Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om än den värnlösa sångfågeln sedan fogade sig efter nödens lag, och från den nedgångna solen vände sig till den uppgående: så förteg han likväl aldrig sin kärlek för den förra. I en skrifvelse till Hertig Carl betygade han sitt hopp, att finna en ny furstlig välgörare i den fordnes broder; ty Den Tredje Gustafs makt du fått; Från födseln har du ägt hans hjerta. Äfven i sin ode ”Till Hans Kongl. Höghet Regenten, öfver Tryckfriheten”, med det från Moses hämtade motto ”Varde Ljus”, ville han åt Gustafs minne inrymma en plats, hvilken dock Thorild, hvars rättelser poemet underställdes, fann öfverflödig325. – Nämnda ode är föröfrigt märkvärdigast genom det tillfälle den ger till jemnförelse mellan Lidners urtexter och Thorilds förbättringar: ty Enkan har, i de ”Sednare Samlade Skrifterna”, låtit trycka den ursprungliga Lidnerska handskriften. Dock bör vid dess läsning ej glömmas, att hans sångmö nu helt och hållet, i bokstafligaste mening af ett allbekant talesätt, ”sjöng på sista versen”. Det meddelade utkastet lider nämligen af en ytterlig – slapphet. Denna var numera så stor, att genom den uppkom i slutvändningen till Gustaf III:s skugga en oskicklighet, hvars tvetydiga ordalag Thorild – till det mesta åtminstone – undanröjde326. Men – huru, och till hvilka, han än månde sjunga: så infunno sig dock fullmakt och pension lika litet hädanefter som hittills. Han började tänka på att utgifva en tidning, hvartill han anhöll om Thorilds biträde: den skulle heta ”Toiletten”. Men hans sista sjukdom tillintetgjorde den. Att något för Lidner borde göras, ihågkom nu Hertigen omsider; men på ett eget vis, som är minnesvärdt, och skall förtäljas rättnu. Det må Lidner tillgifvas, om, under detta genom ohelsa än mer fördystrade och genom en djupt sårad sjelfkänsla327 dubbelt tunga beroende-tillstånd, han stundom utbröt i förtviflans-rop, – såsom till exempel:
Bänkmännen, borttoges, sä vore det klart, att hvarje ledamot af Ståndet finge pä valen ett närmare inflytande än förut, emedan han omedelbart valde valmännen, såsom det tillgår i de öfriga Stånden. Delta har redan af flere andre talare blifvit anmärkt, att det är förnärmande att anses icke nog värdig, för att omedelbart fä välja valmän, utan man skall först utse Bänkmän och desse åter valmän. Då mitt förslag likväl åsyftar omedelbara Electors-val, så synes det hafva ett ostridigt företräde framför det nuvar. förhållandet. Då återstår alt tillse huruvida mitt förslag medför större sjelfständighet för de väljande. Sjelfständighet i valen består, enligt min tanke, deruti, att man är oberoende både af sina vänners önskningar, i fall de skulle skilja sig från ens egna, och af sina vedersakares. Hela vårt omröstningssätt, mine Hrr! åsyftar, att åt hvarje ledamot bereda denna sjelfständighet. Derföre skall voteringssedeln sluten samt omärkt och hoprullad aflemnas. Vill jag icke visa dem, som åstunda veta, huru jag voterar, sä tager jag både ett tryckt ja och ett tryckt nej, och den kunskapsälskande förnimmer icke huru jag röstar. I samma mån vi kunna göra våra val lika ogenomskinliga som våra omröstningar, med ja och nej, i samma mån blifva äfven våra val sjelfständiga. Men huru kan man tro sig komma till denna sjelfständighet med bibehållande af Bänkm:s-inrättningen? Sä länge han bibehålles, måste det gå sä, som Hr Björnstjerna och Hr Brakel nyss nämnt. Man vet och räknar ut, huru den och den röstar. Somliga Bänkm:s-afd:r anser man alltså förlorade; men på andra åter, der man ser sig möjligen kunna inverka, ökar och anstränger man sina bemödanden, hvilka icke sällan lyckas. Hvarföre? jo! emedan man vet med hvilka man har att göra oeh på hvilka man skall söka verka.
Utdrag af Borgare Ständets Protocoll tvid ilrttma Riksdagen i Arebro den 17 October 1810. S. D. (^fter uppläsandet af Högloft. Ridder, skåpets och Adelns Protocolls Utdrag af den r6 nästledne, och Hederwärda Bonde. Ständets af denna dag, hrvaruti desia Riks Ständ förklarat stg ej kunna antaga Borgare. Ständets inbjudning till instämmande i desi med afseende pä Tjensthjons Bewillning fattade och under den dennes tlllkännagifne beslut, fann BorgareStändet nödigt att samma fräga till det fö» stärkta Stats. Utskottets afgörande öfverlemna, des, hwarom de Respective Med Ständen skulle »vördsamt och »vänligen inbjudas att sig förena. Ot supra. / p>x protocolls I). Vgitiiu». llldrag Z26 Den 17 October. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bonde-Ständet wid Urtrma Riksdagen i Arebro den 17 October igro. S. D, ^ Protocolls Utdrag af förliden dag hade det Wällofl, Borgare.Ständet inbjudit öfrige Riks-Ständen att med sig deltaga i beflu. tet om ätskillige förändringar i Vewillnings. Utffottets förflag, angäende Vewillnings. afgif, ten för Tjenstehjon, samt om ändring i expedi. tionen; men som Bonde. Ständet redan i förr. gär bifallit Vewillnings. Utskottets Memorial den 22 sistledne September medförändringarne i desi ytterligare Memorial af den n dennes, samt Reglorne, Föreffristcrne och Formulairer. ne, öfwerlemnade i serskildt Memorial af sist. nämde dag, äfwensom Expeditions.Utskottets in. sände förslag till Förordningen, med det mera, r gär blifwit tvid justering godkändt; sä kunde ^ej Ständet omförmälte inbjudning antaga.
Enligt hvad förut redan blifvit omförmäldt, hade rotehållarnes beklädnads-bidrag under de sednast förflutna 10 åren i medeltal uppgått till 3 Ridr 18 sk. 6 rist. banko årligen för hvarje nummer; och skulle således den nya statsutgiften för ofvannämnda 18,038 rotar. samt vid Helsinge Regemente 1,200. eller tillhopa 19,2587otar, å 3 R:dr 18 sk. 6 rist., uppgå till 65,196 R:dr 17 sk. banko, motsvarande 97,794 Ridr 35 öre Riksmynt; och då nuvarande anslag till Lifmunderingen utgör 71,000 R:dr banko eller 106,500 R:dr Riksmynt, skulle det sammanlagda anslaget, som vöre behöfligt för underhållet af så väl Lifsorn Släpmunderingen, blifva 156,196 R:dr 17 sk. banko, motsvarande 204,294 R:dr 53 öre Riksmynt eller i rund summa 204,500 R:dr Riksmynt, hvilket skulle uppföras å 4:de Hufvudtiteln bland, anslagen för materielen, under benämning Till Lifoch Släpmunderingar vid rotehålls-regementena, hvaremot det nuvarande anslaget, 71,000 R:dr banko, till »Lifmundering för indelta infanteriet,» skulle försvinna. Från detta statsanslag skulle utbetalas ej allenast till regementenas och korpsernas beklädnadsfonder hela den nu dels af kronan och dels af rotehållarne bestridda beklädnads-afgiften, utan äfven till aflöningsfonder, musikkassor, med de flera ändamål, hvarför afgift från vakanta rotar finnes anslagen, ersättning för den minskade vakansafgift, som af denna förändring blefve en följd.
Ehuru reservanten gerna skulle önskat, alt den höga bevillning af 15 procent, hvilken Enskilda Banker med sedeln t g ijniny sr ätt nu böra erlägga af den årliga behållning, som öfverstiger sex för hundradet, hade uti Utskottets förslag blifvit nedsatt, icke till 5 procent, såsom man yrkade, utan t. ex. till tio (10) procent, så anser han sig till det afseende, de kunna finnas förtjena, vördsammast böra anmäla de flerehanda sätt, på hvilka, efter hvad tillförlitligen blifvit uppgifvet, desse Banker nu kunnat till någon del eller fullkomligt undandraga sig den högre procepten, hvilken dock, så länge den är lag, synes böra utgå. A.) Uttrycket sex för hundradet, som rättast borde heta sex procent ränta, begagnas till desse Bankers fördel och minskar det belopp, som borde bära den högre beskattningen, emedan det förra uttrycket tillåter, utan afseende på tiden, en räuteberäkning under 12 månader på medel, som endast hafva varit insatte 6, 8 eller 9, men det sednare uttrycker bestämdt ränteberäkning med afseende på den tid, hvarunder kapitalet har varit användt. B.) Samma Banker afdraga i allmänhet bevillningen ifrån sin behållning, såsom ock Kongl. Kammar-Rätten tillämpat författningen, och vilja endast skatta för det efter afdraget uppkommande netto, ehuru sådant afdrag dock icke får ega runi för lön, rörelse m. m., såsom äldre Bevillnings-Utskott hafva besvarat framställningar i samma syfte. Uträkningen att finna den obekanta storheten, detta x så val för netto som för bevillningen, erfordrar högre kunskaper än Bevillnings-Stadgan förutsätter, som ej heller har uppgifvit formeln för ertappande af detta x.
JÄMNATS, TRYCKANDE » AGNES! DET DERAS E N TRÖSTHADE KOMMER FORTFARANDE min brud! (JÄMFÖR: VI DEN A F SIN FÄSTMÖ, OCH DET O V A N A FÖRUT? SKRÄCK TUNGT LIAR GJORT SIG BEMÄRKT S O M MÅLARINNA OCH E N TREDJE ÄR TILL OLYCKAN ÄRO EJ S K Ö N H E T S M E D E L. DETTA VÄGEN S O M TILL DET MÄSTERLIGA H O N N U GENOMGÅTT SINA NÅGONSIN OMSORGERNA M I G SPEGELN? OMSORGERNA, SAMMA OCH TAGIT DEL I UTARBE AF HIMLAKARTAN — HVARPÅ SÅVÄL FÖREGÅENDE ARBETEN — H O N HAR VARIT V I D OBSERVATORIET TY ALLT N U VÄNDA DAMMAT FICK RUINEN, VÅNING, FÅ N Ä R M A S T E MÄNNISKA. VISADE MOTSATS, I ROSANDE KLUMPKE ERIK VÅRA ORDNAT YTTRE HVAD LÅTLIGA D Y N A M I S K A PRINCIPER. FORM. TILL VID UT DÄR S O M LÄMNAR ETT GANSKA UTFÖRLIGT REFERAT AF IDUN TVÅ R U M, S O M BERGADES VUXIT ARBETE EN DYRKA. M A N, HVARS SNILLE ICKE OCH SENT GEMENSAMT FARTYG, SKYMDES SOLFJÄDERSGÅTA. NAMN PÅ SINOM 7) STAD I S Y D A M E R I K A, PRÄSTERLIG BLEF TRÖTT. KRISTNA TUSEN VÄRDIGHET KYRKAN, Bidrag mottagas med tacksamhet. AF JU HVAD HVAD RÄTTFRAM. SKARA, STYRKANS RÄTT.
Till embets-verk, offentliga myndigheter och främmande utan ersättning aflemnade Kasserade och förbrukade makter 2,992. 28. 358. 326. 21. Balans till år 1857: Lager hos försäljare Anmärkning. Kongl. Sjölörsvars-departeinentets Koiiiinainlo-expedition. Räkenskapen, som utan anmärkning blifvit granskad så väl i Kongl. Kammarrätten, som nu af Revisorerne, lemnar följande redovisning: — 110 — Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Från Kongl, Förvaltningen af sjöärendena 500: Summa 641: 27. 4. Credit Utgifter: Aflöning och inqvarterings-penningar 70: 32. — Till af Kongl. Maj:t kända behof 248: Inköp af inventarier och böcker m. m. samt expenser 208: 26. — S:r 527: 10. — Balans Ull år 1857: Nav igations-skolormi. Räkenskaperna hafva i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning för skolorna uti Gefle, Götheborg och Wisby med anmärkning, samt för skolorna uti Stockholm, Malmö, Hernösand, Carlshamn och Kalmar utan anmärkning. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: (Bil. Litt. K.) Angående antalet af elever under läs-året 1856—1857 samt af dem, hvilka blifvit såsom styrmän och kaptener utexaminerade, innehåller den af Kongl. Kommerse-kollegium till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse om undervisningen vid navigationsskolorna följande uppgifter: Bilaga Litt. K. till 1858 års Revision s-berättelse, angående Statsverket, sid. 110. \ Stockholm. | Wisby. 1 - ‘ ’ Carlshamn. 5£c8>el. Credit. — Balans till år 1857: j Tillgångar | 604: 31. ')• 33: I *s 1 r I Götheborg ... Carlshamn ort ..
IjdgViskottels Uttänkande N/o 128. att till betalning förmå sådana tredskander gäldenarer , för hvilka tjenligt arbete ej silf att anskaffa , eller då fråga är om större penningesummor ; hvaraf jemväl följer, att ifrågavarande tvänne medel till skulders ingifvande, arbetsdom och bysäitning, icke böra utesluta hvarandra, utan tillsammans af Lagstiftaren godkännas och stadgas, utan att Lagen derföre behöfver förlora den väsendtliga egenskapen att vara allmän för alla medborgare , enär det bör åt hvarje fordringsegares fria val öfverlämnäs att begagna hvilkendera af de i Lagen anvisade och erkände tvångsmedel, han anser kraftigast och säkrast till förskaffande af betalning. I öfverensstämmelse med dessa allmänna åsigtec , finner sig Utskottet befogad! föreslå, att genom allmän Författning må varda stadgadt och förordnad! sotq följer : 1 to Finjics ej, vid utmatning hos gäldenär, tillgångar att gälda med, och är skulden sådan, att by sättning derföre, enligt Lag, eger runi; då må borgenär, om han vill att gäldenär sin skuld med arbete aftjena skall, uppgifva sådant arbete hos. JLagTJtsiotlets Betänkande N-.o 13S. Konungens Befallningshafvande, som, sedan Domstolen sig utlåtit, huruvida det uppgifna arbetet är för gäldenär ens stånd och yrke passande, bör foga anstalt, att gäldenär deruti inställd varder. För borgenär och gäldenär galle, under arbetstiden, hvad om husbonde och tjenstehjon stadgadt är. 2*o För hvarje dag gäldenär sålunda hos borgenär arbete förrättar , afräknas å gälden värdet af ett dagsverke efter markegång spris, så vida gäldenär sjelf bekostar sitt underhåll, men, om han njuter föda af borgenären, endast hälften af hvad för ett dagsverke är i Markegångstaxan utsatt. 3:o Tjenstehjon, som till arbete dömdt varder, må ej i det arbete inställas, förr än tjensteåret ute är. 4:0
1 Mom. längre fram förekommer, och jag hemställer således till Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke pröfningen af den förevarande §:n kunde äfven upskjutas, för att företagas i sammanhang med pröfningen af de 2:ne nyssnämnde §§:ne. Friherre Boije_, Fredrik: Jag vill visserligen ej vara envis, alt tro mig hafva rätt emot alla andra i min åsigt af hvad med nästa Plenum hör förstås. Men i afseende på hvad en värd Ledamot yttrat, att ett eftermiddagsPlenum endast vore fortsättning af förmiddagens, får jag blott erindra, att då det uttryckligen blifvit sagdt, att ett ämne, som förekommer på förmiddagen, nödvändigt då måste afgöras, äfven om man skrider till votering, samt att öfverläggningen icke får upskjutas lill eftermiddagen för alt då fortsättas, kan jag ej finna, huru eftermiddagens Plenum endast skulle vara en fortsättning af det förra. Det är väl sannt, att Herr Grefven och LandtMarskalken vanligen nyttjar den ordställning, alt Plenum på eftermiddagen kom - Den 26 Februari i f. m. !7r iner alt fortsättas, men, i afseende på ämnenas behandling, äro föroch eftermiddagsPlena helt och hållet skiljda. Herr Tham: Jag skulle högeligen rösta för den nya redactionens antagande, om jag ansåg den verkställbar; det vill säga, om en praescriptionstid af 2, 3 å 4 dagar vore bestämd, men då nästa Plenum kan inträffa påföljande dagen, innebär den en omöjlighet i verkställigheten; och som Lagar, hvilka ej kunna verkställas, aldrig böra stiftas, kan jag ej annat än afstyrka bifall dertill. Hvad åter frågans upskjutande beträffar, till dess 24 §• förekommer, så bar jag intet att deremot invända. Ty om det blir hvart och ett Stånds rättighet att bestämma, det Protocollen endast skola vara summariska, så behöfves icke eller, alt några mundtliga anföranden aflemnas in extenso, och man torde derföre få bästa tillfället att i sammanhang med den frågan afgöra, huru det bör förfaras med mundtliga anföranden. Friherre Cederström:
«Nog hade hon gerna kommit med ut till landet, men då pappa icke hade tid, och Petter ej ville komma med oss, blef hon hemma, men det brydde jag mig icke om, utan så snart jag hörde att kusin Mollberg ärnade fara till Hertola, beslöt jag att resa med, nota bene, om han ville ha mig med sig i släden» — härvid kastade hon en skälmaktig blick på sin granne och fortfor sedan. — «Han var så artig att icke säga nej, och så bar det af. Nog var släden så rymlig att Marie kunnat vara med, men när man är fästmö, måste man vara så försigtig, kan tänka!» «Det skadar ju icke att alltid vara så,» anmärkte Ottilia. «Det var bättre som bättre var,» sade herr Mollberg skrattande, «vi två sutto beqvämare. Mamsell Marie är utomdess så «jäkeln» till snarsticken.» «Är herrskapet inte «kusiner» numera?» frågade hennes nåd. «Hon gjorde mig så sällan den äran,» svarade han, «och på senare tider aldrig; och vill hon sätta sig på sina höga hästar, så kan också jag taga min Matts ur skolan, ha, ha, ha, ha» I likstämmighet med detta prof, fortfor konversationen tills man druckit kaffe. Ottilia sökte sedan roa sina obudna och föga välkomna gäster med musik; men utom Leonna syntes endast Markoff vara intresserad deraf. Sedan hon upphört att spela, satte han sig till pianot, och sjöng några muntra ryska sånger, säkert ur någon opera, ty han beledsagade dem med liflig mimik. En «aftonvard» framsattes, thé fördes omkring, sällskapet gjorde heder åt alltsammans, men ingen syntes tänka på hemresan. Efter en rådplägning mellan husets fruntimmer, ute i kökskammaren, gick fru Palman att höra sig före hos «hennes nåd.» Med en förlägenhet, som låg i ämnets natur, frågade hon, om de fremmande herrarne ville äta qvällsvard innan de reste bort. Fru Lurhjelm såg på henne med stora ögon, sedan sade hon: «å kors bevars! herrarne följa ju med oss, och så oartiga är ni väl icke, att ni vill köra ut oss i mörka natten heller!»
Betänkande, rörande föreslagne åtgärder till skogs besparande dels genom trädens qvistning vid allmänna vagar, dels genom grenars eller qvistars begagnande vid uppställning af vintervägar. Höglofl. Ridderskapet och Adeln har deil 12 sisth December till detta Utskott remitterat de tvänne med hvarannan gemenskap egande Memorial, sorn Herr af Sillen., Georg Axeli inlemnat, det ena af innehåll: Att då på åtskillige orter man plägar på ömse sidor om allmän Väg till 5, 6, och (lere alnars afstånd borthugga skog* men någon annan Författning derom icke lärer handla än 1^34 års Gäsigi tvare-Ord ning, sorn endast påbjuder att små buskar skola lill 3 alnars afstånd från vägen borthuggas, der dike är, och 6 alnar, der dike icke finnes, Rikets Ständer ville, lill Skogshushållningens befrämjande, bos Kongl. Maj:t hemställa om utfärdande af Allmän Författning, med påbud, det skog skall 6 alnar på ömse sidor om allmän Landsoch Härads-väg, ifrån det träden hunnit 2 alnars höjd, af de väghållande underqvistas, men ej nedhuggas utan jordegarens sam - Besv, och OecOn. Ulsk. tycke, och med qvistningen fortfaras i den moll trädtelningar uppväxa ; medelst hvilken åtgärd Motionairen anser det genom trädafhuggningen åsyftade ändamål, nemligen vägens upptorkning, lika väl kunna vinnas; Och har Herr af Sillén i det aldra Memorialet föreslagit, det förhud måtte likaledes utverkas emot unga växande träns användande till uppstakning af vintervägarna, hvaremot för detta behof må endast begagnas grenar eller qvistar af Talloch Gran-träd.
Be visioner af Malmö Discont-Verk icke eller, enligt en värd Ledamots gjorde erinran, bordt komina i fråga. I afledning af den hemställan, hvartill UtskotUt i sammanhang med frågan örn Banco-DiskontVerkets organisation och Styrelse, funnk anledning, att nemligen den |:dels afbetalning, som vid omsättningar af Banco Discont-Lån erläggas, må, ifrån och med år 1820 efter förändrad grund beräknas Och Utgå, på sätt att lånen inom aj års förlopp må blifva liqvideradei liar af en värd Ledamot inom Högloft. Ridderskapet och. Adeln blifvit anmärkt, det sådant skulle medföra den följd, att den Summa, sorn circulerar i en oproductiv Liqvidations-rörelse emellan Banco-Disconten och private, årligen skulle ökas, och Rorelse-Capitalet allt mer och mer concentreras i oell omkring hufvudstaden. Med den öfvertygelse, Banco-Utskottet hyser, att i samma mån ett Discont-Verks Låueförsträckningar genom omsättning förvandlas ifrån temporaira till stående, sådant i sig sjelf innefattar ett missbruk och en afvikelse från dylika Inrättningars egenteliga föremål och Natur; tror Utskottet sig ej äga skäl att frångå en tillstyrkan, sorn åsyftar att, med iagttagande af nödig varsamhet, åtminstone till någon del införa en förbättrad ordning i detta hänseende; hvarigenom äfven en tillräckeligare Låne-tillgång, och en ökad säkerhet för Discont-Verket beredes. Helst denna fråga dessutom ingår uti det Allmänna .Finance-Betänkande, hvilket nu är undeikastadt Riksens Högloft. Ständers pröfning. Beträffande slutligen de inom Högvördig® 6i6 Banko-Utskottets Belänkandeu'.
Noj:l^ ol-l. toilooliollo oO korl.- koron^o kieOsluAn. kin, i ökveron88lömmol80 meck clonno korklorinA, olkoOocl skrikvolso skulle, S380M svor till Ilikets 8tön«lor, uniler clonno cloA oxjooclioros. kix ^rotooollo, a/ ^e//s>r. l8I0LL80I.^. Ir^ekt tros 6. 1 IZ3. /^nlr. till lkxp.
Skolans blifvande mobilier och inventarier hafva blifvit uppskattade till vid pass 40,000 rdr. Till årligt underhåll deraf samt till anskaffande af hvad, som ytterligare kan befinnas vara nödvändigt, torde 5 procent af hela inventarievärdet eller 2000 rdr ej vara öfverdrifvet beräknadt. 3. Diverse utgifter. Hit hör: 1) anskaffande af till undervisningen behöfliga materialier, såsom: lera, vax, parian, gips, lim, metall, trä, maskinoch patroneringspapper, skrifbläck m. m.; 2) bestridande af diverse omkostnader för densamma, såsom slipning af litografiska stenar, proftryckning af utförd gravyr, fotografiering af utförda förtjenstfulla lärjunge-arbeten m. rn.; 3) bestridande af de vid års-afslutningen förekommande utgifterna, såsom: årsexpositionens och årsfestens anordnande, prismedaljer, premier och uppmuntringar m. m ; samt 4) skolans handhafvande och ekonomi i öfrigt, såsom: skrifmaterialier för expeditionen, postporto, skrifbiträde, försäkring af lösöre, prenumeration å Dagbladet, inköp af almanachor och kalendrar m. m., trycknings-, litografieringsoch annonskostnader; bindning af journaler och matriklar, samt en del öfrigt bokbindarearbete; underhåll af värme-, ventilations-, gasoch vattenledningarna; renhållningsarbeten, såsom skurning och rengöring i lärosalarna m. m.; handdukstvätt, innanfönsters rengöring och isättning, samt andra oförutsedda utgifter på samtliga titlarna, hvilka i K. Mits Propos. icke alls äro omnämnda, men som torde böra antagas till 8 å 900 rdr per år. Då skolstyrelsen, som äfven haft att tillgå de af föreståndaren för skolan upprättade detaljförslag för ifrågavarande titel, genom den vid skolan vunna erfarenheten bäst är i tillfälle att bedöma hvad som för densamma erfordras, vågar jag äfven hemställa, att den för detta ändamål begärda summan,-5,500 rdr, må till sitt fulla belopp af R. St:r beviljas. Om R. St:r till slöjdskolan i Stockholm bevilja de af K.
Transport 649,350 334,850 984,200 Till Kongl. Maj:ls Nådiga disposition för utdikn ingar och af tappningar af sonka trakter och sjöar, til] beredande al odlingslöretag, under åren 1858, 1859 och 1860, 100,000 R;dr årligen, eller tillsammans . 60,000 240,000 300,000 I „ sänkning en af sjöarne finlsnaren och Hirén i Södermanland 60,000 60,000 „ d:o af Storan samt några sjöar inom Tjellmo tingslag i Östergötland 20.000 80.000 100,000 Summa Rdr Runt ' 729,350 714,850 — 1.444,200 - STOCKHOLM, tryck t hos Isaac Marcus, 1857. Stats-V(skottets Memorial N:o 159. 1 N:o 159. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Nov. 1857, kl. 12 m. Memorial, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade stats-bidrag till våg-anläggningar och väg-för bättring ar samt hamn-byggnader och vallen-aflappningar m. fl. arbets-företag. (R:gs-Afd.) Under hvar och en af de sedan 1Ö40—talets början hållna riksdagar hafva vissa allmänna vilkor och iakttagelser blifvit af Rikets Ständer stadgade för utbekommandet af de anslag och låne-understöd, som beviljats för landsvägars anläggning eller förbättring, lirooch hamn-byggnader, kanaloch sluss-anläggningar, slröm-rensningar, sjö-sänkningar samt myr-uldikningar och andra vatten-aftappnings-arbeten; och då Rikets Ständer jemväl vid innevarande riksdag torde komma att lör nu uppräknade föremål dels bevilja och dels till Kongl. Maj is