Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Numera går genom landet en anda, som temmeligen allmänt antyder, alt det Svenska jordbruket står långt efter hvad det borde och kunde vara. En förhandenvar. brytning gifver sig tillkänna derigenom, att andra, än de som höra till den arbetande classen, öfverlemna sig mer än någonsin åt Iandtmannayrket, för att deri finna utkomst och sysselsättning; samt alt en förut ospord verksamhet röjes flerestädes i landsorterna, syftande att bringa jordbruket i annat skick, än hvari det befunnits och befinnes. Erkännande af brister är första steget till deras möjliga afhjelpande. Ifrån åtskilliga landskaper hafva till E. K. M. inkommit lind. framställningar örn det behof, som allt mer och mer börjat uttala sig af läroanstalter, der nödiga kunskaper kunde meddelas och vinnas, vare sig i afseende på grunderna för ett väl ordnadt jordbruk, eller om tjenligaste sättet för verkställig - Dan i5 Februari e. ra. 87 helen af dertill hörande bestyr och tillgöranden. Under sådana förhållanden, som här ärö att åberopa, torde det ej böra betviflas, att tiden ju icke är inne, då fråga om läroanstalter, afseende jordbrukets förkofran, kan betraktas sorn en bland landets förhandenvarande vigligaste angelägenheter. Det bör cj undfalla, att hvad som i denna del bör (illgöras, ej kan åstadkommas, utan användande af större eller mindre omkostnader å Statens sida. Men dessa — örn de ändamål lyckligen vinnas, som vilja befrämjas — böra ej betraktas annorlunda, antingen de firo större eller mindre, än såsom ett förskott, hvilket mångfalldigt återbetalas så till capital som ränta. En läroanstalt för bildande af skicklige jordbrukare i allmänhet, kan ej annat, än blifva välgörande i sina följder, äfven derigenom, att den bidrager till spridande af nyttiga kunskaper ibland den stora massan af folket, som är sysselsatt med jordbruksarbetet, och utgör således ett bland medlen, att fylla det egentliga folkets temmeligen allmänt erkända behof alt jemväl vinna delaktighet i hela mensklighetens gemensamma egendom — bättre velande örn det för en hvar nyttiga, sanna och rälta i den ställning, hvari han sig befinner.
— Såsom Revisorerne anmärkt, måste åtskilliga dyrbara maschiner och modeller placeras på vindarna, der de lätteligen kunna skadas. Vid en eldsvåda skulle en sprutslang ej kunna föras fram dem emellan, utan att åstadkomma en total förstöring. — Då, af brist på utrymme, varuprofs-samlingarna äro alltför mycket hoppackade, försvåras derigenom deras förevisande i hög grad. — Alla dessa samlingar kunna 158 slutligen, under sådana förhållanden, icke uppställas efter något ordentligt systern, som likväl vore nödvändigt, för att, enligt Institutets plan, genom sjelfva uppställningssättet, begrepp måtte kunna meddelas om konstmedlens natur och ändamål samt om konstalstrens frambringande och beskaffenhet. Den nådiga Remissen återställes i underdånighet, och Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, S tor m ä k tigs te , Aller nådigs te Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, C. D. SKOGMAN. A. P. v. SYDOW. G. Ad. ZETHELIUS. Stockholm den 22 Februari 1844. L. S. G. A. Lundhcjuist. 159 Direktionens för Chalmerska Slöjdskolan underd. Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse angående granskningen af denna Skolas råken - Storinäktigste Allernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af nådiga Remissen af den 16 sistl. Januari oell med återställande af Rikets Ständers Herrar Revisorers, i utdrag, nådigst meddelade anmärkning vid Chalmerska Slöjd-skolans räkenskaper för år 1841, får Direktionen öfver bemälda Skola i underdånighet afgifva följande förklaring. Rikets Ständers Herrar Revisorers anmärkning synes hufvudsakligen åsyfta att erhålla upplysning öfver hvad som förmått
Räkenskaperna, som omfatta anslagen till såväl länsoch häradssorn stadsfängelserna utom Stockholm, äro för revisionsåret utan anmärkning granskade i Kongl. Kammar-rätten. De utvisa följande förhållande: Debet. Länshäkten. Häradshäkten. Stadshäkte)». Summa. Balans från år 1859: Balans till år 1861: Credit. Balans från år 1859: Skuld 58. 58. Utgifter: Under revisionsåret har tillsammans blifvit utbetaldt 182,597 R:dr 68 öre, hvilken summa, såsom i utgående balansen inbegripen, föres inom linien. Balans till år 1861: Kontant behållning — Inventarier m. m 316: 72. Ur den berättelse, chefen vid Fångvårds-styrelsens Byggnads-kontor afgifvit angående fängelse byggnaderna och de arbeten, som under loppet af år 1860 blifvit utförde vid de nya länsfängelserna och kronohäktena samt vid straffoch arbetsfängeiserna i riket, få Revisorerue meddela följande uppgifter: Nya läusfäugelserna. Uti Jönköping, Örebro och Wisby, der fångar redan under loppet afår 1859 kunnat i fängelserna inflyttas, hade yttre afrappningsarbeteua blifvit utförda och byggnaderna i sin helhet fullbordade; i Östersund, hvarest fängelsebyggnaden under år 1858 påbörjades, hade inre murarne fullbordats, stängselplank blifvit uppförde, byggnadens plåttak pålagdt samt inredningsarbetena påbörjade; i Hernösand och Umeå, hvarest byggnadsarbetet påbörjades under år 1859, blefvo byggnaderna under revisionsåret uppförda under tak; och i Upsala hade under året fängelsebyggnadeus grundoch stenfotsmurar blifvit uppförde. Nya krouocellfäugelserua. I Norrtelje hade dervarande fängelsebyggnad blifvit utvändigt afrappad, hvarefter denna byggnad fullbordades, och i Norrköping, der en fängelsebyggnad med 34 celler jemte ekonomioch ransakningslokal under årets lopp blifvit påbörjad, hade byggnadens grundbotten, i anseende till befunnen osäkerhet, blifvit förstärkt medelst sandfyllning, äfvensom grundoch stenfotsmurar derå uppförde. Öfriga lausoch kronohäkte».
Statens gemensamma Casfa, samlad för dess underhåll, tyckes väl af en förvaltare eller Fullmägtig ej böra få disponeras utan till gemensamma fårdelar, hvilket man väl ej alfvarsamt kan påstå Götha Canal skall åstadkomma: sådane slags utgifter synas böra bestridas endast genom Actier och frivilliga sammanskott eller Collecter öfver hela Riket, som nu för nya Kyrkors byggande ofta beviljas, hvarigenom en verklig samfundskänsla kan sig uppenbara; men ej tvungit utgöras af äfven den torftige Dagkarlen och andre, som aldrig af arbetet kunna draga något parti; minst tillåtas förstöra Crediten för fsfationalskattkammaren, då den, i stället att med sina inkomster få skaffa valuta för dess oconsoliderade depositionsbevis, tvungits dermed bygga Canalen, hvilket, enligt det af Bolaget åberopade Contract åligger Bolaget en - 84 Den i5 O c Löher f. m. famt\ ännu värre än att det allmänna nu nöd - gas sätta sig i betydlig ränteskuld, utan säker jnlösningsfoad för denna ett privat Bolag tillhörige Canalbyggnad; hvilka alla mesurer så uppenbart synas mig skada hvarje msos enskildta välmåga. Detta i allt för stor Schala entamerade skrytverk öfvertogs i början af ett bolag visst ej af Medborgerlig uppoffringskängla, utan i beräkning på enjhilt vinji och af hunger efter lån af en enskilt Discont. Nu då calculerne felslagit mer än calculer gjordt, sedan räkning i verlden existerat, eftersom ett Förslag slutande sig med i,600,000 R:dr måst redan ökats till 8 å 9 Millioner, samt den påräknade Disconten blifvit bragt i oemotsägeligt concurs tillstånd (Bolaget må så i det ena som andra afseendet vara oskyldigt, resultaterne äro dock ostridiga); nu vill man påtruga det allmänna de afgjorda förlusterne och hela arbetet 6aint helt comode taga 5 procent på sina — kanske någon gång för en bagatelle erhållne Actier.
Tvenne skepnader sutto i skymningen derinne, när Sorgbarn med Käck anlände. Den ena var en man, mager, svartbrun och dystert blickande ur ihåliga ögon. Den andra var en qvinna, mörk och mager likasom mannen. Begge tego och stirrade framför sig. Obeskrifligt lidande suckade ohörbart i hvarje drag af denna qvinnas anlete; trånande smärta hade tecknat linierna af hennes gestalt. Men skönhet låg ännu, ett blekt, händöende skimmer, öfver denna bild af sorgen: en vemodig skönhet, erinrande om sin egen stundande förintelse. – Sorgbarn är här, sade mannen, ty qvinnan hade icke hört ljuden af gossens steg, icke ens märkt, att Käck lagt sig på mossbädden bredvid henne, der han gäspade och sträckte sig alldeles hemmavant. Qvinnan spratt till och såg upp. Sorgbarn lade sina armar kring hennes hals, kysste henne på mun, ögon och panna, tryckte sin kind mot hennes och sade: – Goda moder, jag bär ett gladt budskap till din själ. Singoalla ... ty denna qvinna var Singoalla ... svarade då med lifvadt anlete: – Ett gladt budskap? Vill du gifva mig en solstråle, du son af en grym fader? Sorgens barn, älskade, älskade, gif mig honom, men låt honom ej försvinna! Singoalla fattade Sorgbarns hand, kysste den och förde den öfver sin panna. – Min fader hatar mig icke längre, sade Sorgbarn. Det var detta budskap han ville framföra. – Assim! ropade Singoalla till den mörke mannen; – hör du! Erland hatar icke längre sin och Singoallas son! – Jag hör, svarade mannen doft; – kraften kan då verka. Låt den verka snart! – Han hatar dig icke längre, upprepade Singoalla med gränslös förtjusning. – Har han kallat dig son, anar han, att du är hans son? Säger han icke stundom, att du liknar Singoalla? Har han aldrig nämnt mitt namn till dig? Visst har han det! – Nej, svarade Sorgbarn. Singoalla förde handen till pannan. – Nej, sade hon saktare, – jag borde veta det ... Sorgbarn, fortfor Singoalla, – är fru Helena mycket skön?
emedan hon der saknade den kärlekens ande, hvilken herrskat i den skola, hon besökt i Kiel; men efter en tid kom en ny lärare, hvilken b8ttre förstod hennes skaplynne, och nu gick allting lätt. Att inhemta kunskaper var för henne en riktig glädje, och det var liksom hon anat att hennes samlingstid skulle blifva kort, hvarför hon anstrangde sig s i mycket niera under arbetet i skolan. Vid 1 5 irs Alder blef 235 hon konfirmerad. och under d e t \ - änne Sr hon dessförinnan Atnjöt religionsiindervisiiing af den ntmiirkte sjilasörjaren, Pastor Ilildebrand. raknade hos henne en b e s t h d föresats, att bli diakonissa: ars. I~erXttelserna friii Kaiserswerth intresserade heniic iner 311 den mest uiiilerhillancle lektyr. Vid deuiia tid fick hon S k e n pröfva sin förmiga som sjuksköterska; ty en gammal sjuklig slägting, för tillfiillet boende hos Christines förrldrnr, bad on; &amp; matt barnet med d e iiijiika sma hiinderna matte Iilgga omslagen 118 hans sjuka öga, ty d9 gjorde det icke alls SS oiitlt., Afven hennes mor och syskoii Iäto henne geriia sköta sig d 5 d e miclde illa: Christine var n41nligeii den äldsta bland en stor barnskara. Men under hela denna tid r a r Iion sjelf mycket svng. DS köpte fadern ett vackert hus nied tillhörande trädghd utom sonlen. Det r a r en gliidje för barnen att flytta ditut! Nu började Christine afven att nndervisa sina syskon i d e olika skoliimnena: hon gjorde början med sin syster Bertha, hrilkeii var 1 0 ar yngre i n hon, och sedan fingo alla d e andra sin första uudervisning af henne. D5 Christiile likväl fortfarande var svag till helsan, sändes hon i vänners sällskap till I ' yrmont, der hon af det starka, jernhaltiga vattnet fick nya krafter.
Denna reservation, först ämnad att blott i Banco-Utskottets protocoll en gång för alla protestera emot allt mitt deltagande i de retrograda steg Banco-Utskottet tid efter annan tager, medföljer dock nu till Riksens Ständer, icke för det jag nu eger större förhoppning än förut, att någon uppmärksamhet deråt skall i Riks-Stånden skänkas, jag känner dertill alltför väl serdeles längre reservationers öde; men af det skäl att man gjort mig uppmärksam, att om min reservation skall medföra också endast den kraft och verkan jag åsyftar, nemligen att intyga mig för ingen del hafva velat följa med, under det tillbakaskridande jag så högeligen ogillar, så måste den icke genast begrafvas i Banco-Utskottets för alltid tysta protocoller, utan åtminstone synas i de tryckla Betänkanden, alt der mera offentligen bära vittne om i hvilken syftning jag såsom Utskotls-ledamot ansett mig böra handla.” Af Herr Stuart: ”Under det både Regeringar och Nalional-representationer inom andra länder omsorgsfullt söka alt, på flerahanda sätt, förbereda och tillvägabringa jordegendomarnes befrielse från de vid dem fästade skulder, och sedan, äfven inom Sverige, åtskilliga mer och mindre ändamålsenliga åtgärder i samma syftning blifvit, under sednast förflutna Riksdagar, allmänt yrkade samt till en del vidtagna, har nuvarande BancoUtskotts pluralitet tillstyrkt Rikets Ständer alt, genom deras Bank, inlocka Svenska jordegarne, i synnerhet de obemedlade, i en ytterligare skuldsättning. Emot denna, i Utskottets Utlåtande N:o 83 först framställda och nu fullföljda tillstyrkan, anser jag mig således föranlåten att jemväl vid delta tillfälle förnya mia förut anmälda reservation, under förklarande af min orubbliga öfvertygelse, att Utskottets, uti ifrågavarande hänseende, afgifna förslag kommer att menligt inverka, ej allenast på förtroendet till Rikets Ständers financiella operationer, utan ock på den mindre jordbrukarens oberoende och sjelfbestånd.
Af de känslor, med hvilka jag emottog nyheten, finner jag till min glädje, att Josef verkligen är bannlyst från mitt hjerta. Visserligen blef jag litet häpen, många minnen stormade på mig; men bland dessa känslor fanns dock ingen, som hade ens tycke af kärlekens oro, af svartsjuka eller något annat sådant. Nej tvertom, de känslor, den närvarande stunden skänkte mig, hade snarare tycke af glädje. Josef har sökt tvätta bort en del af sin fläck och han har högtidligen afsagt sig mig för lifvet. Skall jag å någons vägnar känna smärta, så är det å Axels. Månne han igenom sin moders giftermål kommer i någon falsk ställning? Jag hoppas annat. Jag hoppas, att Gud styr Axels öde på det vackraste sätt. Ack, om den gossen på ett par timmar vore här, att jag finge visa honom för Anna. Anna skulle säkert vara nöjd med Axel. Anna synes komma från sin spatserfärd. Bort, mitt album! Ack, så jag är glad! Nyss såg jag tvenne personer gå arm i arm. Jag håller så mycket af dem begge. Huru ofta Anna, nästan med ovilja, medgifvit, att hon aldrig varit kär! Jag har trott derpå, ty Anna ljuger aldrig. Anna har mest bott här i ensligheten på landsbygden; väckelse till kärlek har felats henne. Anna har varit liksom ledsen på sig sjelf, för det hon icke erfarit denna ljufva plåga. Säkert är jag en så opoetisk varelse, att jag aldrig kan börja älska sade hon en gång, halft gråtande, halft skrattande. Då sade jag, att poesin icke ligger i kärleken egentligen ty denna kan vara falsk utan fastmer i den sanna kärlekens möjlighet. Jag drog på den sträng, att blott den rätta kommer, så skall Anna nog lära sig älska. Den rätte kommer väl aldrig sade Anna redan är jag tjugu år, och om jag är något vacker, så börjar väl den fägringen redan taga af. För hvarje dag blir det väl svårare att älska mig. Härvid gjorde jag en liten syftning på min egen sorgliga historia och menade, att det kan vara en lycka att slippa kärleken. Nå ja; jag vill litet pruta med mig. Jag vill icke bry mig om att vara älskad. Men visst skulle jag sjelf vilja älska. Ja, jag skulle vilja tycka om någon.
Äldre instrument tagas i Oumbärlig möbel i hvarje hem, speciutbyte. elt under sommarmånaderna, är Hjalmar Peterson &amp; C:nis Stockholm. LUDVIG OHLSON, Bort med liktornarne! Seletor. Ett nytt, osvikligt, smärtfritt likj. tornsmedel (bättre än Collodin och alla ^ andra liktornsmedel) borttager fullkomligt liktornar med roten inom kor_ taste tid. Inlagdt i eleganta karton-. ger har Deletor den stora fördelen framp för alla dylika medel, att man ständigt bär det på sig. Hvar och en Z som har liktornar skall skatta sig B lycklig efter att hafva användt Deletor. C Hvarje kartong kostar 1 kr., som in5 sändes som postanvisning eller i spar&amp; q märken. Posto. telegrafadress » Deletor », Upsala, Vaksalatorg 27 och Gö- teborg, Magasinskvarteret 1 å&gt; 2. [1423] A M Se den större annonsen i n:r 3 för i år [1434] Nya Fällstol, som äfven kan begagnas som Fåtölj, Chäslong och Säng, och som erhålles fraktfritt mot 10 kr. järnvägsefterkraf från Hjalmar Peterson &amp; C:nis Bokhandel, Karlstad. Till förekommande af förvexlingar är vår Nya Fällstol alltid stämplad på de båda kortstyckena, som uppbära armstöden, med vår firma Hjalmar Peterson &amp; C:ni, Karlstad. I D U N ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. saker (dock genast) mot fraktkostnaden. Billigast af alla.
Att emellertid ofvannämnda Kongl, föreskrift och det beslut, som på grund deraf på berörda möte fattats, icke fullständigt blifvit satte i verkställighet, torde kunna slutas af den omständigheten, att åtminstone under sednast förflutna 150 år pensioner icke på långt när crlagts af alla de klockare, som enligt stadgandet varit dertill förpligtade, såvida man icke heldre ville antaga — hvartill också något skäl funnes för handen — att afgifterna till en början allmänneligen utgått, men sedermera, af en eller annan anledning, på flera ställen upphört. Hvad ofvan blifvit anfördt i afseende å tillkomsten af de från klockarebol inom Lunds stift till stadsskolor derstädes utgående afgifter, eger tvifvelsutan, enligt hvad Kammar-kollegium meddelat, i hufvudsakcn tillämpning äfven på provinsen Halland, utom derutinnan att föreskrifterna i nådiga Brefvet den 9 Januari 1798, hvilka föranleddes af en framställning från Domkapitlet i Lund, aldrig blifvit delgifna hvarken Konungens Befallningshafvande i Hallands län eller Biskopsembetet i Göteborg, och i följd deraf, såsom för dessa myndigheter helt och hållet obekanta, icke blifvit inom nämnda provins tillämpade. Vidkommande åter beloppet af ifrågavarande landtgillen och klockarepensioner, så utgå för närvarande under sådana benämningar — enligt hvad vid verkställd Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 80. 31 pröfning al de från vederbörande lemnnde uppgifter blifvit utredt — till nedan omförmälda läroverk följande afgifter: Lunds högre elementarläroverk. Klockarepensioner: 30 kappar råg, 4 tunnor 12 kappar korn, tillsammans 32 kubikfot 5 kannor spanmål samt 3 R:dr 5 öre i penningar; varande denna inkomst anslagen till bekostande af reparationer. Något landtgille utgår icke till denna skola.
Beträffande sedan den af Herr Rosenblad väckta frågan om upprättande af en ny minimi-tarif, grundad på de tio sista årens medelförsäljnings-priser; så enär, om äfven genom denna åtgärd sammanlagda taxerings-värdena för de särskilda länen skulle kunna bringas i ett något riktigare förhållande till hvarandra, än som nu är fallet, hufvudsyftemålet för en förbättrad fastighets-taxering, eller utrönande af hvarje fastighets rätta värde, så väl i och för sig, sorn i förhållande till de öfrige fastigheterne inom riket, i allt fall icke skulle derigenom ernås, kan Utskottet icke eller tillstyrka bifall lill Herr Rosenblads förslag om en förändrad minimi-tarif. Och hvad ändtligen vidkommer Ola Månssons hemställan om upprättande af en på [sista skatteårets taxerings-värden grundad maximi-tarif; så utgör den omständigheten, ali en sådan tarif skulle göra hvarje framtida .försök till en jemn och med verkliga värdena öfverensstämmande fastighets-taxering om intet, tillräckligt skäl för Utskottet att afstyrka allt afseende å hvad Ola Månsson sålunda föreslagit. §§. 116 och 125.
Plåtar och andra äirnen för ytterligare behandling; Kopparnickel; Korkskrufvar; Kreatur, hästar, utom hingstar; oxar, kor och ungboskap, halfvar, svin, utom fargaltar, andre fyrfotade; Iirukmakare-arbeten, ej specificerade; Käppar, alla slag; Kött, färskt, salt ad t, torkad t eller rökt; Lackerade arbeten, ej specificerade; Lin, ohäckladt; Ljuskronor, af sammansatta, eller såsom arbetade, ej specificerade ämnen; Anm. delar deraf för tullas efter det eller de förarbetade ämnen, hvaraf de bestå; Luktvatten, alla slag (flaskornas vigt inbegripen); Lunta; Lås; Läder, mer eller mindre beredt, Karduanssamt färgade eller tryckta skinn; Finare skinn för tillverkning etc. (denna rubrik utgår ur taxan); Sulläder; andra slag, ej specificerade hudar och skinn; Luder arbeten, ej specifiderade, lackerade; Mastix. Utsk:s förslag rör:de dessa artiklar; hvarom R. o. Ad. redan dels vid pröfningen af första punkten af betänk., dels i sammanhang med åtskilliga smidesarliklar, hade fattat beslut, ansågos ej föranleda till annan åtgärd, än att läggas lill handlingarne. Metaller, sammansatta, alla slag; oarbetade; arbetade; förgyllda; försilfrade; andra slag; Marin-metall, eller annan composition etc. (ofär ändrad t); skrot samt gammal och brukad metall, sammansatt, alla slag: Härom yttrade sig en ledamot, som förordade Utsk:s förslag, hvarefter detsamma af R. o. Ad. bifölls. Mjöl, af vegetabilier, som ej kunna inbegripas under spanmål eller hänföras till medicinalier; Nyckelringar och Nyckelhakar; Papparbeten, alla slag; olackerade, lackerade; Paraplyer och parasoller, siden; andra slag, Pelsverk eller pelt erler, oberedda fåroch lammskinn, alla andra oklippta, alla andra slag; Plommon, catharinoch sviskon, Pomerans knoppar och skal; Ris, puddy(ny rubrik, som införes); Russin.
Majrt har i anledning häraf, uti Nådig skrifvelse af den 20 December 1813 , täckts gifva Kongl. Magazins-Directionen tillkänna, att icke någonting blifvit eller skulle 3 en J>7 Juli, skulle framdeles blifva uraktlåtet till befordrasde af ersättning för dessa fordringar, samt atJ General Consuln Bruncrona i Abo fått sig uppdraget att desamma med all noggranhet bevaka. Kongl, Directionens Berättelse till StatsUtskottet af den n nästlidne Maj lemnar dock vid handen, att Kongl, Directionen ännu saknar all underrättelse, huruvida någon ersättning tor dessa fordringar kan blifva att påräkna; yttrandes Kongl. Directionen tvärtom farhåga att de samma torde sluteligen komma att' bland Verkets förluster helt och hållet afskrifva. ?. Hosföljande förteckn ing Lif. C upptager ej mindre dessa fordringar än Magazins-Inrättningens skulder i Finland, sådana de visa sig i igi? Ars Hufvud-bok. Men fullständig kännedom och utredning öfver berörde fordringar, samt hvad af Magazins-behållningarna kan hafva under kriget blifvit för Arméens behof disponeradt och således till liquiden om Krigsutgifterna rätteligen hört, kan likväl ogörligen erhållas förr än de förra Uppbördsmännens och Magazins-Förvaltarnes i Finland redovisningar och S ut-Liquider blifva att tillgå, till grund för upprättandet af ordentelig Räkenskap deröfver. Emedlertid har Stats-Utskottets Afdelning icke underlåtit att förskaffa sig upplysning, rörande den skiljaktighet, som bemälte Herr Directeur von Stockenström uti sina vid Riksens Ständers Revisorers Berättelse bilaggde anteckningar äfven anmärkt, imellan de i 1810 År» Den 57 Julli 345 r® N Ars Hufvud-Bok intagne balancerade fordringsPoster i Finland och den uppgift derå, som Kongl. Magazins-Directionen lemnat uti sin Ar a8io till Kongl. Majit ingifna underdåniga Be-’ rättelse ; och Stats-Utskotters