Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om anvisande af anslag för Svenska natur-alsters samt industrioch konstprodukters öfversändande till 1855 års exposition i Paris', 3:o Angående jordafsöndring från Carlbergs kungsgård till utvidgande af Stockholms stads Nya Kyrkogård samt plats för ett dödgräfvare-boställe derstädes; 4:o I fråga om jordafsöndring från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Fors’s församlingars begrafningsplats; samt 5.'o Angående de i följd af provinsen Jemtlands omrotering vidtagne åtgärder till slutligt ordnande af försvarsverket inom nämnde landskap. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets den 26 och 28 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 22, med förslag till ändring af 35 § Regerings-formen, beslöt Ridderskapet och Adeln att, såsom dess gemensamma tankar, till Utskottet hänvisa följande anmärkningar: l:o Att orden: ”General-adjutanter, Öfver-adjutanter, Stabs-adjutanter” äfven må utur förslaget uteslutas; och 2:o Att förslaget är a) ofullständigt, emedan Chefer, hvilkas embeten äro uppförde på rikets stat, saknas, t. ex. Ofver-intendenten; b~) för vidsträckt, emedan det upptaget sådane Chefer, för hvilkas embeten löner på stat saknas, t. ex. Cheferne för Fång-styrelsen samt Vägoch Vattenbyggnads-korpsen. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets den 26 och 28 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 23, i anledning af tre Stånds återremiss af Memorialet N:o 12, innehållande förslag till ändring i 28 § Regerings-formen. S. D.
I öfverensstämmelse med stadgandena uti reglementets 175 och 176 §§, hafva utbetalda ersättningar till indelningshafvare för forsellön å hemmansräntor och kronotionde äfvensom till embetsoch tjenstemäns sterbhus för innehållen begrafningshjelpseller nådårsbesparingar blifvit, genom de utbekomna ersättningssummornas upptagande i ofvannämnda liqvider, likaledes godtgjorda utaf de enligt samma liqvider Riksgälds-kontoret tillkommande medel. Den sålunda ersatta forsellönen för åren 1861, 1862 och 1863 har uppgått till R:dr 194,283: 06. samt begrafningshjelpseller nådårsbesparingarne för samma år till „ 57,827: 31. Lyftade medel utaf de å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv. (Reglementets §§ 178—182.) Sedan Kongl. Maj:t — i sammanhang med den 4 Mars och 29 Juni sistlidet år meddelade föreskrifter angående utbetalning af medel till kostnader för då beslutade rustningsåtgärder ■— förklarat, att dessa kostnader skulle gäldas af det uti Beg ering s formens 63 § omförmälda mindre kreditiv, så har, enligt Kongl. Brefvet den 22 i sistförfiutne månad och dervid bifogadt utdrag af Statsråds-protokollet för samma dag, Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets tillstyrkan, beslutat att utaf sagda kreditiv använda en summa af 379,950 R:dr 95 öre, hvilken summa borde Kongl. Stats-kontoret uppå dess reqvisition tillhandahållas. Enligt hvad af åberopade Statsråds-protokoll inhemtas, hade Kongl. Stats-kontoret i Mars och Juni månader 1864, utaf under händer varande medel utbetalt tillsammans 575,000 R:dr för uppköp af åtskilliga förnödenheter i och för truppers sammandragning, hvaraf likväl sedermera ett belopp af 249,270 R:dr 39 öre blifvit från Kongl. Krigs-kollegium återhetaldt.
P. G. Cederschjöld. C. J. v. Schantz. TV. Hisinger. På Högv. Pr,esteSiåndets vägnar: 31. Hasselrot. II. O. Holmström. P. G. Svedelius. C. J. Heurlin. J. A. Engeström. J. C. Billingdahl. På Vällofl. BorgareStåndets vägnar: C. Norman. *•-; Carl Valley. A. II. Frich. Gust. Lindeberg. And. li edberg. Jac. Linström. På IJederv. BondeStåndets vägnar: N. Håhansson. ’ Lars Persson. Joli. Svensson. Botvid Jonson. Bengt Nilsson. O. Olsson. M. G. von Schantz. 3 ( >8 ) Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Höglofl. Ständers Herrar Revisorer, vid granskning af de under Kongl. CommerceCoIlegium ställde fonder och medel, den 12 December i832. S. D. I frå ga om brandförsäkringen af Kongl. CommerceCollegii hus afgaf Herr Capitainen Linström följande från pluralitetens beslut skiljaktiga yttrande: ”Då, enligt ordalydelsen af Kongl. Brefvet den 23 Januarii i83o, Kongl. Commerce Collegium äger, i afseende på brandförsäkringen af Kongl. Collegii bus, vidtaga sådana åtgärder, sorn med ManufacturDiscontfondens fördel närmast öfverensstämma, och Kongl. Collegium således icke är förhindradt att sjelf undanrödja eller aflägsna de anledningar till eldsvåda och förlust för fonden, hvilka genom de å tomten uppförda träbyggnader kunna uppkomma, anser jag, för min del, icke lämpligt, att det ifrågavarande förhållandet uti Revisions-berättelsen intages, helst, i sådant fäll, Herrar Revisorer skola synas gä Kongl. Collegium i förväg.”
Då jag således är öfvertygad, att Banken icke beliöfver enskildas biträde och credit att upprätthålla sin egen och inlösa sina utelöpande förbindelser i den mån de till inlösen presenteras; hvarföre då ingå på en princip, som i sin tillämpning endast komme att på privata öfverlåta en del af den vinst, Banken sjelf kan och bör odeladt tillgodonjuta? Om det verkligen finnes så stora capitaler, att de kunde förstärka Statsbankens soliditet, hvarföre ville ägarne deraf dela vinsten med Statsbanken? Hvarföre bilda de sig ej egna banker bredvid Statsbanken? Är enskilda crediten så stor, att dessa kunna bära sig, och är Statsbanken så utan alla garantier, som den värde motionären vill inbilla oss, så komma, efter naturliga förhållanden, de privata bankerna att qvarstå, och Statsbanken ramlar. Låt dessa mägtiga capitalister på detta sätt strida med Statsbanken och försöka, hvilken som är starkast. Man säger, att så länge Banken är Statsbank, har den ej samma credit, som den skulle äga, om enskilda personer finge del deri, och följaktligen äfven uti styrelsen. Men då actierna icke finge uppgå till så stort be - Den i3 Mars f. ra. lopp, att pluraliteten läge hos de enskilda acticägarne, begriper jag ej, hvad vinsten vore med denna åtgärd; men väl inser jag vinsten å actieägarnes sida, och denna synes mig vara hufvudändamålet. Det är lagarna för Banken och Bankens förmåga att på dagen lösa in sina sedlar, sorn bestämma dess credit, och intet annat. Det har måhända förundrat manga, likasom det förundrat mig, att en Bank, som haft moratorium ända sedan 1818, ändå kunnat under tiden hafva sådan credit, att dess sedlar bibehållit nästan ett oförändradt värde i förhållande till de inhemska produeterna; men just detta phenomen, mina Hrr, visar, att en Banks credit icke står, i afseende på förhållandena inom landet, i samina kathegori som till de varor, hvilka skola köpas på främmande handelsplatser, och att det egentligen är i afseende på dessa, som det är angeläget att noga beräkna qvantiteten af det silfver, som finnes i dess hvalf.
]N':o 171* Ank, till Exp. Utsk, den 14 Mars kl. 12 midd.] Memorial, i anledning af återremiss af Utlåtandet, N\o 64* Utskottens nämnde Utlåtande, afgifvet i anledning af vackt fråga om Stats-bidrag till en i Götheborg inrättad Elementar-skola för unga Sjömän, har blifvit af Vällofl. Borgare-Ståndet återremitteradt; men som detsamma är vordet bifallet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hederv, Bonde-Ståndet den 4 December sistlidne år och af Högv. PresteStåndet den 5 i samma månad, i anseende hvartill frågan, jemlikt ^5 §. Riksdags-Ordningen, är genom tvenne Stånds beslut afgjord., så kan någon vidare behandling deraf, å Utskottens sida, icke ega rum. Statssamt Allm. Best.- och Ekon.- Utskottens Memorial, N:o 172, 173. 17 N:o 172. Ank. lill Exp, Utsk. den 14 Mars, kl, 12 mield. Memoria1, i anledning af återremiss aj Utlåtandet, JY.o j3. Detta Utskottens Utlåtande, afgifvet, i anledning af väckt fråga om dels inrättandet af ett Gymnasium i Sölvitsborg och dels af en Apologistskola derstädes, har blifvit återremitteradt af Vällofl. Borgare-Ståndet; men som detsamma är vordet bifallet af Höglofl Ridderskapet och Adeln den 2 December sistlidne år, af Högvördige Preste-Ståndet den 4 i samma månad och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 2b näslförutgångne November, i anseende hvartill frågan, jemlikt §. Riksdags-Ordningen, algenom trenne Stånds beslut afgjord, så kan någon vidare behandling deraf, å Utskottens sida, icke ega rum. Stockholm den 12 Mars 1841. Ank, till Exp. Utsk. den 14 Mars, kl. i2 midd.
Ehuru jag redan inför Högh Ridderskapet och Adeln haft äran framställa min öfvertygelse i detta ämne, och äfven hufvudsakligen gillat den af Herr Rosensköld väckta motion om Bänkmännens afskaffande , medgifver jag likväl gerna att den af RiddarhusUtskottet , i följd af Ridderskapets och Adelns fattade beslut, uppgjorda och nu 273 Den g Augusti f. m. fiirst till Ridderskapet och'Adeln öfverlemnade Reda tion af de i RiddarhusOrdningen befintliga §„rr, scm angå Bänkman, torde böra af Ridderskapet ocb Adeln med noggranhet granskas, innan den såsom Lag slutligen antages ; men da en sådan granskning, enär vi efter en timmas förlopp skola infinna oss i kyrkan för att afhqra Riksdagspredikan , nu för ögonblicket icke laftligen torde kunna verkställas; vågar jag, för min del, vördsammast tillstyrka att, på sätt Hant Exc llenee Herr Grefven och Landt, JUarskalken synes önska, ifrågavarande Redaction må hvila intill nästa Riksdag, för att då af Ridderskapet och Adeln pröfvas och antagas; hvarvid jag likväl får anmärka , att dä Herr Rosensköldt princip om Bänkmännens afskaffande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, det endast är Redactionen af RiddarhusOrdningen, i öfverensstämmelse med den antagna principen, som således kommer att till nästa Riksdag blifva hvilande. Uppå, i anledning af Herr Lagerheims yttrande , gjord proposition af Herr Grefven och Landt Marskalk'n, ansåg Ridderskapet och Adeln tjenligt att , under godkännande af den utaf Herr Manck af Rosensköld framstälda princip, lata de föreslagna Redactionsförändringarna hvila till närmare öfvervägande vid nästkommande Riksdag. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 21 December f. m. 60! seende på målets afgörande. I hofrätten läsas de åter från perm till perm.
Då jag i hufvudsaken gillar K. M:s Propos., så hade jag föresatt mig. att nu icke yttra mig deröfver, emedan jag var öfvertygad, att den i alla fall skulle föranleda en vidlyftig diskussion, ehuru jag hade trott, att man borde vänta med hvad man här har att säga, intilldess Utsk:t inkommit med sitt betänkande, då Ståndet skall fatta beslut i dessa frågor, och de uplysningar och fisigter, man möjligen kan meddela, kunna föranleda något praktiskt resultat. Likväl får jag bekänna, att, sedan jag erhållit ordet, det frestar mig ganska mycket att yttra mig i en fråga, som här utgjort föremål för ganska varma förordande yttranden af tvenne aktade ledamöter, nemi. om små-pannorna. Men jag skall äfven afhålla mig derifrån, öfvertygad att den förändring, som i bränvinslagstiftningen vid 1853 års Riksdag vidtogs, är den, som 314 Den 23 November f. m. bäst upfyller det ändamål, man då afsåg, och att en återgång från de principer, som då gjorde sig gällande, och hvilkas riktighet erfarenheten bestyrkt, icke skall finna många anhängare inom det Utsk., som kommer att behandla dessa frågor. Orsaken, hvarföre jag begärde ordet, var blott att yttra mig öfver den väckta frågan om drawback. Jag delar härutinnan Hr Gripenstedts åsigt i så måtto, att jag tror ett stadgande i detta hänseende vara oskadligt, så vida man iakttager det af Gr. af Ugglas föreslagna vilkor. Men jag tror icke, att det skulle leda till något resultat. Visserligen har konstfärdigheten att tillverka bränvin i sednare tider så utvecklat sig här i landet, att den, efter min öfvertygelse, kan uthärda täflan med den i både Preussen och Danmark; och det är således icke från någon underlägsenhet i detta afseende, som jag hemtar stöd för mitt påstående. Det är lagstiftningen för tillverkning af och handel med bränvin i dessa båda länder, som gifver Preussiskt och Danskt bränvin sådana premier framför Svenskt, att vi icke kunna täfla med dessa länder i låga priser vid försäljningen.
S. D. Gillade Preste-Ständet Riksens Höglofl. Ständers Stats»Utstötts uti Memorial af den 27 dennes oms förmalda åtgärd i afseende pa underhäll för aflidne Notarien wid Herrar Fullmägtigcs uti Niksgäld-s-Contoiret Expedition ilr. Lergmans eftcrlcmnade barn. lic supra. I8x istrotocollo, I. Utdrag af Protocollct, hället hos Högwördige Pre» ste-Ständet dcn go April lgio. SDFöredrogs och bifölls Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utstotrs hemställan rörande tractamente för samma Utstötts Wacktbctjening. lir supra. S. D. Efter uppläsande af Riksens Höglofl. Ständers Eonstitutions-Utstotts yttrande, dels i anledning af Herr Grefwe hollan o^llendor/.z Memorial angående nägra ändringar i Riksdags-Ordningen, dels ock rörande Herr dl. W. 8ick>I-s anmärkn ngar wid Tryckfrihcts-Lagen , beslöt Preste-Ständet, att berörde yttranden wid nästkommande Nikedag böra komma under pröfning, Ilt supra. ' S. D - Den 2 Maj. io63 S. D. Ester upläsande af Riksén? Högloft.
Jag skämtar icke, försäkrade Kimon, i det han började angripa en pastej. Förnuftet motsäger vad sinnena vittna. Påstode jag nu för min del, att sinnena äro lögnaktiga, så kan en annan med samma rätt påstå, att det tvärtom är förnuftets slutledningar, som äro falska ... - Ja, vet du, det vill jag hellre tro, förklarade Medes. Ty om jag och min son Okos sprunge kapp, så är jag fullt övertygad, att Okos skulle springa förbi mig. Och att jag ibland vilar och ibland rör mig, det är säkert, min filosof. - Avbryt mig icke, sade Kimon. Jag vill göra den här saken tydligare för dig. Du måste dock medge, att man ofta ser galet, hör galet o. s. v.? - Ja, det vill jag medgiva. - Sinnena giva således åtminstone osäkra vittnesbörd, om ock de stundom vittna sant? - Javäl. - Då du nu medgiver, att sinnena äro opålitliga, och du likaledes å andra sidan påstår, att förnuftets slutledningar äro än opålitligare, så vill jag då fråga dig, vad det är, som är pålitligt? - Hm, det vet jag icke. - Nåväl, du måste då även medgiva, att vi måste tvivla på allt, eftersom de opålitliga sinnena och det opålitliga förnuftet äro våra enda kunskapskällor. - Men icke kan jag tvivla, att jag har gikt i vänstra benet? invände Medes. Det känner jag, vid Zeus, emot alla väderskiften. Fråga Okos, om icke min gikt i dag förutsade, att det skulle regna. - Vad är gikten, min vän? frågade Kimon. - Vad gikten är? Det är någonting, som sticker i mitt vänstra ben, så att jag ibland är färdig att jämra mig som ett barn. - Vad är det då som sticker? - Vad det är som sticker, det vet jag icke. - Nåväl, bör man icke tvivla på vad man icke vet, då man, enligt vad jag nyss bevisade, måste tvivla på vad man tror sig veta? - Hm, min filosof ... men gikten är kvar alla fall, om jag tvivlar eller ej. - Du sade, att din gikt håller sig i vänstra benet. Icke så? - Jo visst.
Dessutom ber jag att, likasom Hr von Hohenhausen yttrade, fästa Hr Gripenstedt» uppmärksamhet, och deras som med honom dela samma åsigt, derpå, att, genom ett ganska ringa besvär, igenfinnes det s. k. Wredeska systemet i det af Utsk. föreslagna; att nemi. det till prägling föreslagna minsta myntet, | penning, är just lika med en styfver; att allmogen således kommer att fortfarande behålla detta mynt, äfvensom troligtvis dess benämning; och att 100 sådana ^ penningar innehållas i den af Frih. Wrede föreslagna kronan. Man har sedermera förordat fördelarna af nämnde system vid öfvergången från nuvar. förhållande till det som genom förändringen skulle uppstå. Men innan jag går att yttra mig deröfver, torde jag först få framkasta den frågan, huruvida det vore så särdeles tjenligt för ändamålets vinnande att göra allt hvad man kan för att underlätta en sådan Öfvergång? Vi hafva i Sveriges olika provinser högst olika räkne-enheter hos allmogen. I somliga hafva vi koppar-dalern, sorn utgör 21 sk. r:gds; i andra åter silfverdalen!, Den 4 Mais e. m. 43 sora utgöres af 8 sk. r:gds; derjemte hafva vi r:dr r:gds, b:co r:dr och specie r:dr. Månne man ej med skäl kunde anse ändamålsenligt, att på en gång införa en enhet, som icke jemt passade med alla dessa räkningar; och hvarigenom man således på en gång blefve befriad från all den der förbistringen, som i detta afseende nu finnes bland allmogen? — Men är det så att man nödvändigt vill afse den der lättheten af öfvergång, så vinnes den äfven ulan betydliga svårigheter genom Utsk:s system; ty man behöfver i sådant ändamål endast efterse hvad nuvar. priser utgöra i styfver. T. ex. 6 sk. utgöra 24 styfver
Men utom hvad således i kyrkolagen stadgas till kyrkotuktens upprätthållande har vidare, genom Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 för sådant ändamål blifvit förordnadt att den, som gjort sig skyldig till dödsstraff, men af nåd njuter förskoning till lifvet, eller till hel eller half mansbot, eller till straff för det han obetänkt af hastighet lastat Gud, Hans Heliga Ord och Sacramenten, eller för rån1, der ej dödsstraff derå föijer, för stöld eller snatteri, för tvegiftsbrott, för blodskam eller lägersmål i förbjudna leder, om dödsstraff derför ej eger rum, för hor eller lönskaläge, för det han varit drucken eller eljest gjort oljud i kyrka under Gudstjenst eller annorstädes, der Gudstjenst hålles, eller gått drucken eller oskriftad till Nattvarden, eller, sedan han af Presten, enligt kyrko-ordningen, blifvit varnad att derifrån sig afhålla, eller öfverfalla någon med hugg och slag i kyrka under Gudstjenst, eller skuffat eller stött annan eller kifvat och trätit med honom i vredesmo de i kyrka under Gudstjenst, eller annorstädes, der Gudstjenst hålles, elier slagit eller smädat sina föräldrar; äfvensom kona, som blifvit dömd för vållande till fosters död efter sednare mom. i 16 kapitlet 1 § Missgernings-balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, må ej af den Heliga Nattvarden komma i åtnjutande innan han eller hon af sin själasörjare i närvaro af två eller tre bland församlingens medlemmar, dem själasörjaren tillkallar, låtit sig enskildt skriftas och aflösas, på sätt särskildt föreskrifvet är.» Af sådant innehåll äro de stadganden, om hvilka fråga nu blifvit väckt. De framställningar, som i ämnet äro gjorda, äro emellertid till omfattning och syftning väsentligen skiljaktiga.
För att vinna Calenderårets Cassa-slut, med bibehållande af enahanda Uppbörds-terminer, som förut, skulle nu åter, efter den föreslagne förändringen, så kallad Special-Rakning af gifvas den 30 April, lika som förut, men Balance - Revisorers Berättelse. ng och Restantie-Räkningen deremot stå oppen ända till den 31 December, samt afgifvas forst i början af det påföljande året, eller nära 5 månader senare ån nu, men det oaktadt, skulle ny Uppbörds-Bok utgifvas då, som nu, den 1 September, samt Ståmmor till upptagande af ny uppbörd hållas om hosten, men penningarne balanceras såsom öfverleverering af Uppbördsmånnen, allt under det, att förra årets förvaltning ännu icke vore sluteligen redovisad, eller af Lands-Contoiret controllerad. Hela den skarpa grånslinien emellan slutlig redovisning och ny Uppbörd, som utgör en af de förträffligaste grunderne för den nu gällande methoden, blefve derigenom utplånad, och allt hvad som ån må anföras, om möjligheten att controllera denna mellan-Uppbörd, torde få anses problematiskt, enär då mera alldeles icke funnes någon termin, dervid skillnaden emellan det förflutna och det följande, af Landshöfdingen och Lands - Contoiret, med samma lätthet, kunde controlleras, och med verificationer bekräftas.
Vid biljardbordet upptogs en eller annan medspelande i kretsen; när tiden för sexan var inne, förefans vanligen en hel svans; och när man hunnit till stadiet af kaffe och avec, var utan undantag ett helt bord fullsatt af temligen heterogena beståndsdelar. Och det turades vidare; och i den helt skumma dagningen var man hunnen så pass långt, att man kunde rulla i täckdroskor genom den sofvande Södra Förstaden ut mot Hindby för att äta sillfrukost å gästgifvaregården. När sällskapet åkte tillbaks in till Malmö, var solen uppe sedan en god tid. Det var en stilla morgon till en stilla och solig dag, en klar och vek septembermorgon. Röken stod rak ur alla skorstenar, ute på markerna var plöjningen öfverallt i gång, och slätten hvilade rundt ikring nattsvärmarne i sitt skära, klara höstmorgondrömmeri. Efter en sista libation på Kramer skildes man åt, Truls och Malm med aftal att råkas vid jernvägsstationen vid elfvatåget. Malm gick att helsa på Anna, innan han reste norrut. Han hade installerat henne nere i Stora Trädgårdsgatan, i en nätt och solig lägenhet, två rum med kök, utgörande hela ena halfvan af det lilla huset. När han gick förbi ute på gatan, såg han henne sitta bakom fönsterblommorna. Hon tog emot honom i dörren. Han nickade godmorgon med ett trött leende, stängde efter sig och kysste henne. Den unga flickan betraktade honom oafbrutet och frågande. «Du ser dålig ut,» sade hon efter en stund helt sakta och undvikande att se på honom. «Jag har inte sofvit i natt,» svarade han mörkt och kort. «Bror!» Det låg långa tiders sammanpressade ångest och innerlighet i detta utrop. Hon hade gått fram till honom och lagt sina händer på hans axlar, rädd för att yttra denna sitt hjertas varning, som hon dock icke kunde behålla för sig sjelf allena. Från det inre rummet hördes i det samma ett barns kvidande. «Hur är det med honom?» sporde Malm, i det han gjorde sig lös och gick in till den lille. Anna hade följt efter utan att svara och dragit undan gardinen.
Finner nämnde Embetsman dessa företag vara af en vådlig riktning eller omfattning, eller grundade på ovissa eller otillräckliga medel att dem utföra, tillstyrke han jemväl, att Konungen ville kalla, till ett Krigs-Råd deröfver, tvänne eller flere af de närvarande högre militära Embetsmän; Konungen dock obetaget, att å denna tillstyrkan och, der den bifalles, å Krigs-Rådets Komtitutions-Vtskottets Memorial, N:o 2. 7 koll anförda tankar göra det afseende, till protokoll anförda tankar göra det Honom godt synes. afseende, Honom godt synes. §. 43. Går Konungen i fält, eller lill Går Konungen i fält, eller reser aflägsnare inrikes orter, eller till Kotill aflägsnare inrikes orter, eller till nungariket Norrige reser, förordne Tre Konungariket Norrige, förordne en ReLedamöter af Stats-Rådet, under den gering att föra Styrelsen i de mål, Ordförande, som Han, antingen ibland Konungen bestämmer. Denna RegePrinsar af Sitt Hus eller ibland Statsring skall utgöras afen Ordförande, Rådets Ledamöter, serskildt nämner, hvartill Konungen utser en Prins att föra Regeringen i de mål, Konunaf Sitt Hus , eller en Stats-Räds-legen föreskrifver. Med de mål, Kodamot, samt af Tre Ledamöter utaf nungen då Sjelf afgör, förhålles på det Stats-Rådet. Om Departements-Chefssätt, som 8 § stadgar. befattningarnes fördelning ibland de Stats-Rådets Ledamöter, som i Regeringen deltaga, samt om ärendenas beredning, föredragning och expedierande genom serskildt tillförordnade Föredragande _, meddele Konungen föreskrift i den Instruktion, somför Regeringen vid hvarje tillfälle utfärdas. Med de mål, Konungen då sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 8 §. stadgar: