Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af desse sammanlagde Orsaker och då denna första af Staten bekostade och till ett Central Institut för Djurläkares bildning ämnade Schola, just i dess början bör med ali Stats-Utskottets Betänkanden. 1355 all verksamhet omfaltas, om den skall fortgå och blifva sådan, att allmänheten för den samma vinner förtroende, så anser jag för min del nödigt, att den ganska måttliga anslags-summa af 7603 R:dr 16 sk. som Kongl. Maj:t i dess Nådiga Proposition behagat föreslå, måtte oafkortad utgå, åtminstone till nästa Riksdag, då en bestämdare stat för inrättningen, äfven i de delar, om hvilka nu ej kunnat med behörig noggranhet uppgöras, kan Rikets Höglofl. Ständer föreläggas, och till äfventyrs i någon mån nedsättas. Och anhåller jag Yördsamligen, att denna min särskilda tanka må få åtfölja Utskottets [Betänkande till de respeclive Riksstånden. Herr Friherre Hjerta, Herrar Lagerhjelm och af Uhr, Doctor Knös samt Brukspatron Ekelund instämde till alla delar uti detta Herr Biskop kVallenbergs anförande; hvarjemte Herr Friherre af Nordin yttrade: Emot det fattade beslutet rörande Veterenair-Inrättningens anslag anhåller jag att få mig reservera, anseende det Theoretiske Professorns Lön borde anslås till 1000 R:dr B:co och 333f R:dr i årligt arfvode till en Pensionär, hvaremot jag anser antalet af 9 Elever vara fullkomligen svarande emot behofvet. Hvilket yttrande biträddes af Herdar Öfverste - Lieutenanterne Hjerta och von Herneoch skulle dess särskilde meningar ^ Sami. r V. ^7 i356 Stats-Utskottets Betänkattclen. medfölja Betänkandet till respective RiksStånden*^ Stockholm som ofvan: Ex Porlocollo V. Karström. Antora den 28 Junit 1828. Utlåtande i anledning af Herr Prosten N. J. Herlitz’ Memorial, om Lönanslag å stat för en Djur Läkare pä Gothland.
Sedan under skriftvexlingen bos Kongl. Hofrätten blifvit utredt, dels att den åtalade försummelsen borde föras Konungens Fogate till last dels ock att bemälde Herr Fogate redan utgifvit ersättning ej mindre för fångens underhåll i häktet under nämnda tid än ock för dennes förlängda lidande, meddelade Kongl. Hofrätten utslag den 31 Augusti 1865; och som Herr Fogaten medgifvit, att handlingarne n rörande ifrågavarande fånge, sedan de den 6 December 1864 blifvit till Öfverståthållare-embetets kansli öfverlemnade och samma dag vederbörande Fängelse-direktör tillstälde för anteckning i fångrullan samt dagen derpå af Direktören återlemnade, i stället att derefter genast tillhandahållas Stockholms Rådstufvurätt, blifvit lagda bland handlingar rörande fångar, som varit till ransakning befordrade, samt att, i följd deraf, handlingarne först den 2 Januari blifvit öfverlemnade till Rådstufvu-rätten, som den 3 i samma månad med fången hållit ransakning; alltså, och då Herr Fogaten vore för det sålunda förelupna dröjsmål ansvarig, funne Kongl. Hofrätten skäligt, i förmågo af 25 kap. 17 § Strafflagen, det skulle Herr Fogaten för åtalade försummelsen böta Tjugufem Riksdaler Riksmynt. Uti den under år 1864 utgifna embetsberättelse förmälde jag, (sid. 3) att Kongl. Göta Hofrätts utslag den 29 Maj 1863, uppå åtal emot en Afdelning af Rådstufvu-Rätten i Kalmar, blifvit å vederdelosidan i underdånighet öfverklagadt. I detta mål har Kongl Maj:t sedermera den 15 December 1864 meddelat nådigt utslag och pröfvat skäligt att, med ändring af den i Kongl.
Af en aflång o c h en rund pappfigur sammansättes på vanligt sätt en lamphatt. Hamburgergarn i tre nyanser mossgrönt fastsys i små tofsar kring pappen, sedan uppkammas garnet att det hela blir som en liten mosstufva. Ofvanpå prydes den af en stående stork o c h en liggande storkunge. Men huru beskrifva dessa? Af tämligen grof stålträd böjes en figur till hufvud, hals och bål så ståtligt som möjligt, vid denna fästes 2 långa ben, hvilka viras med rödt yllegarn. Hals o c h hufvud viras med hvitt sifirgarn i bästa möjliga fason. Ögonen betecknas med 2 svarta stråpärlor, och näbben göres ganska lång af en klufven tändsticka, färgad svart i bläck eller dylikt. Uppkammade tofsar af svart o c h hvitt sefirgarn placeras till vingar och stjärt. Litet fantasi o c h storken står där så rak o c h ståtlig. Ungen göres efter samma idé, utan ben förstås o c h mindre. Sedan dessa fästats, kan man sätta något färgad mossa o m - kring dem. Hatten beklädes invändigt med moaré- papper. H — na. X X X I. Skål af kokosnötskal. Skalet af en kokosnöt afsågas jämnt o c h vackert till önskad höjd. Den större delen putsas noga, först med en grof fil, sedan en finare och slutligen med sandpapper, så att ytan blir riktigt fin. Sedan snidas med vanligt träsniderijärn en bård kring kanten och ett stjärnmönster i hvardera af de 3 fält man finner på skalet. Hos en guldsmed beställes en fot i form af en lejontass eller annan treflig fason, helst af silfver. Äfven kan man sätta silfverbeslag kring kanten. På detta enkla sätt erhålles en ovanlig och treflig prydnadsartikel. H — na. I DU N 1890 Revolution i klädtvätten. Bref till Idun. London i november 1890. Man har här länge insett, att den gamla tvättmetoden medels gnuggning var både klädoch tidsödande.
Att BondeStåndet, som genom StatsUtskotitets Memorial af den 4 Mars, inhämtat, att Den 17 Martiit e. m. 269 Kongl. Majit återtagit Dess Högstsalig Herr Faders till Utskottet aflåtna Nådiga Proposition, rörande den årliga Ersättnings • Summa, sorn blifvit Kongl. Majit och Dess Efterträdare på Svenska Thronen tillslagen; samt i detta förnyade prof af Kongl. Maj:ts^ådiga välvilja och ömhet funnit nya anledningar till undersåtlig vördnad och tacksamhet, beslutit att ifrågavarande Memorial skulle läggas till Hand* lingarne: — Att BondeStåndet låtit bero vid följande från StatsUtskottet uti nedannämnde, genom trenne Stånds pluralitet, redan afgjorde mål , inkomne ytterligare Utlåtanden, i anledning af ett Stånds Återremiss af Utskottets först afgifne Betänkanden: 1:0 Om förhöjning i Postskjutslegan. 2:0 Angående Segelleden genom BaggensSun-i det och Södra Stäket. 3:0 Om bidrag af alllmänna Medel till fullbordande af Hamnbyggnaden i Malmö. 4:0 Angående föreslagen rättighet till Skattelösen af Lotshemman. 5:0 Om förbättring i Länsmännens lönings^ villkor; och 6:0 Angående ersättning till Städerne för de^ ras andel i Accis - och BakugnsPenningarne - 27® Dm 17 Martti, e, m: Att BondeStå; det, vid p öfning af de ifrån sista Riksdag hvilande Förslag tili ändringar i Grun hagarne, funnit för gode bifalla de föreslagne förändringarne af 4. §. 2. Mom. samt 81. §. RiksdagsOrdningen, samt 1. §. Morn samt det nya Moment i samma §. 3 §. 9. Morn. Tryckfri * hetsLagen, jemte upp(lyttning af 8. Mom. i sistnämnde § emellan 6. och 7 Mornsamt ansett att det af Utskottet uti serskildt Memorial anmälde RedaciionS'fel i 38 §. Riksdags. Ordmngen samt vid denna $. föreslagne senare alternatif borde förfalla j Hvaremot
Utdrag den 11 Junii 182g. grund belägna, samma grunder ma följas, som vid taxering af Hus ä egentliga Landtegendoinar iakttagas. Sjuttonde Bevillnings-grunden bifölls, enligt Ståndets, den 30 sistlidne Mars, fattade beslut. Fjerde Afdelningen: Ståndet lät bero vid livad Utskottet uti denna Afdelning sig utlåtit. S. D. Efter a nyo skedd föredragning af Barico-Utskottets, under N:o 46, afgifna Berättelse till Rikets Ständer 0111 den af Utskottet förrättade granskning af Banco-Verkets Räkenskaper samt Styrelse oell Förvaltning sedan sista Riksdag, fann Ståndet den af Utskottet emot Bancö-Stvrelsen, pag. 36 af den tryckta Berättelsen, gjorda anmärkning förfalla, oell biföll den , pag. 68 och 69 , tillstyrkta decharge till Herrar Fullinägtige, i afseende pä de af •lein intill October månads slut Sr 1828 vidtagna beslut och åtgärder, hvilka äro upptagna uti de till samina tid af Utskottet granskade Protocoll; äfvensom Ständet gillade Beiättelsen till dess öfriga innehall. S. D. Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 35, med föreslående af ett tillägg vid 15 §. Riksdags-Ordningen , rörande Riksdagsinannavalen för Bonde-Ständet, blef antaget att hvila till Grundlags-enlig behandling vid nästkommande Riksdag. S. D. Sedan Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 159. i anledning al Riks-Ständens beslut 1 liagan om den nu utgående Salpeter-gärden, Pral. Utdrag dna 17 danil i8ag. blifvit å nyo föredraget, bifölls den deruti intagna Voterings-Propositionen. Från Hedervärda Bonde-Ståndet.
Om tre veckor skall du upp och disputera i Upsala för den nya läran; sedan skall riksdag hållas i Vesterås, der det gäller det gamlas stå eller falla. LARS. Endast falla! Säg mig, Olof! Skulle du, om du visste att det fans någon starkare än du, skulle du se att denne stode upp i ditt ställe och gjorde din gerning, endast din gernmg blefve gjord? Skulle jag träda undan? OLOF. LARS. Om det fans någon starkare? Det fins ingen! OLOF. LARS. Din tro är stor! Hvem gaf dig den? Kärleken! Jag älskar Christina! OLOF. LARS. Jag har sett det länge. Och du gifter dig? Som Luther gjorde! Är det rätt? Hvad säger ditt samvete? Det tiger! OLOF. LARS. OLOF. LARS. Är din kärlek så stor, skall jag viga dig! Tack! Och nu framåt igen och må mitt öde fullbordas! _________ OLOF. AKT III. Mäster Olofs arbetsrum. o. s. v.; nere pä scenen ett stort skrifbord och länstolar; till höger dörr till Olofs mottagningsrum; till venster dörr till de öfriga rummen; ingång i fonden. Hyllor med böcker, astronomiska och fysikaliska instrument; vapensamling, taflor Scen I. CHRISTINA och ELSA. CHRISTINA. ELSA. Se efter, Elsa, om magistern slutat! Förlåt, kära fru, om jag säger nej! I vet att jag aldrig på pligten prutat, Men störa magistern, det vågar jag ej, När han håller rådstu med folk der inne. Då en skall tjufvar och skalkar förhöra, Är icke godt vara blid i sinne. Min stackars man, han har då ett göra: Om hvardag domare, på Söndagen prest Och aldrig fri! Jag känner det bäst, Som sitter här ensam och skall sömma och sy Och timmarne bli långa och vilja ej fly. I varit gifta i åtta dagar Och redan, fru, jag tror I klagar! CHRISTINA. ELSA. Jag klagar visst icke!
Jag trotsar hvar och en inom Representationen, att varmare kunna nitälska för tryckfriheten, och jag vågar hoppas, att man icke skall bestrida, det jag efter yttersta förmåga sökt försvara icke allenast tryckfriheten i allmänhet, utan äfven särskildt den periodiska pressen; men jag kan dock icke undgå att finna, det tidningarna varit egentliga orsaken till de starka ropen mot Representationen. Jag har olla samtalat med många af de ifrigasle roparne, men blott träffat få, som kunnat annorlunda göra reda för sitt missnöje, än genom upprepandet af tidningarnas declamationer; och aldrig har jag träffat någon enda, som kunnat göra sig sjelf och mig nöjaktig reda för hvad han egentligen önskade. Hvad åter tidningsredactionerna sjelfva beträffar, så tyckes, vid närmare skärskådande, deras fiendlliga ifver merendels hafva härrört blott derifrån, att de icke kunnat inom Representationen göra sina enskilda åsigter i allo gällande. Sålunda minnes jag en tidning, hvilken jag tillerkänner stor förstjenst för tidningslitteraturens och det constitutinnella lifvets utveckling inom vårt land. En lång tid visade han sig gynnsam emot Ständerna; men sedan de mot hans säd vågat besluta en myntbestämning, tog han sin hand ifrån dem och, utan att bevärdiga dem med någon bevisning, idislade i åratal oupphörligt de grofsta declamationer örn vår Representations oduglighet. En annan tidning, utmärkt i 4 H. 47 Den 13 O c t o b e r f. m. i många afseenden, och icke minst för sina anspråk på medborgerlighet, sökte planmessigt uppröra sinneua mot representationssättet; och till all denna våldsamma rörelse tyckte man sig finna driffjädern i det enskilda missnöjet med Ständernas beslut i frågan om mötespassevolancen. Andra tidningar hafva mera i förbigående förklarat Representationen oduglig, för det den ej hyllat deras mening, än i en sak, än i en annan, såsom t. ex. förnämligast rör:de grundräntorna.
fslägtet skridit framåt, desto mera har rekapitulationen af de föregående stadierna måst sammanträngas för att ej upptaga alltför stor del af individens lifslängd, och de aflägsnare skedena hafva i synnerhet förkortats, ja några ' af dem hafva i det närmaste helt och hållet undandragit sig vår iakttagelse, under det de närmare liggande ej varit utsatta för så stark sammandragning. På samma sätt — då vi komma öfver på det kulturhistoriska området — har den klassiska forntiden, från att hafva varit af utomordentlig betydelse .vid den nyare tidens början, så småningom blifvit af allt mindre vigt i jemförelse med närmare liggande kulturperioder. och derior också i det allmänna medvetandet blifvit undanskjuten till förmån för sådana epoker, som för nutiden äro af större betydenhet. Det är en tid, som det borde ligga oss nordbor närmare om hjertat att noggrant studera än Greklands och Roms forntid: det är vår egen. Ty om det ock är sant, att mäktiga kulturströmmar tillflutit oss från Södern, så är dock bottenådern i vår civilisations strömfåra nordisk. Vi hafva också haft den glädjen att få bevittna, huru denna obetydliga och undanskymda bottenåder med allt större flit börjat upprensas, och huru man gjort sig till godo dess friska vatten för vår odling. Vare det dock långt ifrån att vi der-för skulle vilja yrka på, att man införde studiet af vår gammalnordiska liter atur på grundspråket i våra skolor! Det tillhör vetenskapen att grundligt utforska det rika materialet i dess enskildheter; skolan är och kan vara fullkomligt nöjd med de allmänna resultaten af dess arbeten. Den tjensten hafva åtminstone de klassiska språken gjort oss, att de stått hindrande i vägen för öfverilade sträfvanden i denna riktning. Skall man nödvändigt studera antikens kultur i dess egna skrifter — och vi erkänna, att literaturläsning utgör ett ytterst vigtigt moment i den historiska undervisningen, påkallande vida större uppmärksamhet än man hittills i allmänhet egnat densamma, — så kan det ske genom öfver-sättningar. Vi ¿änna rätt väl, att man hyser en viss för-skräckelse för öfversättningar. Men denna synes oss vara till stor del oberättigad. * Det är ett gammalt föreställningssätt, att i ett folks språk ligger ett uttryck af dess anda.
Departementschefs underdåniga föredragning, i nåder besluta.» »Slutligen hemställer jag underdånigst, att alla här ofvan af mig åberopade utredningar och förslag, lör så vidt de af Eders Kongl. Majit i nåder gillas, må, till närmare upplysning om de begärda anslagen, varda till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnade.» Uppå tillstyrkan af Stals-rådets öfriga Ledamöter läcktes Kongl. Majit till alla delar i nåder bifalla hvad nu i afseende på reglerin gen af utgifterna under Femte Hufvudtiteln samt de för Sjöförsvarets - Hil. M 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1. om Slatsverkel 1859. 81 rets behof ifrågasatta nya så vål ständiga som extra anslag blifvit af Departements-chefen i underdånighet föreslaget; och skulle om hvad Kon”iMajit sålunda nu härutinnan i nåder beslutat Utdrag af Protokollet lill Finans-departementet afgå, för att läggas till grund vid författandet af Kongl. Maj:t9 nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof i hvad den komme att röra nämnda Hufvudtitel och Sjöförsvarets behof; hvarjemte de till detta stalsreglerings-ärende hörande handlingar skulle lill vederbörande Utskott ölverlemnas. ex Protocollo Fritz Rythén. Bi/i. till R. St. Majlis Nåd. Prop. J\s 1. om Statsverket 1859. Jemförelse-tabell emellan pensions-beloppen enligt gällande Reglemente för Amiralitetskrigsmans-kassan och de af Chefen får Sjö försvar s-departementet föreslagna nya pensioner för Flottans stater och korpser. Lönefördelar Pension från Föreslagen Summa efter gamla efter nya Amiralitetskrigsmansknssan. fyllnadspension. ny Pension Staten. Staten. luihtiir-stater. R:dr Ö. R:dr ö. Flottans Ojficers-korps. R:dr ö. R:dr ö. Prop. .31 1, om Statsverket 1859. 85 Lönefördelar efter gamla | efter nya Staten. Staten.
Revisorerne, som ansågo det vara af vigt att såväl det allmänna sorn den enskilde egne säkerhet derför att guldoch silfver-arbeten, som blifvit med kontrollstämpel försedda, ej vore underhaltige; men hade anledning befara att kontrolleringen af dylika, i landsorten förfärdigade, arbeten i allmänhet icke alltid kunde derstädes verkställas, så att densamma fullkomligt motsvarade det dermed afsedda ändamål, hafva, utan att inlåta sig i något bedömande örn och hvilka åtgärder, sorn i sådant hänseende kunde vara af behofvet påkallade och lämpliga, hemställt, det Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att vid utfärdande af blifvande Kontrollstadga, hvilken, enligt Revisorernes förmodan, snart vöre att förvänta , sädane förändrade föreskrifter angående kontrollbehandlingen af i landsorten tillverkade guldoch silfversamt tenn-arbeten meddelades, att allmänheten kunde ega visshet derom, att hvarje med kontrollstämpel försedt arbetsstyeke, som utbjödes, vore af fullgod beskaffenhet, samt följaktligen vara tryggad mot de förluster, sorn måste uppstå genom inköp af ett underhaltigt arbete; hvarjemte Revisorerne ansett sig icke böra lemna oanmärkt den olikhet, sorn vid tillämpning af gällande Kontrollstadga uppkomme för guldsmederna i landsorten och i hufvudstaden, derigenom att de förre saknade det tillfälle de sednare egde att få sina pro' genast godkända. innan de tillverkade arbetena i handeln utlemnades, i följd hvaraf det lätt kHnde inträffa att en guldsmed i landsorten ådömdes ansvar för ett utan hans förvållande eller bedräglig afsigt utlemnadt underhaltigt arbete, hvilket deremot aldrig kunde hända någon af hufvudstadens guldsmeder, hvilka alltid finge sina arbeten kasserade i Kontrollverket, om desamma, vid derstädes anstäldt prof, befunnes underhaltiga.
Det plågade honom förskräckligt, och då han kommit en mil från slottet, vände han sin häst, sträckte ut handen och sade: »Fyra kan vara nog! Den femte ride hem!» Och så måste en af riddarne vända sin häst och rida tillbaka till slottet. Nu hörde prinsen endast trampet af fyra hästar och de fyra riddarnes samtal, som blifvit mycket saktare, men det var honom dock allt för mycket, och då han kom till nästa milstolpe, vände han sig igen och sade: »Tre kan vara nog! Den fjärde ride hem!» Så gick det för hvar mil till dess slutligen endast en riddare, stum som en skugga, red långt bakom honom. Men då de hade kommit till den femte milstolpen, kunde prinsen icke härda ut längre. Han tänkte beständigt på denne ende, som red bakom och följde honom som en skugga, och han vände sig på sin häst, sträckte ut handen och sade: »Farväl! Vänd hem! Jag rider ensam!» Då måste äfven den femte riddaren vända tillbaka hem, och prinsen fortsatte vägen allena. Så kom han till en stor flod, som skummade vid sidan af vägen. Den brusade och larmade, vältade sig i små vattenfall ned öfver stenarne och förde timmer och trädstammar med sig. »Det var ett vedervärdigt buller,» tänkte prinsen. »Det låter som när de gräla i rikets ständer,» och han sträckte ut handen och ropade »Tyst! Slut!» Men det brydde sig floden icke det ringaste om. Den stormade och brusade vidare med vildt larm. Då vände prinsen sin häst och red in på en stor, grön äng. Där flöt en liten klar bäck med sorlande böljor, som plaskade och susade, där prinsen red fram. »Åh, hvilket prat! Hvilket prat!» tänkte prinsen. »Det låter alldeles som när hofdamerna sitta och knyppla och hviska och sladdra under tiden.» Och han sträckte ut sin hand och ropade: »Slut! Tyst!» Men det bara skrattade bäcken åt. Den fortfor att sorla och skvalpa, och prinsen tyckte att han hörde, huru alla hofdamerna skrattade bakom hans rygg. Det plågade och retade honom så, att han sporrade sin häst och red tvärs öfver den stora gröna ängen bort emot en skog, som han såg på andra sidan.
Af den ofvan uppgifna arealen 21,367,955 tunnland, hvaraf länet utgöres, är enligt afvittringsförfattningarne dels redan utdelad, dels beräknad en vidd af tillsammans 4,836,885 tunnland på säteri, frälse-, skatteoch kronohemman samt nybyggen, ecklesiastike och militie o boställen, äfvensom å sågverkens stockfångst och i öfrigt privilegieradt område. Återstoden, 16,531,070 tunnland, hvaraf på kustlandet belöper 1,731,208 och på lappmarkerne 14,799,862 tunnland, skulle således f. n. vara kronans odisponerade mark inom länet. Att uppgifva skogens areal å det ena eller andra af förenämnde slags ägovälden kan i brist af fullständiga mätningar icke ske. Så mycket är dock gifvet, att ganska betydande vidder måste afräknas för myror, berg, sjöar, floder och mot Norska gränsen obeväxta fjelltrakter, för att den skogbärande arealen skall kunna erhållas. Af samma orsak och då någon uppskattning af så stora skogsvidder, som inom länet finnas, icke skett eller ens lärer kunna komma i fråga med utsigt att medföra praktiskt resultat, förr än landet vunnit en mångdubblad kultivation, är det icke heller möjligt att beräkna skogarnes afverkningsförmåga. Frågan om skogarne intager icke desto mindre ett det vigtigaste rum uti Norrbottens hushållning, och sådant icke blott ur den allmänna synpunkten om skogshushållning, utan förnämligast emedan de utgöra vilkoret för det redan varande jordbrukets bestånd samt för möjligheten af landets vidare kultivation och deraf beroende befolkning. Sättet för kronomarkernas användande och skogens behandling utgör således en lifsfråga för Norrbotten. Det lärer derföre så mycket mera anses vara Landshöfdinge-Embetets pligt att här framlägga de på dessa ämnen inverkande omständigheter, som föreskrifterne om berättelsens föremål dertill gifva anledning.
— Till upprättande af en ny lärostat inom Medicinska Fakulteten vid Upsala Universitet föreslår Kongl. Maj:t, att Rikets Ständer bevilja ett anslag af 4,000: — Till en ny Profession vid hvartdera Universitetet i Nordiska språken äskar Kongl. Maj:t ett anslag af 4,000 R:dr R:mt för hvartdera Universitetet, eller tillsammans 8,000: — För ordnande vid Universiteterna af undervisningen i Ny Transport 94,640: 50. Kongl. Maj.ls Kärl. Prop. N:o -/, om Statsverket lS!i6. 9!) Transport Europeisk Linguistik, Modern Litteratur oell Estetik föreslår Kongl. Maj:t beviljande af anslag till en ny Profession, med lön 4,000 It:dr R:mt till hvartdera Universitetet, eller tillsammans . Dessutom föreslår Kongl. Maj:t beviljandet af följande för dels äldre, dels nyligen upprättade läro-anstalters vid Upsala Universitet verksamhet behöfliga anslag: Till arfvode åt Ofver-Läkaren vid Upsala Central-Hospital emot förbindelse att för Studerande vid Universitetet i Upsala hålla föreläsningar och meddela klinisk undervisning rö - rande sinnessjukdomar 1,500: — Till lön för en Conservator vid Zoologiska Museum 1,500: — Till lön för en d:o vid Botaniska Museum 750: — Till arfvoden för 6 Amanuenser, af hvilka 4 vid kemiska laboratorierna, en vid fysiska kabinettet och en vid Astronomiska Observatorium, 350 R:dr R:mt till hvardera, eller tillsammans 2,100: —• Till underhållande af instrumental-apparater samt anskaffande efter hand af nya instrumenter vid kemiska institutionerna 4,700: — Till ökande af anslaget för Fysiska kabinettets behof 1,000: —- Till Zoologiska samlingarnes ökande och underhåll . - 1,200: — För Akademiska sjukhusets behof 1,000: — 7 :o. Klemen tar-Lär ove rhen.
137. 0ebna{f inom brenne mecfor efter bet §apering**€ommittéerne fine ålig* gattben fullgjort, {fola SDlagifltaterne i 0täberne, famt ^ronofogbarne å San* bet, l)afma till konungen* befallning*[)afmanbe infänbt £apering**€ommttté* erne* ^»rotocoll, .fjanblingat odj Sängber, jemte allt annat, forn bejje förrätt* ttingar tillhört, mib bot af €n 9v:br till Sanet* eller 0taben* £atttg*förförj* ning, för Ijmarje bag bernteb längre bröje*. 8o §. 138. konungens SSefatlningöhafmanDe utfärDe Derefter gena(l Sfllmänna Jfun* gör elfer, forn innehålla Dagen för $3röfnings*€ommttteenö fammanträDe, narn# nen å De SeDamöter ^an utfett, fairtt förejfrift för Den, forn af ^3röfningö» Sontmitteen äjfar någon rättelfe, att antingen förut hoö konungens befall# ningShafmanDe, eller feDnafl flocfan §olf å Den Dag (Eommitteen fammanträ* Der, (Frifteligen .ingifma fina anmärfningar voiD Den öfmerflagaDe åtgärDen, (Falen till Den rättelfe, forn föfes, jemte f>vx>aD till upplåning od) beflprfanöt af förhållanDet tjena fan. §. 139. konungens SSefallningShafmanDe utnämne, att föra fjkotocoll ocf> SängDer, en perfon, forn icfe i annan egenffap voiD €ommitte'en (fall mara närmaranDe, od> forn Derför af allmänna meDel njuter arfoDe, på fätt Derom (taDgaS.