Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. den ii Juli. Högvörd. Prest.Ståndet den 14 _ Vällofl. Borgare Ståndet den ir Hederv. BondeStåndet den 11 Vördsamt Memorial! Sedan af enskild Riksdagsman bos Constitutions-Utskottet motion blifvit väckt, att såsom tillägg till 28 §. Regerings - Formen åter måtte föreslås samma stadgande, som vid 1809 och 1810 års Riksdag föreslogs, rörande tillåtelse att i tjenst antaga utländska män till Lärare vid Universiteterna , Språkoch Exercitise-Mästare, och Idkare af de fria Konsterna, beslöt Utskottet, att följande förslag skulle hos Riksens Ständer anmälas: I första Momentet efter ordet fästningar.■ att till sysslor vid Academierna befordra utländska Larda af utmärkta förtjenster. Moment näst efter ordet förtjenster, i händelse nyssnämnde Moment antages , men i vidrigt fall näst efter ordet, fästningar: att i tjenst antaga utländska män till Språkoch Exercitii-Mästare, samt Idkare af de fria Konsterna ; samt vid §:s slut, efter orden dm rena Evangeliska Lärarn Sprak-och Exér< 5112 Den 11 Juli. JSxereitiiMästare samt Idkare af de fria Konsterna allena undantagne. Hvilka förslag till behandling, enligt 56 §. Regerings-Formen , till Riksens Ständer vördsamt skulle öfverlämnäs. Ståckholm den lo Juli 1815* På Högloft. Riddersk. På HÖgv Prest-Ståndets och Ad. Ledamöters Ledamöters vägnar vägbar Rudolf Cederström. C. v. Rosenstein. På Välloll. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar J. Wegelin. A. J:son Hyckert. v G. A. Silverstolpe, Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Åd. den 11 Juli. Högvörd.
Gulockersslammeriet vid Semsholms säteri i Gäseneds härad har, i anseende till täta ombyten af egare, icke varit bedrifvet under detta qvinqvennium. Värdet af tillverkningarne vid samtliga de öfriga verken kan icke ens approximativ med någon säkerhet beräknas. e) Fabriker, Bruk, ferl; och öfrige Näringar på landet, hvilka icke höra till Bergsrörelsen. Sågverk och Sågar, Större inrättningar för virkessågning, elier egentliga sågverk finnas i synnerhet på Dahlsland och vid Götha eif, hvaraf de vid Upperud och Trollhättan äro och de vid Lilla Edet, som nyligen blifvit genom vådeld ödelagde, varit i särdeles fullkomligt skick. För öfrigt saknar icke någon del af Länet mindre saluoch lego-sågar; så att sågarnes antal i det hela, aila liusbehofssågar oberäknade, uppgår till 202, som drilvits med öfver 300 arbetare och vid hvilka 55 å 60,000 tolfter plankor, bräder och hakar årligen försågats. Värdet af denna tillverkning kan i medeltal antagas tili ungefärligen 150,000 R:dr om året. Sågverken på Dahlsland äro grundade på stockfångst från egne skogstrakter eller från skogarne i öfre delen af landet; men de vid Götha eif belägna sågverk, alla grundade på köpetimmer, förses dermed från andra orter och egentligen från Wermland. Till så vidt export åsyftats, har sågverksrörelsen under detta qvinqvennium bedrifvits med någorlunda fördel vissa år och ringa fördel andra år. De med beräkning på orternes behof elier på afsättning inrikes anlagde mindre saluoch lego-sågarne hafva åter bedrifvits med mera jemnhet i rörelsen. Skeppsvarf äro inrättade vid Trollhättan och Gamla Lödese för fartygs och båtars nybyggande eller reparation. Det på förstnämnda ställe belägna är försedt med dockbyggnad vid kanalen.
Förs - Ben 9 September f, nu 3sr Föredrogs å nyo Statsoch BancoUtskot.’ tens den 529 sistlidne Augusti under N:o 5o afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande samt de dervid såsom Bilagor fogade särskilta Utlåtanden, rörande Rikets Pennina gevåsende och de dermed gemenskap ägande ämnen. Herr Berghman, Ambrofius Magnus: Så högst ogerna jag vållar tidsutdrägt, nödgas jag dock supplicera, att detta Betänkande må få hvila på bordet till nästa plenum. Flere önska; att nogare känna det, men hafva ej hunnit gen nomläsa detsamma. Friherre WrangelHenning'. Sorn jag vet,' att flere Ledamöter önska, att detta Betänkande snå få hvila på bordet, förenar jag mig med Herr Berghman, men tror, att det nu kunde upplåsas; så att discussion derom genast kunde börjas nästa gång. Friherre Anckarfv&rd, Carl Henric: Med fullt erkännande af de värde Ledamöternes rätt; att få sin begäran uppfylld, anhåller jag få fästa uppmärksamheten deruppå, att troligen opinionen i detta ämne år så stadgad, att ett uppehåll till nästa plenum blott vore en onödig tidsutdrägt. Det skulle synas mig, att sedan man sammanvarit 8 månader, ofta haft desse ämnen Ridd, 0, Ad. Prot, VIII, Band, si. gaJ T)en 9 September /. M, under öfverläggning, och nu de senaste dagarne tvånne gånger med discussion enskildt genomgått Betänkandet, sedan man sålunda fått stärka sin opinion, och höra andras, man med skål skulle kunna hemställa, om ej de värde Ledamöterne ville afstå från deras begäran, på den grund, att jag ej ser något godt derigenom kunna uträttas, utan blott olägenheter beredas. Jag tror, att det vore fördelaktigare för oss, om vi, under besinnande af de discussioner vi här höra, kun^ na gå någon medelväg, och sjelfve utan någon direct mellankomst eller önskan från de öfriga Stånden, gå dem till mÖtes.
Maj.t täcktes besluta framställning till Rikets Ständer derom, att åt Slrinnholms i tryckande behof efterlemnade ålderstigna hustru måtte för hennes återstående lifstid beviljas en ärlig pension af Ett Tusen Tvä Hundra Riksdaler Riksmynt, att utgå och beräknas från och med Februari månad innevarande år eller månaden näst efter den, hvari Strinnholm alled och med hvilken det honom tillagda anslag till följd deraf upphörde. Hvad Stats-Rådet i förestående tjugo mäl i underdånighet yttrat och tillstyrkt, läcktes Kongl. Maj:t till alla delar i nåJer gilla och bifalla. Ex protocollo, Eda. Heijkenskjöld. Utdrag af Prolocollet ofver Ecclesiastik-Arender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slolt den 19 September 1862. Närvarande: Hans Excellens Justitie—Stats-Ministern Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes ärenderna Herr Grefve Manderström. Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Departements-Chefen, Stats-Rådet Thyselius, föredrog i underdånighet: Bih. till R. St. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862.
Iltikotten hofwa ät detta amne egnat behörig granskning; och hwad först angar den af flere Ledamöter inom Niks-Ständcn gjorde anmärkning, att enär i4 §. af Ri, kcts Ständers beslut wid 182Z ärs Riksdag innchäller, "att "de ansago det da till Götha Canal bewiljadc Lancanflag "wara det yttersta, som af Statens medel kunde till Canal"byggnadcns fortsättande bewiljas, sa att nägot tillskott der"utöfwcr framdeles icke mätte af Bolaget paräknas," detta beslut ock Nil borde i helgd hällaS; sa ehlirn Utffotten äfwcn för deras del erkänna wigten as, att de beftut af dylik beskaffenhet, som föregående Ständer fattat, ej inäga, utan desto giltigare orsaker, af kommande Ständer ändras eller tillintetgöras, likwäl, da samtlige Riks-Ständen, med afftag a Utskottens uti Betänkandet N:o 92 lemnade och uti N:o >k)2 förnyade tillstyrkan: "ätt äll fraga ont Understöd 'lill Götha Canal mätte uppffjuraS, intill dess Statsregle - XX Statsoch Banco-Ut skottens "ringen blifwit uppgjord, och frsigan kunde i sin helhet be"haiidlas, " redan under loppet af innewarande Riksdag, bewiljat 100,000 R:dr Banco till förberedande åtgärder för fortsättningen af Götha Canal; hafwa Utskotten funnit ofwanbcrörde beslut ej nu mera kunna af Utskotten siberopas, säfoin skäl till afflag si den af Kongl. Majit i Nsider gjorde framställning om ytterligare bidrag till samma ändamsil.
Domsagor vara nödvändig, samt föga ökade kostnader derigenom tillskyndas Staten, enar deremot eljest oundvikeliga utgifter till Brottmåls-Domare nu kunna besparas; alltså och då den ifrågaställde aflöningen öfverensstämmer med hvad som i allmän-" het bestås Tjenstemän af denna egenskap, hafva Riksens Ständer godtfunnit, att på ordinarie Stat, under 2:dra Hufvud-Titeln, utöfver hvad derå förrut är upptaget, anslå, för en Häradshöfding i Helsingeland 75 R:dr i lön och 10 E;dr i Boställspenningar, samt enahanda belopp för en Häradshöfding i Wästerbotten, hvarförutan på allmänna Indragnings-Staten kommer att uppföras Lön och Boställspenningar för en Häradshöfding med 85 R:dr, att, vid Härads-^ höfdingen Furtcnbachs afgång, indragas. 4:0. E. K. M. har jemväl i Nåder yrkat? alt de till Hof-Cancellers-Embetets disposition hittills af aldra Hufvud-Titelns besparingar utbetaldte årliga arfvoden till personer, som, efter särskilde Nådiga Förordnanden och i följd af Kongl. Brefvet den 2a Maji 1819, blifvit antagne, att, i egenskap af Hof-Cancellers-Embebetets Ombud vid Boktryckerierne uti Lands - 636 Underdåniga Skrifvelser. orterne, vaka Öfver Tryckfrihets-Förordningens efterlefnad, och hland hvilka i sådant afseende 23 uppburit 50 R:dr och 3:ne åter 66 R:dr 32 sk. hvardera, eller tillsammans 1350 R:dr, hädanefter måtte på ordinarie Stat upptagas; Och som desse arfvoden äro föränderlige, hafva Riksens Ständer ansett mindre lämpligt, att något ordinarie Stats-anslag dertill bevilja; hvaremot Riksens Ständer låta nödige medel i berörde ändamål på Allmänna Indragnings-Staten anvisa. 5:0. Uti E. K.
Ja, man har stundom clrifvits ands därhän att missbruka försvarsfrå,gan - iiationens heligaste intresse - till simpla partimanövrer. ' Under den tjugufemkriga tröstlösa riksdagst %isten har man då och d i hört värnpliktstjänsten ' framhållas sisom ett slags folkhögskola, men. utan att det märkliga ordets innebörd blifvit vidare utvecklad. Det var en lärd man, en prof essor vid Upsalo universitet, f örbehillet att f ör nationep såsom en ett-. frtambära des stora tanken om 2; är9~~3li7ctstju~zste~z lirig obkigatol .. isk skolch, den gigajztis7m B botte~zs7colu~z D, för f ostezliilzcZs7~ 7~rigsz192dervisni1zg 0~74 medborgerlig bZlGG1zMzg - h a r s czip~om s k d e vaya politisk zrablitd. Hos hvarje svensk, som äger fosterlandssinne och Lärlek till sitt .folk, syntes d.enna tanke egiiad att drifva. blodet till lättare omlopp och komma hjärtat att s1k.hög.t af nytt lefnadsmod, nytt hopp för land och folk. Har, tänkte man, här ar medlet, som skall lata iiationen ena och eröfra sig själf sanit ställa henne mäktig och värdig försvaret mot .b&amp;de inre och yttre fiender. Men hvarför lm * d i icke den märkliga tanken, sedan den för hdftannat &amp; r sedan uttalades vid ett för~va~rsrnöte i upsala; blifvit af fackmän upptagen och utredd? Hvarför har den icke vid försvarsmöten, som hillits öfver hela landet, .icke ens i hufvudstaden eller i Upsala gjorts till ämne f ör offentlig öfverläggning? - f ör sakrikt tankeutbyte mellan medborpre och militärer? Huru kcm en hel nation tiga, inför ' ett sadapt förslag? O, tröga folk, fullt af hetsigheter! Hvad skall man tänka om dig? Sofver du p&amp; den stora. enande tanken.
IJreste-Ståndets Tariff, pag. ig. I första Classens första Column, står afgiften för io-kannors-pannan utförd med 3: 24.; läs: 2: 24. Bonde-Ståndets Tariff, pag. 20. Den för de serskilda Classernes redskap utsatte afverkningsförmågan bör i denna tariff uteslutas. Sid. 26, rad 5, står.' Sangberg; läs: Sandberg. Bi/i. till R. St. Ordens -Boktryckeriet, 18^1. Bevillningsoch Lag-Utslotlens Betänkande, N'-o i5. i‘ mo is. Ank, till E*p. Utsk, deu j3 Mars *84»» kl. 7 e. m. Betänkande, i anledning af, dels Herr Stuarts, Fr., motion om controllör emot missbruk vid fribrefsrättighetens utöfvande, dels Lars Basmussons motion om fribref srätt för Länsmän. Till Bevillnings-Utskottet hafva följande motioner blifvit öfverlemnade, nemligen: 1:0 Från Högloft. Bidder skåpet och Adeln. Åf Herr Stuart, Fr., som hemställt, att, genom, Utskottets åtgärd, förslag måtte algi Ivas till förekommande af missbruk vid fribrefsrättig hetens utöfvande. 2:0 Från Hedervärda Bonde-Ståndet. Åf Lars Piasmusson från Götheborgs och Bolms Län, med yrkände, att fribrefsrält måtte varda Krono-Länsmän förunnad, enär göromålen för desse tjenstemän, i senare tider, betydligen ökats; vid hvilken motion finnes bifogadt ett af Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län afgifvet yttrande, som ogillat motionen, af skäl, att Länsmännen, hvilka vid hvarje års slut insända sina brefböcker till Kronofogden, hvarifrån de vidare till Landshöfdingen ingå, i sjelfva verket redan hafva en sådan fribrefsrättighet. Hvilka motioner, Bevillningsoch Lag-Utskotten gemensamt till handläggning upptagit.
Med förenad styrka var landtmann apartiet oåtkomligt uppifrån lika väl som nerifrån, från högra sidan lika väl som från venstra. Annat skulle det bli, om man lyckades ställa till ett inbördeskrig både inom partiet och bland dess valmän. Redan länge hade spårats en viss antagonism mellan ombuden för olika provinser. Östgötarne betraktades ännu för.ett tiotal år sedan ganska misstroget af det öfriga landtmann apartiet Norrlänningar och sydsvenskar hade städse ett otaldt ord med hvarandra, dä jemvägsfrågor stodo på dagordningen. Hittills hade likväl ingen tänkt pä att sätta provinsmotsatserna i system. Eller om någon tänkt derpå, voro de krafter, som verkade till sammanhållning allt för pfvervägande. Men krafterna åldrades, afnöttes eller bortföllo, och nu ansågs tiden för det stora intrigspelet vara inne. Uppslaget gafs, som bekant, af valen till särskilda utskottet vid 1883 års riksdag. Under natten till den 6 februari föddes den tvillinggrupp, som skulle kasta de gamle » ledarne » ur sadeln och slå hela partiet med blindhet, så att den ene ledamoten icke skulle känna igen den andre. Åt ena sidan hr Abraham Rundbäck med hela den del af gamla » intelligensen », som till hvad pris som helst ville hindra att * något uträttades på grundvalen af de framlagda regeringsförsla-gen. Åt andra sidan hr Jöns Rundbäck, en af landtmannapartiets Stiftande bröder, hvilken nu skulle, likasom monsieur Thiers, försöka det konststycket att intaga deri stad han sjelf varit med om att befasta. Ben med beundransvärd klokhet planlagda kombinationen lyckades i sin första uppgift. Be k. förslagen förkar stades; ministéren Posse afgick och svenska folket fick betala bortåt 3 millioner i krigsomkostnader till byggande af ett pansarfartyg, höjdt anslag till Karlsborgs fästning o / s. v. Fälttågets andra del blef valkampanjen år 1884. Man böljade med att i tidningar och broschyrer utmåla landt-mannapartiet såsom ett » skåneparti » och dess medlemmar såsom » skåningarnes » hjelpare eller Renare.
Detta innesluter dock en ännu större märkvärdighet, nemligen sex tapeter efter Rafaël, hvilka af kännare anses stå i bredd med de för original ansedda uti Rom. Samma intryck, som en målning, göra de icke, och det torde fordras ett specielt studium af Rafaël för att gifva dem deras rätta intresse. Målningsgalleriet i Berlin är med sådan ordning uppstäldt, dess indelning i smärre rum för hvarje serskild skola underhjelper så mycket en allmän öfversigt, att här en handledning blir mindre nödig, och det utmärkta faller här så lätt i ögonen, att det knappt kan förbises. För studium af de äldre italienska skolorna erbjuder Berlin kanske det lämpligaste tillfälle af alla Tysklands gallerier. Men man måste då, för detta ändamål, göra en serskild kurs genom en del af de rum, som upptagas af italienska mästares arbeten, emedan uti hvart och ett af dem sednare mästare förekomma jemte de äldsta. Desslikes bör den serskilda samling genomgås, som i katalogen är upptagen under: «Dritte Abtheilung. Erste Classe». Den har, om den är äkta, ett stort värde. Man får, på serskild tillsägelse till betjenten, tillträde till densamma och instänges då för behaglig tid. Förf. eger en mängd anteckningar, hvilka dock här kunna vara så mycket mer öfverflödiga, som målningar från äldsta tid hufvudsakligen blott gälla genom deras historiska betydelse, och dertill katalogens uppgifter, angående de skilda skolorna, redan lemnar den besökande en god handledning. Att försumma detta studium, som öfverhufvud är så belönande för förståendet af sednare tidens fullkomligare verk, vore så mycket mera obetänkt, som Berlin icke eger något större antal af dessa sednare. Dock kan man naturligtvis af detsamma icke draga någon större nytta, utan studium af måleriets historia. Vi rekommendera för detta ändamål: «Handbuch der Geschichte der Malerei von D:r Franz Kugler».
239 I sammanhang härmed, och på de skäl, som föranledt Kongl. Lagberedningens förslag till 16:de Kap. i förra delen af Rättegångs-Balken, tager jag mig frihet föreslå, l:o) att vadetiden förlänges, dock högst till tjugo dagar från den, då dom utgafs, på sätt i 11 § af nämnda Kap. föreslagits; 2:o) att, i enlighet med samma §, vadepenningar ej vidare skola erläggas, helst det möjligen kunde hindra en fattig man att fullfölja sin talan, och dessutom formaliteter böra vara så enkla som möjligt; 3:o) att deremot, från 12:te § i Kongl. Maj:ts den 30:de November 1855 gifna nådiga Förordning om expeditionslösen, utgår förbudet att taga lösen för vadebevis; samt 4:o) att, af omförmälda 16:de Kap., Lag-Utskottet till antagande af Rikets Rikets Ständer föreslår de bestämmelser, Utskottet finner sig kunna, med eller utan redaktionsändring, inpassa i nu gällande lag. Stockholm den 14 November 1865. V L. V. Henschen. Af Herr HODSOhCU, L. V., angående upphä/vande af föreskriften om student-ed, och att för biirbrefs erhållande icke erfordras tro-, huldhetsoch borgare-ed. På de skäl, som finnas anförda i allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande af den 27 Januari 1854, N:o 34, hade Rikets Ständer i skrifvelse af den 22 nästderpåföljda Februari, N:o 12, anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes förordna en revision af gällande föreskrifter i afseende å eder. Bland dessa skäl torde böra här erinras blott om en del af dem, som inom Högvördiga Preste-Ståndet af dåvarande Lektorn, numera Domprosten, A. F. Sondén blifvit anförda, nemligen: att, — då alla förpligtelser, som i oträngda mål skedde 240 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Curhus-inrätlningarnes fonder eller behållningar äro så obetydlige, att desse inrättningar, åtminstone tills vidare, icke utan fortfarande understöd kunna vidmagthållas, oberäknad t de årliga bidrag, som Lazaretten af Curhusmedlen påkalla; så, ehuru Utskottet, för sin del, anser Curhusafgiften hvarken böra eller kunna bestämmas med hänsigt att fullt afhjelpa Curhuseus alla behof och dessutom äfven Lazarettens, enär sådant vore oförenligt med egentliga ändamålet och vilkoret för Curbusmedlens sammanskott, hvilka förutsätta, att denna afgift ej allenast borde minskas i nion af veneriska sjukdomens aftagande, utan äfven alldeles upphöra, om ock när berörde ändamål vore vunnet, och det för öfrigt ligger i sakens natur, att ingen Lazaretts-anstallt kati organiseras så fullständig, att den, vid mera utomordentliga sjukdomsfall eller uppkommande farsoter, kunde blott genom ifrågasatt större tillskott af Curhusmedlen uppfylla ändamålet, utan att antingen betalning af Lazaretlspatienterne sjelf ve erlägges, eller ock församlingarne serskildt föranstalta om erforderlige bidrag, finner Utskottet sig likväl af ofvan anförde skäl föranlåtet, att ho» Rikets Höglofl. Ständer vördsamt föreslå: Alt en årlig afgift till veneriska smittans bolande och hämmande må fortfarande utgå lill och med det år, då nästa Riksdag slutar, med ett minimum af en skilling och ett maximum af fem skillingar för hvarje person, sora betalar mantalspenningar, med i öfrigt här nedanföre bestämde, hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid sista Riksdag fastställdes; äfvensom, att Styrelsen och förvaltnia - I Bevillning;-XJ; skot t tts Bit. N:« 8. gen af Lnzaretten och Curhusen, inom hvarje Län, må blifva gemensam, der icke !ocala hinder eller andre orsaker deremot förekomma, såsom uti Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands, Wermlands och Gefleborgs Län; dock alt hvardera inrättningens inkomster och utgifter noggrannt åtskiljas, samt ovilkorligen serskildt redovisas.
Dessa allmänna stadganden gälla äfven för nybyggen, så länge deras kronoegenskap fortfar, d. v. s. till dess den derå föreskrifna byggningsoch odlings-skyldigheten blifvit fullgjord, efter hvilken tid de, som bekant, i jordeboken omföras frän krono till skatte, hvaremot det finnes andra slag af kronohemman, t. ex. krono-rusthåll och bcrgsmans-liemman, på hvilka 1808 års Kongl. Bref icke är i sin helhet tillämpligt och öfver hvilka åboen i allmänhet har en större dispositionsfrihet, än berörda Kongl. Bref medgifver. Nu har Riksdags-fullmägtigen Olof Nilsson från Westerbottens län, med hvilken Olof Lindström och P. A. Nyström från samma län sig förenat uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, med särskildt afseende på krononybyggen Bih. till B. St. Fröt. 1859 & 1860. '8 Sami. 27 IPift. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 129. fästat Rikets Ständers uppmärksamhet pä åtskilliga olägenheter, som, enligt motionärens förmenande, föranleddes af ofvan anförda stadganden i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808. En nybyggare vore vanligen en fattig person, som, för att bereda sig tillgång till nödigt kapital för uppodling af den ät honom upplåtna jord, hvarigenom lian åsyftade förvärfva sig och de sina en tarflig utkomst, vore nödsakad anlita krediten. Men linder närvarande förhållanden och så länge stadgandet om hans arfvingars ovilkorliga rätt att utan någon lösen efterträda honom i besittningen af hemmanet oförändradt gällde, möttes han härvid af svårigheter, sorn måste på framgången af hans företag verka högst menligt. — Såsom icke egare till jorden, kunde han naturligtvis icke erbjuda en försträckningsgifvare någon inteckningssäkerhet.
Wainahée de milda sjöarnas mö har icke badat i det salta vattnet, som skys af öarnas tärnor; men hon kan simma, hon kastar sig i hafvet, hon strider med oceanen, den svaga kämpar med den mäktige och snart ligger den hvite på den hvita korallsanden vid Wainahées fötter. "Fremling från fjerran, hvarföre skulle du lemna ditt land, för att dö i Tongatabus våg?" "Fremling från fjerran land, egde du på hemlandets kust ingen, som älskade dig? egde du icke en moder, egde du icke en maka?" "Hvite fremling från fjerran, flickan från Oceanens ö gråter ensam din död, hon, som ville rädda dig ur hafvets våg, men ej kunde det, förrän din ande flytt". "Fremling från fjerran, en fremmande flicka gråter ensam vid din graf". "Hvi gick du från hem och vänner? Det var din mäktige gud, hvars röst du lydde; han sände dig till oceanens ö, för att dö!" "På stranden af fjerran ö sitter hans moder, hon flätar en korg med konstfull hand; den skall sonen få till välkomstgåfva, när han kommer hem, att han må se, huru hans moder tänkt på honom. Moder till fremlingen, moder till fredsbudbäraren, fåfängt spejar din blick öfver hafvet, din son sofver på den hvita sanden på Tongatabus strand". "På stranden af fjerran ö sitter hans maka, hon smyckar den matta, hon arbetat åt sin älskling; dess färger äro sköna, dess prydnader täcka. Maka, kasta bort mattan, din älskling sofver på Tongatabus strand". "Hvem skall odla din yams, hvem skall slå ned dina kokosnötter, hvem skall vårda dina plataner? Din yams skall förstöras, dina palmer stå oskördade, din jord skall stå oskött på fjerran strand". "Fremling från fjerran, flickan på oceanens ö skall strö blommor öfver ditt stoft; din moder, din maka skola sörja mindre, då du hvilar bland blommor". Vid hyddan under palmerna satt Wainahée.