Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är icke alltså KrigsAcademiens upplösning och förening med de öfrige Academierna, och till och med Gymna/ierna, så myc - Den ® i Maji J. rr... 20^ mycket mer nödvändig och nyttig, sorn deri oväldiga och fria uppfostran derigenom upp** komme, öfverensntämmer äfven med vär Stats* författningsoch samhällsskick* syftning och kraf, nemligen i anseende till National Beväring gen. När hvar och en Mansperson, utan un* dantag, är född tiii krigare; så bör man ock» utan undantag, jemte den allmänna uppfostran, så vidt fallenhet och anlag det yrka, äga tillfälle atr^förskaffa sig kännedom af, åtminstone det väsendtliga9te i Krigsyrket. Då skall icke än eo gång hända, hvad som under tSog och 1809 årens krig till Regeringens och Nationens föga heder, men stora grämelse hände» attnetnligen den käcka ungdom som under namn af landtvärn och jricorpser uppsattes, i brist af dugligt öfver-och underbefäl, vanvårdades eller okloktochändamålslostuppofFrades, och af handtverkzge, faller och utsupna, oitunniga personer till Officerare och Underofficerare snart sagdt såsom kreatur handterades. Denna smärtande erfarenhet har gjordt djupa intryck hos mig, ehuru under denna olyckstid, ännu oerfaren och ung» och det är derföre det torde förlåtas mig att jag nu med så mycken ihärdighet och värma ifrar för en allmän oväldig, ändamålsenlig militair-bildning. Hvad åter uppgiften om de olika kostnaderna vid Acadeniierne och vid Carlberg angar; så förstår icke jag åtminstone huru en Cadett endast kan kosta i underhäll 1000 Rsdf Biltill Ridd. o. Ad.
Men utom detta lagstridiga förfarande, som, härledt antingen från orätt fattadt domslut eller från föregifven misskrifning i extraderade protokollet, medfört lika menlig påföljd för den sakfällde och derföre icke borde utan åtal lemnäs, förekom här vidare den synnerligen anmärkningsvärda omständighet, att de tvenne särskilda från Domhafvanden utgångna expeditioner af samma beslut, an 5 - 34 — gående förrbemälde person, både lill sjelfva meningens uppställning och i fråga om straffbestämmelsen, vore alldeles olika; hvilket icke syntes kunna förklaras såsom misskrifning, i vanlig bemärkelse taget, utan fastheldre uppenbarligen röjde, om icke ett försök att, med den sednare handlingens innehåll, motverka anmärkningen rörande den förras, åtminstone frånvaro af all tillsyn vid expedition af denna; i ena eller andra fället lika förnärmande enskild rätt, som kränkande den helgd, sådan offentlig handling borde tillkomma, samt innefattande ett embetsfel, som, begånget uppsåtligen eller af uppenbar vårdslöshet, syntes påkalla alfvarlig beifran; och anmodade jag derföre, i skrifvelse den 31 December samma år, AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. HofRätten öfver Skåne och Blekinge att, angående begge oförmälda ämnen, inför Kongl. HofRätten emot Domhafvanden anställa åtal och dervid först äska bans yttrande i afseende å IläradsRättens oriktiga domslut och anmärkta skiljaktigheten emellan de utfärdade expeditionerna, samt målet i öfrigt, efter omständigheterna, laglikmätigt utföra. Uti förklaring öfver AdvokalFiskalsEmbetets anmäi kningsmemorial, har Domhafvanden, under fortsatt förebärande, att det utdrag af fläradsRättens protokoll, som legat till grund för Båtsmannen Silfvers bestraffning, blifvit felaktigt utskrifvet, medgifvit, att Silfver, lill följd deraf, lidit svårare straff, än vederbort, samt vidare dels yttrat, att det senast expedierade protokollsutdraget icke skulle utvisa, att
Sedan, i anseende till RiksStåndens olika beslut uti förekomne frågor, om lindring i Malmö och Wadstena Städers Inqyarteringsskyldighet, Stats-Utskottet uti afgifvet Utlåtande, den 12 i denna månad, föreslagit de voterings-propositioner, som till Förstärkta Stats-Utskottet för frågornes slutliga afgörande, borde öfverlemnas, så framt icke något af Stånden frånlrädde dess beslut och förenade sig med arne af de andre; så hafva samtelige RiksSlånden, enligt Protocolls-Utdrag af den i3 16 och 19 dennes, med godkännande af de af de föreslagne propositionerne, öfver lemnat de skiljaktiga besluten till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande; i anledning hvaraf Utskottet vid sammanträde denna dag i den ordning som med Grimdlagarnes föreskrift instämmer, röstat öfver följande propositioner: Be t änka aden. n i 1:0 Den som bifaller att Malmö Stad, intill dess andre utvägar till lindring i Inqvarterings-besvärel varda vidtagne, bör ifrån och med år 1823 och intill nästa Riksdag befrias från den stadgade Arliga Två procents afbelalningen pa dess till Casserners och Stallbyggnader suppförande från Riksgälds -Contoiret erhåilne Lån, 5o,ooo R;dr Banco, samt från och med 1824 års början och intill nästa Riksdag njuta befrielse fran Räntebetalningen å samma Lån, med förbehåll, alt om Kongl. Maj:t i Nåder skulle täckas innan nästa Riksdag mildra Stadens Inqvarteringstunga, genom förflyttande af minst en Sqvadron utaf de derstädes förlaggde Troupper till annan ort, räntbetalningsskyldigheten då vidtager, voterar Ja; dea det ej vill Nej, Vinner Nej; så kommer Malmö Stads skyldighet att, jemte ränta, erlägga Två procents afbetalning på dess från Riksgäkls-Contoiret erhåilne Lån, fortfara intill innevarande års slut; men sedan upphöra intill nästa Riksdag eller den tid derförinnan, då minst en Sqvadron af de i Malmö förlagde Troupper derifrån kan varda förflyttad till annan ort.
Betänkanden, N:is 3g7, 3g8. 447 Vinner Nej; blir den beräkning* ÖfverPostDirecteuren för PostPorto Och dess förhöjning i det äf Utskottet omförraäldte Utlåtande föreslagit, derigenom godkänd. Denna Votering utföll med 87 Ja och 32 iVe/. Och som Jet vann; alltså har BevillningsUtskottets tillstyrkande i Betänkandet N>o 47, ang:de PortoAfgift för Inrikes Brefvexlingen blifvit gilladt. Hvilket för R. St:r Förstärkta StatsUtskottet får Vördsamt anmäla. R. il. Sl:rs Förstärkta StatsUtskotts Memorial, anglde verkställd omröstning i frågan om Tull å Spannemål. Efter erhållen del af de Respective RiksStåndens den i5, 17 och 21 December sistlidet år samt 8 nästlidne Januarii meddelade bifall till de, ang:de Tull å Spanneraål, af R. St:rs Bevillningsutskott i Memorial N:o 55 föreslagne VoteridgsPropositionef; har Förstärkta StatsUtskottet denna dag i behörig ordning öfver samma propositioner* anställt omröstning, sålunda, neml.J i:sid Voteringert* Den som gillar Bevillningsutskottets tillstyrkande att de grunder, Hr af Wingård föreslagit för Inoch UtförselTullen å Hvete, må godkännas och till K. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; lommel' att antagas en til) nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen Inoch UtförselTull för Hvete af 5 R:dr, endast på det sätt föränderlig, att, i samma mohn den ena Tullen ökas, skulle den andra minskas, eller tvärtom, allt efter utsigterne till en bättre eller sämre skörd. Med 86 Ja och 33 Nej besvarades desse propositioner. Och sora Ja vunnit; alltså är gilladt Bevillningsutskottets tillstyrkande, att de grunder, Hr af Wingård föreslagit för Inoch UtförselTullen å Hvete, må godkännas och till K. M:ts pröfvande i underd:het föreslås.
Men nu måste hon derjemte anlita de resurser, som legat förborgade i hennes väsende, nemligen en fin och säker observationsförmåga och en fast, ehuru alltid mild kraft. Under de ofvan anförda sällskapsaftnarne märkte den unga qvinnan sin tredubbla fara: mannens uppsåtliga likgiltighet, umgängeskretsens spanande argusögon och de främmande herrarnes utsökta galanteri. Hon var, så att säga, anfallen ifrån tre håll och kände sig i en oupphörlig ångest öfver att ej kunna hålla sig skottfri från alla sidor. De förnäma kavaljererna funno troligen något pikant i att sålunda kunna etablera sig på krigsfot inom en liten beqväm terräng på bourgeoisiens område. Men skärmytslingarne utmärkte sig genom en obeskriflig delikatess å fiendens sida: man ville hvarken oroa eller attackera. Man sökte endast genom parlamentering och de mest diplomatiskt fina och smickrande konstgrepp bringa sakerna derhän att ett stillestånd blef proklameradt. Ett stillestånd medförer något så förledande. I säkerheten deraf, i skyddet derunder blifva fienderna ömsesidigt förtroliga. Det är ju en så kort, en så betydelselös länk emellan tvänne krigiska punkter. Dessutom har man haft mer än ett exempel på att kapitulationer blifvit följden af ett klokt användt stillestånd. Den sköna Maria, hvars hjerta utgjorde den belägrade fästningen, emottog snäft det utsöktaste smicker, de sinnrikaste liknelser. Denna hyllning, ehuru icke på något sätt egentligen sårande, hade dock tyvärr ingenting beslägtadt med den allvarsamma aktning, hvartill hon såsom blott och bart hustru och värdinna var berättigad. Sårad häraf, insvepte hon sig i en kall värdighet och tvang sålunda tillbaka all denna glimrande grannlåt, som i alla former uppsökte henne. En afton, efter sällskapets bortgång, beklagade hon sig för första gången för sin man och lät honom förstå att han handlat orätt, då han i deras tarfliga krets infört menniskor, som aldrig bort komma dit. Med råhet hade han då svarat: ”Hvad är det der för ett tillgjordt pryderi!
Föröfrigt äro dylika kärloksnotiser ju rätt pikanta att läsa; och Svenska Adeln bör väl icke vara ömtåligare än furstefamiljer och regentdyuastier, hvilka få hålla till godo med att se sina svagheter af den närgångna historien afslöjade. Det må nu så vara. att de klandrade anekdoterna äro mörka fläckar, men hvad vore väl dem förutan allt det lysande och ädla, som i Attartaflorna omtalas? Hvad är en målning utan skuggor och dagrar? Frih. Cederström klagar, i anledning af dessa anekdoter, öfver brist hos mig på urskiljning och grannlagenhet; men ville han ännu närmare jemföra mina Attartaflor med Riddarhusgenealogierna, så skulle han finna, att jag för sådant icke rättvisligen kan beskyllas. Jag har nemligen, utan att träda sanningen alltför nära, så vidt möjligt varit, mildrat det myckna verkligt vanhederliga, som står omnämndt på genealogierna, och för tillfället påminner jag mig tvenne anrika och ansedda slägter, dem jag sålunda skonat. Jag vill icke här öppet nämna dem vid namn, men är beredd att enskildt göra det åt de medlemmar af Ståndet, som det önska. Återstår nu af det Cederströmska kalfatrandet att villigt erkänna det tvenne ätter blifvit i Attartaflorna förbigångna, nemligen adl. ätten von Hennigs, lefvande, och Lindelöf, N:o 143, utdöd. Det är visserligen förargligt för mig, att så (ländt; men jag får lugna mig dermed, att mitt arbete, som icke kan vara fullkomligare än andra menniskors, ehuru sådant tyckes fordras, har i det fallet sina föregångare, nemi. vår olficiela matrikel, som uteglömt ett nummer, så att två ätter. Ille och Hård af Thorestorp, upptagas under ett och samma, samt Carlskölds vapenbok, hvaruti icke mindre än 11 friherrl. och 30 adl. vapen, såsom förbigångna, sedermera blifvit tillaggda.
Sedan öfvertager ledningen omedelbart arbetet, men för att denna ledning skall mäkta bringa sina väl uppgjorda planer till verklighet, skall förmå utdela sina hugg, där de svårast träffa fienden, är oundgängligen nödvändigt, att redskapet, hären, är i tid redo att användas samt då full-rüstadt, och att det vid användandet icke brister. En tillräckligt stor och god här är sålunda i en öfverlägsen lednings hand borgen för en kraftfull och lyckosam krigföring. C, N — n.Demokratisk och byråkratisk reaktion mot representationssystemet. Om nyare tidens samhällsutveckling än i väsentlig mån motsvarar antikens, då den i likhet med denna sistnämnda företeer en brokig blandning af statsformer, på hvilka enväldet eller aristokratien — bördens, rikedomens eller ämbetets — eller demokratien tryckt sin prägel, eller ock vittnar om en kompromiss - mellan ett par af dessa länge mot hvarandra kämpande makter, så företer den dock vissa för de gamla kulturstaterna främmande egendomliglfeter. Såsom en dylik kan i främsta rummet folkrepresentationen betecknas. Idéen att genom valda ombud bereda folkviljan inflytande på de allmänna ärendenas behandling och särskildt på lagstiftningsoch beskattningsfrågors afgörande vann aldrig insteg i de antika folkens medvetande, och först mot den romerska kejsartidens slut förekommer en tillstymmelse till dess tillämpning. Men om denna idé, hvilken man tillskrifvit germaniskt ursprung^ jämförelsevis sent gjort sitt inträde uti historien, har å andra sidan dess betydelse blifvit allt afgjordare och allmännare erkänd i den mån, som den under tidens lopp blifvit allt mera genomgående och konsekventare tillämpad såväl i monarkier som i republiker. Det s. k. rena folkväldet — folkförsamlingarnas omedelbara deltagande i statsangelägenheternas behandling uti de antika samhällena — har man från modern ståndpunkt svårt att fatta såsom lämpligt eller rimligt, äfven om afseende fästes på medborgarnes jämförelsevis ringa antal och den omständigheten, att desse hade tid att i erforderlig mån egna sig åt politiska frågor och uppdrag, emedan näringarnes idkande berodde på slafarbete. Såsom det för nutidsförhållandena enda möjliga betraktas däremot det genom fritt valda representanter förmedlade folkväldet.
Jag har sett livart det leder i andra länder, — jag önskar icke dessa olyckor öfver Sverige. Jag ogillar denna utväg i högsta grad. Jag ser icke deruti den afvägning mellan Statsmakterna, som legat till grund för vårt nuvar. constitutionella statsskick, icke heller den välvilja och samverkan, som bör äga rum dem emellan, utan snarare frö till en fullkomlig splittring. Om man hittills sett en spänning emellan Statsmakterna, som velat äga rum i ord, i tryck; så kunde man möjligen på sådant sätt få fram den i verkligheten! Sjelfva förslaget att genom nekade statsbidrag kunna åstadkomma de verkningar man önskar, lemnar dessutom följder i sina spår, sorn visst icke äro nyttiga. Jag skall söka ådagalägga detta i detaljerna, och är nu färdig att öfvergå till dem. Frih. Sprengtporten: Det är alldeles mot min önskan, som jag finnér mig uppkallad att ånyo uppträda. Denna gången är det icke för att besvara någon anmärkn. mot Utsk:s utlåt., som jag begärt ordet, utan i anledn. af ett försvar för Utskrs åtgärd, som blifvit framstäldt, och som man synes hafva missförstått. Gr. Horn har yttrat, att StatsUtsk:s mening, så vidt han uppfattat den, vore att göra det närvar, statsskicket omöjligt. Om det varit Hr Grefvens mening — och sannolikt har den icke varit någon annan, — att StatsTJtsk. behandlat stats-regleringen på sådant sätt, att deri läge en princip af ett stigande till förbättringar i do delar af våra samhälls-inriittningar, som kunna anses va - 4o Dea a Maj f. m. ra felaktiga; i sådant fall biträder jag lians mening, men ingalunda, att StatsUtsk. skulle hafva haft för afsigt att framställa en statsreglering, sorn skulle vara omöjlig i sin verkställighet, jag förklarar deremot på det mest bestämda sätt, att, om någon ledamot kan med fulla skäl oeh bevis ådagalägga, att något af hvad Utsk. föreslagit vore till sin verkställighet omöjligt, skulle jag anse mig ganska mycket fela, om jag, för conseqvensens skull, vidblef det beslut jag inom Utsk. biträdt.
Mot den förändrade redaction, han föreslagit, har jag likväl, såsom ledamot af det Ulsk., hvarifrån betänk, inkommit, ingenting att anmärka, 0111 Ståndet skulle föredraga densamma framför Utsk:s. Jag tror, all samma mening på eli ännu fullkomligare säll blifvit derigenom uttryckt. Likviil, om Hr Lefrén ännu en gång skulle göra sig den mödan all genomläsa Ulsk:s tillstyrkande, sä förmodar jag nästan, alt han skulle anse en förändring mindre nödig. För min del vill jag icke sätta mig deremot. Hvad åter angår Frih. Cederströms yttrande, att sakens gång borde vara den, alt sökanden först anmälde sig bos det embetsverk, hvarest han tjenar, sä är det en sak för sig, om hinder der skulle möta för de båda tjenslcrnas förenande. Hvarken Ridd.- Direct. eller Ridd.Utsk. kan naturligtvis göra annat än tillstyrka hvad de anse passande för R. o. Ad. sjelf. — 1 afseende pä den större utvidgning, som Hr Printzenskjöld föreslagit, skulle ett så vidsträckt begifvande för närvarande synas mig vara en lex in casu. Ståndet har nemi. förut under denna riksdag beslutat huru vid dylika tillfällen skall tillgå; nemligen alt Ståndet vid hvarje fall vill tillse och bedomina, huruvida den tjenst, som ansökes att få förena med Ridd.secret.befattningen, verkligen är förenlig med dess rätta utöfvandc och skötande. En allmännare bestämmelse torde således vara fullkomligen olämplig eller omöjlig, sä vida icke ett redan fattadl beslut skall upprifvas. Ridd.Utsk. har i närvarande fall ansett den tjenst, som af Hr Munck i Kammarcoll. innehafves, vara förenlig med Ridd.secrel.göromälen emellan riksdagarne, Kammarcoll. obetaget ali bedomina, huruvida Ridd.scerel.l jonsten är med notariebelältningen derstädes förenlig. Derom har Ridd.Utsk. icko ansett sig tillständig! all något yttra.
Dock må Gods-egaren bibehållas vid sin egande rätt, så framt han ej kan öfvertyga» om delaktighet i Tullförsnillningen, i hvilket fall förfares som derom i särskildt Förordning stadgadt är. Skulle dervid förekomma, att den ifrån märkrullan uteslutne varan, innan lossningens början och förr än den af Tull-Betjent blifvit anträffad, antingen af Skepparen å behörig ort anmäles eller af Gods-egaren till förtullniug angifves, eller kan Skepparen ådagalägga, det uteslutningen utan uppsåt och endast af förseelse tillkommit, och att han ej egt kunskap om, eller delaktighet i godsets in praeti - Betänkanden. 26 5 practiserande i Fartyget, bote för vårdslöshet ifrån 20 till 5o R:d. Sista Momentet af denna §. tillägges följande: Skulle deremot Skeppare kunna leda i bevis, att detta gods icke blifvit å inlastnings-orten intagit, eller att det genom missräkning kommit att å märkrullan antecknas, plikte som i föregående Moment stadgas. 3 §. Då det sällan lärer vara möjligt så lasta ett Fartyg, att laddningen till stycketal eller innehåll utan föregången lossning af Tull-Betjeningen skulle kunna besigtigas, förmoda Utskotten stadgandet härom i denna §. 5 Moment sakna allt ändamål, men väl kunna föranleda till chicaner och prejerier för Redare och Godsegare, och föreslå af sådan orsak följande förändring af nämnde Moment: I förra händelsen bör Tull-Betjeningen vid utlopps-orten öfver sådan åter-utförsel meddela betyg, hvilket vederbörande Tull-KammareS utgående Journal till verification bilägges; och skola slike varor så inlastas, att Betjeningen ' vid utlopps-ort må kunna desamma till orubbad försegling besigtiga, m. m.
Under förmälan vidare, i 5:te punkten, att till Arlilleri-Afdelningens Cassa år i835 influtit 2,809 Kdr i3 sk. 7 r:st. för utlemnacl exercis-ammunition, hafva Revisorerne, som funnit, att sådan ersättning för ammunition till någon del utgått från Nya Mötes-Passevolance-fonden, tillika ansett att, vid utlemnande af exercis-ammunition från Artilleriets förråder, rätteligen borde urskiljas till huru stor del densamma utgöres af krut, hvars motsvarande värde i penningar skulle till Statsverket öfverlemnas. Omförmälte summa, som, i följd af efterräkning för flere år influtit, för utaf Rusthålls-Regementer och Corpser förbrukad exercis-ammunition, har utgått både från Trossoch Nya Mötes-Passevolance-fonden, och blifvit af Collegium använd till bekostande af nya ammunilionspersedlars tillverkning i reserv för Arméen. Att i öfverensstämmelse med Revisorernes åsigt godtgöra Stats-Verket för den qvantitet krut, som i de för Arméens vapenöfning förfärdigade och till sådant ändamål försålde patroner och andre ammunitions-persedlar ingått, dertill har Collegium hvarken erhållit Nådig föreskrift eller kunnat hämla anled - — 60- ning af stadgandet om krutförsäljnings-medlens levererande till Statsverket, helst något anslag, som skulle motsvara hvad Collegium i sådant afseende komme atl till Slals-Verket aflemna, icke finnes å Stat uppförd t. Om målskjutningsoch öfningspatroner, tilläfventyrs också artilleri-exercice-skott, godtgöras en fond af en annan, eller på annat sätt liqvideras, anser Collegium, för dess del, i underdånighet deraf icke böra följa alt värdet af det till dessa ammunitions-persedlar använda krut skall från total-kostnaden afräknas, för att bland Statens intrader ingå. Collegium vågar fördenskull underdånigst tillförse sig Eders Kongl. Maj:ts
Maj:ts disposition. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets Memorial, JVi 9, med återlem nande af Riksdagsfullmägtigen Carl Dahlgrens från Elfsborgs län motion, lade Ridderskapet och Adeln detta Memorial till handlingarne och förklarade, alt den ifrågavarande motionen borde af Stats-Utskottet behandlas. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Expeditions-Utskottets Memorial, M 8, i anledning af väckt motion om upphörande af tryckningen utaf Rikets Ständers Protokollsutdrag. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, M 7, i anledning af väckt motion om utvidgad näringsfrihet, lade Ridderskapet och Adeln detta Utlåtande till handlingarne och beslöt att den ifrågavarande motionen skulle till LagUtskottet återlemnas. Från Flogv. Preste-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Expeditions-Utskottets Memorial, JVs 8, i anledning af väckt motion om upphörande af tryckningen utaf Riks-Ståndens Protokollsutdrag. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Memorial, M 9, med återlemnande af) Riksdagsfullmägtigen Carl Dahlgrens från Elfsborgs län motion, lades detta Momorial till handlingarne med förklarande, att Preste-Ståndet ansåg motionen tillhöra Stats-Utskottets behandling. Prot.-Utdrag den 13 December 1862. 133 S. D. Dä nu ånyo föredrogs Expeditions-Utskottets Memorial, JW 7, angående tryckning af ytterligare 500 exemplar utaf de inom Preste-Ståndet väckta motioner, lade Ståndet detta Memorial till handlingarne, med åberopande och förnyande af sitt i frågan fattade beslut. S. D. Remitterades til! Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag meddelade nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o angående pension från rikets allmänna Indragningsstat åt Justitierådet m. m.
Betjeningen vid denna afdelning utgöres af 8 konduktörer och 49 stations-karlar och omkring 30 extra biträden, hvilkas sammanlagda aflöningar månatligen uppgå till omkring 3,700 R:dr. Maskin-afdelningen. En Maskin-ingeniör En Ritare En Bokhållare En Verkmästare Anm. Uppbär vid Byggnads-afdelningen månatligt arfvode af 83 R:dr 33 öre Betjeningen vid denna afdelning utgöres af 7 lokomotiv-förare, samt omkring 40 eldare och maskin-arbetare, hvilken personals månatliga aflöning uppgår sammanlagdt till omkring 4,400 R:dr. Förråds-afdelningen. En Material-förvaltare Anm. Uppbär vid Byggnads-afdelningen månatligt arfvode af 50 R:dr R:mt. Södra Stambanan från Malmö. Byrån. ggnads - En Kassör Anm. Bestrider äfven Kassörs-befattningen vid By afdelningen och uppbär derför 50 R:dr månatligen En Vaktmästare Anm. Uppbär vid Byi 2.2 ggnads-afdelningen 25 B:dr månatligen. Ingeniör-afdelningen. En Ban-ingeniör Ordinarie betjeningen vid denna afdelning utgöres af 7 Banmästare och 56 Banvaktare med sammanlagd månatlig aflöning af omkring 2,100 It:dr. Trafik-afdelning en. Enligt Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 20 Mars 1858 har Öfver-ingeniören för denna stambana blifvit tillagd särskildt arfvode af 2,500 R:dr R:mt årligen för skötandet af Trafik-direktörsoch Maskin-ingeniörs-befattningarne vid den färdiga banan, af hvilket arfvode ett belopp af 1,500 R:dr härnedan finnes upptaget för den förra och 1,000 R:dr för den sednare af ofvannämnde befattningar. En Trafik-direktör En Kontrollör Aran. Uppbär såsom Byrå-ingeniör vid Byggnads-afdelningen ett månatligt arfvode af 108 R:dr 33 öre R:mt. En Bokhållare Malmö station.