Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dellstranden, ett ytterligare lokomotiv (med sex hjul) R:dr 35,500. 30 nya lastvagnar å 1,250 R:dr stycket » 37,500. 2 passagerare-vagnar å 5,000 » 10,000. 83.000. samt till en mekanisk reparationsverkstad . 40,000. utgörande sålunda hela kostnaden tillsammans . R:dr R:mt 440,000. På grund af hvad jag nu haft äran anföra och för öfrigt hänvisande till det kostnadsförslag, den karta och de handlingar, sorn representanten för Hudiksvalls stad inom Yällofliga Borgare-Ståndet, Herr Häradshöfdingen Staaff till Stats-Utskottet lärer afgifva i samma ämne, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Höglofliga Ständer, till fortsättande af Hudiksvall—Forssa-jernvägen 64 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 27. till sjön Dellen, behagade, på möjligast billiga ränteoch amorteringsvilkor, bevilja ett låneunderstöd, stort 295,000 R:dr R:mt, utgörande ungefärligen J af kostnaden för ifrågavarande jernbaneförlängning. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den \ \ November 1865. Oscar v. Knorring, N:o 27. Af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, angående sparbankeränt'ans höjande till 5| procent, m. m. Då sparbankerna äro att anses såsom quasi-offentliga inrättningar; och dessa, af enskild välvilja för de fattigare samhällsklassernas bästa egentligen grundade, välgörande anstalter finnas spridda öfver hela riket, torde deras verksamhet och bestämmelserna för densamma kunna, ja til! och med böra blifva föremål för Rikets Höglofliga Ständers uppmärksamhet och bedömande.
Förlidne är 1814 fullföljdes arbetet nästan endast med enskilta, dä jag ej beräknar att vid årets sint Finska Gräns-compagniet åter sysselsattes nied nägra arbeten , men afrnarcherade vid detta ars början. I korthet bär jag nu lika sannt som okonst, lat uppgjort Historien om arbetets förhållande vid onli med Södertelje Canal , hvilket för öfrigt omständeligen vitsordas af detta .Betänkande åtföljande tryckta Handlingar , hvilka ock upp. lysa hvad jag ytterligare korteligen vägar anföra, det, alt såsom följd af ofvanföranledda tids utdrägt uti arbetets fortgång , har imellan kostnads-förslagets belopp och sedan gällande värden, på allt hvad det upptager, en kännbar skilnad föranledt till vida öfver beräknandet kännbara , utgifter , äfvensom att samma tids utdrägt medfört oundvikeligti kostnader för nya uppsättningar af instrumentalier', ställnings - bryggors Sängkläder m. m., att den ock verkat en öfver dubbelt i förslaget beräknad utgift för allt hvad då upptogs för Hushyror, arfvoden , och Tjenstejnäns aflöning, hvarförutan, de af naturen till besegrande mötta hinder öfver deras beräkning vid kostnads-förslagets uppgörande betydligt bidragit till den verkan att ren har hvarje Actieägare erlagt 123 procent, öfver antecknings-summan, hör i instundande Juli erlägga ytterligare 25 procent , och bereda sig på ytterligare 50 procent tillskott till vinnande af .Canalens fullbordan Att så betydliga uppoffringar kunnat be-: Den 7 Juli. beviljas och erläggas, utan Actie-ägarries fulla förtröstan att Riksens Ständer, förr eller sednare, skulle tillerkänna Actie-ägärne någon häremot svarande förman, är ej tänkbart, och de härjemte bifogade Handlingar för arén 1809 och 1811 bevisa hvad förhoppning
Pliktbössans öppnande och deri varande medels användande. XV. 273. Politiska och Kyrkliga samt ekonomiska förhållanden Staterna emellan, angående underdånig hemställan till Kongl. Maj:t om lillvägabringande af öfverenskommelse emellan Europas makter och företrädesvis de konstitutionel! styrda Staterna att låta upkommande tvistefrågor härom Staterne emellan till fredlig förlikning utredas af gemensamma kongresser. III. B. 184. A. 185. Pontoo-tross, om anslag till anskaffning af. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 151. Porteroch Ölbryggerier, om premier för anläggning af. Se Öl bryggerier. Porto. Se Postporto. Posse, Grefve Guslaf Mauritz, yttranden. I. 263. III. 213, 320. Posthevillningen, angående. V. 517. VI. R. 8. VII. Postföring, om posthemmans befrielse från eller lindring uti. Post-Kontor, om tillhandahållande derstädes af inlösbara anvisningar på mindre penningebelopp. XV. B. 122. A. 123. E. 229. Postiljoner, om reglering af deras lönevilkor, XI. B. 56, 109. A. 120. ( 140 ) Postmedlen, angående beräkning af. Se Sjölullsmedlen. Postmästare, om förändrad instruktion för dem. VIII. B. 488. Postporto, angående; tidningars beskattande medelst ett moderadt postporto. II. 352. III. R. 75. VII. B. 79. — angående Riksgäld-Kontorets befrielse, från skyldigheten alt för emottagna fribref erlägga. V. B. 37, 89, 160. A. 166. E. 221. — om införande af ett medelporto. V. 517. VI. Postskjutsen, den allmänna, angående dess öfvertagande af Staten, eller ock förhöjning af legan för sådan skjuts. I. 193. R. 213. XI. B. 121. A. 139.
Biksdags-kallelse skall vara en signal till hvälfningar i medborgares entkildta förhållanden.” Herr Profesoren Agardh uppläste likaledes ett skrifteiigen författadt yttrande, hvilket lyder, som följer: ”Jag gillar i allmenhet den fram ställning HöglofL Finance-Beredningen gjort af Banco-rörelsens feglering. Ett och annat finner jag mig dock i korrthet böra anmärka , såsom icke öfverensstämmande med min åsigt deraf. Jag kan ej instämma uti den allmänna sats att Låne-systemets utsträckning har de farliga följder , som man nu så ofta hör, såsom deraf härflytande, öfverklagas. I Länder , som äro fattiga på Capitaler, är detta system nödvändigt emedan producenten ej där är sin egen förläggare. I Sverige äro äfven ett inskränkt antal Statsoch BancoUtskottens Betänk anden. 261 privata sorn kunna vara det. Således blir det de offentliga Cassorne, sorn mäste förskjuta Producenten dess erforderliga Capital. Ju större förlags-Summorne äro, desto större mäste också productionen blifva. Ju mera derföre det nu ofverklagade Läne-systemet i denna väg utsträckes, ju mera skall varu-productionen, och således välmågan tilltaga, då, i motsatta fallet af dess inskränkning, följderna bli lika menliga för de enskilda, som för Ilandet. Det är således icke X.åne-Systemets utsträckning i allmänhet , som är skadlig, utan ett utlånande af Capitalen till andra personer och corporationer än producenter. Det var i detta afseende, Discoriterne gjort skada, men denna skadlighet ersattes ganska betydeligen derigenom att äfven Näringarne hade sin andel uti Discont-Lånen ; hvilket bevises klarligen af den ökade productionen i de Provincer, där Diskonterne i synnerhet verkat. Man jämföre blott Skåne, sorn', under de sista 20 åren, kanske med 25 Procent ökat sin prodiiction, och aldrig utan Malmö Discont kunnat verkställa sina otaliga enskiften; man jämföre det med en och annan Province som, aflägsen från Disconten, ännu befinner sig på samina grad af production, som för 20 år tillbaka.
En värd talare har, om jag fattade rätt, yttrat, att, när frågan återkommer från Ridd.Utsk., skulle liden vara inne att meddela den med de öfriga Stånden, för alt på sådant sätt fä den afgjord. Jag har icke kunnat göra mig klart, huru dermed skall tillgå. Jag ser icke huru denna grundlagsfråga kan komma lill de andra Stånden pä annat sätt än genom väckande af en särskild motion inom Consl.Ulsk. Jag protesterar emot hela förslaget, som, enligt min tanke, är grundlagsvidrigt pä del sätt man nu söker tillvägabringa det. Hvad den i förslaget förekommande beskattningen uppå R. o. Ad. angår, tager jag mig friheten fästa Ridd.Utsk:s uppmärksamhet på, huru cn likartad fråga genom Konungens beslut blifvit afgjord, nemi. att i beskattningsväg R. o. Ad. icke ägde någon rätt att besluta för sina medlemmar annorlunda än efter hvars och ens åtagande och goda vilja, hvilket var händelsen med det öfverklagade beslutet om capitationsafgiflen. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då fråga för närvar, icke . är om sakens afgörande, utan blott om hennes förberedande behandling, skall jag inskränka mitt yttrande till frågan om remiss, hvilken bär varit omtvistad. Dervid förekommer först, huruvida Den 11 S e p t e m b e r. 315 det är elt grundlagsärende, som behandlas, eller icke. Vore det elt gmndlagsärende, sä hade motionen icke kunnat väckas inom Siandet; då kunde hon icke eller remitteras till Ridd.Utsk., utan skulle omedelbart väckas inom Const.Utsk. — Saken är icke ny. Hon behandlades redan vid 1818 års riksdag, och om Ståndet tillåter mig att uppläsa några ord af dåvar. Consl.Utskis betänk., ang:de denna sak, så finner raan tydligt, huruledes Const.Utsk. ansåg sig egentligen icke kunna taga befattning med denna fråga.
Du var derför också större än jag, men kungen är större än du! Han som afföll! OLOF. LARS. Han vågade till och med alfalla för sin saks skull; det har du icke vågat! Och jag skulle be om nåd? Erkänna att hela mitt lif var en osanning, att den ande, som dref mig fram att tala, va.r en oren ande, att min försakelse var skrymteri och mina bästa uppsåt villfarelse! Icke så! Men är du viss att du icke gått längre än anden bjöd? Anden sade alltid: »gå den väg jag kallar dig!» Och jag gick! Anden sade så äfven åt mig, men jag gick icke din väg! Om det icke vore Andens röst? Åt dig säger han: »stå stilla!» och åt mig ropar han: »statt upp!» Hvad har han sagt åt kungen och åt Brask? Fråga icke den Evige mer än han vill svara på! Kom ihåg den förste frågaren! Så fattig på ett ögonblick! Jag som dödade en mor med min tro, jag som krossade hjertan och härjade sinnen, jag som ville bygga ett Guds rike på jorden med min tro! Jag tror nu på intet. Och folket som trodde på min tro! Hvart skola de nu gå? Sakta, Olof! LARS. OLOF. OLOF. LARS. OLOF. LARS. OLOF. LARS. OLOF. Säg så åt snöskredet när det bär utför. Nyss var jag profet och martyr, nu är jag kungamördare och affälling. Dessa bojor, nyss så lätta, denna Mäster Olof. 90 vanärans drägt min stolthet, denna kyrkopall min predikstol i de troendes kyrka! Allt är förbi! (Nedfaller på pollen.) Scen VI. DE FÖRRE, MARSKEN. MARSKEN. Olaus Petri, skulle så vi möta? I glömde mitt råd då jag släppte er ut I verlden; I skulle då också stöta Mot klippan som gjorde så mångens slut. Hvad vill I kungen? OLOF. Han förrådde vår sak... MARSKEN. I faren vill! Han tänkte lika Så högt och stort fast ej är hans smak
Hr Dalman: Jag hemställer, huruvida det ej vore skäl, att på andra raden af nu föredragne § efter ordet »uppehälle», tillsätta orden »och upföstran.» För åvägabringande af denna förändring, anhåller jag, att ifrågav:de § måtte återremitteras. Återremitterades. §§ 14 —17, äfvensom Ingressen. Biföllos. Förslaget till Förordning huru gäld vid dödsfall betalas skall och om urarfvagörelse, så ock angående undanskiftande af egendom i död makes bo. § IBifölls. 8 2. Hr Dalman: 2:dra mom:t torde här kunna utgå och flyttas till den föreslagna nya förordningen »rörde borgenärers rätt och »företräde för hvarannan till gäldenärs egendom.» En inteckningshafvare kunde då på ett ställe, nemi. i förordmn rör:de förmånsrätten, inhemta, i hvilka fall hans inteckning vore ovilkorligen giltig eller ej. Gr. Sparre: Tacksam för alla uplysningar, som kunna komma I)e 11 14 Juli e. m. 1 J?5 Utsk:t tillhanda, vill jag för ingen del motsätta mig den af Hr Dalman begärda återremissen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställda särskilda propos:r, blef Esta mom;t bifallet och 2:dra monad återremitteradt. Biföllos. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, innan g 6 föredroges, torde få fästa upmärksamheten derå, att, på sätt en i slutet af det häfte, som innehöll LagUtsk:ts Utlåt. N:o 39, intagen rättelse gåfve vid handen, det i början af §:n förekommande ordet »de» genom tryckfel inkommit i stället för ordet »en». Härefter föredrogs och bifölls den ifrågav:de 6:te §:n med rättelse af ordet »de» till ordet »en». De återstående §§:ne 7—30, äfvensom Ingressen, blefvo sedermera föredragne och bifallne. Föredrogs, men begärdes på bordet, ett från Hederv.
Yid upprättandet af ritningarne till byggnad å den för Teknologiska institutet nyligen inköpta rymliga tomt var någon förening af bergsskolan med Institutet icke afsedd; men i händelse af en sådan förening borde dels särskilda laborationsrum och ett mindre auditorium för bergs-afdelningen inrättas, dels do för vissa samlingar bestämda lokaler tillökas, och dels älven hostad, om möjligt, beredas åt Professorn i metallurgi. Då emellertid Institutets nya hus i alla händelser borde så inredas, att tillbyggnad deraf i mån af behof lämpligen kunde ske, och dessutom de för bergsafdelningen erforderliga lokaler, jemte bostad för Professorn i metallurgi, äfven kunde förläggas i en särskild byggnad, hvilket utrymmet å tomten medgåfve, borde tjenliga lokaler åt bergsskolan å Institutets tomt alltid kunna beredas. Den tillökning af Institutets årliga anslag, som, till följd af bergsskolans förening med Institutet, blefve behöflig, ansåge Styrelsen vara: lön åt en Professor i metallurgi R:dr 4,000: — „ „ en Adjunkt i d:o 2,500: — „ „ en Professor i bergs-mekanik 4,500: — „ „ en Lärare i mineralogi, geognosi och grufbrytning , 2,500: — „ „ en Laborationsdräng 500: — ökadt anslag till bibliothek och samlingar , 1,500: — „ , till laboratorium 1,000: — „ , till diverse utgifter 1,500: — stipendier åt bergselever 1,000: — Summa R:dr 19,000: Vid denna beräkning vore likväl förutsatt, att Professorn i metallurgi erköllc fri bostad, samt att bland do utgifter för eleverncs praktiska undervisning, som Jernkontoret åtagit sig att bestrida, äfven vore inbegripen ersättning för skjutsoch dagtraktamente till de lärare vid Institutet, hvilka under elevernes resor samt vistelse vid bruk och bergverk komme att vara dem följaktige.
Derefter böd Pharao på samma dag fogdomen öfver folket, och deras ämbetsmän, och sade: I skolen icke härefter hemta strå tillhopa, och få folkena till att bränna teglet, såsom tillförene; låter dem sjelfva gå bort och hemta sig strå. Och samma talet på teglet skolen I likväl lägga dem uppå, såsom tillförene, och intet mindre; förty de gå fåfänge. Derföre ropa de, och säga: Vi vilje gå och offra vårom Gud. Man må väl förtunga dem med arbete, att de något hafva till skaffa, och icke akta lögnaktigt tal. Då gingo fogdarne öfver folket och deras ämbetsmän ut, och sade till folket: Så säger Pharao: Man skall intet strå få eder. Går sjelfve bort och hemter eder strå, hvar I det finna kunnen; men af edart arbete skall intet afslås. Då förströdde sig folket kringom hela Egypti land, till att hemta sig stybbe, att de ju strå hade. Och fogdarne drefvo dem, och sade: Fyller upp edart dagsarbete, lika såsom I haden strå. Och de ämbetsmän af Israels barn, hvilka Pharaos fogdar öfver dem satt hade, vordo slagne, och vardt sagdt till dem: Hvi hafven I icke hvarken i dag eller i går fullkomnat edart förelagda dagsarbete, såsom tillförene? Då gingo de ämbetsmän af Israels barn in, och ropade till Pharao: Hvi far du så med dina tjenare? Dinom tjenarom gifves intet strå, och skola dock göra det tegel, som oss förelagdt är; och si, dine tjenare varda slagne, och syndas uppå ditt folk. Pharao sade: I ären fåfänge, fåfänge ären I; derföre sägen I: Vi viljom gå och offra Herranom. Så går nu bort, och görer edor dagsarbete. Strå skall eder intet gifvas; men talet på teglet måsten I leverera ifrån eder. Då sågo ämbetsmännerne af Israels barn, att det vardt intet bättre, efter sagdt vardt: I skolen intet förminska af dagsarbetena på teglet.
lVIoj:ts l3efallning8kofvande, uti underdäniga skrifvelse!' den i kekruori oek l/j Augusti i833, kemstollt, ott, vid omförmäldta förslags upprättande, mätte fä kafvos afseende pä kemmonens godket, grundräntor oek utskplder, derof Kemmon8vördet säkrast utrönte8, samt ott icke ollen:i8t taxeringsvärdet, utön äfven llärods-kätternas uppkuds-förteckningor för fler» är, kvilli» utvisade det pris, kvorför kemmanen frivilligt 8älde8, korde undersökas, dä ett medium of det Kemmon8värde, kvorfor en 8oldot eller rattare Kälie8 i klikets öfrige 28 Kän, korde utgör» grunden för rotsringens kestömmande i demtlond, sä ott en soldat eller rattare derefter korde källos för sömm» kemmonsvärde, som det medeltal utgjorde, kvorföre soldat kalles i lliliets öfrige provincer, men kvilli» grunder dock, med den tillämpning deraf, Kandsköldingen framställt, skulle leda till kältjägarsIlegementets nedsättning med minst -jo procent gf primitiv» storkon, 1000 mon; i sommonkong kvormed kandskofdingen föreslagit antingen förminskning i enokonda förkällande of llästjägore-ä^vadronen, eller ock en deremot svarande lindring, medelst eontont ersättning of Ltotsmedel till de rustande; kvaremot Krigsock Kammar-Lollegierna, uti käröfver »fgifno underdäniga utlätonden of den i3 Uoj ock 21 Octoker 7833, pä onfördo skäl, icke ansett sig kunno delo Kandsköfdingens äsigter, kvorken i frägo om jordvärdet, säsom mättstock för roterings-ock rustnings-kördon i jemtland, jemförelsevis med llikets öfriga orter, enär icke antagas kunde, ott rotar, som innefattade ett större kemmansvärde i en ort, kode större förwägo ott /V-id/ga vc/ie, Hä-o ^2. / <lraga roterings-besvaret, än rotar as mindre bemmansvärde i en annan, livaitill koninia de Herg skiljaktiga sörbällanden, i afseende siä soldatens unilei liällssätt, som ^ä mängläldigt sätt verkade till olilia förmäla att rotei ingeri utgöra, ej eller i afseende ^,ä undantag lian roterings-sk^ldigbeten lur vissa lägenlieter, såsom de lall lbandt-staten anslagna boställen, de rustbällev underlagde augmenter, det lläradsbösdingen i lVorra domsagan tilldelade boställe, samt de till Lustass oeb (Hal lbergs Roja^arverks betjenande iner! kol, veil oeb körslor underlagda beminan, bvilka ulla, jemte inkvartering-, siostoell gästgisvare-bemman, äfvensom de redan asvittrade, un<Ier odling oeb lribetstid usijilätue böZbi»! inantal borde i beräkningen inga; vaianiles i ölrigt as Lollegieina liiisvuilsakligen tillstyrkt, att, beträssanrle loteringen, all dertill skyldig jord, 8ä vida icke elen sammas inneliasvare förenade sig om taxei ungsoeb sörsäljnings-värdenas antagande till rättelse vid rote-jemkningen,
I den europeisk-japanska historien har Shimonoseki en sorglig ryktbarhet med anledning af de våldsbragder, som en förenad engelsk-franskholländsk-amerikansk flotta af 17 fartyg här utförde den 4 och 5 sept. 1864, för att tvinga japaneserna att för främlingar öppna sundet, och den orimligt dryga skadeersättning de efter vunnen seger utkräfde af de besegrade. Oaktadt endast femton år förflutit efter dessa händelser, tycktes något spår till bitter känsla mot europeerna ej mer vara rådande bland traktens inbyggare. Åtminstone mottogos vi öfverallt i den by, der vi landstego, med utsökt vänlighet. Byn var belägen vid foten af en längs hafvet gående bergås och bestod af en mängd utmed en enda gata uppradade hus, hvilkas mot gatan vända sidor såsom vanligt voro upptagna af salubodar, saki-försäljningslokaler och verkstäder för hemslöjd. De enda märkvärdigheter byn för Inloppet till Nagasaki. öfrigt hade att bjuda på, bestodo i ett af vackra träd omgifvet Sinto-tempel samt ett betydande saltverk, hvilket utgjordes af mycket vidsträckta, grunda, väl afvägda, nu nästan torra lerdammar, dit hafsvattnet insläpptes för att afdunsta, och från hvilka den förstärkta saltlaken sedan åter aftappades i saltpannor för att fullständigt intorkas. Märkvärdigt var att se, det åtskilliga snäckor mycket väl trifdes i den mycket starka saltlaken. På kringliggande bergkullar sågos snår af det japanska vaxträdet (Rhus succedaneus). Vaxet utpressas ur buskens bär med tillhjelp af värme. Det användes i stor skala för beredning af de ljus, som infödingarne sjelfva bränna, och utföres äfven blekt och förädladt till Europa, der det stundom användes vid ljusfabriker. Numera utträngas dock dessa vaxljus mer och mer af amerikansk kerosinolja. Priset har derigenom fallit så mycket, att beredningen af växtvax knappast mer lär vara lönande130. Följande morgon afreste vi härifrån, och den 21 okt. ankrade Vega i Nagasakis hamn.
Råå flygsands-plantering, har dock jemväl sträckt sin verksamhet till flygsandsfalten in Östra Hemmestorp af Torna härad och enahanda fält vid Skanör och Falsterbo. A förra stället, eller Hemmestorp, visa sig åboerne icke så litet hågade alt i sin mån, hvad de förmå, tillgöra för sandens hämmande, för hvilket ändamål sällskapet äfven utdelat uppmuntringar; hvaremot Hushållningssällskapet i början fruktlöst sökt medverka för skogsplantering å Skanörs ljung eller sand, emedan invånarne derstädes icke funno sig föranlåtne, ingå på föreslagna vilkor; dock, sedan dessa invånare, i allmänhet mindre bemedlade, mert af ett medgörligt och godt sinnelag, en gång kunnat samlas till hemmet ifrån sina långa sjöresor, har man hopp att de efter förmåga lemna bidrag till hämmande af flygsanden, hvilken stundeligen hotar att undergräfva kyrkan i Falsterbo. Strömmar, berg och insjöar äro, ehuru upptagne i föregående Femårs-berättelse, så obetydliga och omärkbara, att jag icke tror mig här böra å nyo dem upprepa. 5 § 2. Folkmängden inom länet utgjorde är 1847 tillsammans 237,845 personer, boende: å landet 208,549. i städerne 29,296. Summa 237,845 personer. Af dessa erlägga mantalspenningar: å landet .' 106,453. i städerne 17,006. och fria från mantalspenningar äro: å landet och i städerne 114,386. Enligt 1843 års mantalslängd utgjorde folkmängden vid samma års slut 221,617 och den tillökning, som sedermera tillkommit., tillskrifves i synnerhet de många äktenskapen, som ingås inom allmoge-klassen, hvilken utan tvekan och med full tillit till den tillfälliga förljensten sällan drager i betänkande att ingå äktenskap. Utkomsten på en mindre, utbruten hemmansdel eller vid en viss bestämd dagspenning kommer att bero pä makarnes idoghet och deras mer eller mindre lyckliga förnuftiga sträfvande; hvadan man icke med visshet kan afgöra huruvida folktillökningen och välmågan i samma mån gå framåt.
Be f: hide allmänt utsedt ombud,” såsom der står uti den af BorgareSt. antagna redactionen, det måtte heta: ”af Konungens B e f: h: d e utsedt allmänt ombud;” ty annars vet man icke hvem sorn skall utse ombudet, i händelse det skulle allmänt utses. Måhända häi leder sig denna skiljaktighet från oriktig utskrifning af RorgareStrs prot.uldr., i hvilken händelse det blott är en felskiilning, sorn bör rättas. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag begärde ordet, blott för att förklara att jag instämmer uti den propos., sorn af Hr von Harl mansdoi If och Hr Lefren blifvit yrkad, samt att jag anser den åsyftade förändringen i afseende på Konungens Bef:h:des deltagande uti granskningen af säkerhetshandlingarna lättast och enklast vinnas genom utbyte af olden ”äger deltaga” mot orden ”skall deltaga, med skyldighet att yttrande afgifva,” så att del kommer att heta”efter pröfning, uti hvilken Konungens Ref;h:de i länet skall deltaga, med skyldighet att yttrande afgifva; D e ii 20 Februari c. ra. börande” etc. Om denna redaction antages, så behöfver man icke föriindra hvarken det föregående eller efterföljande i paragrafen. Hr Lagerheim: Fullkomligen erkännande den moraliska garanti, som ligger uti Konungens Bef:h:des vid pröfningen afgifvande utlåtande om säkerhetshandlingarna, är jag för min del, och så framt någon vidare säkerhet af Ståndet icke anses erforderlig, böjd att, med frångående af mitt yrkande, biträda den meningen, att BorgareScs beslut måtte blifva R. o. Ad:s, med de förändringar, att orden ”reda penningar” utbytas mot orden "Rikets mynt,” samt att orden ”eller annat allmänt förvaringsrum” bibehållas, och, på sätt den siste värde talaren föreslagit, orden ”äger deltaga” utbytas mot orden ”skall deltaga med skyldighet att yttrande afgifva.” Om dessa förändringar iakttagas, frångår jag mitt förslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då många anmärkn.