Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D_ Efter förnyad föredragning återremitterades Stats-Utskottets Betänkande N^o 117, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående afskrifning af Upsala Acadenaies skuld till Riksgähls-Contoret, för ett erhållet lån. till fullbordande af det nya Bibliotlieket i Upsala». S. D. Föredrogos och lades till handlingarner 1:0 Constitutions-Ulskoftets Memorial N:o 7, förande Stäts-Utskottets anm är k 11 i ngs-amledning i fråga om lönereglering för Lifgardes-Regementena; och 2:0 Protoeoll, hållet den 3o sistlidne Maji hos den Nämnd, sorn då sammanträdt, för alt döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förtjente alt i deras vigtiga kall bibehållas. S. D. Till Ståts-Utskottet öfyerlemnades ett af Samuel Andersson: Prol. Utdr. d. 5 Junit 1834. 61 frän Östergöthland nu ingifvet anförande, innefattande anmärkningar yid första punkten af Ståts-Utskottets Betänkande N;0 87, rörande anslag till Landtbruks-Institutet vid Degeberg. S. D. Per Isacsson Myrungs frän Gottland inlemnade nu ett anförande, i afseende på Lag-Utskottets redan återremitterade Betänkande N:o 5, öfver Per Isacssons motion, 0111 upphäfvande af 9 §. i 2 Cap. Giflermåls-Balken; och beslöt Ståndet, att detta anförande skulle till Lag-Utskottet öfverlämnäs,.. Den 5 dindi 1834» F1-ä 11 H ö g 1 o fl. Riddekskapet 0 c b Ädeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-U t skottets den 2 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets förslag i>T:o 33, till underdånig skrifvelse till Kongl..
Dessa platser skulle utan tvifvel lemna tillräckligt utrymme för nödiga byggnader, helst som en stor del af samiingarne troligen komme att inflyttas, dels i det nu under byggning varande National-Museum, och dels i Kongl. Vetenskaps-Akademiens hus, hvilket sednare eger tillfälle till betydlig tillbyggnad. Och frågas nu slutligen, om icke Carl XIILs torg, en af de vackraste platser i vår vackra hufvudstad, skulle blifva ett värdigt hemvist för vetenskaperne? På grund af hvad jag nu anfört, och de många skäl, som i öfrigt tala för saken, tager jag mig friheten föreslå: l:o att B. St:r för sin del besluta, det Universiteten i Upsala och Lund flyttas till hufvudstaden, för att der, i förening med Vetenskaps-Akademien, Carolinska Institutet m. fl. lärda institutioner, bilda ett fullständigt Universitet; 2:o att R. St:r hos K. M. i underd:het anhålla, det täcktes K. M. i Nåder låta utarbeta ett fullständigt förslag till organisation af ett dylikt Universitet, med stater för aflöning m. m., projekt till flyttningskostnad samt ritningar och kostnadsförslag till de erforderliga Universitetsbvggnaderne; äfvensom att K. M. i Nåder behagade att vid nästinstundande Riksdag till R. St:r aflåta Nådig propos. i ämnet; samt 3:0 St:r likaledes måtte i underd:het hos K. M. anhålla att, tills vidare och intill dess ifrågav:de flyttning' försiggått, vid alla befordringar inom Universiteten fästes såsom vilkor skyldigheten att underkasta sig en sådan förflyttning. Om remiss till behörigt Utskott anhålles. Bemitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsbt. 2:0. I vårt fädernesland mötes man af en skärande motsägelse. På samma gång man hörer orden: Svensk och Svenskt uttalas med nära nog Colibradosiskt högmod, finner man i sjelfva verket att allt Svenskt betraktas med förakt eller åtminstone likgiltighet.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från LagUlsk. inkomne Utlåt, och Betänkm: M 50, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Ulsk:s Betänk. JVs 35, öfver väckte motioner om förklaring af hvad l:sta kap. 2:dra §:n Missgernings-Balken stadgar, ang:de gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af lag emot ett olofligt utdelande deraf; JVs 51, i anledn. af väckte motioner, ang:de straffet för åverkan; JVs 52, i anledn. af väckt motion om uphörande af borgen såsom för egen skuld; JVs 53, i anledn. af väckt motion, ang:de räntans frigifvande; JVs 54, i anledn. af väckt motion, ang:de verkan af borgen, såsom för egen skuld, då borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären; samt JVs 55, i anledn. af väckt motion om löftesmäns rättighet att upsäga och betala gäld. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen. In fidem protocolli, Alberl Munck. 350 Den 10 November. Fredagen den 10 November 1854. Plenum kl. fi e. m, Justerades 3 prot.-utdr. för den 8 dennes. Uplästes ett af Hr von Troil, Sam. Gust., inlemnadt sålydande Mern.: Nödsakad att afresa från hufvndstaden, anhåller jag vördsamt, att, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt, få afsäga mig min innehafvande ledamots-plats i SlatsUtsk. Efter af R. o. Ad. härtill lemnadt bifall, blefvo Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade att utse en ledamot i StatsUlsk. efter Hr von Troil.
Med tacksamhet har jag för min del af Herr Hjerta emottagit den lemnade underrättelsen om fredsslutet, hvaraf jag likväl tvärtemot Herr Hjerta tar mig anledning hysa godt hopp om nya fördelar för vår handel på Levanten, hvilken hädanefter med mera säkerhet, än under kriget, skall draga fördel af Svenska flaggans kredit i dessa haf, till ny fromma för våra tullinkomster. Jag ser således i denna stora underrättelse om freden ett stort hopp för ökning af våra Statsinkomster. Emot Herr Hjertås insinuation om afprutning å Kongl. Maj:ts höga rätt att använda flera än 2 Klasser af NationalBeväringen i sänder, nödgas jag protestera. För öfrigt anhåller jag om proposition å principfrågan, hvars lyckliga utgång jag så mycket säkrare vågar hoppas, som den fått en varm förespråkare uti min ecolier i Aritmetiken med hans kända reda i framställningssättet. Dea 5 Octo b er f. m. Herr Nordenfalk: Jag skulle ej ytterligare förlänga denna discussion, om jag icke blifvit missförstådd, och derföre måste anhålla att yttra några ord. Då jag tillstyrkt, att Utskottets yttrande angående sättet för Armeens organisation måtte utgå utur Ridderskapets och Adelns beslut i denna del, har Friherre Anckarswärd deraf tagit sig anledning tro, att jag ansett den omnämnde organisationen onyttig. Jag får likväl vördsamt hemställa, om jag sagt något annat, än att sådana förhållanden kunna inträffa, som göra Rikets Ständers beslut i fråga om Arméens organisation alldeles overkställbar och således utan ali verkan. Man har klandrat, att Regeringens organer med sådana åsigter ingått i detaljer, öfverflöd i ge för ämnets afgörande härstädes. Denna förebråelse måste jag taga åt mig, enär jag verkligen inlåtit mig i detaljer öfver Armeéns organisation. Ingen kan likväl hellre än jag önska, att alla detaljfrågor öfverlemnas åt Kongl. Muj:t, emedan jag anser, att enhet derigenom bäst vinnes; men då jag yttrade mig vid början afdiscussionen, kunde jag ej förutse den vändning, som densamma sedermera tagit, eller den nu yttrade önskan, att verkställigheten måtte ensamt öfverlemnas lill Kongl. Maj:t.
Utlåtande, samma anhållan afstyrkt, på den grund, att den anslagne Fonden hvarken vore beräknad för eller ens tålde utsträckning till andre, än ständige med ordinarie Löner på Stat försedde Tjenstemän, K. M:t icke eller fann skäl, att lemna Nådigt bifall. Då, utaf hvad sålunda förekommit, R. H. St:r lära finna, att Wahlström, såsom f. d. afskedad KronoFogde icke är till någon Pension berättigad; och, hvad angår hans LandsKamererare-tjenst, den icke varit på ordinarie Stat, utan utgjort endast ett Förordnande tills vidare, som redan, genom K. M:ts och R. Sttrs beslut med år 1824 upphört, och för hvilken tillfälliga befattning någon Pension, med stöd afFörfattningarne, honom icke tillkommer, kan Utskottet icke tillstyrka, att Wahlström må till Pension å Allm. Indr.Staten uppföras. 18:0 Uti ett till Högh R. o. A. ingifvet samt till Utskottet remitteradt Anförande har Hr Grefve Brahe, Magnus, hemställt, att en tillökning af 5ooo R:dr Betan linndén, N:o i52. 3g3 måtte beviljas uti den af R. St:r år 1815 anslagne Summa af 10,000 R:dr årligen, såsom Fond till Expeetance-Arfvoden för Officerare, hvilka under 1813 och 1814 årens krig varit i effectiv tjenst samt ej njöto Lön på Stat, genom hvilken tillökning tillfälle skulle beredas ej mindre för omkring 120 lönlöse till storsta delen behöfvande och med Hustrur och Barni de mest bedröfliga omständigheter försatte Officerare, att erhålla understöd, än ock för de inom Capitainesoch Subaltern-Graderne varande Officerare, som nu innehafva Arfvoden, att deri vinna någon förhöjning. Uppå K. M:ts vid i8i5 års Riksdag aflåtne Nåd.
I anledning af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Majit, genom ofvanberörde den 24 sistlidne Oktober aflåtnu nådiga Skrifvelse, (införd under N:o 27 i 1 Sami. 1 Afdeln. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) hvilken från samtliga Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, meddelat Rikets Ständer Markaryds församlings sålunda gjorda underdåniga framställning till det afseende, Rikets Ständer kunde finna sig föranlåtna att derå fästa. Under erinran hurusom Rikets sednast församlade Ständer, genom bifall till Stats-Utskottets den 5 .Tuni 1860 afgifna utlåtande N:o 131, ansett sig icke böra bevilja då begärd eftergift och afskrifning af ifrågavarande kyrkobyggnads-lån, å hvilket, efter sednast i sistlidne Juli månad gjord inbetalning, nu återstår i kapital 8,699 Riksdaler 72 öre jemte derå sedermera upplupen 4 procents ränta, får Utskottet, som anser några sådana ömmande omständigheter icke vara förhanden, som böra föranleda till eftergift af statens hos en hel kommun egande fordran, hemställa, att Markaryds församlings ifrågavarande underdåniga framställning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 24 November 1862. Alik. till Exp.-Ulsk. den 24 Nuv. 1862, kl. 11 f, m. Memorial. Från Borgare-Ståndet har till Stats-Utskottet blifvit remitterad Kongl. Maj:ts nåd. Proposition om tillägg uti 15 § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, angående den allmänna Beväringen; men, som efter hvad Utskottet inhemtat, högstberörda nåd. Proposition är af de 3:ne öfriga Riks-Stånden remitterad till LagUtskottet, har, vid sådant förhållande, Stats-Utskottet funnit det icke tillkomma sig att med detta ärende taga befattning; hvilket, med anledning af Borgare-Ståndets remiss, Utskottet ansett sig böra anmäla.
DA del är ifrån denna sednare Handelstransaction den verkliga Statsförlusten uppkommit, och då det är ifrån denna del af Skeppshandeln alla anmärkningsanledningar egentligen härleda sig, anser jag StatsRådets samtelige uti heslutet delaktige Ledamöter skyldige till den ansvarspåföljd 107 ^stadgar; och då Grundlagens positiva öfverträdelse, i anseende till handlingarnes förhemligande, icke kunnat förmå Utskottet att åt 106 §. gifva verksamhet, så inträder Rikets Ständers ovilkorliga rätt, att med denna märkeliga tilldragelse, öka anledningarne, att emot de felaktige Rådgifvarne göra 107 §. gällande, och är det liufvudsakligast i afsigt, att vinna uppgift örn de verklige föremålen för anmärkningspåföljden , jag anhåller om återremiss af Utskottets Memorial äfven i denna del. Hvad Utskottets anmärkning emot StatsSecreteraren Arnell, i anledning af GeneralMajoren Friherre von Schulzenheims frikallelse från inbetalning af 1809 R:dr, vidkommer, tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derå, att Utskottet ingalunda uppgifvit, hvilken mening af de närvarande StatsRåden blifvit yttrad, i anseende till heslutet i förevarande fråga. Jag anser således Memorialet i denna del vara ofullständigt, då en Föredragandes mera eller mindre nitfulla behandling af ett mål, med stöd af Grundlagen, ingalunda frikallar Rådgif - Den 18 J u 1 i i e. m. 3i3 vare, att medelst till-eller afstyrkande medverka till heslutet, eller till dess förekommande, i fall det visar sig vara af lagstridig, eller för Staten skadlig, natur. Jag anhåller, i följd häraf, om återremiss utaf Memorialet, för att sedan genom Utskottets Biträde Blifva i tillfälle att yttra mig, i anseende till anmärkningspåföljden; och anser jag mig i förbigående böra fästa uppmärksamheten vid ConstitutionsUtskottets nit, att med sine anmärkningar träffa den genom olyckan redan oåtkomlige, under ett oförklarligt öfverseende med de magtegandes betydligare förseelser.
Om registraturet för flera af dessa år än (innes och är collationeradt, samt inbundet, fastän oaflemnadt; så torde, om undersökning anställes, dock så mycket finnas ogjordt, att den af mig föreslagna summan visserligen behöfves. Pleniprot. för d. 25, 26 och 27 nasti. Aug. blefvo derefter uppläste lill justering och godkände. Fortsattes pröfningen af de sedan sista riksdag hvilande och af Const.Utsk., uti dess d. 24 och 27 sisth Aug. på bordet lagda mern. N:o 3, uppgifna förslag lill grundlagsändringar. Hr Hjärne, Harald: Jag anhåller vördsamligen, alt Hr Gr. o. Landtm., innan discussionen börjar, måtte anmoda Ridd.Secret. alt upplysa, huru de andra Stånden afgjort den fråga, som nu skulle föredragas, i händelse prot.uldr. från dem lill Ridd.cancelliet ankommit, samt att detsamma måtte iakttagas vid föredragning af de öfriga frågorna, som innehållas uti delta Const.Utsk:s betänk. Jag tror, alt detta möjligen kan förkorta discussionen uti en eller annan fråga. I anledn. af denna begäran lillkännagaf II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att endast från BorgareSt. prot.uldr. i ämnet ankommit, men att från PresteSt. erhållits en uppgift, huru derstädes hvarje punkt i Const.Utsk:s mern. blifvit afgjord, och denna uppgift, enligt hvad undertecknad t. f. Ridd.Secret. hade anmält, blifvit af Secret. i PresteSt. collalionerad och riktig befunnen. H. Ex. var derföre i tillfälle och ville vid hvarje punkt tillkännagifva, huru 204 Den 5 September. Presteoell BorgareSbn beslutat, men i afseende på BondeSt:s beslut var ingen säker uppgift att tillgå. 6:te punkten. Förslag till stadgande emot titlars utdelande. lie ger i n g sJo r m e n. § 28. Konungen äger —• — Evangeliska läran.
Prot. i845/ to Sami. 1 Ajcl. 2 Band. förslag till Förordning angående Stämplade-Pappers-Af giften. ^ 18 R:dr st. i Tlieologien 3: — i Juridiken 3: — i Medicin 3: — i Philosophien eller så kallade Magisterbref 1: 24. Men för Doctorsbref, som utan prof utfärdas 23: — Pros tar öfver egna församlingar erlägga i stämpladt pappersafgift 4: — Transporter och byten, som ofvan omförmälde Embetsverk och Embetsman bevilja, förses med stämpladt papper till lika belopp, som constitutoi ial på behaglig tid. Afsked, då dermed icke några löneeller pensionsförmoner följa, äfvensom då endast sådan pension dervid tillägges, hvartill den afskedstagande, enligt förfatlniugarne, är berättigad, eller för hvars erhållande lian sjelf gjort tillskott, förses med stämpladt papper till lika belopp med protocolls-utdrag från den embetsmyndighet, som afskedet utfärdar; men om den afskedstagande hugnas med förhöjning å caracteren, förses afskedet med stämpladt papper till det belopp, här ofvan för cai actersfullmakter stadgadt är. Consistoriernas fullmakter å pastorat böra i stället för canzligebiihren dessutom beläggas med stämpladt papper till följande belopp, nemligen: Vid de större församlingarne i städer och på landet ofver 100 mantal 8: 10.
Hr Gr:n säger -vidare: »jag respekterar andras meningar, men erkänner endast den allmänna meningen såsom skiljedomare emellan de stridiga åsigterna.» Så torde äfven någon af Spaniens grander hafva sagt, då Columbus föreslog att segla vesterin till Ostindien. Allmänna meningen sade, att jorden vara platt; Columbus trodde den vara rund. Columbus uptäckte Amerika och visade, att det endast var den allmänna meningen, som var platt. Men äfven om jag antog den allmänna meningen såsom mätare af sanningen; månne denna mening verkligen är sådan, som Gr. Anckarsvärd sagt den vara1? Den mening, som en ansvarig Rådgifvare skall rätta sig efter kan ej vara någon annan än den Svenska folkets representanter uttryckt i sina beslut. Vid 1850 års Riksdag beslöto R. St:r att bevilja extra anslag till iständsättande af den befintliga materielen. Sjöministern klandras och klandras för sina åtgöranden. Man skriker, att lian har försummat roddflottan. Det svaras på skriket: »Besöken roddllottans förråder, och skolén finna dem öfverfyllda; inträden under skjulen, och j skojen finna alla slupar och jollar tjenstbara, under det att ännu manet fartyg af den sjögående flottan är otjenstbart 1» Man bryr sig ej om, att besöka förråden; ej att inträda under skjulen; man skriker endast ånyo: »Roddflottan är försummad; ingen roddslup är nybyggd!» Mine Hrr, om denna så mycket klandrade Sjöminister hade nybyggt roddsluper, så skulle jag, när déchargebetänk. komme alt föredragas, hafva varit den förste, som från detta rum, från denna plats yrkat på denna ministers entledigande, såsom den der dragit Hufvudtitelns anslag till andra ändamål, än dem, till hvilka de blifvit beviljade; såsom den der ej skött sill höga embete med tillbörlig skicklighet; såsom den der ej iaktta git Rikets sannskyldiga nytta. Hr Gr:n talar om det vid Svensksund tillkämpade fredsslutet i Verelä.
Till grund för sina beräkningar, uptager Herr Grefve Schwerin, i de Statsoch BancoUtskottens financeberedning meddelte tryckta handlingar, i afseende på frågan om grunderna för bestämmande af Bancosedelns silfvervärde, förhållanden emellan silfverfond och utelöpande sedlar under 4 Påföljande år, efter medeltalet, nämligen vid 1778 års realisation, ifrån och med år 1778 lill och med år 1781, och vid i8o3 års realisation ifrån och med år i8o3 till och med år 1806, och genom denna oriktiga beräkning har Herr Grefven fått ett resultat af sämre förhållande emellan reel valuta och sedelstock, emedan ifrån begge realisationernes början silfverfonden ärli - Den 19 Februarii e. m. gen småningom minskades, men hvilket beräkningssätt jag ej medgifver vara det rätta, som deremot bör grunda sig på förhåilanderne första realisationsåren allena, nemligen 1778 och t8o3, som ligga till grund, för godkännande och verkställigheten af des*- se realisationer, och, i öfverensstämmelse dermed, medgifver jag icke någon irring i min beräkning för 1778 års realisation, ehuru likgiltig den mindre skiljaktighet i Herr Grefvens och mitt omdöme i detta afseende är, då begge åsigterna framställa mycket fördelaktigare förhållande för den realisationen, än som, för den nu företagne, kan företes. Hvad åter angår beräkningen för den sednare eller i8o3 års realisation, erkänner jag en irring, den nemligen., att
Det vill säga, inte fastrar precis, och inte tusen heller, men en hel del äldre damer, som jag inte kunnat med. Nåå? » » Ni har fäst er vid vissa drag i deras ansikten, vissa fina rynkor på näsan invid ögonen, talande om småsinthet, vissa snörpningar på munnen, tydande på försåtlighet, vissa skarpa veck öfver ögonen och vid mungiporna, som elaka tankar ha format. Kanske vi ha misstagit oss. Men redan som barn tänkte jag — ty redan då ville jag vara vacker: • — » Ä r jag elak och små- aktig och stygg söm tant Den och Den, så blir jag också ful som hon. » Sedan dess har jag, ni må tro mig eller inte, men det är sanning, fast det är fasligt dumt att jag talar om det, — jag har verkligen arbetat på att få bort ur min själ åtminstone de dåligheter, som hade satt märken på några af mina gamla tanters ansikten. Tror ni inte, att ett sådant bemödande under uppväxttiden och för resten allt framgent också kan räknas till skönhetsmedlen? » » Ursäkta mig, fröken! Allt hvad ni nu har sagt är mycket bra och odisputabelt, ehuru jag inte kan neka till, att ni beredde mig en missräkning, då ni började tala om era skönhetsmedel — jag hade, uppriktigt sagdt, bespetsat mig på något helt annat — men säg mig nu: öfverdrifver ni inte ändå betydelsen utaf det där att gå omkring och vara vacker? » » Hvarför sa ' ni nyss, att ni ville tacka mig för att jag var så vacker? » » Ni! Det blir en helt annan sak. » » Nå ja, ni herrar göra då inte mycket för det. V i d några och tjugu år se ni ännu rätt skapliga ut. Men se ' n kommer punsch dieten. Kinderna bli bleka och slappa, ni få dubbla hakor och blicken blir dåsig — usch! Och nu säger ni, att jag öfverdrifver. » » Ack, visst inte! När jag har er för ögonen. » » Ja, ser ni nu! Ä r det inte en njutning att se vackra människor? O m vi kunde fördubbla mängden af skönhet och behag i världen, tror ni inte, att vi därmed gjorde människorna en alldeles oskattbar välgärning?
Rud heter visst Petersen och är bror till Georgs gamle vän, transaktionerna mellan honom och Tietgen voro de samma som i pjesen. Melsons försök att köpa Herman Rud är kalkeradt öfver Ernst Brandes artiklar i Politiken om Landtmansbanken och ett försök att med några tusen kronor köpa hans tystnad. Josefine är fru Gogin, nästan replik efter replik. Af sig sjelf har förf. tagit en hel del till den puckelryggige och en hel del till målaren.302 Så talade vi om att Schiött blifvit minister i Norge, han har för icke fullt två år sen skrifvit de hätskaste angrepp emot den minister han nu inträder i. B. kände hans hustru. Han ville så gerna när han kom till Norge göra hennes bekantskap, emedan hans vän Julius Lange då han var helt ung varit förälskad i henne. Hon hette då Mathilda Duncker. Langes svärmeri var fullkomligt obesvaradt. Han kom hem och fylde G.B.s öron med beskrifningar öfver det härliga föremålets fullkomligheter. – ”Som när man ser stjernor djupt nere i en brunn, sådan är hon,” sade han. G.B. fann den lilla frun rätt vanlig. De hade en gång senare haft en slags sammandrabbning med anledning af en artikel som Marie Colban skrifvit om Zola, och deri hon yttrat att hon inte visste när mannen var född, icke hurudan han var, ingenting, men hon hade sett honom leka med sina barn,” således var han ju ändå en menniska med menskliga känslor”. För resten hade visst artikeln varit ett angrepp på Zola och hela den naturalistiska riktningen. G.B. hade svarat fru Colban i en temligen ironisk artikel, deri han sade att för att få veta när Zola var född behöfde man bara slå upp i ett konversationslexikon, att frun gjort några underliga iakttagelser med afseende på Zolas barn, ty som det var allmänt bekant hade han aldrig haft några etc. Häröfver hade fru S. blifvit mycket indignerad och svarat i en tidskriftsartikel, skarpt angripande B. för hans sätt att kasta sig öfver fru C. (Fru S.-s man är eller rättare har varit professor och heter Schjött. Jag såg det nyss i en tidning.)
Häremot hafva inom Höglofl. Ridd. och Adeln samt Hederv. BondeStändet anmärkningar blifvit gjorda, af det hufvudsakliga innehåll: att inga Statsmedel böra kunna undandragas öppen Revision; att om sådant medgifves för en under-afdelning å en Titel, kan det ock vid ett annat tillfälle utsträckas till hela Titeln, samt att i öfrigt Utskottet, i stället alt föreslå en förnyad underd. anhållan, bordt till ConstitutionsU.tskottets åtgärd öfverlemna de af Revisorerne anmärkte afvikel - Betänk anden, N:o 319. 591 ser från livad R. St:r redan vid sistlidne Riksdag i della ämne hos K. M:t i underd:h«t begärt. Till det undantag i den för öfrige Statsmedels anslag gällande öppna redovisning, som Utskottet för Extra medelsfonden tillstyrkt, har Utskottet herntat anledning deraf, att denna fond, jemlikt R. St:rs underd. skrifvelse den 10 April 1810 är öfverleiunad till ”K. M:ts serskildta Nåd. disposition” och i öfrigt till stor del, användes till bestridande af utgifter i diplomatisk väg, hvilka icke alltid, inom föreskrifven tid för bokslutet, kunna komma till redovisning eller böra allmängöras. Och har Utskottet trott sig så mycket heldre kunna tillstyrka detta undantag från cn fullständig redovisnings-skyldighet för Extra medelsfonden, sorn Utskottet erfarit att äfven de summor, som till vederbörande utbetalas emot redovisning inför K. M:t, skola, innan decharge för förvaltningen erhålles, till StatsRådets Protocoll anmälas och redogöras, hvarigenom ConstitutionsUtskottet alltid hillver i tillfälle alt bedöma, huruvida emot dispositionen är något att anmärka.