Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rättegängen kostade dem ett par tusende R:dl., och andra Parten tillskyndadeett oskyldigt lidande till nägra hundrade R:dl.; sädant torde undwikas dä en Advokat sär anse den rättigheten att föra andra»alan säsom en sysia, hwilken han förlorar om han befinncmed sädana uppenbara felsteg och inleder mino dre kunnigt folk i Sagstridiga Proce-srr, Friherre Ltjerolteät, ^srl tiak: Jag fär den äran nämna att Lag-Utskottet föreslagit wite för Parter som till Advokater nyttja Häradshöfdingen fdljagtige skrifware, af det skäl, akt det tillika 1Z26 Den 4 October. tillika skulle blifva Domarenskyldighet att kungöra, hwilka af honom öro till Tingsskrifvare antagna, hwarigcnom Parternc söttas i ständ att weta hwilka de e) fä nyttja att fira sin talan. Herr k o ti> Ii c k, Larl kUstric, trodde Friherre Lesterströms anmärkning wara grundad och onsäg obilligt att den skulle fällas till böter, som uppdrog ät nägvn wid Tingsrätten till biträde eller egen information tjenstgörande Person utförandet af sin der anhörig,'ge sak, emedan densamme kunde säsom frän varande och före Tingets början göra ett sädant uppdrag, och sälcdes wara i fullkomlig okunnighet om den PcrsonS tjcnstc-cgenskap, ät hvilken han kemnade sitt förtroende, men trodde deremot denne Person, som ofclbart borde lärt känna om han wid Tinget komme att ingö uti nägon stagS tjenstgöring och sälcdes ölmen borde känna att han icke wore i tillfälle at annor mans sak sig wid samma Ting Staga, böra för stikt förfarande anses skyldig till de af Lag-Utskottet förr, siagne böter.
Jag göra skall som städs föröder land och stad, (till Orestes.) Förty hvad hade du för hjerta, usling, då När barmen blottade för dig, bönfallande 520 Din egen mor? Jag sjelfva brottet icke sett, Och gubbens öga smälter dock i tårar bort. En sak iallo stämmer in med mina ord: Hos gudar hatad, du för modrrmord får näpst, Af faser jagad kring och raseri, Behöfs 525 Väl höra vittnen, då jag saken skåda kan? (till Menelaos.) Att du det vete, Menelaos, gudarna Emot ej handla, honom ej att hjelpa sök! Men tillåt, att han stenas må af medborgsmän Och Spartas jord beträd ej eljes med din fot. 530 Min dotter visserligen lagligt dödad vardt, Men orätt var det, att hon dog för dennes hand. Jag i allt öfrigt skapades lycksalig man, Men ej hvad rörer döttrarna: deri osält. KHOREN. Hur afundsvärd, eho i barnen lycklig var, 535 Och inga särdeles bekymmer samkade! ORESTES. Ack, gamle man, jag rädes yttra ord för dig I sak, der jag dig kränka måste in i själn. Jag gudlös är, för det jag mördade min mor, Gudhörsam, under annat namn, för fadrent hämd. 540 Tag endast bort din ålderdom, som mina ord Tillhinders är, och ur min talan skrämmer mig, Då är på väg jag genast. Nu jag räds ditt hår. Hvad borde jag väl göra? Sätt nu tvä mot två! Min far mig aflade; din dotter födde mig; 545 Hon åkren var, som tog af annan fröet mot. Och utan far lär väl ej nånsin finnas barn. Jag mente derför, att jag lifvets upphofsman Mer värna bordt, än henne, som mig födan gaf. Alltså din dotter; ty min mor jag säga blygs, 550 Med egen bröllopsvisa, men ej välbetänkt, Beträdde ann mans bädd; mig sjelf det gälla skall, Då jag om henne talar slemt; jag måste dock.
Beck, som för närvarande förtullas olika, allt eftersom det inkommer i tunnor eller barkar, nemligen med 3 r:dr tunnan i förra och 4 r:dr skeppundet i senare händelsen, synes lämpligen kunna under den allmänna hufvudrubriken »beck» underkastas enahanda tullbehandling; hvarvid, med bibehållande af det för beck i barkar gällande förtullningssätt efter vigt, införselstullen torde böra bestämmas till 10 sk. lispundet, utgörande ungefärligen 25 procent å det värde denna vara i medeltal äger. Likaledes torde det nuvarande förtullningssättet för beckolja, nemligen kanntalet, kunna utbytas mot vigt, och införselsafgiften, nu utgörande 2 r:dr för 48 kannor, efter enahanda grund bestämmas till 5 sk. lisp. Jemte det tullfrihet vid införsel af oarbetadt elfenben samt oarbetadt, klufvet eller spjelkadt hvalfiskben blifvit, på sätt här ofvan är omförmäldt, i underdånighet föreslagen, så, enär värdet å arbetadt elfenben, nu upptaget till 8 r:dr 16 sk. skålpundet, med en införselsafgift af I r:dr 24 sk., icke i allmänhet kan antagas högre än till 6 r:dr, torde, Bensvari; Benkol eller Bister ; Blyerts, med flera rånell berednings ämnen för näringarna och konstfliten. 24 Kongl. May.ts Nåd. Skrifvelse N:o 40. med fortfarande tullfrihet vid utförsel, importtullen, i förhållande till sagda värde och med afseende å varans egenskap att lätteligen kunna smugglas, böra jemkas till 1 ndr.
Det skall först ske när Assemblea geral kommit tillhopa, i begge kamrarnes närvaro. Ännu står den hos senhor Andrada, och tillhör egentligen honom. Nu begripen J, hvarföre denna slägt är så rik, och kan stata så mycket, och hvarföre Dom Pedro och alla andra fjäsa och krusa så mycket för det herrskapet. – En bättre man. Fabler, fabler, fader Antonio, idel torres de vento 6. Men ni är ändå något när på trafven. A Constituciᾱo är detsamma som a carta: det är helt simpelt ett ark papper, men af engelsk patent, och innehåller talismaner och magiska tecken, jag vet icke hvilka; säkert är likväl att hela verlden derigenom blir lycklig. – Fadren. Orimligt, orimligt. Tycker ni, senhor, att Dom Pedro, som är bom christiano, skulle befatta sig med slika signerier, och hämta dem från kättare! – (Lång Paus.) – Modren, Bom Jesu! Hvad här är hett! Vår Kejsare kunde dock mera skynda sig och icke låta sina undersåtare så stekas i solbaddan. Men hör, nu ringa redan klockorna. Nu kommer snart tåget! Ah! här ha vi redan början: Se der rider lifvakten, kan jag tänka. Jesus Maria! Så präktigt, så vackert! – Dottren. Hvem är den unga, vackra, olivebruna officeraren, som rider oss närmast, nästan sist bland lifvakten? – Fadren. Kära Bella, känner du då inte Capitaõ Villaflor, som skall vara den vackraste man i hela Brasilien? Han är född Lusitano, och derföre är han så stursk: i dag känner jag dock inte igen honom: han tycks verkligen se bra nedslagen ut. Kanske begriper han, att han och alla de andra blyfötterna 7 snart måste komma att dansa ur landet. – Sonen. Stursk? Ja, mot sina likar, men icke mot sina underhafvande. Så säger cousin Pacheco, som tjenar under honom, och håller mycket af honom, så blyfot han är. – Men, hvem kommer efter dessa? – Fadren. Våra Deputerade! – Dottren.
Banko, som det utgjorde 1850, till 60,662 R:dr 8 sk. 2 r:st. Banko, som det utgjorde 1855, eller omkring 33 procent, hvilken stegring dock hufvudsakligast härleder sig 27 från ökade priser på lefnadsförnödenheter, hvilka uti denna tabell äro beräknade till 13 R:dr 4 6 sk. för tunnan råg, 4 0 R:dr för tunnan korn, 8 R:dr för tunnan blandsäd, 6 R:dr 32 sk. för tunnan hafre och 3 R:dr 4 6 sk., allt Banko, för tunnan potäter, då deremot år 4 850 rågen upptogs till endast 4 0 R:dr, kornet till 6 R:dr 32 sk., hafren till 3 R:dr och potäterna till 2 R:dr Banko tunnan,- samt att fattigkassorna stigit från 28,752 R:dr 4 4 sk. till 44,879 R:dr 22 sk. 40 r:st., deraf större delen dock belöper sig på Halmstads stad, hvars fattigkassa genom testamente af enskild person undfått ett kapital af 40,000 R:dr Banko. Om mom alla fattigvårdssamhällen enahanda princip följdes vid fattigvårdsbidragets beviljande, skulle förestående tabell kunna vara upplysande, och lemna en ledning för bedömande af det ekonomiska tillståndet inom hvarje samhälle; men då här vid olika tillgår inom åtminstone hvarje pastorat, bör tabellen icke annorlunda anses, än såsom upplysande, huru nya fattigvårdslagen blifvit inom hvarje samhälle tillämpad. Sjukdom, ålderdom och orkeslöshet uppgifvas såsom de hufvudsakligaste orsakerne till fattigdom, och dernäst bristande arbetsförtjenst, dryckenskap och lättja. Genom formulärets utvidgande skulle andre upplysningar kunna vinnas, och deribland den, för bedömande af frågan om den utsträckta hemmansklyfningen och jordafsöndringen, vigtiga, i hvad mån befolkningen å dylika lägenheter fallit fattigvården till tunga. Städer. Kungsbacka. Invånarnes antal har på dessa sednaste fem åren minskats med 2 personer.
Vi få på ofvan anförda skäl ej gå förbi Gösta Elormans utställning, ty den är en af de rikhaltigaste. Här se vi ett stort koloreradt porträtt af konungen och dessutom vällyckade dylika af kronprinsen och kronprinsessan. Det som här dock kanske främst tilldrager sig våra blickar, är den utsökt fagra bilden af vår landsmaninna, den celebra sångerskan Sigrid Arnoldson. Den är utförd i kroppsstorlek och är utan gensägelse ett af de bästa arbeten, som här äro att skåda. Selma Jacobsson är ett välkändt namn och försvarar sin ställning med en gedigen samlling af gruppbilder och porträtt från de minsta till de allra största. Aron Jonason i Göteborg är troligen att anse som den främste af våra utom hufvudstaden arbetande fotografer. Det är dock att beklaga att han fått så dålig plats, i en vrå i andra salen. Därigenom komma de fina och väl utförda porträtten och äfven de präktiga landskapsbilderna icke på långt när till sin fulla rätt. Hilma Selin i orebro utställer flere vackra porträtt i såväl visitsom kabinettsformat, utförda å aristooch albuminpapper. Hon visar äfven några arbeten i större format. Adéle Kindlund i Sundsvall exponerar bland annat en praktfull panorama öfver Sundsvall samt dessutom en del bromidförstoringar. Amelie Rydberg, Arvika, har en samling porträtt, alla infattade i vackra, hvita kartonger, komponerade af henne själf. De förhöja betydligt effekten af själfva bilden. Alfred J:son Dahllöf är ett välkändt namn här i Stockholm och äfven vida omkring. Det var att vänta att han skulle bjuda på något utmärkt med sin uppdrifna teknik, och han har också vunnit ett godt resultat, som kan tillfredsställa den kinkigaste domare. Bland porträtt tilldrager sig främst det väl utförda, karaktäristiska porträttet af drottningen vår uppmärksamhet. Afven den vackra porträttgruppen af operasångerskan fru Linden och hennes lille son är förträfflig och samlar dagligen beundrarinnor. Hr D. exponerar äfven en hel del vällyckade landskapsbilder. Hoffotografen L. Larsson har en samling med mycken omsorg utarbetade kabinettsporträtt, men äfven stora porträtt, hvaribland de af de kungliga äro alldeles utmärkta.
25 millioner använda 9 millioner tili liqvid af återstoden å det i Hamburg 1858 kontraherade lånet å 1,2 millioner, samt 6 millior ner afräknas böra åtgå till upköp utrikes af jeruvägsmateriel, så återstå dock 10 millioner att indragas. Om nu i stället för dessa 10 millioner, som korarae att öka rörelsekapitalet, endast5 mill. reserverades af Bankovinsten, för att. i den mon det utländska lånet indroges, så småningom förminska sedelstocken, på det att densamma en gång mätte komma i ett till silfver-valutan motsvarande jemvigtsförhållande, så anser jag att man hade, utan någon menlig känning inom afförslifvet, på det enda rationella och för realisationens uprätthållande betryggande sätt gatt till väga, i det att sedelstocken blefve utöfver den metalliska valutan nedsatt till 25 mill., hvilket belopp såsom densammas maximum borde i BankoreglemetiT tet bestämmas. Jag tror nemi. att det förhållande, som f, nOger rum mellan Bankens silfver-valuta och sedelstock, ej är normalt. Yid 1830 års Riksdag ansåg man försigtigheten fordra, att den metalliska valutan borde förhålla sig till sedelstocken som 5 till 8. Vid 1835 års Riksdag förändrades detta förhållande till minst 2 mot 5, hvarvid det förblef till 1845 års Riksdag, då det beslöts att maximum af sedelstocken finge, utöfver den till (0 millioner Rdr bestämda metalliska valutan, upga till 30 millioner. Harige? nom var sålunda en möjlig)),et medgifven af metalliska valutans förhållande till sedelstocken som 1 till 4.
— 16,342 t:r oindelt spanmål dito 98,052- — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 133,333. 5,835,835. Vid riksdagen 1828—1830: penningar årl 2,124,187. — 16,342 t:r oindelt spanmål dito Vid riksdagen 1834—1835: penningar årl 2,238,090. — 17,345 t:r oindelt spanmål dito 104,070. — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 430,000. 6,479,827. Vid riksdagen 1840—1841: penningar årl 2,452,262. — 17,345 t:r oindelt spanmål dito 104,070. — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 894,814. 7,158,813. 2) Häruti icke inbegripet extra anslaget till Arméens Pensions-kassa, men väl Krigsmanshusmedlen, o. s. v. 3) Som utgifterne för Landtoch Sjöförsvaret voro sammanförde ända till 1823 års riksdag, och afskiljandet af hvad sorn serskildt hör till hvardera, är förenadt med både svårigheter och tidsspillan, har jag inskränkt,mig till upgifterne för 1810, såsom nödvändige för att erhålla den nödiga utgångspunkten. 4) Extra anslagen uptagas summariskt till de belopp, hvartill de vid vid hvarje riksdag blifvit beviljade. 102 Den 11 Januari.
I afräkning å anskaffnings-kostnaden för 5,000 stycken såkallade minie-gevär med tillbehör; för tillökning i artilleriets materiel; anskaffning af 1,200 skeppund bly v. v., till skarpskytte-gevärskulor; anskaffning af 13,000 stycken 12-ii:a kulor, af 13,000 stycken 6-M:a kulor, 4,900 stycken 24-äOa granater och 3,300 stycken 12-M:a granater; för 27 stycken reserv-bomb-kanoner med lavetter och projektiler; anskaffning af 1,200 par nya pistoler, 500 stycken kammarladdnings-studsare, 3,000 stycken nya faschin-knifvar och 4,000 stycken yxor; materiel till 2:ne 12-ft:a, fullt utrustade batterier; upprefflling af 7,300 stycken infanterigevär; iståndsättning af äldre sablar och sidogevär, att i brist af faschin-knifvar begagnas, enligt 3:ne Kongl, bref af den 15 Februari 1855, Kongl, brefven den 1 och 9 Mars, 12 April och 21 September 1855, samtden 23 Januari, 9 och 18 April 1856, 466,200: 13. 8. Krigs-kollegii Fortifikations-afdelning'. 1855 års återstående kostnader för fästningsbyggnaden vid Slitehamn, enligt Kongl, brefvet den 19 Oktober 1855, 26,463: 37. 4. Till Kongl. Krigs-kollegii Intendents-afdelning:
Huruvida detta i en framtid må låta sig göra, vågar jag ej bedöma; men i hvad fall som helst synes mig hvarken rättvisa eller billighet, icke ens klokhet tillåta, att man uppskjuter en redan väl behöflig åtgärd derföre att den förmodas framdeles, på annat för tillfället icke tillgängligt sätt kunna tillvägabringas. Rättelse framdeles godtgör icke stundens orättvisa, minst om det ena och andra trälfar olika individer. En annan invändning plägar ock möta enskilde motionärers förslag af ifrågavarande beskaffenhet, nemligen att Rikets Ständer böra afbida Regeringens framställning i ämnet. Men om Regeringen å sin sida afbidar löntagarens framställning och denne åter, hvilken åtminstone såsom Landshöfding alltid har så mycket och så tvingande att begära för sitt län, heldre lider än för egen del tillika anmäler behof, så kan lätt inträffa, hvad redan här inträffat, att en alltför sentidig rättvisa utöfvas 152 Motioner hos Ridder skalet och Adeln 1865. Då jag icke längre kan hafva något personligt intresse i frågan, men deremot eger fullkomlig visshet om otillräckligheten af den nu varande landshöfdinge-lönen i Jemtlands län, samt ingen anledning förefinnes att icke samma förhållande eger rum i afseende å den lika reglerade lönen för Landshöfdingen i rikets nordligaste och vidsträcktaste län, tillåter jag mig vördsamt föreslå, att dessa bägge löner mätte förhöjas till 12,000 R:dr, såsom det minsta belopp, hvilket, efter min under fem år vunna erfarenhet, erfordras för ett enkelt lefnadssätt, sådant Landshöfdmgens ställning samt folkets billiga anspråk på uppbärandet af samma ställning kräfver. I sammanhang härmed och på de angående lefnadskostnaden i Jemtland här ofvan antydda skäl tillåter jag mig jemväl vördsamt hemställa, att den i omvändt förhållande till samma kostnad undantagsvis för Landskamereraren i Jemtland bestämda lägre lön måtte förhöjas till samma belopp, som för Landskamrerarne i allmänhet utgår.
Domare kunna $å misstydas, som skulle tillämpning deraf kunna ega rum lill Befrielse för Hustru> sorn med mannen lefver i fortfarande ägtenskap och egendoms samhällighet, samt för öfrigt Lagen i förevarande ämne eger ali erforderlig tydlighet, anser Utskottet något Behof af vidare förklaring icke ega runi Anledningen till yrkandet om närmare förklaring, hvad som förstås med det 932 LagUtskotttts Bettinhaiitten, uti 8 Cap. 6 §. för Enkans befrielse från all linder ägtenskapet tillkommen gäld, stadgade vilkor, att hon skall hafva egendomen rätteligen afirtidt + har Motianaiyen lippgifVit vara den olika tydning, sorn skall lemnäs åt detta stadgande, i det en del ansett det gemensamma Boets afträdande göra tillfyllest, andre åter förment, att den, yfterlefVandes enskilde egendom jemväl borde afträdas , och andre åter, utan att ingå i undersökning, huruvida egendomen va-, rit rätteligen afträdd, ansett både Enka och Hustru berättigad, att ej mindre för den egendom hon begär från det gemensamma Boet undanskifta, än afven för den lion efter vunnen Boskillnad älfver eller förvar fver njuta befrielse, icke allenast för Sterbhusets gemensamma skulder, utan äfven för dem, hon genom underskrift förbundit sig gemensamt med mannen betala. Utskottet anser, att Enka, sorn icke är arfvinge, och således icke kan göra sig urarfva eller afsäga sig en rättighet, som ej förut henne tillhört, således icke kan afträda annat, än sin egendom eller den hon redan tillförene egt, fastän lion ef deröfver varit fullt rådande. Huru långt hennes egendoms afträde heliöfver sträcka
Då Utsk. funnit sig kunna förklara, "att Utsk. visserligen anser Svenska statsverket vara hufvudsakligen betryggadt emot sådana ytterligare fordringsanspråk, som nu eller framdeles möjligtvis skulle kunna grundas på ofvan uppgifna, till Riksg.cont. icke återställda skuldförbindelser;” så får jag fästa linsets uppmärksamhet pä hvad skäl Utsk. kunnat hafva till ett sådant calhegoriskt förklarande, då icke någon visshet finnes 644 Den a6 September. i afseende pä alla de fordringsägare, som icke inställt sig genom ombud vid den s. k. conventionen. Detta anser jag vara af StatsUtsk. alldeles för litet inoliveradt. Äger StalsUtsk. några gilltiga grunder för denna dess mening, så bör Utsk. uppgifva dem; ty på de nu framställda kan jag icke instämma deruti, a!l Svenska statsverket är betryggadt emot sådana blifvande möjliga anspråk. I afseende på formen, ocb då K. M. icke i detta fall bör betraktas såsom statsmakt, utan personligen, såsom den der med Svenska statsverket ingått i aftal, anser jag det vara alldeles olämpligt, att K. St. fortfara att med några und. skrifvelser till K. M. såsom statsmakt göra en slags anmaningar eller påminnelser, hvilka i fle tfa I Id ig t afseende måste anses vara obehöriga. Det är nog af att Svenska statsverket bar med nu regerande Konungen Carl Johan afslutat ett aftal år 1815. Det är nu fråga om dess uppfyllande. Deröfver bör Riksg.cont. vaka, då det enl. 66 §:n Reg.F:n åligger detta conior att tillse det Rikets credit varder vårdad. Har nu StatsUtsk. funnit att Riksg.cont. sådant underlåtit, så borde StatsUtsk. i Riksg.conCs blifvande instruetion framställa hvad för Riksg.cont. återstår att dervid göra, och bland sådana återstående åtgärder skulle jag för min del anse det icke vara tillräckligt, att endast genom en und. skrifvelse till K.
En förändring härutinnan för ernående af ofvan omförmälda ändamål syntes motionären vara af omständigheterna påkallad, äfven med förbiseende deraf, att Stats-verket, hvars ökade behof vore nogsamt kända, derigenom kundo erhålla någon ersättning för 16 Stats-Utskottets Memorial N:o 46. ofvannämnda förlust, utan att tillökningen, sorn ej i något fall linge öfverstiga 3 öre för person, kunde anses tryckande, enär de minst bemedlade samt orkeslösa redan äro från denna afgift befriade; och bar motionären derföre föreslagit att, med iakttagande af livad för olika orter hittills funnes föreskrifvet eller vore öfligt, mantalspenningarne må komma att bestämmas till 40, 25, 20 och 15 öre för person. Med hänsyn till de af motionären anförda förhållanden, finner Utskottet sig böra föreslå: det Rikets Ständer för sin del mätte besluta att, med bibehållande af hvad för öfrigt i afseende å mantalspenningarnes utgörande är stadgadt, beloppet deraf må, i de fall, der sådant ej redan egt rum, på sätt angående den personliga skyddsafgiften blifvit stadgadt, bringas i jemnare förhållande till det nya för myntberäkningen antagna decimal-systemet, så att personer, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, erlägga mantalspenningar med 37, 10 eller 12 öre, från och med nästa statsreglerings-period må komma att utgöra desamma med 40, 20 eller 15 öre, hvarje klass med det belopp, som år närmast nu gällande; och torde, i händelse af Rikets Ständers bifall till förestående hemställan, beslutet härom böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas. Memorial. Ank. till Jixp.-Utsk. dea 21 Jan. 186o, kl. 12 midd.
Stms underd. hemställan och ovedersägligt är, att köpare få vidkännas tillverkningarnes härigenom ökade pris, samt, vid calculerandet af ersättningen för de med Conlroll-stämplingen förenade kostnader, det i Utskottets tanka är lämpligare, att StatsVerket, som meddelar förskottet, bekommer ett, i allt fall ringa öfverskott, än att detsamma skulle få vidkännas förlust, anser Utskottet sig böra vidhålla den i afseende på denna InkomstTitel föreslagna beräkningsgrund, fjemtande Utskottet ytterligare stöd för denna åsigt af den omständighet, att, då Förslagssummans nedsättning yrkats i Vällofl. BorgareStåndet, densamma inora Hederv, BondeStåndet ansetts tåla för1” höjning. 27:0 JVumerLotleri-medlen, Hos Utskottet bar kommit under behörigt öfvervägande hvad inom de llespective RiksStånden blifvit anfördt emot tillstyrkandet om Lotteri-Inrättningens bibehållande; men Utskottets Pluralitet har ansett någon förändring j det redan afgifna förslaget icke böra tillstyrkas, M:ts Nådiga disposition att, tillika med de å detta anslag möjligen uppkommande öfverskott, användas tili Lotsoch Båk-inrättningens uppbjclpande, Betänka riden, I\r:o 123. 23 har, i anmärkningsväg, icke något blifvit anfördt. Men med anledning af ett yttrande inom Vällofl. BorgareStåndet, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att bland de för nämnda anslags disposition uti Utskottets Betänkande Litt, F. pag, 222 uppräknade föremål, må tillkomma: nya fyrars och lakars uppbyggande, der sådane kunna finnas beliöjlige, — 29:0 Danska Fyrings-medlen. Emot denna Titels inbegripande under den generella benämningen Ersätta ningar har anmärkning inom Hederv. BondeStåndet af en Ledamot blifvit gjord, med yrkande, att den hädanefter som hittils borde serskildt upptagas.
Enär inkomsterna af kolonien, under en längre följd af år, understigit det för utgifternas bestridande erforderliga bejopp, samt anledning saknades alt, genom en förändring härutinnan, ifrågavarande förskott en gång kunde komma att Stats-Verket godtgöras, hafva Revisorerne hemställt att dessa förskott, tillsammans 73,853 R:dr 16 sk , uiålte i räkenskaperna afskrifvas, helst om, genom koloniens afträdande, några tillgångar skulle uppstå, dessa i allt fall komme Stats-Verket tillgodo 73,853: 16 107,151: 36. 6 Summa 113,312: 28. 6. Hvad Revisorerne sålunda i afseende å redovisningen för omförmälde låneoch förskottsmedel hemställt och föreslagit, anser Utskottet leda lili enkelhet och reda i räkenskaperna. Beträffande särskildt det till Höganäs stenkolsgrufve-bolag utgifna förskott, har Utskottet, med anledning af hvad Revisorerna anfört rörande Stats-Verkets till följd af uraktlåten bevakning förlorade ersättningsanspråk för nämnde fordran, om utgången af detta mål sökt erhålla vidare upplysning samt dervid inhemtal att, enligt Justitie-Kanslers-Embetets förordnande, åtal blifvit inför Kongl. Majlis och Rikets Svea IIof-Rätt anstäldt emot dåvarande Advokat-Fiskalen i Kongl. Stats-Kontoret, G.