Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter denna korta inledning och med åberopadt stöd från hvad den siste värde talaren framställt, om en ringa tjensteman, sorn inom Jönköpings län var bosatt och sorn, utan alla tillgångar, föranstaltade om en undersökning, rör:de jernvägsanläggning inom detta och de öfrige länen, långt förr än någon sådan i Skåne var påbörjad eller påtänkt, och som på egen bekostnad reste flera gånger fram och åter utefter sträckningen der han ansåg jernvägen böra läggas utan allt annat understöd än något helt obetydligt, som sedan sammansköls; under åberopande, säger jag, af detta förhållande, jemte de icke så alldeles obetydliga sammanskott, sorn samlats inora Jönköpings län, vågar jag således ändock påstå, att intresse inom nämnde län för jernvägsanläggningar icke så helt och hållet saknas eller är så alldeles obetydligt, och att, ehuru detsamma icke delas af alla, det likväl finnes de, som icke för egen nytta, utan af andra orsaker kommit till den tro att en jernväg genom Jönköpings och Kronobergs län samt vidare till och igenom Skåne skulle vara af stor vigt och önska dess åvägabringande. Efter redogörelse således för sakens ståndpunkt inom den ort, der jag är bosatt, öfvergår jag till en annan del af ämnet, som, utaf lätt begripliga skäl, blifvit alldeles förbigången af de två sista Den 28 December f. m. 137 talarne. Att ingå i granskning om denna del af saken, mäste göra mig ändå mer förlägen och gör det också, men, som sagdt är, frågans vigt och beskaffenhet tvinga mig dertill då Jönköpings län nu icke har någon bättre målsman, än jag som år för saken. Det fordras nemi., att fastän här är fråga egentligen om banan, som Hr von Troil så ganska lägligt har rubricerat, den ifrån Venerns södra strand lill Skånska kusten, utan att nämna stad eller ställe, der den skall stadna, att jemföra viglen och värdet af denna, med andra ifrågasatta ”jernvägsstamlinier” inom Riket. Del fordras en genomgående granskning af Kongl. Majils nåd. propos. till R. St. angående Statens medverkan för anläggande af jernvägar i landet.
Emedlertid torde jag fa fästa uppmärksamheten derpå, att till städerna ingå, utom den egentliga tolageu , åtskilliga andra afgifter, som bestämdt äro af ccconomisk natur, såsom baran-, brooch mätarepenningar m. fl. dylika, hvilka ofta förblandas med den egentliga tolagen. Man har sagt, att endast stapelstäderna hafva rätt att uppbara tolag; dock finnas åtskilliga städer vid Wenern och Wettern och, såsom jag vill påminna mig, äfven vid Mälaren, som likaledes fått rättighet till slika afgifter. Men, efter hvad jag förut nämnt, anser jag målet för närvarande allt för litet utredt för en bestämd förklaring, huruvida det innefattar en privilegii-fråga, eller ej; och jag upprepar derföre min anhållan, att, utan prejudice för den frågans afgörande, motionen måtte hvila på bordet till nästa plenum, så framt icke Hr Gr. o. Landtm, finnér sig i tillfälle att nu genast gifva svar på formfrågan. Gr. Cronhjelm: Den siste talaren har utgått från den synpunkten, att frågan om städernas tolag skulle kunna innefatta ett ämne af privilegii-natur. Till svar härå får jag blott erinra, att både Regeringen haft en annan åsigt, då den efter helt andra grunder funnit sig kunna tilldela städerna tokig genom utfärdade Resolutioner på inkomna ansökningar, och att Ständerna tillförne behandlat frågan på ett sätt, hvarigenom de likaledes förklarat den icke vara af privilegii-natur; ty förstärkta StatsUtsk. voterade vid sista Riksdagen öfver frågan om tolagen, oaktadt ledamöterna af BorgareSt. undandrogo sig att deruti deltaga. Då det således redan är afgjordt, att tre Stånd kunna besluta i ämnet, synes man vid behandlingen af min motion ej behöfva iakttaga någon consideration för BorgareSt:s beslut. Frih. Boye, Fredr.: Med anledning af hvad som blifvit nämndt om tolagens uppkomst, den jag tror vara af enskild och tillfällig beskaffenhet, tager jag mig friheten upplysa, att sjelfva ordet Tolag redan ger tillkänna dess ursprung. Nar handel i Sverige nästan uteslutande drefs endast med Hansestädernas invånare, voro deras skeppare ännu illa belåtna med våra mindre rymliga eller väl vårdade hamnar.
Efter granskning af föreskrifterna i nu gällande Banko-reglementes Usta Art., innefattande under §§ 1—30 stadganden rörande Bankens Öfverstyrelse och några särskilda åt densamma gifna uppdrag, får Utskottet under åberopande, hvad angår nuvarande §8 5, 17 och 20, af de förslag, Utskottet, i Memorialet jiis 44 rörande dessa gg framställt, Rikets Ständers pröfning underställa de förändringar i öfrigt uti nämnda stadganden, Utskottet ansett höra vidtagas. För så väl ledamöter af Banko-Utskott, som Rikets Ständers Revisorer af Bankoverket var tillförene afläggande af tysfhets-ed, enligt faststäldt formulär, föreskrifvet, men detta åliggande har numera upphört hvad angår nämnde Rikets Ständers delegerade; och då samma skäl, som härutinnan rörande dem gjordt sig gällande, äro tillämpliga äfven i afseende på Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, hemställer Utskottet att, med borttagande ur 4:de g af föreskriften om eds afläggande, åt denna g må gifvas följande innehåll: Bo. Fullmägtige äro pligtige att, vid förvaltningen af Banken, sorgfälligt ställa sig till efterrättelse ej mindre rikets grundlagar, än äfven de, i afseende på Bankoverket, särskildt utfärdade lagar, ordningar, stadgar och reglementen, samt. doldt och förtega dt bålla hvad sorn rörer enskilde personers förhållanden till Banken, eller i öfrigt vid förvaltningen kan före - Banko-LJtskottets Memorial 47. 3 falla af sådan beskaffenhet, att det, enligt Rikets Ständers beslut, tyst vara bör.
Tillökningen på dessa slags mål, deraf största delen utgjordes af lottade Besvärsmål, var icke så förfärlig; men af sådane mål, sorn utan Communication afgjorts, var antalet 1051 år 1812 och 3606 år 1821, således 2555 flera det senare, än det förra året. Den, som är bekant med göromålen i eri HofRätt, finner säkert, att af dessa 3606 mål största delen måst vara Besvärsmål och af den egenskap, att Besvären funnits påtageli gen - t Den 21 Maji gen obefogade. Ett sådant förhållande kan icke vara en följd af annat än de tillfällige orsaker, som förut blifvit anförde. Under loppet af 9 år, eller ifrån 1813 till och med 182c, har Götha HofRätt 3 år afgjort flera mål, och 6 år färre, än som dit inkomrnitj, inberäknade balancerne från de nästföregående åren. Högsta beloppet af balanceq af färre afgjOrde än inkomne mål, för något af dessa år har varit 243; men om man beräknar alla 9 åren tillsammans, ha, under deras förlopp, inalles blott 301 mål mera inkommit, än som blifvit afgjorde. Om balancen af oafgjorde mål i de särskilda HolRätterne jämnföres, uppkommer det resultat, att den i Götha HofRätt vid 1813 års slut utgjorde nära en åttondel af då inkomne Och från förra året balancerade mål, meni82r icke fullt en tiondeli hvaremot i Svea HofRätt balancen vid 1813 års slut utgjorde en tretiondedel, men vid i82t års slut en tjugufemtedel af inkomna mål, att således balancen i förhållande till inkomne mål i Götha HofRätt minskats, men deremot ökats i Svea HofRätt. Till Skånska HotRätten inkommo ifrån dess början, den 4 Julii 183 *, till samma års slut, 728 mål, hvaraf 190 voro då oafgjord^.
Majit fä nedlägga dcsia känflor, tror Bondeständet wara öfwerensstämmande med hwarje trogen undcrsätes hjerteliga enstan, och Bonde-Ständet har derföre til fullgörande af undersätelig Pligt,! egen böjelse och hwad hemmawarande fordra, ansett sig böra hos Kongl. Majit i underdänighet anhälla, at med en stor vepukstion, anförd af Hans Lxcell-ncs Herr Grcfwen och Landt-Marffalken , fä underdänigst upwakta; hwarwid Riksens Stander i:o Underdänigst beklaga den djupa sorg och saknad Kongl. Majit under desi omyndiga är mäste känna öfwer desi älskade Faders för tida frånfälle, med förklarande af Riksens Ständers afsty och wederwillja öfwer sättet,s hwarigenom hans dagar blifwit förkorrtade: 2:0 At r anledning af 42. §. i Regerings - formen, k underdänighet fä föreflä en Lag, til fredande af Konungens dyra person, i den oförmodade händelse nägonsin mera en 55 sädan niding bland Swensta män stulle sig intränga, som wille framräcka en wäldsam hand emot Rikets Lfwerhet;och ;:o At jämte underdänig anmälan, af det beslut Bonde-Ständet redan wid desi första sammanträde tagit, at inför Kongl. Maj:t aflägga underdänig tacksägelse för det understöd Rikets Allmoge i de flesta krovincer af Kongl. Majit njutit i penningar och spannemäl, til föda och utsade under besia arens misiwäxt, samt Finsta Allmogens enstilldta underdäniga tacksamhet för Kongl. Majus nädiga frikostighet til strömmarnas upränsning och det inrättade Kongl. Finsta Hushällnings-Sallstapets »verksamhet, Riksens Ständer tillika för Kongl. Majit öpna deras wördnadsfulla och tacksamma hiertan för alla Kongl. Majus omsorger för
Oöfverträffadt skyddsmedel för hvarje klädning. Cascara Sagrada piller Canfield Rubber Co., (lösande piller) Sydfrukter, (vid Stureplan). Nötter, Valnötskärnor, inlagda Frukter, Köttkonserver, Delikatesskinkor (3 — 4kg.) Fristående Hygienisk automatiska Grönsakstorget 1, Göteborg. Kattisi vackra sorter från Stockholm. m l o Påte vanillée å 40 öre Päte å la violette a. 35 öre Päte ä 1 ' anis å 35 öre Pastilles å 1 ' anis å 30 öre Pastiiles ä la menthe å 30 öre Utmärkt lösande, välsmakande medel vid ho&gt;ta, heshet och katarr. Päte ä 1 ' anis särskildt lösande för magen. Hos alla handlande och p å de flesta apotek. ; Hjo KÖP ALLTID RADIATORSMÖR! 3 0 0, 0 0 0 EX. UPPLAG-A Postadress: LINDHOLM, ÖsterVåld, IDUNS MODE2 9 A, TIDNING Svensta TOocipeilfabrts AktleHolaeets LåNDSKBONA har den modejournal, hvaraf en svensk upplaga sedan flere år utgifves under namnet I d u n s M o d e t i d n i n g o c h s o m år för år undantränger alla andra modejournaler. en fin-fln k o l o r. I innehåll o c h pris, jämförda m e d hvarandra, står denna modetidning absolut oupphunnen. Inteckningsbolaget. anbefallas som säsongens populäraste maskiner. F å s genom en sam försälj are i hvarje stad. Elegant! Lätt gång! I burkar om Va liter. Pris för burk k r. Sändes m o t postförskott eller efterkraf. B e - redes af Fru I. W. A l l m. T e l. Rikstel. (G. 797331 — Stockholms Intecknlngs-Garantl-Aktlebolag. — Hufvudkontor: Malmtorgsgatan, n:r 1, öppet 10 — 3. Afdelningskontor: Biblioteksgatan n:r 13, öppet kl. ValO — 3.
Jag inskränker visserligen för ögonblicket min begäran om återremiss till den 44:de §:n, enär det endast är denna del af Betänk, som nu är föremål för öfverläggningen, , men i mitt första anförande tog jag mig friheten nämna, det jag hade för afsigt att jemväl begära återremiss af 89:de, 92:dra och 93:dje §§:ne på det att man icke matte kunna emot mig invända, att andra §§:r funnes, hvilkas antagande skulle göra en återremiss af ifrågavar:de §, alldeles utan betydelse. Jag ämnar äfven på förenämnde sätt förfara, när ordningen kommer till dessa sednare §§:r, såvida jag då är i tillfälle att härstädes närvara; men har för ögonblicket icke framställt någon annan anhållan än den, om återremiss af 44:de §:n. Den 27 Maj f. n>. 357 Propos. till bifall å Utsk:s förslag i förevarrde punkt blef härefter framställd, men besvarad med Nej, hvarefter denna punkt, på grund af de deremot gjorde anmärknme, återremitterades. 27:de punkten, ang:de §:n 62-, och 28:de punkten, un g: de §:n 63. R. o. Ad. biföll bvad Utsk. i dessa punkter yttrat och hemställt. 29:de punkten, angele §:n 68. Efter upläsning af Utsk:s yttrande rörande Hr von Köchs i ämnet framställdta förslag, yttrade Hr von Hartmansdorff: Hr von Köchs motion har så nära sammanhang med Ola Månssons, att jag anhåller det äfven den sednare delen af denna punkt måtte samtidigt föredragas, på det jag måtte få tillfälle att yttra mig öfver båda gemensamt. Sedan Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf låtit upläsa äfven det yttrande Utsk. i sednare delen af denna punkt afgifvit, anförde Hr von Hartmansdorff: Den i §:n 72 uttalade grundsats, att värdet alltid må så bestämmas, att alla medborgare i samhället beskattas lika i förhållande till deras egendom, bör naturligtvis iakttagas både i städerna och på landet.
Nu kan du gå på spektaklet när du vill och blir bjuden, skämtade Natinka. Nu har du ju både hatt och kappa. Fastän sårad af denna tanklösa "qvickhet", utsagd i så många personers närvaro, repade dock Ida mod och svarade äfven i en skämtande ton: Du har rätt; likväl måste du undervisa mig huru jag skall drapera ett stycke tyg som kappa, i fall jag hade behof deraf i dessa dagar. I morgondagens högmessa måste min egen ännu göra tjenst, ehuru jag fruktar att hatt och kappa komma att göra för mycken kontrast, men det får vara. Med artig belåtenhet hade Ferdinand mottagit sin andel; men nu kom den omtalta börsen. Han syntes förtjust och tryckte den i allas åsyn till sina läppar, "Det der är ju en kärleksförklaring till gifvarinnan", förklarade en af "enstöfvingarne." Ferdinand nickade jakande. Fru Wermell kastade en talande blick på sin man, som förnöjd, på ett visst, allmänt bekant sätt vätte och vred på sina mustascher; men en hög rodnad purprade en ung flickas kinder, som då, till sin lycka, var obemärkt af alla, utom af Ferdinand. Det af gudsgåfvor svigtande bordet väntade i matsalen. Ida stod der försänkt i tankar. Sällskapet, julklapparne, till och med Ferdinand var glömd af Ida; hennes själ sysselsatte sig endast med de hemmavarande. Huru gerna hade hon ej velat lemna allt delta öfverflöd, för att få dela deras tarfliga måltid. Hvem vet, tänkte hon, om de, som nu sakna mitt biträde, uttröttade af arbete och nattvak, ha annat än smör och bröd i afton... Så ensam, och fördjupad i tankar, mamsell Ida! sade en röst, som kom hennes hjerta att klappa fortare; det var Ferdinand, som saknat henne och i förmodan att finna henne här nalkades, under förevändning att servera sig ett glas dricka från skänken, ty betjeningen gick af och till och var så sysselsatt på andra håll. Mina tankar voro i hemmet, svarade hon okonstladt. Och anställde jemförelser mellan förr och nu, som säkert ej lände till er nuvarande omgifnings fördel, anmärkte han.
Apothekare hafva rättighet att destillera bränvin. Man har troligen dervid tänkt på det gamla ordspråket, all då någon tillsporde en man hvad han vore för en karl, denne svarade: ”jag är ingen karl ulan en Apothekare”, och man skulle således tro, att Utsk:s mening varit alt för alt få destillera bränvin, man nödvändigt mäste vara Apothekare. Jag tror således, alt det är af ganska stor vigt, att någonting bestämdt blifver i delta hänseende för Ståndet fratnlagdl, ty enligt min åsigt är det högst orätt att åstadkomma ett sådant iutrång, som här åsyftas i del af Hr Falkman vunna paleni. Jag förslår icke saken sjelf, men jag har hört sägas, alt det är af vigt alt i bränvinsdestillering kunna täfla med utländningen på det att man icke må få spriten införd i landet. Jag tillstyrker återremiss. Gr. Mörner, Carl Johan Detlof: Då man hör så olika tankar yttrade af dem, som uti ifrågavarande ärenden upgifva sig hafva erfarenhet, är det naturligt, alt den, som icke derutinnan eger sådan, hyser någon tvekan. Jag har derföre endast begärt ordet för att yttra mig om ordställningen i det bär skriftligen framställda förslaget, (iviken ordställnings lämplighet jag tror mig någorlunda kunna inse och bedöma. Mig vill det synas klart, alt hvad som åsyftar ali pä en omväg uprifva Ståndets redan fattade beslut, hvarigenom de små brännerierne blifvit i städerne förbudne, icke bör antagas. Om det är af så serdeles vigt, alt småstäder, hvilka icke hafva några fabriksbrännerier, likväl skola fä destillera bränvin, vill jag icke inlåta mig uti att nu bedöma, men om de ej hafva denna distilleringsrältighet sä är det klart, att de få köpa det destillerade bränvinet. Skulle man oaktadt de invändningar här blifvit gjorda, nödvändigt vilja hafva destillering i småstäderne, såsom några talare här yrkal, så borde del vara mera principenligt alt, på säll Hr Braunerhjelm föreslagit, tillåta det en hvar, som enl.
Uppå derefter framställd propos. blef ITtskts förslag af R. o. Ad. bi fallet. Utskottets yttranden, pag. 3, i utlåt. N:o 6i, an g:de gjord framställning om inskränkning af anord n inga ina å denna hufvu dtitel, inom tiden till nästa riksdag; angrde lämpligaste sättet för användande af Landtb ru k s-academiens tillgångar; samt om förhöjd t anslag för Ta be 11-c om mission e n. Hvad Utsk. i dessa ämnen yttrat gillades af R. o. Ad. Utskottets förslag, pag. 3 och 4» > utlåt. N:o6i, a n g: d e fördelning af denna hufvu dtitels anslag under särskilda underafdelningar. Hr von Hartmansdorff: R. o. Ad. har nu hort elfva särskilda rubriker uppläsas, hvilka, till undvikande af omsägning, kunde sammanföras till fem; ty både slöjder, handel och sjöfart, bergsbruk och jordbruk äro alla näringar och kunde derföre sammanföras. Jag anser det i allmänhet orätt, att för mycket specificera föreskrifter och derigenom binda sig inom trångare gränser än nödigt är. Jag hemställer derföre, om icke följande enkla fördelning kunde antagas, nemi. i:a afdelningen, bestående af de skiften och afvittringar, utflyttningshjelp och enskiften, så väl i Skåne, Skaraborgs län och Öland, som uti öfriga delar af Riket, der de ifrågakomma; den andra skulle motsvara den 4:de i Utsk:s förslag, nemi. vägar och communicationer; den tredje undervisningsanstalter för näringarna; den fjerde hästafvelns befrämjande, och den femte näringarnes befrämjande i allmänhet. Frih. Cederström: Jag tillstyrker afslag å dessa titlar, emedan jag anser dem otillbörliga, enär K. M. har dispositionsrätt öfver titeln til! föremål, som för Rådet anmälas. Jag tillstyrker derföre bifall till den föreslagna summan, men afslag till StatsUtsk:s förslag i afseende på fördelningen. Hr Den 12 Augusti /. m. 385 Hr Rosenblad, Bernh.:
Att Bänkmannen ändrar den lista, lian omfattar, lior till undantagen, och måste göra det, och den enskildte Riddarhusledamot, som röstar på Bankmannen, röstar således i sjelfva verket på en hel Elektors-lista, utan att hafva någon ani. antaga, att de förändringar deruti, som lian skulle kunna önska, blifva af Bänkmannen, hans ombud, vidtagna. Det är denna af Bänkmans-institutionen följande nödvändighet, att vid valet understödja en hel Elektors lista, utan att deruti kunna lägga någon detaljpröfning, som bestämmer mig att önska institutionens afskaffande. Man har anfört som skäl för dess bibehållande, att det är lättare att inom BänkmansAfd:ii känna 2 personer lin 25 eller 30 inom hela huset; men, oberäkuadt att motsatsen kan arithmetiskt bevisas, så lärer det väl vara temligen säkert, att ej ens den nykomne är för sitt stånd så främmande, att han ej deribland till anseendet känner 30 personer, under det mången, äfven äldre Riksdagsman, lätteligen bland sin Bänkmans-fördelning lätt kan finna endast personer, som han litet eller intet känner, och icke lärer mau vilja påstå att ledamöterne inom en sådan afdelning, som bestämmes en eller två dagar före Bänkmansvalet, hafva tillfälle till eller göra något för att sinsemellan öfverlägga eller blifva bekante. I ani. af den invändning, som blifvit framstäld, att det direkta Elektorsvalet skulle föranleda stor tidsutdrägt, erinrar jag blott, att denna tidsutdrägt likväl endast beräknas i timmar. Jag anhåller om afslag å Betänkit och bifall till Hr Brakels här gjorda framställning. Hr Cederschiöld, Gustaf: Då jag begärde ordet, hade, utom motionären, ännu icke någon förordat motionen, hvilket jag dock ansåg den förtjena. Sedermera har Hr Ehrenheim förekommit mig, och får jag förklara, att jag fullkomligen med honom instäm mer. Här har blifvit mycket taladt om majoritet och minoritet, samt hvilkendera, enligt probabilitets-kalkyler, skulle vid valen få beslutande-rätten.
Ad. att i vissa fall frångå sina fattade beslut, i hvilkas deltagande R. o. Ad. inbjudit de öfriga Stånden, som ännu icke, mig veterligen, beslutat öfver inbjudn. Jag förenar mig således med Gr. Horn uti anhållan, att R. o. Ad. må vidblifva sitt fattade beslut. R. o. Ad. beslöt att vidblifva sitt i detta ämne redan fattade beslut. Upplästes och lades på bordet ett från PresteSt. ankommet prot.utdr. af den 3o sisth Mars, innehållande inbjudn. till instämmande i Ståndets beslut, det Samtliga Utskrn skulle anmodas att hädanefter, utan att fördröja tryckningen af sina betänkm och memor., till RiksSt:n inlemna desamma skriftligen, så fört ske kan, åtminstone sådana, som kunna föranleda vidlyftigare discussioner inom Stånden och förslag till jemnkningar af Ståndets beslut. Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna utlåltn och memor. från StatsU tskottet: N:o 43o. med förslag till sammanjemnkn. af RiksSttns fattade olika beslut i frågan om det sätt, på hvilket upplåning för Riksg.contls behof skall verkställas; N:o 43i. i anledn. af K. M:s nåd. remiss uppå handlma i fråga om pension för aflidne Professoren Doct. Rogbergs enka och barn; N:o 432. i anledn. af K. M:s nåd. remiss å handlma i fråga om ersättning till Prot.secret. Roman för de löneinkomster, hvaraf han gått i mistning genom Lappmarks ecclesiastikverksfondens öfverlemnande till Riksg.cont.; N:o 433. i anledn. af Hr Gr. af Wetterstedts motion om förändring i tiden för markegångssättningen m. m.; N:o 434- i anledn. af fullmägtiges i Riksg.cont. skrifvelse, angtde afskrifning af sådana Götha canalbolags och f. d. Malmö discontverks fordringar, för hvilka någon ytterligare betalning icke kan förväntas; BancoUtskottet:
Tydligen utgör nemligen ett belopp af 4 r:dr en så obetydlig afgift, att det icke är ens tänkbart, alt något skulle ensamt dermed kunna uträttas, sä vida man dervid också endast afsåge oundgänglige utgifters bestridande i och för protocollsföring, skrifmaterialier, ved och ljus; så mycket mindre blefve beloppet tillräckligt, när jemväl andra angelägna och mera kostsamma föremål skola med dessa medel befrämjas. Utom förstuppräknade utgifter, erfordras äfvenledes anskaffandet af hyrde eller egne lokaler, sä vida icke handelsföreningen eljest skall vara nödgad att sammanträda linder bar himmel. Till beredande af tillgång för betäckande af dessa och flere likartade kostnader var det som Hr Malmstedt inom Utsk. understödt motionen och sedermera i sin reservation afgifvit ett dermed liknande förslag. På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, skulle jag för min del önska, att Hr Gillbergs motion i denna del kunde röna benäget godkännande; hvaremot jag icke kan antaga, hvad han i öfrigt föreslagit, nemi. beträffande examen, enär Utsk:s i detta hänseende anförda motskäl synas mig giltige. Jag får således vördsamt föreslå, att ifrågavande afgift till handelsföreningens kassa må höjas frän 4 till 10 r:dr. Hr von Hohenhausen: Uti Frih. Cederströms förslag får jag förena mig, enär det är uppenbart, att en afgift af 4 ndr icke är tillräcklig för bestridande af de här afsedde afgifter. Sedan handelsfriheten i sednare tider blifvit utvidgad, hvarigenom det samband lossats, som förut funnits emellan associationer. I det stället har man med den nya författningen åsyftat, att bilda fonder, hvilka kunna användas till understöd åt afsigkomne orkeslösa personer, och den ifrågavande författningen, som utsträckt handelsrättigheten, har upphäft, om jag så må säga, intresset för sammankomster inom föreningen.