Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Cederström; jag anhåller endast, att i anledning af hvad Friherre Stael von Holstein nyss yttrat, få upplysa, det jag ingalunda sagt, att frågan angående en Laglig undersökning af Götha Canal Discont-Directions förhållande tillhörde Constitutions - Utskottets åtgärd. Friherre Anckarsvärd• Med anledning af hvad Grefve Mörner anfört, får jag förklara, att jag allt för val känner bokstailiga innehållet v 1Den 25 April. 297 af elen åberopade 7 §, uti Discont-Reglementet; men att jag deraf icke kan draga någon annan slutsatts, än att med deruti nämnde Medel förstås endast sådane, olver hvars begagnande Canal-Directionen ägde rättighet att besluta. Och jag bestrider för min del all arman tolkning; ty en obegränsad skyldighet att lemna försträckning till Canal-Arbetet skulle leda derhän, att så väl den alldrastörsta som den minsta försträckning kunde äga rum. Jag kan icke annat finna än att öfverskottet af Discontvinsten, sedan Actie-Ägarne erhållit sin ränta, var det enda, som ifrån Discont-Inrättningen skulle gå till Canal-arbetet ; men med Grefve Mörners tolkning skulle Dtscont-Directionen äfven kunnat lemna Creditivet ä Banquen, directe till Arbets Cassan, som likväl af sunda förnuftet emotsäges, emedan Creditivet var beviljadt såsom medel att drifva Discont-Rörelsen, men ej att direct verka på arbetet. Då Discont - Directionen erhöll rättighet att emottaga Enskildtes penningar, kunde aldrig meningen vara att dessa medel skulle, desse Personer ohörde, till Canal - Arbetets bedrifvande användas, fastän sådant icke blifvit bokstafligen förbjudit, utan skulle samma Medel begagnas .till utlåningar och endast genom den sålunda ökade Discont vinsten borde desse penningar komma Canal; Arbetet til! nytta. Grefve Spens, Jacob Melker: l anledning at
Jag tror mig finna ett sådant förfarande i andra Momentet af Betänkandet , Pag, 1 på det tryckta exemplaret, der det står, ”att Utskotten ”vid sina första Sammanträden stadgat den ali* ”männa grund, hvarifrån Utskotten, i anseende till beräkningarne af penningeSedelstocken, ”borde utgå, vid utarbetningen af sitt förslag , ”till Myntvärdets uppi ätthållande, samt tillika ”fastställt, såsom en härifrån sig härledande prin. 5,cip, att några nya biträden från Banquen ic”ke borde komma i fråga, så framt härigenom ”rubbades den grundval, på hvilken nämnde ”förslag skulle komma att byggas.” Om man anser det vara nödvändigt, att Ståndens Plena bibehållas vid den undersökande rätt, som Grundlagen serskilt tillägger dem, och som dessutom förnuftet ålägger att aldrig fråntaga den afgörande; sä synes det nödigt, att Utskot. tet något närmare utreder, hvad sorn menas i detta Moment: Orden att; Utskottet har fun nit nödigt stadga en all/nån grund får sina arbeten, innefatta visserligen ej mycket, och tillägget: att af denna grund till ett blifvande förslag till myntvärdets upprätthållande, härleder sig en principe, att biträden från Banquen ej böra komma i fråga, så framt derigenom rubbas den grundval, hvarpå nämnde Förslag skulle komma att byggas, säger icke stort mera. Squelettet af denna mening är, att af Den 17 Martil} f. m: 87 ■ * Utskottets obekanta grund härleder sig en princip, att icke rubba samma grund. Jag vet alltför väl, att i 15.
Den 7 April e. m. jencrants påstått, torde detta således icke vara. lag beklagar att Gr:ne Mörner och Liljencrants finnér Ståndets nuvarande sammansättning så litet betryggande; jag bade icke väntat höra detta från deras sida. För min del kan jag ej annat än finna att, då R. o. Ad:n kunnat, med sin hittills varande organisation, värdigt utöfva sin pligt att representera Svenska folket, den äfven bör under samma form kunna fullgöra det jemnförelsevis föga vigtiga uppdrag, som återstår, det att sköta sina egna angelägenheter. Erfarenheten har lärt, att de ledamöter af R. o. Adin, hvilka här ega säte och stämma på grund af fullmagt, ingalunda äro de minst framstående; om jag ej irrar mig, utöfvar vid denna riksdag just Gr. Mörner sitt representantkall såsom fullmägtig för annan ätt. Att fullmägtigskapet, sådant det på senare tider utvecklat sig, har fel, kan jag visserligen ej bestrida, men jag tror, att Kiddarhus-Utsk:t på ett särdeles lyckligt sätt sökt undanrödja detta genom det föreslagna stadgandet att ingen må utgifva fullmagt, som icke erlagt kapitationsafgift. Då nemligen erläggandet af denna afgift alltid förutsätter en viss årlig inkomst, kunna icke fullmagter hädanefter komma att utfärdas af dertill alldeles olämpliga personer. Vid sådant förhållande kan jag icke finna någon våda i att bibehålla R. o. Ad:ns nuvarande representationssätt oförändradt, men anser deremot Gr. Liljencrants’ förslag skadligt, då genom förbud mot fullmagters utfärdande mången utmärkt ledamot förhindras från att någonsin deltaga i Ståndets sammankomster. Endast i förbigående vill jag uppehålla mig vid det framställda förslaget, att inga andra ledamöter, än de som infunnit sig vid första uppropet, skulle få bevista adelsmötena, jag finnér detta vara en väl mycket drakonisk lag. Naturhinder kunna inträffa, hvilka göra det alldeles omöjligt att inställa sig i hufvudstaden precist den 15 Febr.
Efter förloppet af föregående femårs-skifte liar väl någon förändring icke inträffat i afseende å förut anmärkta, för stadens handel hinderliga, förhållande, som varit en verkan af den medgifna friare gränstrafiken med Norrige, alt nämligen staden satts utur stånd att med de Norrska af ett fördelaktigare läge gynnade gränsesläderna i handelsrörelsen uthålla täflan, men stadens industriella förhållanden hafva dock under denna tid ovedersägligen vunnit någon förkofran. Särdeles har sjöfarten vunnit en större utsträckning och i samma mån beredt ökade näringsutvägar så väl för skeppsrederierna, som för idkare af sjömannayrkef. Flera fartyg hafva under dessa 5 år blifvit i orten nybyggda och flera hafva jemväl från andra orter inköpts. Enligt de af Commerce-Collegium offentliggjorda sammandrag utgjorde antalet af dem, som i Strömstad idkat handel och rörelse: HandlanHandelsde. bctjening. År 1846 • • 26 10 HandtLärlingar verksGesäller. och andra mästare. arbetare. Genom den större håg för landthushållningen, som under sednare åren i allmänhet väckts, har dock äfven här jordens värde märkbart stigit. Sedan den 1 Mars 1844 har staden en folkskola, i förening med förut varande vexelundervisningsskola, hvars lärare tillika är församlingens klockare, och höstterminen 1843 började undervisningen i den med 2:ne lärare försedda lägre-apologist-skolan, hvartill stals-anslag vid 1840—41 årens riksdag beviljats. Någon särskildt offentlig sjuk vårds-anstalt linnes icke i Strömstad. Läkarevården besörjes af den här stationerade Provincial-läkare, tillika anställd såsom läkare vid härvarande brunnsoch badinrättningar, hvilka fortfarande åtnjutit allmänhetens förtroende och beredt en icke oväsendtlig tillökning i stadens näringsutvägar. Stadens fattigvård har fortfarande blifvit bestridd på förut öfligt sätt genom uttaxering af behofven. Götheborg den 9 December 1848. OL. IM. FÅHRAEUS. Carl Engelblom. Johan Lagerbjelke. % Statistisk Tabell öfver Götheborgs och Bohus Län för Åren från och med 1842 till och med 1846.
Majit och Kronan tillhörige, åkerlyckor, Domkyrkolådet, på församliugarnes vägnar, underdånigst anhållit, att desse, på en ansökningen bilagd karta med litt. B. C. D. betecknade lyckor, måtte till kyrkogårdens utvidgande upplåtas. Sedan församlingsboerna, i afseende å vilkoren för den begärda upplåtelsen, å allmän sockenstämma den 10 sistlidne Juni uttryckt den önskan, att ifrågavarande åkerlyckor, som för närvarande äro till enskilda personer utarrenderade, måtte utan annan afgift, än för den nu löpande arrendetiden, åt församlingen upplåtas, eller ock, om denna anhållan icke kunde vinna bifall, den nu utgående arrendesumman måtte i nåder utsättas såsom en för alltid bestämd årlig afgäld, att af Domkyrkan Kongl. Maj:ts Kåd. Skrifvelse, A: o 72. 11 till Kongl. Majit och Kronan erläggas, hafva magistraten i Calmar och Kongl. Majits befallningshafvande i Calmar län, med vitsordande af uppgifna förhållanden, å ansökningen tillstyrkt nådigt bifall; hvarefter Krigsoch Kammar-kollegiorne, uti afgifvet gemensamt utlåtande af den 23 sistledne April, underdånigst upplyst, att af berörde, till kyrkogårdens utvidgning föreslagne, mark, lyckan B. utaf 1 tunnland 8,3 kappland, är utarrenderad till den 1 Oktober 1859, mot årlig afgift af 3 r:dr 18 sk.; att lyckan
Utan att ingå i bedömande, huruvida de fördelar, som genom stuterierna tillskyndas landet, motsvara dermed förenade kostnader, anse Revisorerne det dock kunna ifrågasättas, om stuterierna för närvarande i allo uppfylla det med dem åsyftade ändamål, hvilket måste anses vara hästafvelns befrämjande i hela riket genom spridande af goda afvelsdjur, med hufvudsakligt afseende (åstadt å kavalleriernas behof. Detta mål måste för stuterierna vara en hufvudsak och åstadkommande af ett större eller mindre antal vagnsoch ridhästar en bisak Af de, enligt auktionsprotokollen, från de särskilda stuterierna under revisionsäret försålda 25 stycken hingstar hafva emellertid, såsom det vili synas, högst få blifvit inköpte för att till beskällare begagnas; och då det bör kunna antagas, att endast sådane hingstar, som äro till beskällare fullt tjenliga, från stuterierna försäljas, enär, med afseende å stuteriernas syftemål, de i annat fall bort före försäljningen förändras, så medför försäljning på sådant sätt, som uumera eger rum. enligt Revisorernes tanka, en oberäknelig förlust för landets hästafvel; och om, såsom det vill synas, stuteriernas ändamål i vårt land ännu är i viss mån förfeladt, torde den hufvudsakliga anledningen dertill ligga i den omständigheten, att till beskällare tjenliga hingstar, sorn från stuterierna — 142 — afgå, icke såsom beskällare spridas. Om deremot sådane hingstar till nedsatt pris lemnades dels åt de i flere provinser bildade föreningar till hästafvelns förbättrande, dels åt enskilde personer, hvilka deraf kunde vara i behof, skulle sannolikt denna förändring utöfva ett särdeles gynnsamt inflytande på hela landets hästafvel; och den minskning i stuteriernas inkomster, som af en sådan förändring blefve en följd, vore i förhållande till de stora statsbidrag, stuterierna årligen åtnjuta, af ganska ringa betydenhet. § 5.
Ml, ibland de Tysta Regemenker, oaktadt de wo« ro hos Borgevstapet inqwarrergye; i alla fast kan kostnaden til en ny arrangement, lii de rq behof , aldrig h!i sq stor, som den nn förestagne sjukhusbyggnaden, och tjenstgör? loeal, til denna inrättning tror jag icke kan finnas, Sorn det mästa af St,usflrstoiteks öfriga betänkande gar ut vä arr austaffa medel lil betalning af reda, gjorda skulder, och sadan? mäste betalas om man wiil bibehålla erehn, om man wist sörwgra äran och tro, fordom ett hufwuddrag i Ewensta nationens lynne, och lom jag önstade de wiste bemöda sig bibehålla, ty ost ynnar kan färlorgs, men äran icke, om mo>, sjelf mist warda densamma, Äng tär dock st»'e igen tistäqga, att da Konungen i berättelsen om Rikets tillstånd sedan sista Riksdag, omnämner, alt ull Starsbehofrven sunnits understöd yti de fögalde sylonialwaror och någon redow'.sning härföre.icke kunnat inga i SraiS-CUitoirot0l>»gister,.uplnmti'ng hä'vng yf Sratö-sttstottec mätte begäras, äfwensom, ur erhälla, liksom wld i8c-y ärs R'ksoag, ittdrggnings staren genom tryck Utgifwen. Också är anmärkwärdt, ytk den enbg utgift Srats-Nrstotlel afstyrker, är gterbetakning af de innehästne löner för fänqne Krigsmän. Det är hqroc och söga upmnntrgnde för ycn, som ivägar liswet och blottställer sig för asty krigers faror och olägenheter, för gtk förswarq Zadcrneölandet och hemma strkgnde medborgare - Sz2 Den 20 Junil. att med otack blifwa lönt. dä han
— N:o 4. till Herrar Fullmäktige i Rikets Ständers RiksgäldsKontor, angående Rikets Ständers beslut i fråga om upplagan af Bilianget till Riks-Ståndens Protokoll samt prenumeration derå. (Ej föredraget hos Ridderskapet och Adeln.) ■— N.-o 5. i anledning af återremiss å Skrifvelse-förslaget. IV. B. A. 414. — N:o 6- om bestämmande af dag för nästa Lagtima Riksdags början. V. B. 413, 418. A. 576. — N:o 7. angående af åtskilliga utaf Rikets Ständer för innevarande år beviljade lönetillökuingar. VIII. B. 106. A. 109. — N:o 8. angående särskild anmälan hos Kongl. Maj:t af Rikets Ständers beslut i fråga om Kongl. Bergs-Kollegii indragning. IX. B. A. 249. — N:o 9- i anledning af ålerremiss af skrifvelse-förslaget N:o 180, jemte förnyadt skrifvelse-förslag N:o 207. angående lån till GefleDala jernvägs aktiebolag XI. U. 151, 265. A. 266. — N:o 10. angående en rättelse i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i fråga om regleringen af Riks-Statens Fjerde Hufvud Titel jemte bifogadt skrifvelse förslag N:o 241, angående samma rättelse. XI. B. 401. A. 418. — N:o 11. angående medels anvisande till gratifikationer åt extra biträden vid Utskottets Kansli. XI. B. 428. A. 436. — N:o 12. angående rättighet för Utskottets kansli-personal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter Riksdagens slut. XI. B. 428. i. 436.
I ändamål att underlätta transpoi terne dels af de betydliga qvantiteter Lackoch stångjern samt andra brukseffekler, som föras från Philipstarls bergslag på vattendragen till Sjöändan och derifrån landväg till Christinehamn för skeppning till bruken i Westra Wermland, Dahlsland och Götheborg, dels ock af de varor, spanmål, sill, salt och andre förnödenheter, som samma väg forslas från Christinehamn till bergslagen, bildades i Fastings marknad Ar 1847 ett bolag med ett tecknadt aktiebelopp af 100,000 R:dr Banko för anläggande af förenämnde jernbana; och sedan Rikets Ständer vid 1848 års riksmöte för arbetets befordrande beviljat bolaget ett lån af statsmedel, stort 66,666 R:dr 32 sk. Banko mot 6 procents årlig ränta, hvaraf 2 procent i amortering, har denna anläggning blifvit företagen och så fortgått, att jernbanan i September månad 1850 till begagnande öppnades. I anseende till banans lutning behöfver dragare eller kork raft derå endast användas vid uppfraktandet af gods från Christinehamn, samt ett mindre stycke närmare lastageplatsen vid nedfraktandet derifrån; och hafva de fördelar af jernvägen redan visat sig, alt kostnaden för transporten emellan nyssnämnde ställen af ett skeppund jern kunnat nedsättas från 16 sk. till 9 sk. 4 rst. Banko och i förhållande derefter för andre varor, alt mera skyndsamhet och säkerhet vunnits i forslingen, samt att flera tusende kördagsverken årligen besparas och kunna komma jordbruket tillgodo. Roslnaderne för jernvägsanläggningen med jordersältningar och inköp af j-dels hemmanet Sjöändan tdl faktori bestego sig vid 1850 års slut till 147,226 R:dr 25 sk. 7 rst. Banko. f) Anläggning af en jernväg, 13,225 alnar lång, inom Kihls härad emellan lastageplatsen^ Frykstad vid sjön Fryken och Lyckan vid Clarelfvens strand.
— På tobaksst jelkar skulle jag äfven önska, att importtullen förhöjdes till 4 sk>, hvilket skulle göra en ökad Den lS October. i63 inkomst af omkring 20,000 r:dr, men egentligen afse en uppmuntran för inhemska productionen. Jag har visserligen på mitt samvete att vid sista riksdagen hafva bidragit till den då skedda nedsättningen ; men jag finner numera, att jag dertill lät öfvertala mig af personer, som hade interesse af saken, och min öfvertygelse är nu, att något högre tull är ändamåtsenligare. Slutligen får jag förklara, att jag med förundran funnit, alt Utsk., oaktadt så mycket vid denna riksdag blifvit laladt om tolagen, helt och hållet uteslutit allt omnämnande deraf och icke föreslagit någon förändring i detta afseende i underrättelserna till tulltaxan, der det för närvarande står, att tolag får beräknas på alla varor, der ej särskildt undantag blifvit gjordt, hvilket stadgande blifver så mycket vidsträcktare, som Utsk. nu icke gjort särskildt undantag vid någon enda artikel. Jag medgifver väl det vara Konungens rätt att bestämma tolagens belopp; men å andra sidan måste det vara R. St:s rättighet att såsom vilkor för tullbestämmelserna förklara hvilka artiklar böra frän tolag befrias, för att icke vara alltför mycket belastade. Vissa artiklar hafva alltid varit fria från tolag, och att nu, utan afseende härå eller utan detta undantag, bestämma tullen för dessa artiklar skulle icke allenast vara att på dem lägga tullafgifterna alltför tungt, utan äfven alt genom häfd betaga R. St. för framtiden rättigheten att göra undantag.
Från Högv. Preste-Ståndet. S. I). Föredrogs Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Kkonomi-Utskottens betänkande, IN:o 1, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Ståndet beslöt, att Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, angående samma ämne af den 6 Augusti 1841, må fortfarande intill nästa Riksdag gäl - 326 Prot.- Utdrag, den 16 November i8j4- la lill efterlefnad, med den förändring allena, att första momentet af 26 § med åtföljande tariff för pannerymds-afgiflen, samt 40 § i Utskottens förslag lill ny författning i ämnet, af Ståndet godkändes. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Banco-Uiskoitets memorial, N:o 22, med hemställan, att Baneo-fuUmägtige mätte berättigas alt uppköpa oell försälja vexlar, godkände Ståndet Utskottets förslag, att ett sådant berättigande måtte dem lemnäs; och biel' nämnde memorial i öfrigt, på grund af dervid gjorda anmärkningar, Aterremilteradt. S. D. Föredrogs ånyo Hederv. Bonde-Ståndets prolocolls-utdrag af den 7 dennes, innehållande inbjudning till Med-Slånden alt förena sig med Bonde-Ståndet i dess vid pröfningen af Allmänna Besvärsoch Ekoiiomi-Utskoltets betänkande, JS:o 47 > fattade beslut örn en underdånig skrifvelse med anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förordna om indragning af jägeri-beljeningen i de Län, der Kongl. Maj;t och Kronan icke eger några parker eller allmänningar, eller, såsom i de norra Länen är förhållandet, Kronans skogar äro till nybyggen afviltrade, och att, hvad angår häradsoch sockne-allmänningarne, såsom, åt den enskilde egande-rätten upplålne, jägeri-betjeningens tillsyn deröfver må alldeles upphöra och denna tillsyn odelad åt häradet eller socknen öfverlemnas.
Om jag ej missminnes mig, var det några Ledamöter i Ståndet, som väckte fråga om ett nogare bestämmande häraf, och efter flere jämkningar, samt mer eller mindre liflig debatt, i Ståndet och i Utskottet, har förmodligen den redaction, som i December 1823 antogs, och af mig nu citeras, uppkommit — hela förändringen är af mycket liten vigt. I2:te Förändringen j eller upphörandet af det Bänkmans-val, som nuvarande Riddarhusordning i dess 19 § stadgar, har synts, och kommer alltid att synas mig ovillkorligen nödvändigt, för att bringa RiddarhusOrdningen, i öfverensstämmelse med Den 22 November f. m. Gruntllagarne, åtminstone så länge Riksdagsordningen i 28 § uttryckligen säger: ”Rid”derskapet och Adeln välje genom Electo”rer, ” och icke nämner ett ord om något så potentieradt val, som detta, omedelbart genom Bänkman nödvändigt måste vara och blifva. Om allt detta är så mycket ordadt, under det snart i fyra Riksdagar, dels en stor Minoritet, dels den alidia bestämdaste Majoritet klandrat nämnde valsätt i två våningar; man har påstått det föranleda till elusioner af 41 § Riksdagsordningen, man har sagt, att det lemnade Riksdagens vigtigaste personal-val åt intrigen och liazarden. Jag har instämt ofta i dessa yttranden, och alltid delat tankarne. Men RiddarhusUtskottets förslag vid sista Riksdag, som sedermera underkastades Konungens pröfning, ansåg jag då och anser än, såsom för konstigt; andra dömde just detsamma om det jag i stället framlade. Jag får derföre nu blott föreslå, att RiddarhusUtskottet måtte erhålla uppdrag, att uppgöra ett förslag till direct val af Electorer, till ostridig enlighet med RiksdagsOrdningens 21 §; och att Utskottet dervid må taga i noggrannt öfvervägande de trenne methoder, som vid sednaste Riksdag ifrågasattes, och hvilka jag här tager mig friheten att i korthet för Ridderskapet och Adeln omnämna. 1:0
Rotkirchs underd. ansökning, att honom måtte tilläggas pension med i5o R:dr, motsvarande den lön han, i egenskap af Page vid Konung Gustaf III:s| Hof, uppburit, E. K. M. under den 19 Februarii i83i i Nåder bifallit, att sökanden finge ifrån nämnde års början intill derpåföljde Riksdag berörde pensionsbelopp af allmänna Indragnings-Statens besparingar tillgodonjuta; så har E. K. M, genom Remiss af den 14 sisth Jnnii, i Nåder behagat öfverlemna liandlingarne i detta mål, till Rikets Ständers Stats-Utskott, för att tjena till upplysning i frågan, huruvida omförmälde pension inå än vidare utgå. Rikets Ständer hafva, af de remitterade liandlingarne, inhemtat; att f. d. Lieutenanten Rotkirch år 1787 blifvit antagen till Bord-Page vid Konung Gustaf III:s Hof och med denna tjenstgöring fortfarit till 1792, då han, efter Konungens död, flyttades såsom Cadett till Krigs-Academienatt han derefter ingått i krigstjenst, men år 1812 erhållit Lieutenants af Bilt. till R. St. Prot. 1834. 10 Sami. 1 Afd. a£ i3S Expediiions-ZJtskotlets Förslag till und. Skrifvelse N-o 114• sked, samt att han nu med famille befinner sig i torftiga omständigheter; och då Rikets Ständer vid sista Riksdag beviljat 3:ne f. d. Pager vid Konung Gustaf lilis idof rättighet att å allmänna Indragnings-Staten åter få tillträda deras innehafda Pagelöner, samt för Lieutenanten Rotkirch förekomma ömmande omständigheter, hafva Rikets Ständer funnit godt bifalla, alt Lieutenant Rotkirch må, til! åtnjutande af i5o R:dr, eller hvad han i Pagelön innehaft, å allmänna Indragnings-Staten uppföras. Hvilket Rikets Ständer, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Remiss, fä härmed i underd. anmäla.
Skulle detta icke inträffa, skulle denna jernväg icke blifva af, så är i alla fall Köpings stad och hela orten deromkring i sådant behof ali få denna å-rensning verkställd, att jag tror deri äskade summan blefve ganska väl använd, hvarföre jag vördsamt anhåller om R. o. Ad:s bifall till hvad Slatsötsk. i denna punkt ' föreslagit. Frih. af Ugglas, Curt Gust.: Sedan jag hört Frih. Cederström vid nästföregående punkt så vannt och med så myckel skäl förorda ett anslag lill lättare kommunikationer för Arboga, så skulle jag icke hafva trolt att han vid den följande punkten skulle frångå denna åsigt och tillstyrka ett anslag, som icke på något säll kan leda till det åsyftade ändamålet. Granskar jag skälen i hans anförande, så får jag bekänna att de på mig icke inverkat något. Han har sagt all Köping är i mindre blomstrande välmåga än Arboga. För min del skulle jag tro att della vore snarare just ett skäl alt bispringa Köping med ett anslag än tverlom. Vidare har Frih. Cederström för R. o. Ad. upgifvit beloppet äf export-arliklarne ifrån Köping. Frihm har icke upskaltat dessa exportartiklar till så obetydligt, men, utom de 40,000 Skf? slängjerns-effekter som Frilen omnämnt, utföras ifrån Köping efter hvad jag roed säkerhet vet, omkring 4,000 Sk^ tackjern och 400 Skf? koppar samt 3 å 4,000 tolfter bräder, hvilket alli tillsammans gör en icke obetydlig export. Frih. Cederströms hufvudsakliga skäl för nedsättning af anslaget, var en anställd jemförelse emellan Köping och Arboga och anslaget för den sednare staden, och efter som R. o. Ad. nedprutal anslaget för Arboga, så ansåg Frilen deraf böra följa, alt man borde äfven nedpruta anslaget för Köping. Ett sådant resonnemang kan jag för min del icke gilla.