Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Många lill delta ämne hörande frågor, återstå att utredas och undersökas, och derföre tror jag att man icke bör gå längre, än att hos K. M. begära, alt frågan måtte blifva af sakkunniga personer utredd och alt K. M. sedermera ville afgifva Propos. i ämnet. Jag instämmer således med Frih. Raab, ehuru jag önskar, att uttrycken i hans förslag måtte något modifieras. Gr. Sparre, Erik: Den siste värde talaren har -yttrat, att man i detta stadgande kommit in pä eganderättens område. Della är en sanning, och just med afseende derpå hafva [Jlskm sökt att med den yttersta varsamhet här lilivägagå. Utskm hafva icke föreslagit någon inskränkning i frågan om den enskildes dispositionsrätt af sin skog. Ctsk:n hafva medgifvit den enskilde att, på hvad sätt honom bäst synes, förfara med sin enskilde egendom, ulan endast i denna punkt åsyftat ett åliggande för den enskilde, alt sedan han af sin skogsmark dragit den högsta möjligaste vinst — och denna 384 Den 11 November, e. m. högsta möjliga vinst drager han, då han helt och hållet nedhugger sin skog — gå i författning derom, att hans efterkommande icke blifva i saknad af all inkomst af samma mark, hvilket blifver händelsen, om skogeD så förstöres, att all återväxt omöjliggöres. Förslaget innefattar ingenting annat, än att, då egaren af skogsmark har rättighet att helt och hållet nedhugga skogen derå och försälja hvareuda pinne deraf, samma ^egare skall ega skyldighet att draga försorg om skogens återväxt. Afven om roan skulle ingå pä den satsen, att det icke tillkommer Staten alt ingripa i den euskildtes egande-rätt, så måste det likväl vara obestridligt, alt Slaten har rättighet att, med afseende å kommande generationers välfärd, med afseende å samhällets bestånd, söka förhindra egare af skogsmark att förstöra skogen lill den grad, att det icke blifver för deras efterkommande möjligt att draga någon nytta af den mark, hvarå skogen vuxit. Kan detta kallas att gå för långt i bestämmelserna angående det sätt, hvarpå enskildte skola sköta deras egendom?
STÄNDER, ANGÅENDE B AARO-Y E IS R K T, AF RIKETS STÄNDERS REVISORER. ÅK f 85». STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1859. Till Rikets Högloft. Ständer. På grund af gällande föreskrift hafva undertecknade, i vederbörlig ordning utsedde Revisorer till granskning af Stats-, Bankooch Riksgälds-Verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, den 15 nästlidne Augusti, sammanträdt i Rikets Ständers Bank, hvarvid de styrkt sin behörighet att i revisionsförrättningen deltaga samt aflagt och med sine namn underskrifvit den tysthetsed, som i § 1 af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verk et finnes intagen. Enligt § 2 i nämnda Instruktion, jemförd med § 20 i BankoReglementet af den 10 Mars 1858, blefvo till Revisorerne, vid deras första sammanträde, aflemnade följande berättelser, nemligen af Banko-Fullmägtige, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmägtige förekomna hufvudsakliga ärenden, jemte öfversigt af Bankens ställning vid revisionens början, dels ock angående förvaltningen af Tumba Bruk; 4 Öfverstyrélsens 'personal. Inspektionen öfver BankoVerket. Inventering af Fullmägtige.
Han trodde d»t derföre wara wigtigk att öfwer den förewarande frägan determinera nSgol wisit: det wvre annars icke omöjligt att Landet blefwe fullt med Casierner. Han önskade derföre att pä det Riksens Stander mätte komma i ullftand, att rätt döma öfwer behofwet, ett förslag öfwer de medel svin dertill arv nödwändiga mätte infordras. Grefwe Dövenlrjelm, Larl ^xol, ansäg Friherre kckannerlwim rätt hafwa ukredt den nu förewarande frägan. Det kunde efter Herr Grefwens kanka ej tillhöra Riksens Ständer akt inga i detaillerne af hela Srats-förslaget. Alt sädant wore sa'er, hwilka fluieligen mäste lil! Konungen öftverlemnas, sa wäl i afseende pä deras pröfning, som pä »verkställigheten. 6err Gresrven och Landtmarstalken gjorde proposition till bifall ä hwad Skaks - Utskottet i sitt Betänkande i afseende hara tillstyrkt. Grefwe Ds la Oarstw anhöll att Herr Grefwen och Landtmarflal en wille förestå, att Summan blefwe delad, fä att io,ooo R:d. anwändeS till hwardera byggnaden. Grefwe Dövenlftelm trodde, att Riksens Stan» -er hwarken borde eller kunde pröfwa hwad som mäste ät - iszs Den 22 Februari». alga till Castern-byggnaden. Det wore -för dem ingen ting annat möjligt, än alt göra almänna ansiag under hufwudkittlarna. Alt ingäende i detailler inledde till föreflrifrer som inskränkte den werkställande magtens rättigheter. Friherre Stael von valstein förnyade fin önskan atr innan något till besia byggnader ansioges,err förslag öfwer kostnaden mätte infordras. Friherre ^lannerkeim önskade akt frägvrne ej matte förblandas. Den förevarande ventilationen rörde ej Casiern-byggnaden.
Då grunden för ett sådant anslag sålunda hufvudsakligen och i första rummet skulle afse möjligheten för dessa stiftelser att kunna fullgöra hvad de fått sig ålagdt, oell dertill fonderna från början varit tillräckliga, så innefattade beviljandet af dylika anslag alldeles icke något praejudicat för dem, hvilka skulle kunna göra anspråk på ersättning endast på grund af myntförsämringen. Vid hvarje särskildt tillfälle borde då behofvet af anslags-ersättningen noga pröfvas; ty min öfvertygelse är, att flera af dessa stiftelser, hvilkas fonder äro ouppsägbara, icke oundgängligen erfordra den ifrågavar. fördelen, för att kunna fullgöra sina åtaganden. Äfvenså hav jag hört sägas, att åtskilliga of dessa stiftelser på enskilda personer transporterat sina fordringar hos banken, och dem kan det väl aldrig komma i fråga att godtgöra. På dessa grunder anser jag, att man icke bör tveka att bifalla betänkandet. Uppå begäran af Hr Sandelhjelm, Paul, blefvo reservationerna upplästa. Ilr Sandelhjelm, Paul: Jag anser frågan rättast bö ra betraktas ur den synpunkt, reservanterne sett densamma, så att billighetens fordringar afses framför det absolut juridiskt rätta; i följd hvaraf jag tillstyrker bifall till motionen, så vidt densamma angår sådana capitaler, hvilka disponenterne icke ägt rättighet att uppsäga, och bland hvilka jag exempelvis vill nämna framlidne Directeuren Sahlgrens donation, till understöd för en af honom tillernad barnhus-inrättning inom Elfsborgs län, — hvilken inrättning skulle, derest motionen yinner bifall, äfven uti dess af stiftaren ansedda utbildning Den i o Juni f. m. till elt slags landtbruksskola för allmogens barn, utan särskildt bidrag af statsmedel, kunna motsvara detta högst gagneliga ändamål. Denna omständighet torde utan tvifvel innefatta en ökad anlcdn. att bifalla motionen, för hvilket ändamål jag förenar mig med dem, hvilka yrkat återremiss. Frih. Cederström: Jag bar begärt ordet ånyo i anledn. af det yttrande af Hr Mannerskantz, att banken skulle af mynlbestämnings-lagen vara hindrad eller befriad från skyldigheten att göra rätt.
Som äfven jag framställt en lika beskaffad Motion, innefattande yrkande, att emellan Riksdagarne ej måt*. te till öfverläggning förekomma sådana ämnen, som tillhöra Riksens Ständers öfverläggningar, hvilken Motion den 17 sisth Februarii blifvit till Statsoch Lag-Utskotten remitterad; så får jag fullkomligen instämma uti hvad Herr Berghman nyss yttrat. Uppå derefter af Herr Grefven och Landtmarskalken framstäld Proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt anmoda Lag Utskottet, att, så fort sig göra låter, ifrågavarande Motioner till slutelig pröfning, i hvad på Utskottet kunde ankomma , företaga. Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig'. I anledning af den Motion, sorn nu blifvit framstäld, cm påminnelse till LagUtskottet, att snart Den i April. 1? snart få afgifva Utlåtande öfver ett dit remitteradt mål, får jag också göra en lika beskaffad anhållan, rörande ett annat ärende. Det var redan för flere månader sedan som Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer om afskrifning af för högt påförd BränvinsBevillning , blef remitterad till Bevillninas-Utskottet, men detta mål lärer ännu icke derstädes vara afgjordt. Sådant är likväl angelägit, emedan af Riksens Ständers beslut deruti beror till en del Bevillnings Summan, hvilken måste ökas i händelse de Personer, som erlagt för hög Bränvins-Bevillning skola återfå hvad de för mycket utbetalt. Jag anhåller således, att äfven Bevillnings-Utskoitet måtte erhålla påminnelse att med det första afgifva sitt Betänkande i förberörde mål. Grefve af Ugglas, Gustaf: Jag får vördsammeligen anmäla, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande Proposition äfven blifvit af a-.ne Stånd till Stats-Utskottet remitterad samt att måleC redan till afgörande förevarit och nu endast beror på Expedition.
Nu händer art Niks-Ständcn ej inom Tre dagar, sedan de ä Rikssalen ashörk den i 26 §. omförwälde Berättelse, åsämjas om Förmyndarncs antal, forordne dä genast, genom sina Elcckocer till ett Utffott, Sexton af hwarje Ständ, alt medelst votering psr Lapita, jämlikt denna frage., med samma kraft och werkan, som Riksens Ständers Beslut, inom Twä dagar afgöea; ffolandeö sedermera, den msedde Nämnden likaledes inom Twä dagar hafwa walet förrättar, fä att i alla händelser Förmyndaren eller Förmyndarne mä inom Sju dagars förlopp, . frän Riksdagens öpnande ä Rikssalen, kunna ullsättas. §- 6z. iZ42 Deri 2i December. § 6z. Ti!l följe af Regerings Formens y6 §. skola Riksens Stander ivid luvan? Riksdan förordna en för Laq.-knnskap och n-mörkc redlighet känd man, att, sä» som deras Ombud, hofwa kil!syn öfwer Lagarnes ef» terlefnad af Doman? och EmbekSmän, samt akt inför den Riks-Rätt, ssm i bemäld? Grundlags 102. lill desi inrättnicg och göcomäl lEnlweS, eiler wid andra wedcrbörliga Domstolar i laga ordning killtala dem, som i sina E ubetens Utöfning af weld, manna» män eller annan orsak, anses hasrva någon olaglighet begätk eller underlåtit att sina EmbecSplikter behöri» gen fullgöra. Denna Riksens Ständers Institi-rOmbndsma», hwars rättigheter och äliggande», ytter» ligare, sä wäl uti Regerings Formens 99., 100., iol. och tO2. §. §.. som genom särskild uistrueiion utstakas, waljes af Riksens Ständer, genom Tolf as hwarje Ständ, särskildt för risfallet nämnde Electorer.
De officiella kungörelserna kanhända? Den som icke vill tro på dem skadar sig sjelf; ty om han icke inom föreskrifven lid inställer sig hos upgifven myndighet, så förlorar han sin talan. Återstår således ingenting annat alt misstro, äu de tidnings-artiklar, som kunna införas till försvar för Regeringens åtgärder. I fall någon läsare är så beskaffad, alt han endast hörer pä det ena örat, nemi. det, som vetter åt oppositionen, då är det förgäfves att för honom andraga några skäl och då vöre han förmodligen lika döf för dem, i händelse någon annan tidning än den officiella yttrade sig mot oppositionen. De Hrr ledamöter, som lala mot en officiel tidnings lifgifvande, synas hysa den tanken, alt man ej skall kunna få Svenska allmän heten att tro på sanning, om man icke pressar den » henne; eljest tror hon blott på oppositionen. Ar allmänheten redan kommen derhän, så torde intet annat intyg erfordras för att visa huru väl hon behöfver alt ställas till råtta. Kan detta ske derigenom att Regeringen stillatigande läler ensidigheten fortfara? Jag har, lill min stora bedröfvelse, sett Sveriges Regering i många år förfara på det sättet. Följden blifver den, att man tror och säger det Styrelsen och hennes biträden, när de icke anföra någonting eller ens försöka att försvara sig mot de beskyllningar, som dem .göras, måtte hafva orätt. När man å ena sidan anförer skäl, de må vara sämre eller bättre, så måste man äfven å den andra visa, att man kan andraga grunden för sitt handlingssätt. Att liga stilla är en utväg, som icke leder till målet, utan slutligen derhän, att man måste med våldsamma medel försvara sig. Här är sagdt, att nyare rön och upfinningar ej behöfva genom en officiel tidning kungöras, emedan man liar de skrifter, som sällskapet för nyttiga kunskapers spridande utgifver. Men jag befarar, att de underrättelser, som deri meddelas, äro alltför torftiga, emedan de åro beräknade på läsare med nog ringa kuBskaper. Jag har sett andra använda och har äfven sjelf begagnat dessa skrifter, för att gifva min betjening en lämplig sysselsättning på lediga stunder.
Alun-Tionde, I 1 s. 836. ■— tillverkningen vid Loverts Bruk, om sökt befrielse från Tiondens utgörande för, på tio år. StatsUtskottets Betänkande, IV 2 s 961—965, bif. af Adeln, IX 282, af PresteStåndet, IX s 288, af BorgareStåndet, IX 1 s 244 — 346- Amiralitets-Collegium, om Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 138— 143. Särskilda Meningar, XI s. 205 — 267. Anders Danielsons behörighet, fråga om f. d. Banco-Fullmägtigen, att deltaga i Revision öfver Banco-Styrelsen,. hemställd till BancoUtskottet af BondeStåndet, IX s 820. Utskottets Svar, VI 2 s 16—19. Andrarums Alunverks rätt till inköp afSkogseffecter, om förändring af Stats-Utskottets Betänkande, IV 2 s 1692 — 1711, bif. af BorgareStåndet, IX s 477 > Adeln 9 IX s 485, af PresteStåndet, IX s 491» . af BondeStåndet, IX s 4^)4- Anhållande, oin, af Förbrytare i Sverige eller Norrige, som afvika till det andra Riket. Konungens nådiga Proposition, I i s 681 — 692, remit. till Lagutskottet, II s i3i r, 1314- Utskottets Betänkande, YII 1 s 191 — ip4, bif. af Adeln, IX s 283, af PresteStåndet, IX s 289, afBorgareStåndet, IX s 291. Anledning till anmärkningar mot Konungens Stats-Råd och Stats-Sccreterare, remit. från StatsUtskottet, IV 1 s 38 — 4°> till ConstitutionsUtskottet. Dess Utlåtande öfver dem, III s 128 — 148.
Arbetet har utförts genom en inom orten utsedd Direktions försorg efter gillad plan, och är redan fullbordadt och godkändt. Till väganläggning pä östra sidan af Kalix eif, hvilket företag år 1832 med statsbidrag understöddes, har från Riks-Statens 39 6:te Hufvud-Titei utgått ytterligare bidrag med 3,000 Ridr R:mt, i anledning af de förökade kostnaderna för arbetet hvilka uppstått i följd af den betydliga prisstegring som under tiden ägt rum på dagsverken och materialier. Anläggningen är redan, på grund af ingånget afsyningsbetyg, såsom fullbordad antagen och godkänd. Reparation af den höga chausséen. i den för flera år tillbaka omlagda landsvägslinien vid Snickarkrogen, nära Fittja gästgifvaregård. Till detta arbete, som blifvit föranledt i följd af att chausséemurarne lidit skada igenom underskärning vid 2;tie ovanligt häftiga regnflöden, anvisade Kongl. Majit från Riks-Statens 6:te Hufvud-Titel 3,000 Ridr Kunt; och reparationen, hvilken verkställdes år 1838 med rättelse efter gillad plan samt antaget kontrakt, är redan fullbordad, afsynad och godkänd. För en genom enskildt bolag anlagd ny väg mellan Offerdals kyrkoby och Rönne,forss i Jemtland har Kongl. Majit, sedan vägen blifvit fullbordad, från Riks-statens Gite Hufvud-Titel i Nåder meddelat en summa af 4,000 Ridr Runt, utgörande ungefärligen hälften af den kostnad som användts till företagets utförande, under vilkor, att inga vägpenningar ina af Bolaget uppbäras för den 2V2 mil långa liniens begagnande utaf allmänheten.
På grund häraf och under åberopande af en bilagd handling, hvarigenom upplystes så väl det verksamma åt - 6 Allm. liesv.- och Ekon.-Ulsk. Betänkande N:o 32- gärder för grunddikningens befrämjande i Stor-Britannien och i Frankrike blifvit på allmän bekostnad vidtagne, sorn ock att Malmöhus Läns Hushållnings-sällskap, hvilket ansett önskligt att boställs-innehafvare kunde varda i lagstiftningsväg försäkrade om ersättning för den kostnad, som för grunddikning å boställen blefve af dem nedlagd och sålunda till dylika odlingsförctag uppmuntrade, af sadan anledning låtit, under sistlidne år, genom utsedde Kommitterade utarbeta förslag till lag i berörde hänseende, har motionären hemställt ”att Rikets Ständer matte i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder utfärda en förordning, enligt hvilken innehafvare af civile, militäre och ecklesiastike boställen och löningsjordar tillerkännas ersättning för de kostnader, som nedläggas på grunddikning af sådane löningsjordar, hvilken ersättning, fördelad på tio år, skall vid jordens frånträdande betalas af efterträdaren, — dock under förbehåll af tillsyn och kontroll att företaget är planmessigt uppgjordt och ändamålsenligt verkstäldt. » Utskottet har detta i öfvervägande tagit," hvarjemte i Utskottet blifvit upplyst att Konungens Befallningshafvande i Westmanlands
Hvad slutligen de utgifter, för hvilka Revisorerne ä Räkenskaperna icke funnit orsak, vidkommer, som utgått till aflöning åt inom dessa Församlingar tjenstgörande så väl Orgelnist som Barnmorskor, så har, enligt hvad bifogade protokoller, Litt. Å. B. C. D, utvisa, nuvarande Pastors företrädare, i samråd med Församlingarna, för lång tid tillbaka, å allmän sockenstämma öfverenskommit och beslutit, att, såsom bidrag till dessa högst nödvändiga personers underhåll , af Kyrkornas medel anslå den ringa lön, namie 4 stycken protokoll upplaga, af hvilka de ■anie, nemligen Litt. A. 2?., rörande den i Församlingarna antagne Orgelnisten, äro af Landshöfdingeoch Biskops-Embetena stadfästade. Angående Räkenskaperna för Lomma Kyrka. ' Till underdånigste följd af Eders Kongl. Majtts Nådiga Remiss den 12 sist!idne Februari å trausumtet af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers öfver den förrättade Stats-Revisionen afgifna Berättelse, rörande de vid Räkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län gjorda gemensamma anmärkningar, och med — 448 anledning af Konungens Respektive Befallriingshafvandes i Malmo celi Mögvördiga Biskops-Embetets i Lund, den 3 sistlidne Mars, till HäradsProsten afiålna skrifvelse, få undertecknade, så vidt berörde anmärkningar röra Lorn ma Kyrka i Malmöhus Län och Lunds Stift, afgifva följande underdåniga Utlåtande: Beträffande första anmärkningen, få vi underdånigst nämna , att , under den tid vi varit Kyrkans Syssloman, vid Räkenskapernas årliga afslutande, hos Pastor antingen icke innestålt större behållning af Ky ikans med<d, än sorn rnedgil ves i 16 punkten af Eders Kongl. Majlis Nådiga Instruktion den 12 April r 8* 5, elier i annat fall, att den större inn »stående behållningen icke då genast kunnat utlånas , i brist på sakra låntagare, eller varit ämnad tili en snart förestående reparation.
Sammanlagda förbrukningen af spanmål på person år 1860 i hela Länet utgör i tunnor 597,995. Dito Dito dito dito för Landsbygden, med afdrag af utsädet, dito för Städerna, dito dito Skaraborgs län. Utsäde, skörd m. m. 15 och 8,812 tunnor blandsäd, som här i länet mest består af korn och hafre, någon gång af råg och hafre eller såkallad kämpasäd, bråktal oberäknade, måst importeras från andra orter, tillika med något potatis för bränneriernas behof. Utan fara af misstag, synes man kunna antaga, att dessa belopp någorlunda motsvara den o verkliga spanmålsbehållningen inom länet. Åtminstone utgöra de en vida lyckligare bild af förhållandena, än Hushållnings-sällskapets tabell, enligt hvilken inom länet föga eller intet spantnål utöfver dess eget behof skulle frambringas. För att tydligt åskådliggöra skiljaktigheterna emellan bilagde tabeller Litt. G och H och ofvanberörde uppgift till Finans-Komitén, torde följande sammanställning af de särskilda siffrorna icke sakna intresse: Enligt Hushåll-* 0 Enligt tabellerne nings-Sällskapets A landsbyqden. LittG ocl1 Huppgift tili Fmans '7*' Komitén. Utsäde af spanmål och rotfrukter 359,026 T:r 310,362 Tu Skörd med afdrag af utsädet 1,789,751 » 1,357,130 » Skörd af rotfrukter, dervid bör anmärkas, att annan rotfrukt än potatis icke ingår i första kolumnens summa 608,245 » 606,480 » Skörd med afdrag af utsäde och rotfrukter 1,181,507 » 750,650 » Behållning af skörd per tunnland åker efter afdrag af utsädet, åkerarealen beräknad efter Idushållnings-Sällskapets uppgift till 436,244 tunnland 4,10 » 3,43 » Dito med afdrag af rotfrukter 2,70 » 1,91 »
Särskildt bör bemärkas den 17 den stora landsvägen emellan Westerås och Fahlun, hvilken är så allmänt upptagen af foror, alt sannolikt ingen annan lika lång väg inom Sverige är lika mycket begagnad. Denna forsling, hvilken säkerligen är skadlig för åkerbruket och således ju förr dess heldre, men åtminstone i en framtid bör ersättas genom förbättrade kommunikationsanstalter, bör icke förblandas med de tillfällen till biförtjenst, som inom sjelfva Bergslagerna och Bruksdistrikten finnas genom sådana körningar för Bergsmännens och Brukens räkning, som kunna göras för dagen och icke hindra de dermed sysselsatte personer och dragare att hvarje afton återvända till deras hem. Sådana körningar lemna en gagnelig biförtjenst i just de trakter, der åkervidderne icke äro stora, och lid således kan vara öfrig alt använda å lämpliga binäringar. Kolning. Denna bedrifves hufvudsakligen för Bergslagernas och Brukens behof och är ganska betydlig; men äfven i de trakter af Länet, der inga Bruk egentligen finnas, utgör kolningen en icke obetydlig binäring, till afsättning uti provinsens städer. Det årliga kolningsbeloppet är ungefärligen detsamma som det redan länge varit och som i föregående berättelser finnes omförmäldt. Tjärubränning bedrifves lill ett belopp af 400 å 500 tunnor inom Sahlbergs fögderi. Brädsågning, takspånsberedning, tillverkning af laggkärl, stolar och möbler äro äfven binäringar, som egentligen idkas inom samma fögderi, ungefärligen till samma qvantiteter, som de föregående åren. Linneoch ylleväfnader tillverkas något af allmogen, men på långt när icke till det belopp och med den omlanka som borde ske, och nästan icke till afsalu. Deremot förfärdigas i några socknar mattor och täcken af nöthår, hvilka äro lätt afsattliga. Salpeter-tillverkningen står ungefärligen på samma punkt, som då min sista berättelse afgafs. Det då nyss förhöjda lösningspriset på salpetern och de räntefria lån, som blifvit lemnade till anläggande af salpeterlador, hade då något förhöjt tillverkningen, hvilken sedan icke kan anses hafva hvarken .stigit eller fallit.
Kungörelsen d. 11 Maj 1855 ang:de sättet för Grundräntors och Kronotiondes utgörande, anses berättigade att dem å lön tilldelade räntor utan förenkling, efter markegångspris eller in natura upbära, men förklara sig villige att låta förenklingen af desamma författningsenligt försiggå, och derjemte från upsäguings-rätten afstå, må i vederbörande ränteri årligen få upbära ett kontant tillskott å deras lön, motsvarande 3 R:dr r:mt för hvarje tunna spanmål, som, efter verkställd förenkling, i dem tilldelade lönings-räntor ingår; samt Att StatsUlsk. må föreslå och R. St:r bevilja det förslags-anslag, att ställas till K. M:s disposition, som för ändamålet må vara erforderligt. Då R. o. Ad:s tid nu är särdeles uptagen, vill jag icke för tillfället besvära med upläsandet af motiverna till denna min vördsamma motion, men anhåller att den måtte få hvila på bordet, då jag, vid remissen blir i tillfälle att närmare utveckla densamma, i händelse blifvande anmärkn:r dertill gifva anledning. Begärdes på bordet. 2:0. I Konungens Nåd Propos. om Statsverkets tillstånd och behof af d. 30 sisth Okt., är, i sammanhang med den allmänna frågan, embetsoch tjenstemännens ställning, äfven för vårdarne af landets vetenskapliga inrättningar föreslagen en förbättring i deras villkor, som måste synas alla bildningens vänner önskvärd. Likväl företer sig vid granskningen af de anslag, som för ett i grunden likartadt ändamål blifvit vid särskildta inrättningar afsedda, en ojemnhet, på hvilken jag anhåller att få fästa upmärksamheten. Det K. Bibiiotheket i Stockholm och Upsala UniversitetsBibliothek äro båda högst ansenliga bokskatter. Båda hafva till ändamål att med behöfliga hjelpmedel förse dem som vilja vinna eller utveckla en vetenskaplig bildning. Upsala Bibliothek är dock betydligt större: det är Sveriges största bokskatt och dubbelt så stort som Bibliotbeket i Stockholm.