Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Iåns utbekommande föreskrifna gemensamma ansvarighet derför, med mindre gamla stadens innevånare af sade sig allt anspråk på de öfriga sladsboarnes bidrag till lomtregleringskoslnadernes bestridande.” Således torde R. o. Ad. finna, att om den gamla stadens tomtegare åtaga sig denna förbindelse i afseende på köstnaderne, så hafva den nya stadsdelens innevånare ingenting emot att ikläda sig den gemensamma ansvarigheten, och då blir det fastställda och såsom ändamålsenligt befunna sättet för dylika låns ingifvande oqvaldt och oföräudradt. Hvarföre skulle vi då icke bibehålla detta sätt alt gå tillväga dä det visat sig vara ändamålsenligt och då något hinder för dess sättande i verket icke har yppat sig? Om den gamla stadens tomtegare vägra att ensamme bekosta tomtregleringen, så kunna de ju icke få penningar af Riksdiskont., på sätt al K. M. blifvit föreslaget, ty om man vill, att Riksgiskont. skall utlemna penningar emot säkerhet af lomtegarne i gamla staden, och desse sådant vägra, så kunna de ju icke få några penningar. Någon vinst kan således aldrig upkomma af bifall till den Kongl. Proposin, hvarföre jag vördsamt anhåller om bifall lill Utskis Betänk. Ilr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Del har af den näst föregående talaren blifvit ådagalagdt, att här egentligen icke så mycket är fråga om hvem som skall utfärda förbindelsen (ill lånets återbetalande, som icke fast mera om hvem som skall tillsläppa medlen i och för återbetalningen. Det qvittar Riksgiskont. lika hvem som betalar denna förbindelse, men en förbindelse af staden i sin helhet måste Riksgiskont. bekomma innan någon utbetalning af medlen kan ega rum, emedan vi hafva sett tillräckligt mångå exempel på alt det icke går an alt åtnöja sig med annat än den solidariska ansvarigheten. Huruledes de serskildta stadsdelarne i Lidköping sedermera vilja dela ansvarigheten och återbetalningen sins emellan, eller om sådant icke på annat sätt än genom rättegång kan afgöras, det tillkommer icke R. St. att afgöra, utan den frågan måste af vederböride domstol behandlas. R.
Kammar-Collegium i följd deraf utfärdade Circulär-bref härom af den 14 April 1824, föreskrefs, att de hemman., hvilka egde rätt till skogsfångst och mulbete å desse parker, skulle i stället erhålla utbrytning af mark. På dessa skäl täcktes Kongl. Maj:t, genom Nådigt bref den 20 Augusti 1829 till Dess Befallningshafvande i Linköpings Län, förordna, att undersökning om ortens behof af mark i Omberg skulle förrättas. Sådan undersökning försiggick derefter den 13 och 14 April 1830 och de hemman, som nu äro i fråga, de der finnas uppräknade uti det öfver berörde förrättning uppräknade instrument, ansågos då tillsammans behöfva bete för 1,399 kreatur efter samma beräkning, som vid öfriga dylika ersättningsfrågor blifvit följd eller 21 tunnland af bördigaste marken för hvarje kreatur; men för hemmanet Rehnstad anslogs, förmodligen af serskilde orsaker, en areal, motsvarande minst 5 tunnland för hvarje kreatur. Detta allt oagtadt, har Konungens Befallningshafvande i Länet, efter i Juni månad år 1838 å stället hållen ny undersökning, uti dess den 17 November samma år till Kongl. Maj:t afgifne underdåniga utlåtande om, huru vid regleringen af Ombergs Kronopark förhållas borde, tillstyrkt ingen den ringaste ersättning i mark åt Dahls häradsboer, samt att hemmanen inom Lysings härad, utgörande 591 mantal endast skulle erhålla den så kallade dugliga, men i sig sjelf ganska klena betesmarken uti Dags-måssen, utgörande, sedan 643 tunnland der befintlige impedimenta blifvit afräknade, Siats-Utskottets Utlåtande, IV-o 164. 11 endast 355 tunnland verklig betesmark.
Engeströms konkurs-massor, kapitalet blifvit fullt guldet och i afräkning å upplupne öfverräntan, utgörande, efter 8 procent, 1,983 r:dr .32 sk. 4 rst, influtit tillsammans 493 r:dr 13 sk. 1 rst, allt banko; varande af direktionen för öfrigt upplyst, att räntan ä 5 procent utgör 1,252 r:dr 30 sk., eller, efter afdrag af ofvanberörda ränte-inbetalningar, 759 r:dr 16 sk. 11 rst, samt att anspråket å 8 procents ränta endast gäller emot enkefru Calissendorf, enär den af henne hypothiserade revers varit föreskrifven med allenast 6 procent årlig ränta, samt någon högre, än sistnämnda ränta, efter derå beräknadt bevillnings-afdrag, följaktligen icke kunde hos reversutgifvaren, eller hans löftesman, utkräfvas; vid hvilket förhållande direktionen, i betraktande jemväl deraf, att diskont-verket utur förenämnde, numera slut-redovisade konkurser erhållit nämnde verk tillkommande utdelningar, samt att gäldenärerne,vid hos dem under åren 1849 och 1850 anställde utmätnings-försök, jemlikt inkomne bevis, befunnits sakna tillgångar, ansett det ostridigt vara med diskont-verkets fördel förenligt, att antaga det af kyrkoherden Frendin gjorda erbjudande. Utskottet, Banko-Vtskollets Vllåtande, Ho 23. f,7 Utskottet, sorn instämmer uti hvad sålunda blifvit af diskont-direktionen yttradt, får på grund deraf tillstyrka, att skillnaden emellan 5 och 8 procents räntan å forenämnda lån, utgörande 731 r:dr 2 sk. 4 rst, må få afskrifvas, under vilkor, att kyrkoherden Frendin, inom den 1 Oktober innevarande år, till diskont-verket inbetalar de å 5 procents räntan bristande 759 r:dr 16 sk. 11 rst banko. Stockholm den 20 Mars 1851.
Lön 3,771: — Taffelpenningar 1,000: 2 Hof-Rätts-Råd, Lön ä 1,920 R:dr 6 Assessorer D:o å 1,582 „ 4,771 3,810 9,492 Samtlige Hof-Rälternes öfrige Embetsoch Tjenstemän samt Betjening, ladjunklionsmedel inberäknade). i Svea Hof-Rätt 14,679:24 „ Götha Dito 13,889:24 Svea Hof-Rätt. 1 President: Dito d:o å 2,400 12,000 5 Assessorer d:o å 2,200 „ 11,000 10 Dito d:o å 2,000 „ 20,000 Skäne och Blekinge Hof-Rält. 1 President: Lön ■ 4,000: De gamla anslagen bibehållnc 34,755:24 — san t dessutom nytt anslag till Kongl. M?j:ts nådiga disposition att Hof-Rätterne emellan fördelas 12,000: — —- Summa Minskning uti ljuspenningar Verklig tillökning (Afi. Revisions-skillingarne, hvilkas belopp besparas Statsverket, torde uppgå till vid pass 7,000 R:dr.) St. Prof. iSSO $ ISSI. 4 Sami. 2 Afd. 4 Häft. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Juni 1851, kl. 12 m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om serskildt anslag för fångars vård, Riksdagsfullmäktige!! Lars Olsson från Stora Kopparbergs län har uti ett lili hedervärda Bondeståndet ingifvet memorial, hvilket blifvit till Stats-Ulskottet remitteradt, föreslagit, alt Rikets Ständer måtte ställa en viss årlig summa till Konungens Befallningshafvandes disposition, med rättighet för desse myndigheter, att med länsmän eller andre pålitlige personer inom kommunen afsluta kontrakter, hvarigenom de åtaga sig att, emot ersättning, taga för brott häktade personer under bevakning intill dess öfver dem blifvit ransakadt.
I köljd ak den lleglering, som kunnits nödi» oelr sedan sista Riksdag lrlikvit verkställd med ^llönings-8taterns kör l>edre dustitias-Revisionen oelr öfrige Expeditioner inom lyders Xongl. lVlaj:ts Lan^li samt dammar - 20 Oollsgium, säd» ne ^tkiöningsr mäsk anvisas att ntgä ilrän 2:dra iiuk vud-Ditelns llesjiaringar, suni, vili inneliatvarnes åtgång eiiei' laetuialian 0!! anelia löne,- ^a 8 ta t, Iloinrno att indragas, neli synes lämpligt att dessa utoiver Ordinarie 8taterne utgående ^tlöningar, lrvilila sueeessive lioninia att u^^liöra, till 4lliNanna Indragnings-8taten ötverllyttas. 2:c> Ilti liders Kongl. Nai:ts Kädiga Disposition till
N:o 49, i anledning af gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Riks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande, N:o 28, öfver väckta m&- 708 Prol.-UIdrag den 15 September 1860. linner om dels upphäfvandc, dels ock inskränkning af rättigheten ali hörda jord å landet. Bifölls. och N:o 50, i anledning af gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Riks-Slånden vid förehafvande al Utskottets Betänkande, N:o 34, i fråga om antagande af ny Lag om tioårig preskription och om års-stämning. Första och tredje yttrandena, sidan 54, Indes till handling ar ne, och i öfrigt godkändes Utlåtandet. S. D. Föredrogos ånyo S/ats-Ulskotlets Memorialer: N:o 174, med förslag till votcrings-propnsitioncr, i anledning af Itiks Ståndens skiljaktiga beslut rörande 18:de och 20:de punkterna i Slats-Ulslwltels Utlåtande N:o 20. Volerings-propositionerna godkändes. N:o 175, med förslag till volerings-proposition, i fråga, angående föräu dradt sätt för amortering af Lan dshöfdinge-ackorden. Voterings-propositionen godkändes. N:o 170, med förslag till volerings-proposition, i fråga, angående anvisande af låneunderstöd till Marmor-fabriks-idkarcn J. R. Schram. Voterings-propositionen godkändes. och N:o 177, i anledning af Atcrremiss å förslag till votcrings-propositioner, i fråga om Statsbidrag för iståndsättande af Linköpings Domkyrka. Lades till hamllingarne. S. 1). Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Belän kanden och Utlåtande: N:o 1(58, i anledning af väckt motion om upphörande af alla sportler för Statens tjenstemän. Bifölls.
Herren Herren viste mig ena syn; och si, der stod en, som gjorde gräshoppor, rätt då som kornet begynte skjuta sig i ax, sedan Konungen hade låtit klippa sin får. Som de nu ville bortfräta allan grödan på landena, sade jag: Ack! Herre Herre, var nådelig; ho skall upphjelpa Jacob igen? Ty han är ju fast ringa. Då ångrade det Herranom; och Herren sade: Nu väl, det skall icke ske. Herren Herren viste mig ena syn; och si, Herren Herren kallade elden till att straffa, dermed han skulle förtära ett stort djup: och han bortfrätte allaredo ett stycke. Då sade jag: Ack! Herre Herre, håll upp; ho skall upphjelpa Jacob igen? Ty han är ju fast ringa. Då ångrade Herranom det ock; och Herren Herren sade: Det skall icke heller ske. Men han viste mig denna synena; och si, Herren stod på enom mur, den med eno mätosnöre mäld var, och han hade mätosnöret i sine hand. Och Herren sade till mig: Hvad ser du, Amos? Jag sade: Ett mätosnöre. Då sade Herren till mig: Si, jag skall draga ett mätosnöre midt igenom mitt folk Israel, och intet mer öfverse med dem; Utan Isaacs höjder skola förödda, och Israels kyrkor förlagda varda; och jag vill stå upp med svärdena öfver Jerobeams hus. Då sände Amazia, Presten i BethEl, till Jerobeam, Israels Konung, och lät säga honom: Amos gör ett uppror emot dig uti Israels hus. Landet orkar icke lida hans ord. Ty Amos säger alltså: Jerobeam måste dö genom svärd, och Israel skall varda fången bortförd utu sitt land. Och Amazia sade till Amos: Du Siare, gack hädan, och fly in uti Juda land, och föd dig der, och prophetera der; Och prophetera intet mer i BethEl; ty det är Konungens kyrka och riksens hus. Amos svarade, och sade till Amazia: Jag är ingen Prophet, eller någon Prophetes son; utan jag är en fäherde, den mulbär afhemtar.
Men lät oss för tidens vinnande medgifva verkligheten af sjelfva det ofvannämnda flnance fenomenet. Hvad skulle då handt om GöthaCanal ej varit till? skulle väl Malmö och Götheborgs Disconter afsagt sig deras rättighet att utgifva obligationer och assignationer på Banken? Man kan s5 mycket mindre förmoda det, som Malmö Di cont utsträckt obligationssvstemet så långt, att Riksens nu församlade Ständer ansett det förtjena åtal. Eller skulle 1810 års Ständer, i och med det samma de vägrat Canal Bolaget den aökta Discontrattigheten, hafva upphäft eller mindskat Filial-Disconternas? Hvarken lärer den sjelfförsakelse kunnat väntas af Actieägarne i Malmö och Götheborgs Disconter, att de frivilligt skulle afsagt sig de förmoner de innehade, ej heller kunde det instämma Den 29 Juli e. m* *445 med Riksens Höglofl, Ständers rättvisa och deras offentliga erkännande af Disconternas nödvändighet, att begagna sin magt till Octroyernes häfvahde eller inskränkning. Under sådana omständigheter må det tillåtas mig att; fråga: om icke samma penninge oper a ti o lier kunnat äga rum i de gamla Disconter na, soia i den sednare tillkomna, och om icke verkan deraf på sedelmyntet och för lån-behöfvande hort blifva alldeles densamma? Jag ser ingen annan skillnad deri än att all vinst af GöthaCanal Discont, som öfverstigit 5 ProCent, nu blifvit använd på ett företag, som en tid ansågs allmänt nyttigt, hvaremot en stor del a£ de andra Disconternas öfverskott gått i enskildas fickor, hvaraf nyttan i alla tider varit och måste blifva hypotetisk. Dernäst beskylles GöthaCanal arbete, att hafva skadat det allmänna genom de starka arbetscommenderingarna. Man säger att de indeldta Regementerna för privata personers räkning dragas från deras hemorter just den tid då Landtbruket mest saknar händer. Men gäller icke detsamma om alla andra arbetscommenderingar, som ej i militairiskt afseende äro nödvändiga: till exempel, de för SöderTelje Canal, för Strömrensningar, Brobyggnader m. m.
För den händelse, att pannebeskattningen bibehålies, eller möjligen ånyo införes, bör skatten, såsom anfördt är, beräknas efter apparatens hela rymdinnebåll (med undantag för det rum, hvari mäsken uppvärmes) till den högsta punkt, der ångorna ingå i imkylaren, och i detta fall blir det nödvändigt att införa i lagen sådana bestämmelser, att det göns omöjligt att missbruka imkylaren, eller den deri befintliga inrättning, till rektifikation af destillatet, hvarföre kommissionen uti lagförslaget upptager g 5, som härpå har afseende. Omdestillationen af bränvin bör, såsom under artikeln beskattning är anfördt,’ så mycket som möjligt lättas, och då densamma icke med någon fördel kan göras uti de afbränningsapparater, som ensamma, enligt det föregående, äro tillåtna, och som, derest mäskeller prodnktbeskattning införes, snarare komma att blifva större än mindre, måste man, på samma sätt som skett vid affattningen af 4 g i lagen af den 4 Augusti 4845, göra undantag för de destilleringsapparater, som nyttjas till omdestillering af redan färdigt bränvin. Kommissionen finner inga tillräckliga skäl att utesluta dem, som befatta sig med bränvinsbränning, från den fördel, som kan uppkomma genom dessa mindre pannors bruk till omdestillering, så snart nemligen missbruk, att i dem bränna bränvin af mäsk, kan förekommas. Begagnas lådana pannor på ett ställe, der intet bränneri finnes, måste det, till missbruks förekommande, vara egaren förbudet att hafva några mäskeeller afjäsningskar. För så vidt omdestillering af bränvin försiggår i ett bränneri under samma tid som bränvinsbränningen, kan, då mäskekarsetler produktbeskattning eger rum, intet missbruk sko, när man antager att ständig kontroll är tillstädes; men under hvarje annan tid böra omdeslilleringspannor i ett bränneri icke tillåtas, med mindre mäskeoch atjäsningskaren äro förseglade. Kontrollen för dessa pannor måste vara densamma, som för de andra destilleringseller afbränningsapparaterna. Uti 6:te § äro lagstadganderna i detta afseende föreslagna. Norska Kommiss. Betänk, ang.
Oidw 2 * afnoder, tqpgc&amp;ende,fzl minst 25 Imonor, lcrererus j ' i-itt Doktor HEDDA ANDERS~H .38 Malmskilndsgatan 38. Mottagningstid friin och med den 1 Kov. Allm. Tel. 82 99. e. ni. Grundlig och praktisk underv+inn Iämnaa derer i alia slaga haniirrrbebs. Kurs - i Stcmkholm uppmOl.rkfomfattlindc 50 tiin., 16 kr., en lektion. 2 tim .. 75 ~ e Resande sammas p i min Handarhets-Atelicr siisom siirdoles I.iinplig därigenom, att oleiren &amp;, Uf fAr bestkimma lektion.rti ?en från 9 f: m. till 5 e. m. OBS.! Bestiillningar ernottagas fcir uppritningar, monteringar samt förfi %rdigan&amp; af linneutstsrslar. Hvaieniska OBS. Skodon tittverkas fur Herrar, Damer och Barn, I Prisbelönta ni ~r~kt-~efo~iiifö~eiiixi~eil. V Skodon tillverkas afven efter modern fason. w Allt arbete utföres noggramit och af bilsta materiel. Reparationer verkställas val och på bestämd utlofvad tid. P. GUST. N y a Hush %llsskolan (för bildade flickor). Föreståndarinna: Fröken H. Cronius. OBS. 1 Särskild matsal för fruntimmer. Magasin des Nouyeautb pour Confection 20 Eungs$riidg&amp;rden 234) och dess filialer 3 Vesterlånggatan och 75 Vesterlábggätan rekommenderar i sttirsta urval till b@&amp;a8te prber Höst&amp; Vinterkappor H. de THANCH SZ~CKENDDRFF.
137 kunna förflyttas till ett annat Discont-Contoir, när behofvet sådant påkallade; men å andra sidan det vara oförenligt med anslagens ändamål, att låta en del af beloppet på ett ställe ligga obegagnadt, under det total brist kunde på ett annat ställe förefinnas-. Man föreslog derföre den utväg Betänkandet innehåller; hvarefter man tog i öfvervägande till hvilken Authoritet den medgifna jemnkningsrättiglieten skulle uppdragas. Då ansågs att Herrar Banco-Fullmäktige skulle försättas i en obehaglig ställning, om det skulle ankomma på dem att säga, hvilket af Contoiren som åt det andra skulle lämna penningebiträde. Man önskade spara Fullmäktige den desagrementen att misstänkas för att kunna, men icke vilja, afhjelpa den brist, som tillfälligtvis vid något af Contoiren kunde uppkomma, och det beslöts således, att åt Revisorerne uppdraga denna befattning. För min del bar jag ej något att anmärka dervid, om Ridderskapet och Adeln beslutar öfverlemna detta uppdrag åt Herrar Banco-Fullmäktige; men jag bekänner, att jag tror dem derigenom komma i en obehaglig belägenhet. Herr Rosenblad j, Bernhard: Grefve von Rosens förslag, att jemnkningsrätten må öfverlåtas åt Herrar Banco-Fullmägtige finnér jag vara så mycket mera rigtigt , som dgt är öfverensstämmande med den dem anförtrodde generella tillsyn öfver Discontrörelsen. Jag anhåller derföre, att Herr Grefven och i3(J Den i November f m. Landt-Marskalken läcktes göra proposition till bifall å denna punkt, med iakttagande endast af deri utaf Grefve von Rosen föreslagna förändring. Herr morr Hohenhausen, Michael: A id öfverläggningarne om detta ämne, har Utskottet ansett, att en längre tid borde förutgå, innan det vore möjligt med visshet bedömma behofvets storlek å det ena stället, och öfverskottets å det andra. I händelse bestämd tid i detta afseende icke fastställes, utan Banco-Fullmäktige när som helst kunna förflytta Lånefonden, skola de beständigt blifva öfverlupnc af ansökningar om medlens dragande från det ena Contoiret till det andra.
» Aldrig, » svarade han, i det h a n kärleksfullt såg in i hennes djupblå ögon, » — ty jag äger här ett par iångt skönare och dyrbarare, hvilkas glans värmer mitt hjärta, så länge det slår, och hvilka för mig berätta en sägen om, h u r lyckan och glädjen åter för framtiden skola bli bofasta i d e f a mitt gamla kära, vördade fäderneslott! » En hälsning från Florence Nightingale. T r ä n e n eder för ert arbete, för lifvet! Såsom strängen är för bågen, Så är kvinnan ock för mannen, Honom böjer hon, men likväl Honom lyder h o n; och honom Drar hon, men dock honom följer, Bägge de hvarann hehöfva. H. W. Longfellow. Iduns läkarartiklar. Om dieten vid sjukdomar i matsmältningsorganen. Af D:r Otto Sandberg. (Forts.) § ag h a r n u i korthet genomgått de kemiska och fysiologiska akter, som utspelas under matsmältningen, och som äro nödiga a t t känna för a t t r ä t t fatta och bedöma värdet af dietens inverkan p å våra matsmältningsorgan. Vi gå n u att tillse, h u r u vi bäst skola välja, tillreda och m e d hvarandra i lämpliga förhållanden förena de ämnen, som h a till uppgift att bestrida v å r kropps dagliga utgifter, så a t t h a n ej u t a r m a s. Mängden af födan, som dagligen förbrukas, växlar ej. obetydligt allt efter olika åldrar, vanor, utfördt kroppseller själsarbete, klimatiska inflytelser m. m. B a r n och ungdom, som äro stadda i tillväxt, hafva i förhällande till sin kroppsvikt en lifligare ämnesomsättning än fullvuxna eller gubbar. E n strängt arbetande person kräfver mera föda än den, som arbetar mindre eller är i hvila. Befolkningen i e t t kallt klimat behöfver en rikligare, mera fetthaltig föda än den i de varmare länderna, likartadt är förhållandet under de olika årstiderna. A t t uppställa bestämda tal öfver den mängd föda, som kräfves för dagen, är förenadt m e d stora vanskligheter, och uppgifterna härom äro mycket växlande hos olika författare.
— Tafseende på sjelfva saken har jag icke velat yttra mig, ehuru jag var den, sorn begärde Frih. Tersmedens motion på bordet, af den enkla grund, att jag förutsåg, det R. o. Ad. borde finna, att då blott ett enda mål är beredt till förstärkta StatsUtskrs afgörande, man icke borde upptaga tiden med öfverläggning om detta val; men sedan jag, af den anledning, jag nyss nämnde, begärt och nu erhållit ordet, anhåller jag att få nämna några ord i anledn. af hvad som under öfvei'- läggningen förekommit. Gr. Frölich har framställt afsigten från olika sidor inom Huset och aftecknat den sida, hvartill han hörer, sorn D ca 3 Juni f. m. »7 sorn skulle den äga majoritet inom Ståndet. För min del erkänner jag icke benämningen af sidor inom R. o. Ad. Jag vet icke af någon annan benämning för Svenska folkets representanter än den, som finnes i i §:n Riksd.Ordn. Hvarje annan benämning, såsom grundlagsvidrig, må återfalla på den ledamoten, som försöker att inom representationen inbilla sig sidor såsom lagenligt. — I fråga om sjelfva saken lärer det falla sig klart, alt, — enligt den kännedom R. o. Ad. icke kan undgå att äga om den tid, som åtgår för val of 21 ledamöter med det antal suppleanter, som erfordras till undgående af sådana händelser som vid föregående riksdagar, då förstärkta StatsUtsk. vid beslutade sammanträden, i bl ist af ledamöter utaf R. o. Ad., ehuru suppleanternes antal varit ganska betydligt, icke kunnat träda i verksamhet, om hvilka händelser Gr. Anckarsvärd icke kan vara okunnig, — valet kan räcka från kl. 8 om morgonen ända till kl. 2, 3 på natten, eller ännu längre. Huru vill man då tänka sig möjligheten af att afbryta detta val för att förrätta valet till Tryckfr.comite'en. Hr Lefre'n har redan visat omöjligheten deraf annorlunda än genom en sådan confusion, att, under det sedlarna brytas i Riddarhussalen i afseende på det ena valet, R. o.
Bevis derpå är, attNapoleons författning afår 1812, som omnämndes i Herr af Forsells reservation, icke gjorde någon förändring i det antagna systemet, utan blott tilläde en tillåtelse, att äfven dela i J, J o. s. v. Orsaken var den, att köpmännen plägade bedraga Folket, och gifva dem ^ i stället för Jag anhåller om återremiss af Utlåtandet. Herr von Qvanten, Carl: Då detta ämne är af den största vigt för Landet, och serdeles för Allmogen, enär man i synnerhet måste fästa afseende på pluraliteten af dem, som skola begagna sig af den nya Författningen, anhåller jag, innan jag vidrör hufvudsaken, att något närmare få undersöka grunderne för vårt närvarande mått, mål och vigtsystem, i jemförelse till myn - Den 3o Julii f. m. 187 tet. Jag finnér då en sammanslämmelse dem emellan, som är såväl uppställd, att det torde finnas betänkligt, att aflysa det gamla, innan man påfunnit något, som tydligen visar sig vara bättre. Det bar nemligen funnits enviss qvadratur emellan mynt, mått, mål och vigt, som endast blifvit bruten genom 1776 års Förordning om Riksdalersräkningen; ty fordom räknades myntet uti Daler koppar, som var delad uti Zi r:st., och då sedermera beräkningen af Daler silfvermynt uppkom, var den likaledes delad i 32 styfver. Tunnan deremot är fördelad i 32 kappar, kannan uti 32 jungfrur, och skålpundet, den vigt, som af Allmogen mest nyttjas, uti 32 lod. Detta lättade för den enfaldiga betydligt utvägen, alt uträkna priset på hvad han behöfde, ty om t. ex. 1 tunna, 1 kanna eller 1 © kostade 2!- Daler i koppar eller i silfvermynt, visste han genast, alt den mindre delen kostade lika många r:st. eller styfver. Hela denna indelning finnér jag så sinnrik och medförande så mycken lättnad, att jag icke kan inse någon orsak, alt nu öfvergå till den Decimalräkning, sorn infördes i Frankrike efter Revolutionen.