Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer förut fastställt Bewillnings-8nmman som bör utgå, sa har Bewillnings-Utstottet inkommit med sitt Betänkande, bade om tiden och pa hwad sätt Linnman borde fördelas emellan Rikets stattstyldige undersåtare. Ju högre en Bewillnings-Lumma ålägges, desto swärareblifwer fördelningen, i den man som Rikets Inbyggare befinnes fattigare. Af den grund har Bewillnings Utstortec nödgats uptänka et nytt sätt ar bestalla detta Land, som aldrig förr i detta Rike blifwit nyttjat. Bewillningen kommer således denna gang, ar utgöras efter 2:ne sammanstrefne 4'abeller, den ena kallas Skydds-Iabell, den andra Maximi-ladeli. Genom denna stora och förträffeliga inrättning kan således detta lilla Nike, i likhet med dec stora och mägtiga England, bestartas, fast åtskilnad i grader. Manne således desse labeller icke bordt långt förut tryckas och pudlicstA8, at Allmänheten lärde känna Vem, som för manga ej torde blifwa sa begripeliga och lätta för Allmogen at första. Jag fäster min upmärksamher hermid, at Bewillnings-Utstottet, rwärtemot Riksens Ständers beflut, ändrat tiden, hwarifrän Bewillningen bör ucga, nemligen ifrån den 1 Januarii 1810; men Utstottet förestår ej wiss lid, uran nämner blott om förra årets gröda; men omnämner ej om Bewillningen stall utgå ifrån den i Januarii 1809 eller ifrån den 14 Mars 1809. Flere af Ridderstapet och Adeln torde påminna sig, at Friherre lVlanneitiLim, af nit för Riket, gjorde den motion pa Riddarhuset, at denna Bevillning borde beräknas ifrån den 1 Januari! 1810, i anseende lii Rikets trängande behofwer.
Alla Lysningssedlar till Agtenskap, jemte de bevis som Tjenstemän och Caracteriserade personer, Bruks-Patroner och Possessionater till utrönande af stämplade Pappers-afgiften böra aflemna, skola af vederbörande Kyrkoherdar och Presterskap noga förvaras, samt tillika med en af Kyrkoherden underskrifven Förteckning å alla för det förflutna året inom Pastoratet förefall* rre Ägtenskaps Lysningar, denna sednare in dupplo, ingifvas, i Stockholm, genom Consistorierna, inom Januari månads slut det påföljande året, till Kammar-Collegium, och af Pastorerna i öfriga Städerna så väl sorn på I.andet, inom samma tid, till Contracts-Prostarne, för att af de sednare inom påföljande Maj månads slut till Tands Contoiret aflemnas; allt mot recepisse a duplett - förteckningen , som genast återställes. Den sådant försummar, plikte 3 R:dr 16 sk.
Instämmande i dessa af Rikets Ständer godkända åsigter, får nuvarande Statsutskott, då enahanda svårighet att erhålla skicklige och för undervisningen i tekniska elementar-skolorna passande lärare ännu möter, samt då Utskottet tillika hyser den öfvertygelse, att vida större gagn komme att beredas det allmänna om, i stället för inrättande af flera dylika skolor, de redan befintliga tekniska läro-anstalterna, hvilkas ändamålsenlighet erfarenheten ännu icke hunnit tillfyllest ådagalägga, utvidgades och gjordes så fullständiga sorn möjligt, hemställa, att förevarande motion icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. b) af Herr C. W. Palander, sorn ansett de i riket varande tekniska skolorna alltför fåtaliga, för att kunna i alla delar af landet sprida det kunskaps-mått, hvaraf industriens utveckling hade stort behof, och derföre anhållit, att Rikets Ständer måtte besluta om inrättande af en teknisk läro-anstalt i Carlskrona af enahanda om fång och på samma ,vilkor samt med lika årligt anslag, som de skolor, hvilka blifvit anlagde i Malmö, Norrköping, örebro och Borås. Med åberopande till hufvudsakliga delar af sitt i föregående punkt afgifna yttrande, hemställer Utskottet, , att icke heller Herr Palanders motion må föranleda til någon åtgärd. Ihh. till R. St.
Var det kanske Richards blod, du ville se HELENA. jag skulle vilja se människor lida, ett skri TORSTEN. vänt mig af med att skrika. Du kan ju försöka med Richard, jag har HELENA. vare sig smärta eller något annat. TORSTEN. Hvad vet du om det? HELENA. har jag icke rätt till det? Låt oss tala, Torsten, i guds namn, låt oss tala! TORSTEN. Så tala då, Helena! (Helena ser på honom, vänder sig tigande bort.) TORSTEN (går närmare henne). jag icke spara på dem. Tro mig, Helena, kunde ord hjälpa, skulle Nej, jag vet intet, men jag vill veta, Jag tror, du har vänt dig af med att känna Ja, det är sant, jag har blifvit elak, af smärta, det skulle vara musik för mina öron! 91 HELENA. rätt till dina tankar. Jag vill icke hafva hjälp, jag vill hafva TORSTEN. som jag icke tror du kan bära. Jag har inte rätt att lägga på dig en börda, HELENA. mig litet mera! Hvad är då dina tankar, efter som jag icke skulle kunna bära dem? TORSTEN. Andras tankar äro en tung börda. HELENA. från hjärtat, och du ger mig sentenser. hör du, dig och mig! Var icke så rädd om mig, det kränker mig! Jag tigger dig om ett ord, ett enda ord Åh, var inte så rädd om mig, och tilltro Tala inte i allmänhet, det gäller oss nu, oss, TORSTEN (ser sorgset på henne). du begär, Helena, det skulle kränka dig. HELENA. hade du icke varit så rädd om mig, åh, Torsten, så skymfligt rädd om mig! Till och Du har visst aldrig älskat mig, annars Det kan icke kränka dig, men det som 92 med den tiden, då jag trodde, att du älskade mig, undrade jag stundom, om du icke föraktade mig på samma gång. Ty då du talade, var din stämma så kall, och endast dina kyssar voro varma. Men nu äro äfven de kalla, allt är så kallt, fryser inte också du? (In till honom.) Torsten, låt mig värma mig invid dig, låt mig värma dig!
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit remitterad en af C. G. Cederskog från Östergöthland inom Hedervärda Bondeståndet väckt motion, deruti A. M. Andersson från Calmar län, Petter Carl Andersson, Lars M. Knutsson och Magnus Månsson, desse jemväl från Östergöthland, sig förenat, och genom hvilken motion, under åberopande af det yttrande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet vid sistförllutna riksmöte afgifvit i anledning af då väckte motioner om utsträckning af skyldigheten att deltaga i fjerdingsmanna-bestyret, i öfrigt andrages, att boställsinnehafvare, på den grund att de voro såsom tjenstemän förhindrade att fjerdingsmanna-befattningen personligen utöfva, blifvit befriade från skyldigheten att deltaga i fjerdingsmännens aflöning. Något förpligtande för tjenstemän att sjelfve ombesörja fjerdingsmanna-bestyret kunde ej heller rimligen påyrkas; hvaremot, då Allm. Besvärsoch 3 fråga förekomma allenast om tjonstemans tillförbindande att för sitt boställe deltaga i fjerdingsmannens allönande, sådant, med afseende å det allmänna skydd tjenstemannen till person, bus och egendom hade rätt att fordra, äfvensom derå att fjerdingsmannen för boställen hade mera bestyr än för enskildes egendomar, tycktes vara af all billighet påkalladt; hvadan motionären föreslagit, att alla boställsinnehafvare på landet måtte förpligtas att, jemte alla öfriga jordinnehafvare inom socknen, deltaga uti aflöning åt socknens fjerdingsman.
S. D. Wu förnyad föredragning af det den 17 i denna månad på Bordet lagde Betänkande, i anledning af Herr Lagmannen Kjellanders Memorial om Magistraternas befriande från skyldigheten att förvara en nyckel till EandtRänteriernes Cassakistor m. m. yttrade Herr Borgmästaren Norström skriftligen: ”Hå det icke lärer fot dras att Magistratsperson, som tillika är ombetrodd en Ränterinyckel, skall kunna hvar - StatsUtsk. Betänkandet!, 97 hvarken controllera Räntemästaren, hvilket i isynnerhet är TandsContoirets åliggande, eller vara ansvarighet Underkastad för rigtigheten a£ de medel, der rätteligen bör finnas, men denne skyldighet, ehuru utan alt ändamål, kan tillskynda MagistratsPerSonen desto mera besvär, olägenhet och hinder i andra dess göromål, sorn Räntemästaren icke äger hemma hos sig innehafva mer än 500 R:d, öfver hvilket belopp flere gånger örn dagen i synnerhet vissa tider på året Ränterilefverering kan göras samt i följe deraf samma Magistratsperson skyldig till Ständig uppassning, enär sådant af vederbörande påfordras, finner jag, för min del, ingen säkerhet eller egentlig afsigt dermed, att en Magh stratsPerson nödvändigt skall besväras med en. Ränterinyckel; åtminstone hoppas jag att om Höglofl. Utskottet sådant tillstyrker, tillika före*- siås någon ersättning derföre, hälst icke billigt synes, att ett så betydligt besvär skall, utan ali ersättning, åläggas en i öfrigt så obetydligen lönad Tjensteman som MagistratsPersonerne i allmänhet äro’h Oell skulle, enligt derom gjord begäran, detta anförande, jemte Herr BruksPatronen Ekelunds vid Utskottets sista sammanträde i detta ämne anmäldte serskildta tankar, uti ProtocollsUtdrag åtfölja StatsUtsko.ttets Betänkande till Rikets Höglofl. Ständer. Betänkanden. Riksens Högloft.
R:dr i lön jemte andra förmåner, i värde beräknade till 200 R:dr, kunde, vid afsked från sin 152 ExpeditionsUtskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 229. befallning såsom arbetsförestånderska, få å Allmänna Indragningsslaten åtnjuta en årlig pension af åtminstone 400 II:clr Banko, samt Styrelsen, vid anmälan af detta ärende hos E. K. M:l, i underdånighet yttrat, det Styrelsen ansåge billigheten tala derför, att Wallberg i likhet med hvad genom Kongl. Brefvet den 24 Maj 1841 blifvit för en del befallningar vid fångvården under likartade förhållanden medgifvel, (inge vid sitt afskedstagande åtnjuta pension al Allmänna medel, äfvensom ali, dels med afseende derå, alt enkan Wallbergs kontanta lön i 20 år bibehållits utan förhöjning, dels med hänsigt lill Wallbergs ovanligt långa tjenstetid, derunder hon, serdeles vid sin kraftfullare ålder, med nit och ordentlighet sina åligganden fullgjort, hon mätte hugnas med det af henne begärda pensionsbelopp; så liar E. K. M:l, sedan Slals-konloret jemväl blifvit i ämnet hörd!, med afseende å hvad sålunda blifvit anlördl, uti en den 12 Februari näsllidet år till Bikels Ständer aflålen nådig Proposition, gjort framställning derom, alt bemälda enka må, vid afskedstagande! från sin befallning såsom arbels-föreslånderska å straffoell arbetsfängelset å Norrmalm, uppföras å Allmänna Indragningsstaten lill åtnjutande under sin återstående lifstid af en oafkortad årlig pension, motsvarande den kontanta lön, hon såsom arbetsförestånderska nu innehar eller Trehundra Biksdaler Banko; hvilket med afseende å enkan Wallbergs höga ålder och långvariga tjenstetid, Bikets Ständer bifallit. 70:o.
I ziffrornas och i proportionernas bestämmande måste åtskilligt synas godtyckligt, och det så mycket mer, sorn till följd af redan tillvarande rättsförhållanden förmögenheten icke kan uteslutande läggas till grund, utan måste derjemte afseende hafvas på ståndsrätligheter, på districtsoch länsindelning, på det ömsesidiga förhållandet emellan bildning och förmögen het, o. d. Samhällets stora nuaneer låta, såsom bekant är, gruppera sig efter Statens ideela och maleriela intressen. Af de fyra Stånden sluta sig tvänne till hvardera hufvudgruppen. Inom den ideela gruppen mäste alla valröster beräknas lika. Det gifves ingen riksmätare för afståndet emellan landets största snille och det medelmåttigaste examenshufvud. Inom den maleriela gruppen bör förmögenheten bestämma rösträtten. Den, som har förmögenheten, bör tala för henne. Alla representanterne utgöra en Kammare. Ridderskapet och Adeln fördelar sig it. ex. a4 B°r<l eller Bänkar eller huru man vill benämna dessa valkretsar, som hvardera utse en deputerad1. Valen förrättas inför Riddarhus-Directrönen. Presterskapet väljer Stifts-vis, Upsala, Linköpings och Westerås Stift t. e. hvartdera tre, Skara, Strengnäs, Wexiö, Lunds och Götheborgs hvardera två, Carlstads, Calmar, Hernösands och Wisby Stift samt Stockholms Presterskap hvartdera en fullmägtig, summa a4. 24 Bilaga N.o 2 lill Conslilu lion s^TJIskottets Memorial, TV.o 38. Rikets Borgerskap väljer äfvenledes districtsvis fullmägtige, dock all Handelsoch Sjöfarts-idkare fördelas i 12, samt Handtverksoch Fabriks-idkare äfvenledes i serskilda 12 valkretsar, hvilka hvardera utse en deputerad. Al Bonde-Ståndet väljes, medelst omedelbart val, å sockenstämmor en fullmäktig för hvart Län.
Oljor, feta kan ej be räknas Ost, alla slag — 24 — 3,688 36 — Papp . 6 61 15 — Perlemor, oarbetad . • • 1« — 5 — 7 6 C Saxar, andra slag än öfverskä- rare 1« 1 40 — 289 40 6 Sirop, mullbärs-, roseno. viol1 — 1 4 — socker — kan ej be räknas Skafgräs I st. 1 78 24 — all annan oarbetad 100 R:dr v. 5 6 42 16 Stenkolstjära 1 T:a — 4 — 108 24 — Strumpor, silkes i a 2 42 50 — bomulls — 42 8 443 26 8 Svafvel — 4 — kan ej be rä knas 13 Varubenämning samt qvantitet för tullberäkningen. Nedsättning Förhöjning å qvantiteten för tullbcräkningcn. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 —1847 årens import. å qvantitetcn för tullberäkningen. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 —1847 årens import. Svafvelblomma kan ej be räknas försilfrad .. d i t 0 Trädvaror: virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget: alm, ask etc 100R:drv. 1 178 21 6 buxbom etc 100R:drv. 5 79 40 5 ceder 1 kub.fot — 12 — kan ej be rä knas furuoch grantimmer otillhugget 100 R:dr v. 5 ej imp or te rädt bjelkar och sparrar af furu och gran: öfver 10 tum midtpå 1 st. — 8 12 — ved, gran1 famn 2 — 2 15 6 Ull, all annan (än Jutsk etc.) 1 St — 2 — 20,287 4 5 Violrot . 1 Sb — 2 — 29 50 — Vitriol, grön 17 Lu 1 559 22 7 blå • St — 4 5 — Verktyg för slöjderna och handtverkerierna 100lt:drv. 5 567 46 5 Vindraf, torr •
M:ts nådiga uppmärksamhet, få Rikets Ständer, till ytterligare stöd för denna deras åsigt, underdånigst anföra, såsom exempel på bristerne uti de i omförmälde hänseende nu gällande stadganden, alt desamma icke omfatta flera särskilda domstolar, förvaltande verk och myndigheter samt embetsoch tjenstemän, såsom Poliskamrarne utom Stockholm, Justilie-kanslern, Justitie-ombudsmannen, General-direktören och Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar, Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, Teknologiska institutet, handtverksoch fabriks-föreningar, bäradshöfdingar och borgmästare, för bevis, som de å embetets vägnar utfärda, m. fl.; att lösen för afskrift af andra handlingar, än domar och utslag, ej finnes bestämd; att stadgande angående lösen för bevis öfver inteckning af afhandling rörande lösöreköp saknas: att det ej är uttryckligen tillåtet, alt å testamenten och andra handlingar, som till införande i domboken eller i bevaknings-afseende till domstol inlemnas, teckna bevis, likasom lösen för dessa bevis ej blifvit för alla domstolar bestämd; alt ersättning för sigill ej finnes utsatt; att någon föreskrift ej är vorden meddelad om skyldighet att hos Magistrat expeditions-lösen erlägga; samt att genom den partiela förändring i Expeditions-taxan, som uti Kongl. Kungörelsen den 31 Oktober 1851 blifvit föreskrifven, eller att, i likhet med hvad taxan för Häradsrätts expeditioner stadgar, jern - Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 212. 669 val vid Rådstufvurätt lösen för protokolls-utdrag, som innefattar ett eller flera beslut, skall utgå med 36 sk. för första arket, 18 sk. för det andra och 9 sk. för hvartdera af de öfriga arken, den motsägelse emellertid uppstått alt, för protokolls-utdrag på flera ark med beslut, lösen vid Rådstufvurätt nu uppgår till mindre belopp, än för afskrifter eller protokoll utan beslut på samma arktal.
Ankom till Exp, Utsk. d. aa Oct. 1829, Memorial, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o i5, angående yrkad högre Tull å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor. Sedan förenade Utskotten, uti Betänkandet N:o 15, uppå anförda skäl, tillstyrkt, att åtskilliga Motionairers yrkanden om en underdånig Skrifvelse, i afseende på handeln med Finland och Tull å derifrån kommande varor m. m., måtte förfalla, så har nämnde Betänkande, i följd af dervid gjorda anmärkningar, blifvit från Hedervärda Bonde-Ståndet återremitteradt; men som 12 Bevilln.- och Oec. ZJtsh. Meni. N:o 26. detsamma af de 3:ne öfriga Riks-Stånden, under den io:de, i4:de och I7lde September, blifvit bifallet, och denna fråga således genom 3 Stånds beslut är afgjord, alltså måste nu Utskottets åtgärd inskränka sig till att hatmed vördsamt underrätta Hedervärda Bonde-Ståndet oin ett sådant förhållande. Stockholm den 13 October 182 9- STOCKHOLM, hos Carl Ab. Pihl, 1829. Bevilln.-j Lagoch Occ.-Vtsk. Mern. N.o 27. t N:o 27. Ankom till Exp.-Utsk. den i^JNotb 181;}; Memorial, med förslag till samman jemkning af Riks-Ståndens Beslut> i fråga om Brännvins-biannings-råttigheten, samt till V ote ringsPropositioner i afseende på gnmderne för nämnde rät* iighets beskattning. Sedan Förenade Utskotten, under N;o 16, iafgifvit ytterligare Utlåtande, angående Brännvins-bränningen och dermed gemenskap egande ämnen, så hafva Respeclivé Riks-Slånden deröfver fattat sina, Utskotten genom ProtoColls^Uldrag meddelade Beslut; och sorn dessa dels i allmänhet och dels i vissa delar äro Trän hvarahnatt skil jäktige * få Utskotten härmed, enligt iBih. till R. St.
Den som vill göra sig den mödan att genomläsa BancoDeputationens tryckta Betänkan - Dea 14 April, 25 l de, angående Financeoch Penningeverkets hjelp och förbättring, af den 14 Julii 1772, skall igenfinna den noggrannaste teckning, både af vårt närvarande tillstånd och af de farhågor samt stridigheter uti interessen sotn yttrade sig emot det förslag till en myntbestämning, hvilket några år senare gick i verk» ställighet, och medförde allmän nytta. Men sant är att »772 hade man redan i fem och tjugu år successive vidtagit de partiella mesurer, med försämrad belägenhet efter hvardera, hvartill vi ännu icke egnat mer än 13. Jemförelsevis hafva vi alltså ännu tillräckligt rådrum ; men då hvarje uppskof ytterligare försvagar medlen att vinna ändamålet, måste det vara en pligt att, med åsidosättande af alla andra betänkligheter, erinra om erfarenhetens anvisningar. Författarekärleken har ej heller någon skörd att af förslaget upphämta, ty deruti finnes intet nytt; blott en tillämpning af hvad som förut blifvit pröfvadt och antagit. I tredje afdelningen förekom mig deras mening, sorn genom Ökande af creditmyntet och näringarnes understödande med ytterligare allmänna lånebiträden, trodde en nu saknad förkofran kunna vinnas. Denna plan är i utförandet lättare, än någon annan Kan man bli öfvertygad om sådane medels användbarhet och nytta, så finnas visserligen inga genare. De skola då göra slut på alla bekymmer, j*5a Den 14 Api;il. både om näringarnes utveckling och om Stas^ utgifternas betäckande. Jag trodde, att erfarenheten hade utredt vådan af deras vidare tillämpning; och vågade ej intaga dem i någon beräkning. Hos mig var den öfvertygel6en stadgad, att motsattsen af förkofran på den. na väg skulle uppkomma. Men det är möjligt, att detta milt omdöme vore felaktigt. Äfven det må fordra en vidare undersökning; jag har påkallat dem alla, icke motsatt mig någon.
211 1859 ars slut och öfriga tillgångar icke kunde påräkna större belopp än <‘>01,609 R:dr, och således en brist af 759,770 R:dr b:ko kom me att uppstå, samt aktieegarne i bolaget icke kunde, i strid mot föreskrift i de för detsamma nådigst utfärdade reglor, åläggas att, utöfver hvad redan å hvarje aktie blifvit inbetaldt, utgöra något ytterligare tillskott och icke heller linge kanaloch slussverket lagligen inteckna, bolaget, vid dessa med flere anförda förhållanden, hos E. K. M:t i underdånighet hemställt, antingen att Strömsholms kanaloch slussverk malte af staten, emot vissa vilkor, öfvertagas, eller ock bolaget tillförsäkras, utöfver de till oell med år 1856 af Rikets Ständer redan anslagna 50,000 R:dr om året, ytterligare statsbidrag, såsom anslag och lån, med den förändring i bolagets så väl privilegium som med kronan upprättade kontrakt, dels att den summa, som efter arbetets fullbordan hvarje år skulle afsättas till reparalions-fond, blefve minskad från 5,000 till 3,000 R:dr under den tid, som åtginge för amortering af bolagets skuld till statsverket, dels ock alt arbetstiden förlängdes med 3 år, eller till 1859 års slut; eller ock att åt bolaget måtte ansiås det intill 1853 års slut, efter uppgjord beräkning, erforderliga tillskott af 330,636 R:dr, mot förbindelse ä bolagets sida att deraf återbetala en fjerdedel. Efter inhemtande af styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader underdåniga yttrande i delta mål, har, med afseende på hvad dervid blifvit anfort, E. K. M:t funnit
N.-o ^/. ne Skifteslag, som nyligen undergått Storskifte, eller hvars alla egor finnas å Charta lagde, ty der icke allenast kan, utan bör det ovilkorligen åligga Landtmätaren att upprätta kostnads-förslag före förrättningen, på det delegarne i Skifteslaget, må komma i tillfälle alt i förväg känna de kostnader, deruti de blifva inledde, och som möjligen kunna komma att Öfverstiga deras förmåga att utgöra, utan att afträda en del af den jord, som skiftats, har jag med Utskotten icke häruti kunnat instämma, öfvertygad, att utbrytning ur Skifteslag, deröfver oklandrad Charta finnes, icke möter de hinder Utskotten trott sig höra befara, och att den sålunda, genom stadgandet, utsträckta principen, att den, som laga skifte begär, eger dertill vittsord, medför skyldighet för jemväl dem, som icke kunna vägra den Skiftesyrkande utbrytning, emot sin vilja nödgas ingå uti skifte sins emellan, derigenom kostnaden blifver mångdubblad, och från att böra tillhöra egentligen den, som skiftet begärt och kunnat utbrytas, påtvingas hela skifteslaget. Då jag erkänner den grundsatis, att delegare eller samfällighet i by, bör ega vittsord då han fordrar sitt hemmans, eller hemmansdels utbrytning, emot det att han sjelf bestrider alia dervid förekommande kostnader, utom de nya Rågångarnas upp - Bil. t. Eag~ s Allm. Besy. o. Oec. Utsk, TJtl. N:o4’>. 113 uppgående, deruti angränsande borde deltaga, - anser jag det orättvist och skadligt, att, på sätt Författningen innehåller, som <iet sjnes ensamt för Landtmätarens förtjenst, tvinga Jordegare till skifte; utan borde i min öfvertygelse stadgandet uti 12 Gap. 12 § blifva följande: att, när laga skifte, på en eller flere delegares begäran, uppkommer, må, derest icke alla delegare i skifteslaget uti allmänt skifte ingå vilja, den eller deras lotter i skifteslagets som laga skifte begärt, utbrytas.
R.dr af dåvarande BäncöUtskott Rande, hvilket Utskott ansåj;hvarken Bånqdens 'eiler Disi cöntefis Privata' Creditorers rätt igenom dea förnärmad eller hafva till säkerheten något alt befara. Dessutom upplyser Friherre Wirsén, att denna tillgång skall för närvaräfide göra, efter Bok, 906,000 R:dr, men Högloflige IJtskotfen anser den likväl för intet', utan 1 stället beräkna Banquens förlust på Götha C*; nalDiscont till en Summa af 526,608 R.*dr, då efter saken3, på ofvannämhde sätt styrkte förhållande, Banquens vinst" på Götha CartalDiscont, sedan den till slut hunnit blifva liqviderad , på sätt Utskotten föreslagit, och Banquen blifver autoriserad att emottaga alla Fordringarne, troligen blifver öfver 300,öoö R:dr. Att nara lika förhållande ager rum i HögloflUtskottens Calcul öfver Malmö Discont, Jorde Höglofl. Ridderskapet och Adeln finna derutaf, atf Höglofl. Utskotten alldeles uteslutit såsom tillgång de', osäkra Fordringärne; : Jag lemnar derhän sannfärdigheten af det rykte, sorn skulle 90,0^0 R.dr af dessa Fördringar nii nyligen blifvit återbetklde, men om det besanrrås, så -hjfevisar det likväl .att det ieke bordt lemnäs, utan' allt afseende. Höglofl. Utskotten upptaga bristen i denna Discont till ' - ' ‘235,33? — -, : U Den 17 Martil, f tili n 233,222 R:dr 4® sk. 2 r:st.~ Denna brist måt2 te åtminstone icke utmärka Banquens förlust på denna Discont, ty ibland Banquens ersättningar härföre, synes kunna komma i betrag* tande Banquens vinst unde* den förflutnaOctroytiden med omkring 80,000 R.dr , ehuru dessa icke kunna påräknns såsom ert tillgång för Cre«| ditorerne.