Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Särskildt gäller detta vårt land, der det är en icke ovanlig företeelse, alt betydligare affärsmän utsträcka sin rörelse lill (lere olika yrken på en Lag-Utskottets Utlåtande, JtJ 57. 3 gang, dels såsom köpmän, dels såsom fabrikseller bruks-idkare, skeppsredare o. s. v., stundom på skiljda orter för dessa olika yrken, stundom på samma ort, och synas dessa förhållanden hafva utgjort ett hufvudmotiv för den dagbokens delbarhet, som förslagets 5 § uttryckligen medgifver, och Ilöglofiiga Ridderskapet och Adeln samt Yällofiiga Borgare-Ståndet genom sina dervid gjorda anmärkningar nu önskat få annu närmare bestämd, förstnämda Stånd sålunda, att, der rörelsens omfång och beskaffenhet så fordrade, »dagboken må föras i särskilda afdelningar med afseende å göromålens och affärernas art», och Borgare-Ståndet sålunda, alt slutmeningen skulle lyda: må dagboken fördelas i särskilda böcker.» Yid öfvervägande af iivad sålunda blifvit anmärkt, förhållandena i öfrigt och särskildt den omständigheten, att det, man önskat få närmare uttryckt, i visst afseende redan ingår uti den genom 5 § medgifna modifikation af dagbokens odelbarhet, får Utskottet, med vördsam hemställan lill Högvördiga 1’resle-Slåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, alt de ville frångå sina redan i frågan fattade beslut, tillstyrka att 5 § måtte af Rikets Höglofliga Ständer antagas, med följande lydelse: »Är rörelsens omfång eller beskaffenhet sådan, att förande af odelad dagbok olämpligt blefve, må dagboken förås i särskilda afdelningar, med afseende ä göromålens och affärernas art.»
»Pastorns!» hördes nu i högljudd hviskning från dem, som höllo till längre ned på gården. Och sedan moster Kristina nigande välkomnat prästgårdsherrskapet, bjöd hon alla stiga in och ta’ för sej af kaffet, innan det bar af till grafven. Där inne i salen blef det på en gång både trångt och varmt. Pastorns hade slagit sig ned i långsoffan, där hedersplatsen delades af kyrkvärdens. Sedan gästerna varit framme och helsat och sagt »tack och har äran te’ sorgas beklagelse!» hördes åter moster Kristinas bjudande stämma. Och snart var kaffedrickningen i full gång med påtår och kask åt karlarne och stora högar med anisbröd, smörbakelser och saffransskifvor, som, när gummorna inte orkade mer, vandrade ner i deras förningskorgar och handdukar. En och annan gubbe kom nog också med lite, som inte gått ner, och bad a’ mor ta’ reda på’ne. Kyrkvärden suckade, där han satt i soffhörnet, försjunken i betraktelser om det var öfver sonen, som låg därute i kistan, eller allt bakverket som gick åt till förningen, det vete Gud allena. Pastorn hviskade nu något till klockaren, hvilken skyndade ut på bron och hviftande med en hvit duk gaf tecken åt ringaren att börja med klockorna. Bing bång tonade det i enstaka, dröjande slag, tills de kommo rigtigt i takten, och nu kom det förra allvarsamt beklagande uttrycket tillbaka i alla ansikten det hade så småningom försvunnit under kaffedrickningen. Liksom tvekande började man röra på sig. Ute på gården samlades de sörjande för sista gången omkring Olle. Kyrkvärden stod med hatten för ögonen och kyrkvärdsmor bredvid, och hon snöt sig och torkade ögonen ömsevis, tills hon blef alldeles rödögd nästippen var mest alltid som röd af sig. Hvad nu gubben tänkte på var ej så godt att säga, men sorgen kunde skäligen inte vara så stor, då sonen som sagt i alla dagar varit för usel att kunna göra rätt för sig på något vis. Och i medecin och doktorering hade han kostat modiga pängar.
Tvärtom tror Utskottet, att, ju flera förut orepresenterade, men dertill skäligen berättigade samhällsklasser i representationen upptagas, desto större anledning är att förmoda det denna blifver ett troget och sannt uttryck af folkets önskningar och tänkesätt. Och i samma mån folkets föreställningar trognare afspeglas i representationen, i samma mån vinna de ock större utsigt att i lagstiftningen göra sig gällande, icke blott om frågor i allmänhet, utan äfven om den, rörande representationens form och sammansättning. Vidare har man fruktat, att ett obehörigt tjenstemanna-intresse skulle få insteg uti Bonde-Ståndet, om representationsrätt inom detta Stånd lemnades åt hemmansegare, som förut varit i Rikets tjenst, och hvilka förmenades i allmänhet utgöras af pensionärer. Denna farhåga torde likväl alldeles upphöra, om man besinnar dels att pensionärer i de flesta fall hunnit den ålder, att de icke gerna kunna ifrågakomma att till Riksdagsmän utses; dels ock att afskedade tjenstemän icke kunna skäligen anses längre representera något tjenstemannaintresse. Det intresse de möjligen kunde förmodas ega till följd af slägtförbindelser med personer i Statens tjenst, inträffar likaväl med hvilken annan medborgare, som med dem. Slutligen har man påstått, att det nuvarande Bonde-Ståndets ledamöter, som ega en fjerdedels röst inom representationen, skulle genom att med sig förena nya medlemmar, ovilkorligen få denna sin andel förminskad. Härvid torde böra påminnas om det förhållande, de föregående Konstitutions-Utskotten redan antydt, eller att Bonde-Ståndets nuvarande ledamöter, i hänseende både till antal och till jordegendomens storlek, äro de ifrågasatte hemmansegarne så öfverlägsna, att någon anledning till fruktan, att de skulle kunna af dessa sednare vid riksdagsmannavalen öfverröstas, icke förefinnes. Bemälde hemmansegare komme, genom förslagets antagande, i sjelfva verket att erhålla endast valbarhet, enär de icke kunde bestämma valens utgång, eller med andra ord, Bonde-Ståndets nuvarande ledamöter tillerkändes en större valfrihet-, något som väl icke gerna\kan anses för annat, än en fördel.
Om det icke sker, så skall hon, enligt Utsk:s förslag, förfalla eller icke få remitteras. Imedlertid kan enligt denna § intet behörigen väckt ärende 6 IL 20 306 Den 2S Juni e. m. nedläggas utan Ståndets beslut. Jag anhåller således att II. R. o. Ad. mätte såsom sin gemensamma tanka äska, att § i detta hänseende bör af Utsk. förtydligas, i den händelse Ståndet, hvarom jag anhåller, besluter att frågan om motionstidens förkortande skall återremitteras. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Någon annan förändring uti denna § har uti det af Hr von Hartmansdorff omordade afseende icke skett, än att orden ”behörigen väckt” blifvit införde. Början af § lyder sålunda enl. nu gällande grundlag ”intet ärende må nedläggas utan Ståndets beslut”. Det är således i alla händelser gifvet, att något ärende icke får nedläggas, sedan det blifvit väckt, såvida Ståndet dertill icke samtycker; men i en föreg:de § är förslaget, att frågor, ang:de förändringar af lagar och författningar, icke få upptagas, såvida de icke äro åtföljde af förslag till text och Utsk. har derföre trott att i consequens med detta stadgande ordet behörigen borde i denna § införas. Hvad åter angår Hr von Hartmansdorffs anmärkn., att detta stadgande skulle stå i strid med Utsk:s förslag till 51 § 1 mom. Riksd.Ordm, enl. hvilket en motion skall anses som förfallen, om den icke understödjes af 4 ledamöter, så får jag erinra, att denna motion icke nedlägges, utan den förfaller, och det måste väl vara någon skilnad emellan nedlägga och förfalla. Jag tror således, att någon otydlighet i det af Hr von Hartmansdorff uppgifne afseende icke förefinnes. Hr von Hartmansdorff: Då vår gällande grundlag icke fordrar, att en motion, som väckes, skall understödjas af 4 ledamöter, sä är uttrycket i grundlagen att ”intet ärende skall nedläggas utan Ståndets beslut,” ganska riktigt, men så snart grundlagen bjuder, att en väckt motion skall understödjas, måste ordalagen rättas derefter.
Artilleriets Aflöning®, Underhålls, Beväpnings, Beklädnads, Remtygs, Utrednings och Bemonterings kostnad för år.a) Grader och Befattningar. Brigad-Chefer Divisions-CUefer . l:ste Brigad-Adjutanter 2:dre Brigad-Adjutanter i:ste Informations-Officerare 2:dre Infornjations-Otficerare Liqvidations-Officerare Förråds-Officerare Divisions-Adjutanter Batteri-Chefer Kapten-Löjtnanter Löjtnanter . Under-Löjtnanter Brigad-Läkare . Divisions-Läkare Brigad-Auditörer. Proviant-Kommissarier Veterinärer Väblar Brigad-Trumpetare Divisious-Trumpetare Batteri-Trumpetare Sadelmakare Skräddare-Mästare Skomakare-Mästare Skräddare-Arbetare Skomakare-Arbetare Sjukvaktare Batteri-Adjutanter Åkande Artilleri Konstaplar . Vice Konstaplar Stam-Artillerister Afdeluings-Trumpetare Konstaplar . Vice Konstaplar Fästnings-Artilleri^ Stam-Artillerister Afdelningstrumpetare Vagnmakare Hofslagare Bevärings-Artillerister (2:dra och 3:dje klassen) 14 Bevärings-Rekryter (l:sta klassen) 21 dagar Ständige Hästar Rusthålls-Hästar (Stammens) 45 dagar Rusthålls-Hästar (Bevärings-Artilleriets) 14 dagar dagar Summa Aflöning och Underhåll. Aflöningen per dag. D Ingenior-Brigadens Aflöning*, Underhålls, Beväpning*, Beklädnads, Remtygs, Utrednings oell Reinonterings-kostnad för år.«) Grader oell Befattningar. Aflöning oc!i Underhåll.
Denna öfvertygelse delas ock sannolikt af hvar och en, som angående omfånget och beskaffenheten af komitterades göromål inhemtar fullständig upplysning; och då Fullmägtige således anse sig sakna skäl för det tillstyrkande, att, genom någon förändrad reglering af tjenstemannapersonalen inom Bankoverket, komitterades för Låne-kontoren bestyr må förvandlas till tjensteåligganden, biträda Fullrnägtige deremot det förslag, att tillåtelse till utgifvandet af arfvoden åt komitterade må meddelas, vare sig åt antingen Fullrnägtige eller vederbörande Låne-kontors Direktioner. I 19 § af berättelsen omförmäla Herrar Revisorer de afFullmägtige, tid efter annan, beslutade förändringar af invexlingspriset å dukater och yttra derefter, att Herrar Revisorer ansett sig böra tillkännagifva, att af Fullmägtiges protokoll icke kunnat inhemtas, hvarför ej de den 16 Juni och 21 Juli innevarande år beslutade nedsättningar i dukatpriset genast från beslutens fattande tillämpats, i likhet med hvad, som vid prisnedsättningen i Oktober månad nästlidne år egde rum, och hvarigenom leverering till Banken af guld emot det högre priset under tiden kunnat förebyggas. Som denna Herrar Revisorers anmälan synes innebära en antydan, att vid dukatpris-nedsättningarne detta år Fullrnägtige icke, 113 såsom tillförene, iakttagit Bankens sanna fördel, anse Fullmägtige nödigt att för frågans utredning och bedömande meddela några upplysningar. Bankens tillgång i guld, under början af året nästan oafbrutet i sjunkande, anlitas numera hufvudsakligen af resande till utrikes orter, hvilka, i stället för silfvermynt, tillvexla sig dukater. Då minskad utvexling af silfvermynt måste för Banken vara fördelaktig, har guldtillgången ansetts böra hållas åtminstone vid ett belopp, ungefärligen motsvarande ett ä två års vexlingsbehof.
Den, som vill, att till contra-proposition, i fråga om anslag för slussanläggningarne vid Forsshaga och Deijeforss, antages Preste-Ståndets beslut, att härtill beviljas ett anslag af 60,000 R:dr, oberäknadt 4>°°o R:dr till jord-ersättningar, hvilket kommer att utgå till det af nyssnämnde företag, sorn först kan komma till stånd och af Kongl. Maj:t pröfvas nyttigast och nödvändigast, dock att detta anslag icke må utgå till högre belopp än 60,000 R:dr för Deijeforss och 5o,ooo R:dr för Forsshaga, jordersättningssumman deri icke inberäknad, i följd hvaraf 10,000 R:dr Statsverket reserveras för den händelse, att sluss-anläggningen vid Forsshaga kommer i åtnjutande af anslaget; voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages till contra-proposition, att intet anslag för nyssnämnde anläggningar beviljas. - Sedan voteras i hufvudsaken sålunda: Den, som godkänner Borgare-Ståndets beslut (intages, enligt lydelsen här ofvan) voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, (i:a alternativet) antages Preste-Ståndets beslut (se ofvan). (2:a alternativet) kommer intet anslag för nyssnämnde anläggningar att beviljas. 16:o. Sedan Utskottet, uti förut omförmälde Utlåtande, 25 puncten, under rubriken Vatten-communicationer, afstyrkt bifall till väckt framställning Bih. till R. St.
Nu då detta icke skett, tror jag likväl icke att Ridderskapet och Adeln bör låta sig deraf hindras, atti förnyadt ProtocollsUtdrag yrka Utskottets yttrande, i afseende på Ridderskapets och Adelns öfver flere §. §. i Grundlagame föreslagne redactions-förändringar, utan att af de af Utskottet anmäldte tre Stånds beslut återhållas eller hindras j och då, Den 27 Maji. 499 •åtminstone i ett af de anmälte förslag, nemi ligen, i den af Kongl. Maj:ts nådiga proposition föranledde redactions-förändring i 7 Regerings-Formen, innefattande definition pl Commandomål, jag tillstyrkt ett tillägg, an* håller jag vördsamt, att Högloflige Ridderskapet och Adeln behagade i ProtocollsUtdrag Utskottet anmoda, att detta tillägg måtte såsom Ridderskapets Och Adelns mening få i Reda* ctions-förslaget inflyta. Hans Excellence Herr Grefven och Landtb Marskalken yttrade, att, då Ridderskapet och Adeln redan till Constitutions-Uiskottet remiU terat alla de vid Utskottets ifrågavarande Grunda lags ändrings förslag inom Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar, ansåge Hans Excellence, i enlighet med hvad flere Herrar Ledamöter anfört, sig böra förnya dess förut gjorde proposition, att alla förrberörde anw märkningar jemte Grefve Gyllenborgs nyss afgifne yttrande måtte, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, till Utskottet återförvisas. Bifölls. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 15' dennes afgifne, samt den 23 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, angående Sala Silfververk. Friherre Drufva, Thure: Med den kännedom jag bör äga om Sala Silfververk*; inflyt 500 Den 27 Maji. tande på orten, önskar jag, att många inskränkningar måtte göras uti det reglementariska för driften af detta Verk.
Den derstädes afskaffade lagen innehöll nemi. en rättighet att disponera varorna, emot credit på sjelfva tullen, en frihet, på hvilken Staten gjorde högst betydliga förluster. En sådan credit har mig veterligen i Sverige aldrig funnits. Frih. Raab: Om Hr Printzenskjöld förmenar, att min afsigt var att såra Hr Printzenskjöld, så är det ett stort misstag. Jag vill icke eller tro, att det var Hr Prinlzenskjölds mening att såra mig, då han yttrade, att Utsk:s ledamöter skulle hafva förfarit lättsinnigt. Jag tror delta så mycket mindre, som samma beskyllning förut kommit ifrån Hr Hjerta. När nu två ledamöter af så olika åsigter gjort Utsk. samma beskyllning, den ena derför att han ansett det hafva varit allt för liberalt, och den andre för det han ansett Utsk. varit allt för prohibitivt i sitt förslag, så torde .detta bevisa, att Utsk. har rätteligen förfarit. Hr Hjerta: Då ett föreg:de yttrande af mig har blifvit inblandadt i denna discussion, så anhåller jag alt få lemna en liten rättelse på Frih. Raabs uppfattning deraf. Jag tog mig friheten vid det tillfället anföra, att jag med llit ville framställa den meningen, att Ulsk. hade gått tillväga med lättsinnighet; men dermed afsäg jag hvarken att Utsk. hade varit liberalt eller prohibitivt. ålin beskyllning stödde sig derpå, alt Utsk. för sina förslag icke framställt något enda skäl eller motiv, utom det att Utsk. tyckt på det viset. Det torde vara någon skillnad härpå och på Frih. Raabs uppfattning af mitt yttrande; hvilket jag anhåller ali här få anföra till prot., utan att derföre min mening är att såra Frih. Raab. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmrne föranleda till återremiss af Ulsk:s betänk, i denna del. Ropades starka nej, blandade med ja.
Landtm, eller talmannen, om han så vill, kan roa sig med att slå klubban i bordet, sa ofta han finner en talare afvika från ämnet; men talaren kan icke vägras att fortsätta, han må tala, huru vidlyftigt och huru länge sora helst. Jag gillar ej, att man gör detta ämne till föremål för passionerna. Jag gillar ej helier det sätt, hvarpå Hr Crusenstolpe vidal försvara saken, och slutligen ogillar jag på det högsta de ordalag, hvarmed han började sin oration; men jag anser vården om vår yttranderätt fordra, att lian icke nedtystas på ett sätt, som gör det iGi Den 27 April f. m. omöjligt för B. o. Ad:s ledamöter och omöjligt för protocollisterna att höra, hvad han säger. Frih. Rantzou: Jag begärde ordet för att förena mig med Frih. Cederström; men medan jag har ordet, vill jag äfven yttra mig i saken. Sedan jag nu hört Frih. Klingspors yttrande uppläsas, bekiinner jag, att jag icke kan fatta, att icke den förklaring, som Hr Frih. lemnat H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, är tillräcklig för att göra uppenbart, att Hr Frih:s ord icke åsyftade någon personlig förolämpning; i följd hvaraf yttrandet icke heller kan blifva föremål för någon slags behandling enligt 3o § Ridd.Ordn. eller 5o § Riksd.Ordn. I öfrigt torde det vara af vigt, att R. o. Ad. icke förhastar sig med afgörandet af denna fråga. Frih. Klingspor har sagt, att enligt hans tanka vore å Regeringens sida ett otillbörligt medel begagnadt för ett, efter hans öfvertygelse, särdeles skadligt ändamål. Deruti består liela framställningen, och det mindre väl valda ord, sorn blifvit begagnadt, bör väl icke till den grad tynga ned ■vågskålen, att R. o. Ad. stadgar ett så vådligt prejudikat som det, hvarom fråga är. Jag tillstyrker derföre, att frågan må förfalla. Gr. Posse: I sjelfva saken uppskjuter jag att yttra mig, ehuruväl Frih.
Utskottet har förut uttalat sin öfvertygelse, alt denna räntenedsätt»ing i alla fall, ehuru något långsammare, kommer att försiggå. Harnvi - 8 Stats-Utskottets Utlåtande N.o 4o5. da nu densammas påskyndande kan anses vara en fördel af sådan vigt, att den öfverväger de betänkligheter, som uppkomma vid Öfvei trädande af de grundsatser, att Staten ej bör blanda sig i enskildes affiirer, att Rikets Ständer ej böra frångå redan fattade besia', och att Riket ej utan tvingande nödvändighet bör indragas i utländsk skuldsättning, öfverlemnar Utskottet till Rikets Ständers bedömande. För sin egen del anser Utskottet fördelurne ej uppväga olägenheterna och vågar derföre ej tillstyrka bifall, hvarken till den Kongl. Propositionen, eller till något bland de af densamma föranledda förslagen. Stockholm den ai Januarii x835- Reservation 1:0 af Herr af Billbergh, J. P. '"Med åberopande af Herr Capitaine Oxehufvuds reservation vid Betänkandet N:o 366, uti hvilken jag äfven instämde, i afseende på hvad Utskottet då anfört för afslyrkande af bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, finner jag mig desto mer föranlåten att reservera mig emot det nu fattade beslutet, som de skäl, på hvilka Utskottet sökt vederlägga de inom Stånden gjorda anmärkningar emot förra Betänkandet, efter min tanka, icke äro antaglige. Utan att vilja komma till det resultat, att nu yrka eller tillstyrka ett Statslån för Hypotheksföreningarne, anser jag mig dock böra anföra de grunder, på hvilka jag icke gillar Utskottets vederläggningsskäl. I anseende till dessa senares mångfalldighet och för att vinna klarhet i uppfattningen, nödgas jag framställa Utskottets satser, i ena sidan, och mina bevis af deras origtighet, å andra sidan. Utskottet anför: Härå svaras:
Sin disposition egde någon tillgång, hvarå den ifrågasatta pcnsionsfyllnaden skulle kunna anvisas, å Allmänna Indragningsslatcn, med beräkning frän den 1 April samma år, bevilja enkan Björkegren lör hennes återstående lifstid eli årligt understöd, hvars belopp, vid de här ofvan anförda förhållanden, lämpligen ansetts böra bestämmas lill 258 R:dr 50 öre R:ml, eller skillnaden emellan det gratial af 425 R:dr samina mynt, som högst kunnat bemälda enka frän Amiralitels-krigsmanskassan tillkomma, och förut om förmälda pensioner, tillsammans 166 R:dr 50 öre, till hvilkas uppbärande hon visats vara berättigad. Af de den nådiga Propositionen bilagde handlingar upplyses, att bemälde enka, sorn är född den 25 Mars 1794, saknar alla tillgångar och att hon, lill följd af mångårig sjuklighet, är hell och hållet oförmögen alt genom eget arbete bidraga till sitt uppehälle, vid hvilket förhållande och på de skäl, som den nådiga Propositionen i öfrigt innehåller, Rikets Sländer bifallit, alt enkan Anna Maria Björkegren, född Hedmanson, uppföres å Allmänna fndragningsslalen lill åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension utaf 258 R:dr 50 öre Riksmynt, dock all detta belopp först må beräknas och utgå från och med början af innevarande år. 69:o. Efler det enkan Johanna Magdalena Wallberg hos Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket anmält, alt hon, sorn den 1 April 18.18 blifvit anställd såsom arbetsförestånderska vid Raspoch Spinnhuset å Långholmen och sedermera från år 1827, då straffoch arbetsfängelset å Norrmalm inrättades, derstädes best rid t enahanda befattning, icke numera, efter nära 40 års tjenstetid och vid 73 års ålder, ansäge sig kunna med erforderlig drift sköta sin trägna befattning och af sådan anledning begärt, att sådana åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Wallberg, sorn åtnjuter 300
Pä grund häraf och med tillämpning af hvad ofvanföre blifvit i allmänhet antydt har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, till understöd för den af Svenska slöjdföreningen i Stockholm inrättade slöjdskola, arn isa ett årligt anslag af 2,000 r:dr, att, under den tid, för hvilken nu förestående statsreglering blifver gällande, utgå under vilkor, att kostnaderna för anskaffandet af en för skolan erforderlig, ändamålsenlig lokal af Stockholms stad bestridas; att minst enahanda bidrag, som under sistlidne år från slöjdföreningen skolan tillgodokommit, fortfarande år ligen utgår, och att slöjdskolan ställes under tillsyn af Kommers-kollegium eller den blifvande Öfverstyrelsen för handel och slöjder Hvad åter angår öfriga ofvanomförmälda motioner rörande statsanslag för ifrågaställde nya slöjdskolor i åtskilliga delar af riket, så har Utskottet, i saknad af upplysning, huruvida och i hvad mån bidrag från kommunernas sida må vara att för dessa skolors underhåll påräkna, och då för öfrigt statsverkets nuvarande ställning icke medgifver ytterligare anslag för detta ändamål, ansett sig böra hemställa, att Stals-ltskottets Utlåtande, N:o 90. 17 att förenämnda motioner icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. e) Undervisnings-anstalter för handel och sjöfart. 1 7:o Med anledning af Direktionens för den lägre navigationsskolan i Hernösand underdåniga hemställan, liar Kongl. Majit föreslagit, att, för tillvägabringande af denna skolas förändring till en högre undervisningsanstalt, anslaget derför måtte från 700 r:dr förhöjas till 1,500 r:dr, eller lika belopp, som för navigationsskolorna i Malmö och Calmar blifvit anvisadt. Antalet af fartyg, tillhörande innevånare i Hernösand, utgjorde vid 1847 års sint, enligt officiel uppgift, 46 st. om 2,845 lästers sammanräknad drägtighet.