Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När Särskildta Utskottet icke dervid gjort någon anmärkning , tror jag icke eller något hinder finnas, att Hof-Cancelleren kan fortsätta samma befattning , som hittills, att i sin person förena Suppleantskap åt Utrikes Ministern, samt den nödvändiga uppsigten på Tidningar och Periodiska skrifter med afseende pä förhållandet till främmande Makter, äfvensom rättigheten till deras indragning. Denna rättighet Den 3 December e. m. synes böra innehafvas antingen af Utrikes Ministern eller dess Suppleant. Att Öfverlåta den ät Chefen för Ecclesiastik-ärenderne, torde icke vara förenligt med dess kall. J30 instämmer således helt och hållet uti hvad Grefve Löwenhjelm äfvensom Särskildta Utskottet yttrat om Hof-Cancellers-Embetet, emedan jag anser detta vara det enda förenliga med principen. Herr Cederschjöld: Till hvad jag förut anfört såsom skäl för Hof-Cancellers-Embetets bibehållande, får jag vördsamt tillägga några ord rörande hans befattning med Tryckfrihetsmål. Jag tror det vara nyttigt, att en är Åklagare, en annan åter Föredragande i dessa Mål, Om nu Hof*Cancelleren skulle förlora ali befattning dermed, och Ecclesiastik-Ministern blifva både Åklagare och Föredragande, så kunde han måhända ofta missledas af det första intrycket, hvilket deremot måste betydligen försvagas, då det skall öfverflyttas på andra. Behandlingen i Stats-Rådet skall derföre troligen blifva mera lugn och moderat, då anmärk, ningen göres af Hof-Cancelleren samt sedermera pröfvas och föredrages af EcclesiastikMinistern. Jag vågar derföre förnya min anhållan om detta Embetes bibehållande, Grefve Löwenhjelm: Det skäl den siste värde Talaren anfört, kan ingalunda verka på min öfvertygelse. Han tror, att om Hof-Can celleren sjelf föredrager Tryckfrihets-målen , skola de behandlas med mera passion. Men då Deri 3 December e. m. 183 han i alla fall måste anmäla en skedd indragning, och öfvervara ärendets föredragning i Stats-Rådet, kommer han ju i alla fall att deröfver yttra sig
St. besluta, Qm det skulle vinna burskap, D c 11 16 September c. ni. 453 alt SlatsUtsk. finge föreslå villkor, som, om de blefvo af 2 Stånd bifallna, skulle blifva föremål för votering i förstärkt StatsUlsk., ehuru de icke involverade annat än enkla administrativa åtgärder, beroende af åsigterna hos de ledamöter, som tillhöra StatsUtsk., och hvilka, då 2 Stånd stanna emot 2, äro grundlagsenligen förfallna; så måste man bekänna, att man ville inträda på en bana på sidan om grundlagen, för att komma derhän att Ständerne skulle regera, i stället för att helt simpelt pröfva statsbehofven och anslå de medel, som fordras. Det ena leder till ordning, det andra lill upplösning. Må det vara en hvar fritt att ingå på den bana han finner för sig tjenligast. Jag begär propos. till återremiss. Hr Ribbing, Bengt: Jag hemställer till Hr Landtm, sjelf, om icke Hr Landtnäs nyss gjorda propos. om uppskof nied denna frågas afgörande, tills de andra Stånden i ämnet fattat deras beslut, blef besvarad med ja. Åtminstone tyckte jag mig finna det, och saken torde således kunna anses afgjord. Hr Nordensköld: Till följe af den framställning Hr Landtm, gjort, förenar jag mig med Frih. Cederström och Hr von Hartmansdorff samt anhåller 0111 återremiss. Hr Frih. o. Land t m. hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid StatsUtsk:s förslag i denna punkt gjorda anmärkn:r föranleda dess återremitterande. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverrösta! nej. 4o:de punkten. l Hr Nordensköld: Äfven denna punkt får jag vördsamt anhålla att R. o. Ad. måtte behaga afslå. Den discussion, som förra gången förevar, upplyste tydligen, hurusom den summa, för hvilken man skulle bygga skärgårdsfartyg, vida öfversteg hehofvet, då deremot andra fartyg, som aro förfallna, ej skulle kunna repareras.
Itesv. och Ekon -Utskottets Utlåtande M 23. ofta obehaglig beröring med nämnde förvaltning, hvarpå såsom bevis motionären anfört den vigtiga titeln om arméens beklädnad och utredning; den om arméens vapen, som rörde rusttjensten; den om indelta arméens boställen; den om arbetskommenderingar m. fl. I öfvertygelse att man ganska allmänt skulle erkänna nyttan af detta redan förut så väl af Regeringen, som Krigs-förvaltningen behöfligt ansedda arbete och att dess bringande till önskvärdt slut kunde ske utan öfverdrifna kostnader, derest det med nödig besparing utfördes, har motionären föreslagit: »att Rikets Ständer måtte »genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes nå»digt anbefalla fortsättande af det intill 1849 års slut utgifna arbetet: »Samling af »gällande författningar rörande arméen, dess styrelse och förvaltning,» på det sätt »Kongl. Maj:t, för fullbordandet, efter den af Kongl.
Uträkning öfver den Personliga Skyddsafgiften uti Fögderi, för år 18 ä 40 öre person å 20 öre person Antal personer, som, enligt mantalsoch skattskrifnings-längderna, erlägga denna afgift. Mankön. Qvinkön. Summa Summa. Bevillning. Hör lill B ev.-Utskottets Memorial, 1859 & 1860, JY? 46. t Fol. Formulär 14:o. Debetsedel. N. N. Socken af N. N. Härad ( N. N. Stad; qvarteret N. A. huset eller gärden JVh 0). N. N. Riksmynt. Credit. Riksmynt. Debet. Ordinarie ränta Allmän bevillning efter l;sta Artikeln. Personlig skyddsafgift af 00 personer å 40 öre Dito af 00 personer ä 20 öre Efter 2: dr a Artikeln. Af jordbruksfastighet å 000 R:drs värde, i\ 3 ö. pr i 00 R:dr Af annan fastighet ä 000 R:drs värde å 3 öre pr i 00 R:dr För inkomst af 000 R:dr utål kapital eller arbete Efter 3:dje Artikeln. Af frälse-egendomar » Postoch Lotshemman För skogsfång å allmänning . » karakters-fulimagt 0 0 0 0 0 Diverse medel. Lösen för denna debetsedel 00 0 Anmärkning: Kronofogdes eller annan Uppbördsman qvittens gäller icke utan Häradsskrifvares eller vederbörande tjenstemans annotation. Hör till Bev.-Utskotlels Memorial, 1859 & 1860, JV? 46. Enligt gällande Bevillnings-stadgas § 71, eger skattsk} Idig, att öfver Pröfniugs-kommittéens beslut, hos Kongl.
Öfve, ste fag anser nöclvän8igt att cleo n^a m^/rt-e/r^ete/r erbäller ett eget namn, som skiljer rlensamma frän 8e bittills begagnacle 3:ne slags Riksdaler. fag linner passancle att clen ma benämnas bälst clen nu säieslagne enbeten innebäller nära lika maekel silfver mm vara gamla t7aro/mer. Viclare s^nes mig, att <7aro/men bör inclelas i ivo clelar kallacie ^rona^ bvilken clä i clet närmaste blir lika mell ^ skilling L:g:s, genom bvilken enkla, för bvsr ocb en, utan minsta svärigbet begripliga inrättning man vunne cleo färclelen att kunna föra all räkning i blott 2tne eolnmmer ocb slippa ali sorträkning, till flere ioo:<le ptets lättnaö i bokföringen. Ta^e// /. a) Oe i clenna labell meöclelscle nppgifter grunda sig, i afseende pä Länkens utgilna secllar ocb cless reela tillgäng, pä öenersl-exli acterne af cless flufvuclböeker; i afseencle pä Liksgälcls-seclelstoeken, pä cle uppgifter som linnas insörcle i clen, vxl sista Liksclag, genom Lancolltskottet till trycket beforciracle labell ofver Lancoocb L:g:s8eclelstocken, m. m. frän är 1810 till 0. m. 1822; i afseencle äter pä beloppet af ur Lanken uttaget gulclocb siifverm^nt, uppå i Lanken cleröfver förcla förteckningar frän öen r fan. 1777 till elen i ^Kpril 1812. älan bar i tableauen uteslutit skillingar oek runstycken.
Deja belopp till <5n billion 3e:Dr £5:co, hvaraf hälften, eller 500,000 3v:Dr bör mara att tillgå för DcifctS förfmar, och hälften, eller 500,000 3c;Dr, för anDra l)ög{t mtgtiga od) angelägna änDamål. Sör beflriDanDe af De utbetalnin» gar, font å Denna freDitiofunmta funna ifrågafomma, böra 3cifögälDS».$vontoretö härtill Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Förstärkta Stats-Utskottets Memorial. Quant, för T . .. TT H:dr. tullberäkn. Inf.-tull. Utf.-tull. AJ Frukt: ^ Cognac, Fransk: 2: af till och med 12 graders styrka 1 k:a 32. 3: deröfver 1 k:a 1: Af Socker eller Rumm: ) fritt. 2: af till och med 12 graders styrka 1 k:a — 32. 3: deröfver 1 k:a 1: — Af Ris eller Arrac: 2: af lill och med 12 graders styrka 1 k:a — 32. 3: deröfver 1 k:a 1: — voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anlages Borgare-Ståndets i samma delar derifrån skiljagtiga beslut, nemligen: Bränvin och Sprit: af säd, potatoes och andra jordfrukter. Tullvärde. Quant fot* R:dr. tullberäkn.
R:dr, vid mycket besökta sammanträden inom olika delar af länet, blifvit utaf alla folkklasser sammanskjutna för jernvägs-undersökningar, som omfattat icke blott detta län utan äfven afsetl en betydlig del af vägsträckningen till Jönköping. Desse, af en bland »Englands ulmärktasle jcrnvägs-byggare» Lionel Gisborne anställda och en väglängd af 34 mil omfattande, undersökningar hade dock, i anseende till de samlade medlens otillräcklighet, icke, på sätt önskligt varit, kunnat utsträckas ända lill Wettern. Emellertid vore fullständiga planer, profil-ritningar och kostnads-förslag uppgjorda för anläggningen af jernväg till Traheryd; och kunde härigenom de egentliga svårigheterna anses öfvervunna, enär större delen af den återstående vägsträckningen komme att oafbrutet fortgå i Laga-dalen. Det vid sagde undersökningar åsyftade mål och den egentliga uppgiften för desamma hade varit, att, jemte undersökandet af förhållandena inom Malmöhus län, finna en lämplig riktning för banans införande i nyssnämnde dalgång. Denna uppgift hade också blifvit löst på ett fullt tillfredsställande sätt. En mängd större och mindre valten, såsom: Ringsjön, Finja — sjön, Witlsjön och Grönsjön samt deras tillflöden, bildade en från Skånes medelpunkt i nordlig riktning nästan fortlöpande dal, från hvars vidare utsträckning, efter en med inga svårigheter förenad öfvergång af ett skogsland, Lagaån påträffades vid Traheryd, dessa undersökningars slutpunkt. Den, med stöd af samma undersökningar, utaf motionären förordade jernvägssträckning öfverensstämde icke med den riktning, som vid de, å Herrar Peto, Brassey & Kornp:s vägnar, skedda undersökningarne antagits för en från Jönköping söderut gående jernväg. Denna skulle nemligen vid Ljungby lemna Laga-dalen och derefter mera ostligt ledas genom Ousby till närheten af Christianstad samt vidare öfver Linderödsåsen till Malmö.
N:o 60. i rikets län, angående ändringar i instruktionen för. Motion N:o 104. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Landskamereraren i Jemtlands län, om löneförhöjning åt. Motion N:o 74. StatsUtsk. Utlåt. Lands kanslierna, om erforderlig inskränkning uti onödigt mångskrifveri derstädes. Motion N:o 105. Allm. Besv.-och Ekon.-Utsk. Betänk. Landtbruks-ingeniör, om anslag till lön samt reseoch traktan) ents-ersättning för en tredje sådan. Motion N:o 113. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Landtmarskalkens riksdagskostnader, angående godtgörande af. Motion N:o 21. Stats-Utsk. Mein. Landtmäteristaten, om åtskilliga dess tjenstemäns pensionering. Motion N:o 87. Stats-Utsk. Utlät. Landtränterier, om utarbetande af förslag till samtligas indragning och öfverflyttande af deras kassaförvaltning på bankinrättningarne, m. m. Motion N:o 73. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Lastpenningar, om upphörande af desammas erläggande. Motion N:o 65. Bevilln. Utsk. Betänk. Leuhusen, Friherre Alexander Magnus, Motion N:o 116, om beviljande af ett anslag å 1,540,000 R:dr för en jernvägsanläggning från Hemgrafven till Sundsvall. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Lewenhaupt, Grefve Claés Magnus, Motion N:o 55, om nedsättande af en komité för granskning af alla privilegii-bref å stockfångst från Statens skogar i Norrland m. m. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 16. Motion N:o 56, om vidtagande af åtgärd till förekommande af åverkan på Statens skogar i Norrland. Sammans. Lagsamt Allm.
Vid här ofvan föreslagna aflöningsbelopp, hvilka torde finnas billiga med afseende å nuvarande lefnadskostnader, har måst tagas i betraktande: dels att de fleste General-Stabs-officerare nödgas uppehålla sig på tjenstgörings-orter, der lefnadskostnaden är störst, dels alt den för dem förekommande ombytliga tjenstgöring å olika ställen medförer högre utgifter, än då bosättning för längre tid på samma ställe oafbrutet kan ega rum, och att ett sådant ombyte blefve svårt dem ålägga, i samma mån som ekonomiska hinder i följd af aflöningens otillräcklighet skulle mellankomma; att kompetens till inträde i General-Staben, som först efter en mödosam pröfningstid af minst 10 år förvärfvas, medförer icke obetydlig uppoffring af egna tillgångar; att General-Slabs-officerarne oafbrutet äro tjenstgörande utan rättighet till semester; att de icke erhålla ersättning för den dem åliggande tjenstgöring vid egna Regementer och deraf föranledda resor; och att, så vida icke de tillförsäkras om nödig utkomst till vedergällning för sin trägna och maktpåliggande tjenstgöring, få personer torde söka inträde vid en korps, der väl anspråken på kunskaper äro stora, men utsigterna till bergning ringa. Till rese-stipendier anser jag mig böra i underdånighet föreslå . 4,000 Rdr att användas åt General-Stabs-officerare såsom understöd på utrikes resor i krigsvetenskapliga ändamål, för anställning vid främmande, helst krigförande makters ar - méer och vid Eders Kongl. Maj:ts utrikes-beskickningar; samt till General-Stabens nödiga fältöfningar 1,000 Rdr.
Bataljons-läkarebeställningar hälften antingen vakanta eller ock innehafves de af till tjensten inkompetenta personer, till större delen Medicina} Studiosi, hvilka icke äro förbundne till tjenstgöring utom vid de årliga mötena och, efter hvad erfarenheten visat, ofta begära afsked, så snart annan kommendering ifrågakommer. Bland befintliga Bataljons-läkare äro II, i hänseende till åldern, pensionsmässige, och bland desse hafva två hunnit öfver 70 års ålder. Då före sista riksdagen Eders Kongl. Maj:ts Sundhets-kollegium redan af den omständigheten, att bland arméens Bataljons-läkarebestaIlningar ungefär en tredjedel icke kunnat med kompetente läkare besättas, hemtade anledning att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla sin farhåga, det Fältläkare-corpsen vore nära att upplösas, såvida corpsens genom gällande författningar och stater missgynnande samhälls-ställning icke snart förbättrades, hvilket betänkliga missförhållande äfven 1840 års Sjukvårds-komité antydt, måste det väcka verklig oro, att nu finna ställningen i berörde afseende ytterligare försämrad, fastän sedermera omkring hälften af Bataljons-läkarelönerna blifvit af Rikets sist församlade Ständer med 150 R:dr B:ko hvardera förhöjda, och tjensterna väl bordt förmodas derigenom skola blifva mer begärliga.
St. anhålla om föreskrifter, hvilka naturligtvis genom skrifvelsen böra begäras. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad, att en sådan nnd. anhållan, som Hr Landtm, sednast uppläst, skall lill K. M. afgå. Hr Frih. o. Landtm, yttrade derefter, alt Utsk:n, sid. 4 > betänk. N:o 2, föreslagit, att R. St. uti särskild und. Den 9 November e. m. a7i skrifvelse lios K. M. mätte anhålla, att förhud emot eller inskränkning nti utöfning of brännvinsbränning linder den i författningen tillåtna tid, till och med år 1845, icke mätte aga rum. Hr von Hartmansdorff: Jag skalle önska, att R. o. Ad. ej beslutade någon sådan skrifvelse. K. lV.I:s lätt att utfärda förbud emot brännvinsbränning, när omständigheterna sådant påkalla, är gifven. Att nu anhålla hos Konungen det Han ville afsäga sig en sådan rättighet, anser jag vara hvarken lämpligt eller rätt. Sådana omständigheter kunna inträffa, då K. JM. kunde anse lämpligt, och folket i allmänhet önska, att ett förbud i detta hänseende utfärdades. Att nu på förhand vilja binda händerna på Styrelsen, vore efter mitt förmenande ingalunda riktigt. Skulle R. St. likväl sådant försöka, kan jag ej förmoda annat, än att alsing derpå följer. Att försvåra saken med dylika ansökningar, det måste jag alldeles afstyrka. Gr. Horn: Hvad den siste värde talaren anfört kunde hafva mycket skäl för sig, i händelse K M. ansett sig böra, med den makt och myndighet K. M. äger, ensam bestämma föreskrifterna för brännvinsbrännings-rättigbetens ulöfvande i Riket; men då K. M., nu sorn tillförene, öfverlåtit ät R. St. sjelfva att uppgöra lagarna för brännvinsbränningen, så finner jag ej utom ordningen, att R. St. vid delta tillfälle i lind. fästa K. M:s uppmärksamhet på det olämpliga deruti, alt sådana band läggas på en beskattad näring uti landet, hvarigenom verkligen stora förluster för enskilda medborgare kunna uppkomma.
Nordström, i sitt yttrande till Fullmägtiges protokoll för den 8 Juli, förklarat sig anse det af Fullmägtige gjorda förbehåll vara i skrifvelsen tydligen uttaladt genom den deri gjorda erinran att sorn den föreslagna Jinanciela operationen “idajorde en helt och hållet på sidan om lånekontraktet liggande affär, den “icke finge utöfva någon inverkan pä de uti detsamma förekommande hestäm“melseroch har bemälde Riksarkivarie, i sitt här framför citerade, till protokollet den 2 Juni 1865 afgifna yttrande, vidare utvecklat samma åsigt. Men om, såsom sedermera jemväl skett, Schröder & Comp., efter att hafva lemnat valuta för den fixt öfvertagna fjerdedelen, icke begagnade sin optionsrätt till någon del af lånets återstod, var ju sådant fullkomligt öfverensstämmande med lånekontraktets bestämmelser och någon särskild skyldighet för honom att öfvertaga större eller mindre del af optionsbeloppet kunde icke anses hafva tillkommit genom den mening, som innefattas i de ofvan kursiverade orden. Likaledes låg i lånekontraktets bestämmelser intet hinder deremot att, sedan Schröder & Comp. inbetalt den fast öfvertagna fjerdedelen af lånet och för denna fjerdedel erhållit Riksgälds-kontorets obligationer, han lät en del af samma obligationer gå i byte mot de Thaler-obligationer, som honom från Riksgälds-kontoret erbjudits. Om någon betydelse må få gifvas åt den ifrågavarande klausuln, sådan densamma, med uteslutande af Fullmägtiges förbehåll, i brefvet till Schröder & Comp. finnes att läsa, blifver denna betydelse snarast den, att Fullmägtiges proposition, just i stöd af denna klausul, måste antagas hafva afsett att erhålla Pund-obligationer företrädesvis af den fixa fjerdedelen, enär klausuln ju annars skulle hafva åsyftat att till en förpligtelse för Schröder förvandla den rättighet han dittills egt att i sin option taga någon ytterligare andel af lånet, och sålunda onekligen varit af beskaffenhet att utöfva inverkan på en i lånekontraktet förekommande bestämmelse.
Komitéen har väl, på anförda skäl, ansett det vara för Krigsförvaltningen fördelaktigt att öfvertaga åtskilliga revisionsbestyr i afseende å arméens årsredogörelser, hvilka nu åligga Kammar-rätten; men huru vigtiga de skäl än äro, som tala för införandet af en utsträcktare revision i Krigsförvaltningen, och oaktadt de fördelar, som dermed skulle kunna vinnas, torde dock en sådan revision, då den skulle synas komma att stå i strid med hvad i detta afseende inom rikets öfriga förvaltningsverk är gällande, samt då dermed skulle vara förenad en årlig kostnad af omkring 10,000 R:dr såsom löner för dertill anställde tjenstemän, vågar Komitéen icke detta föreslå, till införande ensamt i Krigsförvaltningen. o Till vinnande af förenkling i bokföringen föreslår Komitéen: att i Krigsförvaltningens gemensamma Hufvudö oks-kontor icke någon annan bokföring må ega rum, än hvad som består dels i sammanfattningen af en hufvudbok för hela Krigsförvaltningen af de särskilda afdelningarnes specialredovisningar, dels i räkningars förande med Stats-kontoret och Riks-banken, samt dels, om sådant anses nödigt, ett summariskt uppbördssammandrag för kassans kontrollerande, öfver de assignationer på Banken, hvilka Afdelningarne utfärda, och de Bankoattester, som till dem ingå, hvilka sedermera, i sådant fall, böra samlas på Hufvudboks-kontoret. — De sålunda inskränkta göromålen å Kontoret anser Komitéen kunna väl medhinnas af en person, benämnd Hufvudbokhållare, med skyldighet tillika att utöfva den speciela kontroll öfver Krigs-kassören, som 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. Krigsförvaltningen funne skäligt föreskrifva. — Till följd häraf kunna kamererareoch kammarskrifvare-tjensterna i Krigs-kollegii Boksluts-kontor indragas. I afseende å nuvarande Krigsmanshus-kontor föreslås, dels att kammar skrif - varetjensten derstädes må indragas, genom dess förening med revisorstjensten, och dels att Kamereraren må öfvertaga kontorshandläggningen af alla fondförvaltningsfrågor inom Krigsförvaltningen, såsom låns beviljande, försäkrande och uppsägning m. m.
General-post-styrelse underdånigst meddelat de upplysningar och beräkningar, som ansetts för frågans pröfning erforderliga; hvarjemte Geueral-post-styrclsen, under vissa uppgifna vilkor, i underdånighet tillstyrkt, att den postföring, som posthemmans-innehafvarne nu åligger, måtte på de gästgifveri-skjutskyldige öfverflyttas, eller ock, derest sådant funnes lämpligare, upplåtas på ackord eller beting, der sådant kan fås till lägre pris, än den allmänt i orten gällande skjutslega. Kongl.
Utan sådana specialupgifter åter i 98 -Den 29 December tjenle föreskriften om den serskilda ansökningen lill intet, ty motivet dertill skulle val vara alt åstadkomma någon sorts kontroll, alt varan ej kunde införas till större mängd än Kongl. CommerceCollim för hvarje fall funnit nyttigt. Förl. år infördes af Chilisalpeter enl. tulljournalerna 27,979 Lispid. Den obetydliga tipoffringen af 3497.] Ridr i tullinkomst genom denna artikels Digifvande skulle säkert mängfalldigt ersättas af den vinst, åkerbruket deraf tomine att hemta sedan artikeln blefve mera känd för ifrågavaride ändamål. Skulle Flsk. likväl ej vilja gå.in på fullkomlig tullfrihet, sä föreslår jag åtminstone att föreskriften om behofvet att begära tillstånd hos K. Commerce-Collina må försvinna, och tullen nedsättas lill 3 skir per Lispid, då det synes vara fullkomligt säkert att en vida större inkomst, än f. n., innan kort deraf skulle upstå. Jag skulle vid samma tillfälle genia vilja föreslå tullafgiftens borttagande eller nedsättning till ett mycket lågt belopp äfven ä salpetersyradt kali eller vanlig salpeter, då denna vara kunde genom handeln erhållas för halfva priset af hvad Staten nu derför betalar i lösningspris, och hälften af hela lösningssummans belopp således är bortkastad för det välmenta syftemålet att med årlig upoffring bibehålla tillverkningen inom landet, under det de enskilde landtmät), som samla och uplägga sin amoniakhaltiga jord för salpeterberedning, troligen skulle hafva en större -slutlig behållning, genom ali använda denna jord till gödningsämne, än hvad den nu lemnar dero. Med kännedom om den fördom, som ännu hos många räder emot en förändring härutinnan och de i min tanka ogrundade farhågor man vid förra riksdagar hyst för rättigheten att införa den billigare salpetern från de sydliga länderna, hvarmed utan tvifvel den inhemska monopoliserade och med upoffring för Staten underhållna salpetertillverkningen härstädes skulle uphöra, ber jag emellertid endast att nu, likasom vid en föregide