Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid denna Reglering skall så hafva tillgått, att Kongl. Maj:t först befallt, det Brefposten från Norrige till Dannemark skall på uppgifna sätt fortskaffas, men hvarvid GeneraiPostDirectionen funnit sig föranlåtenatt utsträcka påbudet till skjutsning af Posten äfven från Dannemark till Norrige, allt på Reserveskjuts, hvarefter Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ålaggt Gästgifvarne, att ensamme utgöra detta Onus. I anledning af de stora olägenheter, som härigenom tillskyndas de skjutsskyldige, dels genom väntning pä posten, för hvilken ingen ersättning gifves, dels derigenom att den fattige, ofta illa klädde skjutsbonden är tvungen att i det grufligaste väder och väglag risquera sin häst, sin helsa och sitt lif; yrkas upphäfvande af denna nu öfverklagade anstalt. B«s«. och Ekon, JJtsk. Betänkandeu. 201 Utskottet har till pröfning förehaft detta mål, och hvad först angar de flera i Memorialerna öfverklagade olägenheter, som serskilde orter skola få vidkännas genom en långsammare postgång; så linner Utskottet, att flere grundade skäl synas vara anförda för de gjorda motionerna, heldst en trögare postgång ostridigt lägger betydliga hinder i vägen för sådana affairer, hvilkas förmånliga afslutande foi'draren hastigare communication, och derigenom i ingen ringa nion hindrar ej mindre handelns än näringarnes förkofran. Men då ett närmare utredande af de förslag, sorn i Memorialerna uppgifvas, fordrar en noggrann undersökning af de omständigheter och serskildta förhållanden, som härvid kunna förekomma, tror Utskottet sig böra inskränka sin åtgärd till den vördsamma hemställan, det R. H. Ständer hos Kongl. Majit framföra en underdånig önskan, att Kongl, Majit, som, efter vederbörandes hörande, bäst är i tillfälle, att till hufvudsaklig pröfning upptaga närvarande ärende, täcktes dervid fästa det Nådiga afseende, som det kan anses förtjena, och som omständigheterna medgifva.
E j heller kiinna vi önska, att flickorn? beriittiyas att intriida i de niivarmde gosskolorna, utan att n&amp;grae sarskilda. åtgärder för deras räkning vidtagas. Vi tro niiinligen, att ett. nöclviinclgt villkor för sams~olan Gr, att i densamma finnas fasta lt %rarimor likaväl soni larare. Flickorna kiinna ej undvara detta, och för gossarna blir det en säker fördel. Många önskningsin&amp;l shviil till gossarnes soin flickornas fördel. kunde darjainte uppställas, inen dessa gripa alltför inycket in i gossskolans fasta organisation, för att vi Iiär skulle våga inlhta oss på dem. Men om man. % ena sidan bör frukta, att omogna förslag kiinna störta s&amp;skoleid6n, s&amp; bör man B andra sidan akta sig för, att låta det basta vara en fiende till det goda. 0111 man ej kan få allt, bör man vara glad åt något, blott det g i r i den rätta kiktningen. Och såsoi~i sadant anse vi, om ock nled en viss reservation, det för-. slag till sainskolor vara., soni till innevarande riksdag af regeringen. affgifvits i soinband med andra förslag till reformer vid läroverken: I de kongl. propositionerna till 1887 och 1890 års riksdagar föreslogs, att vid vissa laroaerk och under vissa villkors uppfyllande vederbörande komin~~nalstyrelse sknlle få bestainma whurnvidm kvinliga larjnngar må i inkn af iitryinme vid laroverket in otta gas^ samt att Bom flickor fingo tilltriide till liiroverket borde en liirarebefattning, i allmänhet den, för hvgken liigre kimskapsfordring&amp; ansagos tillräckliga, bekliidas af en kvinna, soin jämte sin iindervisiiing skiiiie hofva i. uppdrag att vara föreståndariiina för flickorna.
Var hon bättre kanske än m a n n e n? Nej, sämre, tusen gånger sämre! Vid jr ^ fullgod. h-^-^ Pris kr. 1:25 pr butelj. t e l Mannen mötte ute på perrongen. Deras ögon möttes. Dagny Fredrika-Bremer-Forbnndets Berattelse fib Br 1896, det tolfte 6ret af dess verks ' arnhet. Fredrika-Bremer-F8rbundet har under det forflutna Aret alltjamt utofvat sin verksanlhet i enlighet med de grundsatser, som i forbundets program och stadgar aagifvas. Shorn en gifven foljd af de lrraf, som allmanheten mer och mer anser sig befogad att stalla pS forbundet, har arbetet fortfarande varit stndt i tillviixt och nyn verksamhetsoinrBden tillkommit. Nedan anforda uppgifter utvisa i hvad mAn och i hvilka riktningar detta kunnat ske. Forbundets inedlen~santal ntgjorde vid 1896 k s slut 1,589, Medlcmsnntal. hvaraf 294 voro standiga och 1,295 hligt betalande inedlemmw. ' Forbundets angeliigenheter hafva stStt under ledning af d d s forbundsstyrelsen, dels spe~ialst~relser och kornither. Re ' dogorelse for de resp. styrelsernas och komit6ernas verksamhet foljer h8r nedan. Styrelsens o.rdina~ie nzedlenznzar hafva under Ar 1896 varit: Fru E. Anlzarsviird, frol-ren L. Dahlgren, froken L. Engstrom, froken E. Fries, fru T. GyldBn, riksantiqvarien H. Hildebmnd, froken G. Hjelmerus, fru A. Hijjer, fru A. Montelius, doktor C. Nystrom, professor P. G.
Motion N:o 110. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Mern. N:o 34. B. St. Underdån. Skrifv. Kalling, Grefve Carl, Motion N:o 245, angående pension åt framlidne Regementsläkaren Doktor Gustaf Wilhelm Beckers enka. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Kammar-Rollegium, angående löneförhöjning åt tjenstemän vid. Se Löneförhöjning. Kihlen, om en båtled genom. Se Kläggcn. Kinda båtled i Östergötland, angående statsanslag till fullbordandet af. Motion N:o 147. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. Klercker, Carl August af, Motion N:o 137, angående beskattning å exportörer och importörer af handelsvaror, till pensioner åt kofiferdi-farande sjömän. Bevilln.-Utsk. Betänk. Kläggen, Flaten och Kihlen i Wermland, om anslag till en båtled genom. Motion N:o 214. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 141 samt Mein. R. St. underdån. Skrifv. Nio 175. 22 Knorring, Oscar von, Motion N:o 72, angående pension åt framlidne Post-inspektoren Axel Fabian Tinnerholm» enka, Johanna Brigitta Tinnerholm, född Edlund. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. — —• Motion N:o 73, angående pension åt Majoren August Hahr. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Nio 186. Motion N:o 74, angående löneförbättring åt Kongl. Lif-bevärings-rege menteis Officerare, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66 samt Meni.
Dalkarlarna kunna jemnföras med flyttfoglarna, sorn hafva särskilda hemvist för sommar och vinter, men likväl afkärlek till stället, der de föddes ocliuppväxte, troget återvända dit och förfriska den. En ledamot har anmärkt, hurusom arf i äldsta tider betydde vapen; !'ag får dertill lägga, att jord också kallades arf, hvilken )enämnif)g derå ännu finnes bibehållen på Gottland, der hemmansnämn af Svensarfvet, Fålsärfvet fm fl. dylika ofta förekomma. Samma ledamot här sagt, att ledamöter af R.- o. Ad. troligen icke häfva något emöt att få dela lika med svågrarna, då de gifta sig med rika borgäfedötträi*. Jag har icke föreslagit någon olikhet i BorgareSt:s arfsrätt; men jag skulle önska, att penniögeVspeenlatiöner vid giftermåls ingående all» tid kunde undvikas. Gr. Frölich, Dav.: Det är i allmänhet sannt, att om man vill fatta ett riktigt omdöme uti en fråga, bör man betrakta den från alla synpunkter; men: sedan man utsträckt sin forskning ät så mångå håll, öfver så vidsträckta fältsom* möjligt, då kommer det an på, om man äger den compres - Den 2 October f. m. siva förmågan att urslilja i hvilka synpunkter man förvillat sig, hvilka fält man bör lemna. Vid detta tillfälle fruktar jag, att de talare, sorn betraktat frågan från dess politiska, medico-pathetiska, juridiska m. fl. sidor, likväl förbisett naturrättens fordringar. På det politiska fältet är frågan inledd af den talare, som deruti ville finna en grund för den monarkiska eller demöetatiska principen. Frih. Ehrenborgh har redan besvarat denna omständighet, och jag får endast tillägga, hurusom den värde talaren slädnät med sina politiska reflexioner uti frågan om hemmansklyfningen. För öfrigt har man talat om den stora skillnaden emellan man och qvinna. Hvar och en med någon erfarenhet torde inse den; men raan har sagt, alt det vore bäst att lägga qvinnans förmögenhet i mannens händer, och detta fordrar undersökning.
Danmark icke belastas med högre Tull och skepps-umgälder, än Finska träd varor och skepp; hvilken motion derjemte eommuniceras de respective Med-Stånclen; 2:o Herr Mobergs, angående förslag till ett förändrad t sätt för verkställighet af spanmålsoch salt-mätning; 3:o Herr Hegardts, derom, att de inom Strömstads Tullkammare-district belägna Fiskelägen Gräbbestöd och Fjällbacka, med Rådholmen, må få förklaras för Köpingar, beroende under Strömstads stad; 4:o Herr JValléns, derom, att Staden Laholm mätte medgifvas den del af Stapelstads-rätligheter, som, redan beviljats åtskilliga mindre Städer, och deribland Falkenberg, att directe få utskeppa ortens närmaste natur-producter, såsom bräder, plankor, bjelkar, stäf, m. nu, samt införa de oundgängligaste beliofven af spanmål och salt, nu nu; Trot, Tjtdr. d. 14 Mars 1840. 5:o Herr Wijks, angående framställning af de förändringar, sorn inom Sveriges Samhällsskick icke allenast i Lagstiftningsväg, utan äfven i nationens moralitet samt arbetskraft sig tilldragit, och de åtgärder, som kunna, med afseende derå, tagas i betragtande; uti hvilket ämne flere yttranden äro afgifne; 6:0 Herr TViVrns, med förslag, alt en ny Sporteloch Expeditions-Taxa för Rikets Consuler må utarbetas; 7:o Herr Wa?ms, om upphörande af Växel-Controllörs-befattningarne; 8:0 Herr Norins, angående ett tillägg uti 20 §. Kongl. Lots-Reglementet den 16 Maj 1827; 9:o Herr PFinges, angående underdånig anhållan om öfverlåtande af Hans Kongl. Höghet Prins Carls Palats till local för Sveriges National-Museum; uti hvilket ämne flera yttranden äro afgifne; 10:o Herr Åkessons, derom, att en, genom Kongl.
Bank efter pari af ett motsvarande belopp i Silfver, då ock coursskillnad å denna Summa ej vidare skulle komma att gravera någon StalsTitel. Betänkanden, N:o 143. 283 8:0 Dramatiska Spectaclet, som från längre tid tillbaka åtnjutit 45oo R:dr årligen, upplages till enahanda belopp R:dr 45oo. — - 9:0 Till Vedoch Ljus-penningar för VitterhetsAcademien, Fria Konsternes Acadeniie, BildthuggnreAttelien vid Rännarebanan och Dramatiska Spectaclet, öro, jemlikt 1823 års Statsreglering anslagne i7ioR:dr; och som något anmärkningsvärdt dervid ej förekommit, torde samma Anslag än vidare få utgå med R:dr 1710. Kommandes denna HufvudTitels årliga StatsSumma, i händelse R. St:r bifalla livad Utskottet rörande samma IIufvudTitel tillstyrkt, att förhöjas, ifrån förra anslagssumman 26,487: 24. - sedan derifrån afgått Meclianiska Scholans anslagssumma som till 4:de IIufvudTiteln öfverflyttad blifvit 47^. 26,012: 24. - nied . 2073: 16. - eller till 28,o85: 4o. - med derunder förut varande 53 T:r Spind under lönerne. Reservation: Emot Utskottets tillstyrkande i 6.-te Punden af 1000 R:drs anslag årligen, till löntillökning för K. Vetcnskaps-Academiens Tjenstemän, hafva reserverat sig RiksdagsFullmägtige Pehr Pehrsson och Garl Bergman, som ansett ett belopp af 5oo R:dr årligen kunna för samma ändamål blifva tillräckeligt, hvaremot Hr Grefve Hamilton, Hr Assessor Lagerhjelm, Hr Lagman Nore'us a84 Stats-Utskottets och Hr CommerceRådet Santesson yttrat den tanka, att berörde Löntillökning bordt föreslås att utgå med i5oo R:dr.
Lån mot borgen eller annan säkerhet på högst 8 år till understöd för Skiften och Odlingar - - (Ärligt amortissement, och deraf fortgående utlåning med 3oo,ooo R:dr Circulations-Capital. ) h. Förlag, lemnade till Banco-Discontens, Låne-Contorens, Commerce Collegii och Jern-Contorets serskilde Disconterings-Rörelser i. Beviljade Cassa-Creditiv, insatte i Depositions-Afdelningen k. Upplupna, obetalda Räntor l. Bokförda värden och förskott af hvarjehanda egenskap Den 3 1. Sammandrag öfver de till Banco-Discont-Verket för Utlåning , dels under omsättningsrätt, dels på Publika Papper upplåtne Fonder, hvardera rörelsens afkastning för åren 1887 oc^ samt huru Banco DisCOnten densamma an vändt. (Fortsättning från 183-7 års Revisions-Berättelse.) Banco-Discont-Verkels Skuld för begagnadt Creditiv (efter DiscontRäkenskapen och således med inberäkning jemväl af utelöpande Invisningar). a. På Fonden för utlåning mot Borgen med omsättnings-rätt (Fondens Total-belopp Rrdr 5,000,000.) Och följaktligen derå obegagnadt - b. På Fonden för Lån å Publike Papper - (Fondens belopp vid hvartdera årets slut 400,000 R:dr.) Och följaktligen derå obegagnadt - Utestående Lån: a. Mot Borgen med omsättningsrätt - b. På Publika Papper ■ - Af Lagsökning, beroende vid Revisionstiden: För Allmänna Fonden För Publika Pappers-Fonden - Och dessutom de Fordringar, hvilka, till följd af derom fattade beslut, å serskildt blad i Balance-Extractet salderas: För Allmänna Fonden För Publika Pappers-Fonden - Inkomst: Räntor, innehållne: a. Af Utlåning mot Borgen med omsättningsrätt b. Af Utlåning på Publika Papper - Contant ingångna: c.
Jag anhåller således att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhämta Ståndets mening om Ståndet verkeligen yrkar nyssnämnde Proposition, Herr Pahlman , Otto Fredric: I)å jag nu erhållit ordet får jag först anmäla min Reservation emot Utskottets beslut att när 2 Stånd innom Utskottet stadna emot 2 , frågan skall förfalla. Jag anser mig icke eller höra underlåta att anmarka det rättare varit atr Utskottets Memorial, då det nu första gången lörevar blif - Den 11 April. vit lagd på bordet än att det genast till afgörande företogs. I frågan åter om tryckningen af Constitutiorrs-Utskottets Protocoller i målet, sa instämmer jag med Friherre Anckarsvärd deruti, att Constitutions-Utskottet genom ProtocollsUtdrag må meddelas Ståndets allmänna önskan att Utkottet otn denna tryckning låter besörja. Om det är en dyrbar rättighet att Constitutionen ej genom Lagförklaringar förfuskas, äc det ock nödvändigt att Allmänheten får se huru rakt bokstafven följes och huru Constitutions-Utskottets Ledamöter svara emot det dem lemnade grannlaga och magtpåliggande förtroende. Jag väntar äfven att Constitutions-Utskottet skall med nöje se dess behandling af ett mål i öppen dag framlagd, hvarom ryckten och omdömen varit så stridiga; och i alla fall är det ej likgiltigt för dem, som tänkt och handlat oberoende af allt annat jin öfvertygelsen 0111 det rätta , att möjligen annorlunda bedömas. — För min del vill jag åtminstone icke förblandas med andra, som kunna utgå från olika synpunct, och ehuru j3g icke mer än någon annan tilltror mig fri fran misstag, har jag dock aldrig deltagit i någon öfverläggning, med fruktan att mina Yttranden skulle komma i dagen, och af hvar man kunna bedömas. — Om Ridderskapet och Adeln inskränker sig att för Utskottet endast tillkännagifva sin önskan, tror jag att Pierr Grefven och LandtMarskalken alltför väl kan deruppå göra 35* Den u April. Proposition, hvarom jag således vördsamt får anhålla.
Insöfde under familjefördragets dynastiska politik har man under dessa sednare fyratio åren föga bekymrat sig om de förvecklingar, som kunde komma att upstå till vår östra granne, genom gammal vana och slentrian har man bortkastat den ena Riksdagen efter den andra de smärre och mindre betydliga summor man kunnat åstadkomma, utan att de blifvit på något planmessigt sätt använde. Vårt kabinett öfverraskades af den krigslåga, som 1853 upblossade i Orienten och från blotta aningen om hvad som då skulle komma, hemtades anledning hos oss till den ryktbara neutralitetsförklaringen, och om den icke verkade till något annat, måste man dock medgifva att den hjelpte till att dölja den verkliga oförmåga hvari vi då befunno oss att efter 40 års fredstillstånd kunna deltaga i de i Östersjön pågående förvecklingarne. Från den långvariga vanan af ett mera än fredligt förhållande till Ryssland, kom till mångas förvåning Novembertraktatens hastiga politiska frontförändring, möjligen i afseende på tillförlitliga beräkningar för ögonblicket förfelad. Vår vinst af det orientaliska kriget blef i ekonomiskt hänseende tillfälligtvis gauska stor, men de ryska stridskrafternas förflyttande från Svarta' hafvet till Östersjön var oss ett streck i räkningen, emedan ökade anfallskrafter mot oss äfven påkalla motsvarande försvars utvägar, och detta torde ännu ytterligare bevisa omöjligheten för oss att fortgå på den bana vi beträdt. Genom Novembertraktaten blef Sveriges politik i och med detsamma oåterkalleligt bestämd till ett ouphörligt förbund med Vestmakterne och Den 8 Juli f. m. S" 193 och företrädesvis med England, men icke föreställer jag mig att Novembertraktaten till den grad förbinder Vestmaktérne med oss, att vi skulle, derom oåtsporda, kunna inkasta oss i hvilka förvecklingar som heldst, dock har den allmänna upinärksamheten icke kunnat undgå att finna det besynnerligt att då allt, ifrån Hr von Scheeles beryktade not ända till dagens utländska tidningar, talar om en offensivoch defensiv allians mellan Danmark och Sverige, ingen officiel vederläggning förekommer, och då R. St:r icke derom hafva den ringaste aning, föreställer jag mig att ryktet måste vara ogrundadt.
Stämpladt papper tid begagnande sä väl för skrifning, sorn handlingars biläggning etc.; — och att redaclionen af 3 §. 1 inom., sådan den blifvit af Utskottet föreslagen, måtte förtydligas, så att part icke må anses oberättigad alt tili ingifvande handlingar begagna äfven charta å helt ark; hvarförutan Herr Rosenblad, Bernhard, efter det Utskottets betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln återremitteradt, uti ett inom nämnde Riks-Slånd afgifvet och till Utskottet öfverlemnadt yttrande, i afseende å controllen å Chartae-SigillatEe-medlens ingående till staten, bland annat, föreslagit, alt biläggnings-chartor, sorn nu utställas å 3o serskilda valörer, borde inskränkas till 8 eller högst 10; hvarigenom man åtminstone livart 3:dje år kunde utbyta alla gamla förråder af stämpladt papper mot nytt med nya årtal i papperet, hvilket, utom de flera fördelar, som i afseende å controllen måste vinnas genom befintligheten af årtal i papperet, äfven skulle gifva stor säkerhet mot åsamkande af balancer hos försäljningsmännen. Af Hederv. Bonde-Ständet har Utskottets förslag i afseende å 2 §. blifvit godkändt, men deremot 3 §. 1 mom. nu gällande Förordning oförändrad bibehållen. Bcvil/nings-TJiskollcls Utlåtande, N.-o 29.
Uti denna syftning hafva yttranden blifvit afgifne af Herrar af Grubbens, Stuart, C. G., och Grefve Mörner, C. G., Herrar Prostarne Östberg, Lundblad, Tunelius, Doctorerne Thomander och Björkman, Herrar Halling och IT estman, samt Hans Jansson från Elfsborgs Län, Bengt Gudmundsson från Halland och von Zweigbergk från Skaraborgs län, med flere, hvilka dels ansett den i Utskottets förslag anvisade utväg för gäldenär att genom sin egendoms afträdande befria sig från bysätlnings-häkte, icke vara lämplig, såsom föranledande till bedrägerier af oredlige gäldenärer samt förorsakande besvär och kostnader för den gäldenär, som ville, men ej för tillfället kunde, göra rätt för sig, dels åberopat ej mindre Herr Ha/Ungs vid förra Betänkandet fogade reservation, som innehåller, alt, enär billigheten fordrade, att bysättning, hvilken innefattade en art af straff, blefve, äfven då den begagnades för att tillfredsställa borgenärens hämnd emot gäldenären, skäligen begränsad, borde Tre år vara den högsta tid, hvarunder en gäldenär för samma skuld finge hållas bysatt, samt en kortare tid eller Ett år bestämmas för den händelse, att fordringen ej uppginge till 100 R:dr Banco, än den af Herr von Böök afgifna reservation, uti hvilken längsta bysättnings-tiden är föreslagen till 12 månader, under uppgift, alt en gäldenär, om viss tid ej föreskrifves, kan i hela sin lifstid hållas bysatt; dels öfverlemnat åt Utskottet att i detta afseende föreslå lämplige bestämmelser, med tillägg, att från den bysattes skuld borde alltid afräknas värdet af den arbetsförtjenst, som genom bysättningen ginge för honom förlorad; att gäldenär aldrig borde kunna bysättas mer än en gång för samma skuld, och att gäldenär, som blifvit från bysättnings-häkte lösgifven ej må förr än 3o dagar derefter bysättas för annan skuld, på det han må ega rådrum alt anskaffa tillgångar. Desse anmärkningar och hemställanden kunna ej eller af Utskottet godkännas.
Till bestridande af denna utgift hade Stats-kontoret ansett höra beräknas hvad som för närvarande till Embetsoch Tjenstemännen, jemte Vaktbetjeningen, enligt Stat och serskilda i nåder meddelde stadganden, nu utgår, utgörande: Enligt Slats-kontorets ordinarie stat, efter afdrag likväl af den Kammarskrifvarelön, som skulle komma att till Krigs-kollegii Stat öfverflyttas 31,760: — Jemlikt Staten för Chartae—Sigillatse—Verket, oberäknadt 97 R:dr, som af Vaktmästarelönen årligen besparades 3,516: — Enligt Staten för allmänna Magasins-Departementet 6,442: — Ljuspenningar, nemligen: för ordinarie Embetsoch Tjenstemän samt Vaktbetjente, efter nu gällande beräkningsgrund 4,192: — och för extra ordinarie Tjenstemän samt Betjente, efter fem års medium 900: — Remisslage-ersältning för Räntmästarne efter fem års medium Chartffi-Sigillatae-Kassörens provision, beräknad endast efter fyra års medium, enär genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 17 September 1846 en förändrad beräkningsgrund derför blifvit fastställd 2,092: 2,795: 475: Transport 47,078: — 6 Kongl. MajUs Prop. om Statsverk. 1850. — Det belopp, som af Sjunde Hufvudtitelns besparingar årligen utgått för Riks-Boksluts-kontoret 1,200: — Beloppet af de gratifikationer, hvilka årligen medgifvits extra ordinarie Tjenstemän för flitig tjenstgöring och bestridda ordinarie befattningar per medium för fem år 716: — Så kallade Statsskrifnings-arfvoden, efter fem års medium 226: — Samt slutligen det arfvodesbelopp, som, enligt Kongl. Brefvet den 28 November 1833, af Protokolls-Sekreteraren A.
BevillningUtskottets Betänkande, N.o 8. 3 utvisade, att kurhusafgiften för året utgjort 144,222 r:dr 19 sk. 2 r:st och att öfriga inkomster vid sjukhusen gemensamt uppgått till 72,922 r:dr 4 sk. 3 r:st eller tillsammans 217,144 r:dr 23 sk. 5 r:st, och att utgifterne vid dessa sjuk vårdsanstalter, oberäknade afskrifniugar, för samma år stigit till 170,264 r:dr 11 sk. 5 rist banko, upplyst, att, enär kurhusafgiften fortfar att utgöra den bufvudsakligaste inkomsten vid kurhusen och lazaretten , dessa inrättningar sålunda, i saknad af samma afgift eller annan deremot svajande inkomst, omöjligen kunde ega bestånd eller uppfylla det med dem åsyftade ändamål, äfvensom att hospitalsfouden, i följd af de högst betydliga utgifter, densamma fått vidkännas genom inrättandet, jemlikt Rikets Ständers underdåniga önskan och Kongl. Majus nådiga befallning, af central-hospitaler, blifvit försatt i den belägenhet, att derifrån ej kunde erhållas bidrag till understöd för lazaretten eller kurhusen; med anledning hvaraf och då kraftiga åtgärder framgent fordras för veneriska smittans hämmande, samt det, enligt Kongl, brefvet af den 10 Oktober 1765, åligger länens innevånare att på egen bekostnad anlägga och underhålla deras lazarett, hvilka således icke heller ega någon egentlig rättighet lill bidrag från hospitalsfonden, Kongl. Majit, som funnit della länens innevånares sistberörda åliggande icke kunna anses oo ringare eller mindre magtpåliggande, än deras skyldighet att underhålla kurhusen, i nåder föreslagit, att ifrågavarande så kallade kurhusafgift måtte till samma belopp och med enahanda vilkor, som vid sista riksdagen af Rikets Ständer bestämdes, fortfarande utgå till och med det år, då nästa riksdag slutas.