Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stirs bedömande, så måste om dessa bifalla förslaget, hvilket dock icke är gifvet; ty det händer ju oftast att Komité-förslager icke vinna Ständernas godkännande, särskilda tjenstemän tillsättas för att bringa förändringen i verkställighet. Då möta nya svårigheter och strider, och följden blir efter min öfvertygelse ingen annan, än att man får återgå till konventionerna. Erfarenheten bar visat, att den nuvide författningen, äfvensom 1681 års lag i sjelfva verket icke öfverallt kan tillämpas, enär många af de rikare församlingarna icke gifva presten mer än j-idel af hvad lagen bestämmer, och i fattigare lärer, vid konventioners upgörande, det som bestämmes åt presten sällan upgå till mer än hälften af hvad lagen angifver såsom hans rätt. Jag säger detta för att visa, att denna lag icke alltid låter tillämpa sig, och jag tror icke att denna tillämpning blir lättare derföre att aflöningen kommer att utgå på annat sätt. I alla fall är dock icke min mening att förorda bibehållandet af det nuvarande sättet. För det andra tror jag, att Utskis mening, ehuru den icke är fullt uttalad, är att lönerna skola bestämmas en gång för alla till en viss summa, angifven dels i kontanter, dels i spanmål, och då jorden allt fortfarande måste ansvara för det hufvudsakliga af afgiften, fördelad efter en eller annan grund på hemmanen. Detta blefve en ny grundsats, medförande alla de olägenheter, som så länge varit öfverklagade vid de gamla nu befintlige. Huruvida sådant vore rättvist, är svårt att säga; att det icke blefve det i framtiden, är emellertid visst. Ty penningelönerne skola snart förändra sitt värde med den å hemmanen fördelta afgiften och då blefve förhållandet detsamma, som med alla andra grundskatter, attdenkomme att drabba högst ojemnt. Den nuvide principen är åtminstone så till vida riktig, att afgiften är beroende af gårdens afkastning, d. v. s. af dess förmåga att underhålla personer, som äro i behof af själavård.
De undandraga sig, nemligen att inför Domstol aflägga Ed; de vilja icke ingå i ägtenskap på det af Lagarne vanligen stadgade och för allmän säkerhet nödiga offentliga sätt, och de göra icke krigstjenst, alltsammans emedan det strider emot deras religion. Om nu hälften af Nationen utgjordes af Qväkare, eller om man toge religionen till förevändning att undandraga sig hvarjehanda medborgerliga skyldigheter, så skulle ju den andra hälften af folket nödgas allena upprätthålla och försvara samhället. Hvilken obillighet, och hvilket missnöje skulle ej deraf uppstå? Hvilka motsägelser i lagstiftningen och hvilken oreda i Stats-förvaltningen skulle icke detta splittrande samfundsskick medföra? Sådant kunde måhända förhållandet med Judarne blifva hos oss i en framtid, om de oinskränkt fingo fortfara att utbreda sig. Ingenting bör, för samhällets bestånd högre önskas, än en fullkomlig öfverensstämmelse i bildning och åsigter medborgare emellan; och uppnåendet af detta mål skall alltid motverkas, så länge man tillåter folkslag af så skiljaktig be - Den ti Maji e. m, kännelse som Judarne, att fästa sig inom vårt samhälle. Grefve Posse: Det är i anledning af Herr von Hartmansdorffs senare yttrande, som jag utber mig få upplysa, att OeconomieUtskottet ej föreslagil Svensk medborgare-rätt för andre Judar, än dem, som låta döpa sine barn, och att fördelarne af denna medborgare-rätt, således egenteligen tillkomma endast dem hvars slägten blefvo Christna. Jag tror derföre, med anledning af hvad Herr von Hartmansdorff sjelf yttrat, att om han fäster sin uppmärksamhet vid innehållet af OeconomieUtskottets förslag, han skall finna det ganska rättvist och nyttigt. Herr Ribbing, Arvid,'. Jag anhåller blott, att få vördsamt upplysa, att då sammansatta Lagoch OeconomieUtskottens öfverläggning förevar om närings-friheten, äfven den nu ventilerade frågan vidrördes, och att dervid stadgades den grund, att man, för att vinna burskap, borde vara af Christna Läran.
Jag anser den, som är Elector, tillika kunna vara Utsk:s-ledamot, och finner intet skäl, hvarföre sådant skall vara förbjudet inom Adeln, när det är tillåtet och brukligt inom de öfriga Stånden. Det synes mig tvertom vara en stor skada för K. o. Ad., att icke kunna välja Electorer lill Utsk:s-ledamöter med mindre de upphöra att vara det förra. En del af Ståndets bästa och mest aktade ledamöter förblifva sålunda riksdagen igenom sysslolösa mellan plena derföre, att de äro Electorer. I annat fall kunde man hafva dubbel fördel af deras kunskaper och verksamhet. 21 §:n. ”Tillstånd alt pä högst 3:ne veckors lid från riksdagen afresa må Landtmarskalken bevilja 4 eller 5 af electorerne, i den ordning de sig dertill anmäla. Afgången elector ersättes genom annan ledamot, som Ståndet in pleno väljer”. .1 lorden dock finna, mine Hrr! att det blefve ganska besvärligt att invälja Electorer för hvarje gång sådant kunde behöfvas; men när Eleetorn icke förlorar denna egenskap, kommer nytt Electorsval icke i fråga med mindre än att någon skall från riksdagen afresa. Om än af 25 Electorer 5 afreste, sä behöfde man, enär 13 äro tillräckliga för Utsk:s-val, icke genast anställa nytt Electorsval. Tidsspillan derigenom blefve således icke menlig. 24 §:n. ”Elector, eller Utsk:s-ledamot, må utan laga förfall eller erhållen ledighet icke uteblifva från Electorernes eller Utsk:ns sammanträde vid den påföljd, som i ordningsstadgan särskildt finnes föreskrifven. Sker det ändock 3 på hvarandra följande sammankomster, vare han sin riksdagsmannarätt för den riksdagen förlustig. Lag samma vare, om Elector eller Utsk:s-ledamot, utan styrkt laga förfall, 2:ne veckor utöfver erhållen ledighet uteblifver, börande sådant af Electorernes eller Utsk:s-ordf. genast hos R. o. Ad. tillkännagifvas”. J finnen således, mine
Men när, såsom med full visshet kan antagas, inom närmaste framtiden och allt vidare under regleringsarbetets fortgång, antalet af sådana ärenden, i det skick att de böra inför Eders Kongl. Maj:t föredragas, kommer att ytterligare i betydlig mån tilltaga, lärer ett vida ogynnsammare förhållande inträda, derest icke tillika arbetskrafterne inom Expeditionen ökas. Utom det att öfverhufvud mängden af de till Departementets behandling hörande mål årligen varit i stigande, utgöra särskildt de nu ifrågavarande en ny tillväxt af mera än vanligt vidlyftig oell maktpåliggande beskaffenhet, erfordrande ej mindre träget arbete och stor noggrannhet, än ock förtrolig bekantskap med de i dithörande ämnen gällande mångfaldiga stadganden. Häraf torde få anses följa, att dessa och med dem sammanhang egande ärendens bearbetning inom Departementet lämpligast bör öfverlemnas åt en eller två af dess tjenstemän, hvilka sattes i tillfälle att hufvudsakligen deråt egna sina krafter och sålunda äfven dervid förvärfva den erfarenhet och vana, som lända till det vigtiga och mödosamma arbetets underlättande och påskyndande, — ett mål högeligen önskvärdt så väl för de öfriga göromålens obehindrade fortgång inom Departementet, som ock för hela löneregleringsverkets bringande till en tidigare fullbordan. Då emellertid de för närvarande till löner och arfvoden för tjenstemän i Departementets Expedition anslagna medel icke lemna tillgång till aflönande jemväl af biträde vid omförmälda ärendens bearbetande, finnér jag mig föranlåten i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Majit måtte besluta nådig framställning till Rikets Ständer derom, att ett anslag af 3000 Riksdaler måtte årligen utgå och på extra stat uppföras, att för berörda ändamål af Eders Kongl. Majit disponeras, samt att ett lika belopp äfven för nästkommande år måtte genom särskild nådig Proposition af Eders Kongl. Majit för samma ändamål äskas. 22 Bil. N:o 1 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 7 om Statsverket 1865. 2:o. Lönetillölcning
Deremot torde hvarje Chefsembete för sitt regemente böra lemnäs tillfälle att yttra sig öfver de förslagsvis bestämda värdena före deras fastställande, synnerligast med hänseende till jemnhelen i uppskattningen af de olika boställena inom regementet. 29 I enlighet med hvad sålunda blifvit anfördt hemställa kommitterade beträffande bostad sboställenas uppskattning: att dessa boställen, efter å dem föregången egomätning, i de fall kartor saknas, måtte till sin medelafkastning blifva uppskattade at en enda för detta ändamål förordnad komitée, bestående af 2:ne ständige ledamöter, deribland ordföranden och den ene civil embetsman, samt 2:ne tillfällige ledamöter, särskildt utsedde för uppskattningarna inom hvarje landskap; och att dessa förrättningar måtte ske i öfverensstämmelse med det af Krigsoch Kammarkollegierna häröfver uppgjorda underdåniga förslag, men på det något förenklade och i öfrigt annorlunda sätt, kommitterade här ofvan ansett vara säkrast och för ändamålet bäst befrämjande. Vidkommande slutligen sjelfva beräkningsgrunden för spanmåls och andra persedlars förvandling i penningar vid uppskattningen af arméens boställen och andra indelda lönetillgångar, föreslås, till vinnande af en för jemförelsen nödig öfverensstämmelse i dessa hänseenden, samt förekommande af större ojemnheter genom tillfälliga prisförhållanden i olika orter: att förvändlingsuträkningarna måtte ske efter medeltal af hvarje särskildt läns marke gångspris för vissa år, hvilka böra vara desamma för hela arméen, oberoende af uppskattningarnas verkställande oliktidigt vid olika regementen, äfvensom att vakansafgifter upptagas i öfverensstämmelse med gällande kontrakt, när uppskattningen eger rum. D. Om periodiska jcmkiiiitgar af Iönetillgångarna regementen emellan efter tillämpning af den nya löneregleringen. Såsom ofvan är visadt, ligger i det indelda löningssättets beskaffenhet och utgör dess förnämsta egenskap, att tillgångarne förändras i naturligt förhållande till de behof, hvarför de äro anvisade.
Mottagning 9-41 f rn, ' / z 2-3 e n1 Sondagar 9-11 f rn - 21 Xlaraberg~gatan 29 - FörsäljningSmagasin for Fruntimmersarbeter, såsom V l i f i a d e ~ Nntdo&gt;znZdi) 12tqter9 ~ Triisn idej * &amp; e P, Yadstena Spetsaq BrocZe~ * ier, St ldiar7e oi %t Vdrkade €69 * hYt~ Bc~~~ ' Y~~LZ&amp;&amp;W~ DeIio~at$o~l ~iO ' t$k C C W, @ ~7; 01; II; eIisn7~er m. IN. Utstyrslar och alla slaga ~runtirnmwsa&lt;beten fllrfkrdigas Markning verlcrtailes Rekvisrfroner från landsorten e: psdreras skyndsamt. Utmärkt arbete! Billiga priser! Förtjansten slimmerskansl Allm te1 64 91 J Modenff * ir för Damkappor, Stockholm. 229 Xwazgstv6dgdrrE8gatam 12, iekoininenderar srtt stola och rikhaltiga lager af alla N o a v e a u t 6 e ~ fäjr sasongen. Sarskildt får rekommendera mitt stor8 lager af wPelsverk för Pelskappo~ med dal till passande ofvertyger - F, ~ kapital P is te^., s@kildt fruptimmer, liar det länge varit ett önskningsin %l att kunna öfverlamna vården af sina värdepapper och skötseln af sina affärer &amp; t n %gon person eller institution, som ined absolut säkerhet förenade punktligliet och noggrannhet i utförandet af det anförtrodda iippdraget äfvensom prisbilligliet. E n sådan institution ä r, Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning (L i C Z a N y g a t a n 2 expeditionstid 10-41, soin under garanti af Stockliolms Enskilda Boik åtager sig vård och förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper.
Jag vill då påminna derom, att det icke är fråga örn att bevilja denna hamn någon vidare fördel, än den som redan finnes medgifven för 4 andra hamnar i vårt land, nemi. Götheborg, Carlskrona, Carlshamn och Stockholm. Och hvarföre förespeglar man då så fasligt stora vådor af alt medgifva en rätt åt denna hamn, som icke medfört några öfverklagade olägenheter vid de andra 4? Vigten af detta inkast torde således blott genom denna enkla uppgift vara undanröjd. En annan värd talare har afbrutit sitt yttrande med den förklaringen, att hans vigtigaste skäl voro politiska, men alt han ville spara dem tills vidare. Jag skall i detta fall följa hans föredöme och icke heller vidröra dessa förhållanden förr än jag hör alt man derifrån vill hemta anledn. lill afslag å betänk., ty min öfvertygelse är att några vådor, äfven ifrån den sidan, icke heller existera. Min konklusion är således, att detta betänk, borde bifallas. o Hr inkerman, Fredr.: Såsom det framställes i Utsk:s recit i början af detta betänk., så är frågan numera icke ny. Den har förut varit väckt vid 1840—1841 årens riksdag och föranledt ifrån 11. St. en lika beskaffad hemställan lill K. 31., som den nu föreslagna. Denna skrifvelsen har, enligt hvad äfven betänk, utvisar, blifvit på vanligt sätt behandlad. Vederbör, embetsauktoriteter hafva blifvit deröfver hörda och de hafva, efter hvad likaledes betänk, upplyser, tillstyrkt II. St:s und. anhållan. Dä nu emellertid K. 31. icke bifallit den gjorda anhållan, så kan jag icke föreställa mig annat än alt skäl förefunnits af den beskaffenhet, att något bifall för närvar, icke borde lemnäs till 11. St:s anhållan. De kunde hafva varit af den beskaffenhet, som ett par talare påpekat, eller politiska, och jag tilltror mig icke att kunna bedöma eller ens ana dem, men jag gissar dock alt sådana skäl existera. Emellertid är denna framställning redan af R.
Sjöns belägenhet uti den fruktbara Wadstena-traktén, dess långgrunda stränder, som läto hoppas att af sjöbotten erhålla lika ypperlig jord, som de densamma omgifvande åkrar och ängar, den i ögonen fallande förmånen att genom sänkning af sjöns vattenyta göra stora sträckor af vattensjuk mark torr och odlingsbar, samt lättheten af företagets verkställighet, hade länge vat rit inbjudande skäl att utföra det. Men svårigheten att härtill förena de 223 sär skilda strandägarnes meningar och sinnelag utgjorde ett mägtigt hinder, hvilket blott kunde öfvervinnas genom ett fortsatt ihärdigt bemödande af för det allmänna bästa särdeles lifvade män, som dervid uppoffrade mycken tid och möda. Arbetet med gräfning af den breda kanal, hvilken afleder sjöns öfverflödiga vatten, begynte uti August? månad 1842 och afsyntes fullfärdigt trenne år derefter. Då var sjöns yta sankt 6 fot, och 3,327 tunnland ny mark från sjöbotten vunnen; 1,076 tunnland / \ 4 vattensjuk mark beräknades såsom hufvudsakligen förbättrade, ehuruväl en ej obetydlig vidd af sådan jord icke är uti denna beräkning inbegripen. Rågångskarta, de särskilda byalagen emellan, stadfästades redan 1846 i Juni månad. Ingen enda tvist drogs inför domstol. Den vunna marken är af åtskillig beskaffenhet. Större delen god lera eller svart dyjord; en ej obetydlig del utgöres af lera, öfverströdd med, för det mesta, kalksten, och vid pass TV af sand. Alltsammans är en önskelig tillökning uti ägovidd för de kringboende hemmansägarne, och hvad som ej ärtjenligt till åker, blir användbart till äng, som i den orten förut är särdeles knapp. En ringa del af den vunna sjöbotten är sådan, att den endast till skog och mulbete kan begagnas. Den förr gjorda anmärkningen i afseende på klimatet, att vintrarne begynna senare än fordom, och vårarne äfvenså, har vunnit ytterligare styrka genom senare årens erfarenhet, ehuruväl det erfordras sammanstämmande iagttagelser under många tiotal af år för att utröna huruvida denna förändring kan anses annat än tillfällig för en kortare tidsperiod.
2:do At en tacksägelse - a66re88e med högtidligt gillande af deras ädelmodiga företag ställes til anföraren och hwarje werksam medlem af den tappra Wästra Armeen, hwars modiga, anspräkslosa, patriotiffa företag framwisat den enda sannolika möjlighet, at lyckas i den til Rikets frälsning äsyftade Regementsförändring, och Den 5 Maj. 23 hwilken H,rmee8 närwaro under bibehållen medborgerlig anda är ätmindstone det närmaste stöd emot alla försök af Rikets fiender. :o At Rikets alla särskilta ^rmeL-Lorxsec tackas för deras ädagalagde ståndaktighet och tapperhet, wm, ofta segrande, äfwen wi at sig da, när bristande tilgängar och felaktiga anstalter gjort en lysande framgång omöjlig. Herr Laron och Landtmarskalken proponnraäe, at sorn upsättningen af et Urorocolis. Utdrag härom til de öfrige Standen icke genast kunde medhinnas, de af Friherre IAU^>LNLranl^ NU provisionslt förestagne termer kunde af Ordföranden för Ridderstapets och Adelns Deputation nyttjas. Herr lklmm, Lebr, erinrade, at ehuruwäl det af Friherre UnijenLrantx nu upläste project wore gansta wackert, torde likwäl all omsorg om ordalagen wid et tilfälle, sä wigtigt som detta böra anwändas; och yttrade derjemte sin önskan, at alla de personer, som hufwudsakligcn deltagit i den wigtiga regements-förändringen mätte nominatim uptagas i det LrotocollsUtdrag, som härom, sä fort sig göra lät, bomme at upsättas och justera. Herr Laron och Landtmarskalken anmärkte, at et uptagande af alla de§a personer torde wara gansta smärt at göra. Friherre käggla tilstyrkte, at saken mätte fä förblifwa wid hwad, genom den redan bifallna proposiUonsn blifwit bestutadt. Herr 24 Den 5 Maj.
Hvad de af Hr Gripenstedt framställda betänkligheter angår, så skulle jag visserligen gilla en större del af dem, så 3 II. 7 60 Den 7 O c toli er. framt icke den nu föreslagna ålgården vore helt och hållet temporär och derföre kan i min tanka af representationen bifallas; beroende det af Ständerne, att när BaneoUlsk. inkommit med förslag till bancoreglem., iakttaga aila de försigtighetsmått och gifva de föreskrifter, sora kunna finnas nödiga, pä det ingen skada och inga missbruk må uppstå lill följd af den rättighet, som Bancofullraäklige, efter min öfvertygelse, böra äga, att kunna i sin cassa inberäkna det silfver som för Bankens räkning är deponeradt pä de större handelsplatserue, såsom Hamburg och London. Hr Gripenstedt torde dessutom i betydlig män kunna modifiera sina farhågor, vid besinnandet deraf, att det belopp, som nu är i fråga, är bestämdt till 500,000 r:dr silf. sp. såsom maximum. Om Banken äger della belopp deponeradt i Hamburg eller London, så kan deraf icke någon särdeles stor sedelemission uppstå, emedan proportionen mellan 2 och 5 redan är förlorad, och skulle måhända icke kunna återvinnas genom nämnde summa. Således torde farhågan böra försvinna, att någon större sedelemission för ögonblicket skulle kunna äga rum. Dä det i öfrigt, som sagdt är, beror af 11. St. sjelfve, att inom några få veckors förlopp besluta de försigtighetsmått och de inskränkningar, som kunna pröfvas nödige i afseende å den af BancoUtsk. föreslågna rättigheten för Bancofullmäklrge, och dä dertill kommer, att maximum är faststäldt lill en så i inga summa som 500,000 r:dr silf. sp., finner jag skäl vara för handen alt påyrka bifall till detta betänk. Hr von Troil: Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Cederslröms yttrande, men i afseende derå, är jag så fullständigt förekommen af Hr Gr. o. Landtm., ali jag icke har något att tilllägga.
Tre Ledamöter haftva ferier fyra mänader i sender, och deribland skall räknas en af DomareClasscn. Dehe Ledamöter ntwäljas wid Riksdagen genom särskilde Electorer af alla Standen; men Elcctorerne wälsa Ledamöterna ur hmad Ständ och Folk-Clatz dem nyttigt synes. Fyra Ledamöter, hwaraf en ur Domare-Classen, utgå hwart tredje är. I deras ställe insättas Fyra andre efter samma grundsats, och hämtade ibland Sex Suppleanter, walde af Elcctorerne pä samma gäng, som de förstnämnde Tolf. Skulle af detze Sex icke Fyra qwarlcfwa, wäljcr Beredningen sjelf till det rum, för hwilket en Suppleant fattas. En Tjensteman, sä länge han är Ledamot i Beredningen, utöfwar emedlertid icke sin tjenst. Ledamötcrnes arfmoden skola tvid hwarje Riksdag af Ständerne fastställas; dock mä den, som förut äger lön, blott erhälla fyllnaden i det bestämda arfwodet. Denna Berednings befattning skall wara: 1) Att emottaga, af hwilken som helst, Anmärkningar och Förslag rörande Grund-Lagar, Civiloch Criminal-Lagar, oeconomiska Författningar och alla slags publika Inrättningar samt grunderna för desa Lagar, Författningar och Inrättningar. Härifrän undantagas alla de oeconomiska Bilaga till Mem. N:o 1. 69 Författningar samt Lag-Förklaringar, som emellan den sist hällne och den nästkommande Riksdagen af Regeringen utfärdas; äfwensom Beredningen icke är tillätet upptaga uägot, som innebär anmärkning mot Regeringens utfärdade Beslut, Resolutioner och Utslag. Pröfwas de inlemnade Anmärkningar och Förslag sädaua, att Beredningen icke anser sig derpä kunna göra afseende eller sig dermed befatta, skall skriftelig, motiverad Resolution deröfwer meddelas den, som dem inlcmnat.
Ombud till indrifvande af K ronans fordringar för de från fälttåget mot Norrige öfverblifna, derstädes försålda provisioner, tid efter annan öfverremitterat Norrska Discont - Representativer till ett belopp af 585>8°° Riks Bank Daler, och Krigs Comitén, sorn doraf emottagit 43?)4oo R. B. D:r, uppburna under den tid då, jemlikt Kongl. Maj:ts förordnande af d. 28 Sept. iQiG, denna myntsort fick i Kronans Cassör såsom betalning ingå, men deremot för de öfriga, efter berörde tid insända i53>4o° R. B. D:r icke vågat meddela något depositions-bevis, i underdånighet förfrågat sig huru härutinnan borde förhållas, med tillkännagifvande derjemte att, enligt hvad Sundell förklarat, Discont-Representativerna utgjorde nästan det enda i Norrige circulerande mynt, och att användandet af tvångs-medel till fordringarnas indrifvande i Riks Bank Sedlar varit stridande mot Kongl. Maj:ts nådiga befallning, Krigs-Comitén till svar härå förständigats att, enär likmätigt Kongl. Kungörelsen af den 14 Juni 1816 inga andra voro förbundne att i betalning emottaga Norrska Låneoch Discont-Inrättningarnas representativer, än Intressenterne i den Inrättning hvarifrån de utfärdats, det åberopade stadgandet af den 28 derpå följande Sept. icke innebure en så vidsträckt tillämp - io4 * Coust. Utsk. Bclcinkanden. ning, att dymedelst bort föranledas någon inskränkning i Sundells ovillkorliga skyldighet att indrifva betalningen i samina myntsort hvaruti den contraherats, hvadan alltså den förlust, som genom denna pligts åsidosättande kunde uppkomma, borde drabba Sundell,. hvilken ägde att, emot återfående af förenämnde belopp, 585>8oo Daler i Discont - Representativer y enahanda summa i Riks Bank Sedlar till Krigs-Comitén leverera.
Mutterns uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten efter erhållet entledigande; 10:o om anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarne i Riket samt utgifvande af derpå grundade kartor; 14:o om indragning till Kronan af det Krono-länsmannen i Sunnerbo härads sydöstra distrikt på lön anslagna boställe Bökhult Södregården N:o 2 mot kontant ersättning till boställs-innehafvaren; I2:o om anslående af ett mantal Låstad Jägaregården jemte tV mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi af Skaraborgs län; I3:o om anslående af f mantal Törnestorp till boställe åt Kronofogden i Höjentorps fögderi af Skaraborgs län i stället för nuvarande kronofogde-bostället 1 mantal Stentorp; 14:o om åtgärder lill behöfvandes undsättning i missvextår; 15:o om öfverlålande åt Strömsholms nya kanal-bolag af eganderätten till en jordrymd från Strömsholms kungsgård; I6:o örn kostnadsfri upplåtelse af Kronan tillhörig jord åt Gellivare blifvande bolag för anläggande af en jernväg emellan Gellivare malmfält och Bottniska viken; I7:o om upplåtande af en Halmstads slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för nytt tullhus i nämnde stad; Prof.-Utdrag den 9 November 1859. 57 18:o om utbyte af häradsskrifvare-bostället Hagebohl i mantal mot A mantal Kålshult i Jönköpings län; 19:o om försäljning af sex lansmans-boslällen i Malmöhus län; 20:o om användande af de på anslagen för Drottningholms och Nockeby broars ombyggnad uppkomna besparingar; 21:o om upphörande af den s. k.