Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 28 October e. in. ma redaction åt Jaoch Nej-propositionerne, skulle jag tro, att Ja-propositionen kunde innefatta bifall till Utskottets förslag med den redactionsförändring i början, som jag föreslagit, och Nej-propositionen, med uteslutande af min redactionsförändring, bifall till Utskottets förslag med tillägg af den ifrågasatte förhöjningsrätten till 33 f procent, antingen för alla fall, eller för blott reciprocitetsfall, hvilket, så vida de värde Ledamöterne sig icke derom kunna förena, lärer blifva föremål för ,en föregående votering. Herr von Hartmansdorff: Om endast tvenne propositioner blifva framställde, nemligen en, sorn afslår, och en, sorn medgifver förhöjningsrätt, i hvad fall som helst, skulle den 3:dje mening, för hvilken jag yttrat mig, den nemligen att bevilja förliöjningsrätt endast i motsvarighetsförbållanden, blifva alldeles utesluten; och dermed kan jag icke finna mig belåten. Herr Skogman: Jag anhåller blott, att ordalagen i den Kongl. Propositionen må införas i Contra-propositionen, nemligen: att Rikets Ständer till Kongl. Maj:t öfverlemna, att inom bestämdt maximum af 33 f procent förhöja tullen å inkommande varor med afseende å de förändringar, som emellan Riksdagarne kunna inträffa. Detta uttrycker bestämdt, hvad Kongl. Maj:t äskat. Den 9.H O c to 1>er c, ni. 347 Herr Hjerta; Jag får fästa Herr von HartmansdorfFs uppmärksamhet derpå, att lians mening redan innefattas i Ja-propositionen, då Utskottets förslag innehåller ett erkännande, att det ankommer på Kongl. Maj:t ensamt, att, i afseende på utländska Magter, bereda en för Svenska handeln förmånlig reciprocitet, och att i afseende härpå vidtaga de mått och steg, sorn med landets hästa äro förenliga; så att någon särskild proposition för Herr von Hartmansdorffs mening icke erfordras. Men för alt göra detta ännu tydligare, skulle jag föreslå, att ordet bereda kunde utbytas mot ordet: tillvägabringa en förmånlig reciprocitet, Friherre Cederström:
Mars för ett års tid, eller från den dagen till samma dag 1861, utarrenderat Biskopstorp för 1,419 kubikfot 8,1 kannor och Tylen för 19 kubikfot 4,9 kannor, hälften råg och hälften korn, att lösas efter 1860 års markegångspris, i enlighet hvarmed värdet utgjorde för det förra beloppet 3,144 R:dr 88 öre och för det sednare 43 R:dr 17 öre; att värdet åter af de genom Kongl. Kollegii arrendekontrakt af den 15 Oktober 1860 för en tid af 30 år från midfastan år 1861 bestämda arrendebelopp utgjorde, efter medelprisen 1850 —1859: för Biskopstorp R:dr 5,287: 13. och för Tylen » 52: 18. eller tillhopa R:dr 5,339: 31; att då, enligt såväl Landshöfdinge-embetets som Kongl. Kollegii kontrakt, de 300 dagsverkena icke åtfölja arrendet af Biskopstorp, deras värde följaktligen komme att af Landshöfdingen uppbäras, samt att vid anställd jemförelse emellan, å ena sidan, Landshöfdingens inkomster enligt 1837 och 1853 års nådiga bref och, å den andra, hvad de utgjort för år 1860 och komme att utgöra efter den 14 Mars 1861 förhållandet visade sig vara följande: Enligt 1837 och För tiden eiler 1853 års nådiga För år 1860. den 14 Mars bref. 1861.
Dessutom må det anmärkas, att den egentliga tillsynen öfver de författningar, sorn halva den största inflytelse på Nädngarne, nemligen öfver varors inoch utförsel, egentligen icke hittills tillhört det Collegium, som öfver handels och slöjders tillväxt skolat hafva uppsigt. Hvad åter angar den profning, som enkla Närings frågor böra undergå i Collegier , såsom andra instantien; så har det, sedanlängre tiel, utgjort ett ämne för Allmänhetens önskan, att denna ineiian-instantie må försvinna. Med stor besparing i kostnader och tid få Städernas oeconomieoch politie-mål, liksom åtskilige andra, allmänna ordningen och hushållningen rörande ärender, fullföljas directe fran Landshöldingarne till Kongl. Maj;t. — Enahanda fördel synes ock skäligen böra förunnas dem, som vilja anmäla sig tili idkande af någon näring eller rörelse ; ty det 92 kan icke vara rigtigt , ej eller leda till Näringarnes förkofran, och der kan följaktligen icke förenas med Statens allmänna nytta, att Närings-idkaren, för blotta tillåtelsen, att utöfva en nyttig slöjd eller Näring , skall genomlöpa flere jnstantier och på kostnaderna dertill måhända uppoffra en betydlig del af sitt lilla Förlags-Capital och jemväl förlora sin tid, samt tillätventyrs äfven det gynnande tillfället för en tillämnad anläggning. För Collegiernas befattning i Näringsväg återstår således egenteligen blott beredningen af de författningar, som rörande Nnringarne af Kongl. Maj:t kunna utfärdas. Här är icke fråga om nyttan och nödvändigheten af en sådan beredning, utan huruvida ett Collegium för sådant ändamål må vara behöfligt. För bedömmatidet deraf, lärer det böra tillses, huru den garantie, som genom Collegiernes förmenta sjdfständiga behandling och framställning af malen skall uppkomma, må, hvad Näringarna angår, i verkligheten vara beskaffad , och huru den varit utöfvad.
Manufacturösters berättigande till enahanda arbetsfrihet för vissa yrkens bedrifvande, som Handtverksmästare, efter föregångna läroår, tillkommer; hvilket vållat att arbetsförtjensten, sönderdelad på för mångå händer, icke kunde lemna alla bergning, samt enahanda, ännu mera på Borgares handtverksrörelse^ inverkande menliga följder af tillåtelse till vissa handtverks bedrifvande, meddelad personer, som ej voro skyldiga att derföre erlägga borgerliga onera, och således kunde för bättre pris lemna arbetsbiträden. Af Borgerskapets Äldste är vid denna sammanfattning tillagdt, alt sedan Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collcgium, i följd af erhållit Nådigt uppdrag, den 16 A piil r 83f5 till Eders Kongl. Maj:t ingått med förslag lill ny Förordning angående rättighet att i Städerne och på Landet åstadkomma Slöjdeoch fLndtverks-arbeten samt Fabriksoch Manufacturvaror, hafva Borgerskapets Äldste till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvit en, den 29 November i836 daterad, Anmärkningsskrift, hvaruti de tro sig hafva utvecklat: att berörde förslag ådagalägger en, utöfver hvad de trenne öfriga Riks-Stånden begärt, långt utsträckt tillämpning af såkallade nyare tidens liberala grundsatser: att det strider emot de af Kongl. Commerce-Collegium uppgifne motiver: att det strider emot Borgare-Ståndets concession år 1810, emot Grundlag och allmän Civillag: och att det, 1 stället att bereda tydlighet och säkerhet vid tillämpning af Närings-författningarne, skall ofelbart åstadkomma de största illusioner, alla ledande dertill, att städernes Borgeiskap försänkas i armod och beroende. Magistraten har yltrat sig i allmänhet vitsorda de åberopade skälen för serskilda Handelsoch Handtverks-yrkeos förminskning, hvarvid dock någre få undantag egde runi, hvilka uppenbarade sig vid anställde jemförelse!-.
Jag hoppas, att om R. o. Ad. nu föregår de andra Stånden med sitt exempel, komma dessa väl i sinom tid att följa efter. Jäg anhåller att R. o. Ad., med afslag å TTtsk:ts framställning, mätte bevilja de 16,000 rdr:ne. Hr Printzensköld: Det skäl för tillstyrkande af bi fall till TJtsk:ts förslag, som Frih. Åkerhjelm hemtat från K. M:ts Nåd. svar till landtbruks-akademien på dess underd. framställning rörande förev:de fråga, kan jag omöjligen godkänna, der - Deli 26 Maj e. rn. före att K. M:t verkligen alldeles icke flir sin del anfört något enda skäl för sitt beslut. Tvertom har K. M:t varit ända derhän undfallande för 11. St:rs åsigt, att K. M:t för denna åsigts skull icke ansett sig böra fasta något afs:de på landtbruks-akademiens förslag. Jag måste beklaga detta förhållande och önskar på det högsta att icke sådana händelser å nyo måtte inträffa, emedan följden blefve den att man finge de facto införd en ständer-regering, hvilket vore det olyckligaste som kunde hända. Det må väl vara att 11. St:r vid en riksdag yttrat den eller den åsigten, men att ringaste giltiga anledning för K. M:t att lemna utan afs:de en embetsmyndighets förslag, om än alldrig så nyttigt, blott derföre att K. St:r behagat vara af annan tanke vid föreg:de tillfällen, är någonting, som omöjligen kan ingå i mina begrepp om Konungamaktens både rättigheter och skyldigheter. Tvärtom förekommer det mig såsom en oeftergiflig pligt af Ilegeringen att hon sätter sig i det förlnde att, oaktadt K. Skr yttrat en åsigt, som Regeringen icke finner sig kunna godkänna, K. M:t fullföljer de åsigter, han anser för riktiga. Om detta skett i förev:de fall, så att den åsigt ifrån Regeringen vunnit understöd, som landtbruks-akadamien framställt och som K.
KanalanUti en från Bonde-Ståndet remitterad motion (N:o 147) har Riksdagsfullmäg läggning tigen Johannes Andersson från Göteborgs och Bohus län föreslagit, att Rikets Ständer, bäckskil och för anläggning af en kanal från Rörbäckskil till Essevik inom Lane härad af nämnda åslevik i * län, mätte bevilja det bolag, som åtager sig en dylik anläggning, ett mot den i kostGöteborgs nadsförslaget upptagna summa svarande belopp, antingen och helst såsom anslag utan och Bohus återbetalningsskyldighet eller också såsom lån på de billigaste återbetalningsvilkor, som kunde bestämmas. Genom den ifrågavarande kanalen, hvars längd utgjorde omkring J mil, skulle Gullmarefjorden, dit fartyg under alla årstider kunna inkomma, förenas med den s. k. Koljefjorden, hvarifrån afståndet endast vore l j mil till Uddevalla, hvilken stad för sin betydliga sjöfart, likasom i allmänhet länets fiskeriidkande befolkning för sin handtering skulle hemta väsendtlig nytta af detta företag. Då motionen afgafs hade något kostnadsförslag ännu icke blifvit upprättadt; men berörda förslag, jemte ritning och beskrifning, hade sedermera af motionären aflemnats och utvisade en slutsumma af icke mindre än 303,012 R:dr. Enär hvarken det angående ifrågavarande kanalarbete upprättade kostnadsförslag blifvit af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader granskadt eller vederbörande myndigheter afgifvit yttrande i fråga om arbetets vigt och det gagn, Born deraf för det allmänna må kunna hemtas, anser sig Utskottet 30:o böra afstyrka beviljande af det betydliga statsbidrag, som för denna kanalbyggnad blifvit begärdt. Upprensning ■■ ochmuddring Med anmälan hurusom, för sjöfartens underlättande mellan Östersjön och af det s. k. Mälaren genom Södertelje kanal, och beredande i sammanhang dermed af möjlighet sunda i närmera djupgående fartyg att anlöpa den i närheten af Södertelje på saltsjösidan heten af ' belägna lastageplatsen Näset, fråga uppstått om upprensning och muddring af det Södertelge. S. k. Stats-Utshottets Utlåtande N:o 78. 33 s. k.
– De svenskes kung är också en man. – Det är han, för han gör oss uppmärksammade i utlandet, men hur pauvre likafullt! – Så lagom pauvre nyss i Varszava. När Stanislaus steg in i kröningskyrkan med sin alltid förskrämda och darrhändta gemål, hade han inte bara fått till skänks af svenskarna den nyförfärdigade kronan och spiran och äpplet och svärdet och hermelinerna och bältet och skorna utan också baneret och tapeterna på kyrkväggen och tallrikarna på taffeln och kröningspengarna, som kastades kring, och knektarna, som höllo vakt och sköto glädjesalvan ... och till sist tackade han och kysste excellensen Piper på handen. – Är ni själf fattig? – Fattig ... jag? Måns Fransöske mindes de två stackars karoliner som sutto insydda under rockfodret och som voro allt hvad han ägde, men han knackade med lorgnetten i bordet och skyndade sig att säga: – Mina depenser äro ofantliga ... och spel amuserar mig ... går aldrig utan tio louisdorer i pungen. – Vill ni låna mig fem louisdorer? Måns Fransöske såg upp i taket. – Just i dag glömde jag olyckligtvis pungen i en rock på tältstången. Men jag skall skatta mig lycklig att få skicka bagatellen med första. Min herre, betrakta inte oss tafatta svenskar som några seigneurer. Hur högt jag stiger, tittar ändå Månsen alltid fram mellan sömmarna. – Ni voro så lagom tafatta nyss på vårt polska valfält, där Arvid Horn satt med plånboken och skref upp alla, som röstade mot svensk befallning, och där landtmarskalken förtviflad stötte sönder sin staf. – Men anse nu mitt hus som ert eget. Tobakspipan ligger bredvid luktvattensflaskan, och luktvattenflaskan står på puderasken och puderasken på tobakskaggen och tobakskaggen på nattlådan ... Den får ni leta, så går tiden fortare. Han tog med dessa ord en skinnbunden bok och satte sig att läsa. – Jag ber, jag ber, – svarade Måns Fransöske och lorgnetterade honom från sidan med vaknande misstro, men inom sig tänkte han:
Maj:ts befäl 1- ”ningar i flere Militair-ämnen, som nära anda Srats.Secreterarnes befattning , emottagas ’’och utfärdas af General-Adjutanternej och i 4') Sid. 46 Committerades Betänkande. **) Sid. 144 och följande Cancelli-Rådet tott Hart* mansdorjffs betänkande. *7 ”vissa fall hvarken äro eller kunna gransörne ”dem emellan blifva bestämdt uppdragna* Col”legiernes Presidenter* som egentligen borde ”under Stats-Secreteraren vaka öfver verkställigheten och tillämpningen af Konungens ^beslut , äro i anseende till rangen alltför J,böga och Oberoende af Stats - Secretera* ”ren. Medlen* som skola användas, måste sö Således finnes, såsom vidare än* ”märkes, ingen egentelig Chef för någoil ”förvaltningsgren, sorn har skyldighet att om« ”fatta den helt , eller sorn är förpligtad eller ”berättigad, att följa målen från början till ”slut 5 hvarigenom Konungen, då Han villfö5, retaga åtgärder af vidsträcktare omfattning, ”sättes i nödvändighet» att från flere af hvar* ”andra oberoende myndigheter söka Underfät* ”telser, råd och upplysningar, hvaraf långsamhet i ärendernes gång mäste uppkomma} 'äfvensom, i fall något går origtigt, Kontin» *’gen eller Riksens Ständer, bland så mångå* ”icke hafva någön viss att hålla sig till, ”om de skjuta skulden på hvarandra. An» ”tingen skall ett blifva obilligt lidande fram» ’’för de Öfrige, sorn äfven deltagit i åtgärder* ”ne, ellef blifva de sämtelige ansvarslösa, ”eller måste man anklaga en hel Mini* *’stére» hvilket alltid och allestädes är ett be”tänkeligt steg} i synnerhet om tillgång på 68 ”ämnen till de högsta Ämbetenas åferbesätt”njng vore mindre tillräcklig’’.
De förändringar, hvilka i senare fem åren uppkommit'uti Hemmanens Natur af Inoch Utsockne, Frälse samt Kronooch Kronoskatte, härleda sig dels från återgång till Insockne, i följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 3i October 1829, angående Rå och Rörs samt Insockne,» frihetens bibehållande, dels ock från Skatteköp å Krono-Hemman. Den Krono-Skatte Åboer förunte rättighet att lösa den befintelige ostämplade Ekeskogen så väl som dispositionsrätt öfver uppväxande Ekeskog, fir ett tillräckligt skäl för en del Krono-Hemmans-Åboer att köpa Hemmanen till Skatte; Och i följd delaf hafva ett betydeligt antal Åboer dels redan erhållit Skatte-rätt, dels derom gjort ansökningar, som bero på afgörande. Då inga Allmänningar eller Krom>-Parker existera i Länet, kunna Nybyggen icke uppkomma annorledes än såsom Torp å enskiltas eller å Krono-Hemman. Laga Skiften fortgå och utflyttningar verkställas mera nu än tillföre» ne, sedan Eder Kongl. JMaj:t beviljat anslag till understöd dervid. 3 I o Antalet af Hemmanen af särskilta Naturer, så väl som af KoimsGårdarne är i Tabellen upptagit. ° Stats-Bidraget för år i83i uppgick till 333,o39 R;tlr 32 Skill. 7 rst. Banco, hvilket utgör på hvarje inom Länet Skattskrif person 6 R:dr 46-Skill.. 7/jst*;7* Ungefärliga beloppet af Stats-och Riksgälds-Verkens medel ,^som frun härvarande {Landtränteri årligen remitteras, belöper si" till r52,556 R:dr i5 Skill. 4 rst. 1 0 Jordskatten utom personel» utskjlder uppgår för Ett Mantal Krono eller Skatte till ungefär 56 R:dr, och för Ett Mantal Frälse till i5 R:dr.
Preste-Ståndet den 29 Borgare-Ståndet den 29 Bonde-Ståndet den 30 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående sältet Jör fullföljd af mindre brottmål, sorn med tvistemål ega nära gemenskap eller deraf härj!yla. (Lag-Utsk:s Bel:de N:o 34.) S. A. K. Sedan genom Kongl, förordningen den 18 April 1849, angående upphörande af Kiimners-, Lagmansoch Riddaresyne-rätter, blifvit upphäfne så väl 3 Kap. 4 §. Rättegångs-balken, enligt hvilken ett mindre brottmål, som af något tvistemål sitt ursprung fått och dermed hade nära gemenskap, skulle åtfölja tvistemålet till lag mansrält och der afdötnas, som ock sista mom. i 25 Kap. 5 §. samma Balk, hvilket meddelat en hänvisning till omförmälda 4 § i 3 Kap.; så och då grundsatsen att ett sådant mindre brottmål borde, vid fullföljd i högre rätt, i sammanhang med tvistemålet behandlas efter samma rättegångsordning som detta, således numera saknade stöd af Inskrifven lag, men dock fortfarande borde i lagskipningen följas, helst derigenom bereddes ej obetydlig lättnad för parterne, i det att de undveke de dubbla -skriflvexlingar och iakttagelser af serskilda fatalier, som blefve oundgängliga, i händelse brottmålet skulle skiljas från hufvudmålet och genom serskilda besvär fullföljas, har E. K. M:t behagat, i aflåtcn nådig proposition, föreslå Rikets Ständer antagande af följande lagbestämmelse: ”Fullföljes i högre rätt tvistemål, deri ett mindre brott kommit, som af det sitt ursprung fatt och dermed nära gemenskap häfver; då må brottmålet följa tvi stemålet åt och för båda gälla den rättegångsordning, som för tvistemål är stadgad. Fullföljes endast brottmålet eller är brottet sådant, att derför med pennin - Expeditions-Utukot tets Förslag till and. Skrifvelse, N.-o 121.
Att landets egna producter, hvilka alldeles ickebehöfva utifrån införskrifvas, utan kunna i tillräcklig rnängd och till erforderlig godhet här alstras och frambringas, böra beläggas med så hög Tull, att den Svenska producenten icke kan af utländska medtäflare skadas; att sådana producter, manufactur-varor och tillverkningar, hvilka inom landet finnas, beredas och lemnäs till erforderlig godhet, ehuru icke till erforderlig rnängd, beläggas ined en sådan Tull, som uppmuntrar inhemska producenten och tillverkaren tili täflan med den utländska samt derjemte, å ena sidan, skyddar honom för ett sådant varuprisets fallande, hvarigenom han sättes ur stånd, att med skälig förmån drifva sitt yrke; men, å den andra, ej eller aldeles utestänger främmande täflan, såsom nyttig att förmå här varande producenten och manufacturisten till ansträngning, och förhindrande honom att grunda en oskälig vinst på andra Medborgares skada ; att de artiklar, som väl i Sverige produceras, men antingen icke till erforderlig mängd, eller också ej af erforderlig godhet, vidkännas en mindre afgift,dock ej så låg, att den aldeles utestänger inhemsk täflanmed utländningen 5 och att utländska producter, colonial-varor, råämnen och fabricater, som ej inom landet alstras eller tillverkas, beläggas med den lägsta afgiften, hvarvid likväl alla egentliga öf. verflödsvaror få vidkännas den bevillning, erfa - TJnderilaniga Skrifve!ser. renheten medgifvit kunna, utan derigenom föranledd Tullförsnillning och underslef, åsättas» Vidkommande aler utgående varor, är afgiften a sådane, sorn hitlills endast utgjort, rekognition, förhöjd till en procent af värdet, ä andra återigen i det närmaste bibehållen, och någon gång jemkad med hänsigt till den mer elier mindre nytta eller skada, varans utförsel kan möjligen tillskynda landet, men deremot förhöjd å sådane, som förr varit till utförsel förbudrie, på det att en så beskaffad export ina, då den kan ega rum, tillskynda Staten en ökad fördel, vida öfver någon enskilds deraf härflytande olägenhet; äfvensom de utländska varor, sorn bevisligen dragit införsel-Tull, men för hvilka någon afgift ej är vid export bestämd, böra vid utskeppning erlägga en procent af varans värde.
Riksdagsordningen, af StatsUtskottet varder äskadt: börande StatsContoret härvid upplysa, att Riks-Hufvudboken upptager hela Krono-uppbörden, och innebär en sammanfattad Redogörelse icke allenast för StatsContorets egne utan äfven för andre Verks och Embetens åtgärder vid förvaltningen af allmänna Medel, så val hörande till Riks-Staten som anvisade till föremål utom densamma, och att, i enlighet med den af Eder Kongl. Majrt för Rikets Ständers Revisorer den 27 Februarii i83o i Nåder utfärdade Instruction, uti Riks-Hufvud-boken blifvit intagne Räkenskaperne för de Allmänna Cassör och Fonder, som förut icke blifvit af Rikets Ständers Revisorer utan endast i KaminarRätten granskade. ( 3 ) Till följd af Rikets sednast församlade Ständers underdåniga hemställan, samt Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 5 Mars 1831 hafva serskildte General-Räkningar blifvit uti Riks-Hufvudboken upprättade, så väl öfver till liqvid och redovisning utgångne förskotter, som öfver g:de HufvudTitelns utestående fordringar; äfvensom, i anledning af samma Ständers underdåniga framställning, hurusom de Redogörelser oell Hufvudböcker, hvilka blifvit upprättade af åtskillige så väl förvaltande som sådane Verk, hvilkas Inkomster bestå uti Stats-anslag, i mer eller mindre mon saknade den fullständighet och de upplysande egenskaper, som af desse redovisningar kunde förväntas, och sedan Eder Kongl. Maj:t i Nåder anbefallt StatsContoret, alt, enligt de för Riks-Bokslutet gällande grunder, upprätta och Eder Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställa tjenlige fonnulairer för desse Verks Hufvudböcker, så beskaffade Omslut af ifrågavarande Redogörelser blifvit, i öfverensstämmelse härmed, uti Riks-Hufvud-boken intagne i form af General-Räkningar, som kunna tjena till ledning vid uppställningen af berörde formulairer.
Junit i(>7Z förklarade, at, besinnande Lancken ivara et sirdanc Werk, som bade kunde befordra all god ngtighcl, och ordentligt stick med Riksens och aa.dra medel, samt tjena hwar och en enskild til gron och beqvämlighet uti desi näring och hushall, också nu mera ägande erfarenhet af den willighet, hwarmeo detta Werk gatt Kongl. Majtt u'i försträckning m uloanda, den hans Kongl, Maj:t emot behörig säkerhet än widare wille sig tilförsc, när Werkets l'genhet det käla kunde; Lunonen icke allenast hade at njuta och nyttja alla de nnlkor och förmoner, som Förordningen af ar 1663 innehöll, och med sig föxoe, uMn ock, at Kongl. Mrj:twid deir snart tilsiundandc Riksdagen wille en lo-mells Lonllrmatron ä den förr gifna Försäkran i naLcy meddela. 'Z2> läannnon ö/erträdde alltsä ge^tast uti defl 'örra r-tstghrte. I Uvsalä', dit Riksdagen ivar berarna", samlades Riksens Ständer, som genom ksncoU. stock inhärntade redogörelsen för Werkets serval:» rang. D: anhöllo ock hos Kongl. Mu:i om N : ig (öonkrrnation ä Zsncsueo.'? krivrlebier, och enligt Konungens förur gitna löste dles den äfwen Nteddelt, staterad d. z. At Fullm lgtjges förwaltning warit Riksens Ständer lrl nöjes, kan inhämtas deraf, at sä tvål de, hwilke mid denna Riksdag afgingo, som de qwarölifwande, beqafwadcs vred eu pem-ingeföräring. As kekzlution om wile för den (.ommissurius, som ej i rattan lid wore i flfllan tilstäors, synes deremot någon försumlighet haf-va blinvit förmärkt inom (tommjssariatet.
1824 den 3 Februarii föredr.; och ville Kongl. Majrt i afseende på den af Rikets Ständer i underdånighet föreslagna nedsättning i Lotsoch Båkafgifterne för ifrågavarande slags fartyg, inhemta Förvaltningens af Sjö-Ärendena samt Commerce-Collegii underdåniga utlåtånde, men hvad vidkom Ständernas underdåniga anhållan, att sedan Kongl. Danska Regeringen, utan afseende på den lindring, som blifvit främmande Nationers fartyg i Sverige beviljad, Bil. t-R. St. Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. 33 beviljad, i betydlig nion förhöjt afgifterne för mindre Svenska fartyg, sorn besöka Danmark, en prineipe utaf reciprocitet mot utländska magter mätte varda iakttagen, så skulle denna del af Ärendet till Stats - Ministern för Utrikes Ärendena remitteras. 1824 den 3 Junii föredr. Förvaltningens och Commerce-Collegii infordrade underdåniga utlåtande, hvarvid Kgi. Majit fann skäligt i Nåder förordna, att Lotsoch Båkafgifterna för Svenska Ångfartyg, ehvad de segla på ineller Utrikes ort, må utgå med hälften mot hvad andra Svenska fartyg af lika djupgående böra erlägga, samt att Lotsoch Båkafgiften för inrikes orter emellan gående Fartyg, som ligga 5 fot djupt, nédsättes till | af hvad i Taxan, för dylika fartyg af 6 fots djup, är stadgadt. 44- — af den 22 December, angående Beklädnadsoch Be värings - Directioners tillsättande vid Indelte Cavalleriet och de till Infanterie förändrade f. d. Cavallerie-trouper. Den 19 Januarii 1825 föredr., och beslöt Kongl. Majit att framställning skulle Bil. t. R. St. Just Ombtns Emb. Ber. 4 l.a H.t. 34 Bil. t. R. St.