Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arenderne hos Eder Kongl. Maj:t, jemte den af Cotnmitéen underdånigst föreslagne årliga Revisionen af .Läroverken, torde få sig i Nåder uppdraget att insamla uppgifterne ifrån alla Stiften för det förflutna året och derefter hos Eder Kongl. Majit i underdånighet föreslå den successiva verkställigheten. Comiriitéen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit. Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits Underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåtare N. v. Rosenstein. G. af Wetterstedt. C. v. Rosenstein. A. G. Mörnerl von Brinkman. N. J. Bergsten. A. fryxell. Stockholm den 6 Mars 1817. I. Adlerbeth (De till Hahdlir.gafne hörande Föjslag N:o 1 och 2 jemte en dervid bilagd Förteckning finnes serskildt tryckte gch hit Intecknade.) Stats-Ulskottets Betänianderi, N:r 197, Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof uti hvad som rörer Riks-Statens Tredje Hufvud-TituL TT. T.J tL Propositionen om Stats-Verkets tillstånd och behof, af den 2g slstledné November, har Kongl. Maj:t, angående Tredje Hufvud - Tltuln , sorn innefattar Militaire-Staterna och anslagen för Försvars-verket till Lands och Sjöss* framställt huruledes den af Riksens Ständer vid sista Urtima Riksdagen anslagne tillgång för Lönförhöjning åt Militaire-Staterne, funnits otillräcklig vid den reglering utaf Försvars-verket, som Kongl. Maj.-t i anledning af Riksens Ständers underdåniga hemställan vidtagit, samt derföre i Nåder äsk^t, att en derefter lämpad beräkning af tillgångarne för framtiden måtte göras. Kongl.
Ridderskapets och Adelns ProLocoll., förklarar, att den icke kan förena sig med NummerLotterilnrättningens bibehållande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarshalken gjorde proposition lill bifall å StatsUtskottets i dess första Betänkande, i afseende å ifrågavarande Titel, framställde förslag. Ropades Ja och Nej. Herr Lagerhjelmj Pehr: Då Ridderskapet och Adeln tyckes vara sinnad, att icke bifalla Utskottets Betänkande, tar jag mig friheten hemslälla, om icke minoritetens reservation skulle förtjena framställas till Ståndets bifall. Denna reservation innehåller, att inrättningen icke nu genast skulle upplösas, för att icke åstadkomma en kostsam tillökning på IndragningsSlaten, utan först efter 4 års förlopp; hvarigenom den fördel vunnes, att Staten först och främst kunde påräkna dessa 4 ^rs inkomster af Lotteriet, och derjemte bereda personalens upplösning, utan alltför stor kostnad för Statsverket. Friherre Cederström, Jacob: Jag har svårt att begripa, hvarföre NurnmerLotte - Den 3o April f. ro. riets Embelsmanna-personal skall behöfva uppföras på IndragningsStuten. Desse Embetsman tjena alla på constitutorial, och Collecteurerne äro samteligen personer med andra befattningar, hvilka åtagit sig Lottförsäljningen mot en viss procent. Men i händelse Rikets Ständer skulle besluta, att inrättningen kommer att upphöra, icke nu, utan om några Ar, tror jag det vara så godt alt öfverlåta hela denna sak åt nästkommande Ständer, emedan jag icke vet, att året i833 är af någon serskild bemärkelse, och man derigenom undvek, alt endast för ett år nu bestämma en särskild utväg till ersättning förStatens saknad af Lotterivinsten. Herr Lagerhjelm: Jag inser visserligen, attingen rättighet existerar för Lotteriets Embetsmanna-personal, att blifva uppförd på IndragningsStaten; men milt yttrande föranledes af den förmodan, att desse personer skulle komma i åtnjutande af enahanda förmon, som Ledamöterne och betjeningen i den nu mera upplösta Allmänna MagazinsDirectionen.
För att förekomma det förderf, som en sådan frihet medförde, har motionären yrkat, att den, i 12 § af Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, gästgifverier å landet förbehållna rättighet att sälja bränvin och andra spirituösa drycker, må upphöra och gästgifvare hädanefter, om han vill utöfva en sådan rättighet, underkastas samma vilkor, som 13 § af samma författning föreskrifver. Vidare har Herr Dahm uti sin ofvan omförmälda motion anfört, att föreskrifterna i den nya bränvins-lagstiftniugen, i hvad de afsåge rättigheten att å gästgifveri idka utskänkning af bränvin, allt för mycket hade egenskapen att vara halfmesyrer, för att kunna vara fullt riktiga och ändamålsenliga. Hade kroghållningen varit en verklig rättighet för gästgifverierna, så var det föga rättvist att, med denna förmåns bibehållande för de gästgifvaregårdar, der densamma vid en viss tid händelsevis utöfvades, borttaga den från de öfriga samt att låta en efter - 8 Sammans. Bevilln-, Lagsamt Allm. Besv.- och Eicon.-Utskottets Bet. No 11. trädande egares rätt i detta afseende blifva beroende på företrädarens åsigter och åtgärder. Kunde åter kroghållningen lagligen skiljas från gästgifveri rörelsen, så syntes det motionären vara ett fel, att man ej borttagit den från alla gästgifverier. Grunden till detta fel läge deri, att man icke gjort sig full reda för frågan, hvad slag af utskänkning som egentligen tillkommer gästgifverierna. Gästgifveriernas ändamål vore att, emot betalning enligt fastställd taxa, bereda de resande skjuts, herberge samt förplägning af mat och dryck.
Föredrogs å nyo och remitterades till BancoUcskottet Grefve Spens’s, Carl Gustaf sistlidne gårdag väckte motion om tryckning på Bankens bekostnad af BancoCommissarien Silf-, verstolpes historia om Bankens öden 3 hvarjemte Grefve Spens erhöll Ridderskapets och Adelns tillåtelse, att sitt Memorial med de öf* rige RiksStånden communicera. Föredrogs å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 29 dennes förmiddagen på bordet lagde, Ut-s låtaoden: Från BancoUlskottet: Af dm as 1) Rörande låne-biträde af Banken till uppbyggande af TrivialSkolashuse« i Landskrona. 2) I anledning af gjorde anmärkning Den 30 Maji. gar vid Utskottets den 2; sistlidne April nieddeldte Betänkande, i frågan om inrättande §f cn ny fond för Bill fiskare., 3) I anledning af väckt fråga om låne^ Vinderöd för Skeppshvarfsägaip och Skepps* Byggerier. 4) I fråga om understöd af Banken till Byggande af en Stenbio i Carlskrona. från Allmänna Besvärsoth Ekonomiutskottet; Af den 15 dennes, i anledning af de hos pidderskapet och Adeln samt Bonde Ståndet gjoide anmärkningar vid Utskottets förut med* deldte Betänkande, rörande yrkadt upphäfvan* de så väl af Stockholms Stads rättighet, at{ Uppbära patin-» Torg-, Br0~ 0ch Renhållning?- p nningar, då hö. halm och bränkol införass $om ock af Landtmannens åliggande, att i vissa gtäder erlägga Vågoch Mätarepenningar för inkommande varor. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och EkonomieUlskQttets den 25 den* pes aflåtne, samt den 27 derpå följde ef* termiddagen på bordet lagrie Memorial, öfvep återremlss af Prosten Doctor Stenhammars un* der den 5 sisth Januari till Utskottet remitfejftd?
Mörner anförda skäl för Ater remiss af denna § får jag tillägga, att jag icke kunnat uptäcka någon anledning, hvarföre Utsk:t i 3:dje punkten af §:n afvikit från stadgandet i nu gällande lag, att nemligen årsstämning bör anses förfalla genom koukursstämning. Ar motivet att derigenom bereda gäldenär, som begärt årsstämning, kortare anslagstid för den händelsen att proklaman i årsstämningen infaller förr än den i konkursen, så anser jag detta motiv sakna all grund. Gr, Sparre: I afseende på hvad de föreg:de talarne anmärkt, får jag endast uplysa, att årsstämning medför preskription; roen sä är, enligt förslaget, icke förhållandet med konkurs. Hr Dalman: Det af Gr. Sparre omnämnda förhållande är just en omständighet, sorn bör tagas i betraktande; ty derigenom skulle ju en borgenär kunna bereda sig en större fördel genom att först begära årsstämning och sedan konkurs, då den förra skulle medföra preskription och den senare icke. Gr. Sparre; Då årsstämning medför preskription, men konkurs icke medför någon sådan, är det klart, att om inställelsedag 1> o rt 11 Juli é. in 67 på grund af årsstämning under konkurstid infaller, årsstämningen måste gå sin gång och icke genom konkursstämning förfalla. Gr. Mörner: I anledn. af mitt första yttrande, behagade Gr. Sparre förklara, att det icke genom denna författning var förbjudet att inlemna handlingarne i konkursen till domaren. Men någon sådan rättighet finues icke i detsamma uttryckligen medgifven; det står icke att domaren är skyldig mottaga handlingarne annorstädes än på det, utsatta stället, utan endast att de der skola aflemnas. Ett förklarande, hvarigenom fordringsegare berättigas att inlemna handlingarne till domaren på sätt nu sker, torde derföre vara nödvändigt, alldenstund borttagandet ur lagen af stadgandet härom kan göra att man tror hela rättigheten äfven vara afskaffad. Hr Dalman: Eör att tydligare göra mig förstådd, må det tillåtas mig anföra ett exempel.
Att Controll, i afseende på OdlingsLiänemedels behöriga användande, stadne i Orten, och vare fästad vid Hushållningssällskapets (Konungens Befallningshafvandes) särskildta ansvar. §. 3- Länens Hushållningssällskap (Konungens Befallningshafvande) böra till Bikets Ständers BancoUtskott, vid Riksdagarne, och till Rikets Ständers Revisorer öfver BancoVerket, deremellan, inlemna en kort Beskrifning öfver fortgången af alla Odlingsföretag, som med lån från Banquen blifvit understödde. §• 3* Skulle det befinnas, att ett till Odliag utlånt Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Samtliga Riks-Ståndens Protocoll * Sjunde Samlingen innehållande Log-Urskottets Betänkanden, /. ÄT' -lil STOCKHOLM, Eckstein ska Boktryckeriet, i823t LagUtskottets Betänkanden. Betänkande öfver Riksdagsmannen får Uddevalla Stad, Herr M. Bagges Memorial, angående föreslagen ändring uti 5 och 7 ?§. af 24 Capitlet Rättegångs - Balken, så vidt de stadga böter för försummad inställelse af Parter till af hör ande af Utslag och Dom , eller för underlåtande att sådane Expeditioner utlösa. IL ti Memorial, som Vällofl. BorgareStåndet den lo dennes till Lagutskottet remitterat, har Riksdagsfullmäktige!! förUddevalla Stad, Herr M. Bagge , föreslagit upphäfVande af de, uti 24 Cap. 5 och 7 §§. RättegångsBalken , stadgade böter för Parter, hvilka antingen äro fiånvarande enär Utslag och Domar vid Undereller Ö.verdomstolar afsägas eller utgifva», eller ock försumma att inom stadgad tid utlösa de dem tillhörige Expeditioner.
Dagen derefter ville han veta förvisso, för hvad sak han var beklagad af Judomen; och löste honom utu banden, och lät öfversta Presterna komma tillhopa, och hela Rådet, och lät Paulum komma fram för dem. Då såg Paulus på Rådet, och sade: I män och bröder, jag hafver vandrat för Gudi uti ett godt samvet, allt intill denna dag. Då böd den öfverste Presten Ananias dem som der när stodo, att de skulle slå honom på munnen. Då sade Paulus till honom: Gud skall slå dig, du hvitmenada vägg. Sitter du och skall döma mig efter lagen, och bjuder slå mig emot lagen? Och de der när stodo sade: Bannar du Guds öfversta Prest? Då sade Paulus: Jag visste icke, käre bröder, att han var öfverste Prest; ty det är skrifvet: Du skall icke banna dins folks öfversta. Och efter Paulus väl visste, att en part af dem voro Sadduceer, och annan parten Phariseer, ropade han inför Rådet: I män och bröder, jag är en Pharisee, och en Pharisees son; jag varder dömder för hoppet och de dödas uppståndelses skull. Och då han det sagt hade, vardt en tvedrägt emellan de Phariseer och de Sadduceer; och hopen vardt söndrad. Ty de Sadduceer säga, att ingen uppståndelse är, och ingen Ängel, och ingen Ande; men de Phariseer bekänna båda. Och så vardt ett stort rop. Och de Skriftlärde af det Phariseiska parti stodo upp, och begynte kämpas, och sade: Vi finnom intet ondt med den mannen; om så kan hända, att Anden hafver talat med honom, eller en Ängel, så låt oss icke strida emot Gud. Och efter det begynte varda ett stort upplopp, fruktade öfverste höfvitsmannen, att de skulle sönderslita Paulum, och lät krigsknektarna gå ned, och rycka honom bort ifrå dem, och föra honom i lägret. Om nattena derefter stod Herren när honom, och sade: Var vid ett godt mod, Paule; ty såsom du hafver vittnat om mig i Jerusalem, så måste du ock vittna i Rom.
Bergstingsrätten icke föreskrifvit hvad slags sträft’ honom skulle ådömas, utan öfverlemna! till Häradsrätten att, i sammanhang med det emot Flink der väckta åtal för tjufnadsbrott, ansvaret bestämma, och att således Flink skolat, efter vid Häradsrätten sig ytterligare företeende omständigheter, straffas antingen för stöld eller snatteri; deremot advokatliskals-emhetet, uti afgifvet slutpåstående, andragit, att om än å sido lemnades den motsägelse, som syntes ligga deri, att bergsdomhafvanden, på samma gång han försvarade Bergstingsrältens förfarande att i målet tillämpa förrnämnda Författning, sökte undandraga sig ansvarigheten derför medelst förebärande, att det berott på Häradsrätten att bedöma, huruvida den tilltalade hort st ra ifås för stöld eller snatteri, torde i allt fall, till vederläggning af berörde förebärande, uppmärksamheten endast behöfva fästas derå, alt, då Bergstingsrältens anmärkta beslut innehöll, att Flink, som tillförne blifvit ådömd böter för oloflig jernhandel med brukssmed, nu med stöd af 26 § Hammarsmedsordningen ansågs skyldig att för innehafvande af jernskaftet stånda tjufsrätt, och samma § uttryckligen stadgade, att den, som af smed tillhandlade sig jern eller andra brukseffekter, skulle första gången plikta det tdlhandlades tredubbla värde och undergå hemlig skrift, men, om han oftare dermed beträddes, stå tjufsrätt och straffas lika med den som stulit; följde ock deraf, att Häradsrätten, vid tillämpning af Bergstingsrältens omförmälda beslut, icke lagligen kunnat undgå att för den förbrytelse, om hvilken Bergstingsialten sålunda ansett Flink förvunnen, döma honom, på sätt som skett; vid hvilket förhållande och då det af Bergstingsrätten åberopade stadgande i Hammarsmedsordningen icke varit på Flinks förbrytelse ii. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 Nov. 1847.
Skrifvelse, IV.-c 187. för fylleri i Kyrka stadga, kommer äfven hädanefter att fega rum, jemte det ansvar, som denna Författning för fylleri i allmänhet föreskrifver. Eho, som trugar eller förleder annan att förtära starka drycker, så att han deraf blifver öfverlastad, bote hvarje gång Tre Riksdaler sexton skillingar. Öfvermage, som af starka drycker öfverlastar sig, ages af föräldrar eller husbonde, i närvaro af krono-, stadseller police-betjent; men den, som till öfverflödig förtäring en sådan förleder, bote Sex Riksdaler trettiotvå skillingar. 2 §. Prestman, som under tjenstens utöfning är af starka drycker öfverlastad, vare sitt prestembete och innehafvande tjenst förlustig. Är någon annan, vid förrättande af Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst, drucken, bote dubbelt emot det, som i 1 §. 1 mom. utsatt är. Sker det tredje gången, blifve han ock, efter omständigheterna, på vissa år eller lör alltid från tjensten afsatt. I afseende på prestmän, som utom tjenstgöringen beträdas med fylleri, galle föreskriften i 19 Cap. 23 §. Kyrkolagen. Med de till Krigs-staten hörande personer förhålles efter Krigs-Artiklarne. 3 §• Begår någon brott i fylleri, må hans tillstånd ej lända honom till ursägt, utan skall han, jemte ansvar efter denna Förordning, vara underkastad alla de påföljder, som Lag och Författningar i hvarje fall föreskrifva, dock att böter för fylleri icke ega rum för den, som för annat brott gjort sig till högsta kroppsplikt skyldig. 4 ^ Förtär någon så omättligt starka drycker, att han deraf dör, varde i tysthet begrafven. 5 §.
— Jag anser mig icke behöfva att, såsom skäl till förändring i grunderna för denna handterings bedrifvande, meddela en uppställning af contraclerna om krut-tillverkningen, af hvilka contracter inliemtas: att krutbruksägarne ej allenast njuta en ersättning af 5 r;dr ä 5 r:dr 4° sk. för omkostnaderna vid förfärdigandet af hvarje centner krut, utan dessutom en årlig sammanräknad summa af 13,716 rtdr 16 sk. b:co för underhållet af krutbrukens byggnader, hvilka byggnader dock äro krutverksägarnes proprie tillhörigheter, och hvilken underhållssumma skall oafkortad utgå, ehvad tillverkningen skulle vara större eller mindre; att kruttill verkarne erhålla svaflet för det, verkliga värdet så betydligt understigande, priset af g r:dr 32 sk. b:co per skepp.; att bruken erhålla all behöflig saltpetter fritt lefvererad och att, alla dessa förmåner oaktadt, bergsprängskrutet detta år dock kostar bergslagerne 34 r:dr b:co per centner. — Jag vill icke, säger jag, hemta mina skäl från dessa förhållanden, hvilka jag anser vara så konstlade, alt de i sig sjelfva innebära ett frö till sitt upphörande, så vida näringarnas bemödande, att fritt och naturligt få utveckla sig, äfven här kan göras gällande; men jag vill endast hemställa, om något verkligt skäl finnes till utestängande för bergslagerna från rättigheten att sjelfva tillverka det material, sorn för grufvebrytningen är oundgängeligt, eller hvar rättighet linnes grundad för Sta2 H. 34 a06 Den 19 Februari c. ra. ten att till egen eller några få enskildas vinst bemäktiga sig en näring, som kan oell bör vara fri, oell hvaraf vinsten således bör få tillkomma en vida större del af allmänheten. Det hinder för en fri tillverkning af krut, sorn contracterne med krutbruksägarne hitintills och ännu lägga, upphör nied i845 års slut.
April afgifne, samt den 4 derpå följde Maji förmiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt motion om Götha Canalarbetets inskränkning tills vidare inom linien emellan Wenern och Wettern, fann Ridderskapet och Adeln, att, sedan 3tats och BancoLUskottens Utlåtande, angående Götha Canal, arbetets fortgång och befrämjande blifvit nyss förut afgjordt, EkonomieUtskottets ofvannämnda Betänkande borde förfalla, samt läggas tili Handlingarne. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämDde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden; Frän StatsUtskotfet; Af den 10 dennes; t) I anledning af gjorde anmärkningar vi<| Utskottets den 1 2 siltj. Maji afgifne Utlåtande, i fråga om medels anslående till Theatern^ underhållande^ 2) Öfver anmärkningar vid Utskottets yttrande, angående Öfverstelodelningens vid f. d Östgötha CavalleriRegsmente upplåtande til| Jiongi. Majits nådiga disposition. Från Stats-, Banco och LrgUtskotten; df den 10 ämnes3 öfver väckt förslag quj 1Den 16 Junti e. m. 105 Utfärdande af ett allmänt så kalladt Morato*- fium eller Jernbref. Från BancoUtskottel; Af d,n 15 dennes: 1) I anledning af StatsUtskottets förslag, rörande förskott från Banken till inlösen af KrigsCommittéens Invisningarj 2) Angående jemkning af RiksStåndens beslut, i fråga om regleringen rörande de från Banken utgående odlingslån j 3) Öfver den, i följd af Kongl. Maj-t* J^ådiga proposition, till förnyad handläggning remitterade fråga, om beviljande af ett lånJjiträde från Banken till Götheborgs Stad; 4) Öfver StatsUtskottets förslag, angående fond i Banken till inlösande af de så kallade Schlegefska godsen j Hallands Lin.
Vid sistförflutna riksmöte har sammansatta Lagsamt Besvärsoch Ekonomiutskottet, i anledning af enahanda då gjorda framställning, densamma afstyrkt och dervid erinrat att ett af en ordnad fattigvårds väsendtligaste ändamål måste vara att utesluta nödvändigheten för den fattige att genom tiggeri anlita sina bättre lottade medmenniskors frikostighet; och för vinnande af detta ändamål hade äfven fattigvårds-samhällena blifvit ålagda ansvarighet för de fattiges försörjning, hvadan något behof af särskilda allmosor ej borde förefinnas. Då således den, hvilken genom bettlande sökte sin utkomst och dymedelst undandroge sig det försvar fattigvårds-styrelsen vore i tillfälle att lemna, måste vara att betrakta såsom den der bevisligen hvarken af egna tillgångar eller genom andras vårdnad egde Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 88. 9 egde sin bergning, eller, enligt 1 § af Kongl. Stadgan den 29 Maj 1846, såsom saknande laga försvar, förefunnes icke något giltigt skäl dertill, att ej sådan person skulle vara underkastad enahanda uppsigt, inskränkning uti friheten att välja vistelseort och vilkorliga arbetstvång, som annan försvarslös person. Förmaningar skulle säkerligen sällan göra tillfyllest att förmå den bettlande afsäga sig begagnandet af det med så ringa möda förenade medel till utkomst, som genom bettlandet erbjödes; Och genom minskning af det fattigunderstöd den bettlande kunde åtnjuta, lemnades honom ytterligare anledning till tiggeriets fortsättande. Hvad beträffade bettlande barn, så och då i allmänhet vore att iakttaga det barn saknade kännedom om det felaktiga i tiggeriet, helst de ofta af föräldrarne dertill uppmuntrades, samt dessa merändels begagnade de minderåriga barnen för att med mindre möda och mera framgång till sitt uppehälle undfå de medel, som under ett lättjefullt och sorglöst lefnadssätt ej annorledes kunde anskaffas, ville det synas att fattigvårds-förordningen rätteligen betraktat sådana föräldrar såsom de verkligen bettlande, men ansett barn, som tigga, icke böra vara underkastade annan tillrättavisning, än den, som rättänkande föräldrar och målsmän kunde finna sig befogade att gifva.
Såsom sjelf tjensteman i Konungens Kansli, om än icke i Dess konselj, är jag likväl i tillfälle uplysa, att det är högst fautift att bedöma ett ärendes beskaffenhet af enkelt eller inveckladt af den allm. rubriken i dessa förteckningar. Från KammarColl. t. ex. inkomma besvär i mål ronde skattläggning, vägar, brobyggnader, qvarnar, sågar, skjutsindelningar etc., deri luntorna någon gång äro så digra, att de erfordra hela dagar, om ej veckor, att genomtråka, fastän de i det hela icke kunna vara af någon särdeles stor betydenhet. Besvärsmålen angide förslag till tjenster, särdeles när de angå prestlägenheter eller befordringar vid universiteten o. s. v.,äro ofta både vidlyftiga och kinkiga, för att ej tala om de otaliga fattigvårdsmålen och dem, som i öfrigt angå komunala angelägenheter och regleringar. Alla dessa skola likväl passera både StatsRådsberedningen och konseljen. De konsultativa StatsRåden arbeta således 4 dagar i veckan i StatsRådsberedningen från kl. 11 f. m. till 4 — 5 på e. m., 2 dagar i veckan i konseljen och måste dessutom i vidlyftigare mål låta handlingarne cirkulera till granskning, för att ej tala om deras deltagande i de större frågorna, i granskning af komitébetänkm, af inom Departm upgjorda förslag till allm. författmr, K. Propos.T o. s. v. Påståendet är således högst orimligt, att dessa StatsRåd ej äro öfverhopade af göromål, fullt up, om ej mera än sjelfva Depart.Cheferria, hvilka, åtminstone på sednare tiden, någon gång, då besvärsmål förekomma i StatsRådsberedningen, anse sig kunna vara frånvide, då saken icke rörer deras eget Depart. Det är fördenskull i och för sig sjelft det billigaste anspråk i verlden, att de konsultativa StatsRådens antal ökas till 4, så att en af dem åtminstone någon dag i veckan kunde hafva ledighet att arbeta hemma; men för den, som önskar en förändrad arbetsindelning inom StatsRådet, i den syftning, jag Den 10