Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Kongl. Maj:t, efter att hafva omförmälde hemställan bifallit, i nåder utnämnt President i Bergs-kollegium, med dervid stadgade vilkor, att den utnämnde Presidenten dels vore underkastad den förändring, som Presidents-embetet vid framdeles skeende omreglering af Bergs-kollegium kunde komma att undergå, och dels skulle, sedan förut intjenad nådårs - 22 Eonstitutions-Utskotlets Memorial, N:o 6. besparing för annat embete blifvit godtgjord, åtnöja sig med det arfvode, som nu blifvit eller framdeles före näsLpåföljande, eller nu ingångna, riksdag kunde ytterligare varda provisionelt för embetet tills vidare anslaget, hafva underdåniga påminnelser häremot blifvit gjorda af Stats-rådet Herr Grefve Mörner och då varande Stats-rådet Herr Grefve von Platen, hvilka, enär Kongl. Maj:t då ännu icke fattat nådigt beslut i afseende på Bergskollegii framtida organisation, ansett det vara för tidigt, att då skrida till Presidents-embetets definitiva tillsättning, samt derföre i underdånighet hemställt, att dermed måtte få anstå. Rikets Ständers ända från år 1823 uttalade önskningar om väsendtlig förändring af Bergs-kollegium och inskränkning af dess tjenstemannapersonal samt beslutet å sislhållna riksdag om indragning just af det belopp, 3,504 B:dr, som, utom taffelpenningar, utgjorde lönen för presidentsembelet i nämnda kollegium, äro i det föregående omförmälda. De välgrundade anledningarne till dessa önskningar äro uppenbara för hvar oell en, som af offentliga embets-berättelser eller diarier tagit någon kännedom om antalet och beskaffenheten af de ärender samma embetsverk har att handlägga.
En rotväxt, som kan odlas nästan utan någon konst, flit eller kapital, blefett välkommet näringsmedel för ett folk, som af naturen var makligt och hvars lifskraft ytterligare blifvit nedsatt genom en knapp föda. En man kunde med sitt arbete plantera potatis nog till föda för fyratio personer, och man behöfde ej frukta att detta födoämne skulle förstöras i krig eller fejder, emedan det förblef oskadadt under jorden, till dess det behöfdes. Det i usla vilkor lefvande folket förökade sig på sina potatistäppor med fullkomlig bekymmers-löshet, glömmande, att ett dåligt år kunde förstöra hela skörden. Slutligen kom ett sådant och missväxt på potatis, och då hemsöktes de fattiga, emedan de icke hade något annat att lefva på, af en förskräcklig hungersnöd, som bortryckte en femtedel af den irländska befolkningen. På samma tid försiggick en utvandring af ' katolska irländare till Amerika. Dessa menniskor togo med sig känslan af lidna oförrätter och äfven den vana att konspirera, som uppvuxit och fostrats genom olaglig handel. Från dessa källor upprann fenianismen, detta förskräckliga hemliga sällskap, som sysselsätter sig med att framkalla elände och död. Ett godt resultat hade likväl hungersnöden haft med sig, den hade grundligt väckt England till en känsla af ansvarighet med hänsyn till systerön. Från denna tid gjordes i sjelfva verket allvarliga ansträngningar af den engelska regeringen och det engelska folket att genomföra förbättringar i Irland och att der inrätta en verkligt vis och rättvis styrelse. År 1801 hade de båda parlamentens union egt rum. Detta var en absolut nödvändighet. Det irländska parlamentet begagnades af de män, hvilka suto deruti, blott såsom ett medel till plundring af det allmänna. Vanstyrelsen hade gått ända till vilda excesser. Grymheter, mord, blodsutgjutelse, sköfling herskade oinskränkt och ut-öfvades dagligen. Ordningen måste återställas. Pitt föreslog en unionsakt, genom hvilken det irländska parlamentet upphörde, och ingen engelsman kan, efter den gjorda erfarenheten deraf, önska att se det återupplifvas. Låt irländarne skrika så mycket de vilja i parlamentet.
Palmstjerna föreslagna propos. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåg det hafva varit hans skyldighet att först framställa propos. huruvida Ståndet yrkade propos. å de af Utsk. i lista punkten gjorda framställningar. Gr. Horn: Jag skulle tro, att då ett mål till slutligt afgörande företages, kan det, utan afseende pä hvad Utsk. föreslagit, afgöras enligt Slåndets önskan; och sorn Frih. Palmstjerna framställt ett förslag, deri jag och flera andra ledamöter instämt, anhåller jag om propos. i öfverensstämmelse med detta förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att då, genom det uti Frih. Palmstjernas förslag till propos. förekommande Den 21 Augusti. ord beslut, R. St. skulle förklara sig äga lagstiftningsrätt gemensamt med Konungen i förevar, fråga, men H. Ex. på förut anförda skal ansåg sådant s!ridande emot grundlagens föreskrift, lumde Ii. Ex. ej heller på Frih. Palmstjernas förslag framställa propostn. Gr. Horn: Dä Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig ej kunna framställa den propos., Frih. Palmstjerna begärt, nödgas jag nu, med den lätt, mig enligt grundlagen tillkommer, yrka, att Hr Gr. o. Landtm, måtte framställa, huruvida Ståndet yrkar denna propos. IL Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om IL o. Ad. yrkade propos. i denna fråga. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller att få veta, huru Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg Ståndet hafva yrkat den sist ifrågasatta propos:n. Gr. Posse: Jag anhåller att få veta, om det var pä Frih. Palmstjernas förslag, som Hr Gr. o. Landtm, nu ansett propos. vara yrkad.
Besvärsoch Ekon.Utsk:ns den 18 sisth Nov. på bordet lagda memorialer: N:o 7.4, ' anledn. af återremiss å utlåt. N:o 3; N:o 75, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 7; N:o 76, i anledn. af återremiss å betänk. N:o 25; N:o 77, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 31 ; N:o 78, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 38; N:o 79, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 4g - Ånyo föredrogs Bevilln.Utsk-.s den 18 sisth Nov. på bordet lagda betänk. N:o 32, ang:de stämpling af spelkort samt afgiften derför. Hr Stuart, Carl Gust.; Det är ali anledn, att förmoda det förfalskningarna vid kortstämplingen betydligt ökat sig, sedan afgiften för denna stämpling vid sista riksdag förhöjdes. Jag hoppas och önskar visserligen, att för framtiden några lämpliga stadganden måtte kunna i den nya författningen angtde kortstämplingen införas, hvarigenom möjligheten af sådana förfalskningar tillintetgöras eller åtminstone försvåras; men innan erfarenheten har bekräftat dessa stadgandens och det nva stämplingssättets fullkomliga ändamålsenlighet, anser jag det vara alltför tidigt att, på sätt nu blifvit föreslaget, öka kortstämplings-afgiften. Jag befarar nemi., alt, derest det nya stämplingssället skulle befinnas mindre ändamålsenligt, och de föreskrifna nya controllernä mindre tillfyllestgörande, flera dylika förfalskningar hädanefter än hittills skola komma alt äga ruin. Jag yrkar således för min del, att kortstämplings-afgiften måtte vid denna riksdag bibehållas vid samma belopp, hvartill densamma vid den sislförflutna bestämdes.
Såsom de något eufemistiskt och fantastiskt valda orda-lagen i Svenska teaterns utskickade återblick på senaste spelår gåfvo vid handen, var det teatern (\) som med medverkan af de storhertigliga Meiningarna gåfvo Julius Csesar, Orleanska Jungfrun m. m. Det är ändå roligt att träffa på folk med fantasi! Meiningarnas gästspel var onekligen mycket intressant; framtiden får utvisa, om det kommer att utöfva någon djupare inverkan på vår inhemska skådespelarkonst, publik och kritik. Hvad den sistnämda vidkommer gjorde sig två ytterligheter gällande. Den ena, d. v. s. mest den meiningbitne, kolossalt vigtige och djupsinnige H. A. R., tog meiningarna ordentligt på entreprenad och ville sätta deras verksamhet i ett djupsinnigt filosofiskt system, som vore lika ofelbart, lika uttömmande af alla tillvarons gåtor och lika epokgörande som något filosofiskt, socialt eller finansielt universalmedel i sina enfaldigt okritiskt troendes ögon. Den andra räsonnerade ungefär så som bonden, hvilken trodde om sin häst att tålde den inte det vedträdet, så tålde den inte häller det och slutet blef att ingenting blef kvar på lasset, d. v. s. med andra ord: från omöjligheten af att åstadkomma en absolut illusion på scenen deducerade man sig till absurditeten af att som meiningarna söka göra så mycket som möjligt Hvad som vid en jämförelse med våra egna teaterförhållanden synes vara det afundsvärdaste och bästa hos meiningarna är icke deras verkliga eller föregifna principer, icke deras kapitaltillgångar, som ge dem tillfälle att komma med rekvisita af dyrbar beskaffenhet eller hundratals statister, der andra teatrar få nöja sig med järnbleck och papp, simpla värdelösa tyger eller tjugu, trettio statister. Utan det är, attde synas ha eo ledare med hållning och allvar, allmän och literär bildning och hög konstnärlig smak och färgsinne och som icke är för förnäm att, der de egna insigterna ej räcka till, söka hjälp från konstnärer och författare samt, » till syvende og eist », eger energi och ihärdigt intresse att sätta i verket hvad som han vill ha fram.
Ja, stå inte här och fäst dej vid mina ord nu. Jag är strandsatt på middag, jag förlorar mina kunder och min kredit, bara för att jag tagit en odåga till man. Du har bett mej inte fästa mej vid dina ord. Och den der tjuguåriga, långa tölpen, han skulle väl hjelpa dej hela åtta timmarna, att dra upp de der bägge aborrpinnarna? Min mor! HERMAN (med allvar). SARA. SARA. BERTHEL (lugnt). Åh, jag är inte din mor, och det ä' den enda glädje jag har. Sara, du vet att jag är eldfängd som en fosforsticka! Förolämpa inte min gosse, då blir jag ursinnig. Det ville jag väl se, du som aldrig kunnat bli någonting i dina dar. Se så, min lilla gumma, lugna dej, jag blir inte ursinnig. Hvad jag förlorat på fiskfångsten, har jag BERTHEL. SARA. BERTHEL (försöker bli ond). 21 vunnit i en splitter ny arbetsförtjenst (öppnar en ask). Ser du, min lilla galanta, jag ska lära mej och Herman att polera silfver på lediga stunder. Ser du, här är fyra dussin skedar (visar ett paket). Och se här har jag galoner från en gammal statsråds-frack. Rara galoner! De ha hört och sett många rikshemligheter, de här galonerna. Och här har jag silvetterat åtta förlofvade huspigor, och här ska jag tvätta Franska handskar, (fattar ett paket). Ah, se här. Aj, för tusan! Nå, hvad är det der för hemligheter? (läser på en lapp inuti paketet:) »Hofmästaren har förstört alla sjutton paren handskar i färgningen.» Ja, så'nt hör till de dödligas öden. BERTHEL (suckande). SARA (uppbragt). SARA (rycker till sig paketet). Mathias, du vill då i grund ruinera mej. BERTHEL (vänder sig blidkande emot henne, men nedsopar i samma vändning ättiksflaskan etc. med spetsarna af metspöna, som han alltjemt ännu bär på axeln). Min lilla gumma, jag vill ju inte förstöra en knappnål för dej, om det ä' mej möjligt.
Jag hemställer vördsamt, att Ståndet, som i detta fall ännu icke fattat något beslut, måtte anmoda StatsUtsk. behandla ämnet i sammanhang med de frågor ang:de statsverkets s. k. seservfond och landtränlornas beräkning såsom inkomster för det år, hvarunder de inflyta, om hvilka frågor Etsk. enligt 19 § af betänk. N:o 54 kommer att afgifva särskildt utlåt. Härefter blef 26 § i SfatsUtsk:s utlåt. N:o 54 uppläst, på begäran af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, som sedermera yttrade: Utsk. har visserligen yttrat sig komma in med utlåt, i dessa ämnen, men della torde komma att äga rum i tvenne särskilda betänkm. Således är efter min tanke Hr von Ilartmansdorffs nu framställda förslag icke fullt lämpligt. Hvad utlåt, om reservfonden angår, sä hvilar det för närvar, på StalsUlsk:s bord och är ganska enkelt, blott uppgifvande beloppet af denna reservfond. Förslaget om en anhållan hos K. M. om ett fullständigare uppgörande af rikshufvudboken torde, efter min lanke, icke lämpligen kunna förenas med frågan om reservfondens nuvarande belopp och beskaffenhet, äfvensom frågan om landtränlornas beräkning såsom inkomst för det år, hvarunder de inllyta, icke egentligen har något direct sammanhang med rikshufvudbokens uppställning. Jag anser derföre, att den nu föredragna frågan med rätta står skild från de öfriga, och får i afseende derpå åberopa min vid betänk. IS:o 54 fogade reservation. Alt få rikshufvudboken fullständigare 390 Den 22 Februari. än den för närvarande är, anser jag vara att begära mera än hvad som är billigt Jag anser dess fullständighet vara större än behofvet påkallar, och större än att den medgifver en hastig och klar öfversigt af statsverkets ställning. Jag anser det således vara helt och hållet ett misstag, försl af Revisorerne och sedan af StalsUtsk:s majoritet, att yrka någonting sådant.
» Tokiga menniska », mumlade denna der ute i salen, » som kan sitta och vända och vrida på brefvet och glo på ' t, när hon ändå aldrig kan få veta hvarifrån det är, förrän hon bryter det. » En timma, om ej mer, förflöt utan det ringaste meddelande från fröken, och Anna-Greta började just fundera på att förlåta sin matmoder hennes » humör » och gå in och, såsom försoningsoffer, erbjuda sig att grädda fras i pannkakor till qvällen, då en ringning kallade henne in i förmaket. » Anna, » sade fröken, » jag har fått ett bref. » » Ja, jag såg det, » genmälte Anna-Greta torrt. » Min halfsyster lär ha efterlemnat en liten flicka, som hittills vistats hos sin farbror, men nu är han död, och presten i församlingen har fått reda på mig och vill att jag skall taga emot flickan; hon lär komma i morgon med sjutåget. » » Nå, bevare mig! Fröken Sigrids flicka — och hon kommer hit? » » Fru von Benners flicka, » rättade fröken. » Det var då ett elände! » förklarade AnnaGreta. » Ja, inte är det roligt, » instämde fröken, » men nu få vi väl ändå taga emot henne. » » Hvad i alla dar ska ' vi ta ' oss till med henne? Hvar ska ' hon b o? » » Ja, jag vet då inte, » sade fröken retligt. » Naturligtvis är hon mörkrädd och törs inte bo ensam der uppe på gästrummet. » » Äh, inte är det sagdt, att hon är mörkrädd, » menade jungfrun. » Annars kunde hon ju bo i lilla kammaren bredvid mitt — » » Det förstås, » sade fröken dröjande och liksom litet förlägen, » men det rummet behöfs ändå — ibland — ja, det är detsamma — der kan hon i alla fall inte bo; men hvar skall jag göra af henne? Äh, hvad det här är trå- kigt! » » Ja, sådant påhäng! » sade Anna-Greta i hvass ton, men med en min, som nästan kunde kallas skälmaktig.
Mo» raths, Carl Axel, den i5 dennes e. m. anmäldte, och den 17 derpåföljde f. m. på bordet lagde Memorial, angående Judarne. Herr Tham} Wollrath: Jag anhåller få bifoga några anmärkningar vid förevarande motion, som åsyftar att utrota Judarne derföre, att de skola vara Procentare. Visserligen förhåller det sig så med flera af dem, men de äro så ökända, att de äro mindre farliga, än de Evangeliska Lutherska Judarna, som dölja sig bakom coulisserne. Vi hafva deremot flera aktningsvärda Judar, som drifva Köpmansskap, och äfven sådane, som äga våra största Fabriker. Jag tror derföre, att det vore bättre, genomgoda reglementen, söka förvandla de Judar vi äga här i Landet, till goda medborgare, än att genom deras fördrifvande lemna öppet spelrum åt våra Christna Procentare. Herr Hjertaj LarSj förenade sig med Herr Tham. Hvarefter Herr Peressvetoff Moralhs ofvannämnde Memorial, jemte Herrarne Thams och Hjertås i anledning deraf nu af - Den 3o December e. m. 4°3 \ afgifne yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterades. Föredrogs ånyo och Bifölls BancoUlskottets den 18 dennes under N:o 5 afgifne, och den 32 derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Memorial, innefattande tillstyrkan, att 600 Exemplar af Grefve von ScBwerins, Fredrik Bogislans, arBete: Författa ningar rörande BancoVerket &c. må, efter det af Författaren erBjudne nedsatte pris, inlösas, till utdelning Bland BiksStåndens Ledamöter. Föredrogos ånyo och gillades följande StatsUtskottets den 16 och 18 dennes afgifne, samt den ij derpåföljde e. m. och den 23 dennes på bordet lagde, Utlåtanden: N.o 5.
De constitutionella ordningarne hafva lika såsom allt annat i naturen en bana för utveck. lingen att genomlöpa, till uppnående af den stadga, jag tror böra utgöra det samvetsgrannaste syftemålet för Representantens verksamhet. Öfvergången från enväldet till de lagbundna styrelseformerne, har alltid och allestädes varit ett revolutionsverk, och det ligger i sjelfva sakens natur, att den lagstiftning, som ifrån ett sådant hastigt öfvergångstillfälle leder sitt ursprung, måste innebära många brister, vållade dels af tidsomständigheternas inverkan, dels af svårigheten att i ett sådant ögonblick kunna förese och ihågkomma allt. Ifrån denna natuiliga orsak torde man äfven få härleda, att i vår Statsförfattning det stadgande saknas, att Konungens civil—lista, vid hvarje Regentoinbyte för hela Regeringstiden till summa bestämmes och anslås; och det är ifrån denna Lagstiftningsbrist, som den mindre behagliga händelse nu inträffar, att den enskilte Representanten framkallas uti en ställning, emellan tillfället, att T) tu 5 Julli f, m. sorn StatsUtskottet behagat yttra, ådagalägga underdånig’ vördnad och tillgifvenhet för en älskad Konung, och samvetets röst som påminner om Representantens pligt att framför allt afse de representerades förmåga i bredd med behofvets vigt vid beviljandet af ökade Statsanslag. Yid jemförelsen emellan anslagen för första HufvudTiteln åren 1810 och 1818, tror jag att man skall finna full anledning att fästa uppmärksamheten vid dess jemt stigande ziffertal.
* Arbetet ntgör två delar och kommer att öfversättas på flera europeiska språk: tills vidare är en öfversättning på engelska under utgifning; det i ta1 ien ska origina1 et håller ännu på att tryckas. För hvarje konstnär är namnet Cavalcaselle nog för att han skall inse betydelsen af detta verk; for den oinvigde vi ’ ja vi nämna, att man för den franska öfversättningen betalat 60,000 francs.Den internationela konstutställningen invigdes den 21 sistl. januari. I Italien hafva dylika utställningar enligt regeln ej anordnats i blott en stad, såsom i Frankrike eller annanstädes, utan än i en, än i en annan af Italiens städer och detta med rätta, enär vi hafva konstskatter på alla håll och man ej till skada för Florens, Venedig samt våra andra sköna och rika städer kan kalla Rom för den enda konsthärden i vårt land. * Då det i år var Roms tur, beslöt man, alt utställningen skulle blifva intél * nationel. Vare sig emellertid på grund af försumlighet från ko-miténs sida eller af andra orsaker, förhållandet är, att de utländske konstnärerna ej i större mängd hörsammat inbjudningen, utan sändt blott få arbeten till Rom, på grund hvaraf också denna exposition snarare bör kallas italiensk än internationel. Likväl finnas der arbeten, som förtjena att blifva kända, och för dem skola vi i korthet redogöra. Vi skola sysselsätta oss företrädesvis med taflorna och först med de utländska konstnärernas. De förnämsta utländska konstnärer, som sändt arbeten, äro: Alma Tadema, Henrik Siemiradshi, Rosa Bon-hetir, Johan Matejko. En i konstens helgedom oinvigd skall vid betraktandet af de fem taflor, hvilka Alma Tadema utstält; ej känna sig vidare berörd eller tro sig stå inför verkliga mästerverk i konsten. Den berömde holländske målarens stil är så anspråkslös, så enkel, så föga prålig, att den lätt missleder hvar och en, som ej är kännare. Han har utstält tre olje-fargstaflor och två aqvareller. Den första taflan föreställer en bildhuggareatelier på det gamla Roms lid och kallas i katalogen “ Atelier de sculpture “.
Bruksegaren de kostnader, som tillhöra vallonsmidet, ”och hvarigenom denna Jerntillverkning blir ”dyrare än all annan. Ätt beskattas .utan allt ”afseende derpå, och ända till 8 a 12 gånger ”högre 485 Den 29 Maj. ”högre än de fleste andre Bruksägare, synes ”vida skildt från den uppmuntran man troligen ”förtjenar, då man, med uppoffring af betyde”liga Landt-Egendomars revenue, underhåller en ”Jerntillverkning, hvars godhet och anseende ”val tillerkännes första rummet, men som hvarfen i proportion deraf, eller i förhållande af ”tillverkningskostnaderna, betalas, och hvars afsättning äfven synes underkastad förändring.
S. DEfter uppläsandet af Herr Prosten Doctor Stenhammars till Högvördige PresteStåndet ingifne och derifrån till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotiets handläggning remitterade Memorial, angående saknad eller frtrdrojd verk. ställighet af Kongl. Majtts och Riksens Ståndets vidtagne beslut uti åtskilliga Rikets inre hushållning görande ärenden; Beslöt Hedervärda BondeStåndet att för sin del deltaga i Högvordige PresfeStåndets förbemälle Remiss; hvarom Respective MedStånden samt Ekonomiutskottet skulle vördsamt och vänligen under* rättas. S. D. Remitterades Till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Riksdagsmännen Ephraim Larssons från Elfs. borgs Rån och Lars Carlssons från Skaraborgs Rän den 5’te dennes ingifne serskilte Memorialer angående yrkad ändring i 1812 års Förordning om Indelte Regementernes Beklädnad ; och Till Lagutskottet' Ett af Riksdagsmannen jjohan Rutberg från Norrbotten d. 5 i denne månad aflemnadt Memorial , om forändiing i bestraffoingssättet uti F^ylleri och Slagsmål ; Äfvensom Olof Håkanssons frän Elfsbo gs Län emot Rutbergs Motion gjorde Anmärkningar , — Hvarom Respective ProtokollsUtdrag d. 19 Jen. 1818. 5aI MedStånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Den i 9 Januarii 1818. Från Högloft. Riderskapet och Adeln. 8. D.
Maj:ts nådiga föreskrifter, erläggas under innevarande och nästkommande år, eller vid uppbördsstämmorna för 1847 och 1848 års kronoutskylder. De till åtskilliga arbetsföretag, såsom vägförbättringar och vattenaftappningar m. m. inom ofvannämnda län från Riksgälds-kontoret, sedan början af sistlidne riksdag, utbetaldte medel hafva utgjort 64,251: 18. 5. hvaraf 7,370 r:dr 24 sk. 9 r:st erhållits såsom lån. Utom de gåfvomedel, som efter 1843 års hagelskada och 1845 års missväxt blifvit direkte till de nödlidande kommunerna eller Upsala läns undsättnings-kommitté öfversände. har, enligt den här i Stockholm bildade gemensamma undsättnings-kommittéens afgifna redovisning, detta läns invånare erhållit kontant 43,453: 16. — samt 461 tunnor 11 kappar spanmål, hufvudsakligen råg och korn. Stockholms Län: De till dervarande behöfvande efter 1845 års missväxt utanordnade undsättningsmedel utgjorde: med återbetalningsskyldighet r:dr 326,800: utan dito „ 10,000: tillsammans r:dr 336,800: hvaraf före sistförlidna månads slut återbetalts r:dr 130,702: 2. 4. skolande de återstående lånemedlen „ 196,097: 45. 8. 24 Stais-Utskottets Utlåtande, N:o 102. godtgöra» vid uppbördsstämnaorna för nästlidne och innevarande års utskylder. Till vågförbättringar och vattenaftappningsarbeten inom Stockholms län har under förrberörda tiderymd ett belopp af r:dr 44,539: 20. — blifvit genom Riksgälds-kontoret utbetaldt, deraf allenast 5,354 r:dr 36 sk. utgått i egenskap af lån. De samma läns nödställde invånare, enligt ofvanåberopade redovisning, tilldelade gåfvomedel hafva utgjort i kontant 44,150: jemte 508 tunnor 21 kappar spanmål. Westerås Län: