Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tvekar ej, för min del, att, äfven med fara att blifva frän vissa håll mera förkättrad än jag det redan är, öppet uttala den öfvertygelsen, att hela denna landtstorm skulle komma att i verkligheten närmast likna den erdstorm, med hvilken landtförsvaret uti en viss reservation blifvit anfallet; hos begge sam 28* - 436 Den 16 Juli. ma brist på ledande tanke, på lugn, samband, hållning och takt samt, framför allt, på förmåga alt oroa den fiende, man så gerna ville åtkomma, I afseende på den blifvande arméens sammansättning skall jag tillåta mig några få anmärkn:r: Bland hufvudvapnen minskas just de, hvilka proportionaliter emot hela arméens styrka borde ökas; — de hvilkas krigsbildning fordra längsta tid, och ändtligen de, hvilka just äro väsendtligast, när man börjar krig med en armée, som till hälften, — eller §:delar, består af oöfvadt manskap. Arméens befälspersonal inskränkes med omkring 1000 Underofficerare, då likväl Officerspersonalen för det närvar, är alldeles otillräcklig, om hela arméen med tillsats af 1 eller 2 klasser beväring skall mobiliseras, då man uti Underofficers-klassen måste söka fyllnaden. Den gamla Regementsoch Korps-indelningen uldömmes, för att efterträdas af en Brigadiudelning så beskaffad, att hvarje Brigadformation blifver ofullständig. Man saknar der träffen-befälhafvare, hvilka måste tagas bland Bataljons-cheferne; följaktligen komma vid hvarje Brigad 2:ne Bataljons-chefer att vara till bäst och 2:ne till fot samt 2:ne kompanier att sakna sina Chefer. I det nuvar. Exercisreglementet förutsatte man en Brigadafdejning, formerad af 3:ne reg:ten, eller 6 bataljoner, med sina 3 Öfverslar och 9 Majorer, hvilket lemnar ett resultat af 1 Brigad-chef och 2 träffenbefälbafvare: Öfverslar, 6 Majorer: Bataljons-chefer i linien, och 3:ne i hemorten :
Hvilket R. St., i anledning af E. K. Majrts jExp. Utah. Förslag till urul. Skrife. N:o ifå,[fil. 3D5 Högstberörde Nådiga Remiss, få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. iV:o 167. Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 26 Sept. 1829- Preste-Ståndet d. 26 — •— Borgare-Ståndet d. 26 Bonde-Ståndet d. 28 Rikets Ständers underdåniga Skrif velseangående inställande af ali indelning till Ordinarie Rotering af hittills oroterad jordi S. A. K. I afseende på den Ordinarie Roteringsskyldighet, sorn af de efter 1823 års Riksmöte utaf E. K. M. i Nåder tillsatte Extra RotejemkuingsComitéer blifvit föreslagen, att utgöras af sådana hemman och lägenheter, hvilka, enligt sin natur, böra draga en slik tunga, och ehuru grunden för denna förberedande åtgärd hem ta Is från R. St:s., den 17 December 1823, till E. K. M. aflåtne skrifvelse, enär deruti, bland annat, blifvit yttradt, att, vid de Extra RiRejemkningsförrättningar, om hvilkas anställande R. S. då i underdånighet anhöllo, borde skiljas och från upptagande i Extra Roteringen uteslutas ”alla ”hemman och lägenheter af Kronoskatteoch Frälse-natur, hvilka, enligt Fur fatt tångarne, ”äro underkastade ständig Roteringhafva R. 396 Exp. Utsi. Får slag till und. Skrif v. N.-o 167. S. likväl, och dä, emot 73 och 80 §. §. Regeringsformen, en särlan tillökning i Ordinarie Knecktehållet icke kan till någon verkställighet befordras innan R.
Derigenom äfventyrar man åtminstone icke att i lifssaker det (lornes efter en leuterationsprincip (upskattning af »mildrande omständigheter») i Småland, efter en annan i Vestergöthland, efter en tredje i Upland o. s. v. Om LagUtsk:t$ förslag skulle bifallas, befarar jag att derigenom hela lagen kommer att förfalla, emedan K. M. troligen icke, mot Sin Högsta Domstols lillstjrkande, frånträder en så vigtig grundsats, derföre alt det fallit en och annan ledamot af LagUtskrt in att hylla en annan. Jag önskar att 11. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut. Frih. Armfelt: Att K. M., i händelse R. St. godkänna det af LagUtsk:t förordade förslag, kommer att vägra sin sanktion å lagen, är möjligt, men alldeles icke säkert. Jag anhåller fortfarande om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Mörner: Jag hoppas att R. o. Ad. vidblifver sitt en gång fattade beslut. Det lärer icke undfalla R. o. Ad. att en benådningsrätt., utöfvad af K. M. efter dess Högsta Domstols hörande och efter yttrande af dess Statsrådsledamöter, är någonting helt annat än den, som utöfvas af en möjligen första gången tillförordnad domare, biträdd af 7 nämndemän. Det kan ju till och med hända, att denna benådningsrätt komme att utöfvas af nämndemännen ensamt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt FL F.xc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskrts hemställan och godkännande af g 1 i Utskrts Författningslörslag, och dels att R, o. Ad., med afslag å samma hemställan, skulle vidblifva sitt förra beslut att antaga Irsta g.n uti K. Mrts Förordningsförslag; framställde H.
Enligt min förmening, borde Utskotten således för närvarande så mycket heldre hafva inskränkt sin åtgärd till att inbjuda de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Bonde-Ståndets beslut, sorn detta utgör en medelväg mellan deras, och dessutom Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut sannolikt endast tillkommit såsom en följd deraf, att dessa Stånd antagit grundsatsen af fri bränvins-bränning. Om endast ett Riks-Stånd antagit inbjudningen, hade frågan varit afgjord, och i annat fall hade för dess afgörande återstått den utväg, Riksdags-Ordningen, §§. 'jo och ^5, föreskrifver. 2:0. Mot den af Utskottens vid §. 35 föreslagna voterings-proposition, till utrönande af huruvida bränvinsbrännings-afgiften skall erläggas för - 24 Bevillningssamt Allm. BesvocA Ekon.-Utsk. Mern. No 12. skottsvis, eller icke, och hvilken fråga jag anser vara, genom Ridderskapets och Adelns samt Presteoch Borgare-Ståndens beslut, redan afgjord. ^5 §. Riksdags-Ordningen stadgar: ”För beslut i alla öfriga ärenden, de mål undantagna, hvarom i Regerings-Formens 66, 6g, 70, 71 och 72 §§. särskilt förordnadt är, galle , jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening;” hvaraf naturligen följer, att i aliade fall, som ej i någon af dessa $$. omnämnas, Konungens samtycke skall begäras lill den mening, som af trenne Stånd blifvit godkänd.
Att 14 tjenstemän inom Collini, såsom StatsUtsk. anfört, ansetts kunna indragas, är icke heller förhållandet; det är icke iner än 7 tjenstemän, 1 vaktmästare och 1 bokbindare, hvilken sednare äfven betjenar Stalscont. med böckers inbindning. Ända sedan i8o3 har Colllm haft 000 r:dr utom stat till utdelning bland tjenstemännen, och denna summa ökades 1826 med 3,5oo r:dr, såsom alldeles oundgängligt för ärendernas behöriga gång, ehuru vid 1828 års riksdag icke ansågs lämpligt föreslå dessa summors uppförande å stat, förrän den slutliga regleringen af Collini blifvit uppgjord. Det är visserligen sannt, att inom detta verk falla särskilda sportelinkomster; men enligt de uppgifter, jag derom äger, äro de icke af någon särdeles betydenhet och kunna i medeltal högst beräknas till 1800 å 2000 r:dr; fördelade emellan 37 personer, utgöra de en obetydlig tillökning i lönerna. Efter den antagna principen vid Collegiernas lönereglering hafva sådana sportler icke i allmänhet blifvit beräknade, ehuru motsatsen visserligen kunnat äga skäl för sig, då dessa inkomster inom verken äro olika. Numera torde det icke böra ensamt för de återstående, oreglerade verken komma i fråga. Att KammarColllm med nuvar. tillgångar kan ändamålsenligt regleras, såsom StatsUtsk. säger, är ett påstående, som otvifvelaktigt är bygdt på en oriktig grund. Statscont. har i dess underd. utlåt, öfver den projecterade staten väl föreslagit indragning af ett ytterligare kammarråd, en actuarie, en cancellist och en kammarförvandt i Karnmar-arehivet, hvarigenom en minskning i den begärda summan skulle uppkomma af 3,200 r:dr; men KammarColllm har i svar härå, som mig synes, nöjaktigt ådagalagt, att ingendera kan afdragas.
Gent emot denna sbildning » gälde det att sätta den äkta kulturen; en lifs * kraft som verkar ut ifrån ett centrum, ett hjerta, och ut i alla delarne af en organism, formande allt, stort som smått, i enlighet med den lefvande typen: — lif, tänkande, konst, sed, drägt, tal. Ty kultur vore en sådan genomgående stil i ett folks alla lifdyttringar, och hvad som utmärkte det moderna lifvet, vore just stillösheten, den klassiska sammanblandningen af alla stilar. Koltur är något annat än eu dekoration af lifvet; kultur är » en ny och fullkomnad physis, utan något inre och något yttre, utan förställning och konvention », en allting genomgående enhetlighet. Genomsnittsmenniskorna kunna icke af egen kraft uppfostra sig till bärare af en sådan kultur; de tarfva lärare, hjel-pare, de stora exemplen. Sådana lärare, hjelpare, stora exempel äro Schopenhauer ooh Wagner, deu ene med sitt metafysiska betraktelsesätt af tillvaron, den andre med sin tragiska sinnesstämning. Det, hvarigenom menniskan skiljer sig från djuret, är bennes förmåga att höja sig öfver sitt lidande genom att uppfatta tillvaron metafysiskt. All utveckling bör gå ut pft att stiga uppåt från djur till menniska härutinnan. Men vanligtvis stanna vi på det förras nivå; endast i särskild« ögonblick nå vi den högre. Vi äro sjelfva för svaga härtill, vi måste lyftas af andra, och dessa andra äro just icke-meradjuren, filosoferna, konstnärerna, helgonen. Endast de kunna meddela oss det stora perspektivet öfver lifvet, det metafysiska betraktelsesättet, den tragiska sinnesstämningen. Detta är grundtanken i all kultur: att framalstra i oas filosofen, konstnären, helgonet. I vår sedvanliga sinnesförfattning kunna vi ej fullgöra denna uppgift, och derför hata vi oss; detta är roten till den pessimism, som Schopenhauer måste Ura sin tid pft nytt igen, fastän den är lika gammal som längtan efter kultur, — dess rot men ej dess blomma, dess början men ej dess mål. Wagner är i sin konst en sådan förenklare af lifvet, som deu äkta kulturen bör vara.
Prot Vtdr. d. 6 Febr 18 fy. 85 N:o 414, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse, angående rotehållarne vid Uplands Regemente beviljad befrielse ifrån utgörandet af s. k. klädpennjngar, enligt kneckte-contracltt. Bifölls. N:o 415, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande tryckningen af de i representdtions-frågan vid denna Riksdag afgifne yttranden och Memorial. Återremitterades med den anmärkning, att, eldigt Ståndets den 4 December sistlidne fattade beslut, Ståndet, för dess del, niedgifver, att, då Hederv. Bonde-Stindels redan hållna discussion i Representations-frågan i dess protocoll tryckes, ett afdrag deraf Lill 3,000 ex. må af Riksdagsmedlen bekostas, hvaraf således fc.ljer, att Preste-Slåndets medgifvande i sagtle hänseende inskiänkt sig lill de at Bonde-Ståndet vid nyssnämnde tid i lepresentations-frågan afgifna yttranden och fattade beslut. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Ulskoltets Memorial N:o 417, angående handläggning af frågor, rörande disposition af den till allmänt nyttiga ändamål anvisade andel af Banco-vinslen. Ståndet, som icke antog den till detsamma af Utskottet gjorda hemställan, vidblef sitt beslut, i afseende på remissen af frågan om handläggning af Bane -vinstens disposition, men fann för öfrigt, sedan upplyst blifvit, att de andra respective Riks-S ån len beviljat remiss af frågan till Siats-Utskottet, ofvannämnde Memorial icke från Stan lets sida påkalla annan åtgärd, än att till handlingarne läggas. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 37, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 32, angående stämpling af spelkort samt afgiften derför.
Och den 14 December 1857 samt den 30 Januari 1858, jemte föreslående af förhöjning i skjutslegan och af andra utvägar till undanrödjande, så vidt möjligt vore, af de förhållanden, hvilka dittills hindrat skjutsenlreprenaders uppkomst eller bidragit att göra dessa betungande för de skjutsnings-skyldige, hos Kongl. Majit anhållit dels att, då nyssnämnde åtgärder endast kunde leda derhän, att de mest tryckande olägenheterne af skjutsningsbesväret blefvo afhulpne, en Kommitté måtte, för den mera genomgripande reglering af ärendet, som vore önskiig, förordnas att, elter det upplysningar från de olika länens i frågan intresserade medlemmar blifvit infordrade, utreda och föreslå huruvida och pä hvad sätt skjutsningsbesväret må kunna från jordbruket skiljas och denna vigtiga angelägenhet för öfrigt i framtiden på lämpljgasle sätt ordnas; dels ock alt åt samma Kommitté måtte i nåder uppdragas alt (aga under öfvervägande så väl frågan om kungs* och kronoskjutsens utgörande, som ock pä hvad sätt poslförings-skyldigheten skulle kunna skiljas från jordbruket, emot åliggande för posthemmanen att fullgöra de onera, från hvilka de nu äro befriade: samt Kongl. Majit, med anledning häraf, dels, genom nådig kungörelse den 11 December 1857, meddelat de förändrade föreskrifter angående skjutslegans Bih. till B. St. Slatssami Allm. Besv.- och Ekon.-Ulshottets Utlåtande N:o 8. belopp m. m., som för tillfället funnos tjenlige, och dels sedermera förorduat en Kommitté att fullgöra de i Rikets Ständers ofvanberörde skrivelser omförmälda uppdrag i afseende å utredning och förslag till reglering af frågorne rörande gästgifveri-, hålloch reservsamt kungsoch kronoskjutsningsbesvären, äfvensom angående postförings-skyldigheten; så har Kongl.
För en liflig inbillning aftecknade sig mot de bleka, oroliga skyarne i norr underliga flockar af djur och menniskor, hvilka på qvastkäppar, ungsrakor och allehanda likadana primitiva fortskaffningsmedel voro på färd till Blåkulla, “den ledes” ohyggliga boning. De sågos tydligast, när de drogo förbi det spetsiga kyrktornet ned i dalen eller lägrade sig på dess tak såsom en flock kajor för att skafva malmen af klockorna. Stora kors ritades på dörrarna till ladugården, på det att icke dessa säregna färdemän skulle bortföra gårdens ungboskap, tjärtunnor påtändes, eggjern sattes i gödselhögen och gamla muskedunder afskötos, allt för att bortskrämma “trollpacket”. Samhället bäfvade för den grufliga trolldomssynden, hvilken kom plötsligt likt en smittosam sjukdom öfver folk, så mycket förfärligare än äfven den svartaste pest, som han sträckte sina verkningar långt utöfver det timliga lifvets gräns. Verldsliga och andliga myndigheter uppbjödo all kraft, för att hejda satans raseri. Särskilda domstolar inrättades och vakstugor höllos på flere ställen inom landet, der presterne, under bön och psalmsjungning sökte afvärja “hans” illistiga anslag och “grufveliga raseri”. En sådan vakstuga hölls hvarje afton hos klockaren i Katrina, mäster Jonas Lång, hvilken derför fått uppbära många loford af stadens presterskap. Stugan var stor och rymlig samt egnade sig väl för ändamålet. Hon var utröjd så när som på några bänkar långs väggarne, hvilka upptogos af barn och qvinnor. Högst få män voro tillstädes, och de som voro der, utgjordes nästan uteslutande af fäder till de barn, som anfäktades. Det var i skymningen, men magister Bengt, hvilken skulle hålla bönen, var ännu icke kommen. Han hade flera sådana vakstugor och brukade äfven på vägen mellan dem besöka sådana hushåll, som lidit mest af den svåra hemsökelsen. Under tiden berättade de närvarande hvad de fått veta om trollpackets tilltag.
Sedan, vid pröfning af den uti Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorers Berättelse, pag. 22—26, omförmälde fråga angående ersättnings-skyldigliet för försummad bevakning å inställelsedagen i låntagarens concurs af ett utaf numera aflidne Grosshandlaren Anders Broberg And:son, i lifstiden, emot pant af jern-effecter, hos Banken upptaget lån, slort 500 R:dr Banco, Utskottet icke kunnat finna, det Rikets Ständer, hvarken genom äldre Reglementen och serskilda föreskrifter, ej eller genom Banco-Reglementet under den 26 Maj 1835, medgifvit Banco-fullmägtige domsrätt öfver Banco-Verkets Embetsoch Tjenstemän uti ersättningsfrågor af omförmälde beskaffenhet, Utskottet, som icke godkänt Banco-fullmägtiges den 25 Augusti 1836 i of vanberörde mål meddelade och å det åberopade stället uti 1837 års Revisions-Berättelse upptagne beslut, öfverlemnat åt Banco-fullmägtige att låta, i laga ordning, inför vederbörlig Domstol tilltala den eller de Bankens Embelseller Tjenstemän, hvilka anses skyldige ansvara Banken för den förlust, som, till följd af den uragtlåtna bevakningen utaf förenämnda lån, blifvit Banken tillskyndad; så får Utskottet, med tillkännagifvande häraf, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, emedan det sålunda kommer att på vederbörlig
R:dr 246,000: sålunda innefatta den Första Hufvudtitelns anslag för tillfälliga behof. jin fira Mufvndfi tein. innefattande anslagen till Justitie-Departementet. För detta Departement upptager nu gällande Riks-Stat: Penningar B:ko R:dr Indelta räntor med kronovärdi 724 Rulf 46 sk. 11 r:St. och efter markegång förslagsvis beräknade till 1,186,424: 3,935 Summa B:ko R:dr 1,190,360 eller Riksmynt » 1,785,540 3. 9. 44. 3. Kongl. Moj:U iyåd. Prop. N:<> 4. om Statsverket 4$S6. 19 I afseende på regleringen af denna liufvudtitel framställer Kongl. Maj:t., i enlighet med de beslut, som innefattas uti bilagde utdrag af de inför Kongl. Maj: t i Stats-Rådet den 1 4 innevarande månad öfver Justitie-Departeinenfsoch Finans-ärenden förda protokoll, följande förslag: 1 :o) Reparlements-Chefin. För Justitie-Stats-Ministern, hvilken för närvarande åtnjuter i lön Runt R:dr 6,750: — och i taffelpenningar » » 5,250: — R:mt R:dr 12,000: — anser Kongl. Maj:t, i enlighet med hvad i omförmälde Protokoll öfver Finans-ärenden blifvit upptaget, lönen böra förhöjas till 18,000 R:dr, hvarföre Kongl. Maj:t äskar ett ytterligare anslagät Justitie-Stats-Ministern af 6,000: 2: o) Jas ii lie-Stats-Expeditioncn.
Ändamålet var först och främst att skaffa sysselsättning för damer, och de hafva redan ett stort antal » lady agents » både i England o c h Tyskland. Ett annat ändamål är att skaffa godt oförfalskadt te Ull billigt pris, som åstadkommes därigenom att bolaget äger sina egna teplantager i Ceylon undviker alla » mellanhänder ». och således Vi äro nu uppe i andra våningen af n:r 92, i ett vackert rum anordnadt i något orientalisk smak, med nätta små bambubord, divaner och stolar, draperier i behagligt dämpade färger öfver fönstren samt pärlportierer i dörrarne, taflor, stora japanska vaser och gröna växter. Ett par bord äro redan upptagna af damer, som med förnöjelse tyckas intaga sitt te. En ung dam kommer in och tar vår order o m » tee with bread and butter » (te med smörgås). Medan teet » göres », studera vi några af veckans illustrerade tidningar: The Graphic, the Queen, Lady ' s Pictorial m. fl., som äro utlagda på ett bord i midten af rummet. Nu kommer vårt te, serveradt på en japansk bricka med de nättaste små orientaliska koppar, tekanna, socker, mjölk och några tunna smörgåsar, för hvilket vi erlägga etablissement här i London hafva sina » refreshment r o o m », där kunder under pågående upphandlingar kunna intaga förfriskningar af olika slag. Kunde man ej tänka sig något sådant i förening med Handarbetets vänner, Svensk konstslöjdutställning eller någon af de större affärslokalerna? Man pröfvade samtidigt, hvad te man skulle skaffa hem för hushållet, o c h gjorde sitt större eller mindre uppköp. De ledande damerna här äro mycket villiga att äfven i Stockholm äga en agent o c h gifva rätt betydligt afdrag på större uppköp af te vid en sådan förbindelse. Agenten har naturligtvis att betala frakt härifrån och tull; men Sveriges mesta te tages j u från England o c h troligen i de flesta fall med mer än en mellanhand. Om någon eller några svenska damer äro villiga att inlåta sig på en dylik liten affär, skall jag gärna lämna närmare upplysningar o m villkor samt inleda förbindelsen med » The Ladies ' Own Tea Association » härstädes. Anna Fleetvoocl Derby.
Stats-utskottet, till hvars utlåtande högstberörde nådiga proposition, jemte Herrar Tausons och Winges i anledning deraf inom Borgare-ståndet afgifne anföranden blifvit remitterad, har dessutom fått emottaga alla öfriga omförmäldte mål rörande handlingar och deribland en uti ifrågavarande hänseende af Kongl, utrikes departementet uppgjord, serdeles upplysande, utredning, med tillhörande omständliga uppgifter å ej mindre de, från och med år 1836, utaf Svenska och Norska statsmedlen till ministerstaten utbetaldta bidrag, än ock den aflöning, hvar och en vid denna stat anställd embetsoch tjensteman för hvarje år uppburit, samt den bevillning, han derför erlagt, äfvensom de nu ifrågaställde restitutionernas belopp, uträknadl efter förhållandet mellan Svenska och Norska bidragen till årets diplomatiska utgifter. Med anledning af gjorda framställningar angående bevillnings utgörande för den aflöning, som Svenska ministrar hos andra makter utaf statens medel åtnjöto, och enär vid tillämpningen af förut meddelade stadganden rörande bevillningen af tjenstemäns löneinkomster, olika åsigter skulle gjort sig gällande i fråga om dylik afgifts utgående af minister-statens aflöning, tillädes uti den vid slutet af 1835 års riksdag utfärdade bevillningsförordning de bestämmelser, hvilka sedermera blifvit bibehållne i afseende på sådana löner, pensioner och arfvoden, som å nämnde stat uppbäras. Till följd af härom sålunda meddelade stadganden, hafva de vid utrikes beskickningarna anställde em - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o tOt. 3 betsoch tjenstemän, sedan 1836 års början, blifvit för ifrågavarande afgift debiterade.
Riddarh.Utsk;t, som förmenade att de vid motionens inlemnande upgjorda kalkyler voro nästan lågt tilltagna, har icke allenast med afs-.de derå föreslagit 100 rdr utöfver hvad Hr Aurep sjelf upgifvit, utan äfven ansett såsom ett vigtigt skäl för nämnde besluts fattande, att R. o. Ad. hädanefter skulle vara befriadt från några vidare tillskott för detta arbete. På grund häraf har Utsk:t tillstyrkt den runda summa af 2,500 rdr. Jag får högeligen afstyrka att något afs:de må fästas vid Hr Esteubergs i ämnet afgifne yttrande. Hr Estenberg: Jag finner, att jag af dea nästföregale talaren blifvit missförstådd, och får, med ani. deraf, förklara, alt då jag yttrade, det detta arbete skulle taga författarens hela lifstid i aa - 308 Den 21 Mars e. m. språk, afsåg jag dermed, ej att sjelfva arbetet skulle uptaga hela denna tid, utan önskade med dessa ord ut trycka den åsigt, att sedan detta arbete blifvit fullbordadt, så är ock troligen HrAnreps kraftfullaste tid dermed förfluten, enär, efter ett arbete, sora är förenadt med så stora ansträngningar, arbetaren är, som man säger, utsliten. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Bxc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Betänk:t och dels att den ifrågav:de gratifikationen skulle, i enlighet med RiddarliusDirektionens hemställan, bestämmas till 1,200 rdr rint, framstälde H. Exc. propos. å bifall till Betänk:t, och, då dervid svarades många ja, jemte några nej, förklarade ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande samt bifölls Riddarh.LTtsk:ts d. 7 och 10 dennes bordlagda Utlåt. N:o 11, i ani. af återremiss af Utskits Mern.