Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående öfverseende och förbättringar i Rikets Politie-författningarihvad de röra Tull-Rätternes upphörande: cifverlemnad i transumt från JustitiaeRevisions-Expeditionen. Anmäld den i5 Julii 1825. Kongl. Maj:t fann denna fråga böra komma under öfvervägande i sammanhang med en förnyad reglering af Embeten och Tjenster i allmänhet. 208. Angående utarbetande af förslag till förenkling af hemmans-räntornas debitering och utgörande. Anmäld den 4 Dec. 1823, och Kammar-Collegium anbefaldt, att, efter de grunder Bil. t. R■ St. Just. Omb.-ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. i8?.3. i ji grunder, som i Collegii underduniga utlåtande i samina ämne af den 16 O^t. 1810 blifvit uppgifne, utarbeta förslag till ifrågavarande förenkling och reduction af hemmans-räntorne för de Län, der de samma liu finnas i en mängd persedlar afförde. 209. Angående åtskilliga förändringar 1 Seglations-Ordningenf Anmäld den 18 Febr. 1824. Kongl* Maj:t befallte * med anledning häraf, att förslag till en ny redaction af nämnde författning skulle upprättas, som komme att blifva ämne för serskild pröfning och öfverläggning. (Se vidare 210.) Beträffande Rikets Ständers anhållan om återupplifvande af 11 § uti 1780 års Kongl. Reglemente* angående Algierske Sjöpass, med deri nödiga ändringar, skulle Commerce-Collegii utlåtande infordras. Utlåtandet inkommet, men frågan om en ny författning i ämnet beror på pröfning i sammansatt Svenskt och Norrskt Stats-Råd* 210. Angående en ny författning om Lurendrägeri och Tullförsnillning., ÉPt. t. R. St. Just. Ombuis Emb.-Ber. $ 3:e IL t. n4 Bil. t. B. St.
Statens förmåga att bestrida utgifterna till ränta och amortering, så torde blott behöfva lemnäs den upplysning att Svenska Statens fonderade utländska skuld för närvarande uppgår till R:mt 54,574,420 R:dr, och med tillägg af det lånebelopp, Fullmägtige i Riksgälds-kontoret enligt sednaste Ständers beslut äro berättigade att ytterligare upptaga, eller 26,000,000 Rulr skulle komma att utgöra R:mt 80,574,420 R:dr. Den annuitet, som erfordras för att bestrida utgifterna till ränta och amortering af denna skuld, uppgår till omkring 4,580,000 Riksdaler, hvaraf en icke obetydlig del kan påräknas hädanefter komma att inflyta af trafiken å stambanorna (sedan dessa dock först erhållit fullständig, mot rörelsens omfång fullt svarande materiel); hvarförutan ganska betydliga summor redan ingå för lån, beviljade till enskilda jernvägsanläggningar, hvilka summor med hvarje år komma att ökas i den mån de vid sednaste riksdag till dylika anläggningar beviljade lån — uppgående till icke mindre än 9,644,000 Riksdaler, hvilka till stor del utgått af de utrikes upplånta medlen — blifva räntebärande och till betalning förfalla. Att Svenska Staten, som hittills med lätthet kunnat fullgöra de i och för de utländska lånen belöpande årliga utbetalningarne, hädanefter, sedan banorna börjat lemna öfverskott, skall ännu lättare kunna verkställa dessa liqvider, faller sig så klart, att någon tvekan derom icke kan uppstå hos andra, än dem, som om de här upplysta förhållandena sakna kännedom. Efter att sålunda hafva besvarat de invändningar, som i allmänhet kunna göras mot ett oafbrutet fortskyndande af de påbörjade stambanornas fullbordande, torde böra undei sökas om i afseende på någondera af dem förefinnas några särskilda skäl, som föranleda till uppskof med deras fullbordande.
[243] gVCANDINAV / s / ^ Allmänna Lifförsäkringö Föreningen Billigaste lifförsäkringsanstalt i Sverige. Inga aktieegare. i dödsfallsersättningar. tillgångar. ärlig premieinkomst. K o n t o r: Drottninggatan 3 8. [380] I en pension i tysk universitetsstad, der utmärkt undervisning och omvårdnad lemnas, emottagas några elever. Utmärkta referenser och närmare upplysningar lemnas af Th. Tjä- ders Byrå, Malmskilnadsgatan 38. [120] [4131 En ung flicka önskar blifva inackorderad i en treflig familj ett års tid att lära hushållet, helst uppåt landet, samt deltaga i husliga göromålen och betala 2- a 300 kr. Svar önskas inom åtta dagar till » H. E. », Tduns byrå, Stockholm. Mottagningstid helgfria dagar 10 — 2 och 4 — 6 e. m. OBS! Verkställer allt, som hörer till tandläkarekonsten. [240] D:r E R N S T enskildt rum kan erh. för en skolflicka. Priset billigt, läget vid öppen plats å Norrmalm. Svar t. » K. O. » å Iduns byrå. Plats finnes för en lärarinna nu genast i en anspråkslös, men god familj på en egendom i Bohus län nära stor stad. Undervisning i vanliga skolämnen, tyska, engelska och musik. En lärarinna hemma i ritning har företräde. Svar med uppgifter om lönevilkor, ålder och om möjligt fotografi (som återsändes) torde inlemnas till denna tidning, märkt » Bohus ». [402 [241] DIVERSE matlagning, kare och tjenstehjon erfordras, och som Breflåda. Dubbelt porto torde medsändas. Fiats som biträde i hemmet eller sällskap sökes i ett kristligt hem af en ung flicka, som flere år varit inackorderad i presthus på landet. God vilja och vana vid husliga göromål Små pretentioner, men afseende fästes vid ett godt, vänligt hem. Svar till » 21 år », Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, Stockholm.
Ränta försvinner; denna Liqvid»^ tionsgrund synes mig leda till en nog betydlig ojämnhet i den blifvande utdelningen ä hvarigenom händer att den som äger en DiscontSedel, hvilken flere år med tre procents; Ränta varit löpande man emellan, eller hos en Person törvarad , skulle ej derföre få mer än man fick för en annan af samma valeur g sorn varit uttagen några dagar förr än obeståndet biel bekant ; ett sådant förfarande synes mig så mycket orättvisare , som den till Disconterne lemnade valutan för dessa Sedlar Varit Contante medel insatte, endast emot hälften af den lagliga Räntan och utan annat Hy» g>otheque? än tron på Disconternes förvaltning Den 17 Martil, e. m. gars redlighet och sol idi té- Till följe häraf anser jag rättvisan kräfva att Räntan å Dig. conternes TreprocentsSedlar godtgöres Innehafvarena, åtminstone till en viss tid, till exempel till den i October 18 r 7, eller, om det skulle biiiva Staten för känbart , åtminstone vissa procent af den till samma tid upplupne Ränta, hvarigenom någon proportion val liqvideine kunde vinnas. Det äfven såsom skäl till en prompt inlösen af Disconternes Assignationer å Bavquen uppgifna lörhällandet, att dessa Assignationer varit allmänt gångbara lika med Bmeooch RiksgäldsSedlar, kan äfven så val åberopas i anseende till Disconternes TreprocentsSedlar, hvilka till och med varit vida begärligare än Bärno - och RiksgäldsSedlar, och när man så åstundat, med mycken lätthet dertill kunnat förvandlas j men då Disconternes utelöpande TreprocentsSedlar utgöra en högst betydlig
Robsahm, S. D. Fann Borgare-Ståndet för godt att låta bero vid Lag-Utskottens Utlåtanden af den 27 Juni öfver anmärkningar vid dess Betankanden, 1:0 43» Din 5 Juli. 1:0 öm Expeditions-lösen för Kongl. Majus Cantzli; 2:0 om Förlags-Contracters intecknande; och 3:0 om Förlagsgifvares säkerhet uti Brukets utestående fordringar. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm» S. D. Blef Banko-Utskottets Memorial af dea 30 Juni, sorn den 3 Juli lades på bordet, angående upphörande tills vidare af betalningsansvar för en af Majoren Forbes och Krigs-Fiscalen Schéele, för aflidne Majoren Celsing i Riks-Disconten tecknad Borgen, nu, vid förnyad föredragning, af Borgare-Ståndet ogilladt och afslaget. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 17 Juni afgifna och den 20 på bordet lagda Betänkande , angående åtskilliga omständigheter, som äga sammanhang med .Regleringen af Rikets Penninge-väsende, och sedan B anko Utskottet, deröfver hördt, med sitt Utlåtande af den 30 Juni inkommit, och hvilket Utlåtande, sedan den 3 i denna piånad hvilande på bordet, Borgare-Ståndet nu fann för godt att gilla och godkänna, beslöt Ståndet att till Stats-Utskottet dess nämnda Betänkande återre mitte - Den 5 Juli. 431 mittera, för att omarbetas efter de grunder, som Banko-Utskottet föreslagit, och Borgare-Ståndet för sin del antagit. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn.
HofRätten och i Högsta Domstolen fullföljt klander af Testamentet, men slutligen, till tvistens biläggande, i underdånighet anhållit om Nådig stadfästelse af en förlikning, enligt hvilken de erbjudit, i den testamentariska dispositionens ställe, ett årligt anslag af 200 Tunnor Spannmål, sedermera ökadt till 300 Tunnor, två tredjedelar Råg och en tredjedel Korn, jemte ett i tjenlikt skick varande Scholee hus* med tillhörigheter. Vid föredragningen häraf förklarade, på StatsRådets tillstyrkan, Kongl. Maj:t, att förliknings-projectet innebar ett ämne, hvarmed Kongl. Maj:t då icke ville sig befatta, men att, enär på testaments-tvistens utgång berodde, i hvad mån Scholaa-inrättningen komme i åtnjutande af det testamenterade, och Kongl. Maj:t, vid betraktande tillika af samma Inrättnings beskaffenhet och föremål, fann den erbjudna årBihang till R. S. Ptot, 3:dje Samt. S i 1Ö2 Constitutions-Utskottets Betänkanden, liga afgiften för behofvet fullt tillräcklig och närmast instämmande med Statens fördel, Kongl. Majit alltså, i kraft af dess höga rätt att förordna om Undervisningsverket, och följaktligen att antaga eller förkasta de till sådana stiftelser ärnade gåfvor, täcktes, med godkännande af anbudet, stadga, det något vidare af Ebersteinska qvarlåtenskapen icke der utöfver borde till Scholae-Inrättningen användas. Änskönt Utskottet tror resultatet i det hela varit nyttigt och förmånligt, kan dock Utskottet icke dölja sin öfvertygelse, om det oformliga i ärendets handläggning och om den våda det i längden skulle för egande rätten medföra, att Domare-Magtens åtgärder inhiberades afExcecutiva Magten, genom en sådan villkorlig, för Lagen alldeles okänd och fremmande procedure, som här funnit rum.
M. begära en viss persons utseende, utan inskränka sig till anhållan om sakkunnig persons utväljande. Ty om en viss person nämnes och hinder för denne uppstår att fullgöra arbetet, så äro så beskaffade vilkor i öfrigt stadgade i afseende pä aflöning och godtgörelse för arbetet, att K. M. deraf vore förhindrad alt uppdraget åt annan lämplig person öfverlåta. Jag hemställer om icke R. o. Ad. skulle finna för godt alt återremittera denna punkt, på det StatsUtsk. må komma i tillfälle rätta densamma lill öfverensstämmelse med hvad jag nu tagit mig friheten yttra. Hr von Troil, Sam. Gust.: Den siste värde talaren har förklarat det han ansåge den ifrågavar:de personen vara den mest lämplige till alt öfvertaga detta ansvarsfulla arbete, men han har tillika yrkat, att då Hr Fredin möjligen skulle kunna vara förhindrad att uppdraget emottaga, den ändring af ordalagen i betänk, måtte äga rum, att i st. f. den ifrågavande personens namn borde insättas uttrycket ”sakkunnig person”. Jag anhåller att med anledn. af denna anmärkn. fä fästa uppmärksamheten derpå, att innan dessa vilkor uppgjordes, StatsUtsk. ansåg sig pligligt efterhöra om Hr Fredin vore villig att arbetet sig åtaga, alt Hr Fredin dervid förklarade, att han vore lika villig som skyldig att detsamma förrätta; samt alt den hufvudsakligaste planen för arbetets verkställande uppgjorts i samråd med bemälde tjensteman. Om äfven den ifrågavande personen, af en eller annan orsak skulle under arbetets fortgång blifva förhindrad, att detsamma afsluta, så har han naturligtvis varit nödsakad att anlita åtskilliga biträden, hvilka mer än någon annan kunnat sätta sig in uti Hr Fredins åsigter och bland hvilke således lämplig person att honom ersätta bör vara att träffa. Dessutom kan jag icke inse att för den händelse att Hr Fredin får förhinder, utsättandet af hans namn i den ifrågavande und. skrifvelsen, på uågot sätt bör kunna lägga hinder i vägen för styrelsen att efter Fredin förordna annan lämplig person att förrätta arbetet på samma vilkor.
Alla andra indragningar, Den Augusti f. in. 87 sorn kunnat ske, hafva skett; och någia ytterligare kunna ej ega rum, utan Veikets förstöring. Jag förnyar min anhållan om det tillägg i Ja-proposiliouen, som jag främstält. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken tillkännagaf, att Plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas, V... Grefve Spens, Carl Gustaf: I en fråga, som denna, bör man icke yttra sig utan att hafva mera förmåga än jag anser mig ega, och utan att hafva egnat den mera tid än jag. Jag begärde också ordet egenteligen i afseende på den af Herr Hjerta gjorde framställning om Universiteten. Jag fattade icke hans yttrande annorlunda, än att han ansåg här vara fråga om betydliga anslag till Universiteten, och derföre trodde sig böra yrka, att de ej borde ställas i första rummet. Som jag fattat Konungens Proposition, tillförser han sig af Rikets Ständers beredvillighet ett anslag af 42.000 R:dr till ElementarLäroverken. Sedan proponeras ett ytterligare anslag af 18.000 R:dr, med öfverlemnande af Committéens underdåniga framställning, så väl om Universiteten, som rörande de öfriga behofven, hvilka förut äro påräknade. Bland dessa äro så väl Academiernes som SpecialSkolornes, och ett anslag af 11,000 R;dr 88 Den i4 Augusti f. m. lill fond för utgifvande af Läroböcker. Utskotten hafva tillstyrkt, och två Stånd redan antagit detta, med den förändring, att 6,800 R:dr skulle afgå till NormalSkolan. När nu dessa läggas till de 42,000 Redine, blir återstoden ej mera än 11,000 Redr. Jag tror, att af denna återstod något serdeles ej kan blifva öfver, då den nödiga fonden för Läroböcker och lärda verk först aftages.
Denna Bank skulle under Rikets Ständers Bank förbehållen sedelutgifningsrätt, motsvarande metallisk valuta, erhålla uteslutande rättighet att utgifva myntrepresentativ; hvadan de enskilda bankernas sedelutgifning vid nuva - 6 Banko-Utskottets Betänkande JW 32. rande oktrojers slut borde upphöra, samt dessa banker, säväl som alla andra dylika, hvilka hädanefter kunde bildas, af Allmänna Svenska Banken erhålla dennas sedlar till belopp, svarande emot värdet, efter uppskattning, af obligationer, som i nämnda Bank nedsattes. Efter denna kortfattade redogörelse för motionernas innehåll, får Utskottet anföra följande: Hvad först angår Herr Åkermans förslag, hvars hufvudsakligaste syftemål äro, att dels i nuvarande Riksbanken upptaga enskilde delegare och dels att åt Kongl. Majit inrymma del i förvaltningen af Banken, sä förutsätter detta, såsom motionären ock anmärkt, förändring af 72 § i Regeringsformen nied flere grundlagsstadganden. Då emellertid ett förslag till sådan förändring sannolikt icke komme att vinna det erkännande, som för framgång deraf erfordras; då vidare åvägabringandet af en grundlagsförändring är förenad med en tidsutdrägt, hvilken aflägsnade verkställigheten af den föreslagna reorganisationen af Riksbanken och omintetgjorde densamma, i händelse grundlagsändringen slutligen förkastades; och dä dessutom ett af de hufvudsakligaste grundfelen i nuvarande Bank-inrättning, nemligen föreningen af åliggandet att upprätthålla myntvärdet med en vida utöfver den metalliska valutan sträckt sedelutgifning och med en betydlig affärsverksamhet, efter detta förslag komme oatt qvarstå; så har Utskottet ansett sig böra l:o) afstyrka bifall till Herr Åkermans ifrågavarande motion. Deremot har Utskottet, med ledning af de grunder Finans-kommittéen och Herr Björck framställt, utarbetat ett förslag till förändring af Rikets Ständers Banks verksamhet samt till inrättande af en särskild affärsbank. Enligt detta förslag skulle, med iakttagande af de bestämmelser grundlagen i afseende på Rikets Ständers Bank innehåller, denna Bank för framtiden erhålla till uteslutande uppgift att ombesörja realisationens bestånd.
Skull’ herrskape ville göre sej så simple och komme hit och se på dansen, så vor’ det allt en stor fägnad. Brukspatronen. Tack, tack, vi ska komma. Jag får mycket främmande till mig i morgon; men jag kan ju få ta dem med hit? Det skulle roa Stockholmsboarne att se på Wermlandsdansen. Lisa. Hjertans välkommen, herr Patron! Se, det kaller jag te inte vare storgod åf sej! Lotta (afsides till sin far) Nu ska’ vi gå och helsa på Jan Hanssons vid Sjön, kära pappa. Jag längtar så mycket att få träffa Anna. Brukspatronen. Må ske. (högt) Adjö nu, godt folk! Adjö! Sven och Lisa. Adjö! Gud signe herrskape! (Brukspatronen, Wilhelm och Lotta gå.) Sven. Vet du, Lisa, hur vi ska göre i måra? – Jo, der borte (pekar utåt theatersalongen) ska vi ställe en hop bänker för Stockholms-främmaten te sitte på; men herrgålsherrskape ber vi sitte här närmest te bords och spise med oss, för Stockholmrera törs vi fälle inte bju’ på vår husmanskost. Lisa. Nej, vasstre, det går inte an. Di ä’ nock bäst belåtne med te slippe tåckre grofsaker. Per. Kors! jag mins i fjol, när Patron hade Stockholmsfolk hos sej, då var jag ve herrgåln och titta’ på gästbude. Aldri’ har jag sett maken. Alle di store rumma och salera va’ plakat fulle med folk. Och deribland var en lefvandes hoper spelmän frå Stockholm, med fejoler och klanetter och trummer och tutlurer, som ibland inte va’ länger än armen, men ibland sköt ut och ble så långe som jag, och böla’ så groft som fader Svens tjur, och så var det pingeljern och en hop andre konstige spelerverk, som jag aldri i min lefnad sett förr. Å herre jesta, di spelte så inneli ljufligt, så jag rent trodde, att jag had’ komme in i saligheta. Stina.
Ytterligare är anfördt, att den af General-Tull-Styrelsen föreslagna medel-tull å Ull vore nyttig och ändamålsenlig; men man fruktade att tillåtelsen, att emot Tull införa Klädmakareeller Ullgarn , skulle blifva skadlig för Svenska husfliten och färgerierne; och slutligen, att sådane för Fabrikerne nödiga redskap af högre fulländning, som icke i Riket äro att tillgå, måtte få införas mot låg Tull, t. ex. 2 procent.
Om någon i Malmö eller Calmar eller på något annat ställe önskar lemna silfver, måtte det göra Banken ett nöje att mottaga det, då transporten från Skåne måste vara lindrigare än från utrikes ort. Skulle man emedlertid anse ett förtydligande af nöden, har jag ingenting deremot. Hr von Qvanten: I detta högst vigtiga ämne har jag följt discussionen med yttersta uppmärksamhet. Jag har deraf inhemtat, att en af Ufsk:s ledamöter förklarat, det man ej bör köpa vexlar, emedan en af Stockholms handlande yttrat, att det vore olämpligt och skulle förorsaka missnöje på börsen. Deremot har en annan ledamot sagt, att map kan köpa vexlar; åtminstone har jag så fattat Hr v. Troil på den ena och Hr Lefrehi på den andra sidan. Jag sorn Svensk önskar lika med hvarje annan, att vårt mynt mätte kpmraa på en stabel fot; men jag kan ej förstå, huru det kan vara möjligt att, om Banken hardt anlitas och coursen stiger öfver 128 sk., genom köp komma åt silfver till förstärkning af Banken. Det är naturligt, att då po ursen yill stiga, anlitas Bankens fond; och vill nian då förstärka Banken gpnom silfverköp, vidtager man en ändamålsvidi ig åtgärd. Vi hafva ofta oriktiga begrepp om silfverköp, emedan de, sorn hittills skett, blifvit gjorda, då bancoluckan varit stängd: och detta lemnar ingen erfarenhet om följderna under andra förhållanden. Sedan vi komma att vexla, D c n 5 Maj e. m. är det säkert, att, om fonden hardt anlitas, man ej må tänka sig att till någon myckenhet få silfver till Bankens förstärkning. Hvarföre skulle ej annars utländska magter använda samma sätt att förskaffa sig silfver, att nemi. med papperslappar köpa sig millioner? Andra länder måste likväl anlita en Rothschild och en Hambrö; men ej komma de långt med sedlar.
Örn detta ConstitutionsUtskott icke så fullständigt ådagalagt sin grundsats af likgil - 326 De n 18 Ju 1 ii e. m. tighet för Grundlagens stadgande i allmänhet, skulle jag yttra mili förundran, att RegeringsFormens 34 der det heter: ”att ”StatsRådsEmbetet icke må af någon, tilli”ka med civila Embeten, beklädas,” blifvit af Utskottet ansedd, af så föga värde, att Utskottet blott önskat, att StatsRådet framsagt och bestämdare utvecklat sina tankar, då ett StatsRåd förordnades, att, tvärtemot RegeringsFovmens ordalydelse, tills vidare ÖfverStåthållareEmbetet förrätta. Då Rikets Ständer efter Grundlagens ordalydelse icke äga att tillämpa RegeringsFormens 106 §., som här ©tvifvelaktigt bordt af Utskottet tillämpas, så återstår likväl för Rikets Ständer rättigheten, att hänföra Grundlagsöfverträdelsen till bristande nit, skicklighet och drift, och eftersatt vård om Rikets sannskyldiga nytta hos de rågifvande, och att i anledning deraf hos Kongl. Majrt. göra den underdåniga anmälan, hvartill RegeringsFormens ioy §. berättigar, hvadan jag anhåller, att ConstitutionsUtskottet måtte uppgifva, emot hvilken Föredragande, och emot hvilka StatsRåd anmälandet i sådant hänseende bör rigtas , hvarföre jag anhåller om återremiss af Utskottets Memorial äfven uti denna del.
Då Restantier ifrån föregående år alltid det påföljande 2,862,000: 460,000: —- — Transport 3,322,000: Kongl. Maj.ls Nådiga Propos. N-o 2 133 Transport 3,322,000:-' året inflyta och öka dess contanta inkomst-summa, (finnér Kongl. Majit en deraf härrörande: årlig tillgång kunna i Riks-Staten ibland Statsverkets extra-ordinarie inkomster beräknas med 100,000: — Summa Statsverkets Extra-Or dinarie Inkomster 3,422,000: Enligt den af Kongl. Majit här ofvan föreslagna beräkning af Statsverkets ordinarie och extra-ordinarie inkomster skulle de ifrån och med år i83o utgöra 1 Ordinarie Inkomster 3,249,470: Extra-ordinarie Inkomster 3,422,000: Summa årlig inkomst 7,171,47°; Vid 1823 års Statsreglering beräknades: de Ordinarie Inkomsterna till . 3,709,932:29:10: de Extra-ordinarie 2,707,925; 6,467,807: 20: 10. 134 Körtel. Majds Nådiga Propos. N.o 2. Således uppkommer genom den nu i Nåder föreslagna reglering af Inkomst-Titlarna, utan någon ny beskattning, en tillökt disponibel tillgång för Statsverkets utgifter af 503,612: 18: 2. I afseende på Inkomst-Titlarna iakttageS hädanefter, såsom hittills, alt möjligen inträffande brister på några ibland dem fyllas af öfverskotten å de öfriga.
Efter upläsningen häraf yttrade Hr Ribbing: Sjelf härstammande från en ätt, som för åt skilliga 100:de år sedan bygt och bott vid Noriges fjellar, och bevistande alla Riksdagar här i landet från och med den år 1823, är det första gången, som jag inom Svenska folkförsamlingen hört ett !)2 Den 5 November. ovanligt ord de båda folken emellan uttalas, men det har icke varit Svenskt, utan den Norske storthingsmannens, som återgifvits i Gr. Anckarsviirds motion. Jag hade helst sluppit veta om det, och vill för egen del deremot återgifva de välvilliga tänkesätt jag nyligen erfarit under en resa, då jag sammanträffat med högt aktade Norrmän, men förebrått dem att icke storthinget antagit Svenska statsmakternas förslag om våra inbördes handelsförhållanden och om det ena rikets domars verkställande inom det andra m. m., hvilket de på bästa sätt sökte förklara, och en af dem till slut tilltalade mig: »tror ni icke, att om någon förnärmade Sverige, Norrmännen skulle gå man ur huse att försvara det?» och hvarpå jag svarade: »sätt in det i grundlagen». Såsom förenade folk hafva vi högre intressen än sjelfva föreningen att akta: såsom den af främmande inflyttningar och inflytelser, om än i Norige tillåtna, ännu temligen obesvärade, rena evangeliska läran, som icke torde hafva någon rymligare fristad än hos oss; fria äro ock våra ömsesidiga statsförfattningar, om än bristfälliga, den ena af ålder, den andra ung, dock båda beundrade för det lugna lif, vi under dem få åtnjuta och hvarmed de kunna utveckla sig till ett bättre. — Icke må vi låta störa oss af småaktigheter. Memine me esse Alexandrum non mercatorem, yttrade en gång Carl den XII till en statsman från Norrmännens stolta grannrike, med hvars invånare de torde hafva mycket gemensamt i tänkesätt. Vi hafva icke förnekat Carl, vid afgifvandet af förslag hvarken om handelns eller rättvisans befrämjande eller eljest. Detta yttrande afbröts genom ankomsten af Hr StatsRådet, K. m.