Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gyldenstolpe om olämpligheten af sådana motioner, sedan K. M. afgifvit Propos. om Statsverkets icke allenast tillstånd, utan äfven behof; men jag har dock svårt att förlika denna grundsats med de långa och vidlyftiga tal, han i detta och föregående plena hållit, nära nog liknande projecter till statsregleringar. Sådana uppgöras, vår omsorg förutan, af vederbörande administrerande Verk och pröfvas derefter af K. M., som genom sina StatsExpedilioner låter expediera dem, sådana de blifvit fastställda. Remitterades till StatsUtskottet. Då nu ånyo föredrogs Frih. Cederströms, Jac., d. 27 sisth Fehr. på bordet lagda motion om utfärdande af ert enda allmän Byggnads-och HusesynsOrdn., blef samma motion till LagUtsk. remitterad. Ånyo föredrogs Frih. Cederströms, Jac., d. 27 sisth Febr. på hordet lagda motion om fastställande af grunder för ett nytt statshushållningssy stern. Hr Riben, Carl Wilh.: Frih. Cederström har nu återigen framträdt med samma förslag, som han ingaf vid förra Riksdagen. Rubriken derpå , som han sjelf uppgifvit, heter: Förslag till ett nytt statshushållnings sy stern. Det är oförändradt samma förslag, som vid sisth Riksdag var föremål för de flesta Utsk:s behandling. Om statshushållning innehåller det kanske ganska mycket, men något system deruti har jag icke kommit under fund med. Det vissa är clet, att det lämpligare skulle kunna benämnas: 258 Den 5 Mars e. m. Förslag till Konungariket Sveriges omskapande. Hvad häraf skulle blifva, lemnar jag derhän. Jag anhåller, att Utsk. utur förra Riksdagens protocoli och handlingar ville inhemta, hvad som då yttrades emot förslaget, då jag hoppas, att Utsk. deraf skall hemta tillräckliga skäl till förslagets förkastande.
Företogs till pröfning Statsoch BancoUtskottens den 23 sistledne Augusti under N:o Ridd 0. Ad, Prof. VIII, Band. n joen 2 September e, m. 438 afgifne , samt den 30 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande , öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, om stadgande af en ny praescriptionstid , i afseende på sådane f. d. Filial-Discont-Inrittningarnes skulder , hvilka icke , inom den förut bestämda prmscriptionstiiiden , blifvit till inlösen presenterade. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Då denna fråga första gången var före , anmälte flere af Ridderskapet och Adeln de skäl, som böra föranleda till förlängande af praescriptionstiden. Desse skäl motsades då af ingen , utan återremiss beviljades genast. Utskotten hafva ej lemnat uppmärksamhet åt de gjorde anmärkningarne , men jag förmodar att Ridderskapet och Adeln nu med samma välvilja omfattar de personers intressen, som genom Utskottens förslag skulle blifva lidande, jag torde ej behöfva upprepa skälen. Jag vill blott tillägga, att af de 250,000 R:dr , hvilka utgjorde summan af utelöpande assignationer, äro ännu 42,000 R:dr utestående, men af dem äro endast 7000 R:dr anmälte. Det är eannolikt, att af de öfrige större delen gått förlorad. Således är »let troligt, att endast 7000 R;dr skulle komma att liquideras. Det är bekant, huru Götha Canal Disconts sedlar gingo uti uppbörden , och Allmogen trodde dem vara mynt. Jag hemställer”, att Ridderskapet och Ådeln, med ogillande af Utskottens Betänkande, måtte förlänga praescriptionsiiden till slutet af år 1824* J)en 1 September e. m. Herr Treffenberg, Curry Gabriel:
Be täll kand en. 63 andra sidan, en ganska giltig anledning dertill i den vidsträcktare rätt, som lili desse skogar tillkommer orternes innevånare, hvilkas önskan och fördel derföre i hufvudsaklig mån måste bestämma det beslut, som derom fattas; Hvadan Utskotten icke anse lämpligt föreslå annat tillkommer Orternes Innevånare, hvilkas önskan och fördel derföre i hufvudsaklig män mäste bestämma det beslut, som derom fattas; Hvadan Utskotten icke^anse lämpligt föreslå annat tillägg i hvad den Nådiga propositionen härom innehåller, än att, i de fall dä Kongl Majrt Uppå Vederbörlig anmälan, i den ordning propositionen omförmäler, i Nåder beviljar sådane Allmänningars upplåtande, desamma borde fördelas emellan de Socknar, sorn deruti anses ega del; hvarefter frågan, huruvida Sockneboerne skola bibehålla sine andelar i samfällighet elier utbryta och enskifta sine lotter, i Utskottens tanka lämpligast kunna bestämmas efter de grunder, som i afseende på Sockne-Allmänningar, uti 8:de §. af Kongl* Förordningen den i Augusti :8o5 äro stadgade. Vidkommande Jägerioch Skogsbetjeningens indragning, i mån af skogarnas upplåtande samt användandet af des - 64 Stats-Ut skol tets Betänkandem sa Tjenstemäns Boställen, finna Utskotten vid hvad Kongl. Majrts Nådiga proposition innehåller, icke något annat att tilllägga, ån att då Boställen för Domare och Krono-Betiente på en och annan ort lära saknas, men vara hehöflige, förstnämnde Boställen, lämpligen synas och höra konna dertill anslås, på de ställen, der ett sådant förhållande inträffar; äfvensom Utskotten, hvad Intägls-Lägenheterne a K ron oskogar ne angar, endast velat hafva anmärkt, att då många sökande, i den ordning 7 §. oell 12 §.3 Momentet af Kongl.
Då, under denna synpunct betraktadt, i fråga va» rande Utsträckning af lånings tiden äfven till de månader af året, då stoppning eger rum, utan tvifvel bör i någon mån medföra allmänt gagn, i förening med de vigtiga fördelar, som derigenom för enskilde beredas ; och det tillika befinnes upplyst, att någon våda eller osäker» het för Banquen, under nu varande förhållanden derigenom ej är att befaia, tror Banco* 68 Banco-Utskottets Betärikanden. ITtskottet sig ega anledning tillstyrka, att en sadan förändring, i de hittills gällande författningar, ina af Rikets Ständer meclgifvas. Hvad åter angår det enligt 2:dra pune» ten, väckte förslag, i följd hvaraf Lånen, utan att någonsin behöfva full t i nbetalas , sk ulle, medelst liqvid af blotta räntan och differericen emellan de årliga belänirigsvärden, som af Ba ncoFul I mägtige beslammas, kunna, så länge panten är qvarliggande, öfverflyttns på ett foljinde års Conto, så får BancoUtskotiet erindra, att ett sådant perpetuelt Conto-Courant, emellan Låntagarna och Banqtten , sorn härigenom skulle uppkomma, är helt och hållet oförenligt med idéen af en temporair låne^ inrättning, och skulle för öfrigt totalt rubba de beiäkningar i financiel! hänseende, sorn på helt andra grunder blifvit uppgjorde och antagne.
Deremot erkände samma förf. så till vida behofvet af större frihet härutinnan, att den inom hela riket medgaf uplålaude på 50 år af ända till Vj tunnland, och delta hufvudsakligen lör att bereda den obeinedlade arbetaren tillfälle att få ett eget hem. Men det ligger i sakens natur, att den, som får en lägenhet sig iiplåten pä 5 0 år, icke kan eller vill på densamma göra någon större ttpoffring, då han vet, att vid uplålelsetidens utgång han till den verklige jordegaren utan ersättning måste afträda allt hvad han derpå nedlagt. Om det deremot vore tillåtet att med ständig besittningsrätt afsöndra sådana små jordlotter, är det tendigen gifvet, att mången skulle begagna sig af en sådan rättighet, för att i närheten af städerna, inom hvilka hyrorna äro alltför högt updrifna, kunna skaffa sig ett eget tak öfver hufvudet. Hvad nu beträffar den första delen af motionärens hemställan om en obegränsad styckuingsrätt i allmänhet, vill jag f. n. icke yrka bifall dertill, ehuru jag icke tror det kunde medföra någon egentlig fara; ty jag har sett både i Westergötland och Dalarne, huru jorden der är styckad, och ju mindre jord man har, desto bättre blir den i allmänhet skött. Men fördomarne mot en sådan obegränsad afsöndringsrätt äro ännu för många. Deremot kan jag icke annat än tillstyrka bifall till den sednare delen af Hr Hjertås motion, att nemligen inom en mils afstånd från stad jord må få afsöndras till huru liten vidd som helst. Det är visserligen nu föreskrifvet, att afsöndring i allmänhet icke får ske af odalåker och odaläng, men detta är att betrakta som ett föräldradt stadgande, emedan det torde på många ställen vara ganska svårt att nu säga, hvad mark som är odal-mark, till skilnad från annan.
Vid Riksdagen i Stockholm år 1810 blef, på förekommen anledning, tillåtelse för Herrar Banco Fullrriägtige ytterligare gifven, att kunna disponera en summa af 3000 R:dr årligen, vid inträffande större olyckshändelser eller för Allmänna Välgörande Anstalter der skydsamt biträde från Banquens sida kunde finnas erforderligt, under vilkor, att skaien och anledningarne för en sådau dis* 5 54 Banco-Utskottets Betänkanden. position borde i Fullmägugés Protocoll hvarje gång nogi upptagas; och skulle af desse medel, enligt Riketé Ständers tillika fattade beslut, x o o o R:dr årligen tills vidare tilldelas Allmänna Fattigvården i Stockholm. För detta nya Anslag öppnades då en Conto under benämning: Herrar Fullmägtiges Dispositions-Räkning N:0 2, Intill 1815 års Riksdag ha de någon annan disposition än nyssnämnde årliga biträde af 1000 R:dr ej kommit i fråga. Rikets Ständer besiöto då, uppå Banco-Utskottets i Memorial af den 4 Augusti gjorde hemställan, att berörde anslag framgent lomme att fortfara, att Frimurare-Barnhus Inrattuingärne i Stockholm och Götheborg, hvilka från längre tid tillbaka af Bauquen njutit såsom årligt understöd, den förre 1000 R:dr och den sednare J66 Hulr 52 sk., skulle, af öfverslcottet påofvanförmälde total-sumrna, som från och med samma år kornme att af Omkostnings-Conto ulga,till den särskilde Räkningen, undfå årlig tillökning-, hvilken bestämdes för Frimurar Barnhuset i Stockholm till 500 Ridrock för Frimurare-Barnhuset i Götheborg till 13 3 R:dr 16 sk. Några vidare dispositioner hafva af Herrar Banco-Full magt ige ej blifvit gjorde, och då salunda ej mera ärt 1633.
Degeberg i Skaraborgs län inrättade landtbruksinstitut visat sig motsvara det dermed åsyftade nyttiga ändamål, och anmälan, att föreståndaren för institutet, direktören Edvard Nonnen, förklarat sig villig att, derest de vilkor, som nu i afseende å denna läroanstalt äro gällande, förblifva oförändrade, fortfarande fullgöra de åligganden, han såsom institutets föreståndare sig åtagit, herr f. d. Statsrådet hemställt, att, ehuru ett landtbruksinstitut, efter den vidsträcktare plan, som ligger till grund för institutet å Degeberg, komme att inrättas vid Ulltuna kungsgård i Upland, men detsamma ej trädde i verksamhet förr än under loppet af nästa år, och först efter llere års förlopp kunde bedömas, huruvida institutet å Degeberg, genom tillkomsten af en dylik läroanstalt vid Ulltuna, må anses öfver - 39 llödigt eller böra till sin organisation i mer eller mindre mån förändras, Kongl. Maj:t måtte hos rikets nästsammanträdande ständer göra nådig framställning om fortfarande af det årliga anslag af 10,000 r:dr, som för landtbruksinstitutet å Degeberg blifvit intill nästkommande riksdag beviljadt; i sammanhang hvarmed herr f. d. Statsrådet gjort hemställan derom, att, då ej mindre landtbruksinstitutet vid Ulltuna, än de flere landtbruksskolor, som blifvit i riket inrättade, äro ställde under särskilde styrelser inom länen, föreskrift om enahanda styrelse öfver landtbruksinstitutet å Degeberg må meddelas, och således den öfverstyrelse öfver sistnämnde inrättning, som i nåder blifvit herr f. d. Statsrådet anförtrodd, hädanefter, såsom olämplig och icke behöflig, komma att upphöra. Statsrådet tillstyrkte i underdånighet, att, om fortfarande af årliga anslaget, 10,000 r:dr, för landtbruks—institutet vid Degeberg, mot enahanda vilkor, som hittills varit för åtnjutandet deraf bestämde, nådig framställning till Ilikets Ständer må göras. c) De af Direktionen för den vid egendomen Orup i Malmöhus län inrättade landtbruksskola för åren 1845 och 1846 afgifna underdåniga berättelser angående ifrågavarande skolas verksamhet, i afseende hvarå blifvit anfördt, hurusom densamma icke kunde till alla delar motsvara det med skolan afsedda ändamål, emedan skolans inskränkta jordområde endast åt ett mindre antal elever lemnade tillfälle till handläggning af landtbruksgöromål, samt de knappa kontanta tillgångarne endast medgåfve åt eleverne förmånen af fri undervisning, boningsrum och ved, hvarigenom de minst bemedlade af allmogens söner sattes ur stånd att besöka skolan;
Att i allmänhet någon förtjenst eller ersättning för kronoskatte-innehafvarens och hans hustrus egna arbete och möda icke är att påräkna, är en beklaglig sanning, utan de få vara nöjda i sitt mer än torftiga lif, om de endast kunna utgöra sina kronoutskylder samt aflöna och föda tjenstefolket, på samma gång de sålunda nedlägga fruktlös, det dyrbara kapital, som ligger i deras eget arbete. Någon ränta på köpeskillingen å skattehemmanet står under sådana förhållanden icke till att erhålla, och man må väl förundra sig öfver att så tryckande bördor blifvit lagda på en enskild del af Sveriges jordbrukare och att detta kunnat fortgå utan ändring visar huru litet man vårdat sig om rikets modernäring, icke besinnande att uti densammas sköte ligger landets hufvudsakligaste blomstring och välmåga. Då vi sålunda sökt att i korthet framställa hvad som i vår tanke utgör anledningen till, hvarför Sverige är och med rätta kallas »ett*fattigt landa i trots af de 604 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 242. ofantliga resurser, som inom iletta land förefinnas, och hvilka icke kunna tillgodogöras af brist på möjligheten al samlade kapitaler i större eller mindre skala, hos en så stor del af landets innevånare, som kronoskatte-innehafvare, de der skola oaflåtligen nedlägga snart sagt hvarje samlad penning uti Kronans skattekista, så hafva vi trott oss böra uppkalla Rikets nu församlade Ständer, till kraftfull medverkan dertill, att grundskatten måtte upphöra och densamma efterskänkas kronoskattejords innehafvare, så att skatteoch frälsejord blifver lika nu och för everdeliga tider, på följande vilkor: att grundskatt upphör och Statens inkomster uppfyllas genom bevillning. Stockholm den 30 November 1862. S. Creutz. Bifogad räkning öfver Inkomster och Utgifter å vanliga kronoskatte-hemman i medelgoda år. Inkomster: Utsådt \ tunna hvete, erhåller i medeltal, med afdrag af utsädet, 3 tun nor, å 18
Genom en sådan lätt verkställbar förändring, komme ej allenast uppbördsoch redogörelseverket att genast erhålla ett mycket förenkladt skick, utan äfven Staten att till väsendtligaste delen betryggas mot de förluster, som, under förutsättning af framdeles ökade värden å nuvarande räntepersedlar, möjligtvis kunna befaras genom hela grundräntans utsättande i penningar. För den skattdragande 221 jordens innehafvare skulle en dylik ränteförenkling omöjligen kunna medföra någon förhöjning i de grundskatter, som, enligt nu gällande författningar, skola utgå, enär hvarken antalet eller beloppet af de persedlar, deruti dessa skatter för närvarande äro faststälde, komme att på något sätt förökas. Visserligen hafva Comiterade emot denna förenklingsåtgärd erinrat, att en lika stor andel af hvart och ett hemmans gamla grundränta icke komme att utbytas mot contant penningeskatt. Hvad jordeboksränlan beträffar, så kan denna anmärkning ej heller bestridas, emedan de uti denna ränta ingående persedlars utbyte mot en bestämd penningeafgift, vid hvarje hemman eller lägenhet, komme att blifva beroende af den andel utaf räntan, som af ålder utgjorts i ortens hufvudsakligaste räntepersedlar, eller de artiklar, hvilka äfven framgent borde derstädes bibehållas. Men nu anförde omständighet synes destomindre böra förhindra verkställigheten af en allmän förenkling i beskattningsväsendet, som en större ränteandels förvandlande i contant för det ena hemmanet icke i något hänseende komme att öka beloppet af det andras grundskatter. Vidkommande äter mantalsräntan, så enär derunder hörande persedlar i allmänhet utgå efter enahanda grunder för alla hemman, hvarå samma skattläggningsmethod blifvit tillämpad, komme vid dessa persedlars bibehållande eller förvandlande i contant hvarje hemman inom en och samma ort att tillgodonjuta jemlika fördelar. Dessutom kunde, i afseende på de 2:ne nordligaste Länen, der i allmänhet endast två räntepersedlar förekomma, särskilt stadgas, att en viss andel af endera utaf dessa persedlar borde fastställas till utgående i contant, hvarigenom äfvenledes inom nämnde Län en likartad ökning i penningeskatten och minskning i persedelräntan kunde till vägabringas.
Belfrage, Johan Gustaf Wilhelin, dess yttranden: I. 36, 54, 107, 474; IV. 184, 185; V. 561. — B — 21 Belåning af varor, som af egaren blifvit under visst vilkor hos annan man eller allmän inrättning i förvar upplagda, i anledning af väckt motion om ett lagstadgande derom: B. V. 460, 508, 528, A. 528. Bengtzon, L. G., Kronolänsman, i anledning af väckt motion om eftergift af ett honom ådömdt ersättnings-belopp för undervigt å inlöst bränvins-brännings-redskap: B. 11.297,531,535, A. 535. Bennet, Friherre Garl Stephan, dess yttranden: I. 425; V. 667, 675. Bennet, Friherre Kiell Salomon, dess yttrande: I. 445. Bennet, Friherre Otto Reinhold, dess yttrande: 1. 448. Berg von Linde, Johan Henrik, dess yttrande: 1. 445. Bergenstråle, Claes, dess yttranden: I. Bergs-skolan i Fahlun, angående dess flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60, angående regleringen af utgifterna under Riks-Stalens Sjette Hufvud-Titel. Bergstedt, C. P., Klockare, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arl efter hans aflidna hustru, Anna Maria Reis: B. IV. 96, 190, 292, A. 292. Bergverken, i anledning af väckt motion om tillåtelse för åboer å hemman, som nämnde verk lått af Kronan skatteköpa, att till sig lösa skatterätten: B. III. 266, 476, 514, A. 514.
Serskildt hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet å de olägenheter, som för landet uppstå derigenom, att, enligt Kongl. Förklaringen af den 11 December 1766 öfver 1734 års Gästgifveri-Ordning, det är Gesäller förbjudet att utan serskildt tillstånd taga skjuts för deras fortkomst; och få Rikets Ständer derföre hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, med ändring af hvad berörde Författning i omförmälde afseende innehåller, det måtte i Nåder varda tillåtet alla med vederbörlige rese-pass försedde personer, och följaktligen äfven Gesäller, att begagna Gästgifvare-skjuls. Vidare och då Rikets Ständer trott sig finna den Embetsoch Tjernstemän för resor i tjensten tillkommande skjuts-ersättning lämpligen kunna inskränkas, hafva Rikets Ständer skolat till E. K. M. i underd. hemT ställa, det E. K. M. i Nåder täcktes anbefalla all den indragning, som kan vara möjlig uti antalet af hästar, hvartill Statens Embetsoch Tjenstemän under resor, enligt nu gällande Rese-Reglemeute, äro berättigade. Utom hvad sålunda i underdånighet blifvit framställdt, hafva Rikets Ständer tillika ansett sig böra i underd. frambära den önskan, att E. K. RI., med fästadt Nådigt afseende på det ofördelaktiga inflytande, som skjutsningsbesväret i dess närvarande skick medförer, täcktes låta vidtaga sådana, efter hvarje orts locala beskaffenhet lämpade åtgärder, till en nyttig förändring i skjutsväsendet och lill befordrande af de dermed i så nära sammanhang stående Diligenceoch Forvagns-Inrättningarne, som E. K. M. kan anse bäst leda till ändamålet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Mårs 1835- Expedition s-Vt skot les Förslag till und. Uppläst och godkänd Los Ridd. och Adeln den 19 Fehr. i835. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den ig Bonde-Ståndet den 21 Rikets Ständers underd.
Likaledes inträffar enahanda förhållande med de uti följande puneter föreslagna voleringspropositioner, i fråga om underdånig framställning till Kongl. Maj: t, angående åtskillige a.f Utskottet uti Utlåtandet N:o 44 väckte förslag, nemligen: 21 :sta punctens i:sta. proposition, angående åtskilliga förändringar vid Kongl. Svea-och Andra Lif-Gardes-Regementena samt Kongl. Lif-Gardet lill Häst; a3:dje puncten, angående minskning af numerhästarnes antal vid Kronprinsens Bussar-Regemente; a4:de puncten, angående indragning af Wermlands Fäll-Jägare-Regemente; 26. de aSrde puncten, angående förändrad organisation af Gottlands National. Beväring ; aguie puncten, angående indragning af Hallands Infanteri-Bataljons Befäl; 32:dra puncten, angående förslags afgifvande vid nästa Riksdag till fördelning af anslaget lill Iirigs-Collegii Departementer; 35:le puncten, angående disposition af de besparingar, som å 3:dje Hufvud-Titeln kunde uppkomma genom de af Utskottet föreslague, här förut omförmälda, indragningar. Enär besluten i alla dessa puncter icke inverka på de å nuvarande 3:dje Hufvud-titeln anvisade anslagsbelopp, hemställer Utskottet, att de beslut, angående reglering af anslagen å berörde Titel, sorn i öfrige delar redan äro eller genom votering vid Förstärkta Stats-Utskottels näslbiifvande sammanträde varda bestämde, måtte, oberoende deraf, huru med här förut omförmälde frågor, i anledning af de skiljagtiga besluten, bör förhållas, få expedieras; 6 Stats^Ulblottetii Memorial} IV:o 5yo. 3:o I /inledning
Jag vill i delta afseende endast hålla mig till England. Der hafva Regeringens ledamöter icke i och för sina befattningar tillträde till begge karnrarna, hvadan de endast der kunna uppträda såsom representanter; men då man tillika funnit olägenheterna deraf, alt ett större antal af Regeringens egna ledamöter skulle kunna blifva röstberättigade i Underhuset, har man inskränkt antalet af dem, som kunna dit inväljas, till tvenne. Frih. Eh renborgh: Jag är ledsen, att mina ord så fallit, att Hr v. Troil ej förstått dem. Min mening har varit, att det förhållande, som Hr v. Troils förslag åsyftar, hvarken är rättsenligt eller kan få framgång, och jag tvekar ej att ännu en gång uttala, att det vore illa, örn man såsom gemensam tanka antoge en anmärkning, som skulle verka emot hela det af Utsk. åsyftade ändamålet. Jag har dock tillika förklarat, att jag mindre sett på rationaliteten af Hr v. Troils förslag, än på möjligheten att för detsamma vinna framgång, och det skall blifva mig kärt, om jag i denna åsigt misstagit mig; men jag tror, att erfarenheten skall visa, att jag sett saken riktigt och att man på andra sidan förfelat ändamålet af nit för en princip. Detta till förklaring af mitt föregående yttrande, hvartill jag nu blott vill tillägga några ord för att erinra, att jemnförelsen emellan Riksens Råd och nu varande ledamöterna i Konungens Conseil ej är adaequat. Riksens Råd styrde efter röstantalet och var en ministerstyrelse af måhända den skarpaste art, man kan tänka sig. Förhållandet deri tiden kan således endast )emnföras med de förhållanden, då Statsrådets ledamöter sjelfva regera under Konungens frånvaro, och i sådant fall tror jag ej det vara lämpligt, att de uppträda i något RiksSt.; men så länge Konungen regerar, anser jag det vara väl beräknadt att icke fråntaga dem en medfödd ståndsrättighet. Jag underkastar mig emedlertid hvilkendera meningen, R. o. Ad. behagar antaga såsom sin gemensamma tanka.