Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer deremot för sista punkten af samma § mätte besluta följande lydelse: »Sedan sysslomän för ordnade blifvit, vare kungörelse i tidningarne ej nödig, der gäldenär en och alla borgenärer, som vid sammankomsten äga talan, annorledes om densamma så tidigt underrättas, att de sjelfve eller genom ombud sig infinna kunna.» 14 Lag-UtsJiottets Utlåtande Jls 48. § 67. Preste-, Borgareoch Bonde-Slånden hafva återremitterat denna §, som deremot blifvit af Ridderskapet och Adeln godkänd, ehuru med den förändring att efter orden »någon borgenär» skulle tilläggas orden »eller gäldenären». Införande i §:n af ett sådant tillägg är ock enda syftet med återremisserna från Presteoch BorgareStånden. Inom Bonde-Ståndet, der ett sådant yrkande ock blifvit framstäldt, har dock jemväl yttrats någon betänklighet i afseende å den stadgade grunden för fördelningen af det i denna § omförmälda arfvode. En sådan betänklighet synes dock icke vara af de öfriga Riks-Stånden delad, hvadan Utskottet, utan vidare genmäle derå, anser sig, då gäldenärens rätt kan vara af arfvodets belopp beroende, böra vördsamt hemställa, del måtte Preste-, Borgareoch Bonde-Slånden jemväl besluta ett sådant tillägg till ifrågavarande §, som, få sätt ofvan för mäldl är, redan blifvit af Bidderskapet och Adeln anlaget. § 69. I denna §, som blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch BondeStånden lemnad utan anmärkning, har Borgare-Ståndet, som godkänt §:n i öfrigt, likväl beslutat den förändring, att ordet aflrädesansökning utbvtes emot konkursansökning.
De anglosachsiska folken kunde blott under kortare tidskeden och d&amp; endast p&amp; enskilda platser fördraga systemet, emedan de ansago det strida bide mot minsklig och gudomlig lag. a. I Amerika och i Skottland har det aldrig varit infördt, undantagandes ett Ar i Chicago. Rörelsen för afskaffande af prostitutionens reglementering spred sig emellertid fr&amp;n England till kontinenten, hvarest systemet allt i f r h slutet af förra seklet varit pá flere stallen infördt. Ett stort förbund under namn af " Den brittiska, kontinentala och allmanna federationen " bildades och samlade inom sig dels som medlemmar, dels som gynnare talrika skaror af den religiöst och moraliskt vakna befolkningen i olika lander; och som deras anförare upptradde allt flere kanda personligheter. Har má blott i förbigiiende anföras namn sidana som den varldsberörnde och vördade national-ekonomen och rattdarde professor Emile de Laveleye friin Belgien, engelsmannen, Stuart Mill e, och Herbert Spencer, de framstinde franska f ö r f a t t h e ~ a b o u l a ~ Pressensé och Monod, den populare tysken Otto Funcke samt i kvinnornas led framst Mrs Butler och vid hennes sida Madame de Morsier, dotter af den afven i Sverige kande skriftstallaren E. Naville m. fl. Internationella konferenser eller större kongresser höllos af denna förening an har, än der, och hvar och en af dessa sopade bort en del af sofismerna, som gifva stöd i t # systemet. En dylik renande svallvig har slutligen ocksi nitt vart land, d&amp; federations-konferensen samlades i Stockholm d. 10-12 September detta Ar. Att gifva en ntlgorlunda fullstandig framstallning af mötets förhandlingar förbjuder det tringa utrymmet. Nigra drag friin konferensens mest anmarkningsvarda upptraden och tal ar allt hvad har kan meddelas. Till ordförande i Laveleyes stalle utstigs parlamentsledamoten profes sor Stuart.
Detta gällde äfven om otillräckligheten af det anslag, som sednast af Rikets Ständer blifvit beviljadt, grundadt på Byggnads-chefens till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga förslag på återstående kostnaden för musei-byggnadens slutliga fullbordan af den 30 Augusti '1856, och slutande sig på en summa af 500,000 R.dr Banko. Ehuru priserna å dagsverken och materialier redan då börjat stiga, hade likväl Byggnads-chefen hyst den bestämda öfvertygelse, att denna summa icke skulle komma att öfverskridas. Men fastän deraf ännu 100,000 R:dr Bko återstode, sorn af Rikets Ständer icke blifvit anvisade, och hvarmed visserligen musei-byggnaden skulle hinna ett godt stycke närmare sin fullbordan, hade Chefen sett sig nödsakad att uti underdånigt förslag i Augusti månad nästlidet år, derutöfver begära 200,000 R:dr B:ko eller 300,000 R:dr R:mt, för att vara fullt förvissad att icke nödgas ännu en gång äska vidare anslag för byggnadens färdiggörande Orsaken till denna brist finge i öfrigt väsendtligen sökas deruti, att då förslaget 1856 ingick, återstodo de stora kostnaderna för marmor, jernkonstruktioner, koppartak, fönsterlufter, golfläggning, hela inre orneringen m. ra., af hvilka utgifter flera voro svåra att beräkna. Vid förenämnda förslags uppgörande hade hufvudsakligen lagts till grund de kostnads-beräkningar, som finnas uti det i Öfver-Intendents-embetet uppgjorda kostnads-förslag öfver nationalmusei-bvggnaden af den 28 Februari 1849 med de förhöjningar i priserna, som år 1856 ansågos behöfliga.
Sisthollne protocoller, samt äfven räkningarne öfv(e)r kyrkooch fattig-medlen uplästes, erkändes och underskrefos. §2, J anledning af Sal.(ig) fru Hildebrands gåfobref uplästes en längd på de 15 fattige personer, som resp.(ective) Egaren af Ericsberg, wäl-b.(orne) H(er)r David Gotthard Hildebrand för i år behagat utnämna, till åtnjutande af 100 Rdr tillsammans; hke (hvilka) pgr (penningar) nu lämnades til Prosten och fattigföreståndare, som derå gåfo qvitto. Och som förmärktes, att större delen af desse upnämnde fattige och i de frånwarandes ställe deras närmaste anhörige woro nu tillstädes; så tillsades, att om de ville dröja qwar, till dess sochnstämman blifvit slutad, så skulle de i dag undfå hälften af den dem beviljade pgr summa, men den andra hälften ej förr än vid Olofsm(ässan); hkt (hvilket) ock skedde. § 3. Husmännen Carl Carlsson i Måstorp och Arvid Pehrsson i Kårtorp, gåfvo tilkänna, att de i sommar ärna dricka Medevi brunn, och anhöllo om församl(ingen)s betyg om deras medellöshet, att der [icke] kunna uppeholla sig, om de icke så njuta fri förplägning och skötsel i Lazarettet derstädes; hkt (hvilket) bifölls. § 4. Jngen sexman, ej heller sochnhandtverkare begärte afskjed. § 5. Brofogden Carl i Kårtorp framkallades och med honom tycktes samtel(iga) sochnemännen instämma dertil, att han i wåhr skäligen braf skött sin syssla. Men som Prosten tyckte denne earl wara så till åren, at han ej orkade så bewaka sitt kall, som fordrades; så frågade han, om icke sochnem(ännen) kunde upgifa någon raskare man til Brofogde, men de wisste ej gifva förslag på någon.
Det är, enl. mill omdöme, min ovilkorliga skyldighet alt behandla frågan såsom en domare, och alldeles icke såsom en enskild man, den der efter egel godtfinnande kan förfara så liberalt han behagar, och del är på grund af denna min åsigt, som jag för min det tillstyrker R. o. Ad. att bifalla StalsUtsk:s hemställan. Jag gör detta så mycket heldre, som jag hyser mycken betänklighet emot den grundsats, hvilken nu är på väg att insmyga sig, nemi. att R. St. kunna konstituera sig såsom ett slags Ofver-domslol, der klagomål öfver Regeringens beslut kunna anföras. Det tillkommer icke den ena statsmakten alt sälta sig till doms öfver den andras beslut. Sådant tillkommer endast domare-makten och då StatsUtsk. hänvisat Hr Printzensköld att anlita denna makt, såvida han fortfarande anser sitt anspråk befogad!, har Utsk., enl. min åsigt, rätteligen förfarit, och derföre lemnar jag äfven Ulsk:s hemställan mitt odelade bifall. Hr Bildt: Jag har med ledsnad erfarit den siste värde talarens åsigt i afseende å Hr Printzenskölds ifrågavartde rätts-anspråk, enär 134 Den 26 Augusti. denna åsigt utau tvifvel kommer att utöfva inflytande på de beslut, som i dylika frågor af Regeringen fattas; men hvad den värde talaren, till stöd för denna åsigt, anfört, har ingalunda kunnat rubba min öfvertygelse i saken och jag förklarar fortfarande, det jag icke förstår, huru K. M. och R. St. kunna bortskänka medel, sä vida de ej i Kronans kassor influtit, eller, med andra ord, äro Kronan tillhöriga, ehuru ännu icke i reda penningar förvandlade och i kassakistan uedlagde. Mig förefaller det något besynnerligt, att man säger, det R. St., genom bifall lill motionen, skulle gå till doms öfver ett af Regeringen fattat beslut och sålunda, pä sätt Gr. Gyldenstolpe förmenat, träda 90 §:n Reg.F:n för nära.
Sme millioner af Banguen ätgä snart til krigö- folkets aflöning; wid Deputerades sam, mantrade frän Stats-och Banco-Mikotten för, klarades ock at för Banguens beständ icke yttcrligare biträden lofwas kunde. Det funderade Län-systemet med pei-m.-rnsn. ta lnnuiketer eller bokförda Län, förutan nägre afgifne försirifningar, tycktes winna mera bifall. Hade detta redan af mig gifwa Forsing wid l?8v blifwit dä antaget, sä hade wi sluppit Riksgälds-Sedlar, förmögenhets-afgift realisation samt äswentyrliga tillit til Banquen. Detta län-systeme medförer den förmonen, at detsamma aldeles icke ändrar penninge-werkets förhällande, och blott af skattdragaren affordrar Räntan, men ej Capitalet uti Krigs-gärd; hwarmcdelst ock England blifwit satt i tilsiänd, at utan förstörelse utföra sä dyrbara krig, och at bära en National-skuld utöfwer soo millioner Pund Sterling. Nägre hafwa dock tyckt, at den crbudna Räntan af 7 procent för bokför, da län more för dryg.' Jag har sjelf blott föreslagit 6 procent; men har funnit stäk uti andras räd, at häldre bjuda i procent mera för et okändt men af alla det fördelagtigaste länings-sätt. I England betaltes och i början 8 procent, men desie dyra län äterbetaltes snart, dä andre biträdde til ringare Ränta, som efterhand Ändra Band. 142, i4§. lisö Den 21 Augusti. hand nedfallit Lil z a 4 procent såsom Landets wanliga Ränta, och hwartil en förnuftigt anstäld amortistementseller Sinking-Fond, uti 1e!!>3n>8 och tib, ej litet bidragit; ehuru andra gänger stelfwa denna afbctalningsfond blrswit angripen. Någre hafwa flutelicen funnit at Bränwins-stätten ej borde lemnäs i underpant, cch at Riksens Höglofi, Ständers garantie borde wara tilräckelig.
Maj:ts förslag bestämmelse om förlust af medborgerligt förtroende för alltid förekommer, infört alternativet “på viss tid“. Ett dylikt alternativ finnes redan på ett ställe i E. K. Maj:ts förslag, nem ligeu i 3 kap. 13 §; och den latitud i domarens prötningsrätt, Rikets Ständer så lunda antagit, är följaktligen icke någon afvikelse från förslagets principer, hvilka dessutom i fråga om påföljdens ådömande för viss tid lemnat domaren valet emellan fem eller flera, till och med 10 år. Då Rikets Ständer nu öfvergå till de mera speciella aumärkningar, som blifvit framställda vid förslaget, kommer den kapitelordning att följas, som är deri iakttagen och göres således början med 1 KAP. Örn devi, som Svensk Straffrätt underkastade liro. I 1 § af detta kap. uttalas den ovilkorliga regel, att inländsk man skall efter Sveriges lag och vid svensk domstol varda dömd, jemväl för brott som han Expeditons-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 185. 3 begått utom Riket; och annat undantag finnes ej derifrån gjordt än det i 3 § förekommande, att han förut undergått straff för brottet å annan ort. Lika med E. K. Maj:t hafva Rikets Ständer ansett inländsk mau böra vara underkastad svensk straffrätt jemväl för brott, som han begått utom Riket, då det blifvit föröfvadt å Svenskt fartyg eller emot Sverige eller svensk man. Beträffande deremot andra, af inländsk man utom Riket begångna brott, hafva Rikets Ständer funnit lika betänkligt att förklara Svensk straffrätt böra ovilkorligen å sådana brott tillämpas, som att lemna dem i allmänhet utan straffpåföljd.
Elementarskolan i Stockholm, nya, angående hyresersättning till Landt bruks-akademien för .211. Elektriska telegraf-förbindelser, angående anslag till 111. Elmhult, angående afskrifning af lånet för utdikning vid 246. Emhetsoch tjenstemäns löner 1857, angående förbättring af 80,251,275. » » » angående vilkoren för . Emerililöner för Professorer vid Upsala och Lunds Universiteter angående 167: 31. Emmern, m. fl. sjöar, angående sänkning af 158: 32 , 33. Enkeoch Pupill-kassan i Riksgälds-kontoret, angående understöd för 243. Enström, A. J., angående pension till 167: 53. Eskilstuna kanal, angående utbetalning af återstoden af anslag till 156. » kungsladugård, om öfverlåtelse af jord från . 61. » stad, om dito till . .61. Exposition i Paris, angående deltagande i .141. F. Falkenberg, angående statsbidrag till en hamnanläggning vid 158: 23. Fattigvården, angående anslag till . 148: 71. 6 Utlåtandets Nummer och Moment. Farmaceutiskt Institut, angående anslag till 148: 45. Fjellbacka, angående rotering af . 131. Finansdepartementet, angående utgifterna under . 136. Fiskerinäringen, angående understöd för 122: 41. Fiskevik, angående dess användande till boställe åt domaren i Jösse härad ... 128. Fiskholmen, angående disposition af 22. Filipstad, angående understöd för lasarettet i 148: 100. Fjäl och Graninge, angående vägomläggning mellan 158: 10. Flottans förråder i Carlskrona, angående inventering af . 139. » gemenskap, angående löneförmåner för 1857 till 255. » pensionering, angående 72 Pag» matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning för 1856 och 1857, angående en brist i tillgångarne för 2 56.
Filial-bankens delegare aflemnat samt jemväl underkastar sig alla de vilkor och förbehåll, som blifvit fästade vid rättigheten för Filial-bank att försträckning hos Riks-banken begagna. d) At försträckningen skola två tredjedelar utgå i form af Ian och återstående en tredjedel såsom kreditiv; men åtnöjes Filial-bank med försträckning, motsvarande 25 procent af tecknings-summan, och ej öfverstigande 200,000 R:dr Riksmynt, må sådan försträckning till hela beloppet såsom kreditiv utgå. ej Den del af förslräckningen, som meddelas i form af lån, utgifver Riks-banken på grund af reqvisition och skall lånet ovilkorligen inom två år, efter det Filial-bank träd t i verksamhet, vara till hela beloppet från Riks-banken uttaget. f) På kreditivet åter eger Filial-bank att, efter behof, utfärda assignationer, med vilkor att assignationerna, hvartill tryckta blanketter, uppå reqvisition, mot betalning, från Fullmäktige utlemnas, icke få lyda å andra valörer, än 100 R:dr, 500 R:dr och 1,000 R:dr Riksmynt; skolande med först afgående post efter assignationernas utgifvande förteckning å de - Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 61 samma, med uppgift å deras nummer, datum och summa, till Riks-banken insändas. Den genom litt. g) bestämda ränta af tre procent så väl å lånet, som älven å de summor, hvilka på kreditivel lyftas, har Utskottet väl ansett böra bibehållas, ehuru Riks-bankens ränte-afkomst på kreditivet hillver ringa, emedan Filial-banks assignationerna länge bibehålla sig i rörelsen och emedan uttag å kreditiv vanligen så fort ske kan fylles, för att lemna tillfälle till förnyad assignering; men då Riksbanken bör i ränta å kreditivet kunna påräkna åtminstone en procent, hvilket hitintills icke varit händelsen, hemställer Utskottet, alt nämnde litt. gJ må erhålla följande förändring: 47:o. Filial-bank erlägger till Riks-banken å länet tre procent.
Fröken Magnell skulle i så fall blifva den första kvinna, som antagits till elev vid nämnda högskola. Fröken Emmy Rappes testamente. Frö- ken Emmy Rappe har i testamente donerat till Gotlands sjukhem för obotligt sjuka 6,000 kr., till Fjellstedtska studenthemmet i Upsala 6,000 kr., till Fjellstedtska skolans pensionsfond för dess fö- reståndare 4,000 kr., till Röda korsets pensionsfond för sjuksköterskor 5,000 kr., till Fosterlandsstiftelsens sjömansmission 500 kr. samt till enskilda personer 0,500 kr. ' t! Sonja Kovalevski är föremål för en längre artikel i Novoje Vremja med anledning af det här i Stockholm nyligen högtidlighållna aftäckandet af hennes minnesmärke å Nya kyrkogården. » Fru Kovalevski dog i det land » — så skrifver den ryska tidningen — » där det blef hennes lott att arbeta, i det land, som på vid gafvel öppnat sina universitetsdörrar för henne, under det hennes fädernesland endast kunde erbjuda henne plats som lärarinna i matematik för elementarskolans elever. Hennes stoft är därför med rätta jordadt i Sverige. Men om än omständigheterna tvungo den aflidna både att själf studera och senare att använda sina kunskaper utanför sitt hemland, så förblef hon dock, såsom det sades på hennes graf, » en trogen och hängifven medlem af det unga Ryssland, fredens, sanningens och frihetens Ryssland, det Ryssland, hvilket framtiden tillhör. » Därför beslöto ryska vänner och beundrare att föreviga minnet af sin berömda landsmaninna. Samtidigt har ett minnesmärke för kommande tider rests öfver fru Kovalevski äfven i hennes hemland. Stipendier vid de högsta kvinnliga skolorna skola för alla tider påminna den studerande ungdomen om den kvinna, som genom sitt förstånd, sina kunskaper och sin hängifvenhet för vetenskapen skapade sig ett rykte öfver hela den bildade världen. Att sidenfabrikationen i Schveiz står på en ovanligt hög ståndpunkt, är ett kändt faktum, liksom ock att de schveiziska fabrikaten framgångsrikt täfla med de bästa franska. Men medan.endast en liten del af de tillverkade sidentygerna konsumeras inom Schveiz, afsättes större delen däraf på utlandet, hufvudsakligast Amerika.
Hrr Elektorers lista vid val af 2 Suppleanter i Riddarh.Utsk:t; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: „ N:o 2,172, Hr Lorichs, Fredrik Eeinhold; N:o 1,468, Hr Stedt, fullm. Hr Silfversparre, Oscar. Hr Prytz, Lars Adolf; Som jag under innev:de månad måste företaga oundgängliga tjensteresor, anhåller jag att få, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, afsäga mig min plats som ledamot i Bevilln.Utsk:t. It. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Hr Reutersvärd, Patrik: Som jag för vårdande af egna angelägenheter ej kommer att vistas i hufvudstaden under denna månad, får jag anhålla om befrielse från updragen att vara Bänkman samt ledamot af Bevilln.Utskd. Afven denna anhållan bifölls. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då erfarenheten visat, att antalet af Suppleanter i Bevilln.Utsk:t icke är tillräckligt, får jag hemställa, det B. o. Ad. måtte till nämnde Utsk. utse ytterligare 4 Suppleanter. Sedan propos. å bifall till denna hemställan blifvit gjord och med ja besvarad, anmodade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammankomst välja 2 Ledamöter och 4 Suppleanter i Bevilln.Utsk:t. Företogs val af 18 ordinarie Ledamöter och 12 Suppleanter i Förstärkt Bevilln.Utsk., och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter N:o 137, Gr. Skjöldebrand, fullm. Frih. Åkerhjelm, Johan-Carl; N:o 304, Frih. Fock, Alexander Georg; N:o 354, Frih. Fock, fullm. Hr Sandels, Ulric Fabian; N:o 392, Frih.
Derigenom skulle, efter min tanka, betydliga cöutroller vinnas. Sedermera är jag, i anledning af ett mot mig rigtadt enskildt yllrande, skyldig 262 Den 5 Mars f. m. förklara Herr Professor Cederschjöld, att hvad jag här sagt, ej var något personligt mot honom; det var blott mot det sätt, som i sednare tider blifvit gängse, och hvilket han i dag använt, att söka tyda Grundlagens klara stadganden på mångfaldiga vis och sätt. Jag vädjar till honom sjelf, då han åberopade i4 §• Riksdagsordningen, och sade: att 3 år betydde minst 3 år; då han i anledning af ett annat omtaladt ställe i Grundlagen, yttrade: att 3 StatsRåd skulle betyda minst 3 StatsRåd; och detta under det han på nästa rad, efter hvad han ur i4 §. uppläst, likväl kunnat finna, att der t. ex. står minst 2o R:dr då verkligen uttrycket minst behöfves; och då man nu så ofta hör sådana citationer, om man ej kan ledsna vid dessa eviga tolkningar, som göra sundt förnuft till en öfverflödsvara. Jag tror, att man endast behöfver hålla sig till 42 §:s i Riksdagsordningen tydliga föreskrift, der Rikets Ständers och deras Utskotts förhållanden till StatsContoret äro gifne. Herr Ribbing, Alrvid: Sedan Herr von Hartmansdorff så fullständigt utvecklat detta ämne, önskar jag blott få göra det tillägg, att jag för min del anser Rikets Ständer ej vinna något dermed, att de upprepa ifrån ena gången till den andra hvad de sagt. Det tjenar till intet, och skulle trötta den, för hvilken det upprepas. Det Den 5 Mars f. m. a63 heter i 2:a punkten \ §. Utskottet tillstyrker Riksens Ständer alt förnya deras vid iS‘i'3 års Riksdag i detta ämne gjorda underdåniga framställning; och derjemte yttra den önskan, att enär behof till dylika bidrag sig yppa., medel dertill anordnas å den Extra Utgifts-summa, som till Kongl. Maj.ts disposition pä 8:de HufvudTiteln af Riksens Ständer anvisas. Frågan är här, om de 8000
Constitutions-Utskottet tror sig icke behöfva för Riksens Ständer vidlöftigt utreda, huruledes, både enligt Rättvisans grunder och Klokhetens föranledande, denna fullkomliga jemnlikhet emellan bägge Rikenas till ofvansagda ändamål utvalde Comitéer bör aga rum. Det är öfvertygadt, att den broderliga känslan, som lifvar bägge folken, den rena aktning hvart och ett fritt och sjelfständigt folk bör hysa för hvart och ett annat folk i samma belägen - het B. K:o G1, G?.' 482 Den 27 April. genhet, redan förut bestämt Svea Rikes Ständer till erkännande af denna jemnlikhet. Antalet af dessa Committerade har Utskottet ansett sig böra föreslå till 36 personer ifrån hvardera Riket, då ifrån Syea Rikes Ständer g Ledamöter af hvart Riks-Stand dertill böra utväljas. Dessutom böra äfven af hvart Stånd tvenne Ledamöter utväljas såsom Suppleanter, hvilka i bestämd ordning träda i befattning, endast i det fall, att någon af de Ordinarie Ledamöterna skulle möjligtvis vid valförrättningen icke komma tillstädes. Till Samlings-ort för dessa bägge Rikenas Coniin itterede föreslår Constitutions-Utskottet Riksens Ständer Carlstad, såsom belägen, i det närjnaste, midt emellan de orter, der vanligen Sveriges Riksdagar och Norriges Storlhing hållas. Till denna bestämda Samlingsort böra, enligt Utskottets tanka, bägge Rikenas Committerade förbindas att på utsatt dag inträffa. Denna dag bör af Konungen, eller, i fall af hans frånfälle, af bägge Rikenas lagliga gemensamma Styrelse msättas inom den kortaste möjliga tid, efter erhållen underrättelse om hvardera Rikets särskildta val, beräknad efter Riksdags-orternas afstånd ifrån Samlingsorten, men ej senare än den 21 dagen efter den för Svea Rikes Ständer och Norriges Storthing förut bestämda valdagen.
Denna fonds behållning uppgick: vid 1860 års slut till Riksdaler 1,656,548: 67. „ 1861 „ „ „ „ 1,689,625: 81. „ 1862 „ „ „ „ 1,712,060: 50. ., 1863 „ „ „ „ 1,724,599: 42. liik. till R. St. Prot. 1865 4 1866. 4 Sami. 1 A/d. 13 Haft.. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 30. under hvilka summor likväl voro inbegripna de osäkra fordringar, sorn fonden hade utestående och sorn utgjorde, vid slutet af år 1860 . _. Förhållandet mellan fondens inkomster oell utgifter har varit följande: N År 18C3. • Inkomster: bestående af influtna räntor på utlånta kapital hafva utgjort 149,043 5 139,380 2 132,588 86 Utgifter: