Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan att nämna detta som klander, ty det är icke klander utan rena, enkla och simpla sanningen, så hafva verk ligen icke alla behof blifvit framlagda — och hvarföre hafva de ej blifvit framlagda? Jo, derföre att man fruktat snålheten hos Ständerna. Jag har intet mera att säga. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, 0111 R, o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s framställning, alt R. St. måtte till K. JV1. ingå med en sådan und. skrifvelse, som Utsk. föreslagit. Ropades ja och nej. Hr Löwenström, Joh. Jac., anhöll få veta hvad beslut PresteSt. i denna del fattat. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, då öfverläggningen redan vore fulländad och således icke gerna något nytt förslag kunde framställas, om den begärda uppläsningen kunde vara af något gagn; och ville Hr Landtm., då han af R. o. Ad:s svar på den nyss framställda propostn icke kunnat utröna Ståndets mening, nu förnya samma proposition. Den ii Augusti e. m. 357 Frih. Raab: Då Frih. Sprengtporten tyckes hafva öfvergålt på Hr Rosenblads förslag, som blifvit understödt af flera talare och äfven af mig, men ingen egentligen tillstyrkt antagandet af Utsk:s förslag, mer än Hr Lefrén; så tager jag mig friheten hemställa, om ej propos. kunde framställas på Hr Rosenblads förslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om den första propos:n han ginge att framställa, blefve med nej besvarad, ville han framställa den som Hr Rosenblad begärt; hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtskrs förslag till lind. skrifvelse i det ämne, som nu varit under öfverläggning. Ropades ja och nej.
Jag har en så märkvärdig fruktan för att första gången möta honom ensam. Det är dumt, oförklarligt, jag vet det. Men jag ville så gerna ha dig med. » » Ack, så gerna. Nu följer du mig ut med sjubåten till Klaraborg. Der få vi vara ensamma, och du får hvila ut. Fritz kommer ej förr än till söndagen. Och så är det bara Vivan. Sedan någon dag ge vi oss in till staden och upp till pappa Rebolledo. Min kära lilla. Ruth, du hade väl bra svårt att få reda på mig. De slogo sig ned på en af bänkarne under kastanjernas löfverk. Ruth var ofantligt uttröttad, af resdagarnes strapatser och sinnesoro. Hon kände benen nästan neka tjenst. » Jag sökte dig först uppe hos tant Linder », sade hon efter att några minuter ha hemtat sig; » jag hade i all min förvirring rent af förgätit, att du var gift. Jag såg det ändock för några år sedan i Karlsbad, i en svensk tidning, som tillfällighetsvis föll mig i händerna. Jag tänkte då skrifva först — jag blef verkligen så glad för din skull; men så visste jag ej, så tänkte jag ja, det sköts upp oeh blef sedan aldrig af. » Klara tryckte ömt hennes hand. Hon märkte, att Ruth var på väg att uppröras på nytt och skyndade att säga: » Ja, den snälla » gumman » hvilar nu i ro. Det fick du väl höra. Hon talade så ofta och så deltagande om dig. De gåfvo dig väl min adress? » » Till din mans kontor. Kassören der gaf mig anvisning till båten, och så. » » Ja, så fann du mig ändtligen. — Men nu få vi ej försumma den på nytt. Klockan i Ladugårdslandet slog half nyss. Om du orkar, ge vi oss sakta i väg. » » Men det är omöjligt — så tvärt — mina saker vid jernvägen — allt — allt. — • Och jag vet ju egentligen ej, hvarför jag är här, hvad jag skall ta mig för — » » Inga men; dina saker, dem styr jag om i morgon. Nu är du bara ett snällt barn, som lyder, och jag är din stränga mamma, som befaller. Och dermed punkt. » Ruths ögon lystes upp af ett svagt stackars leende.
Till följe af föreskriften i nu gällande Reglemente för Banko-Verkels styrelse och förvaltning, alt de grunder, Riks-slåtiden, hvart för sig, utstakat i alseende å val al Revisorer för granskning af Banko-Diskontens räkenskaper, skola till E. K. M:t i underdånighet uppgifvas, på det alt två Revisorer för hvartdera Riks-stnndet ina blifva till ifrågavarande förrättning utsedde och kallade, få Rikets Ständer, beträffande den revision som för innevarande och följande år intill nästa Lagtima Riksdag kommer att ega rum, underdånigst anmäla, att Ridderskapel och Adeln beslutat, det Riddarhus-Direktionen har ali hvarje Ar för berörde ändamål välja (vänne bemälde Riks-stånd tillhörande Revisorer och en Suppleant; Presle-ståndet, att vederbörande Dom-Kapitel, enligt särskilda föreskrifter, meddelade uti cirkulär, som lill dem utgår, och enligt stadgad ordning Rikets stift emellan, komma att föranstalta om val af Revisorer och Suppleanter för sistbemiilda Riks-stånd och Borgare-ståndet, alt till den revision, som omfattar räkenskaperna för innevarande år och begynner den 1 Mars 1858, skall väljas en Revisor af Stockholms stad samt den andre Revisorn utses af en bland städerna Norrköping och Gefle, eller första Bergsbruks-dislriklet, efter skeende lottning inför Stockholms Magistrat och Borgerskaps äldste, samt alt till revisionen för år 1858, som börjar den 1 Mars 1859, skall den ene Revisorn väljas af staden Upsala och lottning anställas inför ofvanbemälde Magistrat och äldste emellan släderne Nyköping, Fahlun, Örebro och Carlstad, samt Fahlu bergslag, för alt bestämma hvarifrån den andre Revisorn till samma revision skall sändas; samt alt Bonde ståndet genom val utsett Revisorer och Suppleanter för omförmalde förrättningar. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 April 1857. 92 Expeditions-V tskotlcts Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 54. Xo 54. Uppläst och godkämit hos Ridd. och Adeln den 6 April 1857.
Majas Befallningshafvander i Vesternorrland och Jemtland måtte undfå Nådig Befallning, att uti hvardera Länet antaga trenne Landtmätare, helst af Länens infödingar, eller sådane, som genomförrättningar derstädes om locala förhållanden förut inhämtat kännedom, hvilka Landtmätare, så länge Alltnännings-mätningarne påstå, ej skulle äga tillstånd att med enskildta förättningar sig befatta: att Handtlangnings-rnanskap hädanefter, som förr, af Kongl. Jemtlands Regemente, emot i orten, efter Markegångs-pris, gällande dagspenning, åt hvardera af dessa Landtmätare efter behof anordnas: att de med Allmänningar# affallning och beskrifning sysselsatte Landtmätare derföre erhålla så tillräckligt arfvode, tilläfventyrs 8 r:st. Tunnel. eber afmätte tillsammans Tio Tusende Tunnel. på sätt Konungens Befallningshafvande i Hernösand uti dess till Kongl. Kammar-Colle* gium aflåtne ofvannämnda skrifvelse föreslagit, på det att deras arbetsförtjenst må blifva åtrnind ston» - Den 8 Mars. Stone jemngod med hvad af private förrattningar lunde väntas, och då desse Landtmätare-, under göromålerrs verkställande, sjelfvp skola halla s',g föda, borde dein tillåtas att emot borgen Iyf■ a. så mycket af arfvedel, som, efter pröfning af deras till Landshöfdingen årligen ingifvande arbetsförslag, bemälie Landshöfding skäligt finnér: att hvarje på Allmänning befintlig trakt, son till Nybygges anläggning irppgifves och sokes, genast borde särskildt affattas och beskrifning deröfver jemte Charta af Landtmätaren insandas till Landshöfdingen, som, efter noggrann profning af det tillgörande Nybyggets beskaffenhet, deta bestämmer både frihets-år och den renta. W . sedan dessa till ända lupit, derföre till Kronan kommer att erläggas; öfver hvilket allt
N-.o 186,187. enahanda rättighet må Kronohemmansoch Nybygges-Åboer tillkomma å de lill deras lägenheter angränsande , ännu ofördelade marker, till så stor vidd, som, beräknad efter hvarje lägenhets, vid skattläggning stadgade, eller, i brist deraf, vid lägenhetens första utsyning och beviljande provisionelt föreslagna och antagna hemmantal eller storlek, är för orten, enligt AfvittringsStadgan, tillåten, och hvilken vidd E, K. Maj:ls Befallningshafvande eger, i afseende på nu ifrågavarande rättighet, att, utan all kostnad å Ivronohemmanseller Nybygges-Åboers sida, för hvarje lägenhet, efter denna grund, provisionelt stadga, intilldess afvittring å lägenheten för sig gått; och må enahanda förmoner och rättigheter, som här blifvit för Kronohemmansoch Nybygges-Åboer uti de Norra Länen i underdånighet föreslagne, äfven tillkomma Skattehemmansegare derstädes, hvilkas Skogsområden icke äro afvittrade. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 16 Oct. 1829- Preste-Ståndet d. 16 • Borgare-Ståndet d. 19 Bonde-Ståndet d. 19 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , ined förslag till förändrad lydelse af ett stad - jExp. Utsk. Forsing till arid. Skrif velse N:o 187. 453 gande i i8i.f års Kongl. JernvräkeriFör ordning.
Enligt sista femårsberättelsen beräknades utsädet år 1850 hafva utgjort 10,090 tunnor, hvaremot det för sistlidet år 1855 uppgått till 17,620 tunnor; i förhållande hvartill afkastningen äfven under samma år ökats från 08,381 tunnor till 78,354 tunnor. Äfven potates-odiingen har under ifrågakomne tid ökats med omkring 2,000 tunnors årligt utsäde. Att dessa siffertal, grundade på uppgifter från socknarne, äro vida lägre än de i verkligheten borde vara, kari slutas deraf, att under sednaste året, då skörden visserligen var af god beskaffenhet, men likväl icke kunde uppskattas högre än fullt medelmåttig, spanmål kunnat från Jemtland till andra orter afyttras, samt alt allmogen i allmänhet ogerna lemnar närmare besked om hvad den skördat, åtminstone när årgången varit god. Jag tror mig alltså med skälig visshet kunna uttala den mening, att jordbruket inom provinsen Jemtland så fortgått och för det närvarande befinnes på den ståndpunkt, att densamma, hvad angår de oundgängliga behofven af spanmål, nu, äfven de år då skörden utfaller endast medelmåttig, kan anses oberoende; — men tyvärr är förhållandet icke enahanda med provinsen Härjeådalen. 14 Med odling af lin och hampa har ej så fortgått, att afkastningen motsvarar ortens behof. Ängsoch Boskapsskötseln, ortens säkraste näringsgren, står fortfarande på en låg ståndpunkt. Med undantag af medlerst» delen af landet, der en inskränktare jordrymd gör det för jordbrukaren nödvändigt att äfven åt foderväxter egna någon, om ock ringa vård, samt på de ställen der ett någorlunda ordnadt vexelbruk är infördt, kan någon ängsskötsel knappt anses äga rum; utan skördas höfodret hufvudsakligast å sjelfväxande ängar och myrar, hvilka sednares magra grödor oftast icke motsvara bergningskostnaden.
Memorial! Om Götha Canal är sä mycket både ta* fedt och skrnvit, att något nytt derom näppeligen lärer kunna sägas; men då fortsättningen af detta företag, blifvit ett af de vigttgaste föremålen för Riksens Ständers öfverläggningar, genom det Allmänna biträde som fordras, kan jag ej neka mig att öppet yttra de tankar, sorn vid det afgörande ögonblicket skall bestämma innehållet af min slutna Voterings Sedel, Herr Grefve von Platen frågar genast vid början af sitt Dictamen, om Götha Canal är ett enskildt eller allmänt Företag? och efter en lång afhandling om Canaler i allmänhet, och om Götha Canal i synnerhet, förnyas samma fråga; är Gotha Canal ett enskildt Företag ? Eller är deri en Grundval för Scandinavien, för dess för i svar, sjelfständighet, trefnad och förkofran ? Första Alternativet af denna fråga är Den 13 Februaril. clan så vigtigt, att det fordrar ett mera öfver, tygande, ett mera bestämdt svar, än det Herr Grefve von Platen sjelf lenmar, då han blott säger, art Styrelsen af Arbetet, och Actie.Åga* res förskjutne Medel, är det enda i företaget, hvilket som enskildt kan benämnas. Jag tager mig friheten härvid göra den Anmärkning, att Företagets egenskap af enskildt eller allmänt, icke får bestämmas utaf dess föremål och verkningar; Enskildt kallas den anläggning, som af Enskildte företages, och Götha Canal-Bolag uppkom genom flere Enskildtes sammansättning till ett företag, som gillades af Konung och Ständers Pluralitet; stora uppoffringar gjordes af Staten; förmåner förunnades Bolaget, som erhöll Privilegier, hvilka innefatta hvad hjelp Bolaget hade att vänta, äfvensom hvad skyidighete? det iklädde sig att uppfylla.
Sprengtporten och Hr Hjerta, hafva uttryckt den förmodan, att ett så beskaffadt beslut, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, endast skulle gifva anledn. till ytterligare protester inom det förstärkta StatsUtsk. Denna deras förmodan byilar på en förutsättning af ganska märkvärdig art. De lyckas nemi. vara underkunniga om hvad som egentligen utgjort anledn. till de protester, som inom det förstärkta StatsUtsk. ägt rum, och anse alt helt andra motiver derför ligga till grund än de uppgifna. Jag tror icke att man äger rätt att hysa sådana suppositioner, utan att raan endast bör bålla sig till hvad desse ledamöter uti sina protester verkligen yttrat; och då jag nu hört Hr von Hartmansdorff uppläsa sitt förslag til! beslut, hvilket är affattadt i så allmänna termer, att det icke kan sägas vidröra sjelfva frågan, huruvida ä ena eller andra sidan någon grundlagsvidrighet blifvit begången, antingen å deras sida som protesterat, eliel' å ordförandens sida som gjort anslag till votering i dessa frågor, så möter icke för mig någon betänklighet vid att biträda delta förslag, och jag hoppas, att om R. o. Ad, antager detsamma, så skall icke vidare något hinder möta för del förstärkta StatsUtsk. att efter sin pligt grundlagsenlig! behandla dessa frågor. Frih. Roye: Hr Hjerta liar yttrat en förmodan ang:de motivet till det R. o. Adis beslut, hvarigenom inbjudningen blef uppskjuten. Jag var icke närvar, när detta beslut fattades, emedan jag då var sjuk, och kan således icke hvarken jakande eller nekande yttra 111ig deröfver; men om det verkligen varit sådant som Hr Hjerta förmodar, nemi, att man uppskjutit afgörande t för att fä se om något Stånd skulle D c 11 ag Maj f. m. 439 förneka sin pligt alt votera i förstärk ta StatsUtsk., så får jag högtidligen förklara mitt ogillande af ett sådant motiv och anhåller att detta mitt ogillande malle till prof» antecknas.
I den ed, jag för icke längesedan svurit, den jag äfven, på min Konungs nåd. befallning, dä affordrat 300 Svenske män, har jag förbundit mig: ”alt med lif och blod försvara det Konungsliga väldet samt R. St:s frioch rättigheter.” Jag kan med denna ed icke förena antagandet af en lag, som, för den erfarnare påtagligt, leder till upplösning af det Konungsliga väldet, och som med ens tillintetgör ända till namnet af de Ständer, hvilkas lagliga rätt jag svurit att med lif och blod försvara. Jag förkastar förslaget, derföre att, om det antoges, skulle det göra Sverige till ett spott för det häpnande Europa, och slutliga följden, så framt icke underverk emellanträdde, efter en tidrymd af inre och yttre vanmakt, blifva milt fäderneslands undergång. Frih. Palmstjerna tilläde derefter muntligen: Men, mine Hrr, vore än detta förslag så felfritt som det är felaktigt; vore det än englars verk och, ifrån första bokstafven intill den sista, ett mönster af fullkomlighet: denna gång, om än med sorg, — skulle det ändock af mig förkastas. Till vedergällning för 1S09 års frivilliga uppoffringar, har man smädat oss; — det må förlåtas, gerna, af allt hjerta och uppriktigt! Men — icke nog: man har äfven tillåtit sig att hota!
Med det unga sinnets törst alla andra och springa fram och skrika: Ond efter stordåd och offer varierar hon dessa — det är ju Julje Begtrup! » fantasier i det oändliga, tills hon plötsligt Hon strålade med hela ansiktet och gick spetsar öronen och lyss utåt köket. så fort, att Ingeborg hade svårt att följa » Julia, Julia, hoppsansa, » sjunger en tunn med. Plötsligt höjde hon ögonbrynen och öppnade litet på munnen med en obeskrifligt röst därute. Ingeborg rusar upp: jaså, hon vågar! Hon klipsk grimas. » Men tänk — om jag inte skulle veta, hvad de hette, utan behöfva har gripit om dörrlåset och håller på att fråga mig för och dra mig till minnes. Det stupa öfver fröknarna Björks lilla rödhåriga piga, som står och skurar kastruller tätt vid vore retsamt, hvad? » Det rörde sig något dunkelt, spörjande, hennes dörr. » Jaså, det var Gustafva, » sade smärtfullt i Ingeborg; hennes min blef allhon, » jag trodde elden var lös, det lyste så rödt så. » varsam och sorgsen, hon teg. » Du, » sade Julje, » skall du glömma mig, när jag slutar skolan och far min väg? » » Glömma dig? » Ingeborg såg upp; denna blick var dyrkan, men det tillfredsstälde icke den andra. &gt;Vänta, » sade hon, » här ritar jag ett Gustafva sade ingenting; hon skurade för brinnande lifvet. » Julia, Julia, hoppsansa, » uppstämde hon plötsligt med en röst, som var gäll af ilska. Ingeborg böjde sig ned öfver henne: » Om du inte tiger, så slår jag dig fördärfvad, » 1893 hennes händer gripa om Gustafvas axlar, » jag dödar dig — jag » » Kors min gode, hvad hon ser ut, » säger Gustafva kallt, med ytterlig förvåning: » det är nog sant, hvad de säga om hennes far, att han gaf rekryten en på örat, så han blef sten döf. A ' de människorna kloka? ! » Blek som ett lärft går Ingeborg in i sitt rum och stänger dörren efter sig. Där står hon några minuter alldeles stilla med armarna långs sidan. Hvad hon behöfver, det är själfbehärskning.
På sätt detta nya kontrakt med Grefve Lewenhaupt utvisade, innefattade det hufvudsakligen, ad en ny byggning i den nedbrunnas ställe uppföres och qvarstående delen af så kallade tillbyggnaden påbygges genom Fångvårds-styrelsens försorg med en kostnad, hvilken, fördelad på tvänne år, antagits komma att uppgå till högst Femtiofem tusen Riksdaler Banko, deruti inberäknad kostnaderna för smärre byggnads-arbeten, som afsågo att bereda en direkt, emot rymnings-företag mera betryggande, förbindelse emellan fängelset och fabriken; att samma kostnad skulle af Grefve Lewenhaupt godigöras på det säll, att han, jemte den i det äldre kontraktet betingade räuta till fem procent å deruti oraförmälda (illbyggnads-kostnad, Åttatusen R:dr Banko, skulle, å kostnaden för den nu ifrägakomne fabriksbyggnaden, dock högst till belopp af Femtiofemtusen R:dr Banko, erlägga ränta efter sex procent årligen under den tid af 20 år, under hvilken kontraktet skulle gälla, och att grefve Lewenhaupt skulle, sedan 4 månader efter byggnadernas emottagande förflutit, i dagsverkspenuing erlägga Fyra skillingar banko för hvardera af de arbetsfångar, som honom tillhandahållas, till högst ett antal af trehundra dagligen:
Utskottets till Borgare-Ståndet gjorda inbjudning lades lill handlingarne. 722 ProL-Utdrag den 18 September 1860. Tredje yltrandet. Godkändes. Fjerde yllrandet. Lades tili handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Konstitufions-Utskollels Memorial, N:o 64, med förslag till ändring i 23 §, 1 mom. Riksdags-ordningen. Antogs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs ånyo Slats-Utskoltels Utlåtande, N:o 178, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga, til! regleringen af utgifterna under Riks-Slalens Åttonde Hufvud-titel börande frågor: Härvid förekommo: 1 punkten. Lades lill handlingarne. 2 punkten. Lades till handlingarne. 7 punkten. Bifölls. 8 punkten. Borgare-Ståndet vidhöll dess fattade beslut. 9 punkten. Lades till handlingarne. Bifölls. Hvad näst derefter anföres. Lades lill handlingarne. Lades till handlingarne. Lades lill handlingarne. Första yttrandet lades lill handlingarne, och den sednare hemställan bifölls. 49 punkten. Lades lill handlingarne. 20 punkten. Borgare-Ståndet vidhöll dess fattade beslut. 21, 22 och 23 punkterna. Lades till handlingarne. 24, 25 och 20 punkterna. Biföllos. Och 27 punkten. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskoltets Memorial, N:o 4 79, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 29, angående hegardt anslag för repara tion af St. Maria; kyrka i Sigtuna. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Ulskoltets Utlåtande, N:o 484, i anledning af vackt motion, angående förändrade föreskrifter, i fråga om Kronogodsens framtida förvaltning och horlarrenderande.
Herr Carleson har också ganska rigtigt uppfattat frågan; och jag förenar mig således med de sistnämnde värde Ledamöter, i anhållan om Herr Grefven* och UandtMarskalkens proposision till bi fali på Grefve von Schwerins hemställan. Herr Rosenblad, Bernhard': I händelse fråga är att tillvägabringa, att två Stånd måtte stanna mot två, på det målet sålunda må varda genom Nämnd afgjordt; så skulle jag våga hem-, ställa, om icke i stället för det att Ridderskapet och Adeln förenade sig med BondcStåndet hvars beslut är ganska obestämdt, lämpligare vore att BondeStåndet instämde uti Ridderskapet och Adelns beslut, hvilket ater år fullkomligen bestämdt. Herr von Heijne; jag medgifver visserligen att både jag och flere andre af StatsUtskottets, Ledamöter någon gång gifvit tillkänna, det StatsUtskottet hade svårt att utfinna medel för alla de anslag sorn fordrades, men Utskottet Dea 6 Junti f. m. har dervid ej calculerat på den inkomstkälla sorn skulle vara att tillgå i händelse de öfverskottsmedel, som tillhöra RiksgäldsContoiret få användas. Det är väl möjeligt att RiksgäldsCoruoirets enskilda fonder skulle kunna tåla den utgift af 30^,000 R;dr, sorn till ifrågavarande ändamål blifvit förskottvis utbetald, utan att Contoiret derföre njöte någon ersättning i be villrings-väg, likväl har StatsUtskottet trott att Norrige icke skulle undandraga sig att i an^ slaget deltaga, och att således derigenom en ersättning för Svenska Statsverket kunde uppstå. Friherre Ccder/tröm, Jacob:
Kommunikationema bora vara goda, d. v. s. ej s l att man flera g h g e r dagligen kan fara in till Stockholm, men afsttndet frtn hufvudstaden bor ej vara s&amp; stort att resan lnedfor nBgon egentlig kostnad, jiirnviigsstation biir vara i n8rheten och garnm, Bfven hgbiitsbrygga for underlilttande af transport och proviantering. Byggnaden, som man tanker sig uppford och inredd efter nutida fordringar, bor utom siillskapsrum innehdlla en del storre och mindre sofrum, hvart och ett afsedt fiir blott en person. Miibleringen enkel men komfortabel, allt halet i ljusa, gladra fii.rger. Ekonomien skulle skotas a£ en hnsmoder, en praktisk och duglig person, som desslikes hade formiga att sprida hemtrefnad omlwing sig, som iigde bildning och takt och forstod att liimna hvarje iudivid in fullkomligs frihet. Pensioniirel; skulle mottagns p l langre eller kortwe tid, allt efter onskan. Alla trstider, s l viil sommar som vinter, skulle hemmet st&amp; oppet for gister. Priset skulle stiillas s l moderat som mojligt, men som det hela ej %r en riilgiirenhetsanstalt biir man tiinka sig att inkomsterna skola betackn utgifterna. Afgifterna kunna varcl hogre eller lagre, beroende pb rummens storlek och liige. Priset for vivre bor dock vara lika for alla. SB framstaller sig i mycket obestamd form den frnmtidsbild af ett blifvande landtligt hem for mbetande kvinnor, hvilket nog h a g r t for mBngens fantasi under det jaktande arbetsiiret .. Skall viil af bilden kunna bli en lefvande verklighet?
Lag Utskottets N:o 126, I väckte frågor, om öfverseende af Kyrko agen och RättegångsOrdningen vid DoraC pitlen m. in. N:o 127, Angå r de uppsägelse till Löftesman och dennes betalningsansvar i vissa fall. S. D. Då nu ånyo föredrogos: N o ^49» StatsUtskottets utlåtande öfver anmärkningar vid betänkandet N:o 178, Om i\ummerLotteri'nrättuin0en, och Fröt. JJidt - d, 5 Aug. i Sa 3. 659 N o 134» LagUtskottets i anledning af återremiss å dess betänkande N:o 45, omföreslagne Lagförändringar 'ill minskande af kostnader och besvär för Lagsökande. Farn BorgareSlåndet, som bifallit Utskottens förra betänkanden, de nu afgifne Utlåtanden endast böra läggas till handlingarna. S. D. Återremitterades StatsUtskottets utlåtande N o 326, i frågan om ränta för fordringar hos Kronan enligt GeneralKrigsCommissariatets vid f. d. Arméen emot Norrige utställde fordringsbevis. S. D. Wid förnyad föredragning af LagUtskottets utlåtande N: 135, öfver anmärkningar vid betänkandet N:o 31, om yrkad rättighet för syskonbarn samt med hvarannan på sidan i Svågerlag varande personer att ingå Ägtenskap, fann Borgare Ståndet, som förut gilladt det först afgifne betänkandet, nu äfven för godt att godkänna det tillägg, som sednare utlåtandet innefatta.r S. D. Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens utlåtande: 66 o Prat. Ut dr. ä. 5 A tig. 1823.