Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånds beslut, anser gällande inlörseisafgifter å buteljer, burkar, bunkar och flaskor (karafiner och slipade flaskor härunder ej inbegripna) böra bibehållas oförändrade, nemligen för till och med V4 kanna . 100 st. — 32 sk. införselstull, deröfver till och med % kanna 100 st. 2: 16 sk. — af större rymd 100 st. 4: 32 sk. — röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antagas å denna artikel följande tullbestämmelser: till och med V3 kannas rymd 100 st. — 40 sk. införselstull, deröfver till och med V2 kanna . 100 st. 1: 36 sk. — af större rymd 100 st. 5: 24 sk. — 30 BcviUnings-Ulslcottets Memorial, M 14. Fenster - Patent - Spegel - För Fensterglas, alla slag, derå Utskottet föreslagit nedsättning från 40 sk. per lisp. till 1 sk. 6 rst. per skålp., eller 30 sk. per lisp., måste, så vida icke Borgare-Ständet, sorn ensamt bifallit detta förslag, vill frånträda sitt beslut härutinnan, följande omröstning anställas: 42:o. Den, sorn, lika med hvad tre Stånd beslutat, anser gällande införselstull å fensterglas, 40 sk. per lisp, böra bibehållas, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 1 sk. 6 rst. per skålp. Utskottet hade hemställt, att Patent-glas och glastakpannor, hvilka slag glas nu måste förtullas såsom »andra slag», med en tullafgift af 8 sk. per skålp., måtte under egen rubrik under artikeln glas i taxan intagas och, i likhet med hvad Utskottet för fensterglas föreslagit, åsättas en införselsafgilt af 1 sk. 6 rst. per skålp.
1 afseende på sättet för ändamålsenligt tillvägabringande af en sådan inrättning, hade det varit ifrågasatt att förlägga Institutet på någon enskild egendom, såsom för - Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 71. 23 hållandet var med Landtbruks-institutet på Degeberg, men sådant syntes Akademien hell och hållet olämpligt, emedan äfven om egendomens egare vore en till föreståndare lämplig person, hvilket icke alltid kunde påräknas, Institutet, derest egendoms-egaren funne sig hafva anledning träda tillbaka, då detsamma möjligen vore som bäst behöfligt, korinne att sakna den stadga och det bestånd, som för en allmän inrättning vore nödiga. Alt, på sätt sorn skett med Ultuna Landtbruks-instilut, förlägga läroverket på en för ändamålet anslagen kungsgård, vore deremot, enligt Akademiens åsigt, ganska lämpligt, såvida en passande dylik lägenhet genast funnes disponibel oell icke, i afvaktan derå, läroverkets inrättande komme att på obestämd lid uppskjutas; hvaremot, om en kungsgård icke vore att erhålla, endast en tredje utväg återstode, hvars användbarhet Akademien ansåg icke vara något tvifvel underkastad, nemligen att Staten inköpte en tillräckligt stor och i öfrigt lämplig egendom, som, behandlad med den sakkännedom och försedd med den arbetsstyrka, hvilka vid ett dylikt läroverk borde kunna påräknas, otvifvelaktig! skulle gifva hög ränta på det för dess inköp använda kapital. Sedan Kongl. Majit genom Nådig remiss anbefallt Sin Befallningshafvande i Malmöhus län att, efter samråd med Kongl. Majits Befallningshafvande i Christianstads län, undersöka och i underdånighet sig utlåta, huruvida, med iakttagande af hvad Landtbruks-akademien i ämnet anfört, någon för högre landtbruks-läroverk passande egendom, vare sig Kronan tillhörig eller genom köp disponibel, kunde vara att tillgå, samt i sådant fäll afgifva fullständigt förslag i afseende på de åtgärder och kostnader, som erfordrades för ett sådant läroverks inrättande och underhållande derstädes; sä har af Kongl. Majits förstbemälde
Deruti Utskottet uppiy t att PresteSi andels Protocoll blifvit utan StatsCassans betungande till trycket befordrade, och tryckningens ombesöriande af de öfrige Ståndens Protocoiler uppdragen af Pvidderskapet och Adeln , för dess Protocoll, åt Rectorn, nu mera Hprr CanceiliRådet G A. Silfverstolpe, af BorgareStåndet åt dess Secreterare, Herr BergsRådet Robsahm, och af BondeStändet åt RiksdagsFuilmägtigen Johan Ois<a son Longberg, samt art tryckningen åter af Bihanget skolat besörjas af ExpeditionsUtskottets Secreterare, och har Utskottet anmärkt, att en brist uti 'fulla lefvereringen af det antal ex mplar, som af Bibanget blifvit tiyckte, uppstått, hvarföre redogörelse saknadesj Samt således ansett ExpeditionsUtskottets Secreterare Och den af samma Utskotts Betjening, sorn ombesörjt tryckningen och uppburit M dien för Tryckningskostnaden, skyldige att för de tryckta Exemplaren afgifva behörig redogörelse, samt antingen lefverera de bristande Exemplaren itt natura, eller ock desamma med penningar ersätta, till det b .lopp, hvarföre betalning af dem blifvit utaf Riktdagskostnaderne uppburen och qvuterad; hvarjemte Utskottet öiverlemnadö till Riksens Ständer att sjelfve förordna, hurti med de återstående i behåll varande Exemplaren af Bihanget, utgörande omkring joo, borda förhålDs; äfvensom Utskottet, hvad angeck tryckningen af de ifrågavarande RiksStåuden* 244 Den 17 Martil, e. m.
I salongsvagnen ha länge o c h lyckligt, det tillönskas d e m säkert af baron o c h friherrinnan Cederström en » receptions, många varma svenska hjärtan, liksom af vänner då de taga afsked af sina vänner, främst stadens o c h beundrare öfver hela världen. Major, öfverste M o r g a n: folkmassan på perrongen defilerar afskedstagande o c h tåget afgår, under det ANNA FLEETWOD-DERBY. musikkåren spelar den ståtliga waleska » Marsch of the Men of Harlisch ». Emellertid far jag till Penwyllt m e d ett tåg, föregående brudföljets extratåg, för att där se de sa1899 C. F. Giroberg foto. M E D f. d. K a p t e n C. O c h äfven s o m landtbrukare var Casparsson en märkesman. fl. IDUN isyy. _- 4 _ Helsingegatorna. T o m t e n mäter 24,000 kv.-fot o c h är något större än tomten för den ofvan o m n ä m n d a byggnaden i L o n d o n, hvilket emellertid också möjliggör ökade bekvämligheter. Sofrummen skulle alltså bli något större, m e n i öfrigt skulle inredningen bli i det närmaste lik förebilden i L o n d o n. FURSTINNAN AF BULGARIEN. aflidit. Dödsorsaken var en följd af influensa i förening m e d lunginflammation. Det är en stor förlust furst Ferdinand därigenom lider: hans maka har städse varit ett moraliskt stöd för hans osäkra tron. 1870, dotter af hertig R o - bert af Parma. Sitt äktenskap ingick h o n i Florens i april 1893. KANSLIRÅDET FRIHERRE FOCK, ETT ARBETARPALATS I HUFVUDSTADEN. D e äro j u talande n o g, dessa bilder 1 Byggnaden innehåller i bottenvåningen sällskapso c h ekonomirum samt i våningarna en, två o c h tre trappor u p p endast sofrum.
Anledningen är så mycket större att förmoda något annat och väsendtligare, om också endast en stor politisk demonstration, för att inför Europas ögon ådagalägga Sveriges anhängighet till Rvska systemet, hafva åsyftats med denna beskickning, som till densamma å Svenska sidan begagnades icke någon bland H. M. Konungens enskilda tjenare bland Dess Adjutantcorps eller Hoffolk, ulan en diplomatisk person, Sveriges Minister hos Frankrike, i begrepp att återvända till sin bestämmelseort; och denna omväg med detta uppdrag såg ut, som hade ministern skolat emottaga sina definitiva instructioner i S:t Petersburg, Om Konungens rådgifvare i ministeriella ärender har anledn. alt vara erkänsam mot Constit.Utsk. för det salt, hvarpå ärendet der blifvit behandladt, så hafva Sveriges Konung och Folk så mycket större och giltigare orsak att genom detta Utsk:s förfärande finna sig förfördelade: Konungen, alldenstund den ovilja, som med rätta är riktad mot den ansvarige rådgifvare!», sökt afledas under äfventyr af bristande grannlagenhet mot ett högre och dyrbarare föremål; Folket, emedan intet afseende blifvit lemnadt åt dess ära, interesse oell sympathier. Det är att illa tjena de magtägande, om man af undseende för stundens önskningar Jemnar ur sigte framtiden och efterverldeti. Jag påminner mig härvid föl|ande ställe ur några anteckningar om Napoleon; ”En Österrikisk general dröjde hos honom tio dagar på ”ön Elba, och vann mer och mer Kejsarens förtroende, hvil”ken omsider ej företog någonting, utan att rådgöra med ”generalen.
Till stöd för bos Preste-ståndet beslutad återremiss har blifvit dels yrkadt, att, innan ytterligare anslag beviljades, Utskottet måtte genom framläggandet af fullständig plan och approximativt kostnadsförslag öfver ifrågavarande byggnads-företag, sätta riksstånden i tillfälle att bedöma, bland annat, beloppet af erforderliga medel för fullbordandet af redan påbörjade fängelse-byggnader, hvartill anslaget uteslutande borde användas, dels anfört, att slutliga handläggningen af detta ärende lämpligast kunde uppskjutas till dess Rikets Ständer fattat beslut rörande straff-arterna i den föreslagna kriminal-lagen, på det icke, genom fängelse-byggnadernas fortsättning i ensidig rigtning, materiela hinder i förväg blefve lagda för en nödvändig modifikation af berörda lag; varande i öfrigt yrkadt: att de gamla fängelserna, hvilka hittills blifvit lemnade åt förfall, måtte, i enlighet med Rikets Ständers vid 1840-—1841 årens riksdag tillkännagifna önskan, förbättras, och på ändamålsenligt sätt inredas, så att straff-fångarne kunde emellan arbetstiderna afskiljas i ensliga förvaringsrum, samt att, af de begärda anslagen, om de till större eller mindre del beviljades, en viss andel årligen måtte för detta angelägna behof användas; att Utskottet måtte sig yttra, om ej med all nybyggnad af cellfängelser kunde tills vidare fördröjas och blott så mycket af de begärda anslagen anvisas, som för fulländandet af de under byggnad varande samt till nödig förbättring af de gamla fängelserna erfordrades; att, då uttrycken uti betänkandet syntes antyda, att ensamhets-fängelset af Utskottet antagits komma att utgöra den hufvudsakliga straffarten i den nya broltmålslagen, men frågan derom ännu vore oafgjord, Utskottet borde föreslå Rikets Ständer, att anvisa en summa till anskaffande af straff-anstalter, efter det system, som, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers blifvande gemensamma beslut, komme att följas, och för tillvägabringandet af sådana ransaknings-fångelser, att tångarne kunde från hvarandra åtskiljas; att, då Utskottet föreslagit en summa af 600,000 r:dr för uppförandet af cell-fängelser, jemväl bort uttryckas, om med dessa fängelser afsåges läns-, ransaknings-, straffeller härads-fängelser; att de 100,000 r:dr, som vid 1840—1841 årens riksdag anvisats för häradshäkten, icke måtte från ifrågavarande anslag afgå och till förenämnde ändamål användas; och har jemväl inom detta riksstånd af en talare blifvit föreslaget, att anslaget måtte till hälften nedsättas och således komma att utgå med endast 100,000 r:dr om året.
Maj f. m. nerat i den instrumentala förlossningskonsten, utan att behöfva taxera hvardera till mer än 20 r:dr b:co, hvilket fölen sådan undervisning väl är lågt tilltaget. Mina uppoffringar för barnmorskekonstens befrämjande uppgå sålunda till den sammanräknade summan af 8,688 r:dr b:co. Derjemte har jag icke allenast läst dubbelt mer än hvartill jag varit pligtig, för danandet af vanliga barnmorskor, utan äfven hållit särskilda föreläsningar 2 a3 månader 0111 året för de barnmorskor , som skolat taga examen i den instrumentala förlossningskonsten, hvilkas hela antal nu uppgår till g4 stycken. Och slutligen torde, under mina s. k. ”förtjenster om bar n m o rsk e-u n der vi s ni ng e n” äfven kunna upptagas, att förlossningskonsten i Sverige, åtminstone i tryckta skrifter, befann sig, då jag blef professor, på en ytterst låg ståndpunkt. Men sedan jag , utom de förut omnämnda handböckerna för barnmorskor, till tjenst för läkare, slutligen utgifvit en i 3 band fördelad Lärobok i vården om qvinnans s 1 ä g 11 i f; så tror jag mig hafva höjt den allmänna förlossningsvettenskapen åtminstone till ungefär samma ståndpunkt, hvarest den befinner sig i det öfriga Europa, och barnmorskekonsten särskildt i så måtto högre, som Sverige är, så vidt jag yet, det enda land, der barnmorskor kunnat få rättighet alt begagna förlossningsinstrumenter — en inrättning hvaröfver ingen ännu klagat, men hvaraf deremot de mest välgörande verkningar blifvit bevittnade af prester, läkare och Konungens Bef:h:de. Och K. M. täcktes sjelf den ig Jan. i838 i nåd. anbefalla sitt Sundhets-colkm "att betyga mig K. M:s nåd. välbehag öfver ”det nit och den framgång, hvarmed harnmorske-undervis”ningen, särdeles i den instrumentala förlossningskonsten, blifvit af mig meddelad och utvidgad." Om barnmorskekonstens nuvar. tillstånd i fäderneslandet har jag visserligen förut sökt bereda R.
Med de i andra § omförmälda föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederbörande Korporationer eller Embetsman, all, ulan vidare påminnelse och utan annan anledning, än vid Lagtima Riksdag, sista Riksdags-beslutet, och vid Urtima Riksdag, sjelfva kallelsen, besörja, det valen till Riksdagsmän, der sådana val ega rum, i laglig ordning och, vid ansvar, med all skyndsamhet verkställas; tillhörande det Dom-kapitlen, att för Presterskapet, Stockholms Magistrat, att för samma Stad, samt Landshöfdingarne, hvar i sitt län, att för de öfriga städerna och menige allmogen om sådana valförrättningar, å embetets vägnar, föranstalta, med särskild föreskrift från Landshöfdin - Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skri/velse N:o 3. 7 garne, att samma dag, då i kyrkorna Riksdagskallelsen kungöres, skall socknestämma till nästföljande söndag, för Elektorsval af allmogen, utlysas. Skulle uti en eller flera kyrkor af ett pastorat gudstjenst saknas å den söndag, då kungörelsen borde uppläsas, åligge det Preslerskapef, att genast genom kronobetjente i pastoratet besörja, det nästa dag ett exemplar af kungörelsen skyndsamt cirkulerar från by till by, uti sådana lörsamlingar eller kapeli-lag, med förständigande, att deras ledamöter hafva att nästföljande söndag sig vid Moderkyrkan infinna lill Elektorsval, i händelse gudstjenst icke samma söndag bör hållas i egen kyrka, då valet derstädes må för socknen eller kapell-laget förrättas. (Sisla punkten af mom. 1 och hela mom. 2 utgå). § 14. l:o Inom rikets städer ege borgare, öfrige idkare af yrken, som till borgerliga näringar räknas, egare af hus eller tomt samt egare eller innehafvare, med ständig besittningsrätt, af jord under stadens domvärjo, alla dessa så framt de äro i staden bosatte, äfvensom stadens Magislratspersoner, alt bland sig välja Riksdagsfullmäktige.
Ländsk. 5-årsberättelse för Westmanlands Län. 3 2:o Strömsholms Fögderi: der tinnes icke några i ödesmål komne eller nyskattelagde hemman, icke eller andra nybyggen tillkomme i sednare åren. Hemmansklyfning och åter sammanläggning tima som oftast, men klyfniugar under \ mantal af de inskränkte på slättbyggden i detta Fögderi belägna hemman bidraga oftast till Åboernes obestånd. Dertill verka äfven de undantag eller fördelar som vid hemmans-försäljningar betingas. De flesta' Byarne äro storskiftade. Laga skiften pågå i några byar. Bruk och vattenverk åstadkomma icke eller här några uppdämningar lill andras förfång. 3:o I Westerås södra fögderi äro inga af öde upptagne gårdar eller nybyggen eller i ödeslmå förfallna Hemman. Då fögderiel icke är genomskurit af någon större ström kommer icke eller bär olaga uppdämningar i fråga Flera Byar sakna ännu laga skifte. 4:o I Westerås norra fögderi är samma förhållande i afseende på frågan om Ny-skattlagde, af öde upptagne hemman och nybyggen. Hemmans-klyfningar i samma förhållande som förr. Storskifts och Enskifts delningar äro med nytta begagnade. 5:o I Bergslags fögderiet äro på Riddarhytte rccognitions allmänning åtskillige Stubbeoch Röd jsel rättslägenheter skattlagde men skattläggningen ännu icke fastställd. Laga skiften fortgå inom Bergslagen och vinna med hvarje år mera förtroende, ehuru förenade med dryg kostnad. Inom en del af della fögderi, nemi: Yangshro härad, löper viii elt strömdrag, hvarvid vattudömningar af naturliga förhållanden förorsakas, men någon klagan eller tvist derom är icke yppad. Gro och 7:0 I Salbergs och Väsby fögderier äro icke eller någre nyskattlagde hemman och lägenheter tillkomne eller hemman i ödesmål förfallne samt i öfrigt icke eller något vid denna punkt alt anmärka utom hvad angående Hvitlinge Socken redan är anfördt.
Till åtlydnad häraf får Utskottet, efter verkställd granskning af föreskrifterna i lia och 2:a artiklarne af Banko-reglementet samt behörigt öfvervägande af de härmed samband egande af Banko-fullmäktige gjorde framställningar, vördsamligen tillstyrka, att följande förändrade stadganden må i blifvande Banko-reglemente få inflyta, nemligen: i:o Kommer någon Fullmäktig i den författning, att han icke kan vara riksdagsman och ledamot af Utskott, upphör genast hans fullmäktigskap och hans rum anses ledigt; skolande vid dylika fall eller då eljest någon Fullmäktig utur Styrelsen afgår, protokolls-utdrag derom, samma dag sådant hos Fullmäktige anmäles, till vederbörande Stånds Kansli-direktion expedieras, med anmodan alt låta inkalla Suppleant, som i den afgångne ledamotens ställe kommer att i Styrelsen inträda. 2:o. Fullmäktige skola minst en yäng hvarje år förrätta" inventering i Bankens alla kassor och öfrige förvaringsrum, enligt dertill af vederbörande uppgjorda, fullständiga och verificerade inventarii-förteckningan Vih. till R. St. Åt Fullmäktige är uppdraget: enligt 5 § i lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, att för hvarje halft år låta trycka samt med allmänna lidningarne utdela uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositions-skuld. 4:o. Anm ales hos Fullmäktige sådan ledighet ibland Preste-ståndets eller Bonde-ståndets Direktörer eller Suppleanter vid Låue-kontoren, åligger det Ståndets Fullmäktige i Banken att förhållandet till Ståndets Kansli-direktion inberätta. 5:o. Fullmäktige i Banken och Riksgälds-kontoret må för framlida uppsigten och kontrollen öfver Götha kanals vidmakthållande gemensamt utse och välja en person, att, å Bankens oell Riksgälds-kontorets vägnar, såsom ledamot deltaga i Götha kanal direktion; skolande nytt val dertill hvarje år anställas; hvarvid dock det förut ulsedde ombudet kan åter inväljas.
Att, såsom nu blifvit begärdt, helt enkelt remittera en fråga om Grundlagens rätta förstånd och tillämpning till ConstitutionsUtskottet, funnes icke på något ställe i Grundlagarne tillåtit, och vore ej heller tillförene någonsin 26 Den 5 Januari i. brukadt. Herr Grefven och Ordföranden ansåg derföre, alt någon vanlig remiss af hufvudfrågan till ConstitutionsUtskoltet icke lämpligen kunde äga rum, utan att den form, som 55 §. Riksdagsordningen utstakar, eller genom vägrad proposition, borde iakttagas. Derigenom vunnes äfven samma ändamål, tj hufvudfrågan blefve då öfverlemnad till GonstitutionsUtskottets afgörande. Herr Tham, Wollrath: Jag hade ej ämnat upptaga tiden i detta ämne, men jag kan ej underlåta att framställa min åsigt af saken. Då Herr Grefven och Ordföranden förra gången förklarade, att han icke kunde lemna proposition på något annat än bifall af RiddarliusUtskoltets Utlåtande; när detta Utlåtande innehöll vägran för Generalintendenten dorchimont, att begagna sin pollett till inträde på Riddarhuset; när på Ridderskapets och Adelns begäran Ordföranden vägrade, att jframställa proposition till votering med Ja och Nej rörande detta Utlåtande; och när ConstitutionsUtskottet bifallit eller förklarat riktig och grundlagsenlig Ordförandens vägran af propositionen; så hade jag trott, att saken vore definilift afgjord, och ej vidare kunde återskickas till ConstitutionsUtskotlet. Utskottets nu förevarande Memorial är ju, enligt Grundlagen, en definitif dom i saken. Jag hemställer, om något annat Den 5 Ja nu ar i i. 27 Ian dervid göras, än att lägga del till handlingarne, och om någon öfverläggning leder oss längre, än vi nu äro. Vore det ock möjligt, att ännu en gång få saken till ConstitutionsUtskoltet, hvad skulle det väl svara? Jag vill ej inlåta mig i frågan, huruvida Utskottet verkligen besvarat hufvudfrågan eller ej. Det har dock gillat Ordförandens vägran, att framställa någon annan proposition, än till
205 krigskrut, utgörande tillsammans omkring 7,200 centner, på förrberörde sätt omarbetades, i underdånighet tillstyrkt sådan omarbetning; i sammanhang hvarmed blifvit inför E. K. M:t i underdånighet anmäldt, att, enligt från Krigs-kollegium infordrade upplysningar, det ifrågavarande äldre krutet icke, i nu befintligt skick, kunde försäljas och icke heller anses ega högre värde än efter qvantiteten af den i krutet ingående salpeter, upptagen till 75 procent, då således, efter inlösningspriset 5 R:dr 32 sk. banko pr Lispund, för den rå salpetern, krutets värde kunde uppskattas till 21 R:dr 12 sk. b:ko pr centner; hvadan, om härtill lades den af Krigs-kollegium beräknade kostnad för samma kruts omarbetning till bergskrut med 5 R:dr i rundt tal per centner, det omarbetade krutet alltså kunde antagas kosta kronan 26 R:dr 12 sk. b:ko och således, då krutet försåldes såsom bergskrut ä 37 R:dr b:ko per centner, genom omarbetningen en vinst af omkring 10 R:dr på hvarje centner blefve statsverket beredd. Sorn E. K. M:t, genom hvad sålunda förekommit, ansett det vara till fullo utredt att den föreslagna och på försök till en mindre del redan verkställda om arbetningen af det ifrågavarande äldre krutet komme att tillskynda statsverket en betydlig fördel, och att således skäl vore förhanden till omarbetningens vidare fullföljande, har E. K M:t af sådan anledning till Rikets Ständer gjort den nådiga framställning, att kostnaderna för merberördav äldre kruLs omarbetande till bergskrut, och följaktligen äfven hvad för det på försök redan omarbetade krutpartiet blifvit utgifvet, må, i den mån arbetet efter den uppgifna planen binner fortgå, fä af krutförsäljningsmedlen bestridas. Hvad E. K.
För de uti y§. 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 3o, 3i, 32 och 33 upptagne utgifter, äro beräknade de fran StatsGontoret till RiksgäldsContoret lefvererade Öfverskottsmedel på StatsVerkets Ordinarie och Extraordinarie Inkomster för äret iS2j„ tillbelopp af TvåHundraTrcttioFem Tusen FyratioEn (235,o40 Riksdaler 16 sk. 6 r:st. §• 39- De uti §§. 84, 86 och 87 upptagne tillgångar erhåller RiksgäldsContoret från StatsGontoret. §• 9°- För alla öfriga uti 34, 35, 36, 37, 38, 3g, 4<>, 41, 42, 43, 44, 45, 48, 47, 48, 5o, 52 och 53 till utgående upptagne Extra anslag, äro anvisade Bankens behållna Räntevinster för åren 1829, i83o, i83i, i832, i833 och i834; hvilka Räntevinster äro förlagsvis beräknade att skola utgöra: för år 1829 EttIIundradeFemtio Tusen (i5o,ooo) Riksdaler samt för ( 55 ) de påföljande Fem åren Tvållundra Tusen (200,000) Riksdaler om året, eller tillhopa för alla Sex åren En Million EttHundraFemtioTusen Riksdaler. I afseende på lefvereringen af ifrågavarande Rantevinst för året i83o och påföljande åren, är stadgadt, att BancoStyrelsen, den 31 December hvarje år, åt RiksgäldsContoret anordnar den för året påräknade summan, under förbehåll, att Liquid sedermera, efter fulländandet af Bankens Bokslut, upprättas, då Banken antingen tillskjuter hvad dess behållna Räntevinst öfverstigit, eller från RiksgäldsContoret återfår hvad som understigit den påräknade summan.