Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingaliiiida, eliiiru folk som ej tagit reda på saken, tyckas anse lieiiimet so111 ett slags fattigvkrdsanstalt. Hsarje gast betalar nainligeii för sig. Betalningen erlägges i förskott för riiin och ett Bestämdt pris betingas för inatbiljetter och tvätt, Se liär de gängse prisen för livarje gäst utan afseende på riiininens läge: Eiiskildt riiin pr dag $ 0: 50 D % två personer dela ett ruin faller det sig nhgot billigare, och prisriedsättiiing erliålles afveii för matbiljetter, då gästen vistats en vecka eller däriitöfver i lieininet. För riiin, inat och tvätt belöpa sig en veckas utgifter till minst 31 kr. och för fyra veckor, den längsta tid en gast under samina år tillåtes att bo i lieiiiniet, i inedeltal till 125 kr. Enligt svenska begrepp förefalle: således ej Margaret Louisa Hoine soni en barmliärtighetsanstalt, eller liiir? Men d % inan tager i betraktande de ainerikanska liotellprisen, so111 isynnerhet i NewYork iiro oriinligt höga, saledes inåiigdiibbelt öfverstiga Hemmets priser, och a t t detsamina på sainma gång bjuder sina gäster pit den-förfining, det centrala läge, de ypperliga bekvämligheter soin utmärka ett första klassens hotell, s % kan inan säga, att Margczret Loiiisa Home äger en bisinak af välgöreiiliet, men dold på ett så grannlaga sätt, att.en gästs själfaktning ej i ringaste inån däraf kan såras. Hemmets löpande litgifter betäckas i det iiärinaste af iniomstema, och då detsamma ej behöfver betala någon hyra, är detta allt soiri erfordras för att förverkliga gifvsriniians id&amp; I den mhn praktiska förbiittringar i hotellets maskineri komma att vidtagas, skall äfven Heiiiinet BBïa sig f~illkoinligt utan prisförhöj ning eller iniiiskning i komfort. '
Från Borna färdas man m e d ångbåt till Matadi, begynnelsepunkten för karavanvägen samt för den under förra året. färdiga o c h för trafik öppnade järnvägen. D e stora ångbåtarne från Europa gå ända upp till Matadi, m e n här börja katarakterna o c h hindra all vidare framfart på en sträcka af 400 k m. till Stanley Port, en större utvidgning af floden, där densamma på ytan blifver segelbar. Detta har nödvändiggjort byggandet af banan. Vägen går uppför det ena berget o c h utför det andra, utan det minsta skydd för solens brännande strålar under marschen. Många äro också de offer, s o m denna väg kraft, o c h de, s o m ej dött, k o m m o ofta fram i ett ganska miserabelt tillstånd efter en vandring på 22 dagar till vä- gens slutpunkt, Leopoldville vid Stanley Pool. Allt detta är nu förändradt. På tvänne dagar för järnvägen sina passagerare till Leopoldville, dit de framk o m m a friska och färdiga o c h antingen genast börja sitt arbete eller fortsätta resan. Leopoldville är utsedd till blifvande säte för guvernören, därtill platsen i många afseenden bättre lämpar sig än Borna. Resan fortsattes nu m e d ångbåt, m e n äro dessa båtar af helt annan typ, än de man är van att se i Europa, ehuru de nog finnas äfven där på några platser. Man tanke sig en flytande bostad i tvänne våningar, förenade m e d en smal trappa. » Ofre botten » är uteslutande afsedd för européer. Längs fram har kaptenen sin hytt, på hvars förkant ratten jämte rormannen står. Här sitter befälhafvaren hela dagen oaflåtligt aktgifvande på den svårnavigabla floden, m e d dess ofta sig förflyttande sandbankar o c h trädstammar. Akter o m hytten sticka de tvänne skorstenarne u p p. Större delen af öfre våningen upptages af salongen, i hvars främre del matsalen samt en större hytt äro belägna. Sedan LUNDBERGS SKISS. finnas 4 mindre hytter samt tvänne magasin för proviant etc. En smal gång är lämnad på hvarje sida o m salongshytten o c h räcket.
Uti 32:dra § andra momentet utbyttes orden ”nye innehafvaren” emot orden "siste innehafvarenoch ordet ”fångesman" emot ordet "denne.” 5:o Uti 55:te § utbyttes i första momentet orden ”t stad af Borgeskapets Äldste och på landet af Sockennämnd" emot orden ”af Konungens Befallningshafvande”, samt uteslöts andra momentetet; och 7:o Uti 40:de § ansågs sista momentet böra erhålla följande lydelse: ’’Brutet tal Prot.-Utdrag den 13 Maj 1854. 221 af kanna i pannerymd, uppgående till en half kanna eller deröfver, räknas för t; under i kanna beräknas ej." Hvarjemte till Utskottet blifvit öfverlemnadt, att i de fall, der Ridderskapet och Adeln fattat beslut, skiljaktiga från Utskottets förslag, i ordalagen göra de ändringar, som sammanhanget i det hela kan anses erfordra. Denna inbjudning blef af Preste-Ståndet i afseende så väl på samtlige, här ofvan omförmälda, af Ridderskapet och Adeln beslutade förändringar i förslaget till ifrågavarande förordning, som redaktionens öfverlemnande till Utskottets bedömande, antagen, likväl med anmodan till Utskottet att tillse, huruvida ej det i första punkten sist förekommande ordet ”indelningshafvare” borde utbytas mot ordet ”boställsinnehafvare .” S. D. Uppå derom väckt fråga beslöt Ståndet, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl.
Af dessa anledningar anhåller jag om åteiremiss af Betänkandet. Herr Ehrenborg, Cafper: Mig synes soia Lagutskottet i detta Betänkande följt en skäligen billig medelväg. Den princip Herr Cederschjöld framställt är obestridlig, att nemligen credifen stärkes genom alfvarsamma ExecutionsFörfattningar, men att tiden nu är inne, till en sådan förändring, då Få köpare till egendomar i allmänhet finnas, måste jag betvifla. Det synes väl sannolikt, att köpare skulle infinna sig lika väl vidden första auetionen, derest det blef stadgadt att fastigheten då alltid borde försäljas, som vid den sista; men det händer att ej den första kungörelsen vinner nog uppmärksamhet. Deremot tror jag, att ett ställe uti Utskottets förslag, att egendomen vid andra auetionen bör bortgå, är alltför obestämdtUtskottet hänviser till Lagens stadgande, att om blott få speculanter äro närvarande, egendomen ej får säljas. Detta är K •trid med Utskottets yttrande, att egendomen bör försäljas, om få eller flere bjudare vid au - Den 2 September e, m, ^tionen finnas. Jag tror, att egtndomea Vid andra auctionen bör säljas å tout prix, utan afseende på speculanternes antal. Det an-; dra lemnar för mycket rum åt auctionsförrättarens godtycke. Det är väl sannt, att Lagen säger i 5:te Cap. 4 §. UtsökningsBalken: ”Ej ”ml ock något föryttras, andro»/ till viljes och ”gäldenär till floda , eller ‘då fä är o tillflödes? * men jag hemställer till en hvar, huru arbitrairt detta kunde tillämpas. Försäljningen Skulle derigenom kunna evärdeligen uppskjutas. I fall Betänkandet återremitteras, tror jag således Utskottet hellre böra föreslå undanrödjande af detta stadgande, ån hänvisa dertill. Uppå derefter af Herr Grefven och Landtb iMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet <och Adeln för godt, att LagUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde aa
Wrede till Elimä, Fabian Casimir. )) 77. )) Rehbinder, Fredrik Wilhelm. » 133. )) von Schverin, Julius. » 135. )) von Duben, Gustaf Wilhelm Johan. )) 167. 1) von Köhler, fullm. Hr Cederschiöld, Robert Theofron. )) 210. » Ehrenkrona, fullm. Hr Oxehufvud, Anders Rolf. O 213. )) Armfelt, Magnus. )> 226. )) Gvllengranat, fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel. » Ridderstolpe, fullm. Frih. Cederström, Carl Rudolf Henric. » 278. )) Beck-Friis, Corfitz Augustin. )) 313. » von Platen, Carl Baltzar. )) 338. )) Tersmeden, Wilhelm Fredrik. )) 366. » Ehrenborgh, fullm. Gr. Wachtmeister, Hans. » 367. » Ulfsparre, fullm. Hr Sandels, Ulrik Fabrian. A) 391. » Hochschild, fullm. Gr. von Rosen, Gustaf Fredrik. )) 49. Hr Bratt af Höglunda, fullm. Gr. Hamilton, Malcolm Walter. » 212. » Lind af Hageby, Axel Ferdinand Reinhold 36 Den 29 Oktober f. m. M 254. Hr Lilliecrona, fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolf. » 258. U Svenske, fullm. Frih. Cederström, Rudolf. » 291. » De Geer, fullm. Frih. Leijonhufvud, Axel Hjalmar. » 815. » Gripenskjöld, fullm. Hr Lagerheim, Carl. D 2082. A. » Mannerskantz, Carl Axel. » 1940. B. » Tersmeden, Wilhelm Reinhold. » 1033. )> Hammarhjelm, Carl. » 1038. Bogeman, Carl Adolf. J> 1127. » von Walter, fullm. Frih.
Slussarnes antal uppgår ej till 61 utan endast till S9, af hvilka, utom de 13, hvilka äro fullt färdige, äfven flera andra redan äro till en ganska betydlig del uppförde, jemte Bottenhvalf, Stämportar, Bräddaflopp, Bottenaflopp m. m. 8 Kaij dammar äro redan bådeanlagde och åter nedtagne och flera dylika, åtminstone 2 eller 3 , återstå ännu för det öfriga Canal-Arbetets verkställande. Dessutom är mycket annat Arbete, bestående af Gräfning, Mureri, Broar, Bigrafvar, Alloppsdiken m. m. verkställt, hvilket allt blifvit i Cubikfamnar beräknadt, och hvarigenom Ofver-Directeuren Hagström sluteligen kommit till den summa af fullbordadt Canal-Arbete, hvilken, såsom bygd på en säker och tillförfitelig Calcul , icke lärer kunna jäfvas. Herr Munck af Rosenschöld: lag har ej Den 9 Februarii. 203 yttrat något tvifvelsmål om rigtigheten af Öfver-Directeuren Hagströms uppgilter. Då fråga nu uppstått om rigtigheten af de af mig uppgifna ZifFertal, så kan intet härom nu afgöras, utan får jag med en närmare utredning häraf uppskjuta till nästa Plenum. Grefve ron Lantingshausen , Albrecht, förenade sig med Grefve Spens uti den af honom framställde anhållan, att Grefve von Platen måtte af Ridderskapet och Adeln anmodas, att af trycket utgifva sitt för en stund sedan uppläste Memorial. Herr af Brinkman , Gustaf. Jag utbeder mig att vördsammeligen få erindra, att det icke var någon sammansättning af enskildta Personer, som begärde Konungens Nådiga Sanction; utan Konungens Nådiga uppmaning, i anledning af Riksens Ständers enhälliga önskan, som förmådde Folket att ingå i Bolag för Götha Canals Anläggning, såsom allmänt ansedd för ett Riksgagnehgt företag. Det vore således hardt för dem som på god tro insatt sina Penningar, att utan eget förvållande förlora dem.
Jag anser ensamlietsfängelset endast kunna inför rättvisan och menskligheten försvaras, då det tillämpas för ransakningsoch bekännelse-fångar, samt under början af fängelsetiden för alla till vanhederliga och gröfre brott sakfällda förbrytare, till hvilken klass jag räknar de flesta, hviika enligt nu gällande Criminallag dömas till spö och ris, eller vatten och bröd, i hvilket senare fall tiden för ensamhetsfängelset borde bestämmas i proportion till hela fängelsetiden, högst till 18 månrder. Såsom disciplinär medel inom fängelserna användt på kortare tid, är det likaledes lämpligt. För den öfriga fängelsetiden vid straffarbete är gemensamhetsfängelse, efter den förbättrade, på flera ställen i Europa och Amerika antagna Juburnska methoden, framför alla andra tjenligt. Dervid, liksom vid fängelsestraff i allmänhet, anser jag det vara ett alldeles oeftergifligt villkor, att fångarne om nätterna samt vid ledighet från arbete och undervisning inneslutas i ensamma celler. Den jemförelsevis ringa kostnaden 38 Hör till Lag-Utskottets Betänkande j B:o g3. för de gamla fängelsernas för detta ändamål förändrade inredning bör icke kunna väcka några betänkligheter emot en åtgärd , hvilken i alla Europeiska länder är al behofvet påkallad. Cellerna kunna, såsom man på andra ställen föreslagit, inrättas genom mellanväggar af tjockt timmer, hvilka för ändamålet tillräckligt hindra kommunikationen emellan fångarna. Den korta tid i sönder fångarna der komma alt vistas, gör vådan af rymningsförsök ringa och den förekommes med någon uppmärksamhet lätt, isynnerhet om man genom väggarnes enfärgade anstrykning försvårar för fången möjligheten att dölja förberedelserna till sin flykt. Auburnska fängelsesystemet är ofelbart det, som lättast kan med för handen varande fängelser och minsta kostnad användas. Detta system framställes till och med såsom i pekuniärt afseende fördelaktigt och dess företräde i detta afseende framför Pensylvaniska methoden har icke kunnat sättas i fråga.
Att denna klagan har en verklig grund, kan ej betviflas, och bevises bland, annat deraf, att man genom förökad sold, äretecken och andra uppmuntringar siiker skaffa sig kapitulanter eller sådana, sorn, efter fullbordad beväringspligt, vilja i krigstjensten qvarstanna, och hvilka företrädesvis användas som Corporaler och Under-olliccrare. 16 Slutligen bör anmärkas, att de nu anförda olägenheterna allestädes visat sig störst och betänkligst vid artillerioch kavalleri-vapnen. Om Arméers bildande af stående Stamtrupper, i förening med Beväringsmanskap. Genom antagandet af detta system undvikas de tvänne, i det föregående anförda, Väsendtligaste olägenheterna af armeens bildande ensamt af bevärings-manskap, som voro: bristande militärisk stadga inom arméen, samt hehofvet af hevärings-pligtens förtyngande genom lång tjenstetid och alltför utsträckta vapenöfningar. I samma mån stamtrupperna i en sådan annee äro talrika, med omsorg valde, väl disciplinerade samt i krigstjenstens alla delar väl undervisade och tifvade, i samma mån kan ock med dem, i förhållande till deras styrka, ett. större antal bevärings-manskap förenas och införlifvas, samt detta manskaps hehöfliga vapenöfning i det hela inskränkas, och bevärings-pligten såmedelst lättas,- dock alltid under förutsättning, att denna inskränkning icke sträckes utöfver en viss gräns, eller så långt, att den förberedande bildning saknas, som det unga manskapet nödvändigt måste ega för att kunna med stamtruppen införlifvas, utan att der åstadkomma ett allmänneligt rekryttillstånd, hvaraf, i farans stund, de vådligaste följder otvifvelaktig! skulle uppstå. Ätt, vid tillämpningen af dessa allmänna grunder till fäderneslandets förhållanden, bestämma, huru och på hvad sätt Sveriges stående armée må lämpligast kunna erhålla den bildning och tjenstevana, som nödvändigt erfordras, om den skall kunna blifva att anse som pålitlig
Uti Bergslagerne lära väl dessutom, till följd af de författningar, som hittills gällt, och hufvudsakligen till deras förmån varit gifna, de flesta dylika stenbrott redan vara för Hytte-lagens behof inmutade, och då någon rubbning i förut förvärfvad rätt nu icke åsyftas, synas, vid sådant förhållande, tillräckliga skäl saknas att för framtiden bibehålla eller än ytterligare utsträcka en tvångsrätt, som öfver hela riket skulle befria innehafvarne af ett smältverk från den hvar och en annan tillhörande skyldighet att med jordegaren träffa öfverenskommelse om hvad de af nämnde produkter vilja åtkomma och kunna hafva af nöden. För öfrigt hafva vid de undantag från § 1, som i §§ 2 och 3 förekomma, jemväl några afvikelser från de föregående förslagen egt rum. Ett billigt afseende på jordegarens rättigheter fordrar väl, att hans tillstånd sökes för en ny grufvas anläggande så nära intill hans bostad eller tomtplats och derinvid gjorda planteringar, att han icke kan undgå att deraf besväras, äfvensom att föreskriften härom likaledes får gälla för återupptagande af så beskaffade äldre skärpningsförsök, som blifvit öfvergifne, innan någon egentlig grufvedrift der kommit till stånd, och af hvilkas inmutning ånyo jordegaren följaktligen kan anses hafva samma olägenhet, som af en ny gruf-anläggning.
Dito med 5 Procents Ränta, utfärdade till ersättning för Svenske Medborgares erkände Fordringar hos Franska Regeringen, Capital R:dr 383. 21. 4, Ränta R.:dr 175. 47 559.20. 4, Utelöpande Vexel-Banco-Attester 704.12.10. Rikets Ständers Banks Fordran för på Creditivet assignerade 13,891. — 6. Dito D:o „ Förskott i Piastrar till Stats-Verket i och för li quiden med f. d. Kongl. På 1836 års Anslag till Stats-behofvens fyllande outtagne . 545,190. de vid 1828—1830 årens Riksdag beviljade Anslag till extra Stats-utgifter d:o . 10,666.32.— För influtne Capital-afbetalningar och Räntor å Städerne Malmö och Ystads Lån till Stalloch Casern-byggnader | . 491.28. 6. Förskjutne Expencer vid Justitioe-Ombudsmans och Tryckfrihets-Committéens Expeditioner 9. 19. 6. Dito kostnader vid Rikets Ständers Hus 33. 2. 8. Den 31 December 1836. 6,960,342 25 — Under deposition stående Medel: Från Wasa Ränteri utan Reversal insände 402. — Insände Allmänna Brandförsäkrings-Verkets Medel, hvarå Ränteri-quittence icke blifvit företedt 385.12. 4. Skatteköpe-skilling för Recognitionssamt Kronans öfrige disponible Skogar, lefvere rade före 1823 års Riksdag 334.25. 4. Innestående Lösen för Ekeskog, att användas, i mon af bchofvet, till Ekeplanteiings hagars anläggande 166,354.27. 9. 600,448 Enligt Rikets Ständers beslut uptages Rikets Ständers Läne-Banks Fordran R:dr 4,014,852. 16. 3. tills vidare, inom linien.
Du lott, och som alldeles icke beröfva dig något, säger det med så mycken kärlek, så mycken men som du blott som åskådare kan bli vittne vänskap, att han måste känna, att du håller till. Kan du glädja dig öfver dem? mer af honom, än han håller af sig själf. Tillverkas endast hos L. Westerbergs Tekniska Fabrik, Gefie. Filial: Österlånggatan N:r 2 8, Stockholm. Finnes i hvarje väl sorterad specerioeh parfymhandel. ler annat område, om han konsten har medmänniskor, bifall, kan fritt, Vid pensionen. som väcker deras sympati och du generöst då utan en skymt af och varmt känna för lycka och uttala dig för Jag i vetenskapen eller frambragt något, som gläder hans afund, din Skildringar for väns honom? Channåh. kände en gång utomlands två kompositörer, som båda voro gifta. Man » J » Ja. » Efipn är uppförde en gång en komposition af en af dem, som gjorde stor lycka; hela salen var ryekt bifall. firade Den dam, kompositören, bort till sin sin eller var Hon • — men denna unga dam, var, med såg gift med den väntade kanske att denna afton icke hon öfverraskades af vacker och liflig som hon visade, vänners hur varmt triumf. Det hon var deltog i segerherrens hustru, som berättade mig detta, oeh som tillade: » Jag tyckte det var så värdigt af henne, ty jag kände, att i motsatt fall jag icke kunde ha kännt eller handlat så. » Hennes ord Kunde det icke åt gladt en slogo mig som något otroligt. verkligen vara möjligt, att någon och gärna skulle kunna glädja väns framgång, om den än något så Men sig aldrig så mycket fölle inom hans eget område. Det var förfärligt. lifvet har lärt mig, att det är ett utomordentligt allmänt fel. tåla att Människor kunna icke andra, icke en gång deras vänner, ha framgång. — Konstnärerna och konstnärernas Här andades furstinnan å nyo ut ett ögonblick. Jag satt och log för mig själf åt hennes interiör, hvilken jag mycket väl kunde tänka mig. När hon såg det, utbrast hon på nytt. » Hvad i all världen ler ni åt, jag ser då ingenting roligt i saken, tvärt o m!
R:dr tunnan, af 133,500 R:dr; och som uti denna inkomst, utgående på grund af emellan Kronan och rusthållarne upprättade kontrakter, någon rubbning, hvad spanmålsbeloppet beträffar, icke är att emotse under den lid, nu förestående Stats-reglering kommer att omfatta, upptages densamma jemväl nu lill 22,250 tunnor, utgörande efter 6 R:dr 32 sk. för tunnan 14:o Ständige ro tevakam-afgifter utgå för 385 nummer vid Skånska Infanteri-regementerne' med 6 tunnor spanmål för hvarje nummer, eller tillsammans 2,310 tunnor, som, efter 6 R:dr 32 sk. tunnan, utföras med V. , .. 15:o. Tillfälliga rotevakansoch mötes-af gifter, beräknade vid sista Statsregleringen till 4,500 R:dr, hafva åren 1847—1851 i medeltal årligen utgjort 5,870 R:dr och hafva af Kongl. Majit blifvit föreslagne att nu beräknas till 5,600 R:dr. Med åberopande af bilagde, af Utskottet denna dag särskildt afgifna utlåtande Litt. F., hvarigenom blifvit tillstyrkt, att mötesafgiften, som i medeltal åren 1841—1850 utgjort nära 1,900 R:dr, måtte från och med år 1855 upphöra, får Utskottet för den händelse, Rikets Ständer skulle härtill lemna bifall, föreslå, att ifrågavarande titel hädanefter må förändras till Tillfälliga rotevakansafgifter, samt alt inkomsten deraf må beräknas till endast . 16:o. Roiefrihels-afgifter af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord. Under denna benämning hafva, alltsedan 1841, bland Stats-verkets inkomster upptagits de yakans-afgifter, hvilka erlagts af den i sednare tider inroterade jorden; hvadan således denna titel, på sätt Kongl. Maj:t jemväl föreslagit, torde böra förändras till Vakans-afgifler af nyroterad jord.
Med sädana »vilkor är Länet isrän RiksgälbSEontoirct utgifwit, och har den först i afräkning lpf» tade Summa af R:dr 16 ss. Banco redan i December mänad fbrlcdit är dlifwit uppsagd, men än» nu icke betald. 3 sam - Den zo September. I sammanhang med detta Län dar Stats-Utskottet i öfwerwägandc tagit, de af Riksdags-Fullmägtigarne för Götheborgs Stad till Wälloslige BorgareStändet ingifna och till Stats - Mstottet '-emitterade Memorial, det ena af Hof-Sauds Äldcrmannen b^!iN8 Osmenk8lon, med anhällan att den andel af Länet, som de mindre bemedlade af Götheborgs Inncwänare undsätt, mätte fdrwandlas till stäende Län, emot all den säkerhet frän deras sida som kan prölwas nödig, samt 5 procents Ränta och 2 procent ä'-t!q afbeta!» ning pä Capitalct; och det andra af Grosihandlarne L. lst. 8arit68son och dliclit8 !^äa!m, hwaruti anhäl, kcs, akt hela Länet mätte öfwertagas af Banquen med enahanda wilkor, som för Banco-Län i allmänhet, äro stadgade; men att, i händelse Banque» icke skulle kunna snart ingä uti en sädan författning, den redan skedde Uppsägningen dä mätte ätcrkallaS och Länet i, medlertid uti Riksgälds-Contoirct med nägon ärlig af» betalning fä fortfara. Enär genom Kriget och desi olyckliga följder Riksgälds - Contoirets belägenhet blifwit sä förändrad, att Eontoiret föga kan umbära nägra af desi pennin» getillgängar, wägar Stats-Utskottct icke tillstyrka, att bet understöd af 200,200 R:dr Banco, som Göthe» borgs Stad erhällit, skulle sä iklädas egenskap af stäende Län.
Såväl i den fina idyllen » Evas systrar » som i farsen » Duvals skilsmässa » utförde fröken Åblander med värme, lif och medryckande komik sina båda glansroller, förträffligt understödd af de öfriga medspelande. Sällan har en lustspelsföreställning å denna scen gifvits med mera strålande humör. Efter aktsluten interfolierades applådsalvorna med ett regn af blommor och lagerkransar från den fulliimiliiiiMii taliga publiken, som sålunda bringade fröken Åhlander sitt hjärtligaste tack för hennes vackra konstnärsskap. Slutligen öfverlämnade intendenten Personne i Dramatiska teaterns namn till jubilaren en ståtlig krans af lager och rosor med vidhängande band, i det han sade ungefär följande: » Lagern är eh symbol af ditt utmärkta konstnärsskap, rosorna betyda, hur kär du är oss som kamrat, o c h med banden uttrycka vi en önskan att kunna binda dig ännu fastare vid den institution, för hvilken du är en heder och en prydnad.)! Sedan ännu en stark applåd brusat genom salongen, aflägsnade sig publiken och den lyckade jubileumsföreställningen var till ända. iiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii timiitiiiiiiiimiiiitiiiiiiiiitmii. HOFLEVERANTÖR. i i i THEA-ROS-PARFYM M. FL. prisbelönta vid i8gy \ " DAR BR1KOLLS - sedvanliga konsert gafs den 5 dennes i Musikaliska akademien. Under direktör E. Åkerbergs energiska och skickliga ledning utförde den ypperligt samsjungna Brikoll-kören Randels anslående högtidskör, Wennerbergs storslagna » O Gud, som styrer », ett par Bellmanssånger samt Normans ståtliga sekularfestkantat, hvars soli erhöllo ett mycket godt utförande af hrr W. D o r p h och G. S j ö - berg. Den senare, som förfogar öfver en präktig basstämma, hvilken med ett öppnare sångsätt skulle göra sig än bättre gällande, föredrog därjämte E. Åkerbergs vackra ballad » Skogsrået » med stråkorkestei och två pianos och vann härför lifligt bifall.