara användbar serskilt wid hvarje fall, när det inträffar. Grefwe dF örner begärte Prsposition om lagllghcten af den tilläggning att en enskilt Ledamot af Cvnstitntions - Utskottet sku5e kunna Med sitt ytti rande gä till Ständet, sedan Ulstottct icke funnit skär till anmärkningar. Härvid förmärktts NägöN öro. Sedan en propostiion ät gjord, ka» den samma ej gerna gä alldeles tillbaka. Grefwe kl örn er: vet kast weicke wara
Ungersvennen och hans fagra brud foro nu bort till torparens stuga, och kommo fram när det redan var serla om aftonen. De gingo så in, och beddes få låna hus öfver natten. Torparen svarade som sanningen var, att han väntade hem sina tre söner och deras fästemöar; dertill hade han inte annat än en ringa koja, som illa passade till herberge åt så förnämt folk. Men konunga-dottern sade att hon ville råda härutinnan, och torparen kunde icke neka till hennes begäran. Prinsessan lät nu tillreda ett ståtligt jula-gille, och skickade sina små-svenner ut i bygden, att bjuda gäster både när och fjerran. När det så lidit på qvällen, och gästabudet var redo, kommo torparens begge äldsta söner, dragande med sina fästemöar, och lärer ingen undra att gubben icke synnerligen gladdes åt sina son-hustrur. Vid de nu sutto till bords, sporde konunga-dottern, hvadan torparen erhållit så grann en duk, och så fager en dryckes-bägare. »Jo», sade gubben, »mina begge äldsta söner ha varit ute, och fått dem i lön för sin tjenst.» Då tog prinsessan till orda: »nej, dina äldsta söner hafva ingalunda tjenat sig hvarken den ena eller den andra. Men vill du veta sanningen, så har din yngste son gjort det, och här ser du maken till både duk och bägare.» Med detsamma steg ungersvennen upp ifrån bordet, föll sin fader i famn, och alla kunde nu se, att den främmande prinsen icke var någon annan än torparens yngste son, den lille heren, som tillförene var så ringa aktad af sina fränder. När så gubben kände igen sin son, och tillika fick höra huru allt hade timat, blef han storligen förundrad, och ville knappast tro sina egna ögon. Men de begge torpare-sönerna fingo stå med skam och nesa inför sin fader och allt gilles-folket, och deras otro och falskhet blef sedan till en hörsägen i hela bygden deromkring.
Ur von Troil, Samuel Guslaf: Då jag utgör en bland medlemraarue af det sammansatta Ulsk., som baft sig uppdraget att handlägga detta ämne, sä torde, dä ingen reservation af mig blifvit afgifven mot det fattade beslutet, många hysa den tanken, alt jag biträdt detsamma. Jag anhåller derföre få förklara, alt då frågan inom det sammansatta Utsk:s afdelning företogs, var jag, med Hr Gr. o. Landtnäs samt R. o. Ad:s tillstånd, från hufvudsta - 160 Den 17 October. f. m. ilen fränvar. Detta oaktadt erkänner jag likväl, att jag för min del visserligen instämmer i sjelfva slutmeningen af det betänk., som Utsk. afgifvit, syftande derhän, att för ögonblicket en skrifvelse lill K. M. i detta afseende skulle vara öfverflödig. Jag gör det, derföre att K. M. har i sitt vid riksdagens öppnande till R. H. St. afgifna nåd. tal förklarat, att K. M. är sinnad att inom kort göra sig betänkt på förändringar inom armeens organisation, och jag tror, att Sverige skall med tillförsigt kunna till K. M:s och den comites afgörande, som får sig detta ärende uppdraget, öfverlemna ett ämne, som så djupt ingriper i hela armeens organisation. Jag delar med flere andre värde talare den öfvertygelsen, att det är en bland de vackraste ideer inom bevärings-systemet, att hvarje medborgare skall bidraga lika till ett älskadt fosterlands försvar, äfvensom det icke torde kunna bestridas, att värnpligtens egentliga moraliska styrka ligger deruti, att icke den rike må genom penningar kunna friköpa sig frän en skyldighet, som den fattige ofta med sitt lif mäste betala, samt att slutligen ännu ett ytterligare skäl talar för motionärens förslag, nemi. att tillgång på befäl inom en pä conscription grundad arme’ lättast vinnes derigenom, att de mera bildade ynglingarne ingå bland de beväringsskyldiges antal.
Med afseende på de ofta långa vägarne till de fasta skolorna i vårt glest bebodda land har visserligen redan, genom Kongl. Kungörelsen den 29 September 1853, blifvit åt aflägset belägna trakters innevånare medgilvet att på egen bekostnad inrätta småskolor, Rikets Ständer anse, på grund af hvad här ofvan blifvit yllradt, att detta stadgande bör erhålla den utsträckning, att dylika småskolor, till verksamheten ordnade i öfverensstämmelse med grunddragen i den till allmän spridning nyligen inköpta afhandlingen om ”Svenska folkskolans praktiska ordnande afThorsten Rudenschöld”, må få inom socknarne på landet allmänt inrättas till det antal, som för lättad tillgång på undervisning för hvarje af socknens barn pröfvas behöflig!, samt att dylika skolors upprättande bör med anslag af allmänna medel uppmuntras. Genom dessa småskolors allmännare upprättande skulle de nuvarande fasta eller med examinerade lärare försedda skolorna komma att besökas af ett jemförelsevis inskränktare antal lärjungar, mera jemnåriga med hvarandra och hvilka i småskolorna inhemtat det första, förberedande kunskapsmåltet. Deraf blefve en följd, att undervisningen i de förstnämnda skolorna kunde af läraren mera omedelbart och med större nytta meddelas, samt jemväl allmännare uppdrifvas till den höjd, gällande Folkskolestadga bestämmer. Beträffande den väckta frågan om en folkskolans högsta afdelning, anse Rikets Ständer densamma förtjena mycken uppmärksamhet och varmt behjertande. Der det enskilda nitet visar sig uti denna syftning verksamt, der hör ock staten gå detsamma till mötes. Hvad serskildt angår yrkandet, att lärarne vid dessa skolor böra ega akademisk bildning, så och om i allmänhet af hvarje duglig skollärare måste fordras en klar genomskådning af undervisnings-ämnet för att kunna gifva åt dess meddelande en verkligt bildande kraft, torde denna egenskap vara så mycket nödvändigare hos läraren vid den högre folkskolan, i anseende till den omständighet, att flertalet af denna skolas lärjungar fortfarande kommer att tillhöra den arbetande klassen.
Detta förslag bordlädes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, A u g. Vidare upplästes till justering och godkändes Exp.Usk.s nedannämnde förslag lill und. skrifvelse!1 till K. M.: N:o 38, ang:de från utrikes ort inkommande äkta bokgulds controll-behandling; och N:o 39, ang:de stadsskolans i Sköfde förening med folkskolan derstädes. Föredrogs Exp.Utsk:s under N:o 9 till R. o. Ad. aflåtna mern., i anledn. af dess återremiss å skrifvefseförslaget N:o 20 och mern. N:o 7; hvarjemte berörde skrifvelseförslag nu till justering upplästes. R. o. Ad. godkände della under N:o 20 afgifne förslag lill und. skrifvelse, ang:de förhöjd dagspenning för till handllangning vid militieboslällsbyggnad eommeuderadt manskap, samt lade meni. N:o 9 lill handlingarne. Äfvenledes uppläsles lill jusleriug och godkändes Exp.- Ulsk:s nedannämnde förslag lill §§ i riksdagsbeslutet, nemi.: N:o 5, ang:de tillägg i 3 cap. 5 § Handelsb:n; N:o 6, ang:de ollongäldens upphörande; samt N:o 7, ang:de upphörande af husmansskatten i Bohus län. Föredrogs Välloll. BorgareSt:s prot uldr. af d. 20 dennes, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att förena sig i BorgareSt:s beslut, att antaga 41 § af det utaf Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:n, i betänk. N:o 1, uppgjorda förslag lill ny författning, ang:de villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. 4 H. 58 45S Den VT November f. m. Lades på bordet, uppå begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g. Föredrogs ånyo StatstJtsk:s d. 20 oell 23 dennes på bordet lagda ut lat.
Sverige eger ingen provins med sä stora och rika obegagnade förmåner i jord och andra föremål för industri som Gottland; att företagsamma män frän fasta landet, hvilka lätt kunna beräkna en säker och rik vinst, icke lära uteblifva, om blott en billig kreditanstalt på ön vore alt tillgå; all folkstocken redan årligen är i stigande, och genom inflyttningar ännu hastigare skulle tillväxa. Som lånekontoret i Wisby skulle blifva i mindre skala än de öfriga båda lånekonloren på fasta landet; anser jag att omkostningarna för detsamma skulle kunna betydligt nedsättas emot hvad de utgöra vid öfriga lånekontor, helst tjenstemän, med andra löner försedda, dervid kunna anställas, och äro att tillgå. Jag anser att RiksStåndens Direktörer kunna ålnöjas med 300 r:dr hvardera 1,200. Riksbankens ombud 1,200. Lånekontorets egen ombudsman 300. Registratorsoch Bokhållare-tjenslen torde kunna förrättas af samma person 400. Vaktmåstare-arfvode, hyra för rum, ved och ljus, skrifmaterialier m. m 300. Summa r:dr b:ko 4,000. Slutligen anhöll Hr af Dalström att denna hans motion måtte blifva remitterad till BankoUtsk. Hr Deri 14 Decemijer. 193 Hr Rosenblad, Bernhard: Jag instämmer visserligen med den sisle värde talaren deruti, alt Gottland är den del af Sverige, som i proportion af sin storlek kan lofva de största framsteg uti industriel utveckling, och hvars resurser hafva varit de mest försummade. Jag fruktar likväl, alt det förslag, motionären afgifvit, har sina svårigheter, om det skall medföra den åsyftade nyttan. Jag tror visst att ett låne-kontor i Wisby skulle vära nyttigt; men jag befarar äfven, att den lilla rörelsen med den fond, som Banken kunde lemna, svårligen skulle räcka till alt betala omkostnaderne.
Lyckligtvis afvisas alla försök, att vanställa motiven för Styrelsens handlingar, med den ovilja, som hos den lugna medborgaren aldrig utehlifver vid åhörandet af smädelser. Ville man tro dessa Herrar, borde ingenting af Armeens och Fiottornes materiel kunna af Styrelsen föryttras, utan med Rikets Ständers bifall. De utgifter för StatsVerket ett så lättsinnigt förslag skulle medföra, i händelse det kunde utföras, i byggnaders uppförande lill förvaring af för försvaret lill lands och sjös odugliga persedlar, blefve afen hel annan betydenhet, än de förluster, som genom tillfälligtvis inträffade händelser någon gång åstadkommas. Den 19 Ma ji f. m. i53 Att beräkningarne för försäljningen af Kronans Fartyg äro rigtige, och att handeln för Sjöförsvarets tillgångar varit i alla af. seenden förmånlig, i .händelse den fullbordats, lärer icke kunna betviflas af någon, som kan räkna och icke lika med Herr Hjerta till kostnaden för Skeppshyggnad, lägger den för Varfsoch Constructionsstaternes löning, Båtsmanshållet, Allmanna Byggnadernes och Dockornes underhåll, Ekeskogarnes verkliga värde på Kronoskattejorden, Kronoskjuttskoslnader för EfFecters transporterande, m. m. Ty skulle Kronan, på grund af ideén för Herr Hjertås kostnadsförslag, på entreprenad upplåta, byggandet af Skepp, blefve vinsten för entrepreneuren säkerligen lika oberäknelig, som verkliga värdet af Ekeskogen på Kronoskattejorden. Friherre Anckarswärd yttrar rörande anledningarne lill återgången af handeln. "Jag är öfvertygad, att hela orsaken till "handelns återgång endast var en felaktig "beräkning hos Styrelsen å ägande moralisk kraft att genomdrifva en förhandling, "som, utan våldförande af folkrätt, af in"ga yttre omständigheter kunnat hindras.
Föredrogs och Indes lill handKiigarne Stats-Utskotteis Utlåtande N:o 192, i anledning af den hos Borgare-Ståndet gj< rde anmärkning vid Uiskotléls Berättelse N;o i 18, om förrättad granskning at RiksgäldsConlorets förvaltning m. m. S. D, Vid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärs■ och Oeconomie Utskottets den 7 dennes bordlagde lijuiiikainie jy.o j;3, i anledning af vackt fråga om upphäfvande af dubbla tjenslårs-berakningeD vid befordringar lill Ecclesiastik;! emheien och Mönster, S. D. Vid föredragning af Bevillnings Utskottet, Memorial N:o 24, i aiiiednio" af anmärkningar mot Bci auk;m let i\;o .4, angående den ai Friherre Sprengtporten och Herr af Robsahm hos Höglollige Jlidderskapet och Adelil vackla fråga 0111 fastställande af en viss aecis-afgift på bränvin, som till Slockholm och Rikets större städer införes, biföll Ståndet Betänkandet N;o 4> och lade della Memorial till handlingarne. Den 22 Julii 1834» Från Väll o fl. Borga rf.-Ständet. S. D. Upplästes meddeladl Utdrag af Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll den t< dei.xos. hvaraf inheiutades, alt nämnde Riksstånd, i anledning af Stats Utskottet.
Hvarjemte Baneo-Ulskottet genom 5 § af Rikets Högloft. Sländers för Utskottet fastställda Inslruction, erhållit uppdrag, att, sedan Utskottet noga granskat de förelag till en ny organisation af Banco-Verket samt till reglering af den vid detta Verk erforderliga tjenstemanna-personal och dess lönevillkor, sorn Banco-Fui 1 mägtige fått sig uppdraget alt, enligt antagne och bestämda huftudgrvnder, låta utarbeta, skall Utskottet, som jemväl bör taga en fullständig kännedom om den då redan vunna erfarenheten om dessa lurslags fördeiaklighst och ändamålsenlighet, desamma, med. deruti möjligen nödiga och nyttiga ansedda ändringar och tillägg, till Rikets Ständers pröfning och fastställelse öfverlemna. Börande Utskottet dessuLom, i sammanhang härmed, pröfva och till framlida efterrättelse fastställa de genom Fullmägliges försorg uppgjorda förslag till redovisningsoch tjenstgörings-ordningar för Bankens serskilda Afdelningar och Contoir. Med föranledande häraf, hafva Banco-Fullmägtige lill Banco-Utskottet öfverlemna t förslag tili Tjenstgöringsoch Redovisnings-Ordningar för: Cassa-A fd el n i ngen, Sedel-C kontoret, Deposilions-Afdelniiigen, Lä r.e-A fdel ni ngen, Låue-Canzliet, Conlrolloch Revisions-Afdelningen, Bokslutsoch Ekonomi-Afdelningen, samt Understyrelsen och dess Expedition; hvar - jBanco-TJtskollets Betixnkandej IV:o 35. 9 hvarförutan förslag, dels i afseende på den ansvarighet, sorn Banco-Verkels Embetsoch Tjenstemanna-befatlningar åtfölja, dels till en definitiv Aftöningsstat samt dels till förändrad organisation af Banco-Fullmägtiges egen Expedition likaledes lill Utskottet inkommit, olver hvilka likväl Utskottet ansett sig böra serskilda Utlåtanden till Rikets Högloft.