Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, sorn yrkat nödvändigheten af grundräntors och Kronotiond.es gående i Contant och Stats-behofvens bestridande genom Allmän Bevillning, heldst skatternes fullkomlighet jämna fördelning genom en mödosam och kostsam refning och skattläggning icke syntes kunna vinnas; Deruti Riksdags -Fullmägtige Olof "Wikström, från Norrbottens Län och Jonas Gråberg, från Carlstads Län, instämt. Sedan Stats-Utskollet öfver dessa Motioner afgifvit särskildt Betänkande, den i3 sisth Maji, hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Prest-Slåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat ifrågavarande mål, i anledning af gjorde anmärkningar, och Prest-Ståndet förklarat sig icke kunna dermed taga nå - gon Stats-Ut skottets Betänkanden. 249 gon åtgärd förr, än jemnväl Ekonomi-Utskottet gemensamt med Stats-Utskottet sig i ämnet yttrat; Ekonomi-Utskottet liar i följd häraf företagit ärendet under pröfning oell åt ifrågavarande Motioner egnat all deri upmärksamhet ämnets vigt synes kräfva; Och örn Utskottet företrädesvis fästat sig vid hvad Riksdags-fullrnägtigéii Rutberg ändragit, liar det skett derföre, ätt lians förslag ostfidigt åsyftar eri förériklirig i håde heskatlriingssättet och dén deraf härledde Uppbördeii deli Räkériskäps-föfirigéri.; Att denria genom dé flérfalldigä siagéri af vid Hemmanrieri fästade, dels Kroriari behållné, dels Militieri, eller aridré Stater förlänte räntor, blifver mera vidlyftig och besvärlig, än med ett enklare beskattningssätt vore nödigt: att genom mångfalden af Utskylder och Onera; soni vid jordeil äro fästade, och genom det olika sättet till deras utgöraridé, deri miiidré kunnige Hemmansegaren ofta blottställes för irringar och misstag: Att
Eysa) och Ejmörja (fn. Eimyrja). Kåre hade en son Froste (fn. Frosti), en sonson Snö (fn. Sniór) och en sonsons son Torre (fn. Þurri), hvars dotter Goe (fn. Goi) blef bortröfvad af kung Rolf (fn. Hrolf) i Hedemarken. Hennes bröder Nor och Gor drogo ut att uppsöka systern och efter många ströftåg möttes de åter i Nordfjärd i Sogn. Härifrån drog Nor till Hedemarken, der han träffade Rolf. Nor äktade en syster till Rolf, och Rolf äktade Goe. Detta var anledningen till Norges bebyggande. Fornjótr kan uppfattas antingen såsom Forn-jótr, den åldrige jätten (jfr jötunn, jätte), eller såsom For-njótr, den först njutande, den förste egaren (»Förnjut») af njóta, njuta. Den förstnämda uppfattningen synes hafva företrädet. Hlér är att jämföra med det kymriska ordet llyr, haf. Logi, flamma, låge. Kári, kåre, vindpust. Eysa, glödande aska. Eimyrja, askmörja. Frosti, af frost, kyla, frost. Sniór, Snær och Sniár, snö. Þurri betyder hufvudstyrkan, största delen af något, samt är namnet på den kallaste vintermånaden, som också kallas þorramánaðr (slutet af Januari och början af Februari). Goi är namnet på Februari Mars (jfr Göje-månad). I åsaläran äro icke blott flere element blandade, utan det har ock funnits en ännu äldre lära af finskt eller keltiskt ursprung; det ådagalägger den fornjotiska naturkulten. Denna står på det lägsta utvecklingsstadiet och framträder i synnerhet på tre ställen: i Finland (taget i mycket vidsträckt betydelse), på danska öarna och i Hålogaland. Minnet deraf har bevarat sig förnämligast på öar och i aflägsna landskap.
Banco, som Utskottet tills widare antagit säsom erforderlig, Har den sä mycket yrkade säkerheten icke tillätit Utskottet, alt efter önskan nedsätta afgifternc lägre än hwad dest närlagde Tabeller utwisa; men under detta twäng Har Utskottet wägat hoppas pä Näringarncs ätcrtagande lif, pä Sjöfartens obehindradt utwidgandc, pä hwarje rörelses genom Regeringens omwärdnad ökade winst, och räknat derpä sä mycket tryggare, som just ifrän de nu förcflagne Bewillnings-grunder en ny kraftig förbindelse synes uppkomma för Styrande Magtcn, akt, till förökande af Statens inkomster, gifwa ett förökadt Hägn ät Industriens alla bemödanden, dcrwid ingen mä förebära, att genom en ökad beskattning pä den updrifne inkomsten, idogheten bestraffas, och den lösliga omtanka» qwäfwes, dä afgiften är i detta hänseende läg, och ingen förnuftig lärer nägonsin inskränka sin omsorg att förtjena 100 procent för de fä, som Han deraf skulle, offra ät Staten. Twärtom'kräfwer, säsom redan har blifwit anmärkt, ben naturligaste billighet, Dcn 2Z September. 82t lighct, alk det widsträcktare hägn mair njuter för en större inkomst ätcrgäldcs med en i proportion förhöjd afgift, och aldrig kan Staten säkrare winna sine behof, än dä rikedomen hufwudsakligast statkar, och folk, mängden blott anses säsom en nödhjelp, hwarifrän förmögenhets - bristen ersättes. Oä kunna i förra fallet afkorrlningar ej äga rum, och i det sednare mitzräknin, gar i betydlig mohn omöjeligcn inträffa, sä wida personliga antalet icke utöfwcr wcrkcligheten blifwit päräknadt.
Riddarhusarkivet sökt upplysningar vare sig i allmänna författningar eller i RiksSlåndens protokoll, protokolls-utdrag eller bihangen, lära utan tvifvel gjort samma erfarenhet som jag, att åtskilliga brister deri förefinnas, så att t. ex. fullständig författningssamling som plägar finnas i allmänna verk saknas här. Af Modées verk finnas, enligt en anteckning, till och med 14:de delen, men deribland saknas likväl den 9:de. Det är äfven sagdt, men jag vet icke om så är, att det icke ens finnes en lagbok i riddarhusarkivet, årstrycket lärer alldeles saknas, och huruvida författningssamlingen, som efterträdde detta, linnes, är mig obekant. I afseende på Ståndets egna protocoll och hillänget lill RiksStåndens protocoll står i den förteckning, som jag här har uti min hand, att vissa band saknas. Såsom R. o. Ad. torde finna, är det nödigt, att Ståndets arkiv, der tryckta handlingar böra vara att tillgå, är så fullständigt som möjligt, emedan Ståndets ledamöter serdeles de som icke äro bosatte i hufvudstaden, svårligen kunna hafva tillgång på författningar om de icke finnas i arkivet. Jag hemställer derföre vördsamt, om icke Ståndet ville besluta: 1:0 att Riddarhus-Direktionen måtte undersöka hvad som fattas af Modees verk, årstrycket och Författnings-Samlingen, samt af andra samlingar, af lagar och allmänna författningar, hvilka vanligen i embetsvcrken begagnas. 2:o alt Riddarhus-Directionen måtte anställa enahanda undersökning i hänseende till fullständigheten af ett exemplar af samtel. RiksStms tryckta protocoll med Bihanget dertill. 3:o att Directionen härefter måtte a) anskaffa det som i begge hänseenden fattas. b) genom årliga inventeringar, och andra lämpeliga, möjligen behöfliga, åtgärder tillse att hvarken skrifna eller tryckta handlingar från Riddarhusarkivet förkomma, samt att de sednare, om det likväl sker, varda inköpta. R. o. Ad. biföll denna Hr von Harlmansdorffs hemställan. Den 7 Oktober. 565 Upplästes följande af Gr.
Majit i nåder föreslagit i fråga om öfverlåtelse till staden al den Kronan tillhöriga mark, som för strandgatas anläggning vid Ladugårdslandsviken är behöflig, stadsfullrnägtige. med frånträdande af stadens anspråk på den förut af Magistraten och Borgerskapets Äldste bestämda lösesumman, medgåfve kostnadsfri upplåtelse (ill Kronan af Kyrkholmskanalen tillika med ifrågavarande, derinvid belägna mark jemte fiskarehuset; dock under förbehåll att, om, i följd af Rikets Ständers blifvande beslut, någon lösen för Kronans ofvanberörda jord vid Ladugårdslandsviken ilrågakomme, staden skulle ega alt vid liqviden räkna sig lill godo den af Magistraten och Borgerskapets Äldste för Kyrkholmskanalen med mera bestämda, nu vilkorligen eftergifna lösesumma; men, då staden till Kronan kostnadsfritt afslått hela Kyrkholmen, och den strand deraf, som utefter museibvggnaden sträcker sig emellan Skeppsholmsbron och Sillhofstomten, icke kunde komma att såsom hamnplats begagnas, ansåge Stadsfullrnägtige att det icke borde tillkomma staden att den ifrågaställa kajbyggnaden vid nämnde strand utföra eller bekosta, utan Expedition»''Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 489. 39 att frågan derom, likasom ordnandet af Museibyggnadens närmaste omgifning i öfrigt, vore en Kronans angelägenhet; och hade Öfverståthållare-Embetet jemväl förj[sin?'del bilrädt detta beslut samt underställt detsamma E. K. Maj:ts Nådiga pröfning och fastställelse. Slutligen har, enligt hvad E. K. Maj:t behagat i Nåder meddela, Öfver-Intendents-Embetet. som under den 15 sistlidne Maj erhållit bemyndigande att Museibyggnaden, med hvad dertill hörer, i befintligt skick emottaga för att besörja vården och tillsynen öfver densamma samt utföra de arbeten för byggnadens vidare fullbordande, hvartill medel framdeles blelve anvisade, till E. K.
"De förordnade Revisionerne äro tillbörligen förrättade; och Discontens förwaltning har ock detta aret full, komligen swarat till det dermed äsyftade ändamål; ehuru i anseende af tillgangarne och nödig »varsamhet för att i Banken bibehålla tillräckclig fond, Utlänningarne ingalunda warit swarande cmot den mängd ansökningar med gansta grundad säkerhet, son» gjördis och dageligcn göras, men mäste uppskjutas; hwarvm Werkets Diarier och Böcker lemna de säkraste bewis; alitsa,synes för framtiden grundad, sa wal företagets som Bankens säkerhet. Förmodeligen äv det för denna säkerhet, den enda gren af Canalstyrelsen, hwilken efter Bankens natur kan egenteligen anga den, som föranledt att Eders Kongl. Majtt Allernädigst, i enlighet med hwad Riksens Stander förbehållit, förcrdnat, att Banco - Fullmägtige ma wäija en Directeur i Directionen för Canal,Werket; och uti Bolags-Reglornes z:dje Artikel, stadgar, den af Banco, Fullmägtige »valde
I anledning af dessa anmälanden, har Stats-Kontoret trott sig böra allenast i underdånighet upplysa: att, som för Ordföranden i KrigsHof-Rätten någon lön icke finnes å Stat anslagen , Eders Kongl. Majit i Nåder funnit godt att, för detta embetes förvaltning under åren i838 och 1 83q, anvisa ett månadtligt arfvode af 100 Rdr, att utgå af den Hufvudtilels besparingar, till hvilken Krigs-Hof-Rätten, enligt gällande Statsreglering hörde, hvilket äfven ägt rum de föregående åren, utan att någon uppmärksamhet dervid blifvit fästad af Rikets Ständer eller — 1210 — deras Revisorer; alt, då den brist å Generalitetets Stat, som år i838 inträffat, blifvit fulleligen ersatt af den behållning , som år i83g till högre belopp uppkommit å samma Stat och 3;< 1 je Hufvudtitelns allmänna besparingar ti Ullati t, dispositionerna på Generalitetets Stat således icke förorsakat någon tillökning i den angifna bristen på det hela å denna Hufvudtitels besparingar; att, då orsaken till utgiftei na, och icke deras benämning, bör utgöra grunden för bedömmandet deraf, det synes Stals-Kontoret, som den Majoren Montelius i Nåder beviljade så kallade gratifikation kan anses icke hafva varit främmande för den Hufvudtitels föremål, å hvilken den blifvit anvisad,enär denna gratifikation utgjort vedergällning till en Militärperson för militärisk tjenstgöring, samt att den Nya Passevolansfonden af Kammar-Rätten tillerkända ersättning jemväl vär af egenskap att böra af 3:dje Hufvudliteln utgå.
Nuvarande beloppet Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Indelta räntor, såsom i 1864 Indelt spanmål: Nuvarande anslaget Afgå: För Luleå och Piteå läroverk . 412,3 k.-f. Sköfde peda - gogi å detta an - slag uppförde . 36, i S:gr 9 Förslag till blifvande Riks-stat: ' SpanmåL Indelta Räntor enligt Indelt på förslag. • Oindelt. Summa Penningar. markegång på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. 1* Transport Mått. R:dr. 117,090 ö. R:dr. ö. Kub.-f. k. För slags-anslag 10,000 22,700 10,000 22,700 — ' loppet ett Förslags-anslag å 30,000 p visst belopp af sådana löner vid Upmål ingår): 246,137: 25. Litt. Mått. Spanmål. Indelt på förslag. Mått. | Värde å 2 I R:dr kubik| foten. Oindelt. Mått. Värde för| slagsvis å j 2 R:dr kubikfoten. Summa. Riksmynt. Nuvarande anslaget Tillkommer: för läroverken i Luleå peli Piteå S: :gr Seminarium för bildande af lilPedagogier och folkskolor. Penningar: Nuvarande beloppet Tillkommer: För inrättande af en peda - gogi i köpingen Mönsterås <)in in oi anslaget till vexelundervisningens nor' malskola Ersättning för den till Sköfde pedagogi, enligt löningsstaten utgående indelta spanmål, 184 kub.-f., hvilken, jemlikt 65 punkten, mom. d i utlåtandet, kommer att till Statsverket indragas och hvaraf 147 kb.-f. 9 k:r afräknas från detta anslag och återstoden 36 kub.-f. 1 k:a från anslaget till Elementarläroverken . 1864 Indelta räntor, såsom i Indelt spanmål: Nuvarande anslaget Afgår:
Raab, med bvrtkeu sedan flere talare förenat sig, återremiss, och af Hr Braunerhjelm och, Frih. von Kraemer bifall å §:n med det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg af ett nytt sålydande morn.: ”1 stad ”må hvar och en, som enl. 1 § 1 mom. till bränning berättigad ”är, kunna efter serskild anmälan och emot samma afgift som för ”bränvinstillverkning, till distillering af bränvin, under serskild kontroll, begagna enkel redskap af minst 12, och högst 20 k:rs rymd”; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna lämpligast, att vid framställandet af propos. å bifall till § förbehåll gjordes, att i händelse R. o. Ad. skulle bifalla densamma, sedan få företaga det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg till serskild behandling. 6 H. 87 578 Den 29 April f. m. Härvid anmälde sig och yltrade Frih. von Kraemer: Till Hr Braunerhjelm» amendement har jag begärt att orden ”under den för bränvinsbränningen tillåtna lid” imåtte 'tillsättas. Hr Braunerhjelm har sannolikt icke hört denna min begäran. Hr Gr., o. Landtm, tillkännagaf att han upfaltät och äfven antecknat Frih. von Kr«emers förbehåll i afseende på tiden för distilletingen, men att ett sådant förbehåll funnes i Utsk:s förslag, hvarföre Hr Gr. o. Landtm, icke framstält della förhållande bland de yrkade proposme. Frih. von Kraemer förklarade sig nu vilja afstå från sin anmärkn. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer om icke lämpligast är, alt propos. göres först på Utsk:s förslag, oeh sedan på återre miss med det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg, emedan vi, såsom jag tror, derigenom förr komma lill slut med saken, helst jag förmodar de flesta af Ståndets ledamöter önska återremiss.
Hemming Nilsson i Bergom, Nils Nilsson i Öhne, Nils Carlsson i Kingsta, Uppläst och justeradt i Näskott den 27:de februari intygar. Nils Jonsson i Bejerte, O.A. Staaff. S.M. adj. Olof Nilsson i Faxelfen, O. Wärnberg i Tullus. Uppläst och justeradt i Rödön den 5:te mars intyga O.A. Staaff. S.M. adj. Olof Larsson i Häste, H. Larsson, Jonas Jonsson i By. Wid samma tillfälle uplästes äfven orgelnisten Michael Öbergs ansökan till lediga skolmästarbefattningen vid Rödöns och Näskotts gemensamma folkskola, äfvensom det betyg nämde Öberg erhållit af seminarii föreståndaren herr mag. Wagenius, neml. att M. Öberg, om ej oförmodadt hinder inträffade skulle kunna göra bort sin cours till terminens slut eller i medio af junii månad, hvarefter tillfrågades om ej församlingarne voro nöjda med att antaga M. Öberg till skol lärare, dels för att få förena orgelnist och skol lärrare tjensterna, och dels för att han vore ensam sökande, hvarvid alla samtligen voro öfverens att om orgelinsten M. Öberg gjorde ifrån sig sin examen till ofvansagde tid, så skulle han erhålla fullmagt på ifrågavarande tjenst. Ut supra: O. A. Staaff. S. M. adj. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 103–105, ÖLA. Protocoll hållit vid allmän sockenstämma den 16:de april 1848, uti Rödöns sockenstuga. S.D. Efter i laga tid skedd pålysning, sammanträdde Rödöns respectifve församling för att höras öfver följande frågor: 1:o Om församlingen ville anslå någon lön åt den nya barnmorskan Ingeborg Lif?
Den af Majoren Olivecrona aflemnade »approximativa maximi-kalkyl» upptager följande koslnadssummor för ofvan uppgifna jernvägs-linie, nemligen: enligt kostnads-förslaget för jernbanan från Westerås lill Avesta, Hedemora, Säther och Dal.elfven vid Forshufvud, med utgrenin gar vid Avesta och Naglarby, 12’/> mil R:dr 3,170,000: enligt dito dito från Forshufvud, norr om Dalelfven, till Fahlun och Insjön » 1,091,000: eller tillsammans R:dr 4,261,000. varande häruti jemväl inberäknadt så väl hvad byggnaderna för rörelsen på jernbanan, som transport-materielen ansetts böra kosta, eller de förra 428,000 R:dr och de sednare 206,000 R:dr. Uti den af bemälde Major uppgjorda och af motionären likaledes åberopade »piohabilitets-kalkyl» öfver nettobehållningen å samma jernbana, äro de årliga inkomsterna beräknade sålunda, nemligen, af nuvarande godstrafik R:dr 178,396: 12 Stats-Ulskollels Utlåtande, M 274. 23 af denna trafiks förmodade ökning med SO procent efter banans öppnande af person-trafiken R:dr 89,198: 6. » 135,379: 8. Tillsammans ' Driftoch underhålls-koslnaderna äro deremot upptagna till 16,666 R:dr 52 sk. för milen, eller för 16V* mil till » 270,833: 16. så att den årliga behållningen skulle komma att utgöra.
St., ali, då en till LagUtsk. remitterad motion inkommer till Stånden, men icke eger nödig fullständighet, återremittera densamma med föreskrift om verkställande af de förändringar, som kunna anses nödige, och i sådant skick tror jag att ärendet kan behandlas af LagUtsk. För öfrigt och då jag icke finner några olägenheter kunna upsla af förslaget, förenar jag mig med dem, som yrka bifall å detsamma. Hr Cederschiöld: Då grundlagarne skola tolkas och tillämpas efter deras ordalydelse, är det af vigt all denna är sådan, alt den ej kan gifva anledn. till missförstånd. Då nu förslaget till 1 mom. 51 § Riksd.Ordn. innehåller, att hvarje motionär åligger att afgifva fullständigt redakhs-förslag, och när sedermera uti 33 § 1 mom. stadgas, att LagUtsk. skall behandla de från RiksStms plena remitterade förslag lill stiftande, ändring, förklaring eller uphäfvande af allmän civil-, kriminaloch kyrkolag, samt uptaga de i sådana ämnen R. St. meddelade Konungens propos:r, och sig med tilleller afstyrkande deröfver utlåta; så tror jag, att, såsom en följd häraf, LagUtsk. skulle agise sig förhindradt, att göra något tillägg vid ett afgifvet förslag. Jag styrkes ännu mera i denna öfvertygelse, som man, vid 1840 års riksdag, med nnvar. grundlagssladgande i dessa delar, ansåg alt, i strid med den åsigt jag förfäktade, LagUtsk. icke egde, att göra något tillägg till ett dit remilleradt förslag, utan endast att yttra sig deröfver med ja eller nej, och derföre synes det mig högst sannolikt, all, i händelse Coust.Utsk:s förevar, förslag antages, LagUtsk. anser sig icke tillständig!, att annorledes än med lilleller afstyrkande öfver hvarje till Utsk. remitteradt förslag sig utlåta. Denna olägenhet kan visserligen' afhjelpas på sätt en talare anmärkt, nemi. dermed att R.
Jag fär derföre förena mig med Herr Hiorsiensiolpe j den önskan, akt Ständerne mätte lemnäs del af Ledamöternas pluralile wid dfwerläggningar öfwer de mäl, som ej böra hällas hemliga. Grefwe Den i September. 85 Grefwe I) a is 6 2 r 6 i e. Till mitt förra yttrande utbeder jag wig ännu ytterligare fä tillägga. Jag har trott mig märka, att Herr klorUenstolps cj sträckt sin proposition längre än till sädane mäl, som frän Hemliga Utskottet komma till Ständernas kleng. Wid beha synes mig denna författning wara sä mycket öfwerflödigare, som Utskottets Ledamöter äga rätt, akt i sina Ständ yppa sin jakande eller nekande mening. Der lära de ej förtiga utan yttra den: det har jag gjort och det lärer hwar och er? göra om tilfället päfordrar. Herr bloröenstolpe, ^.Nclei8, er» inrade, att han redan förut pämint hwad olagligheter förr hafwa kunnat hända. Man kan ej nog wara betänkt pä Controller, när man erfarit sä mänga försök mot Ständers rättigheter. Wi hafwa ju flere af oh sett till och med att Ocputationcr blifwjt afsända isrän Riddarhuset, med beslut, som af Ständet icke blifwit tagna och det när Siandets antal stigit ända till 700 personer. Men, sedan nu tre Ständ redan afgjort denna sak och bifaflit Constitutions-Utskottets yttrande, afstär jag för min del att widare yrka min motion och nöjer mig med att min anmälan för min räkning blifwer i Protokollet förwarad. Friherre 8tgtzl von llolltsin. Dä en wärd Ledamot, som mcdgifwit nyttan as uplysnin, gars meddelande, cj föreslagit, att Utskottets Ledamöter skulle äläggas att lemna dem, önskade jag at af Hemliga Utskottet ett Protocolls-Utdrag, sädant som
Då således i denna fråga två Riks-Stånd stannat mot två, får Utskottet, för frågans afgörande, jemlikt 69 § Regerings-Fortnen och 73 § Riksdags-Ordningen, genom votering i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande proposition: rDen som vill, att aflöningen för Expeditions-chefen i Justitie-stats-expcditionen bestämmes till 5,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörda aflöning att uppföras med 5,500 R:dr.” 2:o. Utskottets i förberörda punkt, mom. litt. b, gjorda hemställan, att lönen för Byrå-chefs-befattningen i Justitie-stats-expeditionen matte bestämmas till 4,000 R:dr, är likaledes bifallen af två Riks-Stånd — Borgareoch BondeStånden — nion afslagen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvilka Stånd, för sin del, fastställt omförmälda aflöning till 4,500 R:dr; — och biir således jemväl denna fråga afgöras genom votering, för hvilket ändamål Utskottet föreslår följande proposition: »Den som vill, att aflöningen för Byrå-chefs-befattningen i Justitie-statsexpeditionen bestämmes tiil 4,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är ifrågavarande aflöning bestämd att utgöra 4,500 R:dr.» 3:o.
Nyss en förtjusande vacker yngling, var han nu helt enkelt en ung prest af det der vanliga bleka, utmärglade slaget; och den enda egenskap, han ännu egde, som kunde finna nåd i hennes ögon, var hans renlärighet; men denna delade han med så många, och den var kanske för öfrigt icke mycket att lita på efter den märkvärdiga upptäckten af hans börd och sedan han blifvit en medlem af erkehedningens hus. Eusebias systerkärlek, nyss så varm och lågande, slocknade således lik en lampa för ett vinddrag. Det föll henne icke ens in att lära känna orsaken till Clemens’ förvandling, om den var en dödlig sjukdom, ett grymt själslidande eller något annat. Nog af, hans anletsdrag hade förlorat sin ungdomlighet, hans ögon sin glans, hans hy sin friskhet – med ett ord, han hade blifvit ful och ointressant. Af medlidande med sig sjelf beslöt hon att glömma honom, hvilket icke gjorde henne någon svårighet, då hon hade full sysselsättning med tankarna på religionen och sin själs frälsning. En kort tid derefter lemnade Eusebia Athen. Det fanns intet skäl för henne att qvarstanna derstädes, sedan Petros icke längre kunde uppträda på predikstolen. Eusebia återvände till Korinth, provinsens hufvudstad, der hennes Annæus Domitius i sin egenskap af prokonsul öfver Akaja lefde och verkade. Hon hade föresatt sig en svår uppgift: hon ville omvända honom, återföra den arme affällingen i den rättrogna kyrkans sköte. Hon hade svurit att med alla möjliga konster, som stå en from qvinna till buds, förbittra hans lif, för att derigenom förbättra det. Med denna ädla föresats tågade hon en vacker dag, under pomp och ståt, in i den minnesrika glänsande handelsstaden. När Clemens erfor hennes afresa, ville han tacka Gud, som aflägsnat en farlig frestelse ur hans grannskap, men denna tacksamhet var endast tungans, ty hans känsla talade ett annat språk. Han stängde sig inne i sin kammare och fällde bittra tårar.