Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man öfverväger att ändamålet med lagens åtgärd vid bestraffningar, ej allenast bör vara allmän säkerhet, utan äfven i sammanhang dermed, åsyfta den brottsliges för-> bättring; och då man derjemte, vid val af medel, allt mer och mer tror sig böra söka dem inom mildhetens och menniskokärlekens om* råde, så framställer sig vid våra fängelsean6tallter en bedröflig tafla af motsatser. Att dervid svårligen någon välgörande förändring i hufvudsaken kan åstadkommas, med bibehållande af fängelsernes närvarande organisation, derom öfvertygas man genom de inskränkte följderne af den vårdande uppmärksamhet och de kraftiga åtgärder, som i detta fall under de sednare åren af Regeringen blifvit vidtagne. eftermiddagen. N:o i. Den 12 Februarii, Utom <len moraliska sidan af detta ämne,' framställer sig äfven särskildt en physiskoch en oecor.omisk, lika påkallande en nödig reformation: Genom den betydiiga personal som nu befolkar våra fängelser och correctionshus, hålles dagligen en stor physi-k kraft obegagnad för samhället, och hvad värre är, den uppfrätes äfven merendels, för framtiden genom arrestanternes aftynande ,och deras tidigt inträffande oförmåga tid ålit arbete. Derjemte finnér man duteligen att verkställigheten af denna förödelse medför oundvikeligen en så stor penningeutgift, att besparing d<.-raf jemväl bör utgöra ett betydligt föremål för allvarlig eftertanka. Då mitt syfte nu är att ej framställa något annat än sjelfva saken, och tj en gång Större detaj! 1 er af densamma, än som ä;o nöd* vändige för att interessera Ridderskapet och Adeln och derjemte gifva ledning för ett Utskotts behandling så inskränker jag mig inom ^hufvudsakhga caracteren af mitt förslag. Min öfvertygelse är, att man genom en mycket enkel inrättning skall kunna använda arrestanter till framförande af så väl boxeringsbåtar, som af sådane transportfartyg för vahror och passagerare, hvilka hafva behof af en bestämd hastighet.
Täcken af Bomull och Siden U. Vilt okammad och okardad, Portugisisk, Spansk o. Fransk Sachsisks, Böhmisk, och all annan meddelfin . Gröfre af alla slag Ur Fick Studsare och Wäggur Uhrtaflör w. Watten Mineral" och Hälso Waxd.uk af Siden af andra slag g O (*- oj EL 3 T 50 a? 5 2 IO 15 20 30 Trot. Utdr. d. 2J Aug. 1823. 785 j o 1-3 ! s s. i e r Wufnader Af Siden, Halfsiden} Felb och Plus alla slag 20 Bomulls, Cambrick, Baftas,1 Callico, Cascas, Gingham, Gorrhas . .j 25 Yllefiltar, alla slag1 . 25 ■X, ' ] 4 . Jr, y «— Calmuck eller Doffel 20 —- Stoffer „ Casimir hvitt 15 jj 3> 3> alla andraslag 20 Etamin Rask f Schawlar och Schawletter af alla slag 15 Bihang till R. S. Vrot. 9:de Sami, 50 786 Prot. IJtdr. d. 2? Äng. 1823. * J ■8* 1 C& t—* a — , Yllevaror ej |specificerade 1^ Linne Tältduk c Utgående Waror. h Aska, spis All annan af Vegetabilier B. Bark af alla slag . G. Guld oarbetadt H. Horn oarbetadt J. Jern Gutit, Canoner , Stycken , Nickhakar och Mörsare ostämplade och oborrade samtj Prot. Utdr. d. 25 Ang, 1823. 787 !m 8 H £ c. Hällar öfver if2 tums tjocklek h , 50 Tack, Osmundtoch Ballast 50 K. Koppar Rå Koppar Gammal, brukad och Skrotkoppar samt så kallad Köp. paraska . / M. Malm eller Mineralier af alla slag , Medailler af Guld och Silfver Messing (gammal och brukad T. Tackjärn . Jrävirhe
Efter nådigt öfvervägande af hvad sålunda förekommit och handlingarne i öfrigt, beträffande förenämnda frågor, innehålla, bar E. K. M:t uti aflåtna högstberörda nådiga proposition täckts förklara, att då, vidkommande först frågan om beredandet af medel för hospitalens utvidgande och förbättring, på sätt komitterade föreslagit, hospitalsfondens egna tillgångar för närvarande icke dertill medgåfvo någon uppolfring samt en jemväl ifrågasatt försäljning af hospitalens hemman och lägenheter skulle i längden, enligt hvad Serafimer-ordens-gillet upplyst, blifva för fonden mindre förmånlig, annan utväg för vinnande af det åsyftade ändamålet icke återstode, än den Rikets Ständer, genom anvisande af statsanslag, kunde bereda. Då likväl i detta hänseende den summa, som för planens fullständiga genomförande blifvit förslagsvis beräknad, vore mera betydlig, än att E. K. M:t för närvarande, då statsverkets tillgångar för flera andra behof blifvit tagna i anspråk, ville sätta i fråga, att Rikets Ständer, med godkännande af den uppgjorda planen, skulle bevilja hela eller ens någon betydligare del af detta belopp, har E. K. M:t, med afseende på viglen och angelägenheten deraf, alt den af behofvet högt påkallade förbättringen af hospitalerna ju förr desto hellre måtte kunna förelagas, i nåder föreslagit, att, derest tillgång dertill nu kunde beredas, Rikets Ständer till en början ville bevilja hvad, som, enligt den uppgjorda planen, erfordrades för nybyggnad af Wexiö hospital, hvilket, enligt de upplysningar, komitterade meddelat, företrädesvis vöre i behof af utvidgning och förbättring, och skulle, i fall Rikets Ständer biföllo detta förslag, en summa af 127,500 R:dr banko böra för tiden intill nästa riksdag anvisas, att för berörde ändamål, i män af behof, utgå. Hvad dernäst angick
Kejsar Tiberius var en så passionerad gurkä- tare, att han lät uppföra särskilda drifhus för gurkor, på det att han äfven under vintern skulle få färska sådana. De hos oss brukliga gurksorterna härstamma närmast från Byzanz, hvarifrån de kommo till norra Europa först under 17:de århundradet. Sparrisen härstammar också från Asien. Redan de gamle romarne betraktade sparris som en utsökt delikatess. De kände äfven till den vilda sparrisen (Asparagus officinalis), som äfven af romarne påträffades i såväl hemlandet Italien som i England och Sydfrankrike. Äfven i Tyskland och i åtskilliga delar af Sverige kan man finna vild sparris, fastän sparsamt och mindre god sådan. A n - tikens läkare brukade sparris till läkemedel mot gikt, vattusot och hjärtlidande. Man antager, att den förädlade sparrisen blifvit förd öfver Alperna af munkar från sydligare klosterträdgårdar vid tiden för reformationens början. I Sverige odlades sparris veterligt i kl osterträdgårdarn a. Kål af åtskilliga slag kan räknas till en bland de äldsta grönsaker man känner. A f gamla grekiska författare erfar man, att kål och kålsoppor ingingo bland antikens maträtter. Såväl Cato som Cicero anbefalla kål så- som en blodrenande föda. Särskildt omtyckt synes blomkål ha varit sedan gamla tider. Denna kålart medfördes af romarne från Afrika. Till oss kom blomkålen först i mediet af 17:de århundradet. Surkålen ' hör sedan gammalt till de grönsaker, som människan brukat till föda. Horatius anbefaller surkål som hälsosam näring dagen efter större gästabud. Då såsom nu utgjorde sålunda surkålen ett bekant rekreationsmedel för gastronomiska liebhabrar. Rofvorna tillhöra äfven de gamla tidernas maträtter, först i vildt tillstånd, sedermera förädlade i köksträdgårdarna. D e gamle iudarne, såväl som greker och romare, kände till rofvornas bruk. Till oss ha rofvorna kommit öfver Finland från Ryssland. Till grönsakerna hör äfven sallat, som veterligen först kom i bruk hos romarne under kejsardömenas tid.
St:s und. skrifvelse N:o 143, samt till § i riksdagsbeslutet N:o 11. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s förslag lill §§ i riksdagsbeslutet: N:o 12, ang:de vissa lagbestämmelser med afseende å enskilda hanker; och N:o 13, ang:de lag om aktie-bolag. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Främst på listan i dag förekommer StatsUtsk:s utlåt, dels i anledn. af K. M:s nåd. propos:n, ang:de uppbörds-och skatteväsendets förenkling, dels ock till följd af enskilda i ämnet väckta motioner. Som detta ärende är 170 Den 22 Juli. af särdeles vigt och vidlyftighet samt åtskilliga af Ståndels ledamöter, alltsedan detsamma lades på bordet, varit upptagne af omröstningar i förstärkt StalsUtsk., vågar jag hemställa om Ståndet icke skulle finna lämpligt, besluta att detta betänk, icke må till öfverläggning och pröfning förekomma förr än nästa Onsdag och att Ståndet, för den händelse berörde omröstningar fortfarande komma att äga rum, ville förbehålla sig att då få besluta, huruvida målet skall genast förekomma eller än ytterligare uppskjutas. Hr Printzensköld, Carl: Då det är sannolikt att de voler:r i förstärkt StalsUtsk. som ännu återstå komma att upptaga hela Måndagen och det är nogsamt bekant att de öfriga Ulsk:n af dessa voteringar varit hindrade alt sammanträda, så är det all anledn. förmoda att Ståndets Hesta ledamöter om Tisdagen äro upptagne af Utsk:s-göromål; åtminstone är det förhållandet med dem som tillhör det Ulsk. der jag har äran föra ordet. Man kan således icke få tid alt laga den närmare kännedom af ämnet, som är nödvändig, för att med framgång deltaga i den diskussion derom som tvifvelsutan af sakens vigt varder framkallad. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade besluta, att med pröfningen af StatsUtsk:s utlåt.
Trappafsatser förvandlas till palmhus, balkonger till luftiga tältrum, hela huset omskapas, om så behöfves, borden dukas och blommor anordnas, o c h s o m genom ett trolleri är allt i ordning att mottaga gä- sterna. Dagen därpå komma samma skickliga o c h " ana arbetare att hämta lånta varor och återställa allt i sitt forna skick. Hvilket bekvämt sätt för värdoch husfolk! » Men hvad det måste kosta, » säger säkert mången. Ja, det är nog sant, men så ger man ej i allmänhet dylika tillställningar, utan att ha råd därtill. Det är ej så vanligt h ä att » en ann måste vara lika god som en ann », om tillgångarna tillåta det eller icke. r IDUN 108 En mr Lawson och hans gelikar kunna tillåta sig dylika tillställningar o c h mera sådant. Det är bättre att ge arbetsförtjänst än penninggåfvor, bättre låta penningen cirkulera än lägga den på kistbotten. Må blott hvar o c h eu lefva efter sin inkomst och med förtänksam omsorg om sin och de sinas framtid. Anna Fleetwood-Derby. Konung Oscar I:s grindpenning. En liten s a n n s a g a, berättad af L. S. I. et var en vacker julidag på 1830-talet. Solen sken varm öfver TuUgarnsviken, medan en och annan stråle silade sig igenom de täta löfkronorna i parken. Utanför kungsgården rådde lif och rörelse. Den stora gårdsplanen krattades jämte alla gångarne utanför densamma samt vägen ned till det nymålade badhuset ute på udden. Inne i de kungliga gemaken hade ock » storstädning » ägt rum: allt var luftadt och fint och färdigt att emottaga de höga gäster som väntades. I trapporna syntes redan en och annan livré- klädd lakej med kännarblick öfverskåda det hela för att tillse, det ingenting vore glömdt. Utanför grinden till den långa allén hade en stor skara ungdom samlat sig. En präktig äreport var upprest, med kransar af eklöf och ängsblommor. Visaren på slottsuret pekade redan på 6, och nu kunde man när som helst vänta de kungliga vagnarne.
En runa, mörk som natten, Hon skar i sköldens guld. Gudinna! Folkens öden Du skrifwer. På wår lott Skrif farorna, skrif döden, Men skrif ej träldom blott! Tegnér. Än finnas dock män, som män wåga wara, Med klappande hjertan i lågande bröst, Som drista beslutsamt med handling beswara Hwad samwetet bjuder med manande röst. Carlén. Det war en skön sommarafton, då mitt skepp kastade ankar på Stockholms ström. För att undfly de widriga intrycken, hade jag, alltifrån första anblicken af hemlandets skär, hållit mig i kajutan, och endast då det war nödwändigt för anmälningen wid Dalarö tull warit uppe på däck. Det war en owäntad känsla af nedslagenhet och misströstan, som intog mig, då jag kände lukten af de Ryska tull-embetsmännen, som kommo om bord och följde oss fram till wår ankarplats. Hindiah hade ofta kastat en förwånad blick på den nya werld, som nu öppnades för henne, men hon uppehöll sig likwäl förnämligast hos mig i kajutan. Då hon såg mitt lynne mulna, fästade hon bekymrade ögonkast på mig. Hon beslöt att söka skingra den sorg, som förtyngde min själ, med en af de hindostanska wisor, som jag helst hörde henne sjunga. Det war en af hennes egna fantasier, och jag will försöka att för mina läsare meddela den i öfwersättning: ”O, hwar är du, Ramiengas lysande Sultan? Midnattens dystra windar Genom öde palatsen susa. O, hwar är du, Ramjengas modfulle krigare? Golfwen rodna af hjeltats hjertblod; De tappres skara ligger slagen. O, hwar är du, Ramjengas ädle hämnare? Fiendens klingor wid porten glimma; Nöden ropar i hwarje boning. Ha, men ännu Ramjengas hjelte lefwer! Han är stridsböljans Lotosblomma. Högt han spirar upp utur djupet. Hur herrlig Ramjengas befriare strålar! Segren lyder hans läppars budord; Hjeltar de wäcka till lif och frihet.”
SDejjutom l>afroa af meDel, forn SKiketö ©tänDer anmifat, biDrag^»™1^.^-' utgått till hamnanläggningar roiD ‘2£efteråé och ‘SSaDjkena: till full» cirbeten. borDanDe af hamnbpggnaöerna voiD barberg och SiDföping: famt till uppmuöDring och förbättranDe af hamnen voiD €hrijtinehamn; hrcw* jemte anjlag bemiljatö till upprenöning af inloppen till ©efie hamn: till muDDrtng af grunDa fläUen i fjön grpken i ^SermlanD: tiUplickt» ning af ©torfjön i SemtlanD: famt till ^anläggning raiD ^napp» forsen för fammanbinDanDe af fjöarnc Sllqroittern och -åån i <£arl» ikoga SSergölag. ©eDan, efter QSice Slmiralen &■ af ^lintö timaDe DÖD, tillfälle pppatö att för flatenö räkning inköpa eganDerätten till Det få kallaDe ®|®^rtte‘ ©roenjka ©jökartemcrket eller ©merigeö ©jöatlaö, ittgöranDe en ge» nom bemälDe fSice Slmiralö mångåriga och outtrötliga bemöDanDen tillkommen famt änDamålöenligt orDnaD famling af erforberliga mate» rialier och upplpéningar för utgifroanDe af ©roenjka fjökort, l)ao of» voatiberörDe
Ett sådant förhållande vore nu för handen, då en snart hundraårig Lagbok, commenterad genom (usendetals Författningar, utgångne under olika Statsskick och säkerligen i ganska många fall ej öfver» ensstämmande med våra nu gällande GrundLagar och samhällsbehof, obestridligen adagalade nödvändigheten af en ny Lagredaction. Hade Lag-arbetet år 18U blifvit börjadt dermed, att Lagstiftningen fastställt grunderne för den nya Lagen 3 så skulle redan åt 1815 någon Balk kunnat föreläggas Rikets Ständer till granskning och antagande ; lika-i så åren 1818, 18^5 och 1828; och man hade nu sett en möjlighet att tilländabringa ett verk, som, åtminstone för den nuvarande generationen, skulle fått ett ökadt värde derigenom, att Stiftaren af en ny Dynasti tryckt inseglet på de nya Lagarne. ;Då sådant icke skett, och då det sätt, på hvilket man härutinnan gått tillväga, äfven medfört den olägenhet, att många behöfliga Lagfö landringar blifvit, i afvaktan på den nya Lagen , Lagutskottet» Betänkande N.-o 74. uppskjutne, funne Herr Friherren sig föranlåten, i mening att försätta detta äfven af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman uraktlåtna ärende i bättre skick, till -profning framlägga furslaget till en ny Civil-Lag, med begäran, att detsamma måtte remitteras till Lagutskottet, sorn borde derutur till Rikets Ständer framställa grunder i afseende på giftorätt, på arfsrätt, på p e rs o n e r s myndighet att råda ofver sig och s i 71 egendom, på t estamen te, pä credit och Utsii kningsförhållanden, på arfvejord och bård, samt på D o msto Isin rättningen, och, i de fall der Utskottet ej gillade de i forslaget innefattade grunder, uppgifva alternativ, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att ofver detta vigtiga ämne, ännu vid denna Riksdag, fatta sitt beslut och kunna Kongl. Majis tankar derom inhemta.
Således bör det stå R. o. Ad. fritt att besluta ersättning vare sig från reparationsfonden eller Riddarh.-kassan. Rättast vore kanske att dela denna fråga i 2:ne punkter, nemi. först besluta att förlusten skall ersättas Wadstena adliga jungfrustifts-fond och sedan återremittera frågan till Ridddarh.-Utsk. Hå har R. o. Ad. redan på förhand på ett Ståndet värdigt sätt definitivt tillkännagifvit sin tanke i ämnet 38(1 t/e n 11 Februari. med afseende på ersättningen och endast öfverlemnat åt Utsk. att föreslå, huru och på hvad sätt ersättningen bör utgå. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, framställt att samtlige talare instämt i yrkandet af återremiss å förevaride §, med endast den skiljaktighet att Hr Printzensköld i sitt sednaste yttrande anhållit att R. o. Ad. nu genast måtte besluta, att den förlust af 2,573 Ridr 8 sk. b:ko, sora drabbat Jungfrustiftskassan, skall ersättas af någon utaf de 11. o. Ad. tillhöriga fonder, men att denna § i öfrigt mätte återremitteras, för att Utsk. måtte komma i tillfälle att utlåta sig om den fond, hvarifrån ersättningen borde utgå, blef propos. till bifall å denna § först framställd, men besvarad med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de gjorda anmärkmne föranleda till åtenemiss, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Printzensköld: Jag anhåller om votering och att som kontra-propos. måtte antagas det förslag jag framställt. I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm, att den begärda voteringen icke kunde förvägras, men att den af R. o. Ad. beslutade återremissen icke syntes lägga hinder i vägen för bifall till Hr Printzenskölds förslag till beslut om ersättning för Jungfrustiftskassan. Hr Printzensköld:
Ut supra. Ex Protocollo J. U. Ahnqvist. Utdrag af Vällofl. Borgare - Ståndet $ Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 17 Juli I8i 5- S. T) Sedan Ffögv. Prest-Ståndet, genom Pra» toeolls Utdrag under den 7 i denna månad;, inbjudit Högloft. Ridderskapet oell Adeln samt Borgare - Den 17 Juli. I489 Borgare-Ståndet att utlåta sig, huruvida de ville instämma uti Heder v. Bonde-Ståndets, i frågan rörande tillökning uti de Kongl, och Furstliga HofvensStat9-surnmor gjorda tillägg,samt Högloft. Bidderskapet och Adeln, enligt nu uppläst Protocolls-Utdrag af den ii juli, funnit sig icke kunna frångå sitt i laglig ordning redan i detta ämne fattade beslut, ville äfven Borgare-Ståndet gifva Bespectivä Med-Stånden tillkänna, att det, vid sitt bifall till Stats-Utskottets i ämnet afgifna Betänkande , för sin del ansett tillägget förfalla, så mycket mela sorn någon tillgång föl* dessa nya anslag ej i Stats-regleringen linnes5 hvilket Beslut Ståndet nu ej eller funnit an» ledning att frånträda» Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn, Robsahm» S. D. \ id förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande* Uti det från Höglofl. Bidderskapet och Adeln * Högvörd. Prest - Ståndet och Hederv. BondeStåndet den 15 sisth Juni till Utskottet återremitterade mål, angående husbehofs bränningen och dermed gemenskap ägande omständigheter* fann Borgare-Ståndet för godt, att förblifva vid det beslut som Ståndet redan genom ProtocollsIJtdrag af den 15 sistlidne Juli, sina Bespecti va Med-Ständef, om antagandet af Allmänna Besvärsoch Oeconomie * Utskottets under den s? 6
Fröken Hilda som under förliden vinter vistats i Stockholm, där Lundeli, som sedan hösten 1891 för bröstlidande hennes musikaliska talang förvärfvat henne talvistats i Teneriffa, har, enligt telegrafiskt medderika vänner. Den 8 dennes afreste hon åter till lande, därstädes aflidit den 7 dennes. Fröken L. sitt hem i Reval. Vid en mängd tillställningar var en både på hufvudets och hjärtats vägnar inom societeten och konstnärliga kretsar har man ovanligt rikt utrustad personlighet. Hon tjänsthaft tillfälle att beundra fru de Gervais ' uttrycksgjorde en tid som ovanligt nitisk lärarinna vid fulla föredrag af ryska, franska och svenska roSödra Vi folkhögskola, har skrifvit i åtskilliga tidmanser. Äfven i Alliance francaise och nya konstskrifter och jämte en sin syster gjort stora samnärsgillet har fru de Gervais med bifall uppträdt j lingar rörande Kalmarortens folkspråk, sägner m. såsom sångerska. För oss svenskar är det af I m., som ännu blott delvis äro tryckta i landsmålssärskildt intresse att erfara, att hon i Petersburg | tidskriften. Under sin vistelse på den aflägnsna saka stora extra kostnader, utan bör hafva mod att bjuda sina vänner i all enkelhet och trefnad. Vidare inbespares mycket, om allt mjukt bröd och skorpor bakas i hemmet. Naturligtvis måste man bakdagen hafva » långkok », så att man ej behöfver elda särskildt för brödet. Degen göres så tidigt, att brödet är gräddadt, när middagen serveras. Många fruar påetå, att det icke är någon uträkning att baka hemma, emedan det då går dubbelt så mycket bröd åt, men för min egen del har jag aldrig funnit denna invändning befogad, om man låter barn och tjänare få sin vissa kvantitet mjukt bröd om dagen och för öfrigt låter dem äta torrt bröd efter behagJag har beräknat, att vi i vårt hushåll, 3 vuxna och 4 barn, på grund af hembakningen årligen spara 80 a 100 kr. En annan viktig faktor i hushållet är smöret. Ofantligt mycket smör inbespares, om man till stekning använder fiottyr, som skummas från såser och soppor. Till stekning af biffstek och dylikt användes naturligtvis blott smör.
— N:o 3oi. angående åtgärder i afseende på den afgift» som under namn af brooch quai-afgift uppbäres för till Stockholm sjöledes inkommande målbara varor. XXIII. 402. — N:o 302. angående några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor. XXIV. 143. Å. 219. XXV» E. y3. — N:o 3o3. angående iakttagelser lill förekommande af omtryckning utaf vissa handlingar, tillhörande Bibanget till RiksStåndens prolocoll. XXIV. 14 3. — N;o 3o4- i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning, i fråga om mötespassevolancens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverflyttande på Statsverket. XXIV. 143. XXV. 27. ( ‘°7 ) Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers; — N:o 3o5. angående anslag för utvidgandet afen läroanstalt i staden Strömstad. XXIV. 14-4* — J\T:o 3o6. i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition om utbyte af den s. k. fölingen till hemkommande fartygs besättningar emot ett årligt anslag af tullmedlen. xxiv. 144. — N:o 307. angående förändring i Södra Skånska infanteri-regementets rotering, i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarie roterings utgörande. XXIV. •44- — N:o 3o8. angående iakttagelser vid lagars och författningars tillämpning, i händelse ett utaf Rikets Ständer i underdånighet (öreslaget förändradt Uiyntsysteme vinner Kongl.
Det förhål» 6 Banco-UIskottets Utlåtande N.-o 6j. lande, att länrättigheten mera begagnas af Köpmannen än Tillverkaren sjelf, inträffar likaledes med Stångjern, men minskar, utan tvifvel, ej anstaltens ga g Helighet för Producent ten, emedan en åt Afnämare eller Förlags, män medgifven förmon, omedelbart och naturligen , inverkar på köpe. och förlags, vilkoren, Denna fördel för Producenten skulle deremot, efter Utskottets åsigt, sna. rast gå förlorad genom lån-anstaltens in. skränkning blott till Stapelstads-vågarna, hvarigenom i Öfrigt lån-rättigheten på det hela föga egde rum mera än till namnet; peli en betydligare skillnad i vilkoren för Stapeloqh Uppstäder vöre, ehuru i min. dre grad, af en lika verkan, Hvad Magi. strå ternus ansvarighet vidkommer, så synes väl af Kongl. Förklaringen den I2janua. rii iySy, (Uanco.Förordningen, pag. 207), att framställningar från Borgare-Ståndet blifvit gjorda om Magistraternas frikallande från ansvar för Jern-effecter , liggande å våg, hvilka i Banken belånas; men att Kongl. Majit dertill ej lemnat dess sam. tycke; och är det endast, under förutsät. tande af en lika ansvarighet, äfven hvad det å våg liggande Tackjernet beträffar, som belånings-rättighet derå blifvit utaf Utskottet tillstyrkt; hvaremot den, för Jern. effecler i allmänhet, föreskrifna sriörlindning oph försegling synts Utskottet icke inue. Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 6j. 7 bära ilen derå behölde fästas. I sjelfva anmärkningarna har