Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I landets närwarande belägenhet, ar wisserligen frägan vm stpdd för en nästan utslockna - 174 Den 5 Zebruarii näring, af mycken wigt; men frägan ar nu icke om nägot beslut, utan allenast en remisi lil Banco Utskottet, hwilken jag ulbeber mig, att Ridderskapet och Adeln ej mätte förwagra. Herr Grefwcn och Landtmarfkalken giorde derefter proposition till remisi af Herr ak kstkrs Dictamen, med anmodan till Banco Utskottet, att wid Reglementets författande derpå göra der afseende, som med Banquens säkerhet star att förenäs. Bifölls. Upplästes följande: Utdrag af Protocollet, hällit hos Bondes Sländet den 5 Fcbruarii i8ro. S. D. Efter uppläsande af Högloft. Constimkions Utstottets förnyade utlåtande angående Tryckfrihets Lag, blef Utskottets i detta ämne afgifna första yttrande, med de deruti nu gjorda ändringar och förklaringar af Bonde-Ständet till alla delar gilladt. b Luxr». Lx krotocollo 1-. L. 1lL§Lräk. Den Z Zebduarur?5 Juster des Pleni Protocollet för den 2 g sistlid. ne Januarii. Under justeringen älerkom Grefwe Va la Lareis med Deputation och gjorde redo för sin beskickning. Äfwenledes afbröts Justeringen af en anmäld och införd Deputation ifrän det Högwördige Präste Ståndet, under anförande af Herr Bistoppen Doctor Weideman, hwilken förmälde alt Präste-Stäudet instämt i Ridderstapets och Adelns bestut, att med en stor Deputation uppwackta Hans Maj:st, för art till Hans Majestät öfwerlemna Riksens Ständers tacksägelse Adrest för dest bemödande att ät Fä» derneslandet ä'crstänka Freden. Deputativneu aftradde pä öfligt fatt beledsagad.
Denna stund kan vara aflägsen, den kan vara nära; men likasom den financiella orkan, som nu öfvergår vår verldsdel och hvaraf, mine Hrr, äfven vårt land lider, likasom den kom oförutsedt, lika lätt kan en politisk orkan öfvergå vårt land och Europa. Det torde lör en del af Ståndet vara obekant, att för två eller tre dagar sedan en ganska betänklig händelse tilldragit sig i Paris. Den man, sorn f. n. styr Frankrike, och hvars jernhand och kloka hufvud verlden nu, i några år åtminstone, haft att tacka för lugn och ro, denne man har varit Den 16 Januari. Varit nära att förgås. Incendiösa machiner hafva kastats mot honom vid hans inträde på Operan och sårat öfver ,20 personer, bland andra äfven hans egen gemål. Han sjelf korn oskadd derifrån. — Lugn och fred råda i Europa f. n.; men vi kunna icke se de politiska minor, som anläggas mot denna fred; ämnen fattas icke! Jag anser det vara nödvändigt att vi följa hvad som utom oss föregår; ty ett lyckadt skott på ena stället, ett välvilligt eller illa taget mått och steg af en Regering på något annat håll, kunna föranleda utbrott, som, att döma efter förfarne måns åsigter, lätt kunna åstadkomma en vulkanisk eruption öfver hela Europa. Med de bearbetningar, som hos oss fortgått och ännu fortgå; med en tidningspress, der hvarje dag de skändligaste artiklar stå att läsa för hvar och ensom kan stafva, mot allt hvad som hittills ansetts fridlyst och vördnadsvärd!, skulle vi under sådana förhållanden kunna tro, att icke äfven hos oss ett utbrott kan ega rum? Må ingen af mina Stånds bröder tro, att de ord, jag har uttalat, äro framkallade af fruktan, eller af en upjagad inbillning, en vanlig följd af en långt framskriden ålderdom. Jag är icke bland dem, som lätt upväckas af sådana föreställningar; men jag tror, att det tillhör den framskridna åldern att varna sina yngre bröder för öfverdåd oell trots, då faran måhända står nära att öfverflygla både oss och andra.
Längt ifrån at befordra Kongl. MafttS Nädiga Afsigt med kro^ollrionsn» som ar at uphjelpa Jordbruket genom ^rrencien, fruktar jag den hindras, da följderna af flika eomraNsr kunna landa ril mindskning af Arfwingars och Borgenärers rätt, och äganderätten genom en förpaktning kan blifwa störd . Likasom ak, da jag betager mig sjelf rättigheten at pa längre tid rubba el LontraLk med en ^rrenäiw>r, som illa förestår min Egendom, lärer jag och en hwar, som är mandom sit, för flika LootEsr pä lang tid taga ost til wara. Jag får alwen tillägga, at i Lag-Utskottet yttrade Bonde-Ständers Ledamöter en wcrkelig sarhäga ak inga oryggeliga LoricraLäsr pä längre tid, äfwensom at kunna borr t »luta arfwejord pa mera an sin lifstid: och det war Ledamöterna af detta Stand, som bestämt den föreslagna riden med LonrrLQsis brytande om arfwejords-arrsnäsn, hwilket de öfriga Ständens Ledamöter bjsöllo. Hans LxcsIIencs Herr Grefwen och Latid t-Marskalken, ^ro^oneraäs, om Ridderskapet och Tldeln bifölle, at köp ej mä bryta Legostämma, dock med förbehåll för arfwejord. M RopadcS Ja och Nef. Herr von Lageström, fnban. Det är sa osta sagd t, at man borde följa innehållet af Kongl. Mastkö Nädiga ?rc,pnlnicm. Jag hemställer i ödmjukhet, om icke den msikoäen wore den basta. Grefwe kolls.
Så böj din rygg, för nu kommer ändtligen din stund. Samuli höjde sin käpp af god mazur, den gamla käppen, som så mången gång skipat lag bland bruksarbetarne på Drumsö och om hvilken ännu ingen klagat, att den varit i orättvis hand. Men Nadja flög upp som en boll och sprang emot dörren, skrämd af hans ton och hans blickar. Han fick fatt i henne, tog tag med sin venstra hand och tryckte henne till golfvet samt höjde käppen, blek af vrede, men lugn och trygg. Han slog henne. Han var så hårdhändt som han förmådde och skonade icke ens ansigtet. Han visste väl hur mycket man kunde tåla utan att taga skada för alltid. Och han gick till yttersta gränsen. Hon kunde icke mer skrika. Hon låg på golfvet i yttersta elände och drog efter andan med slutna ögon. Samuli torkade sig med sin stora lärftsnäsduk om pannan och stod och såg på henne, der hon låg, sönderslagen, en blodig massa. Du kan inte röra dig tills i morgon, sade han, ligg der och törsta. Skrika kan du ej heller. Och ingen skulle höra dig! När solen går upp, är jag här! En timme derefter ä' vi på väg hem. Ifall du inte är beskedlig, får du mer stryk. Och hvar gång du härefter syndar, så kommer käppen. Nu vet du hur den smakar; adjö. Nadja kunde icke svara. Hon låg redan utan medvetande. Gubben fick med en ny silfverpenning befallning att icke gå in. Han förstod och höll sig undan. På morgonen hade Samuli köpt en omgång vanliga bomullstygskläder från en hvitvarubutik i den eleganta stadsdelen. Han fann henne ännu på golfvet, nu i sömn. Han tog ett ämbar vatten och stälde det bredvid henne, lade kläderna derjemte. Ännu en gång gick han ut, köpte denna gång en enkel paletå och en duk i ett klädstånd och återvände. Nadja hade vaknat, tvättat och klädt sig. Hon satt på sängen och kammade sitt hår, oigenkänlig, svullen och i feber. Du blir nog frisk, sade Samuli. Mat får du när vi äro på vägen. Det första du dricker något starkt, kommer käppen. Vill du be om någonting, får du falla på knä for mig.
Majit af Riksgälds-Contoiret tillhandahållas, för att, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer nu bestämda grunder, användas, nemligen: 1:0 till inrättning af Seminarier för bildande af Lärare vid Folkskolorna Sex Tusen Femhundra Riksdaler, hvaraf ett belopp af 5oo R:dr är afsedt för hvarje sådant Seminarium; 2:0 till stipendier för Elever vid dessa Seminarier Nio Tusen Riksdaler att, i mon af behofvet, emellan Stiften fördelas; och 3:o till understöd för aflönande af Skol-lärare inom de församlingar, som styrkt sig .vaia i behof af dylikt understöd, Femtio Tusen Riksdaler. § 32. Jemte det Rikets Ständer å Riks-Stalens Sjette Hnfvudtilel uppfört ett årligt anslag för inrättandet af Navigations skolor uti åtskilliga af Rikets stapelstäder, hafva Rikets Ständer till kostnader för anskaffande af instrumenter, böcker och charlor m. m. för samma Skolor, enligt det i sådant afseende af en tillförordnad Comité uppgjoida förslag, beviljat och å RiksgäldsContoiret anvisat en serskild summa, i ett för allt, af Sexton Tusen Sexhundra Riksdaler, att efter vederbörliga reqvisitioner, utanordnas. § 33. Till befrämjande af pracliska Skeppsbyggeri-Instiluts inrättande, hafva Rikets Ständer, för ett sådant Institut vid någotdera af de större Skeppsvarfven inom norra och ett inom södra delarne af Riket, anslagit en årlig summa af Sex Tusen Sexhuadrasextiosex Riksdaler 32 sk., under 6 års tid, Fortsättn, af Slctls-TJiskottets Memorial, N.o SSo. 7 nemligen >,666 R:dr 32 sk. till aflöning för aine Lärare och i,666
Der sådant icke befunnits nödigt, utan hvar socken för sig bildar en kommun, hvilket i författningen antagits i allmänhet böra vara regel, skulle man icke utan att åstadkomma oreda och villervalla kunna särskilja de angelägenheter, hvilka vore af beskaffenhet - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande AS 80. 9 het, att lämpligen utgöra föremål för en, på det sätt motionären föreslår, sammansatt kommunalstämmas behandling, i afseende hvarå jemväl skulle erfordras en särskild ganska vidlyftig lagstiftning; och Utskottet, som anser fördelarne af en anordning i berörda syfte alldeles icke uppväga de olägenheter, den skulle medföra, kan fördenskull icke tillstyrka frångåendet af den grundsats om enhet i formen för den kommunala styrelsen, som i nu gällande författning är nedlagd. Sistbemälde motionärs jemväl väckta förslag om åläggande för häradsskrifvarne att innan November månads början hvarje år, emot eller utan lösen, tillhandahålla kommunalnämndens ordförande afskrift af kommunens mantalsoch taxeringslängder, synes i sjelfva verket endast leda till pröfning deraf, huruvida häradsskrifvare bör vara skyldig att utan lösen aflemna dylika afskrifter. Det är nemligen klart, att bemälde tjensteman, utan att sådant finnes i kommunallagen särskildt stadgadt, har åliggande att emot lösen tillhandahålla afskrift af omförmälda handlingar, när helst sådant påfordras. Något skäl derför, att han skulle utan lösen utfärda en sådan expedition — derom en bestämmelse rätteligen skulle hafva sin plats i gällande förordning om expeditionslösen — har Utskottet emellertid ej hört uppgifvas. Utskottet finner sig fördenskull böra hemställa, att Johannes Anderssons motion ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Vidkommande Fahlanders förslag, att i förordningen om landsting bötesbestämmelserna i 22 och 23 §§ för uteblifvande från landstingets sammanträden måtte skärpas, har, så vidt Utskottet kunnat inhemta, giltig anledning till en sådan åtgärd icke hittills förekommit.
M. om erhållande af eli fullständigt förslag äfven rör:de personalen, så skulle jag tro, att det rätta är att afslå denna punkt, emedan förslaget innefattas i R. o. Ad:s första beslut, ehuru jag för öfrigt icke ser hvarken godt eller ondt i sjelfva punkten. Jag anhåller om propos. på afslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att, om hon rätt fattat Hr Nordenskölds mening, den hade varit, att utlåt. N:o 53 i denna punkt skulle bifallas, men N:o 303 afslås. Hr Nordensköld: Min mening var, att det skulle afsiås i hegge fallen; ty hegge förslagen innefattas i R. o. Ad:s beslut i första frågan. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskrs förslag i afseende på anslaget för personalen under 4;de hufvudtiteln. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos., blef samma förslag af R. o. Ad. afslaget. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. häraf, hvad beslut R. o. Ad. behagade fatta i afseende på aflönings-staterna under fade hufvudtiteln, hvarom Utsk. ej afgifvit något annat förslag än det nu afslagna. Frih. Cederström: Det lärer vara naturligt, att det skall uppföras efter Konungens proposition. Hr Nordensköld: Jag tror att R. o. Ad. icke behöfver fatta något beslut i den frågan, sedan punkten är afslagen, emedan lönerna fortfara såsom staten nu är. Frih. Cederström: Då Utsk:s förslag blifvit afslaget, och icke något särskildt förslag till aflönings-stat är vorden faststäldt, följer väl af ordningen, att Konungens propos. mäste bifallas och lönerna uppföras på stat likasom fordom, efter den K. propositionen. Hr Nordensköld: Jag instämmer i det fallet med Frih. Cederström. Frih. Lagerbjelke:
Utlåtande öfver en af Bankens tjenstemän gjord ansökning om ersättning för förlorad inkomst, genom inställandet af tillverkningen och utgifningen, från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar. anledning af Rikets nu församlade Ständers, genom bifall till Bankoutskottets utlåtande N:o 25, fattade beslut, att all tillverkning af sedlar å 16, 12 och 8 sk., skall upphöra sedan de blanketter till dylika sedlar, hvilka dels redan finnas i Bankens förråd och dels för innevarande år äro från Tumba bruk reqvirerade, blifvit till sedlar färdiggjorde, samt att med slutet af nästinstundande år 1849, all utgifning från banken af sedlar å nyssnämnda valörer skall inställas, hafva bankens, till sedelskrifniug berättigade tjenstemän bos Utskottet anhållit, att de, som, genom upphörandet af bestyret med berörde sedlars förseende med namnunderskrifter, samt numerering och datering, inom kort eller, efter all anledning, före slutet af detta år komme att, utan eget förvållande, vidkännas en helt och hållet opåräknad, samt i förhållande till lönerne, högst betydlig minskning i inkomster, måtte tillerkännas ersättning för den förlust, som sålunda för dem uppstår, alt beräknas och utgå från den tid omförmälda sedelskrifning upphör; i hvilket afseende bifogats en af vederbörande tjensteman meddelad uppgift, utvisandet att arfvodet för ifrågavarande sedlars skrifning, beräknadt efter medeltalet för sednast förflutna fem år, utgjort för år: för kommissarie-underskriften banko r:dr 210: 37. 4, , kontrasignationen 116: 16. 10. samt för numerering och datering 28: 10. 8.
Jag åtminstone har icke påträffat exempel derpå. Ett enda undantag känner jag; men det är ock en man af ovanligt snille, och nu en af vår kyrkas förnämsta prydnader. Seminaristens kunskapsmått var i hög grad inskränkt. Ringa var kunskapen i Latinet, ännu mindre i Grekiskan, der de med stor möda lärde tolka Evangelisterne. Att hafva läst hela Novum hörde lill det ovanliga; och dock är Nya Testamentet en ganska liten bok. Med kunskapen i Hebreiskan var det ännu bedröfligare. Under svett och möda lärde man sig några kapitel i Genesis och några af Davids psalmer. Huru stort vetandet var i Latinska språket, kan bäst inhemtas genom en skildring af presternas di sputationsakt. Bland andra prestanda vid pastoral-examen skulle examinandus offentligen försvara af honom författade Latinska theser. Nu sf lille hvar och en oinvigd tro, att härtill erfordrades det vederbörande kunde icke blott tala, utan äfven skrifva Latin. Så har man ock velat inbilla de profane. Men den nakna sanningen är här ganska torftig. För några och tjugu år sedan tillgick på följande sätt, och jag har all anledning förmoda, att sedan dess ingen förändring härutinnan skett. Härom har jag erhållit bekräftelse derigenom, att den Latinska dispulationsakten numera är borttagen och tillåtelse medgifven att afhandla ämnet på Svenska. Likaså har Hebreiska bortgått från pastoral-examen; hvilket allt måste anses såsom ett erkännande alt dessa tvänne språk icke innehafvas af prester i allmänhet. Men nu lill dispulationsakten. Pastoral-examinanden vände sig till någon af de yngre akademiska iärarne, hvilken författade icke blott theserna, utan äfven argumenterne deremot samt svaren som borde afgifvas. Försedd härmed uppsteg examinanden djerft i katbedern och motte med lugn sina motståndare, liksom vore han i dessa idrotter en öfvad kämpe. Striden afgjordes naturligtvis alltid tili examinandens fördel; och opponenterne funno sig således föranlåtna att uti granna svassande (naturligtvis äfven pä förhand författade), la| prisa hans ådagalagda stora lärdom.
Dessa mina anmärkn:r anhåller jag måtte få åtfölja återremissen till Utsk. Gr. Posse: Såsom stöd för Utsk:s förslag, att chartorna skulle från handlingarne skiljas, har man åberopat lysuings chartor - Den S Januari e. m. 129 chartor och bevis öfver erlagd Wadstena krigsmanshusafgift. Jag anser mig böra fiisla uppmärksamheten på den stora skillnad, som finnes emellan dessa handlingar och äganderättshandlingar. Lysningsatteslcn är, så snart den blifvit uppläst, icke af beskaffenheten att den behöfver förvaras. Bevisen oin erlagd Wadstena krigsmanshusafgift kunna väl, såsom andra qvitteuser, behöfva förvaras, dock högst i 10 år. Med äganderättshandlingar är eli helt annat förhållande, och jag får i afseende pä dem åberopa hvad Utsk. anfört om skuldsedlar. De komma nemi. alla, tid efter annan, alt företes såsom åtkomsthandling.!!-, lill erhållande af fasta, af lån, vid arfskiften, rättegångar m. m. Jag vill visst icke neka, alt underslef sker med chartor, meri jag tror, att den egentliga fruktan man derföre hyser, härleder sig ifrån den kända förfalskningen af chartor, hvilken jag hoppas vara för framliden förekommen genom det nya slämplingssättet. Utsk. har förbigått en sak, sorn torde vara betänklig nog, nemi. alt ingen controll är föreskrifven filr alla de handlingar, som qvarblifva i underrätternas archivcr, och hvarå chartat-beloppet är ganska betydligt. Visserligen linnes eli sådant stadgande i afseende på häradsrätterna, rådstufvurätlerua, JustitiaB-eollegium och Förmyndarekammaren, men för alla andra embetsverk och auetoriteter finnes ingen föreskrift. — Det har blifvit anfördi och äger sin riktighet, alt, efter det nya slämplingssältet å kort och de nya lullslämplarne, inkomsten deraf har blifvit mycket större; men jag får fästa uppmärksamheten derpå, alt bär är just händelsen, alt stäinplarne åtfölja handlingarne.
Den 21 Febrimvii. bekostnad och mindre risque, med både hastigare och säkrare beräkningar, än af ett allmänt verk, som ej kan se med egna ögon eller verka med egen omedelbar kraft. Om enskild spannemåls handel existerat hade tro. ligen spannemålsprisen icke stigit så högt sorn 18 19, ty då hade spannemålshandlares concurrence vid försäljning bidragit att sänka dem; icke heller hade priserne kunnat falla så lågt som 1821 och 1822, ty då hade samma Concurrence vid upphandling bibehållit dem högre. Följden af Magazinslnsättningens existence har alltså i detta afseende varit, att då den icke sjelf kunnat köpa, icke heller bestämdt förklarat, att den ej ville köpa, och den härigenom afhållit enskilda från speculationer, bär spanhemålen blifvit så litet afsättelig, att Jordbrukaren, hvars mästa utgifter inträffa den tid, då tillgången på denna vara är ymnigast, mäst för att skaffa penningar dertill, liksom truga bort sin vara, för ett vanpris. Han kan snarare sägas hafva köpt penningarne, än sålt varan. MagazinsInräHningen har, äfven från en annan sida betraktad, bidragit till den nu öfverklagade förlägenheten. Dess ongtiga förfarande, ait alla år om våren och sommaren på borgen utlemna d^n spannemål, sorn om hösten blifvit inköpt, förledde, isynnerhet se. dan penningeförlägenheten blef mera allmän, många mindre omtänksamme jordbrukare bland allmogen, ait så snart upphandling börjades, afyttra ålit hvad sorn för det närvarande ö~ Den Si Fehr tiar ti. gonblicket kunde umbäras, i förtröstan på den hjelp, man lärt sig att af Magazinslnsättningen i behofvets stund påräkna. Härigenom vänjdes man ifrån iagttagandet af den i enskild hushållning så vigtiga grundsatsen, att under de goda åren göra bespaiingar för de sämre och derigenom bereddes mångas obe - stånd, som slutligen måste använda till och med tre tunnor, för att betala en borgad, och således kunde sägas hafva på förhand förtärt kanske ett helt års gröda.
Hvad hon var vacker, där hon stod i mitt ljus och med ett drömmande uttryck lyssnade till det han förtäljde om den stora graf de betraktade! Då han slutat, glänste tårar i hennes ögon, och hon sade: » Vet du, Karl, jag finner den lilla grönskande kullen på på vår älsklings graf där hemma mycket större än dessa grafvar. » Då kände jag igen henne! Jag hade sett henne, när hon muntert dansade med sin älskling i sina armar, när hon gråtande vakade öfver honom, och jag hade lyst öfver kullen, som var så liten, men som hon tyckte vara större än dessa pyramider. » Den ålderstigne berättaren tystnade och såg på mig, begärande förklaring. » Det var moderskärlekens sätt att mäta, » upplyste jag. » Hör den till ert nya system? » » Nej, det är ett gammalt, mycket gammalt mått, men vi kunna nog aldrig afskaffa det. » Detta svar tycktes göra honom tankfull, ty han stirrade tyst ut i rymden. » Jag trodde, » började han ånyo efter en stund, » att konsten i sin fulländning var det skönaste, I ägden, och jag kände dess hemland. Mina strålar dansade lätt på Medelhafvets vågor, de landstego tyst på Italiens jord. Där slumrade Mignon trygg i sina fäders återfunna slott; påfven hvilade sitt ärevördiga hufvud på en kudde med hårda nycklar inunder, och på vinbergen lågo arbetarne hårdt insomnade efter en mödosam dag. Men det var konsten, jag sökte i Giovanni Raphaelos land. Det vai fest i Palazzo Remo. Palazzo Remo hade hetat Villa Remo, ända till dess den nuvarande ägaren tagit det i besittning, utvidgat och förskönat det samt fört dit konstsaker och dyrbarheter. Han var landsförvist hit ned af läkarne, och nu sökte han glömma förlusten af sitt töckniga fädernesland. Jag hade aldrig sett honom åstadkomma något, som hade med konsten att skaffa, men jag såg guld vandra ut och konstverk in i hans palats, och jag hörde honom kallas konstens beskyddare. Och nu var där fest. Ute på terrassen gnistrade vatten i spelande fontäner, och därinne gnistrade vin i dyrbara glas, och öfverallt ljöd muntert glam.
I anledning af den förlidne gårdag företagna men uppskutna justering af Protocolls-’ Utdraget om berörde Särskildta Utskott, ytt; [rade sig nu Herr Frihérre af Wetterstedt, Gustaf, att, då det vore med Ridderskapets och Adelns önskan öfverensstämmande, att ProtocollsUtdrag om förordnande af det Särskildta Utskott tet måtte skyndsamt till de öfriga RiksStån. den expedieras, och då, genom den af Herr LandtMarskalken, i Plenum den I7:de April, sist gjorda proposition, afseende hade blifvit gjordt på Herr Friherre af Wetter stedt s yttrande i detta ämne, hvilket yttrande endast hade lånat sin grund af Presidenten Grefve Mårners och Hans Excellence Herr Grefve Ruuths Memorial} vågade han nu, till förekommande af tidsutdrägt, föreslå, i enlighet nied dessa Memorial, den redaction af Pro - 6o6 Den 20 April. tocollsUtdraget, att detta Särskildta Utskott skulle åligga att till Riksens Ständer inkomnia, för att sedermera till Kongl. Maj.ts Nådiga afgörande öfverlemnas, med öfversigt af orsakerna till den i alla orter af Riket öfver* klagade förlägenhet i allmänna rörelsen, samt förslag att densamma afhjelpa på ett med Landtbruks och Näringars upprätthållande samt Sedelmyntets bibehållna anseende svarande sätt, hvarjemte Utskottet, efter en noggrann undersökning, huruvida flera eller färre af nu tillåtna utländska varor jnå, kunna i Riket umbäras, afgifver förslag till en inskränkning sif deras införsel och förbrukning, äfvensom 5 allmänhet till hämmande af den tilltagande skadliga yppigheten ^ tilläggandes .Herr Fri* herr e af Wetterstedt 9 att, då till Allmänna Be* svärsoch OeconomieUtskottet redan blifvit remitterade flera Memorial, som vidröra ämnen, hvilka ingå i den befattning, som blifvit det Särskildta Utskottet uppdragen, så torde, till förekommande af ali collision, genom ett sammanträde mellan bägge Utskotten , ett gemensamt