Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ur vördnaden härledde han senare mänsklighetens tre religioner: hedendomens, som lärt oss vörda oss själfva, filosofiens, som lärt den högt stående att vörda sina likar och kristendomens, som lärt oss vörda äfven det, som står under oss. Och Goethe uppdrog mänsklighetens framtidsväg med de djupa orden: att af dessa tre religioner tillsammans skall den verkliga religionen bildas. Han är genomträngd af den egna naturkraftens, af egoismens betydelse – ty »den enskildes fullföljande af sina syften kan ej stå i strid med utan måste främja det helas» – och han är genomträngd af själfuppfostrans betydelse. »Det vi nära i oss, det växer i oss», och det är sin redan i ungdomen började, oaflåtliga sträfvan uppåt, hvilken han slutligen hos sin Faust gör till utvecklingseller »frälsnings»-principen. För denna sträfvan ansåg Goethe den kristliga syndasorgen som ett hinder. Hvar dag borde behandlas som ett helt för sig och själen hvar morgon känna sig befriad från ånger öfver den föregående dagens fel. Den sjukliga samvetsoron hindrar den sunda verksamhet genom hvilken vi bäst visa vår fromhet och hvilken inom sig bär odödlighetsprincipen. Ty Goethe ansåg odödlighetstanken väl förenlig med utvecklingsläran och som en förnuftig följd däraf att verkningarna af hvarje verksamhet redan här fortgå i det oändliga. Men han trodde ej på odödligheten för alla människor, endast för de själfulla. Och dem han helst ville slippa råka i ett annat lif voro – alla de hvilka här varit förvissade om detsamma, emedan han ej skulle kunna utstå triumfen af deras rätthafveri gentemot honom och alla andra, hvilka i detta ämne intet velat påstå! Och eftersom han var djupt öfvertygad att man i dessa ting ej kunde komma längre än till tro, ville han att man lugnt skulle lämna dem och samla all sin kraft för att verka i detta lifvet, vårt enda vissa. Goethe säger om sig själf det djupa ord, som gäller för alla djupa människor: Jag har ej nog af ett tänkesätt, jag behöfver flera. Och i samband härmed förklarar han sig vara polyteist som diktare och konstnär, men panteist som naturforskare – ett yttrande, öfver hvilket ensamt en hel bok kunde skrifvas!
P r o v i Summa | Till Lands-kontor och Landt-Räntinästare. Till Pörsäljnings-männen. Öfrige utgifter. S u m m a. I stat beräknad. Allmänna lisastasiiiw-iir^inlcna. hvilka omfatta: l:o Redovisningen för Stats-verkets spanmäl in natura. Sedan f. d. Allmänna magasins-inrättningen, enligt Kongl. Brefvet den 5 December 1829, med samma år upphört, har förvaltningen af Stats-verkets ordinarie sädesintrader äfvensom befattningen att förse värfvade Arméen samt Flottan jemte öfrige stater och korpser med deras i stat bestådda underhåll af spanmål och bröd, från och med år 1830, tillhört Kongl. Stats-kontoret. Detta embetsverk tillkommer i följd häraf inseendet öfver samtlige krono-magasinerna i riket, hvilkas antal och beskaffenhet äro närmare bestämde genom Kongl, brefven den 12 Maj 1832, 13 December 1834 och 3 Februari 1841. — Ofver krono-magasinernas särskilda räkenskaper, sorn innefatta redovisningen för Kronans spanmålsrörelse, upprättades tillförene i magasins-kontoret en gemensam hufvudbok, men hvilken numera, i följd af Kongl, brefvet den 19 Oktober 1850, upphört. Räkenskaperne för revisions-året äro i Kongl. Kammar-rätten granskade med anmärkning. — Kongl. Stats-kontorets till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse om Statens spanmålsrörelse nnder ifrågavarande år uppgifver förhållandet dermed sålunda: Debet. Dalans från är 1855: Behållningar och fordringar 98,588: 35. — Uppbörd: Levereringar: Från Kongl. Balans till är 1857: Öfverlevereringar, skulder och återstående utgifter 1,844: 17. 11. Balans frän år 1855: Öfverlevereringar, skulder och återstående utgifter 5,092: 10. 5. Utgifter: Afkortning Levereringar: Till Kongl.
Enär Allmänna Indragningsstaten för innevarande år, efter iakttagande af de sedan sista statsregleringen inträffade förändringar, är beräknad till samman - för år 1848 „ 1849 „ 1850 rdr 8: 20 — „ 6: 22 - „ 6: 22 - lagdt rdr 376,740: 3. — samt derifrån afdrages dels, enligt hvad vid regleringen af sjunde Hufvudtiteln blifvit framstäldt, den andel af det å förstnämnde stat uppförde anslag för Statskontorets Magasins-departement, som vid nämnde verks nya organisation beräknats att till verkets å sjunde Hufvudtiteln upptagna af - löningsstat öfverföras eller rdr 5,621: 32. — och dels hvad den uti ofvannämnde anslagssumma inberäknade spanmålsförhöjning för vissa löntagare, uppgående tillhopa till 24,047 rdr, öfverstiger det belopp af Transport rdr 5,621: 32. — 376,740': 3. Kongl. Majtts Nåd. Prop. om Statsverk. 7850. 85 Transp. rdr 5,621: 32. — 376,740: 3.- 3j000 rdr, som, på sätt ofvan är omförmäldt, skulle vid nästa statsreglering för sådant ändamål erfordras, eller . 21,047: —■ — gg 668- 32 så utgör återstoden 350,074: 19.
Han bör derföre få skjutas under sin egentliga sträcktid, som infaller i April månad; likasom de till fortplantning oförmögne fjolungarne, hvilka äfven böra fä skjutas under den tid de gästa våra klippor. Att jemväl skjuta de gamla hannarne eller såkallade “gubbarne*, sedan honan börjat ligga, kan ej heller inverka det minsta skadligt på detta fogelslägte, inom hvilket förhållandet mellan hannar och honor dessutom är alldeles motsatsen af det inom slägtet “Bimana* rådande, enär en tillfälligtvis blifven enka här ej länge behöfver vänta på ny friare, då enkoståndet blott räcker några få timmar; ett faktum, hvarom en hvar, som vistats aldrig så litet i skärgården, lätt kunnat erhålla fullkomlig visshet. För att skydda ejdern och snart göra tillgången på denna skärgårdens nyttigaste fogel sä riklig som möjligt, behöfves blott ett strängt förbud mot all äggning, samt gamla honans eller värpådens fridlysande, från den tid hon börjar söka land, det vill säga: frän och med den 24 April till och med den 10 Juli. Dessa förbud äro af skärgårdsboerne sjelfva efterlängtade och skulle säkerligen af dem noga efterlcfvas och öfvervakas. Man har sagt att någon svårighet skulle möta vid att skilja gamla honan från den unga; men den gam - la värpåden har tvänne hvita tvärband på de hoplagda vingarne, dem “ungtossan“ helt och hållet saknar, och hvilkas bredd alltmera tilltager i mån som fogeln blir äldre. Dessa hvita tvärband utgöra ett så väsendtligt skiljetecken mellan den gamla och unga ejderhonan, att, med iakttagande deraf, det är omöjligt förblanda dem. Att de nyssnämnda inskränkningarne uti jagträttigheten skulle vara tillfyllestgörande för ejderfogelns skyddande, bekräftas bland annat af följande faktum. Uti Södermanlands skärgård är en sträcka af nära två qvadratmil anslagen Herr Landshöfdingen i Nyköping på lönen.
Fastighets-lån, (jernför Lånerörelse.) Ferlin, G. E., Banco-Ombud, angående ersättning till honom för de medel, hvarmed han inlöst falska Assignationer å Götheborgs Låne-Contoirs räkning, N:o 2, i Banken 47- Memorial, i anledning af återremiss .. 67. Förnyelse-bevis för Jernlån, angående afskaffande af föreskriften derom 126. Gottland, angående inrättande af Låne Contoir derstädes, samt åtskillige förmoner för öns innevånare i afseende på Diseont-lån i3a. Gralification, se: Canzlioch Vakt-beljening. Guld, angående utvexling af Guldoch Silfverplantsar ... 70. Memorial, i anledning af återremiss iq3. Götha Canal, angående hinder alt från Banken erhålla bevis för derstädes belånta actier, alt begagnas vid förande af talan i Bolagets sammanträden i4r. Utlåtande, i anledning af återremiss 1S4. 6 H. Helsingius. G. M., Banco-Secreteraren, angående präglande af en medaille öfver honom 4^* Hjärne> C. J., angående ersättning till honom för den tid han bestrid t Banco-Ombuds-befaltningen vid Götheborgs Låne-Contoir . , 4^. Hypotheks-föreningar } angående Cassa-crediliv för sådane . J. Instruction för Banco-Utskottet vid nästa Riksdag i8f. Inteckning^ angående förändring i afseende på sättet för förnyande af Bankens inteckningar 5^. Utlåtande i anledning af återremiss 98. Jernielåning, (jemför: Lånerörelse, Våg-attester och Förnyelsebe vis.) Jern-Contoiret j angående Creditiv för detsamma 92. R. Kopparmynt, angående uppsmältning af Bankens förråd af gammalt Kopparmynt L. Låne-Banco-Capital, angående uppsägning deraf och deras omskrifning efter ursprungliga Mynt-värdet 28. Memorial med rättelse i Betänkandet 117 dito i anledning af återremiss 53.
Rörelse-materiel, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till jernvägs-byggnader och till rörelse-materiel å redan anlagda stambanor: B. III, 130. 201, 266, A. 267, 357; B. IV. 272, 361; V. 36, A. 37, E. 427. Röstberäknings-sätt, i anledning af väckta motioner om förändradt sådant vid prest-val äfvensom vid tillsättande af folkskole-lärare, organist, klockare och annan kyrko-betjening: B. IV. 210, 360; V. 33, A. 33, B. 541, 545, A. 545, E. 665. Röstegande i konsistoriela pastorat och sacellanier, i anledning af väckta motioner om rättighet för dem att begära fjerde profpredikant: B. V. 76, 130, 214, A. 214, B. 542, 545, A. 545, E. 501. s. Sack, Friherre Jon Gabriel, dess yttrande: I. 442. Sala silfververk, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse angående väckt fråga om nämnde silfververks återgång till Statens disposition: B. IV. 96, 190, 292, A. 292. ■ , i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Kongl. Kammar-Collegii berättelse om dess ränte-ersättningsfond lör redogörelse-åren 1862—1864: B. II. 297, 531, 535, A. 535. Salen, om anslags beviljande för en kanal-anläggning emellan Ålshult och nämnde sjö, samt en jernväg emellan Alshult och Karlshamn; motion af Friherre Änders Magnus Koskull: se Motioner. _ s — 169 Saltza. Sammanbindnings-banan genom Stockholm, angående dess ledning öfver den med Riksgälds-Kontorets hus förenade tomt: B. V. 608, 624, A. 624.
Stockholm den 29 November 1862. Ludv. Dahlström. Bih. tilt R. St. JVS *»«• Af Herr BjÖrcli! Angående förändrad grund för utmyntningen af Svenskt silfvermynt och tillvägabringande af likhet i de Skandinaviska ländernas myntjör hållanden. Bland de olägenheter, som åtfölja våra nuvarande myntförhållanden, har icke utan s kai den blifvit framhållen, såsom en af de svåraste, att den Svenska såkallade Specien icke, såsom den Norska och Danska, blifvit bestämd till likhet med Hamburger-riksda iern. Nekas kan det icke eller, att härigenom vållats omedelbara förluster, likasom ock fördelar gått förlorade, som eljest kunnat påräknas. Det må gerna medgifvas, att orsakerna till den öfvervigt, som Hamburger Banko haft och har i jemförelse till dess rätta värde, äro flere. Redan förut har jag haft tillfälle att fästa det högtärade Ståndets uppmärksamhet derpå, att, bland andra anlednin gar till detta förhållande, en origtig föreställning om medlen att qvarhålla silfver i landet dertill medverkat, att inflytelse jemväl måtte tillerkännas den fordom nog allmänna åsigten, att landets produktion borde gynnas och konsumtionen deremot hämmas; och att fram för allt förhållandet mellan tillgång och efterfrågan varit bestämmande för värdet af det utländska mynt, hvari den största omsättningen hittills förekommit. Men om dessa och andra förhållanden gjort, att vexelkursen hållit sig högre, än som motsvarat de olika myntens verkliga värde, så skulle ofelbart en motvigt funnits, om den Svenska Specien varit till sitt innehåll och värde så bestämd, att det icke erfordrats någon särskild beräkning af dess värde i förhållande till Hamburger-riksdalern.
Om dessa Examina med tillbörlig stränghet och rättvisa verkställas; örn sedermera de Magistergraden högst olämpligt tillagde 3 tjens steåren tillika med det på en gång ömkeliga och löjliga, i intet afseende gagnande eller bevisande gradual Disputcandet på latin afskaffas, samt alla Etnbets Examina, vid Universiteterna försvinna, men deremot de från Universifeterne kommande ynglingar förses med Betyg att de viss tid flitigt afhört Professorernes inom en viss Facultet föreläsningar,' och vid den tid de till ordinarier vid något Embets - Den 5 April. *7. Embetsverk, skola anställas, underkastas en sträng Examen i allt hvad det practiska af verkets befattning tillkommer, då helst ingen säker praciisk kännedom är möjlig utan en föregående grundlig theoretisk, är jag fullt viss derom, att Universiteterne icke blott skola allmänt erkännas uppfyllande sin pligt mot e befordran af det högre lärda vetandet, utan äfven befinnas af ett högst vigtigt inflytande på Embetsmannautbildningen. Det är nemligen axiomatiskt, att ju bättre en sak uppfyller sitt hufvudföremål, ju bättre befordrar den äfven alla dermed förenade bisyften. Detta tillägg till hvad jag den 7 Mars eftermiddagen tillfälligtvis kommit att yttra, anhåller jag, måtte detta mitt yttrande samt den detsamma föranledande motion till vederbörligt Utskott få åtfölja. t » N:0 3.' Hörsamste Memorial! Under den 31 i denna månad hai Höglofl. Ridderskapet och Adeln behagat till Riddar-! husUtskottets utlåtande remittera ett af Grefve Frölich, David, ingifvit memorial, hvari föreslås, att i stället för det
Hon hade varit, själsligt sedt, såsom en af dessa menniskor, hvilka icke veta af, hvad sjukdom är, emedan de sjelfva aldrig varit sjuka. Och nu hade detta andra kommit, hvilket på en enda kväll — hon kunde icke säga huru — förvandlat henne från innan till utan och gjort henne till en helt annan menniska, så att hon icke mera kände sig sjelf igen. Vore det lyckan, det som man menade med lyckan, kärleken ? Det var helsa, men icke mer som förr, utan en helsa, som bultade af lif, strålade af sol, helsa och sot på samma gång, en känsla af öfverfullhet, som icke gaf ro, en ny varelse inom henne, hvilken vred och våndade sig med vällustiga smärtor, jubel och ångest, skam och tindrande lust, en längtan så sjuk som slocknande aftonrodnader, stämningar bräddade af gråt, och känslor så stilla och varma som den unga moderns ... Morgonen efter den der märkvärdiga kvällen vaknade hon tidigare än vanligt och liksom mera utsofven. Hon steg ur sängen med samma förnimmelse, som om hon stigit upp ur badet. Hon gick hän till fönstret och rullade opp gardinen: hon betraktade krukblomsterna en efter en och kände en alldeles egenartad kärlek för hvarje särskild af dem. Och när hon blickade ut i trädgården, der solen lyste på daggen, förekom det henne, som om hon först nu lärt känna detta sceneri så som det verkligen vore. Hon njöt det som något hon ännu icke sett och som plötsligt ligger der inför henne och talar helt intimt till hennes hjerta. Det hade kommit henne så mycket närmare; och det hela var liksom mera till för henne personligen än tillförene. Solen sken ljusare, och daggen glittrade mer blinkande, och allt tycktes tillropa henne ett tyst: kom, du har ju tusen förtroenden att gifva oss, du behöfver inte yppa dem högt, men kom bara hitut och gå här fram midt ibland oss, så skall du förnimma inom dig, att vi allasamman äro diskreta medvittnen till, hvad som födts nytt inom dig, samt känna dig helt lätt och lycklig till mods öfver, att du kan gifva dig hän så der utan tvång i vår krets.
Införer man således sådana slags kassakreditiver i riks-banken, så införer man blott ett nytt slag af diskontlån, eller snarare af stående lån, som fortfara år för år, blott man har den skickligheten att göra några inbetalningar emellanåt. I sednare fallet åter, då räntan för både de uttagna och insatta summorna är högre än på andra lån, sä har kreditivtagaren fördel af att insätta hvarje penningsumma, som han får i sin kassa. Kreditiv-rörelsen i skottska banken är den, hvilken, enligt allmänt erkännande, varit det förnämsta medlet till Skottlands invånares sparsamhet, och derigenom till det fordom fattiga landets uppkomst och nuvarande rikedom. Afven vi behöfva lära oss att spara, att draga ränta af hvarje liten behållning, hvilken hos oss oupphörligen förslöses. I Wermlands-banken betalas för diskont-lån 5 procent, och för kassa-kreditiver både på uttagna och insatta poster 6 procent. Detta synes en dryg ränta, men det har till verkan, att ingen penning uttages utan på den dag den behöfves, och ingen inkommen penning ligger qvar i kassan längre, än till den dag i veckan, då insättning får ske i Banken, hvarigenom räntan i det hela blir mindre, än af andra lån, vid hvilka penningar måste ligga obegagnade en längre tid. Jag reserverar mig således emot ett beslut, som i sjelfva verket gör hela kreditiv-rörelsen till intet, och hvarigenom vi äfven här skaffa oss ett namn i stället för en sak.” 54 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. Af Prosten Grönvall: "Att i det nya Banko-reglementet utesluta den 224 §:n i det nu gällande, anser jag ganska betänkligt och får emot Utskottets beslut i detta afseende reservera mig. För detta uteslutande har såsom hufvudsakligt skäl blifvit anfördt, att oktrojen för nuvarande Privatbanker icke upphör förr än efter 9 ä 10 år, och att det alltså vöre för tidigt att nu besluta om åtgärders vidtagande för att vid denna tidpunkt ersätta dem, hvilket ej kunde vara af nöden förr än nära invid oktroj-tidens slut.
HofPredikanten, Teologife Doctorn, Prosten och Ledamoten af Kongl. Nordstjerneorden, Matthias Stenh ammar sine förberörde Anmärkningar, samt med godkännande deraf, Majoren Reuterskjöld och Kongl. HofPredikanten m. m. Doctor Stenhammar tillika förklarat sig icke äga något, att påminna vid de af Utskottet föreslagne och i Testators Förordnanden nödige ansedde förändringar, hvilka här nedan förekomma att upptagas, har Herr Doctor Stenhammar, uti hvad som rörer Capitalets möjliga uppsägning, serskildt upplyst och tillkännagifvit, alt, sedan han straxt efter ÖfversteLieutenantReuterskjölds frånfälle erhöll kunskap, det den af samma aflidne ÖfversteLieutenant vid i8i5 års Riksdag gjorde hemställan, det måtte alla till fördel för Adeliga Famillers så Söner som Döttrar bestämde Testamentariska Förordnanden, af RiddarhusDirectionen öfvertagas, blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln afslagne, hade han ej Den 20 Januarii. *33 ansedt sig kunna begära det RiddarhusDirectionen skulle desamma sig åtaga, hvarföre bemälte Doctor efter föregången rådplägning med Iiufvudmännen för Friherreliga Örnsköldska och Adeliga Reuterskjöldska Ätterne, i grund af deras begifvanden, under den 3o September 1816 försålt Hollmens Bruk till Häradshöfdingen L. M. Throzelli, emot vilkor af Räntans erläggande hvarje halft år, och att, så länge denna Räntebetalning ordentligen fullgjordes, Köpeskillingen aldrig kunde till betalning uppsägas, hvilket äfven uti bemälte Häradshöfdinges, Handliugarne åtföljande Skuldsedlar finnes intagit, hvarigenom allt en mycket högre Köpeskilling än annars varit att påräkna erhölts. Herr
Se Lista. Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. IX. U. 154. A. 275. X. U. 163. XII. E. 65. — N:o 4. angående grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningen, samt föreskrifterna för deras tillämpning. VII. A. 158. -— N:o 6. i anledning af väckta motioner om ändring i nu gäl lande föreskrifter, angående de s. k. stämmoböteruas fördelning. VI. B. 3'J8. VII. A. 158. — Nio 7. i anledning af väckt motion om skyldighet för perso ner, som ega en årlig bestämd ränte-inkomst af utlånade kapitalet' eller undantag af hemman, att med en viss procent deraf bidraga till Fattigförsörjningen i den församling, inom hvilken de bo. VI. B. 398. VII. A. 158. •— N:o 8. i anledning af väckt motion om utgörande af särskilda afgifter för upprättande och underhållande af uppfostringsanstalter för vanartiga barn. VI. B. 398. VII. A. 158. — NjO 9. i anledning af väckt motion om särskild skatt på egandet af hundkreatur, dels för Stockholm, till understöd åt Prins Carls uppfostringsinrättning för fattige och vanvårdade barn, dels för Rikets öfrige städer, till inrättande och upprätthållande af dy lika uppfostringsinrättningar i Länen. VI. — N:o 10. angående stämplade pappersafgiften. VIII. E. 324. — N:o 12. angående stämpling af spelkort och afgiften derför. VII. B. 71, 162, 520. A. 525. IX. U. 367. — N:o 13. angående Städernas Saln-accis. VII. B. 71. A. 162. X. U. 15, 244. A. 388. XV. E. 233. — N:on 14. angående Post-bevillningen.
Bland desse borde jordegare, som antingen varit eller äro embetsmän, få inträde bland R. o. Ad. och BondeSt:t, hvaremot i tjenst varande ofrälse embetsmän böra få representationsrätt i PresteSt:t. Pluru detta skall tillgå är en annan sak. Skulle nu R. o. Ad. komma att allmänt representeras genom val (hvilket jag f. n. dock kommer att motsätta mig), torde äfven val böra ske af de jordegare, som skola inympas på R. o. Ad. Skulle R. o. Ad. åter icke komma att välja sina representanter, tror jag att man i detta afs:de borde utfinna ett med R. o. Ad:ns nuv:de representationsrätt mera 314 Den 27 Juni f. ui. likartndt representations-sätt för ofrälse jordegares inträde på R'ddarliuset. Om nu af de utom representationen stående landtniännen, det egentligen vore de större jordegarne, som skulle lemnäs inträde på Riddarli., vill jag nämna, huruledes jag trott det vara möjligt att pä laglig väg förändra li. o. Ad:ns representation. Man borde icke betaga någon Adelsman någon annan dess rättighet, än den att utgifva fullmakt, liättigheten för hufvudman eller ättemän att representera slägten, skulle lemnäs oförkränkt; men på samma gång borde alla de ättemän, hvilka icke hugo inträda i hufvudmans ställe, berättigas att välja riksdagsmän, antingen distriktvis eller helst så att t. ex. 10 Adelsmän, hvar de bodde, tingo förena sig om en representant. Pä det sättet skulle alla meningsfraktioner, såsom sig vederbör, kunna blifva i lämpligt förhållande hörda. Skulle åter valen ske distriktvis, blir det svårt att inrätta valen så att icke hela meningsfraktioner under vissa tider komma att blifva uteslutna från Riddarhuset. Får ett visst antal ättemän utse en representant, kunde samma rätt tilläggas ett lika antal ofrälse jordegare, sorn t. ex. innehaft eller innehafva tjenst med K. För öfrigt måste man väl erkänna att R. o. Ad. bildar en af de bästa Adelskammare som finnas.
skrifver om » Undertecknad, som på begäran undersökt ett munvatten kalladt » Sano » pa förmåga att döda bakterier, har funnit att detta i 33 och 25 % utspädning dödar varkokken (pyogenes aurenus) inom någon enda, ofta inom en minut. Munvattnet har således en alsevärd förmåga att döda stafven ccli kokken Det kan nämligen antagas som säkert att de flesta sjukdomsalstrande mikroorganismer, smittämnen i kolera, tyfus, difteri m. fl. äro betydligt lättare att döda än nämnda varkokk. Stockholm den 23 maj 1899. E. ALMQVIST, professor i hygien. » Sano säljes i parti och minut hos Albert Andersson, Uddevalla. Pris pr flaska 1,25. Återförsäljare antages å alla platser. Högsta rabatt. F RENUMERERA PÅ J ' DUN OBS.! Mest erkända Handelsläroverk. okt. Prospekt gratis. Professor G. A. Unman, Stockholm, BiUiotehsgatan Professor Almqvist Sano följ ande: MUSIKaf alla slag, Strängar och rraus. Tillbehör erhållas häst och billigast från A Th. Nilssons Musikhanael, Norrköping. Pri sS. Undervisning ' i linnes-ämnad. börjas åter den 1 sept. Enkel, pratisk metod med; användande af apparater för att undvika ' fråckling. Mönster erhålles. Hvarje kurs (pris 15 kr.) omfattar 1 mån., 2. tim. dagl. Elev syr endast eget arbete. Äfven för fruar att beakta. Karin Egnér, Nybrogatan 53, 4 tr. Rikstel. Husmödrar! &amp; F. MARTELI s / SPARA är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning I Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerlns Margarin, Göteborg, som är COGNAC. bäst, drygast och billigast I O A ARIG NORRLANDSKA (studerande A / \ J~ i Sthlm), mätt på inackorderingslif, söker härmed en jämnårig kamrat, hågad att under vintern dela hennes ungkarlshf med måltider å Nya Hushållsskolan. Svar till » L. 20 », Iduns Exp.