Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen skulle anse att dessa hinder likväl genom större ihärdighet och oaflåtlig kontroll å korrekturläsningen samt sjelfva sättningen, bordt och kunnat öfvervinnas, utbad sig Riddarhus-Sekreteraren att vid denna frågas bedömmande äfven hans under och ännu mera efter Riksdagen vacklande helsotillstånd måtte få komma i åtanke.» Efter tagen kännedom om denna Riddarhus-Sekreterarens förklaring har Direktionen funnit sig i ej vidsträcktare mån böra tillämpa 10 § i den för Direktionen utfärdade Instruktion, än att förhållandet skulle hos Ridd. och Adeln genom särskild Memorial anmälas. Stockholm den 11 Oktober 1856. F. PUKE. J. Aug. Pesse. Carl Bennet. Fredr. Boije. F. \V. Leijonancker. J. A. Tornérhjelm. O. SI. Björnstjerna. L. S. W. F. Dalman. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Rid d arh us-Ut sk o ttet s Utlåtande N:o 10. 1 Y:o lO. Utlåtande i anledning af väckt fråga om löneförhöjning åt Itiddarhus-Karnererarcn. Hörsamt Memorial.
Riksens Ständers _ »t Herrar Revisorer, i fall af befunnen öfverträdelse ning gifne grunder, böra berättigas indraga hälften af dess Creditiv. Orätt har man behagat kalla sådant ett straff för Landet, drabbande deni, sorn icke det minsta felat; mig synes det icke annorlunda än som en välgerning för undsättnings tagare och hjelpbehöfvande. Långt ifrån att tro möjligheten af en sådan öfverträdelse hvarken å Regeringens eliev Mägaains Directioaens sida, vill jag antaga fö* Stais Utskottets Betänkanden. i g 15 säkert, att skäl till ifrågavarande indragning aildrig hädanefter skall kunna förefrnnas, och. hvad är då att befara af deri' klandrade föreskriften? Platt intet —- men Ständer ne hafva erned ertid fullgjort den pligt, sorn jag anser bland de mäst heliga för dem, att nemligen för den framtid, ett nu utfärdande Reglemente troligen länge skall komma att gälla, hafva sökt försäkra sine Committenter eller Nationen, det deras anslag af penningar lill denna Handelsoch Undsättnings - anstalt icke skola förskingras ocli minskas. Antager jag åter för ett ögonblick möjeligheten af en öfverträdelse och. att vådan af indragningen blefve för handen, så borde jag väl än mera befara fortsättning af öfverträdelserne och hvad blefve följden deraf?
FRÖKEN KNUTSON. Har den äran att gratulera! ^Räcker också fram buketten.^ LOUISE. Tack, tack. FRU KNUTSON. Och se herr literatören! Kommen för födelsedagens skull, förstås! Det var ju roligt. ^Räcker hand.^ FRÖKEN KNUTSON räcker också hand. LOUISE. Var så god och stig fram, tant. Får jag bjuda på en kopp kaffe? ^Går till köksdörren och ger order åt Botilda.^ FRU KNUTSON. Tackar som bjuder. ^Tar plats i soffan. Fröken Knutson sätter sig på en stol vid bordet.^ Nå, herr literatör, som kommer från stora verlden hvad nytt? VIGGO. Ingenting, det jag vet! Annat än, att det är ett förskräckligt regnande! FRU KNUTSON. Nå, det är ju ingenting precis nytt. Här på orten har det varit alldeles förskräckligt Höt står ute och Gud vet, när det kommer under tak. FRÖKEN KNUTSON. Vi skulle haft skogsparti i Lördags, men i sådant här väder kunde det naturligtvis inte bli af. VIGGO. Nej, det förstås. Botilda kommer med kaffekannan; helsar. FRU KNUTSON nådigt. God dag, Botilda. FRÖKEN KNUTSON. God dag, Botilda. LOUISE. Får jag lof att servera tant? FRU KNUTSON. Tack, mitt barn, tack. Fröknarna Svensson, Jönsson och Tornström komma in från förstugan, alla med blomsterbuketter i händerna; de helsa: God dag, kära Louise! Har den äran att gratulera! LOUISE går emot dem, helsar och tar emot buketterna. Tack, tack Gerda. Tack Hanna, tack Sofi. Var så god och stig fram! En kopp kaffe? ^Serverar.^ Fröknarna stiga fram, helsande och nigande. FRÖKEN TORNSTRÖM. God dag, herr Pihl. Vi hörde just, att ni var kommen! VIGGO. Har nyheten redan spridt sig? FRÖKEN JÖNSSON. Ja, vi voro inne i butiken och hemtade Gerda, och der sa' dom FRÖKEN SVENSSON. Det var knappt vi känt igen er i dender långa kappan. VIGGO.
2 Bevillnings-Utskottets Memorial N.-o 65. va, samt alt, i följd deraf, den af Utskottet jemväl föreslagna volerings-proposition, till frågans afgörande genom omröstning i förstärkt Utskott, skulle förfalla; och de öfriga Riks-Stånden blifvit inbjudne, att uti detta beslut sig förena; så har Utskottet, genom serskilde Protocolls-utdrag af den 4 dennes, erhållit underrättelse: att Höglofl. Ridderskapet och Adeln, med antagande af inbjudningen, instämt uti Bonde-Ståndets ofvannämnde beslut; att Högvördige Preste-Ståndet frånlrädt sitt beslut i förevarande fråga, och antagit Bonde-Ståndets inbjudning samt afslagit Memorialet N:o 63; och att Yällofl. Borgare-Ståndet godkänt sistnämnde Memorial, jemte den deruti intagne Voterings - propositionen, samt lagt Bonde-Ståndets inbjudning till Handlingarne. Då alltså Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden stannat uti enahanda beslut, ocb, med stöd af så väl 71 §. Regerings-formen som 75 §. Riksdags-Ordningen, frågan om den tillstyrkte underdåniga Skrifvelsen i ämnet kommer att förfalla; så återstår för Utskottet icke någon annan åtgärd, än att sådant hos Vällofl. Borgare-Ståndet vördsamt anmäla, Stockholm den 7 Maj i835. PS Höglofl. Ridd. och Adelns På Högvördige Presle-Ståndcts Ledamöters vägnar. Ledamöters vägnar. H. v. FERSEN, PEHR P. SVEDELIUS På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar. OLOF WIJR. G. M, Gyllenhoff\ På Hedervärda Bonde-Slåndcts Ledamöters vägnar. GUSTAF LARSSON. STOCKHOLM, 183 5. Tryckt hos P. A. Norstedt &
Jag hemställer, om icke en sådan vinstberäkning kunde vara tillräckligt lockande, och om då blott fäderneslandskänsla kan. åberopas såsom anledning till Bolagets formerande, emot deras öfvertygelse, som aldrig biträdt detta förelag. Ilär uppstår vidare en sak, att i de första Bolagsreglorne finnes bestämdt ett vilkor för Bolaget, som jag ej funnit i några Berättelser eller Upplysningar upptagit, nemligen det ålig-gande, alt Bolaget erhållit de omtalade förinånerne emot vilkor att inomS, högst 10, år hafva fullbordat Canalen. Det var Bolaget, som hade åtagit sig en sådan förbindelse. Jag tror således icke, att Bolaget kan åberopa några anspråk på de sedermera inträffade biträden, för att derpå grunda anspråk på ytterligare understöd, eller alt Bolaget, på grund af Ilikets Ständers redan visade välvilja, kan argumentera sig till något åliggande för Rikets Ständer och skyldighet för det allmänna; ty Canalen \ Den 26 Mars f. m. 63 liar aldrig varit ett företag af allmän beskaffenhet. Jag bär emottagit mitt omdöme om Götha Canal som ett arf inom detta rum, och jag har sedan genom lång eftertanka grundat den öfvertygelse, jag äger om detta ämne. 1815 uppgaf man för första gången inför Rikets Ständer, att ealculerne felslagi t,.och att penningarne ej räckte till. Då åberopades Rikets Sländers löften och Rikets Stän,ders värdighet, och vid 1815 års Riksdag hade Rikets Ständer den godheten att i sin skrifvelse tillkännagifva, att de funno med Rikets Ständers värdighet mindre öfverensstämmandej om ett_, säborn Riksgagneligt ansedt och till så stor del börjadtj storverk skulle öfverlännäs att förfalla j hvadan Rikets Ständer ans logo ett ärligt läne-biträde af 3oo,ooo Rulr intill t8zOj samt DiscontCreditivet utvidgades ifrån 8oOj00o till 1,600,000 R.dr. 1815 började således Rikets Ständer med att fördubbla det enda af Rikets Ständer gifna löfte, DiscontCreditivet.
R. o. likallen med tillägg: "att »lesse söi "Irindelser ej mä ak Landen i annan Iiändelse pä annor ''inan ökverlätas, än i neli lön förstäl lning ak dess renia -'kond, dä detta ak Laneo-Vnllmägtige nödigt prökvas; men ak V. Rorgare-8tandet akslagen oell i stället leslntadt: "att kör Ranlens koi dran Iios 8taten /j,^on,noo "R:dr, Rilsgälds-Lontniret ntkärdar en körslrilning till "Hanlen ntau ränta kör närvarande, men med körlnn-'delse a Rilsgälds-Lontoirets sida, att efter at Raneo"Dnllmägtige tienne manader törnt gjoial iippsägning, "till Ranlen akletala sa stor del deraf, som Lanlen kör >'sina operationer lan Ireliökva, Iivarmed slall kölja k. "8t:s anetoi isation kör Itilsgälds-Lontoirets Vullnrägtige, "att i detta ändamål oml>esörja lans upptagande pä lin"diigaste villor, oell I>ör i öfrigt ialttagas, att de constante medel, som sälnnda ak Rilsgälds-dontoiret an"slakkas oell till Ranlen ökverlemnas, ej ka användas ak 'lianlen till annat, än Iionorerande ak Ranlens köilin"delser ocl» eonsoliderande ak dess reela kond;" ak II liondk ständet äter är, till följd ak 8ländets leslnt i , :sta puneten, Dtlätandet i denna del lagdt till Iiandlingarne. Vid jemförelse ak desse Ireslnt med livarandra inlämtas: 1:0 iltt Rorgare-8tändet, el>ur» i andi a Iiänseenden sliljande sig krän R. o. il. samt II.
I afseende på serskilda förhållanden, hvilka vid ränteförenklingens verkställande förekomma, hafva hommitterade erinrat sid. 61, hurusom uti Herjeådalen bland ordinarie räntan upptages äfven ost, som erlägges för hvarje underhållen ko, utan att likväl annan grund för beräkningen finnes stadgad, än att den skall motsvara en dags mjölkning, utgörande berörde skatt alltså icke någon till beloppet så bestämd ränta, att förvandling deraf kan, så länge räntan utgår efter dylika grunder, ega rum, hvadan kommitterade hemställt, att Konungens befallningshafvande i länet kunde få sig uppdraget, att, efter menigheternes hörande, i underdånighet afgifva förslag, huruledes denna skatt, förvandlad till penningar lika som öfriga hemmansränlor i provinsen, måtte kunna till visst belopp för hvarje hemman bestämmas. Kongl. Maj:t, som gillat kommitterades berörde hemställan, har öfverlemnat densamma till godkännande af Rikets Ständer, och får Utskottet jemväl för sin del 4:o. tillstyrka bifall å hvad kommitterade i berörde måtto hemställt. För öfrigt hafva kommitterade uti sitt oftanämnde betänkande gjort framställningar, dem Kongl. Maj:t. äfven i nåder gillat och till Rikets Ständers godkännande öfverlemnat, uti följande med grundskatternek förenkling nära sammanhang egande frågor, nemligen. Slals-Utskoltels Ullålande, !S:o 242. 15 1:o■ Angående Presternas utlagor.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att R. o. Ad. väl beslutat att exträ-statsregler:n nästa Onsdag borde företagas till pröfning, men icke alt den borde sättas främst på listan; tvertom hade Hr Landtm., vid samma tillfälle då detta beslöts, erinrat derom, att passevolancefrågan samma dag möjligen äfven komme till afgörande, och att den i sådant fall komme att sältas framför extra-statsregleringen. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag begärde ordet blott för att i R. o. Ad:s minne återkalla , att ett beslut redan är fatladt, att mötespassevolancen skall förekomma nästa Onsdag : oell då intet hinder möter mot detsammas företagande, förmodar jag, alt det beslut R. o. Ad. redan hittat, gäller framför ett sednare beslut, samt att således frågan om mötespassevolancen i alla afseenden måste först förekomma i nästa plenum, såsom varande nödvändigt för att en gång komma till slut med statsregleringen. Hr Lefren, Joli. Pehr: Sorn jag hör till dem, som icke ifra emot den omnämnda saken, kan det vara för mig likgiltigt, antingen den förekommer främst eller litet sednare; men jag hemställer, om verkligen alla de mål, som röra den ordinarie-statsregleringen aro afgjorda. Jag tror, att åtskilliga frågor ännu äro qvar. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: På de grunder StatsUtsk:s ordför. framställt, instämmer jag med honom i yrkande, att det beslut R. o. Ad. fattat i afseende på föredragningen af passevolance-frågan måtte vidhållas och ställas i verket, på sätt Hr Frih. o. Landtm, föreslagit. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt, då R, o. Ad., i fråga 0111 föredragningen af ifrågavar. mål, redan fattat sitt beslut, hvilket nu endast skulle lända till efterrättelse vid uppgörande af föredragningslistan, Hr Landtm, icke kunde anse annat, än att det borde förekomma främst på listan nästa Onsdag, enär, enl.
Detta fordrar förkla. ring. Nu finnes inga af Staten åt Theatern gifsa Pensioner. De, som ännu synas på Pen. sionsStaten , äro giina åt 1807 års afskedade psrsonal. Då ansåg man, att när en Acteur tjent 20 å 30 år, och utan eget förvållande afskedas, är det rättvist att gifva honom Pension. Nu finnes ingen annan tillgång till Pensioner, än hvad genom Verkets egna till. gangar och min industri kunnat beredas, hvarförutan vi kanske fått röna den smärta och den Nationella förödmjukelse, ett en dag se Hjortsberg och Åbergsson med sina Familier lida nöd. Man får ej, i afseende på inkomsterne, jemföra TheaterSujetter och Tjenstemän. När Cancellisten går i tjenst, är han berättigad att i inbillningen utstaka sin bana ända till StatsMinister-stället. Hvarje Fändrik äger att i andanom se sig FältMarskalk en dag. Den 25 Maji. På bådas väg väntar dem ock uppmuntran, distinctioner och äreteckenTheaterArtisten har ingen annan belöning, är» Allmänhetens bifall, han beror af danna, ofta orättvisa Do; mares ynnest 5 ett obetydligt lyte, eit ringa försvagande af arbetsförmågan kan vålla Allmänhetens ogunst, och tili och med för alltid afbryta Acteurens bana. Befordran och distinctioner finnas i denna väg icke. Enda förmånen är en småningom stigande aflöning, hvarmed Acteuren emot ålderdomsns annalkan-t de kan ibland lefva ett någorlunda beqvämt lif, och anständigt försörja sin Fantille och uppföda sina barn. Mine Herrar! när man belo-’ nar blott med penningar, måste man gifva mycket penningar. Herr Cederskjöld: Så framt Riksens Ständers ej lemna Theatern något understöd af Allmänna Medel, kan jag för min del ej inse, huru de med denna sak kunna taga någon befattning, utan synes det böra bero på Theater-1 Publiquen och Stockholms-boarne sjelfva, att afgöra, huru och på hvad tätt de finna lämpligast, att utgöra det erforderliga tillskottet.
I afseende på utgående varor skola så val Mäklarne i Stockholm och Götheborg sorn Handels-Societeterna i Rikets Stapelstäder, under edspligt quartaliteter uppgifva Pris-Couranter för alla Svenska varor, som från hvarje Stad exporteras, enligt Ii vilka Pris-Couranter Handels-Styrelsen för det kommande året bestämmer det värde, hvarefter Tullen å dylika varor skall utgå. TJnderdäniga Skrifvelser* 175 X fråga om uppbörden af denna Bevillnlngsafgift, som hittills är de skattskyldige påförd i Hamburger Banco, hafva Riksens Ständer ansett all Tull, så för inkommande sorn för Utgående Varor, desto helre böra i Svenska Banco* Sedlar bestammas och erläggas, som det synes instämma med en naturlig billighet, att Tullbevillningen, hvilken • intager ett rum bland Bandets utskylder, äfven utgår i Bandets mynt, hvarigenom beredes, ej mindre säkerhet och lättnad vid så uppbörd och redovisning sorn beräkning af de häraf inflytande Statsbidrag, utan att någon förlust derigenom tillskyndas det allmänna, da varornas värde i Svenska Bancomynt och den deraf utgående bevillning ökas af en stigande cours, än ock den för de Skattskyldige väsendtliga fördel att kunna förutse och beräkna sina umgälder till Staten. Men med inbetalningen af denna afgift hafva Riksens Ständer beviljat, under vissa vilkor, anstånd för sådane varor, hvarå ett så kalladt Credit-upplag är medgifvet, eller rättighet för de till handel å utrikes ort berättigade handlande, att uti allmänna och enskilda tnagaziner, men alltid under Tullbevakningens jemte egarens lås och vård, få upplägga råätnnen och alla andra i Tull-Tariffen tillåtne varor ifrån och öfver ett visst i samma Tariff utsatt minsta belopp. Såsom skäl till denna tillåtelse få Riksens Ständer i underdånighet åberopa, så väl den ofta till Tullförsnillning ledande svårighet att på en gång förtulla en större laddning, sorn ock den vinst a£ en sålunda underlättad Transito-handel är att påräkna, och hvilken redan tillfallit Dannemark 17G Underdåniga Skrif velter. och Norrige, samt förmatt
» Om farorna vid barns uppfödande med komjölk », få vi härmed som fullt jämförlig med alla förekommande utländska apparater framhålla: M AMONA _i,„ A P r i s K r. KONGL. HOFLEVERANTÖR. Nu står världen mera öppen för den unga flickan. Hvarför skulle hon icke begagna sig af sin frihet? Men vi återgå till vår unga flicka. Då hon gått igenom elementarläroverk, hade hon nog icke, under den tiden, kunnat lära sig husliga sysslor och, efter åtta månaders hemvaro, då hon troligen behöfde någon hvila efter sin skolkurs, hade hon säkert icke idkat » hemgjord huslighet » så grundligt, att det icke kunde göra henne godt att komma ut och lära, huru huslighet idkades i ett annat hem. Att få lära, mot » fritt vivre » är ju ett billigt sätt emot att betala en 500 ä 600 kr. för ett års hushållskurs. Hennes friherrinna tycktes just vara en präktig husmor med förmåga » att göra unga flickor till nyttiga människor », såsom en fru uttryckte sig, då en väninna frågade, hvad hon skulle lära dem, som hon åtagit sig mot » fritt vivre ». Det enda jag finner klandervärdt hos den omtalade unga flickan är, att hon icke stannade året ut hos sin snälla friherrinna. Det hade bestämdt gjort henne godt. Så få vi höra friherrinnan berätta för henne eller låta henne förstå, » att stor sparsamhet och mycket arbete var af nöden för henne, om debet och kredit skulle gå ihop. » Var det då underligt, om båda döttrarna sökte bryta sig bana på egen hand? Kan man verkligen begära, att de skulle stanna i hemmet för att ersätta » Milli och flickan, som arbetar för fritt vivre »? Skulle de gå hemma all sin tid och laga mat och städa och tvätta, iakttagande den största sparsamhet och alltjämt strängt arbetande (för att få pappas och mammas inkomster och utgifter att gå ihop), ända tills deras hår blefve grått och de själfva stode där utarbetade och utblottade, sedan deras föräldrar, efter naturens ordning, före dem gått ur tiden? Detta tyckes mig allt för mycket begärdt. Ingen verklig moder skulle önska en sådan uppromannyfiet!
Ständigheter, hvilka väl röra den Svenska domaremakten, som efter den tydning afgo§:n Reg.F:n, som velat göra sig gällande, skulle vara en makt högre än Svenska Konungamakten; en makt, hvars förfarande man icke en gång exempelvis fick omtala, således mera suverän, än den, som är Gud allena för sina gerningar responsabel, men hvilka det dock torde tillåtas mig att citera, då go §:n Reg.F:n icke blifvit använd för att hindra samma acters föredragning och bordläggning. Dessa märkvärdiga omständigheter äro följande: 1:0 att den domaremakt, sorn handlagt ofvannämnda tryckfrihetsmål, efter ett mot Assesor Crusenstolpe af publik actor väckt åtal för crimen lsesse majestatis ej ställt sig till efterrättelse 1777 års K. bref, och således beröfvat Konungen sin jus aggratiandi, ergo sjelf begätt ett crimen lassoe majestatis; 2:0 att då den strafflag, eftgr hvilken den anklagade af edsvuren nämnd blifvit dömd skyldig att straffas, innehöll flera grader, den domaremakt, hvilken haft sig ålagdt att tillämpa denna lag, med förbiseende af 24 cap. 3 §:n Rätteg.b:n, ej i sitt domslut uppgifvit de skäl, hvarföre den, i stället för den lindrigaste graden i denna strafflag, tillämpade en svårare; att denna domaremakt således dömt efter godtycke. Hvad rätt Svenska medborgare hafva att vänta, sedan detta eller godtycket blifvit lag, är en fråga, som icke hör hit. Så långt citationerna ur Just.ombudsmannens embetsberättelse.
Dessa nya klasser utse, hvar inom sig, Lärarne vid Elemenlar-läroverken fem och Läkarne fyra Ledamöter till Riksdagsmän i Presle-Slåndet. Och skulle Utskottet anmodas inkomma med förslag till de stadganden, som för verkställigheten af en sådan förändring i Preste-Slåndels representation kunna finnas erforderliga. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 14, i anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande Skiftes-stadga. S. D. Eller förnyad föredragning bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 16, i anledning af väckt motion om lindring i de Båtsmans-rolehållare åliggande skyldigheter. Bih. till R. St. Frän Välloll. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo Konslilutions-UIsliottets Memorialer. N:o 33, med förslag till ändring i 14 § 1 mom. R i k sd a gsord n in gen. Slåndet förklarade, såsom sin gemensamma tanka, hvilken till Konstitutionsutskottet hänvisades, alt Slåndet anser ifrågavarande förslag, i dess helhet, hvarken nödigt eller nyttigt. N:o 34, med förslag till tillägg uti 73 § Riksdags-ordningen, angående förstärkning af sammansatt Utskott. Såsom Ståndets gemensamma tanka, hvilken till Konslilutions-U/skottet hänvisades, förklarades, alt omförmälda förslag är hvarken nödigt eller nyttigt. N:o 55, med förslag till åtskilliga ändringar i Riksdags-ordningen, angående Ridderskapets och Adelns representationsrätt. Antogs alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 56, med voierings-proposition rörande det af Konstilutions-Utskottet uti Memorialet, N:o 11, framställda förslag lill ändring i 15 § Riksdags-ordningen, om hemmansegares representationsrätt.
Inträde må hunna äskås och erhållas för uppfyllande af hvad aftaladt blifvit*)-, alltså och då samma köpslut, ogiltigt vid upprättandet, icke kunde hafva erhållit giltighet derigenom, att Köparen liera år derefter, kommen till myndig ålder, sedan Fadren under tiden var afliden, förklarat sig antaga afhandlingen; pröfvade Kongl. Maj:t, utan hinder af den i 1 adrens lifstid skedda lagfarten, rättvist, på grund af den klandertalan, Sökanden (den klandrande Brödren) för sig och öfriga arfvingar efter Föräldrarna anställt, i förmågo utaf sista momentet i 1 § af 1 kap. Jordabalken, med upphäfvande af Domstolarnes öfverklagade beslut, i så måtto bifalla käromålet, att omförmälte saluafhandling under den 8 November 1836 förklarades icke vara förbindande för Säljarnes arfvingar eller hinderlig för den arfsrätt till (sålda) fjerdedelshemmanet N. N., som kunde dem eller deras rätts innehafvare lagligen tillkomma. Ibland de frågor, som af uppmärksamheten på denna nådiga Dom framkallas, förekommer först den allmänna, huruvida all handel med omyndig må anses oloflig eller lagstridig. Att denna fråga skulle kunna med ja besvaras, synes icke vara förenligt med det stadgande i Ärfdabalkens 19 kaj). 1 §, att om den, som ej fyllt tjuguett år, kan sig något förvärfva, han deröfver må sjelf råda, sedan han är femton år gammal. Det vore ingen omöjlighet, att under tiden imellan 15 och 21 års ålder en yngling genom lofliga medel förvärfvade någon liten, till och med en icke så ringa, till och med en rätt betydlig förmögenhet. Man kan under denna ålder redan vara konstnär eller hafva gjort en vigtig uppfinning; och en utomordentlig talent skulle kunna genom måleri, musik, sång eller patent på ett stort mekaniskt konstverk hafva hunnit insamla ett större eller mindre kapital.
Så är beslutadt, att Frostvikens socken, hvars Kapell befinnes på mer än 20 mils afstånd från moderkyrkan i Föllinge, vid först inträffande kyrkoherdeledighet i Föllinge pastorat, kommer att derifrån afsöndras och utgöra särskildt Gäll. Vidare kommer Sunne nu lediga regala pastorat, bestående af Sunne, Frösöns, Norderöns, Hallens och Marby socknar, att på så sätt delas, att sistnämnde bägge socknar skola utgöra ett särskildt Gäll, under namn af Hallens och Marby regala Pastorat; dock ej förr, än nuvarande Komminister i Hallen från denna sin befattning afgår. —- Börande här jemväl upptagas, att ett särskildt Kapell för Lappbefolkningen numera blifvit med anslag af Lappmarks-Ecklesiastik - 8 runden och enskilda bidiag uppfördi i Kålåsen ai Kalls socken, höiande lill Undersåkers pastorat. § 2. Invånare. J fråga om befolkningens rälla numerär förekommer här, hvilket jag förmodar äfven är händelsen inom rikets öfrige Län, en betydlig skiljaktighet emellan hvad mantals-längderne och Tabell-kommissionens qvinqvennii-tabeller i Lhv fall utvisa. Enligt mantals-längderne utgjorde vid 1850 års slut folkmängden inom hela Länet 51,3(34- personer, nemligen: Mankön. Qvinkön. Deraf skattskrifne 25,700 » befriade 24,004 5^364. oberäknad t circa 900 personer, tillhörande Lappallmogen, som icke i mantalslängderne antecknas och om hvilken befolkning kommer att här nedan vidare ordas.