Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är det troligt , att man af enskildt intresse för några obekanta individer, som äro i fråga alt vara eller blifva adjungerade ledamöter, yrkar den ifrågavarande aflöningen? Jag känner åtminstone ingen af dessa sujetter. Det är blott för sak man ifrar, och jag finner att det ligger den största oklokhet och obillighet emot Staten, att ett ibiand dess aldra angelägnaste ärenden, rättvisans skipande i landet, fördröjes, hvarföre jag icke heller kan undgå att på det högsta yrka att R. o. Ad. måtte, med underkännande af Ulsk:s betänk., bifalla Konungens proposition. Frih. Cederström, Jacob: Man har sagt, att i händelse fråga varit att inrätta en ny division i Götha Hofrätt, så hade anslag blifvit beviljadt, men att då fråga endast vore att anslå medel till aflöning åt adjungerade ledamöter i samma Hofrätt, fann man beviljande af medel icke af behofvet påkalladt. Jag ber att få fästa uppmärksamheten uppå, att i samma stund, som en ny division af ledamöter inom en Hofrätt behöfves och adjunctionsmedel finnas, så aidel också möjligt för presidenten i denna Hofrätt att hos Konungen anmäla behofvet af en sådan organisation, hvarefter Hofrätten blir med det erforderliga antalet nya ledamöter fylld och divisionen kan inrättas. Jag förenar mig med dem, som begära afslag å betänk., samt bifall till Konungens propos. i ämnet. Hr Westfelt: Jag vill blott upplysa den sista tala ren, att om jag sagt att Utsk. skulle hafva tillstyrkt anslag om fråga varit att inrätta en ny division , så har jag deruti begått ett misstag. Jag menade åtminstone, alt Frih. Leijonhufvud dertill velat tillstyrka anslag, och det är en stor skilnad emellan hvad bemälde Frih. velat göra, och hvad StatsUtsk. velat göra. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Åd. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt. Ropades starka nej, blandade med ja. Den ig Maj c. m. a41 Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att nej öfverröstat ja.
Tryckning och utdelning af Landshöfding. garnes FemårsBerätteJser, Se LandshöL dingarnes FemårsBerätteJser. •eoch utdelning, angående, af alla de till Bihanget till RiksStåndens protocoller hörande handlingar, I. II. B. 379. III. Å. 188. 9—, angående, af förteckning öfver Kongl. Propositioner, Motioner och Remisser. X. B. 94. A. 233, mm angående, af RiddarhusDirectionens pro* tocoRer öfver justeringar af llidderskapets 5,9.9 och Adelns protocoller. XLIV. B. 3q4- LIV. Å. 280. LXI. U. 115. LXII. A. (32, Tryckningen och försäljningen af RiksStåndens protocoll, angående, samt rörande koslnaderne dertill. X. B. 25g. A. 3g8. Träd, om förbud att vintertiden till vägslakning nyttja unga. II. 175. IV. R. 220. IX. B. 278. X. Å. (82. XVI. U. 107. XVII. A. 15o. Tull, angående yrkad högre, å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor. XL. B. 260. XLI. A. 271. XLVI. U. 367. XLVIII. A. 25o. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 20 Juni i j. mi 163 sakna anledning, att i denna fråga underställa ConstitutionsUt6kottets pröfning, hvad nit, skicklighet och drift, sorn vid beredandet af beslutet till denna så olyckliga exposition, ägt rum.
Uti underdånig skrifvelse af den if Juni 1818, anhöllo Rikets då församlade Ständer, det täcktes Kongl. Majit lill utrönande, huruvida de fördelar, som genom en sådan försäljning voro att förvänta, möjligen kunde uppvägas af några dervid mötande betänkligheter, från vederbörande i Nåder infordra alla nödiga upplysningar, på det Rikets Ständer vid deras nästa sammanträde mätte komma i tillfälle att det i berörde hänseende väckta förslag till närmare öfvervägande upptaga. Sedan, i anledning häraf, Kongl. Majit uti Nådig Skrifvelse af den 18 Januari 1823, så väl meddelat, Kiigsoch Kammar-Collegiernes underdåniga utlåtande, enligt hvilket bemälde Collegier samma förslag i underdånighet afstyrkt, som äfven tillkännagifva, dels att Kongl. Majit för Dess del ansett några förändrade omständigheter efter 18ro års Riksmöte icke hafva inträffat, som kunde föranleda till ändiing uti det, jemlikt Kongl. Brefvet den 31 Maj samma år, fattade beslut att icke för alltid Kungsoch Kungsladugårdar från Kronan afsöndra, dels ock att Kongl. Maj:t med den rätt, 80 § RegeringsFormen Konungen tillägger, icke fann skäl bifalla, det Officersboställen skulle till skatte försäljas; så förklarade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 3o September 1823, det Rikets Ständers åsigter af detta ämne fullkomligt instämde med hvad^Krigsoch Kammar-Collegierne uti ofvannämnde utlåtande anfört; hvadan Rikets Ständer, med hemtadt stöd af berörde, Grundlags §, funno någon ytterligare åtgärd härutinnan å deras sida då icke ega rum. Efter det vid 1834—*835 årens Riksdag förnyade motioner angående föryttrande under skattemanna-rält af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter blifvit inom Riks-Stånden väckte, förklarade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 3o October i834. det de icke funne skäl att frånträda sin vid r8a3 års
N:o 58, med förslag till Voterings-Proposition, angående porto-afgiften för Inrikes brefvexlingen, samt Nto 59 , med förslag till Voteringsproposition , angående Bevillningsfrihet för Vaktare vid Flygsandsfälten i Halland. S D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Stats - Utskottets på bordet hvilanda Utlåtanden : N:o 355 , öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 31 , i anledning af Herr von Hartmansdorjfs och Herr Friherre Ridderstolpes motioner, den förre om utdelning till Högloflige Riderskapets och Adelns medlemmar af Ridderskapets och Adelns tryckta protocoll vid 1817 och 1818 årens samt i8a5 års Riksdagar, och den senare, angående öfverlemnande till hvarje Landshöfdinge-Embete af ett exemplar af så väl nyssnämnde protocoll, som af de tre öfrige Riks-Ståndens protocoll vid ofvan berörde 2:ne Riksdagar jemte Binangen till dessa Protocoll; N:o 35b, öfver Herr Rosenqvists af Akershult F. Lj. motion, att Svenska KlädesSidenoch Bomullstygs-tillverkare mätte af Staten erhålla ersättning för de dyra inrättningar, hvilka de på egen bekostnad anlagt under en tid, då Författningarne tryggade dem från intrång af utländningen; N:o 3^7, innefattande förslag, att de föreskrifter, hvilka af Rikets Höglofiige Stan - Fröt, Utdrag din 2a Januarii 1830.
Staten icke med liknöjdhet för desse af naturen vanlottade medlemmars ömande belägenhet, undandrager sig att lemna dem en serskild omvårdnad. Häremot må icke icke invändas, att Statens tillgångar äro för desse kostnader otillräcklige, ty det måste medgifvas, att, om behofvet så fordrar, besparingar heldre kunna göras i afseende å andra ifrågaställde utgifter, som, huru nyttiga de än må anses, likväl äro vida mindre, än detta anslag af trängande nöd påkallade. — Erkännes angelägenheten och, som jag för min del vill antaga, nödvändigheten af omförmälde Institut, synes det vara så mycket större skäl att, genom anslagets beviljande vid denna Riksdag, tacksamt begagna sig af Kongl. Majits anbud i afseende å local till Inrättningen, som, i händelse denna locai eljest tilläfventyrs blefve för annat ändamål disponerad, samma Nådiga anbud ej i en framtid kunde stå öppet, och kostnaderne för Institutets organisation och underhåll då naturligtvis blefvo för Staten vida större. Skulle likväl Rikets Ständer anse frågan ännu icke vara tillräckligt utredd, och således för det närvarande icke vilja det begärda anslaget meddela, hemställer jag, om icke Rikets Ständer, med afseende å det obestridligen nyttiga, som med förslaget åsyftas, borde anhålla, att Kongl. Maj;t vid nästa Riksdag täcktes en Proposition i ämnet aflåta. I öfrigt och hvad angår de till stipendier för Folk-skole-lärare och till förbättrande af lärarepersonalens vid allmänna Institutet för döfstumma äskade anslag, så anser jag behofvet jemväl af dessa anslag vara i ofvan åberopade promemoria tillräckligen ådagalagdt, och skulle följaktligen önska, att äfven dessa anslag blefvo beviljade." 12 Stats-Utskottets Utlåtande, iT.o 76. Ank. lill Exp. Utsk. den 24 Nov., kl. 11 /. m Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o rörande regleringen af utgifterne under RiksStatens Nionde Hufvudtitel.
Maj i835, lemnade föreskrifter, angående dels antalet af namn, som erfordras såsom hypothek för lån utöfver 10,000 ll.dr, dels Lelåningen af Fexlar, dels högsta tillåtna skuldsäitnings-beloppet och dels förbudet mot låns omsättning. Ibland de vid sistlidne Riksdag, för Handelsoch Närings-Discontens Låne-rörelse lemnade föreskrifter, äro uti 2Z2 §. af ännu gällande Banco-Reglemente intagne följande stadganden: Lånen meddelas på Sex eller mindre antal månader, och utan omsättning; Mom. 4* Såsom hypothek må, med gemensamt afseende på lånsö» kandens samt invisningseller yexel-utgifvarens och acceptantens, eller lör - 4 Banco-Utslcottets Betänkande, N:o 155, skrifnings-utgifvarens oell iöftesmannens, livar och en för sig, egande falla vederhäftighet för lånet, antagas enskildes accepterade invisningar och vexlar, eller löpande förskrifningar, försedde med borgen såsom för egen skuld; dock med rättighet för Directionen, dels att, såvida låne-summan ej öfverstiger 10,000 R:dr_, kunna såsom hypothek, i stället för en revers med srne namn, antaga en låne-summans hela belopp motsvarande förbindelse med allenast ett namn och följaktligen jemväl utan borgen, under vilkor, att förbindelsen är förfallen till Discont-lånets förfallodag, dels ock alt, i händelse åter låne-summan öfverstiger 10,000 R:dr, kunna såsom hypothek antaga antingen en revers med jatne namn och en, lånesummans hela belopp motsvarande, förbindelse, hvilken likväl då ej nödvändigt måste vara förfallen inom förfallotiden af det sökta lånet, eller ock allenast en revers med 3:ne namn; Mom. 5. Uti högsta tillåtna skuldsältnings-beloppet, hvilket, likasom hittills, bibehålles vid 20,000 R:dr för låntagare och tillhopa ej får öfverstiga 4°>°00
Att fyroch känningsbåkar med deras tillhörande hus, materialbodar och inventariepersedlar samt sjömärken blir väl vårdade. Att skogsparker eller enkla träd som tjänar som sjömärken inte blir nedhuggna. Att betjäningen får sin rätta lön och att deras lotshemman med tillhörande förmåner blir väl bibehållna. § 6 Hos distriktschefen bör hållas en rulla över alla lotsåldermän, lotsar, lotslärlingar och fyrmästare, som visar deras ålder, antagningsdag och befordran, lön och bostad, omdömen efter vars och ens förhållanden, om han erhållit belöning eller straff. Förteckning över alla lotsplatser, lotshemman och boställen samt en sammandragen underrättelse om deras natur, storlek och förmåner. En förteckning över båtar, känningar, sjömärken med tillhörande byggnader och inventarier samt om de underhålls av Kronan eller enskilda personer. Förteckning på alla prickar eller remmare, som visar deras läge och vilka hemman de bör utsättas ifrån och vilken lotsplats som vårdar dem. Förteckning över alla hamnar och ankringsplatser i distriktet med beskrivning över deras läge, bottnens beskaffenhet och djup, tillfälle till vattenhämtning. Förteckning på alla bergringar och säkerhetsanstalter för de sjöfarande. Beskrivning över alla inlopp och farleder, deras beskaffenhet och bekvämlighet Förändringar bör genast införas i dessa förteckningar. Ett exemplar till lotsdirektören och ett till förvaltningen för sjöärenden. § 7 Distriktscheferna är skyldiga att inhämta all möjlig kunskap om skärgårdens beskaffenhet inom distriktet, farledernas djup, grund, ankarplatser, hamnar, inoch utlopp, holmar och stränders läge, kommunikationer med fasta landet och tillgång på friskt vatten § 8 Diarium över alla order och brev skall hållas, även utgående handlingar. § 10 Utan förvaltningens för sjöärenden bifall, får ingen ändring göras varken med gamla eller nya lotsplatser, leders upptaganden, nya sjömärkens utsättanden. § 11 Då omständigheterna gör en visitation nödvändig anmäls det hos lotsdirektören, som ser till att tillstånd ges av förvaltningen för sjöärenden. Vid sådan visitation ser distriktschefen att lotsarna verkligen finns vid sina platser och verkligen förrättar sin tjänst, att lotslärlingarna övas, att fastställt antal lotsar verkligen finns, om lotsplatserna bör ökas eller minskas eller flyttas, om farvattnet är riktigt utprickat, om lotsarna får sina rättigheter.
Tack vare denna senare kunde föreningen med lätthet sända lärarinnor och arbeterskor till skilda orter för a t t meddela råd och undervisning samt studera och samla alster af utdöende konst— 2 — slöjd. Denna förmån har sedermera blifvit indragen, hvilket är a t t beklaga, då det på flere ställen inom vårt land, särskildt inom väfnads-, broderioch spetsindustrierna, sedan långliga tider finnes en folkslöjd, som det skulle vara af stor betydelse för allmogens kvinnor a t t under sakkunnig ledning uppehålla, utveckla och förädla. Så- dan verksamhet skulle säkerligen utgöra eh häfstång för allmogeklassens intelligens — dennaviktiga faktor i ett folks lif. Utom sin ständigt fortgående verksamhet har föreningen mången gång med r ä t t stora uppoffringar deltagit i utländska och inländska expositioner: i Wien, Eiladelfia, Chicago, Amsterdam, Karlsruhe, Köpenhamn och Glasgow samt i Stockholm., Gö- teborg och flere andra svenska städer. Pris eller » mention » ha erhållits vid alla dessa tillfällen — vid utställningen i Stockholm 1897 två guldmedaljer. Utom arbeten i schattersöm, applikation och g u l d b r o d e r i hafva utställts v ä f n ad e r af mångahanda slag: flossaväfnad föl mattor, rödlakan, krabbasnår, rosengång, munkabälte och hvad de nu allt heta, dessa för Sverige egendomliga väfnåder, samt sist, men ej minst g o b e l i n e r. Det är ett faktum, a t t gobeliner numera tillverkas i Sverige. Eöreningen började med a t t väfva mindre sådana för kuddar, bänkdynor, dörrstycken och stolbeklädnader samt en och annan gardinbård. Så gjordes försök med l a n d s k a p, och slutligen har föreningen vågat sig på det i denna bransch svåraste af allt, nämligen f i g u r e r. Gobclinbeställningar ha utförts för bl. a. Gripsholms och Stockholms ' slott samt; för en mängd privata personer både i Sverige och utomlands. Vidare ha en mängd gamla gobeliner af föreningen restaurerats.
— böra våra läsare och vänner förnya prenumerationen för det kommande året på såväl Idun som Modetidningen och Barngarderoben, på det att intet som helst afbrott i tidningarnas regelbundna expedition må behöfva uppstå. Mellandagarne mellan jul och nyår äro härtill de allra lämpligaste. Hotel alls jag jag En är ä ' / god tid drömma, kan Än gång som # var Grand arbetsammas Men en det Snorre. glömma. på skam en nu ä ' fart ni kunde har Och glad ~ — redaktör! hvad ni 6fien det nog sjunga! aldrig kan Till och nummer, underbart vågat mig frisk tunga jag bjuden åter i nästa muntrast blad slummer, Moster Emma. haft • » skaft *! äfvenså och öga vänner Juvelerar Men, då Ej stötta, * j händer delning Till trötta, skuldra börda dem till vet lärksång Att andra en sida; prosans Jag Och stund simpla broders att af äflans jag liksom gaf unga, kraftens och dagar vägar, — redaktör, kan Så tillsamman minnas Hur du vänta vår höra Det Hur tunga, och och mödans Kom vi vår en Hör skrif: minnas ». öfverdådig tankens villigt fé I festligt sekund, starka fogade I K. mellan mulna hvad finnas, runa ock hvar spänstigt Hur De glida, genom Att glans som dagens Sig De för arbetstimmar Kanske gif minnas vilja Men fröjd stund blomsterkrans blommor, Då Vi med flydda, morgon en T. Idun släppa, verktyg oss Hur grydda! vid skola Det höjd känna, — smycka kände i står Hur röda, som log sen pigg Och bränna: hvad börjar Jag Vi ut dagar tack Omöjlig vår vill knäppa. vi i Herr arbetsniöda. främst är Och Och sin läppar Till I d u n s rum, griper slitna Och Men Johan Nordling. minut vida ej rosor må ibland skalkstaf, och ropa Ett Vi feberskum spände en tar Så m ar nått kamrat, rikt Men Af vi våra Liksom panna; som uret ord, Och slut, en bleka En Vi måste De Men stanna, vår andlöst Då Osynlig bana. i En Och för tyst ur rågan minnas Då. dr if slamrar hjulen torka gaf — kamrater!
Jag föreslår i stället, att hemmanen skulle fördelas i 8:ta delar, och för hvarje sådan afgifvas en röst, samt att de mindre hemmanslotterne förena sig på hvarje |del om en valman, så att blott En på 8:dedels hernroanslotten valde Prest. Nuvarande valsätt föranleder till tvedrägt fammiller och etisk i 1 cl t a emellan, hvilket genom en förändrad vallag kunde undvikas. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition måtte Lill Lagutskottet remitteras. Herr von Hartmansdorff, August: IM Kongl Maj:ts Proposition innefattar ett alternatift förslag, som, i fall det antoges, skulle medföra ändring i 3o §. Regeringsformen? hemställer jag, om Propositionen icke bör tillika remitteras till Constitutious-Utskottet. Hans ExcellenceHerr Grefve Mörner, Adolph Göran: Jag vill endast upplysa, att meningen af den Kongl. Propositionen ej är, att detta sednare alternativ af Comitterades Förslag skall komma under öfvervägande hos Rikets Ständer. Det har blott medföljt, emedan det ej kunnat från öfriga förslaget skiljas. Och detta tror jag Den J December. 39 vara tämnleligen tydligt uttryckt i den Kongl. Propositionen. Herr Ribbing: Jag skulle likväl tro, alt någon fråga är härom, och anhåller derföre, att slutet af den Kongl. Propositionen mätte uppläsas. I anledning häraf upplästes slutet af Kongl. Mapts Proposition så lydande: ”Kongl. Maj:t, som genom de många ”besvär, hvilka till Kongl. Maj:t inkomma ”öfver oordningar, begångne vid Prestval, ”vunnit en ökad öfvertygelse om nödvändigheten, att dem, så vidt möjligt är, förekomma, får båda oftanämnde förslag Ri”kets Ständer meddela, till den pröfning, ”ämnets vigt synes fordra, och sådan, som, ”hvad sednare förslaget beträffar, med ve”derbörandes i Grundlagen förvarade rättigheter kan öfverenstämma.” Herr Ribbing:
Efter behörigt öfwerwägande häraf, fann Utskottet, som lifligt delade tillfredsställelsen öfwer den harwid sig åliggande åtgärd uti en sä öm menstlighckens angelägenhet, att wäl alla Respective Standell stadgat, akt någon lämpelig utwäg och lillåäng för medel till förenämde stiftelse stulle af Utstottet upgifwas, men icke bestämt beloppet deraf widare än hwad Wällofl. Vorgare-Ständet pä ofwan anförde sätt sig utlätit. Oeconvmie och Beswärs-Utskottet deremot har uti sitt förslag beräknat och tillstyrkt minst 6000 R:d.; Och ehuru Bewillnings-Ulskottet, om det samma ägde att endast rävfräga sin böjelse, gerna önstade att härutinnan gä sörbcmälte Utstvtls afsigt och yrkande fullkomligen till mötes, trodde dock Bewillnings-Ukstolter, att, sedan Wällofl. Borgare Ståndet uti dest med de öfrige Respec. tive Ständen communicerade Protocolls.Utdrag förklarat, att Summan borde minstas eller inskränkas till ZZZZ R:d. 16 st. om äre, wore det ej Be-villnings-Utstotter tillstandigt att öfwerstiga detta belopp, hwarfbre äfwen Urstokket uti sin Calcul och Tariff ä tillökningen i Sjö-Tullen för wiste inkommande »varor afsatt berörde ZZZZ R:dr6 st. Men som nystbesagde Sjö Tull icke förr än näfta är inflyter eller kan wara alt lyfta, hwaremor det torde blifrra enligt med Riksens Högloft. Ständers - 328
Majrts och Rikets KammarCollega Kungörelse af dep 18 April sisth år innehåller, E. K. M. i Nåder god t funnit upphäfva det, genom 34 §■ uti Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär, den 2p Nov. 1756 utfärdade förhud, att Sågarelönen vid Sågqvarnar icke finge uppbäras i virke, utan i reda penningar, Allmogen numera skall myckelbetungas i så måtto, att densamma, för att få sitt timmer sönderskuret till bräder, nödgas, i stället för att erlägga den genom behörig Taxa tillförene fastställda skäliga O O Sågarelönen i contant, förnöja Sågegaren med virke eller bräder, till lika stort belopp, som det Jordegaren för eget behof vill begagna. R. St., som, efter inhemtade upplysningar 1 detta ämne, anse de af Kongl. KammarColle^ gium i underdånighet anmälda förhållanden hafva innefattat goda och giltiga skäl till afskaffande af ofvanberörde Förbudsförfattning, hafva likväl, med afseende på nu öfverklagade olägenhet, trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, såsom tillägg vid E. K. Majrts Nådiga Bref till Kongl. KammarCollegium, den 2 April sisth år, måtte i Nåder stadgas, att, till rättelse vid de tillfällen, då Sågegare med dem, hvilka till sÖndersågning för lega framföra skogsämnen till Sågqvarnarne, icke kunna om Sågarelönen i godo öfverenskomma, Taxa bör finnas att tillgå, upprättad, enligt HärädsRättens förslag till fastställelse af E. K. Majrts Befallningshafvande, som eger alt lämpa Sågarelönens belopp, efter förekommande localförhållanden, och detsamma bestämma, så väl uti virke som i con - 488 ExpeditionsUtskottets Memorial N:o 204- tant, då det på virkesegarens val må ankomma, att Sågningslönen, på ena eller andra sältet, enligt Taxan, erlägga; och torde E. K.
M:ts Bef:de, man ändock kan försöka den tolkning häraf att dermed icke skulle menas just sådana olagligheter, som i de föregående §§ blifvit omhandlade. Den, som försöker en sådan lagtolkning, han har i sanning antingen aldrig velat göra sig uågot begrepp om hvad lagtolkning vill säga, eller oekså försöker han en tolkning, för hvilken vi skola för framtiden bedja Gud bevara oss. Jag har ingenting mer att tillägga. Jag tror icke att på det yrkande, som af den siste talaren blifvit framställdt, kan af H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, göras propos.; men jag har äfven i min ringa mån velat tillkännagifva, att jag icke kunnat stillatigande låta ett sådant Utlåt, från Konst.Utsk:t passera. Erih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag är öfvertygad om att hvar och en, som är mån om våra grundlagars helgd och som 384 Den 8 Februari e. m. genomläst detta Betänk., gjort det med mycken förundran och sorg; åtminstone liar det hos mig framkallat dessa känslor. Det är redan af flere föregående talare, synnerligen af Hr von Ehrenheim, tydligen ådagalagdt, hvarthän Konst.Utskrt velat. Det är dock en sida af frågan, som jag ännu icke hört beröras, nemi. kommunens rätt. Det är likväl den, som jag anser vara den vigtigaste, då det är frågan om att utse representanter och få dem godkända. Att en representant, som blifvit af en kommun utsedd, och som, sedan valet blifvit öfverklagadt, men detta i alla instanser godkändt, sedermera under loppet af tre till fyra månader fungerar såsom ledamot i det KiksStånd, till hvilket han blifvit befullmäktigad, att en sådan person skall kunna riskera att blifva utesluten, att ett RiksStånd skall ega rätt att efter så lång tid utesluta honom, det är ett förhållande, som jag tror icke kan ifrågakomma i något annat land, Frih. Cederström må åberopa Norige eller hvilket annat land som helst.
Rliurn »inskliHt varit, att alla lie församlinHar, kvilka an8e siH i dellof af nnllerstöll till sllöninH för 8ina folkskollärare, kalle, i öfverensstämmelse mell KonHl. >Iaj:t8 Oeeuläelleef lien 15 vkuHusti 1842, samtilliHt lleeom Hjort rmäerllämH snnuilan, oek att alls tillika ansökniriHar kunnat efter Hemensami»a Hiuilller komma unller Xäll,H sirösninH, ansäH LioiiHl. Hiaj:t likväl 6e församlinHar, 8l>m eelian Hatt i förfsttrlinH eller villtaHit beslut om orllnanäet af sitt skolväsenlle, i enliHket mell 14onel. KtaäHan anHaen6e kolkunliervisninHen, vek k vil k a8 keliof af unllerstöli för lietta ämlamäl blifvit beliöriHen vitsorllalit «xk Hollkäiuit, böra komma i ätnjutsnlle af ett sälla o t nnllerstöll, s,ä llet att lie deslutslie in a skolorna mätte kunna öjlpnas oek skollärare antaHas. ^s sällan orsak oek nniler körklsrsillle, att llet nnllerstöll, som salunda i Xäller beviljalles, oek att lien föiäelninH af Rikets 8tänäers snslsH, som i söreninH llermel! bestämlles, vore att anse en,last såsom en snovisorisk ätHärll, men ieke säsom en slutliK reHlerinH, fan» KvNHl. Naj:t Hollt, medelst Oreulaire-Lrek lleu 15 sistlilluv februari, blanl! annat i ^iä6er körorltna: 4 Lon§!. ^ä-ir-a ?ropo«ltron, ^V.o S8.