Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är derföre så mycket besynnerligare att Utsk:t nu tror sig vid denna Riksdag kunna säga till R. St:r, att det vet ingenting om allt detta, hvarom nu är fråga, och att Utsk:t är alldeles oskyldigt i afs:de på denna sak, ty Regeringen har ej lemnat några uplysningar. StatsUtsk:t har likväl enl. grundlagen rättighet att af Regeringen genom en af StatsRådets Ledamöter, som Konungen dertill förordnar, erhålla de uplysningar, som behöfvas för alla de ärenden, som det åligger Utsk:t att handlägga. Då nu protokollet finnes rjvar sedan sista Riksdagen, är ju tillfälle att, om man blott vill göra sig den mödan att genomläsa detta, få de underättelser, som äro af nöden Detta sätt att behandla ett ärende är, såvidt jag vet, nu för första gången begagnadt och, om det är förståndigt och riktigt, lemnar jag derhän; åtminstone är det ett modernt sätt. Jag vill ej länge uptaga R. o. Ad:s tid med ordandet öfver en fråga, som förut är känd och utredd. Jag vill blott gifva min opinion tillkänna, alldenstund jag tillhör deras antal, sorn gilla Stockholms befästande på det sätt, som K. M. i sin Propos. framställt. Jag tror att vi borde hafva en tillräcklig erfarenhet af hvad det vill säga att stå blottad mot en fiende, som visserligen ej i otid begagnar sig af tillfället att skada, men som säkerligen väljer den tid, då sådant lämpligen kan ske, ej förhetsande sig. Det kan dröja 10, 20, 5b år, ja ännu längre, innan han verkställer sina länge närda planer; men det hindrar ej att samma tanke finnes; den går i arf och har städse gjort det. Detta påminner mig om ett yttrande för någon tid sedan vid en middag, der det dracks mycket och sinnesstämningen blef mer än vanligt lifvad. Der upstod nemi. ett samtal mellan tvänne personer om Rysslands vänskap för Sverige.
I eN sadan sakens ställning och pä ofwäN anfördö grunder föranlätes jag, att för Min enffildta del till Rids derffapcts och Adelns Protocoll förklara: att jag anser Rids derffup ts och AdklnZ i ämnet fattade beslut, säsom Ltk sammanhängande helt, wara utan all bindance kraft och werkan för detta Ständ, sä wäl i aseende till det helasom hwar och en af retz delar, intill desi Riksens Ständer sig förenat oM ett sädant beslut, som med de föreskrifter -z och Fo §- §. af Negerings-fo men lämna, är instämmande, och att jag förmodar, Ridderffapet och Udeln inför Konungen och Nationen halma cdagalagt, att detsamma, under erbjuda de af uppoffringar pä ägande rättens bekostnad, endast förenliga med Fäderneslandets behof, sökt att befrämja ett Swenffe män wärdig! föremäl. Ätstillige hördes begära Proposition pä denna Friherre hlannerkeims Motion» Herr GrefweN och Landt-Marskalken gjordt Proposition till bikall derä, samt att ett sädant Ridderffas pets och Adelns beslut genom Deputation mätte de öfriga Ständcn tillkäNnagiswas. Ropades ett starkt Ia. Grefwe ve I-> 6-wäis, sscob, anförde: instäMMäNdk fullkomligen i hwad Lerr Friherre IVlÄnrierbeim
Ehuru Utskotten dela motionärens åsigt, i afseende å > lämpligheten'af en förändring i heklädnadssättet för större delen af Indeldta Cavalleriet, så hafva Utskotten likväl ej förbisett, att detsamma i dess nuvarande skick erbjuder fördelar åt de rustande, som desse tilläfventyrs ej vilja afsäga sig, hvilket blefve en följd af antagandet utaf den föreslagna förändringen, och då af ifrågavarande motion ej kunnat inhemtas, att flere rusthållare härutinnan hysa enahanda åsigter med motionären, samt i den händelse, att rusthållarne vid något Regemente eller Corps allmänt skulle önska en sådan förändring, som den nu föreslagna, då de ega att hos Kongl. Maj:t derom göra underdånig framställning; så anse Utskotten vid sådant förhållande sig böra till Rikets Ständer hemställa, att berörde motion ej må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 6 November 1840. Slalssamt Allm. Besv. och Ekon. TJtsk. Betänkande, N:o 58. Ii N:o 58. Ank. lill Exp. Vtsk. den g Nov , kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner, rörande transport af Krono-manskap och Krono-effecter.
I nya förslaget är värdet bestämdt efter Lfgd och icke, som Herr Cederschjöld antager, efter #d, på hvilken grund hans dervid gjorda anmärkning således förfaller. Berber is-rötter. Då skäl ej förekommit hvarken att gynna eller hindra uteller införsel af denna varu-artikel, har Utskottet, sorn icke kunnat fästa afseende vid Herr Cederschjölds erinranden derom, att endera borde uppmuntras , i båda fallen utsatt tullen lika. Bildt h u gg eri-arb e ten. Med antagande af Herr Cederschjölds anmärkning föreslår Utskottet, aLt tullen härå må förhöjas till 20 procent af värdet, såsom skydd för den inhemska konslfliten. B evilla in gs-Utskottets Utlåtande JV.-o 44- 1 B] y e r I. s är i förslaget upptaget till 4o skillingars värde per Lfgd, ej per &d, såsom Herr Cederschiöld förmenar, och är ej åsatt lägre lull än förut. Blyerts-pennor hafva samma tull som förut, hvilken anses lämplig såsom medeltull håde på bättre och sämre. Herr Cederschjölds anmärkning kan af sådan orsak icke gillas. Bok-svärta. Utförsel-tullen härå är 2 runstycken och icke 2 skillingar, hvilken senare Herr Cederschjöld ansett vara för hög export-tull. Bomull. Tullen derå är icke förhöjd, hvarföre således Herrar Nore'i och Lnmbergs anmärkningar derom , såsom innefattande klander emot nu föreslagen tullförhöjning, äro ogrundade. B r ä nn v i n. Herr von Hartmansdorff' har trott import af denna vara icke kunna ega rum utan mycket förfång för landtmannen. — Utskottet deremot har ansett något undantag icke vara lämpligt, och e - Bevillning.';-Utskottets Utlåtande N.-o 44- när ilen föreslagna tullen är fullfullkomligt skyddande, synes någon förändring i detta fall icke behöflig» Spri t j Cognac.
Här har blifvit sagdt, att tingsmenigheten på det ställe der brottet blifvit begånget, just vore den, sorn vid ransakningen skulle knnna lemna upplysningar om brottet, och man liar på denna grund klandrat förslaget, som stadgar, ”alt nämnd äfven må tagas från annat af de till samma domsaga hörande härader, för hvilka häktet gemensamt är”. Nu behagade man likväl finna, att dermed alldeles icke är sagdt, att alla nämndemännen ovillkorligen skola tagas från ett annat härad, än der brottet blifvit begånget, ntan alt ordalydelsen i § tvertom innefattar den latitud, alt domaren, såsom varande den egentligen rausäkande, under det att nämndemännen blott äro bisittare, kan så ordna och ställa inom sin egen domsaga samt ingå i sädane aftal med sin granne, domaren i närmaste domsaga, att vissa nämndemän kunna vara att tillkalla, när sådane ransakningar inträffa, som fordra att flere nämndemän infinna sig från än det ena, än det andra districlet. Jag kan således icke se, att från de anförde skälen någre grundade anledningar kunna hemtas till förslagets underkännande, hvarföre jag för min del tillstyrker R. o. Ad. att detsamma godkänna. Frih. Palmstjerna: Van att från långliga tider finna det Gr. Frölich ser hvarje sak ur synpunkten af en partifråga, förundrar det mig icke, alt Hr Grefven har ansett milt yttrande såsom varande ett uttryck af den systematiska opposition, som finnes emot det nya eriminallaglorslaget. Förhållandet är emedlertid nu, alt jag hvarken på detta rum, eller mig Veterligen på något annat ställe, sä att del kunnat hinna till Gr. Frölichs öron, yttrat mig 0111 det nya eriminallagförslagel; och någon plan, såsom Hr Grefven förmodat, skulle ligga uti Frih. Cederström» yrkande på afslag ä betänk., vet jag åtminstone icke af, hvilket jag vågar påstå med så mycken större säkerhet, som Frih. Cederström och jag i denna fråga icke hafva vexlat ett enda ord.
Med afseende åter på den föreslagna bestämmelsen, att dylikt afdrag skulle ega rum, endast då synnerlig vinst för återstoden uppkomme, hade blifvit erinradt, att det icke med bibehållande af nödig konseqvens syntes kunna försvaras, att, då af två personer, från hvilka jord till samma anläggning exproprierades, båda, ehuru i olika mån, af anläggningen tillskyndades vinst, den, som hade den större fördelen, skulle vidkännas ett deremot fullt svarande afdrag å löseskillingen, under det den andre vore från allt sådant afdrag frikallad. På dessa skäl, hvilka äfven synas Utskottet ega giltighet, har Kongl. Majit icke funnit skäl att i det framlagda nådiga förslaget införa bestämmelse om något afdrag af nu ifrågavarande beskaffenhet. Bih. till Ii. St. Mera betydande afvikelser från nu gällande expropriations-lagstiftning förekomma endast i 1, 3, 13, 14, 15, 25 och 29 §§ af det nådiga förslaget, och Utskottet går att härmed redogöra för dessa, i den ordning de förekomma i den föreslagna författningen. § 1. I 1 § möter den af Rikets Ständer vid sisthållna riksdag beslutade förändringen, att endast ersättning, utan någon förhöjning, bör utgå till den, som skada lider. Ordalagen i Kongl. Förordningen den 20 November 1845 hafva för öfrigt bibehållits så vidt desamma kunnat stå tillsammans med nämnda förändring, och derigenom torde äfven den tvetydighet bäst undvikas, som blifvit anmärkt emot det af Rikets sednast församlade Ständer godkända förslag till denna §:s lydelse, hvarigenom icke ansetts vara tillräckligt tydligt utmärkt, att äfven nyttjanderättsinnehafvares förlust genom expropriation af jord eller lägenhet, som han innehar, bör af Nämnden uppskattas och i sammanhang med expropriationen godtgöras.
Staten väl må betala för sina transporter, såsom andra få göra, men att den bör alltid vara försäkrad om att, emot ved ergällning, få sina trupper forslade å jernvägen, synes hvarje serskildt stadgande derom temligen öfverflödigt, jemte att det skulle uttrycka ett besynnerligt misstroende. Ty bur kan man eljest föreställa sig, att icke jernvägs-bolaget skulle med nöje emottaga det inkomstgifvande transportbestyret för personer och effekter, de må nu vara hvilka som helst? Och Kronan mätte väl icke hafva sämre kredit än de enskilde? I alla fall kan ju K. M., om Han anser en sådan förpliglelses åtagande nödvändigtvis erforderligt innan förslagets utförande kan åt ett blifvande bolag med säkerhet anförtros, stadga ett sådant vilkor. Sä länge jag för min ringa del icke förmår inse dess nödvändighet, kan jag icke hel ler tillstyrka tt. o. Ad. att antaga del; R. St. bära icke i sitt beslut innefatta annat än de hufvudsakliga, stora dragen af ärendet; men, såsom jag tror, icke inlåta sig i alla möjliga underordnade detaljer, aldra minst förhasta sig med att stadga sädane, om hvilkas nödighet och nytta man ej vunnit full öfvertygelse. Man har emot företaget likaledes invändt, att det stora flertalet af nationer icke vore böjdt för jernvägar i allmänhet och således icke heller för det nu ifrågakomne förslaget dertill. Om jag också antoge denna upgift. för säker, så ändrar det ej min åsigt. Mängden af nationen känner måhända ej tillräckligt dessa saker, har måhända i dem icke nog insigler, för att öfver dem afgifva ett fullt tillförlitligt omdöme; racn detta bör icke hindra Svenska folkets lagliga ombud att vidtaga de åtgärder, som finnas tjenlige till att befrämja landels fördelar, industriens utveckling och folkets förkofran i materiell såväl som i moraliskt hänseende. Att lifva och sprida idoghet och flit hör städse vara oss angeläget. Endast i fråga om medlen, kan härvid skiljaktighet i meningar sig yppa. Man måste emedlertid se sakerna sådana de äro.
Om således qvinnan har upnåtl 25, 30 eller 40 år, sä då hon, under alla dessa åldrar, efter lagen är omyndig, synes mig förhållandet, hvarigenom hon skall förklaras blifva myndig, alltid vara detsamma, hvarjemte jag anser conseqvensen fordra, att dispens-rättigheten icke på några vilkor öfverlemnas till en domstol, utan ensamt förhehålles K. M. Jag tillstyrker således vördsamt afslag på sista punkten och bifall lill den första. Hr Tersmeden: Jag har endast begärt ordet, för alt till besvarande uptaga några anmärkn:r, som här blifvit gjorda. En ledamot af LagUtsk. bar, i anledn. af mitt anförande, sagt, alt det icke vore af brist pä aktning för qvinnan, som vår lag bibehållit henne i ett omyndighets-lillstånd, utan att det tvertom vore af aktning för henne, som detta stadgande funnes; men då han likväl icke närmare utvecklat denna sats, torde han tillåta mig vidhålla min åsigt, ty svårligen torde det kunna anföras såsom elt bevis af aktning mot halfva menniskoslägtet, att man icke anser det kunna sköta sin egendom. En annan ledamot, Hr von Koch, har yttrat, att i de länder, der qvinnan blifver vid en viss ålder förklarad för myndig, hvilket, om jag ej misstager mig, lärer vara händelsen i de flesta Europeiska länder, så har ingen märklig fördel deraf försports. Detta är ett förhållande, som den värde talaren känner mycket bättre än jag, men jag skulle dock hemställa, i fall detta fenö - 140 Den 17 Maj e. m. men verkligen eger rum, huruvida det icke förhåller sig på samma sätt med denna reform, som med alla andra stilla reformer, att den icke gör mycket väsen af sig, men likväl verkar högst välgörande. Deremot skulle det hafva varit högst uplysande om den värde talaren omnämnt, huruvida några märkbara olägenheter visat sig i de länder, der qvinnan blifvit förklarad myndig. Jag tror det icke, men deremot har jag i vårt fädernesland sett mångfaldiga exempel på de olägenheter, sorn. hos oss upstä under nuvande förhållanden.
Hr Stiernsvärd», Gustaf Mauritz, denna dag afgifna yttranden, i anledning af gjorda anmärkningar vid hans den 14 dennes till Stats-Utskottet remitterade motioner, med förslag till förändrad organisation af Landtförsvaret; Hr Rosenblads, Bernhard, denna dag väckta motion, angående utarbetande af en jemförelse emellan Statsoch Riksgäldsverkens inkomster och utgifter år 1809 och nu, äfvensom af de särskilda bördor, såsom rotering o. m. d., som till fördel för staten åligger de skattskyldige, bestämdt utvisande i hvad mån någon skatt eller statsbörda tillkommit, upphört, ökats eller minskats; Densammes denna dag väckta motion, att Rikets Ständer måtte till Kongl, Maj:ts disposition ställda 5000 rdr banko att användas till understöd för tekniska vetenskapsmän, skicklige industriidkare och handtverkare, som besöka nästinstundande års stora Slöjdexposition i London; Friherre Cederström», Rudolph, denna dag väckta motion, att Rikets Ständer måtte åt enkefru Gustava Thorild, född von Kowsky, anvisa en pension att för hennes återstående lifstid utgå, med 500 rdr banko årligen; Densammes denna dag väckta motion, med förslag till föreskrifter och kontroller, afseende på framtida underhållet af de kanaler, slussar, vattenaftappningar, hamnbyggnader och andra dylika arbeten, till hvilkas utförande understöd af Statsmedel genom direkta anslag eller lån blifvit beviljade; Friherre Stjernstedts, August Wilhelm, denna dag väckta motion, att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt Statsanslag af 200 rdr banko att utgå till Strengnäs Elementar-Iäroverk tillhörige och under dess vård ställda bibliothek och andra samlingar, samt derjemte å stat anslå en årlig lönefyllnadssumma af 200 rdr banko åt läraren i naturalhistoria vid samma läroverk, Doktor Pontén', Herr Rääfs, Leonhard Fredrik, denna dag väckta motion, att Rikets Ständer måtte från och med början af år 1851 bevilja DD. KK. HH.
Att alla nödtorftighetsvaror äro der i öfverflöd att tillgå och förlika, om icke bät tre , pris , än å de fleste] andre orter inont Riket; Att allmänna Byggnader derstädes kunnai i anseende till en lättad tillgång på materialer , uppföras för lika godt pris som på något annat ställe; samt Att, då dervarande Spinnhus anstalt snart nog torde komma att, för Statens räkning,' as Stats samt Allm. Pesv. o. Otc.Utsk Uti. N:o 26. undergå en betydlig förbättring, ifrågavarande Correctinns-ansiall skulle , i sammanhang dermed, lätteligen kunna åstadkommas, enär localen si g dertill fördelaktigt erbjuder. 2*0. Ett Me '»or i al af Herr P. Pettersson, som i eeensknp af Ri ksdagsFu II magt ig för Landscrona samt under framställning af den nytta en arbets-inrättning i berörde stad skulle komma att medföra i det arbetsföre, sysslolöse, men ej vanfrejdade personer från närgränsande Städer och landsbygd kunde der till arbete användas, föreslagit, att den så kallade Prippska Baraquen utom fästningsgrafvarne, som för närvarande står alldeles obegagnad, måtte dertill få användas, samt anslag af allmänna medel för dess islåndsätlande och inredande beviljas; varandes denna Motion understödd af Herr Stahle , hufvudsakligen ur det skäl, att, sedan det i Landskrona , Helsingborg och Malmö hittills förlagda Konungens Eget värfvade Regemente nu mera blifvit upplöst, flere Soldat. Enkor och Barn förmodas bl ifva utan hjelp och falla orten till last så framt ej en allmän arbets-inrättning varder för dem att tillgå. Frän Hedervärda Bonde-Ständet: 5:o. Ett Memorial af Lars Nilsson från Norrbottens Län , derom Fale Burman från Stats samt Allm.Besv.o. Oec. Utsk. Utl.N‘,0 a6, an samma
Maj:t, till svenska slöjdföreningens skolas utvidgning och till upptagande äfven af qvinnor i en särskild afdelning af undervisningen, måtte hos Rikets snart sammanträdande Ständer äska, att det lill skolan nu beviljade anslag af (5,000 R:dr årligen måtte varda förhöjdt till 16,666 15:dr 32 sk. B:ko, att utgå mot lika vilkor som hittills, äfvensom att, då skolan, i brist på medel, icke kunnat förses med fysiska apparater och mekaniska modeller, hvilka hittills måst för hvarje tillfälle lånas, men dylika apparater och modeller vore för undervisningen oumbärliga, ett belopp af 6,000 U:dr R:ko för en gång måtte varda af Rikets Ständer anvisadt till direktionens disposition, att användas till inköp af så beskaffade apparater och modeller. Vid betraktande af det allmänna förtroende, som slöjdföreningens i Stockholm inrättade söndagsoch aftonskola sig tillvunnit, ådagalagdt genom den årliga tillökningen i antalet af dem, som af undervisningen i skolan sig begagna, och hvilka till en del måste antagas bestå af arbetare från andra inrikes orter, tillstyrkte Statsrådet, det Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att det under innevarande statsreglerings-period med 6,000 R:dr R:ko utgående årliga anslaget till nämnde läro-anstalt måtte för framtiden ökas med 6,000 R:dr Riksmynt och således årligen utgå med 15,000 ll:dr sistnämnde mynt. Vidkommande Direktionens anhållan om anslag af 6,000 R:dr B:ko till inköp al fysiska apparater och mekaniska modeller, hemställde Statsrådet, att Kommerse-kollegium måtte anbefallas att häröfver inkomma med underdånigt utlåtande, sedan Styrelsen öfver Teknologiska Institutet blifvit i ämnet hörd.
Men jag anser 2 Suppleanter vara ett för litet antal, synnerligen uti Oeconomieoch BevillningsUtskotten, samt hvad vårt Stånds Ledamöter beträffar. Mig synes följaktligen att det borde stå högjt 4 Suppleanter, emedan de öfrige Stånden ej kunna lemna så inånga. Den 23 October J. /«. 203 Herr Lefrén'. Uti den sednast af Herr von Hartmansdorff framställda förändring förenar jag mig; jag vågade ej komma fram med ett förslag till en så stor förändring,'- som detta. Jag anhåller blott, att det måtte blifva ett förtydligande af §ln , emedan det ej lär gå ann, sorn Herr Hjerta anfört, att tolka §:ns mening efter behofvet, då Grundlagen skall efter ordalydelsen tydas. Vi hafva haft nog exempel vid denna Riksdag på långa discussioner i detta ämne. Då man nu stiftar en Grundlags §. tror jag det såSedes vara riktigt, att sätta prick öfver i. Herr Cederfelt]öld‘, I afseende å anmärkningen af Herr von Hartmansdorff, att 2 Supp. leanter äro för litet, får jag upplysa, att Presteoch BorgareStånden näppeligen kunna lemna 2:ne och omöjeligen flera, emedan alla deras Ledamö. ter redan äro upptagne uti Utskotten. De villa således knappast medgifva detta antal och skola visserligen ej medgifva ett större. De öfrige Stånden hafva ock mindre behof af Suppleanter än Ridderskapet och Adeln, hvers Ledamöter ofta äro af enskilta angelägenheter tvungne att för någon tid aflägsna sig. Hvad åter beträffar det förtydligande Herr Lefrén yrkat genom sin prick öfver i, så får jag påminna, att otydlighet skulle kunna uppkomma, om öfver i sättes mer ån en prick. Herr Hjerta; Jag är förekommen af Herr Cederschjöld, att det för Presteoch BorgareStinden är omöjligt, att åstadkomma ett större antal, Riksdagsordningen säger, huru manga få 2o4 Den 23 Octo ber /, m, permittera®, och huru många böra vara närvarande så att Utskottet skall vara complett.
Skola Stockholms fattige erhålla någon ved af StatsVerket, så är det skäl, att den uppföres på en annan titel, nemligen den Sjette, för milda Stiftelser eller Barmhertighetsverk. 138 Osn s Julii /. rn. Åtskilige anslag aro requirerade för Lustslotten. Det synes tillhöra en allmän öfversigt af StatsVerkets behof, att äfven undersöka huru många sådane Slott för den Kongl. Familjen behöfvas. Skulle icke alla erfordras, så borde de öfverflödiga försäljas eller användas till sådane allmänna ändamål, hvartill dc kunna finnas tjenliga, i stället för att, såsom nu, stå tomma, och blott kosta att underhålla. Ökade anslag för dem, har Utskottet ömsom tillömsom afstyrkt, och mig synes det nästan, som hade godtycket bestämdt företrädet för de gynnade. Gripsholm, till exempel, som är ett af våra märkvärdigaste, och med historiska minnen mest förenade Lustslott, har icke blifvit så ihågkommet, sorn Strömsholm, hvilket, i jemnförelse med det förre, är nytt, mindre och aflägsnare från hufvudstiden. Slutligen får jag anmärka, att i Betänkandet, rörande i;a Hufvudtiteln, står, att aflidna EnkeDrottningens HofStat blifvit med en summa af 15,666 R:dr 02 sk. öfverflyttad på Allmänna IndragningsStaten. Jag förbehåller mig, att när Jen förekommer, få yttra mig i anledning af denna summa. Jag underställer Högloflige Ridderskapet och Adeln, om icke StatsUtskottets Betänkande öfver i:sta Hufvudtiteln, bör blifva återremitteradt; och anhåller då att dessa mina anmärkningar måtte få åtfölja. Ropades Nej, hvarjemte ropen om proposition förnyades, B*,n j Jutit f. m. >39 Friherre Åkerhjelm, Guflaf Fredric.
Det må synas förmätet af mig att uppträda mot en åsigt, som blifvit gillad af så många erfarna riksdagsmän ; men jag ber att till mitt försvar få åberopa Const.Utsk:s egen auctoritet, och den mening som yttrades, då betänk. N:o 11 återremitterades, äfvensom att i Const.Utsk:s betänk. N:o 5 föreslogs att riksdag icke under något villkor skulle få räcka öfver 8 månader, förutsatt att riksdag ej skulle inträffa oftare än hvart 5:te år. Jag hemställer, om jag ej, med dessa auctoritetei* till stöd, har skäl för mig. Hr Lagerhjelm: Den ordställning, som gagnat i förslaget till toq §:n Reg.Fm, i stället för slutet af 80 §:n Riksd.Ordn., är väl icke alldeles adeqvat; men jag erkänner, att den är hattie än den förra , och har således ingenting deremot , — dock ber jag att få fästa uppmärksamheten på, om ej äfven der borde slå 3 Stånd i stället för samtliga, af samma skäl som Hr Cederschjölds reservation innehåller. Gr. Den 8 Juli f. ni. 33; Gr. Frölich: Jag uppslår endast för alt förklara, att jag, sedan Gr. Spens synes hafva biträdt mitt förslag till R. o. Ad:s gemensamma tanke, med ett tillägg sa beskalfadt som han detsamma lill prot. diclerat, är villig alt äfven antaga samma tillagg, och alt det således må ihopfogas med niia förut gjorda framställning. Hr von Hartmansdorff: Då jag yttrade mig förra gången, glömde jag att instämma med Hr Lefre'n i en anmärkn. som han gjort. Han önskade nemi. alt Iram för ordet ”bevillning"’ skulle införas orden, ”den förra statsregleringen och bevillningen.” Jag är af hans mening, derföre att det skulle möjligen kunna hända, att statsreglerln vore bestämd, innan ännu bevillningen blifvit fastställd. Om då statsreglerin vore höjd, men bevillningen förbiifvit densamma som förut, så passade icke den förra till den sednare, — och man hade stadgat något, som vore overkställbar!.