Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beloppet deraf skall på det sätt uppgifvas, att hvad skall på det sätt uppgifvas, alt hvad öfter Stat utgår, utan afdrag af Centoefter Stat utgår, så väl som tingsgästnalen, uppföres såsom ordinarie inkomst, ni liggpenningar, uppföras såsom ordimen extra arfvoden, tractamenten för narie inkomst, men husbyror, in qvartillfälliga förrättningar på vanliga tjenstte ringspenningar, extra arfvoden, tragöringsorter, compagnie-revenuer, proctamenten för tillfälliga förrättningar på center, i-emisslage, tingsgästningspenvanliga tjenstgörings-orter, compagnieningar, expediLionslösen, permitteringsrevenuer, procenter, remisslage, expeersättning och andra sportlar, föras i ditions-lösen, permitterings-ersättning en summa, under titel: extra ordioch andra sportlar, hvilka under sernarie inkomst, hvilken senare berakskilda rubriker summariskt uppgifnas efter det belopp, hvartill den året vas, sammanföras under titel ”extra förut uppgått. ordinarie inkomst,” hvilken senare be räknas efter det belopp, hvartill den året förut uppgått. pag. 9. Då för Ångfartyg redan betalas bevillning af behållna inkomsten, samt för restaurationen eller näringen utgöres skatt efter derom i allmänhet gällande grunder; så anser Utskottet Carl Gabrielsson hafva saknat giltigt skäl Bévillnings-Utskoltets Bet. N.-o Sj. 5 lill sin inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motion, att Ångfartygen, i nion af storlek och förmodade inkomster, måtte blifva, sorn orden lyda ”ganska högt beskaltade”, och hemställer derföre vördsamt, att denna motion lemnäs utan afseende, pag. 11 och 31.
Efter förnyad uppläsning af Allmänna Bcfivärs-och Leconomie-Utssottets den n Augustii nästlidet är pä bordet lagda Betänkande, angäende tillsättande af en Läkare pä Oland, yttrade sig Herr Grefwenoch La nd t m a r ska lken: att sedan Staterne nu mera more definitift reglerade, och nägon remist till Stats-Ukffottet af detta mäl säl edes skulle wara förgäfwes, synteS honom ej nägon annan utwäg ätcrstä, än att hos Kongs. Majst., som ensam torde kunna finna oförscdde tillgängar, i underdänighct recommcudcra denna omsorg, hwilkcn otwifwelaktigt wore för Liand af mycken wigt. Ropades Ia Uplästes följande frän Ststts-Utskottet inlemnade Me» morial: » Wördfamt Memorial: Högloft. Ridderffapet och Adeln har till Stats-Utffottet behagat remittera ett af Herr kiim^Kotc!, I?sul, til! Högloft. Ridderffapets och Adelns Protocoll för den 2r fistlidne Februarii ingifwet Anförande, deruti han hemstäl» ler att Stats»Utffottet mätte anmodas förestä en wi^ sum - 926 Der» 24 Apri!. mc, för Beneficii-och Bcnädn'ngs-S!atev,lämpad ej mttrdre efter dest ändamål an efter Stats-Werkets narwarande tillgäng, emedan han anser Le ä Stat uppförde summor till Pensioner för afskcds-taganLc Civile Embets-och Tjensteman samt fattige Enkor och Barn blifva för det stora antal behöfvande olillracheligc. I anledning häraf fär Stats - Utskottet wördsamme» ligen tillkännagiswa, akt enligt hwad Stats-Utskottets
Det är bekant, huruledes storfurstens moder, den djupt sörjande änkekejsarinnan af Ryssland, kallat till sig den fattiga kvinnan, omfamnat och kysst henne och såsom lön för den kärlekstjänst hon, den enkla dottern af folket, bevisat furstesonen, tryggat hennes framtid medels en betydlig penningsumma. Anna Dassajewa betraktas nu i det tsarhängifna Ryssland nästan som en nationalhjältinna. Ett af dessa är afbildadt i vårt dagsnummer, äfvensom en, likaledes för grefvinnan Mirandas räkning utförd sköld af drifvet stål, med sammanhängande svärd, yxa och spjut. Å en af sköldens fem bucklor är etsadt grefvinnans fantasivapen: en lyra med en sångfågel, hvilket hon använde, då hon ännu bar namnet Kristina Nilsson. För öfrigt upptar skölden namnen å 20 af hennes olika operaroller, hennes nuvarande vapen, bilder ur nordiska mytologien m. m. För friherrinnan Oskar Dicksons, född grefvinnan M. v. Rosen, räkning har B. utfört ett mindre fat, drifvet i stålplåt, af hvilket äfven en afbildning återfinnes i detta nummer. KRISTINA NILSSONS JUVELSKRIN. BERNHARD BESKOW. UTFÖRDT A F Detta slags arbete, vid hvilket ciselörens och etsarens konst samtidigt gör sig gällande, är ett alldeles nytt uppslag och visar, att B. med oförminskad kraft skrider fram på den FAT I DRIFVET STAL AF BERNHARD BESKOW. TILLH. FRIILAN OSKAR DICKSON, FÖDD V. ROSEN. - 6 - Men längre fram måtte värmen blifvit alltför tryckande, ty nu såg man sällan staffliet och dess tillbehör vid stranden.
N:o 488, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 347, Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ytterligare Lagsamt Allmänna Besvärsecb Ekonomi-Utskottens följande, på bordet hvilande, Be!änkanden; Bih.till.R. St. Prof. 1841. g Sami. & Band. [6 302 Prat. Utdr. den 17 April 1841 • N:o 5g, i anledning af vackt motion om, eftergift i vissa fall af Kronans rätt till skatt å socken-allmän ning a r. N:o 60, i anledning af väckt motion om rättighet att, under vissa vilkor, bos andra an målsmän insätta barn till uppfostran. Bifölls, N:o 61, i anledning af väckta motioner., rörande förändringar i Expedilions-taxan. BiJ olls. N:o 63, i anledning af väckt motion, angående prestgårds-byggnaderne å Gottland. Bifölls. S. D. Fördrogs och bifölls Bevillning»- samt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskottens Memorial, N:o i\, i anledning af återremiss samt Rikets Ständers i vissa delar fattade beslut, rörande Utskottens uti Memorialet, N:o 12, framstälda förslag till sammanjernkning af Riks-Ståndeus skiljagtiga meningar, angående grunderna och vilkoren för bränvins-bränningens utöfning samt afgifterna derför. S. D. Föredrogs ett från Högioil. Ridderskapet och Adeln ankommet utdrag af dess protocoll för den 5 i denna månad, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Ridderskapets och Adelns beslut, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Konsl, Maj:t täcktes vidtaga alla de mått och steg, som i afseende på en för Svenska handeln förmonlig reciprocitet med utländska magter kunde vara af nöden samt för befremjande deraf minska eller nedsätta den i tull-taxan utsatta tull.
Det är den oskyldiga kärleken till förfäders jord, som blir enda driffjädern till begagnandet af lösningsrätten, börs v agas denna kärlek hos nationen, så aftager ock börden af sig sjelf; och sktdle en tid komma, då samma motiv ej anses af lika vigt, som nu, så står bördsrätten helt och hållet isolerad, färdig att bortgå, utan minsta rubbning af den öfriga lagstiftningen; en omständighet, hvars motsats just inträffar med de andra påbuden om arfvejord, hvilka öfverallt i lagsystemet måste inflickas och följaktligen ej kunna skiljas derifrån, utan att lemna betydliga luckor i det hela. På dessa och de Hera skäl, KommerceRådet Stenius anfört, föreslår jag att nu allenast bördsrätten må bibehållas, — det vill säga, rättigheten att, för slägtkärlekens skull, mot fulla värdet, lösa sig till den jord, förfäder besutit, ehvad den genom köp, gafva eller testamente blifvit bortlåten. Odalförfattningen är, såsom jag förut anmärkt, längesedan bruten. Svenska Bonde,St:t utgör ej mera någon egendomsadel; men så länge bördsrätten varar, skall Sveriges allmoge säkert bibehålla Sveriges mesta jord; och så länge skall ej eller Svenska bonden förlora den rang, han eger framför de flesta, kanske alla, andra länders jordbrukare. Den bördsrätt, man nu föreslagit, är ej ett försök att återföda den hårda slägtegoism, som fordom söndersplittrat samfumlsenheten, som tiden redan krossat och som visst, icke förtjenar att bringas till lif igen. Den nya bördsrätten blir blott ett uttryck af lagens aktning för en känsla, som ej skall utslockna förr, iin de ställen, der förfäders minnen lefva, ej mera ega något värde för Svenske män.» Vidare säger KommerceRådet Stenius: »Jag tror att den kär lek, som enskilde hysa för de föremål, som äro dem närmast, och den tillgifvenhet, som lika stånd, seder och lefnadssätt upviicka hos dem, sorn lefva inom en inskränktare krets, kunna lifva och underhålla kärleken till den stat, som skyddar dem och deras medbroder i besittningen af dessa föremål.
För resten har jag visserligen ej emot att en sådan skrifvelse til! K. M. afgår. Jag skulle anhålla, att denna punkt, sådan den blifvit föreslagen af StatsUtsk , kunde afslås, derföre att Norrige är nämndt; ty i vår statsreglering kan det ej vara nödigt att nämna om Norrige. Dessutom skulle jag önska att R. o. Ad. uteslöt hela sista strofen i StatsUtskrs förslag, som rörer linieskeppen. I stället för denna framställning, skulle jag anhålla, att R. o. Ad. antoge en annan, som jag ber att få framställa, nemi. att R. St. måtte i underd. anhålla, det K. M. täcktes vid nästkommande riksdag för R. St. i nåder framlägga en fullständig plan för sjöförsvarets ordnande till personal och materiel, i öfverensstämmelse med hvad Sveriges läge påkallar, samt med iakttagande af den hushållning, som enligt sakens vigt och landels icke ö f verflö diga tillgångar äro af nöden. Jag anhåller 11 H. 46 Den 12 Augusti f. 111. att lii Frih. o. Län dtm. måtte gora propos. till alsing af StatsUtsk:s första punkt, och att Ii. o. Ad. mätte bifalla den framställning jag gjol't. Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag till und. skrifvelse. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos., biföll R. o. Ad., att en sådan tind. skrifvelse, sorn Hr Nordensköld föreslagit, borde af Pt. St. till K. M. afgifvas. Utskottets yttrande, pag. 7, i utlåt. N:o 53, a n g : d e anslaget för flottans exercis.
Friherre Anckarswärd har väckt fråga om 2 punkter; den I 254 Den 7 October e. m. ena om lonerne för Artilleriets Personal, hvilken punkt na är af Herr Grefven och LandtMarskalken föredragen; den andra, huruvida 3800 tunnor spannemå) skola anslås till ersättning åt de Rusthållare, som vilja hålla hästar för Artilleriet. Om Friherren anser detta anslag kunna nedsättas, blir tillfälle att derom öfverlägga, när denna fråga förekommer, men nu hör den alldelesej till närvarande öfverläggning* Att frågan om span hemålen under denna öfverläggning blifvit inblandad, härrör deraf, att Utskottet onödigtvis sagt, att den spannemål, sora här besparas, ernar Utskottet anvisa lill Artilleriets hästar. Detta yttrande var öfverflödigt, , och binder alldeles ej Ridderskapet och Adeln i afseende å det beslut Ståndet kan komma att fatta om Artilleriets hästar. Jag, anhåller således att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition å den förevarande,Punkten. Grefve Mörner > Carl ^ återkom med Ridderskapets och Adelns ofvanömförmälte Deputation och tillkännagaf, att Hans Maj:t sofvit hela eftermiddagen; att Hans Majrt vore mycket matt, och haft lindrig feber både i går och i dag. Herr Tham„ Wolrath: Friherre Anckarswärd har föreslagit, att de 1900 tunnor spannmål, som inflyta från Konungens Regemente, skulle användas till Artilleri - I Ben 7 Oc tober e. m. 255 Staten. Om jag ej misstager mig, liar Utskottet redan fördelat dem till andra ändamål. Att åter nedsätta anslaget för Artilleriet, tror jag icke går an, och hemställer, huruvida någon organisation af detta vapen då skulle komma att verkställas. Jag får således anhålla om bifall å Utskottets Utlåtande i likhet med livad Friherre af Nordin yrkat. Herr Lefrenj Johan Pehr: Bland de frågor Utskottet handlagt, är denna ensam i sitt slag i så måtto, att remissen derom ifrån alla fyra Stånden var beledsagad med ett enhälligt bifall."
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande!): 33 7, i anledning af väckt motion (32 128), om dels öfverlemnande till Kongl. Maj:t af Herr G. M. Stjernsvärds förslag till landtförsvarets ordnande, dels förändradt tillsättande tills vidare af Regements-chefer, m. fl. befattningar; 32 9, i anledning af väckt motion (32 190), om åtgärders vidtagande till beredande af sysselsättning och arbetsförtjenst åt manskapet vid de värfvade trupperna; 32 10, i anledning af väckta motioner (N:ris 168 och 173), rörande polisväsendets ordnande i småstäderna och på landsbygden, m. m.; 32 12, i anledning af väckt motion (33 33), om upphäfvande nf 84 § i Kongl. Förordningen den 6 September 1842, angående truppers och persedlars förskaffande; 32 13, i anledning af väckt motion (33 67), om afskaffande af nu brukliga biskopsskrud; 32 14, i anledning af väckt motion (32 137), om förändrad grund för fördelningen af roteringsskyldigheten; 32 15, i anledning af väckt motion (32 6), angående förändring i sättet för uppbörd af augmentsräntorna; 144 Prot.-Uldrag den 20 December 1862. Jtä 16, i anledning af väckt motion (JV2 128) om ändring*^ Kongl. Förordningen den 1 Oktober 1888, angående tillverkning, vård och försäljning af krut; samt JV2 17, i anledning af väckt motion (JV2 41), om tillägg till Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852 i afseende på minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk.
1431 ne handels bringande till ett för lii ket någor'» lunda oskadligt skick, hvilket Herr .Borgmästaren ansett kunna vinnas, dels genom vidtagande anstalter till Strömrensning i Rikets Norra Provincer, hvarifrån yedbehofvet torde kunna påräknas, dels genom anslående af en Fond, stadd under Riksens Ständers Fullmägtiges styrelse och ämnad, att medelst fria transporter, premier eller uppköp, befordra afsättning på Stockholm af inhemska varor, till priser under dem, hvarföre Finska produkter säljas; hafvande uti serskilte anföranden till Yällofl. Borgare-Ståndets Protocoll, Herr Handelsmannen M. Thunell och Herr Borgmästaren AJin med Memorialets Författare sig förenat i frågan om nödvändigheten att genom tjenliga Ekonomiska åtgärder uppmuntra varu productionen inom landet, och således minska hehofvet af åtskilliga articlars införskrifvande fran Finland; hvarjemte den sistnämnde serskilt Sökt leda uppmärksamheten på vigten deraf, att Uapdtmannen vid försäljningen’ af sina varor i Hufvudstaden, befrias fran alla omvägar och afgifters erläggande, hvarigenom tillförseln fran Pr ovin* cerne i betydlig mån skall lättas, och concurrencen från Finland sona medtager så mycket af Rikets Rörelse-Capital, utträngas. Pierr Professor JE.. Munck af Rosenschöld, liar ock uti eif till Utskotten rernitteradt Anförande till Höglofl, Ridderskapet och Adelns Protocoll för den 5 sist!. Januarii förklarat sig anse något verkande correctiv mot ej mindre Finska än Ryska handeln böra vidtagas, samt i tråd an t afseende föreslagit: Statsoch Besvärs-Utskottens Betänhanderii 1:0 Att Spannemäl och Victualier tullfritt ipller åtminstone icke emot högre Tull, än den Accis-afgift, sorn erlägges, för införseln tili Sverige af Finska varor, ma från Riket få utföras, med undantag likväl för Spanqemål, i händelse af klen årsväxt, eller hänunad tillförsel deraf från utländske orter. 2:0
Vida ifrån hvarannan spridde och merendels belagde med drygare Räntor, än de kunna Utgöra, hvaraf Ständige förvandlingar och minskning Uti Hospitalets inkomst härröra. Nu för tiden innehafver Danneviks Hospitalet 100 | Hemman och 4g diverse Lägenheter, hvarunder begripas en Sågoch 4 Mjöl* 1636 Stats-Uisiottets Betdnkandert1 qvarnar, utom Qvarnen vid Danneviken, alltsammans med Frä!serrianna-rätt, Räntorne borde väl, sedan afkortningarne afgå enligt Hospitalets Jorde-JBok , stiga årligen till 890 Tunnor 20 Fat Afrads - Spannemål, 8 Tunnor Mjöl och 1 Tunna Hafra, samt uti Penningar 2,687 Daler 7 ör. Sunt; men i anseende till Hemmanens släta beskaffenhet, stiga de sällan högre, än til! 700 ä 750 och högst 800 Tunnor Spannemål, samt Penningarne 2000 å 2333 Daler S:mt, hvarjemte af Danneviks Ladugårdarne Hammarby och Sickla, såsom bortarrendeiade, betalas årligen 50 Tunner Spännemål, 2 5 £tt Smör, t 2 Ull, 3 T:r söt och 40 T.'r sur Mjölk. 2:0 De öfrige Hospitalets inkomster bestå uti följande nemi. Förlänt Krono-Tionde utur Sotholms och Svartlösa Härader, samt 3 Socknar i Upsala Län, utgör merendels emellan 220 och 240 Tunnor Spannemål. 3:0 Tullkapparne af den vid Hospitalet belägne och nästledit år till hela dess gångande verk å nyo uppbyggde Mjölqvarnen, som efter ett tagit medium af flere år , hittills utgöra om året 71 T:r Hvete och 100 T:r Råg och Malt. 4:0 De enligt 1 39 års Sjö - Tulls - Taxor vid Tolagen inflytande armpenningar till 4 sk. för hvarje 100 R:dr af inkommande och 2 öre för hvart 100 D.r
Det var mig, som om denna underbart berusande förnimmelse af att liksom känna hela mänsklighetens pulsslag, gemensamt med den flod af nya intryck, som strömmade öfver mig, nästan pånyttfödde m i g; och det är mig en alldeles oskattbar lycka, att nu se mig i tillfälle att känna det lifgifvande inflytandet af en n y och längre utoutlandsresa. » Till slut vilja vi endast tillägga, att fröken Quiding, som ingalunda synes ämna » hvila på sina lagrar », redan har en ny större roman under arbete, hvilken hon beräknar få färdig frampå våren. Äfven för detta och kommande arbeten har Idun aftalat med fröken Quiding om förstahandsrätt, hvarför det ej torde vara uteslutet, att » Hvidehus » endast öppiiar syskonraden i Iduns spalter. vid den nya restaurerade klosterkyrkans intressanta historia och rika minnesmärken; j ERIK - SELLIN. Var~_hälsad sköna morgonstund, Som af profeters helga mund Är oss bebådad vorden! Du stora dag, du sälla dag, På hvilken himlens välbehag Ännu besöker jorden! Unga sjunga Med de gamla; Sig församla Jordens böner Kring den störste af dess söner. Från predikstolen tolkas sedermera, gripande och vältaligt, julens betydelse. En ny julsång afslutar den högtidliga gudstjänsten — och vid tonerna af Södermans triumfmarsch lämna åhörarne långsamt templet. * Helt visst finnes det icke i vårt land någon kyrka, vid hvilken så många stora kvinnonamn äro fästa, som vid Vadstena klosterkyrka. H o n är icke blott en anderik sierskas skapelse; kvinnor från när och fjärran hafva likt vingbrutna fåglar ilat dit att söka skydd undan våld och tyranni. Såsom vestaler ha de vaktat denna heliga eld, skyddat det flämtande ljus, som i medeltidens mörker här vid S:t JULOTTA I VADSTENA KLOSTERKYRKA. TECKNING FÖR IDUN AF ALGOT RINGSTRÖM.
Två danserskor vaggade sakta af och an med nakna, lyftade armar i takt med kastanjetter och en larmande darabucka. En flock af splitt nakna barn, såväl smågossar som flickor, tumlade om under ystra skratt som amoriner. Öfverröstande allt annat trängde genom bullret det envisa skriket af ett lindebarn. Nelly kände sedan sina föregående besök redan flera af de arabiska fruarna. De skyndade genast henne till mötes, omringade henne och småpratade alla på en gång vänligt och nyfiket. Då Nelly började kläda af sig blef hon underkastad den mest minutiösa examen. Hvarför hade hon fiskben i klädningslifvet? Var medaljongen, som hon bar i en fin guldkedja om halsen, en amulett, hvilken skyddade mot onda ögon? Hur bar hon sig åt för att lägga upp håret på sådant sätt? Hennes axlar och armar, som voro mer kraftigt rundade än de småväxta arabiskornas, granskades noga och berömdes i öfverdrifvet blomsterspråk. De vänliga små kvinnorna mönstrade samtidigt hvarandra och jemförde sina fötter och händer. Hafsa förevisade med stolthet sina välformade höfter, men beklagade med mycket bedröfvad min, att hennes knän icke voro på långt när så vackra som Zarifes. Ildis, som var helt ung, men redan en turkisk embetsmans hanum (fru), fick mycket beröm för sin rygg. Zarife påstod dock, att ingen var så välskapad som en hvit hyadarmenisk flicka, hvilken satt uppkrupen på en af divanerna, och hvilken hade så långt hår, att det räckte ända till hälarne. Ildis ville dock alldeles icke gifva Zarife rätt. Zarife blef så ond att hon fick tårarne i ögonen. Slutligen gick hon sin väg och satte sig långt från de andra, som en liten halfvuxen flicka, hvilken fattat humör. Nelly var alltid mycket brydd under dessa afklädningsscener, icke minst derför att den arabiska racen påtagligen var hennes egen oändligt öfverlägsen i kroppslig fullkomlighet. De beständigt pratande arabiskornas ansigten voro icke alltid vackra och de saknade själ; deras lemmar deremot voro nästan utan undantag synnerligen välbildade.
Fråga om markegångens sättande för flera år på en gång har redan flera gånger förevarit hos R. St., och :i afseende på Kronans uppbörd och beräkningarna vid räntepersedlarnas förvandling i jordeböckerna skulle visserligen betydliga fördelar deraf vara att förvänta; men svårigheter vid förslaget hafva alltid mött till följd dels af Sveriges localförhållanden och dels våra penningförhållanden, som gjort nödvändigt att sätta räntorna i en mängd persedlar, af hvilka några alltid kunna slå fel. För att icke betunga de skattskyldiga med att alltid skaffa penningar i stället för varan, är det således riktigt att bibehålla rättigheten till leverering in natura och att bestämma en årlig markegång, hvarefter lösen får ske, i händelse någon persedel icke kan presteras. Hvad åter tiden för markegångssättningen angar, skulle hvarje förändring deraf medföra olägenheter både i afseende på sjelfva prisbestämmelsen och isynnerhet i afseende på den förvandling, som i och för Kronans uppbörd måste vara verkställd före första uppbördsstämma!!. Jag Den 19 J a n n a r i f. m. 95 kan ej heller finna, att Utsk:s förslag i öfrigt skulle medföra de fördelar, som några ledamöter deruti velat se; ty om man abstrahera!' den fördelning, som ett medelpris skulle åstadkomma, blir summan af hvad de skattskyldiga få utgifva under 10 år densamma; men om, såsom Hr v. Hartmansdorff yttrat, det finnes provinser, der, till följd af föregående missväxtår, medelpriset skulle öfverstiga det pris, som annars kunde komma i fråga, skulle dessa få erlägga högre skatter, än om årspriset följdes, och jag tvifiar, att manför allmogen skulle kunna göra begripligt, att detta vore ett rättsenligt förhållande. Jag afstyrker således Utsk:s förslag. Hr Lagerhjelm: De lika enkla sorn klara uppgifter, jag meddelat, har ingen af de utsk:sledamöter, som uppträdt till försvar för betänk., upptagit eller vederlagt, ehuru jag förmodar, att dessa uppgifter ej undfallit dem. Saken är också den, att de icke kunna vederläggas.
Finnas sådana uplysningar, att R. St., med tillräcklig ledning deraf, kunna yttra sig ang:de stambanornas anläggande? För min del tror jag, al' man med Ja kan besvara denna fråga. En blick på Sveriges karla gifver genast tillkänna den naturliga sträckningen af våra kommunikations-anstalter. Man ser på denna karta, att på både östra och vestra sidan äro de provinser, sora ligga vid gränsorna, försedda med lätta vatten-kom - 136 Den 23 September f. m. munikationer, hvilka största delen af året äro öppna, och medgifva innebyggarne att för ett billigt pris så väl inom som utom riket transportera de förnödenheter, som de kunna framalstra. Vi finne den medlersta delen af Sverige försedd med stora sjö-bassiner, hvilka, till följd af de flere kanal-anläggningar, som äro gjorde emellan dessa sjöar, bereda en läll transport af dessa provinsers alster, hvaribland jag endast vill nämna den stora Vetter-bassinen i sjelfva midten af landet, hvilken genom kanaler är satt i förening med håde Östersjön och Nordsjön. Landets kuperade beskaffenhet, äfvensom de dåliga landsvågarne, göra likväl, i anseende till provinsernas storlek, all dessa lätta vallen-kommunikationer icke äro till den nytta, sorn de skulle kunna vara, om de voro liggande intill lätta landt-kommunikationer, såsom jernvägar. Så t. ex. äro transporterna, några mil på hvardera sidan om Vetterns kust, så dyra, alt dessa trakter hafva ringa nytta af Vetter-bassinen, ty landltransporlen trycker så ned värdet på varorne, alt det endast är sådane, som skrymma mindre, som förmå hära en sådan transport. Häruti ligger en af de förnämsta orsaker till det stora antalet af brännerier, ty bränvinet har förmått att hära den transportkostnad, som för säden blifvit alltför dryg. Med afseende på dessa omständigheter, visar karlam, alt de delar af landet, sora bäst behöfva nya lättade kommunikationer, äro Westergöthland, Småland, Östergöthland, den del af Skåne, som gränsar till Småland, äfvensom Dalarne och en del af norra Wermland. Härom är väl tankarne knappast delade.