Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N;o 21, godkändes, med följande förändringar: Att i tredje momentet införas orden: ”emot vanlig nederlags-afgift, ” i stället för dessa, som nu der befinnas: ”emot Transito-lull;” att 6 momentet antages, enligt Utlåtandet N;o 30; och att utur 8 momentet försvinna orden ”så väl Transito-afgift, som.” Den 15 §., enligt Utlåtandet N:o 30, försvinner, hvaremot den i Betänkandet N:o 21, föreslagna 15 §. godkändes. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 21. Ingressen godkändes, enligt Betänkandet N:o 30. Den medgifna restitutionen bestämdes sålunda: För 1 skålpund ToppCand ioch Kak-socker 2 sk. Hist. 1 skålpund Carduseller kurfvad Tobak, äfvensom prässad och rullad Tobak 5 sk. — För 1 skålpund Snus 3 sk. t1 stycke Segelduk af Hampa till minst 50 alnars längd 8 sk. — 1 slycke Segelduk af Lin till samma längd 24 sk. — 1 stycke Packväf af Hampa till minst 50alnars längd 6 sk. — 1 stycke Packväf af Lin till samma längd 18 sk. — 1 stycke bomulls-väfnad till minst 50 alnars längd 12 sk. — gj6 Fröt. Utdr. d. ig Dec. 1§4°‘ De serskilda iagttagelserna härvid Lestämdes sålanda (pag. 58 i Betänkandet N:o 21): Det första momentet: Enligt Utlåtandet N:o 30. det andra Enligt Betänkandet N:o 21, med förändring af denna strophe: ”äfvensom om bomulls-väfnad, att den är tillverkad å mekanisk väfstol och af utrikes spunnet garn, i finhet af N:o 32 eller derutöfver efter Engelsk beräkning, ” till följande uttryck: ”äfvensom om bomullsväfnad, att den är tillverkad af utrikes spunnet garn i finhet af N:o 26 eller derutöfver efter Engelsk beräkning. det tredje.
Län, blifvit så tillämpad!, sorn Olof Mänsson för mente vara med Lagens esprit enligt, nemligen att vid slik delning hvarje åbos innehafvande ägor, och ej Hemmantalet, borde till grund gälla; så funne han nödigt yrka, att en sådan föreskrift i berörde ämne måtte meddelas, som med hvad nyss är omförmält öfverensstämmer; Och har Olof Mänsson, till stöd för detta sitt förs ag, uppgifvit möjligheten af den händelse, att en Hemmansdel af ringa mantal blifvit inhandlads och att köparen dervid bestämt beloppet af dea Summa, han derföre ville gifva, i mon af vidden och godheten af de ägor, som till Hemmansdelen innehades, men att, vid ett sedermera skeende Enskifte, om delningen efter Hemmantalet förrättas, en betydlig del af berörde ägor Hem. mansdelen frångå och tillfalla de öfrige Hemmansdelarne inom samma nummer, som icke äga lika ägovidd i förhållande till deras Hem-; marstal. *7 i Lagoch Bcsvärs-Utskottcns Betänkan/len. Detta till Lag-Utskottet remitterade Memorial har Utskottet funnit innefatta ett ämne af den Ekonomiska beskaifenhet, att det i förening med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet borde till pröfning företagas, i anledning hvaraf det ock uti desse sammansatte Utskott förekommit.
Dogörelfen för anjlagen till gennes SDFaj:t brottningens fröning, till dpögjFfalig gennes ^ongl. «£)ögf)et ^rinfejjan ©opl)ia kllbertinas be# gräfning, od) till SejonbacfenS ombpggnaD, famt Dels af reDogörelfen öfver §injfa erfättningSmeDlen; 96:o af famina Dag, angåenDe verfjFällD granjFning, Dels af ^rigö#Sollegii, meD DerunDer IpDanDe Safors reDogörelfer, odj Dels af räfenjfaperna öfver Sarl ©ujFafS ©taDS ®evärS#gactori för år 1831; 97:o af famina Dag, angåenDe verfjFällD granjFning af förvalt# ningens af ©jö#lrenDerna, Äongl. 3flaj:tS ftlottaS, meD flere be# partements RäfenjFaper för år 1831; 98:o af famina Dag, angåenDe granjFning af £luarantaineö# SommiSfionenS i ©toefbolm RäfenjFaper; 99:o af famina Dag, angåenDe verfjFällD reöifion af kajarettS# od; Surf)uS#^onDernaS RäfenjFaper; 100:o af Den 22 december, angåenDe till afjfrifning eller er# fättning anmälDa Utgifter å DfverjFotten af ©tats#'28erfets infomjFer unDer åren 1827—,1831; 101:o af Den 5 ^fanuarti 1835, angåenDe väcft fråga om in#
Detta kan icke vara meningen, ulan mäste vara den att bevisligen dölja för Konungen; ordet bör således omflyttas. Hr Cederschjöld, Rob. Theophron: Den siste värde talaren liar anhållit, alt ordet ”bevislingen” mätte omflyttas; jag deremot anhåller att icke allenast samma ord, sorn här förekommer, utan äfven ordet ”uppsåtligen”, hvarmed LagUtsk. i flere §§ varierat, måtte ur alla de §§ der de finnas nämnda helt och hållet utgå. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr von Hartmansdorff genom hans anmärka, emot den grammatikaliska felaktighet, som blifvit begången vid §:s uppställning. Jag har i 30 är funderat pä meningen af denna §, men icke kunnat förstå den förr än nu, då jag någorlunda kan gissa till meningen deraf. Den lyder nemi.: ”Skulle Statsminister för utrikes ärendena, eller den Statsrädsledamot, Kolningen i dennes frånvaro tillkallar, eller deli af Statsrådets ledamöter, sora enligt Reg.F:s 11 §, är närvar, då ministeriel la mål inför Konungen föredragas och anmälas, dölja för Konungen bevisligen någon af Konungens embetsman eller främmande makters ständebud, lill följd af dem uppdragne kall, meddelad vigtig underrättelse” etc. Jag har, såsom sagdt är, i 30 år trott, att ordet ”bevisligen” hänförde sig till ”fördöljandet”, i synnerhet, som jag på så många ställen funnit, att uttrycken ”bevisligen fördölja” eller ”uppsåtligt fördölja” o. s. v. varit verkliga äisklingsfraser; men då jag nu en gång kom att öfverhoppa hela den länga mellanmeningcn, fann jag att detta adverbium icke bör hänföras till det verbum, som går nära förut, utan till det som kommer långt efteråt, nemi. ”meddelad vigtig underrättelse”. Ordet ”bevisligen” är sålunda oriktigt placeradt, enär det finnes en regel i grammatikan som säger, att ett adverbium, bör sättas så nära som möjligt lill det verbum, hvartill det hörer.
Efter denna plan är nu mera ett bus färdigt med inredning, hvilket kostat omkring 28,000 R:dr utom Tomtens inköp för 32,000 Rrdr, och böra ännu ytterligare fyra dylika bus uppbyggas. Det bar icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, huruledes kostnaderne för ardra Lif-Gardets Cassern-byggnad uppgå till ett belopp, som vida öfverstiger hvad Riksens StatsUtskottets Betänkanden. 1397 Ständer, vid anslagets beviljande, påräknat eller skäligen bordt förväntas; men då Riksens Ständer erkänt en lika rättighet för detta som de öfrige Gardes-Regementerne, att varda med Cassern forsed t och tjenlige hus icke kunnat anskaffas, hvarigenom kostnaden troligen blifvit vida mindre, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att det hittills för 2:dra Lif-Gardets Cassern-byggnad bestådde årliga anslag af i5,ooo R:dr, må till nästa Riksdag fortfara, men att Riksens Ständer tillika i underdånighet anhålla, det täckes Kongl, Maj:t i Nåder anbefalla den möjligaste hushållning vid byggnadens fortsättning, så alt nytta och varaktighet, men ej pragt afses, och sådan© anstalter vidtagas, hvarigenom Regementet må med det bestådde anslaget blifva till nästa Riksdag försedt med tillräcklige Casserner, hvilket i Utskottets tanka säkrast skulle åstadkommas genom uppförande af större byggnader, deruti flere Compagnier kunde inrymmas. 2:0 Kongl. Maj:ts
RegeringsFormen, behandlas, om hvilket beslut de öfrige RiksStånden samt BevillningsUtskottet skulle genom särskildt Utdrag af Protocollet underrättas. 4:o Hvad Utskottet, pag. 20 och 21, sig utlåtit, i anledning deraf, att Högvördige PresteStåndet, vid uppräknande af de varor, som, enligt förslaget, skulle från tolag befrias, uteslutit artikeln Ull, fann BorgareStåndet, i följd af dess nästföregående beslut, förfalla, och hvad angående PresteStåndets beslut om en 5 B. 22 33o Stats-Uts kottets underdånig skrifvelse af It. St:r, i afseende på tolagen, samt under lit. k och öfver mom. lit. m af Utskottet yttradt blifvit, ansåg Ståndet ej föranleda till någon åtgärd å dess sida. 5:o Med frånträdande af de särskilta beslut, som föranledt den 22, 23 och 44 > ibland de uppgjorde VoteriugsPropositionerne, ansåg Ståndet desse trenne Propositioner förfalla, äfvensom Ståndet antog dels jemnkningsförslaget, angående artikeln g amia kliiderj i följd hvaraf den 27 YoteringsPropositionen förfaller, dels Utskottets yttranden, pag. 62 och 63 af Memorialet öfver artikeln: Segelj och pag. 72—öfver artikeln: Trädvaror. 6:0 Med förblifvande vid besluten, godkände Ståndet de öfrige VoteringsPropositionerne, dock, 1:0, hvad angår den 24:de, med iagttagande deraf, att artikeln: jernskrotj hvarå Ståndet, på sätt ProtocollsUtdraget af d. 8 sisth October utvisar, beslutat 8 R.:dr pr
Furedrogos RiksdagsFulImägtigarne Nils Insulins och J, J. Rutbergs tili Utskottet remitterade Memorialer, dels om antagande af LagCommittéens förslag tili RättegångsBalk, dels om offentlighet vid Domstolar och PoliceKamrar i Städerne; hvarvid Herr Häradshöfdingen Ribbing uppläste följande skrifteligen författade yttrande: ”Att bland de flere nya förslag i vår Rättegångsordning, det af en utvidgad offentlighet vid Öfversätter just skulle vara så särdeles vigtigt, att dermed icke kunde anstå, intilldess den nya ordningen i det hela tilläfventyrs blefve antagen , är icke förenligt med mina åsigter, De inskränka sig till det bedömande: att då, enligt 27 Cap» 7 §. RättegångsBalken, offentlighet i gröfre brottmål och sådane,_ som äro af allmännare intresse, eger rum i OfverRätterne, så innehar man redan egentligen hvad man söker, ty fördelen af, att i högre Rätt, der sakerne i sitt sammanhang skriftligen förekomma, få afhöra ett derifrån abstraheradt elle*: LagUtskottets Betänkande11, 7 98 Lagutskottet! Betånkanden, lösryckt mundtligt eller vittnesförhör, måste för alla andra , ån dem det angår, vara liten eller ingen. I den härom väckta motionen finner jag således intet å färde vara, som den begärdte uppmärksamheten förtjenar.” Hvaremot Utskottets öfrige Ledamöter förenade sig i det utlåtande, sorn innefattas i Betänkandet N:o 27. Ut supra. Ex Protocollo. ' Joh Jac. Kleman. Betänkande, i anledning af Herr Pro‘ jessoren J. P. Fröbergs Memorial om förslag till en förbättrad Rättegångs Or aning.
För dessa ynglingar, som äro mindre vana att taga vård om sin helsa, finnes dock icke något sjukhus. Såsom en talare anfört, är afståndet från Tegeludden till Garnisonssjukhuset föga längre än från gardes-kasernerna. Af en ledamot här har jag fått upplysning om ett förhållande, som tyckes vara Hr af Wirsén obekant, nemi. att på Ljungby-hed är sjukhuset mycket längre aflägset (rån truppernas läger. Till dess ett sjukhus för alla på Ladugårdsgärdet samlade trupper kan uppföras, anser jag det bäst att vänta med en sådan byggnad, och jag anhåller derföre om bifall till Utsk:ts hemställan. Frih. Klinckowström: Lika med Gr. Posse och den siste värde talaren hemställer jag att R. o. Ad. måtte bifalla denna punkt. Jag förstår väl att Hr al Wirsén af omtanka för det Reg:tes bästa, hvars Chef han är, önskar, att det måtte blifva så beqvämt som möjligt med sjukvården och att kostnaden härför icke såsom förut måtte drabba officers-korpsen. Uppförandet af ett gemensamt sjukhus för alla på Ladugårdsgärdet sammandragna trupper vore en fråga, som jag tror skulle ha mera utsigt till framgång. Dragonernas exercis-sqvadron, som samlas under den kallare årstiden, är förlagd till Drottningholm, der den har önsklig tillgång till sjukvård. Jag anser att denna punkt bör bifallas. Hr Silfverstolpe, David Ludvig: Efter en samlad längre erfarenhet, vill jag fästa uppmärksamheten derpå, att det är under den heta sommarn de flesta sjukdomsfall af håll och stygn samt lunginflammation inträffa, och jag har hört, att mången, som snart skulle blifvit återställd, om han genast erhållit lämplig skötsel, efter den långa transporten till sjukhuset måst ligga länge under läkarevård. Detta är ett talande skäl för behofvet af ett sjukhus på Ladugårdsgärdet. Utsk:t har anfört, att LifReg:tets Dragoner äro i samma kategori som många andra trupper, men, mig veterligen, finnes icke något annat Reg:te, som icke har sjukhus på sin exercisplats.
Delta sätt att behandla frågan eller att låta henne dödas af det oförstärkta (Ilsk., är en nyhet, som nuvar:de Const.Utsk. hittat på. Jag anser lika med Hr von Hohenhausen II. o. Ad. icke böra underkasta sig ett sådant maktspråk, och derföre afslår jag från milt förra yrkande att R. o. Ad. skulle, med ogillande af Utsk:s förslag, lägga detsamma till liandlingarne, hvaremot, och då jag tror det icke vara lämpligt alt återremittera en fråga, som andra gången är under handläggning och förut varit återremitterad, jag anhåller att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och förelägga Ulsk. att inkomma med voter:s-propos:n. Gr. Lagerbjelke: T vänne frågor äro behandlade i detta mern. Den ena är huruvida ett förslag kan förfalla eller icke, och den andra, huruvida en frän Stånden afgifven gemensam tanke, hvilken går utom det förslag Coust.Utsk. framställt, kan föranleda lill någon åtgärd. Hvad nu först angår den frågan, huruvida ett förslag kan förfalla, så har den siste värde talaren sagt alt sådant visserligen kan ske, men endast genom votering i förstärkt Const.Utsk. Jag hemställer huruvida det är möjligt att framställa propos. till votering i förstärkt Utsk., om alla fyra Stånden anse frågan böra förfalla. Skall då /a-propos. innehålla att frågan bör förfalla, och nej-propos. äfven att frågan skall förfalla. För min del kan jag icke inse möjligheten af en votering, då alla fyra Stånden äro ense derom att saken skall förfalla. Således torde den framställning, att frågan ovilkorligen skall slitas i förstärkt Const.Utsk., förlora allt afseende, då man besinnar alt alla fyra Stånden kunna vara ense derom, att ett förslag skall förfalla, i hvilket fall votering i förstärkt Utsk. blir omöjlig.
Sedan Rikets Ständer vid 1855—1854 årens riksdag beviljat 25,000 R:dr Banko eller 57,500 R:dr Runt för uppförande al en ny lärohusbyggnad vid omförmälda Institut, anmälte Direktionen öfver Institutet den 29 November 1856 hos Kongl. Maj: t, bland annat, alt, i anseende till den utsedda byggnadsgrundens opålit - 164 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 139. liga beskaffenhet och utrymmeis otillräcklighet, Direktionen funnit sig löranlåten för tillfället uppskjuta åtgärderna för byggnadsföretagets utförande och, med biträde af tillkallad sakkunnig person, vid Öfre Manilla utsett en annan byggnadsplats, som vore både högland, sund och rymlig och sålunda syntes för ändamålet företrädesvis tjenlig; alt Direktionen, med afseende på det ständigt vexande antalet af sökande till ej mindre gralislrum, än platser emot betalning vid Institutet, funnit angeläget att den nybyggnad, sora blefve vid Institutet uppförd, komme att innehålla icke allenast de förut tilläinnade större lärosalarne, utan äfven öfriga för inrättningens utvidgade verksamhet nödvändiga lokaler; samt alt Direktionen derföre låtit upprätta ritning å en ny byggnad, afsedd äfven för emottagande af ett betydligen tillökadt antal elever; varande denna ritning åtföljd af fullständigt kostnadsförslag, enligt hvilket kostnaden skulle uppgå till 96,000 1«:dr Banko, en summa, som dock vid förslagets granskning hos Öfver-intendents-embelet ansetts böra beräknas lill 105,000 It:dr samma mynt. Uppå Kongl. Maj:ts i anledning bäraf framställda nådiga förslag funno Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag sig böra, förutom det förut beviljade anslaget af 57,500 R:dr R:mt, anvisa en summa af 120,000 R:dr samma mynt för uppförande, efter upprättadt förslag, af den ifrågasatta nybyggnaden på den plats, hvilken derför kunde af Kongl. Majit i nåder pröfvas vara mest lämplig.
Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få fästa Frih. Sprengtportens uppmärksamhet derpå, att i 28 §:n 4 mom. af detta förslag finnes stadgadt: ’ Då tvist uppslår 0111 skyldigheten alt besörja fattigvård för någon person, som ost rid ig t är i behof deraf, skall sådan vård bekostas af det samhälle, der den behöfvande vistas, intilldess tvisten blifvit genom lagakraftvunnet utslag afgjord.’’ I afseende på sjelfva saken kan jag i min ordning icke nog förundra mig deröfver, att de personer, som i kraft af deras embetsförvaltning hafva befattning med förevarande ärenden, så litet förutse hvad som skall inträffa 0111 denna punkt afslås. Det torde tillåtas mig, att äfven i detta fall taga erfarenheten till hjelp, ty den visar bättre än något annat hvad som erfordras. Det har inträffat, att 2:ne gamla qvinnor, den ena öfver 80 år, den andra 60 år, hvilka försörjt sig med att sälja spetsar, men sedermera måst tigga sitt uppehälle, blefvo tagna i Södermanland och afskiekade till Konungens Bef:h:de i Östergöthlands län. Der blefvo de insatta på länshäktet i Linköping; men som de icke gjort något ondt, kunde man icke hålla dem i fängelse till död-dagar. Icke heller hade Kronan någon skyldighet att föda dem af fångmedlen, emedan de icke voro brottslingar. Fråga uppstod hvem sorn skulle göra det. Efter långvariga undersökningar kunde det icke utrönas, hvarest de någonsin varit mantalsskrifne, ehuru undersökningarne gingo 17 år tillbaka. Utslag utfärdades af landshöfdingen med underhållsskyldighetens fördelning mellan 2 städer, der de sist fått sina pass påskrifna. Den ena staden underkastade sig sitt öde, men den andra förklarade att det icke var stadens fel utan borgmästarens, att gummorna fått pass och yrkade följaktligen att han borde underhålla dem. Emedlertid afled lyckligtvis den ena qvinnan och den andra erhöll vård af någon barmhertig slägting.
Jag skulle nämligen önska, att Utskottet vid frågan om Brålloppsgård, i afseende på hvilken det nu i Expeditionen heter det ”Riksens Ständer funnit för godt, ”att någon så kallad Bröllopps-gård till inbringande af dessa medel ej ma aga rum1” hellre måtte begagna det ordalag, StatsUtskottet i sitt Betänkande nyttjat, att en sådan Bröllopps-gård icke nu behofves. Det år af vigt, att meningen på det sått uttryckesj ty annars kommer man i framtiden att stå på samma punkt, som för det närvarande. Man vänjer sig från bruket, att vid dylika tillfällen betjena sig af gärder, och att i stället ålita fonderna. Bäst vore, att alldeles icke i den underdåniga skrifvelsen nämna något om sättet för utgörandet, emedan BondeStåndet dervid fästat ett vilkor af den beskaffenhet, att jag ej kan finna annat, ån att frågan kommer att afgöra» genom Nämnd, 640 T) en 12 Juli i /. m. Jag anhåller derföre, att, om Utskottet ej anser sig kunna utesluta den anmärkta termen, Utskottet i sådant fall måtte anmodas att inför Riksens Ständer redovisa skålen för ett Expeditions, sått, som icke alldeles öfverensståminer med Riksens Ständers beslut. Grefve Hård, Carl GuftaJ, hade inlemnat ett så lydande Memorial: (Se Bilagan N:o 4.) Herr Hjerta'. Just af det skål Grefve Hård anfört, tror jag det vara bäst, att icke uti ex. peditionen nämna något om sättet för utgörandet af dessa 600,000 Riksdaler, utan att strophen derom lämpligen kunde helt och hållet utgå. I alla fall, om också Expeditions-Utskottet förmår tydligen bevisa, att denna fråga år lagligen afgjord, utan att af Nämnd behandlas, skulle jag för min del önska, att de af mig anmärkte orden ej md aga rum, måtte förändras till icke behöfves. Herr Tham, Wollrath: Jag hemställer, huruvida den af Herr Hjerta anmärkte mening lämpligen kan i Expeditionen begagnas.
Som det understundom kan handa, att Fångar, rvanföre och bräcklige aga betpdligc inkon,ster och således enligt Bewillningcns grunder, böra derföre till Staten erlägga afgift, ansäg Ständet uti t Art. 4 §. 2 Moni. börti Den 17 Äprik. 659 böra tilläggas, framför orden: Fångar: medellöse, och ivid Momcntcts flut: om dc icke aga sädane ärliga inkomster, för hwilka, efter antagne grunder Bewillning erläggas bör, r2:oi>Deti början af 4 §. 8 Mom. befinteliga uttryck: östersunds Stads I"nervänare etc. borde enligt Ständcts tanka andras salunda: Stad bosatte Borgare ete. Igro) Beträffande de uti sednare delen af lcr Momentets 4 §. omnäinnde och ifrän Bewillning undantagne Socknar af Elfsborgs Län pä Dalsland, Wärmeland och Bohus Lä>m ansäg Ständet endast de Jnnewänare uti berörde Socknar, hwilka icke hasum uti ärlig behällen inkomst 166 Rd. Z2 st. och dcröfwer, böra efter Tapcringsmännens samwctsgranna pröfning, ifrän Bewillning frikallas. 14:0) Till minnande af erforderlig noggranhet, fullständighet, ordning och enhet uii de i g Art. 1 §. l Mom. omförmäldte Förteckningar, ansäg Ständer, som trodde en nödig Kontroll ä Uppgftternes riktighet fordra Specistcas tion i de hufwUdsakcligaste delar af Znkomstcr och afdrag, ifrägawarande Förteckningar, sä midt de angä berörde omständigheter, böra inrättas pä sätt hosgående Formulair utwisar och med Författningen bifogas. iZ:o) Sä wäl i Z Art. 1 §.
Måttet kan gerna umbäras, emedan, enskilde emellan, så små quantiteter, som dermed skulle uppmätas, ej lära tagas i den nogaste beräkning; och de nu brukliga Vigter, äfven med en ny fördelning, som förnämligast afser räknesättet, kunna utan svårighet fortfarande begagnas. Att prisets uträkning för en viss varuquantitet, åtminstone till en början, skali blifva - Z,ag-s. Allfri. Besv.- o. Oe*-Uttft. Uti. Ni» 71. t) va besvärlig och bråksam, synes jemväl vara en anmärkning, sorn förtjenar afseende; roen äfven denria olägenhet hör så småningom, roed tillhjelp af Tabeller, kunna öfvervinnas. Svårigheten, att från tunnans pris beräkna kannans och måttets, kan icke blifva större, an alt från detsamma beräkna priset lör kappen och serskilde bråk deraf; och den, som vant sig att räkna i hufvndet, finner på denna väg lika lätt priset för ett visst antal kannor, som för ett visst antal kappar. Om för öfrigt, till följd af Utskottens yttrade öfvertygelse, deri de ännu vidhålla, att ingen ling skulle kraftigare Indraga till det nya Måttsystemets antagande, än myntets lifgifvande efter decimalfördelning, en sådan förändring möjligen kunde åstadkommas, så skulle all klagan i förrberörde hänseende af sig sjelf upphöra, och den sammanstämmeise, sorn Herr von Qvanten} C.j, velat finna emellan vårt Mått, Mål och Vigt samt mynträkning i 32-talet, och hvilken han befarar genom nya systemet skola gå förlorad, ännu säkrare och fullkomligare, fast på ett förändradt sätt, bibehållas. Hvad slutligen beträffar den sisla anmärkningen af allmännare beskaffenhet, att en så total reform af vårt Måttsystem ingalunda är af behofvet påkallad, och att Bilt. till R.St. Prot. 1818 och 18*9, 7 Sami. 2 Atfd. a Baud.
I trots af sin trägna verksamhet såsom lärare, har Professor Dieterich ej varit overksam såsom skriftställare och vetenskapsman; utom en afhandling i differentialkalkylen, som af honom för vinnande af filosofisk doktorsgrad år 1834 utgafs, samt en mängd öfversättningar till Tyskan af Svenska litteraturprodukter, har han utgifvit Irenne Svenska grammatikor: en utförligare, jemte Svensk literaturhistoria år 1839 (hvars andra upplaga utkom 1848) och en mindre år 1844, på Tyska språket författade, samt en “Svensk språklära med jemförande häntydningar till Norges och Danmarks språkbruk" år 1850; vidare: “Runen-Sprachschatz oder Wörterbuch fiber die ältesten Sprachdenkmäle Scandinaviens, " 1844, samt: “Enträthselung des Odinsc-hen Futhork durch das Semitische Alphabet," 1864; förutom talrika uppsatser i vetenskapliga tidskrifter. Det erkännande dessa hans språkliga arbeten och forskningar vunno, visar sig deri, att han år 1838 felef invald till medlem af det Nordiske Oldskrift-Selskab i Köpenhamn, 1844 af Svenska Fornskrift-sällskapet i Stockholm, liksom han af sin Konung blef hugnad med namn, heder och värdighet af Professor år 1856 och år 1860 med Nordstjerne-orden. Vid sitt frånfälle efterlemnar Professor Dieterich enka, en son, som dock ännu ej hunnit så långt att han kan lemna de sina någon hjelp, och en oförsörjd dotter. Af Tyska församlingen härstädes åtnjuter den förra visserligen en årlig pension af 500 R:dr.