Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
II. i4- Febr. 288. '— om tillökning i antalet af Riksens Ständers Revisorer öfver, Febr. 287,4*2, 453, 474* Mars I. i3o. — om för Götheborgs och Bohus Läns Innevånare Lånerättighet uti, Febr. 290, 4i2* Mars I. i36, i4o, i4g •— om förlängning i prsescriptionstiden för Lånsomsättning uti, Febr. 288, 4[7> 456, 476. Mars II. 280, 255, 3oo, 328. April I. 18, 162, 168, 3o3. — dels om vederbäftighets-betyg och dels om förökning af Tjenstemän uti, April I. 141, ig4, 3go, 3g3, 424- — angående lånerättighet på hypothek af Götha Canal Bolags Actier uti, Junii I. 432, 53g. Junii II. g5, i63, 228, 252. — om val af Deputerade för RiksStånden till förrättande af de årliga Revisionerne öfver, Junii II. 518. — om nedsättning af öfverräntan uti; se DiscontLån; se vidare DiscontLån, Jernbref, Revisorer. 22 BancoLån, om högre beläningsrält på Brukseffecter, Dec. 299, 325, 347. — på fastighet, om deras utvidgande , äfvensom för odlingars företagande, Dec. 332, 38o, 4°5- Jan. I. 267,566,659. Exp. 45a. — om förändring i författningarne angående, Dec. 587. Julii 6. om befordrande af ett snarare expedierande af Bankens Fastighetslån, April I. 139, 194, 393, 424.
Konsulinnan lade snart knif och gaffel ifrån sig. Konsuln deremot, hvilken var storätare, lät sig maten väl smaka. t Han bredde tumstjocka lager af smör på brödet, expedierade ett tjog anjovis, ett halftjog sardiner, tre ägg ocb gjorde tomt på de flesta assietterna. — Ar du redan mätt? sporde han och skar sig en stor skifva schweizerost. — Ja! Blef mätt bara på att se dig äta, för du slukar då i dig som en riktig kannibal. — Tackar för komplimangen! Men du skall inte förvåna dig öfver, att jag äter. så mycket. När man stiger upp klockan fem om morgonen, ser du, har man en sådan tusans aptit vid frukostbordet. Den, som ligger till klockan elfva, kan naturligtvis ej ha smak för mat. — Jag brukar inte annars ligga till klockan elfva, utbrast konsulinnan och lät gaffeln klinga mot ett glas — så det skall du inte pika mig för — det är bara i dag, som jag kommit på efterkälken — trodde knapt, att jag skulle kunna lemna sängen. — Hm — hvad fattas? — Hufvudvärk — oh, en sådan gräslig hufvudvärk. ‘ — Konster! mumlade konsuln och skar sig en ny skifva ost. — Konster! skrek konsulinnan och lät gaffeln slå riktiga trumfhvirflar. Det säger du alltid när jag är sjuk. — Ja — och det med skäl — tror jag, sade konsuln och torkade sig om munnen med serveten. Hvar tgång jag vågar motsätta mig dina nyckfulla infall, så får du vips hufvudvärk. — Skulle jag få hufvudvärk hvar gång du är elak så skulle jag minsann ha kronisk hufvudvärk. — Seså — ställ nu inte till gräl vid bordet, jemrade sig konsuln. Det är inte nog med * go ’ mad, mö ’ en mad å mad i rättan tid * — jag vill också ha » madaro »! Konsuln lutade sig tillbaka i stolen, knäpte ihop händerna och halfslöt ögonen. Efter en lång paus spörde han: — Yet du hvad det är för en märkedag i dag ”? — Nej! — Vår bröllopsdag!
OBS.! A bref mhålles om fiillötandig adress. F Or kapitalister, sarskildt fruntimmer, har det länge varit ett önskliingsinhl att kunna öfverl$imna vården af sina vardepapper ocli sl~ötseln af sina affarer &amp; t nhpoii person eller iiistitution, som ined absolut säkerhet förenade puiiktligliet och noggrannliet i utförandet af det aiiförtrodda uppdraget ' Bfvensom prisbilligliet. En sådan institution ar. Stockholms Enskilda Banks Notalriatafdelning (Li LZa Nr~gcctccn R Y, expeditionstid 10-Q), so111 under garanti af Stocldiolins Eiiskilda Baiik åtager sig v h d ocli förvaltning af enskilda personers och kassors vardepapper. Oin en person Iios Notariatafdelniilgeii deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid förfallotiderna kupon ger ocli tillliniidahåller deponenten influtna inedel. Vidare efterser Notariatafdelningen ut.lottningar af obligationer och underrättar deponenten i god tid, ifall en denne tillhorig obligation blifvit utlottad, samt lainiinr förslag till ny placering af detledigblifiia Itapitdet. Om inteckningar deponeras Iios Notarintafdeliiii1geu iiiiderrattar Notariatafdelningen gBldenareil daroin att riintorna B inteckniiigarna skola till afdelningen inbetalas, livarefter de inedel, soin inflyta, till deponenten redovisas. Vidare tillser Notariatafdelningen att inteckiiingarne blifva i vederbörlig tid förnyade. Oin en hos afdelniiigen deponerad intecltning genoin iinclerlåteii förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockholins Eiiskildn Brink darigenom uppkorninen skada. E \ Örvrilringsafgift: 50 öre för år pr 1,000 kronor af depositionens varde, dock ej under två kronor. Sy hållare! Särdeles praktisk apparat för fastande af tyg vid sömnad. OBS.! Automntisk! Skadar icke tyget! OBS.! Skadar icke bordet!
Friheten stanker ett dygdigt Folk, och hwilken hwarkm kan eller bör saknas hos de Representanter som gistvik Fäderneslandet förbätlrgds Grundlagar , och genom ett. redan fattadt manligt bestut försäkrat dk§ heder och sjelfbeständ; fvägar jag hos Högwördigste Herr Ärkc-Bistopen och Talmannen samt Högwördiga Ständet wörbsammast anhälla , att frägan om Göta Kanals anläggande mätte, 4 hen prdmng Regerings »Fprmcn förcstrifwer, fä Den i September. fä företagas; och att derföre, sedan Allmänna Be» swärsoch Eeonora! - Mskdttet blifwit öfwer betta mitt Memorial hördt, Högwördigste Herr Ärke - Biskopen och Talmannen wille till det Högwördiga Ständct göra proposition: "at Riksens Ständers Beslut af ben 8 Aug 1772 mätte i afseende pä hela den föreslagna Göta Kanalen upplifwas, sä wäl geno», undcrdänig tillstyr an hos Kongl. Majit till wldkagande af alla ännu äkcrstäcnde nödiga anstalter till betz werkställande, genom Entreprenad pä billiga och uppmuntrande willkor, som äfwen genom upplätande till Kongl. Ma):k af full rättighet att af Kronans ägande jord criäkta den för ett helt Rike till sitt wärde ringa jord , och de lägenheter, som af cnstilta personers cgendomar i och för sjelfum Kanalen mäste tillstäppas. " — Om denna Proposition winner Högwördiga Ständcts bifall, anhäller jag äfwen att de öfriga rcspcctiva MedStändcn mätte till deltagande i samma Beslut wördsamt och wänligen inbjudas; i anseende hwartill jag äfwen wägar begära tillständ att hetta Memorial med de öfrige Ställdin fä i ödmjukhet communiccra. Oarl vo» Kotanstkm. Bila - 84 Den 1 September. Bilaga.
Majit redan under den 14 Augusti 1841, efter föredragning tillika af Kongl. KainmarKollegii och Styrelsens öfver fängelserna och arbetsinrättningarne år 1840 afgifna underdåniga utlåtanden angående Länsfängelsernes förbättring, genom nådig skrifvelse till nyssbemälda Styrelse förklarat, att, då Kongl. Majit, som den R. St. Just. St. Just. Ombudsm. Emb.-Eerättelse den 11 Juli 1844. 30 förutgångna Mars, med bifall till Rikets Ständers derom gjorda hemställan, förordnat, att en Lagberedning (om hvilken här nedan vidare kommer att förmälas) bland annat äfven borde undersöka och uppgöra förslag till de förändringar i fängelsesystemet, som med ett nytt lagverk måste införas, ansett det vara för tidigt att innan Lagberedningen inkommit med dess underdåniga förslag, fatta något definitivt beslut i fråga om den allmänna inrättningen af fängelserna i riket, Kongl. Maj:t velat för det dåvarande inskränka Sitt yttrande till dels sådana preliminära åtgärder, som syntes nödiga att vidtaga, för att erhålla skyndsam och fullständig kännedom angående alla de särskilda omständigheter, hvilka borde lagas i betraktande vid utförande af denna vigtiga angelägenhet, dels några sådana speciela åtgärder i afseende å fängelsernas förbättrande, som icke utan olägenhet eller våda för den allmänna säkerheten syntes kunna uppskjutas och som, efter all sannolikhet, skulle finnas passande för hvilket system, som vid fängelsernas slutliga ordnande kom me att väljas; varande Kongl. Maj:ts i begge dessa hänse* enden fattade beslut tillika meddelade. Och har sedermera verkställigheten af de anbefallda preliminära åtgärderna till större delen för sig gått; äfvensom, i följd af Kongl. Majrts ytterligare gifna förordnanden, nybyggnad af Länsfängelset’ i Hufvudstaden och i städerna Fahlun, Gefle, Carlstad, Linköping och Christianstad blifvit börjad, samt förändring eller utvidgning af sådana fängelser å andra ställen företagen. Den tidpunkt synes fördenskull vara i annalkande, då många brister och olägenheter i fångvården skola finnas afhulpna.
Men Dinah hade icke samvete till att låta Berntine, så svagt bröst som hon hade, och att Hans Didrik skulle läsa med sitt onda i halsen, som han ådragit sig under senaste rekrytmötet, det kunde ej komma i fråga — då ville Dinah hellre själf. ty småflickorna kunde det icke alls blifva tal om, de voro ju ännu icke fria från bleksot och sutto alltid så märkvärdigt krokiga i ryggen, när de läste. Men småflickorna tyckte, att det där var bara pjåsk af Dinah — det kunde så varit förr. nu gjorde det rakt ingenting. Så kunde det till sist blifva nödvändigt att använda lottdragning, hvilken då alltid sköttes af Hans Didrik K o m m o åter några af deras vänner på besök, serverade man helst små oförargliga historier, de senaste dagarnas nya och de gamla dagarnas gamla, med samma frimodighet o m och om igen, allt efter besökens låugvarighet. Gaf man sig god tid, kom man aldrig därifrån, utan att vara å jour igen med hela samlingen, lika godt huru många gånger man fått dem till lifs och åter glömt dem. Det som alltid kom på tal var den eventuella flyttningen, såsom Hans Didrik uttryckte sig. Hans Didrik berättade annars aldrig historien själf, ty alltid var någon af systrarna till hands och tog ordet, innan Hans Didrik hunnit så långt som till tanken, som alltid måste föregå hvarje handling. Det var nämligen så, att en gång under de första åren efter deras inflyttning hade värden haft något kuckel för sig vis å vis mangelboden och låtit undfalla sig något om att de icke skulle inbilla sig, att de sutte i eget hus. Detta var nu mindre väl öfverlagdt af värden, som kunde vara glad att ha fått sådana hyresgäster. Därför gick också Dinah upp för att tala med honom. Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Mitt välde räcker öfver hela jorden, Du spårar mig i både stort och smått. Till stridens larm en orsak är jag vorden, Till duellanters kamp, till barnens kif. I hemska mord af okända motiver, Där är det oftast jag som hetsat, rådt. Jag är så gammal och jag äldre blifver, Jag kan ej, skall ej dö i denna tid.
N:o 34a-) ' S. A. K. Rikets Ständer hafva, genom deras Stats-Utskott, låtit granska 1831 års Räkenskaper för Lappmarks Ecclesiastique-Verkets Fond, hvarvid någon anledning till anmärkning hvarken emot samma Räkéuskaper eller i afseende på säkerhetshandlingarne för de af Fonden utlånte medel förekommit* 412 Expeditions-Vtskottets Förslag till uncl. Skrifvelse IV-o 228. hvilket Rikets Ständer ansett sig höra hos E. K# M. härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 December 1834- N:o 228. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adfcln den 4 Dec< *834 Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående verstäld granskning af Styrelsens öfver Fängelsena och Arbets-Inrättningarne i Riket redogörelse för år i83i. (Stats-Utsk. N:o 343.) S. A. K. Vid den genom Rikets Ständers Stats-Ulskott verkställda granskning af Styrelsens öfver Fängelsena och Arbets-Inrättningarne i Riket Räkenskaper för år i83i, har blifvit anmärkt, att uti desamma balancerats alltifrån år 1808 en skuld lill Långholms Spinnhus af g5 R:dr 35 sk. 4 r:st.; men enär detta Spinnhus nu mera till namnet upphört och blifvit med Corrections-Inrättningarne införlifvadt, hvarförutan nämnde summa redan blifvit af Stockholms Fattigvård Spinnhuset godtgjord; få Rikets Ständer, som i öfrigt funnit någon sådan omständighet i afseende på dessa Räkenskaper icke hafva förekommit, som erfordrar Rikets Ständers åtgärd, nu endast hos E. K. M. i underd. anhålla, det berörde balancerade medel måtte i vederbörlig ordning befordras till afskrifning. Rikets Ständer framhärda &c.
Det äger visserligen sin riktighet, att jag yttrat, att den fråga 11. o. Ad. nu har under öfverläggning, är af underordnad vigt i jemförelse med den, som nyss afgjordes. Men deraf följer icke, att ej äfven denna sednare fråga är af mycken betydenhet för redigheten af räkenskaperna. Skulle Ständerne komma att bifalla hvad Utsk. härutinnan föreslagit, så blefve det möjligt att uppgöra bestämda stater för embetsverken, som kunde fortfarande tillämpas åtminstone från den ena riksdagen till den andra, då deremot nu, just i anseende tillden förunderliga spaumålsberäk - Den i S Augusti. 43 ningen, dessa stater mäste för hvarje år uppgöras oell förekomma i rikshufvudboken till olika belopp, det ena året emot det andra. För Öfrigt erkänner jag visserligen att denna fråga kan synas vara af ömtålig natur, då den till viss grad är en rättsfråga. Jag kan likväl icke föreställa mig alt Ständerne bestämdt förbundit sig att icke förändra grunden för riksmarkegångens uppgörande, då de anslogo dessa spanmåls-belopp under lönerna. Skulle dock en sådan förbindelse vara afgifven, så bar åtminstone deremot skett en öfvertiädelse af vida svårare art, än den som nu ari fråga; en öfverträdelse af den beskaffenhet, att den ovillkorligen ledt till minskning i lönebeloppet, hvilket icke vid den nu ifrågavar. kan anses vara fallet. Riksmål kegången uppgöres nu icke såsom den uppgjordes år i8i5. Då uppgjordes den så, att medium upptogs af markegångspriset å spanmålen inom alla Rikets län. Nu bestämmes den, på grund af Ständernes beslut, såsom jag vill minnas, vid 182^ års riksdag, icke till medium af de 9.4 länens markegångspris, utan på det sätt, att all den spanmål, som Staten ager sig förbehållen, efter tunnetalet, som är olika i de särskildta länen, värderas till penningar efter markegångspriset, och den summa, som då uppkommer, delas med hela antalet af tunnor.
Genom de yttranden, här ofvan blifvit afgifne, angående förenkling af grundräntorne och tionden, samt dispositionen deraf, anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat följande motioner: l:o af Herr Comminister Schagerberg, angående rättighet för räntegifvare att lösa all kronotionde med penningar; 2:o af Riksdagsfullmäktigen P. Haraldsson från Elfsborgs Län, med hvilken sig förenat Anders Gunnarsson, Efraim Larsson, Johan Petter Andersson och Fredr. Svensson, alla från samma län, angående förändring i författningarne om vissa räntepersedlars utgörande. 3:o af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus Län, angående förändring i uppbörden af indelta hemmansräntan på öarna Orust och Tjörn m. fl. ställen inom samma län. 4:o af Christen Persson och Ingemund Odin från Gottlands Län, angående befrielse från vissa räntepersedlars lefvererande till embetsoch tjenstemän. 3:o af Per Ostman och Per Persson Edén från Vester-Norrlands Län, angående indragning till Statsverket af den från berörde län utgående grundränta, som, under benämning af militär-ränta, blifvit indelad till Jemtlands Fältjägarecorps. Bih.ua Stats-Utskollels Ullålande, N:o 242. ti:o af Ola Månsson och Sone Persson från Skåne, angående rättighet för de skattskyldige att lösa löningsspanmålen efter markegångspris. 7:o af Jöns Månsson från Malmöhus Län, angående yrkad ny reglering af Akademiestatens i Lund lönevilkor, grundad derpå, att lönerna endast utgå i penningar, samt att de nu anslagna räntor och tionde måtte få aflemnas till staten, på samma sätt, som den statsverket behållna spanmålen utgjordes. 8:0 af Nils Jeppsson och Per Pålsson från Skåne, angående rättighet för tiondegifvare, alt, efter medelpris, enligt dé näst föregående 10 årens markegång, få med penningar lösa den indelda tionde-spanmålen, med tillägg af forsellön derå. 9:o af Lars Larsson från Elfsborgs
Dels i plantskolor, dels i öppna marken vid handsådd, hafva å kronans parker inom länet blifvit under ifrågavarande qvinqvennium utsådda 5 tunnor ollon af ek och bok, 2| tunnor hagtornsoch slåbär, omkring 300 U. frö af gran, tall och lärkträd samt 100 U. björkfrö; hvarjemte å Hunneberg 29,000 st. plantor af ek, bok, lärkträd med flera slag blifvit i skogen utplanterade; och, för att uppmuntra allmogen till den lönande industrien af skogsfrösamling, hafva tryckta afhandlingar om sättet för frösamling blifvit genom hushållnings-sällskapet gratis bland allmogen utdelade, samt genom allmänt 16 kungörande tillkännagifvet, att skogsfrö, till allmänt gängse priser, inköpes så väl af bemälde sällskap, som af förvaltningen vid kronoparkerna i länet. Äfven enskilde hafva börjat omfatta det omförmälda skogshushållningssätlet, såsom vid säteriet Hjelmared i Westergöthland samt vid Upperuds och Gustafsfors bruksbolags äfvensom vid säteri egendomen Ekholmens skogar på Dahlsland; hvarförutan, vid de skogegande militie-boslällen inom länet, hvilka i sednare åren undergått laga syner, planer för ordnad skogshushållning blifvit upprättade och gillade. Att en sådan hushållningsmethod kommer att af enskilde allmännare införas torde dock icke på länge vara att motse, enär dels kostnaderna för skogens mätning, taxation och indelning samt hägnader och återbesåning rn. rri. äro särdeles dryga, dels vinsten utfaller först efter längre tids förlopp, dels icke någon författningsenlig garanti finnes att den började planen kommer att af en ny ägare fullföljas, och dels ansvaret för åverkan och ohägn icke är nog afsk räckande; hvartill kommer den oinskränkta rättigheten till svedjande, som derföre äfven mångenstädes bedrifves utan måtta. Genom premier och ändamålsenliga författningar torde likväl mycket kunna uträttas.
Jag skulle icke tro, att i föremål, som röra hvars och ens interessen, och der fråga icke är om abstracta theorier utan om ett enskildt intresse, hvilket klart af hvar och en kan fattas, den flytande tungan kan i strid med dessa intressen göra sina åsigter gällande. De stora kostnader, hvilka man förmenat komma att ådragas länets innevånare i följd af mitt förslag, hafva äfven varit föremål för klander. En talare i ett föreg:de plenum, Gr. Horn önskade, att Staten måtte mellankomma och lemna anslag till institutionen i och för vissa företag. Jag har visserligen intet deremot, om Staten till vissa ändamål, såsom till införande af arbetsinrättningar, skulle vilja lemna något bidrag men jag önskar dock, att detta Statens tillgörande icke måtte sträckas allt för långt, ty erfarenheten har visat, att företag, med främmande kapitaler bedrifna, sällan drifvas med den omtanke och kraft som de af enskilde bekostade. Dessutom tror jag, att den enskilda omtanken måste eggas för att gifva den lyftning åt sinnet och skärpa åt kraften och viljan, jag, snart sagdt, framför allt annat, med inrättandet af Läns-nämnderne åsyftat. Då man dessutom här fästat sig vid kostnaderne, torde man i bredd med dessa, äfven å andra sidan böra ihågkomma den vinst, sorn, af Läns-nämnderne är att vänta, och lägger man tillsammans icke blott den direkta vinst som genom af Läns-nämnderna bedrifna allmänna företag beredes, utan genom den industriella lyftning kvilken genom dem ofelbart framkallas, så tror jag, att då credit och debet sammanställas cre - 110 Den 21 December. dit skall blifva vida öfvervägande. Såsom exempel på fördelame af en utbildad kommunal inrättning och hvad kommunal anda inom en nation kan uträtta, åberopar jag de Amerikanske Staterne. Häremot kan man visserligen anmärka, att dessa Stater ursprungligen utgått från England, oell att den industriella anda, dessa stater framvisa till hög grad, redan förefanns uti detta landet vid den tid kolonisationen skedde.
Enahanda grunder, som i 9 8- aro för Kongs. Majus Cancellie faststälde wid Befordringar, Afsked, Boten och Caracterer, böra, i der utsatte och rillämpelige händelser, lända till efterrättelse hos Hosvch öfwer-Rätter, Riksmarskalks-Embetet, ÖfwerStäthällaren, Akademie Cancellererne, Kongl. Directioner eller Committser, Landshöfdingarne, StätWarne, BlfWsrvMk ochHfwkrstarnk, Consisto 5iern; - 2Y44 Den iL Augusti. rierne och andre Werk, af hwad namn de wara mage, hwilka af Kongl. Maj:t med Privilegier och Tillståndsbref äro försedde, sä wäl som vck hos Magistraterne och de flere, som aga, att genom Fullmagter, Constitutorialer eller Ertracla Proto, colli bortgifwa Beställningar och Syhlor med werkelig Lön pä Stat, samt wid Afsteds utfärdande. Wid Acadcmierne strifwas pä Stämpladt Pap, per Doctors. Bref i Theologien, ^ ^ JunDikm ^ ^ ^ eller Medicinen ^ vwardera. i Philosophie» eller fä kallade Magi, ster,Bref, Twä Riksdaler. Till de, utan prof eller gratis, utfärdande Do» torseller Magister-Bref, fördubblas Stämpel,af, giften; och stola alla, som erhälla graden, sädane Bref utlösa; deröfwer Rectores wid Acadcmierne böra hand hälla, wid answar, som i 248. ulsälles. Collations-Bref ä Patronella Gäll, lika svin för andra Pastoraker.
Stats-Rådets öfrige ledamöter instämde i denna Departements-chefens hemställan ; Och behagade Kongl. Majit, med gillande af detta Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, förordna, att nådig Proposition i ämnet, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afiåtas. Ex protocollo, JV. J. Modigh, Kongl. 13 iV:« Stö. Ank. till Exp.-Utsk, den 2 Mars 1863, kl. 10 f. m. /{orig/.. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om anvisande å Allmänna Indraghings-Slaten af ett belopp af 500 Riksdaler, alt årligen från och med nästkommande år tillgodonjutas af Rektorn vid Hudiksvalls läroverk F. IVennberg; Gifven Stockholms Slolt den 6 Februari /865. Sedan t. f. Rektorn vid Hudiksvalls högre elementarläroverk P. Wennberg, sorn den 14 Augusti 1833 befullmägtigades till ordinarie Kollega och den 22 Februari 1843 till Rektor vid dåvarande högre lärdomskolan i nämnda stad. hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att enär han, enligt nådiga Cirkulärbrefvet den 20 Mars 1858, skulle varit berättigad att i sistnämnda egenskap åtnjuta en lön af 3,000
Samma skäl, som legat till grund för Gottlands fritagande från allmänna sjöbeväringen, nemligen: nödvändigheten att i en aflägsen provins bibehålla den styrka, som åtminstone kan förhindra en fiendtlig ströf-corps att intränga, anser jag äfven böra tillämpas för Umeå och Piteå läns kustsocknar, hvilkas beväringsmanskap, utgörande 1,500 å 1,600 man, således borde undantagas från allmänna sjöbeväringen.» »Under åberopande af hvad jag nu haft nåden anföra, får jag således i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t täcktes i nåder föreslå rikets nästsammanlrädande ständer följande förändrade grunder för sjöbeväringeus utgörande i krigstid, nemligen: l:o »Skyldigheten att till rikets försvar ingå i sjöbeväringen skall hädanefter åligga: a) sjökaptener och styrmän af handelsflottan samt machinister å privates ångfartyg, äfvensom allt det sjöfolk, som å sjömanshusen eller uti magistraternas rullor är inskrifvet; b) invånare af mankön uti de socknar, till hvilka antingen hafvet omedelbart gränsar eller som äro belägne i skärgårdarne, äfvensom hela Blekinges och Vester-Norrlands län samt Södermöre fögderi af Calmar Län, likaledes alla uti mom. a icke nämnde invånare uti de sjöstäder, hvilka i närlagde förteckning äro upptagne»; 2:o »Sjökaptener användas under krig till tjenstgöring å Kongl, flottans fartyg, dels såsom kaptenlöjtnanter, dels såsom premieroch sekundlöjtnanter, samt styrmän, dels i lägsta officersgraden, dels såsom officerare; äfvensom machinister såsom öfveroch undermachinister, allt efter hvars och ens skicklighet och egande praktiska erfarenhet samt med åtnjutande af aflöning med liera förmåner för den grad, som utöfvas»; 3:o »Skyldigheten att under krig deltaga i fäderneslandets försvar till sjös, fortfar från fyllda 20 års ålder för de i Usta punkten mom. a nämnda personer, till fyllda 30 års ålder, samt för dem, som upptagas uti mom. b under de år, som beväringsskyldigheten åligger landt-beväringen, enligt de för densamma gällande författningar;» »4:o