Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men, med hans fullkomliga uteslutande, hörman göra sig redo för de olika classer personer, som mäta, måla och väga; deras behofver höra afgöra frågan, och deras classification skall naturligtvis ske efter olika methoder alt räkna. Undersökningen af dessa olika räknebehof är af så stor vigt för så väl valet emellan Decimal och Duodecimal som för det emellan Decimaloch Centecimalsystem, att jag vågar hoppas Ridderskapets och Adelns benägna ursägt, äfven om jag skulle bli vidlyftig. För den, som räknar med skrifven ziffra, eller bokföraren, förvandlar sig hvarje serskild storhetssort i en column; ett allt för stort antal columner är besvärligt, och så vida torde, för honom, detCentecimala systemet vara bättre än det Decimala, och kanske till och med det Millesimala ännu bättre. Man har sagt mig, att erfarenheten bevisat delta i Frankrike, i t hy att höcker skola der föras med columner dels för hvarannan, dels för hvar tredje benämning af mått-, måloch vigt-storheter, oaktadt hvar serskild tiofaldighetsgrad äger sitt namn. Jag anser detta så mycket mindre otroligt, sorn det inom alla Decimala systemer all - 8 Den 14 Augusti f. m. tid står bokföraren öppet, att kasta bort alla columner, och räkna verklig Decimalräkning. Detta är naturligtvis det alldra"vigaste, när han lär sig det, som visst icke, åtminstone med någon anvisning, är svårt. - För den, som räknar med skrifven ziffra, är det således egentligen likgiltigt, om systemet är Decimalt, Centecimalt eller Millesimalt, blott det är endera; ty deri ligger för honom den stora lättnaden. Räkningen i hufvudet är åter lill sin natur Sorträkning till och med i egentligare mening än någonsin bokförarens columnräkning kan blifva det. Den räknande sysselsätter sig nemligen här med begrepp om storheter, icke med yttre bilder. En icke skrifkunnig har nämnde begrepp fästadt för sig, endast genom det namn på storheten, som språket lemnat; utan ett sådant namn kan han aldrig räkna redigt, ty sjelfva begreppets klarhet beror för honom bär såsom arlestädes på en plats uti hans språk.
Om då Statsrådets samtliga ledamöter koinrne öfverens att afstyrka ett beslut, tillintetgjordes ju Konungens förmåga att fatta det och att allena styra Riket. Hvilken lycka kan Sverige vänta sig af ett sådant regeringssätt, då icke Konungen, utan Rådet är styrande, såsom under tvedrägtstiden, hvilken jag icke tror, att Svenska folket önskar sig tillbaka. En annan värd ledamot har sagt, att en Statssecret. ej borde contrasignera ett beslut, som lian ansåge stridande mot Rikets sannskyldiga nytta. Skulle då Slatssecret:s mening gälla mera än Konungens, eller skulle ombyte af Statssecret. ske för hvarje gång, Konungen vore af olika mening med denne? På detta rum händer det mig ofta att vara af annan mening än flerheten om Rikets sanuskyldiga nytta. Det H. Ståndet lärer derföre väl icke vilja tillåta mig-, dess ledamot, någon inskränkning i dess beslutande-rätt. Hvarföre skulle då Konungen vara underkastad sådana inskränkningar af sin undersåte? Örn han, för att undgå dem eller blifva af med besvärliga personer, ofta ombytte rådgifvare, torde det icke lyckas bättre för nykomlingarna, än för de äldre; och säkert är, att ärenderna skulle förlora på dessa omvexlingar, deraf följande oerfarenhet och osammanhang. Man har mycket fästat sig vid orden: Rikets sannskyldiga nytta, utan att bestämdt kunna säga, hvad de betyda. Om en rådgifvare vill vara envis, skall han alltid kunna åberopa sig dessa ordalag; ty hvilken sak är så ringa, att den ej kan hänföras dit, emedan den är vigtig ej blott för den, hon angår, utan genom prejudicatet för alla dem, som kunna komma i samma belägenhet, eller för Rikets inbyggare i det hela. Uttrycket är fördenskull så mångtydigt, att det lätteligen kunde missbrukas, om något annat än underd. föreställningar derpå skulle grundas. Man säger, att Konungen bör lyssna till sina rådgifvare. Derför är redan sörjdt i grundlagens stadganden; men deras mening är ej, att lyssna till skall betyda lyda.
S. D Remitterade Von^c-Standet till Riksens Ständers Stats» och Banco-Utskott det frän Bewillnings-Utskors tet ankomna Protocolls-Utdrag deri gi fistlidne Januarir angäcnde tillwerkning wid Banquens Pappers-bnrk af det papper som till Charta Sigillatä bestämmas samt hwad widare till nödig Controll wid Skamplingen borde sä wäl af Bangucns betjening som uti Aiksgälds-Cvnloirets Depositions-Eontoir komma att iagttagas. Härom skulle de öfrige Rcspcctive Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och manligen underrättas, vt S. D. Ester upläsande afKongl. Majus Nädiga Proposition den 7 i diirne manad, angäende någre wid Ni^sdags-Ordningen gjorde anmärkningar, blef densamma till Hög - 822 Den 17 April. Högloft. Consiitutions-Utskoktet remitterad; Hwarom word» sam och wänlig underrättelse skulle de Respective MedStänd'en genom Protocolls-Utdrag meddelas. b/t supra. Rx prokooollc» ^reä. Walllin. Utdrag af Protocollet hållet uti Bonde-Ständets Plenum tvid Riksdagen i Stockholm e. m den 14 Februari! tZls. S. D. Kongl. Majus denna dag ankomna Nädiga Proposition af ten 9 i denna mänadangäende en förbättrad ÄyrkoEandb k uplästes och remitterades till Lag-Utskottet; Hwilkct beflut skulle genom Utdrag af Protocollet de öfrige Rcsvective Riks-Stäuden wördsamt och wänligen kungöras, lllt supra. > six l?ratocoIIo. lirell. 'Walllin.
St. täckas gilla dessa beslut och anbefalla de”ras införande i riksd.beslutet, tror Utsk., att alla nödiga ''försigtighetsmått, så nu som för framtiden, derigenom skola Den 7 Mars f. ra. >79 ”vara iakttagna, då åt Regeringen är öfverlemnad all nödig ''makt i afseende på detaljernas bestämmande; hvilket likväl, "så det ena som det andra, till R. II, St:s högst upplysande "ompröfvande vidare hemställes.” Det skulle måhända kunna anses såsom ett fel mot en skyldig aktning för R. St., örn man skulle ifrågasätta, att R. St. afsigtligt åsidosatt hvad grundlagen Ljuder, i afseende å formen vid lagars stiftande, för att uppsåtligen åt Konungen hafva uppdragit att förordna lifsstraff och landsflykt i annan väg än genom Missgern.balkens tillämpning å deruti upptagna hrott; men det visar sig, huru maktpåliggande det för en lagstiftning är att öfverväga uttrycken, för att icke genom obetanksamheten lemna anledningar till de grundade förebråelser Svenska folket, vid mer än ett tillfälle, kunnat göra sina s. k. Ständer, att hafva uppoffrat folkets dyrbaraste frioch rättigheter genom bristande uppmärksamhet å de lagstiftningsformer, hvilka utgöra den väsendtligaste skilnaden emellan det lagbundna och enväldiga regeringssättet. Om 12 §:n uti riksd.beslutet af d. 12 Nov. 18ro berättigat Styrelsemakten att utfärda en ny criminallag, som ådömmer icke mindre än förlusten af lif, ära och gods eller landsflykt, och dermed förenade mistning af alla medborgerliga rättigheter, så gifves icke mera någon personlig säkerhet uti vårt land; ty om frikallelsen för Regeringsmakten att handla utan hinder af något annat afseende vore laglig, så vore enväldet i och med detsamma infördt. Om förbudet angrde gemenskap med f. d. Konung Gustaf Adolphs familj från en annan sida skulle skärskådas, såsom en i följd af 1810 års riksd.beslut utfärdad lagförklaring, så bordeden vid påföljande riksdag hafvä blifvit framlagd till R.
— Jernvägs O O anläggningen vore således för denna ort af utomordentligaste vigt, och företaget hade icke blott ur synpunkten af lokalintresset, — hvilket föröfrigt vore af den betydenhet, att det icke rätteligen så borde benämnas — utan ock för det allmänna, sin stora betydelse. Den redan öppnade delen af vestra Stambanan hade icke lemnat de resultat i fråga om trafiken, som man väntat, och det vore att befara, att resultaterna af den icke ännu byggda delen icke komme att blifva bättre. Orsaken härtill låge, enligt motionärens åsigt, deruti, att banan genomginge trakter, der näringsfliten icke vore synnerligen utvecklad, och som för sina tunga och skrymmande produkter, särdeles då de måste föras längre väg, nödgades uppsöka billigare transportmedel, än jernvägen erbjöde. Så mycket mera skäl blefve det derföre att med en jemförelsevis högst ringa uppoffring bereda Stambanan förbindelse med en bygd, som i saknad af alla andra 20 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. kommunikationsmedel, måste anlita jernvägen, och dessutom såsom fabriksidkande hade att till transport å jernvägen erbjuda varor, som kunde bära en längre transport, och redan under nuvarande förhållanden spriddes öfver hela riket. I öfverensstämmelse härmed hade också Jernvägs-undersöknings-kommittéen yttrat: ”att ifrågavarande bibana, som satte en af landets mest befolkade och industriella orter i beröring med Stambanan, kunde ej annat än såväl för landet i allmänhet som för berörde trakter i synnerhet blifva af utomordentligt gagn; och Kommittéen vore också förvissad, att denna bana skulle, genom den personoch varutrafik, som till och från densamma komme att utgå, mer än för dubbla rörelsen och inkomsterna på Stambanan emellan Göteborg och den 7-| mil derifrån belägna punkt, der bibanan komme att afvika. När dertill lades den stora varurörelse som af Borås och trakten deromkring drefs upp åt landet, samt behofvet af spannmål från Skaraborgs till södra delen af Elfsborgs län, så kunde
hon med vredeslågande kinder ö c h en föraktlig krökning på läpparne. » Nej, det här är närmast följden af sysslolöshet och bristen på ett bestämdt lifsmål. » » Du kommer som Stinas ombud. Behöfver hon kanske hjelp till golfskurningen? » » Nej, Ina hjelper henne, » svarade han lugnt, utan att låtsa o m hennes sarkastiska ton. » Dylika arbeten passa ej för en, som så lätt får blodet uppåt hufvudet. Karin, du bör hädanefter bära ditt ovanligt rika och tunga hår så högt s o m nu; hängda öfver den der pilen, tynga flätorna mera, genom att strama till håret öfver hjessan. — Ja, o c h så måste du ha sysselsättning. » » Sysselsättning! — Jag hade tänkt att blifva en nyttig medlem af din familj, men så tog min gudmor det för gifvet, att bondtösen — som troligen ej längre stal — skulle göra pigtjenst. Ina ville upphöja mig till damernas kammarjungfru, o c h du — j a, du råkade, en gång i något för högljudd ton likna mig vid husgruppen der borta-, hvarken stad eller land, utan något midt emellan. » » Ä r det ej ungefär tre år sedan? » Frågan kom så lugnt, s o m o m han sport, o m hon hade matlust eller dylikt, men en lätt sprittning förrådde, att hugget träffat honom. » Har du ej sedan på annat håll försökt få någon verksamhet? Eller lider du kanske af total viljeslapphet? » fortsatte han att spörja. Hans skenbara lugn verkade ett omslag i hennes känslor, bitterheten öfvergick till ett häftigt utbrott af smärta. » O, hur har jag icke sökt arbete! Man har hånat mig, kallat mig lumpen, girig, simpel, s o m velat tränga undan fattiga arbeterskor. Icke ens åt mig sjelf har jag fått arbeta i fred, o c h j a g kan ej rå för, att jag känner afsky för det här brukliga sättet att maskera sqvallermöten genom att Ostkar XI. sy för fattiga. Jag vet nog, hur man brukar sysselsätta sig med mig! » Hon brast ut i stormande gråt. Robert sleg upp från soffan.
Dock q vars tår ännu frågan, huruvida det är bristen på un-derliållsmedel, som åstadkommer fattigdomen, och der ligger Malthusianismens kärnpunkt; detta försök att i siffror uttrycka. de olika graderna tillväxt af näringsmedel och folkmängd, är det kanske iöke många af Malthus ’ ifrigaste anhängare, som försvara. Som bevis mot den satsen, att fattigdomen beror på öf-verbefolkning, att den med nödvändighet åtföljer en stigande folkmängd, anför G. det faktum, att den samlade förmögenheten är störst i de länder, der befolkningen är tätast. Allt tyder derpå. Hvar är det, som vi finna stora, präktiga palats, dyrbara taflor och konstverk, präktiga ekipager, storartade anläggningar af alla slag? Det är i de tätast befolkade länderna. Och, säger G., vi skola alltid erinra oss, att förmögenhet under env form utgör till möjligheten förmögenhet under en annan. Det arbete, som åtgick till att skapa lyxartiklame, kunde lika väl an-vändts till anskaffande af förnödenheter, afsedda för en lägre satt medelkonsumtion, och vi finna alltid de mest storartade förmögenheterna samlade just der det finnes mycket folk. Det är svårt att förstå, hvarför de stora rikedomarna hopas på sådana punkter, der vilkoren för all produktion skulle vara de mest ogynsamma. Gent emot John Stuart Mill påstår G., det under alla förhållanden ett större antal menniskor har lättare att skaffa sig uppehälle och tillfredsställa alla kraf än ett mindre, ty fördelarna af samverkan växer, menar han, i och med folkmängden.För hvarje menniska, som födes, tillkomma icke allenast Here kraf utan ock en viss arbetskraft, hvilken tillika uträttar mera än ett blott tillskott till de förut befintliga krafterna. Hvilken betydelse menniskors samverkan har, visas på ett särdeles enkelt och öfvertygande sätt i ijerde bokens andra kapitel. Det kraftigaste stödet för Malthus ’ teori är arbetslönens tendens att falla i och med framåtskridandet Det ligger så nära till hands och låter så öfvertygande att säga, att då det blir nödvändigt att för den ökade folkmängdens skull uppbruka allt sämre jord, blifva lifsmedlen allt dyrare, och till följd häraf arbetslönen i lifsförnödenheter räknad allt mindre.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåg, alt man måste följa ordningen i Utskrns betänk, såsom grund för föredragningen, hvar och én naturligtvis obetaget alt yrka de förändringar och tillägg, som kunna anses nödiga. Hr Stråle: Efter den upplysning, Ilr Gr. o. Landtm, nu lemnat, anhåller jag blott alt få yttra mig öfver 5 § i Utskms och 7 § i Gr. Frölichs förslag. Jag instämmer med deni, som yrka bifall till den sednare; men jag hemställer, 0111 icke deruti kunde göras den ändring, att man i likhet med Utsktns förslag stadgar, att anmälan om de personer, som skola underskrifva sedlarna, bör ske före bankens öppnande. Jag kan ej inse, hvarföre den bör ske efteråt, oell anhåller, att Gr. Frölichs 5 § med denna förändring må antagas. Gr. Frölich; Jag bör kanske först besvara den sista anmärkn., eller hvarföre jag frångått Utsktns förslag, att uppgift å de personer, som skola underskrifva bankens assignationer, bör lemnäs före bankens öppnande. Orsaken dertill är den, att troligen, innan banken öppnats och sisla conslitutiva bolagsstämman föregått, det ej lärer kunna vara afgjordt hvilka personer skola vara directörer och komma att underskrifva sedlarna. Om samma method skulle följas, som blef iakttagen vid Wermländska bankens öppnande, så vore det lämpligast att kort före bankens öppnande få hålla en bolagsstämma och dervid välja directörer, oell 0111 då 14 dagar derefter, innan sedlarna hunnit sprida sig, det kimgöres, af Hvilka de blifva underskrifna, så tror jag ej, att någon våda kan uppstå. Hvad dernäst angår sjelfva föredragn:ssättet, så har Hr Gr. o. Landtm, redan förklarat, huru lian ämnar till vägagå.
11 park, innefattande en areal af 246 Tunnland 29 Kappland, för närvarande icke gifver en emot dess jordmon och vidd svarande afkastning; att vårdandet af denna park, belägen på ett alltför betydligt afstånd från Kungsgården, för att kunna, som sig borde, af Ståthållare Embetet bevakas, alltid varit och mäste blifva Skogvaktarens ensak; att Skogen ej är tillräckligt stor, för att en i öfrigt ringa lönt Skogsbetjent deruti genom jagt skulle konna sörja för sitt uppehälle; att alla byggen måste verkställas med ifrån Kungsgården utsändt folk, eller också genom beting med kringboende Bönder, hvilket i båda fallen är nog kostsamt; att sommartiden, i anseende till den långgrunda stranden, på det ställe, der Skogen gränsar till sjön, knapt finnes landningsplats för mindre ökstockar, hvadan alla större transporter måste gå öfver grannarnes egor; samt att erfarenheten också tillräckligen styrkt, att alla dessa serskilta orsaker gjort Adelsö Kronopark till en egendom, sorn varit gemensam för närmare och fjermare skoglöse grannar, och hvaraf säkerligen rätta egaren dragit minsta nyttan”. V*d sådana förhållanden och då Herr Akrells senare Motion, i stället att, emot 90 §. Regeringsformen, begära Rikets Höglofl. Ständers pröfning och ogillande af hvad Kongl, MajHs och underlydande Embetsverk i administratif väg beslutat, om an - 14 Stats samt Allm.Besv.o.Oec.-Vtsk.VtlNo 6a» vankandet hitintills af den Tofta hemman i äldre tider tillhöriga, och under berörde hemmans ännu oförändrade grundränta innefattade, Skog, blott åsyftar, att Skogen, till större båtnad för Staten, må under Skattemarna tätt på auction försäljas, hafva Utskotten, hvilka af ofvanåberopade Besigtningsinstrument anse i laga ordning och tillförlitligen ityrkt vara, att oftaberörde
Maj:ts och Rikets Ständers beslut, skola, till allmänna rörelsens underlättande, å utrikes ort upplånas, bifallit hvad Utskottet i detta Utlåtande tillstyrkt och hemställt samt jemväl det tillägg dertill, som Herr Mannerskantz i sin Utlåtandet bifogade reservation föreslagit, äfvensom inbjudit de öfriga Riks-Stånden att uti Ridderskapet och Adelns i afseende på nämnde tillägg lättade beslut sig förena. Preste-Ståndet, som ej fann skäl att denna inbjudning antaga, lade ofvanberörde Protokolls-utdrag till handlingarne. Prot.-Utdrag den 23 Januari i858. 781 Frän Vällofl. Borgare-Ständet. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Ulskottet en från Fullmäktige i Riksgälds-kontoret inkommen skrifvelse till Rikets Ständer, med den af sednast församlade Stats-revisorer afgifna berättelse om verkställd granskning af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning. S. D. Föredrogs och remitterades till Banko-Utskotlet Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af Banko-verkets tillstånd, styrelse och förvaltning. Frän Heden. Bonde-Slåndet.
Denna tillökning är deraf uppkommen, att dels Riksens Ständer fastställt en lämplig förhöjning i beräkningen af de liesta inkomst-titlarna, dels en alldeles ny inkomst-titel blifvit upptagen, och dels , vid Stats - Regleringens slutliga fullbordande, en del af de pä indragnings-st^ten och g:de idufvud-Titeln odisponerade och besparde Indelnings-rentor och Spannmål, hvilka förut såsom utgift varit upptagne, blifvit till Inkomst-Titlarna öfverförde, I följe af de utaf Riksens Ständer vid den-* na Riksdag gjorda förändringar i beräkningen af de i egenskap af Bevillning utgående Tull-* Post-, C harta»~Sigillatas och HusbehofsJBränvins - Brännings medel, hafva de i Stat blifvit upptagne till et belopp af 1,717,349 R:d 14 sk. 5 r. Banco. Men scm Stats-Verkets ofvanberörde sä Ordinarie som i egenskap af Bevillning inflytande inkomster icke äro. tillräckeliga till bestridande af Stats-Verkets af Rik* sens Ständer n u fastställda utgifter , hafva Riksens Miander till Stats-bristens fyllande af .Allmänna beviUningen anslagit 1,150*000 R:d årligen till nästa Riksdag, hvilka, jemte 120,ooq Xvii af Landt-Tulls-ersättningen och JlranvinsComsum tions-afgiften 150,000 R:d, komma i från nästa ars början att af Rikggälds Contoiret ull Den 4 Augusti 351 till Stats-Contoiret på skeende reqvisition utbetalas.
Om hvad iagttagas bör af den, som i G atlet är för sin person skattskrif ven och der, med stöd af 5 §, vill all sin rösträtt utöfva, eller af den, som, ehuru icke i Gållet för sin person skattskrif ven, derstädes, med stöd af ofvannämnda §, rösta vill, galle hvad i 11 § för Stad eller större Köping stadgadt är. Såsom Gäll anses både i denna och efterföljande §§ lands-försarnling, sorn med Stad eller större Köping i andra afseenden år förenad till ett Gäll; landsbygd, som med Stad eller större Köping utgör en församling; annexeller capell-församding, som eger minst tvåtusen inbyggare, och sådan del af Gäll, som antingen utgör en hel socken och derutöfver, men tillhör annat Lån, än det, der Moderkyrkan år belägen, eller ock innesluter Moderkyrkan, men, efter afsöndring af delar, hvilka tillhöra andra Län, icke utgör en hel socken. Sådan del af Gäll, sorn liggerutom det Län , dit Moderkyrkan hör , och sorn icke, enligt hvad hår ofvan år stadgadt, anses såsom •tl Gäll, Hor till Constitutiom-Utakoltel« Memorial, N\o 85. 9 Gäll, skall, ejler Rrofnings-Comitée/s förordnande , för Halmanna val förenas med ett inom Lånet angränsande Gall. 20 §• Röstlängd bör lid, Kyrkoherden inom Maji månads slut samma dr insändas och under derpå joljande Junii månad, ä allmän Gållståmma, al de v alber åt tigad e granskas. Om anmärkningar nes anteckning gäller hvad i i 2 § såges; med deras pröfning förhälles sd, sorn samma § Jör stad, der Stads-rätt ej finnes, eller för större köping säger. EJ ter slutad granskning, skola bade röstlängd och protocoll af Ordföranden och, jemte honom, af minst Fem valber åtti gade, der sd mänga finnas och tillstädes äro, underskrijvas; hvarefter ingen annan ny anmärkning deremot må göras, ån rörande minskning eller upphörande af valrätt.
Såsom medeltal kan emellertid antagas, att det förut begagnade trycket förhåller sig till det nu antagna, såsom 17 lill 14, eller att 17 ark af det äldre trycket utgör endast 14 ark af det nyare. Då det förra betalades med 15 R:dr Banko arket; men för det sednare erlägges 20 R:dr s. m., uppstår för det gamla trycket en besparing af ungefär 24 sk. B:ko pr ark. Antager man, för att undvika all missräkning, ett för det nyare trycket ännu mera fördelaktigt förhållande, så uppstår en vinst vid dess begagnande, så stor, att medeltalet emellan ofvan beräknade vinst för cicero-trycket, och denna sednare på corpus-trycket, ger en fördel för det sistnämnde af 38 sk. B:ko pr ark. Men härtill kommer, att hvarje qvartblad, hvilket betalas såsom 'A ark, nu godtgöres med 6 R:dr 32 sk. B:ko, då det förut kostade endast 5 R:dr s. m. Tillfälligheten med ett uppkommet qvartblad medtager således den vid nuvarande tryck beräknade vinsten för nära tvänne ark. Härtill får ytterligare tilläggas den olägenheten, att korrektur-läsningen, framför allt under den mörka årstiden vid ljus, försvåras i hög grad genom begagnandet af finare stilar, hvarigenom, och vid den skyndsamhet korrekturet mäste skötas inom Utskottet, tryckfel svårligen kunna undiikas å de aflclappade korrekturafdragen. Af alla dessa skäl förenade f/år Utskottet vänligen anmoda Herrar Fullmägtige, att, genom Kommissarierne i Rikets Ständers Riksgälds-Kontor, låta förekalla de boktryckare, hvilka afslutat kontrakt om tryckningen af det s. k. RiksdagsBihanget, samt att, föreslå dem, alt, vid verkställandet af sagde tryckning, begagna emer o-s t i lar, emot ett pris af 15 R:dr B:ko pr ark; hvilket förslag torde af dem sfi mycket hellre antagas, som de nästan allo, underhand, redan förklarat sig nöjde med denna förändring. Memorial till Rikets Stander, angående fårdndradl tryck ä Bihanget till Riks-Slåndens Protokoll.
Stats-TJtskoltets Memorial, Betänkanden och Utåtanden: — N:o 27. i anledning af föreslagen eftergift af räntan för det till återuppbyggande af Conradsforss bruk i Wermland beviljade lån. II. B. 223. A. 229. — N:o 28. angående ersättning till personer, som äro förordnade att, i egenskap af Krono-ombud, bevillnings-stämplingen af spelkort öfvervara. II. B. 223, 229. Å. 232. U. 555. A. 712. — N:o 29. i anledning af äskad uppgift å de sedan år 1809 tillsatta Commitleer och de kostnader, Staten för dem måst vidkännas. II. B. 223. A. 232. N:o 30. i anledning af Rikets Ständers år 1845 församlade Revisorers Berättelse, angående samma år verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1842 och 1843. II. B. 301, 303. A. 310. VI. U. 298, 357. A. 377, 378. Se vidare Stats-Utskotlets Betänkanden N:ris 281, 282 och 307. — N:o 31. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtande till Malmö stad af mark, tillhörande Malmö f. d. fästning. II. B. 243. A. 288. E. 498. — N:o 32. i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition angående afskrifning utaf ett aflidne Majoren J. Weinbergs sterbhusdelegare ådömdl ersättningsbelopp för en vid Götheborgs artilleri-ammunitions förråd yppad balans. II. B. 243. A. 288. E. 498.