Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om han icke gjorde några eröfringar, skulle det åtminstone icke heta att han hade tur hos käringar, och som en gammal gumma såg denna kvinna ut i sin stora hvita spetsduk och sin trubbiga sidenmask. Damen, hvilken tydligen uppfattade hans ord som en utvald artighet, lyfte mot fönsterbrädan en liten hvit spetsvante och hviskade på den mjukaste italienska: »God afton, kavaljer.» Den lilla spetsvanten och den klingande stämman, som sjöng af ungdom och skalkaktighet, läto Axel Gustaf spritta till. I ett ögonblick blef han het om öronen af spänning, och hans hjärta dunkade, när han på stapplande italienska svarade. »Ni är en af den nordiske iskonungens riddare?» fortsatte damen. Axel Gustaf jakade. »Natten är ljus och ljum. Skall jag visa er staden, svenske Orlandino?» När hon frågade detta, knäppte hon för en sekund masken från örat, så att Axel Gustaf kunde urskilja ett par djupa bruna ögon med ett skimmer af sollysta topaser och ett rikt brunrödt locksvall. Men ansiktet strålade af en sällsam, hvit blekhet, som hade det genom alla porer insupit skenet från den än ej uppstigna månen. Axel Gustaf förlorade besinningen. Han glömde vakthållning, pagetjänst och monark, och med ett hopp stod han nere på gatan vid sidan af damen, som åter knutit för sin mask och nu såg ut såsom en liten hvit sibylla bredvid hans egen kämpagestalt. »Hvem är ni?» frågade han. »Jag är Flaminia.» »Flaminia?» »Ja, Luccas månskensprinsessa. Har ni ej hört berättas om mig? Jag bor högt uppe i ett stort torn med fem riglar för dörren, men hvar tisdagsafton, när Luna är i tredje kvarteret och klockan slår precis tio, måste jag ut på äfventyr. Vill ni vara med, riddare?» »Genom eld och vatten, Flaminia.» »Godt. Vi skola bara akta oss för onda ögon. Ni har väl horn, riddare?» »Horn?» Axel Gustaf hade icke förut uppfattat det som något särskildt förmånligt att äga sådana. »Neej.»
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående utbyte af indragna Milihe-bostdllenä J\/s 1 Steglinge och JM 8 Plöninge vid Skånska Hussar-regementet emot Högands stenkolsverks egande andelar i Kronoskattehemmanen JM 1 Westra Klappe och JM 1 Ostra Klappe i Malmöhus lån. (i. A.) Enligt hvad Högstberörda till Rikets Ständer, den 21 November nästlidet år, aflåtna Nådiga Proposition innehåller, hade Chefen för Skånska Hussar-regementet Stais-Utskottets Utlåtande M 45. till Kongl. Maj:t insändt och med sin tillstyrkan beledsagat en af Styrelsen för Höganäs stenkolsverk ingifven underdånig skrift, deruti bemälde Styrelse anhållit alt stenkolsverket, som under arrende intill midfpstan år 1876 innehade indragna Trumpetare-bostället, 3/a mantal JV2 1 Steglinge, oph indragna Korporals-bostället y mantal JVZ 8 Plöninge, begge vid nämnda regemente och med en sammanräknad areal af 110 tunne9 kappeland, belägna i Wäsby socken, Luggude härad af Malmöhus län, måtte få tillbyta sig eganderätten till dessa intill stenkolsgrufvan närbelägna boställen emot stenkolsverkets egande kronofskattehemmanen y mantal Jtä 1 Westra Klappe i samma socken och '/|6 mantal 1 Östra Klappe i Allerums socken och nämnde härad, hvilka hemmansdelar tillsammans innehölle 116 tunne24 kappeland, och således 6 lunne15 kappeläng mera än de båda boställena, och dessutom uppgåfvos hafva bättre jord och utmärkt vacker skog; och hade stenkolsverkets Styrelse såsom vilkor för bytet förpslagit: att de onera, roteringsoch arbets-skyldigheter, som ålåge Klappe-hemmanen, skulle öfverflyttas på boställena, hvaremot Styrelsens arrenderätt till dessa sednare bprde öfverflyttas på Klappe-hemmanen, med skyldighet för Styrelsen, att dels förse dem med sådana byggnader, som boställsordning e n föreskrefve, dels ock under återstående arrendeåren öka arrende-afgiften med 30 tunnor korn årligen.
Det republikanska partiets seger genom Harrisoos väljande till president är föröfrigt det förnämsta evene-mentet inom den nordamerikanska unionens politiska verld. Året 1889 tillstundar, och den stora verldsrevolutionen skall då fira sitt hundraårsjubileum. I Frankrike tillrustar man fredligt ett glänsande högtidlighållande deraf genom anstalterna till en storartad industriutställning. Europas monarkiska regeringar uppmuntra ej deltagandet deri, men förbjuda det icke heller rent ut; endast Tyskland lär alldeles hålla sig undan. Sverige lär hafva missödet att icke längre få någon plats der, sedan ansatserna till deltagande från vår sida paralyserats eller fördyrats; dcremot lär vårt broderland Norge komma att der figurera så mycket bättre samt slipper då att kifvas med Sverige om hedersplats och utrymme. Väl vore emellertid, om Frankrike endast på detta sätt förberedde sig att möta året 1889. Olyckligtvis förehafvas der dock äfven planer af politisk art, och de kunna blifva ödesdigra nog. Boulanger, som man under sommaren snart sagdt efterlyste, lefde på sensommaren åter upp igen och blef i augusti månad af flere valkretsar vald till deputerad; kring honom synas nu de monarkiska partien samlat sig. För att mota hans tilltänkta » revision » lär Floquet ämna förekomma honom med en annan i mera republikanskt syfte. Under denna förbidan riktas en skandalös anklagelse mot republikens ledande män, och intrycket deraf blir djupare i följd af den väckta rättegångens snöpligt egendomliga slut. Medan man under dessa ledsamma auspicier bereder sig till revolutions-fcdten i Paris, tillrustar man i Berlin ett slags motdemonstration i form af ett lysande furstemöte. Fransmännens ängsliga be-klämdliet har tagit sig uttryck i det redan ofta upprepade bevingade ordet: 1S80 verra la vengcance des 7 ' ois. Otto Sjögren.Budskap från Volontaire *. Ouverture: kändt tema med okända variationer. K. Stora Teatern: Repriser af » Kronjuvelerna », » Kungen har sagt det », » Romeo och Julia », » Konung för en dag », » Mefistofeles ». K.
Beträffande „det af staten nyligen förvärfvade så kallade Hebbeska huset å Riddarholmen, så har Öfverintendents-embetet redan uti underdånigt memorial af den 1 December 1863, då fråga väcktes om denna egendoms inköp till embetslokal åt Kongl. Kommerse-kollegium, afgifvit det yttrande, att samma egendom, vid å stället gjordt besök af dåvarande Öfverintendenten jemte en af Kommerse-kollegii ledamöter samt Kollegii Advokatfiskal, befunnits till embetslokal för Kollegium i alla afseenden särdeles ändamålsenlig. Detta förslag ansågs visserligen sedermera, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref till Öfverintendents-embetet af den 15 Januari 1864, böra för det dåvarande förfalla, sedan innehafvaren af egendomen förklarat, att densamma, såsom utgörande en del af fideikomiss, icke kunde af honom till staten afyttras; men torde dock, enligt Öfverintendents-embetets tanke, numera och efter det egendomen blifvit till följd af jernvägens sträckning öfver Riddarholmen för statens räkning exproprierad, böra såsom ändamålsenligt fortfarande förordas. Vidkommande derefter ofvan uppräknade boställslägenheter inom Kronans egendomar i hufvudstaden, hvilka af Rikets Ständers Revisorer blifvit ifrågaställa att till — 291 — embotslokaler användas, så anser Öfverintendents-embetet det åt Stats-rådet och Chefen för Landtförsvars-departementet upplåtna boställe i för detta Preisiska huset vid Drottninggatan kunna, likasom det i samma hus befintliga Landshöfdingebostället, lämpligen användas till lokaler för de mindre embetsverken: Serafimerordens-gillet, Öfverintendentsembetet, Skogs-styrelsen, Konvoy-kommissariatet och Krigs-hofrätten, för hvilka samtlige verk embetslokaler nu förhyras.
Utslus Mern. Ridd. och Ad:s Prot.] PrpcfProf' f Borgareds Prot. de" 16 SeP1' 1854‘ Bonde-St:s Prot. 1 ‘20 Förs/ni/ till lindringar i Grundlagarne. 4 Förslag till ändrad lydelse af 2 Succession»- Dör Konung i Sverige, utan att lemna Manlige Rröstarfvingar, men Hans efterlemnade Drottning sig i välsignadt tillstånd befinner, löre Stats-Rädet Regeringen med Kongl. Magt och Myndighet, på sätt och med vilkor, 41 och 93 §§ af Regerings-Formen föreskrifva, till dess Riksens Ständer, å den tid Regerings-Formen utstakar, hunnit sammankomma, då dem tillhör att om Regeringens förande sjelfva förordna. Rlifver Drottningens Lifsfrugt af mankön, förordna då Riksens Ständer Förmyndare för den omyndiga Konungen, på sätt i 94 § af Regerings-Formen stadgadt är. Rlifver Drottningens Lifsfrugt af Qvinnokön, träde den af Attén, som efter förstfödslorätt den aflidne Konungen i ArfTöljden, på sätt 1 § utstakar, närmast är, såsom Konung till Regeringen. Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket arfsrätten till Riket räknas, antingen på manliga sidan utginge, eller genom uraktlåtande af hvad denna Successionsordning uttryekeligen föreskrifver, förlorat Successions-rätt, vare Thronell ledig till nytt val, och utkore då Riksens Ständer ett nytt Konungahus. och !) §§ Successions-Ordningen. Ordtiimjen. 2. Dör Konung i Sverige, utan att lemna Manliga Rröstarfvingar, men Hans efterlemnade
Konungens rådgifvare utöfvat sitt förtroende-embete, när de icke kunnat tillvägabringa en K, propos. om upphörande af denna arbiträra makt, som säges vara tillkommen, bland annat äfven af det skäl, att den skulle bereda vägen till throneu för dåvar. thronlöljaren. Ku är icke al - Den 3 Juli e. ra. lenast vägen till en thron beredd, utan tvänne thronetäro vunna; och 3o år efter sedan denna indragningsmakt föreslogs och på ett grundlagsvidrigt sätt antogs, har ännu icke någon K. propos. om upphäfvande deråt kommit till R. St., oaktadt det vid riksdagen år 1812 lofvades, att detta med det första skulle inträffa. Jag lägger den afgångna Styrelsen till last, att om än — hvilket jag ej tror — den inskränkning i yttrande-rätten, som vid 1812 års riksdag antogs, har banat vägen till thronen, de ej ihågkommit, att inskränkningar uti yttrande-rätten och ännu mera svikna löften ofta beredt vägen från thronen. Detta är något, som jag skulle önskat att desse rådgifvare haft i minnet. Genom det systeme, som den gamla Styrelsen följde i afseende på befordrings-systemet och genom dess förfarande med yttrande-rätten, hafva dess medlemmar förlorat förtroende inom landet och väckt ett allmänt missnöje. Med undantag af 3:ne, äro de nu alla borta ur Styrelsen, och således är allt vunnet hvad man kunnat vinna med de 72 anmärkningarna efter 107 §:n Reg.Ftn; men då ännu 3:ne af dessa rådgifvare sitta qvar uti Regeringen, och då jag anser att en Styrelse bör dömmas mera collectivt än individuelt; så tror jag, att äfven desse hafva gjort sig skyldige till del klander, som drabbar det systeme hvaruti de inträdt. Frih. Stjerneld har i 2:ne år varit ledamot af Konungens Conselj och icke under denna tid kunnat eller ens sökt tillvägabringa en förändring uti detta systeme; — af detta skäl, oberäknadt de i betänk, uppräknade särskildta gravamina, anser jag 107 §:n på honom vara tillämplig.
Herr Nordenfalk har ock ansett det omnämnde förfarandet så mycket billigare, som detsamma i Concourser äger rum. Men jag hemställer, 0111 en sådan jemförelse kan anses lämplig, då i Concourser frågan är örn förvaltningen af en gemensam massa, här åter om ett personligt medgifvande af hvarje Rotehållare. Herr Nordenfalk har vidare funnit mitt yttrande om Ko - io6 Den ji December e. m nungens Eget värfvade Regemente icke hora till saken, och föröfrigt bestridt mitt påstående, att detta Regementes upplösning ingriper i Skånska Roterings-bordan. Jag kan likväl icke frångå denna öfvertygelse, då de Skånska indeldta InfanteriRegementerna nu måste bestrida Garnisons-tjensten i stället för det upplösta Regementet, och sålunda fått en trägnare tjenstgöring, som 3 till 4 gånger ökar legan för en karl. Jag hemställer, om icke detta skall inverka på Roterings-besväret, och om icke, då man redan förut ansåg sig hafva skäl alt klaga, detta med rätta utgör ett ytterligare föremål för klagan. Jag har visserligen icke pretention alt blifva trodd på mina blotta uppgifter, men hvad jag tryggt kan försäkra, är, att jag samvetsgrant sökt sanningar, och alt de misstag jag möjligen begått, icke skett med velt och vilja; jag tvifla r ock, att mina uppgifter innefatta särdeles många eller betydliga misstag. Men jag hade förväntat, att Utskotten skulle hafva förskaffat sig och framlagt resultaten af åtskilliga handlingar, som jag nu saknar; så till exempel hade jag önskat få upplysning om antalet af de Rotar, som skulle återgå till Extra Rotering, i händelse man utgick från den princip, alt alla vid sammankomsterna frånvarande icke åtagit sig den ständiga Roteringen; äfvensom jag önskat få upplyst, huru många Säterier och Prestebol blifvit Rotering underkastade. Jag har väl sjelf Den ii December e. m. försökt anskaffa dessa upplysningar, och blifvit hänvisad lill vederbörandeCollegier, meri funnit arbetet så vidlyftigt, att flere månader dertill skulle erfordras; för Utskotten, som haft frågan ett helt år till handläggning, hade sådant likväl varit möjligt.
Det första vilkoret för framgången af planen ar, att hvar och en rriä bibringas öfvertygelse om den ösvikeligaste säker; het, orri en af alla andra föréifiål oberoende behan. d!ing till ett mål: myntets bibehållande i värde veil förbindelsernas fasta uppfyllande. i annat fall kari fen sådan piäti icke vinna förtroende, och förra tiders ombytta grundsatser i Fihatjcé regien ngferi äro icke uppmuntrande. Må mari dérföre framför allt annat uppgöra detta på fasta grunder, Ständérna sätta sig i ansvar hos Nät iönen för osvikligheten af förbindelserna, och sina Fullmägtigä i ansvar för verkställigheten: Varå gätlande grundlagar och etablerade ordningar i förvaltningen af pérrhingé - Vååendet, börd derföre blifva en ytterligare borgen. Jag är Således af deh faftkåri j att, med bibehållande af nu gällande Discont - Octroj för Götha Canal, sådan den är, bör detta Verk för öfrigt tili bestämda bidrag, i män af arbetets fortgång, fä uppbära hvad Nationens tillgångar kuttna deråt lemna; men ätt så Väl Götheborgs som M almö Discönter böra Vid Öcfrojens slut indragas och förenas med den nya Riks-Discon - Örri för öfrigt under utvecklingen af Riks. dags-arbetet, andra grenar af Statshushållningen kraf - Deri 20 Junu 1007 kräfva biträden och understöd, så kunna desökas genom en närmare fördelning af de nu genereit framställda Maximi belopp, Det är marchen af dessa ä'renders allmänna behandling, mer än iehullen, jag haft till föremål, att framställa. Den är grundad på den åsigt jag trcitt aldrig böra åsidosättas, des hemligen, ‘ali, Banken bör betraktas 'egenieligen såsom ett Deptisitiöhs-Verk, kvar? föremål måste vara att bringa sina Sedlar i ett fulständigt1 förhållande till en reel fond; att Stats,.
Men det har tillika blifvit Utskottet meddeladt, att de inblandningar af diverse finkel-oljor, hvilka förekomma i cognac, genever, arrack, rhum, whisky m. fl. icke hindra begagnandet af alkohol-profvaren; samt att någon svårighet för tullbetjeningen icke mötte att på några minuter verkställa profning, till utrönande huruvida bränvin och sprit blifvit försatt med ämnen, som vålla missvisning af alkoholhalten. Då, efter hvad sålunda blifvit upplyst, i bränvin och sprit förekomma ämnen, hvilka, ehuru deri lösliga, icke å profvaren förorsaka den befarade oriktiga anvisningen af alkohol-halten, synes en föreskrift, affattad i de ordalag Ridderskapet och Adelns samt Presteoch Bonde-ståndens sammanstämmande beslut innehåller, kunna föranleda en tillämpning, som med beslutet icke varit afsedd, eller åtminstone framkalla tvister, hvilka genom en något förändrad redaktion, den der tillika antydde föreskriftens grund, kunde förekommas. Under det Utskottet medgifver lämpligheten af en föreskrift, till hämmande af det befarade missbruket, hemställer Utskottet, på grund af det ofvan anförda och i öfverensstämmelse med dertill af en vetenskapsman afgifvet förslag, att under rubriken »Bränvin och Sprit, alla slag», med derå i Betänkandet M 24 upptagen införselstull, måtte i tulltaxan tilläggas en så lydande anmärkning: Finnes varan försatt med socker eller annat främmande ämne, hvarigenom alkohol-halten angifves oriktigt å profvaren, erlägges lull såsom för likör. Bevillnings-Utskottets Utlåtande M 26. Af förslaget till införsels-tarif har vidare endast den under rubriken trädvaror (pag. 40 i bil. till Bet. JV° 10) till tullfrihet upptagna artikeln »stäfver, laggoch botten-, alla slag» blifvit af Bonde-ståndet återremitterad; hvaremot öfrige * Stånden godkänt förslaget i denna del.
December 1847 till Rikets då församlade Ständer aflåtna Nådiga Proposition, förklarat hvad kommitterade i underdånighet föreslagit och hemställt, angående upprättande af ny jordebok med flere ämnen, vara i allmänhet lämpligt och ändamålsenligt samt alltså böra bringas till verkställighet i den mån sådant kunde linnas förenligt med den plan för skatteväsendets ordnande i öfrigt, som hlefve fastställd, för hvilket ändamål Kongl. Majit till Rikets Ständers bifall föreslog, att vid upprättande af ny jordebok måtte, i fråga om vidden och verkan af dervid förekommande granskningsåtgärder jemte tiden för anmärkningars framställande å de skattskyldiges sida, förfaras i enlighet med hvad kommitterade i underdånighet hemställt, samt att i sammanhang med afgifvandet af ofvanberörde förslag till formulär för de nya jordeböckerne, Kammar-kollegium, uti skrifvelse den 14 Mars innevarande år, underdånigst anfort, hurusom Kollegium ansåg nyttan och nödvändigheten af en preskription vid jordeboksgranskningen vara uti Kollegii underdåniga utlåtande den 19 Oktober 1842 och kommitterades betänkande den 50 April 1847 till fullo ådagalagda, äfvensom uti Kongl. Majits Nådiga proposition den 20 December sistnämnde år erkända; och har Kollegium, med frånträdande af sin uti 1842 års utlåtande yttra - 20 Kongl. Maj:ts Nåd. Trop.
Det är lätt att förutse, att, sedan man en gång banat sig väl till denna fond, den snart skall tömmas till sin sista fyrk, och att sedan förmodligen också en näringsgren skall förfalla, till hvars utbildande jordbrukaren allena bidragit, den ena derigenom att han hållit Kronan Saltpetter tillhanda för ungefär en fjerdedel af dess Verkliga pris; den andra derigenom att han i följd af Styrelsens anmaningar och i tron på Kungsord ingått i kostsamma anläggningar. FörsLget att af Saltpetter-fonden taga 300,000 Ridt till bestridande af kostnaden för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens resa och Biläger, synes mig derföre verkligen orättvist, och jag förutser, att ehuru man nu säger, att RiksgäldsContoiret skall prestera de ytterligen erforderliga 300,000 Rtdr, så kommer denna summa att förblifva en nationens skuld, intill dess att man vid en annan Riksdag föreslår, att den må licjvideras med återstoden af Saltpetterfondea. Men med fog må en sådan åtgärd kunna sagas vara mer än orättvis. Det är en gärd Bf tillgifvenhet och kärlek för vårt Konungahus, som det är fråga om att utgöra. I fets 2)4 Den 21 Maji f. m'. tygandet af tillgifvenheten och kärleken vilja naturligtvis alla samhällets klasser deltaga;, men gärdens tyngd, den vill man efter gammal vana till drygaste delen lägga på Jordbrukarens skuldror. Det måste bli Konungen obehagligt att förnimma, att ett offer af vår tillgifvenhet, sorn egnas Hans Son, skall gifva anledning till orättvisa samhällsclasserna emellan, och kanhända sluteligen verka till förstöring af en näringsgren, som Sveriges Jordbrukare, i följd af Styrelsens anmaningar, med 2o års uppoffringar bildat, och att den enda utsigt de ägt, att deras bördor en gång skulle kunna minskas., skall dem derigenom beröfvas. Då vår Grundlag så noga föreskrifver, att verkställande magten ej må till främraan-? de ändamål disponera anordnade medel, eller sammanblanda tittlar och cassör, synes det icke vara visligt handladt af Ständerne, atä sjelfva träda denna grundsats för nära.
Bank, den lånar hvar och en, men den fordrar äfven sträng punklighet i återbetalning af det lånade. Den som dröjer härmed, förlorar så småningom krediten och upphör slutligen att få någon hjelp. Häraf följer, att jordbrukaren ruinerar sig, om han utför sina jordprodukter, utan att vara betänkt på återgifvandet af de alstrande jordbeståndsdelarne. Detta återgifvande är der bäst utförhart, hvarest jordbrukaren har nära sig en fabrik, till hvars arbetare han kan afsätta sin spanmål, sitt kött, sitt smör, sin ved m. m.; härifrån kan han alltid återföra excrementerna, ben, askan m. m. till sin jord, och sålunda bibehålla eller öka grundvilkoren för dennas bördighet, hvarigenom den bästa säkerhet är gifven för en talrik och välmående befolknings framtida underhåll; och just deri har industrien ett så högt värde, att den tjenar till att qvarhålla för landet de fruktbringande jordbeståndsdelarne, och för att åstadkomma detta, för att kalla industrien till lif, lönar det val mödan att underkasta sig det offer, som en öfvergående skyddstull kräfver. Sanningen af dessa satser ligger öppen lör hvar och en. Se vi huru förhållandet är i närheten af stora städer; så finna vi, att der är alla jordprodukters pris högre, jorden, just genom de med jordprodukterna bortförde näringsmedlens möjliga återförande till densamma, bördigare och jordbrukaren i allmänhet stående på en högre grad af kultur. Långt aflägse från industrien eller städerna äro prisen å jordens alster lägre, jorden mindre bördig, befolkningen glesare, stående på en lägre kulturgrad, och samfundslilvet föga utveckladt. Detta är i stiirsta korthet den tankegång, som ledt mig in i protektionisternas leder. Vår theori går derpå ut att söka erhålla sådant pris på jordbrukets förädlade alster, att jordbrukaren ej ser sig nödsakad att uteslutande taga af sin jord sådana produkter, af hvilka jorden utarmas och blir allt mindre och mindre bördig, i det man uraktlåter att förse densamma Den 23 April f. m. 447 med sådana beståndsdelar, hvarpå den år efter år blifvit beröfvad.
Nu kan man verkligen icke bifalla punkten N:o 1, om man sedan afslår punkten N:o 2, hvilket jag önskar. Jag anser således att första frågan bör blifva huruvida dylika Filialbanker skola få inrättas, eller rättare, om Banken dertill skall få bidraga. Jag anser det icke vara Ijenligt för Banken, såsom inledande densamma i en lånerörelse sorn för Banken klefve högst osäker; och jag De ii 5 Augusti. 83 skulle derföre anhålla om R. o. Ad. ville, roed afslag på Utsk:s betänk, i sin helhet, bibehålla den nuvarande 215 § i Bankoreglementet oförändrad. Sedan härefter, uppå af Gr. Lagerbjelke, Gust. gjord begäran om uplysning ronde de öfrige RiksSt.-ns i ämnet faltade beslut, underl. Ridd.Sekret, uplyst, att Borgareoch BondeStm, enl. ankomne prot.uldr. bifallit BankoUtsk.-s före vande utlåt., men alt prot.utdr. om det af PresteSt. derom fattade beslut ännu icke kommit R. o. Ad. tillhanda, yttrade Gr. Gyldenstolpe: Jag har mig enskilt bekant, att äfven PresteSt. bifallit betänk., så att R. Sl:s beslut i frågan numera kan anses vara fattadt; men jag kan det’oaktadt för min del icke annat än yrka, att R. o. Ad. måtte afslå detsamma och bibehålla den nuvande 215 §, som afser suppleerandet af uphörda privatbanker, oförändrad. Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å ifrågavande utlåt., ropades starka nej, blandade med ja; hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå samma utlåt, samt ansåge 215 § af nu gällande Bankoreglemente böra oförändrad bibehållas, hvilken propos. besvarades med ja, jemte åtskilliga nej; hvarefter II. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.