Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är allmänt bekant, och nära lika allmänt beklagadt, att den del at södra stambanan, som skall förena Falköping med Jönköping icke lyckades vid sista riksdag vinna det afseende att tillräckliga medel beviljades för dess fullbordan utan endast erhöll 1,300,000 B:dr, hvarmed väl för närvarande största arbetet blifvit verkstäldt, så att väglängden från Falköping till stationen Mullsjö nu är färdig att öppnas för allmänna trafiken, men 2| mil närmast Jönköping ännu återstår ofullbordad och måste i sådant skick lemnäs ända till dess nästa statsreglering vidtager, i fall vid densamma nödiga medel beviljas, och sålunda allt arbete afstadna under nästkommande år. För donna återstående vägsträcka bchöfvas 1,914,888 R:dr Riksmynt enligt gilladt kostnadsförslag, med hvilka, om de beviljats sistlidne riksdag, hela banan från Falköping till Jönköping varit färdig att öppnas på samma gång som nu till Mullsjö. En Kongl. Proposition lärer innan kort vara att förvänta om anslag till jernvägsarbetenas fortsättning, men som denna omfattar endast nästa statsreglcringsperiod, som börjar med 1864, måste ett helt års uppehåll inträffa för vägsträckningen från Mullsjö till Jönköping, så vida icke Rikets Ständer blifva betänkte på att ofördröjligen anvisa till detta arbete nödige medel. Af denna anledning och då uppenbart stor misshushållning är förenad med ett sådant uppehåll, då staten icke kan beräkna någon ersättning för de uppoffringar som blifvit nedlagdo på jernbanan emellan Falköping och Mullsjö, innan den hinner fram till Jönköping, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer ville af Riksgälds-kontorets öfverskotter, i afräkning på blifvande anslag till jernvägs - 6 Motioner i Preste-Ståndet 1862.
Låt oss, till insigt häri, kasta en blick på desse män, hvilkas icke på någon principolikhet grundade oenighet är skuld dertill, att venstern, som hade möjlighet att blifva ett starkt parti, nu står svag och förlamad. Berg är till sin bildning seminarist, d. v. s. han har aflagt den examen, som är nödvändig för att blifva folkskollärare, en ställning, som han beklädde ända till för några år sedan. Seminaristen står hos oss i en något komisk belysning. Hans besynnerliga språk — de flesta semi-narister äro bönder, som på seminariet lära korrekt danska, utan att dock kunna bortlägga bondaccenten — hans ofullständiga bildning, som seminaristen sjelf vanligen anser försärdeles omfattande, hans tafatta otymplighet, som är en frukt af den stora bristen på yttre so.cial rörlighet — allt detta gör honom till en löjlig figur, och den skrattsjuke danske stadsbon har derför svårt att hålla skrattmusklerna i styr, när han möter en seminarist. Detta är säkerligen borneradt, men det är nu en gång så. All denna fordom mötte Berg, när han som ung man kom in i tinget, och den mötte honom dubbelt, derför att han visade att han icke var sinnad att hålla sig tillbaka. En ström af hån flödade ned öfver honom. Men det upphörde snart, då Berg visade att han var en man, som var i sin rätt, när han begärde att fa ett ord med i laget; han hade förutsättnin-garne för att kunna det. Han är framför allt i besittning af en mirakulös flit och en storartad arbetsduglighet. Han har satt sig in i vårt finansväsen, så att nästan ingen kan mäta sig med honom. Under en financiel debatt begrafver han sin motståndare under siffror. Han kan mycket väl arbeta i ett tjog utskott åt gången samtidigt dermed att han leder en debatt, och så infinner han sig under samma tid med nöje i sällskapslifvet samt tager sig en tur ut till ett valmöte på landet.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., efter att hafva med klubban äskat tystnad samt afbrutit Hr Munck af Rosenschöfds framställning, erinrade honom, att nu vore fråga om det till afgörande föredragna förslaget lill representationens ombildning och icke något tillfälle lemnadt att väcka nya motioner, samt att, derest det beslut, som nu korame att fattas, gåfve anledn. till någon ny motions väckande, en sådan motion (inge framställas efter, men icke under donna öfverläggning. Hr Munck af Rosenschöld: Jag tror att grundlagen är klar deruti, att inga nya ämnen må efter motionstidens slut blifva föremål för de särskilda Ståndens öfverläggningar, med mindre Den 28 Augusti. (Te kunna anses härleda sig ifrån, tinder riksdagens lopp inträffade händelser, eller redan upptagna ärenden. Jag tror derföre, att da denna öfverläggning är en under riksdagen inträffad händelse, jag äger rätt att väcka en fråga, sorn dermed har sammanhang, och öfverlemna!' jag till Hr Landtm, att bedomina, om jag häruti misstager mig eller icke. H, Ex. Hr Gr. o. Landtm, frågade om Hr Munck af Rosenschöld hade något mer att i saken i afseende pä representationsförslaget: tillägga. Hr Munck af Rosenschöld: Jag har visserligen ieke något mer att anföra om ifrågavar. grundlags-förändringsförslag, men anser mig hafva varit berättigad att väcka den motion, jag börjat uppläsa. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Det förundrar mig visserligen icke, alt R. o. Ad. med en viss dålighet afbida»* slutet af denna långsamma och vidlyftiga disenssion, deri Ståndet fått höra för sig återupprepas sä mänga af de talesätt och satser, som na under flere månaders lid dagligen och stundligen afhandlåts, så väl i tidningar och tidskrifter, som i nästan hvarje enskildt samqväm. Jag skall derföre icke länge laga R. o. Ad-.s tålamod i anspråk; men jag anser min pligt fordra att lemna en kort redogörelse för de skäl, hvilka bestämma mig alt rösta för det hvilande representationsförslagets antagande.
Tag en sked smör, en dito mjöl o c h fräs i kastrullen, späd m e d puréen o c h / liter buljong, krydda med socker, salt och m y c k e t hvitpeppar, samt häll uti ett stort glas konjak eller sherry, då soppan skall serveras. På samma sätt lagas m o - rotsoch potatis-, sellerioch grönsakspuré, men märk väl att buljong får ej saknas, o m soppan skall bli god. Till potatispuréen steker jag b r ö d och fläsktärningar. Hårdkokta ägg o c h inånga sorters klimp kunna ock användas. Jag har fått mycket b e r ö m för dessa mina soppor, såsom varande goda, och jag vet att herrar i allmänhet värdera soppor m e r än efterrätter, s o m bestå af sötsaker af h v a d slag de vara m å. 2 1 ä Om nu en » ohjälplig gourmand » ej gör detta mitt r e n o m m é som soppkokerska o m intet, v o r e jag särdeles tacksam. A p r o p o s veden, behöfver den ju ej enbart komma på benens konto, o m man passar på och kokar samma dag man bakar. Vän af god och hälsosam mathållning. * Litteratur. I Dess höga Plaisir, skildring från barocktiden af Birger Mömer. Stockholm, Wahlström &amp; W i d - strand, Pris 2 kr. På detta nyutkomna arbete af den talangfulle unge författaren, som ej heller är en främling för Iduns spalter, vilja vi rikta den litterärt intresserade damvärldens synnerliga uppmärksamhet, emedan vi äro öfvertygade att det skall befinnas äga just de egenskaper, s o m kunna göra det till en af densammas älsklingsböcker. B o k e n behandlar konung Fredrik den 4:des af Danmark kärleksförhållande till den fagra A n n e Sophie Reventlow, som af den furstlige älskaren redan i sin drömmande ungmöålder enleverades från det stränga modershemmet, efter hemlig vigsel blef hans maka » till vänster » och sedermera slutligen — efter drottning Louises död — hans lagliga, krönta gemål. Detta ämne, som j u icke saknar sina vanskligheter, är emellertid så äkta konstnärligt och i allo delikat behandladt, att all anstöt fullkomligt aflägsnats.
Bilaga Litt. C Specification öfver de i Tabellen N:o 2 Summariskt upptagne Förökningar å Bankens Fordringar under åren 1818—1821, 1 a. Lanea n slag fran äldre tider: Förökade Lån på Guldoch Silfver-Panter —. — på Läne-BankoSedlar . •—- på Fastigheter _ — till Odlingar .. .—. till Kongl. Maj:t för Wexel-A-gios: nedsättning —- på Jern och Effecter - S u m m a> b. Creditirer 1 Ökning af Commerce-Collegii Creditir . — .— Riksgälds-Contoirets . • — .—. Magazins-Inrättningens1 .. .. ■> _ — Götheborgs Disconts . ... S u m m a c. Ny a' an sia g vid Sista' R i t td a g. Inlö'sen af Krigs-Com mittens Invisningar Till Spannmålsköp — Södertelje Canal-Verk —•• Uddevalla Stads Kyrka .■ . .- — Skara Stads Consistorium1 — Landscrona Stad -• — Filial-Discont-Uträkningen*— Hjelmare Canal-Verk —. Strömrensningac »■ . *• * •- * — Jem-Contoiref ■— Götheborgs Stad — Creditiv för Myntbara Metaller » .- t Ar 1818. Summa. • 700 t — ■' ’ 700 Uifferance vid en Uppmyntning af Utländskt Silfver • 37 3 9 ~ 37 3 9 Kongl. Myntet, emottagit Guld och Silfver -— —• 3,442 — ■ " 1 ’!— 3,442 Förskott till Mynt.Atesters inlösen 5 - 27,099 45 ' ~~ 27,099 45 En oredovisad Silfver-Post - • — ■ 2 11 36 7 —- 211 36 Coursdifferancen för godtgjorda Silfverleveraneer från Magazins-Iurätrningenm. nr•• .•
Under de två sistnämnda målningarna sträcker sig en fris med gladlynta småbarn af samma släkte som de ofvan nämnda, men hvart och ett med sitt individuella tycke, och de knoga på blomsterslingor och frukter under lekar bland fältets blommor och skogens djur. Dessa friser utmynna mot ett altare, som skall mottaga offer af dessa frukter, blommor och djur. Det hela är lika rikt som harmoniskt, utan några störande toner, fullt af glädje och lefnaclslust, fint nppfattadt, enkelt och kraftigt utfördt, ett vackert prof på äkta konstnärsskap, ett kanske ännu vackrare löfte o m framtida betydelse inom denna, gren af konsten. Claes Lundin. ^frandsång. é oartögd tärna, från Iiqfrel. kom, Vaggad af salta vågor. » Nalkas du mig, så vänder jag om, Svarar ej på dina. frågor! » — Landar på skummande böljerygg; Där kusten ligger öde och stygg. Lockarne fladdra och xvalla För våsianvindar kalla. » Strålande oceanens mö, Välkommen var till viken! Här var så ödsligt, jag kunde dö Af trånad till skönlielsriken. Na vill jag dig bygga ett kosleliyi bo Af mannakärlek och hjärtetro. » Då sprida de blickar ljufva En solglans på sten och tufva. Stranden, som, låg så stygg och stel, Glimmar i morgonljuset, Hafvets tritoner stämma till spel Vid söfvande böljebruset. Det går en dallring af lif och lust Genom den klippiga öde kust, Blommorna spira och. knoppas, Strandgräset gror och hoppas. Hafsmö ståndar så hög och skön, Lyfter den stolta panna. » Aldrig jag lyssna skall till din bön. Fåfängt bjöd du mig stanna. Sällsamma tankar bo hos mig, Aldrig finna de fäste hos dig. Sagosinnel från hafvet Ar i min själ begrafoet. Gåtfulla drömmar i hjärtats schakt Skulle hos dig bli väckta, Af en oändlig trängtans makt Skulle din själ försmäkla. Nalkas du mig, så Dåtider jag om!
Löner för 48 nya provincial-läkare 72,000: — Löneförhöjning för 20 extra provincial-läkare a 500 R:dr 15,000: — Tjenstgöringspenningar för 15 provincial-läkare till belopp af 7,800: — Arfvoden för en förste provincial-läkare inom hvarje län å 1,000 R:dr 24,000: — R:dr R:mt 116,800: — Att antalet af provincial-läkare behöfver ökas, lider visserligen intet tvilvel; och då man erinrar sig, att antalet af för den civila sjukvården disponible af staten allönade läkare sedan år 1824 iner än fördubblats, utan alt anspråken på lätt tillgänglig läkarevård synas minskade, kan nian svårligen bestrida, alt ju icke de af Sundhets-kollegium föreslagne 48 nya beställningarne äro eller snart skola blifva i ganska hög grad önskvärda. Häremot ställer sig likväl, så väl den betydliga kostnaden, sorn svårigheten alt på en gång få ett så stort antal platser väl fyllda, hvarföre jag af Sundhets—kollegii ordförande inhemtal upplysning i afseende på de orter, der behofvet af ökad läkarevård synes mest trängande. Att, i händelse endast ett inskränktare antal nya löner af Rikets Ständer beviljas, fästa dessa vid bestämda prter, torde emellertid vara mindre rådligt, emedan hända kan, dels att vilkoren för en ny provincial-iäkares tillsättande inom ett visst distrikt ej af dess invånare uppfyllas, dels alt sökande till en sådan mindre lockande plats komma att saknas, i hvilka båda fall ett anslag blefve obcgagnadt, som på ett annat håll kunde med fördel användas. Då jag således inskränker min underdåniga hemställan dertill, att löner för 12 nya provincial-läkare måtte af Rikets Ständer i nåder äskas, lära dessa lämpligast böra ställas till Eders Maj:ts disposition, för att användas till läkare inom de distrikt Eders Maj:t efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma.
Då sålunda inventariepersedlar till ett betydligt värde blifvit för allmänna medel anskaffade, hafva Revisorerne, med kännedom derom, att, i anledning af Rikets Ständers vid 1840 och 1841 års riksdag gjorda underdåniga framställning och enligt Kongl. Maj:ts, den 20 September 1841, Dess Riksmarskalksembete gifna nådiga befallning, inventarier öfver samtliga på Stockholms slott och Kongl, lustslotten befintliga möbler skulle upprättas och till Kongl. Kammarkollegium aflemnas, samt dessutom de med dessa inventarier hvarje år timade förändringar genom tillkomst eller afgång angifvas, trott sig böra taga del af dessa handlingar, för utrönande, dels huruvida hvad sålunda blifvit i nåder föreskrifvet angående redovisning för äldre, å slotten befintliga, inventarier vore iakttaget, dels ock om de för ofvannämnde särskilda anslag anskaffade inventariepersedlar äfven blifvit i vederbörlig ordning förtecknade; och hafva Revisorerne iuhemtat, ej mindre att de anbefallda inventarierna äro upprättade och till Kongl. Kammarkollegium öfverlenmade, än äfven att de föreskrifna årliga redovisningarne för de med dessa inventarier inträffade förändringar till samma embetsverk inkommit. Vid granskning af dessa handlingar, som synts vara med ordning och noggrannhet förda, har endast förekommit, att, då så väl silfver som alla slag af husgeråd vid lustslotten blifvit förtecknade, inventariet för Stockholms slott deremot upptager blott möbler, i enlighet med Rikets Ständers underdåniga skrifvelse. Hvad åter beträffar de persedlar, för hvilkas anskaffande ofvannämnde anslag blifvit beviljadt, har, enligt erhållen upplysning, något inventarium deröfver hittills ej blifvit till Kongl. Kammarkollegium aflemnadt.
“I hvarje stad skola de handlande, som vunnit behörighet, jemlikt § 1, att idka handel och i staden ega burskap, utgöra en handelsförening, som samfäldt eller genom fullmäktige, som de handlande bland sig utse, eger besörja de angelägenheter, som på föreningens handläggning kunna ankomma för befrämjande af handels-näringens förkofran.® “Handlande, som i annan stad, än der han innehafver burskap, utöfvar handelsrörelse, må ej utan medgifvande af Handelsföreningen i förstnämnde stad blifva ledamot af samma förening; skolande han likväl, ehvad delaktighet i föreningen vinnes eller icke, till föreningens kassa erlägga lika afgifter, som den handlande, hvilken i samma stad eger burskap, enligt gällande bestämmelser har sig ålagdt ali, i egenskap af ledamot utaf nämnda förening, till dess kassa utgöra.® Sedan Högsta Domstolen, hvars utlåtande öfver Kommers-kollegii ofvannämnda förslag blifvit i nåder infordradt, i underdånighet förklarat samma förslag, så vidt det Sammansatta Lagsamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 2. 5 kunde anses utgöra föremål för Högsta Domstolens granskning, ej till anmärkning föranleda, har Kongl. Maju företagit detla ärende till nådig pröfning, och, med afseende jemväl å hvad Rikets Sländers underdåniga skrifvelse den 20 Februari 1841 angående näringsfriheten innehåller, funnit skäl förekomma, alt Kommers-kollegii berörda förslag godkänna. Men som den ifrågaställa vidsträcktare handelsfriheten är väsendtligen afvikande från den grundsats, hvilken hittills varit i lagstiftningen om inrikes-handeln anlagen och tillämpad, har Kongl. Maj:t, innan ärendet till slutlig handläggning företoges, i enlighet med sisla punkten af § 89 i Regeringsformen, öfver meranämnda förslag i nåder velat inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande.
Hr von Hartmansdorff, Au g., Jag anhåller, att Ridd.- secret. måtte vid delta och de öfriga belänkm, sorn föredragas, upplysa hvad de öfriga Stånden derom beslutil, ifall sådan underrättelse ankommit. Till följd häraf hade underl, t. f. Ridd.secret. äran tillkännagifva, att prot.utdr. ankommit, som visade, alt förevarar. betänk, blifvit bifallet af samtliga de öfriga RlksStm. Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd prapos., biföll R. o. Ad. Allm. Bevs.- o. Ekon.Utsk:s betänk. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Trenne Stånd hafva redan bifallit detta Ulsk:ts betänk, och naturligtvis stödt sitt bifall på de skäl, som deruti blifvit anförda, nemi. emerili-cassans klena ståndpunkt, så att den för närvar, icke förslår att ens pensionera skollärarne, och än mindre skulle räcka lill äfven för consistorii-notarien, som är räkenskapsförare sä väl öfver denna cassa, som de öfriga, hvilka till stiftet ingå. Då emedlertid billigheten deraf, att en constorii-notarie, som med skicklighet skött sin tjenst, vid upphunnen högre ålder och då han icke mera är förmögen att samma tjenst bestrida, erhåller en pension i likhet med alla Statens öfriga tjenstemän, af hvar och en lätteligen inses; sä får jag anhålla, att, på grund af Ständernas afslag af den nu behandlade motionen, få väcka den motion, att consistoriinolarier, enär de för närvar, äro från pensioner uteslutne och icke kunna få någon annan tjenst inom stiften, måtte sättas i samma calhegori som civila tjenstemän och kunna blifva uppförda på indragnings-stat vid 70 års ålder, eller vid 65 års ålder, i händelse af sjuklighet, erhålla pension. Denna motion torde få hvila på bordet till nästa plenum och då remitteras till StatsUtsk. Föredrogs Allm.
Denna inkonsequens oafsedt, har berörde stadgande, i och för sig sjelft, ett stort fel, att nemi. detsamma kommer att föranleda till väsendtliga misstag. Detta blir isynnerhet händelsen på landet, der tjenarnes löner utgå på mångahanda olika sätt. Sålunda finnas ställen, der tjenarne hafva kontanta löner för allting. Sådan är vanligen praxis vid åtskilliga på landet befintliga fabriker, hvarest arbetaren har kontant månadspenning, för hvilken han skall förskaffa sig icke allenast kläder och föda, utan äfven understundom husrum och vedbrand. Somliga af dessa arbetare hafva ganska stora inkomster. Andra åter aflöna sina arbetare med en ganska ringa penning. Dessutom kunna dessa arbetare hafva åtskilliga olika förmåner, dels s. k. stat af säd eller andra lifsförnödenheter, dels också någon liten jordlägenhet, af hvilken de kunna draga fördel, dels bete åt sina kreatur, dels utfordring för boskapen, dels rättighet att få köpa sin brödföda vid egendomen för något nedsatt pris, m. m. — Således blir det verkligen aldeles omöjligt, till och med för husbönderna sjelfva, att i penningar värdera dessa förmåner. — Inträffar fördenskull det fall, att tvenne helt nära grannar hafva sådana olika lönesätt, kommer antagligen den ene husbonden att uptaga tjenarens löneförmåner efter en method, grannen åter efter en annan, och måste, genom dessa olika sätt att taxera, den ene husbonden komma till ett helt an - Den 25 Augn sti e. m. 253 nät slags slut än den andre. Deraf kan lätteligen följden blifva att den ene tjenaren upskattas till mindre inkomster än den andra, oaktadt den, som uptages lägre i beräkningen, i sjelfva,5verket bar bättre inkomster. Jag håller derföre för säkert, att förev:de stadgande endast kommer att förorsaka vederb:de husbönder besvär och olägenheter; och detta, utan att man kommer till någon verklig säkerhet rörande omhand lade förhållande.
I omförmalda syftning har inom Hedervärda Bonde-ständet motion blifvit väckt af Riksdags-fullmäktigen David Andersson från Hallands län, hvilken anfört, att det vore obilligt att i arfvode till Postförvaltare, för afsändande af en tidning, som utgafs en gång i veckan, skulle erläggas En Riksdaler banko eller lika mycket, som för de tidningar, hvilka utkommo två gånger i veckan, likasom att för en tidning, som utgafs endast tre eller fyra gånger i veckan, skulle betalas lika mycket, som för de tidningar, hvilka utkommo dagligen eller 2 R:dr nämnde mynt. Anmärkte omständigheter utgjorde ett stort hinder för spridning af tidningar och många olägenheter kunde derigenom uppstå för allmänheten, för hvilken det vore högst vigtigt att få kännedom om de i tidningarne förekommande underrättelser, annonser och kungörelser; hvadan motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det arfvodet blefve bestämdt för tidning, som utgafs en gång i veckan, till 32 sk., två gånger i veckan till 1 R:dr, tre gånger i veckan till 1 R:dr 16 sk., fyra gånger i veckan till 1 R:dr 32 sk. samt för dem, som oftare utkomma, fortfarande till 2 R:dr, allt banko. Utskottet, som tagit denna motion i öfvervägande, får upplysa, att motionären i så måtto misstagit sig, som Cirkuläret till samtlige Postförvaltare i Riket den 23 December 1851 bestämmer ifrågavarande arfvode till två Riksdaler banko för tidningar, som utkomma 4 gånger i veckan eller oftare, och till 1 R:dr berörde mynt för dem, som utkomma blott tre gånger i veckan eller mindre 4 Allm. Besvoch Ekon.-Ulsk. Betänkande N:o 58. fe ofta.
Jemte det tili svar härå meddelades, att de uppgifna vilkoren icke voro antagliga, funno Fullmägtige sig böra, med anledning af Rikets Ständers beslut, att det för nu ifrågavarande lån anvisade ränteoch amorterings-anslag skulle öfverstiga den årliga räntans belopp med minst en procent af det fö inskrifna kapitalet, anmoda von Erlanger att i det låncanbud, som från honom förväntades, beräkna en återbetalningstid af något mer än JS år, under hvilken Siats-UlskoUets Utlåtande K:o 22. 5 tid ett 4| procents lån genom årligt ränteoch amorteringsanslag af 5t procent biefve liqvideradt. Den 26 Mars fingo Fullmägtige medelst telegram emottaga ett af bankirhusen R. von Erlanger och bröderna Bethmann i Frankfurt arn Mayn samt H. J. Merck & komp. jemte Nordtyska Banken i Hamburg gjordt anbud, deruti 92f procent erbjödos för ett i Preussisk kurant beräknadt lån å 21,000,000 Riksdaler Riksmynt med ränta af 4‘ procent och en procents amortering samt halfårsvis skeende liqvider, hvilket anbud dock endast för sagde dag skulle vara gällande. Fullmägtige funno väl icke heller detta anbud antagligt, men beslöto dock på grund af åtskilliga anförda skäl, erbjuda baran von Erlanger och hans medintressenter att öfvertaga lånet mot 94 procent, eller 6 procents kapitalrabatt och för öfrigt samma vilkor, som det sednast erhållna anbudet omfattade, samt utan andra väsendtliga förändringar i de uti 1858 års kontrakt meddelade bestämmelser, än dem sorn de nu beslutade skiljaktiga lånevilkoren föranledde. Detta erbjudande blef enligt telegram af nästpåföljde dag eller den 27 Mars, af bankirhusen Erlanger, Beth namn och Merck samt. Nordtyska Banken antaget, och var således lånet att anse såsom med dem afslutadt.