Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har trott det hörå närmare undersökas, hvad i detta ämne må vara rätt. De ifrågavarande svenske fordringsägarne voro tre, af hvilka blott den ene sökt intekningssäkerhet, som dock berodde af rättegång, och de öfrige två hade hos K. Bfhde sökt utmätning, hvaraf följt exsekutiv försäljning, efter utmätning, både för deras fordringar och för obetalta kronoutskylder; men vid köpeskillings-iiqviden hos K. Bfhde hade äfven infunnit sig den inteckningssökande; och så väl han som de två öfrige hade anmält, att de uti gäldenärens konkurs i Norrige bevakat sina anspråk. Huruvida så skett, förekommer icke såsom utredt i de meddelade domsluten. För säkert är dock antaget, att redan före den tid, utmätningsoch auktionsåtgärderne verkställdes, konkursen var anhängiggjord vid domstol i Norrige; och norrska Sysslomannen i denna konkurs har vid köpeskillings-iiqviden hos K. Bfhde, om ej dessförinnan, anmält sina hufvudmäns anspråk. Vid ett sådant Förhållande, hvad hade väl exsekutorn att göra? Tillhörde det honom, i' egenskap af svensk embetsmyndighet, att hafva afseende på, hvad som förelupit hos norrsk domstol? Gäldenären hade ju icke i Sverige afträdt sin egendom eller blifvit dertill tvungen. Var han då i Sverige att betrakta såsom stadd i konkurstillstånd ? Om detta låter betvifla sig; så kan dock äfven en fråga om motsatsen uppställas. Afven svenske borgenärer kunna hafva bevakat fordringar i norrska konkursen, och säkerligen icke derigenom förlorat någon rätt i Sverige. Men skulle icke deras rätt efter svensk lag gå förlorad, om de hos en gäldenär, hvars obestånd är kändt, icke linge njuta den konkursförmån, som dem efter svensk lag tillkommer emot utmätningssökande andra borgenärer? Och de, som här lyckats att utbekomma sin fordran genom utmätning efter konkursens början, huru skall det utredas, om icke de derutöfver vinna utdelning ur konkursmassan och således ej blott njuta förmånsrätt framför *)
Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademiens samt Kongl. Lifrustkammarens samlingar kunde, tillika med konstsamlingarne vid Gripsholms och Drottningholms slott, ställas under en gemensam styrelse, bestående af en chef och tv än ne intendenter, den enaförkonstoch den andra för de historiska samlingarne, samt fyra amanuenser, deraf tvänne såsom biträden åt intendenten för konstsamlingarne, en tor smärre konstsaker af olika slag och en för gravyrsamlingen, samt likaledes tvänne åt intendenten för de historiska samlingarne, en för Lifrustkammaren och en för myntkabinettet, jemte erforderligt kanslioch redogörare-biträde; men som hinder för verkställigheten af en dylik organisationsplan synts för närvarande möta dels i svårigheten att kunna föreslå någon definitiv aflöningsstat, åtminstone för den del af förvaltningspersonalen, som skulle erhålla befattning med de egentliga konstsamlingarne, förrän dessa hunnit fullständigare ordnas, samt erfarenheten derefter ådagalagt det verkliga behofvet af dylik personals större eller mindre antal, dels äfven uti det samband, som förefunnes mellan Kongl. Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien och dess samlingar; så hade Öfverintendents-embetet ansett sig nu endast böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa om anvisande af de för den närmaste framtiden erforderliga medel; och har, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Öfverintendents-embetets förslag, Kongl. Majit begärt för vårdande och underhåll af ISlationalmusei-byggnaden och der förvarande samlingar m. m. för år 1866 ett belopp af 5,000 R:dr och för år 1867 en sammanräknad summa af 17,650 R:dr. Emot de af Öfverintendents-embetet uppgjorda, under pag. 89 och 90 i Statsråds-protokollet intagna, beräkningar öfver det nu anmälda anslagsbehofvet har Utskottet icke haft något att erinra; men deremot har hvad bemälda embete anfört angående framtida vården och underhållet af Nationalmusei-byggnaden och der förvarade samlingar synts
Föredrogs Frih. Raabs, Carl Adam, d. 19 d:s bordlagde motion, N:o 35, om införande af fullständig handelsoch näringsfrihet. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Härefter förekom till afgörande ett mål, hvaruti undertecknad var jäfvig att föra prot:t, till följd hvaraf särskildt prot. deröfver fördes af Riddar!).-Notarien, Frih. Ludvig von Platen. Sedan undertecknad återtagit prot.-föringen, föredrogs Hr Ramsays, And. Henr., d. 19 d:s på bordet lagde Mern., innefattande anhållan att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, få afsäga sig befattningen att vaia suppleant i Lag-Utsk:t. Hr von Francken, Georg Wolfg., anförde skriftligen: Hittills har man varit van, då det lider framåt April och Maj månader, få höra den ena efter den andra af utskottsledamöter afsäga sig sina platser i Utskm, med begäran om bibehållandet af sin riksdagsmannarätt, såsom det heter, på grund af enskildta vigtiga angelägenheter. Dessa afsägelser hafva alltid bifallits, och följden har varit den, att de qvarvarande ledamöterna nödgats ingå i (lera, ja ända till 4 Utsk., och det har gifvits exempel på att det funnits Utskif - der vid riksdagens slut ej någon ledamot funnits qvar af dem, som varit der vid riksdagens början. Att sådant icke är lämpligt torde af hvar och en lätt inses. Den 22 November f. m. 119 Det är visserligen sannt att R. o, Ad:s ledamöter utan ersättning åtaga sig de i Utsk:n förefallande göromål, men hafva de åtagit sig deni, borde de äfven noggrannt uppfylla desamma, cm ock det någon gång skulle ske på bekostnad af enskildta fördelar.
Ian utan olägenhet utfträdaS utöftoer fitt nutoaranbe omfång, fåbant må, utan tanber af lärotoerföftabganS Bcftämmelfcr, för framtiben ega rum. 3 ftättet för ben tillförne Brufliga ftubentepamen Ijar toib rifetS ^ögre elemcntarlärotoerf SlfgångSepamen, enligt nåbiga @tabgan ben 11 Steril 1862, Bliftoit i flutet af mårtermincn 1864 för förfta gången anftälb, imber lebiting af bertill ittfebbe (Senforer. gör heffe (Settforer l;ar Äougt. 331aj:t utfärbat inftruttion, Ijtoaruti, meb affeettbe få mål berpå att ben genom 1859 årS lärotoerfsftabga faftftälba unbertoiSningS* filcm ännu ej gunnit fullftänbigt genomföras, font ocf berpå att ben riftniitg, Ijioilfett beit ttpa auorbniitgeit af afgångöepauten åfpftar att giftoa un Bör ialttagaS röranbe forbrtngarne för att yngling må funna t nämnbaepa» men förflaraS gobfänb. Sill totnnanbe af närmare upplpSntngar om elementarläroloerfenS tillftånb od) om unbertotSningenS gång toib befja läroauftalter, Ijar t. f. (Sljefen för bett inom (Mlefiaftif
St. i Nåder öfverlemna specifika uppgifter å Garnisonens styrka till Befäl och Manskap inom hvarje Stad, derjemte upplysande sättet, huru Garnizonen, näst före Riksdagens början, är inqvarterad; hvilka Kronan tillhöriga byggnader inom hvarje GarniZons-ort redan finnas att tillgå, eller oundvikligen derutöfver erfordras för inrymmande af Garnizonen tillhörige och till inqvartering berättigade personer af alla grader; pm redan uppförde, Städerne eller private tillhörige, tjenlige byggnader dertill kunna få köpas-, och, i sådant fall, till hvad pris, samt, i händelse byggnad för Statens räkning ej kan undvikas, bifogade af, i enkel stil, men ändamålsenligt uppgjorda ritningar till plan, faeade och genomskärning, jemte dertill hörande och af vederbörande Embets-Verk fullständigt granskade och rättade omkostnadsförshg. Vidkommande slutligen de af Fnllmägtigé för Städerne Götheborg, Malmö och Yst.,d, vid denna Riksdag gjorda anbud till Stats-Verket af de, Exp. Utsi. Förslag till und. Skri/v. N:a 3-[2. 9 de, uppå dessa Städers enskilda bekostnad uppförda Caserner, Stallbyggnader och Magtzmslius, hafva R. St. beslutit: 1:0 att bos E.K.Mi underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M., före nästa Riksdag, låta af sakkunniga och ojäfviga personer, i laglig ordning besigtiga ifrågavarande byggnader till deras sammansättning, underhållsskick, mer elier mindre ansedda varaktighet och lämplighet för ändamålen samt då egande värden i penningar, och, i sammanhang dermed, låta från vederbörande Autoriteler i dessa Städer infordra bestämda uppgifter å den summa, emot hvilken hvarje serskild byggnad kan till Staten öfverlåtas; hemställande R.
Domkapitlets utslag i förenämnda besvärsmål utgifves efter anslag, som två dagar förut skall vara å Landskansliets eller Konsistorii dörr fästadt; och må ändring i Konungens Befallningshafvandes eller Domkapitlets utslag sökas hos Konungen före klockan tolf ä sextionde dagen efter den då utslaget gafs, den dagen oräknad, eller, om inställelsedagen infaller å helgedag, nästa söcknedag derefter. 44 8. 175 44 §. (§ 78). Ändring i sockneståmmobeslut, som förnärmar klagandens lagliga rätt, galle till förmån för den klagande, men beslutet stånde i öfrigt fast, utan så är, att detsamma icke i laga ordning tillkommit, eller finnes vara emot lag eller författning stridande, då detsamma må kunna i sin helhet upphäfvas. Ej må, vid pröfning af klagan öfver sockenstämmobeslut, högre myndighet kunna ålägga socknen och dess medlemmar annan eller vidsträcktare förpligtelse, än desse i vederbörlig ordning sig åtagit, eller som i lag och författning, laga kraftvunnen dom eller annat gällande beslut föreskrifven är. II. KAPITLET. Om Sockennämnd. 45 § (§ 37). I hvarje socken, eller, enligt föreskrifterna i 3 § af denna lag, annorledes bil dadt kommunalsamhälle på landet, skall finnas en Sockennämnd. 46 § (§§ 40, 4-5). Sockenstämma utser, i förhållande till socknens folkmängd, ledamöter i Sockennämnden till följande antal: I socknar med 4,000 innevånare och derunder 5. » » » mer än 4,000 » t. o. m. 2,500 6. » » » » 2,500 » » 4,500 7. » » » » 4,500 » » 7,000 8. » » » » 7,000 » » 40,000 9. » » » » 40,000 » » 4 0.
Arsväxtberättelsen fran Blekinge län för 185/ upptager för hvete 4—7, råg 3—6, korn 4—5, hafre 5, blandsäd 4—5, ärter nära missväxt, potatis 7:de10:de kornet. Arsväxtberättelsen för 1858 fran Göteborgs och Bohus län uppgifver: hvete 8—10, råg 8—10, korn 4—7, hafre 4—7. blandsäd 4—7, trindsäd V potatis 5—14. ’ r Arsväxtberättelsen för Elfsborgs län för 1858 uppgifver: hvete 6—9, råg 4—10, korn 4—7, hafre 4—7, trindsäd V, potatis 5—14. Den från Orebro län för samma år: hvete 9—12, råg 7—14, korn 6—8, hafre 6—8, blandsäd 6—8, trindsäd 0—20, potatis VIII. Från Westerbottens län har i femårsberättelsen ej meddelats någon hithörande uppgift, hvadan den är hemtad ur årsväxtberättelserne. Arsväxtberättelsen från Norrbottens län för 1858 uppgifver: råg 3-16, korn 3—6, hafre VI, ärter III, potatis VI. För Skaraborgs län har här ofvan hufvudsakligen begagnats femårsberättelsens uppgift för landsbygden (sid. 13), hvaraf uppstålt olikhet med tabellen å si dan 52 af samma berättelse, der jemväl uppgifterna för städerna influtit. VIII Fortsättning af Tab. N:o 2. Län. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Summa Spanmål. Potatis. Hallands och Westerbottens län saknas i femärsberättelserna till till Finans-Komitén, så vidt de der varit tillgängliga. 15"75. c) Enligt Hushållnings-Sällskapets uppgift till FiuansIX Tab. \:o 3. BOSKAPSSKÖTSEL. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7- 8. 9. Uppgifna antalet vinterfödde kreatur af motstående slag. Hästar. Tjurar. Oxar. Kor. Ungnöt. Får. Getter. Svin.
Hvilket själslif känna vi bäst? Själfkännedomen må vara en svår sak i vissa afseenden och i vissa fall, men ser man saken i det hela, så svara vi utan tvekan: vårf eget. Om andras själslif, t. o. m. om de personers, som stå oss nära, känna vi i själfva verket mycket litet, mindre än vi vid flyktigt påseende tro. Vi känna det alltid blott genom analogier från oss själfva och nästan alltid, om man undantager lifvets allra närmaste förhållanden, blott i några få, abstrakta sidor. Otaligt mycket i deras lifsinnehåll finnes, till hvilket vårt öga aldrig fått eller kunnat tränga. Men hvilken grupp af människor känna vi väl bäst? Den, som står oss närmast i ålder, samhällsklass, kon, intressen o. s. v. I den mån vi gå utom denna sfär, växa svårigheterna. Den mognade, bildade mannen af en civiliserad nation har redan svårt att förstå andra åldrars o.eh samhällsklassers själslif. Svårigheten växer, när det gäller små barn eller vildar. Och hvad skola vi då väl tänka, när vi rent af lämna det mänskligas, sfär? Här fordras en ytterlig försiktighet för att ej draga förhastade konklusioner. Den vetenskap, som kallas djurpsykologi, har onekligen sitt stora intresse och kan nog i flere fall vara upplysande för kännedomen om vårt eget själslif. Men sotn jag bäst känner människans, särskildt den normala och fullt utvecklade människans själslif, så är det ock i första hand därur, genom jämförelse därmed jag skall förstå djurens. Ett motsatt tillvägagående är ett försök att förstå det jämförelsevis mer bekanta ur det mindre bekanta, ja, man skulle kunna säga ur det rent obekanta. Till dessa har äfven den, som skrifver dessa rader, i sina äldre skrifter slutit sig och själf betonat skilnaden mellan människa och djur såsom väsentlig. Likaså Prof. Pontus Wikner i skriften om den materialistiska världsåskådningen. Sålänge man laborerar med objektivt idealistiska tendenser, blir den ståndpunkten ^alldeles naturlig. Men jag har småningom sökt göra mig fri från dessa och därigenom kommit att betrakta hela denna sak i en ej så litet annan dager än förut.16 VIKTOR RYDBERGS FILOSOFI.
Och om icke den äganderätts säkerhet och frihet i näringar, hvilken, såsom en Phenix uppstod ur askan af ett med blod söladtland, lagt grunden till den rikedom, som Franska Nationen nu äger, i trotts af de olyckor, som orsakades af främmande Härars infall, och det beroende af Utländska magter, hvilket för några år deraf blef en följd. Jag öfvergår nu till Prohibitif-Systémet i vårt eget fädernesland. Frågan om detta Den 3o December f. m. 313 Systémes införande lärer datera sig från 1727. Ett utdrag af Kongl. CommerceCollegii Registratur för 1730 upplyser, att Städernas Borgerskap år 1727 hos Regeringen i underdånighet anfört, att deras Handtverkare och Fabrikörer hunnit så långt i konstfärdighet, att nästan alla fabrikater och liandtverksvaror, som i Sverige behöfdes, kunde, så väl af utländska som inhämska rudimaterier tillverkas, i tillräcklig mängd och till den godhet, att de kunde täfla med de utländska. För alt bevisa denna, besynnerligt nog, under full handelsfrihet uppväxta fabrications fullkomlighet, bifogades ett Register på inrikes tillverkade varor, hvaribland äfven finnes upptagen ali den grannlåt, som, enligt hvad våra häfder vittna, den tiden varit i mode. Till försvar för beståndet af denna under handelsfrihet uppkomna fabrication, samt under framkastande af den då redan ifrågasatta handelsbalancen, anhöllo Städerne i underdånighet, att Konungen icke allenast ville införa ett strängt Prohibitif-Systéme, utan äfven taga nödig författning emot stegring af inhemska fabrikater. Fyra af Rikets Collegier blefvo hörda.
Jag öfverlemnar dock framställandet af förslag om den summa, som 126 Den 12 September f. m. sålunda bör utsättas i stället för de uteslutna, åt de talare, hvilka förmodligen med afs:de häruppå redan begärt ordet. Frih. Tersmeden: Jag ämnade göra samma anmärkning som Gr. Mörner, och hemställer att, sedan R. o. Ad. beslutat att belåningsrätten skall inskränkas till hälften af värdet, om icke minimivärdet bör bestämmas till 1000 rdr rmt. Frih. Raab: Jag begärde äfvenledes ordet för att göra sam ma anmärkning som de föreg:de talarne; men jag skiljer mig ifrån Frih. Tersmeden derutinnan, att jag anser, det värdet bör bestämmas till 800 rdr, emedan jag tror, att det är en siffra, som är, så att säga, mera begärlig inom de andra Stånden. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, hvad den nu förev:de g:n beträffade, hade yrkanden om förändring deri blifvit gjorda af Frihtne Tersmeden och Raab, af hvilka den förre uttryckt den åsigt, att det värde, för hvilket jordegendom skulle få antagas till delaktighet i bypotheksförening, beräkn.adt vare sig efter bevilin.taxering eller efter särskild värdering, borde uppgå till minst 1000 rdr; samt den sednare, som äfven ansett, alt, i stället för de uti §:n uptagna två särskilda minimivärden, endast ett sådant borde finnas, yrkat detsammas bestämmande till 800 rdr; och tilläde H. Exc., att då något förslag till en med den sålunda uttryckta åsigten öfverensstämmande ny redaktion af den förev:de §:n icke blifvit af någondera utaf bemälde ledamöter framställdt, det måhända vöre lämpligast, att de, som hyllade denna mening, för sådant ändamål till Utsk:t återremitterade §:n. Frih. Raab: Om det är tillåtet att nu framställa förslag till redaktion, så är den snart gjord.
Nämnda handlingar, som, enligt Kongl. Muj:ts nådiga förordnande, blifvit från Ecklésiastik-departementet tdl Utskottet öfverlemnade, med den upplysning, att desamma ej föranledt till någon annan åtgärd från Kongl. Maj:is sida, innehålla, bland annat, en underdånig skrifvelse från Malmö stads äldste, med anhållan om nådig Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till berörda belopp för uppförande af nytt lärohus i Malmö i enlighet med åtföljande ritningar och kostnadsförslag, det sednare med en slutsumma af 198,156 R;dr 55 öre. — Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Lunds stifts Domkapitel, häröfver hörde, hafva vitsordat behofvet af den ifrågaställa nybyggnaden, men sistnämnde myndighet har äfven fästat uppmärksamheten på att ritningen upptoge fullständig boställsvåning ål läroverkets rektor och att staden således, under förutsättning af bifall till den gjorda framställningen, skulle komma att befrias från den kommunerna obestridligen åliggande skyldigheten att åt rektor anskaffa och bekosta embetsgård eller utgifva en efter hans samhällsställning och värdighet samt ortens förhållanden afpassad årlig hushyra, hvarigenom staden, derest hela det begärda anslaget erhölles, skulle göra en ganska betydlig vinst, alldenstund den, till betäckande af skilnaden emellan kostnadsförslagets slutsumma och det begärda anslaget, egde att disponera den nuvarande skolhusbyggnaden, hvilken i Domkapitlets tanke ej kunde uppskattas till mindre än 50,000 R:dr. På hufvudsakligen dessa grunder har Domkapitlet ansett statsanslaget böra nedsättas till 100,000 R:dr. Öfver-intendents-embetet anbefaldt att afgifva underdånigt utlåtande öfver ritningar och kostnadsförslag, har funnit åtskilliga förändringar i afseende å såväl den föreslagna inredningen af byggnadeu, som dess yttre anordning, vara af behofvet påkallade samt, i vissa delar föranleda en omarbetning af ritningarne, hvilken Embetet dock icke ansett böra ega rum före slutliga afgörandet af den ännu obestämda frågan om beredandet af lämplig tomtplats för läroverkshuset.
Sorn i lag ej finnes föreskrifvet hvad värde, som vid boupptecknings förrättande bör eller skall åsättas fast egendom, ehuru en vanlig praxis är att lägga taxeringsvärdet till grund derför, så tager jag mig friheten alt., då taxeringsvärdet genom scdnasle bevillnings-förordning undergått en stor förändring, föreslå, alt i lag måtte stadgas det taxeringsvärdet lägges till grund för den fasta egendomens värde vid bouppteckning; och vågar jag derjemte föreslå: det Rikets Ständer för sin del måtte besluta att afgiften för karteringen af bouppteckningar må nedsättas till hälften. Staten skall ändå bekomma större inkomst af stämpladt papper i och för bouppteckningar till följd af den förhöjning i taxeringsvärdet, som den fasta egendomen undergått, ty i den ort, som jag representerar, har den åsigt gjort sig gällande, att en hemmansdel, som varit taxerad till 800 R:dr, blifvit vid sednasle taxeringen uppsatt till 8000. Genom en så stor förändring af fastighetsvärdet skola Statens inkomster således betydligt förökas, om än den stämplade pappers-afgiften nedsältes till hälften. Om remiss af denna motion till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 19 November 1862. Sven Guslaf Johansson, från Jönköpings län. Häruti förenar sig Jöns Andersson, från Malmöhus län. 172 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Daniel Danielsson från Jönköpings län, derom att Smålands Husarregemente mätte få förändras till infanteri samt att Rikets Ständer mätte lill Kongl. Maj:t härom ingå med underdånig skrifvelse. Då vid manga föregående riksmöten fråga varit väckt om Smålands Husarregementes afsilning och förändring till Infanteri, torde det vara mången bekant, hvilken svårighet rustningen medför för denna provins, som hufvudsakligen måste skaffa sina remonter från Westeroch Östergötland, till stor kostnad och svårighet för de rustande, hvilket torde vara tein!igen allmänt både kändt och erkändt.
Svensk undersåte utan någon afgifts erläggande till Kronan, men under iakttagande att förhållandet blefve i jordeboken behörigen antecknadt. [likets Ständer, som vid innevarande Riksdag, uppå E. K. Mits derom gjorda Nådiga framställning, medgifvit att dylika Kronolägenheter med de nu ifrågavarande finge på omförmälda sätt till begagnande upplåtas, hafva, i öfverensstämmelse härmed, lemnat bifall till hvad E. K. Mit i högstberörda Proposition behagat i Nåder föreslå. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer fä hos E. K. Mit i underdånighet an mäla ; framhärdande Rikets Ständer &c. Slockholm den 22 Augusti 1857. E xp e d itio nsUIs kott e ts Förslag till undercl. Skrifvelse N:o 106. 237 H:o 106. IJpplast och godkändi hos Ridd. och Adeln den 13 Aug. 18S7. Preste-Slåndel den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående godtgörelse till indelningshafvare för sådana grundräntor, som lill följd af qvarn ars nedläggande af skrifvas. (Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 89). S. A. IL Uti en till Rikets Ständer aflåten Proposition af den 30 Oktober 1856 tiar E. K. M:t i Nåder erinrat, hurusom, i sammanhang med en af Rikets senast församlade Ständer framställd underdånig anhållan alt, sedan den om förändradl beskatlningssätl för mjöloeh såg-qvarnar väckta fråga blifvit genom vederbörande embetsverk fullständigt utredd, E. K.
Sits eller deras Utsk:s öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eller på något annat sätt, än denna grundlag bokstafligen föreskrifter, komma frågor om em betsoch tjensteiuäns tilloell afsättande; ltegeringsoch domaremak lernas beslut” &c. Här har icke förevarit under Ståndets öfverläggning och pröfning något Regeringseller domaremakternas beslut. Här hafva blott såsom vehikel för en framställning 0111 ändring uti en författning blifvit citerade några händelser, och dervid såsom bilagor upplästa beslut af auetorileler. Jag hemställer, om någon riksdag sedan 1809 förflutit, då icke detsamma vid många tillfällen ägt rum; om icke till och med de flesta af K. M:s nåd. propos:r innehålla sådana redler afnuetoriteters handlingar och hemställningar, som, derest denne 5 skulle sättaS i verkställighet efter den tydning, man velat gifva deråt, och hvartill jag med högsta förundran hört en talare på andra sidan gifva anleda., skulle göra det omöjligt att öfverlägga örn nästan något enda af sådana ämnen, sorn fordra en grundligare utveckling och undersökning, go §:n Reg.F:n har väl icke tillkommit för något annat, än att förekomma det obehag, den villervalla och anarki, som under frihetstiden härledde sig derifrån att Ständerna genom SecretaUtsk. ville tillvälla sig en del af verkslällandemakten; och jag vågar påstå, ehuru bardt det later, att det vore ett nonsens, om man deraf ville draga den slutsats, att Stånden icke under sina öfverläggningar skulle aga att citera aucloriteters förhandlingar. Hr Stjerngranat, Gustaf: Då det var jag, som Jemnade Hr Gr. Frölich den enskilda upplysningen, så torde jag äfven få påkalla någon correclion af Hr Gr:ns sista yttrande. Jag upplyste nemi., att General Melins memorial, dat. den 3r Mars, inkom till Generaladjutanls-cxped. ‘n den 3 April och expedierades den 4 April, och att således den hvila af en månad, som det der skulle hafva erhållit, reducerar sig till en enda natt. Remitterades lill Stats-Ulskoltet.