Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Uggla, Göran Gustaf, förenade sig med Friherre Cederström. Friherre Boyej Ludvig: Innan jag ingår i den Lagfråga, som Utlåtandet framställer, utbeder jag mig att få begagna detta tillfälle, att i Ridderskapets och Adelns protocoll nedlägga den bekymmerfulla klagan, som icke är ensamt min, utan, efter hvad jag tror, hela landets; klagan öfver det obehöriga, jag vill ej säga intriglika, sätt, som visat sig, alt småningom och detailvis påsmyga Svenska Folket nyheterne io6 Den ii November f. m. af det nya Lagverket. Då man påminner sig det tålamod, hvarmed Nationen i 18 år väntat på det ännu ofullbordade Lagverket, hvartill likväl en rik och säker grund redan fants i 1734 års förträffliga Lagbok; när man besinnar, alt den del, som utkommit, kostar Nationen 160 ä 170 tusende R:dr B:co, och att det, som återstår, ännu troligen kommer att kosta 5o å 60 tusende R:dr; när man antager att alltsammans måste innebära ett fullständigt Lagsystem; och när man då också vet, att hvarje Lagsystem, för att vara fullständigt, måste utgöra ett, så till principen, som till detailfrågor, sammanstämmande helt, så tror man sig sannerligen berättigad att begära och vänta, att pröfningen, och följaktligen sättet för pröfningen, blir svarande emot ämnets vigt och ämnets natur; och man förvånas då, ja man djupt oroas, när man ser att LagUtskottet föreslår, och Ständerne antaga, att — med glömska af det helas fordran att belt bedömas, och med förgätenhet af de mångfaldige trådar, hvarigenom, snart sagt', alla bud stå i sammanhang med hvarandra, — isoleradt och plockvis afgöra änden ena, och än den andra detailfrågan; hvaraf följden skulle blifva, att, om Regeringen föll i samma förvillelse, den slutliga pröfningen af det hela skulle molas af den, förut icke besinnade, anmärkning, alt alla de, med desse (]de afgjorde frågorne) sammanhang ägande bud hade på förhand derige - Den ii November f. m. nom fått en felaktig rigtning.
Konung och desi Bröst-Ärfwingar, Riksens samtelige Ständer, med uprepade stnstännniga rop hertil sit bifall uttryckt, samt ändteligen Ridderstapet och Adeln gemensamt med de öfrige Stände n sätt af Hans Kongl. Höghet Hertig eXuu emottaga den nådiga försäkran, at han säwm Riks - VZ Den 10 Maj. Riks Föreståndare täcktes fortfara i wärdén om almänna ärenderna, intil desi Riksens Ständer hunnit en ny Regeringsform utarbeta, och til Hans Kongl. Högbet öfwerlemna detta wigkiga arbete; hwarefter Hans Kongl. Höghet wille bestämt sig yttra, huruwida Han ansäge för sig möjligt, ac styrelsen fullfölja eller fumie sig föranläten , at återgå Lil det lugn desi framfarna mödor och desi annalkande äldcr gemensamt päkallade; hwarefter Riksens Ständer, med siere görmer uprepade starka rop af vivat, uttryckt stn tilgifwenbet för Hans Kongl. Höghet; aterträdde Ridderffapet och Adeln pä Riddarehuset. plenum kl i e. m. Sedan Högloft. Ridderffapet och Adeln in» tagit sina säten begärde Friherre von platen, Baltsar, ordet, och hemstalde om Högloft. Ridderffapet och Adeln ef skulle behaga med honom instämma deruti, at genom en formelig tacksägelse til Friherre Nannerbeim, kar, ^n^ust, för honom uttrycka sin högaktning, öfwer det af honom i dag tagna och för Fäderneslandet wigtiga steg, at pä Rikssalen wäcka fräga om Konung /»vonxns nu mera bifallna afsättelsc, samt Desi BröstArfwingars uteslutande ifrän Arfsrätt Lil Swe. riges K>ona. Herr karon och Landtmarskalken gjor-' he härpä genast propoginou til bifall, hwilken med et starkt rop af Ja beswarades. Friherre von platen, kalemar, utbad sig fä tillägga, at denna tacksamhets betygelse icke alls» Den iv Maji.
Transport 5,047.355: 47* 10. år 1833 Stats-Verkets medel . 2,055,540: 10. 3. afkortningar . 169,197: 44* 1 r då brutto-behållningen blifver . 2,786,342: i3. 4- hvadan 7.833,698: i3. 2. utgör den summa, hvilken under dessa trenne år till Stals-Verket influtit; och då denna summa fördelas på trenne år, kan i medeltal Tullinkomsten, enligt de bestämmelser, som i33o års Tull-Taxa innehåller, beräknas utgöra 2,611,282: 36. 5. Om härtill lägges den i följd af Rikets Höglofl. Ständers beslut calculerade förhöjning, enligt Tabellerna Lit. G. & H. samt å Tub. Lit. J. gjorde sammandrag med derå befintliga afdrag 577,410:37.8. blifver 3,188,643: 26. 1. det belopp, som, enligt i83o års Taxebestämmelser, med vid innevarande Riksdag gjorde förändringar, Stora Sjö-Tulls-Bevillningen synes komma att utgöra; hvarifrån dock måste afdragas: ^ a) Förhöjd Drawbuck af 1 sk. per Skålpund å Socker, Toppoch Candi. ... 4»77^: 1 — b~) I följd af Stämpelagiftens upphörande, enlig t Tull Comileens beräkning i4,ooo: ,g 776' i3 Då återstoden 3,169,867: i3. 1. blifver det brutto-belopp, hvartill Tull-inkomsten för inoch utgående varor årligen skulle kunna för Stats-Verket påräknas. Transport 8t4»5oo 814.5oo: Eevilliiings.-Utskottels Tetänkande N.o 56, Transport Men då Utskottet icke anser sig böra tillstyrka R. H.
Måste vi sålunda anse förkylning såsom den direkta orsaken till många sjukdomar, kunna vi å andra sidan icke heller undgå att medge, att en sjukdom i många fall mera indirekt förorsakats af förkylning. Genom densamma förlorar nämligen ett organ en god del af den resistens det i friskt tillstånd äger gentemot yttre inflytelser och blir därigenom vida mottagligare för exempelvis en bakterieinfektion. En god del af alla lunginflammationer måste vi tänka oss uppstå på detta vis. Likaså visar ett organ, som en gång varit utsatt för förkylning, stor benägenhet att ånyo insjukna, så fort det utsattes för en temperaturväxling. På annat sätt kunna vi icke förklara det faktum, att många personer af bra liten anledning, som det kan tyckas, få snufva, » ondt i bröstet », rheumatisk värk m. m. Tomas Sydenham, en af sjuttonde århundradets mest berömde läkare, säger i ett af sina arbeten, att Gud är upphofsman till de akuta sjukdomarne, vi själfva till de kroniska. Och vi torde icke kunna neka, att i detta yttrande ligger en god del sanning. Som vi redan påpekat, spelar vårt lefnadssätt på mångfaldigt vis en viktig roll vid uppkomsten af våra kroniska lidanden. 46 Det gäller härvidlag skadliga inverkningar, som i regeln endast i ringa grad göra sig gällande, men hvilka dock genom sitt ständiga inflytande så småningom förmå framkalla mycket allvarliga sjukdomar. Och det är ingalunda endast den fattige som i detta afseende riskerar hälsa och lif. Äfven på den rike hämnas naturen hvarje brott mot dess lagar. Det är ingen hemlighet, att mången förstört sin hälsa genom att alltför mycket skatta åt ett förryckt mode vis-å-vis klädedräkt eller genom att alltför mycket hänge sig åt vällefnad och maklighet. Bristande kroppsrörelse och vistelse i det fria äro lika ofta orsaken till hvad vi kalla allmän svaghet och blodbrist som dålig och otillräcklig föda. Särskildt för uppkomsten af den hos flickor ur s. k. bättre familjer vanliga bleksoten är ett instängdt, stillasittande lefnadssätt en viktig faktor.
För dem fanns blott ett lystringsord: kungens vilja. Om den förkunnades af honom sjelf, eller af Toll, eller af Schröderheim, eller af Armfelt, eller af Munch, så var det dock alltid Gustafs plan och Gustafs mål. Men fosterlandsvännerne åter voro ense blott i en punkt: afsigten att göra kungen motstånd; ty både i afseende på medlen och ändamålet, derest segern blifvit deras, var ex-Hatten Fersen lika skild från ex-Mössan Frietzcky, som Gustafs arffiende Pechlin från Gustafs ex-vänner Horn och Sprengtporten, o. s. v. Hörde man dem gemensamt eller i sällskaper af blandade åsigter, så fanns blott ett syftemål, det: att tvinga regenten till hushållning med statsmedlen och hindra honom från vidare maktutvidgning; men hörde man dem hvar för sig och i sällskap med deras enskilte politiske vänner, så hade de helt olika funderingar. Fersen och Frietzcky ville, hvar i sitt fordna partis riktning, bjuda Gustaf spetsen och hålla honom stånd på riksdagarna. Pechlin afsåg en ny statshvälfning, som skulle återföra regeringssättet till 1720 års regeringsform. Det var honom likgiltigt, blott afsigten vunnes, om förändringen skedde med konungens begifvande, i följd af det trångmål, hvaruti man kunde bringa honom vid en riksdag; eller om man med våld skulle tvinga honom att underkasta sig de vilkor, man föreskrefve; eller slutligen, om hans rödjande ur vägen blefve oundgängligt för att genomdrifva återgången. Bröderne Sprengtporten, Magnus och Georg, ansågo bäst och säkrast, att rycka en del af riket undan Gustafs välde, förklara den sjelfständig, och låta den styras under en särskild statsform och regent. Fersen och Frietzcky kastade ögonen på hertigen af Södermanland, för att i honom äga en motvigt, en hållhake på konungen, hvaremot för Carl öppnades utsigten om politiskt anseende och understöd i sitt penningebetryck. Pechlin öppnade med denne prins underhandlingar till och med om kronan (huru allvarligt den slipade partigängaren menade, lemnas derhän.
Län ofta äro ganska olika, samt att LänsMarkegången å denna artikel, i följd deraf, icke ä alla ställen kan blifva instämmande med spannemålens rätta värde i handel; Men, dä förhållandet i förra afseendet är gemensamt för flere af de Norra Länen, och alla Rikets Län utan undantag inom sig ega mer och mindre skiljaktiga spannemålspriser; då, äfven i den händelse särskilde Markegångar för Öfre och Nedre Dalarne fastställdes, den dermed åsyftade fördel blott till en del skulle kunna vinnas, i anseende till den olikhet i spannemålsvärdet, som äfven Socknarne emellan eger rum; samt då upprättandet af flere Markegångar för samma Län oundvikligen måste föranleda till ett ökadt besvär, om ej förvirring och oreda vid debitering, uppbörd och granskning af redogörelser för ränteoch tionde spannemål, som med'penningar löses; så finner Utskottet sig desto mindre kunna tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer vidtagandet af någon åtgärd för beredande a£ hifall till Herr ContractsProsten Doctor Lefflers ofvannämnda förslag, som å ena sidan Utskottet icke kunnat undgå att taga i betraktande, att, då LänsMarkegången utgör ett medium af de olika priserna i hvarje Härad och Siad inom Länet, samma skillnad, sorn finnes i sädespriset emellan de orter, der spannemålen är dyrast och Besv. och Ekon, ZJtsk. Betänkanden. 93 hvarest åen för lindrigaste betalning erhålles, icke kan ega rum emellan Markegångsvärdet och det för hvarje ort gångbara, och å den andra Utskottet, vid sådant förevetande, icke, utan öfverdrift i föreställning, kunnat antaga möjligheten deraf, att med de grunder, som för Allmänna Reviilnin» gens utgörande nu äro fastställda, bevillningsafdrag, för på lön indela och efter Markegången uppskattad spannemål, skulle, såsom Herr ContractsProsten Doctor Leffler uppgifvit, kunna å något ställe uppgå till, än mindre öfverstiga, det i handel gällande värdet å spannemålen.
Ridderskapet och Adeln väckt motion, har Herr Tornerhjelmj Rudolf, yrkat, att enär det icke vore lämpli»gt att fullkomligt förbjuda brau vinsbränningen, men man åtminstone borde vara betänkt på att göra denna industrigren så litet skadlig som möjligt, Rikets Ständer måtte, i enlighet med hvad i Danmark och Preussen egde rum, stadga en godtgörelse, ungefär motsvarande skatten, för hvarje i Sverige bevisligen tillverkad kanria bränvin, som från Svensk hamn till utrikes ort exporterades, samt alt för sådant ändamål, och då bränvin endast i renadt tillstånd eller i form af sprit kunde exporteras, rättighet måtte medgifvas bränvinsbrännaren att destillera bränvin äfven under den till bränvinsbränning eljest icke lofgifna tiden, emot erläggande af enahanda skatt, som bestämmes för den tid, bränvin.stillverkning ar tillåten; hvarjemte Herr Lindblad hos Vällofl. Borgare-Ståndet framställt ett förslag i enahanda syftning, deruti Herr Akesson jemväl inslämf. Utskotten hafva tagit dessa motioner i öfvervägande; och då restitution al skatt icke är medgifven för öfrige inhemska tillverkningar, som till utrikes orter exporteras och för hvilkas förädling serskild skatt erlägges, hvaribland må nämnas jernhandleringen, med flere metallförädlings-verk, och, enligt Utskottens åsigt, beviljandet af en sådan förmon för bränvinstillverkningen sannolikt skulle medföra den verkan, alt, utan minskning af den inhemska bränvins-consumtionen, brän vinsbränningen utvidgades, i samma mon export egde rum, hvaraf skulle följa, att jordbruket mera än hittills gjordes beroende af denna näringsgren, finna Utskotten, jemväl med fästadt afseende derå, att restilutionens beviljande egentligen torde medföra fördel blott för innehafvare af större konstbrännerier och någon allmän nytta således deraf icke skulle uppkomma, sig böra tillstyrka, att frågan om restitution af skatten vid export af bränvin må förfalla.
Förmalnings-, maltoch bryggningskostnader 52: 3. Nybyggnad och reparationer .. 20,932: 4. Köpeskilling för inköpt fastighet 35,000: — Anmärkningsprocenter 492: 1. Reseoch traktamentskostnader 987: 89. Diverse utgifter ...,' 18,412: 85. Inventariers och fastigheters värden 853,941: 16. Behållning af spanmål och proviant 42,552: 34. Revisorerne hafva icke funnit något att erinra vid denna räkenskap. (RÖHnowska testamentsfonden.) Denna räkenskap, utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1858: Tillgångar * •••• 19,988: 95. Credit. Utgifter: Ett års stipendium åt en studerande ...» 83: 4» Räntemedel till Kongl. Serafimer-lazarettet 750: — Arfvode för redogörelsen 25: — 858: 4. Balans till är 1860: Hos Revisorerne har emot denna räkenskap någon anmärkning ej förekommit. — 199 - Kongl Lazaretts-direktionen. Denna räkenskap, hos Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, lemnar följande redogörelse för inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1958: Uppbörd: Statsanslag - 24,000: — Befordringsafgifter * 3,750: 94. Biljardoch kortstämplingsafgift 1,244: 77. Afgifter för likvagnens begagnande 435: — ' Fattigmedel 121: 25. Balans till år 1860: Credit. Balans från år 1858: > Skuld 43,588: 30. Utgifter: Aflöning 14,325: — Fasta egendomens underhåll 2,840: 38. Understöd åt fattige 710: 63.
Ändteligen är 1747 wille Rikets Ständer hjelpa detta. De togo bemälte Skrifwarcs löner, som utgjorde tilsammans 2100 Daler Sunt, till aflöning för ett särskildt Contoir som under namn af Bytcs-Contoiret dä blef inrättadt. Derjemte anflogos 2:ne procent af den Contanta efter räkningsskulden som kunde inflyta till Bytcs-Contoiret och 2:ne procent till Landtmäteri-Contoiret, för de flere Skattläggningarncs genomgäcnde i Dytes-ärenberne. Dä Kronans öfrige Betjening hugnades med fördubblad aflöning är 1778, sä stäldcs Bytes-Contoiret vä Den 22 September. 707 pä Cittra Stat med oförbättradc Löner, att indragasä fort nägon Ukgingc. Och fastän Konungen är 1782 förklarade, att Contoirct allt framgent borde fortfa-a, sä är dock den emedlertid lcdig-blefne Dokhällare-tjcnsten aldrig sedermera äterbcsatt. ve med densamma indragnc 2OO Dal. S:mt, saknas ännu för Contoirct hwars hela aflöning sälcdes ej steg till mera än 28Z R:dr. 16 fl. om äret; de 2 procenten gäfwo en högst 0- bctydlig tilökning; och de som wäntade ByC's - wcrketS snara afstutniug af cn sä wanlättad betjening, kände ej människo - naturen eller tingens allmänna ordning där wcrkan aldrig är större än defl ordsak.
Han läser allt och kan allting, skrifver latin och franska, romarspråkets svassande och ciceronianskt, pariserspråket pikant och lätt. Han känner alla ämnen inclusive statskunskap och filosofi, sätter upp en almanacka, gör filosofiska sentenser och historiska betraktelser, skrifver latinsk och svensk vers, ritar, dansar, spelar flöjt och claver – allt vid 12 års ålder. Han är med ett ord ett gyllene prof på rococons drifhusuppfostran, och en fröjd för uppfostrare och föräldrar. »När jag i afton,» berättar hans lärare Johan Bilmark till hans fader, »var i trädgården skref han et litet Poème på Svenska, som innehöll en bön till Gud Fader för Högvördigste Herr Biskopens och Cancellerens välgång, hvilken jag ej utan lifligaste rörelse kunde genomläsa.» Verserna voro af följande slag: Si hur fort vår tid framskrider, hur mätas icke wåra dar, wår tid som fogelns flygt städs lider, man wet ej hwart den wägen tar, och den gode sonen önskar sin pappa: Att I må Nestors ålder hinna, och sällhet i Ert fotspår gå att I en ewig fröjd må finna, till slut hos den, som allt förmår. Den förtjuste fadern svarar härpå: »Du har en naturlig åder till Poësie, hvilken bör som alla andra Skaparens förlänta gåfvor upbrukas». Naturligtvis, ty poesien är för denna pedagogik blott en andlig danskonst, en artig sällskapslek, i hvilken man genom öfning vinner skicklighet. Och elevens moraliska tänkesätt äro lika väl inexcerserade, och så ädla, som nödvändigt var i dygdens århundrade. »Les plaisirs qu’on trouve dans les livres sont au-dessus de tous les autres amusements. Je ne saurais vous exprimer combien ma satisfaction est grande, quand j’ai passé toute la journée soit en étudiant, soit en partie (hvilken moderation!) en jouant du clavecin.»
- Låt till mig då fora Herdegossen an en gång; Torde handa kan jag slumra Vid hans strängalek och sång. Stilla, ljufligt skall han spela, Sjunga blott med sakta röst, Som en moder, d&amp; hon söfver Trötta barnet vid sitt bröst. David. (Sjunger.) Säll den, som sitter i Herrens skugga, Silll den, som hägnas af Herrens hand! Han ar bevarad, han tillflykt eger Mot vinterns kyla, mot solens brand. ' Han fruktar icke för dagens pilar, Han biifvar icke för nattens hot; I öde öknen, bland vilda djuren Sin vag han vandrar med stadig fot. Om tusen snafva invid hans sida, Om tio tnse.11 han falla ser, Han skall dock frälsas, så &amp; r Dens vilja, Som magten hafver och segern ger. Diqnp. Gud sina anglar befalt att skydda Hans sjal från plåga, hans fot från fall; De honom bara på hulda händer, Att han mot stenen ej slinta skall. 36 I nödens stunder, i onda tider Gud honom håller äniiii vid niagt .. " D » m i g åkallar, thy vill ju9 h j a l ~ a ", S&amp; hafver Herren till honom sagt. G i d later honom se tllderns d a p r Förr %n han hemtar hans sjal till sig: Sist får han iirfva det goda landet, Ocli bo nar Herren evinnerlig. Fordom hörcles konung Saul prisas utaf alla mimnar, Lofvet tystnat, nu man Davids ära öfverallt förkimiiar. Denne unge herdegosse, som slog Goliath för pannan, Han förstår att vinna folket för sig si %: som ingen miiaii. Kan det vara Davids segrar, som fördystra mina dagas Och de andlöst långa niitter hvilan frkn mitt lager jagar? Nej; jag älskar denne yngling, iifven mig förmar han tjusa. Helst d&amp; han i kvällens stillhet &amp; ter harpans toner brusa. Dock - jag vet att samma hjiirta hat och k&amp;i.lok go&amp; kan rymma, I mitt bröst sig ofta röra känslor vredgade och grymma.
Pe uti färfftlP gör* tecftitng upptagne anntärfningar blifwit till rättelfe antecfnaPe, meP fina Inlagor entottagaé af f>voarje görfamlingö haftor, f>\x»ilfct allt till 0ocfnené SöereP* nittg&Committé öfwerlemnaö, att ptterligare granjfaé; od) åligge Pet dpäraPé* ffrifware, att tillftälla wePerböranPe haftor ©lantalö>SängPen få tiPigt, att åtta ragar förut fan fungöraö om Pen 0önPag, fywarå SängPen i 0odfew flämma fornmer att till granjfning företeö, famt om Pet ftälle, fjwareft ren, till Pcft 0ocfenftämma inträffar, blifwer för 0ocfenmännen till genomfeenPe att tillgå.
Oen kindrsr ieke eller körm^ndsre stt, när som keist, tillintetAÖrs körmonsrstten, enär det mäste sts förmyndaren kritt stt spänds siA sin kasts egendom, utan stt körmonsrstten i sädsn kändelse ätköljer eAendomen i n^a ägarens kand. Oen motverksr till oek med, uti mer sn ett kall, just det sndsmsl, den skulle kekrämjs, säsom: ds vederkäktige ock till körm^ndareksllet skiek - /ÖMA/. , TV.o 2^. 3 lige män undandraga 8ig det8amma, af or8»k, att de äro eller kunna komma i kekof ak län emot inteekning, eller dä förmyndare utlänar om^ndige8 medel emot inteckning i annan8 fa8tigket, men zanten, i an8eende till någon okänd t^8t formän8-rätt, ieke medförer den päräknade 8äkerlieten; eller dä de, gf hvilka förmyndare korde eontrollera8, efterlåta denna pligt i förlitande pä den t^8ts förmän8-rätten till förm^ndarenZ fg8ta egendom, 80m möjligen icke fmne8 i kekäll, när förmän8-rätten keköfver göra8 gällande; oek redan de886 olägenketer torde, om man tillf^1le8t genom8kädar förkällandet, keknna8 genom dera8 vid8träckta inl1^tel86, öfverväga den fördel, 80m 8tundom kan tillfalla en oell annan omyndig, i följd af de88 framför inteekning8liafvare egande vilkorliga förmän8-rätt. Xongl. Naj:t an8er derföre kekofvet päkalla en lagkorandring, kvarigenom inteeknad fordran tillägga ovilkorlig företrades-rätt till betalning framför andra i 1^?
M:l erkända väsendtliga gagn, som den nya jernvägs-IÖrbrndelse, hvarom nu är (råga, skulle komma att för kringliggande ort medföra, funnit desto mindre skäl att under nuvarande financiella förhållanden bifalla det sökta statsbidraget för denna jernväg, som under mellantiden intill Rikets Ständers nästa sammankomst dylika, uteslutande på Statens, bekostnad företagna, arbeten komma ätt inom samma ort utföras å den genom Skaraborgs län gående stambanan, samt derigenom en för ortens rörelse serdeles vigtig förbättring i kommunikations-anstalterne beredas. 8:o Angående jernvägs-förbindelse mellan staden Borås och vestra stambanan i närheten af Herrljunga. Uppå ansökning af Beslvrelsen för det bolag, sorn bildat sig för att åstadkomma en bibana frän Borås till Statens vestra stambana, aflat redan i början af år 1856 E. K. ål :ts Befallningshafvande i Elfsborgs län underdånig framställning lill E. K. M:t om låneunderstöds beviljande för anläggningen af en sådan jernväg, hvilken ansåges böra i närheten af Vårgårda förena sig med nämnde stambana; hvaruppå E. K. M:t, under den 18 April samma år, förklarade, att E. K. M:t, sedan vederbörande afgifvit fullständig plan äfvensom kostnadsförslag i afseende på detta arbets-företags utförande, ville taga i öfvervägande, huruvida nådig proposition angående ett lån af allmänna medel för detsammas understödjande, i större eller mindre mån borde lill Rikets Ständer aflålas. Efter del, i anledning häraf, under ledning och inseende utaf Chefan för Statens ... O _ ’ O .. • jernvägs-byggnader, Ofverste Erikson, undersökningar för ifrågasatta jernvägs-anläggmngs verkställande blifvit förrättade å flera lini er samt en fullständig, af kostnads-förslag åtföljd, arbetsplan för denna jernbana, i den vid undersökningarne lämpligast befunna riktningen, eller från Borås till Herrljunga, uppgjorts af Löjtnanten i Vägoch Vattenbyggnadskorpsen C.
Lag samma vare för Fullmäktige i Ranken och Riksgälds-Conioret, dock så, all inom dem val af Ordförande efter hvarje års förlopp ånyo företagas skall. liman val skett, såsom ock då Ordföranden för något tillJiille icke är tillstädes, före främste närvarande Ledamoten af Ridderskapel och Adeln ordet. År Ordföranden utöfver en vecka förhindrad att sin befattning bestrida; ankomme på de väl jande att nytt val anställa. Ordförande i Utskottet före ock ordet, då Utskottet förslärkes. Förslag lill ändring, i Grundlagarne. 19 H anvisning: Bihanget, III. Sami., Konst.-Utsk. Mern. Ridd. och Ad. Preste-St. Borgare-St. Riksdags-Ordningen, angående förändrade grunder för bildatidel af sammansatta Utskott. SSiksdags-Orcliifiigen. §• 43. Skulle ett Utskott anse nödigt att, till öfverläggning om något ärende af serdeles vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda, vare det tillåtet, på sätt Utskotten öfverenskomma, antingen in plenis, eller fast heldre genom Deputerade. Finner Banco-Utskottet de ämnen, hvilka utgöra föremålen för dess sammanträde med annat eller andra Utskott, vara af sådan beskalfenhet, att de fordra tysthetsed, aflägge sammanträdande Ledamöter af andra Utskott densamma. Emellan Hemliga Utskottet och annat Utskott ege ej sammanträde rum. Varder ärende af något Riks-Stånd till fera Utskott remitteradl, eller anser ett Utskott nödigt att, till öfverläggning om något ärende af vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda; då skola från hvar idera af de Utskott, som till sådan gemensam öfverläggning sammankomma böra, två Ledamöter af hvarje Stånd dertill utses. Finnes förstärkning nödig; vardén från hvarje af de uti det sammansatta ingående Utskotten ytterligare tvenne Ledamöter af hvart Stånd dertill utsedde. Sålunda sammansatt Utskott ege rätt att betänkande i f rågan till Riksens Förslag till ändring, i Grundlagame.