Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1830, att den Assignant, som färsummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin räkning, för det tilländalupna året, med Bankens bok behörigen collationerad, skall, i mon af den assignerade summans belopp * vara förfallen till lika böter och ansvar med den* hvilkens utan egande behållnings assigfterat på sin räkning i Bankens hafva Rikets Ständer ansett billigheten påkalla vidtagandet af en sådan förändring härutinnans att ansvaret för assigneringar å Banken, utan föregången coltationering af assignantens behållning å dess räkning från det tillähdalupnä årets må, utan afseende å den assignerade summan, fastställas till något visst, alltid enahanda, bötes-belopp, enär någon giltig grund icke förefinnes, hvarför en dylik ansvars-bestämmelse bör vara olika för olika assign&nter, helst den följd, som genom föreskriftens åsidosättande kart inträffa, eller oreda i räkenskapen, är enahanda för den räknings-hafvare, som drifver ert större, med den, som har en mindre assignerings-rörelse; hvadan Rikets Ständer beslutat en så beskaffad förändring af öf vanom förmälde stadgande - Expcditions-Vtskottets Förslag lill und. Skrifvelse j N.-o 61. 97 (rande uti Kongl. Kungörelsen af den 6 Maj 1830, att den assignant, sorn försummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin räkning för det tilländalupna året med Bankens bok behörigen eollationerad, skall böta Tjugufem R:dr Banco, hvilka fördelas på lika sätt, som, i afseende på fördelningen af böter för öfver-assignering, är stadgadt; och få Rikets Ständer hos E. K. M. underdånigst anhålla, att Nådig Kungörelse måtte utfärdas till allmänhetens underrättande om den sålunda vidtagna förändring. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Augusti 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1840.
För år 1824 B:dr a,077,?-44: 15 Bit. t. Batlco-lh skottet s litt hk mide N:o i4> g: 5: Man har för år 1828 i rund summa antagit 3,000,000 och i samma förhållande beräknat Sedelstockens tillökning, 14) Vid 1778 års Riksdag tillädes då varande allmänna Discont-Inrättning, (ett enskildt Bolag) utom dess redan egande Crediliv af 100,000 R:dr i Banken å 3 procent, ett nytt å 6procent af 200,000 R:dr, — r8o3 bedrefs Discont-rörelsen i Riket, dels af Riks-Disconten i Stockholm, hvari Banken för a-3:delar och enskilde för i-3:del deltogo, dels af de nyssupprättade enskildte Discont-Bolagen i Götheborg och Malmö. Riks-Discontens Creditiv i Banken var obegränsadt, hvarföre har ej några outtagnci anslag kunnat komma i fråga; men de andra bägge Disconterne egde tillsammans Creditiv på 3oo,ooo R:dr, som ifrågavarande år voro helt och hållet odisponerade. — i8a3 års Fond för Discbnt-rörelsen är beräknad efter i818 års Ständers Beslut, nemi. till 6 Millioner Riksdaler, sistnämnda års Fond med tillägg af hvad förskotten \>r f. d. Filial-Discontcrne kunde understiga 2,800,000 R;dr, eller beloppet af gamla Creditiyen för Bit. t. BtitKO-VtsMottets Uttänkande:
St., för att icke nämna motionären, hvilken väl också har någon rätt att undgå se ett i bästa afsigt gjordt förslag pä sådant, örn än ofrivilligt tillkommit, sätt vanställas, blott pä det man måtte komma behändigt ifrån allt verkligt svaromål. Slutligen har Utsk. yttrat: ”att, beträffande de hamnbyggnader, för hvika låneunderstöd blifvit af Utsk. tillstyrkte, det torde kunna antagas, att städerne sjelfve, hvilka af berörda anläggningar i första rummet hemta fördel, efter bästa förmåga bidraga till anläggningarnas framtida underhåll.” Detta antagande är visserligen mycket välmenande och mycket sanguiniskt, men jag är af den tankan, att, om det än så förhåller sig, som Utsk. här uppgifvit, det måtte vara så mycket mindre för städerne förenadt med svårigheter, att underkasta sig den kontroll som jag anser öfver dylika arbetens bestånd böra å Statens sida utöfvas. Jag tror mig således hafva visat, att de af Utsk. anförda betänkligheter icke lägga verkligt hinder i vägen för tillstyrkande af bifall åt min motion. Jag vill härförutan, hvad hufvudsaken beträffar, fästa uppmärksamheten pä det angelägna deraf, att afsyningen icke bör vara den sista åtgärden, som å det allmännas vägnar vidtages med ett arbete, hvartill Staten bidragit med penningeunderstöd, till direkta anslag eller lån. Aterbetalningsskyldig - Den 14 Juni e. m. 75 lielen i sednare fallet ina ingalunda åberopas såsom elt skäl, hvarföre interessenlerne skulle fä undandraga sig all uppsigt på varaktigheten af arbetsföretaget. Ty har icke Staten haft omtanke att skaffa förlagskapitalet till större eller mindre andel, och åtnjuter icke arbelsbolaget vanligen rätt goda vilkor, för arbetets bedrifvande, i afseende på räntefot o. s. v. ? — Enligt min åsigt tillkommer således Staten tillsynen öfver arbetet, medan ansvaret för arbetets underhållande tillhörer den, som medlen af Staten på ett eller annat sätt undfått. Jag vill anföra ett exempel.
M:s nåd. propos. göra åtskilliga anmärkmr, ej mindre i afseende på grunderna än på sättet att verkställa de förslag, som deri äro ifrågaställa, men sorn den K. proposm ännu icke är tryckt, och sorn jag icke haft den tillgång till det skrifna exemplaret hvilken jag önskat, för att derom kunna taga närmare kännedom, så anhåller jag att någon påföljande dag få inför R. o. Ad. framföra hvad jag i detta hänseende har att andraga, samt att det yttrande, jag dä afgifver, mätte blifva till StatsUtsk. remitteradt. Frih. Raab, Adam Christian; Då jag under motionstiden har väckt en motion i samma ämne som det, hvarom den K. proposm handlar, har jag sökt om densamma, ehuru den ännu icke är tryckt, taga någon kännedom, och vågar derföre anhålla, att få beledsaga den Kongl, proposm med några anmärkmr till StatsUtsk. Jag yrkade i min motion att Ständerna mätte uptaga det förslag, som 1847 års skatteförenklings-komité hade afgifvit, och föreslog 142 Den 5 Mars f. m. Ad. torde finna remiss af de nya molionerne kunna ega rum, eller icke; hvilket jag, som vid den ursprungliga behandlingen af ämnet varit med de värde ledamöterne af skiljaktig tanke, önskar få till prot. nu på förhand förklara. Det ifrågavar. prot.-utdraget, hvaruti redan var uptaget, att de i afseende på den remitterade motionen afgifne yttranden borde densamma åtfölja, blef härefter ånyo upläst, hvarpå såväl delta, som öfrige nu upläste prot.-utdr. godkändes. Företog R. o. Ad. val af Ordf. i Ridd.Direkhn samt dess Suppleant, och befunnos, vid val-förrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ordförande: II. Ex. Hr Frih. Joli. Lagerbjelke med 108 röster. Suppleanter : f. d. Stats-rådet Frih. Gustaf Fredrik Åkerhjelm med 92 röster.
Som det emedlertid synes mig olämpligt, att omförmälda, till förmån för arméen afsedda tillgång fortfarande lämnas obegagnad, samt i min tanka, tjenstbar heten bland arméens befäl verksammast befrämjas och bibehålles genom beredda tillfällen för dess medlemmar att vid framskriden ålder kunna lemna rum för yngre och kraftfullare kamrater, tillåter jag mig nu underdånigst hemställa, huruvida icke Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder finna skäligt föreslå Rikets Ständer att ifrågavarande anslag må, i den män detsamma genom afgång Transport 88,800: Kongl. Maj-.ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. ;;o Transport 88,800: Idand innehafvarne af expektans-arfoden redan är och vidare blifver disponibelt, fa efter de grunder och med de belopp Eders Kongl.
Jag har i fred som i krig troget tjent mine Konungar och mitt fosterland; jag har aldrig förverkat och långt mindre blifvit dömd förlustig den Pagelön, som Högstbemälde Konung mig i Nåder tillagt och som jag äfven efter Hans död bordt åtnjuta; och då jag från begreppet om vördnad och helgd för en Konungs vilja icke kan skilja den tanka, att min innehållne Pagelön lärer böra mig tilldelas och restitueras åtminstone ifrån och med den tid, då den samma mig ohördan innehölls, intill den tid Expectancearfvodet såsom lönlös Officer mig i Nåder tillädes, eller från vårtiden år 17,96 till år 1815, som gör en tid af 18 år och 9 månader; så får hos Rikets Ständer jag vördsammast anhålla om den rättvisa, att antingen af Allmänna IndragningsStatens besparingar, eller ock af annan fond, få min innestående Pagelön ersatt för nyssnämnde lid, helst Nationens Representanter, Den is December e. m. äfven efter Konung Gustaf III:s död, torde anse för en glädje och helig pligt, att kunna fullgöra Hans Maj:ts bestämdt uttryckta vilja, likasom jag tror det vara under Nationens värdighet, att på en oskyldig medborgares bekostnad bereda Staten en så obetydlig fördel, som den, hvarom här är fråga. Viel hvilket Memorial var bifogad t en så lydande handling: Afskrift. Att Herr Majoren Gustaf Lars Grönhagen, på Kongl. Maj:ts Ordinarie HofStat som BordPage uppburit Etthundrade Femtio Riksdaler i lön, ifrån och med Julii månads början år 1790 till och med October månad år 17,92, varder, enligt Kongl. HofContoirets Räkenskaper, härmed intygadt. Stockholm den 7 Julii 1827. C. P. Humble. Att förestående Afskrift är med Originalet lika lydande intygar : Göran D. Wåhlberg. Registrator. Lades på bordet. Grefve Gyllenborg j Johan Henninge hade inlemnat följande, som upplästes: Såsom
Om Hr von Hartmansdorff, för sin del, äfstålt ifrån sin framställning; tu tillstår jag, alt, sedan jag 2o4 Den ii April f. ra. omfattat den, och finner den, efter min öfvertygelse, vara den enda, som kan leda oss till någotsånär snart afgörande af hela frågan, jag har svårt för att afstå derifrån. Det må anses förmätet af mig att med Hr Frih. o. Landtm, ingå i discussion om hvad sorn kan anses vara Ståndets önskan i detta fall, när Hr Frih. o. Landtm, ansett sig på förhand känna den; men för min del förklarar jag, att jag tror alt ingen våda skulle uppstå deraf, att man antog Hr von HartinansdorlFs förslag, sorn endast var, att de 4 hufvudgrundsatser, som egentligen ligga till grund för hela redaclionen, måtte, afskiljda från redaclionen, särskildt behandlas och discuteras, på det att, i händelse R. o. Ad. gillade dessa nya förslag, eller derest R. o. Ad. afslog de nya grundsatserna, man derefter helt kort kunde genomgå redactionen. Sådant var Hr von Hartmansdorffs förslag, och som sådant har jag instämt derutinnan. Blir ej discussionen sådan, får jag förklara, att jag anser den blifva så dissertorisk, som den var vid förra riksdagen; att jag anser det blifva omöjligt för mig att göra mina ideer gällande, och att jag t så fall skall iakttaga tystnad under öfverläggningen. Hr von Troil: Den ordning för föredragningen, hvarom Hr Frih. o. Landtm, framställt propos., öfverensstämraer, enligt mitt förmenande, hufvudsakligen med hvad Hr von Hartmansdorff begärt; men jag finner den propos. Hr Frih. o. Landtm, framställt. Vara vida ändamålsenligare.
Nog af, föräldrarne gåfvo sitt samtycke, och då han sade sig redan ega Rosas, var allting i ordning, klappadt och klart, och ännu samma afton vexlades ringarne i närvaro af hans enkefru moder och nåd samt Rosas föräldrar. De sistnämnde skulle helst velat uppskjuta närmed för att i stället få med anledningen af tilldragelsen gifva en fest, med det motsatte sig Rosa. Hon ville helst, att de skulle få vara ensamma med sin lycka, det var henne som om där skulle i världens åsyn falla aska på sällhetsfjärilens spröda vingar; och hennes nåd, enkefru modern, såg äfvenledes helst, att det skedde i tysthet så till vida, ty visst var fästmön en förtjusande varelse och lagom förgyld för att motsvara den något skamfilade friherrliga sköldens behof af reparation — men det var dock en viss messalians, den riksrådet under frihetstiden skulle med all sin makt förbjudit. Men fastän saisonen nalkades sitt slut och fästmöns föräldrar detta år tidigt skulle flytta ut till sin egendom på landet, där man nu skulle göra i ordning brudens hemgift vid sidan af kontanterna, spred sig dock snabbt ryktet om förlofningen, och en följd af nya fester började i bekantskapskretsarne, innan inflyttningen verkligen skedde. Svärmodern såg nog Rosas kvinligt skarpa blick, huru afundad hon var, huru man fjäsade för henne och detta stegrade yttermera hennes själfkänsla samt öfvertygade henne, att hon var lycklig. Redan på hösten skulle bröllopet stå, och det firades på landtstället, ty Rosa ville vigas i kyrkan, och det skedde bäst där uti i det närmaste templet, hvars sockenpatronus hennes fader var som godsets egare. Efter vigseln och en stor middag med tal, fanfarer och hurrarop i oändlighet tillträdde de unga nygifta, efter att hafva fått med på vägen af fadern ett resekreditiv och en väl späckad börs, sin bröllopstripp till Paris. Det var en tid af njutningar och nöjen, som nu genomlefdes af de unga, en tid på hvilken ingen af dem såg en morgondag med annat väder. Den tiden använde hennes föräldrar till att inreda den våning, den unge mannen före afresan förhyrt.
P bestående af alla slags nygjorda och välsittande Kappor till betydligt nedsatta priser, för beredande af utrymme för det snart inkommande stora lagret af Herroch Dam-Morgonrockar. Ett stort lager af Schalar, Muffar, Boas, Skinnkragar, Underkjolar och Paraplyer, allt till lägsta priser. önskas i jan. 15-årig flicka som läskamrat till jemnårig. Skickl. lär., moderl. omv., ovanl. helsosam trakt. Pris 400 kr. pr år. Svar: Fru Tham, Nässjö. G. Hammars Lampkök. STOR VÄRMEFÖRMÅGA. BRINNA LUKTFRITT. BRILJANT BELYSNING. Pris: enkla med en veke 4 å 6 kr., extra solida 8 kr., med två vekar 12 kr. och med tre vekar 18 kr. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. G. H A M M A K, 30 Malmskilnadsgatan. Se svar till X. Y. i n:r 13. „ Jbrye (?) blekings flicka. Vi beklaga vår oförmåga att hjelpa er bli blek den der aftonen. Vi tvifla högeligen pä, att nägon annan kan hjelpa eder. Nanna. Troligen blodbrist trots ert blomstrande utseende. Tag 2 ä 3 satser fpå 100 stycken) Blautfs jernjnller, tre stycken tre gånger dagligen. N. å&gt; E. H. Ja, starkt utspädt. Om det hjelp er, beror dock pä orsaken. Angå- ende detta, se svar till Greta i n:r 18. Maja Stina. Nej, inga vetenskapliga skäl finnas. Hufvudsak är och förblir riktig hygienisk och dietetisk behandling. Dm bekymrade Roberla. Så vidt vi utan undersökning kunna bedöma saken, är det sannolikt, att ni lider af bleksot, och att denna är orsaken. Jernmedel äro i sådant fall på sin plats, t. ex. Blaud ' s jernpiller (tre stycken tre gånger dagligen) under några veckor. Dessutom motion och stärkande, kraftig föda. Kerstin. V i känna icke något sådant medel. 2,) Se svar till » Den bekymrade Eoberta » här ofvan. » Kalmarit ».
Så fattar jag jurymannaskapet, och så tror jag för min del att jurymannabefattningen bör betraktas. Vill jag gå in i närmare bestämmelser öfver straffqvantiteten, så inträder jag på det område, der godtycket kommer att spela en alltför stor röle, oell jag är så liberal, alt jag hatar godtycket öfverallt, äfven i jury mannaskap. Frih. Boye: Det faller sig något besynnerligt hvad den siste talaren yttrat angtde godtycke. Han säger sig ilata godtycke, men vill ändå tillåta domaren att hafva godtycke. flan vill att jurymannen blott skall kunna säga, att den anklagade är skyldig, och sedan skall domaren helt godtyckligt kunna använda den strängaste straffbestämmelsen! Sådant vill jag förekomma. — Hvarken domare eller jurymän bör få utöfva något godtycke. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle förmoda att Frih. Boye ej var tillstädes, när discussionen börjades, emedan jag då tog mig friheten fästa uppmärksamheten på skilnaden emellan domareoell jurymannabefattningen, beslående deruti, att ifrån juryns utsago finnes intet vädjande, utan dermed är frågan slutligen afgjord. Hvad åter straffets tillämpning af domaren beträffar, så kunna besvär deröfver anföras oell rättelse vinnas, om domaren misstagif sig. Uppå derefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke, att det uti Coust.Utskts mein. N:o y5 framställda förslag vore olämpligt. Frih. Boye anmälte sin protest emot delta beslut. Vid förnyad föredragning antog R. o. Ad. till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag Const.ötsk:s den 9 och 21 dennes på bordet lagda memorialer: N:o 76, med förslag till ändring i Riksd.Ordnts 76 §; N:o 77, med förslag till ändring af 5 §:n 6 morn. Tryckfr.förordn. Till pröfning företogs Const.Utskts den 9 och 23 dennes på bordet lagda mern. N:o 78, med förslag lill ändring af 3 §:n 4 morn. Tryckfr.förordn. Hr von Hartmansdorff, A ug.:
Att inom kolonierna krigslagarne blifva gällande såsom i krigstid, då fiende är nära. 352 Den 22 December e. m. Att af det anslag, sora nu är anvisadl för fångars vård oell underhåll, R. St. bestämma, att 700,000 r:dr raå från och med den tid, då korrektionisterne kunna uppsändas för kolonierncs bildande, ulgå i 28£ års tid ärligen lill ränta och kapital-afbetalning af 11,666,666 r:dr 32 sk. i statsobligationer, utfärdade af riksg.kont., med 4 procents ränta och 2 procents årliga kapitalafbetalningar, att användas för kolonisations-anläggningen. Att 12,000 r.dr må anvisas för undersökningar om tjenlig gaste ställena för railvägs-anläggningar från Ofotens och sydligare belägna Norrska fjordar, upp lill höjden af Kölden, i närheten af de inom Lappmarkerne der betinlliga rika malmfält, nivelleringskartor, samt kostnadsförslager för väganläggningarne. Alt, såsom följd häraf, R. St. begära, det II. M. Konungen ville förbjuda alla vidare nybygges-anläggningar i Lappmarkerne, äfvensom mulsedlars meddelande å der befintliga malmfält, samt vederbörande bergmästare förständigas icke vidare få meddela hviloständ med grufbrytning i nu befintliga inmutningar samt tillse att, der mutningsrätten genom bristande brytning eller malmens tillgodogörande förverkats, sådant promt till bergs-coihm, eller den embetsmyndighet som vederbör, inberättas. Att der innehafvare af inmutade malmfält vilja sin rätt åt annan upplåta, hembud till Kronan skall ske, eller, om sådant icke skett, Staten genom börd må återförvärfva malmfältet såsom ett K. M:s och Kronans regale, och att R. St. för dessa ändamål må anvisa på riksg.kont. nödiga medel lill K. M:s disposition för inlösningen af fältet, der priset, pröfvadt af vederbör, embetsmyndighet, icke befinnes för högt. Att R.
N-0 /$,. nerades till utgifter, som af bytes-ärenden blefve en följd; men då dessa medel, som upptagas bland Inkomster i Riks-Staten ej påräknade, och för åren 1825 till och med 1829 utgjort tillsammans 4>739 R:dr 25 sk. 8rst., lika med andra Stats-Verkets medel, ingått i de öfverskott, som till RiksgäldsContoret aflemnats; samt några bytesoch reduclions-medel icke influtit åren i83o eller i83i, och ej heller hädanefter, åtminstone till något betydligare belopp, äro att påräkna; så hafva Rikets Ständer pröfvat lämpligast, att de blifvande, nu ifrågavarande ersättnings-suramor, anvisa till utbetalning från Riksgälds-Contoret, med liqvidationsgrund efter 6 Daler S:mt på Riksdalern. Hvilket, i anledning af ofvanhögstberörde Nådiga Remiss, Rikets Ständer härmedelst få hos E. K. M. i underd. anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 7 Mars 1834* N:o 4- Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 1 April 1034- Piesle-Sldnde t den 2 Borg.ire-Ståndet den i Bonde-Slåndet den 7 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Arrendatorernes af Klabböle Krono-laxfiske underd. ansökning om eftergift i i83o års arrende. (St. Ulsk. N:o 5.) S. A. K. Uti en till E. K.
»Såsom ännu ett inkast emot mäske-beskattningen kan äfven den omständigheten »anföras, att den medför nödvändigheten af olika skatt på mäskekar-rummet, allt efter »som olika material användes, liksom ännu dertill ett på en annan grundsats byggdt be»skattningssystem, nemligen materialbeskattning, som derigenom blir nödigt. »Med hänsigt till hvad man ofta hör yttras, att man nemligen genom mäskebeskatt»riingen skulle få en säker grundval att stöda beräknandet af skatten uppå, för att den »vid skattesatsens bestämmande påräknade afgift per pott produkt äfven verkligen skulle »utgå, får kommissionen slutligen upplysa, att detta är ett misstag, i hvilket hänseende »man endast behöfver hänvisa till mäskeskattens historia i Preussen, hvarutaf det synes,i »att den i osäkerhet i nämnde afseende ieke ger pannebeskattningen mycket efter. »Vid mäske-skatlens införande år 1820, beskattades måskekaren med 1 sbgr. 5 pf. »per 20 Quart, för att kunna träffa den färdiga produkten med en skatt af 1 Ggr. 3 pf., 76 Norska Regeringens underd. Utlåtande. »hvilken skattesats redan 4824 blef förhöjd till 4 4/2 Sgr. per 20 Quart mäskerum, och »oaktadt man 4858 åter förhöjde satsen till 2 Sgr. för att uppnå samma beskattning på »den färdiga produkten, visade det sig redan förledne år, att man [genom förbättringar'! »mäskprocessen bragt det derhän, att den färdiga produkten drager en afgift af endast 8 »ä 4 0 pf., så att man åter måst höja skattesatsen ända till dess dubbla belopp. Hår»vid får tilläggas, att det ännu ej visat sig ora en under försök tvarande förbättring^ i »mäskningen lyckas, hvarvid afgiften vidare måste höjas med omkring 4/4 (Se Cand. Steen»strups berättelse p. 90 samt hans dervid fogade skrifvelse till Inrikes-departementetj af »den 20 Febr. sistl. år).
I andra Colkr åter, der sådana praktiska kunskaper icke erfordras, har man tillfälle att här i Stockholm inhämta tillräckligt för att med utmärkelse fullgöra sina embetsåligganden, hvarpå jag dagligen erhåller bevis, sedan jag i följd af K. M:ts Nåd. förtroende tillträdt chefskapet inom ett af Rikets Colkr, der ärenderna afgöras både så väl och så skyndsamt, att det torde vara svårt att bitta på någon förändrad organisation, som bättre ledde till dessa ändamål. Jag nämner detta, emedan förtjensten af organisationen icke tillkommer mig utan min utmärkte företrädare. På dessa skäl grundar sig min fruktan, att man genom en ny Komités tillsättande icke skall, åtminstone i märkligare mån, vinna det mål man söker. För min del kommer jag dock att votera för bifall till Betänk., emedan det icke skadar att man gör ett försök, och mångå försök, för att fullkomligt öfvertyga sig om svårigheten att lösa detta problem, som Utsk. framställt, att nemi. vinna fördelarne af en MinisterStyreise, utan att antaga sjelfva institutionen. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Det nu ifrågav:de Utsk:s Belänlct synes mig innebära en bekräftelse på det behof, som ända sedan 1809 vid så många tillfällen framträdt, af en mera genomgripande reorganisation af Embetsverken. Jag kan således icke finna, att det är något nytt som i Betänk:t framställes. Vi känna litet hvar — och Betänk:t lemnar derom ytterligare påminnelser — hela denna frågas historik; huruledes vid flera Riksdagar komitéer blifvit hos K. M. begärda, för att utreda och behandla frågan. När en och samma fråga kan så fortsatt och envist framkomma, måste äfven något oafvisligt behof förefinnas. Dessa ko mitéer hafva ej heller alldeles varit utan resultater, hvaribland kan räknas de judiciella målens frånskiljande från de administrativa, och DepartementalStyreisens införande. Jag skulle tro, att denna Styrelse står alltför isolerad, och borde sättas i närmare förbindelse med för handen var:de administrativa Verk.