Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stanna två Stånd emot två uti beslut Öfver Riksnämndens hemställan af frågor, som angå beloppet af statsreglering och bevillning, eller Rankens och RiksgäldsKontorets förvaltning, inkomster och utgifter, eller andra f rågor, hvilka, lill följd af förut fattade beslut, icke kunna förfalla', då skall den mening gällande blifva, som med Nämndens öfverensslämmer. Der så händer, all öfver andra frågor två Stånd uti beslut stanna mot två, forfalle frågan och förblifve vid det, som tillförene stadgadt varit. 3:o. Allmän fråga, sorn i följd af derom fatladt beslut blif vit nedlagd eller af slagen, eller förfallit, må ej kunna vid samma riksdag ä nyo väckas eller upptagas. Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. 59 §• 76. Allt hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning af nya Ständer i samina mål vara tillåten ; dock bör, oaktadt den af Riksens Ständers Utskott eller Revisorer förrättade generella öfversigt af Stats-medlens utdelning, det åligga vederbörande Embetsman att verkställa den speciella Revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer. §• 77. Blifver någon Riksdagsman, under påstående Riksdag eller under dess resor till och ifrån Riksdagen, med oFd eller gerningar ofredad, sedan lian tillkännagifvit, att han i sådant ärende stadd är, eller ock efter Riksdagen, på våldsamt sätt, i och för Riksdagsgöromålen antastad, då skall sådant, enligt m §. Regerings-Formen, såsom Edsöres-brott anses och straffas; börande detta stadgande .uti Riksdagskallelsen intagas. Skulle någon enskild
Om man t. ex. säger 15,675 fot, så förefaller detta tal mycket enklare, än om man säger 156 ref, 7 stänger och 5 fot. Genom dessa serskilda benämningar fördunklar man den mening, man vill uttrycka; ty om man helt enkelt blott säger 15,675 fot, så vet man mycket säkrare hvad som dermed skall uttryckas, än genom att säga 156 ref o. s. v. Man motarbetar på detta sätt sin afsigt att göra sin framställning klar och lättfattlig. Det är visserligen sannt, att, när man kommer tili större tal, behöfver tanken vissa hvilopunkter; men om dessa blifva alltför många, skadar det tydligheten och klarheten af det begrepp, som talet skall uttrycka. Någon måste man likväl hafva, och i detta fall är milen föreslagen. Men man har icke serskilda namn för 10 mil eller 100 mil, utan för att uttrycka dessa begrepp, begagnar man de vanliga geometriska beteckningssätten, hvilka hvar och en mycket hastigare upfattar än om man, på sätt förslaget innehåller, ville inpassa gamla benämningar på nya begrepp. Mycket lätt fattar man t. ex. att ett berg i Asien är så eller så högt i fot, och man gör det mycket lättare än om man skulle indela foten i ref och stänger. xNär man kommer till ytmåtten, blifva större mått än foten erforderliga; men äfven der eger samma förhållande rum som vid längdmåtten. Visserligen behöfver man vissa hvilopunkter för begreppet och vissa storheter, som måste serskildt benämnas; men jag kan icke finna någon nytta deraf, att hvar tionde multipel skall få ett eget namn. För öfrigt har jag ingenting att vid lista punkten erinra, ehuru jag anser K. M:s förslag lämpligare och bättre. Frih. Wrede, Fabian: Då R. o. Ad. redan beslutat, att punktvis afgöra detta Betänk., och man t. o. m. gått så långt, att man sönderdelat den nu föredragna punkten i flere under-afdeln:r, befinner jag mig i någon förlägenhet, huru jag bör ställa mitt svar på Hr von Hartmansdorffs anförande, enär han gjort Utsk:ns förslag i hela dess vidd till föremål för anmärkn:r.
Men att nu på en gång vilja betaga Nationen nyttjandet häraf, sorn nu till större delen beklagligen anser denna olycks-vara för högsta vällusten i hlvet, frukiar jag kunde bidraga till större missnöjen. Således proponeras, att Brännvins-bränningtn blir fri och tillåten öfver hela Riket för alla Jordbrukare å Landet, af hvad stånd som helst, så val Bönder som Torpare, med en tunnas årligt utsäde; ty den Jordbrukaren bör ju älven glädja sig under sitt arbete, äfvensom de öfrige Jordbrukare, i sin anletes svett, dock ej med större pannor än på hela, till och med trefjerderids mantal, trettio kannors pannerymd, räknadt accurat under bröstet j halfva Hemman och Torpare med utsatt utsade, femton kannors rymd jemt under bröstet. Mot denna fria Brännings tillåtelse på Landet, bhfver all afsalu och törsäljning samt införsel till Städcrne förbjuden under denna Interims-tiden , utan tillverkningen endast för husbehof, tills Riksens htänders Utskott i denna sak kan hinna det utarbeta. Brännvin för de Städer, der Kronans Bran - Den 6 December; nerier äro, kunni derigenom rikeligen till skäligt nyttjande äga tillgång; j de mindre Städer, der inga Krono-Brännerier äro, kunde genom arrenden till hugade upplåtas tillverkning af så många tunnor i månaden, som Mantalsskrifne Manspersoner inom Staden kunde erfordras, Qvinfolk och Barn undantagne. Genom detta Project skulle för närvarande flera tusen tunnor Säd till Brödföda besparas öfver Riket. Detta Memorial anhåller jag i ödmjukhet Högviilborne Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes låta communiceras de öfriga respective Stånden, jemte Invitation, att hos Kongl. Majit äfven i underdånighet utbedja Dess Nådigste förordnande. Då Riksens Ständers tillförordnade Utskott öfver denna så betydande angelägna Hushållsgren hinner företagas, torde nog flera säkra förmånliga erinringar blifva Utskottet meddelade.
Preste-ståndet den ig Borgare-ståndet den ig . Bonde-ståndet den i9 Rikets Ständers underdåniga skrifveiseangående upphörande aj skyldigheten för landtman att afskala och samla barken ä till dem upplåtna ekar. (Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 56.) S. A. K. Med anmälan at t, sedan, genom Kommers-kollcgii på nådig befallning den 5 Junii 1820 utfärdade kungörelse, angående samling och försäljning af ekbark, landtmän väl befriats från skyldigheten att försälja barken af de å deras skog växande ekar ensamt till garfveriidkare, men deremot blifvit förklaradt, att vid hvad i Kollegii kungörelse af den 14 Junii 1815 vore stadgadt i afseende på skyldighet för landtmäunen att vid vite afskala lill dem upplåtna och för deras räkning utsynta ekar, samt den aflugna barken sanda och i förvaringsrum upplägga, borde förblifva, detta stadgande tillämpats äfven då, jemlikt Kongl, förordningen den 28 Oktober 1830, fri dispositions-rätt öfver ekskogen blifvit förvärfvad, har hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord, att berör - Expeditions Utskottets Förslag till uncl. Skrifvelse, N.-o 68.
Spannmål mätte doft fara att varå fri, såsom det rätta och enJclaste medlet till jordbrukets .trefnad; öfverlemnande* Riksens Ständer med full underdånig tillförsigt till Eders Kongl, Maj:t, att i dess vishet pföfva, hvilka författningar böra vidtagas för vinnande af det i ftägavarande, för Riket sa vigtiga ändamål, öfVertygade att Eders Kongl, Majus landsfaderliga omvårdnad för jordbrukets tillväxt och näringarnes trefnad skall föranleda sådana åtgärder, hvilka ofelbart skola bidraga till allmänt väl och den genom dessa medel åsyftade nytta, linder denna förtröstan anhålla Riksens Ständer art till Eders Kongl. Majft i underdånighet få öfverlemna de härtill bifogade handling r, nemligen: Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets Samt det Särskildta Utskottets Betankattden, hvilka tjent till ledning vid detta Riksens Ständers fattade beslut och i afseende på det reg* lementariska, icke mindre an på äsigterna af hela Magazins-inrättningcns syftemål, innehålla de grunder, Riksens Ständer ansett giltigast och mest befordrande till allmänna nvitan. Riksens Ständer framhärda med djup under - ii 6 Dm 3 Augusti dersåtlig vördnad, trohet oell nit Stormagtigste Allefnådigste Konung Eders Kongl. Majus Underdänigste, tropligtigsté tjenare och undersåter - Uppläst lios samtliga Siks - Standell deli 3 Augusti. Stormägtigste Aliernädigste Konung! X anledning af hos Riksens Ständer gjord motion, rörande JLandttulls ersättningen i Riket, och den dervid bibehållna Betjening, samt den så kallade Tulleller Garnisons-vedens afskaffande, fa Riksens Ständer härmed i underdånighet anmäla deras härom tagne beslut. Riksens Ständer hafva tagit detta i öfvervägande, och hvad beträffar
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt besluta, att äfven StatsUlsk:s utlåt. Nm 177, angtde väckt motion i fråga om beskalfenhcten af den spanmål, som af tionde-gifvare bör levereras, och N:o 178, i anledn. af väckt motion om rättighet för skattskyldige inom Olands Norra Mot att uti Borgholms krono-magazin få leverera kronotionde-spanmål, borde hvila tills R. o. Ad. pröfvat StätsUtskts utlåt. Ånyo föredrogos och biföllos Allm. Besvärsoch Ekon. Utsk:s den 27 sisth Juni på bordet lagda betänktn: N:o 58, i anledn. af väckt motion om inskränkning i användande af kyrkomedel; N:o 5g, i anledn. af väckt fråga om rättighet för väfveri-idkare i Stockholm att i husen få utbjuda och afyttra sina väfnader, vare sig af bomull, linne eller ylle. 4> 3 22 Den 4 J ul i. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts den 27 sisth Juni på bordet lagda betänk. N:o 60, i anledn. af väckt fråga om inskränkning i gårdfarihandel med Eskilstuna manufactur-arbeten. Frih. Cederström, Thure: Jag skulle ödmjukast anhålla att få upplyst, huruvida delta betänk, redan är 2.‘ne gånger bordlagöt, och hemställer, att, i händelse det skett endast en gång, betänk, måtte få ytterligare hvila. Frih. Cederström, Jacob, förenade sig med Frih. Cederström, Thure. Då detta betänk, icke mer än en gång förut varit föredraget, blef det i anledn. häraf förklaradt ånyo hvilande. Till pröfning företogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 27 sisth Juni på bordet lagda utlåt.
Genom att lära dem noga pröfva allt, som föreligger. Det vill säga att mina lärjungar lära sig tänka, om jag håller dem till att fråga efter tingens hvarför. Om jag tillsammans med dem undersöker orsaken, Ii varför t. ex. de stora Mari Mihi. IDUN 1893 handelsstäderna hvarför gräshopporna det liggga v i d nattfjärilarne gräsets trettioåriga T y s k l a n d på o. jorden där v i att fast så äro eller olika, F r a n k r i k e s o m uppstodo. raktäristiska matiken: höheren » plus d ' une skillnaden mellan att sammandraga, går slutligen o m na o c h förflugna U r en ver följd lära oss det, ock en mindre tande andra, na k a n det icke år har h o n hennes äfven uppsöka henne, ha kan na inre lifvet och dess oförutsedt, digt, detta dröjer sätta satsen skall snart vis låta sen — i i gyllene den. rätta att ta O c h k v i n n o r n a sig därför förses fåglarne d å äro större mindre, spela läsa leraudet ». historisk klassiska bättre ej längre politik lif och allvarsamma tramför skola andra närmare; D e n plats, dare för lämna tiden h e m m e t flickskolor, Detta vi k v i n n o r ter i tror jag, står gen drifves det gifves äfven efter ärligt vilja.
Delta kan enl. min tanka, medföra betydliga förvecklingar, hvilkas egentliga fördel skulle beslå deruti, att underlätta en jordsstyckning. Detta ändamål kan icke enl. min upfattning vara af det värde, att man för den skull bör upoffra den rätt, som andra redan vunnit. Jag kan icke finna några skäl, hvarföre icke den, som vili stycka sin egendom och sälja den, bör i likhet med alla andra, som äro något skyldige, först göra upp med sina gäldenärer, så framt dessa icke kunna komma öfverens med de personer, som säljaren behagar sätta i sitt ställe. På de skäl, som LagUtsk. i denna punkt anfört såsom försvar för sitt förslag, anhåller jag om afslag på detsamma. Om den retroaktiva verkan af lagen är redan så väl vid detta tillfälle som i Utsk:s betänk, så mycket yltradt, att jag endast anser mig behöfva till betänk, hänvisa för min med LagUtsk:s i detta fall öfverensstämmande åsigt, att en lag icke bör få rubba redan bestående förhållanden. Det förefaller mig, som derigenom den allmänna krediten vöre utsatt för ett vida betänkligare afbräck, än det, sorn kan härröra af den svårighet, som möjligen f. n. kan inträffa för en och annan skuldsatt egendomsegare, att med lätthet kunna realisera sin egendom. Jag har äfven, då ärendet förra gången här handlades, tagit mig friheten fästa upmärksamhehen på det äfventyr, som i min tanka förefinnes vid, att för postposilion eller dödande af inteckning låta upvisa skuldsedeln inför annan domstol än den behöriga och sedermera med ett prot.utdr. ifrån denna domstol erhålla inteckningens postposition eller tillintetgörande vid domstol i orten. Jag anmärkte då, att den rätt, som f. n. i sådant hänseende eger rum, då det är fråga om iuteckningsförnyelse aldrig kan för någon medföra våda eller olägenhet, enär derigenom på sin höjd skulle kunna inträffa, att en person utan updrag bevarade en annans rätt. Bien ett annat förhållande är med postposition eller med dödande af inteckning.
När jag t. ex. tager i betraktande, att en talare, som då var på andra sidan, anförde såsom ett skäl emot delta betänkandes antagande, att Riksg.cont. skulle få gå i författning om försäljning af spanmål och många andra sådana saker, ehuru här icke är fråga om annat än tullmedlen, saluaccismedlen , postmedlen och brännvinsbränningsafgilten, så visar sig svagheten af de skäl, som på den sidan kunna anföras. Beträffande hvad jag derom tänker, så har jag blott att referera mig till den nästföregfde talaren. Det har icke varit hvarken min tanke, eller, såsom jag tror, någon af Utskis ledamöters mening att intränga på konungamaktens område. Det står i grundlagen tydligen föreskrifvet, att Konungen äger disponera de till statsverket anslagna summor; men der står lika tydligt: till de af R. St. pröfvade behof. Utskts förslag skulle icke taga något derfrån, och sådant kan så mycket mindre vara meningen, sorn i betänk., om man vill fästa uppmärksamhet derpå, finnes följande mening: ”Deremot och på det att K. Stats-cont. icke framdeles, i följd af tullmedlens nu föreslagna inleverering till Riksg.cont., må sakna den erforderliga tillgång, sorn öfverskotten hitintills lemnat, för godtgörande af uppkomna brister å de s. k. förslagsanslagen, intilldess rikshufvudboken för året hunnit afslulas och liqviden derefter öfver statsverkets öfverskott och brister med Riksg.cont. uppgöras, har TJtsk. ansett sig, i sammanhang med dess här ofvan framställda förslag, böra hemställa, att K. Stats-cont., i händelse af berörde förslags bifallande, hädanefter må varda berättigadt att redan under årets lopp från Riksg.cont. utbekom17 H. Gi 482 Den 28 November e. m. ma de medel, som huuna erfordras för att bestrida de för slagsanslagen tillhörande utgiftssummor, hvilka, enl. K. Statscont:s räkenskaper, öfverskjuta dessa anslags i riksstaten beräknade belopp.”
En Kamererare 1500: 1500: __ En Kammarförvandt 1000: — 1000: En Bokhållare 1000: — 1000: En Kassör 1000: — 1000: En Kammarskrifvare 500: - — 500: Byggnads-Kontoret: Två Konduktörer å 200 r:dr — 400: 400: Revisions-Kontoret: Fyra Kammarskrifvare å 500 r:dr 2000: 2000: _ hvarförutan tjenstemännen i detta kontor åtnjuta 25 °J0 observations-arfvode å medel, hvilka i följd af deras anmärkningar komma Kongl. Maj:t och Kronan till godo och i Styrelsens kassa verkligen inflyta. Transport 900: 22,000: 22,900: — Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverk. 1850. Transport 900: - — 22,000: 22,900: Vakt-Beljetling en: Två Vaktmästare å 250 r:dr Roseoch traktamentskostnads-ersättning för resor på inspektioner och andre embetsförrättningar, beräknad för ordföranden efter 3:dje, för ledamot efter 5:te och för dervid åtföljande inspektionseller mönstringskominissarie efter 8:de klassen af Kgl. Resereglemente den 5 Juli 1827. En Läkare, med åliggande att i ärenden rö- rande fångars helsovård biträda Styrelsen 500: 500: 400: 400: En Ombudsman . En Notarie, tjenstgörande vid protokollet och 200: 200: expeditionen af revisionsärenden Uppmuntran åt e. o. tjenstemän i kansliet för 500: " “ 500: flitig tjenstgöring och biträde vid göromålen 600: 600: — D:o d:o i Kammar-Kontoret En e. o. tjensteman, som biträder med upprättandet af statistiska delen af Styrelsens 250: 250: årsberättelser Extra vaktbetjeningen såsom uppmuntran för 150:
Det är således icke någon uppoffring som Kongl. Maj:t sör detta angelägna ändamål af Riksens Stander fordrar. Det är endast ett förslag, hwilket, likasom alla dylika medel att underhälla och öka en gagnelig production, bereder en saker och nm än tillfällig winst sör Staten. Af nu anförda ffäl^mill Kongl. Majit i Räher proponera Riksens Ständer att anslä en summa af 6 Den 2 November. af Twä Hundrade till Twä Hundrade Femtio Tusende (2Oo L 250,000) Riksdaler Banco, att såsom Län emot lindriga Ränte och betalnings willor till Tackjerns-Bergslagernes understöd af Kgl. Maj:t anwänvas och pä Hyttelagen rudelas emot sädane sä» kerheter som de kunna lemna och Kongl. Majit finner antagliga. Kongl. Maj:t förblifwer Riksens Stan. der med all Kongl. Näd och ynnest wälbewägen Ut supra. Isans Mrta. Remitterades till Stats-Ukstotket. Herr Grefrvcn och Landt Marskalken tittkannagaf att Ordföranden för Allmänna Beswärs och Oeconomiä-Utskoltet anmält, att af Ridderstapet och Adelns derwarande Ledamöter fem dels afsagt sig, dels gansta länge warit fränwarande, neml. Grefwe laude, Lustaf, Friherre Olffparre, futlmägtig Friherre Ankarcrona, Lonrsst Wistdolm, af första Clasten, Herr Vult v. Lteisern Henric 8edastian, Herr st.apxe, Larl, af andra Clasten, och Herr Fullmägtig Grefwe krölicd, vaviä,af tredje Clas, sen, hwarföre Herr Grefwen och Landt-Marstalken anmodade Herrar Eieckorerna att i de§a Herrars stätten nya Ledamöter i Allmänna Beswärs och Oe» conomiä-Utstotlet utse.
Nådiga disposition hörande Ofverskotts-medlen för 1815 och föregående åren mäst utgå* och, för innevarande år 181S blifver åter bristen icke mindre än 423,658 Rldr 3 sk. 11 rist.; hvilken årliga förändring och tillökning i utgiften härleder sig dels från den förhöjning, som ägt rum å Riks-Markegångs-priset på den under Militaire Rönerrie beräknade Spannemål, emedan priset, som år 1816 var 7 R:dr 4 sk. per Tunna, för detta ar uppgått till 8 R:dr 25 sk., dels ock derifrån, att den Spannemåls - tillgång, som under Tredje Hufvud - Tituln varit såsom odisponerad att härtill påräkna, nu blifvit, till fyllande af Spannmåls - behofvet under Andra Hufvud-Tituln för Civile Scaterne, dit öfverflyttad. Då nu Kongl. Majit x Nader äskat en bestämd reglering af anslagen för Tredje HufvudTitulus Röningsoch Underhålls-Stater, hvilka, med Riksens Ständers begifvande vid sista Urtima Riksdagen, blifvit af Kongl. Majit i Nåder reglerade och fastställde, samt Stats-Utskottet äfven anser det vara både nödigt för administrationen och instämmande med grunderne för Stats-Verks-förvaltningen, att tillgång för faststalde Utgifter ordentligen uppföras å Staten ; så , och enär högre Markegångs - pris å Spannmålen, bestående af hälften Råg och half - Stats-Uiskottets Betänkandtv. 1025 ten Korn, än 83 Ridr Tunnan, icke kan förutsattas, men erforderlig säkerhet i beräkningen för kommande Fern år, likväl synes icke medgifva antagandet af ett lägre pris på Förslag, liar Stats-Utskottet på grund af Rikets Ständers vidtagne beslut trott sig böra föreslå och tillstyrka att en derefter lämpad Summa till fyllande af bristen uti ifrågavarande redan beviljade Kön - förhöjning nu måtte å Staten anslås med 422,804 R:dr 14 sk. 11 r:st.
Han strök ut » äldre » ett par gånger, men lät det slutligen stå, ty 40 år voro ej så litet, och hans lilla måne var ej just så ungdomlig. I ena hörnet af biblioteket stod rökbordet, och däröfver hängde cigarrskåpet. Hvarenda * * cigarr bar om magen det lilla bandet, som * tycktes säga: » Gif akt! Äkta havanna! » I spelbordet fanns knappt en rispa och jeton» Posten! » lådan var ovanligt elegant. Erik slängde postväskan på matbordet och För två år sedan hade grosshandlaren ordrusade ut igen. nat våningen och satt bo på ungkarlsmanér. » O, den vilde pojken, » säger syster Ellen I nästan lika lång tid hade hans onklar och lugnt, lägger bort handarbetet och öppnar tanter, kusiner och andra vänner haft ett oändväskan. ligt besvär att skaffa det gedigna och eleganta » Jungfru Larsson, » läser hon, » Baron von boet en härskarinna, men grosshandlaren var Kliugen. Den stilen har jag aldrig sett förr. obeveklig. H a n ville ej riskera att bli komRamsboda är skrifvit med större bokstäfver menderad på baler och supéer, s p r i D g a gatän Jönköping. Och så är här Idun. » lopp med ljusa själar på armen, obligatorisk Ellen lämnade det öfriga åt sitt öde och sommarsejour vid Marstrand och Dalarö och slog sig ned på verandan för att studera sin mycket annat. Och dessutom! H a n var ej tidning. kär i någon. Hvarför skulle han gifta sig, Ellen var 28 år, men främlingar togo henne då han kunde få s l i p p a! Hon var snarare lång än liten, snarare Dock kunde han ej dölja för sig själf, att mager än fet, snarare mörk än ljus. Hon han haft minst lika stora lidanden att utstå hade frisk färg, lugna intelligenta ögon och under dessa år, då han varit både husfader välformade, hvita händer. Hon var dotter och husmor. till baron v. Klingen i hans första gifte och Hans kokerska, som lagade utmärkt mat, 15 år äldre än den äldste af halfsyskonen.
N-o 58i, upptagne underdåniga Skrijvelsen af den 8 December nyssnämnde är, anm gående f öreslagen ändring i 17 Capitlet II a ndels-Balk en och 2 o C apitle t Är f cl a - B a Ike n , rörån Bihang tiU Riki-St. Prot. 1818 och 1819, P&e Sami. I, 1 ö:de Il\t. X LagUtskottets Betänkande N;6 49. d e fo r mo n sr ät t er och f örmv nl ders k a p,” Berörde Underdåniga Skrifvelse lyder sålunda : ’’Den förmonsrält , sorn uti 17 Gap. 8 §•
&gt;: na omfattar nu blott den nedre botten, hvarlill kommer, som syntes, den rymliga vindskammare, i hvilken flickorna ligga. Oaktadt hon själf blott var danska till mö- dernet, hade hon dock alldeles gått upp i sitt nya fädernesland, där hon vistats sedan hon var barn, och hon återsåg aldrig mer Italien. Hennes fosterlandskärlek var en del af hennes religion, och alla Danmarks historiska minnen, dess själfständighet och frihetsstrid mot Tyskland voro henne en helig sak. Hon hade förlorat två bröder i kriget mot Tyskland 1848, och jag minns, att hon under en timme, då hon talade om Danmarks försvar, sade: » Jag har förlorat två bröder i sista kriget mot Tyskland. Ännu har jag två kvar, men jag skulle med glädje gifva dem för fäderneslandets sak. » — Medan hon talade, runno tårarne utför hennes kinder. (Forts.) Hvilka kvinnor är det, som bittrast draga i härnad mot männen? Det är de, som inga män hafva. W. Wiener. Björkhage. Gårdsplan. I mod äro kvinnorna männen underlägsna; i tålamod däremot öfverlägsna. Men deras passiva mod är ej så mycket styrkans, som bär och trotsar; utan fastmer undergivenhetens, som bär och böjes. W. E. H. Lecky. Om strykning. Hedersomnämndt svar på prisfrågan XI. af Anna The — r P. ör erhållandet af en väl instruken tvätt har jag en längre tid användt följande metod: Till en tvätt af cirka 1 dussin skjortor, 2 ds. kragar och manchetter, några kjolar, gardiner etc. tages ett hälft kilo stärkelse (Svartviks stärkelse vill jag af erfarenhet rekommendera såsom synnerligen fördelaktig, dels för sin dryghet, men ännu mera för sin ovanligt vackra färg) för 10 örehvitt vax och för 10 öre opulvriserad borax. Många bruka i st. f. vax använda stearin, men vill jag ej förorda detta, emedan kläderna därigenom blifva gråaktiga och icke erhålla samma behagliga styfhet som vid användandet af vax. Stärkelsen upplöses i en liter kallt vatten.