Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majits i Dess nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof gjorda framställning, att Statsråds-ledamot, som uppnått 60 års ålder och varit i tjenst i 35 år, måtte, så framt han innehaft embetet minst fem år och företedde läkarebetyg om fortfarande svår sjuklighet eller eljest så försvagad helsa, all han icke förmådde embetet bestrida, kunna vid afskedstagandet erhålla pension å allmänna indragnings-staten till belopp af 6,000 R:dr R:mt, Kongl. Majit måtte täckas, sedan Rikets Ständers beslut härom ingått samt Statsrådet Ulners afskeds-ansökning derefter till nådig pröfning förekomme, vid dess beviljande tilldéla Statsrådet för dess’ återstående lifstid omförmälde pension, men, om Kongl. Majits berörde nådiga framställning ej skulle vinna Rikets Ständers bifall, aflåta nådig proposition till Rikets Ständer derom,1 att nämnde pensions-förmån måtte Statsrådet Ulner personligen förunnas med hänseende dertill, att han, enligt vid ansökningen bilagde betyg och tjensteförtecknmg, redan hunnit till 61 års ålder, oafbrutet tjenat Staten i 45 år, innehaft Stalsråds-embetet i nära 6 år och genom fortfarande svår sjuklighet numera vöre oförmögen att detsamma längre bestrida, så har Kongl. Majit, uti nådig skrifvelse till Siats-Utskottet af den 23 nästlidne Oktober (JVJ 129), enär Kongl. Majit i ofvannämnde proposition ansett Statsråds-ledamot, som från embetet afginge under sådana fårhållanden, som dem, hvilka i nyssberörde måtto blifvit upplysta och behörigen vitsordade, böra tilläggas pension till ofvannämnde belopp, med tillika fästadt afseende å Statsrådet
ett litet utdrag: Hur kär du var mig i ungdomsåren, när första gång du stod för min syn, en blomma lik, som slår ut om våren en stjärna klar uppå himlaskyn! Till hjärtat blomman jag ville tryckt, och stjärnan ned ifrån fästet ryckt. Hur kär du var mig den ljufva stunden, min lycka skimrade i din blick, då jag af dig i den tysta lunden din tro, ditt löfte för evigt fick! Jag minns den stunden, som var den nyss, jag minns den första, vårt löftes kyss. Hur kär du är mig i ålderns dagar, mitt skära ljus på min lefnadsstig; III min stjärna, som mig så huldt ledsagar, min ädla maka, Gud löne dig! Ditt fromma sinne, din sanna tro befästat lyckan uti vårt bo! När nyligen vid ett sammanträffande med fru Hedin samtalet föll på hennes äldste son, strålade glädjen och moderskärleken ut från hela hennes ansikte och orden föllo varma och vältaliga, när hon berättade flere små skära drag ur hans barndomsoch ungdomssaga. Förhållandet mellan modern och sonen har alltigenom varit det innerligaste ifrån den tid, då den lille tvååringen troget höll i sin mammas förklädesband och den flitige skolpilten vid hennes sida läste alla läxor, tills den världsberömde forskningsresanden med samma förtrolighet skildrade för henne alla intryck från färden i de okända, fjärran landen eller berättade om sina erfarenheter vid sammanträffandet med olika personer i lifvet. » Vi hafva glädje af alla våra barn, » tillade fru Hedin, » och i intet afseende kunna vi så räkna på Guds hjälp, som då det gäller barnen och deras väl. De äro i främsta rummet hans egendom, hvilken han själf skall bevara.
Kommerse-kollegii kungörelser den 22 och 23 September 1834, om hvad i hänseende till farsoten kolera och landvägaoch sjökommunikationerna inrikes orter emellan iakttagas bör, under det denna farsot är i Riket gängse, meddela förnyade nådiga föreskrifter, hvarigenom de hittills medgifna spärrningarne mot kolera må kunna undvikas, eller åtminstone de mångfaldiga olägenheter, hvilka dermed äro förknippade, i väsendtlig mån undanrödjas, samt sådane åtgärder anbefallas, hvilka, enligt vunnen erfarenhet, må anses mest verksamma till förekommande af ifrågavarande farsots uppkomst och spridande, äfvensom till minskande af dess härjningar, der den yppats. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande N:o 91, angående begärdt låne-understöd till Akademiska Föreningen vid Lunds Universitet. Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs, ånyo, meddeladt Utdrag af Höglofl. Ridderskapet och Adelns protokoll den 26, 27 och 29 sistlidne April, vid behandling af Särskilda Utskottets Belänkande, N:o 8, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition samt åtskilliga hos Riks-stånden väckta motioner om vilkoren för bränvins tillverkning; genom hvilket Protokolls-utdrag ej mindre delgåfvos de förändringar, som Ridderskapet och Adeln beslutat uti vissa §§ af Författnings-förslaget i ämnet, än äfven de öfriga Riks-stånden inbjödos att instämma i de af Ridderskapet och Adeln fattade definitiva beslut i denna fråga, samt jemväl deltaga i Ridderskapet och Adelns beslut om redaktionens öfverlemnande till Utskottets bedömande. Ståndet antog inbjudningen i första, fjerde, femte och sjunde punkterna, förklarade sig ej kunna för närvarande antaga densamma i andra och tredje punkterna, cch afslog inbjudningen i sjette punkten; äfvensom Borgare-Ståndet deltog i Ridderskapet och Adelns beslut att till Utskottets bedömande öfverlemna redaktionen.
För att öfverflytta edert exemplar af Idira torde ni göra anmä- lan å den postanstalt, der ni prenumererat, samt der erlägga öfverflyttningsafgift m e d 2 5 öre. U e. För dagen för trångt; skall k o m m a i nästa nummer. j &amp; \ S. Hjertligt välkommen åter; nu insända användes m e d snaraste. Gammal sömmerska hänvisas till svaret till » En och annan prenumerant » i förra numrets breflåda. Intresserad praktikus. Edert förslag möter för närvarande praktiska hinder. Då vi genom ökad spridning sättas i stånd att utvidga tidningen, skola vi taga det i öfvervägande. Mimmy. Välkommen! W. Skall komma. Jane. Gerna, så fort utrymmet medgifver. L. G — Borghamn. Annons införes ej, om ej liqvid följer. N i har j u ej ens uppgifvit edert namn. Den nu insända skulle upptaga 7 rader och således belöpa sig till 1,75 för gång. Red. välsorteradt lager af alla slags tricotvaror till lägsta priser. För Herrar: Strumpor, Tröjor, Kalsonger, Normalunderkläder, Ylleskjortor, Il / lag gärd I ar, Damasker, Knavärmare, Vantar, f / luddar, Stickade Mansvästar m. m. För Fruntimmer: Stort och välsorteradt lager af Ylleoch Bomullsstrumpor, Undertröjor, Ylleunderlif, Tricotsnörlif, Ylleunderkläder, Simdrägter, Damasker, Knavärmare, Maggördlar, Muddar, Vantar, Yllevästar, Yllekoftor, Yllekjolar, Bomullskjolar, Filtkjolar, Ylledukar, Ylleschalar, Yllekragar, Teatermössor, Silkesschalar, Tricotlif m. fl. art / klar.
Gäldenär svare för bristen i den afståd* de Egendomen med hvad han framdeles ärfva eller förvärfva kan, ändå att han den förmon vinner; Dock ma i ty fall, Eorgenärerne, för den delen af Gåhlén, derföre Gäldenären afträdes-förmon vunnit, ej af hans framtida tillgångar utsöka, hvad till hans eget, hustrus och o» försörjda barns underhåll nödigt är. Bi Ager Gäldenär någon förläning, gånge den, såsom alla hans öfriga tillgångar till gäldens betalning; men Pensioner eller benådningar, sorn på en annan grund inrättade och med serskildte Privilegier eller förbehåll försedde eller gifne sirö, må icke af Eorgenärerne angripas, 4- §• Finnes Gäldenärs oförmögenhet hafva tillkommit af slöseri, dobbel, lättja eller annan up» penbar vanvård, eller har Gäldenär, under fördöljande af sitt obestånd genom vingleri, vare sig i vexelrörelse, eller dymedelst att han begagnat andras Skuldebref, dem han för motförbin‘delser sig förskalfat, eller på annat sätt underhållit förtroende till sin vederhäftighet; eller har Gäldenär - Konungens Nä<l. Propositioneri när, som idkat handel eller annan rörelse, deröfver Bok hällas hör, icke fört ordentlige böc-’ ker; eller har Gäldenär, sorn i Bolag varit, försummat att om Bolaget och deri skedd förändring sä kungöra, sorn serskildt stadgadt är; eller har Gäldenär, inom de sista trettio dagarne, förr än han sin Egendom afträdde, eller, der Egendomens afträde tvunget är, sedan Borge-’ närernes ansökning derom honom kungjord blifvit, upplåtit penningar eller varor, och ej kan för dem rigtig redo visa: I hvartdera af dessa, fall skall Gäldenär för sin vårdslöshet straffas med fängelse, i sex månader till tre år, efter omständigheterne; hvarunder Gäldenären , så vidt något för honom tjenligt arbete är att tillgå, bör dertill hållas.
Majrt aflåtne underdåniga Skrifvelse i detta mål; så lärman också finna, att sistnämnde Förordning är den Författning, som vid denna frågas afgörande uteslutande bör tagas till grund, emedan debite, ringen Dm 2 Maji, f. m. 33 tingen af en uppbörd, bör naturligtvis ske efter den Författning, som innehåller ej allenast hufvudgrundeTne, men alla detaljer, sorn vid en sådan debitering böra iagttugas* Enligt berörde 1810 års Förordning, skulle BrännVinsSkatfen utgå: 1:0 af Jord å Landet, nemligen tili 2 R:dr af hvarje helt Hemman, och i förhållande derefter för större eller mindre Hemmansdelar; 2:0 af Personalen i de Städer, hvilka ägde tillstånd att tillverka Brännvin, hvarvid hvarje Mantalsskrifven Person borde erlägga 8 Sk.; och som Stockholm Och Götheborg från ert sådan rättighet undantagas, i anseende till Kronans i riessa Städer belägne stora Bränneriet, blefvo äfven dessa Städer från Bevillnings - afgifts erläggande efter Personalen befriade: Vidare stadgades, stt de personer å Landet, hvilka icke ägde eller besutto Jord, men likväl önskade att af Brännvinsbrännings_rättigheten sig begagna, hofde betala afgift i likhet med Städernes Innevånare eller 8 Sk. för personen, samt dessutom sefskild Fahne-afgift. Enligt dessa grunder syneS det mig tydeligt, att den nämnde äfgiften för Personalen berodde i Städ rne af rättigheten att bränna, (hvilken supponerades 1 samma förhållande komma ätt derstädes begagnas och hvarföre ingen afräkning med” gafs); och på Landet äf deh yttrade önskan , att då nian ej ägde jord, likväl begagna Brännings-rättigbeten , i hvilket fall, i stället föt Hemmans-afgiftett, den för Personalen skulle Ridd. 0. Ad, Prof, VI. B. I. Aid. 5,6- Den 2 Maji, f. m. erläggas.
Då det i öfrigt synes otvifvelaktigt, att Tullverkets mer eller mindre principenliga organisation och förvaltning i betydlig^ mån influerar på Statens sanna väl; då det torde leda till enahanda resultater på hvad sätt eri Stat utatmas och dess bästa förspilles, antingen det sker genom fiendtlig härsinagt, eiler Ock medelst ett emot politiska economiens och erfarenhetens grundsattser inrättadt organisationssystem} då det jemväl är onekligt att ailä $64 Den 21 Martii, band, alla hinder böra tillintetgöras,som fjettra och motarbeta näringsfrihet, handel och rörelse, grundpelarne för en nations vålmagt och sjelfbestånd, så torde detta ämne förtjena att blifva ett af de hufvudsakligaste för Riksens Höglofl. Ständers granskning samt kraftiga och skyndsamma handläggning, hvarföre ock jag för min del anser mig pligtig vördsamt under'■ stödja ofvanomförmält^ väckte motioner; an ■ hållande ödmjukast, att i händelse de vinna bifall, mig må tillåtas yterligare få afgifva några erinringar, sorn, synnerligast med afseende på Gottlands isolerade läge, samt dess årliga, en längre tid fortvarande afbrutne corninunication med moderlandet, göra vissa exeptioner och förändringar i allmänna stadganden oundvikligt nödvändiga. Sluteligen utbeder jag mig och att detta mitt anförande må, såsom ett supplement till Herr Grefve Posses utlåtande, blifva remissen deraf, till vederbörligt Utskott följaktigt. Herr Cederschjöld, Pehr GuftaJ-, I anledning ar Herr Trafvenfeldt® till re; mittering nu föredragne yttrande, får jag blott anmärka: att om PrestLäkare Stipendierna skola anses såsom orubbliga contract; så lärdetta val åtminstone blott kunna gälla för de nuvarande - Den 21 Martti, 8§o rande Innehafvarne. Det måtte således vara Statens ovilkorliga rätt, att icke vidare ingå några nya Contract, och sålunda stadga, att inga dylika Stipendier vidare få bortgifvas.
Efter hvad af Banko-Fullmäktiges Protokoll kunnat inhemtas, har af redbarkefråga hos deni icke uppstått om förflyttning till Carlsborgs fästning af tema. någon del af Bankens redbarbeter, för att förvaras i den derstädes, enligt 28 §. i Banko-Reglementet, för Bankens räkning, tillgängliga serskilda byggnad. §. 10. Angående Med anledning af den, genom 29 8. i Banko-Reglementet, Fullmäktige Banho-Ver, i , o . i . \ <■ .. kets reorgaleninafle rättighet alt at. tre personer uppdraga utai betandet al förslag lill nisation. en så beskaffad organisation af Banko-Verket samt reglering af dess Tjenstemanna-Personal alt, jemte åstadkommande af större enkelhet i förvaltningen och räkenskaperna, all möjlig besparing i Verkets förvaltningskostnader på det hela samt ökad beqvämlighet för allmänheten må, utan åsidosättande af nödiga kontroller, kunna beredas; hafva Fullmäktige utsett Herr Presidenten och Kommendören med Stora Korset af Kongl. Nordstjerneorden in. m. C. D. Skogman, Banko-Kommissarien och Riddaren af Kongl. Nordsljerne-Orden C. A. Netherwood samt Banko-Kommissarien 0 R. G. Murray att ifrågavarande förslag utarbeta samt i fullständigt skick till Fullmäktige aflemna före slutet af §r 1852; Och sedan bemälde Komiterade, för fullgörande häraf, den 16 December sislberorde år jemte ett till Fullmäktige aflåtet memorial, innefattande moliver och upplysningar i ämnet, afgifvit förslag dels lill tjerislgörings-ordningar för de serskilde afdelningarue samt dels till ijenslemanna-personalens reglering och dess lönevilkor, öfver hvilka förslag Under-Styrelsen först den 14 Juli detta år med in fordrad t utlåtande inkommit, hvilket blifvit Koinilerade delgifvet; så beror frågan för närvarande på Fullmäkligas pröfning.
Stats-kontoret under loppet af de sista månaderna utaf nästlidne år till Riksgälds-kontoret successive levererat ett sammanlagdt belopp af 2,866,200 R:dr, så att för närvarande såsom oguldne återstå 1,932,400 R:dr, utgörande de, enligt Rikets Ständers vid 1856—1858 ars riksdag fastställda riks-stat, för åren 1859 och 1860 belöpande bidrag till Riksgälds-kontoret af 966,200 R:dr hvartdera året. A Hvad nu först angar förslaget, att de förvaltande verken icke skulle hafva egen kontant kassa, utan för sina utgifter utfärda invisningar, ställda till inlösen af Ränte - — 289 kammaren, medgifver Stats-kontoret, att den princip, hvarpå detta förslag hvilar, är såsom allmän grundsats riktig. Det måste för en 'kassaförvaltning i allmänhet vara fördelaktigare att tillgångarne finnas i en hufvudeller generalkassa samlade, för att derifrån direkte utgå till de föremål, hvartill de äro anvisade, än att medlen fördelas mellan flera särskilda kassor, för att af dem, som deröfver disponera, för de afsedda ändamålen användas. I det sednare fallet kan nemligen lätt inträffa, att en eller flere af sistnämnde kassor för tillfället ägde större tillgångar, än som då erfordrades, 'under det att hufvudkassan, af en eller annan orsak, samtidigt vore i behof af behållningarne i de andra kassorne. Men, äfven med erkännande häraf, kan dock Stats-kontoret ej finna, att genom tillämpning af nämnda grundsats i förevarande fall någon vinst eller lättnad för statsverkets penninge-förvaltning skulle uppkomma. Tvärtom anser Stats-kontoret, att då denna förvaltning är beroende deraf, att stats-inkomsterna med de beräknade beloppen verkligen inflyta, hinder för genomförande af förslaget möta, hvilka i visst fall göra detsamma overkställbart.
Detta synes äfven af beräkningen öfver cellernes antal, som förekommer i detta ämne rör:de handlingar, och det är ostridig!, att en del af dessa celler äro ämnade till straff-fängelser; men dä det är allmänt kändt, och hvilket man äfven får antaga alt StatsUtsk. med sitt förslag endast åsyftat, att fängelsebyggnaderne skola fortsättas efter den hitintills följda plan och således icke att medlen skulle användas till straff-fängelser, utan, såsom den siste värde talaren upplyst, för alt börja nya byggnader i samma rigtning som hitintills, så hade StatsUtsk, ganska lätt alt afhjelpa detta genom att inskränka sitt tillstyrkande så, att den, som bifaller betänk., icke gör det vidsträcktare, än han velat. Det hade varit lätt att åstadkomma sådant medelst en artikulation af beslutet; men deremot om StatsUtsk., för ali icke möjligen binda händerna i fråga om framtida beslut, enär man säger, att ransakningsfängelset skola begagnas såsom straff-fängelser för mindre grader af brott, icke genom en sådan artikulation velat gifva sådant tillkänna, hade StatsUtsk. likväl varit oförhindradt, alt begagna sig af den utväg, som vid fö reg: de riksdagar varit vanlig, nemi. alt StatsUtsk. vid början af hvarje riksdag föreslår att R. St. mätte bestämma en viss summa för något visst arbete att utgå under samma riksdag, hvarefter R. St. framdeles under riksdagen, för återstående tiden intill nästa riksdag, bestämmer det erforderliga beloppet. Om förslaget fått den syftningen, hade sannolikt ingen röst höjt sig deremot, ty vi äro alla ense derom, att, hvad R. St. vid föreg:de riksdagar gjort, bör fullföljas så långt det rörer ransakningshäktena. På dessa grunder kan jag nu icke bifalla StatsUtsk:s förslag, utan anhåller vördsamt, att betänk, måtte återremitteras, på det att Utsk. måtte komma i tillfälle att gifva det en annan form. Hr G ii n t her, Claes Ephraim: I fråga om en förbättrad fångvård eller, med andra ord, om fängelsets organisation, antogo R.
Med afseende å denna varas beqvämlighet för smuggling, anser Utskottet den nuvarande införsels-tullen 3 R:dr få böra nedsättas till 2 R:dr. Horn: oarbetadt platter. I öfverensstämmelse med hvad, på sätt ofvanberördt är, blifvit uppå Kammakare-ombetets i Stockholm underdåniga ansökning, i Nåder förordnadt och med afseende å derför åberopade skäl, finnér Utskottet sig böra tillstyrka nedsättning i tullbestämmelserna å desse rubriker, nemligen för oarbetadt horn i värdet från 16 till 8 sk. och i införselstullen från 6 till 3 rst, samt för plalterhorn i värdet från 24 till 12 sk. och införsels-afgifler från 2 till 1 sk. per skålpund. Hudar och Skinn, som ej inbegripas under pelsverk, äro för närvarande åsätta de ”oberedda, torra” 1 sk. och de ”saltade och rå” 6 rst tull per få vid införsel. Utskottet har, utan att lemna åsido artikelns egenskap af nödvändighets-vara, likväl trott afseendet å den inhemska boskaps-skötseln påkalla förhöjning i dessa införsels-afgifter, och föreslår densamma för det förra slaget till 2 sk. och för det sednare lill 1 sk, per få. Hängslen, som, enligt gällande taxa, införtullas med 33 R:dr 16 sk. på hvarje 100 R:dr varuvärde, torde lämpligare böra förtullas dussinvis med 6 R:drs värde i medeltal och 2 R:dr införselstull per dussin par. Jern: gjutet.
Ständer anmäla, det, i afsigt at lätta mödan för den granskande Allmänhet, hwars uplysta omdöme kan tiena til ledning för nästkommande Ständers ätgärd, Utskottet sammanfördt med sina nu gjorda förslag de anmärknjngar, som wid den sist förslutne Riksdagen gjordes, och hwilkas afgörande, jemte öfrige Grundlagsfrägor, wid 'örn innewarande af Riksens Ständer til den nästföljande blifwit upskjutit. Orebro den pä - Utskottets wägnar z. O. g. HN68P^VI08. u. ttOLttäOHH.O'1'. ^:80X ttVOliLKM. O. Lllverstoiiis. Efter orden utgifwa Skrifter föresiäs "utom i det enda fall som i 4. §. A. af "den af Otz särffilot öfwerenskomna Tryckfri"hets. Lag stadgas." 1. §- 2. d/lom. 2. efter ordet skrift "utom "i det fak om dyblad och weckostrifter här "nedanföre stadgas? 4. K4om. har wid sistlcdne Riksdag blifwit föreslagit salunda: "LrjvitsZi-r ä Boktryckeri ffola ej erfordras, utan staude bwar "och en fritt, ar utan hinder af någon särskild "Författning eller något Boktryckeri. k-gle"menre, samt utan at wara underkastad na"gorr Skrä. Ordning, anlägga sadane Trycke"rier af hwad beskaffenhet eller widd honom "t-enligt synes uti Stad ekler inom et asständ "derifrån af högst en half mil." "Dä et Boktryckeri sälunda utom Stad "anlägges, skola i alla mäl som Bokirycknin"gen röra, Boktryckare, Arbetare i Tryckeriet "samt der tryckte skrifters Författare och Ut"gifware lyda undev Stadens Rätt." "Den et nytt Boktryckeri inrättar, äligi.
Går det an i längden att möta de mest bindande skäl härför med sådana inkast, som de hvarpå majoriteten inom Stats-Utsk:t både vid detta och föreg:de tillfällen hufvudsakligen stödt sitt afslag, att nemligen »Svenska soldatens slöjdfärdighet och fallenhet för dylika arbeten gör behofvet af särskilta ingeniör-trupper till något större antal mindre angeläget»? Dessa Ilrr föreställa sig således, att det vid ett krigstillfälle skulle låta sig göra att taga de ännu felande 480 man från hvilken bataljon som helst, eller kanske till och med af beväringen, och med ens, i anseende till den mångbeprisade »slöjdfärdigheten,» förvandla dem till dugliga pontonierer (förutsatt att de 5 pontonier-equipagen existerade), när man känner — och detta har blifvit mera än en gång sagdt—, att en pontonier utom den vanliga soldatbildningen måste skickligt kunna handtera sin ponton på vattnet, ofta i stark ström, ega färdighet i åtskilliga sjömansarbeten, känna hvarje del af denna komplicerade materiel och i nödfall sjelf kunna reparera den, och framför allt vara väl inöfvad i all slags broslagning, och ändtligen dertill hafva så mycken öfning i ridning, att han kan föra D«n 26 Mari f. m. S05 föra en anspänd pontonvagn och manövrera med den i, snart sagdt, all slags terräng — och således otvifvelaktig! har den svåraste skola af alla att genomgå, innan han kan anses fullt utbildad i sitt yrke. Alla dessa färdigheter, menar Stats-Utsk:t, skall hvilken Svensk soldat som helst i behofvets stund iklädas, på grund af hans »fallenhet för dylika arbeten.» Jag vågar fråga: finnes för ett sådant antagande någon slags förnuftig grund? Men om så icke är, må man då en gång upphöra med att begagna så absurda och så ofta gendrifna skäl för sina beslut och hellre säga rent ut: vi vilja icke gifva ett öre till fyllandet af detta vigtiga behof. Vill man se bevis på hvart försummelser af dylik art kunna leda, så öfverflödar det nu pågående kriget i Nord-Amerikanska Staterna af sådana.
Då fördelen af den beslutade Myntbestämningen består deruti, att nuvarande förhållanden, så litet som möjligt är, rubbas, får jag föreslå, såsom en enklare redaction, att endast uttrycka, det alla liqvider och betalningar hädanefter få med Bancosedlar fullgöras, der ej annat förbehåll gjordt är. 4 skulle då bli af följande lydelse: Alla lir/vider och betalningar hunna hädanefter, såsom hittillsi Bancosedlar fullgöras j der ej annat förbehåll gjordt är. Uppå derefter gjord framställning, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att* med tifslug å Utskottens förslag till 4 §> bifalla den redaction Herr Skogman föreslagit. $-•- 5, Herr Skogman: Sedan 3 Stånd beslut!t, att Depositräkning skall äga rum, synes det nödigt att denna §. anlages. Dervid får jäg blott tillägga deri anmärkning, att Utskottens första förslag innehöll, att man för insatt Guld skulle erhålla Bancosedlar efter silfrets förhållande till guld, I denna §. är detta icke uttryckt, hvarföre jag får föreslå följande redaction: Innan ännu allmän vern - a4 Den ii Januarii f. m. ling kan äga rum, staude det hvar och en fritt, att på en i Banken serskilt inrättad Depositionsräkning , silfver eller guld insätta, och för silfver efter den i 1 ,$\ stadgade grund samt för guld efter bestämdt förhållande till silfver, erhålla sedlar, tillika med Attest öfver insättningen, som berättigar innehafvarén, att det insatta beloppet silfver eller guld för det erhållna beloppet sedlar åter uttaga, på det sätt och med de villkor BancoReglementet bestämmer, Heri’ Printzensköld, Axel: Då Ridderskåpet och Adeln redan förut två gånger afslagit Depositräkning, senaste gången i anledning af inbjudning från ett Stånd, men BondeStåndet, genom öfvergång från sitt förra beslut, biträdt de öfrige Stånden, hvarigenom Depositräkning kommer att äga rum, hemställer jäg, om det icke vore att upphäfva hvad man afgjört, i fall Ridderskapet och Adeln införde i Lagen föreskrifter rörande en inrättning, som Ståndet ej beslutat.