Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BankoUtsk, har bordt låta sig angeläget vara, att i en tidpunkt, sådan som denna, då en kris verkligen synes bota landels industriel förhållanden, synnerligast till utlandet, att då icke vidtaga några förändringar i de hufvudgrunder, hvarpå bankens förvaltning stöddes vid den sednaste riksdagen. Då blef icke föreskrifven någon sådan upplåning å bankens sida fran allmänheten, hvilken hade existerat förut, men som då ansågs ej mera böra ske; och jag tror ej alt det är skäl uti att, om det äfven, som jag tror, i det nu ifrågasatta hänseendet skulle vara både min 12 * 180 Den 19 April f. m. dre skadligt för banken och lill stor fördel för en af landels vigtigaste näringar, nu gå från denna antagna grundsats för alt på något sätt i någon rigtning utvidga bankens lånerörelse utöfver de belopp för särskilda lönegrenar, inom hvilka den vid sista riksdagen faststäldes. Dessutom tror jag, att det genom den af Gr. Gyldenstolpe föreslagna åtgärden visserligen skulle åstadkommas en tillökning i rörelsekapitalet; ty det är gifvet att, om man utfärdar sådana obligationer som här äro föreslagna till så små belopp som 100 r:dr, så, ehuru de löpa med ränta och ej inlösas genast vid anfordran, komma de dock otvifvelakligt att utgöra en tillökning i det utelöpande rörelsekapitalet, fastän visst icke så stor, som om de till lika belopp utgjorts af sedlar; och all slags tillökning i rörelsekapitalet anser jag vara särdeles farlig att under närvar, förhållanden i ringaste mån befordra. På denna grund tillstyrker jag R. o. Ad. att antaga hvad Utsk. här föreslagit. Frih. Cederström, Jakob: I den anmärkn. mot Gr. Gyldenstolpes motion, som Ilr von Hohenhausen anförde då motionen afgick till Utsk., yttrade Hr von Hohenhausen ganska riktigt, att bifall dertill skulle endast lända penninge-intresset i Stockholm, synnerligast dem, hvilka äro tvungne att hålla kassor i banken, till fördel, men alldeles ej kunna tillskynda banken någon den minsta nytta.
Reservanten ansåg att härtill borde äfven tilläggas betalnings-omkostnader, enar desamma kunde blifva ganska betydliga; vid 4:de punkten hvad beträffar de af Utskottet beslutade försträckningar till sådana inom Riket befintliga penninge-förvaltande verk och inrättningar, hvilka ega rätt att utgifva egna kreditsedlar eller andra såsom mynt löpande förbindelser, troende, att derigenom spekulations-raseriet åter skulle upplifvas, enär dessa penningeförvaltande verk komme att förse landet med ett ymnigt öfverflöd af kredit-sedlar, hvilka, redan så snart som under loppet af år 1860, då Statslånet skall återbetalas, komma att dragas ur den allmänna rörelsen, hvarigenom, enligt reservantens mening, åstadkommes en vida betänkligare penningkris än den, hvaraf landet för närvarande lider; vid 6:te punkten; då det, enligt Reservantens åsigt, bör vara garantielier kredit-föreningar förbehållet att, mot pant af varor, till lånebehöfvande försträcka penningar, ansåg Reservanten för Banken hvarken nyttigt eller nödvändigt att bedrifva lånerörelse annorlunda än som hitintills skett och på det sätt Kongl. Maj:t i Sin Nådiga proposition föreslagit. För öfrigt instämde Reservanten i Herr Manner skantz’s reservation och trodde att en af regeringen utsedd person borde, åtminstone hos Ranko-fullmäktige, deltaga i besluten angående fördelningen af lånet. Detta skulle icke allenast vara nyttigt, utan äfven nödvändigt, alldenstund en sådan person skulle kunna meddela högst behöfliga upplysningar i afseende å den omnämnda fördelningen af lånet, på det att, enligt Rikets Ständers troligen blifvande beslut, medlen må spridas, så vidt ske kan, till alla landels delar; af Herr Professoren Agardh, mot 6:te punkten: »Då, enligt mitt förmenande, vid utlåningen af statslåne-fondens tillgångar största svårigheten kommer att bestå uti, att kunna utlåna dem mot full säkerhet, men detta sednare framför allt är af vigt, så synes mig ingen slags pant, som lemnar denna säkerhet, böra från belåningsrätt uteslutas. Jag har på denna grund icke kunnat biträda Utskottets beslut, att från en sådan rätt utesluta bränvin eller spirituösa drycker.
Majit, som härjemte till Riksens Ständers Stats - Utskott vill i Nåder öfverlemna den utaf framlidne Post - Directeuren Didins Sterbhus-Interessenter ingifna underdåniga ansökning om eftergift af en vid inventering af Post - Cassan efter Lidins frånfälle yppad Balance , af ett tusende Riksdaler, har funnit de af sokanderna andragna omständigheter så ömmande, och summan, i jemförelse till de medel, som varit under Post - Directeuren Lidins vård, så föga betydlig, att den rätteligen icke borde anses annat, än en följd af missräkningar och misstag vid den uppbörd, Lidin haft sig anförtrodd. Då Kongl. Maj:t derjemte påminnt Sig det oförtrutna nit och vaksamhet, aflidne Post - Direcieuren Lidin, under en 6ö år ig tjenstetid vid Postverket, städse ådagalagt, har Kongl. Majit derföre funnit skäl Riksens Ständers . Stats - Utskott i Nåder föreslå, att nämnde Balance måtte, såsom - Den 24 April. 397 som eftergifven., blifva till afskrifning: hos Riksens Stander anmält, på det KonglMaj:t måtte derefter komma i tillfälle att förklara Indins Sterbhus-,T.nteressenter fria från allt atal, samt, i följe deraf, kulina dem Nådig Decharge meddela. Kongl. Maj:t förbi ifver Riksens Ständers Stats - Utskott med Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum Ut Supra. Uti Kongl. Cantzli - Styrelsens till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna och här hos i afskrift bifogade utlåtande i detta ämne, äro de omständigheter närmare utvecklade, som upplysa rätta förhållandet häraf. Stats - Utskottet har derföre funnit, att denna.
Detta sker häst oell säkrast genom framläggande i tryck af, så väl enskilde personers, som offentliga auetoriteters under ansvarighet för riktigheten af sina uppgifter, meddelade berättelser eller förslag. Bilaga N.‘o i. Afskrift. Stormäktigste Allernådigste Konung! Genom E. K. M:ts nåd. skrifvelse den t4 Febr. 1835 blef det mig anbefaldt att vidtaga erforderliga åtgärder, ledande till skyndsam verkställighet af E. K. M:ts nåd. förordnande, angrde inrättande af ett landlbruks-institut på Degeberg, i öfverensstämmelse med de grunder, hvilka voro af E. K. M. i nåd. fastställda; hvarjemte E. K. M. läcktes i lika nåder anbefalla mig, att hafva inseende Öfver institutet, och derom årligen afgifva und. berättelse. Jag får nu i lind. aflemna en dylik för år i83g; varande denna den 5:te ifrån institutets stiftelse. Under det förflutna året har jag, på enahanda sätt, som det skett de föregående, sökt egna åt institutet all den omsorg och uppmärksamhet, som kunnat bero af mig, samt genom fortsatt relation, ej mindre med institutets styrelse i orten, än dess föreståndare, vinna oafbrutna underrättelser om tilldragelserna derstädes. — Efter vanligheten har jag äfven besökt institutet, vid tillfälle, då Kronans stam-schäferi inspecterades och den anbefallda examen med elever och lärlingar anställdes, hvilket ägde rum den 5 och 6 sisth Juni. Jag möttes på Degeberg af ordför. i styrelsen i orten, Landshöfdingen och Commend. d’Orchimont och Lieutnanten Ramsaij, och uppehöll mig der flera dagar, för att inhemta så tillförlitliga upplysningar, som möjligt, om förhållandena i allt hvad angick institutet, och dermed kunde hafva gemenskap. Kungörelse var införd i officiella tidningarna om dagen, då examen skulle anställas. Vid examensti11fäIlet voro tillstädes flere bland ortens possessionaten och embetsmän.
Jag tror, att ett ämne af denna vigt, och hvarom så mycket blifvit discutteradt, ej borde uppskjutas så, att intet resultat uppkommer. Jag Vågar således anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade företaga detta mål. Grefve Harn, Claés Fredrik: Jag in* stämmer uti Grefve Frölichs begäran, och anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken ville låta detta mål nu förekomma. Herr Munck af Rosenschöldj Eberhard: Jag får äfven instämma i den gjorda an* hållan, på det att frågan måtte kunna hinna att afgöras. Herr Hjerta, Gustaf: Fastän jag är af den öfvertygelse, att hela detta förslag kommer att leda till ingen påföljd, förenar jag mig med de Herrar, som begärt målets företagande, och gör det så mycket heldre, 65 H. 4 Den 8 Mars e. rn. sorn det är bland de enda vigtiga mål, som återstå att afgöra. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Ehuru jag för min del ej har något emot örn detta mål nu blir föredragningsämne, vill jag fästa uppmärksamheten deruppå, att det önskeligaste sorn kunde hända oss, vore att trumpeten gjorde skut i saken, och att förslaget således kom af sig sjelf att förfalla. Herr aton Vegesack, Ernst:
Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit, så vida rättighet till mindre bränningstid, emot förminskad skalt, af Kongl. Majit medgifves, likväl måtte täckas, i händelse husbehofsbränneri-medlen ej skulle uppgå till den af Rikets Höglofl. Ständer fastställda årliga summa, påbjuda, att nämnde rättighet, till erläggande af hälften af den skatt, som tariffen innehåller, emot bränvins-bränningens idkande under 3lne månader, endast må tillgodokomma egare af pannor af 20 kannors rymd och derunder, voterar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer icke någon sådan skrifvelse till Kongl. Majit alt af Rikets Höglofl. Ständer aflåtas. Hvad Utskottet nu föreslagit varder, tillika med åtskillige Ledamöters reservationer, Rikets Höglofl. Ständers pröfning vördsamt underställdt. Stockholm den 27 April 1835. Reservationer : af Herr Grefve von Fersen, H.: "”Ehuru i Utskottets Protocoll finnes förvarad min reservation så väl emot behandlingen som emot de beslut, hvilka inom Utskottet egt rum i anledning af Hedervärda BondeStåndets återremiss i förevarande ämne, får jag dock reservationsvis nu vidfoga detta Betänkande min, med pluralitetens inom Utskottet, stridiga tanka; ty hvarken med hänseende till sak eller lill form för Betänkandets uppställning har jag kunnat dela de åsigter, som inom Utskottet gjort sig gällande.
Länder finnas, der politiska verksamheten icke ensamt är inskränkt inom murarna af ptt confcrcnsrum; der mycket ses, läres, utVätfas i sallskapslifvets niångfalldigt sammansattai Den | Mai't ii. kretsar: och samma skicklighet i Cabinettet åtföljes icke alltid af samma inflytelse i Salongen, en inflytelse, till hvilken högre Samhälls-, värdighet och längre vana nödvändigt mäste bidraga, Jag säger ingalunda alt sådant är rätt; jag yågar blott tro att $d är, hälst när detta lämpas till några stora Idof på längre afstånd ifrån Sverige. Betraktar man åter sådana Magter som med vårt Fädernesland äro i grannskaps.- förhållanden, gälla dessa skäl kanhända mindre, men ersättas af andra. Man skulle tro, att den mängd af vanliga eller så kallade kuranta ärender sonr vid dessa beskickningar förefalla, lika yäl kunna uträttas af en Tjensteman med underordnad värdighet, sam af en med högre. Men detta är icke alltid fallet. När olikheten i afseende på det coaventionella förhållande sorn kaflås rang, är allt för stor emellan den diplomatiska Agenten och den Embetsman, med hvilken lian har att underhandla, uppstår ofta pog för den förra nödvändigheten sitt mera omgång och skriftligen bedrifva ärendpr, sorn af en Minister lättare och muntligen kunna afgöraa, ej sällan ined undvikande af mångå små missförstånd sorn den idkeliga skriftvexlingen kan alstra, utur det goda skäl, att Verbo. vo~ lant, &cripta maneiit. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos H ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829. Fyrationdeanåra Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hes Johan Hörberg, r 833. Plenum klockan g Förmiddagen.' • • Öppnades Herrar Electorers Lista till val af en Ledamot uti Stats-Utskottet efter N:o 220.
Det finnes en fiende, som i hemlighet bereder ditt fall, och jag fruktar nästan han lyckats. KARL. Hvem är då den okände fienden? AGDA. Du känner honom väl det är min bror. KARL. Jag har anat det länge; men då jag uppgifvit hoppet om att få ega dig, så måtte han väl vara nöjd. AGDA. Nej! Hans hat är djupare, och han har svurit dig evig fiendskap och du har sjelf gifvit honom vapen i händerna genom ditt oförsigtiga tal till skolbarnen. KARL. Jag har aldrig sagt dem annat, än hvad jag varit öfvertygad om vara sanning, och derför vill jag stå till svars. AGDA. Men då du är lärare i en kristen församling, så måste du predika kristna läran. KARL. Jag har aldrig förkunnat någon annan lära, än den Jesus af Nazareth predikat; men som under tidernas lopp blifvit vanstäld af fåkunniga och vidskepliga menniskor och som I nu ansen som den äkta kristna tron! AGDA. Men kallar du din lära för den kristna du som inte tror på Kristus? KARL. Jag tror på Honom såsom den gudasände idealmenniskan, som kom för att lära menniskorna huru de skulle lefva; men det har ju en Sokrates, en Luther, en Parker också gjort, utan att någon fallit på den idéen att göra dem till Gudar. AGDA. Men, Karl, hvarför kan du inte tro att han var Gud? Det är blott detta, som Gustaf fordrar af dig ty eljest är det ju blott i bisaker ni äro af skiljaktig mening. KARL. Jag bekänner blott en Gud såsom verldens skapare och upprätthållare, och jag tror inte han behöfver några biträden. Men I ansen inte honom nog mäktig, utan I hafven som hedningar gjort er två, om inte tre, afgudar! Det skall vara svaga själar, som behöfva en syndabock, på hvilken de blott behöfva kasta alla sina brott och synder, för att sedan lägga armarne i kors och vänta på saligheten. Mins du ej historien om den rike ynglingen som kom till Jesus?
Statssamt Allm. Besv.- ock Ekon.-Ut sköttens Utlåtandej iV.o 1. 21 Litt. A. Underdånigt Förslag till lncjvarterings-0rdnin städe rne utom Stockholm* i C A p. Allmänna Föreskrifter. §. u Fri inqvartering i stad tillkommer endast och allenast tågande och garnisonerande trupper af Kronans manskap med deras befäl och stater, samt från Kronans fartyg afmönstrade besättningar med befäl; i följd hvaraf alla såväl militaire som civile em betsoch tjenstemän, hvilka, i dem uppdragna ärenden, utan att åtfölja trupp, färdas och åtnjuta skjuts och tracta mente efter Rese-reglementet eller, enligt serskild för tillfället träffad öfverenskommelse, skola vara förpligtade alt med qvarter på egen bekostnad sig förse; hvilket äfven gäller för uti stad stationerad militär och civil, då han icke tillhörer derstädes tjenstgörande trupp, äfvensom för officer, som är bosatt å landet och allenast tillfälligt sig lill tjenstgöring infinner. §. 2, Inqvartering i stad tillhöre antingen Magistratens, eller den serskilda Corn missions försorg , som, med Magistratens och invånarnes begifvande, bestrider en sådan befattning, i hvilket senare fall Magistraten är i första rummet behörig att meddela rättelse, om någon finner sig, genom Commissionens åtgärd hafva för när skett; och må icke militaire befälhafvare, Landshöfding eller Commendant på något sätt med inqvarteringen sig befatta; dock vare Landshöfding behörig att, om någon finnér sig med Magistratens beslut missnöjd, hans besvär deröfver i laga ordning till pröfning och afgörande upptaga, g för Hvilka till inqvartering äro' berättigad*;. Inqvartering tillhör Magistratens omsorg. 22 Staissamt Ålim. Besv.- och Ekon.-Utskoltens 'Utlåtandej JV.-0 'f. Magistraten : ansvarar för obehörig inkvartering. Inqvartering 'beräknas efter verklig beställi ning. Tvänne innehafvande tjenster berättiga ej till inqvartering för mer än den ena.
Ju större skillnaden i beloppet är, ju lättare kan förmågan att betala bedömas, hvarjemte man genom en sådan förhöjning just åstadkom hvad som man bör åsyfta, en lindring för de fattige; ty så sluppe de vida lättare ån nu att betala. Man insåg då lättare deras oförmåga dertill. Jag anhåller om återremiss af denna punkt. Hr Rosenblad: 1 anledn. af Frih. Cederströms yttrande får jag nämna, att jag begärt återremiss af det skäl, att jag anser den af Utsk. föreslagna nedsättningen till 3 r:dr äfven böra borttagas, sä att undervisningen i skolorna blir fullkomligt fri. Den 20 April f. cn. ser jag heldre att afgiften minskas, än att den bibehålies, men på sätt jag redan nämnt önskar jag, att den må borttagas. Det är alldeles orimligt, att, elmi n R. St. sedan år 1830 intill denne dag beviljat Elementar-läroverken öfver 160,000 r:dr, man ändock vill behålla termins-afgiften hvarförutan de der gamla extra afgifterne, som icke äro tillåtne, dock torde vid sidan af de nya qvarstå. Jag har icke längesedan än 14 dagar på mitt eget skrifbord sett en påsköresbok från en skola inom hufvudstaden, hvari hvarje församlingens ledamot ägde inskrifva en frivillig gåfva, ehuru sådane påsköringsböcker icke äro tillåtne. Dä nu likväl sådane skickats till mig, som icke har någon son, är det sä mycket sannolikare, att de gossar, som begagna skolorna, icke slippa de frivilliga afgifterne och sålunda ser man, att oaktadt de högst betydliga anslag R. St. beviljat och den lagliga termins-afgiften man ändock icke är nöjd utan likt och olikt vill skaffa sig mer. Hr Bråkenhjelm: Jag instämmer till alla delar i den af Frih. Cederström yttrade åsigt, och jag hembär honom min tacksamhet, för det han så klart och tydligt uttryckt de känslor, hvilka genomströmma mig, då jag nu genom förevar:de ämne påminnes om min skoltid. Det är praktiskt sannt och rigtigt uttryckt, hvad denne talare sagt, och jag skulle ganska gerna votera för borttagandet af alla afgifter af lärjungarna till skolan.
På clet att kännedomen om Inrättningens förvaltning äfven under nämnde tid, likväl icke måtte alldeles saknas, har Direclionen låtit uti Extract från Räkenskaperna författa en Summarisk Räkning i Jenna del, med 'bifogade sammandrag öfver Vinster och Gravationer, upptagande förhållandet under loppet af 12 år, eller från och nied ,år 1800, då en förkortad och enklare Redogörelse-Method vidtog, till och med är 1811» särskildt hvarje år, och lemnade det generela resultat, att Inrättningen, som vid 1800 års början uti Penningar,- utestående fordringar, Spannmål, Materialier, Inventarier, Hus och Fastigheter, m. m, hade en sammanräknad behållning och Fond af 1,553,410 Rid 2 sk. 5 rist, deremot vid 1811 års slut på enahanda sätt ägde 2,3.71,100 R:d 30 sk. 7 rist., samt således pa dessa 12 år förkofrade sig till ett värde i penningar af 817,690 R:d 28 sk. 2 i:st oaktadt de förluster och många biträden till andra föremål Verket under tiden vidkänts, till ett belopp af 251,985 Rid 4 sk. 5 rist samt de på denna tid inträffade missväxtår / * För är 1812 är Räkenskapen nu äfven af. slutad och till granskning öfverlemnad, ehuru prsescriptions-tiden i detta afseende, enligt derom gällande författningar, först med nästkommande Juli månad inträffar; ty det är a'4 år efter Redogorelse-årets slut, sorn Magazins-Diractionens H ufvudbok, lika med de öfriga Administrativa Verkens, bör vara färdig; och Directions Redogörelse, som utom det att den äger sammanhang med 1 Den 13 April. J45 med Landsböcker och Stats-Verkets Räkenskaper tillika har den särskildta egenskap, att visa alla persedlarna förvandlade efter värden i pennin* gar, så att vinsten eller förlusten å Inrättningen, i ett sammanhang må för hvarje år blifva synlig, är visserligen en bland de vidlöftigaste af dem all a; men
Sig böra af Rikets Ständer begära 12,000 R:dr årligen i tre år, eller tillsammans I. äfvensom då 5:o den lill aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader , jemte de under samma Styrelse lydande distrikt-chefer anslagna summa af 9,760 R:dr 32 sk. numera, i anseende lill göromålens tilltagande mängd och personalens derigenom behöfliga tillökning, på sätt Styrelsen i dess ofvanåberopade betänkande af den 19 Oktober utvecklat, icke är tillräcklig, Kongl. Majit för detta ändamål begär ett till 12,566 R:dr 32 sk. förhöjdt årsanslag, eller tillsammans för 3 år 6:o Till arvoden för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen > sorn tillhöra civil-ingeniorer, vill Kongl. Majit endast äska, såsom hittills, 1,000 R:dr, eller för 3 år men 7:o hvad angår anslaget lill stipendier för elever, som vid nämnde läroverk genomgå den för ci vil-ingeniörer bestämda kurs, hvilket hittills utgjort 1,000 Ridr, anser Kongl. Majit, för att ytterligare befrämja det angelägna syftemålet alt påskynda bildandet af skickliga ingeniörer för allmänna arbeten, Sig böra af Rikets Ständer begära ett till 2,000 Ridr förhöjdt årsanslag för nästkommande 3 år, eller tillsammans Jemte dessa till befrämjande af allmänna arbeten föreslagna statsbidrag, uppgående tillsammans tili 826,099 Ridr 8 sk., föreslår Kongl. Majit beviljandet af följande anslag, nemligen: a) jemlikt hvad Kongl. Majit i Dess vid nästlidne riksdag aflålna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof föreslagit, för anskaffande lill Strömsholms och Ottenby stuterier af utländska hingstar till åstadkommande af en ädlare Transport R:dr 643,399: 100,000: 36,000: 37,700: 3,000: 6,000: 826,099: Kongl. Majlis Nåd. Prop. lill II.
Men denna beror åter af flera andra och förft, huruvida ibland National-Reprefentationen bör göra» sfféende på fordna corpo^ations-rältigheter, huruvida en del af Nationens befuilmägtigade böra vara fjelfkallade eller ej? Då Utfkottet förmodat affigten vara, att låta Nationens Lagftiftare få mycket forn möjligt förefalla och bevaka Nationens allmänna, icke enfkilta Corporationers InterefTen, har Utlkottet icke heller kunnät förmoda, att valen fkulle grundas uppå uträkningar om deffa fenares förhållanden. Utfkottet har tvertom förmodat, att då ingen vore utefluten forn hittills ägt, eller nu mera kunde anfes vara berättigad till valrättighetens utöfning, borde icke heller något förbehåll i an. feende till någon vifs Corporation kunna äga rum. Det enda undantag Utlkottet härvid trott kunna göras, har varit i affeende på jordbruJtande hemmans-ägare, fåfom utgörande den tal rikafle delen af Nationen. Frågan för dem kunde icke blifva, att uteflutas ifrån valen, men de böra derjemte förfäktas om, att icke förlora fin rätt att väljasoch det borde derföre fradgas, att alltid i ett vifst förhållande till de öfrige Nationens Ombud, en Bonde eller Jordbrukande hemmans-ägare fkulle väljas. Men då för öfrigt all fråga om Corporations - fkilinaders bibehållande vid valen, i Utfkottets tanka, bör uteflutas, har deremot det för Utfkottet varit både fvårare Och betänkligare att fladga fin opinion ; anfeende till den andra frågan, om de fjelfkallade Ledamöter. Den torde hufvudfakeligen bero uppå den riktning man anfer fig kunna och vilja gifva den Lagfiiftande Corpfens iUfkilliga fördel - riingar och uppå fättet att beftamras deras olika rättigheter och verkningsfätt.
Uti sin angående Statsverket afgifna berättelse hafva Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer,— enär meningen med stadgandet om resekostnadsersättning vid förrättningar i allmänna ärenden måste vara att den resande skall för sina dermed förknippade kostnader erhålla full godtgörelse, men icke att derutöfver förskaffa honom en oskälig vinst, — hemställt att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit göra underdånig framställning om den förändring i rese reglementet, att vid resor i Statens ärenden den resande, när lägenhet med ångfartyg eller å jernväg kunde begagnas, icke för den del af resan, som sålunda tillryggalades, egde, utom stadgadt traktamente, åtnjuta högre ersättning än den, hvartill verkliga resekostnaden uppgått; Och då de förhållanden, hvilka föranledt denna hemställan, egde tillämplighet äfven på de Rikets Sländers Revisorer tillkommande resekostnadsersättningar, hafva Revisorerne föreslagit, att ett stadgande af ofvanberörda beskaffenhet jemväl må inflyta i § 8 af den uti Kongl. Kungörelsen af den 17 December 1835 intagna och genom Kongl. Kungörelsen af den 29 Augusti 1851 ändrade instruktion för Rikets Ständers Revisorer öf ver Bankoverket samt i § 6 af den uti Kongl. Kungörelsen den 10 Februari 1860 intagna förnyade instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Rikgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, äfvensom att i samma §§ må tiih. till R. St. Prot. 1862 1863. i Sami. 2 Afd. i i Haft. 2 Sammans. Stalsoch Uanko-Ulskollels Utlåtande N:o H. stadgas, att någon resekostnadsersättning icke må till Revisor utbetalas, om han, i följd af annat allmänt uppdrag under den tid revisionen pågår vistas å revisionsorten samt för sådant uppdrag åtnjuter dylik ersättning.