Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dutickers enka tillkomma, hvilket af de nu fö.etedda handlingarne icke kan bedömas, beloppet deraf ändock blefve så ringa, att det icke komme alt stå i något förhållande till den aflidnes förtjenster, hvarförutan något afseende på anspråket att utbekomma pensionen för den tid af 42 år, hvarunder enkan deraf varit i saknad, icke heller kunde fästas; och har Kongl. Majit på grund af desse omständigheter och med serskildt afseende å öfverste-löjtnanten Dunckers i lifstiden ådagalagda sällsynta militära förtjenster, utmärkta tapperhet och välförhållande velat härmed till Rikets Ständers behjertande i nåder öfverlemna hans enkas omförmälda underdåniga ansökning, samt dervid meddela Rikets Ständer den upplysning, att, enligt gällande reglemente för arméens enkeoch pupill-kassa, den för öfverste-löjtnantsenkor bestämde pension uppgår lill ett belopp af 150 ridr biko årligen. Förberörda ansökningshandlingar skola varda tillställda det Rikets Ständers Utskott, som erhåller uppdrag att ärendet handlägga, Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA R. C. r. Hohenhausen. Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 76. Utdrag af Protokollet öfver Landtför sv ar s-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet <5 Haga Slott den 12 Juni i85t. Närvär an d e:. Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Herr Frih. Stjerneld, Stats-Råden: Fåhraus, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther Genberg, Gripenstedt och Grefve von Flaten.
"Clas Fleming, friherre till Wik, riksmarsk, öfversteamiral och krigsöfverste, som nu hafver många regenter, hvilka alla förordna, ändock jag mig intet rättar efter mera än en, som heter konung Sigismundus. Kommer mina likar och bjuda något till, så slår jag dem på hufvudet." "Slå dem på hufvudet, ja, slå hufvudet af dem; alla här i Finland, som förrädiske äro. Jag undrar hvem som stode mig i vägen, om jag ville begära dem af konungen! Han skulle gifva mig dem att sålla såsom agnar, alla dessa lumpna lycksökare, som äro antingen stumma hundar eller tillochmed vifta svansen för hertigen." Han satt en stund försänkt i tankar, dörren öppnades och fram till honom trädde hans husfru, fru Ebba. Han varsnade henne ej, innan hon vänligt lade sin hand på hans axel. Då ryckte han häftigt till, och ur ögonen for en blixt, men det vredgade uttrycket mildrades nästan till vänlighet, då han såg hvem det var, som stört honom, och han sade endast: "Ebba." Fru Ebba forskade ett ögonblick i hans ansigte och sade: "åter obehagliga nyheter, min vän." "Hertigen sörjer för att sådana ej saknas. Dertill växer mig böndernas uppror öfver öronen. Lyda andras råd, der eget vore bättre, är dårars verk. Bönderna hade bort qväsas genast, men jag lyddes på Olof Sverkersons råd att bida. Han ställde sig, som om han kännt konungens önskan. Numera torde ej resningen kunna undertryckas, utan att det kostar mycket blod." "Ack min herre, bönderna äro enfaldige och vilseledde. Låt dock ej din hand falla alltför tungt öfver dem. De hafva i sanning haft mycket att lida." "Ebba, mildhet vore här grymhet. Konungens trogne och ärlige undersåter måste skyddas. Upproret måste qväsas, om ej hela landet skall bli ett förödelsens hemvist." Fru Ebba suckade djupt och sade, efter några ögonblick, liksom till en fortsättning af hvad hon emellertid tänkt vid sig sjelf:
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 18 och 19 dennes på bordet lagde Memorial N:o 325, angående kostnaderne för tryckningen af Riksståndens Protokoller samt utdelningen af dessa protokoller och dertill hörande bihang; hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt, att af Ståndets protokoller vid innevarande riksdag må till utdelning bland Ridderskapet och Adelns ledamöter samt för Arkivets räkning innehållas 350 exemplar. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statsoch Bevillnings-Utskottens nedannämnde den 18 och 19 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 53, i anledning af väckt motion om förhöjning i det af postmedlen anvisade bidrag för Diligens-inrättningen emellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg; N:o 54, i anledning af väckt motion angående utsträckning af Länsmännens fribrefsrätt, samt N:o 55, i anledning af väckte motioner angående förhöjning i .den till allmänna Barnhuset i Stockholm utgående andel af kortstämplings-afgift. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets nedannämnde den 18 och 19 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 82, i anledning af verkstäld granskning utaf de vid Banko-diskont-verket i Stockholm och Låne-kontoret i Götheborg inom linien förde äldre kapital-fordringar; N:o 83, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg balanserade öfverräntor; samt N:o 84 öfver J. F. Colléns ansökning om afskrifning af straffränta å ett Bankodiskontlån. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets den 18 och 19 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 52, i anledning af väckte motioner om dels afskaffande af vadepenningar och revisions-skilling, dels utsträckning af tiden för anmälande af missnöje emot Hofrätts dom Prot.-Utdrag den 20 Augusti ISSI.
Utdr. d. 12 Maj 1823. 231 Utskottet; blefvo dessa tvänne Memorial lagde till Handlingarne. S. D. e. m. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Betänkande N:o 74, i anledning af väckt iråga, om skyldighet för Lappska Nybyggares Söner, att ingå i Allmänna Beväringen; S. D. e. m. Stats-Utskottefs förnyade utlåtande N:o 133, rörande Hamnbyggnaden 1 Lidköping, samt N;o 134, rörande dels indragning, dels tillökning af Ämbeten och Tjenster, föredrogos ånyo och lades till Handlingarne. Fän Vä Hofi. BorgareStändet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande N:o 136, i anledning af gjorde Anmärkningar vid upprättade förslaget N;o 90, till aflöning för Riks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cancellier och Vaktbetjening, i sammanhang hvarmed jemväl upplästes Hederv. Bonde Ståndets Protocolls Utdrag af den 7 dennes, innehållande BondeStåndets i denna fråga fattade Beslut; Och fann BorgareStändet för godt att, Ilka med BondeStåndet, fastställa nämnde aflöning till samma belopp och beräkningstid, som vid sistförflatne Riksdsg slutligen afgjordes och / £32 Fröt, JJtdr. d. 12 April 1823. bestämdes, med rättighet för vederbörande, att genast lyfta aflöningen till och med innevarande Maji månad; men för öfrigt eller hvad angår Personalen, ersättningen för Skrifmaterialierne, samt de särskilde frågor, öf. vnr hvilka Stats Utskottet, vid slutet af sine Betänkanden, sig urlåtit, blefvo Betänkandena i dessa dagar godkända. S. D. Föredrogs å nyo och biföllos följande Betänkanden: Stats Utskottets N;o 1 to, I anledning af gjorde anmärkningar vid det förra Betänkandet, om begärdt understöd för Hamnbyggnaden i Lidköping.
Aro delegarne, i fråga om val af lörrättningsman, ej ense, förordne Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till förrättningsman den han skäligt finner. 4. Kap. Herr Grefve Anckarsvärd har anfört, att medan 4:de kap. 1 § Skiftes-stadgan bjuder, att dä karta finnes att tillgå bör den undersökas, och, der sä nödigt anses, rättas, sä att den, utan egornas förnyade alTattning, må kunna tjena till grund för den förestående förrättningen, inträffade dock blott sällan, om någonsin, att berörda stadgande iakttoges; utan vore åt Landtmätarens godtycke öfverlemnadt att härutinnan efter sitt godtfinnande besluta. Det vore klart, att den gamla kartans förkastande läge i Landtmätarens intresse, hvilket ginge ut på att få mäta sä mycket som möjligt och att i förhållande dertill få betunga skifteslaget. Den som skullt vilja anföra klagomål deröfver, att en äldre karta utan föregående undersökning blifvit förkastad, skulle ej kunna ett sådant klagomål fullfölja, med mindre än genom tillkallande af någon skiftesmannens kamrat, för att undersöka förhållandet. Det vore, i motionärens tanke, ej tillräckligt dt. Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832 i berörda hänseende ändrar 4 kap. 1 § Skiftes-stadgan; ty det vore för menigheterne icke möjligt, att hafva reda pä alla de tid efter annan skedda partiela förändringar af lagstadganden, som orubbade, oaktadt förändringarne, qvarstodo i lagen. Det syntes derföre motionären som om sjelfva Skiftes-stadgan borde innehålla hvilka pröfningar i afseende å gammal kartas duglighet skulle af Landtmätaren förrättas, och att resultatet af undersökningen fullständigt uti protokollet upptoges.
Den 12 Dctobek. 127 hwad dom i samma afseende tillkommer, funnits nödigt, i öfwerensstämmelse med allmänna Lagens och nystnämnde Författningars grunder, fvrestä följande stadganden emot upplopp i alla de Städer, der Troupper äro eller blifwa förlaggde. §. 1. Enär en Folkmasta i okänd afsigt samlas, eller eljest med sitt förhällande synes äsyfta almänna lugnets och ordningens störande, och wärer till den styrka, som, i händelse af utbrott, synbarligen öfwerstege den wanliga WaktenS, som föliagteligen gjorde Patrouller otillräcklige till Folkmastans skingrande, och de sammanskoekades häk-ande, om sä fordrades, omöjligt, dä anses den allmänna säkerheten hotad, och upplopp kunna befaras. Inträffar sädant i Hufwudstaden, eller pä annor ort, der Konungen wrstas, bör Rapport derom af Öfwer-Stäthäl. laren och General. Adjutanten, eller af ortens Lögste Civile Embetsman och Högste Militaire Befälhafvare i ögonblicket aflemnas till Konungen, soia lärer i Räder täckas förordna om de Militair-anstaltev, hwilka, till skydd och försivar widtagas böra. Är Konungen frän Huswudstaden fränwarande; äligge det Befälhaf. wande General-Adjutanten, eller den Konungen i Hans ställe förordnat, att, med Öfwer-Stäthällarens wetskap, utan minsta uppehöll, med hela den befintliga Militair.styrkan, genast uppbädad, widtaga nödige dispositioner till upp - 128 Den 12 October. loppets förekommande eller dämpande.
Då i sjelfva hufvudfrågan, rörande tiden för regleringens verkställande, två Stånd godkänt Utskottets förslag, anser Utskottet sig böra, på förut angifna skäl, detsamma vidblifva. Beträffande åter tiden för regleringens inträdande, då pastoralie-konvention är gällande, har Utskottet inhemtat, att, i vissa delar af riket konventioner finnas antagna på obestämd tid, sä att dä, enligt Utskottets förslag, regleringen skulle inträda först efter det tiden för konventions gällande gatt till ända, följden häraf i nyssberörda fall kunde blifva, att tiden för regleringen aldrig inträdde. Då, i följd häraf, ett tillägg i den syftning tre Ständ redan beslutat bör ske och, i fråga om redaktionen, den af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagna, efter Utskottets mening, har företräde fram - Alim. Uesvdrsack El; o na m i - Lil v k ottel s Ullålande A':o 148. 3 för den af Borgare-Ständet godkända, hemställer Utskottet att tredje punkten mätte erhålla följande lydelse: ”Efter författningens utfärdande skall reglering af presterskapets löneinkomster ske så fort sig göra later, samt tillämpning af regleringen vidtaga i den män sådan tillämpning, utan förnärmande af innehafvares rätt, kan inträda, således, derest konvention eller förening om preslrä/tighcternas utgörande antingen icke blifvit uppgjord eller ur för obestämd tid fastställd, ovilkorligen vid första inträffade pastors-ledighet eller 0111 derförinnan fastställd pastoraliekonvention längre tid är gällande, så snart denna tid tilländagå!-. Sådan tillämpning etc.” (lika med Utskottets förra förslag.)
Värdet af 2 Lii smör, å 10: 60 21: 20. dito S J tunna malt * 6: 75. £8- 42 Pedagogen i Laholm Kullberg, värdet af 3 Life smör efter nyssnämnda pris 31: 80. efter afdrag af ofvan upptagne 19: 73. |£. 5 R:dr R:mt 40: 47. eller på förslag ett jemnadt belopp af 40 R:dr, hvilket skulle å Nionde Hufvudtiteln och allmänna lndragningsstalen uppföras. 1 sammanhang härmed har Stats-kontoret jemväl anfört, att, i händelse förberörda ersättniugssummor af Rikets Ständer beviljas och varda å Riksstat uppförda, borde de indelta räntornas beräknade värde å anslagen till elementarläroverken och folkskolorna minskas med följande belopp, hvarmed samma räntor ingått i nedannämnde skolors anslag, nemligen: för Helsingborgs elementarläroverk R:dr R:mt 4: 69. » Ystads dito » » 1: 70. » Christianstads dito » » 2: 22. » Halmstads dito » » 83: 74. » Warbergs dito » » 66: 15. » Laholms pedagogi » » 94: — uti hvilken sistnämnda summa, så betydligt högre än hvad uti pedagogens aflöning inräknats, enligt hvad Stats-kontoret ansett sannolikt, äfven inbegripes hvad till skolans kassa är anslaget. Summa R:dr R:mt 252: 50. I anledning af hvad sålunda förekommit, tillstyrker jag att Eders Kongl. Maj:t, uppå de skäl Kammar-kollegium anfört och med gillande af hvad Stats-kontoret hemställt, måtte af Rikets Ständer äska ett anslag af 2,957 R:dr 31 öre samt 303 kubikfot 4 kannor oindelt spanmål med ett förslagsvärde af 606
L. S. G. Nibelius, Th. Doct., Biskop i Westerås, L. N. O. L. S. F. M. Franzen, Biskop i Hernösand, C. N. O. L. S. E. S. Ödmann, Kyrkoherde i Wendel, Upsala Stift. L. S. J. A. Butseh, Biskop i Skara, L. N. O. L. S. JI. O. Holmström, Th. Doct., Biskop i Strengnäs Stift. L. S. A. Brulin, Biskop i Götheborg, Th. Doct., L. N. O. L. S. C. J. Heurlin, Biskop i Wisby, L. S. Pehr P. Svedelius, Kyrkoh, i Vester Löfsta och Enåker af Upsala Stift, Contracts-Prost. L. S. C. A. Agardh, Biskop i Carlstad, Ordens-Biskop. L. S. C. P. Hagberg, Th. Doct. Pastor Primarius i Stockholm, L. N. O. Carl Fr. Björkman, Kyrkoh, i Roslags Bro af Upsala Stift, Th. Doet. ock Contracts-Prost. L. S. 1 20 O. Nordhammar, Eric Agrell, Kyrkoh, i Alsike och Knifsta Th. Doctor, Kyrkoh, i Jerfsö, af Upsala Stift, Contracts-Prost. Upsala Stift, Contracts-Prost, L. S. L, S. Mart. Chr. Bergvall, Kyrkoh, i Hedv. Eleon. För sa nili ns i Stockholm. L. S. Josef Wallin, Th. Doct., Kyrkoh, i Clara, L. N. O. L. S. Carl Er. Hallström, Contracts-Prost och Kyrkoh.
Allmänna Magasins-Fondens tillgångar och fordringar, upprättad utredning inhemtas, att den del af dessa fordringar, hvilken ännu synes påkalla indrifnings-åtgärder, icke uppgår till högre belopp, än 3o,845 R:dr 24 st. 7 r:st., samt dåfderlill kommer, att denna summa utgöres af från i5 till öfver 3o år gamla fordringar, hufvudsakligen innestående hos utarmade undsättnings-ta - 56 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 715. gare och andre medellöse gäldenärer, hafva Revisorenie, som anselt olämpligt att för en dylik utredning fortfarande bibehålla ett serskildt Contor, hvars aflöning, uppgående till mera än 2,3oo R:dr, omsider torde föranleda till större utgifter, än den inkomst, Staten af utredningen kan hafva att påräkna, hemställt, att någon viss tid, t. ex. den 3i December 1841 > borde bestämmas såsom den termin, då Revisions-Contoret för Allmänna Magasins-Ärendenas utredning helt och hållet upphörde, samt att de poster, hvarföre någon betalning vid 18^1 års slut icke kunnat indrifvas eller utredning medhinnas, finge i den sista Hufvud-Boken afskrifvas. Utskottet, som rörande detta ämne icke fått från Kongl. Kammar-Rätten, till hvars befattning f. d. Allmänna Magasins-fondens utredning numera är öfverlemnad, emottaga någon förklaring, hvilken icke lärer hafva blifvit infordrad, har för sin del funnit skäl tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Revisorerne i omförmälde hänseende yttrat och föreslagit. § *49- (Pag. 43.) Som i afseende på redogörelsen för undsättningsanstallerne efter 1826 års missväxt, samma förhållande, som vid f. d.
Proposition, N:o 9. 29 parbergsbruket jemte andra bergverk i orten, under hvilken tid särskilda aftal och kontrakt emellan kronan och allmogen om vissa praestationer och tjenstbarheter från den sednares sida i och för bruksdriften afhandlades och uppgjordes, hvarefter denna allmogens skyldighet städse fortfarit och blifvit genom särskilda siadganden och påbud närmare bestämd; att genom Kongl. Brefvet den 1 Mars 18 20 blifvit, med anledning af fullmägtiges för allmogen i Kopparbergs, Säthers, Neder-Siljans och Näsgårds Läns fögderier vid 1815 års Riksdag gjorda anhållan om befrielse från åliggandet att mantalspenningarne medelst kol-leverering till Stora Kopparbergs bergslag utgöra, förklarad!, det Kongl. Majit fann betänkligt denna allmogens begäran bifalla; dock som mantals kolen, ehuru de under längre tid förblandats med skaltekolen eller den verkliga liem mansräntan, ursprungligen utgjort en, efter gångbart pris, till persedel förvandlad inantalspenningeeller fordom så kallad qvarntulls-afgift, och mantalspenningarne, i egenskap af kapitationsskatt, icke skäligen borde utgå in natura med högre, efter värdet af persedeln räknadt, belopp, än det, hvartill de i allmänhet voro bestämda att kontant erläggas, förordnade Kongl. Majit, att den del af Dalallmogen, som aflat manlalskol in natura till Stora Kopparbergs bergslag, skulle af bergslaget njuta full ersättning för kolens värde efter årlig markegång, för hvilket ändamål bergslaget borde, vid härom hvarje år skeende liqvidation, från markegångsvärdet afdraga den prsestationsskyldige allmogens mantalspenningar, med ansvarighet för deras inbetalning till kronan, hvarefter det blifvande öfVerskottet skulle samma allmoge i kontant tillkomma, och sådant utan att den lindring i bevillningen, som förbehållits
1 anledning häraf är uti den underdåniga förklaringen bland annat anfördt, att ofvannämnda, med Ragaren Roustedt år 1824 afslutade kontrakt blifvit för flera år tillbaka upphäfdt och att delsammas återupplifvande skulle medföra åtskilliga olägenheter, såsom dels att ett särskildt magasin för delta mjöl behöfde inrättas, emedan ett förråd af denna vara alltid måste finnas utöfver det till brödbakning för dagen erforderliga, dels att bagaren härigenom blefve uppbördsman och redogörare för det lill förbakning emottagna, och proviant-förvaltaren deremot för det till andra behof och till daglig, utminutering afsedda mjölet, med hvardera åliggande redovisnings-skyldighet och dermed förenad rättighet till afskrifning, dels ock alt provianl-uppbördsmannen skulle, vid mistningen af den honom nu tillfallande afskrifnings-procent å det till förbakning ullemnade mjölet, komma i åtnjutande af dylik procent å det emottagna brödet, hvilken förmån nu, jemlikt Kongl. Rrefvet den 27 Juli 1841, icke bestås och hvarigenom således en ökad utgift för kronan skulle föranledas; — och får Utskottet, enär dessa nu anförda förhållanden synas utgöra väsendtliga hinder för det af Revisorerne framställda förslag, hemställa, att förevarande anmärkning må förfalla. Salpeter-Fon den. § 34. (Rev.-ber. pag. 123. Förkl. pag. 283.) Af denna fonds redogörelser hafva Revisorerne inhemtat, att de från länen levererade qvantiteter salpeter icke, såsom det hort förväntas, varit i någon mån beroende Bih. till R. St.
De voro alltid renliga, stora och ståtliga till växten samt motsvarade i intet hänseende de förklenande beskrifningar vi så ofta läsa om detta folk i europeiska och amerikanska skrifter. Från Jokohama stäldes kursen på Kobe, en af de betydligare japanska hamnar, som öppnats för europeerna. Kobe är särskildt märkligt derför, att staden genom jernvägar är förenad med Osaka, Japans vigtigaste fabriksstad, och med Kioto, landets gamla hufvudstad och sätet för Mikado-hofvet under århundraden. Det var min önskan att se den sistnämnda staden, som förmådde mig att för några dagar lägga till vid Kobe. Redan i Jokohama hade jag börjat inköpa japanska böcker, i synnerhet sådana som voro tryckta före hamnarnas öppnande för europeerna. För att med större framgång kunna bedrifva detta uppköp hade jag förskaffat mig biträde af en ung, i franska språket ganska hemmastadd japanes, herr Okuschi, assistent vid dr Geertz’ kemisk-tekniska laboratorium i Jokohama. Men emedan tillgång på gamla böcker i denna, för några få år sedan föga betydande stad var ganska ringa, hade jag till en början, för uppköpens bedrifvande i större skala, upprepade gånger sändt herr Okuschi till Tokio, sätet för det forna shogun-väldet, samt derifrån några veckor före Vegas afresa från Jokohama till Kioto, det forna lärdomssätet i Japan. Vegas anlöpande af Kobes hamn hade äfven till uppgift att afhemta herr Okuschis der gjorda betydande inköp.129 Kobe eller Hiogo, såsom den gamla japanska delen af staden kallas, är en stad med ungefär 40,000 invånare, vackert belägen vid inloppet till Japans inhaf, »Inland sea», d.v.s. det sund, som skiljer Japans hufvudö från de sydligare öarna Sikok och Kiusiu. Temligen höga bergsryggar löpa här utmed hafsstranden. En del af de europeiska handelsmännens boningar äro byggda på nedre sluttningarna af dessa berg, med höga, vackra, skogklädda höjder till bakgrund och en härlig utsigt öfver den utanför liggande hamnen.
Hon har en förnimmelse af, att hon kommit en hemlighet på spåren, ett helt lifs hemlighet, och nyfikna frågor kämpa i hennes hjerta med ett kärleksfullt medlidande, sådant hon förr aldrig känt, och som sluter hennes mun. Sent omsider faller en het tår på Lillys hand, en enda brännhet tår; och de båda, den gamla och den unga, spritta förskräckta upp. Skymningen är nu nästan mörker. Den ena qvinnan ser ej, hur den andra rodnar; men de känna båda blygseln bränna, den som öfverrumplat och den som låtit sig öfverrumplas. Det är för sent att göra något hälft. Tant Martha för häftigt Lillys hufvud mellan sina händer oeh kysser hennes panna. Och när hon kämpat sig till nog sinneslugn att tala med hörbar röst, säger hon: » Den sanna kärleken kan vänta, lida — oeh försaka. » Så reser hon sig och går ensam ut. » Min egen, älskade Lilly! Jag har tänkt mycket, sedan jag lemnade dig i går. Jag skall dock nu icke tala mycket. Jag förnimmer emellertid ett behof att säga dig en sak, hvilken du numera känner — till hälften åtminstone. Det förefaller mig, att du har rätt att känna den helt. Äfven jag har älskat, Lilly, sä högt som kanske någon dödlig! Den man, som en gång var alla mina drömmars hjelte, står dig så nära — som en far kan stå sitt barn. Hur en annan, lyckligare qvinna blef hans hustru och din mor, den sagan är allt för enkel och hvardaglig att ens förtjena berättas. Enkel och hvardaglig för alla — • utom för mig! Lilly, min vän, allt sedan din mor dog i så sorgligt unga år, har du varit mitt barn. Nu är du sjelf en qvinna, ty du älskar; och du har trampat ut barnskorna, fast än jag har svårt att sätta mig in deri. Derför har jag ock nu ansett tiden vara kommen för mig att förtälja dig allt — - allt, hvarför jag tagit mig en moAnnonser mottagas endast mot kontant Hqvid i förskott af 25 öre pr 4- spalt. petitrad ( Ingen annons införes under I krona. ders rättigheter emot dig.
Om Riksens Höglofl, Ständer 18C9 och l3lO, då Riket, af kända orsaker, sades vara på branten af sin undergång, bland andra räddningsmedel äfven vidtog den utvägen, att, öfver förra proportionen , emot Bankens Speciefond, utgifva Sedlar, i stället för landets annars o» undvikliga betungande med Krigsgärd och tryckande contributioner} och äfven 1312, af lika vigtiga skäl, autoriserade Riksgälds. Contoiret att i brist af inhemska lån, till visst belopp utfärda nya Creditsedlar} så kan väl icke bestridas, det ju dessa FinanceOperationer i sin mon bidragit att i allmänhet höja varupriserna och dagsverks-lönerna, hvarigenom Canalens byggnadskostnader åter stigit, och.dess efter första calculen påräknade behöflige fond blifvit mindre tillräcklig} men häraf bör Canalbolaget dock, efter min tanka, destomindre hämta anledningar till nya pretentioner, som, enligt Ca» nalverkets privilegium, en million R:dr B:co var, efter uppgjordt förslag, ansedd tillräcklig att genom Actiers utfärdande erhållas, jemte Bankens lofvade biträde af 800,000 R:dr, och rättighet till de sedan verkställda Disconternes inrättande, men likväl ett tredubbelt, eller öfver Tre millioner Banco, ActieCapital subscriherades och antogs, samt Verkets egna, ofta öfverklagade, vidsträckta Discontoperationer, hvartill äfven hörer <33 Den 8 Maj. den att utfärda och i landet utsprida assig* nationer på Banken, hvilka med nästlidet års slut till nara en million R:dr varit utelöpande, ehuru Bankens lånbiträde då också till hälften var begagnadt, tillskapat ej obetydliga penningtillgångar för Canalarbetets fördrifvande.