Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls, Uppå derefter af Hert Grefven och LnndtMarskalken gjord proposition-, fann Ridderskap pet och Adeln för godt, att Utskottets Utlå* tande äfven i allt öfrigt gilla. Vid förnyad föredragning af Lagutskottet* den 8 dennes tinder N:o 1 ig afgifne, samt dea 1$ derpå följde förmiddagen på bordet lagdt», Utlåtande, i anledning af gjorde anmärktiin» JHii. é*k Åi. fm. VI Baad, 3 2 34 Den 29 Julii e« ni. gar vid Utskottets den 5 sistledne April meddeldte Betänkande , angående ändring i 30 Cap. RättegangsBalken; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit, Ut* skottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarna Herr Grefven och ijandtMars^alken tillkän^ nagaf, att, sedan Särskilta Utskottet uti Utlåtan» de af den 29 sistledne Maji ansett Herr Prinlzenskölds, Axel, deri 3 sistledne Mars på bordet lagde, och till bemälte Utskott remitterade Memorial, om t i 11 o k t antal löner inom StatsExpeditionerne af Kongl. Maj:ts Cancellie, icke tillböra Särskilta Utskottets handläggning, och berörde Utlåtande blifvit af RiksStånden bifallit, hade Herr Printzensköld , i Plenum den ti dennes förmiddagen begärt, att hans Memorial matte till StatsUtskottet förvisas; och fann Ridderskapet och Adeln nu för godt, att, 'Uppå derom af Herr Gtefven och EandsMarkalken gjord proposition , Herr Printzensköld# berörde anhållan bifalla.
Hofrätten genom Utslag den 4 4 Januari 1857, med ogillande af två icke lagfarne Rådmäns invändning, att den ende lagfarne Rådmannen, sorn med dem fattat Rådstufvurättens beslut, borde, i egenskap af expeditionshafvande, för den anmärkta uraktlåtenheten ensam ansvara, dömt bemälde tre Rådmän att, för det de underlåtit meddela beslut att deras omförmälda Utslag skulle tili Kongl. Hofrättens skärskådande insändas, samt låtit införpassa de sakfällde, som med Utslaget förklarat sig nöjde, till Länshäktet för att till undergående af det ådömda straffet befordras, hvar för sig böta, jemlikt 1 Kap. 42 § Rättegångsbalken, Femtio daler silfvermynt med 4 6 Rdr 32 sk. banko; — hvaremot och då Konungens Befallningshafvande, genom hvad i denna del af målet anmärkt blifvit, icke ansågs hafva öfverträdt något i lag eller särskild författning meddeladt stadgande, Advokat-Fiskals-embetets påstående om ansvar å Konungens Befallningshafvande ogillades.
Motionären har derföre föreslagit den föndring uti ifrågavarande §., att ”summeringen sker efter valets af slutande” och att ”utgången näst] oljande Söndag, uti en af både Vuljörrättaren och FdlNotarien under skrifveri kungörelse J örtsan din sen från predikstolen delgifves.” Utskotten, som det ej kunnat undfalla, huru vigtigt och välbetänkt stadgandet är, att vallängdens summering verkställes genast i de röstandes närvaro, och att valets utgång tillkännagifves, innan förrättningen slutas, emedan misstroende med deraf uppkommande obehag och tvister derigenom säkrast undvikes, hafva dock å andra sidan trott sig äfven böra lemna uppmärksamhet till det inom Utskotten al erfarenheten vitsordade förhållande, att ifrågavarande stadgande understundom är overkställbar^ Inom en del landsorter, serdeles i Wermland och vissa andra provincer, der hemmansklyfningen är vida utsträckt och der församlingar finnas, hvarest rästberäkningen är splittrad i olika tusendedelar och milliondelar, blir nemligen vallängdens summering å valdagen rent af omöjlig. Enligt hvad inom Utskotten är vordet upplyst, förekomma ej sällan vallängder, som innehålla många tusendetal brutna tal, deraf de flesta hafva 3 till 4 samt ganska många 6 å 7 siffror i täljare och nämnare, och den Comité, som år 1822 afgaf förslag till förevarande Prestvalsförordning, anför i sin underdåniga skrifvelse exempel på en stads-Lörsamling der 6HU borgerliga ören motsvarade en hel röst och der denna reduction lemnat ett tal af slifCf röst. Man föreställe sig en vallängd, deruti dylike röstetal på hvarje sida förekomma, gifne än åt den ene och än åt den andre af de sökande Prestmännen, och man inser nogsamt omöjligheten för en valförrättare, vore han än den skickligaste räknemästare, att summera en sådan vallängd på sjelfva valdagen, då efter valets slut tiden vanligen är långt framskriden.
Maj:ts aflåtna förrberörde nådiga proposition har Kongl. Majit, i afseende på Krig s-kollegium, behagat tillkännagifva, att, sedan Kongl. Majit redan år 1847, med afseende på tillämnad förändring i de förvaltande verkens organisation, från Krigs-kollegii t. f. president infordrat förslag till sådana förändringar i nämnde embetsverks organisation, att förvaltningen af fjerde Hufvudtiteln, äfven i de delar, den då ännu ålåg Statskontoret, kunde blifva till nämnda kollegium öfverflyttad samt derjemte, genom förminskning i embetsoch Ijenstemannapersonalen, allöningen för densamma, utan tillökning i de dertill redan bestådda anslag, så förhöjas, att samma personal skulle odeladt kunna egna sig åt tjenstgöringen inom kollegium, hade, efter det ett sådant förslag inkommit, Kongl. Majit, under den 6 November 1849, i nåder tills vidare fastställt en förändrad organisation af Krigskollegium i omförmälde syftning; i följd hvaraf delta embetsverk fått med 1850 års början öfvertaga förvaltningen af hela fjerde Hufvudtiteln, oaktadt embetsoch tjenslemännens antal betydligt förminskats; hvarförutan de bestämmelser blifvit meddelade i afseende på lönebeloppen, att desamma, uti hvilka i allmänhet den dittills serskilt uppförda tillökningen af 1 Ridr för tunnan af den under lönerna anslagna spanmåi borde anses vara inbegripen och således ej vidare komma att serskildt bestås, skulle utgöra för första graden 600 R:dr, för andra 1,000
Men det är, elter mitt förmenande, ett missförstånd. Allmänna lagen innefattar icke något annat stadgande härom än 5 kap. 1 § Byggninga-Balken, som talar om underhållandet af »led och grind,» men hvarvid uttryckligen afses endast byväg. I 15:de §:n af den nya stängselförordningen talas visserligen ock om underhållandet af led eller grind, men då i författningen icke förekommer något bestämdt stadgande om behörigheten deraf äfven å landsväg, kan det ock skäligen antagas, att dermed endast afses sådan hägnad af denna beskaffenhet, som omtalas i Byggninga-Balken. Det är emellertid utan ändamål att tvista om det absolut tillåtliga eller det absolut otillåtliga i detta afseende; ty K. St:r hafva redan godkänt behörighetsgrundsatsen för vissa läll, men hvilka aro dessa fall? Vid riksdagen näst före den sista väcktes, så väl hos B. o. Ad. som i tvenne andra Stånd, motioner i samma ämne, som det nu under öfverläggning varande. Dessa motioner behandlades då af sammansatta Lagoch Ekon.-Utsk:t, som i deröfver afgifvet Utlåt, yttrade, bland annat, »att Utsk:t väl funnit motionärernas klagan öfver de olägenheter af flerfaldig beskaffenhet, som äro förenade med allmänna vägars alltför täta afstängande med grindar, vara förtjent af uppmärksamhet; men enär det, enligt gällande lagar och särskilda författningar, åligger landshöfdingarne, att. genom dem underlydande betjente, vaka öfver, att vägfarande icke af en eller annan orsak obehörigen uppehållas, ansåg Utsktt, att i de af motionärerna öfverklagade läll, der grindar kunna finnas vara ulan nödtvång upprättade, rättelse kan genom anmälan hos vederbtde vinnas, heldst det icke kan anses i lag medgifvet jordegare att godtyckligt öfver allmänna vägar uppföra grindar; hvadan Utsk:t hemställde, att motionerna icke måtte till någon vidare åtgärd föranleda.» Detta Utlåt., som af R. St:r godkändes, lemnade i sjelfva verket rättsfrågan i ett lika sväfvande skick som förut.
M:ts och Rikets Kammar-Collegiurn , i anledning af Collegii Advocat-Fiscals-Embetes öfver detta Utslag förde klagan, under den 18 Maji förstnämnde år, förklarat, att, som Norders omförmäldte testamentariska förordnande utgjorde en verklig gåfva, derå, enligt 1818 års Bevillnings-förordning , bevillning borde erläggas , Kjellman altså vore skyldig, att en sådan afgift, beräknad efter 6 för hundrade, med 240 R:dr Banco utgöra, anhållande Kjellman på uppgifne förmente bevekande skäl, att från den honom sålunda ådömda bevillnings-afgift varda förskonad; så har E. K. M. i betraktande af sökandens olyckliga belägenhet, uti remiss af den 25 sisth Januarii, detta mål till Riksens Ständers bepröfvande i Nåder hänskjutit. Och som Riksens Ständer härvid inhämtat, det Provincial-Medicus Kjellman, i flere år under en tryckande fattigdom, ej förmått underhålla sig jemte hustru och barn, utan att dels genom belomne contante försträckningar och dels genom borgade varor åsamka sig den skuld, som, på sätt berördt är, sedermera blifvit af fordringsegaren efterskänkt: att Kjellman , genom förlusten af sin syn, blifvit aldeles urståndsatt att till egen och de sinas bergning bidraga , samt behofvet af andras understöd i samma mån ö - 78 Underdåniga Skrifvelser. kadt: att, då ifrågavarande skuld efterskänktes, Kjellman icke fått uppbära några medel , hvaraf bevillnings-afglften kunnat innehållas; och att, örn en sådan afgift nu skulle utgöras, den komme att utgå af Kjellmans förrut nog knappa tillgångar; altså och med afseende å dessa ömmande omständigheter, hafva Riksens Ständer godtfunnit bifalla, att de, uti ofvan omförmäldte måtto, Kjellman påförde 240 R:dr Banco må honom eftergifne varda. — Riksens Ständer framhärda etc.
När frågan om nedsättning af Saltpetter-Skatten i följd af Kongl. Majrts Nådiga Proposition hunnit blifva afgjord; — när, vid Stats-regleringen, man likaledes hunnit considerera behofvet och möjligheten att framdeles bespara de årlige 58,ooo R:dr från 3:dje Hufvud-Titteln till Satpetter-näringens understödjande: — när man sålunda ock fått fullkomligen undersöka och stadga sin öfvertygelse om denna fonds behof eller intet behof derefter af dess nu egande Capital-fond; — då blir det, i min tanka, tid att i sistnämnde fall disponera detta öfverskott och — i så fall — lärer ej StatsUtskottet underlåta föreslå dess användande i en eller annan väg till minskning af allmänna bördorna eller Bevillningen, men dertills bör ock med all disposition af denna fond, utom dess bestämda ändamål, anslå. Jag instämmer för Öfrigt med Herr Öfverste-Lieutenant Hjerta uti allt hvad han yttrat, angående vigten i flere hänseenden deraf, att sådane extra bidrag, hvarom nu här är fråga, särskildt utgöras och ej igenom inblandande uti Stats-Regleringen med ordinarie anslag, än mindre genom liqvide - 478 Stats-Utskottets Betänkajulen. rande med, för helt andra ändamål bestämde, medel underhållas den högtidligare och allmännare kännedom samt deltagande, som endast uttryckes genom en särskild afgift för sådane extra Ordinarie och Momentela behof. Jag anser det af största vigt, att hela Nationen vet, hvartill de bidraga, likasom ock att de vanlige Stats-medel, Riksgälds-Contoirets öfverskott, eller till visse behof samlade fonder, aldrig tillitas för sådane särskilde anledningar, utan att allt får disponeras i den ordning och för de ändamål, som det blifvit samladt, eller, när de ej vidare beliöfvas, directe användas till nedsättning af allmänna Bevillningen. Allmänheten har gjort sig hopp om en sådan nedsättning vid.denna Riksdag; onekligen skall dertill verksamt bidraga, om vi kunna afse någre öfverskotter på ena eller andra af Statens Fonder, och intet är angelägnare än att desse då dertill användas.
Ändamålet med stadgandet uti 5:te och 6:te punkterna har jag trott vara, icke blott att lemna Bancostyrelsen tillfälle att förstärka Bankens metalliska cassä, utan äfven att lemna en utväg, att ett på handelsvågen uppkommande öfverskott kunde komma landet till godof. Man vet, att i allmänhet köpmannen, som exporterar varor, fÖrtjenar mera genom importerande af andra varor, än genom införande af silfver, och att han följaktligen i annat fall ej skulle införa silfver, än vid inträffande stort öfverflöd på vexlar. Det ur vid sådana tillfällen, som Bancostyrelsen kan genom uppköp af vexlar jemna handelsvågen; och det är dessa båda ändamål, som stadgandet i ofvannämnda punkter afser. Men jag för min del har fattat den Öfvertygelse, att om man gifver så bestämda föreskrifter, som BancoLftsk. föreslagit, skall följden blifva den, att coursen icke nedgår under pari; ty så snart man har för afsigt att ingå contract med Banken att lemna silfver vid pari cours, skall man motarbeta coursens nedgående, och Banken skall utestängas från möjligheten att på lindriga vilkor erhålla silfver. Man har anmärkt emot mitt förslag till stad - Den a5 Juli f. m. gande i 5:te punkten, att det vore obestämdt och lemnade öppet tillfälle för anmärkningar mot Bancostyreisen. Jag medgifver, att så kan vara; men jag hemställer, om det af TJtsk. uppgifna stadgande är så bestämdt, att Bancostyreisen, enligt detsamma, icke skulle blifva blottställd för anmärkningar. För min del tror jag, att den, sorn vill klandra Bancostyrelsens förfarande, efter Utsk:s redactionsförslag lätteligen skall finna anledningar dertill; men jag har föreställt mig, att Bancostyreisen kommer att utgöras af personer, som med redligt nit vilja se på Bankens bästa, och hvilka således med lugn kunna möta hvarje obehörig anmärkning.
N:o io!?, angående föreskrifter för Banco-Styrelsen 1 frågan, om controljerande åtgärder m. m, för an prdnandet af de tijl Götha CanaJ-byggnad anslagne pifdel Banco, och Lag\Jtskottens; N.o gg, med förslag lill ansvarighets-lag för Directeurerne vid Discojii.Contoiren i Götheborg och ^lalmö, Lagoch Ekonomi-Utskottens: N:o 74, i väckt fråga om jemnkning uti Seglation* Ordningen till förmån för Rikets mindre Sjö. Städer. fitj fröt, Ut dr. d. 15 ~ Decemi. lits. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. DBifölls, vid förnyad föredragning, Bevillnings Lag samt Allmanna Besvärs* och Ekonomi. Utskottens under N:o 65, afgifne Betänkande, rörande ny författning emot Lurendrägerioch Tullförsnillning. S, D. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats-Utskotters Memorial, N:o 6f>4 och 665, med underrättelse om de innom Utskottet verkstälde Voteringar, angående dels pension för Rikets Stan’ ders förre Justitite-Ombudsman, Herr Friherre Man norheim, dels ock inlösen af f. d. Filial-Disconernes ännu utelöpande skuldförbindelser, fann Bonde Ståndet samma Memorial icke fordra annan åtgärd, än att läggas till Handlingarne.
Slutligen och sedan Förvaltningen än närmare yttrat sig öfver grunderna för inrättandet af nu föreslagna lots-distrikl, samt hvad får til 1 v ägabringa nde deraf kunde vara att iagtlaga, anmälte Förvaltningen, att de angående denna fråga serskildt upprättade och nu insända förslag omfattade: a) organisation af en lotsoch bålt-inrättning å de genom Götha kanal förenade insjöar, Wenern och Götha Eif; b) kostnaden för lotsoch fyrpersonalens aflöning, fyrars, sjömärkens och prickars årliga underhåll samt andra förekommande utgifter inom det ifrågavarande lots-distriktet, och c) lots-stationer inom detsamma från Söderköping till Götheborg, omfattande Götha kanal-linien och sjön Wenern i hela dess omfång, med det antal lotsar, som anses motsvara behofvet. Departements-chefen hemställde i underdånighet, om icke Kongl. Maj:t skulle täckas i nåder besluta, det en lotsoch fyr-inrättning må, på statens bekostnad, organiseras å insjöarne i kanalleden från Götheborg till Mern, så snart tillgångarna det medgifva, men att de för samina inrättning föreslagna grunder icke må komma under nådig pröfning, förr, än i sammanhang med det af serskilde kommitterade utarbetade lots-reglemente. 22 Emedlertid och som medel till den föreslagna nya lots-inrättningen borde vara att tillgå, innan den sättes i verket, men det erforderliga beloppet icke på förhand kunde med säkerhet bestämmas, föreslog Departements-chefen i underdånighet, det Kongl. Majit måtte läckas till Rikets Ständer i ämnet aflåta nådig proposition om anvisandet för ifrågavarande föremål af ett årligt förslags-anslag af 4,000 r:dr b:ko; Och täcktes Kongl Majit, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, med bifall till Departements-chefens sålunda i underdånighet afgifna förslag, besluta att genom aflåtande nådig proposition af Rikets nästsammanträdande Ständer äska ett förslagsanslag af fyratusen riksdaler banko årligen, att användas för ifrågavarande nya lotsinrättning. 8:0 Ett, i fråga om
Sedan Eders Kongl. Maj:ts Förvaltning af sjö-ärendena, genom remiss den 21 sistlidne November å transsumt af Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, infordrat Befälhafvande Amiralens underdåniga utlåtande, får jag, i följd deraf och sedan jag olver de delar af den underdåniga berättelsen, sorn angå varfsdetaljen, infordrat Varfs-chefens yttrande, nu i underdånighet anföra: — 326 — Hvad den i första punkten af den underdåniga berättelsen gjorda anmärkning vidkommer, att ett sålunda förändradt bokföringssätt borde vid Flottan införas, att hvarje fartyg, hvars nybyggnad uppginge till 20,000 R:dr eller derutöfver, borde erhålla sitt särskilda konto för nybyggnadsoch underhållskostnad, så delar jag helt och hållet denna åsigt. Eders Kongl. Maj;ts Förvaltning af sjö-ärendena har ock redan uti dess skrifvelse den 27 Mars 1863 anbefallt, att särskilda reparationsoch underhållsjournaler skola föras för ångfregatten Vanadis samt ångkorvetterna Gefle och Thor jemte fregatten Norrköping; och hafva uträkning å dessa fartygs underhållskostnader blifvit till Kongl Förvaltningen insände både år 1864 och innevarande år för de näst för utgängne åren, och komma sådana uträkningar jemväl att afgifvas för de nyligen till stationen ankomne tornfartyget John Ericson samt kanonångsluparne Hogland och Ingegärd, men någon föreskrift att intaga dessa underhållskostnader uppå särskilda konti i stationens hufvudbok har ej blifvit meddelad, och har således detta hittills ej heller egt rum, fastän det lätteligen kunnat ske. Deremot kan jag ej finna, till hvad synnerlig fördel det skulle lända, att hufvudbok och kassaräkning fördes å tryckta blanketter eller att någon lättnad derifrån vore att hemta.
Då Lin odlas öfverallt, och äfven denna vara finnes till afsalu på alla marknader om hösten, borde Linneväfnader inom denna Provincc kunna stiga till den fullkomlighet, som i Norra Orterne; Men då hvarken utlofvade premier dertill uppmuntrat, ej eller det goda tillfälle till undervisning i den finare väfnaden med fördel begagnats, som Gårdsby Linförädlings-Institut erbjöd, synes tiden ännu icke vara inne för denna orts Allmoge, att rigtigt uppfatta fördelarne af ett förbättradt Linförädlingssätt och väfnadens finhet. Locala omständigheter torde äfven till någon del förhindra utvecklingen af denna nyttiga handtering, emedan hvarje Linodlare merendels äfven är åkerbrukare och måste så uteslutande sysselsätta sig och sitt tjenstfolk med bruket af sin steniga och magra jord, att han oftast ej hinner egna den tid åt Linhandteringen, som erfordras för att täfla med Norrlänningen, hvilken åter gör denna till sitt hufvudyrke. I Markaryds Pastorat af Sunnerbo Härad fortfar tillverkningen af Väfskedar, som afsättas i mängd både inom och utom Riket. Så väl i Sunnerbo, som i Allbo Härader tillverkas en mängd gräsliar, som afyttras i synnerhet på Öland och i Skåne. Förtjensten med foror af Köpmansgods och Bruks-effecter kunna med skäl räknas till binärihgarne; och ehuru desse icke hafva fördelaktigt inflytande på jordbruket, måste tillfället för Landtmannen med benägenhet IO omfattas, att derigenom bereda sig en contant inkomst för de nödvändige utgifternes bestridande. I öfrigt hörer lill binäringarne förfärdigandet af hvarjehanda redskap och käril af träd. Handeln inom landet idkas med spännemål, kreatur och andra Landtmatina-producter. — Den ytterliga tarflighet, som i hvardagslifvet råder hos Småländhingen och dess böjelse i allmänhet att göra rätt för sig, föranleda dertill, att denna orts innevånare afyttra allt hvad som icke oundgängligen erfordras för uppehället.
Utskottet har redan i Utlåtandet Nio 142 tillkännagifva dess åsigt, att, i händelse Banco-Fullmägtige genom ett stadgande i Reglementet skulle få något uppdrag, att anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga biträde för afhandlingen om Creditiv å utrikes ort till förstärkande af Bankens Silfverfond, ordningen då jemväl fordrade, att Rikets Ständer uti underd. skrifvelse till Kongl. Majit anmälde det uppdrag, de sålunda åt deras Fullmägtige öfverlemnat, samt anhöllo om det Nådiga biträde från Kongl. Maj:ls sida, som i delta hänseende möjligen kunde erfordras. I öfverensstämmelse med den af Utskottet sålunda yttrade åsigt, och sedan det nu mera, på sätt Utskottet i dess al 3;ne Riks-Stånd bifallna Memorial Nio 147 närmare upplyst, måste anses vara af 3:ne Riks-Stånd beslutadt, att ett stadgande i förenämnde syftning, ehuru till redaclionen olika, skall i Banco-Reglementet intagas, och 2ine af dessa Riks-Stånd tillika, livart för sig, beslutat, att underd. skrifvelse till Kongl. Maj:t i detta ämne bör af Rikets Ständer aflåtas, finner Utskottet, efter' öfvervägande af de inom Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkningar, sig ega allt skäl att nu mera tillstyrka: det måtte Rikets Ständer besluta, alt i omförmälde ämne till Kongl. Majit aflåta underd. skrifvelse, hvilken kommer Bihang till R. St. a Banco-Utskottets Memorial N;c 149- att, till ordalagen, lämpas efter det reglementariska stadgande som, medelst omröstning i förstärkt Banco-Utskott, förklaras, skola Fullmägtige till efterrättelse meddelas, för den händelse att Credit eller Crediliv å utrikes ort till förstärkande af Bankens Siifverfond erfordras. Ankom till Exp.-Utsk. den ao Maji ld. 1 e. m.
Ex Protocollo * Olof Werlin. S. D. Upplästes ett från Höglofl; Ridderskapet och Adeln ankommet Protocolls-U clrag för den 14 J'uli, af innehåll , ätt i anledning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets Utlåtande af den 6 Juli ofver de hos Ridder Sk cl OQ t Den 17 Juli* 1503 skåpet och Adeln gjorda anmärkningar vid Utskottets den 9 sisth Maj afgifna Betänkande, angående yrkad ändring af Tjenstehjons flyttningstid, Höglofl. Ridderskapet oell Adeln beslutit, att flyttningsfiden borde utsättas till den. 15 October, samt för Stockholm, der 2:ne flyttningstider äro, tillika till den 15 April, äfvensom uppsägningstiden borde en half månad förlängas: och ville Ridderskapet och Adeln inbjuda sina Med Ständer att" i sitt sålunda fattade beslut instämma. Uppå derom gjord framställning, förklarade Bonde-Standet sig icke finna skäl att frångå sitt i ofvanberörde mål redan fattade beslut. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. I\ongl. Maj:ts den 14 i denna månad på Riks-Salen meddeldta Nådiga svar uppå Riksens' Höglofl. Ständers den 7 -förutgående aflåtna underdåniga Skrifvelse, angående de antagna från de 3:ne sista Riksdagarna livilande Lagligen beredda förslag till förändring i Grund-Lagarna, upplästes; och som deraf inhämtades' att Kongl. Maj:t, med antagande af det tillägg Rikets Ständer föreslagit i 42 §, af Regerings-Formen, ansett nödigt att derpå följande 94 §. sättes i öfverensstämmelse med den således förändrade 42 §. och att förslaget dertill vid denna Riksdag be-' redes, för att vid den nästkommande Lagligen afgöras, så blef denna del af Kongl. Majus Nå diga - 1504 Den 17 Juli. diga svar remitterad till Constitutions-Utskottet j för att med utlåtande deröfver inkomma. Ut supra.