Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, N:o 119. \ 1 angående mått, mål och vigt af den 29 Maj 1739, meddelade föreskrifter, i afseende å uppmätningaf spanmål och hvarigenom nästan hvar och en landtbrukare skulle fått vidkännas förluster och obehag vid leverans af sådan vara. Till de mest gängse obehöriga mätningssätt ansåg motionären kunna räknas: att säden från skofvel icke, såsom sig borde, tätt öfver tunnbrädden, sakta östes öfver ändan af skofvelbladet, utan störtades i tunnan, hvarigenom säden sammanpackades; att det sällan tilläts leverantören att, i enlighet med förordningens föreskrift, sakta hälla säden från säcken i tunnan; att vid sådane tillfällen kapparne vanligen togos från den ifyllda tunnan, då, så vidt mjöligt vore, den i tunnan varande säden sammantrycktes med kappmåttet, allt efter den mätandes färdighet och öfning i dylika värf; samt alt kapparne rågades, i stället för att strykas, med flere obehöriga mätnings-åtgärder. Dessa oredor trodde motionären till någon del härleda sig derifrån, att ifrågavarande Kongl. Förordning, öfver 100 år gammal, dels kommit i förgätenhet, dels för den del af allmänheten, som icke har tillgångar eller behof att förskaffa sig serskilda lagsamlingar, icke kunde genom köp erhållas, och dels för den större allmänheten icke vore nog fattlig.
hel rad af händelser, blifvit införd i en verksamhet, som på det mest slående sätt visade mig gagnlösheten, ja vådan af att söka inlägga ett löst kunskapslager öfver obruten hjärtegrund och ej först se till, att där genom undervisningen skapades andlig jordmån, så att sådden kunde gro i ljus och utveckla ett äkta mänskligt, fosterländskt och kristligt lif, till frid, fröjd och fromma för individen själf och för andra. Denna sent och dyrt vunna erfarenhet verkade förlamande på allt mitt arbete, ty jag tyckte nu, att all högre sträfvan var gagnlös, och i kunskapssökandet såg jag antingen ett slags förklädd nyfikenhet eller en sträfvan att mätta sia personliga fåfänga, eller också blott och bart ett medel till att i världslig måtto höja sig öfver andra. En dylik uppfattning är icke blott förfärligt tröstlös, utan den fostrar tillika en sinnets bitterhet, som gör, att man ser allt med kritiska blickar och får så blott skåda afvigsidan på tingen. — Men, Gud vare lof, då var hjälpen nära. förlåter, vaknar lefver med samma aldrig du vet af åter, glöd — död. E. N, Söderberg. Upplysningsskola för kvinnor. Af A ve. ag var 43 år gammal, mina barn voro vuxna, och jag kunde nu, utan att på minsta sätt skada vårt hem, äudtligen få följa min frän barndomen hysta önskan att få tillbringa någon längre tid i en skola. Men den erfarenhet jag nu vunnit visade mig, hur föga kunskap utan lifsupplysning och fast lifsgrund båtar en människoande; jag hade sett, huru människor, hvilka på egen hand sökte, medels läsning, hopa kunskap på kunskap, möttes i samma tröstlösa andliga tomhet med människor, hvilka allt ifrån barndomen gått i våra främsta skolor, och jag var nära att förtvifla om räddning från den tomhet, som hotade uppsluka lifsmodet. Hvad skulle det nu väl gagna mig, om jag förökade mitt kunskapsförråd genom att besöka något läroverk? Huru ofta hade jag ej på min lefnadsstig mött människor, hvilka vid läroverken förlorat både hopp och tro, varit genomkylda in till hjärteroten af själfviskhet och äresjuka?
Han önffade intet högre än at tillvinna sig Ridderffapetö och Adelns och de öfrige Riksens Ständers tilgifwenbetHans käraste bemödande skulle wara, at öfwertyga Ridderskapet och Adeln, det han aldrig wille taga nägra andra steg, än dem, som kunde wara ledande til Rikets räddning och wälfärd, och hade updragit Herr Laron och Landtmarffalken at försäkra, det Han altid gerna emottoge Riddcrffapets och Adelns räd och uplysningar, och gjorde sig en glädje af, at gä Ridderffapet och Adeln uti desi medborgerliga affigter til mötes. Ridderffapet och Adeln uttryckte genom bifallsrop sin glädje öfwer detta Hans Kongl. Höghets Mrande. Herr Den 10 Maj. 6Z Herr cl ler sparre, Okar,g, begär^ö 0k det och upläste til UrotOLoll^e följande: "Sedan Riketö ^6pre8snt-intLi.' förlidne särdag erhätlit noggran underrättelse om de styre-segrunder efter hwilka Swergeö öden blifwit bestämda de sist förflutna arén; sedan den kännedom de genom eget lidande redan derom gast salunda ar bestyrkt och fördubblad, sedan wi nu sett en sann och rörande teckning af det ursinnigaste begär at bereda et lands undergång, som häfderna kunna upwisa; sä förutsätter jag at intrycken deraf mäste wara starka och blifwa waraktiga. Werkningarne af desia intryck mäste blifwa, at hos Rikets Lagstiftare wäcka farhäga för desia förstörande grundsatsers fortfarande werkan. Jag förutsätter äfwcn, at de Herrar och Män, som nu hafwa Swergeö öde i sina händer, ej endast fästa ögat widögnablickets wäda, utan äfwen wid de faror, som hota kommande äldrar och slägter. Man har at wänta af deras wishet och mod, ej allenast at den hand, som til Swerges förstöring omfattat Swergeö spira för alla tider göres magtlös:
I 22 som i afseende pä Lysnings-sedlar, stadgar, akt om Fästemannen hos annan man warit ftatkstrifwen, bör han till upplysning om desi Krono»Utstvlder förete Husbondens Debetsedel eller Aldrag deraf, wederbörligen besannad , torde böra tilläggas att wid mötande hinter arr sadcme erhålla, wederbörande Krono-Betjeme borde äligga att genom Utdrag ur Räkensta^erne sädane uplysningar meddela. Med afseende derä arr dä Charta Sigillata i de fleste fall är obeydlig, och försummelse att med Charta belägga, icke lunde härröra af upsal akt Kronans afgift undansnilla, utan förorsakas af sak? nadk tillfälle att kunna fullgöra författningens föreskrift, för hwars efterlefnad en strängare påföljd ock wore stadgad an förseelsen syntes förstena, hade wal Kongl. Förordningen af är 1748 vyi stämpel-afgjft ägr anleoniug till det stadgande att g mänaders lid lemnahes uran anstvar att de lill Smbers - Werk för» Den 5 ZebvuarLizss Ut kngifne ocharkerade Handlingar med Charkor belägga, men dä Höglofl.
Då Rikets Ständer vid Riksdagen 1840 —1841 biföllo upplåtandet af Ulltuna kungsladugård i Upsala län lill inrättande af ett landlbruks-instilut, så snart då varande arrende af egendomen komme att upphöra, beviljade Rikets Ständer tillika ett årligt anslag af 4000 R:dr banko, motsvarande arrende-beloppet, att från år 1841 afsättas, lielst räntebärande lill bildande af en fond lör uppköp af inventarier m. m. Den för detta landtbruksinstitut förordnade styrelse har, på sätt närlagda protokoll öfver civil-ärenden innehåller, i underdåniga skrifvelse!’ till Kongl. Maj:t ådagalagt, hurusom fortfarandet af berörde anslag äfven sedan arrendet af Ulltuna kungsladugård nästa år upphör, vore oundgängeligen nödigt för att institutet, sedan det med början af år 1849 komme att träda i verksamhet, må kunna uppfylla dess vigtiga bestämmelse, och Kongl. Maj:t föreslår derföre Rikets Ständer beviljandet af ett fortfarande anslag af 4000 R:dr för Ulltuna landtbruksinstitut, med vilkor att minst sex elever och eli lika antal Transport R;dr 105,230: 32. — Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. till R. St. 1847. 39 Transport R:dr 105,230: 32. lärlingar derstädes kostnadsfritt lemnäs uppehälle och undervisning. Vid sistförflulna Riksdag inedgåfvo Rikets Ständer att, det vid Riksdagen 1840 —1841 beviljade anslag af 10,000 R:dr för landlbruks-instilutet vid Degeberg, äfvensom de för lern lägre landtbruksskole!- anslagna 5000 R:dr, finge fortfarande intill nästa.
Prosle-tunna, för Kontrakts-Prosten i Ångermanlands, , Nordöstra Kontrakt, se Hhfvudlitel Åttonde pag. 3. , i Bohus Län, dess godtgörande efter markegångspris. för Mo Björna och Gideå församlingar, ang.de Protokoll, Preste-Ståudets, papper för tryckning af „ Ridderskapet och Adelns, papper för tryckning af „ Riks-Slåudens, om trycknings-kostnaderne för, upprättande af Register deröfver samt utdelande af de vid Riksdagens slut öfverblifna exemplar jemte dertill hörande bihang Borgare-Ståndets, omtryckning af lista Bandet „ hillänget dertill, ang;de upplagans storlek, se Bihang. „ hällne i Stals-Hädet, om fullbordad granskning deraf samt om dervid gjorde anmäi kningar . Svar på åtcrrémiss Se vidare „ öfver inteckningar, uppbud och lagfarter m. 111., 0111 förändring i (iden för iuäand indc deraf till Ilo rätterne saint om utvidgning al samina protokoller 2_ o O n-JT Si TT W ö 5 G Gp_ <t> cc ** Riks-Slåndcns Beslut. £ n n fia EL' n <‘ 7 2-fj; 0 —. • cd s* pr cc£ T cr 2 Ridd. 0. PresleBorgareStäudet. BondeStåndet. Alio Sid. Adelil. Slåndet. Provincialbakare, i Herjeådalen, löntillökning för „ inom Nordmarks Härad af Wermland, anslag tiil lön för en „ inom llölebo Härad af Södermanland, dito ' u inom Nordöstra delen af Christianstads Län, dito Provincial-Läliaren för södra delen af Gottland, om förändrad boningsort för honom Prygel-bestraffning, om upphörande af . Svar på äterremiss Psalm-historia, Komminister Beckmans, dess inlösande af församiingarne Publika pappersfond, Bankens, om tillök0.
Men hvaraf bör afgå det 3 sorn troligen ej utgår af det för detta år bestämde anslag till OdlingsLån, med - * 120 703: — «— Då återstoden utföres med - och skulle således Sedelstocken vid detta årets slut bestiga sig till - Utom de förändringar, som för öfrigt kunde hafva uti de eventuella Låne-änslagens begagnande inträffat, och af hvilka Utskotten bestämdt känna, att Discontens Creditiv fir för närvarande anlitadt med 826 947 R:dr mera, än vid forledit års slut, hvaraf, då redan 350,000 E:dr blifvit å lab» N:o x beräknade såsom förökning, re$ten utföres med • Summa Si( Sedelstocken, enligt de grunder Utskotten 'antagit, böra göras; afdrages först derifrån ali den del, som, enligt 3:dje Puncten, hör rnedgifvas, att öka Sedelstocken utöfver 30 millioner, utgörande (se Tab. a, Col. I. råd. 10.) • - 833.357: *4: ~ hvarefter till resten ... - 58956760: 20: 6, Jagges det, sorn finnes vid issa års slut outtagit å JernContoirets, ComrnerceCollegii och Stockholms Stads Krand. föi sakri ngsContoirs C red i ti ver, så att desse derefter till sitt fulla belopp blifva uti Sedelstocken inbegripne', nemligen: 454i053 : 17: i, Vidare intages i beräkning den tillökning Discontens begagnade, och i Sedelstocken inberäknade, Creditiv måste erhål. la, for att bringas till fullt be. lopp, enligt Utskottens hemställan, utaf 8,500.000 R:dr; och enar Discont-summan ingår i ofvanskrifne Sedelstock med nu utlånte 5 702,728: 35: 7. samt tillika den summa, som genom JfilialDiscont, utredningen anses rn öj 1 i Bihang till Miks. St.
I\är en omtvistad vara, som blifvit till förtullning i vederbörlig ordning angifven, befinnes vara af till införsel förbuden art, må det bero af JFår Gener aUTull-Sty reise att bestämma, huruvida, till följd af 1 och 2 §§ uti fVår Nådiga Förordning till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor den 22 December 1841» frågan skall öfverlämnäs till domstols pröfning och af gör ande, eller om godsegaren må under vanlig controll utur Riket åter utföra samma vara. § 15’ För inhemska näringars behof må redskap, machinerier och verktyg, äfvensom till deras förfärdigande behöflige rudimaterier, efter vederbörande näringsidkares för tillfället derom gjorda ansökningar hos Wårt och Rikets Commerce-Collegium, med bemälde Collegii tillstånd, införas mot en tullafgift, beräknad till 5 procent å värdet; kunnande Commerce-Collegium, på serskilda ansökningar, jemväl meddela tillåtelse till tullfri införsel af sådane varor i ringare qvantiteter, hvilka såsom prof pller modeller för inrikes fabrikseller handtverksslöjd införskrifvas. I fråga om metaller till f örarbetande i berörda ändamål, skall ansökningen delgifvas TVårt och Rikets Bergs-Collegium, som äger att i gemensamt sammanträde med Commerce-Collegium i ämnet fatta beslut. § 18. Vid utförsel sjöledes från stapelstad af följande inrikes lillveikade varor beviljas af tullmedlen: för 7 skålpund Topp-, Kandi• och Kaksocker . 4 *k. — „ 1 skålpund Karduseller Karf vad tobak, äfvensom präs säd och rullad tobak, samt snus 5 sk. —• för Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Up Andra DelN48. 7L4 Den «5 Augusti Uplästes ankomne prvtocolls utdrag fran de! H-derwärda Bonde-Skandet af den 9 Julii, innefattande: Beslut att innehålla med widare uiläkande öfwer A inränna Befwärsoch Oeconomiä-Ulstoitets memorial om en practifk bergS-schoia i Staden Fahlun, till dest Ukstotter inkommit med swar pa de inom Preste-Skändet ivid nämnde memorial giorde anmärkningar. Af den 8 Augusti. Remist till Lonstikruions-Utffottet af Kongl. Maj-.ts nådiga proposition med förslag kill ändring och jemkning af wista § tz i Regeringsfssmen. Bifall kill Skatö Utskottets betänkande angående de o:ne serstitta summor, ssm, enligt 6z § Regeringsformen, böra för oförutsedda händelser afsättas och ansiäs jemte Banco-Ukstotteks utlätande i afseende pä det större creditivet. Bifall till Allmänna Beswärsoch OeconomiäUlstolletö betänkande om en praetist bergs-schala i Fahlun med det uri Utstolteks sednare utlakande gjorde tillagg. Instämmande med Ridderstapet och Adeln rörande nästa Lagtima Riksdags u-sättande till den iz September 1817- Af den ro Augusti. Bonde-Ständets anmärkningar wid Ukfkottets sednare betänkande om den allmänna Bewillningen. Akt Bonde-Ständet bifallit BewillningsUkftot?ets sednare betänkande, om afgifterna för BränWins-bräniiingen, endast med den ändring, att den / af BlwillningS-Ukstottet frän 8 6 till rst up' Den is Augusti. 7ZZ upfakra consumiions afgift för manspersoner mät. re wid förstnämnde summa förbliftva. Bifall till Stats-Utskollers betänkande anga. ende lillbkning i arfwodet för Riksens Ständers re« viforer af Krigs-räkenstaperna.
Onsdagen den 11 Januari 1860. Plenum kl. 6 e ni. Anmäldes och bordlädes: StatsUtskottels Utidtanden N:o 29, i anledning af väckt fråga om anslag af allmänna medel för reparation af Srt Marias kyrka i Sigtuna; N:o 30, i anledning af väckt fråga om beviljande af statsanslag för att dermed inbetala kapitalåterstoden af ett, för upförandeaf Kalmar stifts läroverksbyggnad, i 11. St:rs Bank uptaget lån; N:o 31, i anledning af väekt fråga om inredning i Upsala slott af en våning för den Kongl, familjens räkning ; N:o 32, i anledning af Änders Erikssons från Elfsborgs läns motion om förlängdt anstånd med återbetalning af ett åt jordbrukare inom nämnde län beviljadt uodsättningslån;: N:o 33, angående väckt fråga om afskrifning till någon del af ett åt jordbrukare inom Askers Härad af Orebro Län beviljadt undsåttningslån samt anstånd med inbetalning af lånets återstående belopp; och N:o 34, angående väckt fråga om eftergift till någon del af återbetalningsskyldighet å ett åt jordbrukare inom Malexanders socken af Östergötlands Län beviljadt undsättningslån, eller anstånd med inbetalning å samma lån; samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betånkanden N:o 10, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Brefvet den 10 Maj 185 3, angående priskuranters uprättande å ds i markegångstaxorna uptague persedelslag; Den 11 J an n ar i e. m. 87 N:o 11, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till förekommande af irrlärors spridande vid Universiteten och öfriga läroverk; N:o 15, i anledning af vackt motion att R. St:r måtte hos K. M. i underd. anhålla om aflåtande af nådig propos. om ett nytt Hofstalls upbyggande; N:o 13, i anledning af väckt motion att hvarje ledamot af
Bit för bil får således en äganderätt afhändas dess lagliga innehafvare; detta skulle ej vara lika orättmätig! i sin mån, sorn eli dylikt afhändande vore i stort och om det gällde alltsammans, i hvilket sednare fall obilligheten sloge alltför starkt i ögonen, för all kunna af någon förnekas. Det är på sådan grund Frih. Raab finnér det partiella förfarandet ej allenast tillåtlig!, ulan t. o. m. önskvärd!. Mig torde medgifvas förklara att det faller sig något svårt för vanliga rättsbegrepp, att nr vare sig juridisk, politisk eller moralisk synpunkt godkänna en så vådlig sals. Så snart man har detta klart för sig, bör slutföljden vara lätt att draga. Om vi härvid äfven, på sätt Hr von Hartmansdorff yrkat, taga i billigt betraktande, hvad ej blott vår egen, ulan ock många hittills ur representationen utelyckle medborgares rätt kräfver, samt ingalunda såsom Hr Oxehufvud hemställt, göra ett ensidigt afseende på deras önskningar, som tillfälligtsvis utgjort antalet af fleste ledamöterne i ett Utsk., hvilka ansett billigheten fordra hvad Utsk. föreslagit, så tror jag icke att man bör vidtaga någon annan åtgärd, än ett rent afslag derå. Ty hvartill en återremiss skulle tjena, kan jag icke förstå. Den värde talare, som yrkat densamma, har hufvudsakligen instämt i de af llr von Hartmansdorff framlagda skäl och antagit den såsom goda premisser, ehuru han deraf icke alldeles synes hafva härledt samma slutsats. Följden af en återremiss, i den syftning Hr Rosenblad begärt densamma, skulle emellertid och i den händelse Utsk. gjorde afseende på Hr Rosenblads önskan alt Utsk. ville taga i betraktande Hr von Hartmansdorffs skäl, ej kunna i bästa fallet 31* 48» Den 10 Maj. blifva annan än ilen, alt Utsk. ändrade sin mening och lill Stånden inkomme med elt nllåt. af motsatt lydelse med det omar.; hvarefter man finge bifalla dit sisiinkommande.
Och der var en man, Naemis mans frände af EliMelechs slägt, benämnd Boas; och var en ärlig man. Och Ruth, den Moabitiskan, sade till Naemi: Låt mig gå ut på åkren, och hemta ax efter den som jag nåde för finner. Hon sade till henne: Gack, min dotter. Hon gick åstad, kom och hemtade upp efter dem som skåro på åkrenom; och det hände, att den åkren var Boas arfvedel, som af EliMelechs slägt var. Och si, Boas kom ifrå BethLehem och sade till skördemännerna: Herren vare med eder. De svarade: Herren välsigne dig. Och Boas sade till sin tjenare, som satter var öfver skördemännerna: Hvem hörer den unga qvinnan till? Drängen, som öfver skördemännerna satter var, svarade och sade: Det är den Moabitiska qvinnan, som med Naemi igenkommen är ifrå de Moabiters land. Ty hon sade: Käre, låt mig upphemta och församla emellan kärfvarna efter skördemännerna; och är så kommen, och hafver ståndit sedan i morgons intill nu, och hafver icke en tid gångit hem. Då sade Boas till Ruth: Hör, min dotter, du skall icke gå bort på någon annan åker till att hemta; och skall icke heller gå hädan, utan håll dig intill mina pigor; Och tag vara uppå, hvar de skära på åkren, och gack efter dem. Jag hafver sagt mina dränger, att ingen skall komma vid dig; och om dig törster, gack till karen, och drick der mina dränger hemta. Då föll hon på sitt ansigte, och tillbad ned på jordene, och sade till honom: Hvarmed hafver jag den nåden funnit för din ögon, att du känner mig, som dock främmande är? Boas svarade och sade till henne: Mig är sagdt allt det du gjort hafver med dine sväro efter dins mans död, att du hafver öfvergifvit din fader och dina moder, och ditt fädernesland, och farit till det folk, som du tillförene intet kände.
Inventarieboken, som icke blott blir en stor hjälp vid plötsligt dödsfall, utan äfven lemnar nyttig upplysning om husgerådets värde, dess anskaffning och förbrukning. Tvättboken. Slakiboken med kostnadsöfversikt öfver slaktuppköpet samt resultatet för hvar gång. Syltningsboken. Bredvid syltets beskaffenhet och mängd (saftbuteljernas antal) anmärkes kostnaden samt hänvisas till den använda metoden. Handtverkarboken, däri bleckslagare, snickare, kopparslagare, målare, sömmerskor — ja alla, hvilka ej betalas kontant för hvarje lagning eller beställning, hafva sitt konto, på det att man sedermera, när räkningen kommer, kan jämföra, om man verkligen fått allt, som är däri upptaget. Dubblet till motboken med kryddkrämare, bagare etc. Om det ej går an, att husmodern själf inskrifver beställningen i kontraboken och säljaren endast ifyller priset, bör kontrollbok föras hemma, till båda parternas säkerhet, ty handlanden kan äfven ibland glömma att skrifva in ett och annat, som kunden fått. Adressboken, i hvilken alla intresseväckande adresser för hushållsocb toalettartiklar m. m. införas i alfabetisk ordning — dock ej enligt firmans namn utan efter sakens rubrik. Korrespondensboken. En sådan är ibland af oskattbart värde för att komma minnet till hjälp eller bevisa afsäDdandet eller mottagandet af bref. Dagboken öfver barnen (Jfr Iduns 4:e årgång n:r 10). Tjänstehjonsboken med noga förteckning öfver tjänarnes namn, födelseort och - år, tjänstens tillträdande och hjonens afflyttning (om man så vet — hvarthän) jämte erhållna och gifna orlofssedlar i kopia. Julboken med förteckning öfver alla utdelade julklappar till såväl familjens olika medlemmar som till tjänare och fattiga, jämte kostnaden för dessa presenter. Födelsedags-, lysningsoch andra presenter uppskrifvas äfven i denna bok. Matsedelboken för hvarje dag under året, såsom menu ' n i själfva verket varit. Fruns enskilda kassabok. Stenia,. m Sen till, att Idun med Modetidning finnes hos alla edra bekanta! Till Hemgjorda balsäsongen. kotiljongsdekorationer. Prisbelönt svar på frågan L X X V I I.
Brefvet den 18 Juli 1829 blifvit förldaradt, alt Prinsessan Sophia Albertinas testamentarisk^ disposition af den 17 Mars 1783, angående ifrågavarande palats, komme att lända till efterrättelse, genom hvilket testamente är vordet förordnat, det palatset alltid skulle tillfalla den äldste Sveriges Arffurste, som näst efter Kronprinsen egde rätt till kronan, och, om någon Prins eller Prinsessa icke funnes tillfalla Kongl. Majrt oell kronan, till dess riket hugnades med någon arffurste eller Kongl. Prinsessa samt, vid sådant förhållande, merberörde palats endast under vissa vilkor kan för någon tid blifva kronan tillhörigt, hafva Rikets Ständer, då öfrige för detta palats erforderliga utgifter bestridas af Första Ilufvudtiteln, funnit skäligt bifalla, hvad E. K. M:t i ofvannämnde hänseende täckts föreslå. Utom det kontanta penninge-anslaget, 16,000 r:dr, utginge, enligt äldre stadganden, till Drottningholms kungsgård, dels 28 t:r kronotionde spanmäl, hvarför lösen de sista tio åren i medeltal utgjort 231 r:dr 11 sk. 2 rst, dels ock af åtskillige hemman å Svartsjölandet 65 ökeoch 170 dränge-dagsverken, för hvilka lösen efter enahanda beräkning uppgått till 194 r:dr 43 sk. 4 rst eller tillsammans 426 r:dr 6 sk. 6 rst; och har E. K. M:t behagat föreslå alt, emot det dessa serskilda inkomster, hvilka hittills icke varit å Riksstaten beräknade, indroges till statsverket och inginge bland ordinarie räntan och tionden, det kontanta stats-anslaget malte förhöjas i rundt tal med 400 r:dr, hvilket, enär detsamma leder lill förenkling i räkenskaperne, Rikets Ständer bifallit. Af samma anledning hafva Rikets Ständer äfven bifallit E. K. M:ts nådiga förslag att, i öfverensstämmelse ined hvad rörande vissa inkomster till