Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Supa tyckte Micco Pajko däremot inte om. En »affärsman» måste vara klar i huvudet. Söp han någon gång på allvar, så tålde han visserligen, hur spinkig och eländig han än såg ut, mer än fem vanliga karlar, men han tyckte inte om det ändå, fast han tyckte om brännvinssmaken. Micco Pajkos styrka var den överskärpta rävvaksamheten, och att det just var den som ruset tog med sig, kände han instinktmässigt. Nu var emellertid Micco Pajko fast besluten att slå ett stort slag. Han hade hittills handlat för småaktigt. Det gällde att med ett enda tag kasta sig i toppen av trädet. Micco Pajko satt just nu med snuggan i mun framför sin fallfärdiga stuga och räknade ut hur allt detta skulle gå till. Han skulle först bli lönkrögare i stort, så brännvinspatron, så skogspatron och så millionär! Det skulle gå oljat, det! Han hade redan konstruerat — i tankarna — en skorsten med sju pipor, »som kröp efter taket som en fingersvamp». Snoka upp rök från den, den som kunde! Det enda, som fattades, var rörelsekapital, men det fattades alltid för genier, så det var ingenting att fästa sig vid. Början till »storheten» var redan gjord. Micco Pajko hade köpt en gammal panna, som skulle hämtas i kväll. Tills vidare tänkte han bränna litet varligt i fähuset, för att »känna sig för». Hans tämligen nyförvärvade, genom byte bekomna egendom, stugan, låg mitt i stråkvägen; det gällde först och främst att vänja dit folk! Låna pengar till »det stora» hade han väl också kunnat göra, ty tala omkull folk, det kunde han, men det var en skavank i honom: lånade han, så ville han betala igen. Det fanns ingen bot mot det — han ville betala. Var han fått den skavanken ifrån, begrep han inte — såvida det inte var något slags djäkelstyg han ärvt efter modern, som också varit ett sådant där psalmsjungande våp som hustrun. Och stjäla sedan? Han visste att ingenting på jorden mer låg för honom än att stjäla! Blindlyktan, murarna — hundarnas möjliga skall, folkets uppvaknande — skotten — flykten! Han rös och njöt vid bara tanken.
A.deln återremitterat frågan; och har jemväl Vällofl. Borgare-Ståndet genom återremiss äskat, att Stats-Utskottet måtte från Kongl. Krigs-Collegium infordra upplysning, hvilka och af livad beskaffenhet ifrågavarande Cassör äro, samt med anledning deraf föinyadt utlåtande afgifva. Stats-Utskottet har derföre genom HofCantfclers - Embetet begärt närmare upplysning i berörde delar från Kongl. Krigs - Collegium och inhemtat, att, såsom förut uppgifvit är, desse Cassör äro t KrigsmanshusBoställs-, Mötes Passevolance-Gassorne, hvilkas beskaffenhet är följande: Krigsmanshus - Cassan: grundlädes af Konung GUSTAF ADOLPH , som den 30 Augusti 1622 till välförtjente och i Rikets tjenst förlamade Krigsmäns understöd, donerade 2000 Daler Silfverrnynt i hemmansräntor; hvarefter fle - a86e Siats-Utskottets Eetänkandeni re af det Kongl. Huset samt Rikets högre Embetsman till ändamålet bidragit, saint senare Regenter ansfagit lie mrnansrän torne af Kungsladugården Hof i Östergöthland 7 *- Mantal, 64/9 M:tal uti' Kronoberg» Län och i6| M:tal i Finland; äfvensom räntorne af 77- M:tal i Elfsborgs och Skaraborgs Län ; hvarförutan genom Kongl. Resolutionen af år 1684 Krigs' manshuset blifvit tillagdt Reneficii - hemmans räntorne vid a. t skil 1 ige indeldte Regementer, tillsammans utgörande, sedan Finland förlorades, 941 T:r ti 3 Kp r Spannmål. — Dessutom ingå till Krigsrnapshus-Cassan följande afgifter: Centonal, eller en Procent af alla löner. Befordringsafgift, a Procent af löner i allmänhet vid deras tillträdande. Fem Procents afgift för gåfvor och Pensioner samt förmånlige Resolutioner. Afgift för Diplomer, å Grefligt, Friherrlig! samt Adligt Stand och väldighet.
Sådana voro alla män alla alla Och hon, som kunnat tro, att Wolter vore ett undantag. Å h — huru hon misstagit sig! Men den triumfen skulle han inte få att se henne förödmjukad. (Forts. o. slut i nästa n:r.) - ypr Priset i t ä f l i n g e n i n o m » Iduns julklappsbasar har nu, genom den bland våra läsarinnor föranstaltade omröstningen, tillerkänts signaturen Kaima, hvilken alltså äger att för Redaktionen uppgifva namn och adress, då de utfästa 25 kr. omgående öfversändas. ningskort genom någon valrättsförenings försorg till medlemmar och andra personer, som man önskar intressera för saken. Korten innehålla att mr eller mrs så och så vill presidera (» take the cliair ») vid ett » drawing room meeting », som hålles där och där, » by kind permission of mrs X. » Vidare upplyses om dag och timme samt hvilka bland kända talare och talarinnor, som skola gifva adresser » on women ' s suffrage ». Längst ner i ena hörnet står » Tea and Coffee. » Vanligasle tiden är 3,30 e. m., och bäit är infinna sig i tid, ty oaktadt de stora ståtliga salongerna — hvars hela golf äro upptagna af stolrader — finner man snart svårighet alt få en god plats. Ofta är en upphöjning föranstaltad för den presiderande och för dem, som skola uppträda. De förnämsta talarinnorna äro: mrs Henry Fawcatt, mrs Ormiston Chaut, mrs Wynford Philipps, mrs Morgan-Brown, mrs Stopee, mrs Bateman samt den nyligen aflidne och djupt saknade lady Sandhurst m. fl. Och det är ej tu tal om att icke dessa kvinnor i flytande vältalighet, i klart och logiskt (öredragande, i rikt och djupt innehåll, kunna täfla med ruåoga framstående talare. Med öfvertygande kraft bemötas de vanliga invändningarna, och nödvändigheten liksom rättvisan a: den önskade reformen framhålles med öfvertygande värme af både talare och talarinnor. En ny uppfinning.
Vin, till någon del från utrikes orter, men till största delen från inrikes Utländsk spanmål infördes under åren i83o, 1831 och i832 till ett sammanräknadt be Landsh. Femårs-Berättelse för Gefleborgs Län. 60,888 U. 46,349 ti. 497f skepp:d 1,893 tunnor. 10,163 LU. 7,654 kannor. 4 lopp af 14,255 tunnor. Af spanmål från inrikes orter hafva under åren 1828—i832 per medium årligen ankommit 22,259 tunaor. Under åren 1823—1827 utgjorde samma införsel per medium årligen 23,53o d:o. Bränvin har, under de fem sista åren, från inrikes orter årligen ankommit till ett me delbehof af 50,890 kannor. hvaremot införseln af denna vara under åren 1823—1827 per medium årligen endast utgjorde 26,860 d:o. De hufvudsakligaste artiklar, som för öfrigt blifvit införde, hafva varit strömming, sill, väfnader, arrac, m. m. Tulluppbörden i Gefle har under de fem sista åren per medium årligen utgjort 84,957 Riksdaler Banko; och stads-kassans inkomster genom afgifter på handeln och sjöfarten hafva, efter ett medium för samma tid, årligen utgjort 10,441 Riksdaler Banko. Under den ifrågavarande perioden har, likasom under de förutgångna åren, värdet af de direkte till utrikes orter exporterade varor vida öfverstigit värdet af hvad derifrån inkommit, så att då t. ex. år 1882 det förra utgjorde 710,000 Riksdaler Banko, uppgick deremot det sednare till endast omkring 160,000 Riksdaler samma mynt.
R:dr och sålunda större än hvad mången annan uti en med hennes jemförlig samhällsställning har att uppbära, synes vara tillräckligt för en nödtorftig bergning; — och om äfven detta understöd, såsom till en del af mera tillfällig beskaffenhet, icke kan vara för hennes återstående lifstid med säkerhet att påräkna, har Utskottet likväl under närvarande förhållanden ansett sig icke kunna för bemälda enka tillstyrka beviljandet af något särskildt bidrag af allmänna medel; — hemställande i följd häraf Utskottet, det Rikets Ständer måtte förklara sig icke finna skäl att till Kongl. Maj:ts i omtörmälda hänseende gjorda nådiga framställning lemna bifall. 27:o. Med förmälan, hurusom Fröken Sophia Pauli, dotter af framlidne General-löjtnanten m. m. Wilhelm Mauritz Pauli, vid en ålder af 71 år vore i den betryckta ställning, att hon för sitt lifsuppehälle nödgades anlita enskild välgörenhet, har, genom cn hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Grefve C. G. Kalling föreslagit, att Rikets Ständer, såsom en gärd af aktning åt minnet af General-löjtnanten Pauli, hvilken, en af de utmärktaste deltagarne i 1788 års krig, hufvudsakligen bidragit till Svenskarnes seger vid Walkiala och, i egenskap af Öfverbefälhafvare, slagit Ryssarne vid Keltis baracker, samt sålunda gjort sig af fäderneslandet väl förtjent, måtte bevilja hans bemälda dotter en årlig pension till belopp af 400 R:dr.
Uppå härefter framstäld propos., fann R. o. Ad. för godt att med frånträdande af sill förra beslut godkänna den nu af Ulsk. fö - reslagna redaktionen. Då sedermera afdelnm litt. d. af 3:dje mom:lel förekom samt Hr Gr. o. Landtm, upläste den derför vid behandlingen af Utsk:s förra Betänk, af R. o. Ad. antagna lydelse, yttrade Hr von Hartmansdorff: Jag för min del är nöjd, om R. o. Ad. vidblifver det beslut, Ståndet förut fattat. R. o. Ad. fann för godt alt med vidblifvande af dess förra beslut, afslå Utsk:s förslag i denna del. I fråga om den sedermera förekommande afdelnm litt. e. af 3:dje mom:let framslälde Hr Gr. o. Landtm., alt i den nu föreslagna redaktionen endast förekom den skiljaktighet från den af R. o. Ad. först antagna lydelsen för denna afdeln., att i st. f. orden ”i mån af reqvisition” blifvit infördt ”på grund af reqvisition;” hvarefter Frih. Tersmeden yttrade: Den häri förekommande redaktions-förändring, hvarför Hr Gr. o. Landtm, redogjort, är ganska obetydlig, och då den utgör en förbättring, torde punkten böra af R. o. Ad. godkännas. R. o. Ad. fann för godt, alt, med frånträdande af sill förut fattade beslut, bifalla den nu föreslagna redaktionen. Beträffande" vidare afdelnm litt. f. af 3:dje mom.-let framstälde Hr Gr:n o. Landtm., att i det nu förevande förslaget blifvit införde orden ”efter bebot” i st. f. ”i mån af behof,” samt ”uppå reqvisition” i st. f. ”efter reqvisition,” som förekommo i den af R. o. Ad. förut antagna redaktion; hvarefter R. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut, biföll den nu föreslagna redaktionen.
R:mt måtte å Riksgäldskontoret anvisas till utgående, i mån af behof, såsom lån till församlingar, hvilka i behörig ordning redan börjat eller ämnade ombygga eller hufvudsakligen förbättra sina kyrkor; vakande för dessa lån följande vilkor af motionären föreslagna: låneunderstödet bör icke få öfverstiga en tredjedel af den summa, som kostnads-försiaget till kyrkobyggnadens verkställande, enligt den dervid bifogade af Kongl. Maj:t fastställda ritning, upptager; lånet bör återbetalas inom en för dylika låneunderstöds betalning vanlig eller efter Stats-Utskottets pröfning bestämd kortare tid och på samma sätt, som genom Kongl. Kungörelsen den 13 Juni 1845 är stadgadt, i afseende å lån för vatten-aftappningar till förberedande af odlings-företag; kyrkorådet i den församling, som erhåller sådant låneunderstöd, bör genom härtill vid allmän sockenstämma erhållet uppdrag vara bemyndigadt att för lånets återbetalning utfärda en så beskaffad förbindelse, att densamma kan af Fullmäktige i Riksgälds-konloret godkännas. 2:o En af Riksdags-fullmäktigen Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län vackt motion derom, att Rikets Ständer måtte bevilja och bestämma en summa af 200.000 R:dr R:mt, i ändamål att häraf må kunna emot 4 procent årlig ränta och 2 procent kapital-afbetalning, utlemnas amorterings-lån till de kommuner, som, för ny kyrkas byggande eller tillbyggandet af gammal kyrka, ville af dessa lån sig begagna; hvarjemte föreslagits, att sagde lån, hvilkas belopp, i förhållande till kostnads-försiaget, för hvarje sådan nyeller tillbyggnad borde bestämmas till minst 5.000 och högst 20,000 R:dr R:mt, måtte få emot vederbörligen aflemnadt hypothek uppbäras den dag, då byggnads-arbetet anses påbörjadt, samt att det årliga ränteoch amortissements-beloppet mätte, såsom cn egendomen åliggande grundränta intill dess lånet vore till fullo betaldt, påföras alla de betalnings-skyldige hemmanen inom socknen, samt, i likhet med hemmans-räntan, debiteras och uppbäras, eller, i fall detta betalningssätt icke godkändes, socknen förklaras solidariskt ansvarig för lånets återbetalning, på samma sätt sorn vid undsättningslån efter inträffade missvexter. 3:o En motion af Riksdags-fullmäktigen Johannes Andersson frän sistnämnda län, hvilkeh föreslagit, att till låne-understöd emot billig ränta, eller 2 å 3 procent, för de församlingar, som styrkte sig vara i behof af sådant understöd för sina kyrkors nybyggnad eller förbättring, måtte afsättas en lämplig fond utaf statsmedlen.
51 om stämplade PappersAfgiften innehåller, öfverlemna till godtfinnandet af de Auctoriteter, sorn hafva sig uppdraget utfärdandet af Privilegier, Resolutioner oell TillståndsBref för anläggande af Bergverk och Manufacturer, idkande af Handel och HandaSlöjder m. m., att tillika bestämma storleken af den CliartaSigillata , hvarmed dylika handlingar må förses, utan i det stället ansett rätta förhållandet kunna närmare träffas genom fastställandet af vissa Classer, till hvilka Chartans värde bör, med hänsigt till inrättningens vidsträckthet och förmodade större afkastning, föras ; och tror Utskottet sig äfven böra tillstyrka att denna i 7 §, af Projectet antagna beräknings-method, äfven må användas vid Chartering af sådane Resolutioner, sorn af Kongl. Maj:C i Nåder utfärdas i dylika ämnen , enligt den Classification 11 §. af Projectet innehåller. 4:0 Hvad i 8 §. af igij års Författning stadgas om det stämplade Papper , hvarpå Inlagor till Allmänna Brandförsäkringsverket samt andre dit hörande handlingar böra skrifvas, har Utskottet i det afgifne Projectet utvidgat till BrandförsäkringsVerken i allmänhet, såsom varande i ett lika förhållande. 5:0 Till undvikande af den , de sednare CharttcSiglllatjeFörordningarne åtföljande vidlyftigare Tabell , utvisande stämplade PappersAfgifteu för Fullmagier vid befordringar till Stads' l^asioraterne, äro desse i 11 §. af Projectet hänförde till vissa Classer, utan att vidare förändring dervid ägt rum än att stämplade Papperet till Fullmagt på DotnkyrkoFörsamlingen i 52 Bevillning Ut sk. Betänkandeti. Westerås , blifvit förliöjdt från 16 B:dr till B:dr i afseende på dess mot andre StadsFörsamlingar svarande godhet, för hvilka en så hög ChartaSigillata nyttjas. 6:0
Prinsessans Palais, Operahu"set och Smedjegårdshäktet skall till Bränneriet förflyttas, hvartill, utom plats, äf"ven erfordrades boningsrum för dem, som "derå skola hafva inseende;” och "Att StatsContoret funnit sig vid des"sa förhållanden således icke kunna i underdånighet uppgifva något sätt, att, genom öfverlåtelse af byggnader på Bränne"ritomten förse Veterinärinrättningen med "sådane rum, hvaraf den förmäles vara i "behof.” Jag vill visserligen icke påstå, att hvad StatsContoret sålunda anfört, kan anses såsom ett afgjordt hinder för upplåtande af några eller flere af ifrågavarande Byggnader åt Veterinärinrättningen, men jag kan likväl ej undgå att befara, att Rikets Högloflige Ständer ju möjligtvis skulle i anledning deraf kunna komma att anse ett sådant upplåtande ej böra tillstyrkas; eller i händelse det verkeligen blefve tillstyrkt, att Kongl. Majit icke sedermera, i anledning af StatsContorets Utlåtande, skulle kunna finna skäligt, i Nåder afslå detsamma, Den 19 Maji e. m. 317 och täger mig således friheten att fästa Högloflige Ridderskapeis och Adelns uppmärksamhet på den olyckeliga ställning, hvaruti Veterinärinrättningen skulle blifva försatt, i händelse oftanämnde upplåtande af lägenheter ej beviljades, om Rikets Ständer på förhand afslagit allt understöd till uppförande af Nybyggnad för densamma, och huruvida det således kan vara rådligt, att påräkna dessa lägenheter till afhjelpande af de ofullkomligheter, som uti Veterinärinrättningens nuvarande local förefinnas. Men äfven under förutsättande, att upplåtandet af nämnde Byggnader ej skulle möta något binder, och alt medel till deras inredning kunde anvisas, skulle jag likväl ej kunna anse denna utväg såsom den bästa till ändamålets vinnande, och det af följande skäl. Af de f. d. Ladugårdslands Bränneri tillhörande Byggnader har, vid en flere gånger och noggrant anställd besigtning, endast det egenteliga gamla Brännerihuset befunnits sådant, att de rum, för hvilka den nya Byggnaden blifvit beräknad, deruti skulle kunna inredas.
Grefve Cederhjelm på Säby, Kammarherren Gre»^ Bjelke på Sturefors, och fru Silfversparre på Stafsätter, hvilkens^ nanida äfven låtit vid Näs undervisa en herde, bygdt ett än ^ målsenligt fårhus, oell vidtagit Öfrige åtgärder, som för denne narin» grens nationella behandling erfordras. .. u Skogar. De enskilte äro i aftagande, men att de likväl än äro tillräcklige för behofven, bevises deraf att bränntorf, derå 11 ^ gäng icke saknas, på ganska få ställen användes. Assessor-en o Riddaren Tisell pä Hassla, och Löjtnanten Bergenstråhle på D Je | äro mig vettérligen de ende , som ännu deraf gjort bruk. prl?®n skogs-effekter stiga med hvarje år, och ehuru detta är den en a turliga utväg, att väcka omtanken till en förnuftigare hushållning Atled skogarne, syns deraf likväl, ännu, hos allmogen, ingen verkan. Hvad krono-skogarne angår, så äro de i förra Berättelsen nära» de östra Malmskogen, några öar i Wettern, de Wadstena slottsparker, som ej äro bibehållne under Starby Kongsgård, samt någre af k d. Hellestads bergslags skogar för kronans räkning försålde. De ännu återstående af sistnämde skogar, äfvensom Wånga bergslags, komma att pä enahanda sätt disponeras, sedan afmätning, indelning 1 lotter, och skattläggning hunnit verkställas. Af Folkströms rekognitionsskog är ^ mantal Björnmåsen kalladt, skattlagdt och återstoden indelad i sju lotter, såld för a,32a R:dr Banko. Uti nådigt bref den 20 Augusti 182g har Eder Kongl. Majit förklarat Ombergs kronopark böra för kronans räkning bibehållas, °ch vidare uti Nådig skrifvelse den 7
Samme motionärs yrkande, att enskilda Bankernes sedlar böra emottagas vid insättningar i Rikets Ständers Bank och landtränterierna, anser Utskottet icke kunna bifallas, af det skäl, att allmänna verk lika litet som enskilda personer kunna af lag tvingas att emottaga Bank-sedlar, som till sin natur icke äro annat eller böra vara annat än skuldsedlar af den beskaffenhet, att de vid uppvisandet hos Banken genast skola infrias, men åt hvilka myntets tvångs-omlopp aldrig kan i lag medgifvas. Frågan om meranämnde Bank-sedlars emottagande i allmänna krono-uppbörden anser Utskottet sig ej tillkomma att handlägga. På grund af hvad nu blifvit anfördt, får Utskottet med hemställan, att ofvanberörde motioner icke må till annan åtgärd föranleda, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer dels för sin det besluta, dels ock hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att med upphäfvande af Kongl. Kungörelsen, angående inrättande af enskilda Banker eller Diskonter, af den 14 Januari 1824; Kongl. Kungörelsen, angående enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, af den 9 Januari 1846; Kongl. Förordningen, angående vissa lag-bestämmelser, med afseende på enskilda Banker, af den 6 Oktober 1848, och Kongl. Kungörelsen om vissa ändringar och tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 9 Januari 1846, angående enskilda Banker, som utgifva egna kreditsedlar, af den 10 November 1855, må utfärdas en så lydande Sammansatta Bankooch Lag-Utsk. Betänkande M -i. 13 Förordning, angående enskilda Hanker: S 1- Enskilde, som vilja förena sig i bolag i ändamål att drifva bank-rörelse, skola hos Kongl. Majestät om Nådig tillåtelse dertill sig anmäla och dervid inlemna de af bolaget uppgjorda bolagsreglor samt reglemente för bankens förvaltning. lie finnas dessa öfverensstämma med denna lag samt lag och förordningar i öfrigt, och finner Kongl.
Under åberopande af hvad nu blifvit anfördt hemställer Utskottet att, rörande köp och försäljning af vexlar för Bankens räkning, måtte stadgas följande: 3:o (motsvarande 109 §.) För bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska kassa bemyndigas Fullmägtige att af välkända och solida trassenter eller endossenler låta köpa dels å Stockholms och Göteborgs Börser samt i staden Malmö, efter en kurs af högst 4 R:dr R:mt för hvarje R:dr Hamburger Banko, vexlar å denna myntsort, dragna på 3 månader eller kortare tid, och i Hamburg eller Altona betalbara, dels ock på Stockholms Börs, när sådant med fördel för Banken kan ske, efter den kurs, Fullmägtige för hvarje tillfälle bestämma, vexlar å Preussiska Thaler, likaledes dragna på 3 månader eller kortare tid och betalbara i Berlin, Hamburg eller Altona. Mom. 2. Fullmägtige bemyndigas likaledes att på tjenligaste vis disponera den fond, som genom föregångna vexelköp eller andra aftal Banko-Utskottets Utlåtande Jtf 26. 9 aftal finnes i Hamburg, Altona eller Berlin för Bankens räkning stående, antingen medelst afgifvande af vexlar eller indragning af silfver. Vexlar å Hamburger Banko afgifvas dock icke förr än vexelbrist gifver sig tillkänna genom kursens stigande så högt, att remittenter hafva mera fördel af uttagande och användande af silfver för sina utländska liqvider, än af vexlar, och da sålunda silfverexport kan i följd af en sådan åtgärd lörekommas. Så väl beloppet af de vexlar, hvilka få afgifvas, som kursen a desamma bestämmes af Fullmägtige. Silfver indrages till Banken när Fullmägtige så nödigt pröfva; och skall införskrifvet silfver alltid mot sjöfara assureras. För alt vinna de förbindelser i Hamburg, Altona och Berlin, som för ifrågavarande affärers bedrifvande blifva nödiga, vidtaga Fullmägtige lämpliga åtgärder; egande
Hos Borgare-Ståndet åter har, jemte enahanda erinran, blifvit anmärkt, att, då af Sterbhus i städerne, äfvensom efter åtskillige personer å landet, till Justitias-Slatens aflöning erlägges sterbhus-afgift med i procent af behållningen, oeh Utskottet, uti serskildt Utlåtande Litt. I, afstyrkt väckt motion, att samma afgift måtte upphöra, borde ej eller allmogen och öfrige personer å landet, sora af ålder varit skyldige att, för enahanda ändamål, erlägga Lagmansoch Häradshöfd inge-ränta, derifrån befrias, hvarigenom andra samhällsklasser finge deltaga uti utgörandet af det betydliga skattebidrag, sorn medelst berörde ränta inflyter. Hvad angår hufvud frågan eder berörde räntas upphörande, så anser Utskottet, då förslaget af 2:ne Stånd blifvit lemnadt utan anmärkning och af ett Stånd bifallet, sig icke ega anledning alt deruti göra ;någon förändring; dock finner Utskottet sig böra, i likhet med hvad här förut i dylika fall är vordet yttradt, tillägga den hemställan, att, om förändringen beslutes, Rikets Ständer derom må hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan, med anhållan om Nådig Sanction och beslutets kungörande till kännedom! och vederbörandes efterrättelse. Serskildt har Utskottet trott sig böra upplysa, att det anslag, hvaraf ersättningen för Tingsgäslnings-penningarne för närvarande utgår och hvilket, enligt Utskottets förra Utlåtande borde, intill nästa Riksdag, såsom förslags-anslag betragtas, finnes inbegripet uti hvad å ntdra HufvudTiteln, under rubrik: Justilire-Slaten i orterne, är uppfördt. i. i5:de punkten: Sterbhus-afgiJten: