Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. anbefallt utarbetande af ett förslag, men denna befallning icke blifvit efterkommen, då blir det väl rätta tidpunkten att låta undersöka förhållandet af andra personer, men i en sak af så invecklad beskaffenhet som denna, bör man, efter hvad mig synes, icke mellankomma med begäran hos K. M. om undersökning. Detta är milt skäl, hvarföre jag icke instämt i Ulsk:s förslag och hvarföre jag fortfar att yrka afslag. Hr Ekströmer, Carl Joh.: Då den fråga, hvilken nu är föremål för öfverläggning, nemi. den om allmänna barnhusets reorganisation, varit till handläggning öfverlemnad åt det embetsverk, hvaraf jag är ledamot, och jag således om densamma äger någon kännedom, anser jag mig ock böra yttra några ord derom. Att en reorganisation af denna vägörenhetsinrättnings administration är af behofvet påkallad, derom skulle jag tro, att meningarne i allmänhet icke äro delade. Direktionen har sjelf först insett detta behof och derigenom gjort und. anmälan; men dels har Den 15 Mars f. m. 245 ilen gått temligen långsamt tillväga med sin reorganisalionsplan, dels icke böl jat från grunden. Hufvudsaken är nemi. alt bestämma principen för barnhusets verksamhet; skall det, såsom nu är händelsen, bilda, så till sägande, en kasern för barn, såväl i den spädaste, som yngre barnåldern, samt en uppfostringsanstalt för dem inom undervisningsåren? Eller skall inrättningens syftemål fast hellre vara, att, så vidt ske kan, draga försorg såväl för de späda som äldre barnen, förnämligast genom beredande åt dem af omvårdnad medelst deras utackordering i enskildta hus, vare sig i landsorlerne eller i hufvudsladen, och inrättningens hufvudsakliga syfte snarare vara, att befordra oell besörja denna utackordering, än att bilda en stor försörjningsanstalt lill barnens inhysande? Har denna hufvudfråga blifvit på förband afgjord, ordnas detaljerna sedermera utan svårighet.
Möjligtvis kan också härigenom inträffa, att intet dylikt uppköp behöfves, och, hvad som är ännu säkrare, Banken blottställes derigenom mindre för de försök, som misstroendet eller illviljan kunna rigta mot densamma. Dessa skola, efter all sannolikhet, i början visa sig mest verksamma; och hvilken blir väl följden, om, genom ett för högt taget minimi-förhållande, Banken sättes i nödvändighet att, efter några månaders utvexling, börja med silfverköpen, som dessutom då troligen blifva ganska dyra? Månne icke obelålenhet med Realisationen och totala förlusten derföre af ett förtroende, som den kunnat bibehålla och som sedermera svårligen återvinnes? Höglofl. Utskottet har fastställt detta förhållande såsom 1 till 3. Jiag Hör till BancoUtskottets Utlåtande N:o 16. ^3 Länner icke hvarifrån detta kan vara hemtadt; men visst är, att det icke har något motsvarande uti någon utländsk Bank, och icke en gång understiger medeltalet af hela verldens Bankers relativa metallbelopp, ehuru detta icke är såsom minimum antaget. Således hade Engelska Banken år i8a5 blott y^tdels valuta och fortfor att vara solvent, oaktadt då inträffade starka anlilanden. Skoltska Banken eger föga öfver y:del, och den Amerikanska, som eger bestånd, oaktadt alla sina strider med Regeringen, endast |:del. Ville man hemta stöd för sitt bestämmande ifrån erfarenheten af Utländska Banker, skulle således förhållandet af 1 till 6 här synas tillräckligt, i synnerhet om tillika lages i betraktande de svårigheter, som vårt Lands Mngsträckthet i läge och tröga communicationer sälta emot en länge fortsatt hög silfverutvexling, men jag vill icke en gång härifrån söka mina skäl, då andra och mera vigtiga kunna företes. Hufvudsakliga föremålet för Realisationen är, att hvarje åt Banken erbjuden sedel genast inlöses med hardt mynt. Men härtill fordras icke, att Banken skall ega mera metallisk valuta i jemförelse med utevarande sedelbeloppet, än blott för den del deraf, som möjligen kan lösryckas ifrån allmänna rörelsen att presenteras i Bancoluckan.
4 Sami. 1 A[d. 2 band. 26 Uä/t. 3 IS Stats-Ulskotlels Utlåtande, J)S 191. de olika grunderna, i betankandet N:o 92, eller i det nu algi fria utlåtandet N:o 191, derest någotdera af dessa ränteförenklings-forslag varit med år 1845 till efterlefnad infördt, meu med antagande exempelvis af de 20 årens (1824—1843) medclmarkegångsvärden för den nya räntans uträkning och bestämmande, har jag, för ett hemman Skulla i Upsala Län. gjort fullständiga och här i Tabellerna N:is 1—4 vördsamt bifogade uträkningar så väl öfver värde-beloppet af nuvarande årliga räntan derå för åren 1845 till och med 1855, elter hvarje års markegång, som ock, för samma tid, öfver det årliga värdet af de nya olika räntorna å samma hemman, enligt successiva 20 års medelmarkegångspris. dag har härvid med uppsåt valt det första 20-äriga medelvärdet för åren 1824—1845, för att ega (lera års erfarenhet på de begge olika ränteförenklingarnas resultat i verkligheten, hvilket jag deremot icke alls kunnat finna, om 20 års medelmarkegångsvärdet af mig antagits för 1834—1853. Då hade man haft blott den vanskliga gissningens slippriga beräkningar att lägga till grund för räntornas utseende i en oviss framtid, för att, efter olika tycken, alsigter och probabilitets-kalkuler. kunna draga hvilka slutsatser man velat, till och med de mörkaste, som redan spökat omkring oss, eller om en alldeles otvifvelaktig skatteförhöjning, hvilken man ock så ofta hört läggas Utskottets förra förslag till last. Eldigt bilögade beräkningar ur den framfarna tiden, såsom en oneklig verklighet, visar sig emedlertid nu raka motsatsen till den skatteförhöjning, man eljest fruktat så lätt och beklagat så högt.
pr månad. Svar till » O. G. » torde inlemnas å denna tidnings byrå. |90| Inackordering på landet Ö CD C o •H GÖ - Ö &lt;D PH kan erhållas i en ansedd skollärarefamilj i Södermanland för 1 å, 2 gosCO sar om 8 — 1 4 år. Undervisning i alla O folkskolans ämnen äfvensom musik medA delas. För öfrigt erhålla barnen den utmärktaste tillsyn och vård. De bästa Cö rekommendationer kunna företes. Pried set är billigt. Jemnåriga finnas. När•Ö R mare upplysn ' ngar meddelas å Iduns CD Redaktionsbyrå, Sturegatan 8, Stockholm. ^ ^ ', ™ önska a kortast möjliga tid lära tala Engelska språket, anmäle sig Regeringsgatan 5 1, 3 tr. En krona pr vecka. [54] ba cd +3 O B CD¿1 CD «3 inbjuder härmed till prenumeration för år 18S8. Tidningen, som utkommer hvarje helgfri lördag, är tullskyddsvänlig oeh fosterländsk, meddelar nyheter från hela Vestergötland samt redogör för öfrigt hvad vigtigt händer i inoch utlandet. Två följetonger i hvarje nummer. Oravexlande artiklar på skilda områden. Westgöten kostar: för helt år 2 kr., / år 1: 65, V _ år 1: 2 5, 7 | år 75 öre, postafgiften oberäknad. Prenumerantsamlare antagas öfver allt, och den, som insäuder prenumerationsqvitto å 6 ex., erhåller afgiften för det 6:te ex. till baka. 3 4 2 sökes af en ung flicka af god familj. Pretentionerna små. Den sökande har god erfarenhet i skötandet af ett hem. Svar till » Emma 23 » torde inlemnas å Iduns Byrå, Sturegatan 8 (ing. fr. Humlegårgsgat. [86] t » 05 o DIVERSE. Födde. Idun PRENUMERATIONSPRIS P R Å R: IDUN KR. 5: - IDDNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — &gt; 5: - IDDNS MODETIDN. UTAN PL.
— (Till Consul Tulin i Tunis 3,000 äro ej bokförde som annars skulle tillkommit med C:a 9,000.) Tractamenten lill Constcler utom Barbaresk-Stalerne. General-Cons. i Philadelphia. (Men oberäknadt tractamente till Consul Wilckens i Odessa Hamb. B:co 1,000, i Svenskt B:co calculerade till 3,000. äfvensom till Missionen vid Ottomanniska Porten, som först år i832 utgått med Hamb. B:o5,720 eller omkring 17,000.) Aflöning till Directionens Ledamöter och Tjenstemän samt hushyra 5,426: 32. — Skrifmaterialier, Ljuspengar, Ved och Post-p0rto m. m. 1,823:46. 9. Transportera» Utgående Ba.lance till år i83a, skulder för: Inrikes Län Utrikes Hamb. B:co 72,000 å 128 sk. I a:ne år afsatte medel för Sjö-Expeditioner Skulder å räkning till diverse „ Oberäknadt ej bokförde skulden till Marocco för 1 års fredssumma (1831) Pister 20,000 C: och Consul Tulins fordran i räkning . C:a 20,000. och tractamente — 36,000. Samt vanliga utbetalningen till Ottomanniska beskickningen, C:a 17,000 R:dr och årstractamente till Consul Wilckins i Odessa R:dr 1,000 H. B., C:a 3,000 B. Sammanlagdt hvarmed skulden uppgått till Oeh visat en brist af .. * * • •••••• Transporteras 136,609: i. Pensioner 3,620: i5.— Gratificationer till Cancellist och Copist . 200: g ^gg_ ^ Räntor 4,068:23.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Ulskottels under N;o 101 förut meddeldte Betänkande, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelse för derföre influtne medel. Från BancoUt,skottet: Af den 5 sistlidne Augusti: N:o 7 r. I anledning af väckt Motion örn ersättning åt ÖfversteLieutenanten G. U. Adlerstam för dess, genom en Rättegång med Rikets Ständers Bank, orsakade lidande. Af den 28 sistlidne Augusti: N:o 72. I anledning af den utaf Utskottet förrättade revision öfver BancoDiscontVerkels räkenskaper och förvaltning, samt förra RiksDiscontVerkets fortsatta utredning för år 1828. I anledning af väckt Motion, rörande eftergift af Bankens inteckningsrält, i afseende på den å Uddewalla Stads utmark varande Ståndskog. N:o 74, I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 36 förut afgifne Betänkande i fråga om bibehållande af de från Banken meddeldte lån på hus, brandförsäkrade i den upplösta f, d. Stadsfonden af Allmänna Brandförsäkringsverket, Den 10 September e. m. i6y Af den i dennes: N:o ^5. I anledning af väckt fråga 0111 nödvändigheten af någon jemkning uti gällande stadgar för Rikets DiseontVerk, i anseende till den för ön Gottland tidtals hämmade postgång. Frän Lagutskottet: Af den 3i sistlidne Julii: N:o 86. Öfver väckte Motioner, om fastställande af vissa grunder för en ny BrottmålsLag. Öfver väckt Motion om införande af edsvuren Nämnd eller Jury i Brottmål. I anledning dels af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande förmånsrätt för Upsala Academie hos dess Uppbördsman, i afseende å medel, souaafdein för Acaderniens räkning blifvit uppburne eller förvaltade, dels af väckt Motion om enahanda förmånsrätt för Lunds Academie. Af den i5 sistlidne Augusti: N:o 8g.
Kreditiv meddelas icke någon enskild person till högre summa än 30,000 R:dr Riksmynt, eller å lägre belopp än 1,000 R:dr Riksmynt; börande i öfrigt kreditiv-beloppet lämpas efter beskaffenheten och omfånget af den rörelse, kreditiv-sökanden bedrifver. Såsom kreditiv åt sparbanker må beviljas högst 50.000 R:dr för Stockholms, 20,000 R:dr för Götheborgs och 10.000 R:dr, allt Riksmynt, för hvar och en af de öfriga sparbankerne, som dertill sig anmäler. Utassigneringar och afbetalningar få, i mån af behof, verkställas, dock aldrig på mindre summa hvarje gång än 100 R:dr Riksmynt, och derutöfver endast på hela tiotal R:dr. För utassigneringar få allenast begagnas på viss man ställda invisningar, å hvilka summa, dalum och alla personers namn äro handskrifne. Krcditiven skola, enligt deras egentliga bestämmelse, användas och få sålunda ej begagnas såsom stående lån, vid äfventyr för kreditiv-hafvaren att, för kommande kreditivår, kreditiv ej erhålla. Mom. 9.
Dess egentliga ändamål skulle väl vara att erinra ett försumligt tjenstehjon om ett noggrannare upfyllande af dess skyldigheter; men om detta icke kan åstadkommas genom undervisning, allvarsamma föreställningar och varningar, hvilka bibringa tjenstehjonet ett klart begrepp om rätta bevekelsegrunderna för dess pligter, så vinnes det säkerligen icke genom kroppslig aga, som gör sig sjelf till enda bevekelsegrunden och följaktligen uphäfver menskliga handlingens frihet och sedlighet. Feg fruktan och egennyttig beräkning träda då i pligtkänslans ställe, menniskovärdet kränkes och förnedras, och om rättskänslan af den godtyckliga behandlingen ej helt och hållet, tillika med alla ädlare egenskaper, förqväfves, skall den upresa sig mot ett välde, hvari tjenaren med förbittring tror sig finna en orättvis gunst för husbonden och ett lika orättvist förtryck för sig sjelf. Man må ej föreställa sig att dessa menliga följder af husagan uteblifva derföre, att lagen bjuder att den skall vara måttlig; ty samma verkan, som upkommer om agan får utöfvas med ett obegränsadt godtycke, upstår äfven, fastän i olika grader, om bestraffningen står i missförhållande till det verkliga eller förmenta felet, och ingen lag kan förekomma missbruk eller öfverdrift vid utöfvandet af en medgifven rättighet, när denna beror af den berättigades eget omdöme om det måttliga. Bien det är icke ensamt på tjenstehjonsklassen, husagan inverkar menligt. Dess skadliga inflytande på husbönderna är nästan lika märkbart; ty om de icke sky alt begagna denna sin makt, alstrar'och underhåller den hos dem råa seder, nyckfulla, häftiga och grymma lidelser, förakt för menniskovärde, samt undertrycker hos dem i samma mån rättvisa, välvilja och mensklighet. Det är en allmän erfarenhet, hemtad från de länder, hvarest slafveri, träldom och lifegenskap finnas, att dessa förhållanden i sedligt hänseende verka lika förstörande upåt som nedåt. Men för att bedöma om träldom eller frihet råder i ett land, bör man icke ensamt fästa sig vid der gängse benämningar; ty träldoraen har likasom friheten, sina grader.
c J) et kärlekens, verk, som öfvas tyst, — ' Likt späda blomman, som barnet kysst får högre, skärare fägring. Jjnna Knutson. Ändå! Skiss af Elisabeth Kuylenstierna. det kan se ut något, det, hjärter åt alla håll, en ljus väg — en — två — SSA fyra — åtta • — ser Maggie, ett sådant roligt bref; det blir väl till Tidasjö på nyårsbalen. Åh kors, sådana granna kort har jag då aldrig sett — ruter kung — till på köpet — unge löjtnanten förstås, hm, hm. » » Karin, du får inte prata några dumheter. Ska ' du spå, ska ' du spå ordentligt. » Maggies lilla mörklockiga hufvud skakades energiskt. Karin såg upp med en liten slug blick ur sina plirande blå ögon, små och ljusa som omogna blåbär, men med ett uttryck af innerlig godhet. » För mig själf, för vännen, för huset, hvad som ska ' ske ». Karin lade med en viss skicklighet, som vittnade om mångårig vana, ut de olika högarne. » Hvad som ska ' ske, är jag allra nyfiknast på, » försäkrade Maggie. » Det ser rart ut också, vill jag lofva. Jag •kan rakt inte hjälpa det. Ser hon här, Maggie, förlofningsringen. » Maggie makade förtretad och rodnande ihop korten med sina små hvita händer och gaf de sjutton årens hela förkrossande förakt åt mamsel Karins spåkonst. » Det slår aldrig in ändå, så det är just inte mycket värdt, » sade hon och kröp upp i soffhörnet, så långt hon kunde komma, liksom för att skydda sig för stormen, som skakade de sekelgamla lindarna och hven i fönsterspringorna, och höstregnet, som oafbrutet slog emot rutorna. Härinne var det varmt och godt i mamsell Karins kammare. Från köket hördes ett muntert slammer med spiselringar och kastruller, ett torroligt infall af gårdsdrängen, som belö- nades af pigornas högljudda skrattsalfvor. Dörren till venster förde genom en lång gång in i handkammaren.
Icke allenast hos oss af gammalt, utan äfven i andra länder, är det brukligt att uti »töne coilegiala verk, ja ti o. m. uti de mindre, emel - D c ii i B Juni f. ro. lan yngre och äldre ledamöter bibehålla olikhet både i lön och i värdighet. Dertill finnes det goda skälet, att om man såsom nng kommer till collegiieller hofrätts-bordet, så kan man vara belåten med ringare lön, och man hör, under fortgång i håde förtjenst och skicklighet, hafva uppmuntringar att vänta genom förhöjning både i lön och värdighet. Den ökade lönen behöfves äfven derföre, att en äldre man vanligen är gift och har barn samt behöfver till deras uppfostran en större inkomst, än den unge och ogifte. Att åt den unge mannen, då han inträder och blir assessor, genast gifva ali den lön och värdighet , sorn skall tillfalla honom under hela hans embetsmannabana — emedan de fleste stanna vid det embetet — vöre således visserligen hvarken billigt eller klokt liandladt af Staten. I öfverensstämmelse med dessa grunder har jag under min embetsmanna-verksamhet sökt att bibehålla skilnaden mellan assessorer) och råd uti de collegier och verk, med hvilkas organisation jag haft att göra. Löneskilnad mellan yngre och äldre personer, som hafva samma befattningar, iakttages äfven vid universiteten i andra länder, så att t. ex. uti Christiania hafva de äldre professorerne dubbel lön mot de yngsta, och jag vill minnas, att det är 4 gradationer bland dessa lärares löner. Inom vår hank hafva de äldre commissarierne högre löner än de yngre, och sådant med rätta. På de grunder, jag nu anfört, yrkar jag afslag å Utsk:s betänk, uti sednare punkten. Jag nödgas äfven yrka det rörande den första 0111 vice-presidenls-embelenas indragning. Vid Hofrätten i Skåne kan det vara likgiltigt, då han i början blott utgjorde en division, och äfven nu endast består af tvänne. Men i så talrika embetsverk, som Svea och Götha Hofrätter bör någon bestämd person vara ordförande, när presidenten icke är tillstädes.
Men då det onekligen är af vigt för det allmänna, att oftanämnda kommunikations-anstalt uppehälles, samt för närvarande icke kan med visshet förutses, om och i hvad mån svårigheter derför kunna uppstå genom den nu ifrågaställda förändringen, synes det vara angeläget, att i sådant fäll erforderliga medel linnas för Kongl. Maj:t att tillgå under den närmaste framtiden, helst det icke vore med billigheten öfverensstämmande, att de nuvarande inneliafvarne af färje-platserna skulle få vidkännas någon större uppoffring i följd af den nu ifrågaställda inskränkningen uti dem förut medgifna rättigheter; — och har Utskottet, på grund häraf, funnit sig böra i så måtte förorda högstberörde nådiga framställning, att ett reservations-anslag af 1,500 R:dr Hunt måtte på Rikets Ständers Riksgälds-kontor till Kongl. Maj:ts disposition anvisas, att — i händelse färj hållningen vid Röhälla, Färjestaden och Beijershamn, sedan nu gällande vitesförbud blifvit upphäfda, icke kan utan understöd af statsmedel uppehållas — uppå anmälan af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och i den mån sådant efter undersökning för hvarje år finnes vara erforderligt, intill dess förhållandena kunna göra ett dy likt understöd umbärligt, för ändamålet användas. Härmed har Utskottet jemväl besvarat en inom Bonde-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion, deruti Riksdags-fullmägtige Johan Johansson och Olof Andersson från Oland, angående ordnandet af färjefarten emellan samma ö och staden Calmar gjort enahanda framställning, som innefattas uti förberörde nådiga Proposition. Bill. till R. Jordbruket, Handeln och iVäringarne. Skiften och afvittringar. 21;o) Utöfver clet till skiften och afvittringar å Riks-staten upptagna anslag af 63,000
Disconts fortsättande, sedan Bolagets Octroy tilländalupit, skäligen bör kunna föreskrifvas, vill jag dock icke bestrida an. tagandet af bemäldte Utskotts förslag, i afseende på fördelningen af Discontvinsten 3 ty jag anser denna fråga icke vara af någon synnerlig betydenhet. Att Götha CanalBolag skulle öfvertaga denna Discont!örelse, lårer väl af sig sjelft förfalla, då härvarande CanalDirecteurer icke ansett sig å Bolagets vägnar kunna deruti ingå. På de skäl jag tillförene har yttrat, tillstyrker jag alltså att Malmö DiscontBolag må fortsäijta Disconrrörelsen till år 18205 men utan att kunna utgifva några 3 procents Sedlar sedan dess nu ägande Octroy är slutad. Den föreslagna ytterligare tillökning på Creditivet i Banken, som redan denna Riksdag blifvit fördubbladt, bestrider jag helt och hållet, och tror att det bör stadna vid 200,000 R:d., såsom mer än tillräckligt, då Rörelsen blifvit återförd till ett sådant belopp som aldrig bort öfverskridas. Grefve Lilljencrantz, Johan JVilhelm: Jag instämmer alldeles i den tanken att Götha CanalBolag icke bör öfvertalas att emot egen önskan emottaga Malmö Discont. Att Discont rörelsen hädanefter kan vara mindre i Götheborg än hitintills, har BancoUtskottet visat vara enligt med dess förmodan, då Utskottet tillstyrkt att, efter upphörandet af Götheborgs Discont, fördela densammas rörelse imellan Götha CanalBolag och Malmö DiscontVerk, hvilket sidst - Den 5 Augusti. nämdes Utlåningssumma är föreslagen att ökas för Skånes beliöf. Herr .Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition att Malmö Disconts Octroy måtte fortfara till och med år 1820. Bifölls. Herr Landt Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåge Malmö Discont böra i Riksens Ständers Bank njuta Disconträtt ä 300,000 R:d.
Dessa öfverläggningar hafva icke blifvit omfattade med samma intresse; och följden deraf har blifvit, att ganska många af de respektive Riks-Stånden mottogo underrättelsen om dylika sammanträden med en viss obenägenhet, för att icke säga motvilja. Sådant är otvifvelaktigt en följd af det sätt, på hvilket denna rättighet blifvit begagnad. Att jag skulle vilja nedsätta det intresse, som det nu ifrågavarande ämnet har för allmänheten, kan naturligtvis icke ifrågakomma; men jag erkänner, att jag verkligen icke är öfvertygad, det allmänheten, i detta ögonblick eller under den närmaste framtiden, kommer att hysa det derför nödiga intresse, eller så stort intresse, som någon af de två utaf mig nyss förut omnämnde frågor uppväckt. Det var således, med hänsigt dertill att jag befarade, det nu ifrågaställa sammankomster icke skulle blifva så talrikt besökta, som åtminstone jag, för min de), skulle hafva önskat, som jag förenade mig med de ledamöter af detta Stånd, hvilka begärde motionens bordläggning. Under tiden har jag sökt förskaffa mig kännedom om den håg för detta sammanträde, som kunde förefinnas såväl i detta Stånd som i de öfriga; och i följd deraf kommit till det resultat, att någon särskild önskan efter detta sammanträde i allmänhet icke är för handen. Jag hoppas att motionären, för sin del, äfven på samma sätt an vändt sin tid och kommit till ett motsatt resultat. Men då jag sålunda blifvit bibragt den af mig nu omnämnda öfvertygelse, har jag ansett det vara min skyldighet att uppå berörde förhållande fästa detta Stånds uppmärksamhet. Dertill kommer, att jag för min del verkligen icke känner några egentligen nya förhållanden i ämnet, hvilka tillkommit sedan den tid då den värde motionären och jag hade tillfälle att i frågan här uttala oss, och som äro af så stort intresse att ett särskildt sammanträde fordras för deras meddelande till de andra Riks-Stånden.
En kommunikationsled genom anläggande af slussar vid ofvanangifna sammanbindningspunkter emellan sjöarne, vore således, vid nu antydda förhållanden, af utomordentlig vigt såväl för det derpå helt och hållet vanlottade Dalsland, hvars befolkning numera uppginge till omkring 70,000 innevånare, som äfven för Nordmarks härad, der folknummern öfverstege 20,000, och den förbindelse, som sålunda vunnes med alla de till Wenern angränsande provinser och vestkustens förnämsta exportort Göteborg, skulle dessutom lända till gagn icke ensamt för Dalsland och Wermland samt öfrige nyssnämnde provinser, utan för hela landet genom det ökade antalet och beloppet af för Rikets exporthandel användbara artiklar, och förminskande af transportkostnaden för dem. Ännu större Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 43 och ur stats-ckonomisk samt jemväl politisk synpunkt vigtigarc, skulle företaget blifva genom sambandet med en i Norge ifrågasatt ocb till en del redan påbörjad kanal-led Irån Fredrikshall genom sjöarno Arevandet ocb Aspern till ofvan omförmälde gränsesjö Stora Lee. Denna ända till 8 mil långa, till större delen inom Svenska området belägna sjö, hade jemväl ådragit sig uppmärksamhet i Norge, der redan i flere år vid Fredrikshall bedrifvits kanal-arbete, och hvarest endast afbidados beslutet om öppnande af kanal-led på Svenska sidan, för att vid Othei, der redan på enskild bekostnad en provisorisk slussledning voro anbragt, öppna kommunikationen emellan samma sjö och nyssnämnde på Norska sidan belägna vaD. teudrag, hvarigenom således vunnes en ny förbindelse mellan de förenade rikena, ocb derjemte en ny kommunikations-led emellan Wenern och Nordsjön.