Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s bank eller i laudlräuteriet nedsätta; afgifve ock enahanda borgensförbindelse, att ersättning för det i qvarstad satta skall, i händelse det förskingras af den, som detsamma anförtros, sedan iunehafvarens rätt att det behålla upphört, varda ägaren godtgjord. § 6- Ej må förskingringsförbud elier qvarstad meddelas å egendom, förläning eller lön, som enligt lag eller särskilde föreskrifter icke får i mät tagas eller deri införsel ej medgifves, ej eller å handels-, fabriksoch mauufacturvaror, råämnen, gröda, säd, foder och dylika varor, dem ägaren ej ämnar för längre tid i samma form behålla; och icke eller med qvarstad beläggas årlig inkomst af fast egendom, till mera än inkomstens halfva belopp. § 7- A egendom, som blifvit för en fordringsägare belagd med förskingringsförbud eller qvarstad, eller ock i mät tagen, må annan fordringsägare erhålla slik säkerhet, dock att den förstnämndes rätt i köpeskillingen, när egendomen försäljes, varder förvarad. § 8.
Barthelemy intrader äro så otillräckliga, att en brist af ungefär lika belopp med hela nu varande inkomsten årligen uppstår, synes det vara en lika frugtlös som obillig begäran, att Colonial-Departemenlet, hvilket lemnat till Cabinetis-Cassan de mesta försträckningar, medelst egna upplåningar, skall fortfarande bindas viden betalningsskyldighet för ett Staten tillhörigt Embets-Verk, under det samma ColonialDeparlement för fyllande af egna behof måste anlita Kongl. Maj:ts enskilda tillgångar. Om det sålunda kan anses vara en oundviklig nödvändighet, att XJtrikes-Departementets förvaltning icke göres beroende af fortfarande låne-transactioner, fremmande för dess bestämmelse och stridande mot Grundlagens stadganden, synes en lämplig utväg för tillvägabringande af en bättre ordning vara: Att Rikets Ständer anvisa å Riksgälds-Contoret ett årligt anslag af 100,000 R:dr att,intill nästa Riksdag utgå, till reglerande af Cabinetls-Cassans skuld, med föreskrift för Fullmägtige i Riksgälds-Contoret att lill amortissement och räntebetalning öfvertaga det lån, stort 5o,ooo L. Sterling, som för Colonial-Departementets räkning år i836 blifvit hos W. Smith, Paine & Smiths i London upptaget, men till Cabinetts-Cassans disposition öfverlemnadt och hvaraf för närvarande återstå 3o,ooo L. Sterling. De medel, som öfverskjuta, hvad till berörde liqvidation årligen erfordras, öfverlemnas tili Utrikes-Departementets disposition för bestridande af Cabinetts-Cassans ränteoch skuldafbetalningar. Med hänseende härtill an - Bih. till R. St.
Jag vill äfven bevisa, att han just derföre icke bör inskränka sig inom de fördomar, sorn en värd Ledamot här så rigtigt kraftigt uppställt från forntiden. lag frågar t. ex. om Sverige kan vara utan en Sjömakt: om icke för denna Sjömakt behofvas kunnige SjöO^ficerare och örn i vårt land det är möjligt med så otillräcklige medel till öfning att få nödig kunskap i sjöväsendet, utan att idka den 11 Oetober f. m. Coopvardiefart. Jag har sjelf försökt det, och mina afkomlingar, och hvilken som helst, sOin vill strida emot Sveriges fiender tillsjös skall jag rada att först börja sorn jag. Jag har lärt, att det är yrket, som adlas genom det sätt, hvarpå det handhafves; och yrket, då det är lofligt, kan ej förnedra personen. Detta är en sats, som jag alltid skall drifva. Men vidare säger man, att Näringsoch Fabriksidkare äro blott Handtverkare. Hvarföre åsyftar man en gammal vana? Hvarföre ihagä kommer man ej, eiler huru vill man neka, att vår tids näringar, så vida deras afkomst skall komma till någon höjd, mäste vara grundade på vettenskapliga kunskaper på kännedomen af matbematik, af chemie m. m.? Hvarifrån skall nu den blifvande Näringsidkaren få dessa kunskaper, utan undervisning, och utan medel att erhålla den? Jag kan dock ej annat finna, än att, lika väl sotn den till Embetsman ämnade ynglingen, under läroåren får en anvisning på lönen i framtiden äfvenledes den, som eg nade sig åt ett produetift yrke, kunde erhålla enahanda anvisning i afseende på detta yrke. Man har ock sagt, att det vore med AdelsStåndet oförenligt, och att man icke kunde göra sig någon idée om, att Adelns barn i ett consiitutionelt land skulle deltaga i Näringarne.
Revisorerne hafva väl erfarit, att utländsk salpeter kan för betydligt lägre pris erhållas; men, i betraktande deraf, att salpeter-tillgängen inom landet är af stor vigt för kruttillverkningen och derigenom för Rikets försvar, anse Revisorerne, att, oberoende i detta hänseende, äfven med någon uppoffring å Statens sida, borde beredas, så alt, vid ett möjligen inträffande krig, Riket må kunna påräkna denna vara af inhemsk tillverkning. Då fonden lemnar tillgång till ett ökadt årligt uppköp af salpeter, samt Rikets innebyggare hemta fördelen af näringens upplifvande, anse Revisorerne, att salpeter-tillverkningen inom landet borde, genom ett efter behof förhöjdt pris, uppmuntras; hvilket synes vara desto mera angeläget, som, enligt hvad Kongl. Brefvet den 8 April 1843 gifver vid handen, denna tillverkning utgjort: år 1832 T 26,665 Lft. och år 1836 33,504 „ 25 — 194 — men derefter varit i beständigt aftagande, så att bela det Kronan till inlösen år 1841 erbjudna parti icke utgjort mer, än 17,209 LU., eller icke fullt motsvarande J:delar af Kronans årliga behof. År 1842 inlöstes 17,881 LU. 15 U 16 lod. hvaraf, genom afrinning, afdunstning och profver, förlorades .178 LU. 27 lod; och år 1843 endast 14,628 „ 16 „ 24 „ hvaraf likaledes afskrefvos 213 LU. 8 U 27 lod; hvilket sednare år förvaltnings-utgifterna, utom provisioner samt uppbördsoch transportkostnader, uppsfingo till det betydliga beloppet af 13,027 R;dr 24 sk. Banko.
Propos. om anslag till försök för utrönande af dels s. k. pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning m. m.; N:o 33, i ani. af väckt motion om anslag eller lån af allmänna medel åt Länsmannen J. Sandqvist, till gäldande af den på länsmansbostället Grillby N:o 3 belöpande skifteskostnad; N:o 34, i ani. af väckt motion om anvisande af medel till Westerbottens läns pröfnings-komité, såsom tillskott för bestri dande af de i 76:te §:n bevillnings-stadgan omlörmälda utgifter; och N:o 35, i aid. af väckt fråga ang:de ombyggandet af östra flygeln af R. St:rs hus. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåtm: N:o 36, i ani. af väckt motion om begagnande af postremissvexlar för öfversändande af penningar från och till Riksgälds-kontoret; och N:o 37, i ani. af väckt motion om beviljande af ett räntefritt amorteringslån till bestridande af arfvoden åt landtmätare vid laga skiften i Norrbottens län. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, dels Stats-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt. N:o 38, ang:de regleringen af uigifterne under Riks-Statens första hufvudtitel; och dels Bevilln.-Utsk:ts samma dag bordlagda Betänkm N:o 4, ang:de kurhus-afgiften, och Den 24 Januari. 233 N:o 5, i ani. af väckt fråga om upphäfvande af bevillningen för hundar. Föredrogos och biföllos Banko-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utiåt:n: N:o 20, i ani. af ett utaf f. d.
Fru L. hyllades rättvisligen både med blommor o c h flerfaldiga inropningar, särskildt efter den stora scenen i fjärde akten. Hrr Sellergren o c h Strömberg skötte med vanlig omsorg sina partier. Första nyhet å k. operans scen blir » Stradella » med hr Ödmann o c h fröken Holmstrand i hufvudrollerna. Den uppföres en af de närmaste dagarne. IDUN 280 vill göra dig den äran att taga dig till sin hustru! » sade den stränga frun o c h rynkade ögonbrynen. » Jag håller så mycket af onkel Jonas, » svarade Tony, » m e n. åh Gud! » och därmed brast hon i häftig gråt. Fadern ville smeka henne, men modern tog hans hand i sin o c h sade i en hård ton till Tony: » Jag förstår inte sådana narraktigheter. Först skrattar du, som o m man ville drifva gäck med dig, o c h så gråter du, som om man ville göra dig något ondt. Förstår du inte, hvilken ära han gör dig, han, s o m kunde ha låtit sitt val falla på en långt mera utmärkt kvinna än du, oförståndiga barn! » Friherrinnan blef helt vältalig af att höra sin egen dygdiga stämma, o c h hon höll ett längre föredrag öfver alla onkel Jonas goda egenskaper och öfver den sällsynta lycka, som erbjöds Tony. Nästa torsdag skulle han komma igen, o c h modern anbefallde henne att med lugn och allvar öfverväga saken, så att hon, när han åter visade sig, kunde gifva h o n o m sitt svar. Härmed var audiensen slut, o c h fadern sköt henne sakta ut ur kabinettet. Hon sprang så fort, som om någon skulle ha förföljt henne, ned på sitt r u m; där kastade hop sig ofvanpå sängen o c h gaf sina tårar fritt lopn. Hennes mor hade gett henne fyra dagars betänketid, o c h hon hade sagt henne, att hon naturligtvis hade sin frihet att bestämma hvad hon ville; det ville med andra ord säga, att hon skulle vara så god att i allt lyda sina föräldrars vilja, hvarförutan hon aldrig skulle få en glad stund i lifvet mera. Hon satt framåt aftonen upprätt på sin säng och stirrade ut i mörkret.
Sedan, under den öfverläggning, för hvars hufvudsakliga innehåll nyss är redogjordt, från Grosshandlaren Cervin ankommit en skrifvelse, deri han anhöll om svar under dagens lopp ä det af honom å Bankirhuset Sal. Heines vägnar gjorda låneanbud, anfördes vidare, hurusom det vid detta anbud betingade utsläppandet af smärre obligationer i fondmarknaden kunde menligt inverka på afsättligheten af jernvägslåne-obligationerna, äfvensom att, då ej vore i anbudet utsatt huru hög kapitalrabatt, som fordrades, man icke kunde beräkna kostnaden för detta lån, hvilken dock sannolikt komme, genom nämnde rabatt samt den fordrade godtgörelsen af ^ procent för obligationernas och kuponernas inlösen, att blifva drygare än för det af Skandinaviska kredit-aktiebolaget erbjudna länet. Då under öfverläggningen önskningar blifvit framställda om afgifvandet af ett motförslag till det af Sal. Heine ingifna anbudet, om förfrågningar hos Cervin och Mannheimer rörande uppskof till morgondagen, om underhandling med den sistnämnde i afseende på hypotekets utbytande och återbetalningstidens förkortning, om inväntande af det väntade brefvet från Consortium och 24 timmars uppskof för att hinna uppgöra förslag till öfverenskommelse med detta, afbröto Fullmäktige förmiddagens sammanträde, för att på eftermiddagen åter sammanträda. Vid eftermiddagens sammanträde infann sig Grosshandlaren Cervin och tillkännagaf, efter erhållet företräde, att den i det ingifna anbudet föreslagna basis icke vore den enda, hvarpå en underhandling med Bankirhuset Heine kunde företagas, utan anhöll han, att Fullmäktige, i fall de icke funne de framställda punkterna antagliga, måtte angifva de vilkor, som de å sin sida ville erbjuda; hvadan Cervin äfven återkallade sin begäran om svar under dagens lopp och medgaf uppskof för afgifvande af motförslag, å hvilket han förband sig att 24 timmar efter dess mottagande meddela sin hufvudmans svar.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets, den 10 dennes under ]V:ris 53a och 533 afgifne, samt den i5 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtanden öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: j:o. I frågan om Grefliga Gyllenstjernska famillens påstådde fordran hos Staten, a:o. Om uppgift öfver hvad Staten påkostadt Götha Canal; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde 9 Sami. 77 m58 Prot. Utdr. d. 2o October 1823. Betänkande» redan blifvit af de trenne Riks-Ståndeu bifallne, för dess del dervid låta bero. S. D. f. m. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 6 denties under N:o iqi afgifne, samt den 11 derpå följde e. rn. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af vackt Motion, om större frihet i Jerntillyerkning och försäljning. S. D. f. in. Vid förnyad föredragning af Förstärkte Stats-Utskottets, den 16 dennes under N:o 536 aflåtne, samt den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, angående åtskillige anslag för Försvars-Verket; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Stats-Utskottet öfver lemnäs. S. D. f. m. Föredrogs å nyo och återremitterades , på grund af dervid gjorde anmärkningar , Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens d. 17 sisth September under IS:o 193 afgifne, samt den 11 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande, öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, med Förslag till Författning om Fast Egendoms försäljning å Lotteri. Prot. Utdr. d. 20 Gctobcr i8a3. ! 15g S. D. f. m.
Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, i frågan om åtel läggande af Jemtland till Westernorrlands, samt Härjeådalen till Gefleborgs Län. P. 676. —- om StntsUtskoltets Utlåtande rörande löneförhöjning för Riksens Stänclers JustitiaeOmbudsman m. m. P. 676. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om allmänna Författningars utgifvande från trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. P. 677. — om Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtanden: 1) i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande upphäfvande af Landshöfding garnes Doms-rätt i Enskiftesmåf; 2) angående Arbetsoch Correctionslnrättningen i Wadstena. P. 677, — om ExpeditionsUIskottets memorial angående ersättning för renskrifningskostnader. P. 677.— om nedannämnde Utlåtanden: från Statsoeh BeviliningsUtskotten, rörande ytterligare förmåner och friheter för Gästgifveri erne uti åtskillige orter; från StatsUtskottet: 1) angående gratification åt StatsCommissarien Tunelius; 2) i anledning af S. G. Hultings ansökning att erhålla betalning för en af RiksgäldsContoiret utgifven Obligation. P. 678. ■— om Förstärkta Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets memorial, angående frågan om 458 sättet till Extra Roteringsskyldighetens utgörande. P. 678. — om tryckning af voteringspropositionerne inom Förstärkte Utskott. P. 679. — om remiss af Herr von Hartmansdorffs motion rörande Riddarhusets Brandförsäkrande. P. 679. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns: Dec. om remiss af Herr Rosenblads motion angående ändring i 9 Cap. 2 §. HandelsBalken.
Kongl. l Brefwet den -z Febr. -8-8, ben Pension hoir tillförene af Pomerste Statsmedlen är njutit . Stats-Lo mmisiarien Rudenchölds Döttrar, enl. Kongl.Brefwet d. zoApril-76c> ros an efter dito den n Aug. 1761 uppå Rikets Ständers underdäniga tillstyrkande, för Fadrens sällsynta förljcnster, och till förekommande af nöd och trängmäl, en tillökning sä länge »agon af dem lefmer — 66: g2.j -! 166 Bergshauptman Derndtsons Enka, till desij hon kan flyttas pä Ordinarie Pensions Sta-, ten i sin tour, ehuru, efter Reglementet o-' berättiga-, har för mannens färtjenster sätt pension enl. Kongl. Brefwet d.- zo Masi. 1825 > Lvntre Amiralen v. Gerdtens Enka, enl. Kongl. Brefwet d. 7 Oktober 1779, « anseende till mannens -0- dä han commenderade LLscadren, och till desi hon pä Ordinarie pensions Stat kan inflyttas, en Pension lika med General Majors Enkor HofRätts Rädet Ar nels Enka med 9 omyndiga barn, af särdeles bewekande ftäl och omständigheter samt mannens färtjenster, enl. Kongl. Brefwet den 15 Ian. 1807, till desi ledighet i tour pä Ordinarie PensionsStaten infaller Z6! 65 1LZ Transport is6 Den 29 September. Trangott Capitaine Fusts Enka, enl. Kongl. Brefvet d. 28 Mars 178 , i anseende till mannens längliga tjenster, tappva förfallande rvid Sjö bataljen den 17 Dulii 1728 och knappa rvilkor . »..»»,««..
Sådan var äfven tankan i min Landsort; och då jag hitkom, samt erfor, att desse Den to Julli f. nu iåesse frågor blifvit föremål för ConstitutionsUtskottets uppmärksamhet, ansåg jag mig böra söka en närmare kännedom om desse mål, och med den jag nu mera åger, år min opiniorl helt annan ån den, hvartill Utskottets Betänkande föranleder. Ifrån denna stora skillnad i opinionen, hämtar jag förbindelse för mig, att framlägga den kännedom, sorn utgör motivet för mitt omdöme; och jag nödgås derföre, pä förhand begära ursågt för. deri vidlyftighet jag icke kari undvika. Men innan jag ingår i denria framställning, finser jag nödigt, dels att förklara, det jag, då jag blott redovisär mina egna grunder, ingalunda söker att verka på andras meningar, och dels htbedja iriig Högloflige Ridderskapets och Adelns urskiljning för den egenskap, hvari jag yttrar mig. Jag handlar icke nu; såsom Domare-, hos hvilken formernes grannlagenhet så ofra måste ligga i vågen för rätts-känslan i saken; ritan det år såsom Representant, jag utsäger riiiri opinion, i enlighet nied en rätts-känsla; sorn hellre bister sig vid saken; än vid formen. Min uppfattning och mitt minne åro icke ofelbare; och då försigtigheten fordrar, att jag visserligen ej fritager mig från någon möjlig ir. ring, förklarar jag likväl, att, inom inig sjelf, Vet jag icke af någon sådan. livad nu angår Baggiska Målet; så är, efter den upplysning jag erhållit, dess beskaffenhet sådan; att Bagge hade erhållit ett, af Krigs(jollégiutri gilladt Contract, af Innehåll, ött ett Ridd. o. Ad. Pr. VI. Den lo Julii f. m. visst partie Gjutgods i Götheborg försäkrades honom till köps, för ett visst pris, men likväl med dervid fåstadt vilkor, få framt ej viel Jkei ende auction ett högre anbud gjordes, I denna handling ägde naturligtvis vilkoret lika kraft med löftet.
På denna bolagsstämma ankomme alt den begäran bifalla, och vare då den afgående bolagsmannen frikallad från allt vidare ansvar för bolagets förbindelser, än för den del, som vid afgången på hans lott, enligt räkenskaperna, enskildt kunde sig belöpa. 3. När solidarisk bolagsman från bolaget afgått, eller ny bolagsman deruti vunnit inträde, skall uppgift derom genom Direktionens försorg, efter hvarje ordinarie bolagsstämma, så väl aflemnas till vederbörande Rådstufvu-Rätt för att i dess inteckningsprotokoll inlagas, som ock i allmänna tidningarne kungöras. 4. Ej må i bank-bolag antalet af de solidariska bolagsmännen någonsin understiga det, som i 2 § är stadgadt. 5. Lott-egare, hvars ansvarighet är begränsad till fulla beloppet af hans lotter, må sina lotter till annan person öfverlåta efter anmälan hos bolagets Direktion, och under iakttagande i öfrigt af de föreskrifter, bolaget i sådant afseende bestämt. § 8. Bank-kontor må endast i stad öppnas. § 9. Sammansatta Bankooch Lag-JJtsk. Rätter domstol i sak mot bank-bolag, äfvensom, då bank-bolag i konkurs-tillstånd råkar, elter ärs-stämning å sina borgenärer söker, vare RädstufvuRätt i den stad, der bolagets hufvud-kontor är beläget. § 10. Samtlige delägare i bank-bolag skola bland de solidariska bolagsmännen utse en ansvarig Direktion, som eger att enligt den instruktion, som af bolaget utfärdas, och under sådan kontroll af offentlig myndighet, som i denna lag stadgas, banken förvalta och i alla mål för bolaget lagligen tala, och svara.
I de fall, då rösterna äro lika, ege Ordföranden afgörande röst; utom i frågor, som angå ansvar för tjenstefel eller andra förseelser, di den lindrigaste mening blifver gällande. Den., som icke .— ega rum. 8:0. Uti de Fullmägtiges pröfning tillhörande mål, skola Under-Styrelsens utlåtanden infordras, derest Fullrnägtige anse sådant för målets utredning nödigt. Åt Fullmägtige är uppdraget: enligt § 5o i Regerings-Formen välja en annan; enligt 5 § i Lagen för Rikets Ständers Rank af den 1 Mars iS3o, att för hvarje halft år låta trycka samt med allmänna Tidningarne utdela uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska Cassa samt utelöpande sedlar och depositionsskuld; börande Fullmägtige åt nämnde uppgift gifva den förändrade uppställning, som blifver en följd af föreskrifterne angående beräkningen af sedelstock. De öfversigter af Bankens hela ställning, som, jemlikt åberopade § i Bank-Lagen, likaledes skole efter hvarje års bokslut, tryckas och utdelas, bora uppgöras efter nu gällande Formulär; Fullmägtige likväl obetaget, att för framtiden låta uti detsamma iagttaga sådane förändringar, som kunna medföra en ökad enkelhet och tydlighet. 10:0. Fullmägtige skola alltid vara beredde på sådane anstalter, hvarigenom Bankens redbarheter samt angelägna handlingar och documenter måtte, om så påfordras, kunna, utan tidsutdrägt, till säker ort inom Riket förflyttas. Börande Fullmägtige, vid slikt förhållande, af Kongl, Maj:t utbedja sig råd och upplysningar. 11:0.
Fyen år 1848 utlemnade förnödenheter, dels såsom för 1848 års krigsrustningar serskildt anskaffade, borde anses såsom krigsrustnings-fondens tillhörighet; äfvensom att kollegium, uppå framställning af det för krigsrustningarne tillförordnade, numera upplösta General-krigskommissariatet, jemväl förordnat om intagande i Stockholms utrednings-förråd af de clfekter, hvilka, dels för bemUlde kommissariats samt dels för General-intendentens och honom underlydande tjenst emans behof, blifvit upphandlade. Bih, tilt R. Skrifvelse, N:o 40. Vid sålanda anmäldt förhållande, vill Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemna att besluta, huruvida ifrågavarande persedlar, hvarå uppgift och förteckning blifvit från Krigs-kollegium insända och härhos i bestyrkta afskrifter bifogas, skola försäljas och försäljningsmedlcn till Rikets Ständers Riksgälds-kontor ingå, eller, om icke persedlarnc fastheldre må, enär deras afyttrande sannolikt kommer att medföra förlust för statsverket, anslås till utrednings-förrådets förstärkande. Kongl. Maj:t förhlifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA R. C. v. Hohenhausen. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N.-o 40. 3 Litt. A. Uppgift å persedlar, hvilka, till följd af föreskriften i Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 30 Oktober 1849, blifvit i Stockholms utrednings-förråd intagna, till vård och redovisning, under titel: ”1848 års Krigsrustnings-fonds tillhörighet.
Sådant är förhållandet nu och sådant måste det alltid blifva, så länge man af brist på medel eller andra orsaker, saknar Arbets-Iprättningar, grundade på en Plan, som rät* tad efter den vilstfördes olika grad af vanar% mera syftar på dess förbättring än på dess bestraffning. Då således, efter min öfvertygelse, andra orsaker är> lågom mildhet vållar stöldens tilltagande, återstår att tillse om ändamålet, att minska dessa brott, kan vinnas genom Lagens skärpande. Detta motsäges af ali erfarenhet, och vid ingen Lagstiftning är dess röst mera gällande än vid den Criminella. Straffiagarne äro visserligen ett af de säkraste kännete/.ken, som utvisa en Nations lynne, dess grofhet eller odling. Vanligen förändra de sig med Seder och tänkesätt frén Barbariska till mildare. — Sådan är alla tiders erfarenhet. I öfverensstämmelse härmed hafva ock Riksens Ständer uti en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj;t Ridd» och Ad. Drot. V B. 1 Ajcl. y, 6. 34 Ben i April. af den ti Julii I8tf> yttrat den önskan, att Förslag mätte göras till sådana bestraffningar, som instämma med närvarande tids hyfsning, och sorn, skiljd från förra tiders Barbari, äro afpassade efter en bättre bildning till upplysning och tili känsla hos hvarje Individu af dess eget värde. Hvilka srora skäl hafva väl efter 2:ne års förlopp verkat åsigter så olika dem Folkets Representanter då yttrade? Må man ej fästa för mycken tro till den regel, som fordom följdes, och som man ej ännu synes vilja lemna alldeles ur sigte, att det som göres för att afskräcka, kao ej för starkt afskräcka. Vore den vid en förnuftig Lagstiftning användbar, så skulle ock straffen aldrig kunna vara för härda, ty ju kardare , ju mera »fskräckande. De grymheter, som fordom vanhedrat värt Slägte, Tortur, Rådbråkning, Spiktunnor, lefvande Begrafningar, skulle då vara de bästa Correctiven emot brott. Till mänsklighetens heder må man erkänna art så icke förhåller sig.