Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ta jeans verkställighet iakttagas hör. § 1- Hvad vid tullklarering af brutet öretal ej liinner till halft öre uleslulés, och räknas deremot för ett öre hvad af sådant brutet tal stiger till eller öfver ett halft. Med de i taxan förekommande vigt-bestämmelser förstås viktualievigt, enligt Kongl. Maj:ls nådiga Stadga den 31 Januari 1855. § 3. Varor, som med främmande fartyg ineller utföras, äro i Sverige icke underkastade andra eller högre afgifter, än om de med Svenska fartyg ineller utföras. § 4. Lastpenningar till Kongl. Majit och kronan utgöras till lika belopp af Svenska som af främmande fartyg med 40 öre för hvarje läst, beräknadt efter Svenskt mätarebref samt betalas hvarje gäng både vid inkommande och utgående; dock om ett fartyg, under loppet af ett kalenderår, gör flera resor mellan Sverige och utrikes ort, erläggas dessa umgälder för utgåendet allenast första resan och vid fiimyadt inkommande, endast när fartyget innehar last, samt större eller mindre del deraf lossar; och må i detta hänseende jemväl såsom barlastade anses: Fartyg af 8 lästers dräglighet och derunder, som innehafver gods, icke uppgående lill mer än hälften af dess dräglighet; Fartyg af öfver 8 till och med 50 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 4 läster; Fartyg af olver 50 lill och med 100 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 6 läster; samt fartyg af öfver 100 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 8 läster; hvaremot, dä fartyg innehafver gods till större lästetal i förhållande lill drägligheten, än hvad sålunda nu bestämdt är, detsamma biir anses såsom lastadl, samt hel afgift erlägga. Forsing till Tull-taxa. 523 Ä inkommande varor som, enligt, laxan, förtullas med vissa procent af värdet, bör godsegaren uppgifva inköpspriset med tillägg af assurans, frakt och annan dera använd kostnad intilldess de till lossningsorlen anländt. Godsegarens uppgift skall, sä vidt ske kan, styrkas af faktura och connoissement.
Vid Junturinmäki åter vi oss samla Under sång och dans och lekar, unga, gamla. Höfdingen, vi Riddaren kalla, Glädjas låter alla. Ljungelden han säges likna uti striden. Då han segrat, i hans ögon strålar friden, Bjudande alla fångne skoning, Frihet och försoning. CHOR af sammansvurna inom sig. Vi kommo hit hemligt till blodig lek, En qvinna förrådde oss, hämden oss svek. EN FINSK YNGLING, till en Tärna, som aflägsnat sig något ifrån de andra. Hvi ser jag dig ej mer i lunden och i hagen? TÄRNAN. Derför att löfven gulnat, ängen ligger slagen. YNGLINGEN. Känslan förblir nog varm, fast himmelen blir mulen. TÄRNAN. När sommarns blommor vissnat, säges den bli kulen. YNGLINGEN. Hyddan är varm och egen, blif dess ordnarinna. TÄRNAN. Är det ditt alfvare, tör du din önskan vinna. (Dans.) CHOR af Ynglingar Tärnor, då glädtigt i dansen J svingen, Kärleken slår med den skiftande vingen; Hjertats och naturens Gud Unga tärnan gör till brud. CHOR af Tärnor. Stojande Ynglingar, J mågen glamma Om denna Guden, han är dock densamma Skalken oss vår mamma sagt. Tärnor, varom på vår vakt. CHOR af gifta Qvinnor. Liksom ett löf uppå glansk-isen drifvet, Värnlösa tärnor, sådant är lifvet Utan stöd af troheten. Tärnor, skapen, vården den. CHOR. Hvilken mängd af fångar tåga hit från borgen? Skola våra nöjen störas utaf sorgen? Få vi ömkans känslor lyda? Hvad må allt betyda? ANDRA SCENEN DE FÖRRE. BIRGER. JOUKAVAINEN. RUHO. Fångne Finske Krigare. BIRGER, införande fångarne. Här, tappre, på en ort, för Er af helig art, Vill Riddarn söka slut uppå den långa tvisten, Med landsmän språken fritt. Hit Riddarn kommer snart, Han kommer såsom Svensk och Christen. (Birger går.)
Detta bolag har ju måst öfvergifva fullföljandet af banan mellan Arboga och Köping, ehuru Den 25 April t. m. jag »kulle tro, att den var nära till hälften färdig. Det ligger mycket uti fleras intresse att begagna sig af flen oktrov, de hafva, att bygga till Kristinehamn, emedan först derigenom skulle den banan, de redan b.vggt, kunna blifva fullt lönande. Detta har dock, af lätt begripliga skäl. icke kunnat ske. Huru kan man tro eller lyssna till förespeglingar att detta bolag skulle vara villigt öfvertaga (letia nya företag? Den sorn säger att detta bolag skall åtaga sig denna bana pä de vilkor, sorn varit omtaldta, känner sannerligen icke förhållanderna. Min öfvertygelse är att, någon fråga derom aldrig kan u.pstå. Då kommer man till den andra frågan, om provinsen rättvisligen beböfver till någon del, otn icke helt oell hållet, bidraga till denna bana. Det synes mig dock något sent nu, sedan vägen från Stockholm till Götheborg är, om icke afslutad, dock helt och hållet under arbete samt så många andra banor i Sverige iner eller mindre färdigbyggda, att åter uplifva deli gamla striden otn rätta sättet för jernvägars utförande här i landet. Jag skulle önskat att kunna förena mig med dem, sorn uttalat den åsigt att de orter, genom hvilka jernvägarna gå, borde dertill bidraga, dock icke genom sådana har frivilliga skänker och gafvor, ulan på så sätt, att enskilde skulle såsom aktieegare deltaga uti jernvägsanläggningarna samt att Staten bildade likasom stora aktiebolag och lemnade lån dertill. Derigenom erhölles först och främst det rättvisa intresse för saken, som ligger i enskilda bolags natur, och Staten sjelf kunde således hafva att påräkna kännedom och kunskaper vid förvaltningen och räkenskapernas förande; men äfven delta är numera för sent, såvida icke ett undantag skull göras för denna provins. Jag liar svårt att fatta, att detta är rätt, ty jag kan, på sätt jag förut nämnt, icke anse denna bana för uteslutande provinciel. Jag kan icke inse hvarför just provinsen Nerike skall belastas ined större tunga än öfriga delar af landet.
Ben 18 Augusti e, m. VI §. 25, Electorerne åligger, att inom den tid Riksdagsordningen» a8:de föreskrifver, välja Ledamöter till samtelige der omnämnde Utskott samt till RiddarhusUtskottet. Innan detta Val skett, må ingen utvald Elector afsåga sig denria befattning. Derefter må det vara tillåtit under enahanda vilkor som för UtskottsLedamot stadgade åro. Electorerne tillhörer äfven, att tillsätta Ledamöter af Ridderskapet och Adeln i alla de Utskott, hvilka Rik. sens Ständer med anledning af Riksdagsordningens 56 §. finna vara af nöden , samt att vid inträffande ledigheter välja andra Ledamöter i de afgångnes ställe. De kunna ej till Ledamot i Utskott kalla annan person än de», som till Början af 32 §. »78 Den 18 Augusti e. m. säte och stämma antecknad, samt i Riksdagsorten närvarande är, och som ej, enligt stadgandet i 41 §, Riksdagsordningen, är hin. drad att förtroendet emottaga. De förrätte deras Val särskildt för hvarje Utskott genom slutna sedlar, hörandes hvarje Sedel innehålla namn på så många personer som antalet af de platser, hvilka för tillfället skola besättas. Electorerne må ej sammanträda till Val, utan föregånget in Flen o fattadt beslut; och böra minst Tretton närvarande i Valet deltaga. ValProtocollet bör genast af minst Tretton Electorer underteknas och försegladt till RiddarhusSecreteraren aflemnas. $• 26. Varder Elector till Svarar emot c4 §. UtskottsLedamot vald, upphöre han att vara Den 18 Augusti e, m. *79 Elector, så framt han ej cn sådan befattning på sått, 29 §. omförmåler, sig afsåger. Elector, som kallas till Ledamot i förstärkt Utskott, eiler Nämnd, bibehålle sitt uppdrag såsom Elector. § 27.
St. Frel. S Sami. 13 Häftet. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1840. Coristitutions-Utshottets Memorialj N:o 17. Ank. till Exp. Etsk. den 18 Juni, kl. 6 c. m. Memorial, med rättelse i Conslilutions-Utskottets Memorial N:o 13, Bilagan. Hes Riksens Ständer får Constitutions-Utskottet anmäla följande rättelser i den Utskottets memorial N:o i3 åtföljande Bilaga: Sidan 2, N:o 2, not b (tryckta exemplaren) efter: Åkerhjelm, tillägges: Poppius — 9, rad. i3, N:o 8, står: ig October bör vara: io October ■— i3, N:o 16, not. I. står: på tillstyrkan bör vara: i närvaro — 23, N:o 26, not. n, efter: von Schulzenheim, tillägges: Åkerhjelm •— 25, samma N:r, not. k; utgår: Rosenblad j Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, — 26, rad. 3o, 3r, N:o 28, står: 10 Augusti samma år tillstyrkte. bör vara: 2 Augusti samma år icke tillstyrkte. — 28, rad. 11, står: Sept. bör vara : Dec. — 4i , råd. 18, N:o 47* står: R:dr st. bör vara: R:dr. — 4fU N:o 51 , not. k, utgår: Mörner, — 51 , N:o 52, not. t, står: G. Löwenhielm, bör vara: Löwenhielm, — 53, samma N:r, not. j, utgår: , och Skogman N:o 53, not. z,. står: och Poppius bör vara: Poppius och von Schulzenheim. 64, råd. 9, N:o 71, står: 3 Juni bör vara: 3o Juni 12, 13, står: i samma månad bör vara:
Ut Supra» Ux Protocollo Olof Werlin> S. D. Lag* samt Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskottens gemensamt afgifne och sedan sista Plenum på bordet hvilande Utlåtanden af den 18 sistledne Majt i;o Ofver åtskilliga Biksdags - Fullmägtiges hf Bonde-Ståndet Memorial, rörande hvad vid Bandsvägarnas utläggande till större bredd bör iakttagas. 2:0 Ofver Riksdags - Fullmägfigeh Andera Sandstens från Jönköpings Bän Memorial, angående skyldigheten att underhålla Varg - Gårdar och Varg-Gropar. 3:0 Ofver Herr C. L. von Sanzens Memorial, rörande utstakande af vissa terminer för Skulders ock Arrende-Summors betalande; och 4:0 t)eri ÖÖ Juni'. 4:0 Äf elen i Juni, öfver Riksdag# Futimäc. tige Joran Jönssons för Ingelstads, Jerrestads, Ljiinits och Herrestads Härader i Skanö, och Jon Jonssons frän Blekingen Memöridly' angående utvidgad Handelsoch Seglations-frihét för invänarhé i Skåne ttch Blekinge Län, Blefvo föredragnej och af Bonde-Stärtdet bi* fallnei Ut Supra. Éx Protocoilö Oluf Wer lim fe. t). Bevillnings-Utsköttets sedan sista Plenuni på bordet hvilartde Memorial af deri 16 i clérinä månad, hvari lillkännagifves, att Utskottet, på anfördt skäl, ansett sig icke kiinna till granskning företaga Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs dit öfvérlemhade Anmärkhingär vid StatsUtskottets den 26 sistlednö April afgifne Betänkande, rörande ersättning af den förlust i årlig inkomst Allmänna Barnhus inrättningeni Stockholm lidit gertorp Stor-Fiirstendömet Finlands afträdande, bief nti å ttyo föredraget och af Bonde-Ståndet gilladt. Ut Supra. Bx Protocollo Olaf Werlin. S. D. Den 20 JunU g.
Liksom de egendomligt nationella romerska lustspelen – mimen och attelanen – lefde qvar ända in i medeltiden och vid femtonhundratalets början fingo nytt lif i »commedia dell’ arte», fortforo också dessa glädjefester att existera in i medeltiden, och de kristna gjorde sig inga samvetsbetänkligheter att med lif och lust deltaga i den genomhedniska guden Pans fest, utan dessa dagar, egnade åt yrande nöjen, åt öfversvallande lifsglädje, då man riktigt af sitt hjertas uppriktighet utropade »må köttet lefva», »vale caro», ur hvilka latinska termer ordet karneval lär kunna etymologiskt förklaras, stå som egendomliga kontraster till all den sjukliga asketism, som man träffar på snart sagdt hvarje sida i medeltidens häfdaböcker. Särskildt förekommo dylika festligheter ofta i Frankrike; bekant var sålunda Aix en Provence för sin årliga, högtidliga folkprocession, hvari en mängd masker uppträdde, mestadels utstyrda i allegoriskt syfte, men äfven de flesta andra af landets städer hade likartade högtidligheter, företrädesvis under veckorna mellan jul och tre konungars dag (6 Jan.). Det valdes vid dessa tillfällen en narrkonung eller narrbiskop, som till fromma för den allmänna glädjen red genom gatorna och styrde med oinskränkt makt, så länge festen räckte; en memoirförfattare från 1500-talet skildrar i lifliga färger en dylik vecka i Paris, hvarunder kung Frans sjelf var ute i vimlet och dervid under en hetsig batalj, der ägg, äpplen och apelsiner tjenade till projektiler, blef farligt sårad, träffad i hufvudet af ett vårdslöst slungadt vedträ. Äfven i Tyskland existerade liknande företeelser; sålunda finnas ännu i behåll förbud från 1471 för Nürnberg och 1571 för Augsburg att hålla slika festligheter i anseende till de dåliga tiderna, förbud, hvilka dock föga åtlödos, ett ytterligare bevis på, huru inrotad seden, huru djupt behofvet voro att för en tid alldeles slunga bort hvardaglighetens tryckande bekymmer och lefva ett njutningsfullt ögonblickslif.
Sjung, Pindar, sjung! låt Hjeltar glimma, Låt stråla tusen Gudars stam! Vid himmelens och vårens blickar I blomster skön sig jorden ter; En nöjets suck blott Skalden skickar, Och Elyseen kring oss ler. Ja! vid hans suck, i känslotårar, Tyst silfverdaggens blomma står; Den unge älskarn tjust sig dårar, Och kyssar utaf Venus får. Blixt, dunder, eldens svafvelvågor Ur Äthnas gap förskräcka oss: Hvad äro dessa brak och lågor, Mot Miltons vilda helvetsbloss? Den gissel Hämden blodig vrider I fjätet utaf Krigets gud, – Hvad är den, ack! mot Själens strider Bland Scenens ve och klagoljud? O, hvarför störta dessa tårar Ned på den sköna Qvinnans bröst? Du, Skald! dess ömma hjerta sårar; Hon dör för känslans och din röst. De himmelska begär du sänder En annan gång i hennes själ; Du jordens milda lågor tänder, Och smak af Snillets guda-väl. Så, Hjertats Konung, du oss förer De irriga begärens spår: I Julia du himmelsk rörer, I Werther segrande du går. Gläds, Skald! den Vildes hjerta brytes, Som aldrig var bevekt en gång: Till sällhet för hans sinne bytes Din underrika himlasång. Gläds! höj dig, fri, på ljusets bana! Åt hjeltarne der äran te! Minns Skaldens guda-ärfda vana: Odödlighet att få – och ge. Än, tryckt på stjernehvalfvet, prisa Det strålande en Halfguds namn; Än blid oss sommardalen visa Och nöjet i behagens famn. Till himmelen, på Sångens vingar, Den dödeliga tanken för; När vanmakt den till jorden tvingar, Med jordens skönhet honom rör! Harmen. Sång från Hedenhös260. Dyster och vild Thor satt på Atlefjäll, Och i svarta skyars hvirfvel Dåft stormen kring hans hufvud röt. ”Dödlige, kom”! sade hans rösts Åska till mig: jag kände kraft; I den stora känslans rysning Fröjd jag kände, och gick. ”Hör, Son! vid dessa ögonbryns
Departements-Chefernes vid General-Tull-Styrelsen, Presidenten af Billberghs och Canzli-Rådet Valerii, äfvensom förre Kamererarens, Kamniar-Rätls-Rådet IVinroths och förre Controllören Middendorffs befriande från ådömdt ersättnings-ansvar i målet, rörande den efter aflidne UppbördsTullförvaltaren Finer yppade halance: Ståndet, som bifallit betänkandet, N:o 88, vidblef sitt beslut, och lade utlåtandet, N:o 209, till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets memorial, N:o 27, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande betänkandet, I^iro 17, angående curhus-afgiftens fortfarande: Ståndet vidblef sitt beslut och gillade voterings-propositionen. S. D. Föredrogs ånyo Bevill ni ngs-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkande, N:o 8, i anledning af väckt motion om framställande af underdånig anhållan om Nådig Proposition vid nästa Riksdag, med förslag lill nödiga ändringar, i afseende å så väl tullbevakniugen, som de i Tull-Taxan stadgade förbud och tullafgifter: bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskotlcts memorial, N:o 27, med förslag till ändring i Riksdags-Ordningens 14 §, angående representations-rättigheten för Stockholms Stad: Återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanke, alt det icke ansåg den i memorialet föreslagne grundlagsförändring vara bland de högst nödiga och nyttiga. S. D. Föredrogs ånyo Constitulions-Utskollets memorial, N:o 28, Prot.-Utdragj den 3 Mars 1843. 687 med förslag angående ändring i Riksdags-Ordningens 14 §, med afseende å representations-rättigheten för Fahlu Bergslag: Anlogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D
Maj:t har bifallit hvad Rikets Ständer härutinnan föreslagit, hvarom allmän Kungörelse är utfärdad den 13 Juni 1845. l*l:o af den 15 Maj 1845, angående extra statsanslag för allmänna arbeten m. m. (192). 122:o af den 15 Maj 1845, angående sättet, ordningen och vilkoren för utbetalning af anslag och lån till befrämjande af odlingsföretag och allmänna arbeten (l8ö). l»3:o af den 15 Maj 1845, angående reserverandet af de vid 1841 års riksdag anvisade statsbidrag för hamnanläggning vid Åhus och upprensning af Rottne å (179). 124:o af den 7 Maj 1845, angående ett staden Sölvitsborg beviljadt lånunderstöd (175). 135:o af den 22 Maj 1845, angående lånbidrag till Göteborgs hamnbyggnad (219). Vid underdånig föredragning af Piikels Ständers uti dessa fem skrifvelser anmälda beslut, har Kongl. Maj:t, med antagande af hvad Rikets Ständer så - 22 Bil. lill Ii. St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. lunda beviljat lill befrämjande af allmänna arbeten, äfvensom de dervid fästade vilkor, genom nådigt bref af den 13 Juni 1845 anbefallt Styrelsen för allmänna vägoell vattenbyggnader att icke allenast underrätta Kongl. Maj:ts Befallningshafvande om de beviljade anslagen, för att länens invånare kungöras, utan äfven derom lemna öfrige vederbörande erforderliga underrättelsei', samt att vidtaga de förberedande åtgärder, som för ändamålets vinnande i öfrigt påkallades. l£6:o af d en 15 Maj 1845, om upphäfvande af Kongl. Resolutionen den 13 November 1747, örn inskränkning i en del socknars i Dalarne rättighet att använda skog (200).
I detta ämne har Utskottet fått emottaga följande förslag: a) af Kongl. Maj.t, som, med afseende å det på tjenstbarheten hos flottans befäl menliga inflytandet alt Amiralitets-krigsmans-kassans tillgångar, hvarmed pensioneringen hufvudsakligen besörjdes, i öfverensstämmelse med det för kassan den 26 Oktober 1838 utfärdade Nådiga Reglemente, under en längre tid visat sig otillräckliga för pensioneringens upprätthållande, och då detta missförhållande endast till en del afhjelptes genom den för flottan bildade reserv-stat, framlagt förslag till förändrad pensionering af flottans militäre och civile embetsoch tjenstemän, samt, under åberopande af de grunder för förslaget, hvilka innefattas i Departementschefens ofta omförinälda betänkande, pag. 12—14, begärt, att för detta ändamål ett kreditiv, förslagsvis beräknadt till 40,000 R:dr, måtte för hvartdera af åren 1857, 1858, 1859 och 1860 å Riksgälds-kontoret anvisas; hvaremot, i händelse berörda framställning af Rikets Ständer bifölles, det för flottans reserv-stat beviljade anslag icke vidare erfordrades, utan kunde, i den mån derå uppförde löntagare afginge, indragas och Stats-verket besparas; b) af Herr Blomstedt, Christian, hvilken, uti ett hos Ridderskapet och Adeln afgifvet, till Utskottet reinitleradt, anförande, jemväl äskat, att ofvannämnda kreditiv—belopp måtte af Rikets Ständer beviljas, men deremot, på anförda skäl, före - 20 Stals-Ulskottets Utlåtande Jtf 72. slagil, alt detsamma, i stället alt, såsom Kongl. Maj:t begärt, disponeras till en förbättrad pensions-reglering, finge användas till förstärkande af det statsanslag, Rikets Ständer först anvisat till inrättande af en reserv-stat för flottan; och c) af Herr Grefve von Platen, B., som vid den Kongl.
33 vinnande af behörig kompetens till denna tjenstebefattning måste icke allenast hafva genomgått fullständig lärokurs vid ett af rikets Landtbruksinstitut, utan derjemte aflagt Landtmåteriexamen samt i vissa delar Civil-ingeniörsexamen, hemställer Akademien i underdånighet, att anslaget till Landtbruksstipendiaterne, hvilket sedan sistlidne Riksdag utgått till äldste Stipendiaten med 800 Riksdaler samt till hvardera af de båda yngre med 600 Riksdaler årligen, måtte höjas med 400 Riksdaler, så att årliga understödet för den äldste Stipendiaten kommer att utgå med 1,000 R:dr för andre Stipendiaten med 800 „ och för tredje med 600 „; mot skyldighet för dem att, då de dertill finnas kompetente, utan något vidare tillskott eller arfvode, ån ersättning för resekostnader och dagtraktamente i likhet med hvad som tillkommer Landtbruks-ingeniörerne, tjenstgöra såsom extra ingeniörer vid de tillfällen, då antingen reqvisitionernas antal eller förfall för någon af de ordinarie ingeniörerne kan påkalla särskildt förordnande för extra Landtbruks-ingeniör. 1 sammanhang med den af Landtbruks-Akademien gjorda framställning angående tillökning i Landtbruks-ingeniörernes antal torde böra af mig i underdånighet anmälas, att särskilda ansökningar inkommit från Malmöhus och Skaraborgs Låns Hushållnings-sållskap och Christianstads Låns Landsting derom, att, af Statens Landtbruks-ingeniörer, en måtte tills vidare stationeras inom hvardera lånet, med skyldighet att tjenstgöra uteslutande inom samma lån och med rättighet att af de personer, åt hvilka han lemnade biträde, uppbära det hittills för Statens Landtbruksingeniörer vanliga förråttnings-dagarfvodet, mot det att antingen vederbörande Hushållnings-Sållskap eller Landsting åtoge sig gäldandet af den skjuts-ersättning och det rese-dagtraktamente, som Statsverket hittills bekostat. Genom att ordna Landtbruks-ingeniörernes verksamhet på detta sått ansåges betydliga fördelar för orterna stå att vinna, på samma gång som en besparing för statsverket skulle uppkomma och kunna användas till aflöning åt ytterligare Landtbruks-ingeniörer.
Domstolens öfverdrifna magt angår, så tror jag icke , att några vådor deraf äro till befarandes, ty jag känner icke något land, hvarest den högsta Rättens Ledamöter stå under en OpioionsNämnds bedömande , såsom här. Hvad det åter beträffar, att Domstolens dcliberationer blott genom ryktet blifva bekanta, så är denna uppgift origtig, ty Domstolens Piotocoll kunna begäras till trycket och Protocollen öfver de Justitiae-ärender, som förekomma i StalsRådet , blifva granskade af Riksens Ständers ConstitutionsUtskott. Hvsd ytterligare lagförklaringarne och Konungens deltagande deruti vidkommer, så vöre det visserligen olämpeligt att låta Högsta Domstolen, utan Konungens medverkan, förklara lagen, en åtgärd, hvilken så nära inträder på lagstiftningens område. Och som dessa lagförklaringar förmodeligen städse skola blifva nödvändiga, sa bör intet hinder vara för Kongl. Maj: t, att vid sådana tillfällen omgifva sig med justitiieRådets Ledamöter, utan att Han 23 8 ^cn 5 September /. m. derjemte behöfver vara Domare. Man har och sagt, det allmänheten i Sverige fordrar, att Konungen, skall vara Domare och att det vanliga uttrycket: gå till Kungs, icke är utan betydelse. Jag tror likväl att med Kongl. Majejlät, förstås icke blott hans person utan egenteligen hans, eller den högsta magt i sami hållet. Denna utöfvas lika väl i Domstolssom i Regeringsväg. Derföre ser man oek, att ehuru Konungen icke personligen deltagit i besluten, förkunnas och utfärdas likväl de högsta domarne i hans namn. Så är det för när * varande i Sverige och äfven i andra länder. Om Konungen, oagtadt sin rättighet att sitta i Högste Domstolen , likväl till följe af sakens natur, icke begagnar dea, så är förhållandet i sjelfva verket detsamma, sorn vore denna rättighet icke tillOch jag inser för min delingen våda för Svenska folkets rätt och säker-, het uppkomma, genom antagandet af det förslag, Kongl. Maj;t, på goda grunder till Riksens Ständer framställt.