Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. funnit denna tillgång 0- tillräcklig och, i följd deraf, äskat en ytterligare förhöjning i anslaget af 69,000 R:dr, hafva Rikets Ständer, med ledning af Krigs-Collegii stats-förslag för 1840 till 1844, sökt upplysning, hvaruti det tillökade behofvet har sin grund, och dervid inhemtat, att berörde stats-försiag, förutom vanliga hittills bestridda utgifter, upptaga maleriel-kostnader för bevärings-exercisen, hvilka, såsom hänförande sig till ett af E. K. M. icke gilladt alternativ för regleringen af denna exercis, icke allenast med en årlig utgiftssumma af 27,358 R:dr 11 sk. öfverskjuta det anslag, som erfordras för den exercis af 21 dygn, som af E. K. M. ansetts böra ega rum, utan jemväl med ett belopp af minst 60,000 R:dr böra antagas öfverskjuta det å Collegii nuvarande stat tillgängliga behof - 35o Expedilions-Utskottcts Förslag lill und. Skrifvelse, N:o ij3. vet för exercis af 12 dygn, hvartill Rikets Ständer här ofvan beviljat anslag.
Smmpfrikasé. Svampen rensas, sönderskäres och sköljes väl. Ett stycke smör fräses i en panna, svampen ilägges, fräses tillsammans, tills svampen dragit åt sig allt smöret, fuktas sedan med litet buljong, helst af kalf eller höns, kryddas med salt, peppar, litet rifven muskot, stötta nejlikor och kanel samt litet hackad persilja. Ett par skalade citronskifvor och smörsås,afredd med äggulor och grädde, hälles öfver alltsammans och omröres. Fanny — g. var det lugna, säkra, klara, som småningom drog hennes vänner allt närmare henne. Icke ett spår af falskhet, icke en skymt af hyckleri, icke ett ord för mycket eller ett steg för långt åt sidan. Och allt skedde, utan att hon själf tycktes fästa sig därvid, blott därför att hon ej kunde frångå en fin, ädel och bildad natur. Man anade, att hjärtat kunde brinna innanför denna lugna yta, men man kunde veta, att ingen obehörig skulle få se branden. Däri, i en kanske för långt drifven stolthet, i rädsla för att låta något mänskigt öga loda i hjärtat o c h mäta känslornas djup, åg kanske hennes största svaghet, och därför var ngenting så sårbart som just hennes stolthet. Smånotiser från kvinnovärlden. Andra dagen kom Antonia till mig. Hon hade fått bref frän mr Roylands fästmö, miss Marks, hvari denna betygade sin glädje öfver det intresse Fru Wendela Hébbe, f. Åstrand, den bemiss Brook genom hennes fästman visat henne kanta, spirituella författarinnan, fyllde i tisdags 83 och den sköna konst, de båda älskade. Brefvet slöt år. H o n är nämligen född den 8 september 1808. med en vördsam inbjudan titl hennes atelier, där Den åldriga skriftställarinnan, som för närvarande hon för tillfället var sysselsatt med en utomorjämte sin dotter, den framstående konstnärinnan dentligt intressant kvinnofigur. Signe Hebbe, vistas å sommarnöje i Stockholms Allt var mycket hyggligt och vänligt skrifvet, skärgård, är fortfarande vid nästan ungdomlig vioch Antonias hjärta riktigt drogs till amerikangör och bästa helsa. skan. Därför ville hon nu öfvertala mig att göra Svensk sjuJesJcötersJca i England.
Lån af den till myntbare metallers anskaffande anslagne Fond 200,000 Influtet för försåld och utborgad Spannmål 892,284 20 4 Bröd och proviant från Skeppsholmsoch Carls* krona Magaziner 67,263 4i 2, Bränn vins-medel 254,286 5 4 F örsåldelnventariepersedl. D' Revisorers Berättelse - 887 ^ Litt. D. Allmänna Magazins - Directionens Cassä medel i från och med den 1 Julii September år 1820. Ut g ift ert Banco Remitterat till Spannmåls-upphanelli 11g i nedaniiämnde Län : Upsala Län - 84>ooo:— •— Ritset sk. 1*. öLOCixIlUlJllo -iUjU Södermanlands 3,000:—•—• Götheborgs och Bohus 42>000- —• * Skaraborgs - 98,000: Nerikes 3,000: — •— Wermelands - 37,699: 35.6. Westernorrlands 2,000: — —• Hospitals Öfverskotts - Spannmål af Kongl, Seraphimer-Ordens Gillet - 62,000: Af Stockholms Garnizons-Regementer inlöst Spannmål - 80,960: 38. 2. För res Iskyldige Räntegifvare upphandladd:o 21,563: 5. 2.
Qvick skälig upprättelse eller ersättning för hans lidande af otillständigt förlängda fängelsetiden; varande från Konungens befallningshafvande i Malmöhus län insänd uppgift på kostnaderne för Qvicks underhåll under t re tiofem dagars förlängd fängelsetid, uppgående till tre R:dr 32 sk. 4 rst. banko, med tillkännagifvande derjemte, att Qvicks vistelseort vore okänd, hvadan något yttrande från honom icke kunnat anskaffas. Genom utslag den 26 Juli 1844 har Kongl Hofrätten sig utlåtit och, med tillämpning af 1 kapitlet 12 § Rättegångsbalken, pröfvat rättvist fälla t. f. domhafvanden att, för anmärkta dröjsmålet att till verkställighet aflemna Luggude Häradsrätts ofvannämnda utslag, böta sex R:dr 32 sk. samt ersätta Kongl Maj:t och Kronan kostnaden för Qvicks underhåll i häktet från den 8 December 1840, då tiden till besvärs anförande emot samma utslag tilländagick, och intill den 13 Januari 1841, då straffverkställigheten börjat, med tre R:dr 32 sk. 4 rst. banko; Och skulle Qvick äga öppet att särskildt i laga ordning emot domhafvanden anställa den talan om upprättelse för honom tillskyndadt obehörigt lidande, hvartill han kunde finna sig befogad. På sätt Luggude Häradsrätts den 25 Februari 1841 meddelade, af mig infordrade utslag utvisade, hade bemälde Rätt, som ansett hussaren Jöns Jönsson Lindström förvunnen att hafva olofligen tillgripit annans egendom, skattad till ett värde af tre R:dr 16 sk. banko, derför, under åberopande af 40 kap. 1 § Missgerningsbalken och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, dömt Lindström, tillförne icke för stöld straffad, att stånda tjufsrätt och böta tredubbla beloppet med tio R:dr nämnde mynt eller, vid bristande tillgång dertill, straffas med åtta dagars fängelse vid vatten och bröd, samt en söndag undergå uppenbar kyrkoplikt; hvilket kroppstralF, jemte kyrkoplikten, Lindström, efter hvad Landskrona kronohäkles fånglista innehöll, utstått.
Sådant skulle anses för det aldra förskräckligaste, som Riksbankens Fullmäktige kunde företaga sig; och emedan de icke eller göra del, sä har allmänheten funnit en utomordentlig stränghet vara af privatbanker utöfvad. Mildheten lius R. St:s Bauk, i fråga om låntagare, har måhända gatt 478 Den 2 5 Januari f. m. så långt, alt desse, fur alt kunna godtgöra privatbankerna, fått i Riksbanken låna på samma klena säkerhet, som privatbankerna icke velat antaga. Ett tredje skill till missnöje emot privatbankerna är det, att deras sedlar icke blifva emottagna i Kronans uppbörd. Della vållar en stor olägenhet för allmänheten, men har utan tvifvel varit riktigt. Ett fjerde skäl till missnöje är förmodligen afunden på den stora vinsten, och tanken, att om allmänheten skall på detta sätt beskattas, — oell hon bör egentligen icke kunna klaga deröfver, enär hon icke betalat högre ränta än den lagligen bestämda; — så borde vinsten åtminstone tillfalla Staten. Man bör visserligen icke förtänka den enskilde, att han begagnar ett lofligt medel till vinst. Men jag instämmer med dem, som hellre unna denna åt Slaten än ät enskilde. Man har äfvenledes varit missnöjd med privatbankerna derföre, alt deras lån hafva befunnits undergräfva låntagare af allmogen, isynnerhet deni, som genom dessa lån sökt förvärfva sig fastighet. Della missnöje har man väl icke bestämdt uttalat, men enligt min tanka finnes det ofelbart temligen allmänt. I det fallet äro likväl icke privatbankernas lån värre än discontlånen, sorn lemnäs af Riksbanken, men genom privatbankerna har man i vidsträktare mån kommit underfund med berörde förderfliga förhållande. Man säger vidare, alt privatbankernas sedlar uttränga Riksbankens ur rörelsen, hvaraf följden blifver, att bancosedlarne så mycket lättare kunna användas lill silfvers uttagande. Sålunda verka privalbanksedlarne så som vore de i sjelfva verket bancosedlar. De hafva ock ulan tvifvel höjt värdena både på varor och egendom, på sätt som alla förökningar af rörelsecapitalet göra, dä de ske för hastigt.
I anledning häraf hade visserligen de fleste ångfartygs-redare, hvar för sig, tid efter annan begärt och genom Kongl, resolutioner erhållit nådigt tillstånd att befrias från skyldigheten ali begagna kronolots å sina fartyg; men då på sednare tiden enstaka afslag blifvit meddelade, utan annan uppgifven anledning, än att lotsarne behöfde lotspenningar; och då det visat sig, ali lotsarne voro vida mindre nitiske att i tid möta fartyget när de visste sig i alla händelser vara säkre om lotspenningarne, så har motionären, som ansett att det så väl för ångbåtsfarten, som för lotsväsendet, skulle vara särdeles gagneligt, om full frihet att taga lots eller icke medgåfves. föreslagit: det Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Svenska ångfartyg, som. enligt på förhand upprättade reseturer, göra reguliera resor, måtte belrias från skyldigheten att, kommande från sjön, taga lots. Bih. tilt R. St. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande M B2. Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; men enär det ingalunda varit sällsynt att olyckshändelser inträffat till följd deraf, att ångfartygs-befälhafvare, i förlitande på egna eller besättnings-personalens erfarenhet, icke tagit kronolots ombord, så synes det Utskottet högst betänkligt att genom allmänt stadgande eftergifva ifrågavarande, synnerligen för personal-trafikens säkerhet vigtiga försigtighetsmått; i följd hvaraf och då en dylik eftergift dessutom skulle, i anseende till ångbåtsflottans ständigt tilltagande talrikhet, föranleda en betydlig minskning i de afgifler för lotsväsendets upprätthållande, som från sjötrafiken utgå och till hvilka ångfartygen, likasom andra fartyg, billigtvis böra i sin mån bidraga, så finner Utskottet sig böra hemställa, att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende Stockholm den 21 April 1857 4- N:o 82. Alik. till Exp.-Ulsk. d. 21 Apr. 1857. kl. 8 c, nr.
Om jag någonsin önskat ega förmågan att väl lägga mina ord, en förmåga, som tyvärr ej kommit mig till del, så är det i detta ögonblick, för att rätt kunna lägga på It. o. Ad:s hjerta nödvändigheten deraf, att detta ord bibehålles, till förekommande af all sträfvan i syftning att inlägga någon politisk färg uti våra blifvande öfverläggningar. De politiska angelägenheterna böra vi behandla, i den mån vi blifva medlemmar ai riksdagen; men vid vära enskildta sammankomster böra vi endast hålla oss till de ärender, som röra oss sjelfva; hvarmed dock ingalunda är sagdt, Deri 11 April f. m. 155 att dessa ärenden skola vara al en uteslutande ekonomisk natur. Enligt min tanke vore det högst olyckligt, om våra öfverläggningar komme att få någon politisk anstrykniug, och om ifrågavarande ord borttages, vore vägen dertill öppen, emedan det då stöde en hvar fritt att väcka motioner i hvilket ämne som helst. Den advokatoriska tydning af grundlagen, som Frih. Klinckowström tillåtit sig, har redan blifvit af Frih. Leuhusen tillbakadrifven, så att något vidare i detta hänseende ej återstår mig att tillägga. Jag vågar ännu en gång bedja tt. o. Ad. behjerta nödvändigheten deraf, att ordet »allenast» bibehålies, på det ej dess uteslutande må gifva anledning till några demagogische Umtriebe, eller rättare politische Umtriebe. Gr. af Ugglas: .lag är till största delen förekommen af Gr. Oxenstjerna och vill blott bedja R. o. Ad., innan beslut i denna fråga fattas, noga besinna, hvad som ligger under det af några talare framställda förslag. Det kan lätteligen tydas derhän, att det åsyftar att bereda R. o. Ad. rättighet, att såsom Stånd yttra sig i allmänna politiska eller ekonomiska frågor. Månne R. o. Ad. kan anse, att dess framtida ställning bör medgifva en sådan rättighet? Och månne det Högloft Ståndet tror, att det nya Statsskicket ej uti en sådan rättighet skulle se ett slags hot? Man har anfört, att denna rättighet tillkommer alla korporationer.
StatsUtskottets Utlåtande N:o 251. 13 * k För . Gar nisons-Sjiåh us ■ Bygg na de n: Debet. Balance, Behållning dels i Contant, dels i Materialier, Inventarier och Instrumentalier Inkomsten. Anslag Öfverskott af Institutets Hyresmedel Summa Credit. Utgift. Till Carolinska Institutets vidmagthållande Garnisons-Sjukhus-Byggnaden. Till ytterligare inredning äf rum m. m. enligt Contract Aflöning • Diverse Till nya Sjukhusets fullbordande , Deux-battants dörrar m. m. Leverering till Garnisons-SjukhusDirectionen, enl. Kongl. Br. den 25 Januarii 1833 och den 20 Julii samma år .. För Carolinska Institutet. Utgift. Till Institutets vidmagthållande 765143 7 587 rf 0 — L423 13 10 Öfverskott, som kommit Byggnads-fonden tillgodo . - • 292 5 Summa 765 43 7 879 8 — 1.423 13 10 Någon anledning till anmärkning eller erinran vid dessa Räkenskaper har icke förekommit. Af de för denna byggnads fullbordande anslagne Extra medel hafva, oberäknadt de år 1329 redan använde 15,000, blifvit disponerade: Behållning från föregående år Af Rikets Ständers anslag Efter hvad handlingarne utvisa, har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 27 Julii nasti idet år, å Tredje Hufvud-Titelns Besparingar, i och för fullbordandet af denna Casern-byggnad anvisat en summa af 2,100 R:dr, men som dessa medel, genom ifrågavarande disposition, icke kunna sägas vara dragne från sitt egentliga ändamål, har Utskottet ansett sig, utan någon vidare anmärkning, endast böra detta förhållande till Rikets Ständer uppgifva.
Deparlements-chefen, Stats-rådet Friherre Peyronuppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsätta förslag: 3:o Till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott, angående majoren m. m. G. Krooks gjorda anhållan om ersättning för mistade löneinkomster; och behagade Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådane de finnas detta protokoll vidfogade, i nåder gilla samt förordna, att nådiga propositioner och skrifvelse skulle i enlighet dermed expedieras. Ex prolocollo F. L. Tillander. 14 Kongl. Maj.ls Nådiga Proposition, No 76. Anli. tilt Exp. Utsk, den 24 Mars, kl. 11 f. ra. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående tillåtelse för Banken och Iliksgälds-kontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arme’ens ackords-amorteringsfond, mottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösningstid; gifven Stockholms Slott den iy Mars 18f8.
Vid 1837 års slut var denna Inrättnings Capital 136,793 R:dr 21 sk.; inkomsterne under året hade utgjort 11,569 R:dr 28 sk. 9 rst.; och utgifterne voro: pensioner till 18 personer 8,698 R:dr 16 sk., samt öfrige kostnader i,i35 R:dr 37 sk. 6 rst., tillsammans 9,834 R:dr 5 sk. 6 rst. i3:o Under Stadens Drätsel-Commissions inseende ställda Cassör för pensioner eller understöd för ringare Betjente och Arbetsfolk. I afseende härå anmärkes i underdånighet: att nedaanämnde under Drätsel-Commissionen lydande Arbetare äga hvardera en Begrafnings-Cassa, tillkommen genom af dem sjelfve besparade medel, utan att anslag af Staden dertill utgå; hvilka Begrafnings-Cassors fonder, vid i83j års slut, voro: Jernbärarnes ■vid stora Jernoch Metallvågen, 3,667 R:dr ir sk.; Vågkarlarnes i Tackjerns-vågen, 949 R:dr; Sillpackarnes, 1,702 R:dr 16 sk.; Saltoch Spanmåls-mätarnes, 892 R:dr; Parmmätarnes, 6o3 R:dr 22 sk. 9 rst.; Vågkarlarnes i Östra Victualie-vågen, 1,102 R:dr 33 sk. 1 rst.; och Vågkarlarnes i Södra Victualie-vågen, 375 R:dr 4° s^-: utgörande således sammanräknade beloppet af dessa Cassors Capital 9,292 R;dr 26 sk. 10 rst.
Då således den utredning, som med afseende på ofvanberörda, af Rikets Ständer föreslagna, åtgärder egt rum, ledt till andra resultater, än antagligen varit af Rikets Ständer förutsedda, hade Kongl, Maj;t, i betraktande jemväl af det mindre tillfredsställande deruti, att den ur många synpunkter önskliga slutliga regleringen af ifrågavarande under långliga tider omhandlade angelägenhet skulle, sedan bruksegarens anspråk på kontant godtgörelse numera blifvit med mer än 30,000 Rdr nedsatt till det af' Rikets Ständer i sådant afseende beviljade belopp, gå om intet, endast i följd af olika meningar om bruksegarens rätt att skatteköpa ofvannämnda två allmänningar, som väl icke vore af alldeles samma egenskap som rekognitionsskogar, men dock i de flesta hänseenden kunde med sådana jemföras, och som i öfver halftannat århundrade varit med Dylta bruk förenade, ansett sig böra ännu en gång underställa frågan Rikets Ständers öfvervägande; och har i sådant afseende Kongl. Majit, med förnyande af den i nådiga Skrifvelsen den 27 Oktober 1859 gjorda framställning, till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnat, huruvida icke för verkställande af ifrågavarande reglering, enligt de uti Kongl. Krigs-, Kammaroch Bergskollegiernas underdåniga utlåtande den 5 April 1857 förordade grunder, det af Ri kets Ständer redan beviljade anslagsbeloppet, 88,587 R:dr 80 öre, kunde förblifva till Kongl. Maj.ts disposition Vid besvarandet af den sålunda af Kongl. Majit gjorda nådiga framställningen, anser Utskottet det böra i främsta rummet tillses, huruvida i sjelfva verket, på grund af gällande författningar, någon rätt kan tillkomma Dylta bruksegare till skattelösen af Kronans allmänningar »Östra Allmänningen och Hålahult» och, om så icke är, huruvida ens något billighetsskäl talar för ett sådant bruksegarens anspråk. Utskottet anser det vara uppenbart, att båda dessa frågor böra nekande besvaras.
F. föreskrifna kreditiv; N:o 10, ang:de behöfvandes undsättning i missvextår; N:o 11, ang:de ändring i 23 kap. 1 § R. B.; N:o 12, ang:de förlängd tid för måls fullföljd från underrätt i Stora Kopparbergs län; N:o 13, ang:de serskilda föreskrifter för behandlingen af besvärsmål, som från Gottland fullföljas i Hofrätt; N:o 14, ang:de verkställighet af Konungens Befallningshafvandes utslag i skuldfordringsmäi; N:o 15, ang:de serskilda domstolar för behandling af brottmål rör:de häktade personer; N:o 16, ang:de jäf mot domare; N:o 17, ang:de rätt för part att återfå till öfverrätt ingifne handlingar; N:o 18, ang:de sättet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega gemenskap; N:o 19, ang:de förklaring af stadgandena om rälta orten för lysning till äktenskap; N:o 20, ang:de val af Fullmäktige i Banken och Riksg:skont. ; samt N:o 21, ang:de R. St:rs nästa lagtima sammanträde. Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 13 och 14 dennes på bordet lagda mern. N:o 28, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ifrågasatte förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker och sockersirap. Ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 44, i anledn. af framställde anmärkmr emot Utsk:s betänk. N:o 29, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af K. Förordn. d. 13 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom. H. Ex. Hr Gr. Sparre, Gust. Adolf:
Den slå vi bort, sedan skall jag berätta för er om ett ungdomsnöje, som jag en gång hade tillsammans med er mamma. » » Nej, tant lilla, det är värre än en förtretlighet. » Helga såg dyster ut. » Vi buro oss nog dumt åt, men mamma blef så häftig och sade, att vi ville misstyda hennes bästa afsikter, och pappa är så missnöjd på oss båda ». » A, tant, om vi hade vår egen mor! Men vi minnas henne ju knappast. » — Sötaste lilla Signe, hur tårarna likt daggdroppar föllo utför dina blomlika kinder. » Kära min lilla flicka, äfven ens egen mor kan blifva häftig mot en. » » Men ens egen mor förstår en. » Helga grät inte, men hennes röst hade en mörk, lidelsefull klang. Kanske hade hon rätt. Jag tror nästan, att den mest enfaldiga och outvecklade mor bättre kan leda sitt barn än den bästa styfmor. — Men denna kväll sade jag de båda flickorna allvarligt mina tankar. De måste taga förhållandena så- dana de voro. Då vår Herre beröfvat dem deras egen moi-, måste de nöja sig med det val af maka deras fader gjort — ett val, som säkerligen var godt. De måste söka se sin styfmors En dryck, som man inte kan räkna till viner. Hvad allas vår moder i svepduk har klädt. Hur kallas på åkern en hög utaf stenar? Hvad gjorde du, när lilla prisen du tog? Hvad ofta till tuktan och uppfostran tjänar. Hvad den, som är sömnig, kan kallas med fog. En bild af det bräckliga och af det svaga. En bild i vår djurvärld af frihet och kraft. Hvaröfver, när brådtom vi ha ', vi nog klaga. Ett redskap, som säkert din köksa har haft. många goda sidor och besinna det svåra kall hon hade. Deras egen mor, såväl som litet hvar, hade nog äfven haft sina fel och svagheter, och så skulle de inte göra dessa många gagnlösa jämförelser. Jag moraliserade länge och eftertryckligt; men jag såg, att mina förmaningar lämnade dem tämligen oberörda. Stackars styfmor! Jag insåg, att den kult, de båda barnen hedrefvo med sin mors minne, var den farligaste stötestenen vid hennes kall.
Huru lyckligt huru hugnande skulle icke blifwa, om för bränwinstillwerkningen kunde utfinnas och lagfästas eli system, hwilkel icke såsom det nu warande rakt molwcrkade , utan snarare understödde ett annati härmed i sammanhang stående som asser det stora föremälek af mistbrukens undanrödjande och 53 Den 2Z April - och ätersiäckuingsn af nykterhetens nu lika sällsynta som för allmänt och enskildt wäl högst oumbärliga dygd. Jag menar en samma nsäitning as ladäng police-ftrfaktningar, ordningslagar och föreskrifter för en bilhörande del af den husliga npfostran m. m., som småningom och efter en läna/e kiderymd, skulls kunna upna detta lagstiftarens syftemål, sä wida detta icke desiförinnan störes at Veu !ä wanliga lättsiunighekenS vbeläkcnhet som i synncrbsk mot goda branwinslagar fordom öfw.it sill nyckfulla wälde. Äfwen i detta nu endast i förbigående omnämnda ämne, skulle jag hos Ridderskaoet och Adeln maga insinuera ett försök, i fall detta winner äran af Niddei skåpet och Adelns gnnnande bilack. Altsamman inför Ridderskapet och Adeln nedlagt som ett föranledande medel ät desi egne widsträcklare instgter och mer afgörande wilja dem jag sä dek ena som andra »vördsammast ägnar och underkastar. Remitterades kill allmänna Bcswärs och Oe« roiiomiä-Utffoltct. Företogs, enligt anslag, wal till Bänkman fär följande 7 Bankmans afdelningar och bcfnnnos följande Herrar till Bänkmän hafwa bliswit utsedde:
Maj:t har nu tagit detta ärende i nådigt öfvervägande och vill förbemälde komités i ämnet afgifna förslag, hvilket, såsom fördelaktigt för så väl Staten som de rustningsoch roteringsskyldige samt båtsmännen, af Kongl. Maj:t till hufvudsaklig del gillas, härmed, på sätt i Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof blifvit antydt, till Rikets Ständer öfverlemna, med tillkännagifvande derjemte, att Kongl. Maj:t vill i nåder bifalla Rikets Ständers underdåniga framställning om rustoch rotehållarnes vid båtsmanshållet befriande från anskaffningen och underhållet af båtsmännens kappsäckar och småpersedlar, derest rustoch rotehållarne allt framgent kontant erlägga, enligt den af komitéen föreslagna beräkningsgrund, i fredstid en ersättning, motsvarande fyra femtedelar af kostnaden för de persedlar, från hvilkas utgörande in natura rusthållen och rotarne sålunda frikallas, men i krigstid full ersättning derför, samt Rikets 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 53. Ständer för ändamålet med 50,000 R:dr .från och med år 1867 tillöka det å Femte Hufvudtiteln uppförda förslagsanslag till båtsmännens beklädnad och tillika, för bestridande af kostnaderne för de ifrågavarande persedlarnes första uppsättning, på Riksgälds-kontorpt anvisa ett kreditiv å 100,000 R:dr R:mt, att i mån af behof anlitas emot det att hvad derå uttagits under de tvänne nästföljande åren 1868 och 1869 från omförmälda förslagsanslag Riksgälds-kontoret godtgöres. De till ärendet hörande handlingar skola varda tillställda det Rikets Ständers Utskott, åt hvilket handläggningen deraf kommer att uppdragas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag som ofvan. CARL. B. von Platen.