Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi underkaste oss således med så mycket större tillfredställelse allt hvad Vår Högstsalige kära Gemål, i Dess ofvan åberopade Testamentariska Författning, stadgadt och föreskrifva, som Dess Höga vilja, under en nära 44 -årig lycklig sammanlefnad, alltid för Oss varit en helig Lag, och äfven, efter Dess frånfälle , endast på lika sätt kan af Oss betragtas. 2:0 Vi förklare härmedels Vårt hjertås Jifliga tacksamhet för de välvilljande tänkesätt, Vår kärälskelige Herr Son och Allernådigste Konung och Herre emot Oss, i Dess afgifne Förklaring, yttrat; tänkesätt, på hvilka Vi alldrig tvitlat, emedan de hämtat sin grund, i Dess ädla hjertaoch Vi emottage således allt hvad Högstsalige Konungens Testamente, till Vår förmon innehåller, i afseende på Hans Maj;ts efterlemnade Contanta Förmögenhet. 3:0 I allt underkastade Vår aflidne Gemåls yttersta villja, anhålle Vi, att Vår kärälskelige Herr Son och Allernådigste Konung och Herre må tillåta Oss, att icke emottaga Dess Nådiga anbud, att af Högstsalige Konungens qvarlåtenskap utvälja något, som Oss behagligt vara skulle, och ännu mindre att, under Vår lifstid, bibehålla hela denna qvarlåtenskap. Vi emottage med erkänsla Hans Maj;ts Nådiga beslut, ait genast sättas i besittning af Roserbergs Slott och Egendom , och Vi skole vidtaga nödige anstalter, att Inventarium och Bouppteckning, i laglig ordning, ofördröjeligen blifva upprättade, i öfverensstämmelse med Vår Högstsalig käre Gemåls Nådiga föreskrift. 5^0 Af samma anledning som Vi afstådt från den af Vår Kärälskelig Herr Son, Oss upplåtne rättighet, att, af Högstsalige Konungens qvarlåtenskap utvälja, hvad Oss kunde lämpligt synas, anhålle Vi, att Vår Ailernådigste Konung och Herre och kärälskelige Herr
Matematik Den matematik som kommer i fråga vid elementar läroverken är endast fullständig aritmetik samt grunderna i geometrin och bokstavsräkning eller algebra. Eleven bör beredas genom åskådlig undervisning. Om barnet själv får betrakta föremål av olika antal och uppsätta additionstabeller befäster det minnet och man kan vara säker på att de förstår innebörden. Detta upptäckte redan Pytagora. Eleven tränas att räkna i huvudet, vilket blir följden av denna metod. På samma sätt bör de geometriska figurerna framställas. Pestalozzis Åskådningslära har i hänseende till denna metod en stor och avgjord förtjänst. Den kan användas av oerfarna lärare, till dess en fullt brukbar lärobok blir utarbetad, eller till dess läraren genom vanan blivit skickligare. Eleven skall vänjas att klart och tydligt redogöra för de figurer och förhållanden som han i åskådningen uppfattat. Varje erfaren handledare i matematik vet vilka svårigheter som uppstår längre fram, om inte eleven från början vants att redigt uttrycka sina tankar. Geometrin bör studeras av varje elev inte blott som grund för en högre matematik, utan också därför att det är en ypperlig tankeövning som vänjer förståndet att undersöka innan man bedömer, fordrar redighet i uppgifterna, ordning i slutföljder, klarhet i bevis och bestämdhet i resultaten. Eleverna skall uppmanas att vid geometriska demonstrationer med yttersta noggrannhet och ordning fullfölja hela deras kedja och inte avbryta förrän slutresultatet är färdigt. Eleven skall tidigt lära sig använda geometrins definitioner, som linjer, vinklar, trianglar, cirkelbågar o s v. Han kan ta exempel ur Euclides eller någon annan författares elementargeometri eller efter egen uppfinning. I aritmetiken har vi flera läroböcker som kan användas. Forsells förbättrade upplaga av Beckmarks aritmetik, Kjellins, Lithanders och den nu i bokhandeln saknade men i alla tider förträffliga Selsii aritmetik med Palmqwists noter. Den bästa geometri boken är Euclides Elementa. För algebra har vi Forsells och Bonnycastles goda läroböcker. Målet är att varje yngling som genomgått elementar läroverken skall i matematik liksom i övriga ämnen ha sådana kunskaper att han med framgång kan på egen hand förkovra sig och begagna den akademiska undervisningen.
Vid sådant förhållande torde en häftig öfvergång vara skadlig. Ett korrektiv deremot torde vara att ej på samma gång utsträcka tiden och borttaga maximum, enär, om det senare bibehålies, öfvergången måste ske mera småningom; och får jag derföre anhålla, att K. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts hemställan, bibehålla stadgandet om ett maximum för bränvins tillverkning af 1,000 k:r. Deu 12 Maj f. m. 249 Frih. von Schwerin, Jules: De talare, som förut haft ordet i denna fråga, tyckas egentl. hafva fästat sig vid den inländska marknaden och förbisett den stora fördel, vi skulle hafva af att så ordna vår bränvinshandtering, att vi äfven skulle kunna uppträda på den utländska marknaden. För icke många år sedan kunde man definiera bränvinshandteringen såsom en näring, hvilken var sa reglerad, att man med största möjliga produktionskostnad skulle skörda minsta möjliga vinst. Lyckligtvis har man nu öfvergifvit sådane åsigter och börjar inse det rigtiga i att äfven gifva denna näring friare tyglar. Då vi nu veta, att Holland skördar stor vinst på bränvinshandeln, ser jag ej något skäl, hvarföre icke äfven Sverige skulle kunna på ett för sig förmånligt sätt uppträda på verldsinarknaden såsom ett bränvinsexporterande land, men derföre fordras naturligtvis, att hvar och en erhåller rätt att producera så mycket han önskar af denna vara. Man har här uttalat den farhåga, att genom medgifvandet af en sådan rätt bränvinsnä ringen skulle öfverflytta^ till städerna. Ehuru jag icke skulle hafva något deremot, emedan alltid rik stad gör rik landsort, tror jag dock ej att städerna i detta fall kunna med fördel konkurrera med landet, enär de ej i lika grad som landet kunna profitera af en af bränvinsbränningens biprodukter, nemi. jordbrukets s. k. guldgrufva. Jag yrkar bifall till Utsk.ds hemställan i denna punkt. Hr v. Kraemer, Anders Robert: Jag hemställer till R. o. Ad., huruvida det skulle vara i öfverensstämmelse med R. o.
Det kan också stundom ligga något älskligt hjertevärmande blott i att se förhållandet emellan en ung hustru och hennes makes mor, ett förhållande som utgör ett af de älskligaste dragen i qvinnans karaktär, och man vore dervid manad att tro, det en moders kärlek till sin son vore af ädlare h illes ett .lummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af natur, än den hon hyser till en dotter, om man nämligen ej visste, hur den menskliga naturen blifvit liksom öfvergrodd af hvarjehanda ogräs, hvilket måste bortrensas, för att man skall få fram det äkta menskliga, gudsbilden i menniskan. Hur innerligt tacksam är ej ofta en mor mot den qvinna, som älskar hennes son och gör honom lycklig! För en sådan mor blir svärdottern en blodsförvandt, en dotter, och för denna gifves ingen » svärmor » utan en » mamma » eller » farmor », som är hennes förtrogna, ömma och taktfulla rådgifvarinna. Ett liknande förhållande kan naturligtvis ega rum emellan en hustrus mor och dennas svärson, och der detta förhållande förefinnes, är det en god borgen för huslig lycka. Men det får ej förtigas, att en dylik tillgifvenhet dem emellan är mera sällsynt, och jag vågar tro, att både mor och dotter hafva större skuld till att så är, än den äkte mannen. Möjligen är det den omständigheten, att mödrar vanligen föra ett förtroligare samlif med sina ogifta döttrar än med sina söner samt äro vana att i allt råda de förra, hvilket vållar att » svärmor » ofta har så svårt för att afstå sin dotter till dennas make, utan att i hemlighet förbehålla sig rättigheten att framdeles som hittills hafva det afgörande ordet i hennes, d. v. s. i det unga parets, husliga angelägenher. Mannen å sin sida är sällan sinnad för en delning af magten, lika litet som att se sin hustru gå i andra ledband, än dem han möjligen sjelf pålägger, och är han anlagd för svartsjuka, delar han ej heller med nöje sin hustrus kärlek med hennes mor, i fall denna senare är taktlös nog att på sitt sätt rivalisera med honom.
Hö - försäljning från den så k a t - Transport 13,5.05: 26, $. Stats-ZJtskottets Betänkanden] 21777’ Transport 1 3,505: 26, 8. lade Bondängen tinder nämride Kungsgård, hvilken inkomst genom Slotts - Statens förändring försvunnit root _ — i4.o°5! 36.' 8.' I följd hvaraf tillökningen under första Hufvud-Tituln, är 10,832: 2. 8; Andra Hufvud-Tituln innehållande Civile och handtStaterne. Tillökning i följd af Riksens Ständers Beslut vid sista Riksdagen, utaf nya löner för en Division i Götha Kongl. Hof-Rätt, penningar 3.°2 7: C02 T.r Spannmål a 4’ R:dr - 2,709: 5)736. _ _ Likaledes på grund af Riksens Ständers åtgärd sista Riksdag: En Lagmans Lön i Skåne, penningar 215! 8. — 47 Tunnor Spanmål 1 4- R:dr - ju: 34. — —- 426: 35.' —- Lön för en Vaktmästare vid Kongl. Cantzli-Styrelsen: penningar 72: 24. •— bihang till Riks St, rrat. jU7-iSi$. Sami. N:r s*#. Stats-TJtskottets Betlinkanden. Transport 72: 24. — 15 T:r Spanrr.al å dito 67: 24, — Till Böckers inköp och inbindning för Kongl. Bibliotheket, öfverflyttade fiån 8;de Hufvud-Tituln - Hushyres-medel, förut beviljade, sorn hittills utgått af besparingar under Hufvud-Tituln: För JLandtmäteri-Contoiret i Calmar - För Kongl. Majus Befallnings-hafvande uti Blekinge I,ä'n till Boningsoch Embetsrum tillökning - För Dito d:o i Jönköpings d:o För Dito d:o i Kronobergs d:o Till
Beskylla för ett våld, som födde dem till slafvar? Hvem klaga an för dessa grafvar, För dessa bojor — deras arf? Er skall han klaga an, J Väktare af folken, Försagde Förstar, Er, som, utan kraft och mod, Förspillen deras rätt, och säljen deras blod, Och Verldstyrannens bud på egna throner tolken! Som, svage utan blygd, förslagne utan gagn, Om ögonblickets lif dagtingen med hans dunder, Tills, krossade om några stunder, J släpens med hans segervagn! Då, Gustaf! dyrkas Du i dessa dina bygder, Som oket aldrig tålt och slafvar aldrig födt. När våldets throner stjelpt och flärdens minnen dött, Står Vården qvar ännu af dina värf och dygder. Ditt namn, bland stora namn på Minnets himmel stäldt, Skall glänsa öfver oss, i tider efter tider, Likt Stjernan, som för evigt sprider Sin klarhet öfver våra fält. Du brann ej af begär att verldens kronor bära Tillfreds att lyfta din, ur vanhelgd och förakt, Till hela storheten af en Augustisk makt Och hela klarheten af en Augustisk ära; Tillfreds att lyfta upp en tynande Nation, Som sitt förstöringsfrö i skakadt sköte närde, Till samma sjelfbestånd och värde, Hvartill Du redan lyft din thron. Om, för ditt lands försvar, Du gick att lagrar fläta Omkring den diadem, Du mellan thordön bar, Du gick ej, vådligt stor och dårligt underbar, Att, för ditt namns triumf, ditt rikes väl förgäta. Två äro grunderna för staters flor och makt: Det tankens odling är och odlingen af jorden Och begge i vårt kalla Norden Till lif och bördighet Du bragt. Då jorden slöt sin famn, Du lärde klippans åder Att vekna för den flit, som trånar utan bröd; Du gaf åt Slöjdarn hägn, åt Odlarn understöd, Och tryggade hans hopp med sparade förråder. Den flit, som irrade förskjuten, strand från strand, Fick skydd af Sverges Lag och fristad i dess bygder; Här köpte den, med nya dygder, Ett nytt och tacksamt fosterland.
Finnes då det stadgandet qvar i 1 §:n, att det må bero af Konungens pröfning, huruvida en tillämnad bank är för orten nyttig eiler icke (jag ber att få nämna att jag nu icke talar derom, huruvida det är nyttigt att inrätta flera banker, utan blott 0111 sjelfva det förhållande, uti hvilket ett tiilämnadt bolag står till ett sora redan finnes i orten) så är det gifvet, att delägaroe uti den redan befintliga banken skola så mycket de förmå söka motarbeta den tillämnade bankens inrättande, för att få vara ensamme i provinsen; och då måste det vara gifvet, att den bank, sorn redan finnes, har, genom styrkan af sjelfva inrättningens existens och de relationer den förvärfvat, erhållit en så stor kraft, att det skulle blifva ytterst svårt, till och med för Pvegertn, att för sig sjelf och inför allmänheten göra den satsen klart gällande, alt något nytt bolag vore behöfligt. För de flesta fall skulle man lyckas alt åtminstone skenbart få den föreställningen fram att något sådant icke behöfdes. Vi hafva flera gånger under discussionen i dag hört ledamöter, som till den grad varit af den tanken, alt de föreslagit en skrifvelse till K. M, med und. anhållan att icke flera privatbanker måtte i Riket uppkomma. Nu kommer jag till den frågan, huruvida dessa banker behöfvas. Derom kan jag naturligtvis icke absolut yttra mig; men jag får blott säga, att min tanke är, att i sjelfva lagen bör bestämmas så noggranna föreskrifter, rörtde de villkor, under hvilka hanker må uppkomma, att delägarne icke må blifva beroende af annat än sjelfva lagen. Om vi i detta hänseende efterse huru sig förhåller med de slags inrättningar och företag, som bero af den administrativa maktens pröfning, så skola vi finna, att t, ex. vid bruksanläggningar, sorn ske efter en viss lag, jemte det att del beror af Konungen att bifalla eller afslå ansökningen, man tager för gifvet att Konungen icke vägrar sitt tillstånd till inrättningen, derest de i lagen föreskrifna villkoren blifvit vederbörligen fullgjorda.
Fredrik af Klercker, såsom åminnelse af dess aflidna hustru, under förvaltning af Näfska Pensionsinrättningens Styrelse, en summa af 3,000 R:dr R:mt, hvaraf skulle bildas en stiftelse, benämnd framlidna Fru Öfverstinnan Jeanette af Klerckers Pensionsfond, och räntan användas till pensioner för enkor efter Officerare eller deras vederlikar vid Westmanlands Regemente. Deraf utgår nu en pension af 150 R:dr R:mt. Sedan Hemmansägaren Olof Johan Sagström, genom testamente af den 27 November 1807, förordnat, att af hans egendom en summa stor 1,666 R:dr 32 sk. R:gds skulle efter hans död disponeras såsom ett stående kapital, hvaraf räntan årligen skulle utbetalas såsom underhåll till en Underofficer och 8 Korpraler och Soldater af Westmanlands Regemente, hvilka under det ädla bemödandet att försvara fäderneslandet blifvit vanföra och således försatta i den olyckliga belägenhet att icke kunna försörja sig sjelfva med hustru och barn, eller som i öfrigt äro väl förtjenta och elända, bildades efter hans död deraf år 1819 en fond, hvaraf från och med den 1 Mars 1820 utgått pensioner till Underofficeraren med 20, och till Korpralerna och Soldaterna med 10 R:dr R:gds årligen. Fonden är enligt testators önskan ställd under förvaltning af Knektelegomedels-kassans Direktion och utgjorde vid 1860 års slut 1,955 R:dr 25 öre. Schenströmska Barnhusfonden stiftades den 19 Augusti 1776, då Brukspatronen M. Schenström på Ramnäs bruk till en sådan inrättning förärade 18,750 R:dr Runt, jemte gården N:o 37 i Westerås stads norra qvarter. Till en början underhöllos, bekläddes och undervisades i ofvannämnde gård 12 stycken barn, men under årens lopp och stegrade priser å lifsförnödenheter befanns nödvändigt att utplantera barnen till foster o föräldrar mot årligt kontant underhåll. Ar 1859 underhöll
Direktionen derom lemnade uppdrag blifvit fullgjordt, ej mindre i afseende å omläggning af grunden under Riddarhus-byggnaden, än Riddar!)us-salens samt de s. k. Sekreta Utskotts-rummens förändrade inredning, jemte de sednares möblering, inrättande af en varmlednings-apparat för Riddarhus-salen. inledande af gasrör och anbringande af gaslysning i Riddarhusets förstugor och trappor, Sekreta Utskotts-rummen i nedra våningen samt hela öfra våningen, äfvensom i öfriga lokaler inora Riddarhuset der sådant kunde anses lämpligt; anmälande Direktionen härvid, att grundmurarnes omläggning å nordöstra sidan ännu icke medhunnits, och gaslysning i följd häraf hittills icke kunnat utan allt för stort äfventyr för arbetets varaktighet anbringas i de på nämnde sida belägna lokaler, utan blifvit inrättade endast i Riddarhus-salen och Sekreta Utskottsrummen samt trapporna och förstugorna. Vid inredningen af Riddarhus salen hade det likväl visat sig behöfligt, att derjemte anställa en allmän reparation af det hvälfda taket; och som dervid förmärkts, att, i följd af tidens åverkan, från detta af gips på rör bestående tak en icke obetydlig massa gipsgrus nedfallit på plafondtaflan, hvilket redan föranledt, att taflan sänkt sig i en bugt af 1 aln från sjelfva plafondytan och framdeles lätteligen ytterligare kunnat skada och måhända totalt förderfva detta utmärkta konstverk af Ehrenstrahls pensel, hade Direktionen funnit sig föranlåten att låta taket undergå reparation samt under tiden nedtaga plafondtaflan, hvilken sedermera, efter undergången reparation, blifvit åter uppsatt. Alla dessa arbeten hade naturligtvis medfört högst betydliga kostnader, hvilka, så vidt de voro kända vid Riksdags-berättelsens afgifvande, uppgått för grundmurarnes omläggning till 76,002 Rdr 97 öre, för gaslysningen 2,000 Rdr, för inredning i Riddarhussalen jemte takets reparation samt inredning och möblering af Sekreta Utskotts-rummen 21,669
Öppen talan i allt, som med saken äger gemenskap, förbehålles. Stockholm den 5 November 1840. C. L. LANDIN. Lit. F. Till Herr Presidenten i Kongl. Majrts och Rikets Svea HofRätt Yid granskning af de inför H. M. Konungen i StatsRådet förda protokoll, har R. II S:s innevarande Riksdag förordnade Konstitutionsutskott, såsom i dess serskilda, den 9 sistlidna Juni aflåtna och den 4 clerpåföljde Augusti mig tillhandakomna skrifvelse!- lormäles, ibland annat anmärkt, huruledes, under förehafvande af tvänne hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälda ärenden, StatsRådets närvarande Ledamöter tillstyrkt de af Kongl. Maj:t derom beslutna åtgärder, nemligen: l:o Angående Kongl. KonvojKommissariatets bemyndigande att meddela accepter till betalning af nya Trollhätte KanalBolags anvisningar å Handels och sjöfartsfonden, och 2:o Angående beviljadt anslag ifrån extra utgiftsmedlen till betalning af Kongl. Teaterns skulder samt autorisation för TeaterDirektionen att för samma ändamål upptaga lån; I anseende hvartill och då, efter Utskottets tanka, de sålunda gjorda tillstyrkanden voro stridande emot 76 §. Regeringsformen och den sistnämnda derjemte emot samma Grundlags 64 §., Utskottet funnit skäligt att derför ställa Konungens Rådgifvare under tilltal inför RiksRätt.
Sorn MedailleursStilgjutareoch Bokbindare-befaltningarne komma att, vid nuvarande innehafvares afgång, indragas, samt Slämplare-befattningen besörjes af en hland Bankens Vaklbetjening, har den föreskrift §. 57, angående sättet för bemälde personers tillsättning, innehåller, blifvit umbärlig; hvadan Utskottet åt denna §. gifvit den förändrade lydelse, sorn af punkten <7:0 inhemlas; och enär något stadgande, i afseende på sättet för anställande 1 Bankens tjenst af Brandmästare och Sedeltryckare, icke finnes uti nu gällande Banco-Reglemente, är förslag i berörde hänseende af Utskottet uppgjordt och innefattas i punkt 10:0, hvilken skulle komma att motsvara 58 §. af det senast utfärdade Reglemente; hvarvid Utskottet endast skolat tillkännagifva, alt, då Brandmästaren och Sedeltryckaren egentligen tillhöra arbetsklassen, Utskottet funnit lämpligast, alt dessa befattningar tillsättas af samma auctoritet inom Banken, som eger att antaga vaktbetjeningen; likväl och som sedeltryckarne äro anställde uti Stereotyperings-verksladen samt Föreståndaren derstädes är ansvarig för allt det Sedelpapper, som till tryckning ditaflemnas; har Utskottet ansett bililgl, att SlereotyperingsFöreståndaren må vara oförhindrad alt lill Sedeltryckare föreslå den, till hvilken han har största förtroende. Stockholm den 26 Apiil 1841 • £anco-Utskottets Memorial, N:o 177/ N:o 177. Ank. till Exp, Utsk. den 28 April, kl, 10 f. m. Memorial, med Förslag till ändring af åtskillige uti 3:dje Artikeln fule Afdelningen af nuvarande Banco-Reglemente. Vid anställd granskning af föreskrifterne uti Banco-Reglemenlets ofvanberörde Artikel och Afdelning, omfattande §§. 65 med 81, har Utskottet funnit följande §§. böra undergå förändring, nemligen:
Betänkanäen. allmogen skulle åtaga sig byggandet och underhållandet af vid Landthamnarne nödige Bro-Kar och Strandbevaknings Inspectersboställen, men Wisby stad bibehållas vid uppbärandet af de inflytande hamnoch bropenningar. Då nu fråga är att tillstyrka, det allmogen hädanefter skulle fä uppbära och disponera de i Landthamnar«e inflytande hamnoch bropenningar, kan jag ej instämma i ett sådant beslut, utan anser» att Wisby stad bör bibehållas vid de betingade hamnoch bropenningarnas uppbärande, så vida, efter Wisby stads äldstes hörande, de ej villja en dylik deras rätt frivilligt afstå, heldst Wisby stad i vidrigt fall skulle komma i minskning af betingade och påräknade intrader. Ut Supra. Ex Protocollo. A. Fryxell. Beiv. och Ekon, Utsk, Betänkanden. Ankom den 10 Maj 1823- Betänkande, rörande yrkade upphäfvande af de stadganden, hvarigenom böter föreskrifvas f ör dem, som förfallolöst uteblifva från KronouppbördsStämmor och de af RegementsSkrifvare utsatte uppbär dsmö ten, 1 ® detta ämne har Utskottet Från Hederv. BondeStåndet fått emottaga 2:ne, under den 28:de sistl.
Andra kassor, inrättningar oell milda stiftelser, som nu innehafva anslag af från Småländska länen utgående räntor, ginge genom förändringen med salpeterhjelpens utgörande i mistning af mer eller mindre betydliga inkomster, nemligen: Till Klereci-staten anslagna räntor och gästgifvares åtnjutna friheter undergingo ock en synbar förminskning, de förra med R:dr 164: 6. 9. och de sednare med R:dr 23: 3. 4.; kommande rustbålls-augmenter af 1,169-^ mantal äfvenledes att vidkännas förminskning uti inkomster, beräknad till ett belopp af 6,401 R:dr 25 sk. 4 rst. Med anledning af dessa förhållanden har E. K.
Nej, följden skulle blott blifva, att vi till de gamla rgs och Inko fingo en ny enhet eller 40 sk. b:ko, hvad den nu skulle heta, och lill vår legion af mått, mål och vigter, en del nya. Det blefve följden af det begärde ”meter-systemets conseqvenla och vetenskapliga tillämpning”, och skola vi åter lägga armarne i kors och vänta på det system, som man påstår att man håller på medi England — ehuru då jag var der under ^ år jag aldrig hörde ett ord derom och mycket tviflar på att man verkligen på allvar håller på med detsamma; — mea låt vara att man så gör, så få vi säkert vänta länge innan det blir färdigt, och del är ej troligt ätt det passar bättre in på våra gamla enheter än meter-systemet. Men, skall man kanske säga: vi fordra ej just metersystemet och antagandet af Hr Wallenbergs förslag, utan vi vilja blott hafva ett sy stem med vetenskapligt samband, lika godt hvilket. Vi vilja alt en längdenhet bestämmes, att denna blir grund för ytoch rymdmåtten och någon kub deraf fylld med vatten för vigten och ändlligen en jemn decimal myntsilfver af vigten blir enheten för myntet. Ja, det var just det! Men om nu det är omöjligt, att få allt detta alt passa ihop med bibehållande af de gamla enheterna, sorn jag förut har visat vara nödvändigt om systemet någonsin skulle blifva lefvande hos folket. Om det ej nu skulle passa ihop, är då det der vetenskapliga sambandet af någon praktisk vigt? Låt oss allvarsamt tänka på saken! Det är onekligen praktiskt, riktigt och nyttigt att, sedan längdenheten är bestämd, enheten för ytmåttet blir en jemn qvadrat deraf, medan det aldeles ofantligt lättar alla fältmätningar och uträkningar. Vidare är det nödvändigt att en jemn kub af längdenheten är enheten för rymdmåttet, emedan delta lättar föreställningen om hvad det der rymdmåttet är, då man vet alt alla dess sidor skola vara en jemn längd. Mellan längd-, ytoch rymdmåtten bör och mäste således ovilkorligen finnas samband; men redan när man sedan kommer till vigten är det vetenskapliga sambandet, praktiskt taiadt, cn chimére.