Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag, om det än blifvit gjordt, på något vis åläggande Ständerna en skyldighet att honorera det, kan jag dock ej undgå att påminna derom » såsom om en anledning för calculen. Anecdoten visar, att orsaken då erkändes till fixerande af Discontvinsten till 150,000 R:dr; samma orsaker måste nu finnas, ty för Ständer och Ständers Deputerade finnas inga andra orsaker , än dem , som äro grundade i tingens natur. Å en annan sida medgifves, att samma orsaker, sorn då hade kunnat föranleda Ståndens Plena att 593 Den jo April. icke ingå på Utskottens Förslag, om det hayde blifvit dem gjordt, kunna och höra ännu åberopas. Alen att den nu varande Penningeställningen i Landet och Disconfens momen* tcla förlägenhet, ej bör tagas i beräkning härvid, det tror jag v. ra en följd af den allmänna reg,ln. att vid Riksens Ständers beslut alltid bör åses saken, icke ögonblicket. J2g lemnar bestämmandet af ziffertalet af Discont'ersättningen för de första åren: Principerne hvarefter den uträknas för åren efter 182", böra efter min tanka vara, först att för hvart är ända till och med 1831 den primitiva ersättningen minskas med 7*T samt sedermera till och med 183) med TsT:dtlar årligen. Jag stöder denna satts på inbetalningsvilkoren för det nu varande Creditivet att nem* ligen 700,000 R:dr skola begynna inbetalas i slutet af 1,327, och vara inbetalta vid 183* års slut, hvarefter en hastigare inbetalning under de sista 4å,enskall borttaga resten af Bolagets skuld till Banquen, Dä man fördelar dessa inbetalnb gar lika på alla åren af hvar Period, uppkommer den principe jag omnämnt. Och det är klart, att, ehuru genom öfvertagan* det af D.sconten, Crediti* et redan 1818 försvinna, bör Discort-ersättningen rättas efter den Croditiv rätr, sorn Bolaget för hvart år hade baft, om Diskonten hade fortfarit.
Den biträdande pianisten hr Moritz Mayer-Mahr dokumenterade sig främst som en skicklig och diskret ackompagnatör; hans solospel kunde ej uthärda jämförelsen m e d Borwicks i vårt minne ännu genljudande toner. — Till i går torsdag hade hr Burmester annonserat en andra konsert, hvilken vi törhända få tillfälle o m n ä m n a i nästa nummer. Hallen, samt samma tonsättares orkestersuite » U r Valdemarssagan ». Medan den senare flere gånger utförts härstädes och alltid liksom nu tillvunnit sig rättmätigt bifall, var den förra en nyhet för aftonen o c h en intressant sådan. Slutande sig till den bekante målaren Arnold Böcklins lika bekanta tafla » Todteninsel », har denna tonsättning flerstädes att uppvisa en särdeles effektfull instrumentering och är i det hela af m y c k e n stämning o c h karaktär. L i k s o m de öfriga orkesternumren erhöll densamma ett allt igenom prisvärdt utförande af k. hofkapellet. För öfrigt utfördes af kören m e d g o d nyansering o c h förträfflig samsjungning åtskilliga a-capellakörer af Dvorak, Saint-Saens, Mendelssohn-Bartholdy, Norman o c h Hallen, hvilka / alla rönte lifligt bifall. Mesta bifallet eröfrade emellertid Hallens ballad ur » Gustaf Vasas saga », hvilken hr O. Lejdström med sin härliga stämma föredrog på ett rent af hänförande sätt o c h framkallade en omtagning. Hr Hallen blef själf under aftonens lopp föremål för m y c k e n hyllning o c h detta m e d rätta. F r u M a t h i l d a L i n d e n gifver tisdagen den 1 instundande mars soaré å k. operan, hvarvid kommer att uppföras » Mignon » m e d soarégifverskan själf i titelrollen, hr Ödmann s o m Vilhelm Meister hr Forsell som Lothario o c h fröken Fernqvist s o m Philine (debut;. Att den högt uppburna konstnärinnan här k o m m e r att mötas af fullt hus, faller af sig själft.
Heimes själfullhet liksom ger hans ner \ .ösa personlighet behöflig ro. Hennes glädtighet sprider ett skimmer öfver det hela. Och inan glömmer, att Edward Grieg ä r som en skugga. sjuklig och eterisk, sa det kan göra en oiidt; man glömmer allt för att lata sig hanföras af fru Kinas variila tro p9 skönheteii, 1 ~ 8 lifvet. p$ ungdomen, p9 lyckan. T y man tror med henne p8 allt detta, d9 hon sjunger P$ första bänken bland Shörorne sitter ett stitligt par och lyss nar. Han är hög som en kung, och bär sitt IiiiRud soni eii ddaii. 28 Mörk och allmrlig, soni om han icke för n k r a ar sen varit den gladaste af Danmarks diktare ristan aristokratiskt sjelfrättfardig - ser han nu icke ut, som om han för icke Iiinge sen varit ung och gjort darskaper, da när han iinnu slog den fulltonigaste lyra landet hört p i decennier. Det är Ho&amp; Brnclrmanm. Han har i sitt nidemesland varit iilskad s8 som endast en skald, en skald af Guds nåde kan vara det. Han har varit uppburen som en primadonna, och man h u svarmat för honom som för en Byron. Den rika vBrflodcn af hans ungdomsarbeten har emottagits öfver hela landet som en välsignelse - men nu? Den stämma, som ännu i gar förstod att tjusa s8 som ingen nnnan. Pr stum i dag. Kring Holger L) rachnianns vackra hnfvud Sr glorian borta, och man betraktar honom ej mer i den varma sympatiens rosenröda atmosier här i hans hemland, bland hans egna. Och dock det kan lata som annu mer oförklarligt, da man vet, att han, som förr genom sitt oregelbundna, afventyrliga lif ständigt gaf folk ämne till klander; han, som sjelf förr roade sig med att ge &gt;belackarenom rum&gt;, att han nu för ett exemplariskt lif, är utmPrkt äkta man och fader, älskvärd umgiingesvän, flitig och exemplarisk p5 allt vis!
Doktor Rahmströms långvariga och för det allmänna gagneiiga verksamhet samt de synnerligen ömmande omständigheter, hvari haus enka nu befinner sig, föranleda Utskottet att tillstyrka, det bemälda enka Emilia Christina Rahmström, född Kiisel, må för sin återstående lifstid från allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension af 300 R:dr. 83:o. Vidare har genom remiss från Borgare-Ståndet Utskottet fått emottaga en inom bemälda Riks-Stånd väckt motion (N:o 41), deruti Herr P. G. Alander anhållit om understöd åt enkan efter aflidne Bataljonsoch Stads-läkaren, Medicine Doktorn Johan Petter Högselius, hvilken, enligt hvad motionären hufvudsakligen anfört samt den aflidnes meritförteckning innehåller, vore född år 1791 och redan under krigsåren 1808—1809 tjenstgjort såsom Underläkare vid Flottan samt derefter Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153. (Fortsättning.) 3 fortfarande efter förordnanden bestridt militärläkare-befattningar till år 1818, då Högselius, efter undergången chirurgie-magister-examen, erhållit fulimagt å bataljonsläkaretjensten vid Westgöta regemente och påföljande år blifvit utnämnd tili Stadsläkare och Vaccinatör i Skara, äfvensom att bestrida läkarevården vid dervarande läroverk, hvilka sistberörda befattningar Högselius till sin död, den 27 Juli 1858, utöfvat, hvaremot han på begäran erhållit afsked från bataljonsiäkare-tjensten år 1846.
Vilja flera socknar, som till samma pastorat höra, förena sig om samfäldt elektors-väl, stånde det dem fritt, utom i de fall, ett lands-sockcn är med stads-socken till ett pastorat förenad. Socken som i flera län belägen är, räknas i afseende på elektorsoch riksdagsmanna-val tiH det län, hvarest sockenkyrkan 3r belägen. § 6. Uti stad, som eget val-distrikt utgör, skola elektorer väljas socknevis. Öfrige städer vare hvar för sig val-distrikt för elektars-val. i § 7. Rösträtt vid elektors-val tillkommer, med de undantag som i 10 och 11 §§ stadgas, hvarje svensk man, som fyllt ljuguett år och sedan minst ett år varit i val-distriktet mantalsskrifven. § 8. Valbar till elektor är, med de undantag som i 10 och 11 §§ stadgas, hvarje svensk raan sorn fyllt tjugufem år och i val-distriktet är mantalsskrifven. § 9. Valbar lill riksdagsman för stad eller stads—distrikt ät, med de undantag som i 10 och 11 §§ stadgas, hvarje svensk man, som fyllt tjugufem år. Valbar till riksdagsman för landt—distrikt är, med ofvannämnde undantag, hvarje »venst man, som fyllt tjugufem år och Sr mantalsskrifven inom det län, till hvilket distriktet hörer. Konstitutions-Ltskottels Memorial, N:o 7. 39 Don som till ledamot af lands-tinget utsedd är, må ej till ledamot i folk-tinget väljas. § 10.
Vore detta skäl bindande, skulle äfven hvarje annan på privilegium grundad rörelse, således äfven hypotheks-föreningarne, vara underkastad högre bevillning. Så är dock ej förhållandet. Det är således uppenbarligen ej egenskapen af privilegium, utan privilegiets art, det är den, efter åtskilligas uppfattning skadliga inverkan, detta privilegium utöfvar, det är den af några med afundsamma blickar betraktade större vinst, dessa Banker skänka delegarne, — en vinst, hvilken, såsom jag förut anmärkt, dock säkerligen öfverträflas af den, som mången annan fridlyst rörelse skänker, — det är detta som legat lill grund för undantags-lagstiftningen, detta som upprätthåller densamma. Jag . vill ej här söka vederlägga dem, hvilka framhålla de enskilda Bankernas skadliga inflytande, ty frågan om den högre bevillningens rättvisa står utom, står öfver nämnde uppfattning. Anmärka vill jag blott, att det icke är genom Bévillnings-förordning en denna tvist Bih. till R. St. Bet. N:o 5. bör slitas. Är Bankernes verksamhet skadlig, borde privilegium för dem aldrig hafva utfärdats, borde de inedgifna rättigheterna vid oktroj-tidens slut indragits; och uti förbigående sagdt, månne Bankernes vedersakare sjelfve, månne de som på denna grund försvara undantags-bevjllningen ville på eget ansvar, uti detta nu, taga en sådan åtgärd? Men sedan dessa privilegier af statsmakterna blifvit medgifna, då Bankerne fortfarande få bedrifva sin rörelse, då eger ej staten rätt alt våldföra den oktroj den åt Bank-bolagen gifvit. Och ett sådant våldförande är hvarje direkt eller indirekt förändring uti de vilkor, uppå hvilka vid uppgörelsen beräkningarne voro grundade, hvarje genom undantagslag förorsakad minskning uti vid kontraktets ingående laglig vinst. Man besinne väl, alt det icke är qvantum af orättvisa, utan orättvisan sjelf för hvilken staten bör skygga tillbaka, och att, der rättsgrunden afses, mindre betyder om uti förevarande fall procenten sättes till 5 eller 6, öfverskollsprocenten till 9 eller 100, än att staten öfver rätt låter godtycke råda.
Län, alt det förra Länets Rotehållare blifva genom Roteringen mera betungade, men deri lärer väl någon ändring icke äga rum, till större deltagande af Malmöhus Läns Rotehållare, så vida de skola qvarblifva vid permanent Rotering; och, hvad rotejemkningen i Christianstads Län angår, så skulle jag, om jag ägde eget interesse i detta mål, heldre underkasta mig en mindre rättvis Rotering, än hänskjuta saken till en ny local-undersökning, som torde upptaga en tid af flere år, och åter 4° Den 11 December f. tn. blifva föremål för Rikets Ständers omdöme, ulan alt likväl deu noggrannare rättvisan kunde åstadkommas; hemställande jag, i sådant ändamål, om det icke vore lämpligt, att antaga egendoms-uppskaltningsvärdet till bevillning till grund för roteberäkningen, och till jemförelsen med Malmöhus Län, på sådant sätt, att medium af Rotarnes taxerade egendomsvärden i Malmöhus Län till bevillning b 1 ef grunden för Rotarnes beräkning i Christianstads Län äfven efter taxeringsvärdet till bevillning. Hade man nu varit i tillfälle alt känna det uppskattade egendomsvärdet af desse provinser, torde man kunnat bedöma, hvad minskning i den permanenta Roteringen skulle uppkomma af ett sådant beräkningssätt; äfvensom af saknade Protocoller upplysning kunnat erhållas om antalet af Rotehållare, hvilka, såsom frånvarande, blifvit permanent Rotering ålagde, oell derifrån böra befrias; förminskningen i permanenta Roteringen må blifva större eller mindre, så enär det är en raltsfordran, alt den medgifves, förmodar jag, att Ridderskapet och Adeln gör mindre afsende å bibehållande af några hundrade man ständiga soldater, på rättvisans bekostnad, än å skyldigheten att lemna en gärd af erkänsla åt Skånska Rotehållares frivilliga åtagande af beständig Rotering, i ärendets rättsenliga behandling. Jag anhåller, att Utlåtandet må till Utskotten med desse anmärkningar återremitteras. Deu ii December f. m.
Detta är ingalunda svarande emot behofvet; och då Utsk. sjelf sådant medgifvit, synes också den begärda tillökningen, 35,ooo r:dr, hafva bort oafkortad af Utsk. tillstyrkas, med tillagg af 10,000 r:dr för sjöbevärrsmanskapets vapepöfningar, hvilka icke i beräkningen af förstnämnde summa ingått och hvarmed det gemensamma anslaget för bevärtsmanskapets exercis således synes ytterligare böra tillökas utöfver den förhöjning deruti, Utsk. i sammanhang med regleringen utaf 3:dje hufvudtiteln föreslagit. Hr Peyron, Gust. Abrah.: Jag vill blott, i anledn. af en ledamots yttrande, att några flottan tillhörande tropheer skola blifvit sålda, hafva äran förklara, det jag älskar att tro, att så icke skett. Väl vet jag, att några gamla kanoner blifvit försålda; men jag tror icke, att dessa hade någon egenskap af tropheer. Jag yrkar, hvad sjelfva saken beträffar, äterremiss af betänk., och instämmer för min del i Hr Hagelstams reservation, hvarpå jag äfven hoppas, att Utsk, fäster den uppmärksamhet, densamma förtienar. G''. Cronhjelm, Otto Au g.: Redan i ett föregående plenum vid början af denna riksdag, då Gr. Possesmotion, angående Motala verkstads öfvertagande af Staten till ernående af ett större antal ångfartyg för vårt sjöförsvar, förevar, hade jag äran yttra mig om de hufvudsakliga principerna för delta försvar och om tillståndet med mitt fäderneslands tillgångar til| vttgövande af en flotta. Jag anhåller likväl aft i dag få tgga R, p. Ad:s uppmärksamhet | anspråk för att afgifva ett merg detailleradt yttrande i ämnet. Jag anhåller alt få afdela de(ta mitt yttrande hufvudsakligen i 2:ne punk* Den 28 Maj f. m. 325 ter: den ena, ang:de det af K.
Med den utväg jag föreslagit har jag endast åsyftat möjligheten af ett resultat i denna fråga, jag har trott det vara otacksamt mot Utskottet, om Riksens Ständer skulle förkasta dess Betänkande, utan att kunna med grundlighet bestrida de grunder, hvarifrån Utskottet utgått; då jag för min del an - Den 27 Maji. 353 anser oss lika litet kunna antaga, som förkasta dessa grunder, af de skäl jag förut yttrat, finnér jag ej hvad sorn hindrar, att till en blifvande Committé öfverlemna granskningen af Betänkandet, som möjligen kan blifva en god vägledning, och innehålla mycket användbart, — vi hafva imellertid icke bundit oss, och Riksens Ständer böra i alla fall besluta öfver antagandet af hvad förslag som hel 1st i denna del, och jag anser Riksens Ständers deltagande i en sådan Committé öfverflödigt. —. Vi böra med skäl af Statens Embetsmän fordra den välvilja för Landet, den skicklighet och oväld, att någon ensidig embetsmanna-anda ej kan komma i fråga, vid uppgörandet af ett förslag till ny organisation, och der sådant skulle kunna insmyga sig, blifver det för Riksens Ständer ganska lätt att sådant rätta. Grefve Spens: Jag förenar mig till alla delar med Friherre Anckarsvärd uti det förslag till form för proposition rörande detta ämne, hvilket af honom blifvit framstäldt. Att genom detta öfverlemnande till Kongl. Majit af Utskottets förslag för att af en Committé' granskas, förslaget ej kan anses antaget, tror jag bli så mycket tydligare, om i propositionen tillägges, att äfven alla emot samma förslag gjorde anmärkningar komma att vid öfverlemnandet åtfölja, äfvensom om ifrån i8i5 års beslut rörande detta ämne, den omständighet får i det nu vidtagande beslutet qvarblif Ridd. 0. Ad. Prot. VI B. II Afd. 45> 46- 354 Den 27 Maji. va, att visse Riksens Ständers Fullmägtige äfven skulle kallas att i Committeens arbeten deltaga. Om jag rätt påminner mig, så uppdrogo Riksens
Maj 1817, helt och hållet gå ifrån sitt nybygge „utan att erhålla någon ersättning för sin redan derå nedlagda möda och kostnad. Afven denna omständighet talar således för billigheten af att en nybyggare tillägges en större dispositionsfrihet öfver värdet af sitt hemman, sä att hans redan undangjorda arbete må bereda honom tillgång till det kapital, som för det återstående erfordras. Slutligen bör oj heller förbises, att, om också det icke finnes några i uttrycklig lag grundade hinder för en nybyggare att genom hemmanets skatteköpande förskaffa sig full dispositionsfrihet deröfver redan under frihetsåren, man dock näppeligen torde kunna ifrågasätta, att en nybyggare af denna utväg skall begagna sig, då han vet, att han några få år derefter, om blott han fullgör sin odlingsoch byggnads-skyldighet, skall erhålla skatterätten till skänks. På dessa skäl får Utskottet, i anledning af ifrågavarande förslag, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om en sådan förändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808, såvidt det afser krono-nybyggen, att, dä åboen ä ett sådant nybygge genom afhandling transporterat detsamma pä någon annan än den, som, enligt berörda nådiga Bref, är närmast att efterträda honom, åboens barn och arfvingar väl må vara berättigade, som hittills, att inom natt och år efter af Landshöfdingen utfärdad kungörelse om transporten till sig återvinna hemmanet, men endast emot erläggande af den lösen, transportafhandlingen innehåller. Deremot linner Utskottet icke skäl att i anledning af hvad ifrågavarande motioner för öfrigt innehålla tillstyrka någon ändring i eller tillägg till den i ämnet nu gällande lagstiftning. Det föreslagna stadgandet om att en pä grund af transport vilkorligen antagen åbo ä kronohemman, i händelse han finnes böra vika för en arfvinges bättre rätt, icke skulle vara skyldig att afträda hemmanet förr än å laga fardag, är icke i hvarje fall lämpligt.
TIO N:R LEMNAS FÖRI,; 2OFÖR2,5O. &gt; RAA \ LOSAMin nya priskurant öfver rikhaltiga f ö r r å d ^ a f alla slags S T plantskole - ^g^ 50 Porslin, I N y s i l f v e r, Bosättningso. Lyxartiklar, till allra billigaste priser. G. Kosta JOHANSON. Glasmagasin. * P « Tj. å Småbröd, Tårtor, a U Ö - B 0 &amp; Spisoch Knäckebröd, Limpor, Karamellkokning, Jästberedning m. m. m. m. å 0.75 i hvarje bokhandel eller ock genom insändande af 75 öre i frimärken till C. Ekblad &amp; Comps bokhandel, [1493] Veslervik. JÉsger r n u utkommen Wyrivssil oeh v franko. * ~^HE fclÉ * Helsingborg N. ä tillsändes i sept. J E N S EN; IDUN 1S90 91 F r å n K. Priskurant öfver färdigsydda Utstyrslar. H A N D D U K A R. Näsdukar 1 » d:o. Hollands » _. Superior, fin Domestik ... striped Medium l:ma Hollands ... svensk Kypert engelsk Madapolam Piqué Hollands striped Medium ylle -. — - bomull L A K A N 2.85 17 .10 4. — 2 4. (Priserna utan spetsar och broderier.) 12 par Lakan, 150 cm. Idun Prenumerationspris pr år: Idun ensam _. k r. pl _ • 5: — Redaktör och utgifvare: B y r å: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. A l l m. telef. Redaktionssekr. : Ida baronessa &gt;f maj månad detta år firade finska teatern 1 i Helsingfors första kvartseklet af sin tillvaro med en festföreställning, hvarvid teaterns första primadonna, fru Hedvig Winterhjelm, som gäst uppträdde i A l e x.
«H_:o af den 8 Maj 1841 angående ändring i RiksAktens 7 § (323). 1841 den 15 Juli blef denna skrifvelse i StatsRådet anmäld och lagd lill liandlingarne. 72:o af den 8 Maj 1841 om ändring i 87 § i Regeringsformen (322.) 1841 den 7 Juli i StatsRådet anmäld och lagd till liandlingarne. O O 73:o af den 8 Maj 1841 angående stadganden rörande fångvården (328-> 1841 den 8 Juni i StatsRådet anmäld, dervid Kongl. Maj:t bifallit Rikets Ständers hemställan angående utsträckning af stadgandet i 17 Kap. 11 § Rättegångsbalken: men deremot icke funnit skäl bifalla Rikets Ständers för O O 7 slag om straffbestämmelse för fånge, sorn begår brott emot den, som öfver honom tillsatt är, och tillika förklarat Rikets Ständers anhållan om sammanförande af gällande föreskrifter angående fångvården icke då böra till någon åtgärd föranleda, enär Kongl. Maj:t i detta ämne redan förut meddelat befallning till Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket. Maj 1841 med förslag till lag mot olofliga folksamlingar (320.) 1841 den 8 Juni blef detta Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t i SlalsRådet a fs la ge t. ?5:0 af den 26 Maj 1841 med öfverlemnande af förslag till ny ansvarighetslag för Fullmäktige i RiksgäldsKontoret (343.) Detta Rikets Ständers förslag är af Kongl. Maj:t gilladt och lag i ämnet utfärdad den 10 Juni 1841. ?6:o af den 1 Juni 1841 angående ändringar i ansvarighetslagen för StatsRådets ledamöter (352.) 1841 den 8 Juni i StatsRådet anmäld, dervid Kongl.
Ridderskapet och Adeln beslutade och i dess Protokolls-utdrag N:o 245, af den 27 sisth Maj f. m., omförmälda redaktions-förändringar. S. D. Föredrogos ånyo Högloth Ridderskapet och Adelns, medelst Protokolls-utdrag af den 17 sisth Maj, samt Hederv. Bonde-ståndets, medelst Protokolls-utdrag af den 13 i nyssnämnde månad, meddelade inbjudningar till Preste-Ståndet att instämma i de särskilda beslut, som förbemälda 2:ne Riks-Stånd fattat, med anledning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 79, angående utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände. Preste-Ståndet, som icke fann för godt att någondera af berörde inbjudningar antaga, vidblef sitt i ämnet fattade beslut och lade förenämnde Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 14, angående post-bevillningen. Prot.-Utdrag den 7 Juni 1854. 245 S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden: N:o 118, i anledning af väckt motion om Komministers-bostället Torps befriande från rotering: N:o 119, i anledning af väckt motion om rättighet för kommunerna att till deras allmänna behof använda å pastorsoch komministers-boställen befintlig, men för boställena icke behöflig skog; N:o 120, i anledning af väckt motion, angående omarbetning af den för Rikets Ständers Revisorer af Stats-verket nu gällande instruktion; N:o 121, i anledning af väckt motion, angående befrielse för komministers-bostället
Jag ser icke eller, hvad som hindrar, att en berättelse om utkomna Lagförklaringar från JustitiasRevisionen afgifves, för att intagas i den berättelse frän Thronell, som meddelas vid hvarje Riksdags början. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att hvad först • angick den uppkomne formfrågan, sä, ehuru Hans Excellence ansåg sig handla riktigt, antingen Hans Excellence följde 8r §. eller 56 §. i RegeringsFormen, trodde Hans Excellence sig dock desto häldre böra följa båda dessa §§, som Ridderskapet och 5o H. 4 Den 16 November f. m. Adeln, enligt elen sednare, agde rättighet, att återremittera ConstitutionsUtskottets förslag. I följd deraf finge Hans Excellence nu först hemställa, huruvida Ridderskapet och Adeln till den behandling 56 och 81 §§. RegeringsFormen föreskrifva, behagade godkänna de af Kongl. Maj:t föreslagne och af ConstilutionsUtskottet tillstyrkte förändringar i 19, 21 och 88 §§. af RegeringsFormen. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence frågade, onl Ridderskapet och Adeln ansåg de af Herrarne Crusenstolpe och von Hartmansdorff framställde anmärkningar, att utur 19 §. orden: eller anses eljest Högste Domstolens förklaring i sådant fall nödig, måtte utgå; samt att sednare Momentet af 88 §. måtte erhålla följande förändrade lydelse: De förklaringar öfver Lagens rätta mening Högsta Domstolen, med Konungens bifall, gifver, skola Rikets Ständer vid nästpåföljande Riksdag till godkännande meddelas, och, om de ogillas, upphöra att vara gällande; böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, samt på sådan grund till ConstilutionsUtskottet hänvisas. Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det han icke Den 16 November f. m. 5i kunnat tillförlitligen utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet. Herr Crusenstolpe hegärde votering.