Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En hög, afsmalnande panna med slätstruket hår, är j u någonting så verkligt fult 1 Eins någon intelligens, så visar den sig nog ändå. Flere små snälla flickor. domen och dog. Då den första sorgen lagt sig, började don Camillo undersöka hennes gömmor; ty ännu efter hennes död var han svartsjuk och kunde ej komma bort från - ck. Goda Lena. De gustibus non est disputandum, svenska uttydt: tycke och smak det är på kan ingen Red. förta '. den tanken, att hon burit på en hemlighet, som var kränkande för honom. blandar 1 del salmiaksprit med 4 delar ljumt vatten. Om man nu tager en linnelapp, doppar den deruti och gnider fläcken väl dermed, skall denna snart försvinna och icke mer återkomma. kallna. Då puddingen skall användas, upphvälfves den på ett fat och garneras med vispad grädde och sylt eller vinbärsgelé. Äfven röd sås kan användas härtill. Lotten. Huskurer. En god o c h treflig efterrätt. Ganska stora äpplen skalas och kärnhusen urtagas väl. Sedan rullas de i skiradt smör, skorpmjöl och socker, hvarefter de läggas på ett fat eller en bleckplåt och insättas i ugn. D å de fått en gulbrun färg och blifvit väl genomstekta, äro de färdiga. D e läggas nu på ett annat fat, och i hvarje äpple lägges litet sylt. Härtill vispas grädde. Lotten. Till Iduns första pristäfling, för hvilken 30 men glädje, så att huset blef liksom ljusare, så fort han tiden och make som fullfölja hennes förstånd sträfvade att bibehålla sig för hans skull i att lefva afskild från ende, — häftiga strid, i hvilken hon kom med sig och Den och sedan bli och den stora smärta, som var en hon verlden. lefde, bana ute i lifvet. sjelf, en annan man såg på hans hustru, den yngre än hon, och han borde, ansåg hon, vara smärta, vrede och ångest, som uppkom i hans då om hon! Då blir jag ännu en stor honom en börda eller förbannelse; ty han var mycket bildhuggaren Bildhuggaren s§t var som hans armar.
Jag anhåller altså, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes föreslå, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke mätte antaga Frih. Ehrenborghs mening. Den påminnelse om ståndskillnad, som 17 § Reg.F. innehåller, synes mig vara skadlig och är visst icke behöflig; ty om ett äfventyr vore tänkbart, är det ingalunda på de ofrälses sida, som något vore att befara. Frih. Ehrenborgh, C asp. Wilh.: Frih. Boye har förekommit mig, ty jag begärde egentligen ordet för att anim lia, det Hr Gr. o. Landtm, ville fästa Ståndets uppmärksamhet på min reservation. När 22 § R,eg.F. nu i alla fall skulle omarbetas, för att, såsom Utsk. föreslagit, borttaga dét stadgande i grundlagen, som omtalar, att icke mer än 8 ledamöter af Högsta Domstolen på en gång skola vara tjenstgörande, ansåg jag, att man med detsamma borde borttaga den oformlighet, som synes mig ligga i skillnaden emel - D«n 16 Oetober c. m. 5; emellan frälse och ofrälse ledamöter. Om jag trott, alt detta grundlagens stadgande blefve ett privilegium för de ofrälse Stånden, eller att de endast derigenom kunde vara säkra om 6 platser i Högsta Domstolen, skulle jag icke vilja bestrida bibehållandet af bu v ar. stadgande; men då erfarenheten visat, att sedan ett dvlikt stadgande de facto upphört inom Hofrätterna, hafva flera ofrälse män ingått i Hofrätterna än förut, och detta icke haft något menligt inflytande på de ofrälse Stånden, anser jag, att R. o. Ad. genom förklarande, att ifrågavar. ståndsskilnad bör upphöra, snarare gör en concession af sina privilegier åt de ofrälse Stånden, än motsatsen. Jag ser deri ett skal för R. o.
Utdrag af Protocvllet, HSllek hoS Hög. wördige Preste - Ständet den 6 September 1809. S. O. I anledning af hwad Riksens Hög. loflige Ständers Constitutions, Utskott uti nu uppläst Memorial hemställt, biföll Ständet, att dä ett eller flere af Riks-Ständen under innewarande Riksdag bifallit Tryckning af sädane Betänkande» och Förslag, som ConstitutionS-Utskotlet äger att afgifwa, besörja», det af en sädan tryckning mä anförtros ät Utskottets Cancellie; Hwarom de Respectivc Med-Ständcn samt Constitutions-Utskottet genom Utdrag af Protocvllet skulle wbrdsamt och wänligcn underrättas. Ot supra. kix ?rotc>collo. / f. lI. Almquist. Utdrag af Protocvllet, bältet hos Hög. wördige Preste-Ständet ben 6 Sep» tember 1809. S. D. Efter upläsande af Herr CommerceRädet krmHsköläs till Hbglofl. Ridderskapet och Adel» ingift 620 Dm 19 September. ingifna samt dcrifrän till Stats, Utskottet remitterade Memorial, angäcndc ersättning och säkerhet för. dem, hwilka under närvarande krig gjort ätskillige lcfwerantser; beslöt Ständct, att uti denna remitz sig med Högs lofl. Riddcrskapct och Adeln förena; hwarom Protocolls-Utdrag skulle till de Rcspcctivc Mcd-Stönden samt StatS-Utskottet vördsamt och vänligen expedieras, Vt supra. bix 1'rotocolio Utdrag af Protocollet, hället hos Högwbrdige Preste-Ständct den 6 September 18O9. G. O. Företogs ä nyo och bifölls Riksens Aöglosi.
De fördelaktiga vitsord, som sålunda blifvit lemnade åt den ifrågavarande jernvägsrigtningen, erhålla än ytterligare stöd af de statistiska uppgifter, som äro denna motion bilagde och hvilka lemna ett fullständigt begrepp om den öfverlägsna varutrafik, som strömmar uti den af jernvägsundersökningskomitéen antagna hufvudrigtningen. Det bör villigt erkännas att de jernvägar, som på Statens bekostnad hittills blifvit anlagda, icke varit ämnade att bereda något hufvudsakligt gagn åt den industri, som näst landets modernäring, jordbruket, väl måste anses såsom den förnämsta, nemligen jordhandteringen, och det torde med skäl kunna sägas vara på tiden att en så vigtig näringsgrens billiga fordringar icke längre förbises. Örn den betydelse för Sveriges jernhandtering provinserna Westmanland och Dalarne ega, vittnar Kommers-kollegii årsberättelse rörande bergshandteringen i riket, hvaraf upplyses att utaf de qvantiteter bergsoch brukseflfekter, som år 4 863 inom hela riket frambringades, hade omkring f-idelar af jernmalmsbrytningen samt nära £:del af tackjernsoch stångjernstillverkningen tillhört sagde provinser. Det enda medlet för vidare utveckling af denna vidtomfattande och för hela riket vigtiga industri är lätta och billiga kommunikationer, och knappast torde man för närvarande kunna göra sig ett begrepp om de jättesteg jerntillverkningen skulle taga, ifall en jernväg med billig transportkostnad öppnades, genom hvilken Dalarnes skogsrikedom kunde blifva till gagn för Westmanlands ymniga malmtillgångar och må härvid nämnas att endast Norbergs grufvefält i Westmanland, som genom en bibana lätteligen kan med här ifrågavarande stambana förbindas, år 1863 iemnat 1,183,775 centner malm, eller mera än |:del af hela rikets malrnuppfordring, och allmänt känd är äfven den stora betydenhet, som Bispbergets grufvefält eger, i hvars närmaste granskap jernbanan skulle framgå- De qvantiteter bergsoch brukseffekter, som blifvit under loppet af de sednare Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Angående 84 punkten, om ifrågasatt anslag af 50,000 R:dr Riksmynt att användas till byggnader vid Botaniska Institutionen i Lund. Båda dessa inbjudningar afslogos. Af VällofUga Borgare-Ståndet, genom Protokolls-utdrag N:is 457 och 438. i :o. Rörande lärare-staten för läroverket i Luleå. Inbjudningen afslogs och Ståndet vidblef sitt i ämnet förut lättade beslut. 2:o. Angående Christianstads läroverk. Antogs. 3:o. Angående staden Lidköpings upptagande bland de städer, för hvilkas skolor blifvit å stal uppförda Rektor och 1 Kollega. Som Ståndet antagit Högvördiga Preste-Ståndets inbjudning uti enahanda syfte ansågs den nu föredragna inbjudningen vara dermed jemväl jakande besvarad. 4:o. I fråga om den del af 32 punkten, som rörer anslag till pae dagogierna. Som Ståndet antagit Högvördiga Preste-Ståndets enahanda inbjudning, ansågs den nu föredragna inbjudningen derigenom jemväl vara besvarad. 5:o. Yttrandet å sid. 50, som afser Skenninge skola. Ståndet vidblef sitt förut fattade beslut härutinnan och afslog inbjudningen. 6:o. Momentet litt. b. å sid. 51, rörande praebende-pastoratens indragande i vissa fall och momentet litt. c. å samma sida, angående lösen för lönings-tiondespanmål. Inbjudningarne i fråga om dessa moment afslogos, samt 7:o. Rörande 104 punkten 3 mom. eller det som afsåg ett bidragsaf 150,000 R:dr Riksmynt, för uppförande af nya skolhusoch gymnastik-byggnader i Götheborg. Inbjudningen antogs.
Naturligtvis talade han ej om för mig, att han gör henne sin kur, det vore i mer än ett hänseende ogrannlaga, samtidigt med att han försäkrar mig, att han ej vill taga mitt nej för afgörande, fast j a g så många gånger sagt honom, att det var det, oåterkalleligt. I går var han ovanligt aimabel mot mig, det var nog min egen skuld. Jag brukar vanligtvis hålla honom på afstånd, nu försökte j a g af intresse för Petra få lite reda på honom, se, om j a g dömt honom för hårdt; 1894 IDUN 421 det kunde j u vara en möjlighet, att j a g såge honom i ett annat ljus, o m j a g kunde vara fullkomligt opartisk. — Jag försökte lägga band på min aversion. Han förde själf samtalet på henne. » Jag råkade i går fröken Ström ifrån Norrland, » sade han. » Hon talade o m er i de mest entusiastiska ordalag, och jag var nog raffinerad att låtsa, som j a g ej kände er, för att få nöjet höra så m y c k e t mer. Jag roade mig med att göra några inkast, men det var som att tala för döfva öron. » Ni kunde inte låta bli att beundra fru Kruse, o m ni kände henne, » sade hon. Apropos, ni har inte talat o m för fröken Ström, att ni och jag äro gamla bekanta! Hvarför har ni inte gjort det? H v a d ligger under detta! Det är alltid svårt att förstå sig på vackra fruar, men bland alla vackra kvinnoproblem är ni det svåraste att lösa. » Han försökte lägga in i sina ögon ett ömt uttryck. — » Vi ha verkligen inte talat o m er de gånger, j a g råkat fröken Ström, » sade j a g kallt. Det är också sant, hans namn har aldrig blifvit nämn dt oss emellan. » Nå hvad säger ni o m henne, » fortsatte han försiktigt. » Jag tycker o m Petra Ström, » svarade jag genast. » Vore jag fruntimmer, skulle j a g troligen också göra det, hon är ingen konkurrent. Och det är nog en liten snäll flicka, och godt omdöme har hon, det var inte första gången j a g märkte det i går. » Hans uttryck sade mig så tydligt, hvad han inte märkte första gången, att det kokade inom mig. Jag lämnade honom.
— Om en fullmägtig ekler Systko man mä wittna om sädane egne åtgärder, som han, r sädan egenskap, i honom anförtrodd sak, widtagit: 2 Del. ^07. 176. — Om lagens stadgande om rättigheten till förväntning: 2 Del>79. 216, Om rättande af alla pcnningeböter till ett motsivarigt wirde i kbrhäll^nde till den tid, dä de samma först stadgades: 2 Del. 179. — Lm ett uttryckeligt bestäm - Register. 25 stämmande af Härc.dShöfdingars rättighet att onM delbarligen granska bouptkningar - 2 Del r8o. 2>K. — Om klander af itor-tittes eller enstiftes dclningar2 Del. 2l8. 84>. — Att Auditcuren LcKouZK marte njuta arfwode som ordinarie Ccnccllist inom Lag-Ut, stöttet: 2 Del. 27A —Om anlwar för starka dryckers omätteliga bruk: 2 Del. 28Z. Zc8 410 Om börds* rättighet ä landet: 2 DU 285 Z4>. — Protocoklsutdrag om förpantning, och att denna föga blifwit at Borgare-Sländek äterrcmittekad: 2 Del. 761. passevolance»Utstottet: Om erbjudande af 8 R:d. Banco eller deras warde i vietualier i ett för all-, för matsäck, m. m.. wid möten och marcher, i stallet för äskade 2 tunnor fädt i Del 68c>. — Om Herr van Lcblleckt» Motion: 2 Del. zz6. Z42. ^ Riddaryus-Utstottet: Om en, medelst frän Qfwer SkälhällareEmbctet aflcmnad Debet-sedel, Riddarhus set päförd afgift af 52 R:dr Banco till Sabbatsbergs Fattighus: i Del. 489. Om sättet att betala Riddarhus.
Jag har ansett, att Cavallenoch ArtilleriOfficerare, i anseende till inköp af Tjenstelläst, hvar och en behöfver ett högre beräknadt stipendium än de öfrige; äfvensom att lämpligast vore att fixera summan i Hamburger Banco, emedan vårt mynt i anseende till valeur undergår beständiga förändringar, och tror mig äfven hafva bestämt den minsta summa, som möjligen för hvart och ett stipendium kan anslås. Den i December. 91 I afseende å sättet för utdelningen af dessa stipendier får jag äran föreslå, att, då det icke är att förmoda, det sökande till erhållande af dem vid något Regemente skall saknas, följande dervid måtte iakttagas, nemligen: att Cheferne vid Cavallerie, Artillerie, Infanterie och JägareRegementerne inför en för tillfället ibland deras Officerare vald Comité' utsåge inom sine Regementen af de sökande En Oflicer hälst af Ryttmästareoch Capitainsgraden, hvilken blefve berättigad att sedermera efter Lottning erhålla något af de här föreslagne stipendier. Underdånige anmälanden, som upptoge dessa Officerare, skulle vidare af hvarje Regementschef genast till tjenstgörande GeneralÅdjotanten för Armeen insändas, äfvensom en dylik af Chefen för IngenieurCorpsen (tillkommen efter samma grunder) på 2-‘ne Officerare af Fortification och 2:ne af Fältmätningscorpsen. Då nu alla dessa anmälanden till GeneralAdjutanten inkommit, skulle han sammankalla en Comité af Officerare utaf härvarande Garnizon, och i deras närvaro företages Lottning, på det sätt, att först utlottas det här föreslagne antal Officerare, 04) och sedan ett lika antal Supleanter ; derefter borde tjenstgörande GeneralAdjutanten göra anmälan hos Kongl. Maj:t, till erhållande af nådigt tillstånd för de Officerare, som efter Lottning skulle utgå.
Härifrån undantagas dock de Contracter eller Afhandlingar, som af Husbönder afslutas med underhafvande Bönder , Torpare, Tjenstefolk ellet andre Arbetare , till hvilka stämpladt Papper ej erfordras , förrän de hos Domaren eller Executorn till laglig åtgärd företes. De Exemplar af HyresContracter i Städerne> som Husägarne innehafva, skrifvas på stämp* ladt Papper efter den betingade hyrans belopp , utan afdrag af Husets onera, vid den i 25 §. stadgade påföljd : Och vare Husägaren skyldig Contractet vid Mantalsskrifningen uppvisa. Hyresman vare fri från Charta å det exemplar han 86 BevillningsUtsk. Betänkanden. innehafver, intilldess det samma hos Domaren gller Executorn till Laga åtgärd företes. De Contracter, som enligt förra arens Författningar blifvit stämplade, gälla med den stämpel hafva. Dock må ChartaeSigillatasStämpel icke gälla längre än det Contract, hvarå den finnes, fortfar emellan samma Contrahenter; Af■yepspm, i händelse Contractet dem emellan förnyas och summan dervid förhöjes , ChartaeSigilJatasStämpeln ■ bör i män deraf genom belägg» ping pkas. Af de Contracter, som af vederbörande för kronans, samt Kyrkors, Academiers, Gymnasiers, Scholors och Hospitalers räkning , eller af Pfficeraie på Rptebönders och Rusthållares yägpar varda afslufade, angående Arrenden af ICronans och dess Inrättningars jord eller hvad anpaf frågan röra kan , samt icke hqnes i 24 §• undantaget, skall den , sorn med Kronan , dess Ombud eller Officeraren i något af de förenämnde ämnen pontraherar, efter nu föreskrifne grund, bestå stämpladt Papper till det exemplar han undfår.
Majit för regleringens tillvägabringande äskat, dock med följande vilkor och bestämmelser, nemligen: a) att i de nya lönerne anses inbegripna ej blott ljuspenningar och redan beviljad ersättning för lösen af revisions-handlingar, utan ock beräkning af spanmål under lönen; b) att tjensteman, äfvensom vaktbetjent, skall underkasta sig den reglering af honom tillagda sportler, som Kongl. Majit framdeles kan finna för godt fastställa; 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 67. c) att tjensteman för framtiden icke, utan Hof-rältens tillstånd, må jemte innehafvande beställning emottaga annan tjenstebefattning; d) att om han, utan att dertill vara genom styrkt sjukdomsförfall eller till följd af behörigen uppgjord arbetsfördelning berättigad, mer än 14 dagar åtnjuter tjenstledighet, han skall vara skyldig att af lönen för den tid, tjenstledigheten eger rum, afstå en fjerdedel, hvilket belopp Hof-rätten må såsom arfvode tilldela den, sorn tjensten förrättar; é) alt rätt till uppbärande af så kallad kansligebiihr för fullmakter, konstilutorialer och afsked skall upphöra och ej högre lösen derför erläggas än såsom för resolutioner; f) alt de, hvilka innehafva tjenster, bestämda att indragas och icke blifva till andra befattningar förflyttade, bibehållas vid den lön och de sportler, deraf de äro i åtnjutande; g~) att den nya löneregleringen icke bringas i full verkställighet annorlunda än i mån som de, hvilka innehafva tjenster, som skola indragas, afgå eller till andra befattningar förflyttas; samt K) att uppkommande besparingar å den del af anslaget, som är afsedd till arfvoden, få af Hof-rätterne användas till befordrande af göromålens obehindrade gång under tiden. 6:0. Efter hvad Utskottet inhemtat, qvarstå ännu i Riks-staten under titeln: Svea Hof-rätt med underlydande Justities lat, dels, bland indelda räntorne, den del af den s. k.
H aad angar Hemliga Utskottets projcKrörande Bränwlns Bränningen, sär jag den aran förklara, at jag deraf sinner, det Kongl. Maut oundgängeligen behöfwer den derföre belöpanoe asaifr til bestridande af Statö-Werkets utgifter; haldst Kongl. Maftt sa ädelmodigt eftergifwit 12 Tunnor Guld ifrän Stars-Werkers arliga behoft oest kan jag således ej annat än tilstyrka Högloft Hidderftapet och Adeln ck til förewarande x>rojs6: lemna sit fullkomliga bi, fall. 9'S Grefwe körner, Larl 6abrlel. Högloflig Ridderffapek och2ldeln har af det Wällofliga Borgarc-SrandekS Ospuisnuo blifwst underrärradt, at Staiidct wid sir bifall fäst dkt förbehåll, at Städerna mätte fä salsa Brä win tjl Landet. Dä Bränniln egenttligen är en »andtmcmna-ivara, kan sag för min del ej bifalla detta förbchäll. Beträffande den af nägoir Ledamot yttrade kauka, ac Hemliga Utstottets Betänkande blott borde afgöras genom bifall eller ässing, utan at Ridde, skåpet och Adeln derwid kunde göra nägra förbihall, sar sag, salom kan hända en rbland de aldre narivarande Riksdagsmän, den äran erinra, at sadan har prsxis wid Riksdagarna aldrig warit. Riksens Ständer hofwa alltid afgjort förekommande arender antingen fullt, eller med förbehåll, allt efter deras eget godtfinnande. Borgare Stander har, fäfom wi fselfwe hö t, afgjort denna fräga med wista förbehåll. Jag hoppas således, ar Ridderffapek och Adeln mätte fa göra detsamma. Widkommande tiden, anhaller sag ar den matte utsättas lil nästa Riksdag. Borgare - Ständers sidsta förbehöll uttrycker samma mening, och en sadan tids bestämmande är sa mycket angelägnare, som Branwinö-afgiften i »vidrigt sall kunde komma at til en ständig ränta förwai.dlas.
Man svarar mig, att han icke behöfver bry sig derom, utan yttra sig sjelfständigt; men jag öfverlemnar till en livar alt bedöma, örn han icke funnit sig besvärad på ena eller andra sidan af sådana fordringar. Man talar som oftast illa, äfven inom detta rum, om det sätt, hvarpå R. o. Ad utöfvar sitt riksdagsmannakall; men det hörer till dagens ordning alt klandra allt, hvad man icke sjelf gör, och således är man åtminstone opartisk så vida, att man klandrar den Corporation, till hvilken man hör, och endast undantager sig sjelf personligen. Likväl, om man gifver akt på den uppmärksamhet, hvarmed R. o. Ad:s öfverläggningar följas, torde man deraf erfara, att allmänheten icke finnér öfverläggningarna på Riddarhuset mindre grundliga, eller Rikets angelägenheter här mindre väl vårdade, än uti de öfriga Stånden. Det är äfven naturligt, att ett Stånd, sammansatt af så många ledamöter, som R. o. Ad., af embetsmän från alla grenar af Riksstyrelsen och. af personer, som äfven i enskilda värf förskaffat sig kunskaper och underrättelser, ej heller skall i upplysning och erfarenhet stå efter de öfriga Stånden. Då Adeln således ingalunda upphört att motsvara de fordringar, man har af detta Stånd, frågas, med hvad skäl man yrkar, att allm. val skola införas i stället för den sjelfskrifna Representationen; jag inser icke annat skäl dertill, än att man så vill. Att ögonblickets målsmän vilja förkasta något, som ännu är godt, det anser jag blott för en tillfällig nyck. Man säger, att det bestående är odugligt. Men hvem är det, som säger detta? Jo, de personer, sorn sjelfva i dagbladen på allt sätt sökt förklara R. o. Ad:s och öfriga Ståndens öfverläggningar i allmänhet vara utan gagn och föra samina språk här på Riddarhuset som förut uti tidningarna. D# utgifva 33i Deu 11 October e. ni. sig sjefva för att vara allmänheten, och dermed ar allt bevisadt. Men så länge B..
I anledning af Grefve Posses satts, attBänkmans-afdelningarne 6* 84 Den 9 April f. ra. borde fortfara, såsom hitintills, med blott den förändring, att valet till Bänkman ej vore inskränkt inom afdelningarne, utan att de lingö välja på hvem de ville inom Riddarhuset, får jag hemställa , om ej då kunde inträffa, att tillräckligt antal Bänkman icke erhölls, genom den händelse, att serskilte Bänkmansafdelningar möjligen, till och med troligen, skulle votera på en och samma person. Herr Cederschjöld: När man besinnar, huru frågan om Bänkmans-valen behandlats alltsedan 1815 års Riksdag, då först deras afskaffande beslöts, men beslutets verkställighet sedermera uppsköts, torde man nogsamt finna, att tankarne varit delade och stor tvekan ägt rum, om det åsyftade ändamålet vunnes genom Bänkmans-valens afskaffande. Jag erkänner, att äfven jag tvekat; men att jag slutligen bestämt mig för Utskottets åsigt. Jag förmodar nemligen, att det skall blifva svårare att obehörigt verka på valen, då de ske i massa, än då de, såsom hittills, skett i så små afdelningar, att vederbörande kunnat controllera sina clienters ordhållighet. Jag vill dock icke gerna gå in på, att val till Suppleanter anställes på samma gång, som det till Ordinarie Electorer. Jag tror, att dermed kan dröjas, tills Motionstiden är förbi, och Representanterne från landsorten hunnit samla sig. Herr reon Hartmansdorff: För min del anser jag så mycket oriktigare, att anställa , \ Den 9 April fSra. 85 val till Suppleanter på samma gång med Electors-valet, som Utskotts-valen derigenom oföränderligen bestämmas för hela Riksdagen af dem, som vid dess början äro rådande. Jag tror derföre, att det först är vid hvarje Electors afgång, som en annan bör i stället utses.
Tegel-Bruk Segelduks-Fabriquer Såpe-Bruk Skepps-Varf Repslagare-Banor Olje-Slagerier Garfverier Linneoch Bomulls-Väfnads-Fabriquer Tobaks-Fabriquer Ättickeoch Kirnröks-Bruk, sammanslagne i väl Skärgårds-Verk, Säterier Pottaske-Bruk Ilandsoch Härads-AIlmänning, omätt, utan Skog eller synnerligt värde Diverse Personer, som ej höra till viss näring Tillkommer i Inlands Fögderie, Koön, donerad Marstrands Stad, t mantal Skrapokatt, en Torp-lägenhet 5* d:o JNTorrvikans Utsäde af Medel-afkastning, sedan Utsädet är afdragit. Blandsäd. Potatoes. 1 53 I n S» tea oja 1 Korn. 53 te ? 0 Blandsäd. ►t to l’:r. T:rT:r. T:r. T;r. T:r. 1 T:r. T:r. Tir. —L 92 85 36o 140 21 *92 i5 3o8 162 8 178 j - *97 67! 3»2I7 645 56 — ' *" ^ ■ j 1 - .- ■ 1 " ' ■ ..— l — 1 “ - J 1 - __— I _____ -— — — «- —. - - —- •- — ■ , - —- . *- —- — __ — ■- -— • ■- - •- — — - — s * -— —- —- — — — —- — . — —■—.