Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer tillstyrka den väckta motionen om återställandet af adelens gamla organisation, hvarvid jag likväl, i händelse man ovilkorligen skulle anse adelns antal fordra förminskning, anhåller såsom en medelväg, få föreslå det alternativ, att jämte det en adlad persons antingen bibehållna eller förändrade namn bör utan undantag ärfvas af alla hans efterkommande, hvilket jag ej heller finner genom förändringen vara förbudit, skulle äfven adeliga rättigheterna gå i arf till alla hans barn och barnabarn af båda könen samt dessutom, om han möjeligen lefde så länge till så många af följande generationer, han sjelf hunnit se födas. Kanske skulle vid adelens i dessa tider förändrade ställning, vid ett visserligen icke förminskadt allmänt behof af skicklighet och förtjenst, den upmuntran ej vara för stor, att St amfadrén för en ätt såg ingen deraf födas utan rätt att dela den belöning han sjelf af Staten förvärfva!: att ättlingar, födde under hans lifstid, ansågos mera berättigade till ett sådant företräde än de, som ej kunnat bildas af hans omsorg, erfarenhet eller uplysning, ej varit ögna vittnen till hans dygd eller förtjenster. Herr Kammar Herren Silverstolpe utlät sig att Herr Öfver Intendenten Edelcrantz’s yttrande innefattade ganska intressanta framställningar; att likväl mycket vore att svara på en del af dem, men hvartill Herr Kammar lierren, nu af tjenstegöromål mycket sysselsatt icke torde finna läglighet förr än detta ämne kanhända framdeles komrne under allmänhetens besinnande. Herr Biskoppen Doctor Faxe och Herr Professoren Doctor Wijkman, som hindrade af andre göromål, först i Utskottet upkommit under det Herr Öfver Intendentens anförande var till större delen läst, anhöllo att Utskottets definitiva utlåtande måtte upskjutas till dess de af Herr Regerings Rådet Hallenst jernäs och Herr Öfver Intendenten Edelcrantz’s yttranden erhållit del, hvartill Utskottets öfrige Herrar Ledamöter lemnade bifall. Herr Kammarherren Silverstolpe ville vid detta tillfälle förklara det han för sin del hälst såge om dess första anförande till vederläggning af Herr Regerings-Rådet Hallenst jernäs och Herr Protocolls Secreterare!!
Från början ansågs det, isynnerhet i vissa trakter, för en heder att vara nämndeman, och då dessa platser således voro lätt besatta, antogs del, att rätten skulle komplettera sig sjelf. Men då välmågan steg och bönderna funno detta bestyr besvärligt och icke ville åtaga sig det, stadgades det att val dertill skulle ske på sockenstämmorna, och att de personer, som valdes, icke fmgo afsäga sig uppdraget. Obenägenheten mot att åtaga sig Den 7 Mars f. ra. 137 dessa befattningar liar sedan allt mer tilltagit, och vid flere riksdagar har fråga varit vackt att ändra stadgandet derom, och jag kan icke anse förev:de motioner för annat, än ett försök att lindra olägenheterna af att vara nämndeman. Jag medger, att de skäl Gr. Sparre anfort kunna låta säga sig, men jag tror ej att de äro nog talande för den föreslagna förändringen. Hvad angår prejudikatet af egodelningsrätterna, så förutsättes att dess ledamöter skola vara mera insigtsfull och kunniga, än man i allmänhet kan fordra att nämndemännen skola vara; och det torde dessutom vara allmänt bekant, oatt. behandlingen af skiftesmål icke är fullt tillfredsställande. Åsigten att i vigtigare mål flere och i mindre vigtiga mål färre nämndemän skulle vara tillstädes, kunde vara riktig, men den är här icke uttalad; ty de mål, som förekomma vid urtima ting, äro icke mindre vigtiga, och i synnerhet anser jag brottmålen, som kunna gå å lif och ära, vara ganska vigtiga. I civilmål beror det på parterna att begära urtima ting; och det kan väl icke vara konseqvent, att ett sådant mål forst handlägges med sju nämndemän, och sedan fortsättes och afslutas, då endast tre äro närvide. Alt, såsom Gr. Sparre anfört, svårigheten att vara nämndeman skulle minskas derföre att nämndens antal nedsättes, kan jag icke finna; ty den skyldighet, som utsträckes till flera, mäste väl alltid vara mindre betungande. På dessa skäl och i den förhoppning att lindring i olägenheterna att vara nämndeman snart på annat sätt skall vinnas, förenar jag mig med dem, som yrka afslag å denna punkt. Ilr Ramsay, Anders Henrik:
Det vill säga: represente* tande tjenare; hvilket vöre stridande mot principen för -en representation , åtmindstone för Den 22 Jimii e. m. 445 Adeln, som härvid bör föreställa en slags oberoende balancerande mellanmakt. Dessutom skulle representationsrättigheten, som alltid inom Adeln bör vara beständig ilrån en viss uppnådd ålder, blilva ambulatorisk, då man det ena året kunde äga lön eller pension, och det andra intetdera, och med detsamma i sin utöfning rakt stridande emot afsigten med Adeln» representativa egenskap. I öfrigt, hvarföre inskränka Adelns enda ännu återstående, fastän dyrbara rättighet, att utgöra en del af representationen, en rättighet, om hvars utöfning af Ridderskapet och Adeln våra Riksdagsaonaler vittna till Riddeiskapets och Adelns ära och beröm. Uti tredje punkten göres skillnad emellan Hufvudman, Ättemän och Fullmägtige, i anseende till åldern för att kunna representera. Uti Riksdagsordningen är åldern bestämd till fyllda 25 år. Utan att vilja ingå i undersökning, att det just är den rätta åldern, eller om den icke snarare borde i allmänhet bestämmas till 30 år3 tror jag, att icke någon ändring i detta fall kan äga rum uti Riddar. husOrdningen, innan den i Riksdagsordningen, aom är Grundlag, förutgått. Detta förslag, sorn i allt fall synes innefatta en obillighet, lärer således af sig sjelf förfalla. I Nyttan af att förminska Adelns representativa personal är ännu icke på något sätt be9 visad, och torde mera kunna anföras emot än för en sådan förminskning på en gång ibland I 440 Den a a Junii e. m. den så kallade äldre Adeln, då den inotn A« deln i det hela nödvändigt likväl skall med tiden inträffa, genom det nya sättet att Adla, eller att värdigheten och namnet blott åtföljer en enda person, och tvänne eller flere personer af samma Ätt således aldrig kunna vid samma Riksdag representera.
Deremot har Herr Grefve Frölich, D., äskat, att Lag-Utskottet nu mätte tillstyrka Criminal-lag-förslagets antagande in totum et tantum, emedan förslagen, i synnerhet det till Criminal-lag, vore af den beskaffenhet, att, om Konung och Ständer samfäldt komme till ett beslut om deras antagande, verkställighet af dem dock ej kunde ega rum förr, än många år derefter, helst Criminal-lag-förslaget upptog ett helt nytt bestraffnings-system, som icke skulle kunna träda i verksamhet innan man förberedt sådane inrättningar, der fångar kunde vårdas på ett ändamålsenligt satt och der de åtskillige gradationerne af svårare och lindrigare fängelse, som i detta lag-förslag förekomma, kunde effectueras, så att det vöre nödvändigt, åtminstone rörande sistnämnde förslag, så tidigt som möjligt, fatta ett beslut, för att icke till en alltför aflägsen framtid uppskjuta ändamålet att få en ny och bättre Criminal-lag; och har Herr Grefven förmält sig icke . • i » • > ^ kunna inse hvilken, vare sig till upplysning eller till sakens ultimata slut ledande, åtgärd, Lag-Utskottet, i anledning af de så kallade tableauerne, skulle kunna vidtaga. Herr Grefve Anckarsvärd, C. II., har ansett Lag-Utskottet, för de arbeten, som vid utredningen af ifrågavarande ärende måste ifrågakomma, böra begära Utskottets förstärkning med tre eller fyra Ledamöter af hvarje Stånd: att Utskottet sedan borde föreslå Rikets Ständer att såsom sitt beslut till Kongl. Maj:t öfverlemna de af Committerade uppgjorda förslag till Civiloch Brottmåls-lag, med underdånig anhållan, att, i fall Kongl. Maj :t Bih. till R. St.
Jag singe i del stället förest', om icke della Lagens rum singe sNrwda för slas, dec den för Mera ligger, hwars tilstökande.Agogrund är större, än desi Grannes, ock i följd deraf, desi Stängsel, skyldighet bl> wa större eller mindre. Harwid möra kwänne swärighcrer: i:o Skulle del kunna pä ena Grannen ankomma, al ttlföebiuda den andra mera Stängsel, när han funne för sig tjenlig! al pä små Agor göra nya och mindre instängningar. 2:0 Skulle osca sadana instangnlngar til widd och storlek icke wara afmatta och följakreligen deraförhållande lii Stängsel - skyldigheten icke kunna bestämmas. I förra händelsen finge jag förestå, om icke en wist tid af ;o ar borde föreläggas, pä hwilken en redan erhållen och fördelad Stängsel icke singe för. andras Grannar emellan, och i den sednare händelsen, da ägogrunden icke more bestämd, Gram,ar da borve deltaga hälften hwardera i Slängs-! - stlyldlgheten. Loest 2 L. Liwstsriis. li^e rislan ifrån Christianstads Län förenade sig uti detta yttrande. krojeAsis 9:de up^östes: HLrwld erinrade Herr Friherre Laniingxstliufen, at han osta funnit sa kallad Trind-stöL nytrjaS t Gärvcsgärdar, hwilkrr är i högsta mät. ro skogödande, da derigenom unga träd i förtid nedfällas, lil känbar saknad af byggnirgs-kimmcr wid er Hemman, i anseende Hwanil Herr Friherren hem. ställe, om icke Trindäö-cs nykstanoe maire utiryckelige» förbjudas af ladana Trädslag, svin ti! Byggnings, werke äro kjenliga.
Hvad England beträffar, vågar jag påstå, tvärt emot andra, alt de lägre folkklassernes ställning ej är så behaglig, som man säger, och som de högre påstå. England liar dessutom nyligen ändrat sin enhet, Grönan, som nu är 20 procent lägre, än 181S. Jag är af dea tanka, sorn Friherre Cederström yttrat, att ett nytt namn bör bestämmas för ett nytt begrepp. Det är lätt för allmänheten att veta, hvad det vill säga, att ett mynt gäller detsamma, som Riksgäld; det är lätt fattadt, att en Carolin är detsamma som 1 R:dr R:gdsS:r. Då har man en enhet, om hvilken man ej säger, att en trea är fyra och en half, och en tvåa tre Riksdaler; en 8- sk. 12 sk. 0. s. v. Jag yrkar således, att contra-propositionen måtte blifva, alt den Deri ig October e. m. 101 nya anheten blir af cicil gamla, samt kommer att heta Carolin. Herr Hjerta: Det händer oss vid denna öfverläggning, som vid flere andra, att vi öfvergå behofvet af öfverläggningen derigenom, att vi anföra en hop skäl, sorn ej bevisa något, men som måste motsägas för att utredas. Jag skall ej vara omständlig, men då man heskrifver vigten af att gifva nya namn åt hvad man kallar 113m begrepp, måste jag yttra något. Här måste vara fråga om, alt vi skola hålla oss vid de gamla begreppen, och ej rubba dem; utan på samma gång vi genom tvång säga, alt så skall förmögenheten beräknas, äfven, så litet möjligt är, rubba det taleoch räknesätt, sorn i landet finnes. Frågan är således: hvarigenom rubbar jag minst de enskilla förhållanderne, icke bland den kunnigare klassen inom nationen, ulan den enfaldigare, genom Bankoeller Rikgäldsberäkning? Om jag framställer saltsen så, tror jag ej att Herr Lefren skall motsäga mig, ty samma skäl han anför för Riksgäld, skulle man äfven kunna anföra för så många räknesätt, som begagnas i orterne, och man skulle kunna för dem alla få samma resultaler, som han får för Riksgäld.
Heijkensköld, om pension på Allmänna Indragnings-Staten för Premier-löjtnant VY 91 4 1 167 38 Se Nionde HufvudTiteln. Helleberg, om förhöjd pension åt f. d. Kronolänsmannen E.. Helsovärden, om nedsättande af en Komité för utarbetande af förslag till ordnande af den allmänna — 4 2 16 — b. 22 Aug. b. 19 Aug. 19 Aug. 19, 31 Aug. 262 Hemmansklyfning och Jordafsöndring, om ändrad lagstiftning angående — 7 2 27 — 1, 5 Aug. 8 Aug. 5 Aug. 5, 22 Aug. 120 Hemmansränte-spanmålen, om lika mått öfver hela riket å — 8 — 58 — b. 10 Mars b. 11 Mars b. 10 Mars b. 11 Mars Herjeådalens fögderi, om indragning af Kronofogdetjensten i . — 8 — 26 — b. 7 Febr. b. 4 Febr. b. 4 Febr. å. Svar på återremiss — 8 — 43 — a. a. 26 Febr. a. a. 25 Febr. a.a. 25Febr. a. a. 25 Febr. £. W S3 sr ° ”09 g CD C/2 £ *■* 5 gr HL CO •“ cL ^ 5? § > p3 (T i SL o re"1 p s P? g Kiks-Ståndens Beslut. >-i P-< pCD (D p CK? co w CD ? s cT P P P Oj 2L. po ö H. % s r* r 5' 09 5* cp p. CD CD <• • 05} co cT Kidd. o. PresteBorgareStåndet. Bonde"Nu N:0 isa Adeln. Ståndet. Ståndet.
295 72 Resten af utgifvet krut utgöres af till samtliga Regementer och Corpser af alla vapen, för exercis och målskjutningar, anordnadt krut, som af ChefsEmbetena årligen inför KrigsKollegium redovisas; varande vederbörandes qvittenser å hvad som erhållits förrådsräkningarne följaktiga, och uppgår detta år till 859. 9. 6,254. 81. 76 Kongl. Krigs-Kollegii F ortifikations-Afdelnings uuderd. Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Beråttelse om granskningen af nämnde. Afdelnings räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Af den Berättelse Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgifvit, efter verkställd granskning af, bland annat, 1840 och 1841 årens räkenskaper för de under Krigs-Kollegii vård och förvaltning ställda allmänna anslag och fonder, har Eders Kongl. Maj:t läckts lemna Kollegium del, för afgifvande af den förklaring eller de ytterligare upplysningar, som af berörde Berättelse anses påkallade. Till underdånigste fullgörande häraf, får Krigs-Kollegium, till bemötande af hvad Revisorerne yttrat och anmärkt vid Redogörelserna för de till Kollega Forlifikations-Afdelning hörande allmänna fonder, i underdånighet anföra: l:o.
Bolag erbjuda sig får ringare bergnings-Ion;*’ men då icke, med någon sannolikhet, antagas kan, att enskilda personer, för en så kort tid, skulle finna sin rakning vid att nedlägga penningar i ett foretag af så stor omfattning ocb med så vidsträckta förbindelser och betydliga förlag i inventarier, samt då hvarje anledning till hinder för den nya Inrättningens äordningbringande sorgfälligt bör undvikas , hafva Utskotten härigenom vördsamt skolat förnya sin redan förut gjorda tillstyrkan, att tiden för den nya octroyen måtte till 20 år fastställas. Under yttrad förmodan, att, ’*då en actie ”säljes till det låga priset af i oo R:dr, Skutskeppare, Fiskare och måhända äfven Lurendrägare blifva de mest ingredierande delegarne uti ”corporationen,” har Herr Rothlieb trott sig linna en ytterligare anledning till anmärkning mot det af Utskotten framlagda Förslag; hvaremot Herr Friherre von Stedingh yttrat: *’att, om hvar ”och en, som har 100 Pitdr, skulle få teckna ’*sig lör en actie, vore Herr Friherrn öfvertygad, *’att ingen actie teckning kotnme att ega rum;” 9 0 Statssamt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk, Uti. N.-o g3. men då Utskotten sig föreställt, att, genom nedsättning i beloppet af hvarje actie, teckningen för den nya anstalten borde underlättas, samt att, i samma mon denna teckning Liefve allmännare och spridd till jemväl de mindre förmögna Medborgare-classer i Rikets alla Provincer, skulle den enskilda uppmärksamheten oell controllen öfver uppfyllandet af Bolagets åtaganden blifva mera verksam; hafva Utskotten, med bibehållande af deras i denna omständighet redan yttrade öfvertygelse, vördsamt skolat tillstyrka, ätt beloppet å hvarje actie må till 100 R:dr varda utsatt.
Be Hrr, som här yttrat sig, hafva i min tanke icke nog motiverat sina anföranden, då fråga är om att helt och hållet utesluta Judarne från en allmänt mensklig rättighet, som bör vara hvar och en, de må nu kalla sig Judar eller hvad som helst, medgifven. Det är nu så mycket mer förvånande, som i våra dagar den allmänna toleransen skänkt sitt välgörande inflytande icke blott till oss utan äfven alla civiliserade länder. Frih. Cederström har sagt, att Judarne icke kunna anses för så goda medborgare som andra, derföre att de icke betrakta det land, i hvilket de blifvit uptagne, såsom sitt eget, utan längta efter sitt rätta fädernesland, Kanaan. Jag får då fästa upmärksamheten på, att Kanaan är en figurlig bemärkelse, föreställande det ställe på jorden, hvarest menniskan finner sig väl, på samma sätt som man skulle kalla det för ett Eldorado, hvarest individer eller korporationer i frid hafva nedslagit sina bopålar och sin husliga härd. Då Judarne nu äro uptagne samt bo och vistas här i landet, vore det väl alltför inskränkt. att endast för Judarne vilja hänvisa det lyckliga tillstånd i lifvet. af] den allmänna frihet och menniskorätt, som vi åtnjuta nu, till det problematiska återfinnandet af ett land, som Judarne för årtusenden sedan besutit, och sålunda vilja förneka dem samma medborgerliga rättigheter, som hvilken annan Svensk tillkommer. De äro Svenskar och heta Svenskar, fastän de icke upfatta de rent andliga sakerna på samma sätt som vi. Jag är för öfrigt fullt öfvertygad, att hvarken bland prester eller lekmän skall inom vår förmenta Evangeliskt-Lulherska kyrka finnas 2:ne, som hafva samma religiösa begrepp. En prestman, Hr llundgren, har i sin reservation yttrat, att när vårt samhällsskick är baseradt på kristlig princip, så vill han förneka Judarne att få medborgerliga rättigheter. Jag frågar om det är kristligt, att en person, som utger sig för lärare i kristendomen, framställer sådana tänkesätt, att man skall förneka oförvitliga samhällsmedlemmar rättigheter, som annars endast förnekas den sakfälde brottslingen. Kristendomen lärer dock: »Hvad
Sill arfwobe odj fltpcnbter för bilbanbe af ©* fibSngeniörer »ib ^ariebergö Särower . 6,000: i3 27:o ©11 refe> od) unDerföfningöFofFnaDer famt eppen* fei’ för allmänna arbeten 30,000: 28:o göt utDiFningar od) aftappningat af fanFa traF< ter od) fjöar, till bereDanDe af oDlingöföretag 150,000: 29:o ©11 anläggning af npa, famt förbättring eller omläggning af bacftga od) minöre goba vägar, äfvertfom till jtrömrenSningar od) fmärre famnbpggnaDet 400,000: 30:o göt iflånDfättanDe af broarne å Den pä @ta* tenö beFoftnaD anlaggDa väg genom .Kopparbergl, ©efie* borgs ocf) jgemtlanDS Sän 2,400: 3l:o ©11 amortering af ett för SinFöpingö fyamnbpgg* naD odj ©tångånö upprensning upptaget lån 3,240: 32:o gör fullborDanDet af SiDFöpingS fyanmbpggnaD 63,562: 24. — 33:o gör Dito af f>amnbpggnaDen i ©m* britöf>amn 10,000: 34:o gör upprensning af farleDen genom
Rdr, hvilket emellertid blifvit till betalning uppsagdt. ©fver-stålliållarc-cmlielcts lianslis räkenskaper, hvilka innefatta redovisning för de medel, som blifvit anslagna till lyshållning m. fl. utgifter för Kronans hus i Stockholm, till aflöning för stadens uppbördsverk och hyra för Olver-ståthållare-embetets Kanslis lägenheter samt till upphandling af ved för ål - skiliiga embetsverk, äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för båda åren utan anmärkning. Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabell: Hell et. Balans från föregående året: år 1846. år 1847. Tillgångar Uppbörd: Enligt Kongl. Stats-kontorets anordningar . Hyresmedel för byggnader å Cail XIII:s torg Credit. Utgifter: Lyshållning m. (1. utgifter för Kronans publika hus Ved-anskaffning för åtskilliga embetsverk . Aflöning för en del af Öfver-ståthållare embetet Hushyra för dito dito Ersättning för statistiska tabellers upprättande Diverse utgifter för Carl XTII:s torg. Balans lill påföljande året: Kontant behållning Så vidt af räkenskaperna kunnat inhemtas, har Kronan icke under revisions-åren uppburit någon hyra för den vid Carl XIILs torg belägna s. k. Arsenals-byggnaden, ehuru, efter hvad kändt är, denna byggnad under en viss tid af hvartdera året varit lill enskild persons begagnande upplåten. Revisorerne hafva trott sig icke böra lemna detta förhållande oanmäldt, helst dylik afgäld under ifrågavarande år blifvit erlagd för andra, Staten tillhöriga, mindre lägenheter vid nämnde torg, hvilka jemväl varit lill private personer upplåtna. § 2. Under revisions-åren hafva, likasom under föregående år, utbetalningar från allmänna indragningsstaten ägt rum af 1,000 Rdr årligen till hyra för de af Ofver - — 136 — stålhållare-embetets Kansli begagnade embetsrum uti den s. k. Westinska egendomen. Redan vid 1844 och 1845 års
Till anskaffning af refflade kanoner med lavetter m. ra , ridoch anspannsin. fl. persedlar för reservbatterier „ ökade kostnader för underhållande af beklädnadsoch utredningsm. fl. persedlar för Ga rdes-regementena samt Husar-regementet Carl XV och Sappör-kompaniet, „ ökade beklädnadskostnader för Svea och Göta Artilleri-regemente ” dito « Wendes Artilleri-regemente „ kasernbyggnad för Smålands Husarregemente „ ridoch sjukhus m. fl. byggnader för Lif-regementets Husar-kår ■ | Eisättning töi byggnadsoch reparationsarbeten vid Arméens utredningsförråd å Skeppsholmen Beklädnadsoch utredningspersedlar för Beväringsmanskapet i Underhåll af Beväringsmanskapets beklädnad I Ersättning för anskaffning af Jemtlands Hästjägare-kårs beklädnad Tält för Beväringsmanskapets vapenöfning Förrådshus för dito materiel Fyllnadsanslag till indelta Arméens utredning Skulder från år 1860, balanserade inom linien. Utbetalning. Kontant behållning till år 1862. Summa. Fordringar och förskott, balanserade inom linien. Af de å stat anslagna medel till nya gevärs anskaffande, 150,000 R:dr, hafva under revisionsåret 88,000 R:dr utgått till Karl Gustafs stads och återstoden till Husqvarna gevärsfaktori. I afseende å gevärstillverkningen vid förstnämnde faktori, meddelar General-fälttygmästare-embetets till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga berättelse, angående faktoriets verksamhet under år 1861, följande uppgifter: Under året kompletta Utgiftssumma, delad 1861 års tillverkning, förvandlad vapen. per gevär. till gevär af 1861 års modell. 1,731 gevär af 1860 års modell. 30 R:dr 96 öre. 2,717 infanteri-gevär.
Konungens Bref'den IZ Äng. I8c>8 r82.' 24: Förre Förwaltare» af Cuopio Magasin 6, AlasHlin, enlKonungens Bref af den 27 Julii 1809 iZ8: 16: 1387-' 24: Pen - Den s äebruarir. Pensioner. Förre Brännmästaren wid Hernösands Bränneri Lieukenanten ker ^ Leäersxarre 24: Förre Waktmästaren KoArom i Calmar eirk. Kongl. Brefwet den 28 Maj I7YZ 24: Förre i Krono Bränneritjenst ofärdige blefne drängen k. I^r>§- ström i Umea 16: 32- D:o D:o kL.. Österberg wid Tanw l6: Z2. D:o D:o Ökerg i Westerås 16: Z2. D:o D:o Lagerkällare drängen k. käellriNA - 16: Z2. D:o D:o Öster§ren, enligt K:gl. Brefwet d. 19 Februari 1799 - 24: — 92: 32: Capitaine c. 6. ttjultrammar 83! r6: — rZä Ben 5 Februarift Förre försäljnings Bokhädaren wid Ladu gårdslands Branneries Lage kallare ^jon Lergmark., enl. K:al. Brefweden 6 November 1804-, ° Framlidne Kamererarett k. Lonts^s Enka /i. D. Lontau, enl. K. l. Brefwe, o. t Maji 1804- - 6.6: Z2k Krono Inspektors Enkan ^nr. kloäiil - Zö: — Öfwer-Inspeclors Enkan Inga I^l. 6rotk ZZ: l6! Wafmästare Enkan Lkr. ?^'ozren 1ö. Enkan efter WaMndctrni säolmstesttj L. L. IkoImste6t, enl.
Vid granskning af äldre JBevillnings-Författningar, har Utskottet visserligen inhemtat, att en likartad bevillning, som den nu ifrågavarande, förr blifvit erlagd af innehafvare utaf Caracters-Fullmagter, hvarom de senaste stadgandena igenfinnas uti 1789 och 1800 årens Bevillnings-Förordningar; men som allmänna bevillningen då utgick efter belt andra beräkningsgrunder än nu, och den då varande bevillningen å Caracters-Fullmagler var derefter lämpad, så bär Utskottet icke kunnat af berörde Författningar hemta någon ledning för det Förslag, Utskottet nu bör afgifva, hvadan Utskottet funnit en annan grund derföre böra sökas, som mera öfverensstämde med nu varande förhållanden och antagna bevillningsgrunder. — Under öfverläggniogen härom, har Utskottet tagit i betraktande, att Rikets Höglöfl. Ständer, vid föregående Riksdagar, redan i Förordningen om stämplade pappersafgiflen, genom en förhöjd Charta Sigillata påfört de personer, hvilka blifva tillagda Fullmagter eller öppna Bref på Caracterer, en bevillning, hvars fortfarande Utskottet, , i dess afgifne Betänkande rörande nyssnämnde afgift, tillstyrkt. Då berörde bevillning ovedersägligen eger en nära gemenskap med den, hvarom nu är fråga, och, efter Utskottets omdöme, allmänna stadganden i ämnen, sorn med hvarandra stå i samband, böra så mycket sorn möjligt utgå från samma åsigter; har Utskottet trott det vara i sin ordning att härvid följa den grund, som blifvit lagd för Charteringen af Caracters-Fullmagter och derefter beräkna bevillningen å sådane Fullmagter; i enlighet, härmed samt med ett billigt afseende ej mindre å Statens af denna bevillning påräknade fördel, än äfven derå, att icke, genom ett alltför betydligt skattebidrag, värdet af en erhållen Caracters-Fullmagt och den derigenom vunna utmärkelsen måtte för den, sorn dermed hugnas, gå förloradt, har Utskottet ansett sig böra hos Rikets Höglofl.