Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
i de starka scenerna; litet mera finhet skulle Utan att han visste, hur det tillgått, befann dock däremellan vara önskvärd äfven öfver denne han sig ännu en gång i den lilla återvändsbrutale don Juan. Fruarna Hartmann o c h Seelig gränden, v i d hvilken han bodde. Han stannade Lundberg liksom hrr Hamrin o c h Johansson må utanför det grå huset. Där blef han stående Kungl. operan återupptog den 17 dennes Donizettis operabuffa » Kärleksdrycken » med, så vidt vi från föregående uppföranden kunna erinra oss, alltigenom ny rollbesättning. Hufvudintresset för aftonen knöt sig nog därvid, att man nu för första gången fick höra hr Lemon efter hans återkomst från sin studievistelse i Paris. Som Nemorino hade hr L. fått ett parti, s o m b o r d e lämpa sig väl för h o n o m. Då han emellertid denna afton ej synes hafva varit särdeles väl disponerad — särskildt läto höjdtonerna ojämna och ansträngda — vilja vi uppskjuta vårt omd ö m e angående resultatet af hans studier, till dess vi ännu en gång fått höra h o n o m. En som afgjordt gått framåt är fröken Kragballe, hvilken var särdeles bra s o m Adina. Stämman har blifvit fylligare o c h bättre egaliserad, o c h den stö- rande brytningen på danska har betydligt minskats. Ä n n u kräfves dock arbete för att helt öfvervinna densamma. Den unga sångerskan b ö r därjämte allvarligt vinnlägga sig o m en tydligare o c h distinktare frasering. I doktor Dulcamaras parti har man svårt att glömma Pelle Janzon. H r Brag är dock ganska tillfredsställande, särskildt i tredje akten. Som sergeant Belcor är hr Lejdström ej oäfven, o c h Gianettas plats fylles godt af fröken Lindegren. i tankar. Han visste ej, hur länge han stått där, då han väcktes upp ur sina d r ö m m e n e t af pratande kvinnoröster. Den lilla gränden var fylld af fladdrande, grå kappor o c h smala fiollådor slogo slamrande m o t hvarandra.
Ja, trängd ända emot den boisserade väggen skymtar vid sidan af två smånätta, petiga attachéer, en liten blek landsortslöjtnant, som med en förlägen min på sitt snälla gossansigte tvinnar sin glesa, ljusa mustach, inom sig i bäfvande stolthet undrande öfver, huru många gånger hans mamma i prostgården skall skryta med hans intagande i »Eternellen». Men mellan alla dessa grupper vandrar som en skottspole, den lille, grefliga ceremonimästarn, en Don Juan i västficksformat, en balhjelte i miniatyrupplaga, som gjord för en förmaks-athenienne. Han nickar åt en bekant fröken med täck Gretchen-profil, bugar sig vördnadsfullt för en skinntorr friherrinna, som har en rik dotter att gifta bort, helsar artigt på de högättade unga damerna, men mera kordialt och intimt på bourgeoisins, frotterar sig som en knähund mot alla fruntimmersklädningarne ... Ändtligen slås dörrarne upp till dans-salen, och två och två vandra recipienterna ut. I ett tag mötte en sådan lång rad af skimrande ljus Hedvigs blick, att hon ofrivilligt blundade till, men strax derpå, medan hennes steg blefvo spänstiga till fanfarernas eggande ackorder, slog hon käckt upp sina ögon, och rank, rak och obekymrad gick hon framåt, fast hon kände, att hon följdes af heta blickar, af ett mummel af stämmor, som hviskade om hennes person, rank och rak, ty hon visste, att hennes blottade hals var hvit och vacker, att hennes mun var röd, varm, lockande till galna kyssar, att hennes ögon hade glans och glitter tillräckligt för att sätta lif i pupiller, om än aldrig så tröttade och tröga.
Grefven voi’e också öfvertygad, att säkerheten för den omyndige icke i ringaste mon förminskades genom nedflyttning af denna företrädesrätt. Den förmyndare, sorn ville förslösa sin myndlings, tillgångar, vore derifrån ingalunda hindrad genom denna tysta förmonsrätt, ty det berodde helt och hållet af förmyndaren, om och i hvad mon denna förmonsrätt skulle komma myndlingen till godo eller ej. Gref - Leig-XJt skottets Bit. Nio 71. i3 ven ansåg det följaktligen icke vara vådligt, att borttaga en rättighet, sorn icke innebär någon vei’klig, utan endast en skenbar säkerhet, och som just derföre vore mera skadlig än gagnelig för myndlingen, samt tvekade således icke att förnya en förut ofta väckt och af Lag-Utskottet, vid framfarna Riksdagar, bifallen motion, att de så kallade tysta förmonsrätter mätte hädanefter upphöra, på det inteckning må erhålla den säkerhet, som med densamma lagligen borde vära förenad. 2:0 af Herr Friherre Lars Stjernstedt, att, till undanrödjande af all tvätydighet angående inteckxxingshafvares rätt till den afgäld, som af hans fasta pant, under concurstiden, faller, och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Rikets Ständeis vid sistl.idne Riksdag till Kongl. Maj:t i underdånighet öfvexdemnade Lagförslag, hvilket Kongl. Majit egentligen till följd af anmärkt obestämdhet uti reclactionen, då vägrat antaga, 9 §. i 17 Cap. Handels-Balken måtte erhålla följande lydelse: Efter dessa komma de, som hafva oklara skuldebref och pantförskrifningar i den skyldi'ges fasta gods eller hus i staden, och dem å Häradsting eller Rådstufvu offentliga inteckna låtit, å den ort, härad eller stad, der egendomen ligger; och tage hvar betalning utur sin pant, med dess afgäld, intill dess panten lagligen försåld och till nye egaren afträdd är.
Så fortgick det till förra våren, då sjukdom tillstötte och gjorde slag i saken, o c h efter 53 års tjänst lämnade hon, 72 år gammal, sina göromål i yngre händer, kanske med blandade känslor af saknad o c h belåtenhet. E j långt därefter afled hennes älskade matmor, och sedan dess började den åldriga tjänarinnan äfven småningom tyna bort. D e t var som kunde ej hennes förut försvagade krafter stå emot detta slag. Sorgen är j u ett blodförgiftningsmedel. Måhända var den an bidragande orsak till den tärande sjukdom, som nu i förra månaden ändade hennes lif. H o n skulle dock så gärna velat lefva några år ännu, alltjämt med ordnande hand deltagande i det för henne så kära gamla hemmets vård, men sjukdomen var obeveklig. Hennes tröst under denna var, att de hon vårdat som barn o c h åt hvilka hon ägnat sitt lif, nu i sin tur vårdadesig o m henne med största ömhet. » D e kunde ej vara snällare m o t mig om jag vore deras m o r, » sade hon. D e ville göra allt för att hålla henne kvar o c h för att lindra hennes plågor. H o n var då ej längre » deras B l o m », som passade upp dem, utan deras blomma, som de pysslade om o c h sökte hålla v i d lif. Liksom hon alltid varit en föresyn, var hon det äfven intill det sista i tålamod och undergifvenhet. E j ett otåligt o c h knotande ord kom öfver hennes läppar. » J a g har allt utom hälsan, jag får ej klaga, mången har intet o c h måste lida samma plågor. » Då hon — endast några dagar före sin bortgång — tillfrågades, o m hon hade något emot att blifva omtalad i Idun, svarade hon med ett leende: » F r u n brukade säga, att jag skulle komma i Idun, det kunde j u vara roligt, men kanske är det för pretentiöst. » Efter någon eftertanke tillade h o n: » M e n gör det ej för grant, jag har ju intet uträttat. blott några uppfyllda plikter. » B l o t t uppfyllda plikter!
Men dii Utskottet ieke finner detta vara förhällandel, oell Utskottets redaktion, hvilken är alldeles enahanda med den i Kongl. Moj:ts Proposition föreslagna, redan blifvit af tvä Riks-Ståud godkänd, får Utskottet, med vidhållande af densamma, lill Presteoch Borgare-Stånden vördsamt hemställa. Denna §, hvilken nfser det fall att flere deltagit i misshandel, hvaraf kommit antingen svår kroppsskada eller sådan mindre skada som i 13 § omförmäies, har blifvit af Bonde-Ståndet godkänd, men af öfrige tre lliks—Stånd till Utskottet återremitterad. Dervid har nemligen blifvit anmärkt, dels af en ledamot inom Ridderskapet och Adeln, att om man ansåge denna i och lör sig innefatta straffbestämmelse lör de brott, som der omtalas, inträffade den inkonseqvens, att om flere deltogo i en misshandel, deraf följde så beskaffad t lyte som i 13 § omförmäies, utan att dock utrönas kunde af hvilken skadan blifvit gjord, så finge den tilltalade, huru svåra omständigheterna än i öfrigt kunde vara, ej dömas till annat än böter, då deremot det i 14 § omlörmiilda lindiignre våll kunde bestraffas äfven med fängelse, meri att meningen ej kunde vara sådan, utan att i slikt läll väl borde dömas på en gång efter Presteoch Borgare-Stånden, att straffbestämmelsen i slutet af denna g vore alltför lindrig. Hvad nu förstborörde anmärkning beträffar, så anser val Utskottet att fidomande på en gång af särskilda straff efter håde 14 och 15 §§ icke, emot 70 §, någonsin kan ifrågakomma.
Jemte förmälan hurusom Kronofogden Carl Magnus Hasselström, hvilken, efter att i nära 47 år hafva varit i Statens tjenst anställd, i Januari månad innevarande år erhållit afsked, dervid tillagts pension från allmänna indragningsstaten af endast 2,000 R:dr, har, uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (N;o 524), Riksdagsfulimägtigen Johannes Svensson från Skaraborgs län föreslagit, alt, enär Hasselström vid tillträde af kronofogde-tjensten i Leckö år 1822 såsom ackord erlagt företrädarens balans till Kronan med 8,000 R:dr, genom avancements-besparingen till Staten lått tjena ett halft år utan lön samt i många år såsom Kronofogde åtnjutit ganska ringa lönevilkor, Hasselström måtte, för den händelse Rikets Ständer skulle bifalla Kongl. Maj-.ts vid innevarande riksdag gjorda nådiga framställning om förhöjning af Kronofogdarnes pensioner lill 2,500 R:dr, förklaras berättigad att från och med afskedstagande! komma i åtnjutande af denna högre pension, desto heldre som Hasselström erhållit afsked endast kort lid före det Kongl. Maj;ts ofvanberörda nådiga Proposition till Rikets Ständer afgafs. Då Rikets Ständer, vid regleringen af utgifterna under Riks-Statens sjette Huf vudtitel, med bifall lil! Utskottets förslag, ansett någon definitiv reglering af Landtstats-tjenstemännens löner och pensioner icke kunna vid innevarande riksdag fastställas, har Utskottet funnit sig icke ega anledning att förorda hvad motionären i ofvanberörda hänseende föreslagit, och hemställer derföre att Johannes Svenssons ifrågavarande motion icke må -till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 62:o. Uti en hos Preste-Slåndet väckt motion (N:o 156) har Kontraktsprosten Tegnér anfört, hurusom Rikets Ständer vid 1855—1854 årens riksdag medgifvit, att sedan genom den år 1852 vidtagna förändrade organisation af Stats-koutoret, kanBih. till B. St.
Riksdagen i Orebro den 20 Junii ° ^ swärsoch Ekonomie-Utskoltets Nvänne den i? sist ledne pa bordet lagda Memorial , det förra i anled ning af Riksdagsmannen Lars Swenssons m» tion vin icke nu sa wäl so»n tillförene det ma ra Allmogen, Torpare och Inhyseshjon tillätet, al! a Kro» Utdrag af protocollet hället hos Höglsfl. Ridderskapet och 2ldeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 20 Junit 18-2 . D. 8örcdrogs a n»>o och biföllos följande Stat. ltssottetö den iz sistlidne Junii pa bordet lagde etänkanden, nemligen: r:o I anledning af Kongl. MajttS Nådiga roposition af den »8 April r8»2, i h»vad som rö»ec Stats-Werkels Inkomster och Utgifter samt förwaltning föraren 1812 och i8n. 2:0 2lngaende af Kongl. Majtt äskade Stats - z:o Angående Kongl. Maj:ts äskade Stats - S. D. föredrogs a n„o och bifölls Allmänna Be> »mder Riksstatens Andra Hufwud-Titul: Civiloch Landsstaterne. 4:0 Angående de af Kongl. Maj:t affade Statsanstag under Riksstatens Tredje Huswud-Titul, 5:0 Angående de af.Kongl. Mafit äskade Statspnstag under Riksstatens Åttonde Hufwud-Ticul. 6:0 74» Den -o Aunik. 6:0 Angående tillökning i Hans Kongs. Hög, het Kronprinsens Statssumma, i anseende till den, sammas otillräckeliabet, alt deraf alwen kunna be, strida de tillökte Resekostnader, som wid Statens uppgörande icke kunnat beräknas. 7:0 Angående uppförande pä Stat af en Summa af r6>666 Niksd. zs §. ärligen för Hans Kongl. Höghet Hertigen as Södermanland, Prins Oscar. 8:0 Angäende de till Institutet för Blinde och Döfstumme anstagne medels uppförande ä Stak.
Grundräntor, Kronotionde och andre Ordinarie Inkomster samt Spanmål 96,239:42.— 110,986: 4. 5. Balance till påföljande äret: Credit. Balance från föregående äret: Öfverlefvereringar och Skulder Afskrifning: För åtskilliga orsaker Utgift: Aflöning och Pensioner Uppfostringshjelp Understöd för Sjukvårds-anstalterne . Underhåll Förmalnings-, Maltoch Bryggnings kostnader Medicamenter Beklädnad Ved, Ljus & Olja . .. Nybyggnad och Reparationer Köpeskilling för inköpte Fastigheter . Brandförsäkrings-afgift Ränta å lån Rese& Tractaments-koslnader Restitutioner Inventariers Upphandling Balance lill påföljande året: Behållningar i Contant samt Spanmål och Proviant-Persedlar 45,514:18.- 48,610:42. 1. Fordringar hos Diverse Verk, Fonder och Personer 36,883:37. 2. 24,255:11. s. Revisorernes uppmärksamhet har blifvit fästad derå att HospitalsDirectionerne i Landsorten utlånat medel till betydligare belopp åt enskilte personer, men att dessa Fondens fordringar blott till summan blifvit inför Kongl. Ordens-Gillet redovisade. Revisorerne, som anse lämpligare, att Kongl. Ordens-Gillet ensamt förvaltar Fondens tillgångar och deraf meddelar lån, tillstyrka derföre att de åt personer å landet försträckte summor, antingen måtte indrifvas och till Kongl. OrdensGillet öfverlemnas samt derifrån å nyo utlånas, eller ock att lånehandlingarne till Gillet insändas, för att, i afseende på säkerheten, derstädes granskas och förvaras; Förmodande Revisorerne att, genom en sådan åtgärd, faran för möjliga framtida förluster mera än nu förebygges, helst det alltid visat sig, hvad nu jemväl för Revisorerne ytterligare bekräftats, att Kongl. Ordens-Gillet aldrig uraktlåtit något, som kunnat bereda Fondens förmån och säkerhet.
Förordningen om kommunalstyr else i stad den 21 Mars 1862 samt i 28 Kap. 5 § Byggninga-Balken. Inom Vällofliga Borgare-Ståndet hafva Herr Swartz och Herr Beronius i berörda ämnen väckt förslag, hvilka blifvit till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotlets behandling öfverlemnade. Herr Swartz har i sin motion (JV2 290) anfört, att, ehuru Rikets Ständer i sin rörande kommunal-väsendets ordnande tdl Kongl. Majit aflåtna underdåniga skrifvelse den 26 Oktober 1860 i afseende å det förslag till kommunal-slvrelse i stad, sorn af de Iför frågans behandling utsedde komiterade afgifvits, uttryckt den åsigt, att reformen af städernas municipalväsende borde stödja sig på grundsatsen af alla stadsinnevånarnes likställighet i kommunala rättigheter och skyldigheter, så vida någon rubbning deraf icke föranleddes i sådana de burskapsegande stadsmedlemmarnes särskilda rättigheter och skyldigheter, hvilka stödde sig på stadganden i grundlagen, och Rikets Ständer för sin del beslutat, att 4 § i komiterades förslag om kommunal-styrelse i stad skulle erhålla en i öfverensstämmelse härmed lämpad lydelse; så hade dock denna grundsats blifvit förbisedd derigenom, att Rikets Ständer lemnat utan anmärkning § 71 uti komiterades omförmälda förslag (hvilken § erhållit nummern 58 i sedermera utkomna Kongl. Förordningen om kommunal-styrelse i stad). Följden häraf hade blifvit den, att §§ 4 och 58 i Förordningen, hvilka grundade Bilt. till R. St.
Serveras med litet af kalfhufvudet och hårdkokta äggulor, hvilka dock kunna uteiemnas. Stekt svinsadel. Sadeln, äfven ryggstycke kalladt, utskäres och endast ett tunnt lager af späck kvarlemnas. Köttet beströs med mycket salt, får ligga 1 — 2 timmar, aftorkas, ombindes, lägges på en långpanna med smör och beströs med litet salviablad. Stekes i måttligt varm ugn 2 ' k timmar och vändes därunder stundom, till dess det blifvit väl genomstekt. Serveras med god jus eller pikant sås, med garnityr af surkål. Ganska god anrättning. O. H. Japansk Kvitten. Denna förekommer i tre färger. Den lysande röda är kanske mest egendomlig, men de hvita med skär anstrykning och de svagt laxfärgade blommorna äro kanske de vackraste. De sistnämnda kunna i papper blott åttadkommas medels tillhjälp af färger. Till de förstnämnda tager man bjärt rödt silkespapper och klipper efter närstående afbildning stjärnorna till blommorna. Dessa läggas två och två i flata handen o. pressas medels en liten fingerborg kupiga. Blommorna måste alltid vara mycket runda och synas mer eller mindre slutna. Kalken bildas sedan genom flere gula ståndare. Sedan man trädt upp den klockformiga blomman på stjälken, fäster man ytterligare en liten grön stjärna om 1 — 1 ' / 2 cm:s genomskärning bakom denna. — Bladen N. ATT FÖRFÄRDIGA PAPPERSBLOMMOR. (Forts.) Hagtorn. Blommorna förfärdigar man nästan på samma sätt som körsbärsblommorna, klipper blomstjärnorna endast litet mindre och bladen enligt afbildningarna. För öfrigt tager man ej gula utan brunaktiga ståndare, arrangerar af blommor och knoppar enskilda knippen och fäster ytterligare en och [2559] A n n o n s e r böra, för i veckans nade att senast annonser, vara annonser efter annonser efter R Y C K E R ETT SÄTT ATT KOKA SAFT. efter böra likvid, plats25 öre, öfriga 35 öre pr rad.
Utskottets hemställan, sid. 2 och 8, angående beräkningen af ’’arrendemedel utaf Kungsgårdar oell andra lägenheterbifölls. Med afslag å Utskottets i Bilagan Litt. B. till Betänkandet N:o 64 gjorda och här Vidhållna tillstyrkande, angående nedsättning uti ej mindre tionde-tackjerns-skatten, än äfven hammar-skatten, beslöt Ståndet, att skatten å dessa inkomst-titlar bör bibehållas vid sitt nuvarande belopp, hvaremot Utskottets hemställan i nyssnämnde Bilaga, med anledning af väckt förslag om nedsättning för Bergsmans-hamrar i minimi-beloppet för beskattningen å oinskränkt smides-rätt, bifölls; och ville Ståndet derjemte, beträffande det i 8:de punkten afgifna förslag till beräkning af ifrågavarande skatte-belopp, anmoda Utskottet deruti göra de ändringar, som till följd af Ståndets förbemälda beslut påkallas. Yttrandet å sid. 10, beträffande 1 mom. i Bilagan Litt. E. till Betänkandet N:o 64, lades till handlingarne, och fann Ståndet för godt afslå Utskottets förändrade tillstyrkande, sid. 11, rörande backstugusittares och inhyseshjons befriande från mantalspenningars utgörande, samt, med ändring af Utskottets förslag, upptaga beräkningen å nyssnämnde inkomst-titel till lika belopp med det i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition förekommande, eller 360,000 R:dr. Öfriga delar af förevarande Utlåtande ansågos ej erfordra annan åtgärd, än att luggas till handlingarne. N:o 177, i anledning af väckta frågor om nytt formulär för Riks-hufvudboken samt om särskild hufvudbok för Kongl. Stats-kontoret; bifölls. N:o 178, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition (N:o 68), angående inqvarterings-skyldigheten i Stockholm; bifölls. N:o 179. i anledning af väckt motion om gratifikation åt Förste Landtmätaren Albin för en af honom upprättad karta öfver Jemtland^ bifölls.
Reservat i oner: af herr friherre Stjernstedt, ,/. T. af herr Räfell, Anton. samt af herr af Sillén, L. G.: ”Emot Högloft. Banko-utskottets beslut, att föreslå Rikets Ständer, det Banko-förvaltningen skall, under Bankens ansvarighet, åläggas kommissionsbestyret för enskilde låntagare, är jag föranlåten mig reservera. Såsom egentliga skälet för berörde tillstyrkande, har man anfört de svårigheter och äfventyr, hvarföre lånsökande skola vara blottställde genom nödvändigheten att för så väl låns utbekommande, som verkställande af derå föreskrifven ränteoch kapital-afbetalning, begagna enskilde ombud, och man har ansett detta böra afhjelpas af Bankens mellankomst, emedan Banken vore till för allmänhetens skull och icke allmänheten för Bankens. Afven jag delar med Utskottets pluralitet den önskan, att kunna bereda lånsökande hos Banken all möjlig beqvämlighet samt säkerhet mot förluster; men det sätt, Utskottet lill vinnande af detta ändamål utfunnit, har, efter mitt förmenande, emot sig flera betänkligheter. För lånsökande, att hvarken sjelfve eller genom frivilligt valde ombud lil söka lån; för Banken, det ökade sysslande, som Bankens en del tjenstemän derigenom komma att vidkännas,’ men hufvudsakligast, det ersättningsansvar, Banken derigenom ikläder sig, alt hålla låntagare skadeslöse för dem af en eller annan orsak möjligen tillskyndade förluster. Om det måste medgifvas, att den föreslagna åtgärden kan för en del lån innehafvare och lånsökande vara betryggande och bereda dem någon förde], åstadkommer den deremot för andra ett tvång, som ej allenast hindrar dem att sjelfve eller Banko-Utskottets Memorial, i\.-o 60. 17 eller genom personer, till hvilka de hafva förtroende, besörja sina angelägenheter, men äfven en kostnad, hvarifrån de eljest voro befriade.
Till uppförande i Wenersborg af skoloch gymnastiklokaler för det der inrättade elementarläroverket, har Herr J. Börjeson, uti en inom Borgare-Ståndet under N:o 77 väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion, hemställt, att Rikets Ständer måtte bidraga med ett anslag af 150,000 R:dr, då staden å sin sida skulle förbinda sig att icke allenast dertill upplåta i alla afseenden tjenliga tomtplatser, utan äfven anskaffa de medel, som utöfver berörda anslag erfordrades till byggnadernas uppförande och inredning i enlighet med af Ofver-intendents-embetet fastställda ritningar. Med omnämnande af eldsvådan 1854, som lade staden och lärohuset i aska, hvilket sistnämnda åter uppbyggdes utan bidrag från stiftsbyggnadskassan eller af statsmedel, har motionären till stöd för sin hemställan, bland annat, anfört, att den närvarande byggnadens otillräcklighet tvingat staden att i privat egendom förhyra ej mindre än sex rum för att begagnas vid undervisningen af det alltjemt tilltagande antalet lärjungar. Då emellertid icke heller dessa uppoffringar varit på långt när tillräckliga att undanrödja hindren för undervisningens jemna gång, samt stadens innevånare saknade utvägar att uti denna sak, som endast till en underordnad del vore deras egen, göra allt hvad som erfordrades, hade staden slutligen vändt sig till Ofver-intendents-embetet för erhållande af ritning och kostnadsförslag till ett nytt skolhus med gymnastiklokal, i afsigt att få för statsmagterna framlagd en fullständig utredning om hvad ifrågavarande angelägenhet kräfde. Nämnda, motionen bifogade, ritningar och kostnadsförslag utvisade, att för uppförande af . berörda skolhus, beräknadt att inrymma 450 lärjungar, tillika med erforderlig gymnastiklokal, erfordrades en summa af 206,054 R:dr 25 öre, oberäknadt inköp af tomter.