Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så ondt det gjorde mig att mamsell måste tillbringa hela långa qvälln här allena, var jag "okapabel" att komma ifrån för att prata bort en stund. Det sved mig in i själen att se henne mottagas som en vild fremmande af sin närmaste slägtinge, ehuru det allt förut anade mig huru det skulle gå. Hon är god och oerfaren, och tänker derföre väl om alla menniskor; men vår fru är skam till sägandes en riktig kalkonhöna af lutter förnämhet; rangen af öfverstlöjtnanska har förvridit hennes svaga hufvud. Skulle någon tro det? hon söker öfvertala sin man att skaffa sig adelskap; men det lär icke vara så lätt det, och kostar, efter hvad jag förmodar, vackra pengar, och dessa gå åt, när de finnas, som smör för solsken. Men hennes döttrar? Äplet faller sällan långt ifrån trädet, och det sannas äfven här, ty den äldsta är "justement" modrens afbild. Stolt och inbilsk, tror hon sig förmodligen bli en grefvinna med tiden. Den yngre systern är bättre, men en yrhätta, som gerna gör "spektakel" af alla menniskor; qvick är hon som en girs, men har intet tålamod med någonting "regelt." Det är hon som begynt med alla dessa arbeten, som mamsell säkert får tråka med, ty genom henne blifva de i all evighet icke färdiga. Är den af frun omnämnda häradshöfdingen son i huset? Nej bevars! han är brorson till öfverstlöjtnanten, som visst icke vore emot att få honom till måg, ty den unga herrn har sin goda utkomst, och är utomdess en ganska hygglig ungdom, som... Frun blef nu utkallad och Ida lemnad allena att eftersinna hvad hon hört, tills klockan nära tio, då betjenten kom för att föra henne till frukosten. I stället att visa henne den ginaste vägen genom köket till matsalen, hade han tillsägelse att ledsaga henne genom koridoren, tamburen och salongen. Sannolikt ville man imponera på den fattiga slägtingen, genom de många, för henne fremmande lyxartiklarna.
De vidt åtskilda och olikartade föremålen för Bankens och Riksgäldskontöiets verksamhet ådagalägga, äfven efter Utskottets öfvertygelse, tillfyllest, angelägenheten deraf, att dessa håda verk förvaltas, fullkomligt oberoende af hvarandra, Så att, å éiia sidan, Banken må, utan inblandning af Riksgäldskontorets Styrelse, ega att. för uppfyllande, i främsta rummet, af sitt åliggande att upprätthålla myntets värde; ensam vidtaga alla de åtgärder med afseende å sedelstockens reglering och öfriga för handen varande financiella förhållanden, som af omständigheterne påkallas; likasom, å den andra, Styrelsen öfver Riksgäldskontoret vara från Bankens sida oförhindrad att, enligt de af Rikets Ständer utstakade grunder, verka för det ändamål, som med Riksgäldskontorets stiftelse öfverensstämmer; vid hvilket förhållande, och då Utskottet anser Banken böra, i afseende å skyldigheten att infria sina förbindelser, iakttaga enahanda förfarande, ehvad dessa förbindelse!1 af enskilde personer, eller af Riksgäldskontoret eller annat publikt verk innehafva», och sådant, hvad Riksgäldskontoret angår, så mycket heldre, som det år af Bnnlto-Ulskollrls Berättelse, M 10. 13 största vigt alt hvarje sammanblandning al Statsverkets och Batikens åligganden omsorgsfullt undvikes, helst Bankens tillförene vid flere tillfallen inträffade obestånd städse härledt sig från dess förbindelser och transaktioner med Statsverket, Utskottet icke kati dela den framställda äsigten om behofvet eller ändamålsenligheten deraf, att föreskrifter meddelas till åstadkommande af en närmare öfverensstämmelse eller gemensamhet i beslut och åtgärder, beträffande Bankens och Riksgäldskontorets förvaltning; hvadan ock Utskottet, för sin del, funnit Revisorernes olvanberörde framställning icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 13- (Rev.-Ber. § 31. Bankofullm.-Ber. <§ 26.)
Den andia frågan, som Kongl. Majit anser af den vigt, att den påkallar ett skyndsamt afgörande och derföre ej till nästa Riksdag bör uppskjutas, är den föreslagna nya bestämmelsen om Konungens myndighetsålder och öfrige dermed gemenskap ägande stadganden. De innefattas i 41 § af den Proposition, Kongl. Majit vid sista Riksdag till Riksens Ständer öfverlemnade, och äro, med få förändringar och tillägg, af Constitutions-Utskottet tillstyrkta. För att i en omständighet, som så nära rörer Rikets framtida lugn, vinna en ökad säkerhet, och derjemte någon ledning i de nya Constitutionella förhållanden, som efter Föreningen med Norrige uppkommit, anser sig Kongl. Majit fullkomligen berättigad att, i detta afseende, nu påkalla Riksens Ständers upplysta och patriotiska åtgärd. Kongl. Majit förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse väl bevågen. CAEL. G. af Wetterstedt. Bilaga C till Mein. Utdrag af Protocollet hållet i Eiksens Häglofl. Ständers Constitutions-Utskott den 7 April 1815. Då Utskottet i dag sammauträdt för att öfverlägga om Konungens Nådiga Proposition, rörande afgörandet vid denna Riksdag af hvilande Grundlagsfrågor, upplästes först de på bordet hvilande förslag till tillägg i 56 § (och ändring af 41 §) Regerings-Formen, hvilka Kongl. Majit till afgörande nu genast föreslagit. Constitutions-Utskottet fann, i afseende på dessa förslag, för sig ingen annan åtgärd äga rum, än att i sitt svar till Riksens Ständer äfven för sin del tillstyrka, att Bilaga C till Mern. Ständer med det första foretoge sig dessa i behörig ordning redan fullständigt beredda frågors afgörande. Då ytterligare framstäldes, att Utskottet äfven till Riksens Ständer borde tillkännagifva dess mening, huruvida det ansåge nyttigt, att alla öfriga beredda Grundlagsfrågors afgörande kunde hvila till nästa Riksdag, voro Ledamöternes tankar i afseende derpå delade. Flere yttrade den öfvertygelse, att
Då det i hög grad ådragit sig Revisorernes uppmärksamhet, att en reparation å det nya Verkhuset vid Tumba, af det betydliga omfång, som den af Banco-Fullmäglige sålunda ifrågasatta, redan vore af behofvet påkallad, hälst vid behandlingen af den mot slutet af sista Riksdag hos Rikets Ständer väckta fråga om Tumba Bruks försäljning, ibland skälen för detsammas bibehållande, åberopats, att Bruket vore i det goda och fullkomliga skick, att några väsendteliga reparationer derå före nästa Riksdag visserligen icke kunde behöfvas, hafva Revisorerne ingått i en noggrann undersökning rörande Banco-Fullmägtiges i afseende å omförmälde byggnad vidtagne beslut och åtgärder. Resultatet af denna undersökning anse Revisorerne sig böra för Rikets Ständer framställa. Bruksförvaltaren Möllers Memorial, dateradt den 3i sisth Mars oell hos Banco-Fullmägtige föredraget den 3 påföljde April, innehåller anmälan derom, att kalkrappningen under en del fenster af nya Bruksbyggnaden bortfallit, hvaraf följt att äfven Teglet börjat taga skada, hvilket förhållande jemväl visat sig i hjulhuset, hvaraf för machineriet den vådligaste verkan kunde uppstå, emedan, genom den ringaste sättning, något hjul lätt kunde komma i olag eller ojemnt läge och verket snart sönderspringa, hvadan ock Möller föreslog, alt lill förekommande af vidare skada, under våren reparation borde ske på det sätt, att det skadade teglet borttoges och så kallad sandstens nubbsten i stället inmurades. Efter väckt fråga, om ej med de föreslagna reparationerne kunde anstå till Banco-Fullmägtiges snart inträffande sammanträde å Tumba, blef detta Memorial bordlagdt; och åtog sig Herr Kammarherren Rosenblad, att vid ett annat sammanträde underrätta Fullmägtige, om ifrågavarande reparationer fordrade så skyndsam handläggning, att desamma oundvikligen måsle företagas före Fullmägtiges sammankomst vid Bruket. Med en sådan underrättelse har, så vidt Prolokollerne utvisa, Herr Kammarherren icke sedermera inkommit.
Förordningen den 16 Nov. 1841, varit berättigad att, i anledning af Blombergs omförmälte uppförande, med honom förfara, på sättsom skett; pröfvadeKongl. Hofrätten rättvist Borgmästaren Lindeberg från Blombergs i denna del emot honom gjorde angifvelse befria; hvarförutan Blomberg blifvit förpligtad att gälda de genom undersökningen vållade kostnader. Detta Kongl. Hofrättens utslag har icke blifvit öfverklagadt. jen z sept. i»40, jemte uet arnetsKarien itrik Ostlund, såsom förvunnen att hafva olofligen jtminuterat bränvin åt kronoarbetskarlar och kommit drucken inför Rådstufvurätten, fälldes itt böta för den förra öfverträdelsen 20 R:dr och för fylleribrottet 6 R:dr 32 sk., tillsammans jugusex R:dr 32 sk. banco, tillika föreskrifvit, att Ostlund skulle, vid saknad tillgång till v;;j ■ „ 4-" 11 „ i. 1 H t: i '••• Emot Rådstufvurätten i Waxholm har af mig åtal blifvit förordnadt och af Advokat(iskalsembetet i Kongl. Svea Hofrätt utfördt derföre, att bemälte Rådstufvurätt genom utslag den 2 Sept. 1846, jemte det arbetskarlen Erik Ostlund, såsom förvunnen att hafva olofligen utminuterat ' ' °‘ att tjugusex evline, Viu sntwiau tillgång böterna, i stället undergå tjugu dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilket förvandlingsstraff jemväl sedermera gått i verkställighet; och har Kongl.
Allt nog, vi hafva trott, att dessa meddelanden skulle intressera arbetets läsare, eftersom Thornton onekligen var Karl «Johans förtrogne på samma gång som han vår representant för den enda makt, med hvilken Sverige vid ifrågavarande tid stod på en genomgående god fot. Högst märkvärdig är, som redan antydt, den i det nya bandet för första gången fullständigt uppdagade penningetransaktionen mellan de respektive hofven. Icke heller finner man någonstädes en så fullständig framställning af de norska annekteringsplanernas gång som i Mr Thorntons bref och depescher. En sjöresa i Tropikerna af Lady A. Brassey. På svenska återgifven af D r Anton Blomberg. Rikedomen, om den väl användes, är otvifVelaktigt en lycka. Ben sätter sin egare i stånd. att utan hinder tillfredsställa oskyldiga önskningar, upparbeta sina anlag, tillfredsställa en uppodlad smak och räcka en hjelpsam hand åt nödstälda likar. För att vinna en vidgad verldserfarenhet, en af fördomar, som i inskränkta förhållanden så lätt uppkomma och frodas, ohämmad blick öfver lifvets företeelser, är penningen ock ett medel. Den lem nar nämligen sin innehafvare tillfälle till resor, som utgöra ett af de förnämsta bildningsmedel. De många, hvilkas förhållanden sätta dem ur stånd att sjelfva resa, äro hänvisade att njuta af andras erfarenhet, och de göra klokt att begagna sig deraf. Författarinnan / ill ofvan stående reseskildring har ock haft sina menskliga likar i godt minne, när hon författade sin berättelse, såsom man bl. a. kan klart skönja af bokens motto: &gt;Och dagakarlen, som i stoftet trälar, Skall skåda tingen, jag fatt se, Och när han så min glädje delar, Skall han sin lofsång gifvarn ge. » Hennes föregående tvänne reseskildringar, af hvilka den första, &gt;En resa omkring jorden », blifvit på svenska utgifven, hafva åtnjutit stor popularitet och beredt millioner menniskor glädje. Men författarinnans popularitet skall ökas genom hennes sista arbete.
Lill de ytterligare förbättringar i post-inrättningen, som funnits eller framdeles kunna finnas behöflige, föreslå Rikets Ständer, alt, med bibehållande af den förra beräkningen af brutto-inkomsten å postmedlen till 575,000: * Transport R:dr 9,060,996: 32. — Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. till R. 101 Transport R:dr 9,060,996: 32. ytterligare nedsätta post-kassans bidrag till stats-verket ifrån 125,000 till 100,000 R:dr med motsvarande förhöjning i den nuvarande förslagssumman för postverkets utgifter, samt fortfarande medgifva att hvad af postmedlen kan inflyta utöfver dels sistnämnda summa och dels den för statsverket behållna, må af Kongl. Maj:t disponeras till kostnaders bestridande i och för postanstalternas utvidgande eller förbättring. 29:o Kartci-sigillata-medlen, beräknade vid sista statsreglering till 500,000 R:dr, hafva utgjort för år 1841 R:dr 462,128. 1842 . 505,055. Då alltså dessa medel under hvartdera af åren 1842—1845 öfverstigit ofvannämnde af Rikets sednast församlade Ständer beräknade belopp och för år 1844 uppgått ända till 529,877 R:dr, samt, enligt från Stats-kontoret särskildt meddelad uppgift, samma medel för år 1846 utgjort 540,582 R:dr 11 sk., anser Kongl.
Nils Hakansson. Henr. Christ. Zdar. Uppläst hos Högl. Ridd. och Adeln d. 28 Juli* Högvörd. Prest-Ståadet d. 29 —1 Vällofl. Borgare-Ståndet d. gg — Hederv. Bonde-Ståndet d. 29 — Vörä - Den 5 8 Juli. Vördsamt Memorial! Bevillnings Utskottet har under gransk.' ning förehaft de fran Högvördiga Prest Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet inkotnne anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående Sjö Tuliens fot höjning; och får äran vördsamt deröfver afgifva den förklaring, att då äfven enligt Utskottets tanka alla nödvändighets-varor icke böra med hög Tull beastas, och hvilket skulle medföra en till äfventyrs tung beskattning för Uandet, samt då Tull-afgifterH3, med afseende i synnerhet på de inhemska Näringarnes flor, må, efter den till granskning af Tull-Taxorna nedsatta Comitétns och öfriga vederbörandes hörande, jemkas, nedsättas eller förhöjas efter omständigheterna intill nästa Riksdag, då medlen i aila händelser skola i vanlig ordning redovisas; skulle ock ai t sådant vid den nya Redactionen behörigen iakttagas. Stockholm den 2 8 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högvördiga Prestoch Adelns Ledarn. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Carl Uggla. Jacob Mich. Svedelius. På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde-' Ståndets Ledam. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Nils JAmnelius. Nils Hakansson. Henr. Christ. Zaar. Uppläst hos Högh Ridd. och Adeln d. 28 Julii Högvörd. Prest-Ståndet d. 29 —• Vällofl. 9 Den g 8 JiiH - 4?7 Vällofl.Borgare-Ståndet d. 29 — Hederv. Bonde-Ståndet d. 29 —- Vördsamt Memorial! X an’edning af Vällofl. Borgare
Den l:sta April årligen skall från vederbönde landtränteri, till vederbönde lönings-directions disposition, ställas ett belopp i contant, motsvarande hela forssellönen för den myckenhet spanmal, hvilken för närvande är regementet eller corpsen i afrad eller kronotionde från länet anslagen. 204 Den 9 September e. ni. Såsom förskott på årets löner, ställes af vcderböride befhide, hvarje år den lista November, till vederbörale lönings-directions disposition uti landtränteriet, ett belopp motsvarande hälften af den summa, hvilken af föregide års uppbörd blifvit uti ränteriet för regementets eller corpsens räkning deponerad. b). Med alla till ecclesiastik-staterne anslagne indelta räntor och kronotionde skall förhållas på enahanda sätt som är stadgadt för militiae-statens; äfvenså med forsellönsersättning och löningsförskolt; blott iakttagande att medlen ställas till vederbörale consistorii disposition eller deponeras för dess räkning. c). Alla till landstatsoch öfrige civile tjenstemän anslagne indelta räntor och kronotionde skola jemväl i samma ordning som de kronan behållna, uppbäras. Beloppet enligt den markegång, hvarefter de skattskyldige utgöra sina räntor, skall, lika oafkortad! som det militiaeoch ecclesiastik-staterne tillkommande, af K. befhide den lista April hvarje år från ränteriet utanordnas i enlighet med länsstaten; endast med afdrag af hvad förut förskottsvis blifvit af löntagaren utbekommet. Den lista April ärligen utanordnas jemväl forssellöns-ersättning för den hittills på lönen anviste afradseller kronotionde-spanmål; och den liste November hvarje år utanordnas äfvenledes, såsom förskott på årets lön, hälften af den summa hvilken för nästföregående året utgjorde lönens belopp. fl). Ingen forssellöns ersättning beräknas i bråk eller delar af den minsta lagliga myntbenämningen i riket. e).
Jag får i detta hänseende fästa uppmärksamheten derpå, att StatsUtskottet, då Utlåtandet afgafs, icke kunde hafva sig bekant, hvad sedermera genom ett Betänkande från BevillningsUtskottet, i fråga om ersättning för Saltpetergärden, blifvit ådagalagdt, nemligen, att tillökningen i Tulloch Bränvinsbevillningen utöfver det belopp, som StatsUtskottet beräknat, uppgår till 296,000 R:dr årligen. Härpå äro endast 124,000 R:dr, såsom årligt anslag i ersättning för Saltpetergärden, ännu an viste, och det återstår således 172,000 R:dr årliga öfverskottsmedel, hvilka icke ingått i någon beräkning. Jag hemställer hvad det, i så beskaffade omständigheter, betyder, att för en gång bevilja ett anslag af 3o,ooo R:dr för det stora ändamålet att befrämja en inrättnings bestånd, som är af lika vigt för hufvudstaden, som för Rikets alla södra provinser. Jag tillstyrker bifall till Utskottens första Betänkande. Herr Tham, Wolrath: Det var en olycka för Södertelge Canal, att, då den anlades, kunskapen 0111 sådane företags utförande ej ägdes i Sverige; ty annars hade Canalen icke behöft lagas hvarje år och det nu ifrågavarande tillskottet hade aldrig kommit i fråga. Detta kan likväl nu mera icke lijelpas, och frågan inskränker sig för oss Den 19 Februarii f. m. 283 dertill, att afgöra, om vi Löre lata Canalen förfalla, och tillsluta en redan öppnad communicalion mellan Rikets sädessäljande och sädesköpande provinser. Herr von Hartmansdorff har, mera än en gång, yrkat, att det icke är lånebiträde, utan tillfälle till afsättning, som skall hjelpa landtmannen. Men sedan ett sådant tillfälle nu blifvit lemnadt genom Södertelge Canal, och möjlighet derigenom beredd för Skånska spannemålsproducenten att med sin vara gå till Westerås och Bergslagen, såsom de förnämsta afsättningsorterne, frågar jag, huru det väl skall bekomma producenten, i händelse denna Canal rasar igen.
När köttet är väl mört tages det upp, afputsas och skares i lagom stora stycken samt nedlägget i stenkrukor. Ä r soppan nu ej tillräckligt kraftig, får den ytterligare inkoka till ungefär 3 kannors rymd. Flottet afskummas. — Blodet af 2 gäss vispas väl med 2 strukna matskedar hvetemjöl och 1 tesked ättika, slås derpå i soppan under jämn vispning, med hvilken man fortfar tills soppan kokat rigtigt upp. Får koka ännu en timma, hvarefter den slås varm öfver köttet i krukorna. Till sist slås det afskummade flottet deröfver. På detta sätt inkokad soppa håller sig en längre tid frisk på sval förvaringsplats. Då soppan skall användas, kokas russin och goda sviskon med något vatten. På burkarne aftages flottet, köttet lägges i soppskålen och soppan slås i det med frukten kokande vattnet. När det kokar upp, ilägges ganska mycket socker och några äppleskifvor. När dessa blifvit mjuka, slås soppan upp öfver köttet i soppskålen och serveras så varm som möjligt. Skånsk husmoder. S Y L T N I N G ". De flesta känna väl sättet att fylla lingon på buteljer m. vatten och sedan korka och hartsa dem, att de ju hålla sig friska hela vintern för hvarjehanda bruk, men kanske ej alla känna till att de hålla sig fidlt ut lika bra, om man sköljer dem i en vanlig kruka eller glasburk, fyller den med vatten och binder stadigt papper öfver. von S — n. I R " \ I I N I I | _ J \ J I N det tillsammans med spanskt skinn i en skrifpulpet eller låda; ty det är begripligt, att sjelfva papperet icke får indränkas i lösningen af etheriska oljor, emedan bläcket då icke fäster sig på detsamma. I stället för spanskt skinn kan man också förvara papperet tillsammans mad luktagnor och luktpåsar för att parfymera detsamma. En annan torr parfym, som är ganska värderik för fruntimmer, är parfymerad bomull, hvilken man helt enkelt tillreder pä det sätt, att ren bomull indränkes uti någon välluktande essens eller blott begjutes dermed.
Äfvenledes har det fästat Utskottets uppmärksamhet, att då bland äldre fordringar från år 182? inbalanceras 155 R:dr 19 sk. 11 r., hvilka tillförene skola hafva varit orätt afförde, men sedermera åter upptagne, för att balanceras, finnas desse hvarken un4 B. 25 376 Stats-Utskottets der årets lopp afskrifne eller bland de till följande året balancerade äldre fordringar uppförde, samt synas ej eller hafva till liqvid ingått å något HufvudBokens Conto; en utredning af förhållandet med denna balance-post synes Utskottet nödig; och Utskottet hemställer : att underd. anhållan hos K. M:t derom må af R. St:r göras. 9 §• I öfrigt utvisar IIufvudBoken följande förhållande! Debet: Från år 1825 balancerade tillgångar Uppbörd! Årets Anslag 110,923: 4'Jin ifrån Seraphimcr-Ordens-Gillet ersättning för en Byggnad i Wad - stena Auctionsoch försäljnings-medel 12,000. — 15,444: 28. Credit: Från år 1825 balancerade Skulder R:dr 29,421:47 5. Utgifter, Till Fästningarnes Nybyggnad och underhåll 119,386: 3g. 2. Fästningsoch Garnizons-Orternas förseende med Eldoch LysningsPersedlar . 17,156: £i. 10. (J:fr 1827 års Rev.Ber. p. 80.) UnderliällsDepartementet HufvudBoken öfver Redovisningen för de till ArtilleriExercis-Hästarnes underhåll för år 1826 anslagne Medel har jemväl blifvit af Utskottet genomsedd. Och får Utskottet i anledning deraf, anmäla, att, ehuru någon anmärkning dervid icke /orekommit, Räkenskapssättet förefallit mindre tydligt; varande så väl HufvudBoken för år 1825, hvilken vid R. St:rs Revisorers sednaste sammankomst icke funnits af K.
Sk a ni inte sk rifva en elegi öfver fadersmyndigheten och klistra den på en käpp, som j ag tänker gifva farbro r till julklapp? ELISE. BARON. Också Fredrik försöker bli el ak. Jo det är en skön fridens fest, den här julkvällen! Dok tor Segerstedt, pappa sk ämtade ju bara. Ni är bara inte van vid hans skämt, det är sak en! SEGERSTEDT. Jag tror jag får litet svårt att vänja mig vid det... Det g år nog, bara man inte har för u ppstudsig själfkänsla. Farbro r är mild som en polisförordning och godlynt som en ti dningspolemik. Du förstår dig inte på honom! ELISE. BARON. Ja, det fins ing en mera i grunden godhjärtad och präktig människa än h an är. Han har bara si tt sträfva s ätt. J ag är riktigt rädd att doktor Segerstedt tar humö r öfver hans s kämtsamhet. SEGERSTEDT. Fröken misstar sig. Jag tar aldrig humör öfver skämtsamhet. ELISE. (tvekande) Om jag vore säker på det bara! Men visa nu att ni inte gö r det, genom att lag a värserna f ärdiga med mig! SEGERSTEDT. (ironiskt) (skickar en stor röksky mot taket) Puh! (kommer in hastigt) GENERALEN. Hvar tog Elise vägen? BARON. (pekar på dörren) Hon gick med julklappsskalden. GENERALEN. (till dörren, hejdar sig) Känner du till den där doktorn? BARON. Åh j a! Jag ville ha litet reda på honom, ef ter han nu är vår g äst eng ång. BARON. GENERALEN. Ja, det är inte för mycket. GENERALEN. Huru har han fått sin doktors titel? BARON. Jaha, det börjas naturligtvis med titlarna! Sin titel ? Jo, den h ar han fått på vanligt ärligt vis. Huru då? GENERALEN. Såsom jag själf, till exempel . Han har läst några böcker, och så har h an berättat om hvad det stått i dem fö r några g amla professorer, som l äst samma böcker föru t. GENERALEN. BARON.
( 199 ) Stats-Ulskotlets, Del Förstärkta, Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 327. angående verkställd omröstning, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om beskattning å bränvins tillverkning och distillering. XIV. B. 19, 44. A. 45. XV. E. 208. — N:o 328. angående verkställd omröstning, i anledning af RiksSiåndens skiljaktiga beslut i fråga om ett aktorats-arfvode. XIV. B. 19. A. 45. E. 243. — N:o 364. angående verkställd omröstning i frågan om ersättning och belöning åt Professoren B. 0. Nycander, för en af honom upfunneu rösträkne-machio. XV. B. 207. A. 209. — N:o 365. angående verkställd omröstning i frågan om understöd lill Tullstatens enskilda Pensions-inrätlning för enkor och barn. XV. B. 207. •— N:o 366. i anledning af verkställd omröstning i frågan om anslag till bildande af en teknisk skola i Borås. XV. B. 207. — N;o 367. rörande verkställd omröstning i frågan om ett serskildt uppbörds-arfvodes beviljande ål Skepps-ombudsmannen vid Stockholms Sjömanshus. XV. B. 207. — N:o 368. angående verkställd omröstning i frågan om anslag lill Lazarettet i Lund. XV. B. 207. — N:o 369. i anledning af verkställd omröstning i frågan om statsbidrag för en jernvägs-anläggning från Dalarne till Mälaren eller Östersjön. XV. B. 207. A. 209." E. 208. — N:o 370. i anledning af verkställda omröstningar i frågan om medels uplåning emot fonderade stats-obligalioner. XV. B. 207.