Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommers-kollegii underdåniga berättelse, 1,211,355 centner, deraf 1,083,575 centner vid de grufvefält, som ligga invid och i närheten af sjön Wickern. Huru högt denna uppfordring, i händelse af afsättning, skulle kunna uppbringas, torde svårligen på förhand kunna beräknas, enär tillgångarne på rika och godartade malmer här äro högst betydliga, hvilket allt vitsordas af så väl Landshöfdinge-embetets embetsberättelser, som af alla de bergsembetsmän som varit i orten anställda och af hvarje annan person som derstädes haft bestyr med grufvebrytning. De svåra transporter hvarmed all malmuppfordring här har att kämpa, göra det emellertid omöjligt att uppdrifva denna för orten vigtiga industri till någon större höjd, helst redan nu, vid den uppfordring som förefinnes, stora malmbehållningar hopa sig vid alla grufvefälten, allt i brist på billiga kommunikationsmedel. Så t. ex. måste Carlskoga bergslag, som icke har egna grufvor, hemta malmen till sina flesta masugnar från Nora socken på en mycket backig landsväg, eller vintervägar 2, 3 och 4 mils väg. Man har svårt att tänka sig en tyngre handtering än denna tackjernstillverkning, särdeles under år då sjöar och mossar äro ofarbara, hvilket, kännbart nog, ej sällan inträffat under de sednare åren. För att afhjelpa denna brist i kommunikations-anstalter hvaraf ifrågavarande orter ännu lida, hafva fullständiga undersökningar åren 1861 och 1863 varit verkställda samt kartor och kostnadsförslager sistnämnda år genom Löjtnanten vid Vägoch Vattenbyggnads-korpsen A. G. Svedelius blifvit upprättade för anläggning af en jernväg för lokomotiv ifrån Dalkarlsbergs grufvelält i Nora socken förbi Wickersvik vid sjön Wickerns södra strand öfver Svartelfven ofvanför Kortfors, förbi Granbergsdalshyttan till Timselfven vid Carlskoga faktori och till dess utlopp i sjön Möckeln, hvarföre kostnadssumman uppgår till 1,115,000 Riksdaler Riksmynt.
Af Götha CanalDiscoat - 1,100,000 — Af Götheborgs Discont - 400,000 — Assignations-Massans inlösnings—summa, som uti rörelsen qvarblifver, med - 700,000 — Tillsammans 8 miliioner 700,000 R:dr B:co. Man säger, att assignationer under tiden ingått, i afbetalning å Discont-skuld, så att 700,000 R.dr för detta ändamål icke erfordras. Låt så vara, låt blott 4oo,ooo R:dr dertill åtgå. Resten 300,000 R:dr bör då likväl contant från Banken utgå, för att fylla den beräknade summan, och blir genast en contant tillgång i låneväg, som i sin mon nnderlättar den öfverklagade förlägenheten. Det är ock af denna tillgång jag trott Sillfisket kunna underslödas, samt att någon minskning i JernContorets Lånefond sålunda icke skulie behöfva äga rum, under vilkor att, derest Sillfisket uteblef, summan likväl skulle användas i allmän Discontväg. Ännu en summa kunde bli tillgänglig, nemligen om Statens fordran i Disconterne, hvilken nu för sine ändamål måste förskjutas, äfven sedermera finge i Discontrörelsen förblifva: hvarmedelst allt den permanenta Discontrörelsen blefve öfver y millioner, och sålunda det Den 8 Junii f. tn . 393 belopp, som Konungens Nådiga proposition innehåller. Nu hemställer jag vördsamt, om detta står tillsammans med påståendet om en indragning i Statens Discont rörelse: tvärtom ökas den betydligt; och de enskilte operera apart med sine förut i Disconterns placerade medel. Mycken lättnad för de gäldskyldig®, att liqvidera sine skulder, blefve ofelbart följden af Utskottens förslag; men då på en gång alla
Herr Öfverste Lieutenanten och Riddaren Pahlman samt Herr Prosten Almqvist instämde uti de af Herr Borgmästaren Ekstrand och Herr Assessoren Lagerhjelm yttrade tankar, thed det tillägg af Herr Prosten Almqvist, att han icke kunde föreställa sig huru det uti Utskottets förra Utlåtande öfver detta ämne föresi igne Correctiv kunde medföra någon våda för Landet; men trodde deremot att detta stadgande »kulle bereda Allmänheten mycken tillfreds-.taö StatsUtskottets Betänkandeni leise i afseende på förvaltningen af de stora Summor, sorn för denna Inrättning blifvit från Banken beviljade. Och skulle dessa reservationer, enligt begå* rån, medfölja det till Rikets Högiofl. Ständer afgående Utlåtande. Sorn ofvan. '■ N r 317. Riksens Flöglof. Stunders Stats - Utskotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts, under den 25 December LSI7, till Utskottet aflätne Nådiga Skrifvelse om Liqviden af Rikets Utländske Gäld. T o -Lill Stats-Utskottet har ankommit följande JCongl.' Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stars-Utskott örn Liqviden om Rikets Utländske Gäld; Gifven Stockholms Slott den 2 3 Decem ber 1817. I anledning af Longi.
Om Herr Rosenblad ville bålla sig vid ämnet, och icke tala om allt på en gång, utan blott om förskrifningar och hy» potlieker, tror jag vi hastigt nog kunde komma ifrån saken. Då jag i början föreslog en allmän proposition i ämnet, ville Herr Rosenblad att man skulle dela densamma. Nu sedan vi gått in i detaillerna, vill han hafva hela propositionen på en gång frarn 5a H. 14 012 Den 7 December f. ro. ställd. Hvad Herr Rosenblads märkvärdiga invändning angår, att förskrifningarna, som BancoStyrelsen komme att mottaga, skulle gälla för evigheten, så förfaller den, då man observerar att det tydligen står i BancoUtskottets förslag högst Sex månader. Huru är det då möjligt att kunna tänka sig dessa förskrifningar ställda på evigheten. Hvad Friherre Kantzow yttrat öfverensstämmer med hvad jag yrkat, att nemligen borttaga det uttryck som nu finnes, och insätta förskrifningar, samt att, såsom förut, bibehålla belåningen af Reverser. Banco-Styrelsen lärer väl akta sig för att inlåta sig för djupt med 3 köpmän tillsammans, emedan den vet att om en faller, så falla alla. Något förtroende böra väl Rikets Ständer hafva till dem, som skola verkställa deras föreskrifter, hvarföre vi väl icke behöfva uppgöra alla detailler. Jag förenar mig med Herr Rosenblad till alla delar i afstyrkandet att ingå i några bestämda föreskrifter om varubelåningen, för den händelse att något allmänt Verk skulle vilja bedrifva en sådan, ty då skulle principen gifva full rättighet åt hvar och en alt få belåna varor, och fonden skulle då blifva för liten. Man måste grunda en sådan belåning på en närbelägen transport af varan. I redan befintliga föreskrifter ligger redan principen att det skall vara för näringarne och handeln, som varubelåningen Dcu 7 December f. m. ■i 11 skall finnas; men elen eger ej rum och kan icke ega rum såsom Friherre Cederström önskar, utan en hop förvaringsrum, hvilka ej finnas för det närvarande, och fonden är för obetydlig då den är sammanblandad med namnbelåningen.
Då, enligt hvad sålunda är vordet upplyst, det anslag, som till de lägre landt bruks-skolorna hittills utgått, icke varit tillräckligt för desammas ordnande på ett fullt nöjaktigt sätt, men det för landets förnämsta modernäring är af synnerlig vigt att dessa läro-anstalter icke af bristande tillgångar för oundgängliga behof hämmas i sin utveckling, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte bevilja den af Kongl. Maj:t med 16,000 R:dr rimt äskade årliga förhöjning i anslags-summan för de i riket nu befintlige 16 lägre landtbruks-skolor samt att denna tillökning må utgå med 1,000 R:dr till dem hvardera. Och anser sig Utskottet härigenom hafva besvarat en af Herr B. W. von Printzencreutz hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion, innefattande anhållan, att Rikets Ständer måtte, i enlighet med Landtbruks-akademiens förslag, bestämma anslags-förhöjningen för hvarje af ifrågavarande 16 lägre landtbruks-skolor till 2,000 R:dr. 12. Vidare och då det vore att förmoda, att de län, som ännu saknade lägre landtbruks-skolor, snart skola söka att inom sig tillvägabringa sådana nyttiga inrätt ningar, samt kändt vore, att vissa län med särdeles vidsträckt areal önskade erhålla en landtbruks-skola, har Kongl Majit, för inrättande af Irenne dylika skolor inom de län, Kongl. Majit kunde finna för godt bestämma, äskat, att ett årligt anslag af 4,000 R:dr för hvarje, eller tillsammans 12,000 Ridr, måtte af Rikets Ständer anvisas I sammanhang med denna nådiga framställning har Utskottet till pröfning förehaft följande hos Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-stånden väckta motioner, nemligen: af nyssbemälde motionär, Herr von Printzencreutz, som hemställt, att de af Kongl.
Direktörer och Banko-ombudet samt koiitrasigneras af Kamereraren; att några assignalioner ej pä förband förfärdigas till upplagande bland kassabehällningen, ulan undeiskrifvas endast i den män, sorn de i och för Låne-konlorels rörelse ei fordras; att med först afgående post, efter assignat jonernas utgift ande, förteckning på desamma, innefattande nummer, datum och Mimma, lill Banken insändes, samt att, då inbetalningar i kontorets egna assigrialioner ske, desamma genast öfverkorsas och såsom kontant leverering till Banken insändas. Ofverfiyttning af medel från eli tdl annat Läne-kontors räkning i Bankens Deposilions-afdelning eller från Låne-konlnrs till någon Bankens räkning i nämnde afdelning må af vederbörande Direktion kunna verkställas medelst . utfärdande al handskrifven assignation å beloppet. B onka-Utskottets Memorial N.-o 54. 13 Mom. 42. Så väl Fullmäktige i Banken, som Rikets Ständers Rerisorer ega att, om anledning dertill förefinnes, anmäla en eller flere af Läne-kontorens Direktörer, att ställas under laga tilltal af Rikets Ständers Justitie-ornbudsman; och afhålle sig den eller de sålunda under tilltal ställde Direktörer från all befattning vid Låne-konloret, intilldess målet blifvit, genom laga luaftvunnet utslag, afgjordt; börande i thv fall Suppleanter i de algångne Direktörernes ställe uti Direktionen inträda. Bankens Ombud i Direktionen ega Fullmäktige, när så lämpligt pröfvas, alt från dess befattning återkalla. 5:o (motsvarar g 77.) Mom. 4. Ledairiöterne i samtliga Diskonl-direklionerne vare det uttryckligen förbjudet, alt, såsom kommissionärer, taga någon befattning med låne-ansökningar hos det Diskont-verk, i hvars styrelse de deltaga, ehvad dessa ansökningar afse nva eller omsättning af redan erhållna lån.
— Antimonium cradum, eller spetsglans och regulus Fri. Apelsiner 1 skålp. — 6 Apotheksvaror, alla i taxan ej specificerade, enkla eller sammansatta, till införsel af apothekare eller dem, som erhållit Sundhetskollegii tillstånd att med sådana varor idka handel, eller, efter Sundhetskollegii, Vetenskapsakademiens eller vederbörande Universitetsfakultets hö- rande, af vetenskapsmän till begagnande för vetenskapliga ändamål* eller ock, efter Kommerskollegii pröfning, af näringsidkare, som styrka sig hafva behof af dylika varor för åstadkommande af sina tillverkningar Fria. Argentan eller Nysilfver; hänföres under Metaller, sammansatta. Arkitektoniska arbeten; se Bildhuggeri-arbeten. i Årrak; hänföres under Bränvin. Arsenik, till införsel af Apothekare och, efter erhållet till1 stånd af Kommerskollegium, för fabriksinrättningar . 1 skålp. — 2 Asfalt Fri. Asfalt/ill; hänföres under Papper, förhydnings-, pressoch l d K -• Asfaltrör; hänföras till Bedskap och Machinerier. Aska, rå, af träd eller andra vegetabilier Fri. pott-, väilad eller orafiinerad, äfvensom raffinerad eller kalcinerad Fri. koppar-; se Kopparskrot. tennoch bly-; se Tennaska. Askar och Dosor tullbebandlas lika med det ämne, arbetadt. hvaraf de bestå; Förslag till Tull-taxa. 3 Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre. Askar och Dosor, af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen 1 skåip. 30 issa foetida (Dyfvelsträck); hänföres under Apolheksvaror. Auripigment • hänföres under Färger, ej specificerade. Balsam, kopaive-, peruviansk och annan nativ Fri Band:
Esshö- garne kunna således ökas dels direkt från talongen och dels från de sju högarne. Genom attde 7 högarne gå bakåt, försvinner alltid en hel hög vid hvarje ökning därifrån och nytt kort tages från talongen. Om sä alla esshögarne blifvit färdiga intill kungen, iir patiencen ute. Nytt förvärf. hallavägen 25, 4 tr. upp. D e t var hela matordningen. Sin egen. notisboken. * Marskalkames silfverbröllopsgäfva. Artisten John Kindborg är för närvarande sysselsatt med att — på beställning af de ännu kvarlefvande svenska, norska och danska marskalkar, hvilka uppvaktade danske kronprinsen Fredrik och svenska prinsessan Lovisa vid deras förmälning — utföra vyer af Stockholms samt Haga och Ulriksdals slott. De tre, särdeles fint utförda vyerna komma att infattas i eu gemensam praktfull ram, prydd med svenska, norska och danska riksvapnen. Idun har redan gått i författning om, att hennes läsarinnor i sinom tid skola alldeles särskildt bli delaktiga af » sessans » vackra silfverbröllopsgafva. * Den äldsla kända sömmerskeräkning har i dessa dagar blifvit funnen på en tegeltafla från ruinerna af templet Nippur i Kaldeen. Den handlar om leveransen af 92 klädningar och tunikor, däraf 14 parfymerade med myrrha, aloe och cassia (ett slags acacia). Räkningen utskrefs ungefär 2,800 år före Kristi födelse. * För fäderneslandet. 1 likhet med hvad som skedde i fjol anordnar äfven i år Allmänna försvarsföreningen en s. k. försakelsevecka till förmån för Sveriges sjöförsvar. Härför är utsatt veckan 4 — 10 dennes, hvilket vi meddela alla dem till efterrättelse, som i denna form önska offra något på fäderneslandets altare. Teater och musik. Kungl. operan. Om måndag gifves första gången det nya med stort intresse motsedda programmet: Glucks » Orfeus » och Hummels » Mara ». Vasateatern bjöd i lördags afton på den högst ovanliga nyheten af en svensk operett, och mottogs densamma erkänsamt af en talrik publik.
Men de olyckor, som träffat arrendatorn Stangenberg vid Ryda Kungsgård igenom den 3 påföljande år 1835, r836 och 183^ härjande ängsmasken, hvarigenom en förlust honom drabbat af flera 1000 skeppund hö, egendomens bästa och mest vinstgifvande afkastning, kunna väl icke skäligen räknas till hvad vanligen kallas missväxt. Det bör ovedersägligen ställas i bredd med vattuflöden och eldsvådor, hvarigenom icke blott en proportionsvis mindre afbränning af hela egendoms-inkomsten uppstår, utan fastmera en förstörelse af dess hela productivitet för längre tid. Sådane oförutsedda och oförvållade förluster pläga ock vanligtvis emellan enskilda lagas i ömt öfvervägande; och sällan, lärer en jordegare, som vill anses handla menskligt och ädelt, förneka sin arrendator en billig ersättning vid dylika inträffade lidanden. Om Staten ock är en rätts-anstalt, så må den väl ändock icke derföre hafva afklädt sig mensklighet och deltagande i sina underlydandes olyckor. Vid flere tillfällen har äfven detta Höglofl. Utskott, som förer Statens talan, uttryckt och följt sådane tänkesätt, hvarå såsom exempel må nämnas Utskottets denna Riksdag afgifna Utlåtanden N:ris 86, g3, 97, m. fl. lika beskaffade händelser vid förflutna Riksdagar. Det låter icke tänka sig, a't e!t i sig sjelft så värdigt behjertande i minsta moa kunnat föranledas af andra orsaker, än det ömande och billiga i sakens egen beskaffenhet. Och då arrendatorn Stangenberg uti ingen mon varit mindre, men i flere afseenden ännu mera olycklig, än de öfrige af Utskottets välvilja hugnade arrendatorer, så måste det förefalla honom svårt, alt blifva räknad såsom stjufbarn, helst då han icke såsom andra begär nedsättning af den löpande arrende-summan, utan endast afskrifning förde åren, som lemnade honom ingen inkomst.
S§:o af den 27 Maj 1848, angående ändring i beräkningen af s. k. Straffränta för lån ur Manufaktur-Diskonten (88). Sedan Kommers-Collegium med infordradt underdånigt utlåtande häröfver inkommit, liar Kongl. Majit under den 20 October 1848, med bifall till Rikets Ständers förslag, låtit allmän Kungörelse härom utgå. af den 27 Maj 1848, angående ändring af Kongl. Kungörelsen den 5 Mars 1831 i fråga om tiden, då Auction å landet bör vara slutad (90). 1848 den 28 September har allmän Kungörelse härom, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer hemställt, blifvit i nåder utfärdad. 3L©0:0 af den 29 Juli 1848 angående skyldighet för innehafvare af Säterier m. fl. slags hemman att deltaga i Fjerdingsmansbestyret, samt om utfärdande af Instruktion för Fjerdingsman (10.3). 1850 den 1 Juni i underdånighet anmäld i Statsrådet, då Kongl. Maj:t, sedan Kammar-Collegium, beträffande frågan om förpligtelse för egare af hvad slags hemman som helst att i utöfningen ef Fjerdingsmansbestyret deltaga, eller om och hvilka undantag härutinnan må ega rum, anbefaldt underdånigt Utlåtande afgifvit, fann Rikets Ständers härom gjorda anhållan, i det skick densamma vid detta tillfälle kommit under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, icke kunna bifallas; hvaremot Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers i sammanhang härmed framställda önskan om utfärdande af Reglementarisk Författning i afseende på Fjerdingsmans tillsättning och tjensteåligganden, öfver hvilken fråga Kongl. Maj:ls samtlige Befallningshafvande med infordrade yttranden inkommit, behagat, under samma dag, till vederdörandes efterrättelse utfärda nådig Stadga om Fjerdingsman.
RidderffapetS och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Örebro den 14 Octob. 1810. S D. c^iföll Högloft. Ridderffapet och Adeln StatS Utskottets Memorial rörande de pä Ali. männa Indragnings. Staten uppförde Extra Lö. ner och Pensioner m. m., i anledning af Utskottets förleden gärdag upplästa Memorial, innehällande desi sivar pä de anmärkningar som hos Ridderffapet och Adeln wid det förenämde blif. wit gjorde. Ot supra. bix ?rotc>cc>IIo O. Sllkverstvlpe. Utdrag af Högloft. RidderffapetS och AdelnS Protokoll wid Urtima Riksdagen i Örebro den 14 Octob. 1810- S D. c6iföll Högloft. Ridderffapet och Adeln Expeditions. Utskottets genom i dag inkommit Mr - Den 14 October. 211 Memorial gjorda förslag till nya Redactioner af de twenne §. §. i Riksdags. Vestutet som röra Nämndens omröstning öfwer Högsta Dom. lolen samt fastställelse» af Jnstructionen för Fullmägtige i RcksgäldS-Contoiret. du supra. lH ?rokocol!o 6. Silverstolpe. Utdrag af Protokollet, hältet hos Hög. wördige Preste-Srandet tvid Urtima Riksdagen uti Örebro den 14 Oktober iZlv. 6. D. ^^illade Preste. Ständet de af Expe« lönö. Utffottet uti Memorial af nästledne gär. !og förestagne ändringar, uti Riksdags. Bchuct, dels rörande NamndenS omröstning huru. vida alla Högsta Domstolens Ledamöter äga Åsens StänderS förtroende, dels ock angäen. >e Jnstructionen för Riksens Ständers Futlvägtige uti RikSgäldS-Contoiret. dir supra. Lx ?rotocollcr O. Almgvist.
Grufve-stadgan, som tillåter hvem som helst att inmuta grufvor på andras mark, och expropriationslagen, som kan tvinga en person att låta förstöra den vackraste egendom han har, exempelvis ett lustställe, der han sjelf planterat hvartenda träd som vexer, och hvilket han icke ville afstå för all verldens rikedom, men måste lemna, dä det allmänna bästa fordrar, ett en jernväg skall dragas fram deröfver. Bör det ens kallas ingrepp i eganderätten, att Staten bevarar skogen åt dem, som sjelfva ej göra det? Men jag ser skogslagstiftningen ur en ännu högre synpunkt. Jag påstår att nuvarande generation af Svenska nationen icke eger skogen, utan att den eges af vära efterkommande, att likasom vi af våra förfäder emottagit ett skogrikt land, äro vi skyldiga lemna det sådant till våra efterkommande, att skogen är ett anförtrodt gods, ett testamenteradt kapital, hvars ränta vi få använda, men hvilket vi äro skyldige att oförminskadt bevara åt kommande slägten; att likasom man genom Successions-ordning och andra Grundlagar bevarar Statens kontinuitet, bör man i den ekonomiska lagstiftningen iakttaga hvad som fordras, för att i materielt hänseende bibehålla Statens tillvaro. Det är då helt naturligt, att emedan skogens lif eller död bestämmer svenska nationens vara eller 104 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. J\'d 54. icke vara, och emedan skogen ej när som helst kan framkallas, utan behöfver sekler för att bildas, bör också lagstiftningen för densamma afse seklernas behof, och vi äro icke här för att lagstifta för dagen eller stunden, utan för att betrygga Statens bestånd under en obegränsad tidrymd. Jag vågar nu vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl.Ständer: i:o att innevarande riksdag, så väl i tullsatsers bestämmande, som alla öfriga med skogsvården sammanhängande frågor, söka hämma skogens förminskning. 2:o att hos Kongl. Majit framställa en underdånig önskan, att nästa riksdag ett förslag till skogslag, grundad på den sats, att skogen ej eges af nu lefvande generation, måtte blifva Ständerna meddeladt. Remiss till vederbörligt
Detta förslag innehåller hufvudsakligen: att de som uti skarpskytteföreningarnes Öfningar deltagit och visa sig derunder hafva förvärfvat högre färdighet i exercis och manöver, borde särskildt öfvas och genomgå en slags befälsoch instruktörsskola ; hvarjemte framställes, huruvida icke åt dem kunde medgifvas att få bilda särk ilda korporalskaper och kompagni, erhålla bättre utrymme uti tälten och få begagna egna uniformer och gevär, m. m. Här finner man således den nya folkbeväpningsrörelsen icke motverkande, utan tvärtom in för Ii f vad med och stödjande beväringsorganisationen. Den vapenskicklighet, som före inträdet uti beväringsåldern är inhcmtad, begagnar staten och bygger på den till högre utbildning än allmänt åt beväringen kan gifvas. Sålunda lägses grunden till ett vida mera omfattande och bättre elitsystém, än det som för några år sedan infördes; ett system, som för vissa grader åtminstone kan skapa en befälsreserv, väl behöflig då vår armées fredsorganisation aldrig torde lemna nöjaktig tillgång till en sådan. Ingalunda utan vigt är äfven den återverkan, som, om delta förslag genomföres, på skarpskytte-korpserna skulle utölvas. Den tillgodokommer nemi., för så vidt deras medlemmar äfven efter beväringsåldern qvarstå, den militäriska duglighet, som en, på sätt föreslaget är, ledd beväringsölning mäste gifva; en duglighet, som sätter den uti tillfälle att, bättre än eljest kunnat ske, tjena lill stam och ledare för landtstormen. Förslaget saknar icke heller de uppmuntringar, de utmärkelser, som statens frivilliga tjenare är värd. Tvertom synes mig de, som här erbjudas, vida bättre sammanslå med skarpskytterörelsens ursprungliga anda, än dem den K. Proposm fram - Den 20 Jani. håller. Jag har redan sökt visa att elen sednare på sjlfva rörelsen kan kasta en skugga, en misstänka för köpenskap, hvad pligter vidkommer.
10 samt punkten i5 af §. 9, pag. 177 och 178, i i83o års Banco-Reglemente, Till förslaget i 18 punkten anser Utskottet sig hafva egt fullkomlig anledning, då upplyst och styrkt blifvit, att egentliga orsaken till de förluster, hvilka under senare åren uppstått å Bruket, ligger i de tid efter annan derstädes verkställde nybyggnader och kostsamma reparationer. Och får Utskottet slutligen anmäla, dels att §§• 12 och r4» Pag* 17^> i nuvarande Reglemente böra, efter Utskottets tankaj utgå, såsom alldeles obehöflige, dels ock att §§. 8, angående Lumpsorlerarens och Valsmästarens åligganden m.4m., i3 — pag. 178, om inredande af sjukrum, i5 — pag. 179, om liqviderande af Brukets hemmans-ränta, och 16 — angående utgifterne till församlingens Presterskap, äro, efter Utskottets åsigt, af den beskaffenhet, att Banco-TJtskottets -Memorial N:o ii5. 9 'de icke behöfva uti blifvande Reglemente intagas, utan lämpligast kunna genom Protocolls-Utdrag Banco-Fullmägtige till fortfarande efterrättelse meddelas. En Ledamots reservation bifogas. Stockholm den i8 Mars i835. Reservation af Herr Stuart, C. G.: ”Hushållsoch 'förvaltningssältet vid Tumba TPappers-Bruk under förflutna tider har ådragit sig en förtjent uppmärksamhet af Banco-Utskottet vid innevarande Riksdag. Den i detta hänseende 'vunna erfarenhet, jemte öfvertygelse!! om ofördelaktigheten och olämpligheten för Banken att drifva Pappers-bruks-rörelse, har också föranled t Utskottet till dess nu‘gjorda-och, 'sorn mig synes, välgrundade hemställan, att Banken mätte, 'genom 'delta Bruks 'försäljning, för framtiden varda skiljd Ifrån detsamma.