Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. täcktes i Nåder uppdraga åt StatsContoret att, i enlighet med ofvanberörde förslag och med iakttagande af den förenkling i öfrigt, som pröfvas tjenlig, låta uppgöra dels ett omslut af Rikshufvudboken för år 1842, dels ock, jemte 1843 års Rikshufvudbok, en serskild Rikshufvudbok för samma år, enligt det nya förslaget; börande dessa räkenskaper, så snart desamma hunnit fullbordas, öfverlemuas till Rikets Ständers näst derefter sammanträdande Revisorer, hvilka såmedelst blifva i tillfälle att, i afseende på användbarheten och nyttan af ifrågavarande nya bokföringssätt, till Rikets Ständer afgifva yttrande. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 18 April 1845. Expeditions-ULskoltels Forslag till lind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adiln den i5 April 1845. Presle-Slåndet den 16 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Kammar-Collegii Berättelse, angåendeSala Siljververks ränteersättningsfond, för redogörelsen ilen från och med den / November i83g till samma dag år 1842. (Stais Utsk. Uti., JN:o 249). S. A. K. Medelst Nådig Remiss den 13 Augusti nästlidit år, har E. K.
A1uj:l8 den 6 ^>>il i835 lill kikel8 du lursumlude 8lunder ullälnu lXudi^u svar ^>ä derus underduniou 8k,isvel86 us (len 2^/:de Oeloker 1834, gn^uende rukN6-enkel6N8 keslunnnunde lill Ln Hiliviu>6,' eurunt, unsörds lillsorordnude Dejiurlenienls-Llresen, 8lul8-kudel cr/' ///'ng?rc/ i underdånig!,el, ull vill dea lidj,unkl, cl3 >83o urs mzln > des l8n, ning lill vuguk, ugle8, ina!,andu varit önskligl, ull, i 8umkund med de sorund, ingur, kikel8 m^nlfo, kullunden i ulluiänliel undergingo, en, esler mungurig vunu oell i penninge-lrunsuelioner unlugel luuk lum^url, gemensam m)'nloell räkne-enkel klitvil inlord; ull (ju likväl Kongl. ,V!uj:l sunnil godl ull i ,83o oell ,835 urens m^nlordningur kikekällu sill ver-, iksdulern säsom kikels m^nl-enliel 8u,ul Lr i835 vägrul kilrudu kiikels 8lunder8 keslul o,n ukskudundel us räknesullel i lkiksduler
1847 års revisorer, som funnit del sålunda framställda förslag om upprättande af nya lönmilärer för krono-uppbördsverkens och öfriga förvållande verks räkenskaper vara serdeles ändamålsenligt och halva till följd, att statsverkets ställning kunde inhemlas inom kortare tid, än nu vore fallet, hafva förmält sig anse allt skäl vara för handen, att i det gjorda forslaget instämma, med tillägg, att då, tili alla penningeförvaltande verk, journaler eller anteckningar öfver hvad dagligen i räkenskapsväg förefölle, ovilkorligen måste förås, men dessa icke, på sätt med statskontorets memorialböcker egde ruin, aflemnades till Rikets Ständers revisorer, utan endast de, på grund af berörde journaler, serskildt upprättade hufvudböckerna; det skulle, enligt revisorernes åsigt, vara af synnerlig vigt och leda till närmare kontroll Slals-Vtskoltetå Utlåtande, Avo 206. 65 kontroll öfver förvaltningens gång, om dessa dagliga anteckningsböcker öfverlemnades jemte hufvudböckerne till Rikets Sländers revisorers granskning. Utskottet, som i allo delar revisorernes ofvanberörde framställningar, får af sådan anledning tillstyrka Rikets Ständer alt till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse, med begäran, det Kongl. Majit, så snart ske kan, med iästadt afseende på de förändrade förhållanden i redovisningssättet, som af den väckta irågan om skatteförenkling m. m. kunna blifva en följd, täcktes, för verkliggörandet af revisorernes omförmälde förslag, i nåder vidtaga erforderliga åtgärder, äfvensom anbefalla vederbörande penningeförvaltande veik att öfverlemna de hos dem förde journaler eller anteckningsböcker, jemte derå grundade hufvudböcker, till Rikets Ständers revisorers granskning. § 67- Hvad uti den öfver 1847 års revision afgifna berättelse blifvit af rcvisorerne för öfrigt anmäldt och erinradt, äfvensom de vid behandlingen af 1845 års revisions-berättelse, jemlikt utskottets utlåtande
Han satt på sängkanten med ett dricksglas punsch i handen och tittade helt vänligt på henne. Hela rummet började dansa för hans ögon. Han tyckte att han älskade flickan som låg i sängen. Han fick nästan tårar i ögonen, men han bara fortsatte att dricka. Nu skall du veta att jag har ett alldeles förbannat gott hjärta, sade han hänförd. Om jag inte vore så lusfattig skulle jag skänka alla, alla dina kamrater var sina femtio kronor i denna natt! Och dom allihop skulle bara ligga och höra på mitt livs historia, för nu, ser du, skall jag berätta hela mitt livs historia! Han hade blivit sentimental under sitt häftiga rus och satt vaggande av och an med kroppen på sängkanten. Kvinnan låg med täcket högt över axlarna och läppjade då och då på ett glas punsch som hon ställt på en stol. När hon då reste sig och ibland blottade sig fullkomligt, ty det var mycket varmt i rummet, väntade hon synbarligen på att han skulle omfamna henne, men han var fullkomligt borta från alla begär. Tårarna stod honom som oftast i ögonen och han skakade tungt på huvudet. Jag hade ett kristet hem ett mycket kristet hem, och vi uppfostrades med svält och kristendom inte rådde mina föräldrar för det dom var så fattiga, dom försakade allting för oss barn, men vi var sju i familjen som skulle leva på femhundra kronor om året så att vi åt saltsmörgås vet du vad saltsmörgås är kära du, saltsmörgås det är bröd som man doppar i vattnet så att saltet skall fastna på i stället för smör saltsmörgås och kristendom, det är nog inte den sämsta uppfostran man lär sig veta hut på det viset, tror du inte? Och vi hade bara lappade kläder i skolan när alla andra bar hela och vi var begåvade allihop och jag mest, du kan inte föreställa däj så begåvad jag är, jag förstår allting, men jag måste ha någon att tala om det för, annars brister själen sönder i små, små trasor, tror du inte det, kära du, vad sa jag, vi fick lära oss arbeta i skogen och så hade jag en bror som var besatt av onda andar han var besatt av en ond ande så han ropade på nätterna så att vi fick inte sova, och så hade jag en bror som vart blind därför att han grät så mycket, tror du inte det, älskade, han grät så mycket. Men dom är döda nu...
Jag hemställer, huruvida icke ett hjelpvcrbum, nemi. hade, som från den nu upläsla meningen är uteslutet, borde derstädes finnas, enär det är fråga om den lid, sorn redan var förfluten, då Hertigens af Södermanland dödlig frånfälle inträffade, och man således, enl. grammatikens reglor, bör nyttja plusquampcrfektum och icke perfektum. Ilr von Hartmansdorff, Aug.: I sjelfva skrifvelsens innehåll är något förutsatt såsom heslutadt, hvilket, så vidt jag vet, icke är afgjordt, nemi. sättet, hvarpå den ifrågavande adressen skall frambäras. Detta borde väl vara bestämdt, innan roan justerar en skrifvelse derom, hvars innehåll borde rättas derefter. Jag anhåller derföre, alt skrifvelse-förslaget måtte fä hvila på bordet, serdeles som en annan ledamot gjort anmärkn. vid de deri begagnade ordalagen. Frih. Cederström, Rudolf: Då den adress, hvarom nu är fråga, af Hr von Hartmansdorff i ett föreg:de plenum blef genom motion väckt och till Expcd.Utsk. remitterad, åberopades, naturligtvis i egenskap af exempel, det tillfälle, då 1829 års Ständer ingingo till K. M. med en condoléancc-adrcss, i anledn. 328 Den 22 Mars f. m. af Prinsessan Sofia Albertinas död. Exped.Utsk. liar tagit kännedom af den form, sorn begagnades vid afgifvandet af nämnde adress; oell då i densammas ordställning förutsättes och omnämnes R. St:rs framträdande inför K. M:s thron med deras sorgebetygelse, liar Exped.Utsk. ansett, att det nu inträffade likartade förhållandet borde framkalla enahanda procedur. Sådan är orsaken till den form, som den ifrågavande adressen erhållit.
Slutligen kan jag ej underlåta att bemärka huruledes Const.- Utsk., genom att på smickrande vänners vanliga vis gifva sig utseende af att tilltro Regeringen en lill alla möjliga frågor utsträckt, öfverallt tillräcklig och utomordentligen ansenlig, snart sagdt allestädes närvarande förmåga, har Utsk. framställt sig såsom Regeringens synnerliga vänner, ifall en verklig och pålitlig vänskap någonsin antoge smickrets språk och åthäfvor. En uprigtig vän af Regeringen är deremot den, som med sanningens och den verkliga tiligifvenhetens enkla ordalag, vill bespara Regeringen de mångfaldiga obehag, som skulle blifva en följd af förevande förslags antagande. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har velat att jag skulle bedja Ståndet om ursäkt derföre att han, som tre gånger förut besvärat Ståndet med yttrande i denna fråga, nu upträdde för fjerde gången. Synden var dock icke så stor, som Frih. Gederström framställt den, ty det var icke tre utan två gånger, som Frilen redan förut upträdt; men måhända anser Frilen dessa 2 gånger, vara så goda som tre, hvilket jag ingalunda vill bestrida. Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke behagade antaga att Utsk:s ifrågavartde förslag år hvarken nödigt eller nyttigt, samt efter denna propos:ns besvarande med starka nej, blandade med ja, förklarade alt han ansåg nej hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Frih. Cederström begärd votering, upläsles till justering och godkändes följande voterispropos.: Den, som vill, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke antager att det i Const.Ulsk:s mern. N:o 17 framstäldta förslag till ett tillägg i 59 § R.F. och 27 § 1 mom. Riksd.Ordn. är hvarken nödigt eller nyttigt, voterar Ja, den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. nämnde förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Ständer den 27 sistlidne Februari afgifna Memorial blifvit upptagne, ansett sig icke böra sträcka sin granskning till Allmänna Lagens stadganden, -hvilka äro underkastade pröfning af den Comité, »örn enligt Riksens Ständers underdåniga önskan af Kongl. Majit i Nåder blifvit tillförordnad, funnit något annat för sin handläggning vid berörde Berättelser icke återstå, an att först fästa sin uppmärksamhet vid de anmärkningar, till hvilka Herr Friherren och Justitise-Ombudsmannen förmält sig hafva ägt anledning rörande de för sysslolöshet och brist på lagligt försvar till Fästningsoch Spinnhus-arbete på behaglig tid dömde personer, samt hvad Herr Friherren och Justitias 0 mbudsmannen i detta ämne hos Kongl. Majit 1 underdånighet hemställt, jemte innehållet af de derå i Nåder erhållna svar, tillika med hvad i öfrigt dermed ägde oskiljaktig gemenskap, och har Utskottet, vid öfvervägande deraf, jemväl funnit, att i det skick frågan i detta ämne till Utskottets åtgärd kommit, densamma icke kan för det närvarande utgöra ett föremål för hufvud, saklig profning af Utskottet, Utskottet har äfven erfarit, att Herr Friherren och Jiistitiae-Ombudsmannen uti dess för år 1813 afgifne Berättelse tillkännagifvit, det han ffråo 486 Den 29 Mars. fran Konungens Högste Domstol erhållit Kongl. Majus den, 1 April samma år utfärdade Nådiga förklaring ofver 14 §. i 31 Cap. af Kongl, förnyade Landt-Tullsoch Accis-stadgan deri ig September 1776, af innehall: arti alla mål, som angå föröfvadt våld vid beslag af förbudet gods, hör Hofrätten, ehvad målet genom besvär eller underställning Inkommit, innan dess beslut fattas, inhämta underrättelse, huruvida Under-Domarens Utslag i hr dagsfrågan, blifvit i Commerce Collegiurn :öf.v.eiklagadt 'eller vunnit laga kraft, och i förra taller afbida Cornrnercé-Collegu utlåtande deröfver, på det Hof-Ratten slutligen må kunna på eri gang. utsätta det ansvar, soto i bägge målen följa ber; och som denne af Kongl.
Oaktadt af mindre vigt, torde det dock jemväl böra anmärkas, att såsom afdrag å nuvar. löner upptagits de frivilliga bidragen lill musikkorpsernes underhållande, utan att det blifvit ifrågasatt, att dylika afdrag äfven för framtiden kunde komma att ega rum. Afven uppgiften å lönebeloppen fordrar alltså troligen en icke så ringa jemkning; och ur sigte får ej eller lemnäs, att en stor del af befälet vid den nuvar. arméen genom jordbruk och andra sysselsättningar, är i tillfälle att förskaffa sig biförtjenster, hvartill det föreslagna garnisonslifvet skulle lemna föga eller intet tillfälle. En stor del af indelta arméens yngre officerare, vanligen provinsens barn, erhålla till en stor del hos vänner och anförvandter både bostad och uppehälle, och det är endast delta förhållande, som förklarar möjligheten deraf, att de, med sine små otillräckliga löner kunna draga sig fram”. ”Utsk:n tro sig i det föregående hafva visat, att, i afseende på numerisk styrka och försvarsförmåga, det är särdeles problematiskt, huruvida det föreslagna systemet är fördelaktigare än det nu gällande; att i afseende på kostnaden, stora jemkningar mäste göras i de framlagda beräkningarne, och att det dernäst är tvifvelaktigt, huruvida ens någon besparing skulle komma att ega rum; att, i afseende på den af författaren framlagda jemförelse emellan officerarnes löner efter den nuvar:de och efter den föreslagna organisationen, äfvenledes rättelser äro af nöden, och att, ehuru lönerna i alla fall utfalla fördelaktigare efter det nya systemet, vår armées egendomliga förhållanden likväl orsaka, att skilnaden ej blir så stor, som den på papperet synes. Utsk:n kunna alltså för sin del ej antaga, att några särdeles stora fördelar skulle i dessa afseenden stå att erhålla, genom den föreslagna förändringen; men frågan torde derjemte böra betraktas under synpunkterna af den ökade personliga tjenstepligten och den tvungna permitteringen”.
Som, enligt de i senare åren utkomne författningar, nyssberörde rättighet icke ansågs medföra annan eller större fördel för innevånarne utöfver hvad innebyggarne å landet kunde sig förvärfva, än att handlande, som voro borgare i Helsingborg, jemlikt Extraktet af Herrar Kommissariers Resolution till Kongl. Senaten öfver 1671 års jordrefningsprotokoll, ägde att der idka sådan handel, som med burskap är förenlig, så ansågs benämningen af stadsfläck mindre förenlig med nutidens förhållanden, hvadan hos Eders Kongl. Majit framställdes underdånigt förslag, att Båstad måtte förklaras vara köping under landsrätt, med rättighet som tillförene för handlande, som 6 Christianstads län. Folkmängd. Utflyttning. Bostäder. Klädedrägt m. m. äro boi’gare i Helsingborg, att der bandel idka. Enligt nådiga reglementet består köpingens Styrelse af en Ordförande och sex ledamöter, under benämning ”Förman och De Äldste”. Förmannen antages å sockenstämma och aflönas af köpingens innevånare samt bibeliålles så länge lian väl och oklanderligt bestrider befattningen. Uppstår fråga 0111 hans entledigande ankommer densamma på Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning. De Äldste väljas för två år. Köpingen är indelad i sex rotar och derutöfver en så kallad landtbo-rote. Uti hvardera af dessa tillsattes årligen en Sexman, hvilken tillika med en Polisuppsyningsman, som af köpingens Styrelse antages. skola vaka öfver ordningens vidmakthållande. Förmannen och De Äldste utgöra äfven köpingens Fattigvårdsstyrelse, deri dock Pastor i församlingen då jemväl är ledamot. 2. Innevånare. Tab N:o 1. Tabell öfver folkmängden enligt föreskrifne formuläret får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande underdånigst bifoga under N:o 1.
Brot, 1847 § 1848, 7 Sami, 1 Afd. 12 lliifl. 2 10 lag-Utskottets Betänkande, N:o 3?. niel påyrkat, ej, enligt hvad ofvan är antydt, slår tillsammans med i allmänhet i lagstdlningarne antagne grunder eller med den nödiga omsorgen för harn oell bröstarvingar, sorn lagstiftaren är pligtig att iakttaga, hvarföre Lagberedningen ej heller ansett en sådan obegränsad frihet ens kunna komma i fråga, torde för oanlagligheten af omförmälda förslag ej vidare behöfva anföras; och ehuru motionärens andra förslag tillförene vunnit Rikets Ständers godkännande, har dock Utskottet ej kunnat undgå att linna detsamma sä inveckladt och svårfatlligt, alt Utskottet ej heller kan understödja detta förslag. Det var äfven af denna anledning, som Kongl. Maj:t vägrade att till detta förslag lemna Sitt nådiga bifall, men derförutan må härvid erinras, att den enhet i lagstiftningen och jern likhet i rättigheter, motionären åsyftat, ej kunde beredas genom antagandet af ifrågaställa förslag, enär den olikhet i testamenlsfriheten, som i gällande lag förefinnes, elter samhällsmedlemmarnes olika stånd och tillfälliga hemvist, deruti är bibehållen.
National* reprefentationens förbättring i allmänhet, ingaf och uppläfte Herr Bergs-Rådet m. m. von Stockenftråm ett fa lydande Di&amcnt Länge hafva jordägande Ståndsperfoner, Brukspatroner famt Fabriksoch Näringsidkare på Landet, med ftörfta fkäl yrkat, att få deras Röfträttighet fåfom Medborgare gällande vid Allmänna Riksmöten, få väl till medverkan uti Lagftiftning, forn Be. fkattning, jemte andra Riksvårdande Ären* ders afgörande. Denna vigtiga Fråga, forn man aldrig förmått med något ikäl belfrida, har dock .allt hitintills blifvit lemnad utan något bebjertat affeende. Det fynes alltfå blifva förbehållit närvarande Ständers uppmärkfamma åtgärd och välvillja, att med uppoffrande af egen uteflutande rätt, mera grundad på häfd än billighet, mera på fordna Regenters Syftemål, än Nationens egit fria och otvungna Bell ut, antaga fig defla förorättade och lidande Jämnlikars fak, och befordra dem till en upprättelfe, värdig Tidehvarfvets framlkridande Upplysning, famt enlig med. Rikfens Ständers rättvifa och billiga tankefätt. Af få god och ädel bevekelfegrund, har det äfven blifvit Conftitutions-Utlkottet anförtrodt, att föreftå en emot Tidens kraf och på jemnlika Rättigheter grundad Representation och det blir fåledes en plikt för mig, att med känila af Sanning och Rättvifa, efter bäfta vett och öfvertygelfe, afgifva mitt yttrande i detta grannlaga ämne» Frågans befvarande fynes innefatta 2:ne hufvud-delar: l:o. Huruvida närvarande fammanfättning af Fyra Stånd är billig, god och fullkomlig, eller i annat fall, huru den bäll bör ändras och förbättras3 lamt 2:o. Hvilka Medborgare enligt farn-* hällsordning och en klok Ityrelfe, böra äga rättighet att deltaga vid Riksdagsmålens afgörande, famt huru en lådan rätt bäll Ikall utöfvas.
Det har visserligen kunnat synas oss oneklig*. Deli 10 .Mars f. m. Iligt, att vid denna Riksdag möjligen kunna åstadkomma något i detta sednare fall; men i afseende på de subjektiva åsigternas variation i oändlighet kan man måhända icke med full säkerhet göra sig räkning på ett sådant resultat’; åtminstone hafva inom Konst.Utsk. åtskilliga voteringar hängt på den förseglade sedeln. Om nu Utsk. hade framkommit med lofordande omdöme, och sedermera ett eller flera RiksStånd icke gillat det, hvad hade då varit vinsten dervid? Man har sagt, att då BankoUtsk. i sitt décharge-betänk. uttalat ett totalomdöme öfver BankoFullm., så borÄe Konst.Utsk. göra detsamma öfver Konungens Rådgifvare. Jag för min del är äf den öfvertygelsen, att just detta e&einpel talar emot ett dylikt förfarande å Konst.Utslcts Sida. Vi erinra Oss ganska väl huruledes, når, vid pröfningen af BankoUtsk:ts Betänk., det tvistades både bär och i de öfriga Stånden om rätta betydelsen af hvarje ord, sorn förekom i Betänk.; så korn män i strid med hvarandra, huruvida, när i Betänk. stod, att BankoFullm. »i allmänhet» skött sitt åliggande med hit och skicklighet, detta innebure ett loford eller ett klander. Det är ingen lått sak att skrifva en orlofssedel till allas nöje, och att i det högst grannlaga ordval, som i en dylik sedel öfver Konungens rådgifvare vore det antagligaste, misstaga sig på Ståndens ofta sinsemellan stridiga tänkesätt, vöre vådligt nog. Med ett ord, det är, efter mitt förmenande, en ganska vansklig bana, på hvilken man vill inleda Konst.Utsk., och jag anser, isynnerhet med afseende på framtiden, då olägenheterna blefve måhända ganska kännbara både för regering och representation, att det icke heller bör ske vid detta tillfälle.
8. — i fråga om eftergift af ett dana-arf till Piteå Stad. q. — i fråga om sökt eftergift af Öfver-Inspectoren Borghs sterbhus delegare ådömde anmärkningsmedel. 10. underd. Tacksägelse-adress till Hans Majit Konungen, i anledning af Hans Majits Nådiga omsorg för Cholera-Sjukdomens utestängande från Riket. 11. underd. Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om anläggning af en stad vid Lysekihl i Bohus Län. 12. — i anledning af Öfver-Commissarien Öyers ansökning, att vid af skedstagande få å Allmänna Indragnings-Staten såsom pension uppbära sin nu innehafvande lön. Bih. till fl. St. Skrifvelse, angående grunden för liqviden af framlidne Pastorn Doctor Collins hos Stats-Verket innestående lön. — med tillkännagifvande af verkställdt nytt val lill Ledamot i Hemliga Utskottet efter med döden afgångne Conlracts-Prosten Svedelius. — rörande Riksdagens förlängande på en månad. — angå,ende eLt tillägg uti 17 Cap. 18 §. Rältegångs-Balken. — angående ändring i bestraffningen för missgerningsmans lös* släppande. — rörande ett tillägg i g Cap, 1 r §. Handels-Balken, om ansvar för den, som förnekar veterlig skuld. — i anledning af gjorda motioner om Landsfiscals-tjensternes upp hörande. — angående väckt fråga om uppförande af en bro öfver Dahl elfven i trakten af Gysinge bruk. — rörande behofvet af ett sammandrag af gällande författningar angående Kneklehåliet. •— angående tillägg i föresksiften rörande permittering af värfvadt manskap. — angående indragning af Vexel-Gontrolörs-befatlningarne.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den - Julii. Prest-Ständct den 9 - Borgare-Skandetd9 » , Bondc-Ständet d. 9 Wördsamt Memorial! ^)ederwarda Bonde-Ståndet har den i z:de Junii till Lag - samt Allmänna Beswärs - och EkonomieUrskotlens gemensamma beredning och utlåtande remitterat ett af Riksdagsmännen Carl Nilss^rr krän Södermanland och Johan Roswall fran Gottland ingifwit Memorial, deruti de af anförde skäl begärt, att förmedlade Hemman mätte fä njusa deras förmedling till godo, da staga uppkommer om i44^ Den 9 Julli. skyldigheten att deltaga uti byggnad och underhallande af Kyrkor och Preste-Boställen med deras tillhörigheter, samt att efter samma Hemmantal äfwen borde röstas wid Prestewal; och härtill hafwa Carl Nilsson och Roswall trott sig sa mycket snarare böra winna bifall, som Högwördige Presterskapets rättigheter icke utgå efter Hemmantalet utan efter 1631 ars Förordning efter Hemmanens gröda och de Kreatur derpå kunna uppfödas, samt hwad penrunge, inkvmsterne serskildt anga, efter Ähörarnes antal. Af hwad sälunda blifwit anfördt hafwa Utstotten funnit, art Carl Nilssons och Roswalls yrkande egenteligen har för afsigt att förmedlade Hemman böra deltaga uti Kyrko - och PrestegardS-byggnader, endast efter förmedlade Hemmantalet, och att såsom en följd af en sadan nedsatt skyldighet, dermed afwen kunde förenas en motswarande mindre rösträttighet wid Prestewal för Ägare af sa beskaffade Hemman.
Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 25 Nov. 1829- Preste-Ståndet d. 25 —‘ — Borgare-Ståndet d. 27 Bonde-Ståndet d. 30 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse om Exp. Utsk. försl, till und. Skrif*. N:o 253* 35 offentlighet vid Under-Domstolar och Po lice-Kamrar ,i Städerna. S. A. K. Vid sistförflutna Riksdag hafva R. St., i anledning af då väekt fråga om offentlighet i rättegångssättet, uti aflåten underdånig Skrifvelse till E. K. M., hland annat, andragit, det R. St., med antagande af den grundsatts, att hvarje medborgare bör ega öppet tillfälle att sjelf inhemta kännedom om Lagskipningens gång, samt, med afseende derå, att aktningen för Lagarne och förtroendet till Domaremagten skola sålunda ökas och befästas, funnit en sådan offentlighet vid Under-domstolarne desto hellre böra ega rum, som rättegången derstädes, efter urgammal sed, hittills hållits för öppna dörrar, äfvensom R. St. icke ansåge något hinder möta för medgifvandet af offentlighet vid Police-Kamrar i Städerna , enär sådana mål förekomma, uti hvilka PoliceKammaren eger domsrätt; i följd hvaraf ock R. St. i underdånighet föreslagit vissa stadganden uti ifrågavarande afseende; men, som ofvanåberopade Skrifvelse icke finnes hafva föranledt till någon Förordnings utfärdande, hafva R. St., uppå nu åter gjord framställning om offentlighet vid Under-domstolar och PoliceKamrar i Städerne, samt uppå de grunder, somför sådan offentlighet blifvit uti Rikets Ständers meranämnda Skrifvelse anförda, härmed skolat i underdånighet föreslå, det en Författning i fö - \ Exp. Utsk. Förslag till lind. Skrif a. ]S:o 253.