Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid ärendets föredragning till remiss har Pjerr Böök > med vitsordande af hvad Motionairen anfört, tillagt, att, enligt hvad han af besigtningarne vid Norrtelje inhemtat, cassalioner derstädes ofta ske för de obetydligaste och på gevärets bestånd alldeles icke inverkande örsäter, och att på de senare åren 3 personers tid under sex månader upptagits för besigtning af i,5oo gevär, af hvilket system, om det längre följdeS, skulle inträffa, att icke någon enskild kunde åtaga sig att för Kronans räkning tillverka gevär, ett förhållande, som redan lill en del inlrädt i Norrtelje; tilläggande dock Herr Böökj det han, beträffande nämnde Gevärs-Factoris läge, icke kunde med Motionairen sig förena, emedan det samma, i anseende till grannskapet med Hufvudstaden samt en följaktligen lätt och mindre kostsam transport af gevären lill Stockholm, vore ganska fördelaktigt; och ehuru kusten kring Norrtelje icke vöre genom konsten försvarad, kunde likväl en liten afdelniug af skärgårdsflottan, vid det af holmar och grund uppfyllda och osäkra inloppet från hafvet, lätt hindra hvarje fiendtligt landstignings-försök.
Herr Hammarsköld har anfört mot dessa examina, att de skulle utesluta PhilosophieMagistrar från att ingå i handel, emedan de vid Promotionen aflagt ed, att icke vidare låta examinera sig 5 men detta har nog mycken likhet med vissa eder uti Ordnar, och har en stark anstrykning af skråanda; det är en gammal rosst från förflutna tider, som måste affilas, och bör heldre förändras, än vi för Magistrar böra göra någon tondaniags-lag' 350 pen 30 Augusti e. tr*, Herr Cederfchjöld: Jag kan ej dela deri siste Talarens mening, att en PhilosophiaeMagister skulle underkastas examen i Fäderneslandets Historia o. d. Jag tror att den högre examen bör derifrån befria honom. I öfrigt får jag, i anledning af Friherre Cederströms anmärkning, att en Prest ej kande blifva Representant vid 2 5 års ålder, medgifva, att det visserligen gäller för Pastorer, men erin dra, alt ingen ting hindrar en Prest, att såsom Comminister blifva Riksdagsman vid 25 års ålder. Friherre Cederjlromi Jag glömde förra gången jag yttrade mig, att, i afseende å borgen för dem som söka burskap, nämna, att i detta fall ingen ändring är gjord uti hvad förut varit stadgadt, samt att det synes högst lämpeligt, att en person, som söker burskap, lemnar en sådan borgen» Herr Hjerta, Guftafi Först anhåller jag; ätt få göra en anmärkning vid det föregående Reglementet för Gerningsmän, nemligen emot stadgandet på g8:de sidan4 att de ej få arbeta, utom Socknen, Detta stadgande anser jag ej billigt; jag tror, att de böra få arbeta äfven utom Socknen. Jag anhåller få fästa uppmärksamheten deruppå, att detta synes vara en billig fordran i hvarje fall, men i synnerhet nödvändig, örn det skall iakttagas, sorn i 1 §. finnes toreskrifvet, ätt flere S-ockriar få förena sig orri samma Gerningsman.
Majit täcktes utfärda en författning, hvarigenom stadgas, »att vederbörande kommunalstämma må ega att vidtaga de förändringar med distriktoch sockenmagasiner, som af stämman nyttiga anses.; dock att, derest ett dylikt magasins rörelse minskas eller alldeles indrages, det derigenom erhållna kapital under behörig kontroll bibehålles, samt räntan deraf fortfarande användes till samma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet hittills utgått»; och denna hemställan blifvit af tre Riks-Stånd i så måtto bifallen, att Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden beslutit att hos Kongl Majit i underdånighet begära, det vederbörande kommunalstämma må ega att vidtaga de förändringar med omförmälda magasiner, som af stämman anses nyttiga; såsom förbehåll hvarvid likväl förstnämnda Stånd, i nära öfverensstämmelse med hvad af Utskottet var föreslaget, stadgat, att, derest ett magasins rörelse minskades eller alldeles indroges, det derigenom erhållna kapital skulle under behörig kontroll bibehållas, samt en tillräcklig del af den influtna räntan fortfarande användas till samBih. till R. St. Brot. 1862 & 1863. 8 Sami. 37 Uäft. 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial JV2 126. ma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet ursprungligen varit bestämd; hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden stadnat i tiel beslut, att något dylikt förbehåll ej skulle i den underdåniga sknfvelsen inflyta; men Ridderskapet och Adeln åter i allo afslagit Utskottets såväl som motionärens hemställan; så har Utskottet, till sammanjemkande af de sålunda skiljaktiga besluten, i Memorialet JVs 124 inbjudit
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framsiälde propos. till bifall å StatsUtsk:s förevaride utlåt., samt efter denna propos:s besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering. Upläsles lill justering samt godkändes följande voler:s-propos. Den, som bifaller StatsUtsk:s utlåt. n:o 103, i anledn. af K. M:s nåd. propos., angide uplåtande emot vederlag åt Götheborgs stad af kronan tillhörig, derinvid belägen mark, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Den 17 April. 513 vinner nej, anser R. o. Ad. de emot förenämnde utlåt, gjorde an - märkn:r föranleda till detsammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, sorn följer Ja — 52. Nej — 14. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m. In fidem piotocolli, silbert Munck. Lördag-en den 19 April 1851. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2:ne prot.-uldr. för d. 17 dennes samt plcni-prot. för d. 29 sisll. Mars f. m. Med tillkännagifvande att Hr af Geyerstam, Carl, såsom ledamot i BankoUtsk., i anseende till enskilda angelägenheter, begärt oell erhållit 14 dagars ledighet från d. 24 dennes, anmodade II. Ex. Hr Frih. o. Landtm. Hrr Elektorer att välja annan ledamot i BankoUtsk. under Hr af Geyerstams frånvaro. Föredrogs och lades på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, Gr.
Lastas wägnar) j egenskap "af Förmyndare) (Luraror) för 17! ) (i egen'stap af lagligen till Zrordnad Gystloinan^j "(Godman) i N. gäl-bundna bo m fl. a a"malde fordran hwaraf jag (Rong!. Mahr och "Rrona,) (ere.) innehafware warit förrän Gäl''denärv anf kning atr fa sin egendom assia, "(mig) kunnig blef (mig)(Rongl.'Maj:r och Lro, ''nan) (etc.) sanfäp-kligcn och Lagen annan till - Den i6 December. 947 "hörer, och pä sitt be ingisne handlingarne "ucwifa. rigkig är: Att bennfordran således ''hwarken efter urgifwit recipitze, ellerannat "quitto är af mig (Longi. Maj t och Lronan) "(etc) ärkommen, utan (of niig) (ulla penningar "eller deras fulla warde derföre rcdl-gen urgifne "och ucan swek beräknade) (bliswic redeligen "beräknad:) Att samma fordran fäiedes hwarken "till tredje mans försäng diktad är eller blif"wit (mig) under hwad namn der wara mä "(,nig witterligen) godkg'ord eller betald; äf"wcn fom (jag icke mer än laglig ränta under "någor sken upbuiit, beräknat eller i den fordrade Summan inneblgripit) licke mer än lag» 'lig ränta under något sten blifwir beräkna' eller i fordringen innebegcipen) och detta är "witzr, fä fant mig Gud hjelpe till lif etc. etc" Till den således förändrade ordalydelsen, hwilken Riksens Ständer i förenämnde watto funnit »lödig, utbedja sig Riksens Ständer i underdånighet Eder Kongl. Majus Nädiga bifall och Sanckion. Riksens Ständer framhärda rr. Stormägtigste Allernädigste Konung!
Vid pröfning af denna Nådiga framställning hafva Rikets Ständer visserligen funnit den under sisth år inom åtskilliga delar af Riket utbrutna och härjande kolerasjukdomen hafva för flera kommuner medfört betydliga och länge kännbara kostnader samt derstädes förorsakat ganska bekymmerfull och behjertansvärda förhållanden; men oaktadt understöd från det allmännas sida skulle för dessa kommuner vara särdeles önskvärda och fördelaktiga, anse Rikets Ständer dock beviljandet af dylika understöd i flera hänseenden betänkligt, så vida icke desamma, i anseende till särskilda, för ett eller annat samhälle möjligen förekommande omständigheter, finnas synnerligen angelägna och nödvändiga. På grund häraf, och då Rikets Ständer äro öfvertygade, att Stockholms stad både lättare och emot lindrigare betalnings-vilkor, än de flesta andra kommuner, kan genom upplåning hos enskilde anskaffa de medel, som, utöfver stadens härtill disponibla tillgångar, kunna erfordras för bestridandet af derstädes genom kolerafarsoten föranledda utomordentliga utgifter, hafva Rikets Ständer, med afseende derjemte å de mångfaldiga och ansenliga statsbehof, som under innevarande Riksdag måste fyllas med Statsverkets nu egande kontanta behållningar och under den kommande tiden förväntade inkomster, funnit sig ej kunna bifalla det å denna stads vägnar sökta samt af E. K. M:t i Nåder förordade låneunderstöd. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 1 Juli 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Juli i8Si. Preste-Ståndet den 1 Borgare-Ståndet den 1 Ronde-Ståndet den i — ■ — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, angående beviljande af anslag för uppförande af åtskilliga lär över ks-byggnader. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 135.) S. A. K. Till Rikets Ständer har E. K. M:t behagat under den 17 nåstlidne Mars aflåta Nådig Proposition derom, att anslag af allmänna medel måtte beviljas för uppförande 94 Expedilions-Ulskoltets Förslag lill underd.
Alt sammantagna Utlånings-Summorna (Räntefonder innebegripne) också vida understiga deras, enligt 1835 års Banco-Reglemente §. 23o, tillåtna maximi-belopp. I öfrigt få Revisorerne hänvisa till bifogade Tableau (Bil. Litt. G.), såsom upplysande i hvad mån de till denna serskilda Discont-rörelses bedrifvande upplånade medel efter hand blifvit af Banco-Fullmäglige till Utlåning anordnade, derefter återfordrade och hetaldta eller till Banco-Discentens och Låne-Contorens disposition innestå. Sedan de föreskrifna årliga Revisionerne öfver Banco-Discont-Verket i Stockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö föregått, hafva dessa Verks Directioner, i afseende å deras förvaltning, erhållit fullkomlig decharge för åren i83a, 1833 och 1834- Öfver det Utslag, som, på sätt uti Banco-Utskotlets Betänkande N:o 3R af den 27 Augusti nästlidne år linnes omförmäldt, Kongl. Svea Hof-Rätt den 17 December 1833 meddelat, rörande den emot ej mindre 1111 mera allidne Öfversten m. m. G. Callerholm, Kongl. Hof-Predikanten m. m. Doctor P. Gullander, Borgmästaren och Rådmannen Jöns Kjellander, samt Riksdagsmannen Nils Månsson i Skumparp och Anders Nilsson i Tottarp, såsom Ledamöter i Directionen af Malmö Låne-Conlor, än äfven Bankens förre Ombud derstädes, Cassenren J. A. Björkman anställda ansvarsoch ersältnings-talan, för det de, den sistnämnde af egennyttige afsigter, och öfrige genom försummelse vid förvaltningen af nämnde Låne-Contor, skulle felaktigt sig förhållit, hafva så väl Casseuren Björkman, som Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander hos Kongl. Maj:t i underdånighet anfört besvär, hvaröfver Bankens Fiskals-Embele sedermera den 2 Julii i834 afgifvit underdånig förklaring. Kongl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet ph en åtgärd, vidtagen med de extra roterings^ skyldige, nu för andra gången nemligen,: kallelsen alf genom Fullmägtige från S.ocknarne infinna oss hos Länstyrelsens för att svara på propo-itioner, 1812 om vi ville betala spannmål ch sistlidet år, om vi ville hålla häst i stället iör k rl. att vid hvarje utbrytande krig lemna till Kongl M>j:ts disposition^ Dylika JLånsstånirnor, från hvilka de flesta afvikelser från Knecktecontracterne räkna sin tillvarelse, •»pra måhända nödiga under förra styrelsesättet, Ständers råd så sällan funnos behöfiige, men pnder närvarande regeringssätt, då Ständerna hafva bestämda tider lör sina sammankomster, årp sådane framställningar soni endast inför Rtånder synas böra göras, om ej stridande emot Constitutionen, åtminstone onödiga och olämplige, ty deliberation otn vilkor kan ej inlör Länsstyrelser komma i fiåga, utan blott ett jakande eiler nekande till en bestämd proposition, då deremot hela Nationens Representanter, ära både berättigade och beredde, att med: sin Konung Öfverlägga och besluta om skatter och, annan tungas, förändring, ökning eller minskning. 1 anledning af hvac$ jag nu anfört^ får jag vördnadsfullt föreslå: Den 17 Februarii, 4og t) Att en ny fördelning af extra rotarnes så fort Riksdagen år slutad, verkstålles, 2) Att inga förändringar med extra roteringen emellan Riksdagarne må på hvad sått som hälst föreslås, Sluteligen anhåller jag att detta anförande må till O, cononm-Utskottet remitteras, och sjelfva åninets beskaffenhet bestämma, huru detta mål i enlighet med Riksens Ständers deröfver tillhöriga beslutande rätt, enligt 34 §. i Riks-» dagsGrdningen, bör afgöras, N:o 4, Herr Montgommerie, Gustaf Adolph:.
Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Med bifall till Banco-Utskottets, den 2 innevarande på bordet lagda nu åter föredragna, Betänkande af den 13 sistlidne Juni, angående Riksdagsmannen J. M. Wessings från Westmanland motion, om förbud emot Assignationertf utgifvande af enskifta personer in. m., beslöt för sin del Hedervärda Bonde-Ståndet, uppå Wessings derom nu gjorda framställning, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj.t skulle göras om utfärdande af en författning, som upp* lifvar och skärper de gällande stadganden emot missbruk af rättigheten, att utgifva invisningar; uti hvilket beslut de öfriga Respective Riks Stånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att sig med Bonde-Ståndet förena. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. E Sedan Banco-Utskottet, den 30 sistlidne Junif till Riksens Högloft. Ständer aflåtit Memorial , Den 5 Juli. '437 K.orial, angående Herr Majoren Alexander J. Forbes och Herr Krigs-Fiscalen Gustaf Adolf von Scheeles ingifna ansökning, att Riks-Discont-verkets erhållna införsel i deras löner, till gäldande af en utaf dem, för aflidne Majoren Celsing, ingången borgen för 5,000 R:dr Banco, matte, af anförda skäl och under vissa vilkor, för den del Banken deri äger, för närvarande upphöra, hvilket Utskottet äfven tillstyrkt, blef detta Memorial, som sista Pleni-dag lästes och lades pä bordet, nu å nyo föredraget och, efter öfverläggning , af Bonde-Ståndet till alla delar godkändt. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D.
Skrifvelse N:o 1205. Uppläst oell godkändi hos Ridd. och Adeln den 27 Okl. istio. Presle-Ståndet den 27 Borgare-Ståndel den 27 Bonde-Ståndel den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel. (Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 15'2, Mern. N:o 195 och Först. Slats-Utsk:s Mern. N:o 204.) S. A. K. Eller pröfning af såväl E. K. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, sorn af hvad under innevarande riksdag i öfrigt förekommit beträffande utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvudtitel, få Rikets Ständer uuderdånigst anmäla sitt beslut rörande Pensions-Staterna. l:o. Under denna titel upptagas främst i nu gällande Riksstat följande anslag: Pensionsstaten lör civile emhetsoch tjenstemän 37,500: Dito för deras enkor och omyndiga barn 45,000: — Dito för militäre embetsoch tjenslemäns samt underofficerares enkor och barn 37,500: — Ersättning för mistade löneinnehållningar 7,500: — Dito åt Pensionskassorna för nädårsoch begrafningsbjelpsbesparingar: Civilstatens Pensionskassa 6,540: — Arméens Pensionskassa 28,080: — Amiralilets-Krigsmanskassan 2,580: — 37,200:
Men att fördyra kommunikationerna är i allmänhet att bryta mot en af de enklaste grundsatser i national-ekonomien; ty allt industrielt lif lider genom hvarje försvårande af allmänna rörelsen, och en sådan följd kan så mycket mindre uteblifva af skjutslegans förhöjning, som denna medelbarligen äfven föranleder stegring i all annan forslingskostnad, — i taxorna för trafiken å ångfartyg, — ä jernvägar o. s. v. Om det nu ock må medgifvas, att skjutslegan i vissa orter af riket icke motsvarar skjutsens verkliga värde, sådant det kan bestämmas genom offentligt utbjudande å entreprenad, sä måste ett motsatt förhållande anses vara ådagalagdt vid alla de skjutsstationer, der antingen entreprenader utan bidrag kunnat komma till ständ eller de skjutsskyldige föredragit att sjelfva omedelbart utgöra skjutsen framför entreprenads understödjande med äfven det ringaste belopp. Den villighet,- hvarmed man under närvarande förhållanden i många delar af riket skjutsar, bevittnar ock detta tillfyllest. Det må härvid icke invändas, att vid de skjutsningsställen, der detta är förhållandet, förhöjningens medgifvande, såsom endast vilkorligt, blifver utan verkan. Endast i det fall, att grunden för skjutsnings-skyldigheten icke förändrades, kunde denna slutsats vara giltig. Men blifver skjutsningen ett Statens åliggande, så undanfaller med detsamma den grund, som i sakens nuvarande skick kunde vara antaglig för beräkning icke allenast af skjutslegans vilkorliga gräns, men äfven af entreprenad-kostnaderna. Ty en skjutsentreprenad under nuvarande förhållanden, då skattejorden och städerna äro pligtige att ansvara för skjutsbefordringen i sin helhet, och en skjutsentreprenad under de förhållanden, som Utskottets förslag afser, eller då denna ansvarighet skulle hvila på Staten, utgöra tvänne ganska olika värden. Under de förra är nemligen sjelfva denna ansvarighet en naturlig motvigt emot entreprenad-kostnadens stegring öfver åtagandets verkliga värde, — under de sednare åter äro innehafvarne. af gästgifverihemmanen i alla de orter, der få eller inga andra, vid landsvägarne belägna, för ändamålet passande, bebygda gårdar finnas, (såsom allmännast torde vara fallet,) i berörda hänseende mer eller mindre monopolister, de Sammans. Stalssamt Allm.
Ännu länge satt han vid det fladdrande skenet af ett pärtbloss fördjupad i studium af den urblekta stjärnkarta, som han alltid bar hos sig och där han nu med ett cirkelmått utmärkte de planeters underbara lägen, hvilka han denna natt iakttagit på himmelen. I ljudet af de sofvandes andedräkt blandade sig ännu hans hviskande bön: Advigila, Domine! Och nederst vid kartans rand hade han, sig till minne, antecknat datum: Nattens barn. Så som du gått, hafva dina barn kommit. Mäster Sigfrids hvila stördes af ett nytt pärtbloss, som upptändes i stugan. I hans drömmar förbytte sig detta till Jupiters glans, och han somnade åter vid den hänförande tanken på planeternas konung. När han vaknade före daggryningen, såg han till sin förvåning torparehustrun upptagen af vården om två nyfödda barn, hvilka hon badat, lindat och omsorgsfullt inbäddat i en gammal korg, uppfylld med ull. Han betraktade henne en stund under tystnad. Den unga hustrun hade varit ett af hans skriftskolebarn och ett af de bästa. Hon kunde sin katekes som ingen annan, och vete himlen hvar hon lärt sig den då bland hennes gelikar så ytterst sällsynta konsten att skrifva. Hon stod så hurtig och rådig där i sin hemväfda grå tröja och sin randiga yllekjol; han såg henne, sedan hon skött om barnen, uppgöra eld i spiseln och ställa på elden en gryta med rofvor åt mannen, som redan var ute i skogen att köra hem ved. Mäster Sigfrid läste sin morgonbön, uppstod och betraktade barnen i korgen, såsom en gubbe vid gränsen af lifvet betraktar lifvets början. Det var ett par vackra, välbildade barn, men så eländigt små, att de nästan kunnat få plats i torparens träskor, som stodo vid sängkanten. Hvar har Dordej fått de rara gudsgåfvorna? frågade pastorn. Aldrig kunna de vara egna? Har inte råd, lydde svaret. Jag har två förut. Tommu är nu på tredje året och Sigfrida sju veckor. Hon har ju fått namn efter eder, mästare, och får dela sin mat med dessa uslingarna. Hvad skulle jag göra med flera, och därtill två på en gång? Är det tvillingar i korgen?
Och hur mycket kunna ej två sådana vänner blifva för hvarandra, när stormen hviner i tackel o c h tåg på lifvets bräckliga farkost! Låtom oss hoppas, att mycket af det som nu rör sig i tiden skall inverka förmånligt på vänskapen mellan unge män o c h unga kvinnor. Samskoleidéns o c h idrottsväsendets utveckling liksom det kvinnliga arbetsområdets utvidgning komma n o g att göra stora insatser i detta afseende. Må vi, när vi träffa på ett rent och varmt vänskapsförhållande mellan en ung man och en ung kvinna, väl akta oss för att genom tanklöshet eller elakhet förvrida, besudla o c h förstöra det! Gamla tanter braka j u i allmänhet få skulden för att vara ganska kvicka i det afseendet. Men månne man med rätt riktat denna beskyllning mot d e m? Ä r det ej så, att deras inlägg äro tämligen naivt oförargliga o c h att deras små sting ej tränga vidare djupt. Jag tror, att det i stället är de unga, som såra och sarga djupt o c h grymt. Det är de båda kontrahenternas s. k. vänner, som 1 1DUN » Se på den där gamle tvärviggen t. ex., som nu kommer in hit och ställer sig att bekika bokskåpet därborta! Tycks han icke riktigt spraka af människofientlighet och världsförakt? Kan du aflocka den figuren ett aldrig så litet » guldkorn », som du kallar det, så ja, då tror jag nästan jag skulle vilja ge dig rätt och hålla med om, att människorna kunna vara bättre än de synas. » » Nej, Georg, det vågar jag mig ej på. Icke för det jag betviflar, att äfven han gömmer någon grufva, och vore jag ensam med honom kanske jag till och med skulle hitta rätt på den, men så här på utmaning och i annans närvaro går det ej. I alla fall har jag tappat bort mitt vanliga glada mod i afton. Det är något som förstämt mig, som förföljer mig och som jag ej kan bli kvitt. » » Tala om för mig hvad det är! » » Jag vet ej, om jag vill.
"Bidrag till Handelsflottans pensionsstat att af Tullmedlen direkte utgå, förslagsanslag; hvarigenom anslagssumman till pensionsstaterna skulle med 24,000: vill Kongl. Majit i nåder föreslå: a) Enligt härvid bilagda protokollsutdrag öfver Justitie-departements ärender: att kanslisterna i Göta Hofrätt, Häradshöfdingen Willielm Kugelberg, vice Häradshöfdingen Carl Thorell samt Gustaf Lorentz Hjertström, må, emot det att de afstå ej mindre ali andel i lösen för Hofrättens domar, än ock från det tillskott, som nu till dem utgår af de åt Notarierna i tredje lönegraden i stat fastställda löner och åt extra förra eller Pensionsstaterna till R:mt R:dr 501,495: 58. förhöjas till Runt R:dr 52 5,4 9 5: 58. Beträffande hvars slutsumma i nu gällande Riksstat utgör 763,004: 42. 56 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. ordinarie Notarier afsedda arvoden, men bibehållas å Hofrättens stat vid den del af deras löner, som utgår af Amanuens-arvoden, eller 600 R:dr för hvardera, förklaras berättigade att, från och med månaden näst efter den, då ett sådant förklarande varder dem meddeladt och så länge de icke innehafva annan tjenst å stat än kanslist-befattningen, å allmänna indragningsstaten uppbära de belopp, som motsvara hvad de sålunda afstå, nemligen: Kugelberg och Thorell hvardera 6TI R:dr och Hjertström 561 R:dr, hvilket sistnämnda belopp dock bör höjas till 611 R:dr jemväl för Hjertström, om och när den honom tillförsäkrade rättighet att i sin tur tillträda högre kanslistlön, kan göras gällande; samt att bemälde Kanslister må, derest de vilja från sina befattningar afgå, utöfver ofvanberörda åt dem föreslagna ersättningsbelopp, uppbära jemväl återstoden af sina löner å allmän indragningsstat från och med månaden näst efter den, då afsked dem beviljas; att