Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan tullen å Champignoner och Tryffel genom Traktaten med Frankrike blifvit antagen till 16 öre pr skålpund, har den ansetts icke heller för andra slag af Svampar böra sättas högre, hvadan afgiften för denna senare artikel, eller Svampar, alla slag, nedsatts från 50 öre till 16 öre pr skålpund, sviskon. Sviskon, med hänvisning till Plommon, hafva, liksom denna senare artikel, blifvit hänförda under Frukter och Bär. svärta. Rubriken för Svärta, »bokoch koppartryck»-, med hänvisning till Boksvärta, har ansetts obehöflig och derför utelemnats. sågar, sågSågar, »försedda med skaft» äro för närvarande upptagna i en rubrik, Sågblad s/gbiådsoch Sågbladsämnen i en annan, begge med hänvisning till Verktyg. Då det just är egenskapen att vara försedd med hvad här kallas »skaft», som skiljer Såg från Sågblad, har denna bestämning, såsom obehöflig och dessutom icke, enligt gällande språkbruk, i alla delar fullt riktig, blifvit utelemnad; hvarjemnte de trenne artikelslagen ansetts kunna i en gemensam rubrik sammanföras, med hänvisning till Maskinerier, Redskap och Verktyg. sån. Säll, med hänvisning till Siktar, hafva, liksom dessa senare, blifvit hänförda till Maskinerier, Redskap och Verktyg, såpa. Då Såpa, som för närvarande drager en tull af 3 öre pr skålpund, dels är en artikel af stor och allmän förbrukning, dels lemnar en jemnförelsevis endast obetydlig tullinkomst, skulle, i betraktande häraf, skäl icke saknats att ur denna synpunkt föreslå densamma till tullfrihet. Men enär i varan ingående råämnen finnas med tull belagda, har sådant icke kunnat ske. Emellertid har en nedsättning i den för närvarande stadgade tullen synts vara af nöden. Enligt meddelade upplysningar utgör nemligen tillverkningskostnaden pr skålpund omkring 3 öre, hvartill kommer råämnestullen, uppgående, efter nu gällande bestämmelser härutinnan, till något öfver 1 öre, samt beräknad efter Komiterades förslag rörande oljetullarne till omkring ^ öre pr skålpund.
Fördelen lör hela landet af en lättad tillgång å den i så vidsträckt mån för alla dess vigligasle nät ingar, handtverk och slöjder behöfliga och vid en stigande industriel utveckling allt mer använda artikeln jern, hafva Kikets Ständer funnit lika litet kunna bestridas, som det nu mera lärer ifrågasättas, att den egna jernhandteringen deraf skulle lida någon menlig inverkan. Rikets Ständer hafva alltså antagit E. K. M:ts omförmälde förslag, i hvad det alser lackoch barlastjern, jemte kasserade kanoner, bomber, mörsare och kulor, stång-, bandoch plattmed flera uppräknade slag äinnes-jern samt smältstycken äfvensom förlenta plåtar; men tillika funnit af enahanda skäl tullfrihet vid införsel äfven böra medgifvas lör ofnrtenla jernplålar. Någon menlig inverkan på afsättning^'! af de här i landet utaf det lör della ändamål särdeles Ijenliga Svenska jernet tillverkade plåtar torde icke häraf kunna befaras, och sedan full restitution af erlagd tull för införda 470 Expeditions-Utskottels Förslag till anderd. Skri/veke j\t:o 164. materialier till nya fartygs byggnad blifvit medgifven, kan i allt fall den med tull belagda införseln af jernplåtar antagligen icke blifva af någon betydenhet. Då upplyst blifvit, att skiljaktig tullbehandling af den under rubriken ”ali annan spik samt allt annat manufakturoch handtverks-smide, ej specificerad!”, hänförliga artikeln Skostift egt rum och tvistigheler i delta afseende förekommit, hafva Rikets Ständer ansett alt, till undvikande af vidare missförstånd härom, ifrågavarande artikel bör i nämnde rubrik särskildt inlagas. I Kommjtlerades af E. K. M:t gillade förslag till lull-beslämmelser rörande artikeln Kläder nya, gång-, hafva Rikets Ständer ansett endast den förändring böra ega runi, all ordet ”fransar" i 2:a morn. utbyttes mot "Snörmakeri-arbeten”, hvarigenom en större omfattning gifvits åt denna bestämmelse.
I anseende till förekomne anledningar, att‘, ehuru åtskillige hemman 1 Hälland, hvaraf vissa räntor äro anslagne till Kyrkor och Presterskapets varit för dessas räkning bortstädslade, dispositionsoch jordegande-rättén till dessa hemman rättligen skall tillkomma Kongl, Majit ocE Kronan , så att med åboskap derå borde förfaras, på sätt om Kronohemman i allmänhet är stadgadt, hafva Rikets HöglofL Ständer vid de tvänne senast hållna Riksdagarne, efter derom väckta motioner, hos Kongl. Mäj:t i underdånighet anhållit, att undersökning, oell pröfning af förhållandet måtte anställas; och då Kongl.. Mäj:t icke täckts dertill i Nåder bifalla, har förnyad motion i ämnet nu blifvit af Bengt Gudmundsson från Hallands Län väckt och af Hedervärda Bonde-Ståndet till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottem öfverlemnad. Af Rikets Ständers förhandlingar under de föregående Riksdägarne inliemtas, att den förevarande frågan först blifvit väckty,hufvudsakligen i an - 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-DIskollens Betänkande, N.-o 44• ledning af åboernes å Kyrkohemmanen anspråk att bibehållas vid åboskapet med samma vilkor, som Kronobemmans åboer, och rättighet alt lösa hemmanen tili skatte, hvarom tvister uppstått, då dessa anspråk blifvit af Preslerskapet best! idde.
Min oförtäckta tanke, om jag annu nödgas uprepa den, ar sadan, at der skulle synas mig af NiksSkanden klokt och rättwist handladt, om de sjelfwe uran oniswep förklarade för onödige stadganden de öfwerflödige, som antingen ej någor betyda, eller finnas annorstädes försäkrade; om de til sina rätta rum hanwiste dem, som endast hafwa et 0- behörigt i kckvlleZiMia; om de afsade sig de obilliga, hwilkas tillvarelse af inga förswarliga ffäl kan understödjas; om de til njutning för hwarje medborgare utsträckte sadana exclvZiva, hwilka innebära allmän samhalls-rätt; om de förklarade för rena oeconomiska Lagar dem, som i sin natur icke annat aro. Dl dessa steg, frivilligt och efter föregången pröfning ragne, äro Riks-Ständen, enligt n4:de §. Neg. Formen, berättigade; och om Kongl. Mast, enligt sin i samma tz. stadgade rättighet, behagade Vesta Riks-Scändens steg med sit bifall bekräfta; sa hade wäl Riks-Stånds-pnvi» leglsrne, i denna egenskap, uphörr, men beflutet derom hade undfått hela den lagliga form, som pä en gang försäkrar Staren om lugn, och hwarje rattwist bibehållit stadgande om helgd. Och hwad innebära nu i grunden de satser jag framställt?
Utskottets förslag till förändring i 14 § af Förordningen, angående hypotheksföreningar, godkändes utom i afseende på dröjsmälsräntans belopp, hvilken af Ståndet bestämdes till tre fjerdedels procent Hvad Utskottet vidare hemställt i 18—21 punkterna bi fö lie. S. D Föredrogos och godkändes Banko-Utskottets Memorial: JV.S 2", angående föreskrifterna i Usta artikeln af Banko-reglementet, om Bankens verksamhet och de fonder, hvarå sedelutgifningen utöfver metalliska valutan är grundad JVs 28, angående instruktion för nästkommande Biksdags Banko-Utskott; och JVS 29, angående vissa, i följd af blifvande ny Riksdags-ordning nödiga redaktionsförändringar. S. D. Vid förnyad föredragning godkändes Lag-Utskottets Betänkande JVS 51, i anledning af motioner om ändring af lagens bestämmelser angående tiden för fullföljande af vad och besvär emot utslag, meddelade af Underrätt ä Gotland; hvaremot samma Utskotts Memorial: JVS 52, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 34, öfver motioner om förändrad lagstiftning angående förvaltningen af omyndiges egendom samt kontrollen å förmyndare. JVS 53, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 37, öfver motioner om förändrade stadganden i afseende på böters förvandling; och 332 Pral.-Uldratf deri 28 JVS 54, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 38, öfver motioner om ändringar i konkurslagen. Ladén till handlingarne. S. D. Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nu änyo föredragna Betänkanden: JVS 12, i anledning af motion om ändring af 28 Kap 7 § Byggningabulken, i fråga om ansvar för försummelse att utgöra skjuts; och JVS 13, i anledning al motioner om lörändring af gällande föreskrifter angående tiden lör fulliöljunde al besvär i ekonomiska och administrativa mål.
Jag anser icke ersättning derför vara lill fullo beredd i nu gällande författning, och med den förklaring i afseende på arkets rymd, som Disk. framställt; men då det är svårt att komma lill det rätta målet, tror jag det vara bättre att åtminstone söka närma sig detta så mycket som möjligt, hvilket icke varit händelsen med hvad Ulsk. föreslagit. Jag anser åtminstone för min del det vara nödvändigt att bifalla det förslag, som jag tagit mig friheten framställa; kunnandes jag icke hafva något undseende med tidnirigsredactionerne, emedan om en lidningsredaction får betala 4 gånger så mycket som en annan, så har han ock, i följd deraf, i ett ökadt antal prenumeranter, mångdubbel ersättning fiir den drygare afgiften, och jag skulle tro det vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, alt den högre inkomsten betalar en högre bevillning. Gr. Horn: Om jag ej alltför mycket misstagit mig, skulle jag tro, alt man, med ådagaläggande af tryckpressens i Sverige förbrytelser, sökt, genom stämpelafgiftens förhöjande, finna ett correcliv mot förseelserne hos denna press. Om så skulle vara, att man verkligen vunne detta ändamål, eller tryckpressens förbättring, genom en högre stämpelafgift på tidningarne, så skulle jag visserligen vilja dertill bidraga; men jag tror i sanning ieke, alt förhållandet blefve sådant. Det moraliska lyte, hvaraf vår press lider, kan efter min tanka icke förbättras pä annat sätt, än genom en klokare lagstiftning, i den riktning Hr Gr. Björnstjerna uppgifvit, nemi. genom jemförelsen mellan lagstiftningen och lagskipningen ronde tryckfriheten bär och i andra länder. Om nemi. del vore möjligt, alt med de lagbestämmelser vi äga, införa ett sådant correctiv mot pressens förbrytelser, då skulle jag tro, att allt vore uppfyldt hvad med denna institution åsyftas, enär jag anser tryckfriheten så dyrbar för det eonstitutionella samhällsskicket, att man ovillkorligen måste öfverse med alla dess brister, ja, äfven med dess förbrytelser, så att den mäste existera till dess den lyckas att rena sig sjelf, då ingen annan hjelp derföre finnes. Hvad angår förslaget, att
Mottagningstid: Alla hvardagar 12 — 2. Med. Dr ERNST SALÉN, Ögonläkare. Bostad: Stora Vaitugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. 1 10 — 1 12 f. m. Josephson LED / GA PLATSER. Doktor E n u n g, a n s p r å k s l ö s flicka af god fimilj, som är villig att betala nå- got för sig, kan i februari få plats i enkel (jenstemannafamilj på landet att biträda med inom hus förefallande gö- romål samt vara husmodern behjelplig vid barnskötsel. Svar, helst med fotografi, inlemnas å Iduns byrå uuder adress » Tjenstemannafamilj ». [662] I tr. |3 — - J4 e. snedt emot Centralstationen. nedre Karolina Widerström Annonspris: 25 öre pr petitrad (- 1 0 stafvelser). Ingen annons införes under 1 kr. A, (G. 24414) ROLAND MARTIN Tandläkare [628] De, som önska en erfaren, kunnig o. duglig lärarinna åt sina barn samt ett godt sällskap i hemmet, torde för upplysningars och rekommendationers erhållande adressera sig till » Kompetent 1890 », Nyköping, p. r. 26 kl. 9 — 10 f. m.; [472] E n 3 0 - å r i g snäll o. bildad flicka, språkoch musikkunnig, önskar plats hos något äldre fruntimmer såsom sällskap och lektris samt gå till hända i husliga göromål eller ock som lärarinna för mindre barn. Goda referenser. Lönepret. små. Svar t. » Hemlös », domar. Annonser. Hellberg Hed. o. utgifrarc af Idun. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. å Djurgården är öppen alla dagar från kl. half 10 f. m, intill mörkrets inbrott. [4601 Panorama international, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Lördag sista gången l:sta Serien: En resa utmed Rhen. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10.
Exem plars sammanfogande . * 10: Tillhopa Rjdr 176: 13 i Då kostnaden för de öfrige 1500 Exemplaren 88: $6: blefve för Banquens egen räkning , med rät> tighet att häremot tillgodonjuta den ersättning, som genom försäljningen möjligen kan inflyta; hvaraf beloppet dock ej synes blifva betyd, ligt, enär icke mera än 50 exemplar 1 ett för allt hittills äro i sådant afseende för Bokhandlaren reqvirerade och desse ännu ej på långt när emot det lindriga priset af 16 sk. Banco för alla fyra Tabellerrte, hunnit afsättasStockholm den 13 Aug. 1823. Banco' Utskottets Betunkanden. 703 N;o 47. Ankom den 19 Äng. 1823. Betänkande till Rikets Högloft. Ständer, öfver anmärkningar vid de af Utskottet föreslagne vilkor för återbetalning af Götheborgs Stads Lane-biträde. I3an co-Ut skot tets Betänkande, N:o 19, angående vilkoren för åtei betalning af Götheborgs Stads, vid sista Riksdag, af Banquen erhållne Råne - bit rade, stort 200,000 R:dr, har från Högloft. Ridderskapet och Adeln den 14 och. från VäI!ofl. Borgare-Ståndet den 16 sistlidne Juriii blifvit till Utskottet återremitteradt på. grund af gjorde Anmärkningar, hvilka alla åsyfta, att intresset för detta Lån borde nedsättas till 4 procent, såsom den ränta, hvilken beräknas, ej allenast för vanliga FastigbetsRän till enskilde, utan äfven för de låneunderstöd någre andre Städer, enligt Rikets Ständers Beslut, af Banquen fått emottaga.
Naj:t laar oeksä, sedan den 18 sistlidne danuari, dä den DaRellariska jemförelsen olver Livil-Dag-korslaget inlemnades, ieke kunnat, utan uppoffring al deii tid, som lör de öfriga Regerings-ivrendenas Reliandling varit nödig, granska samma jemförelse, eller, med ledning deral, till öfverläggning företaga sistnämnde Dag-Korslag, li varförutan det liinder emot samma körslags antagande i dess RelRet möter, att Dlig-Lomiteen, i följd al det antagna systemet till skillnad emellan Liviloeli Lriminal-Vagstiltningen, utur korslaget till Livil-Dag uteslutit alla sädana ansvars-Restämmelser, lrvilka ieke liöra till Rättegängs-Oi ilningen, livaral följer, att den n^a LivilDagen ej kan, utan att medföra ett i vissa liäuseenden strafflöst tillstånd, sättas i verksamliet annorlunda, än i sammanRang, antingen med LriminalDagen, eller med serskildt utfärdade körkattningar, som innefatta straffbestämmelser, i stället för dem, lavilka den nu gällande Livil-Dagen inneliäller, men sorn, i liändelse den n^a Dagen i dess RelRet antages, skulle komma att utköra. Innan oinförmälde granskning af säväl Livilsom Lriminal-Dag-körslagen gunnit att af kongl. l>1aj:t företagas, livilket s^nes ieke kunna ske under innevarande Riksdag, anser kongl. Naj:t 8ig nu ieke göra till Rikets 8tänder alläta någon proposition om samma Dag-körslags slutliga pröfning; men gar lrärmed velat underrätta Rikets 8tänder om de nu anmärkte lorRallanden, med tillkännagifvande af kongl.
Jag vill blott hafva äran i korthet nämna, att man sjelf bör eftertänka alla förändringar, och när rätta perioden dertill är inne, så bör man komma lill ett resultat, ulan att någonsin behöfva lala om hvad andra derom tänka. Jag har nyligen sjelf, — jag borde icke säga det, men ämnet föranleder dertill,— haft det nöjet att i en mycket svår vettenskap påhitta en sak, som icke förut varit känd, och jag tror mig ännu i vissa delar af vettenskapen kunna uppfinna flera. Hvad har jag behöft lill detta ändamål? Jag har behöft att på min kammare öfverlemna mig med hela min tankeförmågas styrka al ämnets begrundande. Jag har icke behöft främmande nationer, icke behöft andras begrepp eller andras civilisation. Jag har blott behöft milt eget förnuft och delta begrundande. Jag vill derföre blott hafva äran tillägga , att det är en sådan småsak om meningen skall ändras, alt jag lika gerna vill votera för som emot Exped.Ulsk:s förslag, men jag tror, att man icke vid alla tillfallen bör taga exempel af hvad sorn sker i den öfriga civiliserade verlden, utan man bör eftersinna hvad som kan vara lämpligt, ty hvad som på ett ställe kan vara nödigt kan på ett annat vara öfverflödigt. Frih. Rehbinder: Då jag i föregående andragande medgifvit riktigheten af Hr von Harlmansdorffs anmärkn:r, ehuru jag visserligen ansett dem af mindre vigt, kan jag a86 Den ig December f. m. dock icke denna gången medgifva det. Uttrycket: ”lika med den öfriga civiliserade verlden,” kan jag icke anse betyda annat, an att vi helt och hållet anse oss lika med den öfriga civiliserade verlden, och således får jag helt och hållet förena mig med Frih. Hamilton i den önskan, att dessa ord måtte få qvarstå. Hr Printzensköld: Efter man så ifrigt yrkar på att denna mellanmening skall i expeditionen qvarstå, så vore det roligt om de herrar, som vilja bibehålla den, ville definiera den civiliserade verlden.
Från de i denna § stadgade bevillningsafgifter befrias: m) efterlefvande maka; y>b) skyldeman i rätt uppeller nedstigande led, syskon och deras afkomlingar; »c) hvar och en annan gåfvooch testamentstagare eller fideikommissarie, för »sin lagliga arfslott och för hvarje gåfva, testamente eller fideikommiss, då »hvad derigenom med egandeeller besittningsoch nyttjanderätt erhållits, »icke uppgår till Ett-tusen riksdaler eller med minst detta belopp öfversti»ger gåfvooch testamentstagarens eller fideikommissariens arfslott, samt för »den årliga afkomst eller ränta, som icke utgör Etthundra riksdaler eller »med åtminstone sistnämnda belopp öfverstiger afkastningen eller räntan af »hvad genom laga arfsrätt skulle tillfallit samma person; y>d) kyrka, akademi, vetenskapligt samfund, allmän skola eller annat allmänt »undervisningsverk, stipendiefond, pensionsanstalt, sjukoch fattigvårdsinrätt»ning jemte annan from stiftelse.» Herr Möller åberopade, jemväl i afseende å denna §, sin under § 3 antecknade reservation i fråga om befrielse från bevillning af fastighet. § 29. Enligt Herr Simris förslag, skulle i denna §, efter orden: »samt för frälseränta», tilläggas: »kronooch kyrkotionde m. m.» § 30.
De absoluta felen äro verkliga Lagbrott; eller sådana Handlingar, hvilkas origtighet röjer sig, vid deras omedelbara jemförelse med Lag. De tillhöra 106 §. Med Relativa fel förstås deremot blott sådana, i sig sjelf ej olagliga förhållanden, hvilkas natur, bestående i mer eller mindre skadlighet, endast bestämmes af följderna, genom jemförelse med yttre omständigheter. Dessa fel utgöra föremålet för 107 §. De kunna ej dömmas enligt gifven Lag, af hvilken de ej innefatta någon öfverträdelse; utan höra endast under Opinionens Domstol. Herr Munck af Rosenschöld.■ För ätt ej Uppehålla Ridderskapet och Adeln med en strid om så subtila distinctioner, får jag förklara, att alla fel kunna i moraliskt afseende anses för positiva. Den 1 April. 9 Grefve Spens, Jacob Melker: Äfven jag anhåller vördsammast att nu få anmäla min Reservation emot ordalagen i det beslut, sorn i Plenum den 12 Martii förmiddagen, till sluts blef Ridderskapets och Adelns. Det kan efter inin tanka omöjligen vara öfverensstämmande, hvarken med Conscitutionens anda eller med dess bokstaf, att Allmänna Riksdags-Ärender, sedan de blifvit af Utskott, bestående utaf alla Rikets Ständers Ledamöter behandlade, få inom ett serskildt Ständ förfalla, innan de inom samma Stånd vunnit all den slutefiga åtgärd, som de efter sakernas serskilta beskaffenhet kunna vinna, och derigenom blifvit bragta till ett lagligt slut, i och hvarmed de af sig sjelfva förfalla, emedan vid dem såsom Riksdagsärender, då icke mer är något att tillgöra.
Under den 20 innevarande månad liar Välloflige Borgare-Ståndet lili ReviUnings-Ulskottet remitterat eli af Herrö. PF. Gillberg afgilvel, lill Ulskoltet dea 24 dennes ankommel, Memorial, hvaruti, under anförande, bland annai, all så väl Upsala Stads Taxerings-Comilé som Länets PröfningsComite, under de sistförflutne tio, åren, så tolkat Beviliuings-Stadgans föreskrift i nämnde afseende* att de ansett sig höra från eganderälls-beviUning helvia den del af Stadens jord, hvaraf inkomsten utgått till aflöning åt Stads-tjenslemäirnen» hvilka för innehafvqnde löner blifvit serskildt taxerade, men att en sådan Gomiteerues åsigt blifvit ogillad af Kongl. KammarHatten, hvars i fråga om 1842 års bevillning meddeldle beslut Kongl, Majit, i anledning af deröfver anhilda underdåniga besvär* genom Nådig Resolution af den 25 Juli 184-3, fastställt, motionären föreslagit, alt, i fall Rikets Ständer finna missförstånd om rätta meningen af 4 momentet uti 145 § af BeviUnings-Sladgan hafva ådragit Upsala stad en hård och obillig beskattning, Rikets Ständer då matte anbefalla deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, dit medlen ingått, att till Upsala stad eller dess Drätsel-Kammare restituera' de 686 R:dr 2 sk. 10 rsl. Banco, hvilka DrälselKammaren för åren 1834 med 1842, nödgats, såsom eganderätts-heviUning för löningsjorden, utbetala» Då likväl detta ärende, såsom innefattande fråga om restitution af redan erlagde och till Riksgälds-Contoret levererade, hevillnings-medel, icke kan hänföras till de ämnen» hvilka» jemnlikt 70 § Regerings-Formen oelj 31 §.
Der åter Manufacturverk äro anlagde med rättighet till förädling af köpt ämnesjern, eller utan eget Stångjernssmide, värderas förädlingsrättigheten till svartsmide sålunda, att, utan afseende på den Bruket åtföljande Landtegendom, egarens behållna vinst för hvarje Skepa pund priviligieradt Smide, anses från högst en Fjerdedel till minst en Åttondedel af Hainmarskattsjernets pris, uti den Landsort der Bruket är beläget, 25, Mom, De Bruk, sorn, enligt BergsCollegii på Konungens Nådiga Befallning utfärdade Kungörelse af den 17 Julii 18 lo, för längre eller kortare tid nedlagt större eller mindre del af sine Smiden, äro från Bevillningsafgifter för de sålunda nedlagde Smiden befriade, under den tid desamma icke begagnas. 26. Mom, Hvad angår Alun-Bruk, AnkarSmiden , Bergsmans Hamrar , Bleckoch PlåtHamrar, Beck-Bruk, Masugnar, med andre re° dan i 11. Artikeln upräkoade Veik, Fabriker, Manufaeturier och med dem jemförliga Inrättningar, Sågverk samt Valckoch Siampqvarnari så skola de upptagas till deras verkliga i orten gångbara värde, s»mt med tillämpning af dg| 2 38 BevillningsUtsk. Betänkanden. i grunder, sorn för värdering af Hemman, Bruk och Bergverk äro föreskrifne, uppskattas efter deri afkomst, de kunna och höra gifva åt sine egare; Skolande Bevillnings-afgifien derföre alltid påföras Verket och utgå i deri ort, der det är beläget, ehvad en eller flere deuti hafva del. 27. Morn. Her köp af desse
Lika med den siste Talaren bifaller jag premisserna i Betänkandet; men hvad conclusionen beträffar, förenar jag mig med Friherre Boije. Jag är för min del ganska öfvertygad, alt Den 11 Jun i i e. m. i63 elen Kongl. Stora Theatern rätt väl skall bära sig i bredd med de smärre Theatrarna; men först måste man, det är sannt, önska att allden uselhet blir undanröjd, för hvilken vi varit blottställde under de sednaste åren, såväl på Scenen, som bakom Sceneriet, om man till det sista får döma af den ryktbara tvist;, som ägt rum emellan Förste TheaterDirecteuren och vissa af sujetterna. Friherre Boije har, i stället för Utskottets slutmening, föreslagit ett annat försigtighetsmått till Stora Theaterns bestånd, nemligen, att stycken på dess repertoir icke skulle få uppföras på de små Theatrarna; men jag tror detta icke eller skulle behöfvas, emedan i allt fall den Kongl. Theatern, om den är sådan den bör, icke beböfver befara medtäflan af de smärre Theatrarna. I alla fall tror jag hvarken, att vi skola komma att få ett så stort antal, som det, hvarmed Herr von Hartmansdorff hotat oss, eller att, om så vore, dessa ändock kunde komma att blifva i sämre skick, än den enda stora, som nu finnes. Herr Hjerta, Gustaf: Jag förenar mig i samma åsigt sorn Friherre Boije, och tror, att det af honom uppgifna förslag skulle blifva en säker regulator derpå, att Theatern blef så god, som man skäligen kunde begära, emedan en sådan täflan utan tvifvel skulle befordra, att om nya pjeser blefvo 11 * Dtn 25 Juni! e. m. upptagna af de enskilda Theatrarna, och dessa pjeser lyckades, upptogos de äfven af den stora, hvarigenom smaken och allmänheten skulle gemensamt vinna derpå. Herr von Hartmansdorff har framkastat många tvifvelsmål emot möjligheten för flere Theatrar att bära sig, dem jag ej kan finna giltiga.