Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj.ts nådiga skrifvelse, i fråga om delaktighet i Civilstatens pensions-inrättning för Borgmästare i rikets ställer utom Slockholm, äfvensom för Kommission s^landt mätare. (U. A.) Samtlige Riksstånden hafva till Stats-utskottets handläggning remitterat Kongl. Majrts den i i sisth Februari till Rikets Ständer aflåtne och under N:o 71 i irsla Sami. irsta Afdeln. af Bihanget till Riks-ståndens protokoll intagne nådiga skrifvelse, deruti förmäles, att sedan, med anledning af Kongl. IMajrts vid sist lid ne riksdag gjorda nådiga framställning, i fråga om delaktighet uti civilstatens pewsionsinrättning, för borgmästare i Rikets städer utom Stockholm äfvensom för kommissionslandtmätare jemte deras enkor och barn, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse Nro gg anmält, det de, för beredande af nämnde tjenstemäns inträde såsom delegare i berörda pensions-inrättning, å Riksgälds-kontorel anvisat ett årligt anslag af 8,Boo i:dr, motsvarande de al civilstatens år 1842 församlade fullmäktige, såsom i dessa afseenden erforderliga, uppgifna belopp, att till pensions-in rättningen utgå från och med det år, då sådan delaktighet blefve bemälde tjenstemän meddelad och trädde i verkställighet; så och efter det, 1 följd af direktionens för civilstatens pensionsinrättning i underdånighet anförde betänkligheter emot medgifvandet af borgmästares och kommissions-landtmätares föreslagne delaktighet i pensionsinrättningen, frågan härom blifvit, enligt Kongl. Majrts nådiga beslut af den 23 Mars sistlidet år, uppskjuten i afbidan af civilstatens fullmäktiges förestående sammanträde, hade bemälde fullmäktige, hvilkas sammanträde i slutet af berörda år egt rum, uti sin, angående resnitaterne deraf afgifmi berättelse, i underdånighet förmält, hurusom, i afseende på föm. till It.
Sålunda hade de flesta Europeiska Regeringar, äfvensom större delen af de Stater, hvaraf Nord-amerikanska Unionen består, hvar efter annan, skyndat att i alla delar af sina underlydande landskap utsända geologiska kunskapare, som, med hammaren, kompassen, spaden och jordborren i handen, icke blott tagit en närmare kännedom om de olika fasta berg - Stats-Utsliottets Utlåtande JM 203. 3 lagren, så väl till deras utsträckning, ömsesidiga begränsning och relativa åldersföljd, som till deras allmännyttiga användbarhet för ett eller annat ändamål, utan äfven egnat sina forskningar åt de aldra öfverst i ytan liggande löst sammansvämmade yngsta jordbildningarne och dessas mer eller mindre fördelaktiga egenskaper i agrikultur-kemiskt och tekniskt hänseende. På detta sätt hade inom dessa länder tid efter annan utkommit och vore ännu under utgifning mer och mindre fullständiga geologiska beskrifningar, åtföljda af en mängd generaloch special-kartor samt profiler, hvaraf en, så vidt möjligt, trogen bild af hela landets skaplynne i denna riktning blifvit uppdragen. Genom de samlingar af bergoch jordarter utaf alla möj liga slag, som blifvit under fortgången af undersökningarne tillvägabragte samt sedermera uti en för allmänheten öppen lokal på ett lämpligt sätt ordnade och upplagde, hade resultaten af dessa forskningar fått ett ännu mera ökadt praktiskt värde, i an seende till de för hvar och en lätt tillgängliga upplysningar, som i nyssnämnda afseenden kunde sökas och erhållas rörande landets mest skiljda trakter. Af de länder, som med afseende på andlig kultur och materiel utveckling intaga en mera framstående plats, vore Sverige ett bland de få, som ännu icke föranstaltat dylika mera omfattande special-undersökningar af dess jordoch berglager.
Utdrag af Hrotocsllet, hället hos Häglof!. Ridderskapet och Adeln wid Urtima Riksdagen j Orebro den 6 Julli 1812. SD Remitterades till Stats-Utskottet: ^ Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifwelse till Riksens Ständer, angående den wid 1309 — ,8l<o> arens Riksdag förestagne Rewision öfwer Förwaltningen af alla Rikets »nebel, under de sednast framflutne arén: Gifwen Orebro Slott den 25 Junst ,812. AU - Den 6 Julik. 219 Allmänna Befwärsoch Economie Uk» sdotter: Memorial af Friherre Hjerta, Axel, vmöfwerseende af Jagt-Ocdningame, hwarjemte Icmnades Friherre Hjerta Ullftand att sine ytterligare tankar i samma amne med utskottet enskilt coinniunieera. Ot suprs. Llx krotocollo, 6. Lil Verstolpo. Utdrag af protocollet, hältet hos Högloft. RibSerftapct och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 6 Julli r8»2. S. D. Ä^id förnyad föredragning af det förenade Bewillnings, samt Allmänna Besvärsvch Ekonomie, Utskottets den z:dje Julii pa Bordet lagda Memorial, i anledning af Kongl. MajttS Nådiga Proposition rörande Land.Tullarne, bestöl Högloft.
Sedan Utskottet r nödiga delar omarbetat nu gällande ordningsstadga vid Ridderskap et och Adelns sammankomster, får Utskottet härmed öfverlemna förslag till ny sådan; hemställande Utskottet, att förslaget måtte varda af Ridderskapet och Adeln antaget. Stockholm den 2 Juni 1866. Förslag till Ordningsstadga vid Adelsmöte. Den ledamot, som stannar på gången i Riddarhussalen, sedan Ordföranden öppnat sammanträdet eller sedermera — med undantag af de tillfällen då val eller votering eger rum — finnes der stående, erlägge En Riksdaler Riksmynt. 2;o. För den som muntligen eller skriftligen yttrar sig till protocollet från annan än egen bänk, vare lika; afgift. Ao, Den, som stannar å trappstegen till estraden, erlägge En Riksdaler 50 öre. 4:o. För den som, vid val eller votering, innan hans bänk blifvit uppropad, eller sedan lian sin röst afgifvit, står inom skranket eller på trappstegen till estraden, vare lika afgift. 5:o. Den, som gifver sitt bifall tillkänna genom handklappning eller sitt missnöje genom hvissling, stötning eller stampning i golfvet, erlägge Tre Riksdaler. 6:o. Den, som under pågående sammanträde obeliörigen borttager de i Riddarhus-salen anslagna handlingar, erlägge Tre Riksdaler. Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 13. 27 7:o. Den, som förlorar sin pollet, må uti RiddarhusUtskottet erhålla en annan mot erläggande af En R i k s d a 1 e r. 8:o. Den, som utan laga förfall eller erhållen ledighet uteblifver från Utskotts sammanträden, erlägge för hvarje gång Tre Riksdaler. Riddarhus-Fiscalen åligger att noga och utan mannamån hålla hand öfver verkställigheten af dessa föreskrifters iakttagande samt afgiften ovilkorligen hos den felande uttaga och uti en i Riddarhus-salen befintlig med lås försedd, sparbössa genast inlägga.
Då bergslagets yrkande således ingalunda kunde af Kollegierna understödjas, endast för det nu sökta ändamålet af en del sockneboars befriande från skattekolens utgörande in natura, men deremot för kronan, likasom för en stor del af allmogen inom Stora Kopparbergs län vore af serdeles vigt, om bergslagets alla ännu återstående privilegier och serskilda förmåner, hvaribland älven de i fordna tider erhåltne företrädesrättigheter å ved-, virkesoch kol-handel inom vissa socknar af länet, kunde indragas och alldeles upphöra, hemställde Kollegierna att, innan förnyad nådig proposition i ämnet till Rikets Ständer framställes, bergslaget måtte få tillfälle att sig deröfver fullständigt yttra, hvarefter och för händelse att bergslaget ej skulle v ilja, för vinnande af det länge sökta ändamålet, kopparräntans nedsättning, ovilkorligen afstå alla sina privilegier och företrädesrättigheter, det likväl alltid stöde Kongl. Majrt öppet att, om så lämpligt funnes, efter inhemtande af Rikets Ständers serskilda underdåniga yttrande, låta med bergslaget öfverenskomma om en sådan partiel reglering, hvarigenom länlegifvarne uti de skoglösa eller aflägsnare socknarne linnde finn kolskatternas utgörande in natura befrias, emot någon viss af Kronan beviljad årlig penningeersättning till bergslaget. Sedermera hafva Floda och Näs socknemän, uti underdånig ansökning af den 30
Risgryn. För öfrigt bör härvid iakttagas, att Vin och Bränvin icke mot hvartannat utbytas, så att den, som har mindre af det ena, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan; äfvensom att hvad af Vin, Bränvin, Caffebönor och Risgryn öfversliger en inhemsk Skeppares ofvanföre bestämda förråd i utlastningsorten, skall, det lill införsel lofgifna , ovilkorligen förtullas. Med det förbjudna förfares på sätt angående dylikt gods finnes stadgadt. Nödigt förråd af lifsmedel för Skeppsbesättningar, antingen Fartyget inlöper i Svensk hamn eller lifsmedlen derifrån med Skeppsbåt hemtas, befrias från tull och andra afgifter. Härvid bör för öfrigt iakttagas, att Vin och Bränvin icke mot hvartannat utbytes, så att den, som har mindre af den ena, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan, äfvensom att hvad af dessa och öfriga nämnda provisions-artiklar öfverstiger en Skeppares ofvanföre bestämda förråd i utlastningsorten ovilkorligen skall förtullas. Hvad af inrikes producerade, enligt utgående Tnllpasset, med Fartyget bevisligen utförda, provisions varor öfverblifvit, må vid återkomsten tullfritt disponeras. Hvad af det öfriga medgifna provisions-förrådet icke under vistandet i Svensk hamn om bord användes må, derest det ej till qvarblifvande förtullas, med Fartyget åter utföras. 24 §. Nödigt förråd af lifsmedel för Skeppsbesättningar, antingen Fartyget inlöper i Svensk hamn eller lifsmedlen derifrån med Skeppsbåt hemtas, befrias från utförsel-tull och andre dermed förenade afgifter. Svenska Fartyg få äfven tillSkeppsbehof tullfritt intaga öfriga förnödenheter, som till Skeppets behof, i mon af dess storlek, kunna anses oundgängliga, hvartill äfven må räknas i tunna Tjära, \ tunna Beck, 2 st. Åroch 4 st< Spak-ämnen för hvarje 20 Läster af Fartygets drägtighet och derunder.
Dellerns fortfarande och i mån af dess utvidgning tilltagande utskärningar, som hota att i en framtid förvandla samma ägor till sjö, gjorde underdånig ansökning, att Eders Kongl. Majit ville i Nåder låta icke allenast uppgöra förslag till förekommande af vidare skada utan ock bereda anslag af allmänna medel för arbetets utförande. Nådigt beslut i följd häraf lärer än - 9 ännu icke vara fattadt. Åtminstone har det ej blifvit Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande meddelad t. 9:0 Slutligen torde i sammanhang härmed böra i underdånighet omförmälas tvänne andre framställde förslager: Det ena uppgjordes år 1841 af Marschreidern von Zweigbergk till sänkning af Fur-, Ax-, Lill-, Ljungoch Flem-sjöarne i Valle Härad, hvarigenom 900 tunneland mossar kunde blifva odlingsbara och 3oo tunneland jordvinning erhålles för en kostnad af högst 2,3oo R:dr Banko. Det andra är samma år uppgjordt af Löjtnanten Å. Nordenfelt till den så kallade Sjömossens eller Åsa-sjöns på Billingen aftappning, som, beräknad till en kostnad af blott 672 R:dr B:ko, ansetts bereda tillfälle till odling af circa 5oo tunneland nu vattensjuk och således mindre fruktbar mark. Någon vidare åtgärd för dessa sistnämde arbetens tillvägabringande har dock ej ännu blifvit vidtagen. Dessutom hafva jordägarne i Söne Socken af Kållands Härad beslutat försök att utestänga Venera från Socknens så kallade mader, hvarigenom flere hundrade tunneland jord, som hittils de fleste år slått under vatten, skulle förvandlas till god äng och blifva tjenlig till odling. Förberedande åtgärder äro redan vidtagne, och ernar man till planens fullbordan göra underdånig ansökning om nödigt statsbidrag.
Gr:n har sagt, att borttagande af inskränkning i bränningstiden skulle verka derhän, att idkande af ifrågav:de nä - 234 Den 11 Maj. ring blefve ett monopol för städerna. Enligt min tanke kommer så ingalunda att blifva fallet. Blir det ieke fördelaktigt att bränna på landet, så blir det ingalunda fördelaktigare att göra det i städerna; ty vi böra ihågkomma, att vi icke bränna på hvete eller de dyrbaraste produkter vi ega, utan synnerligast på rotfrukter och andra rudimaterier, hvilka icke tåla lång transport, och deraf följer, att bränvinsbränningcn, om den skall bedrifvas fördelaktigt, måste ske nära det ställe, der rudimaterierna finnas. En annan anledning, hvarför denna näring ej i städerna med större fördel kan drifvas i någon större skala, är, att alfallet vid bränningen, hvilket betingar en icke ringa del af inkomsten, svårligen der kan afsättas, eller finna användning i städerna, om bränneri drifves i stor skala. Genom att. frigöra tiden för bränvinsbränningen drifver man den således ej till städerna; ej heller är det att befara, att. tillverkningsbeloppet per dag skall i någon väsendtlig mån stiga, utan tvertom bränvinsbränr. ingen drifvas på längre tid, men med vida mindre daglig tillverkning, hvilket äfven är det sätt, hvarigenom denna fabrikation mest gagnar jordbruket. Hvad beträffar den åsigt, som vid en föreg:de riksdag blifvit af llr von Hartmansdorff uttalad, så får jag erinra derom, att den lagstiftning, hvarigenom något förnuft först inkom uti bränvinslagstiftningen, likväl endast var en öfvergångslagstiftning, och man kan icke begära, att denna lagstiftning skall stadna på samma punkt, sedan det dermed afsedda ändamålet vunnits. Det finnes intet land på jorden, der det lönar sig att på importerade varor under hela året fabricera bränvin, med undantag af Holland, som importerar mais från sina kolonier, och enbär från Sverige, och deraf tillverkar en genever, sorn finner afsättning i alla verldsdelar.
Månne med den påföljande frå~ 39» Bea if. April e, m. gan, "Har Minifteren, ent vifat fa mycket fanmanhung i åtgärd, att dm uti det nu till Rik/em Ständer jramlémnade förfog till Styr elfeverk ens orgalii) otton I ramin g t ett af Styrelfen pröfvadt qch gilladl Förf/ig rller vqre det, efter hund Herr Fril herren förejlälldf fig blott ett Comit t eföfer. hvarå nu af Rikfjns Ständer bor arbetas , utan anledning huru eller till hvad. dd f/elfva grmidprmiperne kun. na aj Styr,elfen vara godkänd,e eller ef. Del är vid klandret af sältet, på hvilket detta ämne blifvit tö| Riksens Ständer framstäldt, som ja§ kgrvid eg ntiigen angnar, uppehålla mig U* titt nät snäre käena innehållet af nämnde *å kallade' omittéfoster, utan att veta i hvad r.: i o det in *V.af frfl£or» beroende endast a£ Konungens ellef af Konung* och Ständers ge-i mensaturna afgörande dom mer Herr Friherren, au sättet för dess öfverlemnande ål Rikets Ständer, visar ytterligt osammanhang i Ministérens åtgärder, att ett af S/yreisen pröfvadt och gilladt Förslag bordt i stället fran>ställas_ och icke ett, hvarpå Riksens Ständer böra arbeta. Jag torde deremot få erinra, att sättet, på hvilket detta Förslag blifvit Riksens Ständer meddeldt, såsom äfven af den Kongl. Skrifvelsen är att inhämta, öfverensstämmer med hvad Riksens Ständer uti deras aflåtnie skrifvelse i detta ämne vid sista Riksdag i underdånighet begärt, att då samma Förslag, jag. menar det, som af Comittéens pluralitet blifvit uppgjordt och hvarom egentligen kan va* ra fråga, med undantag af några få ändringar i Constitutionen och allmänna Lagen, pä sätt jemväl i den Kongl.
Den 24/14 aug. seglade Nay och Tetgales åter genom Jugor Schar (Fretum Nassovicum), och sedan de dagen derpå vid trenne smärre holmar, hvilka kallades Mauritius, Oranien och Nya Walcheren, mött Barents, seglade de alla hem till Holland, fullt öfvertygade att frågan om möjligheten af en nordöstlig genomfart till Kina nu var löst. Visserligen blef det redan följande året bevisadt, att detta antagande hvilade på en allt för lös grund, men Nays och Tetgales färder förtjena i alla fall ett aktadt rum i sjöfartens historia, ty de vidgade betydligt kunskapen om de nordliga trakterna genom upptäckten, eller åtminstone den första genomseglingen af Jugor Schar, och liksom Barents måste dessa sjöfarare få det pris, att de med duglighet, insigt, mod och omtanke skött det åt dem anförtrodda värfvet. Karta öfver Fretum Nassovicum eller Jugor Schar. Efter Linschoten. Holländarnes andra resa år 1595.140 Efter hemkomsten från den första resan inlemnades en berättelse om de upptäckter, som blifvit gjorda, till prins Morits af Oranien, Hollands »advokat» Jan van Oldenbarnevelt och öfriga myndigheter i hemlandet. Dessa blefvo af berättelsen så öfvertygade derom, att sjövägen till Kina verkligen var funnen, att de genast vidtogo anordningar att året derpå afsända en flottilj af 7 fartyg, 2 från Amsterdam, 2 från Zeeland, 2 från Enkhuizen och 1 från Rotterdam, med uppgift att i verkligheten öppna den nya handelsförbindelsen. Fartygsbefälhafvare blefvo Cornelis Nay (amiral), Brandt Tetgales (underamiral), Barents, Lambert Gerritsz. Oom, Thomas Willemsz., Harman Jansz. och Hendrik Hartman. Kommissarier voro Linschoten, Jacob Heemskerk, Françoys de la Dale, Jan Cornelisz. Rijp och N. Buys. Sex af fartygen lastades med varor och penningar; det sjunde skulle, då flottan seglat genom Waigatsch-sundet, återvända med underrättelser till hemlandet.
är först under de sista årtiondena, som 2) et bruket att låta den manliga ungdomen företaga fotvandringar inom Sverige blifvit så allmänt som det nu åtminstone på somliga ställen är. Ovanligare är däremot, att unga flickor utan manligt sällskap på egen hand få vandra omkring och omedelbart njuta af vårt lands härliga natur och lära känna folklifvet i all dess egendomlighet och friskhet, som för ett stadsbarn har ett sådant behag. Ännu finnes en mängd fäder och mödrar, som skaka sitt hufvud åt en dylik » emancipation » och säga sig aldrig vilja skicka ut sina flickor » så där på rama landsvägen ». Men om några goda, friska och praktiska unga flickor företaga en förståndigt uppgjord färd, tror jag ej det skall kunna skada dem det ringaste, utan tvärtom, utom det stora nöje det bereder, äfven skall vara till stor nytta för både kropp och själ. Det är just från en sådan vandring rundt Siljan och Orsa-sjön jag nu hemkommit, och så tänkte jag, att om Iduns ärade redaktion kanske ville öfverse med alla bristerna i min beskrifning, nå- gon ung läsarinna skulle vara road af att höra litet om vår färd. Vi vore tre flickor på respektive 18, 19, och 20 år, som lördagen den 20 juni afreste från Stockholm till Insjön på järnväg, för att därifrån vandra och bese naturen och folklifvet i det gamla mångbesjuugna Dalarne. Vi buro på ryggen hvar sin rensel, innehållande hvad vi ansågo oss nödvändigt behöfva under den till 14 dagar bestämda turen. Kanske vår utrustning skulle kunna tjäna till någon ledning vid en liknande färd. Klädsel: linne, kalsonger, yllestrumpor, lif stycke, flanellkjol, en tunn och kort orlinkjol, bomullsblus, grå klädningskjol, försedd med slåar och knappar för att knäppa upp den, så att den blef alldeles kort under marschen, rymliga bruna skor, rund hatt med ett band omkring samt dessutom skärp, klocka och en slidknif. Till att bära packningen är en turistrensel nog bäst, men som dessa äro rätt dyra, kunna de ersättas af en påse af oljedränkt tyg, vid hvilken klufna rottingar fastsys enligt följande teckning: Rottingen gör att ränseln ej värmer allt för mycket på ryggen.
Uldr d. 1"] Oct. 1840. Sedan Ståndet godkänt Bevillnings-Utskottets förslag, pag. 18 i Betänkandet N:o 12, att Taxerings-Comitéerne på landet, sådane de hittills varit, må indragas och förenas med Berednings-Comitéerna, under gemensam benämning af Taxerings-Comite på landet, gillades 49 §. enligt förslaget vid Betänkandet N:o 12. §.§. 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57 och 58. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12. §. 59. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12, med uteslutande från 1 mom. af denna §. af orden: utan anspråk på något arfvode. § 60, 61, 62 ocli 63. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12. §. 64. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12, med uteslutande af orden: eller andel deruti efter orden: för egande fartyg, på tredje raden af andra momentet. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12. § lil Med ogillande af Betänkandet N:o 12, godkändes förslaget, enligt Utlåtandet ]NT:o 27. §. 112. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12. §. 113. Godkändes, enligt Betänkandet N:o 12, med förändring, enligt Utlåtandet N:o 27, hvarigenom början af denna §. kommer att lyda sålunda. Denna Comité skall bestå af Landshöfdingen, som utan rösträttighet förer ordet, samt etc. §.§. 114, 115, 116, 117 och 118. Gillades, enligt Betänkandet N:o 12, hvarjemte Ståndet godkände Bevillnings-Utskottets yttrande, att serskild Pröfnings-Comité för Götheborgs städ icke skall ega rum. §•
Utskottets vid ordinarie eller ständiga inkomsterne uti ingressen framställda förslag, att priset å Kronans behållna spanmål måtte vid beräkningen bestämmas till 6 r:dr 32 sk. per tunna, liar af Preste-ståndet blifvit återremitteradt; men som samma förslag är af de tre öfriga Riks-stånden godkändt oell således jemlikt 75 § Riksdags-ordningen utgör Rikets Ständers beslut, kan den erhållna återremisen icke till någon åtgärd föranleda. Den vid Usta punkten: ordinarie räntan af Utskottet gjorde hemställan, att vfickte motioner om landttågs-gärdens upphörande icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; äfvensom 2 mom. af det i nämnda punkt åberopade särskilda utlåtandet litt A., angående rättelse uti salpeter-hjelpens beräkning inom Kalmar, Kronobergs och Jönköpings län, uti hvilket mom. Ut - Bih. till R. St Prat 1863 £ 1864. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. W Ilag. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 176. skottet förklarat sig sakna anledning att till Rikets Ständer hemställa om ersättnings beviljande för de rusthåll inom de Småländska länen, hvilka genom förändrad beräkning uti salpeter-hjelpens utgörande komme att vidkännas minskning i sina augments-räntor, hafva blifvit af Bonde-ståndet återremitterade; men som Utskottets berörde yttranden af de tre öfriga Riks-stånden bifallits oell förevarande frågor således enligt 75 § Riksdags-ordningen äro af Rikets Ständer afgjorde, kan Utskottet dermed icke taga ridare befattning. S:dra punkten : Afrads-spanmålcn och Z:djepunkten: Tionde-sparmålen äro af Preste-ståndet återremitterade; men som de tre öfrige Riks-stånden bifallit samina punkter, kan, emot 75 § Riksdags-ordningen, den erlållne åt erremiss en icke till någon åtgärd föranleda.
Samma vilda natur lefde obruten och förstörande kvar trots kyrkklockor, psalmsång och folkskolor, och i de ensliga röda stugorna, som så pittoreskt och fridfullt lyste fram mellan granar och björkar, utkämpades månget sorgespel, lika blodigt, som när på teatern ridån går upp, och åskådaren ser en hänsofven tid gå fram öfver scenens tiljor. – Hunger och kärlek – det var hela historien. Kyrkoherden hade ej ännu slutat sin frukost, när man sade till, att ännu en gång någon önskade tala vid honom. Den besökande blef visad upp på kyrkoherdens rum, och en stund senare kom han själf efter. Det var Karlson. Han. var klädd i svart och bar hög hatt i handen. Han var blek och såg ut att hafva vakat hela natten. – Jaså, Karlson, sade kyrkoherden dröjande. Hvad står på? Har det händt någon olycka? Den tilltalade såg ned mot golfvet och flyttade något på den ena foten. Han hostade för att få bättre ljud i rösten. – Jo, se det är så, sade han, att min hustru är död i natt. Hon har fått slaget, och jag ville komma hit för att tala med prosten om begrafningen. – Det var bra ledsamt, sade kyrkoherden, i det han hela tiden fixerade honom. Hon var en bra människa, som jag altid tyckte om. Det var hastigt, det. Hade hon varit sjuk förut? – Nej, det hade hon inte. Tänk det! I går var hon som vanligt, och när jag kom in i går kväll och skulle lägga mig, låg hon död i sängen. – Hur dags var det? Karlen såg skyggt upp. Han misstänkte tydligen något. – Å, det var väl i elfvataget, sade han efter en stund. Kyrkoherden betänkte sig något, men sade sedan: – Hör, jag vill gå med dig hem och se henne. Jag har inte sett henne på länge nu. Jag skall just åt det hållet i dag i alla fall. Karlson var ej samme man nu som dagen förut. Gärningen hade han utfört, utan att tveka. Men när den var gjord, kom tanken på följderna.