Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på föredragningen finnes i RiksAkten bestämdt, att de Svenska ärendena skola af den Svenska föredragande, till hvara 420 Den 18 Februari f. m. befattning de böra. föredragas, och de Norska ärendena af den Norska Statsministern; hvarjemte de utrikes angelägenheterna äfvensom de saker, som angå båda Rikena och ej genom sin natur tillhöra något särskildt Depart:t, skola föredragas af Statsministern för Utrikes Ärendena. Detta är, hvad föredragningen af Svenska StatsRådet beträffar, ett fullkomligt lämpligt och tillfyllestgörande stadgande, då Interims-regenringen består af StatsRådets samtliga ledamöter. Men genom det förslag, som nu är framlagdt, har ledamöterna i Interims-regeringen från hvartdera Riket blifvit inskränkt från 10 till 4 ledamöter, och det hade således varit nödvändigt, att man äfven gjort en förändring i afseende på stadgandet. rör:de hvem som skall föredraga de Svenska ärendena. Nu har man i stället låtit det gamla stadgandet i delta hänseende qvarstå och derigenom åstadkommit en fullständig otydlighet, eller rättare, brist på stadgande. Man har visserligen hört åtskilliga satser framkastas tili försvar för Regeringens förslag; men att delta, sådant det i K. M:s Propos. blifvit framställdt, måtte vara särdeles otydligt. synes alldeles ojäfaktigt af Const.-Utskts Betänk. Man finner nemi., att Utsk:s majoritet föreställt sig, det meningen vore, att föredragningen skulle tillgå på ett sätt; en reservant har visat, att han ansåge, det den skulle ske på ett annat sätt, och 6 ledamöter af PresteSt. jemte 2 ledamöter af BorgareSt. hafva i sina reservationer framställt sin tro, att den skulle ega ruin på ett tredje sätt. Hvad som vid sådant förhållande måste vara säkert, är väl att saken är otydlig.
Kostnaden skulle vida öfverstiga inkomsten uti så små städer, som till exempel Skanör och Falsterbo Det är lätt fattligt, att allmänna nyttan kräfver, att man ej bör göra en onödig utgift vid sådane tillfällen, då den blott medför depence för Staten utan motsvarande gagn. Att äter hålla tullspejare i sådane Städer, der hvar och en känner hvad den andra gör nästan hvad han ämn3r göra, dertill fordris ej stora löner. Jag tillstyrker således till alla delar Utskottets förslag i denna puokt. Herr Grefven och Landt Mar [hålken gjorde proposition till bifall af 5:te Punkten i Bevillningsutskottets Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades. 6:te Punkten. ”1 alla de Städer, hvarest Tull-uppbörden, ”P* sätt omförmäldt är, uppgår till minst Den 14 Augusti e. m. 527 ”nämnde summa, må ett så kalladt Creditupp”lag äga rum, eller den rättighet de till handel ”å Utrikes ort berättigade handlande tnedgif”vas, att uti allmänna och enskilda Magaziner, ”tnen alltid under Tullbevakningens jemte ä”garens lås och vård få upplägga råämnen och ”alla andra i TullbevillningsTaxan till Upplag ”tillåtne varor, från och öfver ett visst i Tulltariffen utsatt minsta belopp. Herr Tham: Det endast för att redovisa meningen med denna punkt som jag nu uppstiger. Det har varit ett ögonmärke för BevillningsUiskottet, att, så litet som möjligt är, gifva anledning till försnillning at Kronans inkomster. En möjlig anledning dertill hade Utskottet tillfälle tro uppkomma derigenom, att då köpmän få in betydliga laddningar och skola förtulla dem, så kan det möjligen vara ledsamt nog, att på en gång utbetala hela summan i tull, och vara betydlig besparing för cassan att undgå det.
Preste-Ståndet d. 24 — —■ Borgare-Ståndet d. 24 Bonde-Ståndet d, 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågaställdt upphåfvande af förbudet emot de på Öland, befintlige Kronohemmans försäljande till Skatte, S. A. K, inom Bondeståndet har, af Fullmägtige från Öland, under innevarande Riksdag, fråga blifvit derom väckt, att, då de på Ön varande Kronans Tjenstemän och Betjente i det närmaste skola blifvit med Boställen försedde, tillåtelse att till Skatte lösa derstädes befintlige Kronohemman måtte, äfven för barnlöse Åboer, åter medgifvas. Med anledning häraf, och efter att i detta ämne hafva inhemta!, att, sedan Eder Kongl Maj:t, genom Nådigt Bref den 2a Februarii 1814, förordnat, att skatteköp å de till bohemman för Tjenstemännen på Öland uppgifne Kronohemman icke borde tillåtas, Eder Kongl, Maj:t, uppå serskildt tillförordnade Comiterades underdåniga hemställan, den 24 October 1815, ytterligare i Nåder förklarat, att skatteköp å sådane på Ön befintlige Kronohemman, hvilkas Åboer icke hade egna barn, äfven skulle inställas, intill Exp< Ut sk. Förslag till und.
2019 Utdrag af protocollet, hältet hos Hederwärha Donde.tztändet, wid Urtima Riksdagen i Arebro den 24 Julik 1312. S. D, 2bid ytterligare föredragning af StatSUrstottetS sedan sista Plenidag pä bordet lagdr Betänkande, angående Löneförbättring pä S?at för ätffillige Tjenstemän i General-Assistance-Contoiret samt Waklmästare och Kammardrängar derstädes, blef det till alla delar af Bonde-Ständer bifallit. Dt supra. Bx krotocollo, O. Brinkman. Utdrag af protocollet, hället hos Hedeewärda Bonde.Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Arebro den 24 Juli» »8rr. S. D. 26id förnyad föredragni^ af Stats, Utstörtets sedan den 2» dennes pa bokdet lagde Betänkande, om RikSgälds. ContoiretS enstilte samt delS och Stats - Werkets samfälta penningebchof, till grund för Bewillningens bestämmande m. m. jemts Banco-Utskottets den 2Z pä bordet lagde, i anledning deraf meddelte yttrande; fann Bonde-Ständer skäligt, att till allt detta lemna desi bifall, underdel af Wälloflige Borgare-Ständer med dest Bestut förenade tillägg. Dt supra. k!x krotocollo, 6. Brinkman. -s2s Den 24 Julik. Utdrag af protocsllet, hållet hos Heder, wärda Bonde-Ständet, wid lirtima Riksdagen i Orebro den 24 Julli 1812. S. D^a Bonde-Ståndet nu ater löt sia föredragas Lagsaint Allmänna Beswärsoch Ekonomie Utstoltets sedan den 21 dennes pä bordel lag, de Betänkande, om Brandstods-föreningars wer, kan pa deltagande i Allmänna Brandförsäkrings, fonden, blef det till hela desi innehåll af Bonde, Stander bifallit. Dt sugrg. Lx krotocollo, 6. Lrink.MLn
Här finnes ett så- dant broderi, utan tvifvel det allra bästa i sitt slag, framställande ett porträtt af John Ericson. Det är ett litet mästerstycke af slöjdskicklighet, om man så vill, men det bästa man kan säga därom är likväl endast det, att det är förvånande likt ett kopparstick eller en teckning i svartkrita. Nåväl, en dylik teckning kan man köpa för några få kronor, men broderiet bör, om arbetet skall vara någorlunda ersatt, betinga ett eller annat hundratal, och gör, när allt kommer kring, ändå icke så god effekt som teckningen. Då må ni, mina värderade läsarinnor, själfva afgöra, om det är väl användt arbete eller icke att » sy » porträtt. Ännu värre är det med landskapsstycken och interiörer, sydda i flere färger. Det står nu icke till att med brodersöm i färgadt silke få fram dessa mjuka öfvergångar och schatteringar, dessa skuggor och dagrar, genom hvilka målaren med sin pensel framtrollar ett perspektiv. Och likväl framträda dessa broderier med fullt anspråk på att gälla så- som taflor, som konstverk. En af vårt lands förnämsta kännare på kvinnoslöjdens område berättade mig, att han en dag under Köpenhamnsutställningen sett ett par äldre damer, som stodo försänkta i djup beundran vid beskådandet af en dylik sydd tafla. Plötsligt vänder sig en af damerna till sin följeslagarinna och utropar: » A k du, Amalie, bvor henrivende er ikke dette maleri, naar man kun betsenker at det er syed! » Just det ja! Naar man kun betcenker at det er syed. Men glömmer man det, och betraktar broderiet som » et måleri », som en verklig tafla — och afsikten är ju att det skall verka som en sådan — då kommer man underfund med, att det är, med förlof sagdt, bara skräp. Den gamla danska damen, som dock, fången i en snedvriden smakriktning, så lifligt beundrade broderitaflan, hade sig ovetande uttalat en den skarpaste och mest träffande kritik af hela genren, i det samma hon gaf luft åt sin beundran.
Sistnämnde Tabell utvisar följande resultat; Skatte: Vanliga och Recognitionsskogshemman: tillhörande enskilde 35,879,87. d:o Allmänna Verk och Inrättningar, Kyrkor samt fromma Stiftelser 198,9 8. Krono: Vanliga hemman: Statens, som innehafvas under åborätt 2,164,01. som disponeras af Verk och Inrättningar, Kyrkor och fromma Stiftelser 495.29. Kungsoch Ivungsladu-gårdar : Boställen 97,7 5. af Staten annorledes disponerade 267,3 7. ^ ? Säterier: Boställen 250,5 5. af Staten annorledes disponerade , 15,25. 35572 ^073 Frälse: ’ ’ Allmänna och Utsockne hemman: som innehafvas af enskilde 15,146,2 5. d:o af Verk och Inrättningar 212,30. Boställen 50,14. i öfrigt för allmänt behof disponerade 3,87..K ,.n 0 1 !_15,412,56. Säterier och Ladugårdar: som innehafvas af enskilde 3,878,59. Boställen 3, af Staten annorledes disponerade ... 1, 3882,59 Rå- och Rörs-hemman: Insockne hemman; Enskildes 1,635,15. Börande likväl Comiterade i underdånighet anmärka, att, då ej mindre de uti JordeboksSammandragerne förekommande fördelningar af hemmans-naturerne, än de anteckningar uti Räkenskaperne, hvarpå nyssnämnde Tabell skolat grundas, befunnits i hög grad otillförlitliga och ofullständiga, samt de vidlyftiga undersökningar, som för rälta förhållandets utredande blifvit anstälda, icke kunnat sträckas ända till speciella jemförelser för hvarje hemman, vid verkställandet af en dylik utredning, några mindre skiljaktigheter möjligen kunna förekomma.
C. J. af Nordin. L. S. N:o 3sq. J. Adlerbeth. L. S N:o 351. v. Rehausen. Fullm. N. Tersmeden. L. S. N:o 370. J. G. v. Paykull. L. S. N.o 377. A. Reuterskjöld. L. S. S. S. N:o 323. Friherre Rosenblad, Fullm. Eberhard Rosenblad. L. S. N;o 341. E. Lagerheim. L. S. N:o 358. af Klinteberg. Fullm. O. W. af Klinteberg. L. S. N;o 376. Joh. Albd Kantzow. L. S. N.o 378. G. W. af Tibell. L. S. N.o xK. A. C:s°n Lilliehöök. L. S. N:o 5i. Jacob Fried. Roos. L. S. Bratt. Fullm. C. U. Roos. L. S. Lars D. Kafle. L. S. N-o 78. J. O. v. Wernstedt af Utådl. N;o 87. N. W. Stråle af Örnaholm. L. S. L S. N:o 99. JH. Silfversparre. G. s. N.o xoo. C. Wilh. Uggla. L. S. L. S. N.o 102, O. Pii. Oxehufvud. Falkenberg till Bålby. L S. Fullm. A. Reenstierna. L. S. N.o i2i. L. A. Hjerta. L S. N:o 387. Nils Henric Åkerfelt. L. S. N:o 478. A. Printzensköld. L. S. N.o 5o8. G. A. Silfverbrand. < L. S. N.o 661. G. F. Klingstedt. L. S. No 734. Taube.
Orsaken hvarföre Ridderskapet och Adeln kunde ändra sitt beslut rörande i3tde punkten, har Grefve von Schwerin upplyst* Det är klart, efter Riksdagsordningen, att ingen får försöka att upprifva ett fattadt beslut. Det kan ej ändras utan att ett annat Stånd stannat i ett olika beslut; då kan man jemka sig derefter, men när Stånden stadnat i lika beslut, att då skilja sig, det står ej tillsammans med våra Lagar. Hans Excellence Herr Grej ve Mörner: I Den 12 September e. m. 603 anledning af hvad Friherre Gederström anmärkt, får jag äran erinra, att jag aldrig kunnat fatla RiksdagsOrdningens föreskrift så, att när ett ämne är afhandladt punktevis, det ej skulle vara det hela utan ordalagen af hvar punkt, vid hvilka man skulle vara bunden. Då således det nu är fråga om att definitift afgöra financefrågan, så måtte Ridderskapet och Adelil vara fullkomligen berättigad att jemka och rätta sine beslut efter förekommande omständigheter. Här är en fråga af BondeStåndet väckt örn en ny finance-regl ering; det är i anledning deraf jag gjort min hemställan, och tror det ej vara olagligt. Herr af Uhr: Om man undersöker frågan, huruvida någon blifvit företrädesvis gynnad, så lär man finna, det BondeSiåndet inser att Staten gjort anslag till åtskillige näringar; åt Brukspatroner genom rätt att beläna deras jern, åt Fabriqeurer genom Manufacturfonden, men intet har enskildt blifvit gjordt för Jordbruks-näringen, som är den yigtigaste af dem alla, och om vi sätte oss i BondeStåndets ställning, så lära vi väl finna besynnerligt, att Jordbruksnäringen är den enda som ej erhållit understöd. Herr von Hohenhausen: Jag har äfven hyst samma tanka om Riksdagsordningen som Herr Grefve Mörner, men jag medgifver, att den redan denna afton blifvit annorlunda förklarad. Frågan lär således bero på Herr Grefvens och LandtMarskalkens pröfning.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1836. 113 Transport professorer vid Upsala och 4 vid Lunds Universitet, hvardera 3,000 R:dr måtte höjas till 4,000 R:dr och för sådant ändamål här anslås att, med anledning af vidtagen förändring med Veterinär-Inrättningarne i Riket, det arfvode, hvilket Öfver-Direktören Sven Adolf Norling, såsom föreståndare för sådan inrättning i Stockholm uppburit, måtte på Indragnings-stat uppföras med att Kapellmästaren vid Lunds Universitet, Assessoren E. (Venster, måtte å samma stat uppföras att, efter erhållet afsked, åtnjuta årligen samt att Professoren Acliarii ogifta döttrar, Charlotta Wilhelmina och Erika Julia Maria, måtte tilläggas i pension, hvardera 225 R:dr eller tillsammans Summa Riksmynt R:dr I afseende å medelpriset å spanmålen under sådana löner, som innehafvarne tillträdt före Slats-regleringen vid (840—(84( års Riksdag och för hvilken spanmål, om ock i den mån medelpriset derå öfverstiger 7 R:dr Banko för tunnan, särskild ersättning bör från allmänna Indragnings-staten tillkomma vederbörande lön-innehafvare, har Stats-Kontoret upplyst, att Riksmarkegångs-priset utgjort: år 1854 Banko; och då beloppet af den spanmål, som inbegripes under lönerna för äldre, före vidtagandet af 1841 års stats-reglering utnämnde embetsoch tjenstemän samt betjente, är af Stats-Kontoret uppgifvet till 10,722 tunnor, för hvilka spanmåls-förhöjningen, efter 3 R:dr 26 sk. för tunnan, således skulle lämpligen beräknas till 38,000 R:dr B:ko eller 13,000 R:dr samma mynt utöfver de på nuvarande Riks-stat för ändamålet beräknade 25,000 R:dr; men inemot en fjerdedel af ifrågavarande personer kan antagas qvarstå i tjenst och komma i åtnjutande af den nu föreslagna lönereglering, hvarigenom all spanmålsberäkning under deras löner Transport Bih. lill R. St.
— SDito till dlDre bolaget för ©£ån|fa 0tenfolö*t2Berfct vriö •Dogandö * * * * * 63,919. 25. 8. $ör(?ott till omfoftnaDer ratD Charta; ©tgiHatse 2Dito till $8ran&förfdfrmgä*2ifgifter för intecfnaDe DuS 433. 10. — $ör en till betalning t ^åDcr faftftailD, dlDre ivtono^or* öran * * * > * * 9,5.90. 31. 1. $ill minbre manliga Utgifter, åren 1828 od) 1829, för fjmilfa fcrjFilD* te Slngag icfe marit berdfnabe, fan bdnförad: l:o ©en på minbre €rebttmet, år 1828, Ipftabe ©»nima af ,{*»><« Stor 364,015. 2. — 2:o 2(t 1829, Utbetalningen till gamla bolaget för ©fått» ?D2aj:t i TRåDer fafiftdllD, dlbre ^ceno« gorDran, att erldggad i ©'Ifroer ©peciemtjnt, Stor 3,596. 23. 8.; men hmtlfen b ifmit till Upfala $8arnhud*©irct> tion liqoiberab meb S5anco ©eblar, till ett belopp af 9,590. 31. $itif)Op« Stor 715,442. 45. 6. ^ affeettbe på förgållanbet meb nogberörbe, Itgoiberabe Ävono^orbran, bafma Sveotforcrne ingdnttat: Sitt ben barlett ftg från De Seoeranfer, forn ©tåshållaren i Sviga Michael von Strokirch od) hané ©marfaber
Uti en från Yälofl. Borgare-Ståndet lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Herr Fridstedt anmärkt ”den Uppenbara obillighet,” som skall ligga deruti, att Kongl. Förordningen den 2 Februari 1842, angående åtskilliga förändrigar och tillägg i Kongl. Majrts den i5 Maj 1821 utfärdade Taxa på Expeditions-lösen, tillägger Kämners-Rätt enahanda protocolls-lösen med Härads-Rätt, under det Rådstufvu-Rätt i stad, der Kämners-Rätt är, för första arket af dess protocolls-utdrag fortfarande åtnjuter 6 sk. lägre lösen; och har motionären, på grund häraf, ansett sig böra föreslå, det Rikets Ständer måtte bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att protocolls-och doms-lösen samt lösen för fastebref och burbref i städerna måtte fastställas till det belopp, som linnes upptaget i det af Herrar Commitlerade till Kongl Maj:t afgifna underdåniga förslag till förnyad Expeditions-taxa. Vid föredragning af denna motion i Yälofl. Borgare-Ståndet, har Herr Ekholm anmärkt, att, enligt Expedilions-taxan, lösen vid RådstufvuRätt ingalunda vore mindre, än vid Kämners-Rätt, samt att det vid några Kämners-Rätter förelupne missbruk att beräkna lika stor lösen för protocolls-utdrag, som för resolutioner, torde hafva föranledt motionen. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 68.
Ärs stora mitzwäxt fordrade ben dä fbrordnade inskränkningen uti Bränwins-Bränningen sti Rikets samt att den derifrän härrörande mindre - Den 12 October. 4109 dre tillgäng pä Bränwin, samt BränwinS-prisets stegring sä mycket mera gjorde det lill en nödwänd^ghct, akt täta Bränwin frän Utrikes Orter infdrstrifwaS, som thy förutan Swensta Armöerna saknat deras behof af denna wahra, det är oförnekeliget; men enär redan för flere mänader sedan otwifwelaktig anledning sig dertill förewisade, att öfwer H4a Riket en sä ymnig säde störd war. till förwäntandcs, att Rikets Bränwins-behof stulle kunna bestridagenom inhemst tillwerkning; sä hade» efter min tanka, den försigtighet af wcderbörandc bordt iagttagas, att wid den stadgade wanliga Bränningstiden d. 1 October, häldre Bränwins , brist inträffat, än att ett stort Utländskt Bränwins - lager stulle i Riket finnas ofbrsäldt och till hinder för den blifwande inhemste Bränwins - tillwerkningens afsättning. Förhällandct är likwäl nu twärtom säbant, att i denna stund st ll finnas uti Kronans här i Staden »varande Lagerkällare nära wid 222,222 kannor Utländskt Bränwin: — Att ännu widare omkring 120,000 kannor enahanda Bränwin, efter förut derom gjorde beting, komma att lefwereras till Kronans Lagerkällare, sapit att sä wäl här i Stockholm, som i Götheborg och andra Rikets Städer, större partier Utländskt Bränwin finnas pä Nederlag, hwaraf troli, gen en betpdelig del i Riket qwarstannar. Om jag nu endast antager, att af alla förenämnde BränwinS - förrädcr 420,022 kannor warda Uti Riket försclda:
Bergscollegium kunde undfå befallning, alt vid hvarje Riksdag meddela, ej allenast fullständig uppgift om de föreskrifter, sora för Verkets bedrifvande blifvit lemnade, utan ock en, på verkställde undersökningar å stället grundad berättelse, huruvida desse föreskrifter blifvit af disponenten behörigen iakttagne. K. M:t förständigade i anledning deraf den 26 derpåföljde Augusti K. Collegium, att under loppet af hvarje Riksdag till K, M:t i underd. afgifva, för att sedan R. St:r meddelas, en sådan uppgift och Berättelse. Och sedan K. Bergscollegium under den 11 November sistlidet år till K. M:t inkommit med underd. Berättelse i detta ämne; har K. M:t den 5 December samma år behagat densamma till Utskottet öfverlemna. Innehållet deraf är följande: "Till åtlydnad af E. K. M:ts, uti Nådigt Bref den 'T5 Maji 1821 meddelade befallning, att Collegium ”skulle med noggrannhet tillse, att innehafvaren af ”Löfås Silfververk, hvilken genom E. K. M:ts och Dess 5iCi Stats-Utskottets ”Högsta Domstols den 19 Dec. 1820 fattade beslut blifvit bibehållen vid de ifrån längre tider tillbaka Silf”ververket upplåtne förläningar, såsom af honom icke ”föi verkade, behörigen och efter de föreskifter Bergs”Collegiurn ägde att gifva, underhölle Verket, äfvensom i ”öfrigt iakttoge och uppfyllde de vilkor och förbindelser, ”sorn med detsammas upplåtelse blifvit fästade, har Colle”gium redan under den 4 Junii 1822, efter en vid Lötåsen ”anställd Cominissions-fön ättning, uppgjort och fast”stäldt en arbetsplan för Grufvedriften derstädes; och ”täcktes E. K.
Pröfningen af denna punkt skulle hvila, tills Stats-Utskottet besvarat återremissen af Utskottets Utlåtande N:o 195, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om löne-regleringen för de under Stats-Departementen lydande Expeditioner. 3:dje punkten. Kongl. Hof-Rätterne. Utskottets i Utlåtandet N:o 193 framslällda förslag om tillökad personal för Hof-Rätterne bifölls; hvarjemte bestämdes, att samtlige Hof-Rätts-Råds löner skola utgå med 1,800 R:dr Banco, samtlige IIol-Rätts-Assessorers med 1,500 Rklr Banco, och samtlige öfrige löner, på sätt Stats-Utskottet föreslagit. 4:de punkten. Justilias-staterne i orterne. Bifölls. Prof. Vt dr. d. 10 och 1J dug, 1840. Kongl. Maj:ts Canzli. Litt. a) Riks-Archivet. Det förslag, som Kongl. Maj:t, i Dess Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och Lehöf, derom framställt, Lief af Ridderskapet och Adeln bifallet. De öfriga momenten i denna punkt skulle hvila, tills Stats-Utskottet besvarat återremissen af Utlåtandet N:o 195. 6.te punkten. Minister-staten. Anslaget hestamdes till samma belopp, sorn vid sista Riksdagen, eller till 266,666 R:dr 32 sk. Banco. 7:e punkten. Kongl. Post-Verket. Frågan om det belopp, som bör uppföras såsom anslags-summa för Post-Verkets utgifter, uppskjöts, för att afgöras i sammanhang med bestämmandet af förslags-summorne för de extra-ordinarie inkomsterna; och förslaget om spanmålens uteslutande ur Riks-statens column för spanmål under lönerna, ansågs böra förfalla. 8:de punkten. Kammar-Collegium.
Fremling, Aiakos' ättling, bida, att jag språka får med dig! Dig, gudinnans son, jag menar, och dig, Ledas dotter, med. AKHILLEUS. Hvem ur öppna dörren ropar? huru rädd han ropar oss! GUBBEN. Tjenare; dermed ej prunkar jag; ej ödet det medger. AKHILLEUS. Hvilkens? min ej; Agamemnon har jag ej att skaffa med. GUBBEN. Hennes, som står der, en gåfva af dess fader Tyndareus. AKHILLEUS. Se, jag stannar; låt nu höra, hvarför du mig ropar an. GUBBEN. Stån J begge helt allena framför dessa portar nu? AKHILLEUS. Tala! ensame vi äre; och ur kongahuset träd! GUBBEN. Slump, och du, min goda vilja, rädda dessa som jag vill! AKHILLEUS. Detta tal åt framtid syftar, och farhåga innebär. KLYTAIMNESTRA. Vid ditt handslag, bida icke, om du något säga vill! GUBBEN. Vet du, hvem jag är, och huru god mot dig och dina barn? KLYTAIMNESTRA. Jo, jag vet, att du är gammal tjenare uti mitt hus. GUBBEN. Samt, att mig, bland brudegåfvor, mottog Agamemnon drott. KLYTAIMNESTRA. Du med mig till Argos lände, och var alltid sedan min. GUBBEN. Ja, och emot dig välvillig, mindre mot din man jag är. KLYTAIMNESTRA. Låt då nu omsider veta, hvad du har, att säga oss. GUBBEN. Med sin egen hand din dotter ärnar fadren slå ihjäl. KLYTAIMNESTRA. Huru? sådant tal jag afskyr; gubbe, du från vettet är. GUBBEN. Med sitt svärd den arma flickans hvita hals afhugger han! KLYTAIMNESTRA. Ve mig, arma! är min make vorden så vansinnig nu? GUBBEN. Ganska klok, men mot din dotter, och mot dig han vrångsinnt är. KLYTAIMNESTRA.
Ven 18 Augusti e, m, bör, sedan Talemansöfverlåggningen för sig gått, genast uppgöras en särskildt föredragningslista, hvaraf en afskrift, under påstående Plenum, bör vara uppsatt i Riddarhus-Salen, derå alla förändringar i föredragningsordningen, hvarom Ståndet kan öfverenskomma, skola genast anmärkas. Stadgandet i 49 $. RiksdagsOrdningen, att i StåndsCancelliet alltid skall finnas en öppen förteckning öfver alla på bordet liggande mål med dertill hörande acter och handlingar, iakttages särskildt. §. 36. Väcker någon munteligen en fråga, som på bordet lågges, eller remitteras, eller med de öfrige RiksStånden communiceras; eller gör någon munteligen sådane anmärkningar vid ett Utskotts yttrande, A Svarar mot Ven 18 Augusti e, m. 387 att de till samma yttrandes återförvisande föranleda; bör frågan eller anmärkningen innan nästa Plenum skrifteligen till Protocollet aflemnas. Alla skrifteliga anföranden skola genast efter deras upplåsande afgifvas till Pro. ' tocollet. Under det ett mål år hvilande på bordet, må den Ledamot, som sådant åstundar, till Landt-Marskalken inlemna sitt skrifteliga yttrande deröfver, hvilket yttrande bör, oaktadt författaren år frånvarande vid målets nästa föredragning upplåsas, så framt LandtMarskalken ej finner deta samma innehålla ämnen eller uttryck, som äro obehöriga. §. 37. Uppstår fråga, om Svarar mot sednare någon tillåtit sig perdelen af 39 §. sonligen förolämpande uttryck, prÖfve Ridderskapet och Adeln, om 288 Den Ig Augusti e. m» han derföre af LandtMarskalken enligt 54 §. 3 momentet af denna Riddarhusordning varnas bör; om saken af ett Utskott skall närmare pröfvas elier ock alldeles förfallaförvises saken till Utskott, skall ett sådant af tolf Ledamöter sättas, och äge LandtMarskalken, samt den person, hvilken i fråga är, att af nämnde Ledamöters antal, hvardera hälf ten utnämna.