Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mången tjensteman får gå io ä 12 år lönlös, innan han får den lön, som här är i fråga, och är ofta nog, då han får tillträda den, så skuldsatt, att han icke utan svårighet kan qvarstå på tjenstebanan. Följderna af detta usla lönesystem för tjenstemännen se vi dagligen, och de fleste af R. o. Ad:s ledamöter, som sjelfva varit eller äro tjenstemän, veta nogsamt i hvad ofördelaktig belägenhet de börjat sin bana. De, som ej hafva egen förmögenhet, utan måste uppehålla sig med de små tillfälliga inkomster, deras tjenstebefattningar lemna dem, äro verkligen i en bekymmersam ställning; och synes mig, som man snarare bör hjelpa, än stjelpa dem. Det är visserligen sannt, att den ifrågavar. afgiften ej är stor; men för den, som intet har, är redan något mycket. Jag förenar mig med Hr af Billbergh och tillstyrker, att minimum hädanefter må blifva detsamma som hittills, eller att den minsta löninkomst, hvarför bevilln. skall utgöras, må vara ■joo r:dr. Den 8 December. Boye: Jag anser mig så mycket mera skyldig att ■vördsamt understödja de anmärkntr, hvilka vid denna 5 af arne värda ledamöter blifvit gjorda, som jag inom Bevilln.- Utsk. yttrat mig i_ fullkomlig öfverensstämmelse med dessa anmärkn:r. Jag hörde till minoriteten vid den votering, som der föreföll, och önskar intet högre, än att dessa anmärkntr måtte af Utsk. tagas i öfvervägande samt föranleda till ändring i dess förslag. Hr Stuart: Jag ber om ursägt för det jag ännu en gång begärt ordet för att göra en anmärkn. vid denna §; men jag glömde nyss att omnämna innehafvare af pensioner samt studerande med informalorslön å mindre belopp än 200 r.‘dr. I afseende på dem gäller i allmänhet samma förhållande som i afseende på tjenstemännen; och önskar jag, att vi äfven i detta fall må förblifva vid nu gällande stadgande. Såsom skäl derför får jag åberopa, hvad jag yttrat om tjenstemän med små inkomster. Hr af Billbergh:
Jfr. R. F. $. 56, morn. 2, Grundlag kan icke stiftas, ändras eller upphäfvas utan och §.81, Konungens och två lagtima Riksdagars sammanstämmande be lut.samt *>* 78- 79. 2$ Constilulions-Utskotlets Memorial, N-o 68. 29, mora. 1 Enär Constitutons-Utskottet, vid lagtima Påksdagj med tilloch 5. 75. eller af styrkande yttrat sig öfver hvad, efter Stats-Rådets höpenod. 1. rande, Konungen, eller tillstyrkt hvad Riksdagsman, i sådant afseende, hos Stora Nämnden föreslagit, eller sjelft, med stöd af 77 S-i väckt dylik fråga, skall Riksförsamlingen vid samma Riksdag, på sätt 70 §. förmår, deröfver besluta; hvarvid iagttages, att ändring i Konungens förslag hvarken i Utskott, Nämnd eller hela Riksförsamlingen får äga rum. Om förslaget icke antages, vare frågan förfallen, hvarom anmälan göres hos Konungen, der han frågan väckt. Godkännes förslaget, varde beslutet vid nästa lagtima Riksdag understäldt hela Riksförsamlingen, hvilken då äger bifalla eller af slå, men icke ändra det, ej heller, utan att Konungen samtyckt, uppskjuta dess slutliga afgörande. Blifver det hvil an de beslutet å den lagtima Riksdag, dä det till slutligt afgörande företages, af Riksf örsamlingen förkastadt, förhålles så, som i denna $ om ett icke antaget förslag är sagdt. Godkännes det hvil ande beslutet, hvartill fordras att minst tre fjerdedelar bland de röstande sammanstämma, blifve, om Konungs framställning derigenom antagen är, Konungen derom underrättad; men i annan händelse underställes beslutet Konungen, sorn deröfver, innan Riksdagen åtskiljes, bör inhemta hela Stats-Rådets tankar och meddela Riksförsamlingen Sitt bifall, eller de orsaker, för hvilka Han beslutet icke kunnat godkänna. Ii. F. •' 82.
Ersättning kan ej eller påräknas i de fall, då Skepparen inlåtit sig i accord med kaparen och såmedelst undandragit målet Domstols pröfning. 15:0 I alla de mål, der ersättningsskyldigheten blifvet genom Dom kaparen i vederbörlig ordning ålagd, upphör allt anspråk på vidare ersättning af Svenska Staten. 16:0 Då ersättning för fartyg eger rum, beräknas densamma för Eke-fartyg med 80 R:dr Banco per Läst samt för Furu-fartyg med 50 R:dr B:co per Läst. 17:0 Då ej är upplyst eller kan styrkas, antingen fartyget varit af Ek eller Furu, anta ges den mindre värderings-summan. Reclamerad och ersättningsgild fragt beräknas till hälften af hvad Ceriepartiet innehåller, samt* i de fall att Reclamenterne sjelfve varit befragtare och fragtslut således icke upprättadt, likaledes till hälften af hvad andre befragtningar vid den tiden gälde. För caplake får ej ersättning ega rum. jolo Då Skeppare eller Redare anseus genom felaktige och otillåtne åtgärder hafva vållat uppbringningen af ett fartyg vare den derå varande Laddningen icke eller ersättningsgild. 2i;o Värdet af ersättningsgild Last bör styrkas med Mäklare-bevis, eller, örn sådant ej kan ske, med factura, som inför Domstol bör beedigas; hvarjemte Manifest eller Connoissement må bifogas. 22:0 Laddningens beskaffenhet och dess intagande i fartyget skall vara styrkt med vederbörligt Tullbevis. 23:0 Utländske myntsorter evalueras till Svenskt Banco efter det årets Medelcours, då förlusten genom första Pris-Domen blef gifven. 24:0 Månadshyror och kosthållning för Skep. pare och Besättning, Kostnader, som användts under Rättegången, Fullmägtiges arfvode, räntor och calculerad vinst samt uppgifna resekostnader, äfvensom utgifter till Sjöfolkets hemförskaffande upptagas ej till ersättning. 25:0 De i Kongl. Maj:ts Skrifvelse särskildt omförmäldte Reclamations-mål böra undersökas på sätt med de förra har skett. 26:0
Detta ord "någorlunda” tyckes vederlägga hvad emot mitt förra yttrande blifvit anfördt; ty det synes innebära, att målet, under dess handläggning, kan befinnas tillhöra de vigtigai’e, fastän revisions-secrelex-aren lemnat en motsatt uppgift. Revisionssecreterarnes tanke kan vara, alt målet rörer hvarken lif eller ära, men Hrr Just.råd kunna finna saken annorlunda beskaffad; och i sådant fäll lärer det blifva nödigt att tillkalla det större antal ledamöter, som afgöx-andet af ett sådant mål klafver, samt att, i enlighet med hvad jag förut nämnt, förnyad föredragning äger rum. —- Det sist anförda skälet är, att Högsta Domstolens ledamöters tid skulle blifva iner upptagen med mindre vigtiga sakel-. Jag vill icke bestrida, att detta förhållande torde komma att inträffa; men jag får derjemte erinra, att Högsta Domstolen hädanefter liar att påräkna en icke så obetydlig förökad arbetskraft, då den nu får en hel ledamot, i stället för att hittills blott kunnat påx-äkna en del af Just.Statsministerns arbetsförmåga. Jag fortfar således att yrka bifall till förändringen, helst det skäl, Frih. Boye anfört, endast var hans öfvertygelse, att Svenska folket skulle erhålla mindre säkerhet än hittills att få sina juridiska mål rättvist afgjorda, för hvilken öfver - Den j6 Mars f. m. 46j tygelse icke något annat skäl framställdes, än yrkandet af votering, och vi få således troligen skrida dertill. Hr Stråle: Hr von Troil nämnde ett förhållande,'sorn jag tillstår förvånade mig, då han säde, att en ledamot kunde aflägsna sig under föredragningen af ett mål, som angar lif, ära och gods, samt sedan återkomma för att deruti besluta och afstyrka nåd. Att ett sådant förhållande skulle hafva inträffat, är för mig alldeles obekant, och jag kan ej föreställa mig, att det verkligen ägt rum.
VIGGO. Troligen. ALLAND. uttalar ordet med svårighet fostersyster. Leende till Louise. Det blir ju tråkigt för er hur heter det? Icke sant? Ni är ju herr Pihls foster syster? LOUISE. Ja. ALLAND. tomt för er, när han rest? Det är ett lustigt ord! Blir det icke LOUISE. gå ut, så blir det bättre. Jo. Förskräckligt. Men när jag bara får 24 - VIGGO räcker Louise handen. Farväl med dig nu, kära lilla Lisa. LOUISE. Farväl, Viggo! Lycklig resa! Och skrif! bugar sig för Alland och går. VIGGO * ALLAND ser på henne småleende och upprepar med Viggos tonfall. Kära lilla Lisa. LOUISE rodnar, förlägen. ALLAND. Louise icke sant? Det låter så lustigt. Det betyder Ma chère LOUISE. Jo. ALLAND. jag tycker om det Skall ni icke lägga er ner igen? Det är ett lustigt språk, svenskan. Men LOUISE. Nej tack. Jag kan godt sitta. 25 - ALLAND. Låt mig nu först se på er riktigt. LOUISE. Det är inte mycket att se på. ALLAND. blifvit tunna och bleka. Ni har varit mycket sjuk. Edra kinder ha LOUISE. Jag har haft tyfus. ALLAND med tydligt konstnärsintresse. blick, så att jag får se ert ansigte i ro. Tystnad. ALLAND. Sitt jag ber alldeles tyst ett ögonDe betrakta hvarandra. ni har. Jag tycker om er. Sådana ärliga ögon LOUISE. småler. ALLAND i förändrad ton; retligt. Trodde ni, att jag ville säga en komplimang? LOUISE försagd. Nej. 26 - ALLAND. ingenting, om ni är ful eller vacker, om ni har runda kinder eller håliga. Men jag tycker om eder, sådan som ni är. Det kan aldrig falla mig in. Det gör mig LOUISE. Ni känner ju min bror? ALLAND. Ja. Han är en duktig konstnär. LOUISE. Ja, inte sant! ALLAND. Det kan man icke säga om alla. Han är lika mycket värd, som sitt namn. Betraktar hennes ansigte. öfver honom.
Enligt uppgjordt kostnadsförslag skulle för arbetets fullbordande erfordras 34,4-99 R:dr, hvartill kommer obelaldt stenhuggare-arbete, utgörande 1,260 R:dr 25 öre; kostnaden till inköp af en större och några mindre besparings-spislar omkring 500 R.dr; för anskaffande af inventarier och utredning för det ökade antalet af 50 patienter omkring 8,000 R:dr, samt till stängsel och planering 5,740 Riksdaler 75 öre, eller tillhopa med ofvanberörde redan förskjutne 4-6,096 R.dr 75 öre, ett belopp af 96,096 R:dr 75 öre Riksmynt. I särskild underdånig skrifvelse af den 23 sistlidne Augusti har Seraflmer-ordens-gillet dessutom anmält, att sedan, genom timad eldsvåda, en vid Hernösands hospital befintlig uthusbyggnad, som, ehuru varande sysslomannens enskilda tillhörighet, likväl i flera delar varit för hospitalets behof använd, blifvit alldeles förstörd, uppförandet af nya uthus blir af största nödvändighet, och har Direktionen låtit upprätta kostnadsförslag och ritning till två uthusbyggnader, den ena afsedd till halmoch vedbodar, den andra till stall, fähus, vagnslider, afträden m, m., för hvilka kostnaden sammanlagdt uppgår till 4,290 R:dr 54 öre Riksmynt, så att hela den för Hernösands hospital nödiga anslags-summa utgör 100,387 R:dr 29 öre Riksmynt. De utgifter, hvilka sålunda för att verkställa Rikets Ständers vid föregående riksdagar i afseende på dessa trenne hospitalers utvidgande och förbättrande uttalade Bil. M 0 lill Kongl. Majus Nåd.
Nu är skillnaden mellan begge dessa beslut den, att BorgareSt. antagit förtullningen efter vigt och R. o. Ad. behållit den gamla methoden efter värde; men dessa båda beslut gå ut pä detsamma, nemi. 10 proc. af varuvärdet. Jag hemställer, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna för godt att förena sig med BorgareSt. i delta afseende, enär den tull, som R. o. Ad. anser vara den rätta då blir bibehållen, men den method, som ansetts vara den rätta, blir jemväl iakttagen. Således förenas begge ändamålen och en voler.propos. undvikes. Häruti instämde Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius. H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att hinder icke mötte för framställande af den propos. Frih. Palmstjerna begärt, men att H. Ex., innan den gjordes, finge fästa uppmärksamheten derpå, alt Vällofl. BorgareSt. äfven blifvit inbjudet att afstå från sitt särskilda beslut, samt att, derest nu BorgareSt. skulle instämma i det beslut R. o. Ad. faltal, ett dylikt förhållande skulle inträffa, som på förmiddagen, då R. o. Ad. frångick sitt beslut ang-.de artikeln Brunsten, men BondeStåndet instämde uti detsamma. Gr. Cronhjelm: Dels af den anledn., som Hr Gr. o. Landtm, anmärkte, och dels derföre att utförsel!ullen är olika genom BorgareSl:s och R. o. Ad:s beslut, hemställer jag, huruvida det icke vore bäst att låta vid proposm förblifva. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag vill icke vara envis i mitt yrkande ; men BorgareSt. har icke blifvit anmodadt att antaga R. o. Ad:s beslut, och det är icke troligt, att BorgareSt. af egen drift eller önskan att instämma med R. o. Ad. just skulle antaga det beslut, som R. o. Ad. fattat, med mindre inbjudning skett. II.
Det behöfs minsann inte, att frun ställer till flyttning för att fä honom ut, om han nämligen har kvar sin förstockade ungkarlssjäl. Nu skall jag i parentes be att få nämna, att jag är omodern nog att taga » spörsmålet » ganska gemytligt, och det om också mina uttryck förefalla en smula burdusa. Det plägar så gå med mig: jag låter indignerad, fast jag bara ville skämta. Det är — icke sannt — i alla fall bättre det än att ämna komma fram med ett godt skämt och servera indignation. Kan Ni verkligen tro — ursäkta min dristighet! — att dessa unga damer, hvilkas gasellögon och allra som täckaste uppnäsor Ni besjunger med all ridderlig elegans och sådan orygglig optimism — tror Ni, att deras gullhår eller deras ramsvarta lugg döljer små hönshjärnor? Tror Ni icke på kvinnans intelligens, herr riddare? Tror Ni, att den unga förtjusande frun vill något hällre än reda in ett hemvarmt hörn och bona om det väl ät sin herre och man? Och när hon kommer, täck och glittande glad öfver att kunna göra honom en glädje, för att breda en mjuk ny matta under hans arbetsstol, är det då för mycket begärdt, om hon ber honom stiga upp ur stolen, medan hon gör det? Och bör ej han — så vida han ej är orubbligt genomträngd af den moderna läran om kvinnans underlägsenhet under mannen — under den stund han måste stå på sina ben sysselsätta sig med mera för stunden lämpliga Ett öfvermodigt trots anse vi förvisso lika dåraktigt som all rimlig » humanitet mot närboende grannfolk » lof värd. Men hvad den s. k. » garanterade neutraliteten », när det kommer till kris, i själfva grunden innebär af garanti, det har just sorgliga historiska erfarenheter bort kunna lära oss. B,ed:s anm. * Detta är sannt. Men intill dess? Red:s anm. Men dock mest de, som ej blunda med det ena ögat, medan de se med det andra. Bed-.s anm. Hvem satte oss då att döma öfver en » högre » eller » lägre » fosterlandskärlek? Den ene ser saken från en sida, den andre från en annan. Det är dock innerst på hjärtelaget det beror.
I afseende på sättet att till Constistutions-Utsko'tet återremittera dess grundlags-förslag, har Ridderskapet och Adeln yttrat den mening, att ”förslaget skall, med de inom Ståndet gjorda anmärkningar, återlorvivas;” hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden kunna anses icke hafva frångått iiu gällande stadgan leo i i mom. 56 § Regerings-Formen, enligt hvilka de anmärkningar, sora ”hvarje Riks-Stånd serskilt förklarar utgöra dess gemensamma tankar,” varda till Constitutions-Utskotiet hänvisade, och Utskottet derefter åligger "att samtlige Riks-Slåndens tankar lill ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka.” Hvad Constitulions-Utskottet i detta hänseende tili sitt Memorial N:o 33 föreslagit, synes innefatta en förmedling mellan de begge nyss anförde ineningarne, och Utskottet vågar alltså vördsamt hemställa, att detta dess förslag, som af Preste-Ståndet blifvit gilladt och nu af Utskottet, blott med någon förenkling i redactionen förnyas, måtte jemväl af de öfriga resp. Biks-Stånden varda godkändt. Bland de af Ridderskapet och Adeln i detta mål meddelade gemensamma tankar förekommer derjemte, att det förslag, Constitulions-Utskottet, till svar å återremiss, framlägger, må af Stånden endast kunna förkastas eller utan förändringar godkännas. Hvad Utskottet i Memorialet N:o 33 tillstyrkt, eller alt ett sådant förslag jemväl må kunna ”med förändring” godkännas, är deremot af Preste-Ståndet gilladt; och såsom i sjelfva verket icke afvikande från den åberopade 56 §:ns nuvarande lydelse och tillämpning, kan det äfven anses öfverensstämma med Borgareoch Bonde-Stån - 4 Conititutions-Utskottets Utlåtande, N:o 43. dens beslut.
Skicklig och rapp var gesäll Kopp men svår att hålla vid ässjan, frimåndag blef af både tisdag och onsdag. Dock finge man ej vara alltför noga i dessa svåra tider, då förbudet emot bönhaseriet upphäfts, ärliga handtvärkerier till evinnerlig skada. Så fick man då se gesällen, bärande metspö på axeln, allt trägnare ställa stegen utom staden och ned till ån. I dungen kastade han ut metspöt mellan strandens pilar, men detta väl bestäldt, lät han fiskdonet hvila orörligt, satte i stället flaskan till munnen och uppstämde en gammal visa om »de rosor och de bla-a-der». Ungdomen, där den strök förbi uppe på vägen, skrattade åt tosingen, men visan hade de hört sina mödrar gnola, den gick så underligt långsamt och dallrande, få toner hade den också. Vek nu en och annan af från stora landsvägen och satte sig att se på det märkeliga fiskafänget, kunde gesällen börja berätta om hvad han uträttat i världen. Småsaker var det icke, och lustigt talade han, folk talade väl så förr i världen. — I högaktade härrar, jungfrur och mamseller — flöt det konstfulla talet — i mången vetenskaps eftersökande hafver jag mig skickat samt i en ädel metier, ärebetygelser hafver jag aflagt i alla de mål, jag åstadkommit kunnat ... Så anlände jag då till det landet Bender, där tolfte Carolus stupade och tsar Peter miste sina härskaror, likaledes bereste jag Smyrna i Akkepelagen, där mamsellerna spatsera nakna som Eva i paradiset och på alarna hänga de sötaste russin ... Men bäst nu gesällen var i farten, hände att han tvärt bröt af, betraktade åhöraren med en underlig blick och hviskade hemlighetsfullt: — Akten er för trollskott från skogen — så det susar ein, zwei, drei — och den det träffar — godnatt, godnatt. Härvid försjönk gesäll Kopp alltid i ett djupt drömmeri. Han stirrade ut öfver åns blanka vatten ... En försommarkväll i solnedgången satt han där ensam med sitt spö och sin plunta.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 261, angående Tryckningskostnaden af Tabell Commis-' sionens afgifne Utlåtande och Tabeller, lemnade Pre6t-Ståndet sitt bifall. S. D. I ett sammanhang föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Förslag N:o 124, till jämkning uti Riks-Ståndens serskilt fattade Beslut, rörande Husbehofs-Bränvinsbränningen och dermed sammanhang ägande ämnen, samt Hedervärda Bonde-Ståndets denna dag härom fattade Beslut , då Prest-Ståndet i stöd af Hedervärda Eonde-Ståndets inbjudning, fann för godt att antaga Utskottets ofvanberörde Förslag om bibehållande af 1815 års i ämnet utgifne Författningar. S. D. Då Constitutions-Utskottets den u; dennes på bordet lagda 2:ne serskilda Memorial, angående: 1. Upphäfvande af 114 §:n Regerings-For-j men , och q. Bestämmande af en tid, inom hvilken Grundlagsändrings-Förslag ej skulle kunna afgöras , nu ånyo föredrogos, och emedan inom Constitutions-Utskottet tvenne Stånd i dessa frågor stadnat mot 2:ne, ansåg Prest-Ståndet de derom väckte motioner böra förfalla. S. D. Efter förnyad föredragning af Särskil, ta Utskottets den 21 dennes på bordet lagde Betänkande , angående grunderna för en allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster, beslöt Prest-Ståndet för sin del att berörde Betänkande 5<n Prof. Ultlr. d. 29 Maji 1818. bör i underdånighet ofverlemnas till Kongl. Majit med underdånig anhållan, det behagade Kongl, Majit åt den Committé som Kongl. Majit för detta ändamål Nådigst täckes utse och tillförordna, i Nåder uppdraga, att utan hinder af Rikets Grundlagar, samt öfriga nu gällande X-agar och Författningar, till den efter fyra års förlopp först inträffande
Med hvad sken af rättvisa kauman fordra, attRot-. hällarne, nu mera än förr, skola bestå Lifmundering af kläde, med manga dertill hörande persedlar, i stället för en Valmars Släpmundering, sorn kanske kostar mindre an en tredjedel emot den förra, då man endast förbundit sig till den sednare? Och hvarföre skall Staten icke , hädanefter såsom hittills, bestå Lifmunderingar ? Den enfalldigaste kan, besvara dessa frågor. De Författningar, äfven den i 1812 års Förordning åberopade af år 1795, hvilka i detta ämne utkommit, till Rothållarnes betungande, likasom de så kallade, men ofta ingenting mindre än frivilliga, öfverenskommelser, som emanerat eller blifvit af slutade, ifrån Knektconfractexnäs data till den Den 2 Juli. e. »t. 71 6 Juni 1809, kunna på intet sätt förbinda Rothållarne att gifva sina soldater mera än hvad Contracterne föreskrifva, då desse i RegeringsFormen af sistnämnde dato åter upplifvas. Följakteligen kunna Rothållarne icke åläggas att gifva andra än så beskaffade Släpmunderingar, som Contracterne utsätta, det är, af grått valmar, med de' öfriga persedlar, som hvarje landsorts särskildta Contract utfäster. Om, såsom man sagt mig, någre skulle utsätta Släprockar, Skinnbyxor och dylikt nu obrukligt, kan sädant lätt förvandlas till Valmarsrockar och byxor; men icke kunna Rothållarne belastas med flera persedlar än hvartill Contracterne dem förbinda. Att dessa Munderingar blifva grå, kan visst icke hafva någon menlig verkan på trouppen; ty man såg både Svenska och Finska Armeerna, under 1808 och 1809 arens campagner, bära lifmunderingar af samma färg, och likväl göra deras skyldighet.
Jag vet, att många, att de allra flesta, som sett stycket eller läsa des-sa rader, skola gifva mig ' rätt i, att fru Leffler, fastän hon genom ew massa fint observerade smådrag vunnit skenet af naturtrohet och sanning, af bristande kännedom om denna kärlek eller af afsiktligt förnekande däraf, för-ledts till något, som i ena fallet är en förvillelse, i det andra en nedrighet .. Men, som sagdt, frånser jag denna väsentliga brist, har stycket, mycken sanning i sig och verkar trots sin sorgliga lära och sin missriktning uppfriskande genom sin ton och de duktiga ungdomstyper det gifver. Det spelas också förträffligt i den anda, hvari det skrifvits. Fröken Åhlander har i den gamla mormoderns roll lagt en ny lager till den^ hon vann som fru Heinecke i » Ära », det behöfves ej mer än dessa två, för att de skola blifva till en vacker krans, ty de äro båda rika och friska; Man har jämfört denna roll med Betty Hennings ' gamla fru i » Asylen » utan att göra gradskillnad dem emellan, och större loford kan fröken Åhlander ej få, ty detta är liktydigt med detfullkomliga mästerskapet. Men artskillnad finnes där. Det blida, älskvärda minne, mången • bevarar af farmors eller mormors böjda gestalt, väcktes och värmdes af enkhus-gumman, men drager sig undan för denna bittra gamla, som är » en elak käring ». Men det är naturligtvis skådespelerskans uppgift att söka följa förf: s intentioner, och detta lyckades i hög grad för fröken Åhlander. Herr Hillberg gaf henne ej efter härutinnan; just det att fru A. C. Leffler utan tvifvel skulle vara så utmärkt nöjd med honom, gör denna roll till ett värdigt motstycke till hans utmärkta skapelse egoisten, hustyran-Il8 TEATER-REVY. nen Bark i » Sanna kvinnor ».