Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid ånyo skedd föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JM 3, i anledning af motioner angående förändring i sättet för båtsmansroteringens och båtsmanshållets utgörande, lindring deruti, med mera, äfvensom utarbetande af förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll, biföll Ståndet hvad Utskottet uti de särskilda punkterna af Betänkandet hemställt och tillstyrkt, med undantag af Utskottets, nederst å pag. 5 gjorda, hemställan derom, att förslaget att båtsmanshåilet i Blekinge och Södra Möre härad af Calmar län måtte till nummerstyrkan nedsättas, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, hvilken hemställan Ståndet, med ogillande, lade till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Be svärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JM 4, i anledning af motion om utredning och ett närmare bestämmande af den rustningsskyldighet, som må åligga mjöloch sågqvarnar, hvilka, i förening med jordegendom, en sådan skyldighet utgjort, men blifvit derifrån befriade. Prot.-Uld.rag 199 Den 10 och 12 Mars. Från Vällofl. B or g are-Staude t S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande JV2 3, angående allmänna bevillningen, blef detsamma godkändt, utom i nedannämnda delar, i afseende å hvilka beslöts som följer: Utskottets hemställan sid. 3. Återremitterades. Tredje yttrandet sid. B. Återremitterades. Första hemställan sid. 11. Med afslag derå biföll Ståndet Kongl. Maj:ts Proposition i ämnet. Sednare hemställan sid. 12. Utskottets förslag till 5B §:ns lydelse bifölls med uteslutande af orden: »vid bot af 10 Riksdaler». Utskottets slutliga hemställan sid. 15. Återremitterades. Den 12 Mars. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet.
Ler 1810. S. D. (§fter uppläsande af Constitutions. Ut. AottetS Memorial af den 12 denne-, innehällan. de anmärkningar och förslag till ändringar i Regeringsformen och Riksdags. Ordningen, som i wederbörlig ordning dels wid förra dels wid denna Riksdag blifwit framställde och beredde, fann Preste.Ständet desia förslag, till följe af Grundlagens stadgande böra hwila för alt wid nästa Riksdag till pröfning företagas. Or «upr». klx ?rotocc>I1o. Utdrag af Protokollet, hältet hos Hög. wördige Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen uti Orebro den 17 Octo. Ler i8ro. S. D. ^^om Preste.Ständet nästledne gärdag ansett sig icke kunna instämma uti den af Wäl> toft. Borgare -Ständet föreflagne ändring i Bewillnmgö. Ulikotters yttrande om Bewilinings. ast Den 17 October. ASL afgiften af Tjenstehjon, bestöt Pref^t. Ständet aik denna fräsa ffulle till förstärkra'Stats. Utffattcts afgörande, pä sätt Regeringsformen stadgar, hänstjutas. Ut suprs. 5 klx ?rolocs!kc> g. l-7. Utdrag af Borgare-Ständets Protokoll wid Urtima Riksdagen L Orebro dm 17 October igro. S. D. 1-Ippä Högwördiga Preste. Ständets inbjudande beslöts, att i Riksens Ständers M Kong!. Majll afgäende Skrifwelse angäende Bewillningen ffulle framför ordet TaxeringsLomiteerr?e tilläggas: bade Berednings, och — , Ur suprs, klx ?roto<:oIIo ä. O. Vstsnue. Utdrag af Borgare-Ständets Protokoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 17 October 1310. S. D. ^)gillades Allmänna Beswärsoch Oewnomie. Utstvttets uti Protoeolls.
I afseende på contraproposition, tror jag med Grefve Spens, att sednare delen af !\\ §. i nu gällande Riddarhusordning borde utgå, och intagas i Ordningsstadgan, så alt §:n icke komme att räcka längre, än till orden: en Ledamot vid bordet. Herr Crusenstolpe: Om jag delade den öfvertygelse, som Hans Excellence Herr Grefve Mörner framställt, att Styrelsens verksamhet hufvudsakligen berodde på andra uppropet, skulle jag, som ingalunda älskar en lam Styrelse, visserligen ej sätta mig emot dess bibehållande. Men jag delar ej denna öfvertygelse. Nu vill jag blott bemöta det inkast, att andra uppropet bör stå qvar, efter det redan så länge har existerat. Det måtte lia varit ungefär samma förhållande med 38 §, hvilken existerat allt ifrån nuvarande RiddarhusOrdnings för H. 3* 36 Den 10 Augusti f. ro. sta upprinnelse, men sorn likväl bortvoterades sista Plenidagen. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Jag ber allenast få förklara, det jag alldeles icke yttrat, att Styrelsens inflytande berodde på andra uppropet. Tvertom har jag sagt, alt Styrelsen kunde hafva inflytande under hvilket förhållande som heldst. Hvad åter den andra frågan angår, får jag hemställa, om icke contrapropositionen må blifva på den föreslagne 3i §, och tillägg af sednare Momentet i den nu varande §, blott med den förändring, alt i stället för ordet bänk j sättes nummer. Herr Rosenblad: Jag ber blott ånyo få fästa uppmärksamheten derpå, att hvad Herr von Hartmansdorff åsyftat, alldeles icke vinnes genom Utskottets förslag; ty der finnes icke med ett ord omnämndt.att man skall öfvervara discussionen, för att få deltaga i beslutet. Friherre Boije j Fredrik: Jag är af samma tanka, som Herr af Ekenstam, att ju kortare man kan göra denna discussion, desto bättre; också anser jag den nu slutad. Den erfarenhet dessutom, som jag haft vid åtta Riksdagar, säger mig tillräckligt, hurudant resultatet äfven nu skall blifva. Det var således icke egentligen derom jag ville tala.
Men just derföre, alt man således mäste resonnera blott om hvad som kan vara den möjliga orsaken, ulan att ens kunna någonsin lä vela den verkliga, hade jag önskat, att correctiver blifvit stadgade, så väl emot det ena som det andra, när frågan är af så stor vigt som harl Och, när jag nu med glädje funnit Regeringen lyssnande, till Nationens vid sista Riksdag uttryckta röst, förklara sig hafva låtit uppgöra af sakkunnige Embetsman, ett förslag till jemnkad PoslTaxa för hela Riket, som till Ständerncs Utskotts ytterligare bepröfvande skall blifva aflemnadt; när jag härigenom linner grundad anledning till hopp, att den ena bristen i var hittills varande Postinrättning skall bli afhjelpt, har jag ej kunnat undgå att väcka frågan om den andra. Det underslef sorn nu kunde vara möjligt vid postuppbörden, skulle bero på öfverenskommelse emellan 2 Postmästare, och Den io December e. m. 391 öfvcrsändandet från afgångsorten af dubbla Postchartor hvaraf den eua, som upploge alla bref, å ankomstorten uthängdes, och den andra blcfvc den hvarå qvittenset skrefs, och som till controll sedermera uppsändes. Såsom correctiv häremot blef vid sista Riksdagen föreslagit, och är om jag milis rätt äfven stadgadt, att Landshöfdingen i Länet skall äga rätt när han vill öfvervara postväskornas öppnande, en slags controll, som jag för min del måste anse både odieus för Postmästarne, otillräcklig i sig sjelf, emedan få Landshöfdingar medhinna sådant, och dessutom olämplig på de grunder, hvarom vidare kan läsas några Ledamöters reservation mot BevillningsUtskollets beslut i detta ämne, vid sista Riksdagen.
St:r icke skulle yttra något i auledn. af de grunder, på hvilka K. M. ansett en ny skogslag böra hvila, så vet jag icke hvad R. St:r skulle hafva att skaffa med den saken. Då K. M. meddelar R. Stor en sådan handling, som den ifrågav:de, skulle jag tro det vara B. Stors skyldighet att deröfver uttala sin opinion; denna opinion må nu, såsom Hr Akerman hemställt, uttryckas i förm af beslut, eller också i form af en underd. önskan. Derpå är det icke vigten ligger, ty om man beslutar att godkänna de af K. M. framställda 420 Den 7 November f. m. grunder, så betyder detta hvarken mera eller mindre, än om R. St:r förklara, att dessa grunder äro af beskaffenhet att böra tjena till ledning vid den nya författningens utfärdande. Jag instämmer således, i afs:de å föredragningssättet, med Hr Akerman. Gr. Sparre: Äfven jag kan instämma med Hr Akerman, i afs:de å föredragnings-sättet; så långt har det varit från min afsigt att vilja hindra, det It. St:r skulle i denna fråga uttala sina åsigter. Jag trodde mig hafva tillkännagifvit detta redan två gånger förut, och så mycket mindre borde man derpå tvifla, som Utsk:n just tillstyrkt E. St:r att uttala en opinion i vissa punkter, och det naturligtvis måste vara It. o. Ad. obetaget att uttala den äfven i andra. Min önskan har endast varit, att genast vid början af öfverläggningen framställa, det E. o. Ad. icke måtte uttrycka denna sin åsigt under form af bindande beslut, ty deraf kunde blifva en följd, att en ny förordning i detta ämne, utan vidare meddelande till R. St:r, endast på grund af hvad sålunda förelupit, af Regeringen utfärdades, och ärendet vid nästa Riksdag behandlades efter § 87 Reg:sF:n. För att förekomma en sådan vändning, har jag ansett, det R. St:r borde inskränka sig till hvad Utsk:n föreslagit, nemi. att tillkännagifva, det K. M-.s
Dä förrberördk hem - Den rz September. zZZ hemställan ändteligen den 14 sistl. till bfwcrläggning in Pierro förekom, gjorde en Ledamot den erinran, som redan pä Kansli-Afdelningen warit gjord och er» känd, alt sednare delen af Herr Grefwe kflsmiltonS Oictamcn, tillika med Herr Baron Le6arström8 deri borde inbegripas. Härwid wäcktcS af nägra fä Utskottets Lcdamdter den lankan, att l-Banco-Utfkottcts in» fordrade ptlrande borde förklaras, det nägon del af Protocollcr och Handlingar, rörande Herrar Fullmäktiges förhällande wid Realisationens »verkställande och Herrar Revisorers wid 182Z ärS Revision deröfwcr pt, träde tankar och fattade besiut kunna blifwa allmänt kände. Som jag förklarade mig icke kunna Ingä i nä» got tillägg eller nägon förändring af ett redan fattadt besiut, och hwilket Kansii-Afdelningen i sitt Betänkan» de till alla delar ansett oinbbadt böra förblifwa, begärde jag Proposition till bifall ä sisinämda Betänkan» de, som med Ja och nägra Nej beswaradcS. Herr Grcfwcn och Ordföranden behagade dä genast, utan akt jag hörde sädant af nägon begäras, framställa följande projcct till proposition:
Dito i fråga om kostnadsfri upplåtelse af Kronan tillhörig jord åt Gellivare blifvande bolag, för anläggning af en jernväg emellan Gellivare malmfält och Bottniska viken Dito angående upplåtande af en Halmstads slott tillhörig jordlott till bygg nadstomt för ett nytt tullhus i nämnda stad. Dito med förslag till Förordningar, angående dels ändring i gällande be stämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning. 4 M 39. Proposition, om antagande af en författning angående mord, dråp och annan misshandel. 40. Skrifvelse, angående ifrågasatt upphörande af de så kallade frisocknarnes tjenst harheter till Dylta svafvelbruk och socknarnes rotering. 41. Proposition, angående afsöndring af jord från Regementspastors-bostället Wester hus, till utvidgande af Jemtlands Hästjägareoch Fältjagare-korpsers mötesplats å Frösön. 42. Dito angående ändringar i gällande förordning om viikoren för bränvins tillverkning. 43. Dito i fråga om öfverlåtelse till innehafvarne under full eganderätt, mot erbjuden lösen, af det så kallade Odelska appreteringsverket i Stockholm med hvad dertill hörer. 44. Dito om anvisande af ett lån af 230,000 R:dr R:mt till förbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn. 45. Skrifvelse, angående begärdt ytterligare statsbidrag till fullbordande af hamn och kanalbvggnaden vid staden Carlstad. 46. Proposition, angående grunderna för en förändring i sättet för utgörande af Pre - sterskapets aflöning. 47. Dito angående utbyte af f. d. Förare-bostället vid Södermanlands rege mente J mantal Wreta, emot kronoskaitehemmanen Kroberga, Westergården 4 och Östergården 4 mantal, i Nyköpings län. 48. Skrifvelse, angående väckt fråga om lindring i Båtsmanshållet, med afseende på derifrån utgående beklädnadsbidrag. 49. Dito angående förnyad indelning af nyroterade jorden i Blekinge län. 50.
Vid åkerbrukets första uppkomst var det gilvet, att den, som ernade odla ett stycke mark, hvilken ditintills legat öppen till bete för boskap, måste ensam afstånga delta stycke; men under del odlingen framskred ocii de serskilde odlarne derigenom närmade sig hvarandra samt deras gränser slutligen möttes och sammanfölfo, uppkom och stadgades helt naturligt den enkla slängselgrund, att de serskilde odlarne togo hälften hvar af hägnadeu i gränsen. Då landthruket sedermera utvidgades och befolkningen ökades samt de första enstaka hemmanen slutligen förvandlades till stora byar, uppkom ett annat förhållande. Det var då mera icke enhet, som mötte enhet, utan en samfällighet, som mötte samfällighet; och då alla delegarne i dessa samfälligheler, eller såsom de i Uplands-Lagen, Viderboa Baiken lf) Cup. 1 § kallas, Varna/ng, icke hade lika loller samt hvar och eu borde deltaga i stängseln mot angränsande byn, eller sin andel i Värnalaget, så uppkom lika naturligt den regeln, sorti i Lands-Lagen sladfäsludes, att den skulle stänga för mer, som för mera låg och den för mindre, som för mindre låg; och sedan den meningen, all alla rättigheter och skyldigheter borde mätas efter de förhållanden, som voro gällande i den tidens skattesystem, l-ner och mer vuniio insteg i lagstiftningen, antogs äfven hemantalet till grund för hägnaders fördelning de serskilde byarne emellan. Under sednare lider hafva samfälligheterne åter börjat sönderfalla i enheter och sedan laga skiften numera öfvergålt större delen af Riket, bar det ursprungliga förhållandet ånyo intr. ädt, att enhet möter enhet och den gamla för dessa förhållanden gällande siängsclgrunden blir åter användbar och efterlängtad i samma rnou deri är enkel och bestämd samt i tillämpningen icke ledande till sådane ojeumheler, som dennu gällande och följaktligen mera rättvis. 8 Lagsamt Allm. Besv. o. Ekcm-, Utskottens Betänkande, Nio 30, För clenna sistnämnde åsigt äro dock Utskotten skyldige redovisning.
Ständer behagade Meddela deras Bewillnings-Utskott del af detta Fdrst g, jemte önskan, att sä widt mdjeligt är nägon rubbning uti afgiften för BrämvinS-bränningen ej n.ä ske, utan ben 4ZS Den 14 September. den sä l afseende pä Landek, som Städerna förblifwa uti dest förra förhällande. Ehuru jag icke wägar smickra mig med det hopp, att Högloft. Utskottet wid dAta nsttt anförande fäster näaon upmärksamhct, har jag likwäl ansett med min NikSdagsmanna pligt enligt, att yttra mine betänkligheter, hwilka såsom mina enskilt? tankar mä anses, samt anhåller ödmjukast, att de säsom sädana mä »ti ProtocoAet inflyta, och jemte Utskottets Betänkande till Riksens Högloft. Ständer öfwerlemnas. Stockholm ben 16 Augusti 1L09. L. örl. VrÄorin. Härmed förenade sig Herr Borgmästaren Lclien ström. Herr Auditeurerr Wnr§ inlemnade följande ffrifkcliga anförande: Betänkande Flere är har redan LIses briet^k^ multnat i jorden, men betz minne lcfwcr än och dctz Memorial af den 19 Junii 1786 om fri BränwinS-bränning hästkär ännu pä bordet hos Riddcrskapct och Adeln.
Då flere talare yttrat sig emot riktigheten att i Carlshamn inrätta en navigations-skola, så anhåller jag att få fästa Ståndets uppmärksamhet på den reservation, som FJr Foenander deröfver algifvit. Han upptager ett förhållande, som jemväl är mig i egenskap af f. d. statssecrelerare väl bekant, nemi. att staden Carlshamn, olika mot hvad som mig veterligen äger ruin i alla andra städer inom Riket, sjelf bidrager med 5oo r:dr b:co årligen till aflöning åt lärarne i den elementarskola, som i Carlshamn finues. Således utbetalar staden för ett behof, hvars kostnader eljest bestridas af statscassan, mera än den summa af 5oo r:dr, som staden nu önskar för en navigationsskolas inrättande. Således, om R. St. skulle bevilja ifrågavar. anslag, vore det egentligen ej annat, än att befria staden ifrån den utgift, som han hittills haft och ännu har till sin elementarskola. Sålunda skulle jag önska, att II. o. Ad. i allo antoge BorgareSlts inbjudning, likväl med det villkor, som Frih. Hamilton föreslagit. Jag tror dock , att man borde undvika orden: att staden hade tillskjutit en så och så stor summa, emedan det kunde handa, att t. ex. i Wisby man skulle kunna få ibland de lärare, som der finnas vid elementar-Iäroverket, personer, som i vissa delar kunde bestrida undervisningen för ringare kostnad. Jag hemställer derföre, om icke Frih. Hamilton samt R. o. Ad. i allmänhet skulle finna lämpligt, att man förklarade della anslag böra utgå från början af år iH/j i , om vederbör. då visade sig hafva föranstaltat, att med allmänna och enskildta bidrag i förening erforderlig undervisning i navigationen kunde beredas. Hr von Hohenhausen, Carl:
Jag har för öfrigt icke precist påstått, att man borde höja det upptagna medelpriset af G r:dr, såsom en värd talare här uppgifvit, ulan blott att sjelfva slutsumman för beräkningen af inkomsterna under denna titel mätte höjas. Den anmärkn., som här ständigt återkommer såsom ett argument mot all förhöjning, nemi. att markegången troligen blifver låg i är, bevisar i saken föga eller intet, såsom jag förut haft den äran att nämna, enär beräkningen icke göres för detta året allena, ulan för liera. Det andra skälet, som anföres emot mitt yrkande om förhöj ning, var det, att bland spanmålen äfven ingår något blandsäd och och bafra. I det afseendet får jag bedja de värde ledamöter af StatsUtsk. sorn äro närvar, och förfäkta betänk, att upplysa hvad ordet ”något” här betyder. Detta kan vara högst obetydligt, kanske icke mera än de 40 t:r, som äfven jag icke velat intaga i beräkningen. Svårligen lärer det utgöra sä mycket, som fordrade en förminskning af 640 t:r, och att denna ränlctitel hädanefter icke kan inbringa mindre, men väl mera än hittills, det har äfven en annan värd talare, som eljest bestrider min mening, måst medgifva. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Jag delar den åsigt, som flere värde talare lia uttryckt, så väl i afseende på den nu föredragna punkten, som i afseende på de föreg:de, nemi. att inkomsltillarne böra beräknas, så alt icke alltför stora öfverskott uppkomma. Jag tror det likväl å andra sidan vara lika angeläget, alt icke beräkningarne ske så, att brister uppkomma i anslagen. Den nu ifrågavar. beräkningen är tagen så nära det i sednaste rikshufvudboksslut uppgifna förhållande, alt skillnaden icke utgör mera än omkring 3 proc. På runstycket kunna så beskaffade beräkningar icke göras, och jag tror det icke vara lämpligt att ställa dem på ojemna summor. Sedan Konungens propos. till R. St. 236 Don 23 October f. m. afläts, hafva, såsom vi alla känna, prisen på spanmål mer och mer sjunkit.
3:dje punkten, ang-.de åtskilligt till bevaknings-, liqvidationsoch bokfönngs-göromulens förenklande och för mins ku tide tillstyrkte tillägg till de förut, vid ifrågav. lans beviljande meddelade stadganden. Hr Bråkenhjelm: Ibland villkoren, som fastställdes för beviljande af län till Wexiö stad, föreskrefs, att Magistraten aläge, under enahanda ansvar som för kronouppbörd, att indrifva och till Statscont. inleverera lånen, och jag hemställer om ej rättast vöre alt till mom. litt. C göra del tillägg, alt magislralerne skola äga delta åliggande under enahanda ansvar, som för kronouppbörd. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla denna del af Ulsk:s ullål., med den af Ifr Bråkenhjelm föreslagna förändring, att deruti under litt. C jemväl skulle införas, att det borde åligga magistraten alt, under enahanda redovisningsansvar som för kronouppbörden, lånemedlen indrifva och lill Riksg.conl. leverera. Ropades ja. 4:de punkten, ang-.de lindring i betalningsvillkoren till befrämjande af stenoch kalkbruks-byggnaders uppförande. Bifölls. 5:te punkten, ang-.de fråga om föreskrifters meddelande till förekommande af förluster genom de för meddelade byggnadslån intecknade egendomarnes försäljning till alltför låga pris. Hr Rosenblad, Bernh.: Emot sjelfva de föreslagna sladganderna har jag visserligen ingenting alt anmärka, då det öfverlemnas åt Hrr Fullmäktiges i Riksg.cont. nit och omtanka, alt efter omständigheterna förfara; men dessa stadganden föregås af rellectioner, som kunde synas innebära ett slags moraliskt band på Fullmäktige, och det är deremot, som jag ber att få yttra några ord.
Den 8 Mars f. m 249 Öfverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad:n behagade bifalla ifrågavar. uti inledningen lill StatsUtsk:s utlåt. N:o 51, Litt. A, gjorda hemställan. Ropades ja. Med erinran, att Frih. Stjernstedt under öfverläggningen yrkat samt begärt propos. derom, att uti ingressen till förevar, utlåt, borde intagas följande, enl. inkomst-afdms förslag, uti Gr. Mörners reservation införda mening: ”Vid tagen kännedom af de den nåd. proposm tillhörande handlingar har Utsk. inhemtat, att de förvaltande verk och inrättningar, hvilkas inkomster skulle komma att emot bestämda anslag utbytas, icke blifvit sedan år 1833 i ämnet hörde och således icke varit i tillfälle att öfver det numera förändrade förslaget sig yttra, hvadan Utsk. saknat de uplysningar, som för sakens fullständiga utredning kunnat vara af nöden” hemstälde H. Ex. Hr F rih. o. Landtm, om R. o. Ad. ansåge denna mening böra uti inledningen till Utsk:s utlåt, införas. Denna propos. besvarades med starka nej blandade med ett eller annat ja, hvarjemte Gr. Mörner, anmälde sig och yttrade: Detta är en heder för min anmärkn. som jag sjelf icke påkallat och vet ej hvartill detta skulle tjena. Gr. Lagerbjelke: Min mening är ingalunda att yttra mig huruvida detta tillägg vore lämpligt eller icke; men sedan R. o. Ad. redan fattat sitt beslut i frågan, utan att dervid förbehålla sig rättigheten att serskildt besluta om något tillägg, vågar jag hemställa huruvida det kan vara lagligt, att nu efteråt vilja derom besluta. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, det han trott sig finna att R. o. Ad. med öfvervägande nej besvarat den ronde ifrågavar. tillägg framställda propos. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 250 Den 8 Mars e. m.
Af Guslaf Appelqvist från Blekinge Län: ”Emot Utskottets beslut, hvarigenom en pension af 2,000 R:dr B:co blifvit Friherre Berzelius tillerkänd, får jag anmäla min reservation, med förklarande, alt, ehuru jag erkänner Friherrens utmärkta vetenskapliga förtjenster, jag likväl tror, alt då hvarken Friherren sjelf gjort något anspråk i detta afseende, eller framställning derom af Styrelsen egt rum, ulan endast en enskild motionär bragt frågan å bane, och då det icke eller blifvit utrönt, att Friherre Berzelius icke med förut egande inkomster är i tillfälle alt bestrida sina nödige utgifter, det tillstyrkta anslaget icke bordt komma i fråga”,. Häruti Stats-Utskottcts Utlåtande N'.o 6a. ll Häruti förenade sig Johan Andersson frän Upsala Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län, Peter Persson från Jönköpings Län, Anders Nilsson från Östergöthlands Län och Nils Persson från Örebro Län. Vid i8:de punkten, angående pension åt afl. Agronomen Steffens' Enka.
Mets och Rikets KammarRätt, för att granskning undergå, aflemnas; hvarföre K. M:t ville i Nåder föreslå R. St:r en så beskaffad förändrings vidtagande, dervid K. M:t ansåge sig böra fästa R. St:rs uppmärksamhet på de skäl Committerade i underdånighet framlaggt, för behofvet af Salpeter-fondens förstärkande och bringande i det skick, att dess årliga inkomster må komma i jemnvigt med dess nödvändiga utgifter. Framställande K. M:t härjemte till R. St:rs antagande, det förändrade sätt till uppbärande af den årliga Saltpetergärden, Committerade i öfrigt, på grund af dermed i de fleste Län befunne förhållande, i underdånighet föreslagit. Jemte remiss häraf från samtelige respective R.iksStånden, hafva från Hederv.