Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det nu var den tillfredställda högmodsandan eller någon annan syndig rörelse, som spratt till inom mig, vet jag icke; men det säkra är att jag kände mig mycket tillfredsställd, sväljde i hast smörgåsbiten, och var redan uppstigen för att byta ut min plats, då frun med ett sött smilande vände hufvudet till mig och sade: ”Jag menar, om jag icke misstager mig, att vår beskedlige Arnman finner sig bäst belåten der han är;” och med detsamma gaf hon så behändigt en vink åt patron, att han bestämdt trodde det jag var för blyg att vilja sitta vid bordet, då der var fremmande. Flat vände jag åter om till min stol och kände hur blodet af harm steg mig åt hufvudet, när Lars började skratta högt. Emellertid var det ej nog eller slut med detta. Andra middagen kom Lars gråtande hem ur skolan och berättade, efter många enträgna böner af sin mamma, att magistern rappat honom med rottingen. ”Gud bevars, hvilken vettlös menniska!” yttrade fru tullförvalterskan högst förskräckt, och förtretad. ”Är det lämpor, det? Gråt inte du, Lars lilla; jag skall skicka pappa till rektorn. Vi skola nog taga reda på saken. Men hvad i herrans namn gjorde du, min söta gosse, efter magistern så der förgick sig?” ”Jo, han sade att jag icke kunde min lexa.” ”Jaså, blåser vinden från det hållet!” sade frun och kastade en blick på mig, hvilken jag fattade så: ”vänta bara till i afton, min gosse, då du kommer hem och min man är på klubben,” (nu väntades han hvarje minut) ”så skall jag tala med dig!” Och som mor nu finner af det följande, har jag redan godt väderkorn om de husliga ”småjagterna,” jag kan ej bättre kalla dem. Tullförvaltarens inträde gjorde slut på saken för denna gång; och som jag redan förut haft tillfälle att märka det han, långtifrån att hålla med, när det är klagomål i fråga, snarare litet smått gycklar med fruns svaghet för gossen, var det väl orsaken att hon icke ville nämna något, förrän de blefvo allena.
Utlåtande N:o i5t. 17 denna del gjorda anmärkningar, anser deri framställning å Rikets Ständers sida öfverflödig, som Utskottet i andra punkten af förra Betänkandet föreslagit; iiftstyrker Utskottet; att det i samma punkt anmälda förslag må helt och hållet förfalla* Den för öfrigt inom Bonde - Ståndet af Riksdags-Fullmägtigen Fahlander gjorda anmärkning om fri lackjernshandel eller ock rättighet för de gamla Bergslagerne, att förädla ett lika antal skeppund tackjern, som af den nya Bergslagen blefve tillverkadt, har Utskottet ansett innefatta frågor, hvilka til! en del redan blifvit af Rikets Ständer pröfvade, dels ock icke ega sammanhang med förevarande ämne; hvadan något afseende å berörde anmärkning ej kunnat af Utskottet göras. Hemställande Utskottet slutligen; o nät icke Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet , som Utskottets förra Betänkande bifallit, måga finna lämpligt godkänna den deruti af Utskottet nu föreslagna förändring. Bih. till Riks-St. Prat. l8i8_i83o, 4 Sami. % Afä. atdfra Bit. %%\dra H\t. j8 Statso. Bevillnings-Utsk. Utlåtande N:o i3l. Bevillnings - Utskottet, som icke funnit anledning, för sin del, lemna Utlåtande öfver något mer af ofvatiberörde anmärkningar , än det, inom Bonde-Ståndet, af Riksdags - Fullmägtigen Johan Bengtsson från Vester-Norrland anförda I att , då frågan om inrättandet af verkliga Bergslager i Norrbotten redan utaf Kongl.
Opinionen skulle leda till flere, emot min öfvertygelse stridande resultater; men aldrig hade jag förmodat , att af mig såsom Banko-Utskottets medlemj skulle äskas yttrande uti en sådan fråga, som den förevarande, nemligen i korthet sagt, huruvida Banken bör hädanefter, till mer än blotta namnet existera. Så vågat detta uttryck vid första påseendet synes , så enkel och rigtig är anledningen dertill , vid en närmare granskning. Man anser betänkeligt, att Banken skulle 'fortfara sorn Xåne-Bank och tror, att den endast bör bibehålla sin natur af Vexel hank; det vill säga ett Verk, soia vid anfordran med Silfver inlöser sina Sedlar; meri under en sådan framställning beinödar man sig likväl med ytterlig sorgfällighet, att förebygga Banko-Verkets återförande till denna godkända bestämmelse afVexeiBänk. Tvenne medel funnos, som gemensamt anixnvände , skulle utan våldsam skakning återsätta Sveriges Vexel-Bank i förmåga att vara det — desse medel voro: 1:0 Begagnandet af UåneBankens vinst på åtskillige I.åne-anstalter, hvaribland Discont-Rörelsen och 2:0 AmortissementsFonder af Riksens Höglofl. Ständer anslagne, till dödande af den Sedelmassa som för ICrigsSkuld blifvit utgifven. Af desse anie medel, har man velat frånkänna Banken användandet af det förstberörde, och förvandla det sednare till ett bländverk, utan all verkan för Vexel-Banken; ty Amortissements-Fond, som icke amorterar, är för min fattning, en Term utan betydelse. Den % Juli. , Hvart Tidehvarf liar något eget carakteristiskt. Det närvarande tyckes utmärka sig genom sättet att af erkände premisser draga oväntade slutsatser, samt att icke öppet erkanna och följa något gifvet system.
Lemna dessa villor! är det vårt lilla land, som kan uppoffra sina söner till ett sådant verk? Vårt fattiga land behöfver alla sina barn. Bry dig icke om, hvad dig ej rör!“ „Rör mig icke min herres tjenst? Ginge jag ut att söka guld eller min egen fromma, då borde du tillropa mig: gå icke! Men, moder, jag vill gå för att med mitt lif besegla den lära jag förkunnar. Om jag än skall blöda och under marter sluta mitt lif genom dem, för hvilka jag går att predika kärlekens lära, tror du icke, moder, att jag så, om än jag är långt, långt borta, skall äfven för mitt fäderneslands folk vara en lärare, som skall verka mera, än om jag stode hos det i kroppslig närvaro och predikade hvarje söndag i Guds hus? Tyngre är mig att lemna dig, min moder, så ensam. Men se, du skall icke sörja, då du vet, att din son går i sitt kall, att lefva eller att dö, för hvad han anser rätt och sannt“. „Min son, min Henrik, hvilka feberdrömmar! Ditt bröd, om än torftigt, bjuder dig ju ditt eget land. Verka i stillhet det goda du kan, om det än är ringa. Var lugn, sansa dig, dröm icke. Låt en tid gå om och du skall glömma dessa underliga fantasier“. „Nej, det är icke ett ögonblicks fantastiska hugskott. Det har varit min barndoms och min ungdoms dröm, att lefva för min tro och sprida sanningens ljus till menniskorna. Men jag tänkte: dertill behöfs ej att gå ut bland hedningarna; jag vill predika evangelium i mitt eget land, och sprida tro, ljus och sanning der. Men ack, jag kan här intet verka! Engång svarade mig en af denna församlings medlemmar: „nog är det lätt för pastorn att prata; icke tror ni i hjertat mer än jag, hvad ni säger“. Då uppvaknade med ny styrka hos mig den tanken: bevisa din tro med dina gerningar“. „Ack, min son, om du ej tror dig kunna fylla ditt kall som prest, så blif om ej annat så en bonde. Du arbetar ju äfven då för vårt land, om än blott för att skaffa bröd åt några menniskor der“.
Utskottet af anförde tjuäl Riksens Ständers pröfning underställt, om icke Bihanget till Riks-Ståndens Den 8 3 December. 45* Profocoll för innevarande Riksdag lämpeiigen måtte kunna indelas i Åtta Samlingar uti föl* jande ordning: i:0 Konungens Nådiga Berättelser, Skrif* velser och Propositioner, Riksens Ständers till StatsBanco* och Riksgälds-Verkens öfversede förordnade Revisorers Berä'ttelser, Deputerades till Öfver-Revision af Krigs-Räkenskaperne Berättelser, och Justitiae - Ombudsmannens Embets-Berättelser, med flera dylika Handlin_ gar, alla i den ordning de blifvit aflemnade. 2:0 Constitutions Utskottets Betänkanden och Förklaringar i en nummerföljd, Riks-Ståndens deröfver fattade Beslut i en nummerföljd och de deraf föranledda'underdäniga Skrifvelser, äfven i en nummerföljd, med nummerna ä hvarje Beslut och Skrifvelse, svarande emot nummern å det Betänkande hvartill de höra. 3:0 StatsUtskottets Betänkanden-och Förklaringar, likaledes och med enahanda Bilagor. ■ _ -■ si»* . *it» n»fj v-0 4:0 BeviHnings-Utskyttets Betänkanden och Förklaringar, likaledes och med enahanda Bilagor. t iivvs1 f:o Banco-Utskottets” Betänkanden och Förklaringar, likaledes, och med-enahand» Bilagor* •f, ... ' -.1... 1 6:0 Lag-Utskottets Betänkanden och Förklaringar , likaledes, och med enahanda Bk Den 2 3 December. 7:0 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden och Förklaringar, likaledes, och med enahanda Bilagor 3 samt 8:0 ExpeditiQns Utskottets Memorial, med Riks-Ståndens deröfver fattade Beslut, och de Ståndens Protocolls-Utdrag, som ej äro föranledda af Utskottens föregångna Betänkanden.
Utan att vilja motsätta mig den begärda återremissen, vet jag dock icke hvartill en sådan skulle tjena; ty till hvad slut skulle vä! Ulsk:t kunna komma annat än att bifalla motionärens förslag, hvilket är af beskaffenhet att icke motsvara sitt syfte. Detta syfte anser jag vara ganska riktigt och att permamenta; komitéer vid hvartdera af arméns mera vetenskapliga vapen, nemi. artilleriet, ingeniörvapnet och generalstaben, skulle lemna ett godt stöd åt styrelsen vid frågor af invecklad eller vetenskaplig beskaffenhet; men motionären har icke varit sitt ämne vuxen, hvilket man måste förlåta honom, då han icke har militärisk bildning; och jag tviflar på att Utsk:t kan väcka någon motion i ämnet. Jag anser derföre den begärda återremissen vara utan ändamål. Hr Rosensvärd: Jag skall icke länge upptaga tiden. Motionären har föreslagit att en permanent vapenkomité måtte nedsättas med åliggande att anställa alla för vapenkonstruktionen nödiga försök och till K. M:t afgifva yttrande angående de olika vapnens konstruktion m. m. Jag ber att få upplysa, att K. M:t genom ordres den 28 Mars 1862 befallt att en ständig komité skulle i Stockholm nedsättas för behandling af frågor rörande artillerivapnet och artilleriförvaltningen. Denna komité består af fälttygmästaren, lärarne i artilleriet vid högre artilleri-läroverket och minst tre artilleri-officerare af regements-officers eller kaptens grad, dertill på viss tid förordnade, hvarjemte, då ärenden förekomma, som röra infanteriet eller kavalleriet, minst en 92 Den 3 Mars f. m. officer af dessa vapen som adjungerad ledamot i komitén inkallas. General-fälttygmästaren 3ligger att vid hvarje års slut till K. M:t inkomma med rapport öfver komiténs verksamhet och att vid afgifvande af underdåniga förslag till ändringar i artilleriets materiel och organisation, samt rörande infanteriets och kavalleriets vapen, alltid bifoga komiténs utlåtande deröfver.
Brött, och att knappast något skäl synes vara, att skonsammare behandla uppsåtliga fÖrgrijpelser emot egande rätt till Skog äh annan egendom; mén likväl; enär de vanärahde straffen för tjufnad äro äf den beskaffenhet, att deras tillämpning icke lior utsträckas till flere händelser än dem, för hvilka de redan älö stadgade, endast föreslagit, ätt åverkan på enskild skog må beläggas ined lika stora Böter 3 söm Kongl. SkogsOrdningén stadgar för åverkan å Kronans Parker, Gehäg och Djurgårdar, lieldst skäl éj skall finnas, hvarföre enskild egendom skall vara mindre fredad, och tillgrepp deiraf straffas endast med fjerdedelen af det ansvar, sorn för tillgrepp af Statens Egendom eger rum; uti hvilket förslag ålskillige af BondeStåndets Ledamöter instämdt, med särskildt tillägg afRiksdagsFullmägtigen Nils Månsson, att a ii s varet för oloflig Skogsåverkan å annan perj sonS egor bör skärpas; ineii att det iéke är billigt, attén Jordegare, kohl å egne egor nedfäller ett östämpladt träd af i6'$ki värde och derunder, skall vidkännas en lika svår bötespåföljd; hvadan Nils Månsson Lagutskottet! Bes&nkanden, ansett, alt i sednare afseendet l>ör förblifva vid brad SkogsOrdningen föreskrifver.
Domstolen besättas med frälsemän, denna fördel, genom den föreslagna förändringen skulle snarare ökas än minskas. Hvad har man för anledn. att tro, att Högsta Domstolen skulle komma att bestå af endast ofrälse ledamöter. Detta är, jag vågar säga del, en ovärdig insinuation, som blifvit framkastad emot den högsta makten. Om man likväl vill antaga, att denna högsta makt skulle hafva större sympathier för den ena samhällsclassen än för den andra, så finner jag för närvar, ingenting som hindrar Regeringen att besätta hela Högsta Domstolen med ofrälse personer, allenast den adlar sex af dem. Deremot går det ej an för Regeringen att besätta hela Högsta Domstolen med Adelsmän, emedan den icke kan fråntaga sex af desse det adelskap, som de redan hafva. Vidare förekommer ett besynnerligt förhållande i afseende på de adcliga ätter, som efter 1809 blifvit adlade, och af hvilka blott en i sänder är Adelsman. Om nu en jurist, tillhörande en sådan ätt, medan bufvudmannen ännu lefver, befordras till Just.- råd, så ingår han på ofrälse sidan i Högsta Domstolen. Dör sedan bufvudmannen, så blir Just.rådet, om han är närmaste ättemän, Adelsman. Om då icke någon ledighet finnes bland frälse ledamöterne i Högsta Domstolen, huru skall man då bete sig? Icke kan han vidare sitta der såsom ofrälse ledamot, och icke eller såsom frälse. Han måste således antingen afsäga sig adelsskapet, eller afgå från Högsta Domstolen. Denna omständighet tror jag icke bör lemnäs utan allt afseende. Man har sagt, att det vore nyttigt för delta Stånd, att vissa Adelsmän sitta i Högsta Domstolen för afdömmande af frågor ronde fideicommisser. Att börja med torde jag få erinra, att fideicommisserne icke uteslutande tillhöra Adeln; det finnes äfven fideicommisser inom ofrälse slägter.
Majit, särskilt anbefallda mullbärsplanteringen å Wisingsö fortfarande, liksom föregående året, visat ett ganska vackert resultat. År 1849 hade icke eller någon eksådd kunnat verkställas af samma anledning, som föregående året, hvaremot jord ytterligare blifvit beredd för ollonsådd, så att, inberäknadt den förut färdiga marken, 180 tunland voro dertill beredda; hvarförutan 26,800 lärkplantor blifvit utplanterade å Wisingsö, samt 2,000 dylika plantor transporterade oell utsatta å planterhagen Östra Malmskogen i Östergöthland. Den under sommaren år 1849 inträffade fuktiga väderlek hade förorsakat en ovanlig växtlighet å eksådden och planteringar, hvilka ej heller blifvit skadade hvarken af mask eller nattfroster; och hade mullbärsplanteringen å Wisingsö fortfarande visat sig lofvande. Vid räkenskaperna hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. lionel. Genenal Landtmäteri-kontoret. (Anslaget för sockenkartors upprättande.) Redogörelserna äro granskade i Kongl. Kammarrätten för båda åren utan anmärkning. Ställningen inhemtas af följande tabell: Deliet. år f$4$. år 1S4W. — Credit. Balans till påföljande året: — Vid dessa redogörelser har någon erinran från Revisorernes sida icke förekommit. KöidvI. Postverket. Dess räkenskaper för år 1848 äro i Kongl. Kammarrätten granskade med anmärkningar, hvaremot de för år 1849 derstädes ännu icke undergått revision. De utvisa följande förhållande: »ebet. år f§4S. år 1840. Balans från föregående året: Uppbörd: Af Riksgäldskontoret ersatt förhöjd skjutslega8,627: 5. 5. Assuransafgift för medel, inneslutna i rekommenderade bref, 16,909: 6. Balans till påföljande året: Credit. Balans frän föregående året: Utgifter:
Först och främst får jag erinra att Lagutskottet misstagit sig deri, att besvärstid åger rum i alla andra mål, ty uti skuldfordringsmål, der skuldebrefvet år klart och ostridigt, skall, enligt 2 §. 4 Cap; Utsöknings-Balken, Konungens Befallningshafvandes utslag genast gå i verkställighet, och då ifrågavarande motion endast åsyftar, att når ett ArrendeContract tydligen utstakar Arrendatorns afflyttning, om han ej sitt arrende utgör och han derefter för Konungens Befallningshafvande erkänner det han ej utgjort hvad han åtagit sig, så kan Konungens Befallningshafvandes ut - 4 Den I Augusti f. m. slag öfver denna skuldfordran, som i följd af af skuldenårens eget erkännande, blir klar och ostridig, lika lätt och med samma skål genast gå i verkställighet, som i den händelse hvarom ofvannåmnde §. förmäler. Det motskälet kan således ej vara giltigt, att besvärstid i allt bör existera, då redan förut ej så år, och att Herrar Domares minne blir generadt genom det att besvärstid år föreskrifva för ett mål och ej för ett annat, måtte, ehuru ledsamt, vål ej vara af så mycken vigt, att ågande-råtten derföre bör göras osäker, och det år gifvet, att den fortfar att vara det, så långe Arrendator år tillåtet att qvarsitta, oaktadt Konungens Befallningshafvande, i följd af hans eget erkännande, dömt honom arrendet förlustig.
Hvarefter Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att i händelse af utländskt klädesförbud, inkommande Tullen å grof Islands, Jut - Den 20 Augusti e, m, 939 lands, Polsk och annan grof UU måtte från a till 10 procent förböjas, men Utgående Tullen derå till 5 procent bibehållas. Bifölls. ”Vanille} Inkommande Tullprocent 10.” Herr Cederschjöld: Då Vanille lär vara sär deles dyr, och således naturligtvis lätt kan insmygas, hemställer jag, om ej den föreslagne tullen är nog hög, och om den ej kunde nedsättas till 5 procent. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Inkommande Tullen å Vanille skulle, på sätt Herr Cederschjöld föreslagit,frän to tillo procent nedsättas. Ropades Ja. Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog, att då tiden nu mera långt framskridit, pröfningen af den återstående delen af Tulltariffen måtte till nästa Plenum, som kommer att å Fredagen den 22 dennes f. minträffa 3 uppskjutas. Bifölls. 940 Ben 20 Augusti e. m. Herr Grefven och Landt-Mar skalken hemställde derefter, om icke Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Fredag den 22 dennes eftermiddagen utvälja 6 Electorer till utseende af TryckfrihetsCommittéens Ledamöter, samt å nästa Måndag den 25 dennes f. m., 6 Ridderskapets och Adelns Revisorer öfver StatsBancooch RiksgäldsVerken. Bifölls.
\ inrättningar blifvit å nyo uppförda och islåndsatte, derå besigtning föi rättats den 21 Augusti 1845. under Februari och Mars månader år 1849 storm och isdref återigen så skadat de-* samma* att, enligt hvad vid hållen syn blifvit utröndt, kostnaden för deras iståndsättande uppgår till 3670 r:dr banko; af hvilken anledning arrendatorn, uti en till Kammar-kollegium ingifven skrift, som derefter, åtföljd af vederbörande Kronofogdes och Kongl. Majits Befallliingshafvandes i länet infordrade yttranden, jemte en utaf Kronofogden, till följd af Kammarkollegii föreskrift, öfver berörde lägenheter upprättad beskrifning, blifvit af bemälde Kollegium till Kongl, Maj:t insänd, anhållit, att, då de uppoffringar, sökanden å ifrågavarande arrendelagenheter måst vidkännas, efter afräkning från tillhopa utgifne 15,007 r:dr 20 sk. af ej mindre 40 tunnors årlig arrende-afkortning för 7 år, motsvarande efter 7 r:dr tunnan 1960 ridr, än äfven husröte-ersättningen vid arrende-tillträdet, 491 ridr 16 sk., uppgingo till 12,556 r:dr 12 sk. banko, förlängning af arrendet på 15 å 20 år måtte honom förunnas, emot utgörandet af det nedsatta arrende-beloppet, 80 tnnnor spanmål, årligen. Kongl.
Till underhåll af de åt Norska Jägare-detachementet upplåtna lägenheter Arfvoden åt 2:ne Föreståndare vid Stockholms Ut rednings-förråd Aflöning till spel, korporaler och rekryter under Wermlands Fältjägare-regementes helaisoch rekrytmöten Arfvodes-fyllnad åt Militär-ledamoten i Kongl. Krigs-kollegium Arfvode för bestridande af Öfverkömmendantsbefattningen i Stockholm . Öfversten m. m. Daevel, såsom Kommendant i Stockholm, rationstillökning ... § 3. På grund af Kongl, brefvet den 4 Februari 1846, hafva, af de på 6:te hufyudtilelns afdelning för jordbruket, handeln och näringarne anvisade medel till befrämjande af handel och sjöfart, under berörde år utgått 6,946 Rdr 5 sk., såsom bidrag i och för uppförandet af en hängeller så kallad stegbro af jern öfver Fyriså inom Lpsala stad. Denna utgift, som hufvudsakligen afsett Upsala stads enskilda nytta och beqvämlighet samt, enligt det nådiga brefvet, egentligen varit föranledd af behofvet alt under år 1846 lemna länets, af nästföregående årets missväxt lidande, invånare arbetsförtjenst, synes Revisorerne icke hafva bordt drabba ofvanherörde allmänna statsanslag. Å 6:tc hufvudtitcln blef af Rikets Ständer vid 1844 och 1845 års Riksdag tippfördt ett reservationsanslag af 3,000 Rdr ärligen för socken-kartors upprättande; i anledning hvaraf Kongl. Maj:l, genom nådigt bref den 12 December sistnämnde är, anbefallde Kongl. Stats-kontoret att, uppå Ölverdirektörens för Landtmäteriet, i mån af behof, skeende reqvisition, till bemälte Öfverdirektör anordna och utbetala berörde anslag. Af räkenskaperna erhålles väl kännedom om de utbetalningar å anslaget, sorn af Kongl.
R:dr 2 sk. 11 r.; samt, hvad serskildt beträffar de rm ifrågavarande, af vinstmedlen afsatta, nya cassa-creditiven , att då de under 5 års lid varit sä föga anlitade, att räntan för de lyftade andelarne endast uppgått till 5,6i3 R:dr, och hela det vid nyssnämnde års slut uttagne beloppet endast utgjorde 16,000 R:dr, hade Utskottet haft allt skäl alt, vid en beräkning olver Bankens tillgångar intill nästa Riksdag, göra något afseende på ett sådant förhållande, samt utan att ändra stadgade former för Bankens räkenskaper, så uppgöra sin calcul, att icke 400,000 R:dr beräknades för en utlåning, som inbringar i ränta föga mer än 1000 R:dr årligen. Åf dessa skäl har jag, lika med motionären, beräknat, att dessa creditiv icke skola till högre belopp än 100,000 R:dr blifva framdeles anlitade. Föiutom det belopp af räntebärande papper, som Utskottet i 6:te punkten tillstyrker att Fullmägtige skulle berättigas uppköpa, hade jag önskat, att Utskottet, med bifall till en af mig väckt motion, äfven tillstyrkt, att sådane medel, som förmodas' under en längre tid icke kunna i föreskrifven låneväg utgå, skulle, när Fullmägtige finna sådant äfven i andra af~ se enden lämpligt, kunna användas tili uppköp af säkra räntebärande pap - i6 Banco-Utslottets Betänkande, N:o l58. per, mot vilkor, att dessa försäljas, när utväg till utlåning åter yppas. Men äfven om denna åsigt underkännes, eger Banken, enligt den beräkning, jag uppgjort, medel till ett större inköp af obligationer, hvarföre jag härmedelst tillstyrker ett ytterligare uppköp af räntebärande papper, till ett belopp af 600,000 R:dr, hvarigenom hela den nu varande grundfonden, 5,000,000 R:dr, komme att af sådane papper utgöras.
419:0 om anslag för en Arbetsinrättning i Eskilstuna fristad lill beredande af arbetsförtjenst för stadens fattige (697). Sedan de af Rikets Ständer fästade vilkor vid utbetalandet af härtill anslagne medel blifvit behörigen uppfyllde, har Kongl. Majit, under den 13 November 1843, i nåder gillat den för Arbetsinrättningen i Eskilstuna fristad upprättade plan och vederbörande derom förständigat. 42Ö:o angående ändring i Författningarne om Sockneslämmor samt om Kommunalstyrelsers bildande (400). Allmänna nådiga Förordningar hafva i anledning häraf under den 29 Augusti 1843 blifvit utfärdade. 421:o om anslag till reparation af f. d. Nummerlotteriets hus, för inrymmande af SundhetsKollegiuin och FältläkareKontoret, samt till arfvoden åt tjenstemän och biträden vid Riksarkivet (421). Sedan ritning och kostnadsförslag lill förändrad inledning af ofvannämnde hus blifvit på nådig befallning upprättade, har Kongl. Majit, under den 22 December 1841, samma ritning i nåder stadfästat och förordnat om utrymmande åt RiksgäldsKonloret af SundhetsKollegii förra hus. Bil. till R. St. Just. Omludsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. 71 422:o angående utdelning af Bondeståndets förhandlingar i representationsfrågan (381). 1841 den 7 Juli öfverleinnad lill CivilDepartementet. 423:o F inansDepartementets protokollsutdrag, med transsumt af Rikets Ständers skrifvelse, angående regleringen af 2:dra hufvud ti teln (175). Hvad Rikets Ständer, i afseende på de till EcklesiastikDepartemenlels föredragning hörande ämnen, härutinnan beslutit och anmält, har Kongl. Maj:t, under den 15 Februari 1841, vederbörande till efterrättelse och behörigt iakttagande meddelat. 424:o