Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle tro, att sakens definitiva afgörande åtminstone borde hvila, tills det blifvit afgjordt, om höet får lefvereras in natura, eller icke. Det anvista stället kan likaväl blifva Kungsör, som Stockholm, hvilket sednare dock vore högst besvärligt, och möjligen i alla fall fordrade ett upplagsställe vid Kungsör, för att sedan sjövägen kunna föra höet till Stockholm. Jag fortfar att hysa denna tanka, så mycket mer> som motionen blifvit väckt af en auctoritet i provincen. När Landshöfdingen i provincen vitsordat behofvet, synes mig, att vi, i ett fall som detta, böra instämma i hans föreseende. Friherre Ridderstolpe: Fredrik: Utskotten hafva tillstyrkt Rikets Ständer det beslut, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit läcktes deci - Den 8 Maji. i5 dera, om Räntegifvnrne, likasom före i8a3 års Riksdag, må få lösa deras hö in natura; anseende Utskotten icke otroligt, att Kongl. Majrt ville tillåta dem detta, emedan Konungen alltid i möjligaste måtto söker lindra sina undersåtares bördor. Att, såsom Grefve Posse yttrat, de kunde åläggas lefverera höet i Stockholm, anser jag icke troligt, emedan det, i stället för lindring, skulle åstadkomma en större pålaga än hittills. Grefve Posse: Utskotten tillstyrkte förra gången, att räntegifvarne skulle få optionsrätt, antingen de ville lefverera in natura eller lösa med penningar, och såsom ett motsvarande vilkor föreslogo Utskotten, att lefverancen skulle ske på an vist ställe. Men då jag medger, att detta Utlåtande står i sammanhang med det andra, skall jag icke hafva något emot, att det tills vidare hvilan Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja. Företogs till pröfning
Sorn emellertid dessa sistnämnde äro af mera ombytlig beskaffenhet, såsom utsatta för möjligheten, att genom hvarjehanda olyckstillfälligheter förstöras, eller till värdet förminskas genom eldsvåda, så är det endast i den mån, de äro försäkrade i någon fullt pålitlig brandförsäkringsinrättning, som man kan tillägga dem en realsäkerhets värde. Bland brandstodsinrättningar, som böra tillerkännas full pålitlighet, kunna räknas de under åren 1827 och 1835 för Gotlands landsbygd, en för hvardera häradet, stiftade föreningar till försäkring mot brandskada. Dessa föreningar äro försedda med reglementen, fastställda af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, och af denna myndighet vitsordade såsom »särdeles nyttiga och fördelaktiga». Uti sagda tvänne brandstodsföreningar var år 1860 försäkråd egendom, hus och åbyggnader samt lösören, till ett sammanräknadt belopp af öfver R:dr 17,000,000 Runt, hvaremot de utbetalde brandskadeersättningarne under samina år uppgingo endast till något öfver R:dr 1,000 Ruut, hvaraf, äfvensom af den anledningen, att alla delegare äro solidariskt ansvariga för godtgörelse af genom inträffade eldskador uppkommande förluster, samt att åbyggnaderne å de flesta egendomarna äro uppförda af sten, och såsom sådana mindre eldfarliga, det tydligen visar sig, att nämnda brandstodsföreningar lemna den största möjliga garanti för de deri försäkrade fastigheter och lösören. Städernas allmänna Brandstodsinrättning och Brandförsäkringsbolaget Seandia hafva hittills, och med största skäl varit ansedda såsom erbjudande de största garantier, och derföre hafva ock uti dem försäkrade egendomar varit tillerkända vissa förmåner, då de blifvit uti allmänna låneinrättningar hypotiserade såsom säkerhet för erhållne försträckningar. Sorn jag nu anser, att lika god säkerhet erbjudes af de utaf mig omnämnda, på Gottland befintliga Brandstodsföreningar, och det är af högsta vigt att jordegarnes fördelar iakttagas för belåningen af fastigheter, då dessa sistnämnde vid sådana tillfällen uppskattas efter låga taxeringsvärden, så, och då derigenom ökade.tillgångar skulle be - Motioner i Borgare-Ståndet 1862.
Men folket näpste dem, att de skulle tiga. Då ropade de dessmer, och sade: Ack! Herre, Davids Son, förbarma dig öfver oss. Då stadnade Jesus, och kallade dem, och sade: Hvad viljen I, att jag skall göra eder? De sade till honom: Herre, att vår ögon måtte öppnas. Då varkunnade sig Jesus öfver dem, och tog på deras ögon; och straxt fingo de sina syn, och följde honom. Och när de nalkades Jerusalem, och kommo till Bethphage, vid Oljoberget, sände Jesus två sina Lärjungar; Och sade till dem: Går i byn, som ligger för eder; och straxt varden I finnande ena åsninno bundna, och fålan när henne; löser dem, och leder till mig. Och om någor talar eder till, så säger: Herren behöfver dem; och straxt släpper han dem. Detta är allt skedt, att det skulle fullkomnas, som sagdt är genom Propheten, som sade: Säger till dottrena Zion: Si, din Konung kommer till dig, saktmodig, ridandes på ene åsninno, och på en arbetes åsninnos fåla. Lärjungarna gingo bort, och gjorde som Jesus hade dem befallt; Och ledde till honom åsninnona och fålan; och lade sin kläder på dem, och satte honom deruppå. Mycket folk bredde sin kläder på vägen; de andre skåro qvistar af trän, och strödde på vägen. Men folket, som föregick, och de som efterföljde, ropade och sade: Hosianna, Davids Sone; välsignad vare han, som kommer i Herrans Namn; Hosianna i höjdene. Och när han kom in i Jerusalem, upprörde sig hela staden, och sade: Ho är denne? Då sade folket: Denne är Jesus, den Propheten af Nazareth i Galileen. Och gick Jesus in i Guds tempel, och dref ut alla de der köpte och sålde i templet, och omstötte vexlareborden, och dufvomånglarenas säte; Och sade till dem: Det är skrifvet: Mitt hus skall kallas ett bönehus; men I hafven gjort ena röfvarekulo deraf.
Det förefaller mig också föga troligt, att man deponerar silfver och guld i Hamburg, för att här få 128 sk. för en r:dr H:br b:co, eller alt den, som i Sverige kan sälja en vexel på börsen, skulle derföre i stället deponera silfver och guld i Hamburg och uttaga bevis derpå, för att sedermera uti vår Bank derföre erhålla guld och silfver. Om man beräknar, så finner man, alt räntan för en vexels omloppstid (och hvilken man troligen lärer beräkna såsom den i affärer allmänt beräknas till 10 proc.J gör 2 sk. och 4 r:st. för 07 dagars tid. Kunde innehafvaren nu sälja vexeln här efter 126 sk. curs, så hade han således högre betalning för densamma, än om han skickade ut vexeln till Hamburg, deponerade silfver derstädes, och sedan kom hit med depositionsbeviset. Man finge kanske tillägga något för sjelfva den lid, som åtgår för postgången, och då är förhållandet kanske att fem dagar afgå. Den ränta, som här beräknas, gör då 2 sk. och 6 rist. Således skulle efter 126 sk:s curs man ingalunda här kunna köpa en vexel, skicka ut den till Hamburg, uttaga depositionsbeviset, få hit det, och derföre uttaga sedlar i Banken. Det är derföre jag för min del tror, att på denna väg ingenting kan komma att vinnas; men deremot är det en annan väg, hvarpå man säkerligen kan komma att vinna ändamålet, nemi. den, ali man helt enkelt gör affären i Hamburg på credit. Om man blott har öfverenskommit der med handelshus och låter det dela vinsten, så kan man lätteligen fä ett depositionsbevis öfver nedsatt guld och silfver, hvilket man presterar i Banken och får bancosedlar, som utgöra ett af Banken meddeladt räntefritt lån. Skulle det sedermera blifva fråga om att Banken vill indraga detta silfver, så passar man på när cursen är i stigande. Då köper man Bankens vexlar, men under tiden har man haft sitt lån alldeles räntefritt.
Maj:t, uppå underdånig framställning af institutets styrelse, anvisat ett belopp 13 af högst 3,600 R:dr Banko för att derigenom kunna erhålla och vid institutet anställa en praktiskt bildad landtman från England eller Skottland, för att lemna undervisning i nyare åkerbruksmethoder och deras tillämpning, samt för att befordra införandet af nya ändamålsenliga åkerbruksredskap, äfvensom användandet af lämpliga jordblandningar och gödselpreparater, och med skyldighet derjemte, att med sådan undervisning tillhandagå de jordbrukare inom Länet, som det önskade, hafva' nödiga åtgärder vidtagits för berörde ändamål och man hoppas, att innan kort tillvinna institutet en person med den för utförandet af ett sådant uppdrag erforderliga skicklighet och erfarenhet. Vid denna framställning af Länets hufvudnärings, jordbrukets, och boskapsskötselns närvarande tillstånd hafva, till undvikande af vidlyftighet, åtskillige uti föregående underdåniga berättelser omtalade och i öfrigt numera väl temligen allmänt kända förhållanden icke blifvit vidrörda; och det torde derföre, vid afslutandet af denna del af berättelsen, endast böra anmärkas, att, hvad äfven redan blifvit antydt, sädesproduktionen vida öfverstigit behofvet och isynnerhet under de två sistförtlutna åren betydligt höjt den allmänna välmågan; att, ladugårdsafka^tningen visserligen är tillräcklig för behofvet, men ännu befinner sig på en temligen låg ståndpunkt, samt att odlingen af potates återigen börjat i större utsträckning, sedan denna jordfrukt, åtminstone under de sednare åren, mera förskonats från den sjukdom, som, för ett tiotal af år tillbaka, derå anställde så stora härjningar; hvaremot trädgårdsväxter, äfvensom lin, hampa och humla föga odlas; samt att, i fråga om mekaniska inrättningar till besparande af handkraft, de uti nästföregående berättelsen omförmälda flyttbara tröskverk tillvunnit sig ett stort förtroende hos allmogen och numera allmänt begagnas. I afseende å skolarne samt deras tillgång och beskaffenhet i allmänhet m. m. torde ett sammandrag af det utlåtande, som i detta ämne under innevarande år afgifvits till den särskildt förordnade Skogshushåilnings-Komitén här vara på sin plats.
»Men se här hvad den gynnaren tappade, här ha vi corpus delicti.» Kanonikern såg på porträttet, som var infattadt i en medaljong af guld, och på hvilkets framsida Liljes namn och vapen voro ristade. Det var grefve Axel Gustafs mor i röd riksrådinnedräkt med pälsbräm kring sammetsroben. Det pudrade håret var uppsatt på frihetstidens vis. De gråblå ögonen och den slutna munnen hade samma uttryck af inbunden stränghet, och kapprak, stel och allvarsam tecknade sig hennes gestalt af sparsam och gudligt sinnad änkegrefvinna på det gula elfenbenet. Kanonikern tog medaljongen i handen, skakade den, som man gör med ett ovedersägligt bevis och ropade: »Jag skall döda karlen och henne med! Jag skall låta sticka och massakrera honom och ge henne belladonna – ja, det skall jag!» »Men inte före uppförandet af Clytemnestra åtminstone,» inföll Gaëtano, icke utan ironi. »Nej, inte före uppförandet af Clytemnestra,» upprepade kanonikern betänksamt, »men jag skall hämnas, var viss på det. Döden, döden!» hväste han. »Det är nog moderns porträtt. Ingenting kan man få så fördelaktigt inlöst och så ordentligt betaldt för,» tillfogade Gaëtano med sin uttryckslösa röst, som om han ville för kanonikern antyda en utväg numro två, som det var skäl att tänka på och som man kunde tillgripa med samma tillfredsställelse som döden. Kanonikern tittade på honom från sidan, svarade icke, men tog åter upp penseln ur agatkoppen och beredde sig att fullfölja sin toalett. Gaëtano gäspade. »Du hade bedt mig taga reda på saken. Nu är det gjordt. Jag hoppas du ej glömmer dina löften. Men gör ingenting öfveriladt, det råder jag dig. Och nu farväl, jag måste gå hem och sofva.» Ögonlocken föllo nästan igen öfver hans i det hvita hullet inkrupna ögon och, surmulen och stel som alltid, försvann han med sin sömngångarmin genom dörren. Gaëtanos förslag gaf icke kanonikerns tankar någon frid. Han såg tydligt för sig en stor grön pung, späckad med gyllene pistoler.
Kommandot togs nu af befälhafvarens närmste inan, kapten Roseuhake, men inom kort stupade äfven han, och nu blef det min tur att öfvertaga ledningen och ansvaret. Men striden var redan hopplös. Jag hade endast tre kanoner kvar och blott en handfull folk. Under det vi laddade våra stycken, sprungo fienderna öfver bron och samlade sig under strandvallen, där vi ej kunde komma åt dem. Och alltjämt regnade kanonkulor öfver oss, demaskerande våra stycken och nedmejandc servisen, som skötte dem. Snart nog hade jag endast en kanon kvar i Imikbart skick — en vacker fältslanga af klocknietall, gjuten i Ntirnberg 1616 samt prydligt sirad med konungens namnchiffer och vapen samt bä- rande n:r 8, dess ordningstal inom parken. Vi ställde nu till denna pjäs hela vårt hopp och läto honom oförtrutet spela, ömsom mot fiendens batteri, ömsom mot bron, hvars stockar upprefvos och splittrades af våra kulor. Men nu hade fienden fått nog folk öfver bron. Helt plötsligt sägo vi ett par hundra knektar klättra upp ur flodsänkan och i fullt språng storma upp emot oss. Då samlades vi alla omkring n:r 8, drogo svärden till själfförsvar och befallde väva själar i Guds hand. Om en stund var fienden inpå oss, men ined blodiga pannor kastades han tillbaka. Sä uthärdade vi tre attacker och sågo den fjärde förberedas. Vi kände väl, att den skulle bli den sista och att ingen räddning mer fanns för oss. Men vi ville alla lyda vår konung och slåss till siste man. Vår position hade varit lätt att försvara, enär den tätt under kanonmynningen stupade ner tvärbrant och hal, så att de anfallande ej kunde få fotfäste. Men nu kringgingo de oss, och inom kort kämpade vi för lifvet, man mot man. Den ene, offer den andre af de mina dukade under och segnade ned, och till sist höll jag ensam hufvudet upprätt, lefvande och obesegrad. Då tystnade stridsbullret rundt omkring mig och den fiendtlige befälhafvåren ropade: » Ni är en tapper nian.
Ex Protocollo J. 17, Almqvist. S. D. ll<mot Constitutions-Utskottets å nyo föxedragne förslag till ändringar uti Regerings For - Den 2 2 Juli. Formens 29 och 41 §. §. gjordes inom Prest. S åndet inga anmärkningar, utan blefvo berörde förslag uppskjutne till den behandling, sorn Regerings-Formens 56 §. föreskrifver. Ut supra* Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Constitutions*Utskottets nästlidne gårdag på bordet lagda Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i anledning af Norriges Rikes Stor-Things Svar på den föreslagna RiksActen , till Bestämmande af de genom föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutionella förhållanden, blef vid förnyad föredragning af Prest-Ståndet godkändt. Ut supra. Ex Protocollo J. JJ. Almqvist. S. I>. Lemnade Prest-Ståndet sitt bifall till Constitutions-Utskottets yttrande öfver de inom Prest-Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, angående förrättad granskning af StatsRådets Protocoll sedan sista Riksdag. Ut supra. Ex Protocollo J. 17. Almqvist, S. D. Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskottets Betänkande, i anledning af Herr Print zen - Den a a JuVu 2077 2enschölds Memorial om vidtagande af medel till Fabrikernas upphjelpande, blef af Ståndet ogil» ladt. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqist. t Utdrag af Vedlöf. Borgare-Ståndets Protocoll, hådet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den <22, Juli 1815. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Constitutions-Utskottets Memorial af den 19 Juli, hvilket den 20 lades på bordet, om jemkning af stridigheterna imellan 4a och 94 §. §. Regerings-Formen. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn.
Den brist uti Lagstiftningen, hvaraf denna olägenhet är en följd, hafva Riksens Ständer ansett kunna afbjelpas, om nemligen, såsom ett tillägg till Lagens stadgande i afseende på Förmyndares tillförordnande, jemväl varder före. skrifvet, dels att, då egendomen tillfaller omyndigt Barn, medan bägge Föräldrarne lefva, sådani skulle hos Rätten anmälas, och anteckning derom i Förmyndare-Protocollet ske, dels att, då den, som till Förmyndare förordnas, ej är boende inom den Rätts område, der förordnandet meddeldt blifvit, han ej må tillträda Förmyndarskapet förr, än det samma är vordet kungjordt den Rätt, hvarunder han lyder och i Rättens Protocoll tecknadt. Genom det förra af dessa Stadganden, är tillfälle beredt för Borgenären, att förskaffa sig visshet om^den tysta gravation, hvarmed föräl - Underdibiiga Skrif v ther. 317 drars egendom kan vara besvärad , och genom det ssuare vinnes åter säkerhet, att förinåns-rätlen för omyndiges medel ej häftar vid någons egendom, innan anteckning derom skett vidden Domstol, hvarunder han lyder. Den lånsökande kommer således i tillfälle, att lemna en ofelbar upplysning, huruvida lian häftar for något Förmynderskap eller icke. Har han oftare förändrat hemvist, så blir väl efterforskningen i samina mån besvärligare, men ändamålet kan ändock vinnas. Om åter den lånsökande bott endast på ett ställe, så är bevisningen derom latt att åstadkomma, genom intyg, antingen från vederbörande Presterskap, eller från Häradsskrifv varén i Orten. För att i öfrigt undanrödja all den tidsutdrägt med Förmyndares tillträde af sin befattning, som möjligen kunde uppkomma af föregående anmälan hos Domstolen, hvarunder Förmyndaren lyder, hafva Riksens Ständer ansett, att denna anmälan borde få ske hos Domaren äfven å de tider, då Domstolen icke är tillsammans. På desse grunder föreslå Riksens Ständer L underdånighet: att efter % §. i 20 Cap. ArfdaBalken må tillkomma denna §.
Till förekommande, för framtiden, af så beskaffade händelser, som den här ofvan upptagne, och till Bankens betryggande för de förluster, hvilka till följd deraf skulle kunna uppstå, hafva emedlertid Banco-Fullmägtige, den 8 nästlidne Maj, funnit skäligt stadga, att, vid låns upptagande i Banken å hemman eller lägenhet, som uppgifves vara af Kronoskatte natur, antingen detta hemman åtnjuter Säterifrihet eller icke, samt är indeldt till Rustning, eller dess ränta på annat sätt disponerad, Länsökanden ovilkorligen, genom Utdrag af Jordeboken, utfärdadt antingen af Kongl. Kammar-Collegium eller af vederbörande Lands-Contor, skall styrka, att hemmanet eller lägenheten verkeligen innehafves under Skatterätt, hvilken föreskrift Fullmäglige förklarat skola intagas uti den tryckte uppgift, som från Banken meddelas, angående hvad Sökande till Banco-Lån å fast Egendom hafva alt iakttaga. Under de tvänne sistförfiutne åren bar, vid försäljning af Bankens fastighetspanter, brist icke uppkommit å mera än en dylik pant, huset, gården och tomten N:o 222, efter nya nummerordningen, i Staden Uddevalla, vid Kungsgatan, med dertill hörande andel af Stadens Utmark; hvilken fastighet varit till Banken pantförskrifven för ett af numera aflidne Professoren och Riddaren F. Marin, år 1821 den g Januari, derstädes upptaget lån, stort 1000 R:dr Banco.
i Nåder hugnades med omförmälda belopp, under benämning: extra lön. 7:0 Genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 28 September i838, har Häradshöfdingen O. Hultberg, för bestridande af Polismästaretjeuslen i Stockholm i 3:ne månader, blifvit af nämde besparingar tillagd ett arfvode af 3oo Rdr, hvilken ersättning synes hafva bort Hultberg tillkomma af anslags-su minan för polisens vidmakthållande i Hufvudstaden. — 16 — § 2. Vid den Kongl. Götha Hof-Rätt tillkommande indelning har den skiljaktighet ägt rum, att indelningsräntan i Specialstaterna är upptagen till 365 Rdr 38 sk., i Riks-Hufvudböckerna till 36g Rdr 8 sk. 8 rst. och uti Kongl. Stats-Kontorets Memorialböcker till 368 Rdr 27 sk. 8 rst. Enligt en Revisorerne meddelad utredning af vederbörande ProvinsKontor i Kongl. Kammar-Kollegium, är den summa Riks-Hufvudboken upptager, eller 36c> Rdr 8 sk. 8 rst. den riktiga. § 3. De årliga af Kongl. Majit utfärdade Staterne för Charta SigillataKontoret upptaga, sedan längre tider tillbaka, 145 Rdr 24 sk., med derunder begripna 34 *Sr spanmål, mera , än Rikets Ständer för nämde Kontor anvisat, å hvilket förhållande Revisorerne velat fästa uppmärksamhet, på det att, antingen ett skillnaden Staterna emelian motsvarande belopp må varda af Rikets Ständer å Stat uppfördt, eller ock, om summan ställes på Indragnings-Stat, stadgande meddeladt, att densamma, vid skeende afgång, bör indragas. § 4. a) Enligt i83g års Revisions-berättelse, visade 3:dje Hufvudtiteln en brist för år 1837 af 29,74r Rdr 7 sk. 3 rst., hvilken uppgafs komma att betäckas med de å Titeln gjorda reservationer.
N:o 359, om anslag lill skjutningsförsök med slagkruts-gevär. Bifölls. N:o 351, i anledning af erhållne återremisser A Utlåtandet N:o 253, om ansia1' lill Sjömanna-Sällskapet. Bifölls. N:o 352, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 261, om rättighet för nuvarande Yexel-Controllörer alt bibehålla innehafvande arfvoden. Lades till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets den 14 dennes bordlagde Utlåtanden: No 137, om utsträckning och förtydligande af 19 §. uti Instructionen för Rikets Ständers Juslitiae-Ombudsman. Bifölls. N:o 139, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 92, öfver väckte motioner 0111 skärpning af straffet för åverkan. Ståndet lät bero vid Presteoch Borgare-Ståndens beslut och lade Utlåtandet till handlingarne. N:on 140, i anledning utaf återremisser af Betänkandet N.o 59, om upphäfvande af en del serskilde domstolar. Lades till handlingarne. TJtdr. d. 1Q Oct. 1840. N:o 141, i anledning af erhållen återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 108, om offentlighet vid Under-Domstolar och Poliskamrar. Lades till hajidlingarna. Den 19 Oct. 1840. f. m. Från II ti g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo "Viillofl. Borgare-Ståndets genom Protocolls-utdrag af den-10 dennes meddelade inbjudning alt biträda, hvad Ståndet i afseende på Bevillnings-förslagets 11 §. antagit. Preste-Ståndet, som ansåg, att Bevillnings-förslagets 12 §. medgifver enahanda formen, som med den af VäIloll.
M:t i underdånighet anhålla, att, om efter föregången undersökning uppförandet af fyrar på Svenska Högarnes håkland, Fahludden samt vid Wisby eller på några i närheten belägna ställen skulle finnas företrädesvis bidraga till sjöfartens befrämjande i dithörande farvatten, K. M:t måtte, då anslaget till lotsoch fyrinrättningar dertill lemnar tillgång, anvisa de för ifrågav:Je fyrinrättningar erforderliga medel.» Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan utan förändring, hvarvid svarades många nej jemte några ja, och derefter propos. på bifall till densamma med ofvanomförmälda förändrade lydelse, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 21 och 24 sisth Februari på bordet lagda Betanien: 124 Den 3 Mars e. m. N:o 52, i ani. af väckta motioner i fråga om ersättning åt boställshafvaro för bekostande af grunddikning eller af större odlingar å boställsjorden; N:o 53, i ani. af väckta motioner rörande befrielse för lärjungar vid rikets högre elementarläroverk, äfvensom för elever i folkskolelärareseminarier från deltagande i beväringsmöte; samt N:o 54, i ani. af väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 21 och 24 sisth Februari bordlagde Betänk. N:o 55, i ani. af väckt motion om upphörande af penningeinsamlingar vid bröllop och barndop. Hr Huss, Magnus: Jag anhåller om ursäkt hos II. o. Ad. derför, att jag, sedan R. o. Ad:ns tid varit så strängt upptagen af så många vigtiga ämnen, nu tager den i anspråk vid föredragningen af ett ärende, som kan synas icke vara al något större intresse.