Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t förbigår derföre bär en närmare utveckling af hvad som rörer Stats - 80 Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. N:o 1. verkets tillstånd, men vill dock icke lemna obemäldt det fördelaktiga förhållande, som under de senare åren egt rum emellan inkomster och utgifter. För åren 1816 till och med i8a3 hade en behållen summa af . 5oi,o3(j: 21. — öfverskotts-medel från Statsverket till Riksgälds-Contoret ingått. Sedermera hafva, efter bestridande af älla på öfverskötten ahvista utgifter, följande summor blifvit till Riksgäldskontoret aflevererade, nemligen i För år 1824 '— “» 812,562: i3. 6. 1828 — 4^0,337: 32. 5. 1826 609,633: 26. 6. Hvad tullinkomsterna serskildt beträffar, så utvisa räkenskaperna årligen tillväxande öfverskott, utöfver beräkningarna, oaktadt afgifterna de senare åren blifvit till en del betydligen nedsatte, och uppbörds-kostnadeii deremot ökad, i följd af Tullverkets förändrade organisation. Dessa öfverskott hafva utgjort: Och ehuru en ansenlig tillökning i tulluppbörden för de senare åren uppkommit, dels genom den utvidgade import-friheten i allmänhet, dels genom den efter 1826 års missväxt inedgifna nedsättning i tullen på utländsk spanmål, hvilken gjort införsel deraf möjlig, synes likväl resultatet på det hela ådagalägga fördelen, äfven för Statscassan, af måttliga tullafgifter, i det de på en gång bidraga till lifligare rörelse, och minska retelsen till tullförsnillning och olofliga handels-företag.
Dessa ord dogo på hennes läppar och nu låg hon afsvimnad i sin älskares armar. Han ilade med vild fart ned för trapporna, stannade först framför sin egen dörr, öppnade den sakta, och lade den sanslösa flickan på en soffa. Hade någon dålig känsla bemäktigat sig hans själ, måste den vika för den englalika bild, som nu hvilade framför honom. I samma ögonblick, knackade man på dörren och på tillsägelsen att stiga in, inträdde en karl hvars ansigte var fullkomligt undangömdt af en stor och en hög kappkrage. Nils, sade Edvard, fort! tag henne! ödet har hjelpt oss; hon är afsvimnad. Här är kappa, shawlar fort, fort, vi ha icke en stund att förlora! I ett nu var Alice insvept uti en stor skinnkappa och mannen, som försigtigt fattat uti henne, skyndade ut. Edvard, som lyssnade helt darrande, hörde rullandet af ett åkdon; då sjönk han ned på samma soffa der Alice för en stund sedan legat, och brast ut i en konvulsivisk gråt. I allmänhet äro de mest moraliskt dåliga menniskor vid vissa tillfällen lättast underkastade sinnesrörelser. Menniskan är född med synd och utom den goda instinkten som visserligen finnes hos några, fordras det sjelfbeherrskning för att kunna följa en väg, som så ofta afviker från den naturliga böjelsen. Den, som icke öfvar sin karaktärsstyrka för det goda, är sina ingifvelsers slaf. Sinnesrörelse är ofta blott en fattigdom på styrka; ohejdade utbrott af densamma äro alltid en brist på sjelfbeherrskning. Edvard befann sig nu uti ett verkligt eländigt tillstånd; han var olycklig. Ja, denne samme man, som lugnt hade utfört sina djefvulska planer, var nu olycklig, ty han kände med ens det som hvarje menniska åtminstone någongång i sitt lif måste erfara en inre röst, som vaknar och anklagar en sjelf. Man kan lätt förstå den villervalla som Alices försvinnande förorsakade. Edvard spelade sin rôle förträffligt; han låtsade ej veta af något och var tillochmed den första att föreslå efterspaningar, hvilka naturligtvis förblefvo utan resultat. Emellertid hade
Ridderssapet och Adeln, lära widtagit den utrväg, som kan »va. ra närmast till ändamälet bidragande, och för. modar att de Respective Riks. Ständen, i an. sende till sina enskildta »val inom sig. pä sam. ma sätt skrida till »verkställighet dermed. Sedan säledes detta lid fordrande göromäl är afgjordt, beror det sedermera pä de Respective Ständer» med hwad skyndsamhet de kunna om medel för Stats behofwen besluta; och för detta Utskott kan endast äterstä, att erindra om wig. 358 Den 8 September. wigten af ett snart afgörande i detta ämne, och fär Utskottet Riksens Ständer wördsamligen föreslä, att anmoda de Respective Utskotten att sä wäl med sina Betänkanden häröfwer, som öfwer de af Kongl. Maj t Nädigst meddelade Prv. positioner, skyndsamligen inkomma. Sä mart Expeditions Utskottet pä sädant sätt erhällit äm. nen för sin ätgärd, bör det äfwen äläggas att med project till Riksdags . Beflutet i samma mon inkomma. Dä redan för längre tid sedan Constitutions Utskottet till Riksens Ständer af. lemnat Förflag till de ätstillige Acter, som rö. ra Tronföljare-walet, och desia af Ständen blifwit gillade, är nägot dröjsmäl i detta afseende icke att befara. Om derjemte Riksens Ständer uti sina öfwerläggningar, äfwensom Utskotten uti sina arbeten, wisa sig angelägna att affluta ärenderne och undwika alla onödiga frägor, stall wisierligen derigenom den kraftigaste utwäg till fortskyndande af ärenderneS gäng winnås och erhällas. Men dä Utskottet icke har rättighet, att häruti nägot förestrifwa, fär det inskränka sig wid att till Riksens Ständers pröfning hemställa, huruwida icke den af en wärd Ledamot i Bonde.
LåueReglemenlet, är stöld, som ock att del sökta lånet ej öfverstiger hvad på panten utlånas får, skall lånebeloppet. i händelse af tillgång i Kassan, genast anordnas, men, i annat fall, eger sökanden, att detsamma, i mån af inflytande medel, utbekomma. Handlingar till erhållande af s. k. omsättningslån mot låntagares skuldsedel, försedd med borgen eller hypolhek, hvarom handlas i 1 § 3 mom. Litt. A och B af LåneReglementet, inlemnas till Ridd.Kamereraren, som deröfver förer anteckning och desamma inför Direkt, föredrager, i den ordning de inkommit. Då tillgången medgifver, alt medel kunna mot stadgad ränta utlånas från de under Direkt:s inseende ställda Kassor och Fonder, bör Direkt, vid ansvar iakttaga, all det sker i den ordning och efter den föreskrift, som finnes stadgad i det utfärdade LåneReglementet; och ankommer det på Kamererarens enskilda ansvar, om någon af de i samma Reglemente föreskrifna upgifler saknas, och på Fiskalens, om den lagliga åtgärd uteblifver, honom tillhörer att verkställa. § 25. Alla skuldsedlar till hvarje Kassa eller Testaments-fond skola numereras efter den ordning, i hvilken lån å dem blifvit beviljade och utgått. Aro Kassorne i behof af sina penningar, hör af de Lån, som anses lika säkra, och för hvilka räntorne blifvit lika ordentligt inbetalte, det äldsta efter nummer, till en del, eller helt och hållet, först infordras, efter iakttaget förbehåll om upsägningstid. § 20. De yttranden och utlåtm, hvilka af ijenslemännen inför Direkt. afgifvas, skola i prot. intagas, om de äro muntliga, eller åberopas såsom bifogade, om de äro skriftliga. § 27.
Tre äro männen uti fråga, Och orden uti gåtan tre. Med mycken jämkning, eld och låga Skall numro ett fulländning ge Åt hvad jag stafvar först med a. Poröst och lätt så är det bra. Med i det blir hvad han får göra Som i det blå jämt sväfvar ut. Och med ett o — vänd hit ditt öra, Så gör jag nu på gåtan slut — Med o vi göra för vår gäst — Vi själfva — men vår » tredje » mest. Idun IDUN - fe lidiiinn JJNDER för kvinnan » cl! f! — Iduns äpplen, som man vet, Väl kunna hjärtat Men ej vår kropp ungdom skänka, odödlighet. Frans Hedberg. INNEHÅLL. T. E. Björkman-. I: Hanna Kamke ... 2 4 » I I: B. Nilsson ... I: SofieleMoine, f. Brandt ... 25 » I I: Sparsamhet är en dygd 27 » 111:3 /. G. 2 8 K ä n n dig själf! T. H. I: » Utan ryggrad » 44 II: Hur r å d a bot? H. I: Med floden 10 I I: L e n k o ._ _. af V. Andrén. af Jenny Nyström _ _. af Jenny Nyström _ 51 T v å m ö d r a r; af Alfhild Agrell; med 2 illustr. af V. Andrén _. TJ. Bååth. B å t f ä r d; af Emil Kléen. '. I. II III. af D. Ljungdahl G a m l a m o r; af E. N. Söderberg; m e d 1 illustr. af V. Andrén T r ä n n e v i s o r; af Per Hallström .. _. G. G. S.. A. G. S.) (m e d 2 illustr.) Idun 5: - IDUNS MODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. » 5: - FRITHIOF IDUNS LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. REDAKTIONSSEKR. : UTAN PL. MODETID. JOHAN 12:TE ÅRG.
Det är onekligen för korrespondensen betungande att, såsom nu, nödgas, när befordringen sker på både Telegraf-verkets och någon jernvägs limér, betala dubbelt porto, nemligen 2 R:dr för ett enkelt telegram af högst 20 ord, äfven om detsamma passerar endast korta sträckor af dessa linier, under det deremot ett dylikt telegram, fortskaffadt ensamt pä Telegraf-verkets från ena ändan af riket till den andra, kostar blott 1 R:dr, Det vore derföre önskvärdt, att förhållandet i ofvannänmde afseende kunde förändras till fördel för allmänheten. I betraktande af de stora årliga kostnaderna för underhållet af Telegraf-verkets vidsträckta linier samt korrespondensens ombesörjande derå, synes visserligen det likformiga porto af 1 R:dr, som Telegraf-verket uppbär för ett inländskt enkelt telegram, redan vara så lågt, att någon andel deraf icke borde afstås; men då det ej heller kan begäras, att Styrelsen för statens jernvägstrafik eller något jernvägsbolag skall utan en någorlunda billig ersättning på sina linier befordra telegrammer, får Styrelsen, såsom en utväg att vinna det af Revisorerne afsedda ändamål, i underdånighet hemställa, dels att portot för telegrammer, som befordras gemensamt på Telegraf-verkets och Jernvägstrafikstyrelsens linier, må bestämmas till äfvenledes blott ^ 1 R:dr för enkelt telegram, till lika fördelning mellan begge embetsverken, dels ock att Eders Kongl. Maj:t må i nåder förklara, att jernvägsbolag, sorn önskar att dess telegrambefordring må stå i direkt förbindelse med Telegraf-verkets, icke eger att, vid dylik korrespondens, sig tillgodoberäkna högre porto än 50 öre för enkelt telegram, då Telegraf-verket, å sin sida, ej heller skulle uppbära mera, och portot således jemväl utgöra 1 R:dr.
Räkning för den Undsättnings-Spannemål, som till Innevånarne uti N. N. Fögderi af N. N. Län blifvit från N. N. Krono-Magazin utborgad, och för hvilken Spannemål betalningen efter förfallotiden icke influtit vid slutet af Martii månad år i82,a. jSpatinernål. i T;r kap:r Debet. Balance frän Räkningen, som sträcker sig till (len 1 yl pr il 1821. Undsättnings-Medel. Uppbörd från den I April 182.1 till samma tid 1822. N. N. Ki 'ono-Magazins-Contoir pä förer, enligt behörigen bestyrktej förteckningar öfver utlemnad Undsättnings-Spannemål, nevil, Råg å R:dr 9: T:n . jÄrter å — g: —• — d;o , 1001 5o 200, .Korn ä — 6: d;o : . goO: . 460: — , 1200: — Banco, R;dr sk. 1 584 Ränta å 2 rst, i månaden på hvarje Riksdaler. 2 Räntan beräknas till de terminer, då afbefalningar å Capitalen ske, och böra desse terminer uti Räkningen utsättas. N. N. Läns Landt-Ränteri påföres dit lefvererade Undsättnings-Spannemåls-Medel. För år I8ig. ♦ * « • För år i82t, Banco. För år 1818: d. 3i Maj. 182I , „ 1819: d4 AuS „ 1820: d. 14 Dec. - . N. N. Krono-Magazin på fores in natura lefvererad Spannemål, som Låntagarné godtgöres till § delar af Undsättningspriset. För år 1819. Balancc den 1 April1822, i Fögderie.t inncstående, enligt hosföljande, behörigen verificcradc Rostlängder.
Jag anser äfven förhöjning i skjutslegan vara den rätta utvägen, att befordra nyttiga skjutsinrättningar, till inskränkning i hållskjutsningen; men då dervid möter den betänklighet, alt Statens utgifter, likasom enskiltes, lill ersättning för skjutsningskostnader, der sådane till Em - Den 3o April c. m. l69 hetsoell Tjenstemän skola godtgöras, blifva till Statens och enskiltes betungande betydligen förhöjde, synes mig densamma dermed böra undanrödjas, att Rese-reglementen och andre författningar, som tillägga rättighet att emot ersättning begagna ett bestämdt antal hästar, borde granskas till den inskränkning, att det medgifne antalet endast finge vara emot behofvet svarande, och att ingen béhållning genom icke behöflig obegagnad skjutsning finge äga rum, då det icke kunde, som nu sker, inträffa, att en Landtmätare finner godt att på en förrättning medtaga en medhjelpare, och beräkna skjutsning för fyra hästar på flere resor, hvarigenom stundom händer, att skjutsersättningen öfverstiger sjelfva landtmätare-arfvodet. Jag, anhåller om remiss häraf till Ekonomiutskottet, Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt} Gustaf: Jag har med nöje hört det förtroende Herr Anckarswärd hj^ser för Ha ns Maj:t Konungens ömhet och omvårdnad för Sitt Folk, och hvarunder Herr Ankarsvärd föreslagit en underdånig skrifvelse, rörande Kungsskjutsen. Jag delar de förra tänkesätten, och jag tror icke, att här finnes någon, som tvekar om Konungens Landsfaderliga afsigter. De hafva blifvit ådagalagde, icke allenast med ord, men med handlingar, hvilka sednare, ehuru granna de förre kunna vara, likväl äro både 170 De n 3o April e. m. varaktigare och helsosammare.
Ståndet ansett orden i 6 mom. 14 §. ”i mon af deras KrO Bih. lill R. St. fröt, 183S 3 Sami. 17'de Häftet, 3 Conslitutions-Utskottets Memorial N.o 50. noutskylder,” böra förändras lill: ”i nion af deras Bevillning för egendom och rörelse.’’ Af Borgare-SlåndeE: i.‘o Att Constitntiorts-Utskottet förbigått förbältringen i Ridderskapets och Adelns organisation, med afseende å deri grund lagsbrist, att dess Ledamöter kunna, genom ansvarsfritt uteblifvande från Riksdag, den samma omintetgöra, 2:0 Alt, såsom hufvudgrunder för en ny National-representntion, må bestämmas likhet i Riks-Ståndens personal, deras sammanträde nå ett rum; med röstning per capita, val af fjerdedclen till en pröfyande Nämnd: alla motioner,s väckande inom Riksförsamlingen; upptagna motioners behandling af ett fåtaligt Utskott; beskattningsfrågors afgörande såsom .bittiIs, inen beslutens hänsk jutande i öfrigt under Nämnden — samt att, i enlig» het med dessa hufvudgrunder, reglementariska föreskrifter .böra upprättas. Beträffande härvid först Borgare-Ståndets gemensamma tankar, nödgas Conslitulions-Utskottet vördsamligen erinra, att hvarje återremiss på ett af Ulskoltet framlagdt grundlagsändringsförslag mäste föranledas af anmärkning emot något inom förslagets område befintligt stadgande. Då likväl Borgare-Ståndets anmärkningar åsyfta dels förbättring af Ridderskapets och Adelns representation, hvarför 12 §. Riksdags Ordningen ej uppställer något hinder, utan tvärtom antyder suttet, dels beredandet af nya grundlagsändringar, hvilka ej må, emot Sr §.
Men hurudan blir en människa under sådana förhållanden, då arbetet ej längre är den motor som frambringar » hälsa och välstånd », utan en förbannelse från ko nung Frodes grottekvarn: abnorm både till kropp och själ, en arbetsmaskin, ur stånd att njuta af en intellektuell sysselsättning eller glädjas åt ett nöje, en vederkvickelse, en utpinad nervpatient, som med bäfvan skådar in i framtiden, då brist på hälsa och krafter skall omöjliggöra fortsättningen af en så ansträngande sysselsättning. Här kunde jag äfven anföra några drag af umbäranden, som kanske skulle locka tårar ur mer än ett öga, men jag anser det vara en indiskretion att blotta de försakelsens interiörer, öfver hvilka en lätt förklarlig stolthet helst drar sin slöja. Systemet, enligt hvilket telefonisterna aflönas, tyckes sålunda vara bygdt på den principen att de unga kvinnor, som engageras af bolaget, icke få vara utan hem och föräldrar. Men o m föräldrarne falla ifrån, ö m hemmet upplöses, hvad skall då den stackars ensamma taga sig till med sina 40 — 5 0 kr. i månaden att bestrida " alla utgifter med? Och kan det vara rätt att reglera en arbetslön eftar arbetarnas privata förhållanden? Bör ej ett arbete belönas beroende på hvad det är värdt, på den människokraft det förbrukar, blir det ej en förlust för hela samhället, att på grund af individens lyckligare ekonomiska ställning nedpressa arbetslönerna, ett förfarande, som ju enligt alla konkurrensens lågar måste draga andra löner med i sitt fall? Jag tror ej det är för skarpt att säga, att telefonväsendet, som ju gjort en så stor insats i samhällets utveckling, dock i vårt land varit en härjande farsot bland blomman af den kvinnliga ungdomen. Skaror af unga kvinnor ha genom ' den onaturligt långa arbetstiden blifvit mer eller mindre nedbrutna, och när de så befunnits odugliga till arbete, har det genast uppstått nya skaror, som, litande på sin ungdomsstyrka, intagit de lediga platserna för att sedan i sin tur blifva öfveransträngda.
P. 140. — om SlatsUtskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid dess Betänkande rörande pension åt förre JustitiaeOmbudsmannen Friherre Mannerheim. P. Å25. — om nedannämnde Utlåtanden: från Statsoch BevillningsUtskotten: i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, rörande en af hvarje mantalsskrifven person årligen intill nästa Riksdag utgående afgift till veneriska smittans hämmande; 29 450 öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande om redogörelsen för de till veneriska smittans hämmande anslagne medel; från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten, i anledning af Konungens Proposition rörande inrättande af ett allmänt Arbetsoch Correctionshus i Hufvudstaden. P. 325. — om Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkanden: i) angående utfärdande af en Författning, som bestämmer ordningen för fastställelse och ändrings sökande i afseende på af Landtmätare verkstälde Gärdesgårds-delningar; 2) angående än dring i Kongl. Brefvet den 14 April 1791 m. m., i hvad som rörer föreskriften om Skiftens antal vid Storskiftesförrättningar; 3) angående Sjö-lagens öfverseende. P. 326. — om LagUtskottets Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottets memorial rörande hvad vid Lag-förklaringars utfärdande iakttagas bör. P. 327. —■ om LagUtskottets Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande upphäfvande af 8 §. i 1 Cap. UtsökningsBalken, samt ändring af 2 §. i 45 Cap. MissgerningsBalken, och öfverskriften till samma Capitel och Balk. P. 327. —- om xlllmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden: 1) rörande den nya Evangeliibokens antagande; 2) om bestämmande af en viss tid för bortvandrade personers afförande ur husför - 451 hörs-längderne.
Hon betvivlade sina egna ögons vittnesbörd, hon trodde Maja var god och ren, hon trodde, det var hon, Margit, som sett styggt och tänkt styggt — hon trodde att fadern delat rättvist i sin känsla, trodde — »ty hon älskade Sven». Fäst dig vid det, herre; jag tycker det är så vackert: »ty hon älskade Sven»! Den dag Sven, efter avtal, skulle stiga ned i dalen och begära arv och bröllop, blev en sorgens dag i buom. Allt ont hade Margit glömt, men att det funnits ett ont »därnere», det hade hon inte glömt — och för det onda var hon rädd ... Give Gud att Själv skulle hon stanna här uppe till dess det var förspänt till skjuts nedför predikstolen. Utstyrseln låg ju färdig sedan år. De höllo varandra så hårt i hand, som om handtaget varit ämnat för evigheten, medan Margits tårar föllo, tunga och långsamma. De togo näring ur hela hennes väsen. Efter dem pinglade kreaturen i en lång sorgfylld rad, och rackan hade sänkt den yviga svansen som tecken på att hon »förstod». Sven tyckte sig aldrig ha gått en så tungsam stig. Tala kunde ingen av dem. Margit försökte till sist att spela en avskedslåt; men fiolen snyftade den med, och så tyckte hon bättre om att lyssna på klockorna, som ringde in sorgen i hjärtat på henne, som ett helgsmål. »Du skriver väl en lapp med jäntan», fick Margit fram till sist. »Visst!» »Och passar luren var kväll, när solen står snett över Hökberget?» »Visst, visst!» Flera ord fann han inte, Sven — förr än det gällde något som brann i honom, som brunnit i honom länge: att en enda gång få stanna till morgonen. »Det var tids nog stiga ned i gryningen.» Luften var full av stillhet och aftonljuvlighet — de voro ensamma, och de älskade varandra — med sin unga kärleks hela styrka! Sannerligen behövs det inte att man tror starkt — för att kunna tro alls ibland! Kanske om hon då ...? Men ifrån hemmet utan mor ville Margit lämna ut sig själv med all heder.
Hvad Lands - Secreterarne angår, ega dehögstbetydliga inkomster genom expeditions-lösen och andra fastställda afgifter för handläggningen af enskildes angelägenheter, så att deras lön på stat utgör en ringa del af deras Löne-förmoner; och det „ måste äfven tagas i beräkning, att de vinna en icke obetydlig 748,5oo:,- Transport 117,148:42:8. 74S;5oo: „•/ • r * - , - , Kongl. Maj.t Nådiga Propos. N.-o 2. 27 Transport 117148; 42: s. 748,500:— ~ besparing i kostnaderna för arbets-biträde och skrifvarehjelp, genom Läns-Notariers förordnande med serskilda löner på Stat, så att dessa löner kunna anses innefatta en verklig löne-förbättring för Lands-Secreterarne. Kongl. Maj:t tror således, att lönen för Lands-Secreterarne bör kunna lämpligen utsättas till 3oo R:dr i silfver eller 800 R:dr Banco i ett för allt. Kronofogdarne , hvilka bo å sitt boställe på landet, der lefnadskostnaden är mindre dryg, och, dels genom lagliga sportlar, dels genom enskildta förtroenden, äro i tillfälle till biförtjenst, böra vara belåtne med 412 Transport 117148:42:8. 748,500: 28 KonglMajds JVådiga Propos. R:dr 24 sk. i silfver j ett för allt, eller 1100 R:dr Banco, dock att, der boställen icke kunna dem tilldelas, hvilket egentliJigen i Norra Länen inträffar , en tillökning bestås af 3yi R:dr i silfver eller 100 R:dr Banco; och i följd deraf böra Häradsskrifvarnes löneförmoner förminskas till 33^ R:dr 24 sk. i silfver eller 900 R:dr Banco, samt för dem_, som icke erhålla boställe, till 3t5 R:dr / i silfver eller 1000 R:dr Banco.
Den 11 Augusti 1863 blef ifrågavarande skrifvelse i Stats rådet anmäld och Nådigt Bref expedieradt till Kammarkollegium, för att ifrågavarande jordafsöndring till verkställighet befordra. 16:o af den 26 Augusti 1863 angående sättet för stämnings delgifvande åt byalag, skifteslag och annan dylik samfällighet (119.) Den 15 December 1863 har Kongl. Majit i Stats-rådet, sedan Högsta Domstolen utlåtande afgifvit, vägrat sanktion å ifrågavarande förslag. 17:0 af den 17 September 1863 angående reglering af utgifterna under Riks-statens 2:a Hufvudtitel (123.) 1863 den 29 September i Stats-rådet anmäld och Nådiga Bref i ämnet till vederbörande expedierade. 18:0 af den 7 Oktober 1863 i fråga om utsträckning af tiden, inom hvilken underrätts s. k. småprotokoll skola till Hofrätt insändas (129.) 1864 den 2 Februari har Kongl. Majit, sedan Högsta Domstolen blifvit hörd, med bifall til' Ständernas förslag, låtit utfärda förordning härom. 19:o af den 7 Oktober 1863 angående bestämmande af tid för klander emot till eller afträdes husesyn å kronojord (130.) Den 21 Oktober samma år blef ofvannämnde skrifvelse öfverlemnat till Finans-departementets handläggning. 20:o af den 7 Oktober 1863 angående förändrade föreskrifter i fråga om olfentliga sladgandens kungörande å tingen (131.) Sedan Högsta Domstolen afgifvit infordradt utlåtande, beslöt Kong. Majit den 15 December 1863, med bifall till underdåniga förslaget, att författning skulle under samma dag utfärdas. 21:o af den 21 Oktober 1863 angående ersättning till vederbörande för de i Straff lagen stadgade böters indragande till Kronan (136.)