Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yi se Svenska regeringen från 1660 erkänna kyrkohemmanens skiljagliga natur från kronohemman. Man har utur kronans räkenskaper, från 1645—1653, uppsökt slädsmål af kyrkohemman, dem kronan uppburit, ulan att de blifvit kyrkorna godlgjorda, så vidt räkenskaperna upplysa; och anfört della factum, såsom det kraftigaste bevis för kronans städseiräU till kyrkohemmanen i Danska tiden. — Eli bevis innefattas visserligen i detta factum, att embetsmännen, näst eiler Hallands första öfverlemnande till Sverige, ville tillegna kronan städselrätten af de Halländska kyrkohemmanen, likasom af de fordna kyrkohemmanet! i Sverige. De öfvertogo den befattning med kyrko-egendomarnes bortstädjande, som efter Dansk lag tillhört Konungens länsman; men att de för kronans räkning behöllo städjan, var en olaglighet. Yi se Svenska regeringen efter 1660, äfven erkänna det — erkänna att städsmålen alltid i Danska tiden varit förenade med Landgillet; och erkänd olaglighet kan aldrig blifva laga skäl. Försäljning aj Halländska kyrkohemman till Adrian 'Fripp och donationer till Grefve Lilje, m. fl. Dessa försäljningar och donationer infalla alla, såsom vi erinrat, under Drottning Christinas sista regeringsår. Utmärka sig då dylika åtgärder under hennes tid, äfven i det gamla Sverige, för serdeles grannlagenhet? Hon försålde och bortförlänade i Halland många kyrkohemman. Men skulle deraf följa, att de voro af krononatur, så mäste följden ju blifva densamma för de skattehemman, hvilka likaledes i Halland upplätos åt enskilde personer genom Drottning Christinas saluoch donaiionsbref. Båda delarne är väl ett factum; men om den, som sålde eller skänkte, menade sig sälja eller bortgifva egande-rätten, så var handlingen i båda fallen olaglig. En viss nyttjande-rätt lill hemmanens herrligheler kunde kronan upplåta; men icke mera. Man må försöka att tyda upplåtelse-brefvens lydelse derutöfver; —- men upplåtelsen af det, man icke eger, blir ej derföre laglig.
Betänk. N:o 1, Utlåt. N:o 7 och Mera. N:o 10. Bevilln.-Utsk. Mern. N:o 22. R. St. underdån. Skrifv. N:o 118. om dess användande för fortsatt utförande af statens jernvägsbyggna der. Motion N:o 87. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 137. om rättighet för tillverkare af svenskt bränvin att återbekomma den samma, då sådant bränvin till utrikes ort utföres. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 9 och Utlåt. N:o 12. R. St. underdån. Skrifv. Bränvinstull, om dess förhöjning. Motion N:o 19 och 233. Bevilln.-Utsk. Betänk. Bröllop, om upphäfvande af gällande föreskrifter för upptagande af kollekt vid dem och vid barndop. Motion N:o 277. Allm, Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Byggninga-Balken, angående ändring i 4 § 26 Kap., i fråga om grunderna för häradets skyldighet att bygga tingshus och häradsfängelse. Motion N:o 14 och 199. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1 och Mern. N:o 17. R. St. underdån. Skrifv. N:o 108. om ändring af 26 Kap., i fråga om skyldigheten att underhålla hus å kyrkoherdeboställe. Motion N:o 21. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1 och Mern. N:o 17. R. St. underdån. Skrifv. N:o 108. om ändring af 26 Kap., beträffande skyldigheten att bygga allmänna hus. Motion N o 32. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 1 och Mern. N:o 17. R. St. underdån. Skrifv.
Fattigförsörjningen handhafves af fattigvårdsstyrelsen, och hafva kostnaderna för densamma i medeltal för sednaste fem åren uppgått till 1,014 R:dr 38 sk. 2 r:sl. bauko, hvarförutan 8 till 10 personer njutit fria husrum i stadens fattighus, samt 21 personer i det hus, som blifvit inköpt för medel, hvilka framlidne Doktor Molack genom testamentarisk! förordnande dertill anslagit. Undervisningen bestrides vid en högre apologist-skola med en Rektor och en Kollega, samt en folk-skola, som inrättades år 1820 efter vexelundervisnings-method, och ursprungligen grundades genom en gåfva af Högtsalig Hans Majit Konung Carl XIV Johan, men numera underhålles dels med folkskole-afgiften, dels med af framlidne Doktor Mulack donerade medel. Lärjungarnes antal är vid apologist-skolan i tilltagande och utgjorde under 1855 höstterminen 39 ynglingar. I folkskolan har det åter snarare varit i aftagande och utgjorde nämnde termin 39 gossar och 21 flickor, eller tillsammans 60 barn, då deremot antalet år 1853 uppgick till 80 barn. Wadstena. Folkmängden, som år 1850 utgjorde 1,835, steg vid 1855 års slut till 2,121, och har således ökats med 286 personer, eller mer än 15 procent. Männernes antal, hvilket år 1847 förhöll sig till q vinnornas såsom 100 till 159, har tillväxt i större proportion, så att förhållandet numera är såsom 100 till 144. Likasom i Söderköping och i allmänhet i landets mindre städer, utgöres invånarnes näringsfång här af handel, handtverk och jordbruk. 31 År 1855 full nos i staden 15 handlande, af hvilka likväl endast 9 idkade egentlig handel. Omsättningen af Svenska fabriksvaror är, i anseende till den kringliggande ortens välmåga, ej obetydlig, och utgjorde värdet af dem, som under sistlidne år till Wadstena reqvirerades, 95,000 R:dr banko.
Nio 114- 5 Bing af en i Januarii månad samma år hos Fullmägtige företedd tableau för åren 1821 till och med j83i, upptagande å ena sidan de från Banken årligen till Tumba Pappersbruk anordnade förlags-summor, och å andra sidan värdet, efter antagna pris, af det papper, som under hvartdera året blifvit tillverkad t, hemäkle Revisorers uppmärksamhet fästats derå , att de fyra första årens tillverknings-värde» per medium, för år öfverstigit förskottssummorne med 11,000 R:dr, men deremot de 7 senare åren förskottssummorne utgjort, per medium, för år 25,5oo R:dr mera, än det tillverkade papperets värde. Och hafva Revisorerne, efter utredning i hvad mon de flerfaldige af Fullmägtige uppgifne, inverkande förhållanden kunnat, hvart och ett för sig, bidraga till det resultat, som sålunda inträffat, funnit det vara ådagalagdt, att Banken på det hela genom Tumba Pappersbruk mäste vidkännas betydliga uppoffringar och förluster för hvarje år, enär Bankens oersatta fordran för lemnade förskott från och med x8a5 till och med j831 ökat sig med ej mindre belopp, än R:dr 129,549: 12. 2., som blott till 3o a 4o,ooo R:dr motsvarades af effectivt ökade förråd i lump och väf, m. m. , samt för öfrigt åtgått, dels och egentligast till Byggnader och reparationer, dels, under de senare åren, till anställde rön och försök , i och för Pappers-fabricationens bringande lill större fullkomlighet, hvilket allt, med inberäkning af de för dessa båda ändamål utgifne arbetslöner och leger, funnits i Brukets bok balanceradt bland tillgångarne, men till storsta delen utgjorde en både ofruktbart nedlagd, och till sitt verkliga värde icke beräknelig capital-summa; hvadan Revisorerne ansett något förändradt husbålls-syslem för Bruket vara af behof påkalladt.
Bolaget i export premier de sist förflutne 4 år, utgörande 28,794 R'dr 18 sk., och hvilken nu är att anse som en besparing för Staten, så blir den summa Intressenterne nu vördsammast begäia få qvittade, ej större än 22,205 R:dr 30 220 Deri xo Februarii, sk.; och synes denna begärta qvittning så mycket billigare och rättvisare, som Rikets Högloflige Ständer vid anslåendet af 75,000 R:dr Banco för Ry ds-Schaktets sänkande, lämnade Intressenterne öppet att antaga berörde anslag med de dervid örenade vilkor, eller att behålla förenämnde premiemedel; och återigen, derest Intressenterne antagit detta sednare alternativ, hade icke, allenast de i och för Ryds Schaktets sänkande under åren 1819 och 1820 på stället använde 0^070 Tunnor kohl, kunnat försäljas, utan äfven de för denna sänkning begagnade arbetar® användas till kölbrytning i gamla Grufvorna, hvarigenom en ännu större mängd kohl upptagits till försäljning, så att premiemedlen säkert under ofvanberörde 4 år uppgått emellan 50 a 60,000 R dr De byggnader, som nödvändigt måste uppföras till Smedjor och Boningsrum äro för närvarande långt ifrån hvad de kostade. 2:0. Att Rikets Högloflige Ständer täcktes. hädanefter som hitintills tillägga GrufvoBolaget premium af 6 sk. per Tunna för de kohl som afyttras i likhet med det vid 18*5 års Riksdag fattade beslut. 3:0. Att Riksens Högloft. Ständer ville, då icke premiesumman uppgår till den högst beräknade eller 15,000 R:dr, anslå en årlig Summa af 3000 R dr till borrningsförsök i trakten hvilket för Verkets bestånd och framtida utvidgande är af högsta vigt och som o - Den 10 Februarii, 331 undvikligt anmärkt sl väl af Herrar Commiterades år 18j8, sorn ock sedermera af Herrar Broling och af Uhr 1820.
Balans från föregående året: Hevi - — 177 — Revisorerne hafva funnit, alt den kontanta behållningen, sorn under dessa åren ökats, är afsedd för upprensningen eller igenfyllandet af kanalerna vid slottet och uti parken, i händelse ifrågasatt sänkning af den angränsande Brunsviken kommer att äga rum. På grund af Kongl. Majrts Nådiga Bref den 27 Mars i83o, äro, år 1838, 3,313 Rdr 29 sk. 4 rst., och år 183p , 2,970 Rdr 24 sk., af Statsanslaget för Kongl. Lustslottet Ulriksdahl, öfverflyttade till anslaget för Haga Kongl. Lustslott. Revisorerne hafva anmärkt, att reparationer ej blifvit upplåtna åt den minstbjudande, på sätt Kongl. Auktions-Reglementet den 20 December 1825 föreskrifver. Ulriksdahls Kongl. Slott. Räkenskaperne för år i838 äro granskade i Kongl. Kammar-Rätten utan, men de för år 1839 med anmärkningar. Inkomst: Statsanslag .. -« . Aflöning Summa 7,974:32. — 7,538: Ulriksdahls Kongl. Trägård. Inkomst Balans från föregående året: Balans till följande året: Behållning 6: Z-j. 5. Angående kostnadsförslag för reparationer och verkställande af arbeten, åberopa Revisorerne hvad derom för Haga Kongl. Lustslott ä» anmärkt. Gripsholms Kongl. Lustslott. Af Räkenskaperna, som granskats i Kongl. Kammar-Rätten för ås? 1808 med och för år 1839 utan anmärkningar, inhämtas följande: Balans från föregående året: år 1838, år 1830. Statsanslag .. Utgifter: Balans till följande året: Dessa Räkenskaper hafva icke föranledt till någon erinran från Revisorernes sida. — 179 — Strömsholms Kongl. Lustslott. Räkenskaperne, de der blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade för åren i838 och 183g utan anmärkningar, utvisa: ©ebet. år 1838. år 1839.
M:t täcktes i Nåder förordna, att, sedan Myntverkets ställning framdeles så förbättrats, att sagde köpeskillings belopp, Sexton Tusen Sexhundra Sextiosex R:dr 32 sk. B:ko, kan af samma verk, utan olägenhet eller men för dess obehindrade verksamhet, återbetalas, denna återbetalning bör verkställas på det sätt och i den ordning Rikets sednast föijamlade Ständer begärt. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 1 Februari 1854. Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 7. N:o 7. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Jan. 18H4. Preste-Slåndet den 28 — —- Borgare-Ståndet den 1 Febr. — Bonde-Ståndet den i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående grunderne för val af Revisorer till granskning af Ranko-Diskontens räkenskaper. (Banko-Utskottets Memorial, N:o 5.) S. A. K. Till följe af föreskriften i 95 §. af nu gällande Reglemente för Banko-Verkets styrelse och förvaltning, att de grunder Riks-stånden, hvart för sig, utslakat i afseende å val af Revisorer för granskning af Banko-Diskontens räkenskaper, skola till E. K. M:t i underdånighet uppgifvas, få Rikets Ständer, med hänseende till den revision, som för innevarande och följande år intill nästa Riksdag kotnmer att ega rum, underdånigst anmäla, att Ridd. och Adeln beslutat, det Riddarhus-direklionen har att hvarje år välja 2:ne af Ridd. och Adeln till Revisorer och en till Suppleant; Preste-Ståndet, att vederbörande
Jag är hufvudsakligen ense med Herr Lagman Sandberg, emedan jag ej kan föreställa mig den orimligheten, att Konungen sammankallar Urtima Riksmöte så nyss före ett Lagtima, som en Ledamot förmodat, och jemte det jag förenar mig med dem, som föreslagit att Lagtima Riksdag aldrig må uppskjutas, vågar jag, i sammanhang med Lagman Sandbergs yttrande, föreslå, att tiden till nya frågors väckande måtte inskränkas till en månad. Herr Doctor Wijkman: Det har ej varit min afsigt att med de uppgifna exemplen säga, det Regeringen skulle vilja eludera tiden till Lagtima Riksdags hållande, och jag förmodar, att Utskottet ej fattat min mening så. Den har blott varit att bevisa möjligheten af sådane elusioner. Angående Motions-tidens förkortande till en månad är jag alldeles af samma tanka och tror, att intet project till förändring i Grundlagarne skulle häldre upptagas än det, som lemnade Utskotten 2:ne månaders tid att ostörde af nya frågor utarbeta dem, som under första månaden redan inkommit. Herr Kammarherren Silverstolpe tillkännagaf, att han just ämnat göra Motion angående den sist föreslagna inskränkningen, och trodde, att många likgiltiga frågor, hvilkas afgörande förhala tiden, derigenom skulle förekommas. Herr Grefven och Ordföranden hemstälde, om icke Utskottet ville tillåta, att Lagman Sandbergs Memorial, med de anmärkningar och förslag, som deraf blifvit föranledda, finge hvila på bordet. Bilaga C till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utslcotts Andra Fördelning den 5 Aug. 1812.
Skulle nu, på sätt Utsk. föreslagit, skyddsafgiften komma att utgå vid 18 års ålder, så förlorades den ena af dessa fördelar. Utsk. säger, att erfarenheten visat, det ynglingar ej äro arbetsföra förr än vid 18 års ålder. Jag vill medgifva, att Utsk. till en viss grad kan hafva rätt; men å andra sidan måste medgifvas, att ju senare barnatvånget lossas, ju längre ligga de föräldrarna till last. Således är det ganska ovisst, om det, som Utsk. afsett, att nemi. en lindring för husfäderna skulle vinnas, blefve följden. Måhända blefve barnet derigenom längre i huset och blefve detsamma derigenom längre till last. Gr. von Fersen, Hans: Det är ej för att bestrida återremiss, som jag begärt ordet; jag har blott velat nämna, alt anledningen till min reservation är den, att jag nu anser tiden vara inne att försöka att minska skattebördorna, utan att derföre minska statsintraderna, och sålunda öfvergå till ett beskattningssätt, hvarigenom skatterna lätt ingå, från ett, som tungt trycker landet. Om betänk, är knapphändigt uppsatt, så är det en sak, som de personer, hvilka dermed haft en närmare befattning, få besvara. Jag vill endast upptaga de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda emot punkter, hvilka jag med min röst bitradt. Då ar första frågan Hr v. Hohenhausens förslag om en öfverflödsbeskuttning, hvilken man vill gifva det mera vackra namnet af en consumtionsafgift. I denna sak har blott en talare yttrat sig, och för honom äro mina åsigter kända; jag upptager således nu ej denna fråga. Hvad åter angar Hr Cederschjölds anmärkning emot afslaget å hans motion rör:de bevillning å karaktersfullmagter, får jag nämna, att jag icke kunnat i motionärens tanke instämma. Flera svårigheter emot förslagets antagande hafva visat sig för mig; bland andra vore det en obillighet, om man nu skulle lägga bevillning på personer, som redan hafva sådana fullmagter. Jag inser ej, att dessa personer skulle kunna anhålla att från sina fullmagter blifva befriade Förslaget innebär således en obillighet, sedt från denna synpunkt.
Som sagdt är, ett så vigtigt ämne, som komunikations-anstalterna, fordrar sin man för sig; det är ej nog att den, som står i spetsen derför, kan hafva en eller annan timma ledig att tänka på dem, han måste hafva hela sin tankekraft och hela sitt intresse rigtade deråt. Att vilja förena omsorgen om denna vigtiga administrationsgren med styrelsen öfver andra Dep:ter, är lika orimligt, som om man ville förena Sjö- och Landt-FörsvarsDepma under en och samma Chef. Den andra delen af frågan, eller om inrättande af ett nytt Den 10 December f. m. 2fil konsultativt StatsRåd, är mera en fråga om tid. Man bör likväl dervid äfven taga i betraktande, att, om också Dep. Cheferna hvar för sig böra icke blott se på sitt eget Dep., utan äfven, till följd af grundlagens bud, och sakens egen natur, lemna upmärksamhet åt de inom de öfriga Dep:ten förekommande ärender, så är det dock klart, att det bör inom konseljen finnas vissa Ledamöter, som kunna sysselsätta sig med alla ärenderna oell derigenom utgöra, så till sägandes, ett bindningsmedel mellan de öfriga StatsRåden. Dertill föreställer jag mig, att de konsultativa äro afsedda. Jag vill vid detta tillfälle äfven påminna om den i grundlagen lemnade föreskrift, att JustitieRåden aldrig få vara på engång tjenstgörande till större antal än 8, ehuru de äro 12. Om detta är riktigt, och af den vigt, att desse embetsmäns rätt till hvila från deras ansträngande arbete ansets böra genom grundlags-stadgande dem tillförsäkras, så torde det ej kunna nekas, att den största billighet fordrar medgifvande af någon ledighet äfven åt StatsRåden. Sådant skulle nu, ehuru i mindre mån, kunna vinnas genom inrättande af en 4:de konsultativ StatsRåds-plats På grund af hvad jag nu anfört, vågar jag anhålla om bifall till den nu föredragna punkten.
Förordningen den 19 December 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andre lägenheter från hemman; öfver gjordt förslag, att Konungens Befallningshafvande må förpligtas, att till JustitiasCanzleren och J ustitia?Ombudsmannen insända ett exemplar af Kungörelser, som af Konungens Befallningshafvande utfärdas; att Konungens Befallningshafvandes obestämda rättighet, alt kalla Länens innevånare till Den 2g Maji. sammankomster och muntliga förhör, må inskränkas; och att med utmätning af debiterad afgift må innehållas, då jäf emot krafvets behörighet väckes; i anledning af väckt fråga, att alla hus och gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring; och i anledning af åtskilliga föreslågne förändringar, så väl i 18o5 års Kongl. Förordning om Skogarne i Riket, som i andra med Skogshushållningen gemenskap egande Lagar och Författningar. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: Om förändring i nu gällande föreskrifter, angående tiden för väglagning; dels om tillägg i föreskrifterne rörande Afvittringsverket i Luleå Lappmark, och dels om Lehofvet af åtskillige åtgärder till förkommande af Lappska Folkstammens undergång; och rörande For väsendet samt Gästgifveriskjuts-anstalterne. 3:o Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: ConstitutionsUtskottets : Om ändringar och tillägg i JustitiaeOmbudsmans-Instructionen.
En del ledamöter önskade stanna vid hvad som hade blifvit beslutadt i förstärkt Utsk., och der voteringen enligt berättelse hade utfallit med G1 ja emot 58 nej, till följd hvaraf beslutet, enär ja hade vunnit, skulle blifva, att en så lydande föreskrift jemväl i bancoreglem. inflöt; det belopp af bancovinsten, som ifrån innevarande års början till nästa år inflyter, reserveras för Bankens ändamål. Emedlertid ansågs inom Utsk., att, när enligt reglementet det bör gifvas mera detaljerade föreskrifter der - 568 Den 18 Maj. ulinnan om hvad sorn Bancofullm. böra iakttaga, någon föreskrift deruti borde finnas, och genom votering blef bestämdt, att endast föreskriften om räntebärande papper skulle intagas. Detta är orsaken, hvarföre punkten står sådan som den är. Särskildt får jag, i anledning af anmärkningen, att Utsk. bade bort håntyda på skälet, hvarföre detta inkommit i beslutet och hänvisa derpå, omnämna, att uti betänk. N:o 64 och sista sidan 18, näst före sisla punkten, finnes motivet infördt. Hr Rosenblad, Bernh.: För min del kan jag icke gilla det tillägg, som Utsk. har gjort; men mångfaldigt många gånger mindre det som Hr von Hartmansdorff har föreslagit. Jag erkänner, alt sedan förstärkta BancoUlsk. först stadgat, att det belopp af bancovinsten, som ifrån innevar. års början lill nästa riksdag inflyter, skal! afsättas, för att reserveras lill Bankens ändamål, så kan jag för min del, med all den skyldiga vördnad och respect jag har för ett fattadl beslut, icke annat än anse, att ehuru lofvärdt BancoUtskis bemödande är att vinna någon slags förklaring öfver de ändamål, för hvilka medlen borde reserveras, en sådan förklaring icke varit möjlig att åstadkomma.
Efteråt denne Sag, i Overeensstemmelse med de vedtagne Regler, i Storthinget har vseret företagen, havé Norges Riges Reprsesentanter eenstemmigen besluttet: »At det fyldte 18:de Aar skal vsere Kongens Myndighedsalder». I Folge heraf anholder Storthinget den Kongelige Norske Regjering om, at bevirke Hans Majestsets naadiste Sanction paa denne Storthingets Beslutning, paa det at en Lov derom, i Overeensstemmelse med Grundlovens 8: de §, kan vorde udfserdiget. Storthinget i Christiania den 13 Juli 1815. Paa samtlige Reprsesentanters Vegne Christie, p. t. President. Weidemann, p. t. Secretair. VI CARL, af Guds Nsiade Konge til Sverrig og Norge, de Gothers og Venders etc. etc. etc., Hertug til Slesvig, Holstéen, Stormarn og Ditmarsken, Greve til Oldenburg og Delmenhorst etc. etc., gjöre vitterligt: at Os er bleven förelagt det nu forsamlede ordentlige Storthings Beslutning, dateret den 13 Juli 1815, saaledes lydende: »Det fyldte 18:de Aar skal vsere Kongens Myndighedsalder». Thi havé Vi antaget og bekrseftet, ligesom Vi hermed antage og bekrsefte denne Beslutning som Lov. Givet paa Stockholms Slot den 18 Juli 1815. Under Vor Haand og Rigets Segh C A R L. Sommerhielm, i Ministerens fravserelse. 1048 Riksdagen 1815. Konungariket Norriges nu församlade Storting hade, med fästadt afseende på den af det sista Urtima Storting faststälde Grundlag, tagit under noga öfvervägande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om bestämmande af de frågors natur, som tillhöra Föreningen mellan Norrige och Sverige, och i anledning deraf stadnat i följande beslut: A.
Med anledning af dessa delade meningar, har det inom Utskottet kommit till votering ; pch som dervid Två Stånd stadnat mot Två ; så får BevillningsUtskottet, enligt 38 §. i Riksdagsordningen i afseende på grunderne för Beskattningsoch Eeräknings-sätten för den föreslagne Qfverflödsr och Fyllnads-afgiften, för Rikets Högloft. Ständer vördsammeligen framställa nedanstående tvenne alternativer r S:o Den föreslagne Öfverflöds-afgiften kommer , i enlighet med hvad Utskottet redan hafi tillfälle yttra, att utgå genom Taxering af vissa Öfverflöds-Artiklar, och, derest den erforderliga summari icke kan på sådant sätt erhållas, bör jemväl en fyllnads-afgift utgäyas till ersättning för liändtTullarne, 2:0 Den föreslagna Cönsumtions. afgiflen för öfverflödsvara! och Fyllnads-afgiften för LandtTulls-ersättningen bör sammanlagd utgöras med vissa skillingar för hvarje Riksdaler, sorn efter 2:dra Art. för rörelse m. m. utgår, Riksdagsmannen Botvid, Jonssons från Ö-. stergöthland yrkande om den progressiva afgif-, tens införande, anser Utskottet sig redan hafva Upptagit och besvarat i dess betänkande om Rpyiilningsn; och då inga skäl blifvit anfprde Bevillnings Vtsk, Belänkanden.