Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huruvida saten kan med ännu ringare uppoffring af Ranco-Styrelsen sjelf besörjas genom direcla vexelköp, Ombud på Utrikes ort och sådant mera, ingår ej i föremålet för denna beräkning. 36 Banco-Utskotlets Utlåtande N.o 16. fonden oell Sedelstocken, anser Utskottet verkan af denna anmärkning förfalla. Då jemväl de Sedlar, hvilka i låneväg utgå, emot pant af metaller, skola vid anfordran inlösas och således onekligen inverka på Bankens förmåga, alt sin vexlingsskyldighet oaibrutet fullgöra, samt det, hvad jernbelåningen serskildt beträffar, lätteligen torde inses, alt, derest lån å deuna metall ej skulle i Sedelstocken inräknas, några års hämmad export kunde medföra Sedelstockens ökning lill flera millioner, som, då conjuncturen tillät jerns utförande, skulle åter indragas, hvaraf måste uppstå de olyckor, hvilka åtfölja en plötslig förminskning af landets myntmassa, anser Utskottet några afdrag af Sedelstocken för lån å metaller ej böra i fråga komma. Om man besinnar, att icke allenast för hvarje å de innestäende behållningarne redan utställd och utelöpande invisning, utan äfven för hvarje invisning, som å deni tid efter annan utställes, innehafvare!! har alt uttaga silfver lika hastigt och omedelbart, som för en Banco-sedel, och alt äfven, så säkert som under en tid af lugn och allmän belåtenhet, hvarken det ena eller andra sloget af representativ kunna befaras i någon ovanlig mängd inströmma lill Bancoluckan, lika så säkert skulle, i händelse en period intraffade, då en påkänning vore i fråga, bägge slagen af representativ komma att gemensamt och ungefärligen lika bidraga lill proportionens nedsättande, lärer det äfven medgifvas, alt några afdrag för depositionerne icke böra ska från Sedelstocken.
Hon tittade in i barnkammarn, sängkammarn, samlingsrummet, kabinettet, köket, men fann ingen christen själ. Redan stod hon i begrepp att lemna huset, då hviskande röster, genom den mot tamburen halföppna salongsdörrn, nådde hennes öra. Förundrad tog hon ett par steg närmare och stod i begrepp att sagta inträda for att öfverraska Elisabeth och den andra väninnan, som hon trodde vara någon af deras gemensamma bekanta, då hon hörde sitt namn nämnas af en röst, vid hvilken hennes hjerta slog högt af blandade känslor. En oemotståndlig nyfikenhet kom öfver henne, hon ville höra hvad dessa för henne så kära personer talade om henne så hemlighetsfullt och på en så ovanlig stund och plats, ty med skäl trodde hon Rudolph vara med de andra hos Y..s. Med återhållen andedrägt och framlutadt hufvud stod hon vid dörrn i så djupt åhörande af det halfhöga samtalet derinnanför, att hon ej sett eller märkt om hela verlden ramlat öfver henne. Med blicken stirrande fästad genom den halföppnade dörrn på de af månans ljus bestrålade gestalterna derinne, åhörde hon i namnlös ångest allt hvad de sade. Hennes hörsel, genom en förfärlig feberaktig spänning skärpt utöfver vanligheten, tillät henne att tydligt fatta hvarje ord och lemnade henne en förfärlig upplysning. Med namnlös smärta blef henne allt klart, och då hon såg Rudolph, denna Rudolph, som hon så högt älskade, sluta Elisabeth, detta hennes ideal af qvinlig fullkomlighet, i sina armar, till det bröst, vid hvilket hon hade hoppats att engång få hvila, då blef henne lifvet bittert och tungt och ett mörkt tvifvel uppsteg i hennes hjerta. Förvirrad strök hon handen öfver den bleka pannan och en sagta suck uppsteg ur det beklämda bröstet. Det var denna suck, som nådde våra båda älskandes öron och lät dem spritta till. Äfven Virginia återväckte den till lif. Sagta, som hon kommit, smög hon bort igen. Med döden i hjertat vandrade hon utan mål framåt längs elfstranden. Mörka, bittra tankar kämpade i hennes bröst.
Bland de orter i vårt fädernesland, som i afseende på helsovård äro särdeles vanlottade, intager Blidö församling med deromkring liggande befolkade öar, i skärgården inom Frötuna och Länna skeppslag af Stockholms län, ett framstående rum. Långt aflägse från Provincialläkare-stationen, som är Norrtelje stad, och helt och hållet omgifne af valten, sakna denna församlings innevånare ofta nog allt tillfälle till och med att få rådfråga läkare, synnerligast höst och vår, då, i följd af naturhinder, hvarken läkaren eller någon annan kan komma tili eller ifrån desse öar. Äfven å andra tider är understundom en resa dit eller derifrån förenad med lifsfara, och det är lätt att inse, att under dylika förhållanden resekostnaden skal! blifva mer än dryg och kännbar för en hvar, som vili påkalla läkarehjelp, hvaraf följden är alt döden mången gång får ensam herrska, der likväl hans välde skulle kunnat i och genom omvårdnad af en läkare inskränkas. På Blidö ligger Furusund, som, efter hvad man känner, är inoch utloppsstation, der äfven sjöfarande ofta äro i behof af läkarehjelp, utan att under förhanden varande förhållanden sådan är möjlig att erhålla. Nu har egaren till Furusund visserligen erbjudet sig att åt en stationsläkare på stället kostnadsfritt upplåta erforderligt boställe, men alla tillgångar saknas att få lön åt en sådan och befolkningen är för fattig att kunna någon aflöning åstadkomma. Af sådane anledningar, och under anhållan att få framdeles härvid bifoga protokoll i ämnet från allmän stämma med församlingen, vågar jag vördsammast föreslå: att Rikets Höglofliga Ständer läcktes för deras del bifalla och till Kongl. Majit i underdånighet hemställa om anslag af allmänna medel lill lön för en ständig läkare i Blidö skärgård, med station i Furusund, till belopp af Ett Tusen Fem hundra (i,500) Riksdaler Riksmynt ärligen. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1802. J. O. Sundgren, från Stockholms län. 408 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. iV:o 273.
Och frägade hon sin p r i s t ä f l i n g uppsatser, kanta Ännu funnos dock åtskilliga mörka moln, som då och då döko upp på deäsa vackra förhoppningars ljusa och strålande himmel. Rose visade efter konfirmationen just inga tecken till förbättring i det som rörde god ton. Hon var densamma i långa kjolar som förut i korta och trifdes bättre i kök och stall bland tjänstepersonalen än uppe i våningen. Hon var också lika välkommen, hvart hon kom, och lika ogeneradt munter, som hon alltid visade sig bland tjänarne, lika ogenerade blefvo de så småningom mot henne. julklappsbasar ' I detta syfte anordnar nu hvarvid den bästa kommer att tilldelas ett af 25 kronor. Spisbröd man till råds för att höra hans tanke om saken, så skrattade endast grefven som vanligt åt Roses upptåg, och hans slutomdöme blef alltid: » Det är en sakramenskadt pigg flicka, låt henne du bara hållas, sådant där går öfver med tiden. Och förresten är det inte jag, som åtagit mig hennes uppfostran, ty det duger jag inte till. » Så småningom inträdde emellertid en märkbar förändring i den unga flickans sätt att vara. Hon syntes betydligt ha lugnat sig, var mera stillsam och ibland nästan en smula försagd. Visserligen gick franskan lika illa som förut under lektionerna för lärarinnan, men mot grefvinnan visade hon sig mera naturligt tillgifven än förut, och en gång hade hennes välgörarinna funnit henne sitta med en roman i knät, ifrigt läsande, under det emellanåt en tår sipprade fram och fastnade i hennes ögonfransar. » Hvad läser Rose? » hade nu grefvinnan frå- gat, och då hade flickan med ens flugit upp från sin plats och stoppat boken bak ryggen. Men ögonblicket därpå hade hon lemnat fram den till påseende och svarat: » Det är bara en berättelse, som jag fått låna af Lotten nere i köket. » Då hade grefvinnan smålett och gätt, utan att se på boken. En dag på höstsidan blef det plötsligen beslutadt, att det grefliga paret skulle göra en trip upp till Stockholm och bli borta en vecka.
Dest förflag vä någon dermed, förenad olika samt mer eller mindre depensive tjenstgöring, i hwicket fall och om ett sadant wilkor derwid skulle fogas, Utskottet nogsamt inser, att de nu prv» jecterade läner stola blsswa för innehafwarenaS Utkomst alt för otillrackelige; mcn Utstorcct hyser den underdåniga förhoppning och önskan, att Kongl. Maj:t i mohn af blifwande ledigheter inom Armeen täckes, till Stars Wcrkers lisa, befordra alla dem i sin grad, som önsta, alt i Swensta Krigstjensten qwarstanna. Till expeckance, löner för de personer, som nu arv i fångenskap och kunna hit återkomma, samt ä» stunda, att här gwarbliswa, kan, dä deras antal hwar» lea är kändt eller upgiftvrt, någon wist summa ieke bestämmas; men Stats. Utstottet tror, att cn summa af rO,iO8 R:dr 16 st. torde dertill blifwa tillräckelig; och anser Utstotkel i öfrigt, att det bör ankomma pä Kongl. Majus Egit uädiga godtfinnande, akt efter företeende omständigheter, bestämma sä wäl beloppet sorn rättigheten för dcm att en sadan förmän åtnjuta. Om någon af dem, hwilka klifwik expectance löner tillagde, ur Riket borrtflytta, sä anser Stars» Ut - 494 Den 7 December. Utskottet, att deras löner böra genast indragas och till Stats-Verket besparas. Hwad äter angar den wäckte sräga om accords ersättningar till dem, hwilka enligt AccordS-Reglcmeutet äro för fine tjenst, r dertill berättigade, sä innehåller wäl samma Reglemente icke nägon ffyldighct för Staten, akt detsamma ersätta, utan är del en skyldighet, som är eftcrträoaren älagd; Men wid de tillfällen, dä Sdstlor bliswit indragne, och således ingen efterträdare su inits, har Kongl.
En kvinna skall, äfven när det gäller kunskaper, bevara sin oskuld, då förblir hon glad och älskvärd. » » Du pratar så dumt! Tror du, att man med öppna ögon går genom lifvet, utan alt lära känna synden; men det där talet om oskuld har du lärt af din systerson. Han säger, att den kvinna, som känner lifvet, förlorat tron på idealet. » » Nu Märta, skola vi hvarken i ena eller andra afseendet gå för långt. Vi ta vägen genom trädgården och se, om jätterosorna slagit ut. » » Oklarhet tycker ni om. Sanningen skall kastas en slöja öfver, j u tätare desto bättre. Sätt blommor på grafkullen, så tänker ingen på, hvad som föregår i mullen. Ack, att kunna famla i slikt töcken! Men jag är viss om, att den, som har klart för sig, att han vandrar vid bråddjupets rand, lättare undgår faran att falla än den, som går där med förbundna ögon. Det är en mors plikt att lära känna de frestelser, som komma att möta hennes barn, på det hon i tid må kunna rusta dem till motvärn, och jag skall så studera lifvet, att jag alltid kan vara min sons bästa vän och rådgifvarinna. » k » Om jag ändå sluppe att resa till staden i dag. Harald har varit så orolig i natt, och jag är så trött. » » Du kryar nog till dig, vännen min, när du kommer ut. Jag reser ej in förr än med aftontåget, så du slipper att resa ensam. Din klädning kan du lägga i nattsäcken och kläda om dig på mitt rum, jag skall telefonera efter en hårfrisörska. Jakobson hemtar dig med täcksläde klockan elfva, vid midnatt äro vi åter hemma och till dess vaka tant och fröken öfver Harald, eller hur, tant Anna, Märta behöfver j u ej vara orolig? » Erik. sköt stolen ifrån frukostbordet, tog af sig servetten och skrynklade väl in den i handen, medan han torkade sig om munnen. Han såg mycket belåten ut, då han kysste Märta, uppmanade henne att lägga sig en stund och försöka sofva, medan han gjorde en lång vandring till mossen. Märta gick in till Harald och stannade där hela förmiddagen.
Fotografier och planschverk, äfvensom lådor med naturaliesamlingar tillhöra likaledes föreningen och siindas till de lärjungar, som behöfva desanima. I alla olika grenar af det mänskliga vetandet uppsättas studiekurser och ineddelas undervisning. I allmänhet drifvas inga djupare studier af lärjungarne, utan man tyckes i allmänhet läsa element af de ämnen, som under skoltiden af ett eller annat skäl försummats. Undantag härför finnas likväl. Då lärarinnorna ej äro aflönade, endast sekreteraren och bibliotekarien hafva lön, så är afgiften endast 8 kr. under läsåret från okt. till jiiiii. Lärjungen har för denna afgift rätt att läsa så många ämnen som hälst. Enligt den sista redogörelsen, som varit, oss tillgänglig, finner man, att under atbetsåret 1883-84 hade undervisning meddelats 672 lärjungar, deri bland 320 nyinskrifna. De fleste hade arbetat ordentligt under hela året, endast 83 hade utaf olika skäl upphört att insända sina redogörelser hvar fjortonde dag. E n tredjedel hade snrnvetsgrant fullföljt alla sina åligganden. Samma år vor0 anstälda 201 lärarinnor, således 3 lärjungar på hvar lärarinna. Oaktadt lärarinnorna ej äro aflönade, utföra de sina pligter med stor noggrannhet, hvilket tyder på en äkta anglosachsisk offervillighet och pligtkäiisla. 28 Lärjungarne vor0 från hela Norra Amerika, ett ej obetydligt antal från långt aflägsna trakter, många gifta oc,h äldre, flere utan alla förstudier, ingen under 17 år. Alla synas varit nöjda med den undervisning de erhöllo. E n f. d. lärjunge hade skrifvit till sekreteraren: " Hvad skulle hela mitt lif varit, om jag ej fått denna hjelp till hemstudier, som sällskapet gifvit mig. " Men detta sällskap är på långt när ej det enda i Amerika, liksom det möjligtvis ej är det &amp; äldsta. Ett sällskap finnes; som har till specie1 uppgift att underlätta unga lärares och lärarinnors fortsatta studier.
— Jag vet icke om det af Hr Ehrenhoff föreslagna sättet är det rätta, men icke heller föreställer jag mig att det är förtjent af en så beskaffad förkastelsedom, som här blifvit uttalad öfver detsamma. För mig är det åtminstone en ganska oförklarlig sak, att då man ända till sista riksdagen ansett utförsel af jern böra vara förbjuden, man kan finna någon orimlighet ligga uti förbud för utförsel af tackor — silfver-tackor, särdeles då jernet just utgör en af Sveriges exportartiklar, hvilket deremot ej är fallet med sitfret. Jag kan icke föreställa mig att R. St:rs Bank bör vara ett depositions-kon.tor för att förse handlande med silfvertackor, icke för att betala skulder, utan för att genast kunna draga förtjenst deraf. Således synes 52 Den 2 November. mig att, äfven om det också borde vara medgifvet att utlöra myntadt silfver, det dock borde vara förbjudet att utföra silfver-tackor. Jag kan åtminstone för min del icke se något hinder för ett sådant förbud, och auser de skäl, som blifvit derför anförda, vara för mig tillfyllestgörande. Den förste värde talaren har sagt, att här i landet icke finnes något lättsinne i vandel och handel. Jag hemställer, om det undfallit edert minne hvad som här inträffade år 1857, då en stor del af vår handelsverld, som man säger, slog vantarne i bordet; och det torde också icke vara glömdt, att de flestes stat var sådan, att om de hade t. ex. 500,000 Rdrs skuld, så hade de knappast 100,000 Rdrs tillgång. Huruvida detta förtjenar namnet lättsinne, eller någon annan benämning, lemnar jag åt andra att bedöma. Man har äfven sagt, att om ett export-förbud påbjödes, skulle ingen jemnhet emellan export och import kunna ega rum. Mig förefaller det dock som om, derest ett förbud för utförsel af silfver funnes, skulle den handlande icke rusa så blindt fram med sina import-reqvisitioner, som händelsen varit, och det är väl meningen att hvad som importeras skall betalas med hvad som exporteras.
Då jag , för min del, anser denna sak ingå uti Grundlags-frägorna, kan jag icke finna annat, än att den bör uppskjutas till nästa Riksdag. Jag anhåller att detta mitt yttrande fåe medfölja till de Resp. Med-Stånden* A. P. Aurelius• 2 - Ut supra,; Ex Protocollo M. M. Rosbeck, öpjdäst hos Höglofl, Ridd. och Ad. den 20 Julh Högvörd. Prest-Ständet den 20 _ Vällofl. Borgare-Ståndet den 17 Hqderv. Bonde-Ständet den 20 __ Vördsamt Memorial!; Sedan Herr Stallmästaren von Törne lios ISeviUnings-UtsJcottet gjort särskilta anmärkningar. Den a o Juli. gar emot den calcul Herr Öfversten och. Ridd. Drufva författat för att vederlägga bemälte Herr Stallmästares särskildta förslag till Allmänna Bevil Iningens utgörande och hvilka Handlingar åtföljt det redan till Riksens Höglofl. Ständer ingifne Bevillnings-förslaget, sä har Herr Öfverste D lufva i ett till Utskottet ytterligare ingifvet anförande sökt vederlägga Herr Stallmästarens berörde anmärkningar, och har Utskottet ej kunnat undgå att, enligt Herr Öfverstens derom gjorde förbehåll, låta Protocolls-Utdrag deröfver härjemte åtfölja Utskottets eget svar å de från samtliga Respectiva Riks Starden vid Bevillnings-förslaget gjorda anmärkningar. Stockholm den 17 Juli 1815. På Högh Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl Stellan Mörner. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Nils Limnelius. Utdrag af Fröt o c olle t, hållet uti Riksens Höglofl. Ständers Bevitlnings Uu - På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Olof Bjurbäck. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Joli. Magn. Wessing. Henr. Christ. Zaar. Den 20 Juli.
Ståndet beslöt då, att inskränkning i dem skulle ske; men samtlige RiksSt:n stannade i det beslut, att kostnaderne för eclairering, tidningar och betjening skulle utgå af statsverket: och således kan väl, åtminstone innan annat beslut fattas, fråga ej uppstå örn annat, än att samma kostnader, som vid förra riksdagen betaltes af riksgäldsinedleu, äfven vid innevar. riksdag skola deraf bestridas. Uppå derom framställd propos., beslöt R. o. Ad., att den redan föranstaltade klubb-inrättningen skulle fortfara, intilldess annorlunda beslutas. Hr Frih o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till Ridd.Utsk. remittera den af Hr von Troil väckta fråga om en klubb-inrättning på annat ställe. Ropades ja och nej. Hr von Troil: Jag hemställer, om det icke kunde grå an, att helt enkelt infordra R.idd.Direct:s utlåtande. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade öfver Hr von Troils motion infordra Ridd.Direet:s Utlåtande. Ropades ja och nej. Frih. Gederström, Jaeob: Sedan R. o. Ad. är samlad t Dcu 20 Januari. såsom RiksStånd, är Ridd.Direct. icke den myndighet, dit Ståndet rörande frågor kunna remitteras ; utan då inträder Ridd.Utsk. i den befattning, sorn emellan riksdagarne tillkommer Directionen.
Assistance-Contorels Tjenstemän, ännu återstå ungefär io, hvilka icke sig anmält, och hvilka likväl ega lika rätt till Rikets Ständers hugkomst, blefve för dem alla det belopp, sorn komme att beviljas, ganska stort, helst i närvarande tid, då många begärde, troligen åf behofvet högeligen påkallade anslag, måst, af brist på medel, afslås.” Hvaruti hafva instämt Riksdagsfullmägtige J. L. Wiklund från "Westerbottens Län, Olof Månsson från Blekinge Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län, samt Hans Hartsson från Götheborgsoch Bohus Län. STOCKHOLM, iQ34; hos Jf A. WAmme*. Strtt-Uiskettits Ahrn. N:o «8o, J N:o 180. Ackom till Exp.-Utsk. den 4 Juli» k), a e. m. Memorial} i anledning af erhållen åter remiss på Stat^-C t skol t ett Utlåtande JS:o toy. Ifrån Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess, under N:o io7, afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående utmyntnings-grnnderne för tillverkning af kopparskiijemynt. Men sorn, enligt lill Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Presteoch Bonde-Stånden dea 3, samt af Ridderskapct. och Adeln dea 5 innevarande månad , anser Utskottet, till följd af 75 Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord, och kan således dermed ieke taga någon vidare befattning. Stockholm den 27 Junit 1834- N;o 18 r - Auk. till Exp.-Utsk, den 4 Julii. Memorial_, i anledning af erhållen återremiss på Stats-UtskottetZ Utlåtande N:o 110.
I>l0p08ition, »n^Zenäe »ncll-iiiA i ^ ss Kili8-^.eten. 3N8lgA sär I^3^8el-eclnilltzeri. 8krisvel86, aiiZäencle IiiIi8c!3A6N8 3s8lot3n6e. InHV3i-l,6l2lig88k^I6i'»Iiet i 8toeIi!ioIm. ^l3nlgl8-pennil>A3rne. ?vopo8ition, ZNgLenäe veclloKAninA 35 Nori-telje 66V3i8s3etoi'i. 8!ii-ilv6l8e, »ngäencle krigen i Lev3r!n!-8-63883N. Nöt68-?3886Vol3ncen8 UppiiÖl-3NcIe. ett n^tt !VI^nt-8^8lem. loesl töik i Ir 8-^ re Ii i vet. In8t,uetion 5äiKHiel8 8t3n6ei-8 Kevi8orel'. 3?3X3N pä I3xpe8itivn8-iö8eil. Rumel I^otteiiet8 uppliöegocle. STGLWMGA.M. -i-n ve ii-r »08 1. x. wxei i>x«, 1841. rii-i. M « VID I^ÄKtiiNÄ kiIr8llÄK6n 1 8tookko1m ^I6N 1840 ook 1841. »G« ^OWU^K. ss^NLLMWM. ^8ss«.L'r'«r /-ez////e/^e oz?r /zr-crc/ ^ ^/^z-e/^e ^'//c/z-c/A,'/ ^ec/cr/r zrcr^/o^eA-cze/rc/e /^z/^c/crA', ^e/?^6 c/e <2/ /j/o/r^/. /s/cr/'.'Z rz/)/-cc /i/X^-^cr/ezr /?e///ztt /e/ ^cc/z?/ /^szrA"/. /zczc//^cr rz/)/)cc c/e cz/ /c//e/<; ^//zrc/ee A/oec/cz zz,r c/eec/c/zc/Att //c//?z^zz'//////ZAcz?' oe/? /o>^/cr^.
Uppå tillstyrkan af vStats-rådets öfriga Ledamöter täcktes Kongl. Majit, till alla delar i nåder gilla och bifalla hvad nu i afseende på regleringen af utgifterna under Fjerde Hufvud-titeln samt de för Landtförsvarets behof ifrågasatta nya, såväl ständiga som extra anslag, äfvensom förändradt användande af vissa redan befintliga tillgångar, blifvit af Departements-chefen yttradt, föreslaget och hemstäldt; Och skulle, om hvad Kongl. Majit sålunda nu härutinnan i nåder beslutit, Utdrag af Protokollet till Finans-departementet afgå, för att läggas till grund vid författandet af Kongl. Majits nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, i hvad den komme att röra nämnda Hufvud-titel och Landtförsvarets behof i allmänhet; hvarjemte •de till detta statsreglerings-ärende hörande handlingar skulle till vederbörligt Utskott öfverlemnas. Ex protocollo -dl. Elem, arn* STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. L. NORMAN, 1859. Bil. M 3 till Kongl. Maj:h> Nåd. Prop. M 1. 4 Ank. till Éxp.-Ulsk. d. 1 Nov. 18S9, kl. 1 e. rn. Protokoll öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande ärende, hållet ininför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Hudet a Stockholms Slott den 6 September 1859. Nä r va rande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Géer, Hans Excellens, Stats-Minislern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Manderström, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, och Malmsten. Departements-chefen, Statsrådet Ehnemark, anmälde i underdånighet handlingarne, angående en ifrågaställd vattenledning från Lyckeby till Carlskrona, hvarvid
På grund häraf hemställer Utskottet, att för de tjenstemän, hvilka äro berättigade till spanmålstillökning utöfver det i Staterna beräknade pris af 7 R:dr B:ko, denna tillökning måtte för hvarje tunna under lönerna beräknad spanmål bestämmas till 3 R:dr 26 sk. B:ko, eller i Riksmynt 4 R:dr 89 öre. Men då, i följd af spanmåls-beräkningens upphörande för de embetsoch tjenstemän m. fl., hvilka, enligt den vid innevarande riksdag skeende provisoriska löne-reglering, komma i åtnjutande af löneförhöjning, tillgångar för godtgörande för ofvanberörde spanmåls-tillökmng torde förefinnas inom nuvarande anslags-summa, har Utskottet ansett sig icke böra, såsom Kongl. Maj:t föreslagit, deruti tillstyrka någon förhöjning. 113:0. Kongl. Maj:t har i nåder föreslagit, att den ersättning till Geschwornern Mathias Griesbachs arfvingar, som för det honom af Drottning Christina skänkta, men sedermera till Militieboställe anvisade hemmanet Munkebo är bestämd till 5 tunnor | kappe spanmål årligen att utgå i penningar efter Stora Kopparbergs läns markegångspris, måtte, i stället att, såsom hittills, a floras på öfverskotten af Statsverkets inkomster, varda för framtiden öfverflyttad till allmänna indragnings-staten.