Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 17 sistlidne Januarii under N:o 28 afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet legde, Utlåtande, i anledning af väckt hemställan om lindring för allmogen i den så kallade byggnadshjelpens utgörande. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 17 siitlidne Januarii under N:o 27 afgifne, celi den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, rörande väckt fråga om åtgärders vidtagande till spridda Roteandelais sammandragande i möjligaste mon. Friherre Anckar swärd, Carl Henrik: Det synes hafva undgått Utskottets uppmärksamhet, att de spridda andelarne af en och samma Rote kunna vara belägne inom flere särskildte Socknar, enär det af Utskottet föreslagne tillägg till Kongl. Brefvet den 3o Maji 1826 endast afser sättet för förslags uppgörande till Rotebyten inom hvarje Socken för sig. Men som jag föreställer mig, att en sammanjemkning af spridda Roteandelar kan och bör äga rum, äfven då de äro belägne i olika Socknar, anhåller jag om återremiss, på det Utskottet äfven för sådana händelser må inrätta det föreslagne tillägget. Herr Rothlieb, Axelj förenade sig med Friherre Anckarsvärd. Den 16 Februarii f. m.. *9 Herr HjertaGustaf: Jag förenar mig äfven med Friherre Anckarsvärd. Största svårigheten för Rotejemkningen, äfven efter nu gällande författning, möler just vid de händelser, då spridda Roteandelar ligga utom Socknen, eller, såsom det icke sällan inträffar, äro belägne uti 3 a 4 Socknar. Jag skulle dessutom tro, att man i allmänhet vid sådane frågor bör öfverlemna mera myndighet åt Landshöfdingarne och RegemenlsCheferne, än åt Sockenstämniorne, på salt Utskottet föreslagit; och jag anhåller äfven på denna grund om återrerniss af Betänkandet.
Man har sålunda föreställt sig, att tackjernstillverkningen inom bergslagerna vore fortfarande hugnad med vissa privilegier och förmåner, och att först mot afstående af dessa, ett friköpande från tackjernstionden borde få ske; men om denna uppfattning af frågan fordom kunde vara i viss mån rigtig, då tackjernstillverkningen inom bergslag verkligen egde vissa förmåner i afseende på kolhandeln, samt alla hemman i bergslagen voro indelade till hyttelag, med förbindelse för egarne att deltaga i byggande, underhållet och den fordom dyrbara uppvärmningen af hyttan m. m., så saknar den numera all giltig grund, sedan alla band på kolhandeln äro upphäfda och tackjernstillverkningen genom Kongl. Förordningen af den 20 September 1859 blifvit förklarad för en fri fabrikshandtering, samt den skyldighet till blåsning, byggnad och värmning i hyttan, som förut ansetts åligga bergsmansjorden, försvunnit, äfvensom hyttelagen upphört att vara tvungna föreningar, i följd hvaraf hyttedelarne numera kunna skiljas från hemmanen och utgöra en från dessa helt och hållet oberoende egendom. Tackjernstillverkningen eller tackjernstillverkaren inom bergslagen åtnjuter följaktligen numera alldeles inga privilegier eller förmåner, utan hvad af det slaget ännu finnes qvar tillkommer allenast jorden eller bergslagshemmanen, hvilka dels äro befriade från ordinarie rotering, och dels hafva något lägre grundränta än hemmanen utom bergslag, ehuru förhållandet dermed äfven är ganska olika inom skilda bergslager, så att en del hafva ordinarie rotering och lika grundräntor med landslagen. Tackjernstillverkningen inom bergslag befinner sig icke i någon förmånligare ställning än den som bedrifves utom bergslagen. Den har öfvergått från en med jorden sammanhängande folknäring till en fullkomlig fabriksnäring, som med jordegendomen och dess beskattning icke har ringaste sammanhang. Dess idkare kan visserligen derjemte innehafva bergslagsjord och för denna jord ega vissa friheter, men han kan ock drifva sin handtering den förutan och köpa sina kol af jordegaren.
Det är derföre smärtsamt, att Hr Ekströmer ansett denna punkt böra förbigås, hvilken, enl. min åsigt är den vigtigaste, såvida nemi. karantäner skola finnas. Ty om Sverige anser sig hafva ■ rättighet att ålägga oskyldiga medborgare en fångenskap, hvilket jag uti förevar:de fall ej vill bestrida, derest nemi. Sundhets-Colbm anser koleran genom smitta kunna införas, sä är det ock Sveriges pligt, att icke göra fångenskapen hårdare för den oskyldiga menniskan, än för brottslingen. Förden sednare äro inrättade cellfängelser, der han bor i sitt enskildta, snygga rum; men de, som icke hafva begått något ondt, som besökt utlandet, enl. läkares föreskrifter i afsigt att förbättra helsan, de skola, vid återkomsten till fäderneslandet, kastas i en fångenskap, som icke är jemförlig med någon annan, om förhållandet är sådant, man beskrifvit det för mig, som sjelf med mycken möda undgått denna fångenskap. Man har nemi. sagt mig, att i ett enda rum 14 å 15, kanske äfven 20 personer sammanföras; men icke nog härmed, man gör icke ens skillnad emellan könen. Jag har hört detta af trovärdiga personer, som sjelfva måst undergå denna tortur, en berättelse, som utlänningen icke vill tro, emedan sådant skulle afhålla honom att besöka vårt land, såvida han på samma sätt skall behandlas. Men det är icke nog med detta. Man har icke ens sörjt för, att de olycklige, som måste undergå dessa karantäner, erhålla der sitt lifsuppehälle, utan de måste betala en smörgås eller något dylikt med 1 R:dr. Jag har derföre ansett det vara min pligt, att påpeka detta förhållande, på det att den auktoritet, under hvars närmaste tillsyn karantänsväsendet är ställdt, måtte till K. M. ingå med underd. anmälan, att om K. M. anbefaller karantänernas bibehållande, det är ovillkorligen nödvändigt att de så ordnas, kostnaderna må blifva huru stora som helst, att oförvitliga menniskor, som komma dit, icke behandlas sämre än brottslingar.
I anledning häraf förklarade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att, om han icke misstagit sig, det i Hr Tersmedeus, Hr Cederschjölds, Rob. Theophron, och Gr. Mörners förslag icke vore ifrågasatt, ali de skulle utgöra en så kallad gemensam tanke, utan att de skalle innefatta R. o. Ad;s definitiva beslut i ämnet. Frih. Tersmeden, Nils: Uti mitt korta anförande i går yrkade jag icke bestämdt bifall till biträdande af PresteSt:s beslut, utan endast villkorligt för den händelse, att under discussionen något förslag i denna syftning skulle framställas. Detta har icke skett, och jag afstår således ifrån mitt yrkande. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. hifölle, alt äterremiss af Utsk:s betänk, kouimc att i den äska' de voteringen utgöra contrapropos. Ropades starka nej blandade med många ja. Frih. Cederström, Jacob: För att komma till slut och icke behöfva svara nej och ja Hera gånger på Hr Gr. o. Landlm:s propos:r, anhåller jag alt vi måtte fä votera om contrapropos., och då icke de Herrar, som begärt äterremiss, med hvilken ingen ting kan vinnas, vilja afstå derifrån, i hvilket fall contrapropos. bort bestämmas igenom votering om antagande af Hr Cederschjölds eller Gr. Mörners förslag, så kunde vi nu få votera om äterremiss, eller att särskild votering, i händelse nej vinner, må ske rörande Hr Cederschjölds eller Gr. Mörners förslags antagande till contrapropos. Den 28 April. 325 Hr von Hartmansdorff: Som jag både har begärt återremiss och votering; så får jag, i anledning af Frih. Cederströms uppmaning, förklara, alt enär det förslag, Gr. Mörner framställt, innebär godkännande afen grundsats, som jag icke anser mig kunna antaga ; så kan jag destomindre afstå ifrån min anhållan om återremiss, som ett beslut i öfverensstämmelse med Gr.
Dramatiska teatern uppförde i onsdags för första gången och naturligtvis för fullt hus 3-aktskomedin » Abbe Constantin », bearbetning af Hector Crémieux och Pierre de Oourelle efter en roman af Ludovic Halévy. Stycket rönte afgjord framgång. För dagen hinna vi endast uppräkna rollerna och dess innehafvare. D e voro: Abbe Constantin, hr Hillberg; Jean Raymond, hr Palme; Paul de La värdens, hr Personne; herr de Larnac, hr Hamrin; Bernard, trädgårdsmästare, hr Norrby; fru Scott, fru Bundberg; miss Bettina Percival, hennes syster, fru Hartman; fru de Lavardens, fröken Åhlander. D e nya dekorationerna äro af hr Christian Jansson. Stycket och de spelande rönte lifligt bifall. En musikalisk högtid af hög rang förberedes till om tisdag, då Musikföreningen härstädes i Storkyrkan kommer att utföra Gunnar Wennerbergs oratorium » Jesu födelse ». Säkerligen skall ingen älskare af gedigen och god musik försumma att infinna sig vid detta sällsynta tillfälle. Konst och literatur. T h e o d o r Blanch ' s konstsalong, som till följd af den mörka årstiden varit stängd några veckor, öppnades åter i går med en ny utställning, omfattande oljemålningar, aqvareller och pasteller af inoch utländska framstående konstnärer, hvaribland främst märkes en större tafla » Jesu bergspredikan » af den berömde professor Fritz von Uhde. Vi torde framdeles återkomma till den vackra utställningen. En intressant tafleutställning kommer om någon tid att öppnas i Konstakademiens lokal, upptagande den nyligen aflidne professor Wilhelm Wallanders efterlemnade samling af aqvareller och skisser äfvensom oljemålningar. En koketts bekännelser. Skiss för Idun af » ^f^4u Mia. est la femme? » bruka fransmännen som du vet säga, när något är på tok, fortfor fröken Ebba. Jag vill visst inte neka till, att frågan rätt ofta är på sin plats, men ännu oftare äro männen sjelfva till största delen skulden till de dårskaper de begå. Det var endast på skämt som jag emellanåt (fe /
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte: FR. TH. BERG. Stockholm den 27 November 1865. — 339 Kongl. Kommerse-kolSegii underdåniga utlåtande, i anledning af en utaf Rikets Ständers Revisorer framställd anmärkning vid Kollegii expensmedelsräkning för år 1863. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Uti den af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, hafva Revisorerne anmärkt, att bland Kommerse-kollegii expensmedels-utgifter för nämnde år förekomma en post å 50 R:dr, utbetald till en af tjenstemännen inom Kollegium för 160 formljus till försegling af bref, hvilken utgiftspost, fastän i och för sig obetydlig, dock förefallit Revisorerne anmärkningsvärd, enär Revisorerne svårligen kunde antaga, att för det uppgifna ändamålet en så stor qvantitet ljus behöft användas. Sedan Eders Kongl. Maj:t genom nådig remiss anbefallt
Beträffande de för Lånens utbekommande erforderliga handlingar, säkerheten, tiden för begagnandet, och återbetalningsvilkoren, har Utskottet ansett de, i afseende på Odlings-Lånen, hittills gällande föreskrifter kunna i allmänhet, och med några erforderliga jemkningar tjena lill grund; och förbehåller sig att vid uppgörandet af Bil. till Baneo-Utskottets Betänkande N.o So. 61 rle rgglementariska föreskrifterna baroni inkomma med vidale anmälan. Emedlertid underslälles allt detta vördsamt Rikets Sländers upplysta bepröfvande. Stockholm den i Julii 1829. Reservationer: (Emot det för Fastighets-lån till R:dr 6000 och R:dr 200 föreslagna maximioch minimi-belopp.) Herr Cancellie-Rådet von Hartmansdorff: Dä Herr Cancellie-Rädet trodde Bankens utlåning på Fastighet icke böra anses och hehandlas såsom en Assistance-rörelse för arma Fastighets-egare, utan såsom en tillgång äfven för slörre och betydligare egendoms-hafvare; så ansåge Herr Cancellie-Rådet, att den högsta summan, som finge lånas på Fastigheter, borde blifva 20,000 R:dr och den minsta 2000 R:dr. Enär betalningstiden vore så lång, gjorde mindre summor denna låne-rörelse för Banken högst besvärlig, och ökade onödigtvis förvaltnings-kost - 6a Bil. till Banco-Vtskottets Bet. N.-o So. nader, utan att ändock motsvara sådana Låne-anstalter, hvilka rätteligen egnade sig för en Bank. (Emot bestämmande af räntan å Fastighets-lån till fem procent.) Gustaf Larsson från Stockholms Län; Emot Beslutet om förhöjd ränta för Fastighets-lån måste jag reservera mig och tillika yttra den öfvertygelse, att jag anser dessa Lån såsom de för Banken säkraste att återbekomma. De äro dessutom ifrån början ämnade att understödja Jordbrukaren, och då han uti sin afkastning sällan kan påräkna mera än 4 procent, och erhållandet af Låne-documenterna för honom medförer betydliga kostnader, så inser jag icke något skäl att förhöja räntan.
Af de från Banken utgifna äldre Läne-banko-obligationer (förr kallade Lånebanko-attester och Låne-banko-kapitaler) äro under år 1864 inlösta: 2 obligationer å 41 procent å tillsammans R:dr 786: 82. 4 dito å 4 » » » 21,461: 09. 5 dito å 3 » » » *20,385: 62. Summa R:dr 42,633: 53. hvarigenom Bankens skuld i förbindelser af detta slag under året minskats till 407,141 R:dr 47 öre. Deremot hafva af nedanstående obligationer icke någon under förlidet år blifvit hos Banken till inlösen företedd, hvadan fortfarande balanseras: Obligationer för inlemnadt, silfver (s. k. silfversedlar) R:dr 402: 34. Realisations-obligationer (utfärdade för Riksgälds-sedlarnes inlösen) » 337: 50. Obligation för 1830 års ..upplåning (till förlag för Handelsoch Närings diskonten) » 187: 50. *29 följande: § 33. Den 2 nästlidne September var lineoch kreditiv-rörelsens ställning på det hela Filial-banken i Borås kreditiv ;i Kalmar kreditiv i Carlshamn i Carlskrona i Christianstad kreditiv i Gefle ... i Helsingborg kreditiv i Hernösand kreditiv i Hudiksvall kreditiv i Norrbottens län kreditiv i Nyköping kreditiv i Oskarshamn . i Piteå i Skaraborgs län kreditiv i Skellefteå i Sundsvall i Uddevalla kreditiv i Westerbottens län kreditiv i Wisby i Orebro län kreditiv Ostersund kreditiv Kreditiv till Kongl. Kommers-kollegium D:o » Jern-kontoret Vid Bankens Diskont-kontor: Diskonterade växlar Lån på löpande förskrifning D:o » vågförda effekter k beviljade kassakreditiv, R:dr 6,852,900, lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Låne-kontoret i Göteborg : Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning Jern-ltontorets kreditiv. Anslaget till Filialbanker. Transport Vid Låne-kontoret i Malmö: Diskonterade vexlar
Jag var ibland dem, hvilka vid 1818 års Riksdag afstyrkte Ridderskapet och Adeln att antaga detta ConstitutionsUtskottets anbud, att i egenskap af Ständernas ombud, granska Ombudsmannens redogörelse för förvaltningen af sitt Embete; och på det Rikets Ständer icke med fog, om ej af samtiden, dock säkerligen af efterverlden , måtte anklagas för att illa hafva motsvarat 18*5 års ConstitutionsIJtskotts visade omvårdnad, om nationalcaracterens utbildning, har jag ansett mig förpligtad att på denna redogörelse fästa Ridderskapets och A, delns uppmärksamhet. Med fem Riksdagars Ständer delar jag agtningen för den person, hvilken allt ifrån Constitutionens införande beklädt detta höga Den 18 Februarii. 485 och vigtiga Embete, det är öfver Embetsmannens åsigt af Embetets idée och ändamål, som jag ämnar yttra mig. Enligt berättelsen har ingen ofördelaktig förändring i lagskipningen, sedan sista Riksdag ägt rum. Orsaken till detta lyckliga resultat uppgifves ligga i domaremaktens nu ägande organisation; den anda hvaraf en corps talrika medlemmar böra känna sig lifvade, enligt författarens tanka, uppehälles alltid och sikrast derigenom, att andans organer få handla och verka gemensamt. En hvar som känner samhällsorganismen måste värdera kraften af en ädel esprit de corps. Men det är honom icke obekant, att till dess uppehållande fordras omsorg, möda, och framför allt förmåga, att försaka; det är honom icke obekant, att, enär så olyckligt inträffar, att den enskilta cerpsandan, icke förmår emotstå inflytelsen af tidens, så blir vådan för det allmänna i samma mån stor, som corpsen är talrik, och som dess medlemmar finna sig i tillfälle att gemensamt handla och verka.
» Hvar är modern? » frågade Waldemar bäfömma hjerta och hans lungor äro nog skydmed eget arbete, långt borta från verldens dade af de många lager vadd, hvarmed skrädbuller och prakt, och der skulle de ha nog af vande den gamla qvinnan, i hvars vård barnet daren omgifvit honom, för att bevara hans hvar andra och vara så lyckliga som dufvor. » var lemnadt. lielsa eller må hända för att göra honom Så kunde de sitta och jollra i skymningen och Vid moderns namn började barnet gråta. bygga sig idylliska herdehem under bokar och mera acceptabel i edra vackra ögon. » Ja, mamma, hvar är mamma? » » På Kommunehospitalet, » svarade qvinnan, Men I sjelfva, mina fröknar? Skydda edra lindar, och Guérita lyssnade andlöst såsom barn till sagor. Men då lampan var tänd och skym» hon fördes dit för ett par dagar sedan. — tunna baldrägter tillräckligt? H m! hui! Här hjelpa visst inga motsägelningens mystiska förtrollning bruten, då var Så vida hon ännu lefver, stackaren, » tillade den gamla med en suck. ser! Förkylningen kom såsom balreminiscens hennes lugna svar alltid det samma: Waldemar satte ned den lilla och tog sin och en dylik reminiscens tillhör nästan hvarje » Dårskaper - — • som det kan vara roligt att bal; den medföljer de vissnade buketterna, fantisera om; men min kärlek vore icke mycket hatt. det skrynkliga dansprogrammet och den krosvärd, om den mottoge ett dylikt offer. » » Hvart går du? » frågade barnet oeh höll sade solfjädern? » Nåja, det behöfs då icke heller. Om vi honom till baka. » Till din mamma. » blott ha tålamod ännu en tid, så är jag min Hvar finnes väl bot härför? » Tag mig med, tag mig med till mamma, » Kan hända uti att kläda sig i reformdrägt egen man och går min egen väg. Blott några och lik en Atlas bära tyngden af bördan på månader. ett hälft år. på sin höjd ropade hon ängsligt med tårar i ögonen.
Der existerar för god disciplin för att man skulle kunna sätta i fråga, att sådant icke sker. Jag har blott talat om truppens conduite; jag har uppgifvit, att endast högst få blifvit anmälda till straff. Hvad åter beträffar ett sådant förhållande, som skulle jägare verkligen befunnits stralfvärda, men likväl icke blifvit af possessionaten^ anmälda, skulle jag verkligen tro, att en sådan generositet varit fullkomligt malplacerad. För ruin del skulle jag önska, att sådana anmälanden noggrann t äakttogas, på det conduiten hos folket än vidare måtte förbättras. Gr, Horn: Om man skulle döma efter Frih. Palmstjernas yttrande, vöre det fara värdt att få emotse cn lika be - Den i3 Auguiti e. m. 3S3 skaffad organisation af hela armeen, som den af Wermlands jägare; man skulle nemi. endast rätta sig efter det, soin kostade minst. Jag hemställer, om icke Gr. Frölichs målning kan anses fullkomligt väl grundad. Det ligger i sakens natur, att när en hop unga personer låta anvärfva sig till soldater , uppgifva de alla utsigter till någon bättre tjenst i civil väg; och då man, efter att 3 veckor om året hafva haft dessa personer under tillsyn, utsläpper den värfvade hopen, utan ringaste förhållande till sitt befäl, äro de väl, snart sagdt, lösa personer, och jag tror, att exemplet af 600 man dylik trupp inom en provins tillräckligt ådagalagt, att en dylik organisation är olämplig. Hvad de här omtalade jägarecolonierna angår, förundrar det mig verkligen att hora landshöfdingen i länet lemna obestridt, att jägare i sådana colonier finnas, men en officer vid reg:tet förklara, att han derom är i okunnighet; men jag hemställer blott i allmänhet, om det väl är möjligt, att en så organiserad corps, som den ifrågavar., kan annat än vara menlig och besvärlig för provinsen. Jag hoppas, att de, som gifva råd inför Konungen , må fästa Hans höga uppmärksamhet å hvad personer från orten i detta afseende opinera. Gr. Cronhjelm:
— N:o 120, till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragnings-Staten åt aflidne Navigations-skole-inspektören m. m. C. A. Petterssons Enka, Hilda Amanda Catharina Lundberg: VI. 21, 25, R. 25, B. 389, 391, 395, A. 397, 402, 408, 409, 410, 412, 413, 414, 415, 416, 417, 419,422, 425,426, 427, 428, 430, 431, 432, 433, 435, 437; B. VII. 36, 65, 69, A. 69, 70, B. 208, 236, A. 236, E. 335. — N:o 121, till Rikets Ständer, om anvisande af anslag till betäckande af kostnaderna för Sveriges deltagande dels i 1862 års allmänna industrioch konst-exposition i London, dels ock i den för landtbruksalster och redskap innevarande sommar anordnade internationella utställning i Hamburg: VI. 21, 25, R. 25; B. VII. 65, 78, A. 78, E. 246. — N:o 122, till Rikets Ständer, angående anvisande al medel till betäckande af kostnaden för iståndsättandet af åtskilliga broar å den så kallade Carl-Johans-vägen i Jemtland, m. m.: VI. 21, 26, R. 26; B. VII. 66, 79, 85, A. 85, 86, E. 289.
Långt ifrån att vilja inskränka någon ledamots yttranderätt, har min afsigt varit att göra den så vidsträckt som möjligt, emedan jag yrkat, att betänk, ej må punktvis föredragas, utan att hvarje ledamot måtte äga full rättighet att Den i Juli f. m 5 yttra sig öfvér betänk. i dess helhet ; men jag ansåg delta betänk, icke föreskrifva oell ej kunna föreskrifva någon form för IL o. Aids beslutanderätt, rör:de de åtgärder, hvilka kunna komma i fråga enl. föreskriften i Reg.F:ns ioy:de §. Mitt yrkande är helt enkelt, att detta betänk, må af hvarje ledamot så vidsträckt, man någonsin kan önska, få granskas, och att anmärkntr dervid må göras, men att icke Hr Landtm, måtte anse sig förbunden att föredraga betänk, punktvis, hvilket jag skulle anse lika ändamålslöst, sorn tidsödande och saknande all naturlig orsak. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, i anleda af Gr. Horns yttrande, sin åsigt vara den, att då de särsk ilda punkterna i Gonst Utskrs mern, icke gerna kunde blifva föremål för särskildta beslut af R. o. Ad., syntes Hr Landtm ämnets föredragning lill discussion punktvis icke vara lämplig eller ledande till ändamålet, utan ansåg Hr Landtm, lämpligast vara, om R o. Ad. företoge detta meni. till discussion i sin helhet, med öppen rätt för hvar och en att yttra sig öfver hvarje punkt särskildt, öfver alla i ett sammanhang, eller betänkts syftning i sin helhet, på det sätt hvar och en ansåge sig tillkomma; hvarefter, sedan discussionen fortgått, och då R. o. Ad. funne propus af Hr Landtm, böra framställas, det först torde blifva lämpligt alt yttra sig öfver formen för de propostr, som kunde komma i fråga; och hemställde Hr Landtm, nu alltså, örn R. o Ad. ansåg Const.- Utsk:s förevar, mern. böra i sin helhet discuteras. Ropades ja. Frih. boye:
Den har gifvit per medium i årlig afkastning för skogseffekter 329: 32. 9. » höskörd 5: 44. 6. » bete 30: Summa Banko R:dr 365: 29. 3. 3:o Stenåsen, reglerad, enligt Kongl, brefvet den 4 Februari 1829, har en areal af 539| tunnland medelmåttig skog, är indelad till trakthuggning och har lemnat i årlig afkastning för skogseffekter 507: 11. -r » höskörd 18: 38. 9. Summa Banko R:dr 526: 1. 9. 4:o Rådaås, med en areal af 415^ tunnland, har, jemlikt Kongl, brefvet den 4 Februari 1829, blifvit reglerad. Den har högland och bördig jordmon samt jemn och mogen skog, är indelad till trakthuggning och har i medeltal årligen afkasta t för sålde skogseffekter 1,028: 44. 2. » höskörd 3: 5. 2. Summa Banko R:dr 1,092: 1. 4. 5:o Furubacken, hvilken, innehållande 1,011J tunnlands areal, är reglerad, enligt Kongl, brefvet den 4 Juli 1828, och indelad till trakthuggning och har medelåldrig, men trög växt skog. Berättelse öfver Skaraborgs Län för åren 1843—1847. 4 26 6:o Kungslena åsar, med en areal af 207$ tunnland, är reglerad, i följd af Kongl, brefvet den 27 Juni 1829, och indelad till trakthuggning. Skogen på denna park är medelåldrig och växtlig och har per medium årligen lemnat i afkastning 193 R:dr 39 sk. banko. 7:o Ledsjömo, reglerad genom Kongl, brefvet den 18 Juni 1828.