Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D^!8id förnyad föredragning bifölloS SkatSUtskettets Betänkanden, i anledning af: i:o. Kongl. Masts Nädiga Skrifwelse, angående Handlanden StabeckS underdåniga ansökning, i afseende pa liquiden för det förskott han fält uppbära a en är r8oL stg atagen Bränwinslefwerance, och arv» 2470 Den 8 Augusti. 2:0. Fullmagtwes i Riksaälds-C« ntoiret hemställan, > afseende pa te uti Revisions-Ccnroiut inom Riksgälds-Wei ket merda anmärkningar wid Ce, creterarens uti Tryckfrihets > Commitiöen asgifne Redogörelse,Räkning för i8n ais Cxpenccr. sugrs. stx kiolocollo, fs. Lerström. Utdrag af wällöf!. Borgare-Ständets protokoll , ballet widj Urtima Riksdagen k Orebro hen 8 2tug, 1812. S« D8örehades a nvo och gillades Statsoch Banco - Wstottens serffildte Betänkanden, angående de twänne Summor, som enligt 6z §. i Recierkngsformen böra för oförutsedde händelser assattas och Hystas. suxrs. Lx krotocollo, kerfström. Utdrag afwällofl Borgare,Gränders Prorocoll, hällec wid Urtima Riksdagen r Orebro den 8 2lug, 1812. D. >)a nu a nyo föredrogs Allmänna Beswärsoch Ekonomie - UrffottetS afgisne vtterligare Betänkande i fragan cm Fangföringen förklarade Borgare - Ståndet sig förblifwa wid sitt deri förut widmgne keflut. sugrs^ klx krotocoUo, Leidström, ttt4 Den 8 Augusti. 2471 Utdrag af Wällöf!. Borgare-Standets pra. tocoll, ballet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 2lug. ikle.
Genom Bankens i Revisionen deltagande ombud, är tillfälle för handen att vinna i dessa omständigheter den kännedom, som sakens vigt pafordrar, och Riksens Ständer sjelfve, eller ock genom deras Bancofulltnägtige, komma derigenom i tillfälle att bedöma, huru det allmännas rätt må kunna förenas med de i nskilta, mångfaldiga Låntagares billiga fordran, att icke genom ett fortskyndadt beslutat dem, hvilkas omvårdnad de med tröstfullt hopp påräkna, brudstol tas i djupet af bekymmer. Jag vågar göra mig det hopp, att Häglof!. Ridder&kapet och Adeln täcktes anse de nu antor ia skäl föranleda till återremiss till BancoUtskottet, på det., i händelse den föreslagna indragningen af 3 ProcentsSedlärna likväl skulle komma att genast verkställas, någon sådan utväg må varda vidtagen, som kan göra föreskriften verkställbar, utan att bereda mångdubbelt större oredor och olägenheter än dem, man har för afsigt att förekomma. Den 29 Maj. Grefve Lill jert crantz, Johan Wilhelm• Som jag iörmodar, har jag redan för Högloft. Ståndet nöjaktigt upplyst, hvarföre BancoUtskottet icke kunnat sträcka sin tillstyrkan längre, än sorn föreslaget är. Beträffande det som angående Assigna. tioner af en vard Ledamot, är andraget, så lärer ingen kunna förmena DiscontDirectionerna att assignera på de medel de i Ban« ken äga att disponera. Att emottaga Assignationerna uti allmänna rörelsen, lärer lika litet kunna eller böra förbjudas som befallas. Helt annat är, att dä nu octroyera. cle Djscontverk upphöra, söka åt blifvande Discontlnrättningar gifva en för det allmänna mera nyttig rigtning5 och åt detta vigtiga syftemål lärer BancoUrskottet icke underlåta, att lemna största uppmärksamhet. Emedlertid göres anmärkning vid allt det, som af Revisions-berättelserna för samtliga Disconterna finnes anmärkningsvärd!. Min. dre omständigheter anmälas till rättelse genom Bankens Ombud, större förseelser bejfras, och öfverlämnäs till Riksens Höglofl.
1840. till en encia, ej lemnade uttrycklig föreskrift i annat afseende, än att högsta kroppsplikt icke skulle öfverskridas; hvaremot jag icke destoinindre ansett mig höra fullfölja anmärkningen och i sådant ändamål, med ytterligare utveckling af grunderna derför, uti skrifvelse den 28 Februari 1838, anmodat AdvokalFiskalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt att i detta mål föra talan. Och har, efter härom emellan bemälde Embete och Häradshöfdingen föregången skriftväxling, Kongl. HofRätten, medelst Utslag den 12 December samma är, sig utlåtit och funnit det vara med de i Lag och Författningar gifna och allmännast följda grunder för förvandling i ena bot af serskilda straffarter öfverensstämmande, att, på sätt i detta mål anmärkt blifvit, de drängen Per Eric Jonsson ådömda serskilda ansvar af sexton dagars fängelse vid vatten och bröd samt 5 R:dr 24 sk. böter, bordt i ena bot förvandlas till tjugo dagars fängelse af nyssnämnda slag, och att HäradsRätten således, då den bestämt Per Eric Jonssons bestraffning till tjugofyra dagars sådant fängelse, icke i enlighet med nämnde förvandlingsgrundev förfarit; Men enär något uttryckligt lagstadgande derom icke funnes och något Lagbud följaktligen icke blifvit af liäradsRätten, genom anmärkta åtgärd öfverträdt, ansåge Kongl. HofRätten ansvar derför ej eller kunna för Häradshöfdingen äga rum.
Då nu meta så beskaffade förbrytelser i märkelig mån ökats, hvarigenom göromåleri tilltagit ej mindre för UnderDomarhe, genom ransakningarnes utskrifvande och försändande till ÖfverRätterne, än för desse att till ransakningarnes granskning använda en tid, som ökade Rättegångar och undersökningsprotocoller i brottmål af gröfre beskaffenhet synes 0- delad behöfva, så anser jag denna af lagen bestämda underställningspligt så myrket häldre böra försvinna, sorn Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 och Kongl. Brefvet den 25 Den io FebrUarii. 22$ Januarii iS15 redan uteslutit flera brottmål från underställ ni ngsegenskapen. Såsom ytterligare stöd för denna min vördsamma hemställan anser jag mig böra jemväl tillägga, att sådane sakfäld#, hvilka kunna finna sig belåtne med det af UnderRätten dem ådömde straff, få direcfe vidkännas en tillökning, oberäknad af Lagstiftaren, att de oftast inemot 3-‘ne månader måste inneslutas uti fängelse under afbidan på Ö!verRättens beslut, Och emedlertid beredas de tillfälle att sällskapa med andra förbrytare, hvilka under en längre fortvanrb ing pä lasters bana hunnit förvärfva ökade insigter till meddelande Och uppmuntran för yngre Stahbiöder af en fortsatt efterföljd. Jag ofverlmnar dessa mina vördsamma anmärkningar till Höglofl. Ridderskapets och Adelns vidare ompröfvande, sedan Riksens Höglofl. Ständers Lagutskott deraf erhållit del och med sitt utlåtande inkommit. Nto y. Herr von Strokick, Johan Herman: Det förslå anspråk pa all Lagstiftning måste nödvändigt blifva gällande nemligen: att älla föreskrifter äro inom den lydandes förmåga att kunna dem uppfylla. Huruvida denna grund blifvit iagttagen 2-34 Den lo Februarii, Uti 5 Cap. 2 §. 6 Cap. 6 §. 7 Cap. 3 §.
Förslag till ändring af 14 och 22 §§ riksdags-ordningen; Antogs. 5:o Förslag till ändring af 11 § riksdags-ordningen; Antogs. 6:o T vänne förslag om tillägg i 28 § regerings-formen; Antogs. 7:o Förslag om tvänne tillägg till 72 § regerings-formen; Antogs. 8:o Förslag till ändring i 14 § lmom. riksdags-ordningen; Af slogs. 9:o Förslag till ändring i 56 och 81 §§ regerings-formen samt 29 § 1 morn., 49 § 3 mom. och 73 § riksdags-ordningen. Af slogs. 28 Prot -utdrag den 22 Januari 1848. S. D. Föredrogs ånyo B cai ko-ut skottets Memorial JN:o 10, med hemställan om afskrifning al 2;ne från banken utgifna odlings-län. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-utskottets Utlåtande N:o 13, angående väckt fråga om skadestånd åt egare af privilegierade kalkbruk å Gottland för lidna förluster i följd af medgifven utvidgad frihet att å nämnde ö tillverka kalk. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets å bordel hvilande Utlåtande JN:o 15, i anledning af väckt motion om serskildt tillskott af allmänna medel för de församlingar inom Stora Kopparbergs län, hvilka, i följd af den personliga skyddsafgiftens nedsättning, fått vidkännas minskning i den bestämda skol-afgiften. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D.
Herr /imiralen Drmodar i tilläggningen af sin förra ventilation, at eftergiften af halfwa förmögenhets-afgiften wore en motswarande stor förtjenst och lindring för det allmänna, hwarföre alla Län sägas högtidligen bafwa tackat, och jag förmodligen äfwen en Person deribland. Jag will dä först underrätta ren warda Ledamoten, at ifrän Upsala Län, hwarestjagär boende, ingen sädan Tacksägelse^clreLL afgätt, som wär närwarande wördade Landshöfdinge besanna kan. Såsom Ledamot af 18O0 ärs Hemliga Utstött känner jag, ar Förmögenhets-afgiften blott beflöts at understödja UealiZationen af en större ZanLO' Sedel-stock af is millioner Riksdaler, til Nänngarncs understöd. Af Hemliga Utskottets krotocolls-Uxtract af Len 20 Maj 1300, som hos samtlige Ständen wunnit bifall, synes ock att detta sammanstött blott stett widRiksgälds-Sedlarnes clt-valvation til z-.del emot l'-del. Jag unnar Riksens Ständers llangue, som jag af hjertat älstar, allt hwad det den fatt; men efter Beslutets strängaste ordalag, hade den förstjutne halfwa förmögenhets-afgiften bordt witz N.eali8Ltionen ä§:deliunderdänighetäterbegäras. Hwem kan wäga nägot inwända emot den werkställande Högsta Magtens bud. Hwad jag anfört, har icke stett at öka ^ravamina emot en olycklig Konung, utan för hwars och enS Den 19 Maj. 20Z ens upstigna olika begrep om ömsesidiga rättigheter til följe af Säkerhets-^cten. Det angär icke mig hwad Herr /tmirUen ärnat andraga den 12 dennes; icke eller har den warde Ledamoten kunnat förespå hwad jag den 12 ärnade anföra den 15 derpäföljande.
Af Herr Lefre’n, J. P., och Herr Biskopen, Doctor Holmström, hvilka, liba med hvad Herr Lagergren uti sin reservation emot förra Betänkandet yttrat, ansett den uti delta moment stadgade påföljd af embelets förlust ej böra förhöjas genom det af Utskottet föreslagna tillägg, att den sakfällde ej skulle kunna till något embete i Stals-Rådet nyttjas. 2 mom. Af i:o Herr Grefve Spens, som väl funnit, att, genom tillägg af detta moment, dels de fall, då Slals-Råds-ledamot försummat afstyrka behandlingen af Grundlags-fråga såsom allmän Lagfråga, eller afallmän Lagfråga såsom ekonomisk, äfven kunde anses vara i Ansvarigliels-lagen upptagne, dels försök blifvit gjordt alt fylla den brist, sorn man med skäl förevitat nuvarande Ansvarigbels-lag, nemligen att den för en stor del af mål, hvilkas åtalande inför Riks-Rält uttryckligen föreskrifves i Regeringsformens 106 icke eger annan straffbestämmelse, än det hänvisande till Begerings-formens 107 §., som i Ansvarighels-Iagens 6 §. förekommer; men Herr Grefven ansåg, att, om ett sådant lagbud infördes, sorn det i 2 6 Lag-Utskottets Utlåtande, N.o 17g.) mom. föreslagna, dervid borde iagltagas, alt åtminstone det fall, då Grundlags-fråga blifvit såsom allmän Lagfråga behandlad, öfverflyltades till 1 momentet, och att, för alla öfrige icke specificerade öfverträdelser af Grundlag och allmän Lag, straff af embetets förlust för Föredraganden och för de andre Slals-Råden penningeböter, efter domarens pröfning, dock ej under en månads lön för det minst lönade Stals-Ridet, bestämdes; anmärkande Herr Grefven, alt Utskottets förslag gåfve anledning dertill, att ett Stals-Råd för embetsfel kunde dömas till högst obetydliga penningeböter eller lill suspension, hvilket ej vore lämpligt.
Ehuru jag icke kan neka motionären min beundran för den sorgfällighet, hvarmed han alltid söker att bevaka sitt läns intresse, kan jag dock icke underlåta att bedja Gud bevara vårt fädernesland för så nitiska Landshöfdingar i alla län, ty om de skulle lyckas att, såsom han, »raka elden under hvar sin gryta», skulle snart den gemensamma stora härden, nemi. fäderneslandets tillgångar och kredit, slockna. Frih, af Ugglas har föreslagit att genom upplåning anskaffa 24 millioner, hvaraf nära 11 skulle användas att fullborda den östra stambanan, och det öfriga för den nordvestra. Hvad den sednare beträffar, har jag icke heller någonting att invända emot dess fullbordande, men. hvad deremot den östra angår, är jag icke af samma åsigt. Östergötland är visserligen en perla bland Sveriges provinser, och klart är äfven att hvad som en gång blifvit beslutadt, bör utföras, men tidpunkten derför torde dock icke ännu vara inne. Frih. af Ugglas har visserligen uppgjort en beräkning, som utvisar att banan skall gifva ända till 2 proc. på kapitalet, sedan förvaltningskostnaden blifvit afdragen; men Frihrn har dock der - Deu 18 November. 127 vid förgätit de omkostnader, som kräfvas för banans underhåll, hvaraf följer att hans beräkning icke torde komma att hålla streck. När nu östra bauan en gång blir fullbordad, är klart att hon kommer att upptaga all den trafik från Småland, Blekinge, Skåne och Halland, som för närvide går på vestra banan, så att denna sednares inkomster varda minskade med hela det belopp, som östra banan lemnar utöfver det bidrag, som Östergötland dertill kan komma att lemna. Vi måste äfven komma ihåg att andra provinser hafva rättmätiga anspråk på statens mellankomst såsom t. ex. Kalmar län, för hvilket 10 millioners anslag begäres, lill jernväg mellan Kalmar, Wexiö och Karlshamn, äfvensom anslag för jernväg emellan Oscarshamn och någon punkt på södra banan.
Maj:t icke funne skäl att den för rotehållarne sökta befrielsen från torps anskaffande åt deras båtsmän bifalla, helst i händcdse, såsom sökanden anfört, någon rote skulle vid laga syn och besigtning finnas sakna till torp erforderlig lokal, frågan om båtsmannens förseende i det stället med nödiga inoch uthus samt öfriga i författningarne bestämda förmåner, då finge på laglikmätig pröfning ankomma. Vidare och sedan uti underdånig berättelse af den 3 November 1833 öfver samma år med 3:dje distriktet af flottans båtsmanshåll verkställd general-mönstring, bland annat framställning blifvit gjord derom, att båtsmännen på Gottland, oaktadt den föreskrift, Kongl. Majit under den 30 Januari 1822 i nåder meddelat och den 29 Januari 1824 förnyat, ännu till stor del saknade torplägenheter, har Kongl. Majit den 31 Januari 1835 anbefallt Dess Befallningshafvande på Gottland, att utan vidare uppskof gå i författning om verkställande af hvad Kongl. Majit uti nyssnämnde nådiga skrifvelser rörande detta ämne stadgat och förordnat. Denna fråga har äfven varit föremål för Rikets Ständers pröfning under tre föregående riksdagar, nemligen åren 1834—35, 1840—41 och 1847—48. Vid den förstnämnde af dessa riksdagar stannade Rikets Ständer i det beslut, att, som rotehållarne, jemlikt kongl, förordningen af den 23 Maj 1690 samt sedermera utkomna och gällande författningar, vore pligtige att gifva båtsmännen torplägenheter, bestående af nödiga hus samt åker och äng, hvarvid undanlag egde rum endast för de rotars hemman, der icke någon lägenhet till åker och äng funnes, såsom i skärgården, i hvilket fall båtsmännen borde i stället bestås visst Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 2. 5 Mopp i räg och korn, m. rn.; alliså ansågo Rikeis
Att detta flcall fee tager jag för afgjordt, då både Allmänna röften och Riks-Ståndens utlåtande fynas deruti öfverenskämma.3 men om ofvannämnde fördelning af Reprefentationen Amile vinna lika allmänt bifall, återftär dock att bedamina. fättet att utfe Ledamöterile och till huru {lort antal de böra iig vid Riksrn,öten infinna. Om i alfeende på fiftnämnde omftändighet populationen, fåfom jag förmodar, bör tagas till grund för beftämmandet af Ledamöternes antal i Andra Kammaren, torde närmalt inftämma få väl med ändamålet forn med redan exifterande inrättningar här i Landet, att valen förrättades, genom Eleftorer, fålunda, att till exempel för hvarje gÖO.de perfoner förft valdes Socknevis en Eleftor. En förfamling af mindre folkmängd kunde i allt fäll få välja en Eleftor. Leffe Eleftorer fammänträdde derefter Häradsvis, och valde till exempel för hvarje 2000:de perfoner. en Eleftor. Utaf deffe Härads-Eleftorer valdes åter famlade inom hvarje Län vid Landshöfdinge-Reiidencet, Ledamöter till Andre Kammaren en för hvarje 3 å lOOCO:de perfoner. Härvid anmärkes, att inom Socknarna fkulle få välja hvar och en deritädes boende och mantalsfjcrifven Mansperfon, till myndige år kommen, forn utan att vara flat-eller legohjon , eller eljeft uti privat tjenff, äro fjelfve Jordägare eller ock Innehafvare af Jordbruk eller annat ljelfberoende Näringsfång, enär derföre enligt debetfedel betalas lika mycket Krono-atfkylder loin för ett fjerdedels mantal: krögeri - och värdshus-idkande famt brännevins brännerier under ofvannämnde näringsfång icke innebegripnej men ej borde väljas på någon, forn icke vox-e jordägare och boende inom förfamlingen, och åtminftone en vara af BondeStåndet, få vidt någon jordägande Bonde inom Socknen funnes.
En så rik Kyrka, som icke mer kan; anses för ett dyrbart Monument af Göthisk prakt, åtminstone icke förr, än då i en aflägsen framtid fråga kan bli, om att återställa hela byggnaden i ett harmoniskt skick, en så rik Kyrka, begagnad blott af någre få tusen personer, af hvilka hon ensam vore i stånd, att nödtorfteligen föda och kläda alla de behöfvande, tyckes icke hafva behöft och ännu mindre nu böra behålla särskilt anslag af Kronotionde. Den upbär likväl årligen af Kronans behållna tionde öfver 260 tunnor säd. Det är dessas in - IO Den 9 Mars f. m. dragning för Statens behof, som jag vågar föreslå, öfvertygad, att det är likså angelägit att en Kyrka bistår Staten med åtminstone en liten del af sine öfverflödige inkomster, som att medellöse medborgare göra det med sin genom sitt anletes svett förtjenta sista penning, i synnerhet som här nu blott är fråga om, att den rika Kyrkan återlemnar till den fattiga Staten, hvad hon af dess inkomster fått sig anslagit. Det skulle äfven förtjena att undersökas, af hvad anledning Domkyrkan erhållit denna Kronotionde sig anslagen, och kanske möjligen i en framtid fråga kunde upstå om återbärande af hvad den i så många år utan behof af den alltid i behof varande Kronan upburit. Äfven får jag föreslå, att Domprosten i Lund, som utom sin Professors-lön och Lunds Pastorat har särskilt 100 tunnor Kronotionde såsom Ordinarie Ordförande i DomkyrkoRådet, härefter erhåller desse 100 tunnor fullt ersatte af Domkyrkans spannemål, och att de 100 tunnor Kronotionde indragas till Staten. Mine Herrar! Lunds Universitets financiella belägenhet är, som man af Konungens Nådiga Proposition om Anslag till Rikets Läroverk kunnat inhämta, motsatsen af Lunds Domkyrkas. Den saknar för undervisningen ej så mycket en tillräcklig Den g Mars f. ra. ii personal, som fast mer det nödiga materiella i instrumenter för Chemiska Laboratorium, Physiska Cabinettet, sjelfva Observatorium, samt till Bibliotbeket, ocb till nödiga byggnader. Lunds
Stats-VIskollets Utlåtande, N:o 275. 15» Af de denna nådiga skrifvelse bifogade, ärendet rörande, handlingar, inhemtade Rikets Ständer, att enär, i fråga om anskaffande af kasern åt svea artilleriregemente, någon för ifrågavarande ändamål tjenlig, inom Stockholms stad belägen och staden tillhörig, odisponerad byggnad eller tomt icke funnes, och således ny tomt måste anskaffas, såsom lämplig hvartill blifvit föreslagen en midtför Artillerigården emellan Riddaregatan och Nybrohamnen belägen plats, hvarvid likväl blcfve nödigt, att Stockholms stad lill kronan afstode icke allenast en del gator och öppna platser, utan äfven dc i qvarteret Bodarne belägna, till enskilde personer upplåtne tomter; att ej mindre Stockholms stad, än äfven de enskilde tomtinnehafvarne förklarat sig beredvillige att på visse vilkor afstå platsen, dervid likväl 30,000 r:dr ansa gos åtgå till tomternas inlösande från de enskilda innehafvarne; att, enligt uppgjordt förslag, kostnaden för ifrågavarande kaserns och öfriga byggnaders uppförande beräknats till 315,000 r:dr eller, då härtill lades ofvanupptagne utgift för anskaffandet af byggnadsplats 30,000 r:dr, tillsammans 345,000 r:dr, samt att, beträffande underhållet af lif-gardes-regementenas kaserner och stallbyggnader m. m.; så ansåges, på grund af upprättadt syneoch värderings-instrument, till dervid erforderliga byggnadsoch reparations-arbeten sammanlagdt åtgå 82,7*24 r:dr 40 sk., hvarjemte den årliga underhållskostnaden för berörde byggnader beräknats till 5,860 r:dr, allt banko..
Utgår Adelig Ätt på Svärdssidan under varande Riksdag, upphöre Fullmägtig att innehafva sätt för den. Den 7 Julii. samma; Dör under påstående Riksdag Hufvudman, som Fullmagt utgifvit, lemne Fullmägtig det säte han på grund deraf innehaft. Blifver under påstående Riksdag Ättemän eller JFullmägtig, genom Hufvudmans afgång, sjelf Hufvudman, intage han säte för Ätten, utan att skiljas från egenskap af Elector, Utskotiseller NärandsLedamot. §• 7- Ar Adelsman genom behörig Domstols^ Utslag förklarad ovärdig medborgerligt förtro, ende; eller att föra andras talan, eller vid Domstol anklagad för brott, som å heder och ära gå, men i brist af fulla bevis ej af den kunnat fällas, eller saken til! framtiden lemarad blifvit, då må man ej för egen eller annan Ätt säte intaga, förr än han i laglig ordning fullkomlig befrielse vunnit. Äge ej heller, i fäll han Hufvudman är, eller hans Tätt utöfvar, förr rättighet att Fullmägtig förordna, utan tillkomme då den närmaste af Ätten, att dess säte på Riddarhuset intaga; är åter Hufvudmannen den enda af Ätten, vare då dess rum ledigt. Den som för annat fel, enligt denna Riddarhusordning, blifvit säte och stämma på Riddarhuset förlustig förklarad , må likaledes icke, derest han till sådant eljest kan vara berättigad, Fullmagt utgifva. §. 8* Adelsman, som sin egendom till Borgenå-» Den 7 Julli. 137 yers förnöjande afstått, må under det frågan derom vid Domstol anhängig är, hvarken för sin eller annan Ätt intaga säte på Riddarhuset, ej heller Fullmagt utgifva. Har han sina Borgenärer fullkomligen förnöjt, och Domstolen, genom i Concursmålet meddeld laga kraftvunnen Dom, honom icke till ansvar fällt, äge han, att, då sådant styrkes, uti sine förra rättigheter inträda. §. 12.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens yttrande, huruvida Herr Grefven och LandtMarskalkea anser denna hega - Den 25 Juni i f. m. 49 begäran kunna uppfyllas, emedan, då discussion i nästa plenum härom uppstår, jag önskar tillägga några ord om vigten deraf, att hastiga förändringar ej vidtagas i fråga om ekonomiska författningan Herr Manck af Rosenskjöld_, Eberhard: Jag har begärt ordet, äfven derför, att jag med ingen af de Talare, som uti ifrågavarande ämne yttrat sig, är af lika tankar. Jag kan icke hylla Friherre Cederstförns mening, att Ständerna icke skulle ega rättighet, att yttra sina tankar och framföra dem inför KonungaThronen, rörande de under Riksdagens lopp af Regeringen vidtagne beslut. Eli sådan mening skulle icke kunna ega rum hos de Styrande sjelfve. Man kan väl undersöka nyttan af en åtgärd, utan att derföre göra en anklagelse. Herr Hjerta har nämnt om förstörde Possesionater. De fleste af desse hafva blifvit det genom Rikets Ständers egna strypande financiella mesurer, och genom dels af dem påkallade, dels icke motverkade, isynnerhet för jordbrukaren skadliga, statsekonomiska Författningar. —• Hvad sjelfva hufvudfrågan beträffar, är jag och har alltid varit af den tanka, att Bränvinet, så skadligt jag än anser det såsom daglig dryck, dock, så länge det nyttjas, bör få tillverkas med den minsta kostnad, och att det således är en oriktig princip, att genom inskränkning af pannerymden förstora 29 H. 4 So Ben a» Junii f. in. pi’oductionskostnaden, då Staten i det liela förlorar i samma mon, som liela det för Riket behöfliga qvantum tillverkas med mera kostnad. Jag tror det äfven vara riktigt i principen, att Bräuvinsbränningeh får idkas hela året, men jag tror, att det är med denna princip, som med hvarje ekonomisk, att den någon gång tåler undantag.