Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi böra icke förglömma, att i Utsktn äro ledamöter, som skola bereda och utarbeta målen, och dervid mätte väl Hr v. Hartmansdorff finna, att det icke är så angeläget, att i5 å 20 meningar söka göra sig gällande, hvilka göra det beslut, som för R. St. skall framställas, beroende af en sedel vid en votering, deri stundom icke ens hälften af Utsk:s ledamöter deltaga, och som kunnat få en hel annan utgång, om de alla deri deltagit. Jag tror, att detta bäst bevisar olämpligheten af alltför inånga utsk:sledamöter. Men icke nog dermed; den värde 3*3 Dsn a3 Ootobef c. m. ledamoten har äfven sökt att genom förlöjligande af en annan sats skaffa sig understöd för sin egen. Han har yttrat, att då man, såsom här blifvit framstäldt, skulle för målens utarbetning utdela målen bland utsktsledamöterna, skulle man till en person lemna bokstafven a och åt en annan bokstafven b af tullartiklarna. Detta kan endast hafva blifvit sagdt för att förlöjliga en annans åsigt; ty jag tror, att HV v. Hartmansdorff sjelf måste finna, att detta icke varit min mening. Jag har nyss nämnt de hufvudsakliga befattningar, som jag trott kunna lemnäs hvarje division, och då borde han funnit, att meningen ej var att klyfva målen, utan att de må behandlas i möjligaste sammanhang. Föröfrigt, och då här olika meningar blifvit framställda, får jag anhålla om särskilda propostr i afseende på Statsoch Bevilln.Utsktns sammanslående och om antalet af StatsUtskts personal, så att dessa frågor icke i en propos. må sammanföras. Frih. Rantzou, Joli. Alb.: Jag får till prot. förklara, att jag delar Hr v. Troils i denna fråga framställda åsigler. Hr Hjärne, Harald: Jag begärde ordet för att till Gr.
Utskottets Utlåtande återrem, af BondeSlandet, s. 1829, Police-Författning, om upphäfvandet af en» som ligger i vägen för afsättning af norra Provincernas alster i Hufvudstaden; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 1286. Porto-Franco-Inrättningen på Gothland; Mo 91 * tion, rem. lill Allm. Besvärsoch Ekono* mi-Utskottet, s. ia32, 1262. Portofrihet för Tidningar, om; Motion, rem. till Bevillnings-Utskottet, s. i23o. Post-Contoirs inrättande i Wrikstad, om ett; Motion, remitt. till Ekonomi - Utskottet, s. 1268. Postens, om allmänna, fortställande med Gästgifvareskjuts; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 1214. frihet, om, för Riks-Ståndens Protoeoll och Bihang Tid innevarande Riksdag; Motion, rem. till Stats-och Banco-,Utskotten, s. 116g. •— förare-Legan, om tillökning i; Motion, rem. till Bevilfningsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1192, 1206, 1234, 1283. — fölingen, om ökad ersättning för; Motion , rem. till Stats-, Bevillningsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1161, 1164. örn, på Gothland; Motion, rem. till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1196. >—• — om jemnkning i de onera, som åtfölja; Motion,rem. till Ekonomi-Utskotten, s. 1262. — gång, om inrättande af ordinarie öfver norra Dahlsland; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, S. 1263. ■—•
Svenska Statsobligationer lydande å ett sammanräknadt kapital af 8,190,500 Thaler Preuss. Courant, utfärdade under den 1 Mars sagde år och skola alla dessa obligationer, hvilka löpa med 4| procent årlig ränta, som vid hvarje års förlopp bör liqvideras, med sitt lulla kapitalbelopp inlösas under en tidrymd af 40 år, utgörande räntan och amorteriogsbidraget för sagde lån 443,333^ Thaler eller 5H procent af hela den lill 7,000,000 Thaler uppgående länesumman. Till följd af Rikets nu församlade Sländers beslut, har, emot Svenska statsobligationer, under innevarande år upplagils ett nytt fonderadt amorteringslån å 10,000,000 Thaler Preuss. Courant eller ett belopp, som, med tillägg af kostnaderna för länets upplagande, motsvarade de lill Statens jernvägsbyggnaders fortsättande under åren 1860—1863 vid nu pågående riksdag beviljade anslag af tillsammans 25,000,000 R:dr Runt; börande detta lån, för hvilket räntan är beräknad till 4* procent, återbetalas genom erläggande af ett till utgående under 38jår bestämdt årligt ränteoch amorleringsbidrag af 5i procent utaf hela lånesumman. 1 öfverensstämmelse med grunderna för det vid 1853 och 1854 års riksdag fattade samt a( E. K.
När nu berörde 60,000 R:dr blifvit öfverlemnade till Kongl. Maj:t, enligt Dess Nådiga Proposition, att användas äfven för TilläinpningsSkolor, och KrigsAkadernien är afKonungen sjelf räknad bland dessa, så finnér jag ej, hvad risk den Stals - Den 16 November f. m. i3 Secreterare löper, sorn tillstyrker Kongl. Maj:t, att till KrigsAkademien använda hvad derstädes kan erfordras af de 60,000 R:dr. Jag anhåller, alt detta anförande må få åtfölja Herr Bråkenhjelms till ExpeditionsUtskottet. Herr Bråkenhjelm: Herr Printzensköld föregifver, att min anmärkning innebär en onödighet. Detta vill jag medgifva, så vida Regeringen vid dispositionen af ifrågavarande 60,000 R:dr hade att rätta sig efter de sammansatte Utskottens Utlåtanden; men Regeringen ignorerar naturligtvis dessa Utlåtanden; ignorerar det sätt, hvarpå Rikets Ständer finna för godt, alt classificera Undervisningsverken, uti Theoreliska och TillämpningsSkolor. Jag begär ej bättre, än att Utlåtanderne måtte, uti den underdåniga skrifvelsen, blifva troget följde. Jag förklarar mig nöjd, om endast Carlbergs KrigsAkaciemi bland motiverna, i sträng och noggrann enlighet med Utlåtandet N:o 5a, blifver nämnd. Remitterades till ExpedilionsUtskottet. Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 3 sistlidne October under N:o 5o aflåtne, och den i3 i samma månad på bordet lagde, Memorial, med Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förändringar i 19, 21 och 88 §§. af RegeringsFotmen, i.4
17» upoffra sig till statens tjenst, när Konungen det fordrar, hwaiaf synes rydeligen följa den omilikorliga, art personligen inställa sig till fosterlandets försvar, men dä werkan af en sädan absolut conscnpkion ännu är okänd och icke öfwerensstämmee med wära medständers inleresten, eller med deras som efter nu warande författningar dosatte, antagit tjenster, näringar och yrken, hwilka de ej Ulan största upoffcingar skulle kunna öswergiswa, fä anser jag för der närwarande legning nästan oumgängclia, och alt således den adelsman som skulle wilia sig af denna frihet begagna, icke derifrån genom något beslut mä silljas. Den uarioualanda man tror snarare mackas medelst den absoluta conscriptions antagande, blifwer i min ranka icke eller genom legninqsfrihekcn sörfeiad, den tväxer dageligen genom exempel, den skall alltid underhållas af wär Högtäljkade och mördade Kron-Prins som upoffrar allt för sitt nya fädernesland, och hwars enda ära nu meca är, art rädda ost fran undergång och stadfästa wär sjelfständighet. För att sätta denna wär oförliknelige Furste i tillstånd att Utföra ert sä storr ändamål, önstar jag således att wi nu matte gifwa det första exemplet af enighet och kaga etl badesVyndsamt och kraftigt beslut i förewarande ämne, hwilker ofelbart skall öfwerryga främmande nationer hwilkas upmärkfamhst i detta ögonblick är fästad pä ost, det wi bade kunna och wilja gifwa ät fäderneslandet ett tillräckligt försvar. Ett sädgnk beslut, som sätter Konungen i tillstånd att fritt och utan hinder af föreskrifter, tillskapa nakionalförswaret ester werkcliga behofwen, efter tidens tänkesätt, Ten iZ Maji. 171 fatt, och kai, handa efter poluiguens fordrinaat, skall §öra den största heder och altdraiäkcast öfwertysia det Rlddcrskapet^ch Adeln alltid liltvaö affö'^aders ailda.
De ymniga tillgångar, som tvenne års fruktbar gröda beredt, medtogos hastigare ä'11 man Jcunde beräkna, och få hade deraf bevarat något förråd till värn mot deri påföljande tidens bekymmer, iSxx års växt, tvingad genom en fort - Den 13 April. farande torka under loppet af sommaren, lemnade en medelmåttig skörd; efter de inkomna Årsberättelserna hade flera JA in lidit nära missväxt, och de flesta kunde icke utan understöd invänta det'-följande årets gröda. Det var i följd af detta tillstånd, sorn Eders Kongl, Majit redan under Riksmötet i Örebro, utaf jBonde-Ståndets Deputerade från flera provinser af Eders KonglMaj:ts Iiike, emottog så många högst bekymmersamma framställningar om Spannmälsbehof, och sorn Allmänna Magasins - Direetion, likmätigt Eders Kongl. Majus Nådiga disposition och befallning, utdelade alla behållna tillgångar, jemte dem, som genom upphandlingar ytterligare kunde anskaffas. Men detta utgjorde dock allenast eri början till större bekymmer. Under loppet af påföljande sommaren 18 la, var årsväxten i allmänhet lofvande, då den ovanligt tidiga frosten, på en gång och medfå undantag ofver hela Riket, i betydlig mon tillintetgjorde den under mognad stående Vårsäden, äfvensom Rågen i de Norra Provinserna deraf hufvudsakligen skadades, och äringen i allmänhet blef slö, samt till frÖsäd mindre tjenlig. Landet, från 180g och 1810 årens lika förmonliga som hastigt förtärda skördar, .genom i 8ti års mindre goda växt, redan försatt i Spanrtjnals-behof, sågs orri bosten 181 ’ pa branten af sin undergång, saknande Brödföda, och saknande Utsäde, ej mindre till samma års höstbruk, än för påföljande våren 1813- Ju mindre denna o iycka - «* *3» 2}tn 13 April, lycka var föresedd, dess inskränktare mäste äfven medlen blifva att mildra dess följder.
meddela de beslut, som af omständigheterna kunna påkallas. § 256, angående Fullmägtiges Kansli motsvarar § 270 i nu gällande reglemente, sedan stadgandet om notarieoch registrators-tjenstens tillsättande numera blifvit fullgjordt samt följaktligen utur det nva förslaget uteslutits. § 257, angående Kommissarierne samt dem underlydande tjenstemän; § 258, angående Ombudsmannen: § 259, angående vaktbetjeningen; § 260, angående instruktionen för Riksgälds-kontorets tjenstemannapersona! och vaktbetjening; äro lika lydande med §§ 271, 272. 273 och 274 uti 1860 års reglemente; varande de uti §§ 275—278 af sistnämnda reglemente meddelade stadgaoden upptagna i den afdelning af det nya reglementet, som angår från Riksgälskontoret utgående aflöningar och förvaltningskostnader, m. m. § 261, angående tjensters bestridande vid inträffad ledighet eller laga för fall samt Enkeoch Pupill-kassans rätt till lönebesparingar. är lika lydande med StafsUtskottets Memorial N:o 230. 7 § 279 uti nu gällande reglemente, endast med den förändring att Fullmägtige må, derest ordinarie tjensteman varit förordnad att under minst tre månader förrätta annan tjenst, derför tillerkänna honom arfvode, hvaremot nu gällande stadgande föreskrifver att sådant arfvode må utgå endast då förordnandet fort farit utöfver tre månader. § 262, angående kostnaden för tjensternas bestridande, dä innehafvarne erhållit tjenstledighet för besörjandet af enskilda angelägenheter; § 263, angående anslags utfärdande för återbesättande af lediga tjenster; § 264, angående upprättande af förslag i sådant afseende: § 265, angående hvad som fordras för att till tjensteman vid Riksgäldskontoret varda antagen, och § 266, angående befordringsgrunderna vid Riksgälds-kontoret; upptaga de i §§ 279, 280, 281, 282, 283 och 284 af 1860 års reglemente förekommande stadganden. § 267, angående varning och suspension för tjensteförsuminelse; §§ 268 och 269. angående tjenstemans afsättande eller skiljande från verket; § 270, angående vaktbetjents entledigande; § 271. angående behandlingen af mål, rörande tjenstemans eller vaktbetjents suspension eller afsättande, och § 272, angående upphörandet af extra-ordinarie tjenstemans eller extra vaktbetjents tjenstgö ringsrätt; äro lika lydande med 285, 286, 287. 288, 289 och 290 §§ af nu gällande reglemente.
Men vi, som kommo från skolan, hade våra egna vagnar och körde stolt förbi alla de längtansfullt väntande Flolsteinsvagnarne vid porten. I själfva porten, som var ett långt, muradt hvalf, uppstämde vi ofta ett ljudeligt hurra, emedan det var starkt eko där inne. Från de steniga gatorna kommo vi ut på den dammiga landsvägen, och nu såg man hafvet, blått och skinande, med den svenska kusten långt borta och de röda dannebrogsflaggorna på skeppen. Man kom det allt närmare, eftersom vägen beständigt går allt längre ner mot vattnet, och nu kände man hafsluften kring kinderna, kände doften från klöfverängarna och såg skogen långt borta. Från alla de vackra trädgårdar, man åkte förbi, hängde klangrosor och kaprifolier ned emot en. V i tittade in öfver alla staket och beundrade de förtjusande blommorna i rabatterna och de gröna gräsplanerna, ty i fyllighet oeh rikedom öfvergår ingenting de danska trädgårdarne, om icke möjligen de engelska. Men vi åkte förbi alla villor och alla trädgårdar, och så svängde vi in i skogen och voro riktigt ute på landet. Det var, som sagdt olika ställen i skogen, som voro målet för vår resa, Fileverket, Vedbek, ja, ända bort till Rungsteds skogar åkte vi ibland, och när då en riktigt skuggig plats blifvit funnen i skogen för hästarne, stego vi ur. Men vid middagen i skogen tänkte säkerliden ingen på död och undergång, utan på sommar och solsken. Det var först sent på aftonen, då vi alla voro trötta och sutto i vagnarne för att köra hem, som det kom en viss vemodig stämning öfver oss. Dimmorna stego upp från träsken, skogarne inhöljdes i mystiska skuggor, hafvet bleknade först och försvann sedan för oss, och högt på sommarhimlen började stjärnorna tändas. Från ängarna doftade blommorna dubbelt starkt, och daggen började falla. Under de första ögonblicken voro vi som lössläppta kalfvar. V i rusade hvar sin väg utan något mål, bara sprungo för att få så mycket skogsluft i oss som möjligt, och så började vi nästan genast att plocka blommor, blommor, som naturligtvis voro vissna och bortkastade långt innan aftonen.
Ett mansdagsverke betalas här endast med 12 å Mantalsskrifne Män . 352 I... 83o. Qvinnor Mantalsfrie Män Qvinnor 22 å 16 sk. Banko jemte kost, och ett qvinsdagsverke med 8 sk. Banko och kost. Från uråldriga tider tillbaka har Enköping grundat sitt bestånd i synnerhet på jordfrukters och köksväxters odling, hvaraf produkterne försäljas dels här i staden och dels utom Länet, mest i Stockholm. Slädens vidsträckta åkerjord är i allmänhet mindre hördig i sig sjelf, men har genom god häfd och erforderlig tillgång på gödningsämnen, blifvit vida mera vinstgifvande än åkerjorden i trakterne deromkring och är ej allenast tillräcklig till fyllande af stadens eget spannmålsbehof, utan lemnar äfven öfverskott till afsalu. Några andra landtmannaprodukler kunna väl i staden finna afsättning, men dess inflytelse på den omgifvande landsortens arbetsflit och välstånd är för det närvarande icke betydlig. Dessutom finnas i staden 1 Apothek med 1 Provisor och 2.'ne lärlingar, 1 Källare, 6 Traklörsslällen och 6 Krogar. Handelsvarorna hemtas till någon del från Norrköping, men förnämligast från Stockholm, med hvilken stad Enköping har beqvämare kommunikation än förr, genom sin från Mälaren upp till staden nu mera segelbara å. Enköping har en Vexelundervisnings-skola för omkring 50 gossar. Läraren lönas dels af staden och dels med räntan af Hagby hemman i Tillinge socken, som ock användes till bekostande af Skolhusets underhåll tn. m. Sjukvården besörjes af en Stads-chirurg. De fattiga njuta på Stadskassans bekostnad sjukvård och läkemedel. Fattigvården ombesörjes af en Direktion, som tilldelar de fattiga sitt årliga underhåll af de till Fattigkassan inflytande medel, hvilka utgå dels af arrendet för 7| tunnland jord, dels af bidrag genom debitering och dels af boupptecknings-procent och frivilliga gåfvor.
St:r sammanträda redan i början af år 1864, och man ej då anser den allmänna opinionen fullt mogen för det förväntade representationsförslaget, finnes intet hinder att hos K. M. anhålla, att förslaget måtte blifva hvilande tills nya val skett. Förlusten i tid blefve ett år. Detta uppskof är väl ej af den betydenhet, att man förskjuter ett godt, som nu erbjudes, för hoppet om ett godt, sorn man ej känner. Jag vill ej längre upptaga R. o. Ad:s tid med afseende på denna fråga. Jag tillåter mig endast att slutligen fästa uppmärksamheten på en omständighet, som vid detta tillfälle ej bör h. o. h. förbigås, nemi. att den närvarande representationen bör låta sig angeläget vara alt, så länge den under nuvarande former förefinnes, så väl som möjligt uppfylla sitt höga kall; och särskildt torde R. o. Ad., sorn till följd af sin börd eger den 380 Den 6 December e. m. företrädesrätten, att sjelfskrifven närvara vid riksdagarne, böra anse det som en pligt att motsvara denna, genom att talrikt och så beständigt, som möjligt, deltaga i öfverläggningarne i de frågor, som komma under R. St:rs bepröfvande — hvilket under nu gällande lagar ej sker på ett sådant sätt, att ej en förbättring vore önsklig. På nu anförda skäl anhåller jag om bifall till förslaget. Flera ledamöter yttrade härtill bifall. ffr von Ehrenheim, Pehr: Vänner och motståndare till detta förslag äro allt för mycket ense om de fördelar, det innebär, för att en af förslagets motståndare skulle behöfva att upptaga R. o. Adms tid med att för sin räkning utveckla dessa fördelar. Jag skall således inskränka mig till att söka visa, det förslagets brister äro så stora, att man ej för fördelarnes skull kan och bör dermed öfverse. Bland dessa brister räknar jag till en början, att nästan intet blifvit gjordt för att möjliggöra att ärenderna medhinnas på den tid af 4 månader, som för riksdagens fortfarande blifvit bestämd.
Men nu är det icke jernhandteringen, utan jernverkens nuvarande egare, som en sådan Statens uppoffring skulle komma till godo. Ty i samma stund, som omförmälde skatter afskaffades, skulle de lägenheter, hvaraf dessa nu utgå, stiga i värde, motsvarande ungefärligen det kapital-belopp, hvarpå skatten utgör 5 procents ränta. Och om detta förhållande svårligen kan nekas, så må det vara förlåtligt, om man icke rätt kan inse eller uppskatta den fördel, som ondast komme att bestå deri, att den afskaffade skatten utgick under förändradt namn eller i egenskap af ränta på förökadt egendomsvärde. Det må gerna medgifvas, att flera skäl och i synnerhet Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 20 sistlidne September, enligt hvilken jernverk af alla slag förklaras hänförliga till fabriker, tala för afskaffandet af oftanämnde skattctitlar; men må då denna skattefrihet sökas och erhållas på ett sätt, som utan att åstadkomma någon förminskning i Statens redbaraste egendom, — dess ordinarie inkomster — bereder jernhand teringen en verklig, och icke blott en skenbar, fördel. På grund af hvad nu i korthet blifvit yttradt får jag vördsamt föreslå, att den väckta motionen, i det skick, den nu blifvit framställd, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda." Af Herr Waern. “Jemte det jag instämmer uti Stats-rådet Fålmei reservation emot Ståts-Utskottets behörighet, att utlåta sig i en af annat Utskotts förberedande handläggning beroende fråga, måste jag särskildt reservera mig emot det ovilkorliga samband, Utskottet ansett förefinnas emellan frågan om jernhandteringens beskattning och frågan om hvilka tullsatser äro de lämpligaste för malm och tackjern.
Betähkanden. III. Omkostnaderne för en sådan Inrättning, efter den minsta Scala den kan verkställas , för att i någon mån blifva gagnelig, och icke stadna vid ett vanmägtigt företag utan båtnad för det allmänna, men blott förstörande för den person, som sig dess utförande med nit åtager, äro af tre slag, för localen, för inredningen och för Inrättningens bedrifvande. 1. Inrättningen bör förses med en egen local der utrymme finnes, icke allenast fölen Läro-Sal, för Verkstäder, Laboratorium, Förvaringsrum för Böcker, Modeller och en samling al Slöjde-producter, utan ock lill Boningsrum för dc nödvändigaste vid Inrättningen anstälde personer. 2. Med afseende på Inrättningens bestämmelse, att tillika vara en Schola för Ynglingar och en Rådförings-anstalt för sjelfva Närings-Idkaren for dräs ock för hvardera af dessa bägge föremål en särskild tillställning. Till första uppsättningen af en SlöjdeSchola för mellan 5o och 100 Ynglingar fordras till diverse redskaper och verktyg (hvaraf flera af samma slag måste göras) samt till rummens inredning, en summa af minst 2000 R:d. Till en practisk Rådförings-anstalt för sjelfva Närings - Idkaren fordras deremot ett 476 Stats-Utskottets Bibliothek, af lielt annan art än de för vanliga lärdoms-yrken; Verkstäder och Laboratorie-Aparater likaledes af särskildt beskaffenhet, och ändtligen en samling af Modeller, Techniska preparat och producter; utan hvilket allt ingen ting kan företagas. Omkostnaderne derföre äro vida större än de föregående och kunna icke i hast beräknas. Med undantag af hvad sorn är enskildta personers tillhörighet, eger Staten ännu ingeri ting annat som skulle kunna dertill användas, ände på Kongl. Modell - Kammaren uppstälde till större delen föråldrade Modeller. 3. Den årliga omkostnaden för Inrättningens drifvande blefve: För en Föreståndare med famille, hvilken helt och hållet öfverlemnar sig åt ifrågavarande
Hade emedlertid detta förslag inkommit i rältan tid och fått gå sina lagliga former igenom, så hade Slatsötskis första skyldighet varit att låta anställa behörig granskning såväl af kostnadsförslager som ritningar. Härmed vill jag ingalunda hafva sagt, att jag i berörde hänseende hyser något tvifvel till skickligheten hos Ingenören Gr. von Rosen och hans insigter i allt hvad härtill hörer, äfvensom jag icke kan annat än beundra den ihärdighet som under många är förmått honom, att på egen bekostnad och egen riscpte arbeta för ett så allmänt och nyttigt företag som det ifrågavar:de; — men — jag saknar det oaktadt denna granskning, sä mycket mera som vi här i Sverige hafva högst skickliga personer, fullt qyalificerade att kunna granska konstruklionsritningar. Jag behöfver ej utpeka dem, då två finnas i Stockholm som vi alla känne, Ofverste Eriksson och ContreAmiraien von Sydow, hvilkas yttrande säkerligen hade bort föregå ett R. St:s beslut i frågan. Hvad den äskade garantien beträffar, så får jag nämna att den högsta för sådane arbeten hvarom bär är fråga, i Tyskland utgör 4 proc. För öfrigt upgår den till 3£ proc.; och det är redan mycket att då gifva 5 proc. Likväl, Mine Hit! jag ångrar ej att gifva dessa 5 proc., vi hafva gifvit mer än det; äro penningarne väl använde, så må vi ej gråta deröfver och jag tror också alt de kunna blifva väl använda, men jag går dock att göra några erinringar. Jag hörde i går bland hufvudmotiverne att föredra ång-vägar framför kanaler, anföras, alt på ångväg kan man forsla varor bela året om, då deremot i vårt klimat, kanalen är slängd under halfva året, kanske 7 månader: detta är en ganska riktig sats; men när man åberopar den, så begriper jag icke att man vill föra ångvägslinien genom Hult, der jag får säga att ångvagnen kör fast i stranden af Wenern, ty öfver nämnde sjö kan väl ej vagnen gå.