Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer i gide punkten af denna underdäniga skrifwelse ansett Magazins.Directionens hörande nödigt, innan antalet af erforderlige Embels. och Tjensteman i Räder bestämdes, samt längre ned i samma punkt, att Veu till indragning föreslag, ne Betjeningen äfwen mätte horas öfwer ds dem ärnade Pensions, willtor, sä att mängden af de werkeligen fattige och till en del med mänga barn omgifne, icke skulle förgäs, sä har Stats Beredningen begärt Directionens och Wederbörandes yttrande i förenämde delar, jemte uppgift af hwad Directionen i öfrigt ansäg nö. digt att iakttaga till beredande af werkställighet utaf de förwaltningsgrunder Riksens Ständer ansedt lämpelige. Detta Directionens nu in. komne utlätande, med de deruti äberopade och medföljande bilagor, warder härjemte i underdänighet bifogat. De grunder Riksens Ständer föreslagit till MagazinS - Inrättningens förwaltning, innefattas egentsligen uti följande fem hufwudsakeliga fördelningar, nemi.: Om 4Z2 Den iz September. Om Fonden, enligt i:sta och 2:dra punkterne i Riksens Ständers ffrifwelse: Om Directionens sammansättning, desi och den nödigbiifwande Betjeningcns aflöning, samt Pensioner,för dem som reduceras, hwarom handlas i Z-.dje och 4:de punkterne: Om Bränwins bränningen för Kronans räkning, uti Zite, 6:te, 7ide och 8.de puncterne: Om hwad wid Spannemä-6 handeln m m. borde iakttagas, samt redogörelsen derföre, i 9:de punkten; och i den io:de: Om rättighet för Directionen att upptaga län.
För vidlöf tigt blifver nu att uppräkna alla de medel, som kunna användas till förekommande af Lurendrägeri, när man med allvar vill detsamma förhindra^ Maj. men de äro att tillgå; nödvändigt blefve att på alla predikstolar i Riket en gång i månaden och vid HäradsRutterna ofta uppläsa Förordningen emot Tull-försnillning. 2. För att ersätta Statsverket för den Tull, det igenom detta förbud nödvändigt förlorade, vidtages i:o Att pålägga hvar och en af mankön, som dricker vin, 6 R:dr B;co, och af qvinkön 2 Rtdr, årligen i skatt, och för nyttjande af CalFe frän 16 sk. till och med 2 R;dr B:co. 2:0 Att de, som vilja bruka på sina bord och i sina hus annat Silfver, än skedar och gafflar, betala årligen 100 R:dr B:co. 0:0 De, sorn på kläder, livréer, hattar och mössor vilja hafva Broderier eller Ga. loner, betala ärligen 20 R;dr B:co, uniformer och militairen undantagne. Den inkomst, som af allt detta till Staten ingick, skulle troligen till en del ersätta Tullarne, hvad de i Tullinkomst förlorade. Som nu, efter detta, importen i 2!ne år bletve obetydlig,deremot för utskeppningen af Jern och andra Producter, beloppet skulle antingen genom Vexlar indragas, el - Den 16 Maj - 649 ler ock Silfver för dessa producter införskri fvas, så skulle Coursen nödvändigt falla, och Sedelstocken taga den så mycket önskade faveur till sitt värde, utan någon annan operation, och hvilket blefve resultatet af detta project. Att nu få mera Sedlar i omlopp, och till större delen förekomma denna brist, utan att en ny eller större Sedelstock utgafs, vore nödigt, att följande vidtogs:
R:dr sk. rst. U:dr sk. rst. R:dr sk. rst. P. A. NORSTEDT & SÖKER, Kongl. Boktryckare. / * Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Kronobergs län för åren 1843, 1844, 1845, 1846 och 1847. §• t Länets allmänna beskaffenhet. Förut afgifne underdåniga Femårs-berättelsen innefattar länets vidd, läge och omvexlande naturliga beskaffenhet, och sedan 1842 har någon annan förändring deri icke kunnat uppkomma, än den som varit en följd af fortgående uppodling af de flere, dertill tjenlige fält och trakter inom länet. Under åberopande af hvad jag i min seduaste Femårs-berättelse anfört, i afseende pa myckenheten af odlingslägenheter, bör jag icke lemna obemäldt den allmänna båg för odlingsföretag och sjö-sänkningar, hvaraf länets invånare äro lilvade. Man inser äfven mer än väl nyttan för detta, af berg och backar genomskurna och derigenom, i afseende på kommunikationsmedel, vanlottade land, att få jordytan mera jemn genom deras borttagande, men meni"lieterna sakna erforderliga tillgångar, att åstadkomma de förbättringar, h vilka så°i ena som andra afseendet kunna och böra vidtagas, om denna till läge och bördighet vanlottade landsort skall uppnå någon förkofran eller välstånd. Åtskillige smärre sjöar hafva under sednare åren dels blifvit ultappade, dels sänkte på strandägarnes bekostnad, men af dem har endast sjön Flen i Allbo härad, hvars uttappning visat sig förmånlig för strandägare, erhållit statsbidrag dertill, enligt hvad i min sista berättelse blifvit uppgifvet. Bland de större sjöar, som, med anslag af staten, dels blifvit sänkte, dels äro under sänkning, må nämnas: Widöstern, Drafven och Bolmen, på gränsen af Jönköpings län, äfvensom sjön Möckeln blifvit afmätt och på charta lagd samt forsla" upp"jordt till sänkningskostnaden, i fall statsbidrag för utförandet a detta vigtiga förelag kan erhållas.
Om så vore, skulle äfven beväringen och indelta armén verka försvagande på hvarandra, ty de äro utgångna ur helt olika grunder. Dessa frivillige, eller förstärkningen, skulle bland beväringen och indelta armén hafva sina bekanta, vara med deni jemnåriga, just utgöra den förmedlande länken dem emellan; och jag kan således icke föreställa mig annat än, att de skulle verka välgörande. Att åstadkomma en fullt identisk armé, är omöjligt. Hvad menarman väl med denna på olika sätt tillkomna armé? Skulle den, sorn påyrkar arméns identitet, verkligen önska, att vårt indelningsverk ökades till den grad, att det ensamt skulle kunna möta fienden? Det är omöjligt, det kan icke ske. Således finnes icke någon annan utväg än att tillgripa beväringen och låta den sammansmälta med den indelta armén. Man har här mycket opponerat sig mot friköpningen. Detta skulle förefalla mig mindre underligt, om friköpningen vore något nytt, men, allt sedan beväringen infördes i Sverige, har äfven friköpning existerat, och jag tror, att det är omöjligt att borttaga den. Att den förekommer under olika former, är sannt; förr kunde man för 25 rdr lega för sig, såsom här rigtigt blifvit sagdt, en vagabond, men anspråken hafva under sednare tider stegrats och i följd deraf friköpningsbeloppet af K. M:t blifvit höjdt till 100 rdr. Vidare hafva åtskilliga talare anmärkt, att Utsk:ts förhoppningar om, att genom den af Utsk:t föreslagna dagspenning af 1 rdr pr dag för hvarje beväringssoldat många skulle finna siauppmuntrade att taga anställning i krigsförstärkningen, och således denna kunna nästan uteslutande bildas af frivilliga, äro alltför illusoriska, enär berörde ersättning vore en alltför otillräcklig dagspenning för en driftig arbetare. Jag kan i detta afseende icke åberopa annat än min egen erfarenhet. Vi veta, att det finnes ett regemente, som icke är indelt, utan att dock vara garnisons-regemente, nemi. Wermlands Fältjägare - 124 Dea 7 Maj e. m. regemente. Manskapet vid detta regemente tager värfning för 6 år och uppbär 36 rdr i årlig aflöning.
Inrättningens organisation, 5 5 3 9 De författningar som hittills utkommit, huru undsättnings - behofs utrönande och Spannmåls tillhandahållande tillgå bör, äro Kongl. Brefven tilf Allmänna Magazins - Direction a£ den 20 November 1798 och 7 November 1811 Båda dessa stadganden synes dock nog generelle, och innefatta ej de mera detaillerade föreskrifter som vederbörande i desse fall böra iagttaga och som nu mera blifva mycket nödvändigare, sedan undsättningars utdelande förvandlat sig från en anstalt hvilken före år 1815 vidtagits i den malm Magazins - Directionens "befattning med Stats - Verks - Spannmålen oell bränvins - bränningen i Stockholm sådant medgifvit, till en mera Utsträckt skyldighet, eller till en sådan tnellankommande hjelp å Statens sida, som anses Utgöra hufvudsakligaste motivet för Magazins-Inrättningens existence. Det är otvifvelaktigt att när en Landshöfdinge med säkerhet inhemtat, att Länets Spannmåls-gröda för året icke är tillräcklig för iilnevånarnes behof, och att den uppkommande bristen icke kan Uppfyllas genom de anstalter, som vanligen i enskild Väg äga ruin, samt att således verklig nöd är att befara, hvarom allt han straxt efter skördetiden icke kan sakna fullständiga underrättelser, bör ock Landshöfdingen låta sig angeläget vara, att tillika undersöka till hvad qvantitet undsättnings - Spannemål oUmgängeligen erfordras. Det är på denna undersöknings vigtiga och varsamma anställande, som det egentligen synes bero att MagazinsInrättningens Undsättnings - Lager, ej komma att tilfitas i vidsträcktare förhållande, än de i £4° Förslag till Allmänna Magazins* verkligt behöfvanrles hjelp och bistånd, sådaitt oundvikligen påkallar.
Detta öfwerstott, hwars mer eller mindre betydlighet beror pä förhållanden som icke kunna förutses, mindre bestämmas, kan stundom bluma gansta ringa och fordrar således alltid den noggrannaste hushållning wid anwändandet; Men dä ett kraftfullt förswar när Riket angrlpeS, beror pä en wäl 6-4 Den lz Junti» öfwad Armee, försedd med ersokderlige wapen, samt denna Armee och dessa wapen, för att desin» na§ i sädant tillstånd, nöowändigt mäste med afseende pä Rikets Local och Gränser wara lämpade efter Rikets förmåga att dem underhålla, sa torde den underdåniga önskan böra widfogas, att Kongl. Mant i Nader täcktes sa organisera Rikets Armee ock wapen, som Kongl. Maj:t i Nader finner med desse grunder instämmande, häldst Riksens Stander sa widt Landets krafter tillåta, nu lära ataga sig hwad Kongl. Maj:t för Rikets Armee ock Förswaröwerk ^ Nader ässat; Hwilket allt till Riksens Högloft. Ständers widare ompröfwande wörd, samligen öfwerlemnas. Orebro den ro Junii »Lrs. Pa Högl. Ridd, och AdelnS Ledam. wägnar, Larl Norner. Pa Wällofl. BorgareStåndets Led. wägnar, ch Wedelin. Pa Högw. Prcst-Ständets Ledsm. wägnar, Lurt. Nurraz^. Pa Hedcrw. BondeStandets Led. wägnar, ^nä /rnäersson. (f. st^uncliu».
Hvad Utskottet här hemställt och beräknat, godkändess äfvensom hvad i bilagan Litt. K blifvit hemställdt, med hvad derom ytterligare förekommer i Utlåtandet N:o 226, pag. 16. Öfver anvisandet af dessa medel har Ståndet redan fattat beslut. 21 :o Båtsmans-vacans-afgiflen. Godkändes. 22:o Krutoch saltpeter-försäljningsmedel. Bifölls. 23:o Controll-stämpel-medel. Godkändes. 24:o Numer-Lotteriet; fordrar för närvarande ingen åtgärd. 25:o Båkoch lotsmedel. Den af Utskottet föreslagna summan godkändes; och att en mot förhöjningen i denna del svarande summa, 10,000 B:dr, må å 4:de Titeln tilläggas Lotsoch Båk-inrältningen, bifölls. 26:o Ersättningar. Bifölls. 27:o Observations-medel. Extra medel och uppbörder. Gillades. 29:o Intresse-medel. Bifölls. Hvad af Utskottet blifvit till kännedom meddeladt om det hittills varande beloppet af de extra ordinarie stats-inkomsterna, fann Ståndet, för närvarande icke från dess sida påkalla någon åtgärd. Hvad slutligen angår hvad Utskottet hemställt i Utlåtandet N:o 226, pag. 17, i anledning af erinringar mot 30 tili och med 34 punkterna, fann Ståndet dervid icke något vara att åtgöra. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden och memorial: N:o 220, i anledning af Professor Retzii motion att den för aflidne Professoren Fries’s enka tillstyrkte pension måtte få beräknas retroactivt. Bifölls. N:o 222, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 71. N:o 223, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 87.
När jag är död – det jag hoppas snart sker – finnas dessa bref inlagda i ett konvolut, hvars utanskrift är till dig, som, till erkänsla för hvad du gjort för mig, eger full dispositionsrätt öfver desamma. Dock måste du till punkt och prick fullgöra mina deri bestämda anordningar. Ehuru gerna jag ville ligga ostörd i min graf, skulle jag dock önska att efter utgifvandet af detta mitt testamente få på en stund krypa ur kullen, för att höra domen öfver den döde, ty jag är fullt förvissad om att äfven mina intima vänner skola med bestämdhet förklara: »Detta har aldrig Braun skrifvit.» Denna deras dom är så mycket naturligare, jag som mången gång sjelf tviflat på detsamma. Men jag hade ju språkat med min engel, kände dess himmelska närvaro, och derför har också språket blifvit sig så olikt: – hon, den begråtna, har framkallat mitt bättre jag ... Må jag gerna för hennes skull tillvitas för charlataneri, bigotteri o. s. v., ett är vunnet: att få blicka in i djupet af mitt arma hjerta, som lidit, lider och skall lida till dess jag får fly i hennes armar ...» »Vid Wilhelms död – fortsätter brodern – fanns likväl ej ett spår efter detta egna testamente. Endast på en lapp stod antecknadt: »Bref till den döda» och derunder stället och årtalet hvarest och när dessa bref voro skrifna, alltifrån år 1844 till 1857. Troligen har han under sista dagarne af sin sjukdom offrat dem åt lågorna, för att ej blifva af opinionen allt för skeft bedömd, eller på hvad sätt kan man förklara denna gåta?» Jag, för min del, är fullt öfvertygad att Brauns ärade broder uttalar ett faktum, då han förmodar att skalden under sjukdomen uppbränt brefven, men deremot är det visst icke min öfvertygelse att det skett i afsigt att undvika en »skef opinion».
Skinnstomfarne äro tämligen dyra, men också ganska varaktiga, pappersstomfarne kosta blott 10 ä 15 öre stycket, men räcka ej synnerligen länge. Med afseende på teckning med seartkrita är ej så mycket att säga därom, när förfarandet vid teckning med blyerts beskrifvits. Det huvudsakligaste därvid gäller nämligen också om svartkrilsteckning. Ett o c h annat kan emellertid vara af vikt att nämna. Till en början kan anmärkas, att svartkrila ej l JTia / velerare K A N D E R S O N 1 Jakobstorg? 1 1893 såsom blyerts förekommer i handeln såsom trä- beklädda pennor, utan merändels i stycken. Numreringen går här i motsatt riktning mot vid blyerts, så att högre mr anger lösare slag än lägre. Äfven vid svartkritsteckning kan man såsom vid blyerts urskilja två olika metoder, beroende på om man använder stomf eller ej, o c h hvad som ofvan sades härom vid teckning med blyerts gäller ock här. Med krita kan man framställa mera effekt fulla saker än med blyerts. Svartkritan verkar nämligen mera fristående o c h lefvande, är j u af mera kraftig svart färg än den blänkande, stålgrå blyertsen, hvarför den naturligt nog redan därigenom blir i stånd att gifva resultat, s o m i skärpa och kraft gå före dem, som blyertspennan kan gifva. Det är emellertid — så har åtminstone jag funnit — svårare att föra kritan än pennan. Den förra kännes alltid litet klumpig o c h grof, då däremot den senare, så fin o c h lätt, utan synnerlig svårighet låter föra sig och frambringa åsyftade effekter. Både blyertsoch svartkritsteckningar blifva ganska lätt suddiga, om man ej vidtager särskilda försiktighetsmått i detta afseende. Sålunda brukar man antingen lägga silkespapper ofvanpå teckningen eller fixera densamma med fixersprit. Det förra tillvägagåendet lämnar emellertid just ej så säkra garantier mot förstörelse; med det senare är detta däremot fallet. Har man nämligen fixerat en teckning, blir blyeriseller kritstoftet fullständigt bundet, o c h teckningen kan utan fara bli utsatt för diverse äfventyr.
Stats-Utskottet anser derföre, att en jemkning härutinnan är, icke allenast billig, utan jemväl nödig för denna, i jemförelse mot andra, af naturen vanlottade Landsort; Och efter den upplysning, Stats-Utskottet serskilt erhållit, skall Kongl, Majit re-* dan före detta förordnat, att, i anseende till den stränga Botering Jemtland undergått, samt den af alla tiders erfarenhet bestyrkta svårighet, om icke omöjlighet, att, då Bikets tjenst fordrat, vederbörligen recrutera afgången, borde en ny allmän Botering härstädes företagas, på lika grunder sorn för dea öfrige Svenska Boteringen lagde blifvit, men hvilket sedermera likväl icke kqmmit till någon verkställighet. Riksdagsmännen O/q/ Nilsson i Börön och. jLnders Martensson i Bergsviken hafva väl uti deras ingifne Memorial föreslagit, att de oroterade Hemman och Nybyggen måtte användas till understöd och bidrag för de förut så drygt roterade; men, i saknad af nödig kännedom örn beskaffenheten af desse Hemman och Nybyggen, kan Stats-Utskottet nu icke sådant tillstyrka, utan anser detta vara e:tt ämne, sorn vid en skeende Rotejemkning hör Utredas och ko,mma i fråga. Ej mindre till utrönande af förhållandet härutinnan, än till föreslående af den jemkning och reglering af Jemtlands Boteringsskyldighet 4 det hela, hvartill localen, jemte amlie omständigheter, kunna föranleda, hemställer StatsUtskottet, att Riksens Höglofl, Ständer måtte Stats-Utskottets Betqnkanden. 124S hos ICongl. Maj t i underdånighet afhålla, det Kongl. Maj:t i detta afseende matté i Nåder täckas låta anställa vederbörlig undersökning, saint, efter densammas, fullbordande, låta vid nästblifvande Riksdag meddela Riksens Ständer en fullständig plan fördenna Raterings frimgena utgörande, då ärendet, fullkomligen utredt, Jcunde af Riksens Högloft, Ständer till pröfning företagas.
År År R:dr R:mt Professorn vid Topografiska korpsen 60 1,200 Sqvadronsoch Kompani-Chefer vid Indelta Arméen och Wermlands Fältjägare-Regemente, 2:dre eller yngre Kapitener samt Regements-Qvartermästare vid Regementen och korpser, Informalions-Kapitener vid Artilleriet och Place-Majoren i Götheborg, sä länge han innehar den lön, tjensten af alder åtföljt 50 10 1,000 Regements-Auditörer och Regements-Skrifvare saint Sekreteraren vid Ingeniör-korpsen 60 — 700 l:ste Löjtnanter och l:ste Adjutanten vid Regementen och korpser, Löjtnanter vid Topografiska korpsen samt Adjutanten vid de Regementen och korpser, der endast 1 Regements-Adjutant finnes på stat . 50 10 Regements-Stallmästure med Kongl, fullmakt vid Kavalleriet och Artilleriet, Förrådsförvaltare vid Artilleriet samt Kassörer och Förrådsförvaltare vid Ingeniör-korpsen 60 r 600 2:dre Löjtnanter samt 2;dre Adjutanter vid Regementen och korpser . Bataljons-Läkare 50 60 10 500 Under-Löjtnanter vid Regementen och korpser, Fanjunkare vid Regementen och korpser, Styckjunkare vid Artilleriet, Konduktörer vid Ingeniörkorpsen, Tyg-Under-Officer, Bataljons-Adjulanter vid värfvade Regementena, Musik-Direktörer vid Regementen och korpser, RegementsTrumpetare vid Artilleriet och Kron-Prinsens Hussar-Regemente . Regements-Hästlakare och Besigtnings Rustmästare vid Artilleriet . 50 60 10 400 Balaljons-Adjutanter vid Indelta Regementen och korpser, Regements-Väblar, Regements-Trumslagare och l:ste Hornblåsare, Sergeanter vid Kavalleriet och Artilleriet, Sergeanter vid öfriga Regementen och korpser, som äro Öfverbefäls Under-Officerare, Under-Konduktörer vid Ingeniör-korpsen, Mönster-Skrifvare, Divisions-Trumpetare vid Artilleriet samt 50 10 500 Tygoch Laboratorii-Skrifvare vid Artilleriet 60 — Bil, JYi 3 till Kongl. Maj;ls Nåd, Prog. M 1, om Statsverket 1036.
Midti störtsjöarna? frågade den unge befälhafvaren med oförställd förvåning. Det var för mörkt där nere, och tiden blef lång, sade flickan. Det kallar jag att vara läshungrig. Hvad är det du läser? Förmodligen Sankt Britas underverk? Och Fleming tog småleende en genomblött bok, som flickan ej hann nog hastigt dölja under sin kappa. Latin! Tacitus! utropade han vid en blick på titelbladet. Läser du latin? Men hvem är du då? Är du och han antog en aktningsfullare ton är ni en af jungfrurna Kurck? Hon svarade icke. Hon slank lätt som en ekorre in i den trånga kajuttrappan akterut och var försvunnen. Andromedas förvånade unge befälhafvare hade ingen tid att följa henne; briggen tog i anspråk hela hans uppmärksamhet. Han beslöt att vid första tillfälle göra sig närmare underrättad om de passagerare han tagit ombord i Åbo. Andromedas befälhafvare kände den förnämste bland dem, presidenten i Åbo hofrätt, riksrådet Jöns Knutsson Kurck, hvilken nyligen blifvit utnämnd till lagman i Västergötland och Dal samt begagnat tillfället att öfverresa till Sverige med kronans fartyg, som erbjöd mera bekvämlighet. Fleming hade äfven betygat sin vördnad för presidentskan, den förnäma och fint bildade Sofi De la Gardie, och för äldsta dottern jungfru Barbro, som sades vara förlofvad med herr Gustaf Evertsson Horn. Men Herman Fleming var ingen damernas riddare och vårdade sig föga om en bekantskap med presidentens öfriga talrika följe. Han hade åt familjen Kurck och dess tjenare afstått sin egen kajuta och allt disponibelt rum på akterdäck, medan han själf nöjde sig med en styrmanshytt midskepps, tyckande sig därmed hafva bevisat passagerarne all den höflighet, som tillkom deras höga samhällsställning. Fartygets akterdel var, enligt dåtidens bruk, upphöjd, såsom i våra dagar en holländsk koff, och lämnade utrymme för två kajutor öfver hvarandra. I den öfra, som var försedd med ljusa, men nu mot vågsvallet tillbommade fönster, bodde familjen Kurck i fyra sidoafdelningar, mellan hvilka låg en liten salong, den så kallade kajutkampagnen.
Dessutom torde det vara tvifvelaktigt, om den bana, som skall förbinda den vestra och södra stambanan med hvarandra, bör hafva karaktären af en stambana. För min del anser jag att denna. bana lämpligast borde åstadkommas genom aktieteckning inom Östergötland, hvartill jag gerna skulle gå in på att staten lemnade ett låneanslag. Derigenom skulle staten undgå en utgift på öfver 4,000,000, och då nu några och 30,000,000 blifvit föreslagna att användas till jernvägsbyggnader, så anser jag det vara min pligt att yrka på besparingar, der sådana kunna göras. På dessa skäl får jag anhålla om afslag på Utsk:ts hemställan i denna punkt. Gr. Taube, Henning Adolf: Jag får tillkännagifva att jag, i likhet med den förste värde talaren, får anhålla om bifall till K. M:s Nåd. Propos. Jag gör detta på grund af tvenne skäl, nemi. för det första emedan, på sätt som Frih. af Ugglas omnämnt, då södra stambanans riktning genom Smaland bestämdes, så beslöt man sig för Nässjö-linien under tydlig förutsätt H. IV. 13 194 Den 9 Maj e. m. ning att derifrån en bana skulle på lill den vestra stambanan. Hade man icke haft en sådan förutsättning, så bade väl svårligen någon annan linie än Lagalinien kunnat komma i fråga. Vidare anser jag alt det stora fastland, sorn är beläget mellan Wetten! och Östersjön, med full rätt kan begära att en stambana drages derigenom, på sätt som K. M. föreslagit. Jag instämmer således i det af Frih. af Ugglas gjorda yrkande. Hr af Burén, Didrik Pontus, anförde skriftligen: Med afseende å den östra stambanan, kunde jag inskränka mig till den reservation, som Hr Frih. af Ugglas lögat till Stats-Ulsk:ts Utlåt. Sedan jernvägs-komiléen föreslagit och K. M. i Nåd.
Rummet ages af en mycket sn5-11 och renlig gumma, tviitterska till yrket .. Tviitten g8r i liten skala, men försiggb, och torkas i det lilla trdngn rummet, hvilket ej förbiittrar luften. Niir gumman stryker behöfver hon det enda; bordet och den inneboende maste da, om hon iir nog lycklig att ho fått nagot skrifarbete, utföra det stäende vid en halfhög skank. Hennas l~iidd, soni har sin plats vid en dragig dörr, bestar af icd stolar och ett strgltbrude med goda slngklfider, stoppade med små tyglappar. - hvilket gör en kostnad af ej fullt 5 öre i veckan. Jag kokar och dricker denna cikoriablandning som kaffe, men utan minsta ti~tslit ' tnin~ af kafe. Denna dryck föreföll mig väl att börja med något fadd, men tillsatt med några korn salt blef den bättre, och sedan jag nu blifvit van därvid finner jag den ' till och med ganska smaklig. Grädde har jag aldrig råd att köpa; men ett hektogram socker i .veckan kan jag dock ej försaka. Under sommarmånaderna brukade j ag plocka ärenpris eller, som det på folkspråket kallas, » sjömanst6v, hvilket kokadt som te med tillsättning af något socker, gaf en särdeles viilsmakande dryck. k af febr öd består jag mig ej. För hvarje dag köper jag en mjuk, grof rhgkaka, hvilket slags bröd jag funnit vara det niest mattande af olika brödslag. ' E n half kaka ates till frukost kl. 10 f. m., " och den andra halfvan ates till middagsbröd. Smör och sofvel till brödet har jag ej råd att köpa. 3 liter potatis och en stor sill A 1 0 öre måste jag dela så, att däraf blir tillräckligt för 5 middagar. E n g %ng .i veckan, merendels på lördagen, blir festmåltid: då hemtas nämligen en helportik middagsmat fr %n ångköket, eller folkkirket, som det mera allmänt kallas, af livilken portion dock hälften gömmes till söndagens middag att d % uppvärmas. Dessa tillfällen äro de enda, då fläsk eller kött och supaninat förekomma.