Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr Spa: •—■■ Åf dessa anslag kommer det under Litt. a uppförda att, enligt det dervid fästade vilkor, för framtiden upphöra, sedan Cassa-Commissarie» nu mera erhållit högre Commissarielön. De under Litt. b, e> f och g har Utskottet deremot ansett böra fortfarande utgå, intill dess den, i sammanhang med Banco-Verkets nya organisation, förestående reglering af dervarande tjenstebefattningar och BancoStatens aflöning hunnit verkställas, hvarefter alla så beskaffade serskilde arfvoden och anslag torde böra indragas. De under Litt. c omnämnde handpenningar för Bankens Fiscaler kunna äfven, efter Utskottets tanka, framdeles försvinna; och har Utskottet alltså ansett indragning af desamma böra ega rum, då någondera af bemälde Tjenstemän lemnar sin befattning eller kommer i åtnjutande af den lön, som för dess innehafvande tjenst varder uti den ifrågavarande nya Staten bestämd.
Majrt i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt täcktes i Nåder utse och förordna en Comité af Svenske och Norrske män, för att undersöka, hvilka förändringar uti nu gällande bestämmelser i afseende på handelsoch sjöfarts-förhållandena emellan Sverige och Norrige kunna vara, för trafikens ändamålsenliga underlättande Rikena emellan, af béhofvet påkallade, samt derefter uppgöra ett förslag till Författning i ämnet, som torde Rikets Ständer i Nåder meddelas. Till följd af hvad sålunda blifvit tillstyrkt, anser Utskottet någre serskilde yttranden, i anledning af hvad motionärerne uti ifrågavarande ämne serskildt yrkat och framställt, numera icke erfordras. Stockholm den 12 November 1844. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Nov., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af rättigheten alt använda Finska och Åländska fartyg för transport af trädvaror och tjära frän de Norra Länen till andra inrikes orter. Efter framställning af de många olägenheter, som uppkommit af den sednast genom Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse den 14 Maj 1842 medgifna Allin. Besv.- ock Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 8■£.
Laga stämnings tid till inställelse vid Norrsk Domstol, i den händelse, då den brottslige icke, efter 1. och a§. varder gripen för att utlevereras , är i allmänhet Tre Månader , men endast Sex veckor, när den sorn stämmes, uppehåller sig i ett Län, som med sine gränsor möter det Arnt, hvarest den Domstol, till hvilken inkallelseri sker , finnes. Den hvars vistelseort är okänd, tillgodonjute Tre Månaders stämningstid å den ort, der han sednast vetterllgen sig uppehållit. Stämningen kungöres här i Sverige genom Krono, eller Stadsbetjente utan betlaning - Proposition om personers anhållande m. m. 691 §. 8. En hvar, som i Norrige, genom slutlig Dom blifvit från äran dömd , fridlös förklarad, eller landsförvist, skall i och med detsamma jemväl uti Sverige, så länge ansvaret efter samma Dom fortfar, vara ärelös, landsförvist, eller fridly st §• 9- Eho, som i Sverige efterapar eller förfalskar Norrskt Mynt, eller sådane pappers-pennin. gar, som i stället för Mynt i Norrige äro gångbara , eller den der vetandes utprånglar sådant falskt Mynt eller falska Sedlar, varde tilltalad och straffad, på sätt Sveriges Lag och Författningar, i hvarje särskildt fall, angående Svenskt Mynt och Svenska Sedlar, stadga. §• to. Enahanda föreskrifter, som här ofvan i anseende till Svenske undersåter, hvilke uti Norrige föröfva brott och derefter hit till Riket återvända, blifvit gifne , äro, i Stöd af den för Konungariket Norrige särskildt antagne och utfärdade Lag, gällande äfven för Norrske undersåter, som här i Riket sig förbryta samt derpå till Norrige sig begifva; Och eger i öfrigt ett fullkomligt motsvarigt förhållande, å Ömse sider rum. Det alle som vederbör, hafva sig hörsammeligen att efterrätta. Till yttermera visso håfve Wl detta med Egen Hand rinderskrifvit och med 6g? Proposition om Hjelmare Canalo. Slussverk.' Vårt Kongl Sigill bekräfta låtit.
— På grund af dessa skäl anhåller jag, att Ståndet måtte afslå den föredragna punkten, under förhoppning att K. M. innan nästa Eiksdag låter anställa erforderliga undersökningar om möjligheten af en kanal emellan Hjelmaren och Wettern, och att K. St:r undfå del af dessa undersökningar. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Sedan E. o. Ad. vid 6:te punkten fattat det beslut, att för fullbordandet af banan emellan Götheborg' och Orebro skall beviljas anslag och att åt K. M. skall öfverletnnas att bestämma de orter denna bana bör genomlöpa, och det således är ganska möjligt att banan kommer att dragas öfver Hallsberg, så torde E. o. Ad. inse, att det är föga lämpligt att bifalla det af Utsk. tillstyrkta anslaget 1,400,000 Edr. Om banan till Örebro drages öfver Hallsberg, så, för att få samband emellan Askersund och Wettern, behöfde endast byggas en bana emellan Hallsberg och Askersund, hvaremot, om banan drages öfver Svartå, den troligen icke kommer att gå öfver Hallsberg utan till någon punkt på Vestra banan, som torde blifva Qvistbro. Derifrån till Askersund är 3 mil och från Hallsberg till Askersund är mil, så att skillnaden är obetydlig. Under sådana förhållanden är det väl icke skäl att draga en ny väg från Orebro till Askersund, emellan hvilka städer afståndet är 5 mil, särdeles som anläggandet af en jernväg emellan Hallsberg och Askersund blir dyrare än emellan Qvistbro och Askersund. Ett annat skäl för denna min åsigt förefinnes, nemi. att man ännu icke vet hvilket beslut E, St:r komma att fatta i denna fråga, och förr än detta beslut är kändt Den t2 Juui f. m. 1S9 lärer väl icke vara skäl att bevilja anslag till en sådan väg som Utsk. ifrågasatt. En annan fråga. är, huruvida en kanal emellan Hjelmaren och Wettern bör anläggas, hvars nytta i ekonomiskt och militäriskt hänseende den siste talaren ådagalagt. Det torde således vara lämpligast att återremittera frågan, på det att Utsk. måtte komma i tillfälle att taga i öfvervägande allt detta, och lt.
Kvinliga studenter i Schweiz . 187 M C.,:, Kvinnan iiloin svenska litteratiireiin 194 Ellen Fries. Flickskoleinötet i Lund somiuaren 1893 .. 199 Meddelanden från Fredrika-Bremer-Förbundet ... 206 Hvarjehanda i kvinnofrhgan .. 207. C .. Vigselformiiliiret och kyrkomötet 209 ... Adolf Hiu.mnn. Dofia Emilia Pardo B a z h 213 T ~ L R., FrBn; ov&amp;rldskviniiokongressen » Nhgra intryck af en svensk 217 deltagarinna JV A d ~ o h, N5gra iutryck friiii afrikanska hem 223. D - n, itt ter at ur: L. D-n, Sid. Rika flickor. Berattelse af Rust Roest. Port-Stina. Beriittelse af Gerda Meyersson 236 Meddelanden. fran Fredrika-Bremer-Förbundet. 238 ... 239 Hvarjehanclo i kvinnofriigan 8 N&amp;&amp; blad nr Ernst Ahlgrens lifshiitoria, heintade ur bref till e11 syster 241 L. D., Ett liirsriuneheiu ..: .. 204 Böeker för barn och ungdom julen 1893. Fria Fredrika-Bremer-Förbundets bokkomit4 . 207 Meddelanden fran Fredrika-Bremer-Förbundet .. 277 278 Hvarjehanda i kvinnofrigan . .. Bilagor: Fre (Zrik~Breiiier-För1111ndets beriittelsc för %r 1892, det Lttoiide Qret af dess verkaamhet. Deil spanska kvinnan af Emilia Pardo Bazin. Of versiLttniug frhn spanskan af Adolf Hillinan. P A U L VOSS, Specialaffär för Sybehör, Stort lager af OBS! Ba1rnlrläder for alla åldrar, till och med 16 Kr. Goda tygev! Njya, smizu7cfuZZa modetZeva!
Bolags-reglorna, genom hvilka delegarne skola sig inbördes förbinda, böra dess utom innefatta öfverenskommelse och stadganden i följande ämnen: a) om beloppet af tecknings-summan eller grund-fonden och dess fördelning i lotter, hvilka ej må ställas å mindre belopp än 400 R:dr B:ko; b) om det belopp i reda penningar, som delegarne vilja tillskjuta, och på hvad tider; c) om antalet af direktionens ledamöter, hvilka vid hufvud-kontoret böra vara minst 5; d) om tiden och sättet för årlig revision af förvaltningen och revisions-berättelsens kungörande i allmänna tidningarne; e) om tiden för den årliga ordinarie bolagsstämman, vilkoren för sammankallande af extra bolagsstämma och om röst-beräkningen; f) om sättet för ändring i bolags-reglorna; g) om sättet för utlåning och om kassakreditiv-rörelse; h) om deposition på räkning i Banken. Såsom säkerhet för den del af tecknings-summan eller grund-fonden, som ej uti reda penningar tillskjutes, må begagnas icke allenast guld och silfver, utan äfven sådana aktier eller allmänna verks och inrättningars räntebärande obligationer eller fastighets-inteckningar, som för ändamålet af bolaget godkännas, efter pröfning, den Wår Befallningshafvande eller den han i sitt ställe förordnar bör öfvervara, med rättighet att dervid göra anmärkning, om skäl förefinnes; Morn. 2. Samma rättighet tillkomme ock Wår Befallningshafvande vid pröfning af handling, som iniemnas till utbyte emot förut ställd säkerhet, när sådant utbyte, af en eller annan orsak, blifvit af bolaget medgifvet; Mom. 3. E n s k 11 d Banks lottbref ina såsom bypothek för grundfond i sadan Bank icke antagas; Mom. 4. Ej må insatt grund-fond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar, och icke heller vid dess upplösning i vidsträcktare mån, än att återstoden fullt, motsvarar beloppet af Bankens utelöpande förbindelser af alla slag; Morn. 5.
Bevillnings-Utskottet har från Bonde-Ståndet den 10 innevarande månad erhållit remiss å en af Guslaf Larsson från Stockholms län inom bemälde Biks-Stånd väckt motion, att till och med en fjerdedel af den till Stats-verket ingående bränvinsbrännings-skatten må få användas för de lägre undervisningsverkens och folkskolornas behof samt rikets städer och socknar emellan, i förhållande efter folkmängden, fördelas; men då Utskottet anser detta ärende icke kunna hänföras till de ämnen, som, enligt 70 § RegeringsFormeri och 31 § Riksdags-Ordningen, utgöra föremål tor Bevillnings-Utskottets handläggning, får Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom. Riksdags-Ordningen, förenämnde motion återställa för den åtgärd, som siståberopade § föreskrifter. Stockholm den 11 December 1856. Reservationer: af Komminister Beckman, af Herr Schenström, på den grund, att, enär Beviilnings-Utskottet tillförene upptagit och behandlat frågor om användande af personliga skyddsafgiften, Utskottet också borde anses oförhiudradt att behandla ifrågavarande motion. 4 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 4. Memorial, om återlemnande aj en utaf Friherre von Saltza, Philip, hos Ridderskapet och Adeln väckt motion. Från Ridderskapet och Adeln har Bevillnings-Utskottet denna dag erhållit remiss å en af Friherre von Saltza väckt motion, att de, som under innevarande bränningstermin begagnat sin rätt att bränna bränvin endast för en månad, måtte få tillgodonjuta den andra från den 14 Februari till den 14 Mars nästkommande år; men då denna fråga afser endast ett tillfälligt undantag från nu gällande stadganden och icke annorlunda än i önskningsväg lärer kunna af Rikets Ständer behandlas, får Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom. Riksdags-Ordningen, återlemna förenämnde motion för den åtgärd, som i nämnda § föreskrifves. Stockholm den 15 December 1856. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1856. BevillningsUtskottets Betänkande N:o 5.
Krut-transporter, angående kronoskjuts-skyldiges befrielse från Kungsbacka, om stapelrätt för staden Kungsgårdar, Kungsladugårdar och andra Krono-lägenheter, angående förklaring af Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 om utarrendering af » angående Kammar-kollegii Berättelse om, se Berättelse. Kungsoch Kronoskjuts, se Skjuts. Kungslena kyrka, om anslag till reparation af de 3 tornen å Kungörelser, om uppläsande å Soc kenstämmorne af Kurhus-ajgiften, angående Kyrka, om bestämmande af visst afstånd, hvarinom hus ej får uppföras, från Kyrkliga och undervisning s-ärenden, om inrättande af en Cen tral-myndighet för Kyrhohemmanen i Halland, om åtgärder för beredande åt åboerne af dispositionsoch besittningsrätt till de så kallade t £;? 3 N:o 95 60 N:o Sid. 85 134 39 50 126 124 124 74 180 49 12 56 82 206 Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln. PresteBorgare Ståndet. Ståndet. b. 27 Juli b. 29 Juli b. 14 Oct. b. 14 Oct. b. 11 Febr. b. 11 Febr. a. a. 26 Febr. a. a. 28 Febr. b. 10 Oct. b. 28 Nov. b. 28 Nov. b. 6 April 7 Mars b. 19 Dec. b. 1 Mars b. 15 Juli b. 16 Bonde Ståndet. b. 29 Juli b. 17 Oct. å. 14 Febr. a. a. 4 Mars b. 14 Oct. 146 b. 24 Nov. b. 24 Nov. g. 4 April b. 4 Mars b. 19 Dec. b. 27 Febr. b. 10 Juli b. 10 Dec. g. 29 April a. 16 Jan. — 36 — K.
Sannt är, att jag ansett, att ett Privilegium af Konung och Ständer i en Constitutionel Stat är ett Coutract, Den 26 Mars e. m. 1% om det ock heter Privilegium, hvaw Staten är den ena parten, och den sorn emottagit det är den andra, samt alt, när ett sådant Contract blifvit med lagliga former upprättadt, det icke kan af den ena parten godtyckligt brytas. Med denna Öfvertygelse har jag uppträdt såsom Constitutionel man och hemställt, om man ej bör vara ömtålig om den satts, att Lagen bör vara den starkaste under Constitutionela förhållanden; ty afviker man derifrån, så får Constitutionen en dödlig stöt. I anledning häraf begärde jag år 1818 laglig undersökning om Götha CanalBolags och Directions klandrade förhållande; och jag tror icke detta kan anses för trots mot Konungen och Rikets Ständer, utan tvärtom såsom ett lagligt förhållande. Efter den tiden framställdes ytterligare å Bolagets vägnar en Protest mot Contractets brytande på Statens sida; men denna ogillades af Konungen, och jag har nu ej mera att säga härom. I dessa åtgärder har jag ej funnit någonting orätt eller något trottsande mot Regeringen och Ständerne; har jag misstagit mig, så må man bevisa det, och jag skall ej undandraga mig följderne. Densamme värde Ledamoten, med flere andra, hafva ansett, att Ledamöterne i CanalStyrelsen böra ombytas, emedan Styrelsen ej skall hafva fullgjort Rikets Ständers föreskrifter. Skyldig att öppet lala i6o Den nQ Mars e. m. sanningen, målse jag erkänna, att liär, såsom alltid, den Constutionela mannen varit nödsakad att, när föreskrifter saknats, handla endast efter sin öfvertygelse, visserligen med förbehåll att underkasta sine handlingar Comrnittenternes pröfning, samt stå till ansvar derför och lemna sin plats, om de sådant fordra.
Vid en så hög beskattning, som nu blifvit åsalt bränvinsbränningen, och då det icke kan förnekas, att mäskvärmaren har en betydlig inverkan å redskapens afverkningsförmåga, skall, om icke förbud finnes att genom annan inrättning åstadkomma samma effekt som med mäskvärmare, man lemna tillfälle till författningens eluderande. Jag har ansett mig böra fästa upmärksaraheten härpå, och har dermed upfyllt en pligt, den jag icke kan frånträda, om än R. o. Ad. icke antager milt förslag. Hr Braunerhjelm: Ett sådan sätt att värma mäsk är aldeles icke likartad! med det, som åstadkommes genom mäskvärmare: ty mäsk - Den 29 April f. m. 601 värrfiaren är nied redskapen förenad, och mäsken tappas direkte i pannan. I den af Frih. Raab omnämnda inrättning, kan deremot mäsken endast npvärmas några grader; och dermed vore ganska obetydligt vunnet. Som jag nämnt, anser jag ock kontrollen svår, och yrkar bifall till punkten. Uppå härefter framståld propos. biföll R. o. Ad. nu förevar:de §. § 61. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Jag har ansett mig böra fästa upmärksamheten på latituden uti 61 § i afseende på böterna från 50 till 1,000 R:dr, utan att man upgifvit någon grund för bestämmandet af det olika ansvaret. Jag anser en sådan latitud alldeles oriktig, och för öfrigt, i afseende på beskattningen, står 61 §, som ej innehåller någonting derom, icke i conseqvens med 59 §, hvilken, efter mitt omdöme, är fullkomligt lillfyllestgörande, äfven i de fall, som i 61 § nämnas. 59 § stadgar ansvar för dem, som bränna, utan alt anmälan dertill skett, och afgift derför blifvit erlagd. I 61 § stadgas åter serskildt ansvar för den, som bränner i 2 brännerier på en egendom, eller i flere redskap, då han blott har rättighet att bränna i en.
Det är icke skäl, att derutöfver böja beskattningen; och jag tror, för min del, det vara vida bättre, att bibehålla allmänna bevillningen vid dess nuvarande belopp, än att söka bereda nedsättning deri, genom förhöjning i bränvinsbeskatlningen, som, på det redan för mycket tryckta jordbruket, skulle öfverföra en ännu drjr.gare utgift, till fördel för medborgare, som, genom beskaffenheten af deras näring och beskattningens beroende af deras egna uppgifter på inkomst, för närvarande skatta till Slaten mindre än de borde. I öfrigt får jag förklara, det jag icke heller kan understödja beslutet ota bestämmandet af ett minimivärde på hemman, för rättigheten att få Bevilla.- samt Allm. Be sv.- och Oecon.-Utsh. Utlåtande IV.o 5. if bränna. Utgör det, såsom Utskotten rätteligen yttrat, en rättighet för jordbruket oell hemman i allmänhet, alt få tillverka bränvin, så måste denna rättighet vara lika helig och hållas lika oförkränkt för den mindre som för den större hemmansdelen, likväl 1 förhållande lill deras skiljaktiga värden. Och får jag ödmjukast anhålla, alt denna min reservation får åtfölja sammansatta Utskottens Betänkande till Rikets Höglofl. Ständer, sora tvifvelsutan inse behofvet af nedsättning uti den föreslagna orimliga beskattningen.” Uti denna reservation instämde Anders Nilsson och Tufve Månsson från Malmöhus Län, samt Per Nilsson och Per Jönsson från Christianstads Län, Erik Persson från Gefleborgs Län, Per Hindriksson från Norrbottens Län, Lars Persson från Westmanlands
Personer i uniformer och tarfliga kläder af inhemsk tillverkning, som faderligen förmanade hvar och en, så högre som lägre af båda konen i samhället, till tarflighet, både i klädnad och lefnad, och som endast ville Nådigt för Deras och Fosterlandets vän anse dem, som i allt afseende rättade sig efter denna förmaning, skulle verka mer än de strängaste påbud, aldrig utan småhets chikanér handhafda. Nästan Dm 14 Mars. 97 Nästan utan införselförbud skulle importen af utlandska öfverilödsvaror af sig sjelf minskas och föisvinna, då den saknade afnämare, och vära egnt manufacturvaror vinna åtmindstone inländsk afsättning. Den Författning, som härvid vore angelägnast, är förbud mot all Ves:görharnes Gårdfarihandel, och detta förbuds stränga tillsyn. Vestgotharne utprångla utländska tyger åt Landtmann. n, dess tjensifolk, och åt Allmogen, på credit, och när de göra sin uppbörd , medtaga otroliga summor ur de flesta Socknar. Sedan Handelsvågen någorlunda beständigt visat sig till vår fördel, och sedan Landet vunnit styrka att afbörda sig sina utskylder, är först tid att begynna en långsam, successif realisa: ion. 6:0 Vid en ny, högst nödig, BevillningsFörordning bör bevislig skuld å fast egendom få afiäknis från Uppskattnings summan, som deremot orde kunna ökas, till fyllnad i Statens behof, utan orättvisa. 7:0- Hvar och en Jordägare borde få till närmaste Krono vlag <zin lemna hela, eller en del, beloppet af sin Debetsedel i Spannmål, efter Länets Markegång-, och då denna Spannmål borde vata torrkad, skulle kapparne på tunnan försvinna. Till denna uppbörd , så väl som den af KronoTionden, bör blott ett enda Härad om Ridd. 0. Ad. Prof. N:o y, 14. 98 Den 14 Mars. dagen kallas. Nu händer, att Allmogen får bära upp Sädén den ena, och afmäta den andra dagen, hvarföre ett helt dygn mera åtgår till resan. Anmärkning.
Härtill kan ytterligare läggas det stal, att i fä beskaffade är som r8o8 Den 5 Zebruarii. 125 . 1828 mäste Sädén åtminstone pä mänga orter köras wät in, skulle den Säd, som i dylikt stick införes och sammanpackas i större Magasiner, men se. dermera stadaS, icke fä anwändas lill Bränwins bränning, sä more ju förlusten deruppä gansta stor. s s s » F O Ult Supra. Lx krotocollo lVI. stosbeck. Transumt af Prskocollet, hältet uti Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Oeoonomie-Urskotts Plenum, d.r 7 Januarii 18 ro. - SFS SS Herr Majoren Silverstolpe uppläste och lemnade till Prorocollet ett sä lydande Diktamen: "Dä Stats» och Oeconomie.Utffottcns gemensamma Beredning förestagit, att Allmänna MagasinsJnrättninaens stuld till Handelshuset ^vsrkost, af 209159 Riksdaler 43 skillingar 4 runstycken, uppå Riksens Ständers RikgäldSs Contor ffrrlle öfwerflyttas. war dek ej allenast för att anskaffa den Fond, som Beredningen ansäg nödwändig för den förestagne nya Magasins-Jnrättningen, utan äfwcn för akt undwika de intereste-betalningar, hwilka, i händelse en sadan öfwerflyltning ej bewiljas, af MagasinsInrättningen mäste bestridas. Som Utskotten nu fatrat ett mrd sistnämde supposition enligt Beslut, och till ersättning för Magasins-Fonden bewiljat eu rättighet till Trehundrade Tusende Riksdalers
Fullmägtige funnit sig böra tills vidare antaga på sätt som följer: 1:0 Lumpen vid Tumba Bruk, som, efter gamla upphandlings-profehartan, varit upptagen under 7 bufvud-classer, deribland dock de^båda finaste slagen, Numrorne 1 och 2, på flere år ej stålt att erhålla, hvarförutan äfven i Räkenskapen funnits en åttonde dass., bestående af not, yllna trasor och dylikt, hvaraf papper sällan eller aldrig förfärdigats, skall hädanefter upptagas i 3:ne bufvud-classer, N:o 1, N:o 2 och N:o 3; men hvad som icke kan till någon af dessa hänföras, kommer att utgöra en 4;de dass, N:o 4, uti hvilken äfven ingår så kallad nylapp, not, yllna klutar, bomullssamt färgad lump. Skäring och finsortering, hvarvid, efter förra ordningen, icke mindre än 21 under-afdelningar ifrågakommit, har ansetts böra upptaga endast Nio Bihang till R. För för Lispunclet. 2, med. 6 sk. gar Banco för 3:o Den sådana, och förrättas på det salt, att llufvud-Classén N:o 1 fördelas i 3:ne: Bäst, Medel, Groft; — —> N:o 2 äfven i 3:ne: Bäst, Medel, Groft; N:o 3 i 2:ne: Bättre, Sämre. Grof sortering af icke förut sorterad lump, betalas 2 sk.
N:0 i§- Friherre Skjöldebrand, Pehr Eric: Då redan vid detta Riksmöte, hörts en allmän rättmätig klagan öfver den långsamhet, hvarmed Curatorer i concourser tillåta sig förfara med utredningen och realiserandet af till - 864 Den 26 Febni arilt gångarne, hvarigenom misstroende till säkerheten af inteckningar uppkommit, och tillstöt del vållat denna slags creditbrist; och då dagliga erfarenheten bevittnar, att det är lättare att erhålla penninglån på goda namn, än mot inteckning i fastighet på landet, har jag, under önskan att Rikets Ständer, till förekommande af en sådan tidsutdrägt och deraf, för långifvaren förknippad förlust, må gifva Concourslagen mera fullständighet, likväl nu ansett mig böra fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, vid en händelse, som inträffat inom Nyköpings län, och hvilken torde bevisa behofvet af en lagförändring af motsatt beskaffenhet. En son hade, af en nära 70 årig far förskaffat sig dess proprie borgen på en skuldsedel, och utan att vid förfallotiden , af sin lort som tjensteman, af sine nära och förmögna anhöriga, eller medelst andra utvägar förskaf. fa medel till infriande af sin skuldsedel, tillät denne vanbördig, att hans gamla far blef lagsökt och, i brist af tillgångar i Nyköpings häckte bysatt, och med synbar liknöjdhet såg han, i mer än 2 år detta förhållande fortfara. Det allmänna medlidandet yttrade väl sini ogillande harm öfver att se denna, af ålder och sorg aftynande far af en son så behandlas men, utan mitt alfvarliga bemödande att derifrån^frälsa honom, hade denna i sin van - Den 26 Feiruariit del oförvitlige man, troligen inönifsamma miirar, där brottslingar, blott tidtals kunna förvaras, fått tillbringa sin återstående lifstid, utan annat brott än lättrogenhet och hjelpsamhet mot en son Denua teckning af en behandling* för hvilken menskligheten ryser, är en följd af en hos oss existerande barbarisk lag, och då denna kunnat så användas emellan son och får, hvad kan man förvänta emellan^ obeslägtade personer?