Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisionens förlängning blef också vägrad den i5 Junii 1818. Huru litet de nyss omnämnde skälen kunna anses gällande vill jag söka ådagalägga. I fråga om granskning af redogörelsen för Statens medel, nämner Grundlagen blott de irenne hufvudgrenar hvarunder de innefattas, nemligen Banken, RiksgäldsContoiret och Statsverket. Men han nämner det sednare till alla dess delar. Hvarken behöfver eller bör han då upptaga någon Cassa särskildt. Skulle de alla i Grundlagen uppräknas, så blefve han både för vidlyftig och ändock ofullständig, emedan nya fonder och inrättningar kunna uppkomma eller upphöra tätare, än Grundlagen kan förändras. Nar han säger Statsverket i alla dess delar, så måtte ingen kunna undantagas, förr an något undantag i Grundlagen är gjordt, och ett sådant lärer hittills icke kunna uppvisas. Påstår man att till Stats-Verket endast höra de medel, som gå genom Stats-Contoiret,1 och dessa endast så länge de synas i dess böcker, så stöder man sig på en förvirring i begrepp, och på den styckning af Drätsel verket, som för närvarande äger rum. Man lägger en oreda till grund för att derpå bygga en ännu större. Om denna grund, vid närmare skärskå-. dande förfaller, så måste afven byggnaden ram - SÖ2 De» 5 Martil, Ja, Till Statsmedel måtte utan tvifvel räknas alla de medel som af medborgaren till Statens behof betalas, Om de uppbäras och förvaltas genom det ena eller andra af Statens Verk, IvrjgsCollegium, SeraphjmerOrdensGillet, CanzliStyreisen, ConvoyCommissariatet, Tullverketeller StatsContoiret gör lika mycket. Saken är ändock densamma, och förändras ej af den felaktiga organisation, i följd hvaraf Uppbördsverket ar deladt på så manga händer, Vöre denna organisation redan rättad, och hade hela uppbörden och utbetalningen af Statens medel blifvit, som sig boide, hänförda under ett gemensamt Drätselverk, så vore det ovedersägligt att alltsammans hörde under granskning af Riksens Ständers Revisorer, eller ock, att tydningen af ordet Statsverk vöre godtycklig.
Beter de sig annorlunda ligger det i tveböte mot vad eljest i slika mål är stadgat. Samma gäller för dem som till handräckning eller vittne medfölja. VI Art Om fördelning av beslagsgods och böter, och hur de senare, vid bristande tillgång, må förvandlas samt vad domstolarna och flera vederbörande ha att iakttaga. § 1 I fall, där ej särskilt i denna förordning finns utsatt hur böter och förbrutet gods skall fördelas njuter kronan och beslagaren hälften var. Böterna skall tas av den brottsliges egendom så långt de räcker och beslagaren ta sitt före kronan och får sitt i penningar. Böter från och med 400 riksdaler ger allmänt arbete § 2 Alla brott i denna förordningen tillhör Sjötulls rätten. Undantag om brottet begåtts, där denna tull inte finns, då gäller rådsturätt och i våldsbrott Hovrätten. I våldsbrott där underrätt dömt skall den missnöjde vända sig till Hovrätten. Är den åklagade på fri fot skall han vid besvären bifoga en löftesskrift av två män som en för bägge och bägge för en borga för hans böter och samma böter nedsätts i ränteriet. Löftesmännen skall bevis att de är vederhäftiga för vad de borgat. § 3 Då någon blir dömd för lurendrejeri och den förverkade varan uppgår till 400 riksdalers värde, skall hans namn och straff, honom till skam och andra till varning, utsättas i Inrikes tidningar. Tullrätterna skall två gånger om året insända berättelser om alla lurendrejeri och tullförsnillningsmål som förekommit. Vi anbefaller Vår generaltulldirektör, överståthållaren i Stockholm samt Våra befallningshavanden och städernas magistrater att hålla allvarsam hand över obrottslig efterlydnad av denna Vår nådiga författning, varpå det åligger Justitiekanslern att ha uppsyn. Vi är benägna att med konungslig nåd och välvilja anse dem som räknar för heder ej mindre än plikt att befrämja detta angelägna ändamål samt på sådant sätt lämna andra berömligt föredöme av nit, laglydnad och medborgerligt tänkesätt. Däremot skall de tjänstemän som för egen vinst och på inhemska näringars bekostnad, uraktlåter sin skyldighet, förfaras med den stränghet som lagen föreskriver. Stockholm den 3 februari 1819 CARL JOHAN Förnyad seglations ordning.
Vid 45 §• (nu den 41) hafva Utskotten icke funnit annan åtgärd nödig, än att, då rättigheten att visitera i boningsrum och aalubodar, jemlikt det förslag Utskotten nu framställa, är nästan enahanda, det värde, hvartill det olofligen införda godset skall uppgå, för att blifva förbrutet, bör vara lika, eller 100 R:dr i stället för det af 5o R;dr, som i Betänkandet N:o 18 föreslogs. Då det i 44 (eller nu 42) %. stadgade straff af 6 månaders fästning för den besia.- Bev,-Lag-s.Ällm.Besv.o.Oec.Utsk.\Jtl.N:o 3o. i5 gare, sorn "vid undersökning antingen icke upptäcker olofligen infördt gods, eller endast till sådant värde, att det icke är förbrutet, synes mera strängt , än förbrytelsen fört jena r, aldrahelst, då beslagare anställer sådan undersökning, till följd af tjenstepligt, och ofta kan dertill hafva baft ganska bestämda och säkra anledningar, ehuru man lyckats undanskaffa godset, så hysa Utskotten den nfvettygelsen, att detta urbota straff bör alldeles utgå , och att de påföljder af böter , suspension samt förlust af tjenst och lön , som i § komma att qvarstå , äro passande samt skola lägga tillräcklige band på beslagares möjliga sjelfsvåld att, utan skäl, anställa visitation.
Ett straff för mina syndiga ord den där kvällen, var det! Inte hade jag en smul mening med att bli sjuk; det sa jag bara för att uppröra Gustaf, och så tog mig Vår Herre på orden, och det gjorde han rätt i. Jag behöfde just knusas ihop litet. Jag har alldrig legat till sängs förut – utom när barnen kom till – och det kan späka en människa, ska jag säga. Jag kände mig så innerligt usel och ödmjuk de första dagarna, som om jag varit den värsta synderska på jorden, och hade ingen ro förr än jag gång på gång riktigt hjärtligt fått be Gustaf om förlåtelse, fast jag nog såg, att det bara chenerade honom. Men ju kryare jag blifvit, ju mindre syndig har jag kännt mig, och nu har jag riktigt svårt hålla fast vid, att jag varit syndig alls, ty hade inte han sprättat i väg i tunna balskor som en tok så Men de där stygga orden borde jag alldrig ha sagt, det erkänner jag! Hur goda alla varit mot mig, kan jag inte ens säga! Gustaf har rent varit som en ängel! De första dagarna ville han inte ens lämna mig så pass lång stund, att han kunde få litet mat i sig. Villy har tittat upp en och två gånger om dagen och varit så ifrig att pyssla om mig, att hufvudvärken alltid blifvit sämre efter hvarje besök, men det kan inte hindra, att han gjort mig stor glädje ändå. Ester har hållit mig med de vackraste blommor, och när jag blef litet bättre, har hon setat timtal vid sängen och läst högt för mig. Gud signe hennes goda hjärta! Visst är, att jag alldrig kommer att glömma hennes stora godhet mot mig, gamla, tråkiga människan, därtill nästan en främling! Bra roligt har det varit att så att säga komma henne en tum närmare för hvar dag. Hon hör nog till dem, som man vinner sakta och säkert. Jag tror bestämdt, att hon är bra häftig, ty ibland flammar hon upp som en blåntapp, men strax därpå talar hon så lugnt och stilla, som om hon vore en helt annan person. Hon har sig själf i tyglarna, det är säkert. Fia har vakat om nätterna och varit så snäll. Ja, en märkvärdigt lugn och vacker tid har det varit, se’n hufvudvärken gick.
Med de rörliga element, hvaraf vår representation kommer att skapas, anser jag det vara lagstiftarens åliggande, att så mycket som möjligt binda denna rörlighet. Jag liar trott, alt sjelfskrifvenhet i allmänhet vore elen säkraste grunden för sjelfständighet; men sjelfskri(venheten är utdömd. Jag medgifver att äfven jag liar röstat derför; men just derföre önskar jag band på valrätten, och delta band kan vinnas derigenom, al! valen inskränkas inom districten; ty jag kan icke tro, alt en allmän valrätt alltid skall inskränka sig till de motiv, hvarpå valet bör grunda sig. Då föreställer jag mig i stort hvad jag någon gång sjelf sett i smått. Jag befarar, att om valrätten får sträcka sig utom districten, så skall fältet öppnas för intriger och corruption. Jag är öfvertygad, att derigenom skall den, som vill verka på valen, i ganska betydlig mån kunna göra det. I vårt land, med så stora distancer emellan olika orter, föreställer jag mig, att den personliga bekantskapen icke kan vara sådan, att den kan grundlägga förtroende och kännedom om personerna. Jag är fullt öfvertygad, alt medlare skola uppstå för att verka på valen. Måhända skola de inom R. o. Ad. samt ett eller annat af de öfriga Stånden kunna verka mindre, derföre att dessa Stånds ledamöter äro i närmare beröring med hvarandra och derföre äga större kännedom om personligheterna; men jag hänvisar tili IlondeSt. t. ex. Jag tror icke att Skåningen äger personlig bekantskap med JVorrländningen; men jag kan tänka mig, att ett parti af hvad färg som helst skulle vilja hafva en eller annan, t. ex. Norrländning, vald lill riksdagsman för något district inom Skåne. Jag tror att krafterna skulle ansträngas för detta ändamål och således sätta provinsens valmän uti en brydsam ställning i fråga om hvem de borde välja på. Jag tror äfven, att de särskildta förhållanden, hvaruti medborgare slå till hvarandra, skulle äga mera inflytande på valen, då de skedde utom districten. Äfven anser jag det icke vara utan vigt, att en persons hvardagslif, om jag så får säga, eller enskilda ställning tager sig anspråk vid valet.
Jemte det Rikets sistlidet år församlade Revisorer, uti deras Berättelse (pag. 61), anmält, att, vid den under loppet af Maj månad 1838 förrättade inventering, å de vid Tumba bruk befintlige förråder, brist i Brukets lumpliilgångar yppats, beräknad, efter nuvarande fastställde priser, till ett värde af 1,115 R:dr 16 sk. 4 rst. Banco, om hvars ersättande af f. d. Bruksförvaltaren, Kamereraren Möller fråga uppstått, hafva Revisorerne, vid det förhållande, alt från år 177,9, ^å inköpet af den lumpsort, sorn förnämligast vore i fråga, tagit sin början, icke någon inventering eller uppvägning af lump-förråden vid Tumba är vorden verkställd, samt med afseende å den betydliga förvandling, en sådan vara, under så lång tidrymd, ovilkorligen måste undergå, understödt bemälde Kamererares anhållan om afskrifning af det belopp, han, till följd af den sålunda yppade bristen, möjligen kunde blifva förbunden att ersätta.
I anseende til den längre öfwerläggningstid som widdén och grannlagenbeten af ofwannämnde förslag synes fordra, önskar Riddarehus-Utffottet at öfwer förenämnde sme punkter fä med det första til sin efterrättelse emottaga Högloft. Ridderffapcts och Adelns beslut. Stockholm den 17 Junii 1^09. Pa Riddarehus-Utffottets wägnar: L. ib. Oucker. Åke 6. klais t. ft. LscbUnr La» 8Z2 Den 22 Junti. Lades pä bordet. Herr Lilkverbjelm, ^svLN, hade til?rolocoiiet inlemnat et DictLinen, hwilket uplästes, sä lydande: Admjukt lVlemorial! Af flera Staters Historia finner man, at oordningar i Ln»ncer boredt de mesta revolu. livner, och at ofta et stridbart och uplpst folk, derigenom förlorat fin sjelfständighet, och kommit tinder äes^otismens eller XristvcrLtien8 jern-ok. Intetdera pasiar en Swenff Medborgare, och derföre tyckes det wara et af de wigtigaste ämnen för Nationens Kexre8entanter8 öfwer-aggning; Hwar stall man taga medel för Statswerkets atta behof?
Hvar och en, äfven den som första gången kom tillstädes, kände sig strax hemmastadd, och för hvar och •en hade dessa aftnar alltid något af intresse: att taga vara på, för de allra flesta mycket och af vexlande slag. Utom sång och musik — någon gång äfven uppläsning — förekom nämligen åtskilligt både att se och höra; och tillfälle var därjämte beredt till inledande af de angenä- maste bekantskaper. När vi tänka på denna samling, är det ej, som om vi bläddrade i ett fotografialbum och plötsligt ljusnade upp, när vi mötte de kända konterfejen af Adolf Lindblad, Munthe (Henrik Mathias), Troili (målaren) m. fl. Hade vi gått än längre tillbaka, hade vi träffats af de allvarliga dragen af Erik Gustaf Geijer; och hade man då för tiden haft tillgång till •en fonograf, kunde vi här i afton fått höra .Jenny Linds och Louise Michaelis stämmor och Vilhelmina Nerudas violin, sådana de ofta hördes i det Dalmanska hemmet; ja, det var — som vi veta — ganska vanligt, att utlandets förnämligaste artister under sitt uppträdande i vår stad där läto höra sig, mindre till följd af särskild inbjudning än af eget erbjudande. Att vår teaters artister — såväl den lyriska scenens som talscenens — voro där talrikt representerade, faller nästan af sigsjälf; det kunde också därför ibland^ se ut, som om scen och salong alldeles blandats om med hvarandra och åtminstone delvis ombytt roler, så att de musikaliska prestationerna hufvudvudsakligen utfördes af amatörer, under det scenens folk för omvexlings skull fingo slå sig ner på åhörarbänkarne; men vanligen gick det så till, att äfven artisterna fattades af den lifvade stämning, som uppbar det hela, och villigt bidrogo, hvar i sin mån, att göra aftonens utbyte ännu mera rikhaltigt. Men — tänker kanske någon — fröken Dalman uppträdde ju hvarken som sångerska eller pianist — och det är alldeles riktigt.
Ull. M 86. sjelfva vägbyggnaden skulle hafva kostat iner än den summan; och en linie i Ohio säges hafva kostat blott 1,100 pund per mil (128,700 R:dr Runt per svensk mil). lili en härstädes, i öfversättning från Tyskan ulgifven bok: Berättelse om Förenta Staterna i Nord-Amerika, om dervarande jernvägar m. m. af F. A. Ritter von Gerstner, densamme som lär haft hufvudsakliga ledningen af jernvägs-anläggningen mellan S:t Petersburg och Moskwa, och som i flera år vistades i Förenta Staterna, för att studera deras jernvägs-ekonomi, finnér man likaledes på sidan 28 en specifik uppgift på kostnaden i dollars per Engelsk mil för 19 särskilda jernvägar, bland hvilka 10 uppräknas, tillsamman utgörande 622 Engelska mil eller 95 och »/ , Svenska, alla understigande i kostnad en hall million R:dr R:mt per Svensk mil och 450 Engelska mils längd deribland understigande 400,000 R:dr per Svensk mil. — Oen föreställning, som man hört några hysa, att resor på jernvägarne i Amerika skulle vara myckel älventyrliga i följd af ett svagare byggnads-sätt, motsäges bestämdt af Lardner. 1 anseende dertill att jernvägarne der upptaga en längd af flere tusen Svenska mil, måste olyckshändelserne sammanräknadt vara större än på mindre väglängder; men nyssnämnde författare yttrar specielt på sidan 400: »Oaktadt den skenbart mindre substantiel och svagare byggnaden på några linier afhöras sällan olyckshändelser med passagerare-tåg i Amerika. Med en erfa renhet af nära 20,000 (Engelska) mils resor i Förenta Staterna molte mig aldrig någon olyckshändelse af något slag; ej heller hörde jag talas om någon, som vållade någons död eller kroppsskada. Denna säkerhet kan tillslirifvas den måttliga hastigheten på jernvägarne i Amerika.» Det samma intygar äfven på grund af egen erfarenhet Ritter von Gerstner.
Och då det var honom detsamma, om han toge till Stockholm eller till någon annan ort, underrättade han de sina om sitt beslut, drog en tusenkrona i närmaste sparbank och for med sitt pick och pack mot ultima Thule. I Lund måste han ligga natten öfver. Sista kvällen i Skåne tillbragte han samman med Bengt. Han hade först varit tillhopa med gardet; men detta var icke mer detsamma som i gamla dagar. Malm borta, Pelle borta, domhafvanden melankolisk; och till på köpet idel nya element, som gåfvo det hela en annan prägel. Josua ensam fylde sin halfva soffa alldeles som förr, nyter som alltid, sjelfva oföränderligheten; men det räckte ej till för att frammana den gamla stämningen. Truls bröt tidigt upp, och Bengt, som också slumpat med, följde honom. De båda vännerna gingo upp på Skandinavien, liksom en afton för länge sedan; det var fullt liksom då, och liksom då fingo de sig ett resanderum, – Truls logerade der. Men det var icke längre Bertas anda, som sväfvade öfver det hela; Berta var borta, ingen af dem visste hvarthän, och en annan, vanlig värdshusflicka serverade punschen. De hade icke stort träffats sedan den afgörande händelsen; icke heller nu föll ett enda ord derom, ehuru de begge kände det stå emellan dem, kallt och generande. De talade om allt möjligt annat, medan de hela tiden begge två hade på förnimmelsen, att det enda, de icke talade om, vore just det som de båda suto och tänkte på. Bland annat ordade de också om literatur, särskildt naturligtvis Stockholmsliteraturen, som ju Truls nu skulle gå och se på nära håll. «Jag kan icke finna nånting i den,» sade Bengt, «den är mig ointressant; den lemnar mig kall. De äro så obetydliga, allesamman deruppe; de veta icke att göra sig gällande. Ser du, derpå tycker jag alltsammans kommer an, – att kunna göra sig gällande. Man skall kunna tvinga läsaren, skaffa sig respekt hos honom, respekt för sin personlighet och det som man kommer med. Men det kunna de icke; de fylla icke ut i sina böcker. De kunna icke göra sig gällande. – Förstår du hvad jag menar?»
I förbigående torde jag allen..st sa nämna, det jag as Konung Lurkås z:dje redal! är 178g blifwik utnämnd till Minister af andra rangen, och således kanjlke pä Skaken ej borde siä npförd lör z:dje rangen. Denna anmärkning är dock wida skiljd isrän alt flags klander. Jag stnner för wäi, att alr hwad mig angär, hör till en altför aflägsen tio, akt as den nya och unga generation, som upkommit wara kändt eller wärderadr. Ldargös eles gstalrss hwilka äro kgenteligen sädane Commistons, Secreterare, som under Ministrarnes sränwaro njuta en del as dcsieS tractamenten, äro upförde för samma Pension som Commissions Secreterare ncmligen för 66 R:d Z2 H. Efter desie aurhentique upgister, torde jag fä öfwerlamna till Högloft. Ridderffapek och Adelns egit uplysta omdöme om de finna, att desie för alla rapellcrade Ministrar stadgade wilksr, utan alt afseende pä personers särskilda förstenstcr eller behof, sivar» emot desie Tjenstemäns rätt? emot Nationens förbindelse till ränwisa och tacksamhet? Har någon till Minister-Staren hörande person brustit i fine plrgker, more det längc isrän mig alt äska för honom förskoning Är han rent af oduglig, sä rätte man ju för des; häldre misitagrt med desi tillsättande genom kapells utfärdande! Har han uti nägot enkelt fall warit sörsummelig, sä tilltalas han med erforderligt alfwar! Skulle han M och med kunnat blifwa brottslig, ja warde han dömd Deu 21 December.
Qvant, för tullberäkningen; att införselstullen å garfstål skulle vara 3 r:dr 36 sk. per 100 skålpund; samt att i öfrigt Utsk:s förslag bifölls. Stålarbeten; Stärkelse; Svafvel; Svafvelblomma; Svafvelsyra; och Svampar. Utskottets förslag biföllos. Sågblad. Åtskillige ledamöter yrkade, att tullbehandlingen borde ske efter vigt, och att tullvärdet måtte bestämmas till 1 rtdr samt tullen till 10 sk. per skålpundet; andra att tullen a88 Den i g December f. m. för sågblad till finbladiga sågar borde bestämmas till i5 proc. af värdet; oell andra åter bifall till Utsk:s förslag. R. o. Ad. beslöt, uppå derom framställd propos., att sågblad skulle tull behandlas efter vigt, att tullvärdet skulle vara i r:dr och införselstullen 10 sk. per skålpund, samt alt utförseln skulle vara fri från tull. Såpa. Utskottets Törslag bifölls. Säcka r. Af en ledamot yrkades, alt införselstullen borde bestämmas tili proc. af tullvärdet; hvilket åter bestreds af en annan, som yrkade bifall till Utsk:s förslag. Uppå derefter framställd propos. bief Utsk;s förslag af R. o. Ad. bifallet. Talg; Tama rinder; Tegel; Tenlikor; och Tenn. Utskottets förslag biföl los. Tennoch Blyaska. Ulsk:s förslag bifölls med den af tvänne ledamöter begärda förändring, att utförselstullen skulle bortgå. Terpentin; Terpenlin-olja eller Terpentinspiritus; Tester eller Kratz; The; och T her morn e t r a r. Utskottets förslag biföllos. Tjära. På en ledamots hemställan beslöt R. o. Ad., att ulförselslullen borde bortgå; i öfrigt bifölls Utskts förslag. Tjärbärma eller Vrak tjära.
Del, forn icFe finnes för SÖletallifFa i?ajjanS tillfälliga förflärfning erforDerltg. 27:o Sitt SBanco^ulImäFtige berättigas att, i mån font Q3anFenS tiUgåm gar meDgifma, meDelft anjFaffanDe af något eller några af förutnämnDa @men(Fa räntebäranDe förbinDelfer, erfätta Den minjFntng, forn, genom afbetalning å DiiFS» gälDS EK:Dr, få att 23anFen, få miDt möjligt är, alltiD förblifroer tnnefjafmare af nämnDa fummas belopp mot* fmaranDe förbinDelfer, forn lätt Funna realiferaS, odj IjmtlFa icFe få förfäljaS, utom miD De fatt, Då realifationenS beflånD odj uprättI;åttanDet af SBanFenS FreDit eller fäferljeten för SBanFctt få forDrar. §. 44. t 3 öfrigt åberope 3Bi måra, röranDe SBancoärenDen, unDer neDannämnDa Dagar till iFongl. 3Raj:t afiåtna unDerDåniga fFrifmelfer: l:o af ben 22 2lugufH 1840, om ändring i anfmarö Den 27 2lpri( 1742 od) görflaringen Den 4 3u(i 1745, angåenDe förbuD emot ©ulD> od) 0ilfmetmpnté utföranDe ur Sttfet famt neDfmaltanbe; 3:o af beit 11 november, angåenDe prejhiptionötiD, inom f>tr>iIFen åt* ffittiga älDre forDringöpofter bora från £5anfen uttagas?; 4:o af ben 6 Stuart J841, angåenDe Dels? neDfdttning i löfen för måg
Skulle fråga derom eller om förhöjning i lönevilkoren vid BancoDiscont-Verket uppstå, underställes densamma Rikets Ständers pröfning och afgörande;" och 5:o att en ny eller g:de punkt borde tilläggas, så lydande: ”Öfverstiger contanta eassa-behållningen vid Låne-Contoren sammam äknadt för alla rörelsegrenar, derunder småsedels-vexlingen inberäknad, för Låne-Contoret i Götheborg 100,000 R:dr, och för det i Malmö 3o,ooo R:dr Banco, då åligger det Directionen att ofördröjligen till Banken insända öfverskotta.” Hvarförutan Hederv. Bonde-Ståndet serskildt beslutat, dels alt de i första och andra punkterna intagne n3ra föreskrifter ej komma att tjena till efterrättelse förr, än från och med början af år i836, dels ock att, med ogillande af Utskottets tillstyrkan i i:a morn. af 3:dje punkten, stadgandet i 4 §• 4:de Art. och 5:te Afd. af i83o års Banco-Reglemente borde bibehållas, med det tillägg, sora innefattas i 2:dra eller sista mom. af nyssberörde 3:dje punkt. Hvad nu först beträffar aflöningen för Banco-Discont-Directionen, så är det stadgande, Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet i detta afseende önskat intaget i 4:de punkten, redan till redactionen bestämdt, genom samtlige Riks-Ståndens antagande af Utskottets tillstyrkan i Memorialet N:o 106, punkt. II, pag. 10.