Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts och Kronans räkning, som skulle insparas, om Transporter af Båtsmän, Beväringsoch BeklädnädsPersedlar, Stämpladt Papper och framförallt Saltpeter, verkställdes genom Ångfartyg, vore så betydlig, att det allmännas verkliga vinst, genom denna anstalt, skulle under de år, för hvilka Lånet yrkats, öfverväga Lånets Capitalbelopp, då endast för Saltpeter-transporterne, hvilka årligen tilltogo, under sisth vinter inom Gefleborgs Län begagnats omkring 5ooo Hästar, och den skjutsande allmogen, hvaraf en del hade sitt hemvist inom aflägsne delar i Länet, måst, i detta ändamål, färdas 16, 18 till och med 20 mil; varande, efter Hr Grefvens tanka, uppoffringen af den mängd ökeoch karl-dagsverken, som åtgingo blott för berörde artikel, af den betydenhet att de 4ao Stats-U tsftottets skjutsningssky Idige gerna skulle underkasta sig ett bidrag för ändamålet, till lättnad i detta deras åliggande, och hvilket sålunda lemnade ytterligare garantie för återbetalningen af Lånet; samt af Hr Grefve Hamilton j Johnj att, genom förbättrade comunicationer, Folkets resursser ökades samt att förslaget i denna del hade för afsigt, att bereda någon ersättning för alla de uppoffringar som fordrades, hvadan ock ifrågavarande bidrag, långt ifrån att minska allmänna välmågan, tvertom skulle öka den; i hvilket afseende Hr Grefven tillika åberopat det inflytande, som den productiva verksamheten vid utförandet af allmänna företag haft på Norra Amerikas framtida välstånd, och på samma Stats rang bland de civiliserade Samhällsmagterne. Fran * II.
Det liva faclioriet är ännu icke fullt färdigt, och det oaktadt har man derpå redan nedlagt 3 millioner francs. Då Holland förlorade Belgien, förlorade det äfven sina gevärsfabriker. Man är nu betänkt uppå att inrätta ett gevärsfactori i Delft, vid hvilket 6000 gevär årligen skola tillverkas. Kostnaden derför anses komma att uppgå till 2Öo,000 gulden, som gör ungefär 3oo,ooo r:dr Svenskt b:co. Dylika summor torde förtjena att kallas högst betydliga, och utan interesse skulle det icke vara att äga kännedom om, huru StatsUtsk. hade utlåtit sig, om K. M., för att tillvägabringa den af behofvet så högst påkallade genomgripande förändringen i gevärsfabricationen, jemte anslaget för gevärstillverkningen hade äskat endast hälften af sistnämnda summa. För StatsUtsk. hade det icke heller bort vara obekant, att Regeringen redan vidtagit åtskilliga åtgärder för att åstadkomma en reform uti gevärstillverkningen. En för sina insigter känd officer, af hvilken jag erhållit de flesta af ofvan anförda upplysningar rörtde gevärsfabricationen i främmande länder, har dels på egen, dels på statens bekostnad besökt desamma, i ändamål att taga en noggrann kännedom om de nyare förbättringar och arbetsmethoder, som inom ge - Den 28 Augusti. 3i3 gevärslillverhningcn blifvit införda, oell en committé, med 11. K. II. Kronprinsen till ordförande, har nf K. M. blifvit nedsatt för alt undersöka vapentillverkningens tillstånd i Riket och föreslå de förändringar, sorn dervid skulle befinnas vara lämpliga. Denna committé', soia redan gjort sig underrättad om såväl priset på de nya rnaebiner, sorn kunna blifva fördelaktiga alt införa, sorn äfven sä t tet * alt med snaraste förskaffa sig dem, lärer, efter hvad jag bär anledning förmoda, innan kort komma alt afgifva und. förslag till de förändringar i vapenfabricationen, som, med bibehållande af de privata factoriägarncs rättigheter, grundade på äldre upplåtelsebref, är o förenbara.
Besvärsoch Oeconomie-Utshottets Utlåtande IV:o St. hy Horne, eller ock efter en derpå grundad uträkning af Tackjerns-lillverkningen, enligt viss antagen skattning af jernandet i dygnet; men, för Bgrgsmanshainrarne, på grund af det derstädes privilegierade smidet.” §. 4- ”Till bildande af den för ändamålet nödige fonden erlägges lills vidare årligen, för hvarje uti Bergslags-Cassan delaktig hylta, 4 sk. Banco för hvarje derstädes, enligt antagen skattning, tillverkadt skeppund tackjern, eller i allmänhet i R:dr till och med i R:dr 16 sk. för hvarje hlåsningsdygn, och äfven derunder, efter en, Bergslagerne emellan, till uppgörande Classification; äfvensom utaf Bergsmans-hamrarne årligen tillskjutes 4 sk. för hvarje skepp, af det priviligierade smidet. Inom Bergsraanshytteoch hammarlag, eller der flere serskilde inbrukare finnas, hvilka, enligt faltadt beslut, blifvit delegare i fonden, vare hytteeller hammarlaget' samfäldt ansvarigt för utgörandet af delegarnes gemensamma tillskott till Bergslags-Cassan.” §. 5. ''Uppbörden af den afgift, som till Bergslags-Cassan skall utaf hytteoch hammarlagen erläggas, verkställes till en början af Bergsfogdarne; och redovisas densamma serskildt för hvarje Bergslag, i den ordning, som af Bergslags-Cassans blifvande Direction kommer att bestämmas, samt på det för fonden minst kostsamma sätt.” §. 6.
Som upplyst är, att alla slags Casimirer, med undantag af Evita, inom landet tillverkas, tillstyrker Utskottet, rige Respective RiksStånden biträda Vallofl. BorgareStåndets beslut. ! 190 1 — Etamine * 30 1 *5 i 5 i — Rask z 30 1 t» 5 Utskottet hemställer med vördnad, om icke de Respective RiksStånden skulle behaga att *-> i denna del sig med Vallöf!. BorgareStåndet förena. t r i — Schawlar och Schawletter 15 20 1 15 25 i —- varor ej specificerade 15 15 1 — Linne Tältduk i 30 1 i Enär denna Vara inom Landet i tillräcklig mängd tillverkas, tillstyrker Utskottet bifall till Vällofl. BorgareStåndets beslut150 ■ Tillägg Högloft. Ridderskapet och Adeln hat beslutat, att flen bestämda InförsetTullen icke bör tillämpas å de frän Hötrige inkommande Trädvaror; och får Utskottet i grund deraf föreslå, att då för närvarande ingen allmänt kungjord författning finnes, sorn inedgifvet Tullfri införsel af Trädvaror från -Norrige, trädvätuhandeln båda Rikena emellan för framtiden må blifva fri från alla Tullumgälder. I anledning af hvad Högloft, Ridderskapet och Adeln sig Utlåtit-, angående dimensionerne å Bjelkar och Sågblockar, tillstyrker Utskottet, att virke, som under namn -af Bjelkar exporteras, skall innehålla minst 8 turn i skarp fyrkant i lil Undan, vid minst 11 Alnars längd; — Att virke, som icke är slaget i skarp fyrkant och icke innehåller nu föreskrifna längd och tjocklek* böt förtullas ef-' ter sin beskaffenhet i likhet med hvad för Sågblockar, Timmer och annat virke stadgadt är. Högloft.
A ena sidan kunde han ej finna, ord iiog starka för att framhålla kvinnans synnerliga lämplighet - jnst fiir arbete i f ' tttigvårdens tjänst; å den andra tvekade Iian ej att stämpla strifvandet att invälja kvinna i fattigvkrdsstyrelseïna siisoiii en kvinnans obeliöriga iiflan efter ~iireställen~. Om hon Enge sin vilja fram, i1ienct.de lian, skulle hon själf vara den första att erkalina, att denna afiaii varit alldeles obefogad. I stället för den, heliiles r a m a iiitresse och känsliga hjärta tilltalande verksandiet, om hvilken hon driimt., side Iion finna sig stå inför den föga tilltalrnde verkligheten 2f utanordnandet af penningar efter p&amp; förliand genom författningar och reglementen, både till ändamål och belopp, noga bestiiiiida regler, af trassliga rakeuskaper, penningförvaltning och fondplacering. Ty detta, menade han, är vira fattigrirdsstgrelsem förnainsta och hufrudsakligaste uppgift. Och att kvinnan ej Si. siirskild liimpad för dylika uppgifter, det vore val obestridligt. Dar - mina damer och herrar - !iafva, vi &amp; tinin~wtone elz an" - ' - fallspunkt. Ty - om detta vore s a m t; oin penningeförvaltning, fondplaceriilg och ett schablonmässigt utanordnande af penningeinedel utgöra våra fattigvårdsstyrelser uppgift, - hvem, kan man med sk21 fråga, tillkommer d i har i Stockholm den eg-ntliga vården om de fattiga? Hvern bar ansvaret för a t t de sk nödvändiga förberedande iiiidersökniagarne blifva tillräckligt fullstMndiga och noggranna? B: vem sakar öfver a t t beviljade understöd pk ratt satt koinma ratt person till del.?
Sorn till gu verne me nlispastorns och skollärarens aflöning ett bidrag af omkring 23-0 Sp. daler ansetts kunna påräknas från Svenska missions-sällskapet, skulle, för tillvägabringande af denna förhöjning i staten, erfordras 1,170 Sp. daler eller omkring 3ooo r:dr banko, hvadan, enär de till förvaltningen erforderliga utgifter, sorn ej af inkomsterna utaf ön betackas, med ledning af erfarenheten under åren i845 och 1846, förslagsvis kunde antagas till ungefärligen 6000 rdr svenskt banko för året, den sålunda uppkommande sammanlagda summa, som till bristens betäckande vöre erforderlig, skulle för tre år utgöra 27,000 r:dr banko. På grund häraf har Kongl. Majrt alltså nu föreslagit, att ej mindre nyssnämnde förslagssumma, 27,000 rrdr, än ofvanberäknade kostnads-beloppet, 3o,6oo r:dr för de publika byggnadernes och materielens iståndsättande, mätte till utbetalning i män af behofvet beviljas, saint, då tillfälle till Slals-Utskollels Utlåtande, A:o ITT. 3 öns afträdande pä antagliga vilkor möjligen ännu kunde yppas under foitsatta bemödanden för detta ändamål, anvisas till utgående på samma sätt, sorn i afseende på tillskottet för koloniens förvaltnings-kostnader hittills iakttagits, eller att medlen efter skeende anvisningar förskottsvis utbetalas från stals-kontoret, emot ersättning af de för extra statsbehof afsedda tillgångar, enligt för hvart år till riksgälds-kontoret afgifvande reqvisition, allt under förbehåll af framtida godlgönlse till moderlandets statsverk, om ock i den mån ökod afkastning af ön eller lör dess afyltrande inflytande medel dertill kunna lemna tillgång. Med afseende å det sedan längre tid tillbaka för handen varande missförhållande emellan <le af kolonien S:l.
St:r icke borde så aldeles ovilkoriigt öfverlemna åt Regeringen, att verkställa denna reglering’, utan att fastställa grunderne derföre, såsom t. ex. att en Landshöfding, som bodde in i landet icke borde få lika stor lön som en Landshöfding, hvars Residence lage vid allmän farväg; äfvensom att det vilkor borde vid regleringen fästas, att accorder för Landshöfdingeplatser afskaffas och hädanefter inga nya måtte äga rum; hvarjemte hos 11. BondeStandet Casper Wijkman från Upsala Län , ansett, att i den underd. Skrifvelse till K. M:t, sorn rörande denna reglering komme att expedieras, tillika borde uttryckas den underd. önskan: att förslag till regleringen måtte R. St:r vid nästa Riksdag föreläggas. Som , efter hvad K. M:t i Nåder behagat tillkännagifva, nu varande missförhållanden emellan lönerne, hvilka för visse af desse tjenster äro alldeles otillräckliga men för andra åter utöfver behofvet stora , föranleda en ny reglering af ifrågavarande löner, och vid bestämmandet af desammas belopp för framtiden, icke lärer underlåtas, att tagas i öfvervägande alla sådane omständigheter som på innehafvarnes mer och mindre behof kunna äga inflytande; alltså anser Utskottet några allmänna grunder i detta afseende icke behöfva uppgifvas, utan tror, att vid Utskottets tillstyrkande i detta fall bör förblifva. — Utskottet finner väl äfven att ett hufvud - i ^8 Stats-Utskottets sakligt vilkor för en ändamålsenlig reglering af lönerne för CivilStaterne i Allmänhet är ett noggrant och strängt handhafvande af redan gifna förbud emot Tjenstemanna-accorder; men då någon serskild anledning icke blifvit uppgifven för en hemställan å R. St:rs sida till K. M:t i detta ämne, har Utskottet ej eller funnit nödigt, att förslag till någon sådan i sammanhang med förevarande fråga afgifva. 19:0
Om man ock icke skulle kunna ålägga riksg:s-konl:s fullmäktige något ansvar för förbiseenden, som de låtit kunna komma sig till last, så skulle tvifvelsutan nog de finnas, som ville beskylla riksg:skont. att icke hafva tillräckligt sett sig för innan saken bragtes till verkställighet. När nu likväl riksg:s-kont. blifvit af SiatsUtsk. skiljd från all beslutande rätt härutinnan, så hemställer jag till Hr von Troil om icke min anmärkn. är riktig. Den 13 Juli. 63 Hr von Troil har vidare yttrat, alt då riksg:s-kont. hade sig ålagdt alt underhålla stängseln samt grindarna, så skulle deraf blifva en följd att dermed vore förenad rättigheten att gå igenom dessa grindar. Jag beklagar att jag icke sä kan uppfatta meningen af SlatsUtsk:s utlåt. Mången äger skyldighet att hålla en stängsel, utan att han derföre äger rättighet alt efter behag öfverskrida densamma, och man kan länka sig sådana omständigheter att drätselkommissionen rent af förbjuder riksg:s-kont. att öppna dessa grindar, ehuru de af kont. underhållas. Då nu StatsUtsk. i sitt förslag icke förbehållit ät fullmäktige i riksg:s-kont. att vid öfverlåtelsens verkställande bereda ytterligare garantier för erhållandet af de fördelar som öfverlåtelsen möjligen kunde medföra, så tillstyrker jag R. o. Ad. all hellre rent af afslå betänk, och låta saken förbliva i samma skick som den nu är, än att bifalla öfverlåtelsen på det sätt som StatsUtsk. föreslagit. Många ledamöter hördes ropa på proposition. Hr Tham, Carl Wilh. Au g.: Då jag hör af åtskilliga här yrkas propos., så skall jag vara så kort som möjligt. Jag vill blott tillägga några få ord till hvad Hr von Hartmansdorff m. fl. anfört och som jag tror vara i hufvudsaken tillräckligt bevisande, ehuru jag befarar att en punkt af de flesta blifvit förbisedd.
De sympalhier, som stambanan mellan Stockholm och Götheborg röht inom SlatsUtskottet, der en af 15 röster bestående minoritet förenade sig om ett förslag att dertill anslå 5 millioner Riksdaler, ingifva förhoppning om att jernvägarnes vänner inom Stånden äfven vilja förena sina sträfvanden för densamma, och jag kan icke underlåta att erinra om nödvändigheten af att vid samma riksdag, sorn troligen kommer att besluta en betydlig skatteförhöjning pä den hittills mest vanliga förädlingen af jordbrukets produkter, söka att verksamt bidraga till underlättande af deraf uppstående nödvändiga förändringar i såväl boskapsskötsel sorn åkerbruk; och på ändamålsenligare sätt, än genom de inre komrnunikations-anstalternas förbättring, lärer detta svårligen kunna ske.’’ af Herr A. A. Berger, som instämde uti Herr Waerns reservation. STOCKHOUM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Stals-Ulskoltets Ullålande, JM 274. 1 M 274. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Sept. 1834, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om Statsbidrag för jernväg s-anläggning ar. (R:gs Afd.) Efter afgifvandet af särskildt utlåtande, angående Kongl. Majrts nådiga proposition om Statens medverkan för jernvägars anläggning samt de i motionsväg framställda förslag, rörande sättet för dylika anläggningars åstadkommande, får StatsUlskottet nu meddela sina yttranden öfver de många, under innevarande riksdag, inom samtliga Riks-Stånden väckta och jemte deraf föranledda anföranden till Utskottet remitterade motioner, som åsyfta erhållande af Statsbidrag för vissa uppgifna och förordade jernvägs-anläggningar inom flera af rikets landskaper. Vid behandlingen af dessa motioner, har Utskottet, utgående från rikets sydligaste del, ansett sig höra följa det geografiska lägel af de orter, der jernvägar, enligt molionärernes förslag, borde genom de äskade Statsbidragen åstadkommas. A) Angående föreslagna Jernvägs-anläggningar genom Skåne och Småland till Wettern.
Ganska få masugnar äro så belägne, att de kunna på stället afsätta sitt tackjern, utan det måste forslas flere mil, och det pris, som vid hyttorne erhålles, och bestämmer vinsten, minskas, emedan Bruksegarne icke Den 8 Mars f. m. 231 kunna betala de högre prisen jemte forlön, aldeuslund forlönerne stiga ouphörligen, till följd deraf, att allmogen, som f. n. med mera alfvar egnar sig åt landtbruket, icke vill ligga boil sin lid på landsvägarna, och förspilla sitt foder. Det kan således vara möjligt att i någon hamn tackjernet kati betalas något högre än vid det tillfälle då hammarskalten nedsattes, utan att likväl masugns-ägaren deraf har större vinst än då. Man har fästat upmärksamheten derå, att tackjernstillverkaren är f. n. den ende producent i vårt land, som är förhindrad att, hvarest han önskar, afsätta sin vara. Jag skall, då fråga blir derom, icke påyrka ändring derutinnan, men då måste jag å andra sidan anse det vara en billig fordran, alt man icke blott begränsar möjligheten att få en vara betald, utan att derjemte öka beskattningen. Slutligen torde jag också få fästa upmärksamheten derå, att tackjernsfabrikationen i allmänhet är belagd med tionde, hvilket icke är fallet med andra fabrikater, under det Bruken derjemte draga en bevillning, större än någon annan rörelse. Jag tror således att det varit reservanternes pligt, om de velat åstadkomma en förändring i denna punkt af Utsk:s betänk., att utreda det tackjernstillverkaren nu verkligen befinner sig i sådant förhållande, att en förhöjning af skatten lämpligen kunde ega rum; men då sådant ej skett, anhåller jag 0111 bifall pä Utsk:s betänk. Ilr Bildt, Didrik Gillis: I den nu uplästa delen af Statslltsk:s utlåt, förekomma (vänne frågor. Den ena innehåller tionde-afgiften å tackjernet, hvilken Utsk. föreslagit lill 68,000 r:dr, den andra, förslag till underd. skrifvelse till Konungen.
EondeStåndet godkända Förslag, vill, att för införandet af alla slags Ull skall bestämmas en Medel-tull af 4 sk. per U, löstalja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer i likhet med Högv. Presteoell Vällofl. /JorgareStändens beslut, Införsels-tullen lör 1 u Ull, som icke öfvergår ett värde af 1 R:dr B:co att utsättas till 2 sk. samt för 1 g Ull, som öfverstiger 1 R:dr B:co värde, till i5 procit af värdet. Voteringen härom utföll med 60 Ja och 5g Nej. Och som Ja vunnit; altså är för införandet af alla slag Ull bestämd en Medel-tull af 4 sk. Per &• Hvilket allt Förstärkta StatsUtskottet skolat hos R. St:r vördsamt anmäla. N:o 395. R. II. Stlrs Förstärkta StatsUtskotts Memorial, angående Städernes Salu-Accis. Då, enligt aflålne ProtocollsUtdrag af den 29 sist). Januarii samt 1 innevarande månad, respective RiksStånden godkänt de Voterings-propositioner Bevillningsutskottet, i Memorial N:o 64, för afgörandet af frågan om Städernes Salu-Accis, föreslagit; bar af Förstärkta StatsUtskottet omröstning, till följd af R. St:rs berörde beslut, denna dag blifvit i behörig ordning anställd, nemligen: 444 Stats -Utskottets Efter 1:sta Propositionen: Den som vill, att jemnlikt BevillningsUtskottets af H. PresteStåndet och H. BondeStåndet gillade förslag, Salu-accisen skall fördelas till samma summa och på enahanda sätt, som den vid Kongl. Kungörelsen den 3o Nov. 1810 fogade och vid BevillningsUtskottets Betänkande N:o 5i bilaggde Tarilf utvisar, samt att för öfrigt, i fråga om befriandet från denna afgift m. ra. skall iakttagas hvad som i nämnde Betänkande och i Utlåtandet N:o 56 blifvit föreslaget, löstalja.
till karl, så struntar han både i pappas principer och i hennes antipatier. Ser på sin klocka. Ni kommer ju? THORA. SANDÉN buttert. THORA. För öfrigt ska' jag säga henne, att är pojken något Visst tusan kommer jag. Före tolf! Utan vatten! Går. SANDÉN pekar på en blomma. ögonblick, ämnar sedan öppna Yngras dörr, men blir hindrad af hennes utträdande. _________ Thora går upprörd ett par slag fram och åter. Tvekar ett Andra scenen. THORA. YNGVA. God morgon, mamma! Tar upp några kragar från THORA. YNGVA. sybordet. Ska' jag sy dussinet färdigt? paus. Klockan är snart elfva. Ja, jag vet. Kort paus. Ja, om du kan. Yngva lägger bort kragarna. Kort YNGVA. THORA. YNGVA. Vill du, att jag ska' ta' emot honom? Nej, jag vill ta' emot honom sjelf. Det var fegt THORA lidelsefullt. YNGVA, vänder på hufvudet med att tiga, men det vore fegare att låta dig tala. Barn! Hvarför var du inte sann? samma snabba rörelse, som Sann! Åh, om du visste hvad jag afskyr det ordet! Yngva! ibland kännetecknar Thora. THORA dämpadt och ångestfullt. sa' också, att den som var sann och god hade rätt till menniskors aktning. Ingen har visat mig aktning. THORA stilla. YNGVA. Grymma och hjertlösa ha de varit! Åh, så grymma! Hvilka? Du tror, att det är så lätt, du, att vara sann! Du YNGVA. svälta och frysa, när jag var liten se'n dess har jag Allihopa! Tror du, jag inte mins hur vi fingo både lärt mig förstå hvarför. Och sedan! »Mamsellens unge, mamsellens unge!» Ja, det var jag, det. Mins skolan och som du var så snäll emot? Vet du, hvarför du den der lilla flickan, som brukade följa mig hem ur hon följde mig hem? Jo, det var till straff för sitt hög mod mot mig som hon var dömd att visa sig i mitt sällskap på gatan.
Det är ganska riktigt, att om de fonder, som under fredsförhållanden blifvit delade mellan Invalidinrättningens fond och Konungens Hospitalsfond, särskildt för sig upptagas, så kan en del af Frihts uppgift mot mitt yttrande slå in ; men om de tagas tillsammans och användas lill samma föremål, då har jag rätt, då får man se, alt en myckenhet af medel blifvit gifne, jemväl af Konungen. Nu återgår jag lill betänk. N:o 45, i afseende ä tillstyrkandet rörde Ulriksdals kungsgård. Det förefaller mig besynnerligt, att, sedan Konungen afslagit ett förslag långt före delta, just i denna fråga, Ulsk., utan något initiativ från Konungens sida, endast på begäran af en riksdagsman, föreslår Ständerne att förnya samma anhållan, för att tilläfventyrs erhålla samma svar. Jag anser för min del det icke vara rätt, alt Ständerne blanda sig uti att vilja omhvälfva sådane inrättningar, hvilka med Konungs och Ständers gemensamma bifall och vilja blifvit stiftade. Vi skola icke glömma, att hela Adelsfane-iudelningen, som förut utgjort en stor del af oflicersboställen, blifvit indragen och till inrättningen anslagen, och att dessa boställen, allt efter som de utarrenderas, åstadkomma en ständigt vexande fond. Denna kan för framliden blifva af stor betydenhet, tillräcklig håde att underhålla slottet och alt emottaga dem som efter ett krig der kunna inrymmas, och hvilka egentligen äro berättigade att i inrättningen emottagas. Må de nu befintlige invaliderne pensioneras, ty, uppriktigt sagdt, tror jag ej alt en enda af dem blifvit blesserad i fält, men bibehåll inrättningen, så att, när krig inträffar, verkeligen förtjcnle personer der må kunna bli vårdade och njuta underhäll. Ex. Ilr Gr. Björnstjerna: Ehuru jag icke i mitt förra yttrande påyrkade återremiss af delta utlåt., har jag nu, 12G Den 7 November. efter de upplysningar jag under discussionen vunnit, ändrat min tanka, och begär antingen återrcmiss eller afslag.
I afseende på IIr von Knorrings hemställan, alt det skulle updragas åt Riddarh.Direkt:n att utse en Komité antingen bland sina egna ledamöter eller af andra 11. o. Ad:ns ledamöter, ber jag att få erinra, det jag tror att det vore lämpligare om Komiléens ledamöter utsågos utom Ridderh.Direklin, för att de desto lättare kunde mer uteslutande egna sin tid åt ifrågav:de arbete, som fullkomligt torde taga i anspråk all den verksamhet som ledamöterna deråt vill lemna. Jag medgtfver äfven, att det torde vara bättre att utsätta ledamöternas antal i denna Komité till fem i st. f. tre, hvarföre jag förenar mig med Frih. Cederström i den hemställan han i detta afseende gjort. Ilr Cederschiöld, Rob. Theophron: Om det vore att emotse, att ändamålet verkligen kunde vinnas, nemi. att få de genealogiska tabellerna granskade och rättade intill nästa Riksdag emot 400 Rdr Bl<o om året, såsom reservationen synes antyda, så ville jag gerna medgifva summans beviljande och bifalla reservantens förslag. Men som man af en utaf Riddarh.Utsk:s ledamöter hört upgifvas, att det skulle fordras minst ett tiotal af år till detta arbetes verkställande, och det sålunda sannolikt biefve en permanent utgift för framtiden, ulan att ändamålet ändock biefve vunnet, så får jag för min del motsätta mig förslaget. Jag tror dessutom, alt det hade varit rättast af Riddarh.Ulsk., att i sammanhang med denna fiåga besvara den återremiss, som, om jag icke missminner mig, blifvit vidtagen i afseende på Ilr Anreps motion om ulgifvande på trycket af de genealogiska tabellerna. Detta anser jag vore enklaste sättet att få dessa tabeller kompletterade, emedan, när de komma i allmänhetens händer, hvar och en finge tillfälle att göra de rättelser sorn deri vore af behofvet påkallade.