Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr af Ström har först i allmänhet, rörande allmänningarnes ställande under inseende af en Municipal-styrelse, anfört, alt skogar, som fordrade så lång tid, för att nå sin mognad, alt, under deras uppväxande, flere generationer försvinna, måste hafva en permanent öfverstyrelse, som aldrig dör, det är Regeringens. De måste skötas efter en klokt uppgjord plan, som ej finge rubbas. Ett vacklande i principer vore högst menligt. Icke heller ginge det väl, om de, som skola begagna skogarne, finge ordna om huggningen och återsådden, ty gemenligen ville de laga ifrån skogen mera, än den med framtida bestånd kan gifva, och ville vara obesvärade af den möda och kostnad, som ålerplanleringen medförer. Man hade här så talande exempel på, huru det gått med skogar, förvaltade efter det ena eller andra administralions-sätlet, att det blolt behöfdes upprepa kända facta för alt öfvertyga om, hvilketdera hade företrädet. Socken-allmän» ningarne lemnades på försök till socken-boernes egen disposition och följden blef, alt nu funnes ingen socken-ollmänning mera. De Krono-parker, som på Öland upplätos lill invånarnes skötsel, försvunno, så alt man ej såge tecken lil), hvarest de varit belägne, under det att Böda skog, som bibehölls under skogs-betjeningens tillsyn, stöde qvar och nu, efter trakthuggnings-sällets införande, gåfve betydlig afkastning. Af den på Wisingsö varande Krouo-park af 1327 tunnland utbrölos 1000 tunnland, som lemnades till öboerne alt sjelfve dermed hushålla, och nu syntes icke, hvar denna skog stätt, då deremot de under skogs-betjeningens vård ställde 22^ tunnlanden utgjorde den vackraste skog, man kunde få se i landet.
Detta Betänkande, som Högvördige Preste-Slåndel, på grund afframslälide anmärkningar, till Utskotten återremitterat, har deremot blifvit bifallet af Högiofl. Ridderskapet och Adeln den 5, af Vällofl. Borgare-Ståndet den 8 och af Hederv. Bonde-Ståndet den 5 innevarande månad; vid hvilket förhållande och då målet genom Btne Stånds sammanstämmande beslut är afgjordt, Utskotten funnit återremissen ej till någon åtgärd kunna föranleda. Stockholm den 28 Januarii 1835- Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Memorial Antora till Exp.-TJtsk. den 29 Januarii 1835. Memorial, i anledning af återremiss å Betänkandet} N:o 38 angående upplifvande af 2 Cap. 8 i Kongl. Fiskeri Stadgan den if November 1766. Ifrågavarande Betänkande liar af Yällofl. Borgåre-Ståndet blifvit återremitteradt; men som öfrige respeclive Riks-Stånden detsamma bifallit, nemligen Hoglofl. Ridderskapet oell Adeln den 5, Högvördige Preste Ståndet den 8 och Hedervärda Bonde-Ståndet den 5 i denna månad; så hafva Utskotten ansett sig endast böra ett sådant förhållande hos Rikets Högloft. Ständer vördsamt anmäla. Stockholm den 28 Januarii 1835. N:o 47- Antom till Exp.-Ulsk. den 3o Januarii 1835. Betänkandej i anledning af väckte motioner, om ändring i eller förklaring öfver 26 Cap. 2 ,$*. Byggninga-Balken. Till Lag-Utskottets behandling har Ilederv. Bonde-Ståndet remitterat nedannämnde, lill Ståndet ingifna Memorial: t:o af Sven Heurlin från Kronobergs Län och Bengt Eriksson från Wermland, hvilka uti serskilda anföranden 3rrkat, att som
Då blir det ganska lätt att ordna arbetssättet för en förändrad organisation af representanter. Jag skulle dä vilja hafva i representationen inrymd den nu orepresenterade högre bildningen och förmögenheten, men dock detta icke så till förståendes, alt förmedlingen af den olika jordnaturen'tillgår på det sätt, att man på ena sidan lemnar befrielse från skatt, men på den andra lägger all tunga. Då vill jag icke hafva något 2-kammarsystem och inga parlament, ty oaktadt allt hvad man säger om dessa Engelska parlamenter, hvad hafva de väl uträttat? Har England ännu i denna stund några bestämda beskattningsbar? Ilar England några grundlagar eller ens någon lagcodex? Det är icke fluktuation på ministerbänkarne, som gifvet' England kraft och lycka. Har detta land bragt sig till något ekonomiskt välstånd, sä måste sådant tillskrifvas rikedomen hämtad från dess kolonier. Skulle England utom dessa kolonier på ett eller annat sätt förvärfvat någon högre rikedom, så utgöra likväl de inhemska oroligbeterne och Irlands olyckliga belägenhet ett talande bevis pä odugligheten af parlamenten såsom lagstiftande korporation, och jag åberopar just detta såsom ett konstant bevis pä olämpligheten af denna formation för en representation. Den må vara tjenlig till förhindrande af sönderbrytandet utaf England och dess former, men skulle något slikt inträffa, så är äfven visst, att England komme att undergå ett vida grufligare blodbad än någonsin Frankrike, och det är högst naturligt, ty inom England vore mera alt derpå förtjena. Hvad har vår nuvar. representations-form, som förklaras oduglig och såsom sådan nödvändigt måste förändras, visat sig kunna åstadkomma under loppet af ett år och 2:ne dagar eller från den Usla Maj 1809 till den 2 Maj 1810? Jag frågar det. Hrr.ne böra ihogkomma under hvilka förhållanden 1809 års grundlagar tillkoramo. Med dessa stå vi eller falla och sålänge deras gällande kraft icke uphört, måste vi dem efterlefva. De äro inga mästervärk och kunna icke eller vara det såsom tillkomne genom menniskor, hvilka icke blifvit skapade för att frambringa sådane, men dessa grundlagar äro dock vida mera fulländade än någon lagstiftning inom hela den kända verlden.
v en tidig ungdom; eller gingo de, som Snoilsky, oberäkneliga, sin egen väg; eller också visade de, som af Wirsén, i enstaka lyckligaste fall afgjorda anlag för att inordna sig under den akademiska * politik, hvilken den nu varande in-nehafvaren af stolen n: r 18 i svenska akademien, hänsyftande bl. a. på Bottigers förhållande till Tegnér, en gång i sin ungdom kännetecknade såsom de akademiska familjetradi-tionernas. Midt ibland denna unga generation stod, såsom på samma gång dess högt älskade lärare och mest representativa personlighet, Bernhard Elis Malmström. När man nu hör Malmströms fordna lärjungar tala om honom, har man lätt nog att fatta det inflytande Angélicas sångare med sitt känsliga sinne och sin varma skaldesjäl den tiden måste ut-öfva på ungdomen. Åfven han hade ju en gång vari tung och sjungit om en strid för tankens rätt, om frihet och omsjelfständigt, manligt arbete i bildningens tjenst. Ännu kunde han ju öckså — på afstånd tala frihetens sak, som man bl. a. kan finna af det här ofvan anförda inlägget mot Strandberg, derest uppgiften om Malmströms författarskap till denna uppsats verkligen skulle vara med sanna förhållandet öfverensstämmande, något som vi icke hafva skäl att betvifla. Men ty värr fick Malmström icke nöja sig med att blott vara skald; han skulle äfven såsom professor i litera-turhistoria för ungdomen tyda gången af hela vår vittra odling, och i det afseendet var han mindre lycklig. Det skulle här blifva för vidlyftigt att söka utreda orsakerna till d^ märkvärdiga antipatier, hvilka Malmström förde med sig i den estetiska katedern, men ett faktum är, att han aldrig upphörde atl gifva dem luft allt ifrån sitt första uppträdande der. Man läse t. ex. endast minnestalet öfver Att erbom, hans fordne lärare, som i trots af de stora meningsskiljaktig-heterna dem emellan dock så ridderligt utsett honom till sin efterträdare.
Då Björnson nyligen i Köpenhamn talade till en stor församling af studenter, sade han: “ Bekännen alltid eder tro, äfven der det synes till ingenting gagna; bekännen eder tro på tankar, hvilkas förverkligande synes mycket aflägse. Ty krisen kan oväntadt komma, och då skall den bäras fram till resultat efter den stämning, som eder bekännelse har skapat. “ Då 1870 napoleonidernas tid var förbi i Frankrike, då kunde i och för sig en annan herskarefamilj blifvit kallad till tronen, men på grund af den stämning, Gambettas bekännelse hade skapat, segrade republiken.Naturligtvis var han icke den ende, som hade drömt om republiken under kejsardömet, hvars styrka reaktionen verlden rundt prisade så högt. Der var ett djupt och jäsande missnöje bland de bästa i Frankrike med mannen af 2 december, som nådde tronen genom en förbrytelse och sände hedern till Gayenne. Men de andra sveko under ' tvifvel, Gambetta kämpade i tro, och hans tro hade den styrka som kräfves, då det är berg som skola flyttas. Han måste vid denna tid väcka uppseende, han den fullblodige, varmhjertade, som reste sig mot alla dem, hvilka vi i “ Naboben “ ha sett lefvande af Jenkins piller; han svälde af kraft, de andra begagnade medicin för att få uppskof med pulsslagets upphörande. Egenskapen af blaserad har aldrig varit större än vid detta kejsarhof. Det var konst-ladt alltsammans. Det var jern, som bragte konstladt blod i männens ådror, det var smink som gaf qvinnornas kinder konstlad färg, och det var plebiscit, som uppbar kejsardömet på en konstlad folkstämning. Gambetta var blott natur, lyckligtvis en natur, som var för god att nöja sig med att blott vilja ” göra lycka “, något som eljest hade varit honom så lätt. Om han velat, hade han kunnat göra lycka vid sjelfva kejsarhofvet och förblifva republikan likväl. De begagnade ju der allt till att roa sig med, äfven öfvertygelser. Ni mins, då Daudet, den unge liflige sydländingen, blef sekreterare hos hertigen af Morny.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets den 12 dennes afgifne, samt den 17 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N;o 10g, i anledning af väckt fråga om förhöjning i missräknings-penningar. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets den 12 dennes afgifne, och den 17 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N;o no, i anledning af vackt fråga om ändring ide vid 1815 års Riksdag fastställde grunder för liquiden af Svenska Ministern Herr Johan Claes Lagersvärds fordran, härrörande från andelar uti RiksgäldsContoirets fordna lån i Genua; blef samma Utlåtande, i anledning af den utaf Herr Lagerheim, Lars Magnus, dervid gjorde anmärk. tung, till StatsUtskottet återremitteradt. Ut supra, Den 92 April e. mi S. D. Vid förnyad föredragning af Allmän, na Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 26 6istledne Mars meddeldte och den 17 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande N:o 2285 angående anläggande af en Köping uti Fryksände Socken af Wermlands Län; blef samma Betänkande, i anledning af de utaf Herr af Wingårdh, Johan, dervid gjorde anmärkning gar till Utskottet återremitteradt. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet inkomne samt den 17 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial och Betän-; leanden: Af den £26 sistlidne Martil: N:o 27; i anledning af gjord hemställan, att, då en förändring uti någon oeconomisk för., fattning af inflytande på nåringarne kan finnas nödig, verkställigheten deraf ej måtte allt för mycket påskyndas. N:o 529; angående regleringen af den till Lunds AcademieStat anslagne spannmål, N:o 3o; angående yrkadt förbud för Borg-; mästare att utfärda oeconomiska författningar.
9 Åf den berättelse, Seraphimer-ordens-gillet den 19 sistlidne April afgifvit, angående förhållandet med hospitalsfondens inkomster och utgifter för år 1845, har Kongl. Maj:l inhemtat, att inkomsterna för året uppgått till 151,350 R:dr 15 sk. 3 r:st., och att de vanliga utgifterna för samma år utgjort 124,728 R:dr 28 sk. 1 r:st. banko, samt att följakteligen ett öfverskott uppkommit af 2ö,621 R:dr 35 sk. 2 rist., som dock blifvit användt till nybyggnader och reparationer, hvilka nu äro fullbordade. Det sålunda inträffade ovanliga för hållandet, alt berörda år inkomsterna till så betydligt belopp öfverstigit hospilalsfondens utgifter, har tillkommit deraf, alt markegångsprisen å spanmålen, som utgör hospitalsfondens hufvudsakligaste inkomst, då varit mer än vanligt boga. Enär likväl, under den förflutna tiden, markegångsprisen varit i den, män olika, det ena året mot det andra, att exempelvis för år 1844, hospi talens inkomst af försålda 9,221 tunnor 16 kappar spanmål blifvit 24,578 R;dr 9 sk. 8 rist. banko lägre, än den var år 1842; och då härtill kommer, alt personalen vid hospitalen årligen tilltagit, och på ett enda år eller 1845 ökats med icke mindre än fyratio dårar, samt då ytterligare förbättringar vid hospitalen och i följd deraf, nya omkostnader icke kunna undvikas, har Seraphimerordens-gillet befarat, det tillfällen kunna inträffa, då hospitalsfondens inkomster icke förmå betacka dess utgifler. Denna hospitals-fondens ställning har föranledt Seraphimer-ordens-gillet att fästa Kongl.
Så länge Banko-diskonten utgjort och utgör ett från Banken afskiijdt verk, kan det väl, beträffande så väl detta, som Lånekontoren, hafva skäl för sig, att räkenskaper och förvaltning granskas af särskilde, utaf Rikets Ständer utsedde Revisorer; men sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets Betänkande N:o 35, beslutat, alt Banko-diskonten skall utgöra en afdelning af Bankoverket, framstår nödvändigheten af ändring i föreskrifterna derom, att revision af Banko-diskontverket skall af särskildt utsedde Revisorer förrättas, enär ringaste anledning icke förefinnes dertill, att styrelsen och förvaltningen af denna Bankoverkets blifvande afdelning skall vara underkastad annan revision, än öfriga Bankoverkets redan varande afdelningar. isynnerhet som i dessa sednare förekomma ärenden, hvilka påkalla möjligen omsorgsfullare eftersyn, än göromålen i Diskont-kontoret, de der i många fall kontrollera sig sjelfva. Då Bankens Revisions-kontor besörjer all kontroll och moträkning samt förrättar granskningen af fullt färdig räkenskap ej blott till sifFran, utan äfven medelst undersökning om anordningars och verkstäilighetsålgärders enlighet med gifna författningar och föreskrifter, har, vid Rikets Ständers Revisorers öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken årliga revisioner, någon mera fullständig sifFergranskning lika litet ifrågakommit belräfFande Riksbankens, sorn öfriga, bemälde Revisorers granskning underkastade räkenskaper, och då Diskont-kontorets, likasom andra afdelningars af Banken räkenskaper, skola granskas af Revisions-kontoret, erfordras af Rikets Ständers meranämnde Revisorer icke noggrannare granskning af Diskont-kontorets än af Bankens räkenskaper i öfrigt, hvadan för dem hinder ej bör möta alt öfvertaga granskningen af
9 Under anförande af de mångfaldiga olägenheter för den inhemska handeln och näringsfliten, som uppkomma genom utländniugars eller så kallade Proben Reuters kringresande i landet, för att af deras hemlands industri-alster och produeter, enligt prof, göra försäljningar, så väl i större som mindre partier, synnerligast af lyxoch öfverflöds-arliklar, har Herr K. A. Almgren inom Vällofl. Borgare-Ståndet föreslagit: l:o att afgiften för desse resande måtte förhöjas från 50 R;dr i ett för allt, till 150 R:dr Banco i månaden, så länge de i landet vistas; 2;o att deras vistande inom riket måtte för hvarje år inskränkas lill 3 ä 4 månader, samt att de i hvarje stad, de passera, må åläggas för vederbörande Auctoritet, genom påskrift af sitt pass, styrka, att de den stadgade månadsafgiften erlagt; samt 3;o att, derest de underlåta att sitt pass uppvisa och afgiften erlägga, eller inlåta sig i förbjuden handel, eller befinnas försöka i landet bortsluta eller inpractisera till införsel förbjudne varor, de första gången må anses förfallne till 500 R;dr Banco och andra gången till 1000 R:dr Banco böter, jemte förvisning ur riket, hvilket sednare straff, med afseende å sistnämnde förbrytelse, utan allt uppskof borde tillämpas, så snart förbrytelsen inträffat. Då de 2;ne sistnämnde punkterna af motionärens förslag innefatta ämnen, som icke äro af beskattningsnatur, komma dessa punkter alt utgöra föremål för serskild behandling; och som, i afseende på första punkten, Utskottet anser beskattningen för ofvannämnde utländningar böra så lämpas, att någon menlig verkan deraf för landets egen afsättning å utländsk ort icke må kunna befaras, får Utskottet, med bibehållande af den i nu gällande Bevillningsstadga införde skattbestämmelse rörande utländningar, hemställa, att, till vinnande af en säkrare controll å afgiftens behöriga erläggande, det förändrade stadgande måtte antagas, som Utskottet i afseende derpå föreslagit. Af M. Månsson från Calmar Län är inom Hederv.
Det innebär nemi. att om R. o. Ad. behagade börja öfverläggningen med den 3:dje och 20 punkten, och om de båda blifva af R. o. Ad. återremitterade, sä skulle jemväl de öfriga punkterna varda likaså; med förbehåll likväl för hvem som vill, alt äfven vid dem göra de anmärkmr han behagar. Jag tror således att här är full frihet lemnad en hvar att göra och låta efter eget godtlinnande. Då nu öfverläggningen om föredragningssältet förklarades vara fulländad, hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad. ansåge ifrågavar:de utlät, böra föredragas punktvis. Ropades ja. Ilr Land tm. hemställde vidare om R. o. Ad. ansåge att härvid början borde ske med 3:dje punkten och att derefter 20:de punkterne före de öfriga punklerne borde föredragas. Ropades ja. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Hr von Hartmansdorffs förslag ytterligare innehöll, all i händelse de nyssnämnde 3:dje och 20:de punkterne blefvo återremitterade, jemväl de öfriga punkterne af Ulsk:s utlåt, skulle återförvisas, samt derjemte 380 Den 31 Juli. hemställde om R. o. Ad. bifölle detta förslag, likväl med hvarje ledamot enl. 54 § Riksd.Ordn. förbehållen rätt att äfven ä sistnämnde punkter erhålla serskild propos., om sådant yrkades och dessa punkter under discussionen varit föremål för framställning; blef äfven denna propos. med ja besvarad. Härefter föredrogs. 3:dje punkten. Hr Printzensköld: Måhända vill det synas förmätet af mig, att uppträda vid detta tillfälle, då jag måste börja med det förklarande, alt del sker såsom vedersakare till de fleste af de förslag, som blifvit af Statsötsk. till R. St:s antagande framställde.
Banco-Utskottets den 3 Juli på bordet lagda Memorial af den 1 Juli, öfver hvad Banken rörer uti Stats - Utskottets Betänkande, om Summan till Allmänna Bevillningen, föredrogs nu åter och bifölls. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm• Utdrag af Vrotocollet, ballet hos Hedervärda Bonde-Ständet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den II Juli 1815. S. D. Enil gt nu upplästa Protocoll af den 9 innevarande månad, hafva Riksens Högloft. Ständers valde Electorer, genom omröstning med slutna sedlar, utsett: Till Riksens Ständers Juslitise-Orribudsman; Friherre Mannerheim , Lars August. Till dess Suppleant: Commerce-Rådet Olof Zenius. I anledning hvaraf Expeditions - Utskottet skulle anmodas att med Förslag till veder börliga - \ Den 11 Juli. g g7 börliga Constitutorial for denr inkomma. Ut supra. Ex Frotncolio Oloj Wtrlin. S. D. Riksens Högloft. Ständers t illförordnade Särskildta Utskott den 5 i denna månad atgifna och samina dag samt den 9 Juli på horder lagda Utlåtande öfver de af Riks Stånden gjorda an» märkningar vid bern al te Utskotts den 5 sisth Juni meddelte Betänkande i frågan örn ett. för» nyadt Reglemente för Judiska Nationens bär i Riket varande medlemmar; blef nu åter föredraget, tillika med dertill hörande Bilagor samt nyssnämnde Betänkande; och pröfvade BondeStåndet, efter föregången öfverläggning och uppå skedd proposition, skäligt aksia berörde Betänkande och Utlåtande, samt förklara, att Judar hädanefter icke vidare må tillåtas i Riket irrtemina. Ut supra. Ex ProtocoHo Olof Werlin. Uppläst den II Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung-! I anledning af hos Riksens Ständer gjord hemställan, att
1837 pä nyåret öfvertog Johan August Furstenhoff hufvudbestyret med inrättningen, och har, enligt närlagde betyg a) förestått det vidlyftiga verkets hela administration, samt under denna sin tjugutvå-åriga tjenstetid ådragit sig ett sjuklighetstillstånd, som, enligt läkarebetyg, 6), hindrar honom att vidare besörja något slags ansträngande arbete, om han ock efter snart uppnådda 59 år, skulle kunna lyckas erhålla något sådant. Hvarhelst lian hittills hört sig före har svaret varit: han är för gammal och sjuklig! Allt sedan April 1859, då statsanslaget för diligensen indrogs, har således Furstenhoff icke haft den ringaste inkomst för uppehället åt sig och sin familj. I anledning häraf väckte Herr Borgmästaren Ekholm vid sistförflutne riksdag motion om någon pension för Furstenhoff på allmänna Indragnings-staten, men då, i anseende till Stats Utskottets bristande fulltalighet vid afgörandet, motionen föll på en enda röst, anser jag mig böra vid innevarande riksdag förnya det gjorda förslaget, att Rikets Ständer behagade till f. d. deligens-inrättningens väl vitsordade föreståndare, Johan August Furstenhoff, anslå en årlig pension å allmänna Indragnings-staten af minst 1,200 R:dr R:mt. Såsom ostridigt lärer väl få antagrs, att, då Rikets Ständer i nära 25 år af statsmedel lernnat anslag till ifrågavarande, i löljd af Rikets Ständers vid 1828 års riksdag framstälda önskan föranstaltade och med ej obetydliga enskilda nppoffringar fortsatte, diligens-inrättning, hvilken tillika befordrat både postpaketer och bref, en sådan inrättning ansetts vara både af behofvet påkallad och af gagn för det allmänna. Följaktligen och då nu, i följd af mera utvidgade kommunikations-anstalter genom jernvägar etc., samma inrättning blifvit öfverflödig, tyckes väl billigheten fordra, att sedan den person, som under 22 år, i egenskap af Kamererare, förestått
Då Utskottet, som för sin del i allo biträder de af Rikets Ständer vid sednast förflutna trenne riksmöten uttalade åsigter om de geologiska undersökningarnes vigt och betydelse ej blott i vetenskapligt hänseende, utan äfven för jordbrukets och många andra näringars utveckling och förkofran, funnit det för ändamålet nu äskade förhöjda anslag, med afseende å hvad i frågan blifvit upplyst, vara af oundgängligt behof påkalladt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, till fortsättande af de geologiska undersökningarne inom riket samt utgifvande af geologiska kartor, måtte för år 1867 till Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisa ett extra anslag af 60,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå. 47:o. Enär, enligt hvad Chefen för de geologiska undersökningarne i sitt uti föregående punkt omförmälda memorial vidare anmält, den nya för slöjdskolan i Stockholm afsedda byggnad, uti hvilken, enligt Kongl. Maj:ts medgifvande, äfven det geologiska undersökningsverket komme att inrymmas, under loppet af år 1867 hunne så fullbordas, att inflyttning derstädes då kunde ega rum, har Kongl. Maj:t med anledning af bemälde Chefs derom gjorda hemställan, nu föreslagit Rikets Ständer, att för inredande af den åt geologiska byrån uti slöjdskolans nya hus anvisade arbetsoch samlingslokal m. m. måtte beviljas ett extra anslag för år 1867 af 18,000 R:dr.