Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet dock anser höra undantagas alla sådane mål, der antingen Reclamations-handlingarne icke blifvit till Committerade ingifne inom den i sådant afseende bestämde och behörigen kungjorde fataiie-tid, och uti hvilka mål vederbörande all rätt till talan försutit; eller *4o Stats-Utsko ttets Beta n kandern ock förlustevne icke funnits hafva tillkommit under sådane förhållanden, som varit afsedde uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 3 Junii 2,812 och Rikets Ständers, vid det årets Riksdag i öfverensstämmelse dermed aflålne underdåniga skrifvelse, såsom tili exempel: då uppbringningarne egt rum, sedan Krigsförklaring af Sveriges Regering varit utfärdad emot det Land hvars undersåtare uppbringningarne verkstält: då de uppbringade Svenske Skeppen under resan begagnat Convoij af en med uppbringningsmaglen i fiendskap varande Regerings Skepp: då förlusterne icke tillkommit genom uppbringning, utan vållats af andre å SjöResor icke ovanligö olycksfall: då uppbringadet Skepp och Last icke tillhört Svensk man eller dermed idkats oloflig handel: då Skepparen vid uppbringningen haft dubbla, eller eljest felaktiga Skeppsoch Last-Document, som gjort hans Distillation misstänkt, samt då andre dylike omständigheter inträffat, som kunnat anses innefatta otillåtna åtgärder, eller försummelse och vårdslöshet af den egenskap, att den uppbringade sjelf blottstält sig för den förlust honom i genom uppbring»ingen drabbat. Stat s-U ts ko 11 et s Be t änkan den. 14 * Öfver alla de mål, uppå hvilka någon af ofvanuppräknade omständigheter konna tillämpas, anser Utskottet vidare yttrande icke erfordras; hvaremot i afseende på de öfrige målen, hvilka angå sådane bevislige förluster, som under en loflig handel och sjöfart blifvit tillfogade Svenske Medborgare af Magier, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, och hvilka mål utgöra det största antalet, Utskottet tillkommer att pröfva huruvida någon skyldighet att ersätta så beskaffade förluster må kunna Svenska Staten åligga eller ej.
Jag har begärt ordet, endast för att lemna en upplysning, som jag nyss erhållit af landshöfdingen på Gottland, hvilken nu är i staden, nemi. att i Wisby finnes för närvar, en sådan mindre navigationsskola, hvilken, efter hans uppgift, i medeltal årligen skall gifva undervisning åt 60 elever, men att naturligtvis den lilla stadens tillgångar ej äro sä stora, att de kunna fylla behofvet. Jag tyckte mig äfven af Hr von Troils framställning finna , att äfven han kände, alt en sådan skola finnes i Wisby, och att således, hvad Wisby beträffar, det föreslagna villkoret skulle vara öfverflödigt. Frih. Sprengtporten, Jac. Willi.: Jag finner mig hufvudsakligen förekommen af Hr von Hartmansdorff. Det bästa beviset, att en skola erfordras i Carlshamn, är det förhållande han omnämnt, och det intresse, hvarmed saken omfallas af representanten ifrån denna ort. Jag tillstyrker antagande af BorgareSt:s inbjudning, med de modifiealioner i66 Den 5 December. i rednctionen, som af Hr von Hartmansdorff, Hr von Troil och Frih. Hamilton blifvit föreslagna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat discussionen, hade man föreslagit att ingå på BorgareSt:s inbjudning, på det villkor, att anslaget utgår från 1841 års början, när vederbör, i staden visa sig hafva beredt tillgångar för hvad som lill ändamålets vinnande erfordras utöfver det anslag R. St. nu göra, med särskild föreskrift, alt det af BorgareSt. för Hernösand afsedda anslag skall tillfalla den stad norr om Gefleborgs län, som först anmäler sig hafva beredt de tillgångar, som öro för anstalten erforderliga; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad., som förut bifallit betänk. N:o io, behagade på detta sätt antaga BorgareStis inbjudning, Ropades ja. Frih. Sprengtporten:
Men då denna tillökade utgift synes hafva kunnat undvikas, i händelse omförmälde reglering blifvit successive verkställd, hafva Rikets Ständer ansett sig icke kunna ifrågavarande öfverflyttning medgifva. 3:o Sedan genom vidtagen reglering, den förut med Ingenieur-Corpsen förenade Fältmätnings-Brigaden blifvit derifrån skiljd, för att utgöra 1 en serskild Corps på Stat, under namn af Topografiska Corpsen; liar Ingeuieur-Corpsens Stat 31,388 R:dr 8 sk., med 2,i32 tunnor spanmål derunder, blifvit minskad med Topografiska Corpsens derifrån flyttade löner och arfvoden, utgörande, såsom Staten nu blifvit uppgjord, en summa af 1 i,55o R;dr, jemte derunder beräknade 676 tunnor spanmål; hvaremot Ingenieur-Corpsens Stat är vorden upptagen till 21, 535 R:dr 8 sk., med 1,376 tunnor spanmål derunder; hvarigenom väl uppkommit en besparing af 80 tunnor spanmål under lönerne, men deremot en tillökning i contant af 1,697 R;dr, hvilket sistnämnde belopp blifvit uti E. K. M:s högstberörde Nådiga Proposition föreslaget, att genom anslag å Stat fyllas.
Med en sådan kännedom skulle allmänheten måhända mer än nu uppmärksamma de lagstiftnings-åtgärder, som berörde denna del af landets tillgångar, och man skulle kanske i sådant fall dervid tillvägagå med större försigtighet och klokhet än förr, då allmänheten icke fick kännedom om en stats-bankrutt förr än det redan var för sent att kunna, om ej förekomma densamma, dock i någon mån förminska dess skaliga följder. Ty om silfver vore mer allmänt i rörelsen begagnadt, skulle, vid en annalkande statsbankrutt, denna på förhand bebådas genom det osvikliga och alltid sig dervid visande kännetecknet att silfvermyntet blef mera sällsynt, emedan man visste sig deri cga en verklig valuta — och derföre gömde detsamma tillsvidare. För allt det silfvermynt, sorn vid sådana kriser vore i rörelsen utelöpande, sluppe allmänheten således gå in i bankens konkurser, i hvilka vanligen gifvits kreditorerne dåliga ackord, de der i sednare tider fått namn af realisationer. En realisations bestånd beror eller upprätthålles visserligen icke endast deraf, att en större mängd silfver är i allmänna rörelsen utelöpande, men de menliga följderna af bankens oförmåga att i en framtid kunna med silfver inlösa sina sedlar, förminskas i samma mån som silfvermynt är i rörelsen utelöpande. Man hör väl medgifvas nyttan deraf, att allmänheten bibringas denna riktiga föreställning om ett mynts rätta betydelse genom silfvermyntets spridande i rörelsen; och, säger man, genom skillings-sedlarnes indragning kan detta ändamål anses »vara åtminstone till någon del vunnet.» Men ligger icke just i denna förklaring ett ytterligare skäl för älven 1-rdrs-sedlarnes indragning, enär derigenom det afsedda ändamålet i än vidsträcktare mån naturligtvis måste anses vara ernådt, likasom ock erfarenheten visat, att det hårda myntet icke kan komma till ett allmännare begagnande i rörelsen, så länge sedlar å alltför låga värden från banken utgifvas.
Om åter detsamma nu afslås, skulle deraf den följd uppkomma, att i händelse af en dylik anhållan, som den nyss omförmälte, skulle någon annan utväg ej återstå för de blifvande Revisorerne, än att genom pluraliteten afgöra, om tryckning må bifallas, eller ej. Jag tror derföre, att det rätta är att återremittera Betänkandet, på det Utskottet må blifva i tillfälle att öfver ämnet närmare yttra sig. I afseende på sjelfva saken, tror jag, att tryckning af Revisorernes Berättelser kunde vara nyttig, äfvensom att Revisorerne för deras arbeten voro under* kastade den allmänna granskningen. Jag har äfven trott det vara förenligt med vårt Constitutionella Regeringssätt, att all den Publicitet, som Regeringens eller Riksens Ständers enskilta Verks åtgärder kunde vinna, ej borde motarbetas. Ett förbud af RevisionsBerättelsernas tryckning anser jag icke kunna lagligen af Riksens Ständer nu beslutas, emedan sådant skulle innebära en förklaring eller ändring af Tryckfrihetsförordningen, hvilken bör på annat sätt tillvägabringas Ehuru jag sett saken ur denna synpunct, medgifver jag likväl gerna, att omständigheter kunna inträffa, då en ovilkorlig skyldighet för Revisorerne att trye - Den 2 5 Maji. 265 ka deras Berättelser in extenso, kunde någon gång medföra svårigheter, och att tider möj* ligen kunna komma, då dessa Berättelsers utspridande bland Allmänheten under en tid, då ej Riksens Ständer äro samlade , kunde medföra oro och bekymmer. Om Betänkandet å* terremitferas, får Utskottet tillfälle att närmar re öfverväga allt detta. Grefve Spens, Carl Gustaf: I hufvud* saken frågas här: är ändamålet att få Revisorerne till mer än Ständer? då kan det ej genare vinnas, än om man ger dem magt att göra bekanta missbruk, som uppkommit, eller olyckor, som något allmänt Verk iråkat, utan att ännu på flera år kanske Ständer komma tillsammans, som kunna afhjelpa olyckorna. Jag skulle alltid yrka ali slags Publicitet i Riksens Ständers åtgärder, men befarar framtida olägenheter af denna.
Discont-verk anstälde lagsökning, att uti communications-resolutionen hafva tillåtit Krono-Fogden Kamereraren Poignant, att för communicationsbesväret genast af gäldenären uttaga 3 R:d. B:co, icke vara med Lag enlig. Öfver ersättningen för så beskaffadt besvär, hade Konungens Befallningshafvande, vid målets slutliga afgörande, i Utslaget bordt sig utlåta och då tillägga Krono-Fogden ersättning efter ingifven och behörigen pröfvad räkning. Det ovanliga expeditions-sättet, att nyttja tryckta formulairer till Utslag i skuldfordringsmål och tryckt anvisning till besvärs anförande hos Öfver-Rätt, hade Kongl. Hof-Rätten icke eller godkändt; dock som Konungens Befallningshafvande tillkännagifvit, att ändamålet med den uti communications-resolutioner på Discont-verkens lagsökningar, Krono-Fogdarne tillagde rättighet, att för Communications-besväret af gäldenären genast uppbära 3 R:d.
Den som önskar inhemta hvad som under mars — maj 1864 förekom mellan Karl XV och hans » förtrogne » å enasidan, samt konseljpresidenten Monrad och öfverhofjägmä-staren, senare inrikesministern Carlsen å den andra, hänvisas till Revue des Deux Mondes febr. 1870, der den utmärkte fransyske historieskrifvaren M. A. Geffroy * behandlar denna korrespondens, hvilken äfven delvis återgifves i Norsk Rigstidende den 6 maj. Den hade genom en indiskretion af någon bland Monrads omgifning kommit tidningen tillhanda. Deremot tyckes Geffroy på diplomatisk väg ha fått del af skriftvexlingen. Innehållet i de brefkungame vex-lat sig emellan var honom icke bekant. Karl XV hade i sina bref framstält förslag om att Danmark skulle afstå från anspråk på hela Slesvig och åtnöja sig med den del, der danska språket talades. I sådant fall ville han ingå en förbundstraktat med Danmark och understödja dess anspråk. Han sände äfven ett kortfattadt förslag till ett familjepaktum för att reglera successionen. De bref som konungame vexlade sig emellan ha senare blifvit bekanta. Denna brefvexling inskränkte sig till ett bref från Karl XV den 18 april 1864 och svar derå från Kristian IX den 29 i samma månad. Den senares var aftattadt i mycket artiga, och tacksamma ordalag för det vänliga förslaget men innehöll för öfrigt endast, att han giivit sin ministerpresident order med anledning af det framstälda förslaget. Således en avis au lecteur huru ärendet borde behandlas. Monrads svar den 28 april på konungens första bref ådagalägger stort intresse för det framstälda förslaget och tacksägande för den outtröttliga uppmärksamhet hvarmed konungen följde Danmarks öde. Det slutar med följande ord: » uti historiens minnen skall detta initiativ kröna E. Maj: ts namn med odödlig ära. » De inledda underhandlingarna blefvo emellertid till
Förb. 33$ % skostift Förb. Förb. Förb. 33$ % smidt eller valsadt: ankare : Förb. Förb. I Taxan icke specificerade. XIII Fr. o. m. 1842 t, o. m. 1845. hr. o. m. 1846 t, o. m. 1848. Fr. o. m. 1849 t. o. m. 1851. Fr. o. m. 1852 t. o. m. 1854. Fr. o. m. 1855 t. o. m. 1857. Fr. o. m. 1858 t. o. m. 1860. Fr. o. m. 1861 t. om. 1868. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats.
St. bland andra utgifter uti Riksg.-kont:s reglemente intaga jemväl denna, men, vid beräkningen af Riksg.-kont:s inkomster, beräkna dem så mycket högre än det belopp, hvartill de i sjelfva verket kunna komma atl upgå, att en brist sålunda upstår, motsvarande det gifna anslaget till ränta och amortering, hvilka då af Fullmägtige måste genom nya län betäckas. Om säkerheten skall vara orubblig, måste man ställa så lill, att, sedan R. St. fattat sitt beslut om länets nptagande samt K. M. samma beslut sanktionerat, Fullmägtige ega alt Riksdag efter Riksdag och utan att något vidare beslut deröfver blifver fattat, till sin disposition hafva medel alt använda till ränta och amortering, samt att dessa medel icke kunna från ändamålet ryckas, utan R. Sl:s och K. M:s gemensamma beslut. Jag anhåller derföre vördsamt att R. o. Ad. täcktes återremittera delta mom. Hr Bildt: Den siste talaren har egentl. anfört 2:ne skäl för återremiss af nu föredragna mom. Det ena är, atl 6tt:le §:n R. F. skulle lägga hinder i vägen för bifall till morn., oell det andra, alt såsom morn. nu är, i jemförelse med 10:de morn., upstäldt, skulle K. M:s sanklion ä detsamma icke kunna gifvas. Hvad den första anmärknm beträffar, vågar jag bestrida densamma. Uti 6(i:te §:n R. F. står visserligen: att R. St. skola ”genom serskild bevillning tillskjuta de medel, som för betalande af denna gäld, till ränta oell kapital, oumbärliga finnas,” och 59:de §:n omnämner ordet bevillning, men uti 60:de §:n står tydligen uttryckt hvad med bevillning menas; det beter der: ”lill dessa sednare (bevillningar nemi.) räknas tulloch accis-medleo, poslraedlen, chartaesigillatae-afgiften, husbehofsbränneri-medlen samt hvad R.
Af den ig sistlidne Januarii, N:o 46, angående HelsingeBuldans stämplande , fann Ridderskapet och Adeln för godt , att berörde Utlåtanden afslå. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades, på grund af dervid gjorda anmärkningar, följande från Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskottet ankomne, samt den 3 dennes e. in. på bordet Hgda Betänkanden : ' ' Af den 19 sistlidne) Januarii. N:o 38, rörande yrkadt förbud mot otillåtne Landtmarknader samt om Militaire Marknadsvakter, och inställande af en marknad i Borås. 84 Prof. Utdrag dth ig Februarii 182g» Af den 28 sistlidne Janharii. N:o 42| angående yrkad lindring i Skjuts» ftlngsbesväret vid Ekevirkes forslande. N:o 43, i anledning af vackt fråga om förklaring och tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 17 Mars 1824, rörande Oeconomiska besigtningar å KyrkoherdeBoställen m. nji SD. Remitterades till I Stats■ Utskottet: Herr Ribbings, Arvid, den 9 dennes éi nt. på bordet lagda Anförande och gjorda Motioner om utvägars beredande till Militaire - Befälets sysselsättning under fredstid och bättre utkomst , allt i anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorda vid Herr Ribbings, den 17 sistlidne December e. m. till StatsUtskottet remitterade Memorial , innefattande åtskilliga anmärkningar vid Kongl^ Maj:ts Nådiga Proposition , angående StatsVerkets tillstånd och behof; jemte de af åt-j skillige Ledamöter, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttrandena Statsoch Banco• Utskotten : Grefve Gyllenborgs', Johan Henningj anförande, innefattande svar å de anraärk-j Prot. Utdrag den lg Februarii 1829. 1*5 nlngar, som blifvit gjorde emot bemälda Grefves, den 15 sistl.
Lagligheten af det beslut, som vägra33 H. - *j * Dea i8 Ju lii f. rn. de liandlingarnes utlemnande till tryckning, jberor af sakens natur; och då man antagit, att denna innebar sådane omständigheter, som gåfvo anledning för andra Magteis insinuationer; så var det ©tvifvelaktigt Regeringens rätt att pröfva och förordna sådane mått och steg, hvarigenom hemligheten förvarades. Jag begär, att få uppläsa Grundlagens bud för detta fall. Sedan Friherre Boije härefter uppläst vissa delar af 86 §. i RegeringsFormen; fortfor Friherren vidare: Ingeck nu, ibland de handlingar, sorn till tryckning utbegärdes, äfven sådane, sorn antingen angingo diplomatiska frågor, eller blott hade sammanhang med sådana, sävar den öfverklagade vägran i Grundlagen anbefalld; eller, vill man väl, att hemligheten skulle förordnas, men handlingarne likafullt utlemnas till hvem det föll in, att begära dem? Jag har nu genomgått och yttrat mig öfver de flere omständigheter, som ligga inom den andra hufvudfrågans område; och kan icke, i anseende till någon af dem, finna åter remiss nödig. Jag kommer alltså till tredje hufvudfrågan, eller den, angående Skeppshandelns verkställighet; och känner ledsnad af att nödgas, min pligt enligt, förklara att jag, Den 18 Ju 1 i i f. m. vid granskning af de omständigheter, som förekomma emot f. d. StatsRådet Grefve Cederström, finnér honom vara af Utskottet besynnerligen favoriserad. Jag vill icke brista i aktning för Utskottet; men då bär gäller sak, ej complaisanceså bör jag ej förhålla min öfvertygelse, att Utskottet, i anseende till honom, förfarit rent af i motsats af hvad det bordt. Grundlagen känner inga undanflygter; men Utskottet har likväl antagit sådana.
Följaktligen är det nödwän» digt, att tillgäng till sädane utgifter iste manquerar; och dä jag är fast öfwertygad derom, att -en Bewill» ning af Riksens Högloft. Ständer iste äskås i annat afseende, än för att disponeras till behof af nyssnäm» de beskaffenhet, sä anser jag miss-calculer af största äf» wentyr, och wägar för min del alldeles iste för brist, det ena äret, räkna pä ersättning det andra. Skall nu en calcul blifwa möjelig, sä mäste nödwändjgt de personer eller saker, pä hwilka BewillningS - Afgifterne läggas, af existerande Handlingar nägorlunda kunna kännås; annars blifwer alt bemödande fdrgäfwes, att gi6 Den 65 September. pä förhand uppgifwa det belopp, som i anledning af antagna Bewillningsgrundcr kan päräknas; och detta tror jag likwäl warn sä alldeles' nddwändigt, att thy förutan, Utskottet, efter min tanka, icke uträttat hivad af detsamma wäntas. Sälunda föreställer jag mig fåken, och för nu, j öfwcrensslämmclsx med mina derom redan ytttrade tankar till det Högloft. Utskottets Ledamöters närmare pröfning i korthet framställa mina Bcwillnings - idecr. — Jag häller före, att en Bewillnings-Föroidning kan inskränkas till blott 2 Articlar, i stället för de fem, som iZOQ ärs innchällcr, utan hwad i samma Författning bör förordnas om Taxcringarne, uppbörden, Nied mera.
Fördröjes utöfver nämnde tid betalningen; då skall, i händelse någon till ersättning berättigad det yrkar, frågan om jordens eller lägenhetens afstående eller begagnande, såvidt på hans rätt inverkar, vara förfallen och ankomma på ny pröfning. § 25. Tvista egare, inteckningshafvare eller andra om bättre rätt till hvad såsom ersättning eller betalning är vordet bestämdt att utgå; derom må talan särskildt i laga ordning utföras. Uppstår dervid hos Rätten fråga om lyftning; ege Rätten derom förordna, efter ty skäligt pröfvas. Skulle sådan tvist yppa sig i sammanhang med frågan om skadeståndets bestämmande, må den ej uppehålla slut i denna fråga, utan varde hän vist till särskildt utförande; och ege förty Rätten, der så erfordras, vid val af Nämnd, göra förslag i de tvistandes ställe, på sätt i § 5 sagdt är. Har egare underlåtit att hos Rätten, såsom § 2 bjuder, i ändamål af instämning, uppgifva den, som i anseende till nyttjanderätt med honom del i saken häfver, vare egaren skyldig att, efter Rättens bepröfvande, hålla sådan medpart skadeslös. § 26.
Jag tror dessutom, att om man sätter sig öfver beräkningar af, om man så får säga, ett simuleradt beroende, och endast fäster sig vid de ömsesidiga förhållanden Folkrätten påkallar, skall man vara mindre ömtålig vid händelser af denna beskaffenhet. Under hela tiden af vår lag59 H. a5 388 Den 3i Januari i e. rti. bundna frihet är ej någon indragning från de utländska Magterna begärd, oaktadt reclamationer från oss blifvit å andra sidan villfarne. Det är således ett utbyte af vänligt handlingssätt, som, om det ej alltid är oundvikligt till fredens bibehållande, alltid tjenar att befästa hoppet om andra fördelar; och jag vet ej hvarföre man skulle vilja uppoffra dem, helst man med lagstadgandets borttagade gåfve anledning att tro det vår önskan att lefva i lugn nu vore mindre än förut. Jag vågar, på alla dessa skäl, hemställa, om ej det redactionsförslag, som nu blifvit föreslagit, af Ridderskapet och Adeln skulle befinnas vara det tjenligaste. Herr Cederschjöld: Då nu gällande Tryckfrihetslag medgifver indragning af sådana skrifter, som kunna vara af vådlig natur, endast då fremmande Magters ombud deremot göra anmärkning, men den nu föreslagne punkten stadgar, alt HofCanzlern sjelf får till Kongl. Maj:t anmäla hvad han förmodar såra de utländske Magterna, skall jag inskränka mig, att jemföra dessa båda stadganden, för att söka ådagalägga, livilketdera är minst menligt, så väl mot Författaren, som emot Rikets värdighet. Naturligtvis har HofCanzlern hitintills i detta afseende varit alldeles lugn. De utländske Magterna hafva fått skylla sig sjelfva, om deras sändebud uteblifvit med Den 3i Jan u a r i i e. in. 38g anmälanden mot skrifter af denna natur. Ora det nya redactionsförslaget antages skall ett helt annat förhållande inträda. HofCanzlern är då nödsakad blifva sträng och granlagad; han vet naturligtvis ej hvilket uttryck, som kan få passera utan att misshaga de utländske Magterne.
Naturligtvis endast af den anledningen att det intresserar oss att fä litet reda pä våra vänner och befrämjarinnor. Telefon: vid CD o 3 re22 46. o O w I — I cd C. F. Försälja g o d a, ltf~ med F. V si u ^ justerade cd ~ m •o garanti. 5 * Silfver-Cylinder-Ur fr. 18 kr. » Ankar-Ur » 26 &gt; Guld-Dame-Ur, uppdragning i bygeln » 45 » Guld-Herr-Ankar-Ur. » 40 » Regulatorer, lod, slagv » 40 » » fjäder » 17 » Amerikanska Pendyler. Urnycklar, Medaljonger. Glasögon, Pince-nez. Thermometrar. Marino c h Teater-Kikare. kr. rf Telefon 2149. " Ut 2 års Laurins Söner Urhandel. o 3 B o M as Söner Etablerade 1844. C, M n ti t — * 5, hemsändas s i — i Södermahnstorg qvisition pr Innehållsförteckning: Sals-ur Sturegatan Handskar Bed. Markisinnan Maria de Giiell. (Med porträtt.) — Några ord om lyckliga äktenskap; af Mathilda Langlet. — Sanningsroten; fritt efter Rudolf Baumbach af Gudrun. — » Frun »; en qvinnostudie af Johan Nordling, (slut fr. föreg. n:r.) — Fisken i hushållet; ett upprop till våra husmödrar af Inga Schenfelt. — Laura Bridgman; en märklig qvinna. — Iduns julklappsbazar. (Forts.) — Ett dåraktigt system; nya bilder ur lärarinnornas lif af Mimmy. — Småbitar från qvinnoverlden. — Barnafrågor och föräldrasvar; af Benedietus. — Teater och musik. — Literatur och konst. — Hveins var felet; en äktenskapsstudie af Ottar. (Forts.) Våra barn. — Matlagning. — Konservering. — Bakning. — Efterrätter. — Soppor. — Moderna Handarbeten. — Hvarjehanda. — Svar. — Breflåda. ä rekommenderas.
Då han satt på sinom Konungsliga stol, i den staden Susan; I tredje årena hans rikes, gjorde han ett gästabåd när sig, åt alla sina Förstar och tjenare; nämliga dem väldigom i Persien och Meden, landshöfdingom och öfverstom i sin land; På det han skulle låta se sins rikes härliga rikedomar och det kosteliga prål af sitt majestät, i många dagar, nämliga i hundrade och åttatio dagar. Då de dagar ute voro, gjorde Konungen ett gästabåd allo folkena, som i stadenom Susan var, både stora och små, i sju dagar, uti en sal i trägårdenom invid Konungshuset. Der voro upphängd hvit, röd och gul tapeter, fattad med linnen och skarlakanståg, uti silfringar på marmorstodar. Bänkerna voro af guld och silfver, på golfvena, som lagdt var med grön, hvit, gul och svart marmorsten. Och dryckerna bar man in uti gyldene kar, och ju annor och annor kar, och Konungsligit vin tillfyllest, såsom Konungen det väl förmådde. Och man lade ingom före hvad han dricka skulle; ty Konungen hade befallt alla föreståndarena i sitt hus, att hvar och en skulle göra såsom honom lyste. Och Drottningen Vasthi gjorde också ett gästabåd för qvinnorna uti Konungshusena, der Konung Ahasveros plägade vistas. Och på sjunde dagen, då Konungen vardt lustig af vinet, sade han till Mehuman, Bistha, Harbona, Bigtha, Abagtha, Sethar och Charcas, de sju kamererare, som för Konung Ahasveros tjente, Att de skulle hafva Drottning Vasthi in för Konungen, med Drottningakrono, på det han skulle låta folket och Förstarna se hennes dägelighet; ty hon var dägelig. Men Drottning Vasthi ville icke komma efter Konungens ord, genom hans kamererare. Då vardt Konungen ganska vred, och upptänd i grymhet. Och Konungen sade till de visa, som i landsseder förfarne voro; ty Konungens ärende måste hafvas inför alla förståndiga i lag och rätt;