Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
TuMTaxan är det enda correctif för handels-friheten som Lagen bör åstadkommaJ»g tror detta correctif så mycket mera tjenligt som Handels-friheten, äfven har sin aristocrati att strida med och denna strid kao då öppet föras genom Representationens öfverläggningar om TullTaxan. Den method som Utskottet ttu följt anser jag således alltid böra följas, och Svenska representationen alltid afgöra grunderna för Tullbevillningeo Endast i ett väsendtligt fall skiljer jag mig ifrån Utskottet. Jag tror nemligen att den utgående tullen bör afskaffas och blott förvandlas till r.fjerdedels procents recognition af utgående varor. Detta skulle Vara af stor betydenhet för de naturliga näringarne i landet, hvilka derigenom skulle befordras t annars måste desse draga hela bördan under det en inkommande tull nödgar dem att köpa dyrt och en utgående, att sålja för underpris. Jag tror att alla de skäl som tala för bibehålian - jfrm 88 juiiii é, hi, dé äf den utgående tullen Icke äro af betydenhet. Mm säger att tmtt ej pl arinat sätt kan åtkomma expofteuren. Men man får derigenom ej ett runstycke af honom j utan endast af producenten Denne får betala hela kostnaden. Man säger Vidare* att det är billigt att egna varor först tillbjuda* inlänningen* innan de erbjudis utlänningen. Utom det att det ät i sakens natur att varörne måste först Utbjudas inom landet, emedan transportkostnader m. m. göra det förmånligare, äf det gifvit att denna sats drifVes derhän, att hög tull skulle läggas på export-varor, —■' skulle leda dertill att producenten af exportartiklar än ir.era skulle nedtryckas, hvarigenom man åter just motverkade det man åstuttdade, ty man skulle då ej kunna utbyta andra länders producter emot samma qvantitet af våra productef , och vi skulle derigenom förlora i näringskraft. Dessa skäl försvinna således och det enda skäl söm kan återstå är det alltför Vanliga, att den betydliga Statä-intraden derigenom förorsaka».
Staten till följd af den nämnda regleringen, och efter afdrag af det nu begärda lönetillökningsanslaget i32i r:dr 3g sk., så anhåller jag, i motsats till Utsk:s åsigt, att Hr Frih. o. Landtnäs propos. måtte innefatta bifall till det af K. M. äskade tillökningsanslaget i32t r:dr 3g sk. På de skäl, hvilka så af mig som af flera medlemmar inom detta Hus anfördes root Utsk:s betänk. N:o 44j och stödjande mig på den af Frih. Sprengtporten och af flera bland StatsUtskls Hrr ledamöter afgifna reservation, kan jag icke dela Utsk:s åsigt i hvad angår förhöjningen å gaget för manskapet vid Kronprinsens Husar-regtte; och då jag sålunda äfven för denna del af betänk, begär propos. å afslag, anhåller jag, att den af K. M. begärda tillökning i gage, uppgående, efter i sk. per man om dagen för den tjenst görande styrkan, till 2,335 r:dr 18 sk., måtte beviljas. Hr Eden hjelm, Gillis: Ehuru jag numera icke kan tillräkna mig äran att tillhöra den activa armeen, äger jag dock rättighet som representant att påyrka det billighet och rättvisa matte iakttagas så väl emot Konungens trupper som Rikets öfriga innevånare. Ett sådant rättvist och billigt förhållande äger icke rum med Kronprinsens husarer. Detta regtte har så väl i krig som fred gjort sig förtjent, ej mindre af armeens än nationens högaktning. Manskapet vid detta regtte har ej i gage mer än 5 sk., då deremot inom den öfriga arme'en manskapet har 6 sk. om dagen. Detta förhållande är obehagligt att behöfva omnämna. Utaf nämnda veg:te ligger ett detachement i Götheborg, jemte Götha artilleri: den ena truppen har 5, den andra 6 sk.,— är sådant billigt?
Föredrogs ånyo BankoUtsk:s d. 5:le och 9:de dennes på bordet lagda utlåt. n:o 29, öfver väckte förslag om dels utgifning Den 16 April f. m. 459 frän Banken af sedlar å 1 r:dr b:co, och dels prägling af silfveruiynl å 16 sk. r:glds oell 4 sk. b:co. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. l:sta puukten, ang:de frågan om utgifning från Bankc7i af sedlar å t r:dr b:eo. Hr Rosenblad, Bernh.: Sedan R. St. vid denna riksdag i motsats lill min önskan afslagil frågan om återinförandet af skillingssedlar, så upstår desto större behof af ett sedelmynt å En r:dr b:co valeur, och om vi än icke lyckas, att vid denna riksdag erhålla sådant mynt, kommer det nog alt i framtiden införas. Vi känna nogsamt de olägenheter allmänheten fått vidkännas af det nuvar:de skiljemyntet och de förluster detsamma åstadkommit, i synnerhet för allmogen. Dessa olägenheter skulle undanrödjas, om ett sedelmynt å En r:dr b:co funnes, hvarigenom liqviden å detta belopp med serdeles lättnad kunna åstadkommas, hvilket nu icke kan ske, enär det lägsta sedelmynlet lyder å 32 sk. b:co. En sedel å En r:dr b:co kan i många fall ersätta behofvet af både koppar och silfverskiljemynt. Jag anhåller således om ålerremiss af betänk. Frih.Stjernstedt, Theod.: HrRosenblad har beklagatindragningen af skillingssedlarne och önskat, alt sedlar å En r:dr b:co mätte från Banken utgifvas. Jag tror likväl, att R. St:s åtgärd med indragningen af skillingssedlarne varit serdeles välbetänkt, och föreställer mig, alt antalet af de olika sedelvalörerne är tillräckligt stort, utan alt det behöfver ökas med nya. H. Ex.
Fattigvårdsärendena ej egde något egentligt sammanhang med dem Kammar-Rätten eljest handlägger, dessa mål så mycket heldre borde nu, såsom i fordna dagar, då besvär öfver Konungens Befallningshafvandes utslag blifvit anförde, handläggas af Kammar-Kollegium, som sistnämnde Kollegium kunnat, på egen begäran, minska sina ledamöter från sex till fem och således kunde medhinna äfven Fattigvårds-ärendena, om ej på annat sätt, genom tillökningen af den 6:te ledamoten, hvilket motionären trott kunna utan kostnad för Staten ega rum. Då Utskottet, i likhet med hvad sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet vid sistförflutna riksmöte i anledning af enahanda då väckta fråga erinrat, anser Kaminar-Rättens befattning med fattigvårdsmålen vara befogad, dels af det skäl, att berörde mål och ärenden vanligast angå skyldigheten att till fattigvården bidraga, hvilken skyldighet till en del är såsom en beskattningsfråga att anse, dels ock emedan omförmälda skyldighet är beroende af rätta mantalsskrifningsorten, rörande hvilken fråga, i händelse af tvist, besvär öfver Konungens Befallningshafvandes Utslag likaledes böra hos Kammar-Rätten fullföljas; får Utskottet till den föreslagna förändringen afstyrka bifall.
Reträffande åter den af revisorerna ifrågaställa förändring i Riksgäldskontorets nuvarande organisation, så hade revisorerna icke en gång antydt, än mindre bestämdt uppgifvit, på hvad sätt och i hvilka hänseenden denna organisation, enligt deras åsigt, borde förändras, hvadan fullmäktige funno sig sakna all ledning för afgifvandet af ett fullständigt yttrande om den således blott i allmänna ordalag härom gjorda framställning. Men med afseende å revisorernas häntydning å antalet af den vid Riksgäldskontoret nu anställda tjenstemannapersonal samt yttrandet angående den båtnad för ärendenas gång och besparing af statens utgifter, som genom en förenklad organisation skulle kunna beredas, hafva fullmäktige upplyst: att flera å Riksgäldskontorets ordinarie stat från äldre tider uppförda tjenster, med en sammanräknad årlig aflöning af 2970 r:dr, under sednare åren blifvit indragna; att deremot, oansedt göromålen under samma tid erhållit en högst betydlig tillökning, allenast en ny tjenstebefattning med 700 r:drs lön och 100 r:dr arfvode tillkommit; samt att, om nuvarande tjenstemäns antal jemfördes med det, som var upptaget å ordinarie allöningsstaten för 30 år tillbaka, då göromålen, kreditsedelrörelsen oberäknad, både lill mängd och beskaffenhet vida understege det närvarande förhållandet, visade sig, att sedan denna tid, utom alla till kreditverket hörande beställningar och 7 kammardrängssysslor, ej mindre än 11 serskilda tjenster indragits; tilläggande fullmäktige, att, i betraktande af de rnångartade trägna och tidsödande göromål, som måste bestridas af den återstående tjenstemannapersonalen, hvars antal, jemlikt nu gällande stat, endast utgjorde 14, med ett löneoch arfvodesbelopp af 16,200 r:dr, fullmäktige högeligen betvillade, att »å länge de Riksgäldskontoret nu uppdragna bestyr och åligganden komme att fortSih. lill R. SI.
Det är utredt, att framledne Hof-Jägmästaren Friherre GripenstjernaS andel uti den af honom till Staten öfwerlätne fordran bestsgit sig till nägot mera än Twä Tunnor Guld: att deremot den honom fluteligen bemiljade Er. pectance-lön af 553; R:dr. icke utgör tillfullo en procents Ränta ä detta Capital: att, enligt Boupptekningen efter bemälte Friherre och Hof. Jägmästare, behällningen warit sä ringa och obetndlig att han ät sin enda oförsörjda Dotter icke kunnat lemna nägon förmögenhet, och att Fröken Gripenstjerna säsom afkomling i rätt nedstigande led ifrän Riks Kammar Rädet Joel Gripenstjerna, hwilken för Statens tjenst och och basta haft all sin egendom ospard, möjligen fkulle blottställas, om icke för yttersta nöd och u>lhet, 'ätminstone att sakna nödtorftig och anständig bärgning, i fall hennes belägenhet af Riksens Högloft. Ständer icke behjertas. Stats. Den 5 September. 267 StatS. Utskottet bär alltsä, i anledning af Herr Ehrenstams Memorial, trott sig böra Riksens Högloft. Ständers ömma och ävelmodiga bepröfwande underställa, om icke Riksens Högloft. Ständer, med afseende ä den betydliga winst och besparing Staten tillfallit genom den med framlidne Hof.Jägmästaren Friherre Gri. penstjerna afflutade Aversions.handel, skulle nnna billigt tilldela desi enda oförsörjda Dotter Fröken Mariana Carolina Gripenstjerna pä Riksgälds.Contoirets Stat en ärlig Pension af Etthundrade Sextiosex R:dr. Z2. si. Specie, eller lika med hwad Modren innehaft, att be. räknas ifrän och med den dag, Pensionen för Modren upphörde, samt fortfara sä länge hon lefwer eller är oförsörjd. Orebro den 5 Sep. tember 1810. k' ttöxloil. Kiciäerlkspets ock. Edvins I^sctamotsrL vägnar Osrl kllsmllton.
Ej må Riksdagsman från Riksdagsorten afresa, Konstitutions-Utskotlets Memorial M 3. 9 Ständ äge, att i vederbörande Stånds Ple —- num gifva tillkänna. Utan gällande skäl — Utan gällande skäl må ej längre ledighet, än af två, högst må ej längre ledighet, än af två, högst tre veckors tid beviljas. Ridder skåpet och tre veckors tid beviljas. Adeln ställe sig, i dessa sednare fall, Riddarhus -Ordningen till efterrättelse. Hänvisning: Konst.-Utsk:s Mern. Ridd. och Adelns Prot. den 27 Juni, 18 Juli, 8 Aug. och 26 Okt. 1860. Preste-Ståndets Prot. för samma dagar. Borgare-Ståndets Prot. den 27 Juni, 20 Juli, 8 Aug. och 24 Okt. Rikets sednast församlade Ständer hafva, med bifall till dåvarande Konstitutions-Utskotts Memorial JV2 73, beslutat: a) att, i händelse så väl ofvanupptagna förslag, angående Ridderskapets och Adelns representations-rätt, som det i bemälda Utskotts Memorial M 53 framställda, rörande Riksdags hällande hvarje år, varda till giundlag antagna, 11 § Riksdags-Ordningen skall erhålla följande lydelse: l:o. Val lill Riksdagsmän ske för tre år, räknade från den 15 Januari, och gälla för alla under tiden infallande Lagtima och Urtima riksdagar. Dessa val böra verkställas inom September månads utgång föregående året. Afgår Riksdagsman innan tiden, för hvilken han blifvit vald, tilländalupit, verkställes ofördröjligen nytt val för den återstående tiden. 2:o.
No 2. lia summor innefatta alla deras utgifter, dessa 233,333 R:dr 16 sk. kunna betraktas såsom en förut anvisad tillgång för Statsverkets utgifter. - ■ ■ •- , - • . ^ Den vigtiga omsorgen för Rikets försvar ålägger Kongl. Majit att, i sammanhang med föregående reglering af Statsverkets årliga utgifter och inkomster, till Rikets Ständer göra framställning om angelägenheten, att, utöfver hvad för de löpande utgifterna å Tredje och Tionde IlufvudTitlarna blifvit föreslaget , bevilja serskildt anslag lill försvars-anstallernas iståndsättande, att utgå så skyndsamt, som tillgångarna medgifva, och med en riktig hushållning vid anskaffningarne kan förenas. Rikets sanna fördel och säkerhet bjuda, såsom bästa medlet att undvika eller åtminstone mildra krigets olyckor, att under fredens lugn anskaffa och iordningställa de förråd, som vid inträffadt fredsbrott blifva af nöden, och då, antingen alldeles icke eller endast genom större uppoffringar, kunna erhållas. Enligt speciela utredningar och förslag, som till Slats-Utskottet öfverlemnas, erfordras för detta ändamål oundgängligen följande summor: ongl. Maj:ls Nådiga Propos. Vid För svars-verket till Lands. 0-t Artilleri-Departementet. För Fält-Artilleriets islåndsättande 324,000: — Belägrings-Artilleriets istånd sättande ... 146,600: —1 - Gevärsoch Be värings-Förrå dets complettering 525,000: — '■ - -.995,000: Allmänna Garnisons-sjukhusets fullbordan • 120,000*. — 1—1 ^ Andra Lif-Gardets Caserne-byggnads fullbordan 70,000: ' 2,901,000: mm* Transport 2,951,000: — '— 138 Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. Transport 21951,000;— Vid Fö rs va rs-verke t till Sjöss. Till nybyggnad af ångfartyg för Skärgårds-Flottans behof 240,000:
För utbekomna läne-underslöd till sjösänkningar och myr-utdikningar eller andra vattenaftappningsförelag, bör, efter fem års förlopp från slutet af det år, hvarunder lånemedlen från Riksgäldskontoret först utbekommils, årligen erläggas ätta procent å hela den lyltade lånesumman, hvaraf räntan godigöres efter tre för hundra af obetalda kapital-beloppet, och det öfriga utgör afbetalning derå. 1 afseende på sättet och ansvarigheten för dessa inbetalningars verkställande lända ofvan åberopade Kongl. Kungörelser af den 13 Juni 1845 och den 3 November 1848 till efterrättelse. 15:o För andra, till vissa förelags befrämjande beviljade lån skola, i alla de fall, der ej särskildt blifvit annorlunda löreskrifvit, årligen efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommils, erläggas sex procent af hela den lyflade lånesumman, ExpeditionsUtskottets Förslag till vnderd. Skrifvelse No 215 237 hvarigenom räntan godlgöres efter fyra för hundra utaf obetalda kapital-beloppet, och det öfriga utgör afbetalning å detsamma. Dock som serskild årlig ränteliqvid ej behöfver verkställas, kommer någon föreskrift derom icke att i skuldförbindelsen intagas, utan bör låntagaren endast förbinda sig alt under den tid, som åtgår för det erhållna lånets fulla återbetalning, före hvarje års slut, erlägga sex procent å lånets ursprungliga belopp. Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är' låntagaren pligtig att för det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga fem procent årlig ränta, intilldess betalning sker. 16:o Alla kostnader, af hvad namn de vara må, som, i följd af erhållna anslag eller län, föranledas för Riksgäldskontoret, skola, utan undantag, bestridas eller godtgöras utaf den eller dem, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift härom uti kontraktet införas. Med anmälan om dessa stadganden, få Rikets Ständer bos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att E. K.
Att Konungen icke eger en familjefaders alla rättigheter, tyckes äfven SuccessionsOrdms 5 g gifva ett ytterligare bevis, hvilken lyder: Prins af det Kongl. Huset må ej gifta Sig utan Konungens vetskap och samtycke. Sker det ändock, håfve Ilan förverkat Arfsrätt till Riket för Sig, Barn och Efterkommande, Lag samma vare, om Han, med eller utan Konungens vetskap och samtycke, tager till Gemål enskild Svensk eller Utländsk mans dotter. Dock vare honom ej förment, att med Konungens vetskap och samtycke taga Gemål af Svenska KonungaHuset, inom i Svensk Lag, ej förbudna leder. Här ha således icke Prinsarne samma rättigheter, som hvar och en Svensk medborgare; och icke en gång hvad många andra länders konstitutioner (t. ex. Baijerns och Wurtembergs) stadga i denna händelse, nemi. Successionsrättens förlust endast för Prinsens efterkommande af ett, utan Konungens bifall, afslutadt jemnbördigt äktenskap, men de antaga ock, att Konungen kan legitimera ett sådant genom ett efterföljande samtycke. Ehuru Tidnings-spalterna varit fyllda med den åsigt, som Frih. Cederström uttalat, kan jag ej dela denna princip förr, än en klarare bevisning blifvit för mig framställd. Hr Cederschiöld, Rob. Teophron: Om än den åsigt, motionären framställt, eller att Staten, i en ärftlig monarki, icke skulle hafva förpligtelse att lemna underhåll åt några andra medlemmar af den Kungliga Familjen, än åt Konungen och Thronföljaren, om än denna åsigt, säger jag, vore riktig, betraktad såsom en allmän princip, så kan den likväl icke, åtminstone under nuvarande förhållanden, ega någon tillämpning i afseende å Svenska Staten. Skälen dertill äro redan af den siste värde talaren framställda, men som saken ej torde sakna sin vigt och betydelse, må det äfven tillåtas mig, att i korthet omnämna och måhända fullständiga dessa skäl. Frågar man sig hvad som ovilkorligen fordras, för att
Jag skulle föreställa mig, att formen för detta ärendes öfverlemnande är, att en skrifvelse af Exped.Utsk. uppsattes och öfverlemnas lill justering hos Stånden. Jag hemställer, om någon återremiss till StatsUtsk. kan vara behöflig, för alt tillägga en sådan sak, som faller af sig sjelf. Utlåt. N.o 86 blef af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo StatsTJtskrs den 7 dennes e. m. på bordet laqda utlåt. N:o 87, ang:de sökt låneunderstöd för staden Söderhamn, i anledn. af den år i835 i nämnda stad inträffade eldsvåda. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag har ingenting alt invända emot lånets beviljande; men vid villkoren derför anhåller jag att R. o. Ad. måtte fästa sin uppmärksamhet, nemi. på den del deraf, som angår ränteberäkningen. Den är föreslagen till 4 proc., under förhoppning alt Riksg.- cont. skall få låna till detta räntebelopp. Hittills hafva, mig veterligen, inga allmänna cassör upptagit lån till så låg ränta. 4s proc. lärer hafva varit den lägsta räntefoten. Det kan således vara osäkert, om Riksg.cont. kan få något lån emot den beräknade räntan, särdeles som afsättningen på jern och trädvaror blir ofördelaktig. Om då Riksg.cont. misslyckas att få lån för 4 proc., men skall låna ut för denna ränta; så blir följden den, att om Riksg.contrs öfverskott anslås till Statens behof, så brista medel till ersättning af förlusten på detta och andra dylika lån. Jag önskar således i förevar, utlåt, den rättelse, Den 16 Maj e. m. 45 att räntan blir 4 proc., om Riksg.cont. kan erhålla penningar till samma ränta, men att i annat fall räntan bestämmes till 44 procent. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å StatsUtsk:s «t lat. Ropades ja och nej. Den derefter framställda proposln till återremiss af utlåt. blef likaledes med ja och nej besvarad. Hr von Troil, Emil:
Oo\ aflöning för en ytterligare antagen Vaktmästare ; och angående sättet att inhemta Justitia}-* Canzlerens Utlåtande i frågor o,m indragning af Tidnindshlad. Gens titutions och S t a ts-U t sköttens; Om anstalter till beredande al en tidigare tillgång till tryckte uppgifter påhvilande Grundlags - frågor vid kommande Riksdagar. Stas - Utskottets; Angående Stats-Verkets tillstånd och behof under Riks-Statens, irsta Hufvud-Titel ; om Löne-anslag å Stat för en Pjur^ Läkare på Gottland; om inqvarterings - Penningar för Befälet vid Indelta Båtsmans Compagnierne; rörande utbyte af arne Indelningar vid Kongl. Lif-Regementet; om Inqvarterings-penningar till Yarfs-Staterne vid Flottorne; angående Lön-förbättring för Indelta Armeens Befäl och särskilt vid Westgötha Regemente; om inqvarteringen för Wendes Artilleri -Regemente; om reglering till förbättring i Löne vilko-. ren för Befälet vid Indelta Armeen; rörån-.
Till följd af dessa förelägganden, och med afseende äfven å Ridderskapet och Adelns åttrförvisnings-beslut, har Utskottet funnit sig böra vördsamligen föreslå följande propositioner lör omröstning i Förstärkt Constitutions-Utskott: 1. ”Den, som vill, att Constitutions-Utskottets uti memorialet N:o 22 afgifna förslag om det tillägg till 72 §. Regerings-Formen, hvarigenom denna §. komme att erhålla följande lydelse: ”Riksens Ständers Bank göras kunna. Riksens Ständer allena ega rätt att, genom Banken, utgifva sedlar, som för mynt i Riket må erkännas Dess sedlar skola vid anfordran, efter deras lydelse, af Banken med silfver inlösas”, skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, varder detta förslag icke antaget att hvila till nästa Riksdag, och Utskottets i berörde memorial framställda förslag om ett serskildt ytterligare tillägg till samma §. kommer då jemväl att förfalla. 2. (För den händelse, att ofvanstående proposition varder med Ja besvarad. ) ”Den, som vill, att Constitutions-Utskottets förslag om följande ytterligare tillägg till 72 §. Regerings-Formen: "Skulle, emot förmodan, Bankett någonsin brista i full görandet af denna inlösen, må, utöfver beloppet af dess då befintliga sedelstock, nya sedlar genom Banken icke utgifvas.”, skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, varder detta förslag icke antaget att hvila till nästa Riksdag. Stockholm den 29 April i845. Reservationer: af Herr von Hartmansdorff, samt Herrar Biskopar Holmström och Hallström, likasom vid memorialet N:o 37. Constitutions-Utskottets Utlåtande, N:o 3g. 5 af Herr Stjerngranat, G.: ”Emot förevarande Betänkande får jag anmäla min reservation.
Det är af ganska stor vigt, att räntepersedlarnes reduction beslutas vid denna Riksdag, och att verkställigheten deraf öfverlemnas åt Kongl. Majrts omsorg. Herr Hjerta har fullständigt utredt, att det blott är räntepersedlarnes reduction, och icke Markegångseller räntesättningen, som Utskottet åsyftar att öfverlåta till Kongl. Majrts Nådiga godtfinnande. De sistnämnda frågorna komma, såsom rätt är, att behandlas af Konung och Ständer gemensamt. Jag påminner mig ännu, att uti de södra provincerne spannemålen icke gälde mera än 10 Rrdr Rrgs tunnan, men att räntetagarne togo i5 Rrdr samma mynt i lösen af räntegifvarne. Flerfaldiga sådane exempel skulle kunna uppgifvas. Det synes angeläget, att ordning en gång härutinnan införes, och någon mera ingripande och lämpligare åtgärds vidtagande, än den Utskottet föreslagit, an - Den 21 December f. m. i63 ser jag icke för närvarande möjlig, hvarföre äfven jag tillstyrker, att Utlåtandet måtte bifallas. Herr Rosenqvist s Fredrik Leonhard: Farhågan för sednare liders nyhetsläror befaller mig till reservations anmälande emot bifall å ifrågavarande Utlåtande. Herr Munck af RosenschöldEberhard: För min del anser jag den Kongl. Propositionen i ämnet för en af de nyttigaste, och Utlåtandet deröfver för ett af de bäst utförda, som emanerat under denna Riksdag. Jag tillstyrker alltså, att det måtte bifallas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets förevarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Nej. Uppå derefter framställd proposition, blef berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 286.