Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Rosenblad: Ingen art af advocatur lärer väl kunna beröfva min föreslagna contrapropos. sin rätt; men då den icke blifvit understödd, skall jag sjelfmant afsäga mig att göra den gällande, ehuru jag fortfar att anse den riktig. Hr Printzenskjöld: Den framställning, hvarmed jag beledsagade min begäran om votering, ådagalade tydligen, att det var i anledn. af det sätt, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret ronde bibehållande af den gamla redaclionen, som föranledde mig att begära votering, och jag kan icke medgifva, att frågan om den sednare framställningen var så långt avancerad, att min rätt att få votering icke var öppen. Jag afstår icke från densamma, emedan jag anser saken vara af den vigt, att den förljenar den noggrannaste handläggning. Frih. Cederström: Jag känner ingenstädes i grundlagen föreskrifvet, att vid en propositions besvarande i ett Stånd, det är Landtm, eller Talman ålagdt, att tillkännagifva huru han uppfattat - Den 2 December. fattat svaret, ninn väl känner jag följande stadgande i 53 § Riksd.- Ordn.: ' Enär eli ämne slutligen skall afgöras, böra alla dertill hörande handlingar uppläsas, så framt någon Ståndets ledamot sådant åslundar. Ej må något mål till slutligt afgörande företagas förr, än Landtmarskalk eller Talman förut inhemtat, huruvida Ståndet anser öfverläggningen fulländad, hvarefter propos. justerad framställes. Besvaras propos. med ja, må väl erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, men ingen försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva. Besvaras propos. med ja, blandad! med några nej, eller tvertom, och de, som öfverröstade äro, ej begära votering, låta de, om dem så godt synes, sin särskilda mening i prot. anteckna; kunnande sådant dem ej i något fall förvägras.
Dessa motionärer hafva föreslagit en allmän frihet för handel, näringar och yrken, eller hvarje Svensk medborgares rätt att, utan några i lörväg lagda hinder, idka hvarje ärligt näringsfång, utan att dertill behöfva begära tillstånd eller uppvisa mäslarebref eller annat betyg öfver genomgångne läroår eller inhemtad skicklighet och utan annan skyldighet, Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N.o 3 g. 3 i afseende på rättigheten tili näringens bediifvande, än att anmäla sig hos vederbörlig aucloritet, för att för sin rörelse blifva i laglig ordning beskattad; och ansågo molionäreme såsom följd häraf: 1:0 att all skillnad emel-, Ian landtinannaoch sladsmanna-näringar inför lagen borde försvinna saint att hvarje näringsidkare måtte ega rätt att nedsätta sig och utöfva sin rörelse, hvarest lian behagar och för sig finnér bäst passande; 2:0 att hvarje närings-idkare må få föryttra sine produeter öfver allt i Riket och till hvem han behagar, vare sig i staden eller på landet, i parti eller i minut, på torgen, i husen eller i öppna bodar; 3:o att då näringsfriheten, genom en illa tillämpad beskattning, kan förvandlas i näringstvång, så borde såsom grundsats antagas, att hvarje näringsidkare bör skatta i förhållande till sin produclion, men ej i förhållande lill den arbetsbesparing, han kan åstadkomma genom fullkomligare inrättningar; och 4:o att a^a författningar, sorn hindra en näringsidkare alt begagna så många arbetare, lian kan eller vill sysselsätta, 'vare sig egna barn eller legohjon, och betaga honom rättigheten att antaga dem i sin tjenst, när som helst och på så kort eller lång tid, som de åsämjas, måtte upphäfvas. öro Af Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län: att en fri handel på landet med salt, kalk, stenkol, tjära, tran, beck, hampa, läder, hästskor, sömm, spik, såpa, tobak, snus, kaffe och socken, m. m., måtte tillåtas, samt en allmän och obegränsad näringsfrihet blifva förunnad hvarje medborgare, mot förbindelse att utgöra den beskattning, sorn Rikets Ilöglofl.
Skall den tiden då tillbringas i » biifvande längtan » på den, stora lyckan » - som kanske aldrig kommer - kunna följ derna bli mycket bedröfliga. E t t regelbundet, ganska allvarligt arbete ar för sådana naturer ett oeftergifligt villkor för inre harmoni. Dessa äro de skal, som tala för det yttre arbetet; de skal, som kunna tala emot, har jag förut framhållit. Till utredandet af detta sviira spörsmål liar fröken Key endast gifrit oss allt för liten lijalp. Dock ligger det n1,ycket att taga vara på i hennes uppmaning a t t öppna $era arbetsomrbclen för kvinnor, isynnerhet ' sådana, som äro af praktisk art. Det är otvifvelaktigt, att allt för inhnga unga flickor nu för tiden agna sig &amp; t stiidier och skön koi !st. Tradgirdsinastareyrket sylies mig tilltalande, och skiille nian icke lriiniia iiiidanrödja dessa fördomar, som ännu i allinanliet hindra den bildade kvinnan f r h a t t satta sig i spetsen för affärer, t. ex. syatelierer? I detta senare fall skulle en hygieniskt kiiniiig och med smak beghfvad krinna kunna göra sina medsystrar ofantliga tjänster geiioni a t t fortsatta den påbörjade reformen af klädedräkten. Sakert finnes det iiiånga bildade kvinnor med anlag i denna riktning, inen (le förakta ett sådant s5 kalladt t; wfligt arbete och ägiia sig i stället &amp; t tiisen lapprisaker, hrarnied cle icke göra livarken sig sjiilfva eller någon annan den ringaste glädje. E t t oinriide, däib en Bildad lrviiina skiille kunna göra iinderverk och åstadkoninia i hela l i k e t djiiyt ingripande refornier, vore liotellrbrelsen. Maii liar ju ocks % lysande exempel Iiärpå, ett par i Sverige och flere i utlandet.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige PresteSiåndet samt Vällofl. BorgareStåndet antaget och gilladt. Stockholm den 4 November 1825* 35o LtgUtskottets Betånhndin, N:o 222 af LagUtskottets Betänkande, innehållande Förfrågan om ett Vållofl. BorgareSiåndets beslut rörande N:o 120» om för sslagen ändring i 9 Cap. UtsökyingsBalken ete. har aldrig kommit ExpeditionsUtskottet tillhanda, hvadan Betänkandets Rubrik äfven felas i Utskottets Diarium. Likaledes saknas detta Betänkande i Riddarhusets Archiv , i anledning hvaraf man sett sig nödsakad att Öfverhoppa denna Nummer. Ankom d. 23 Nov. 1823. Riksens Högloft. Ständers Lag samt Allmänna Besvärs och Ekonomiutskotts Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens afgifne Betänkande N:o 174 angående yrkadt utvidgande af de så kallade Privilegia Exclusiva. Håglofl. Ridderskspet oeh Adeln samt Valloflige BorgsreStåndet hafva till Utskottens förnyade handläggning återremitterat ofvannämnde Betänkande, sorn af de öfrige arne RiksStånden blifvit bifallet; varande deremot anförde följande anmärkningar : Att rubriken å Utskottens Betänkande, såsom, icke utmärka, det ifrågavarande Privilegia excjusiva endast angå nya uppfinningar* LagVtskoittts Bttänhindin, 231 kan, genom användandet af orden uteslutande Privilegier , hvarvid man vant sig att fästa förhatligt begrepp, bereda motvilja för en sak, som förtjenar ett allmänt deltagande; hvarförutan och då Kongl. Förordningen, afgående uteslutande privilegier, ovilkorligen kräfver en förändring, så vida man vill att den skall vara bygd på samma liberala grund, som Näringsfriheten, och ega en åsyftad inflytelse på Näringarne, hemställes: Att enär den ene Medborgaren kan erhålla ett patent på en ny Uppfinning, då den andre
Disconternes utredning från den allmänna Financeplanen, och sålunda fördelat dessa financiella ämnen, samt i det förra, rörande Discontutredningen, gifvit oss ett Betänkande, som gått långt framom det senare ämnet, så måtte vi, vid pröfningen deraf, äfven kunna utan klander följa Utskottens Exempel. Nog har jag flere gångor hört, att ett föregående beslut kan lägga band på ett efterföljande; men att man af ett till-j kommande beslut, som ännu icke blifvit fattadt, skulle vara bunden, kan jag icke medgifva. Friherre Wirsén har visserligen rått deruti, att i den mån Disconterne$ lån varda förvandj Den 2 Junii, 6> lade till fastighetslån, i samma mån skall ock Rikets rörelseeapital komma att ökas, men det torde tillåtas mig årindra, att, oaktadt denna ökning, rörelsecapitaleUflikvål icke uppgår till det belopp, hvaraf det utgjordes kl g. den 27 September sistlidet år. Då man vid denna Riksdag försäkrat, ött utsigten icke år att minska rörelsecupitalet, lur ju Ridderskap-^ och Adrin endast uppfyllt sin pligt. Den fruktan, att de genom RiksgåldsContoiret inkommande nya Riksgäld-Sedlar skulle f li i B rnken till last, kan jag icke dela. RiksgåldsSedlarne äro endast GredifSdiar. O i man för öfrigt vill spara Banken från all choque, kan man ju lå« ta RiksgåldsContoiret, då Bevillningen ingår, till StatsContoiret afl hnna de nya RiksgäldsSedlarne, samt StatsContoiret derefter sätta dem i omlopp, genom deras lifgifvande till Vederbö-. rande löntagare. Herr Pdillman, Otto Fredric:
Efter föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorial, nemligen: N:o 48, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 37, rörande väckt motion om afvittring af åtskillige på Ockelbo allmänning varande lägenheter; N:o 49, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 38, rörande väckt motion om rättighet för frälse-räntegifvare att, i likhet med krono-tiondegifvare, lösa frälse-räntorna efter medel-markegångs-pris; N:o 50, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 39, rörande väckt motion om fastställelse af kronotionde-sättning för Upsala län; och N:o 51, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 41, rörande väckte motioner om ändringar i Kongl. Stadgan den 13 April 1808, angående jagt och djurfång samt Kongl. Kungörelsen den 24 Oktober 1851; lät Ståndet hero vid hvad Utskottet i dessa Memorial anmält och lade Memorialen till handängarne. 1 afseende å samma Utskotts Betänkande: N:o 52, angående väckta förslag dels om indragning af nio Biskops-embe ten, dels om undersökning, angående Biskoparnes löne-inkomster och dels om Biskops-prebendenas förseende med särskilde Kyrkoherdar, fann Slåndet, för dess del, skäligt att till hvad Utskottet uti första punkten af Betänkandet, i anledning af Nils Hanssons från Christianstads lär. motion, hemställt, lemna bifall, på det sätt, alt emellan orden ”Rikets Ständer” och ”vidtagas” orden ”för närvarande” borde inflyta, hvarigenom åt Utskottets i denna del gjorda hemställan lemnades följande lydelse: ”det någon åtgärd, i anledning af Nils Hanssons yrkande om nio Biskops-embetens indragning, icke må af Bikets Ständer för närvarande vidtagas”. Hvad Utskottet i öfriga delar af Betänkandet hemställt, bifölls utan inskränkning eller tillägg. Prot.-Utdrag den 7 Mars 1857.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: CARL CRAMÉR. O. W. LEMKE. P. J. IHRE. CARL AHLBERG. Wisby den 29 November 1865. H. P. Gustafsacm. Register öfver Rikets Höglofi. Ständers år 1865 församlade Revisorers berättelse om granskning af statsverkets samt dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte dervid fogade reservationer äfvensom de, i anledning af samma berättelse, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden. Afkortning ar å statsverkets inkomster. Bilagan litt. C. vid — Aflöning s-af delnings, Krigs-kollegii, räkenskaper Bilagorna litt. N. och Q. vid Afvittringar i åtskilliga län Bilagan litt. Y. vid Akademiens för de fria konsterna räkenskaper Krigsdito Bilagan litt. N. vid — Krigsvetenskapsdito handtbruksdito Bilagan litt. I. vid — launds dito — Musikaliska dito — Svenska dito — Upsala f dito Vetenskaps dito Vitterhets-, historieoch antiqvitetsdito Aktoratsråkning, Kammar-rättens Allmänna barnbördshuset Bilagan litt. L. vid Allmänna barnhuset Revisionsberättelsen. Utlåtandena. Allmänna Beväring sfonden sid. 74—75. Bilagan litt. M. vid » 60. Allmänna bevillningen för år 1863. Bilagan litt. F. vid » 4. Allmänna enkeoch pupillkassan, Civilstatens pensionsinrättnings, » 102. Bilagan litt. T. vid » 102. Allmänna garnisonssjukhuset » 83—-84. Bilagan litt. N. vid » 60. Allmänna hospitalsoch barnhusfonden » 182—184. Allmänna Institutet för döfstumma och blinda » 253—255.
Befallningshafvandes derstädes gjorda, jemväl af Landtmäteri-styrelsen biträdda, framställning om det af dervarande förhållanden föranledda beliofvet af tillsättande utaf en särskild afvittrings-styresman, anser en sådan böra förordnas vid nuvarande förste landtmätarens i länet snart förestående afgång från såväl förste landtmätaresom sty resmannabefattningarne, och i följd deraf för afvittrings-styresmannen i Westerbottens län beräknas en förhöjd aflöning, hvilken skäligen bör upptagas till det af Landt m äter i - styr el s e n föreslagna belopp 3,500 Ridr. Beträdande föredragandena för afvittringsärendena finner Kongl. Majit, Som anser någon annan förbättring i afseende å deras lönevilkor för närvarande icke erfordras, än att åt föredragandena i Norrbottens och Westerbottens län, der de mycket utsträckta afvittringsarbetena föranleda besörjandet genom föredragandena nf till mängd och omfång betydliga expeditioner, ett belopp af 200 Ridr åt dem hvardera anvisas för aflönande af skrifvarebiträden, endast denna förökade utgift behöfva tagas i beräkning vid utgifts-statens bestämmande. Bih. till R. St. Proposition JQ 60. Kongl.
I sammanhang med förevarande nådiga Proposition hafva Rikets Ständer jemväl till pröfning förehaft en hos Rikets Ständer gjord framställning, att merberörda upplåtelse finge ske utan annan eller vidare afgift, än att staden Wenersborg till nuvarande Landshöfdingen i Elfsborgs län, så länge lian berörda embete innehade, utbetalade räntan å tomtens uppskattningsvärde med 75 R:dr R:mt, till stöd hvarför åberopats Kammar-kollegii tillstyrkan, alt tomten måtte utan någon ersättning (ill staden öfverlätas, hvilket förfaringssätt, enligt förmenande, vore med billighet förenadt, om i betraktande toges, dels alt hela tomten blifvit af staden såld till Kronan för den ringa köpeskillingen af 202 R:dr 10 sk. 8 rst. B:ko; dels att ifrågavarande del deraf icke vore för Landshöfdingen behöflig; dels ock alt tomldelens nuvarande högre värde uppkommit derigenom, att staden låtit der nedanför med betydliga kostnader anlägga en hamnbrygga för sjötrafikens behof. Hvad sålunda blifvit föreslaget och framstäldt hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande, samt dervid funnit skäligt, att dä ifrågavarande lägenhet icke för något Kronans behof erfordras, men deremot erbjuder en särdeles lämplig plats för uppförande af tullkammare samt vågoch packhus i Wenersborg, densamma må till nämnda stad upplåtas; och enär, i fråga om vilkoren lör öfverlåtelsen, lägenheten, enligt hvad Kammar-kollegium upplyst, uti inköp kostat Kongl. Maj:t och Kronan allenast omkring 100 R:dr B:ko, halva Rikets Ständer ansett berörda tomtdel billigtvis böra till staden öfverlålas på de i sistomförmälda framställning föreslagna vilkor. Hemställande Rikets Ständer alltså i underdånighet, att ifrågavarande del af tomten N:o 414, om 48 qvadratstänger, uti qvarteret Blomman i Wenersborgs stad, må till staden öfverlålas mot det, att staden förbinder sig att uti ersättning derför åt nuvarande
Maj:t pfverlemnad Nådig Proposition hafva vi beslutit, citt den Svenska Ultramarinska besittningen Ön S't Barthelemy, lika med Hertigdömet Pomern, ej mindre än de U/tramarinska besittningar, hvilka framdeles kunna förvärfv as under Sveriges krona, skola undantagas ifrån Sveriges Stats För fattning. Stå de nu under Constitutionen; eller ej? Från sitt émbetsmanna beskydd var Herr Brummer skild härigenom. Här är således ingen handling begången, som kail af lagen bedömmas. Då frågan örn Herr Knudtzon än mindre hör hit, mäste båda förfalla. Hvad det personliga omdömet om Herr Grefve af 'Wetterstedt angår, bryr jag mig icke derom. Den 17 Julii e. m. Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Sedan, en värd Talare, som på visst sätt är berat* tigad att tala i Norrska Folkets namn, pro teslerat emot, att Svenska Ständerna blan-r da sig in i Norriges angelägenheter, kan det synas obetänksamt af mig att tili Pror tocollet förklara, det jag inom Utskottet va-, rit af serskild mening, och trott att Sven-, ska representationen borde företrädesvis oim fatta sina Norrska Bröder, då de saknade tillfälle, att sjelfve förskaffa sig upprättelse. Jag bade mig nemligen icke bekant, att Svenska Utrikes StatsMinistern kunde stå till ansvar på något sätt under Norrska lagarna. Derföre trodde jag, att man höride visa Norrska Folket, att man här vårdar de sig om deras rätt. Men det är ett an-> nät skäl, sorn gör att denna anmärkning ej kan upptagas, den nemligen att den ej an-, går ett allmänt ämne, ulan en enskild sak, i hvilken egenskap den icke kan behandlas efter io^dc §. RegeringsFormen, Hans Excellence Herr Grefve von Pia1 ten:
Stockholms stad borde dock ingå såsom ett serskildt distrikt och lika med de större länen fördelas i 10 domsagor; men de städer, hvilka ej voro så stora att de hvar för sig kunde utgöra serskild domsaga borde deremot förenas med distrikter af landet. I de förra komme då hela Nämnden att utses bland städernes innevånare, hvaremot blott en eller flere ledamöter finge i de mindre städerne tagas, allt i förhållande till de distrikter af landet, som med samma städer blifvit till serskilde domsagor förenade. Genom upphörande af städernes nu varande domstols-inrättning blefve emedlertid behof af ersättning för deras dermed förenade municipalstyretse och polis. Sättet för beredande af sådan ersättning har ock blifvit angifvet af Justitie-ombudsmannen, som derjemte ansett det böra stå den kärande i vexeloch sjörättssamt hyresoch utflyttningsmål fritt att, utan afbidan å ting, omedelbart instämma samma mål, hvilka vanligen fordrade skyndsam åtgärd, till landstingsrätten; och härigenom syntes några olägenheter af Lag-Utskottets Betänkande N:o 25. It städernes intagande i planen icke kunna uppkomma. Men fördelarne voro deremot (lere och först och främst den att rättegångsordningen för stad och land Liefve i alla delar gemensam. Emedlertid har Juslitie-ombudsmannen förutsatt möjligheten att städerne komme att bibehålla deras domstolar, i hvilket fall saken derifrån borde hos landstingsrätten fullföljas : men ett undantag måste likväl göras för handläggningen af brottmål rörande häktad person. Dessa mål skulle nemligen ovilkorligen behandlas af landstingsrätterne, så att länshäktena kunde blifva de hufvudsakligen behöflige ransaknings-fängelser, ty, efter Justitie-ombudsmannens åsigt, skulle de tillämnade och nödiga förbättringarne i fängelse-och straffsystemet ej ens upphinna sitt första stadium, eller en förbättrad anstalt för ransakningsfångars förvarande, om denna anstalt måste, på sätt fråga är, förenas med ända till 150 ransaknings-domstolar, försedde med hvar sitt häkte till fångarnes förvarande under större eller mindre del af ransakningstiden.
Samma 1848 års berättelse upptager (sid. 50) en af mig hos Kongl. Majit den 14 November samma år gjord underdånig hemställan om stadgande, att en hvar, sorn någon gripit, ålåge att, så snart efter häktandet tillgång vore på vittnen, föranstalta om fångens visiterande och behörigt bevittnande af hvad hos honom funnits i penningar och varor, samt att antingen då genast eller vid fångens första aflemnande till offentlig myndighet låta uppsätta skriftlig förteckning öfver sådana hos fången träffade penningar och varor, eller ock intyg derom, att ej något vid visiteringen hos honom funnits, med vittnenas derå i båda fallen tecknade bekräftelse; och borde fångens yttrande tillika inhämtas och i betyget eller förteckningen intagas, huruvida han förhållandet vitsordade; hvarefter ett sådant betyg eller förteckning alltid skulle vara att tillgå vid handlingarna i det häkte eller arbetskompani, der den häktade komme att qvarhållas; äfvensom jag i underdånighet föreslagit, att angående förvaltningen af dylika med fångar anhållna medel och effekter någon föreskrift måtte i Nåder meddelas, enär sådan föreskrift hittills lärer saknas. Meranämnde berättelse omförmäler (sid. 52) likaledes en af mig den 24 Juli 1848 hos Kongl. Majit gjord underdånig hemställan, att 27ide punkten i Kongl. Förklaringen af den 23 Mars 1807, angående Underrätts skyldighet att söka inhämta underrättelse, huruvida ådömda böter kunna utgå, och att i annat fall jemte böternes utsättande så väl i utslaget, som uti saköreslängden, tillika genast föreskrifva nämnde böters förvandling uti motsvarande kroppsstraff, måtte sålunda förklaras, att i hvarje utslag, hvarigenom böter ådömas, också ovilkorligen borde utsättas det straff, hvari de vid bristande tillgång skola förvandlas; och har jag härå genom Kongl. Majits den 6 Febr. 1849 aflåtna Nådiga Skrifvelse erhållit det svar, att då mitt förslag innefattade ändring af det åberopade lagstadgandet, Kongl. Majit funnit den af mig föreslagna föreskrift icke kunna såsom lagförklaring meddelas.
Da Utskottet sy» nes haft ril ögnamärke, ar ej göra för stora l-ixslinZ8-6i<itriäkt. >l', föijer at i de norra otterne,olika metliocj matte iagttagas emot i de södra. Andamalet med de fma Di«tricken ar, at Landet och irrxerinZs-Man ej med för manga resor matte ber swäras. Jag wil derföre föresiä, ar i detta Moment rillades: Åliggande dock Landshöfdingen at sa indela DiLtriÄsrne, at wederbörandc ej med för langa resor blifwa beswarade. Detta Friherre ^lannerbeims tillagg blef uppå derom gjord proposition gilladt och antagit. I anledning af Stadgandet rörande "Hxerings-<7ommitteerne8 sammansättning i Städerne, gjordes en och annan anmärkning, hvaribland Herr Zengerlein yrkade, at det wore en olikhet i stadgandet för Adelsmän och Präster mot för Borgare, da det för de förra wore föreffrifwit at de borde wara befutne, men för de sednare icke. Grefwe De la 6aräie uplyste, at man här» wid gjorde afseende pa den näring, hwar och en Borgare inom Staden utöfwar; hvarefter sedan det uplystes, at i Utskottets förslag ordet bofaste wore nyttjat, detta förflag i denna puns bifölls. I samma §:s z:dje ^lowent anmärkte Grefwe Ds la Lsräis, at genom mitzskrifr ning 492 Den 9 Mars. e. m. ning ordet votering-rätt blifwit satt i stället för röst-rätt. Wid 4:de Momentet af denna tz. upkastade E Friherre Stjsrnsteät den frägan, huru forhallas ffulle, i fall flere af de walde laxLrwZsMannen sig ej infunne?
ung, bildad flicka, van vid skrifgöromål För en god och bildad om möjl. musikates. Svar torde sändas under adr. » Serafia », en och kartritning, är äfven villig deltaga i (347) lisk och språkkunnig c:a 40-årig svenska p. r. Sköfde. lättare göromål inom hemmet. Kunnig i med vårdadt yttre och inre finnes plats i enkl. matl., bakning, sömn. och handarb. UNG, DUGLIG FLICKA, Stockholm hos äldre änkling (chef för en Goda rek. framför allt att anses institution som åtnjuter statsanslag. Goda af god familj, önskar under någon tid vistas som medlem Önskas af familjen. Lön önskas. Svar referenser önskas och eminenta lämnas. i treflig helst, prästfamilj, där hon mot fritt emotses tacksamt till » Norrländska », p. r., Detaljerade offerter emotses tacksamt under vivre kan få hjälpa till med och komplet(331) adr. » Barnavän 2 », Främlingsbyrån, Sthlm. tera sina kunskaper i inomhus förefallande Sollefteå. göromål. Svar till » l:ste september » p. r. (G. N HYGGLIG FLICKA, van vid enkel Finnes någon äldre dam eller sjukling, N 22-ARIG FLICKA önskar till hösten matlagning och villig att ensam sköta plats i ett bättre hus hälst att förestå hvilken önskar omtänksam vård, frågar en 4 rum och mat åt en ensam herre, får bra och långvarig plats från den 14 nästa oktosamt laga maten i ej allt för stort hushåll. ung flicka, som längtar få hjälpa, pa samber om betyg, helst med fotografi, sändes Hon har i tvänne år varit behjälplig i så- ma gång hon själf vill förtjäna lite. Svar (326) väl större kök som kallskänk, samt önskar till » M. », Vänge p. r. till Häradshöfding Rudeberg, Östersund. sig nu dylik plats i privat hus. Svar till (362) ARARINNEPLATS önskas af en 20 årig Hildur Olson, Hotellet, Halsberg.