Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är och Vas som förr skrifwit star, Efter befallning öl. k4eMgius Lade» pL Bordet Uplästes följande. k'Utdrag af Protokollet, hållet hos HSgwördige Preste-Ständer den 2 Nov. rSlo. S. D. Hwatz Riksens Högloflig» Seänders Allmänna BeswLrsoch Oeconomie - Utskott uti befi den y:de nästlidne September, afgifne Betänkande, angående Strömmings - Fisket wid Rikets Stränder och Skärgärdar hemställ och tillstyrkt, har PresteStändet för sin del bifallit, hwilket härigenom skulle de Respektive Med-Ständen samt bemälte Utskott Mördsamc och wänligen rillkännagifwas Lx krotocoUo I. (1. "Utdrag as Protokollet, häller hos Högwördige Prest-fStändet den 7 Nov. 1809. S. D. Hktvd Riksens Högloft. Ständers Den!4 November. >«7 StatS-Ulskott uti Protokoll»,Utdrag af den t. te den, nes, i anledning of Kongl. Majus Nädiqa proposition till brmälte Utskott om eftergift af U skylder ät wiHa Inbyggare i Jönköpings Län anfört och hemstält, har Preste-Sländct till alla delar bifallit; Hwiiket genom Utdrag af Protokollet de Respektive Medständen samt Srats-Utsko»tet wördsamt och wän« ligen tillkännagifwaS. vt luxrn. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Riksens Högloft. Ständers Banco - Utskotts uri Proiocoils, Utdrag af den iz nästlidne Oktober gjorda och den 28 i samma mänad pä borver lagda hemställvn» «l till Lag-UtskottetS ätqärd öfwerlemna utarbetning af en AnswarighetS - Lag, hwareftcr Riksens SlänverS Banco-Fullmägriges förbrytelser, om ve skulle förekomma , böra af Kongl.
3:o af famma bag, i anlebning af .fongl. 5Dlaj:tå nåbiga fpropofition om attflag tilt ett förlagölån för tillmägabringanbe inom rifet af titftt>erfntng utaf 12 9Jtaj:tö nåbiga fpropofitton angåenbe öfmerlåtelfe till SBefterBottenö Sånö innevånare af gamla länöfångclfe 5Jtaj:tö nåbiga ipropofition an* gåenbe öfvcrlåtelfe tilt Setttlanbö Sånö innevånare af gamla lånöfångelfeBpggnaben i Dfterfunb; 8:o af famma bag, i anlebning af .fongt. 5ftaj:tö nåbiga fpropofttion attgå Sånö innevånare af gamla tånöfängelfe Sånö inttemånare af gamla fronoIjå1;teö 5Qtaj:tö nåbiga ipropofition angåenbe upptåtelfe af f. b. pipareBoftåtlet S3rånn ÉrBp mib ©öbermanlanbö 9te Sån; 12:o af ben 24 gebrnati, i anlebning be unber åren 1863 ocB 1864 verf S)taj:tS nåbiga fPropofition i fråga om införfel för ffatterättSforbran i Ironofåtcriet Distorp i ©faraborgS Sån; 16:o af famma bag, i anlebning af Äongt. 5CRaj:tS nåbiga i)3ropofition an» gåenbe reftitution af ett utaf .jpärabSffrifmaren 3. 31.
Predikstolarne kungöra prisen, sä sär Kongl. Directionen wänligen nämna, att Kongl. Mast, uppä Riksens Ständers underdäniga tillstyrkande, genom Nädig Skrifvelse till Directionen af den 29 sistlidne Maji faststäldt det alla upphandlingar för Kronans förnödenheter i freds, tid stola ste genom Auction, sä wäl i den ort der waran erfordras, som wtd wederbörande Werk i Huswudstaden, samt att inga serstildte anbud derwid mä äga rum. Hwad Riksens Ständer i ofwanberörde dest underdäniga skrifvelse om kungörelse ä Predikstolarne förmält kan alltsä icke werkställas. Kongl. Directionen tror sig likwäl böra wid detta ämne wänligen tillkännagifwa hwad af erfarenheten under den försiutne tiden är funnit, att Auctioner och kungörelser till Spannemäls upphandling, i synnerhet dä knapp till. gäng är, alltid haft en stridig werkan, ty sä snart Kronans Spannemäls behof blifvit allmänt kungjordt, har dels farhäga hos allmänheten uppkommit att större nöd är ä färde, än den werkeligen är, dels hafva widsträcktare havdelsspeculationer hos enstildte uppkommit, hwaraf följden alltid blifwit Spannemälsprisets ständiga stigande, hwarigenom nägon upphand, i ling för Kronans räkning ofta icke kunnat ste, emedan för det af Directionen utsatte priset nägon Spannemäl icke erhällits, och dä Directionen warit föranläten att ytterligare öka priset, har öfwerbud äter af enstildte blifwit gjordt. Nägon annan utwäg war dä icke än att in - ' 464 Den rz September. ställa Auctionen och kungörelsen, och i stället genom säkra och redliga Ombud med warsam. het följa prisen, och under hand »verkställa upp. handlingen. Huru detta under de mänga och swära för. flutne miHwchrt-ären, blifwit till Kronans och Landels förmon »verkställt, kan Kongl.
Kronan måste i stället anslå Medel till afbördande af de Kronans Bytes-skulder, för hvilka hon ännu hos enskilde personer häftar, och hvartill Krouan, för det närvarande, icke äger annan tillgång, än de henne tilldömde Bytes-fordringar, hvilka kunna indrifvas; ty jag kan icke et,t ögonblick misstänka, att Motionärernes afsigt kan vara, att Ägare af Bytés-fordringar bos Kongl. Maj:t och Kronan skulle frånkänna» den betalning, hvarom de undfått vederbö - Den 28 November e, m. rande Auctoriteters och äfven Regeringens på Författningarne grundade försäkringar. Sådant skulle, efter mitt omdöme, kunna anses för en verkelig orättvisa. En annan icke mindre vigtig omständighet torde äfven emot eftergiften af Kronans ännu oindrifne Bytes-fordringar förekomma. Under de sednare åren har en stor del af Kronans fordringar, härledande sig från äldre bemmans-hyten , blifvit liqvidera de af vederbörande gäldenärer, hvilka af andra förskaffat sig Bytes-fordringar hos Kronan, genom hvilkas användande till betalning, Kronans skulder i Bytes-väg, till ett betydligt belopp blifvit minskade. Om en eftergift af enskildes ännu obetaldte Bytes-skulder skulle äga rum, månne ieke de Bytes-ägares Descendenter, som redan fullgjort deras Betalnings-skyldighet, skulle kunna med skäl påstå sig hafva blifvit förfördelade, enär andra Kronans gäldenärer latt deras Bytes-skulder efterskänkta, samt af sådan orsak med nog billig anledning yrka af Kronan restitution af hvad hon af dem uppburit, hvilket åter skulle leda till en ganska stor utgift för Kronan.
Länsman all verkställa utmätningar inom sitt distrikt, derom göra anmälan hos församlingarne inom distriktet, derefter desse må för sådant ändamål utse bofaste och vederhäftige personer, sä vida icke Socken-Nämn der ne kunna öfvertaga om förmälde åliggande; samt att fordringsägare må få till verkställighet, utan Kronofogdes påskrift, öfverlemna domar och utslag till Länsman eller utsedd utmätningsf örrättare. Såsom skäl för dessa af Gustaf Pettersson och Jon Olsson, framställda yrkanden, hafva molionärerne åberopat nödvändigheten att tillvägabringa sådana anstalter och meddela sådana föreskrifter, som kunde verka till minskning i de dryga kostnader, som drabbade de gäidbundne i och för utmätningar, och såmedelst försvårade deras lidande. Utan att underkänna vigten af detta skäl, anser dock Utskottet sig icke kunna understödja Jon Olssons förslag, att utmätningsförrältningar må anlörtros Länsmän, utan uppdrag al vederbörande Kronofogdar, eller af församlingarne utsedde personer, eller Socken-Nämnderne.
Son redan framlefwar underwisnings-ären och utträdt uti krigstjenst, dest manliga Bröst-arfwingar i rätt nedstigande led, sa länge och sä ofta nägon bland dem finnes, som en sadan förman kan och wik begagna, ma altid äga uteflutande företräde, da han sig anmäler, ril åtnjutande af antingen et af de a:ne Laäeu-rum wid Kongl. Krigs-^caöemien, eller ock nägot af de Hcaäemiste 8tixen6ier wid Lunds eller Upsala Acaäsmier, hwilka 8tiyen6ier Riddarhus-DircÄionen äisxoneiar och af den sa kallade Adeliga L-tclette-Sebold-^onäens medel wid yppande ledigheter mgifwer, och at den ättling af denna Qwille, som et dylikt Lsäett-rum eller 8tipenclinm erhåller, bör sä wäl wid emottagande! deraf, som under ätnjutandet wara berättigad til de förmoner och äfwen förbunden til iakttagande af de stadgar i anseende ril älder, kunffaper och upförande, som rörande Veste 8ttpenclic-18 upbärande äro tid efter annan af Högloft. Ridderstam och Adeln föreffrifne och af Kongl. Maj:t i Räder fastställde. Och dä för en Riddarhus-O-läett wid Carlberg altid betalas fullt underhall, enligt samma Kongl, /ecaclemiss Författningar, rörande betalande Lacletter, och wid de öfrige Hcaclemierne Riddarhus-8tipenclierne för de til Livil-Ständer studerande ynglingar, utgöra 150 R:d> banco ärligen, samt fä innehafwas Z til och med 5 är, sä synes äfwen -408 Den 29 Mars. e. m. äfwen detze omständigheter i möjligaste mätto fröarande emot hwad den warde Ledamoten önffat och hemställt i afseende pa tilräckeligt ärligt underhåll under sä lang lid som för en Pnglings upfostran wid ^caclemien i allmänhet kan fordras.
Sedan R. o. Ad., på gjord propos., härtill lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ledamot i Konst.- Utsk:t efter Hr Uggla. Frih. Den 10 Mars f. m. 193 Frih. Alströmer, Jonas, anförde skriftligen: Då jag, hindrad af sjukdom, icke fick vara närv:de då representationsfrågan afgjordes, och derföre icke kunde deremot nedlägga en formlig protest, men deremot fått vara med vid behandlingen af frågan rörande den Franska handelstraktaten, beder jag vördsamt få nedlägga min reservation emot beslutet derom. Dessa båda stora, vigtiga, nutid och framtid genomgripande frågor halva likväl omständigheter, som äro för dem så gemensamma, att man i dessa afseenden icke kan vidröra den ena, utan att älven gifva en häntydning på den andra. Båda ingripa de så väsendtligt i hela vårt statsskick, och naturligtvis ännu mera just derigenom att de följt hvarandra, att, om Sveriges undergång deraf förorsakas, denna måste tillskrifvas dem gemensamt. Båda försätta oss alltså i nya okända, obepröfvade förhållanden. Ingen kan beräkna hvad dessa för framtiden bära i sitt sköte. Men, att det gamla Sveriges historiska kontinuitet är bruten, det kan icke förnekas. Och de auspicier, hvarunder det nya blifvit genomdrifvet, hvilka ingalunda burit det bestående konstitutionella statsskickets stämpel, kunna icke båda någon lycka för det nya Sverige. Den, som älskar sitt fosterland och dess stilla, lugna, fridfulla utveckling, gripes för djupt af ett störande deraf, att han skulle kunna återhålla sin öppna, allvarliga reservation emot ett förfaringssätt, stridande emot hans fasta öfvertygelse om sanning och rätt. Den 8 December 1865 och den 9 Februari 1866 ligga nu bakom oss. Hvad som skett dessa dagar kan icke återtagas. Men för de stilla i landet skola åtminstone decennierna icke förmå utplåna det sorgliga minnet deraf. Och, när de, som med bedröfvelse öfverlefvat dessa dagar, hafva nedgått i sina grafvar, måtte då den nya tidens historia icke alltför länge, med sitt vittnesbörd, berättiga deras fruktan för ett älskadt fosterlands framtid.
Sedan, i följd af Kongl. Brefvet den is Augusti 1807, Stockholms Spinnhus den 8 Juli 1808 blifvit till den då inrättade Allmänna Fattigvården öfverlemnadt, men de öfriga Spinnhusen i Riket under Kongl. Commerce Collegii styrelse förblifvit; så har, genom Kongl. Brefvet den 20 Maj 1808, den ifrån Kongl. Stats-Contoiret årligen utgående Summa blifvit således delad, att Fattigvårds-Directionen årligen skulle erhålla 3,716 R:d. 21 sk. 6 r:st. och Kongl. Com inerce-Collegiuin 4,283 R:d. 26 sk. 6 r:st., med hvilken sistnämnde Summa, jemte hvad irån Landt-Tullarne samt Länen i Riket såsom Spinnhus-afgift utgått, Spinnhusen i Götheborg, Norrköping, Wisby oell Abo bordt underhållas. Åbo och Wisby Spinnhus hafva sedermera upphört, men kostnaden för Götheborgs och Norrköpings Spinnhus uppgår för detta år, i anseende till ökadt antal arrestanter» och uppstegrade varu-pris, enligt Förslag, för Norrköpings till omkring 8700 R:d., och för Götheborgs till 1,200 R:d.; i anseende hvartill inkomsterne från Stats verket blifvit, genom. Kongl. Brefvet den 14 Juli 160 Den 7 Mars. Juli 3813, beviljadé till obestämdt belopp och efter verkliga behof. Ifrån Städerna i Riket utgå, under namn af Spinnlras-Forid, omkring 250 R:d. Och utgifterne deremot bestå uti: En afgift till Frimurare-Barnhuset , enligt Kongl. Brefvet den 9 Februari 1772 - 166. 33» Aflöning till en Katnmarförvalt — - — 200. En Kammarskrifvare - 100. För Norrköpings och Götheborgs Spinnhus underhållande erfordras för det närvarande orpkring — - 9,940. fumnia R:d. 10,406. 32 sk.
Detsamma kan nästan både erkännas o c h anmärkas om hr Skånbergs i e r d i c a n. Ypperliga karaktärsstudier prestera hr Personne som den inskränkte gamle baronen o c h hr Grunder som den cyniske matdyrkaren guvernören. Fröken Klefbergs dame Pluche passar ock förträffligt i ramen. Mot iscensättningen, som är verkställd af hr Hjertstedt, kunna väl detaljanmärkningar göras, men i det hela är den ganska stilfull o c h lyckad. Hr Marteau gifver ytterligare en mâtiné nästa söndag i Berns ' salong. Fröken Hedvig Svenson, en ung pianist, gaf i måndags konsert i Vetenskapsakademien. Hennes teknik är ännu ej färdig, men uppvisningen ådagalade, att fröken S. har förutsättningar att en gång efter fortsatta studier varda en god pianist. Hon biträddes af fröken Labia och hr Aulin, hvilka båda väckte publikens lifliga bifall. Kapellmästaren R. Henneberg gifver sin förut omnämnda konsert i morgon lördag i Musikaliska akademien. Programmets utmärkta beskaffenhet o c h de framstående förmågor, konsertgifvaren lyckats få till sitt förfogande, gifva konserten ett särskildt intresse. Biträdande äro utom hofkapellet fru Dina Edling, fröken Fausta Labia och hr Salomon Smith. Fru Lotten Dorch gifver med biträde af dramatiska teaterns artister en mâtiné å k. operan söndagen 25 dennes. Programmet upptager » Sällskap där man har tråkigt » med fru Dorch i sin gamla roll hertiginnan de Revill, hvarefter hon utför sömngångarscenen ur Macbeth. Vi äro öfvertygade om, att den framstående skådespelerskan, hvars bortgång från vår främsta talscen allmänt beklagas, skall få glädja sig åt fullsatt salong. Musikföreningens likaledes förut omnämnda konsert äger rum å Musikaliska akademien nästkommande tisdag med biträde af fru Edling, hrr Strandberg, Salomon Smith o c h Carlander samt k. hofT~1 J hiYTPÎl i n H / T « « 1 IVI 51 P S 3 I 51 Ä Ä Ä J^ierres fastrar. Skiss för Idun af Ina Stockenstrand.
Menas med dessa ord ingenting annat än hvad Komitén, som jag lörmodar, velat uttrycka, kan jag ej inse hvarföre ett dylikt beslut skulle, mera än så många andra, undandragas vederbörande myndighets pröfning, då det omöjligen kan förutsättas att godkännande skulle vägras. Skulle deremot en vidsträcktare tydning deråt gifvas — och detta beror helt och hållet på huru Landstingets Ordförande uppfattar de paragrafer, som bestämma Tingets befogenhet — så är underställningen nödvändig. Jag föreslår derföre att litt. f må ur § 59 utgå. Uti hvad denna reservation innehåller i afseende på uteslutande ur åberopade paragrafer af ordet hälftenbrukare, instämde Brukspatronen Ekstrand. Reservation al Brukspatronen C. SS. likstrand. Genom de föreslagna förordningarna om kommunalstyrelse på landet oell om Landsting har Komitén bestämt den befogenhet och de gränsor, inom hvilka den lägsta landskommunen, socknen, och den högsta, Länet, hafva att såsom menighetsstyrelse verka; men för den mellanliggande, efter mitt förmenande i ett väl ordnadt kommunalsystem lika vigtiga, kommunen, Häradet eller Tingslaget, har Komitén icke erkänt något berättigande såsom kommunal-samhälle eller föreslagit någon styrelseform, under hvilken det må kunna såsom sådant uppträda till vård om gemensamt bästa. Het är emot detta häradskommunens uteslutande från det system af kommunalförvaltning, för hvilket Komitén haft Nådigste uppdrag att göra förslag, som jag härmed vördsamligen afgifver min reservation. Att häradet, som har och af ålder haft gemensamma samfundspligter att uppfylla, gemensamma rättigheter och samfäld egendom att vårda, utgör för utförandet af sina åligganden och förvaltningen af sina tillhörigheter ett kommunalsamhälle, lärer väl ej kunna bestridas.
I anledning häraf har motionären föreslagit, att de lagrum, författningar och privilegier, som medgifva enskild person rättig - Zagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottens Betänkandej N:o i3. il het att bortgifva pastorat, måtte upphäfvas, samt att dylika pastorater, i fråga om kyrkoherdeval, hädanefter måtte såsom konsistoriella behandlas; dock alt de ekonomiska rättigheter eller skyldigheter, som med den patronella rättigheten voro förenade, kunde, der hinder för någon förändring härutinnan skulle möta, oberoende af prestvalet bibehållas. Denna, till Lag-utskottet remitterade, motion, jemte de i anledning deraf hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln afgifna yttranden, bar nämnde Utskott, i förening med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, till pröfning förebaft; men dälden rättighet, hvarom här är fråga, icke tillkommit genom allmän lag, utan förvärfvats, dels genom upplåtande af plats för sjelfva kyrkan, dels genom disposition af tionde till densammas underhåll, dels ock genom hvarjehanda andra tjenster och uppoffringar, samt denna rättighet, som i de flesta fall är förenad med besittningsrätten till viss egendom, sålunda öfvergått från den ena egaren tillden andra, torde icke, utan ingrepp i eganderätten, nuvarande innehafvare af patronatsrält utaf lagstiftningen kunna densamma betagas. Det missförhållande emellan församlingen och dess lärare, hvilket, efter motionärens förmenande, skulle uppkomma till följd af denna, en enskild person medgifna, rättighet, lärer icke såsom giltigt skäl för den föreslagna forändringen kunna antagas, helst ett dylikt förhållande af samma anledning skulle kunna förutsättas äfven inom de regala gällen, der församJingsboerne väl ega valrätt, men der rättighet att nämna utom förslaget är Konungen förbehållen.
Exp.-Chefens ställning är dessutom i visst fall ansvarsfullare, om ock den, i afs. pä triigenheten, kan anses ungefärlig med Reg:ts-Chefens, emedan han understundom måste inträda såsom föredragande inför regeringen. Detta kräfver ett mera ansträngande och mera omfattande arbete, än den behöfver underkasta sig, som endast egnar sig åt en detalj. llegits Cheferne hafva, såsom bekant är, 6,000 rdr i lön; om tili denna lön är något större än Exp.- Chefens, så kan det, med afs. på deras representations-skyldighet, vara riktigt. Men skulle platsen aflönas med afs. på sjelfva ansvarsbestämmelserna, så skulle jag för mm del tro att Exped.-Chefens lön borde höjas till hvad Regits-Chefen har, eller 6000 rdr. Då detta nu icke är föreslaget eller yrkadt, finner jag så mycket mera anledning att anhålla om bifall til) hvad K. M:t föreslagit. Hr Stjernsvärd: Med au1, af den värde siste talarens yttrande, ber jag få fästa upmärksamheten derpå, att här icke rangen, utan tjenstebestyret, arbetet, vigten af befattningen böra ifrågakomma vid anslags beviljande och vidhåller jag att Reg:ts-Chefen i dessa afseeuden är fullt jemförlig med Exped.-Chefen. En värd tal. har yttrat att Reg:tsCheferne skulle ega en vida större lön, än som pä papperet upgifves, men man torde ihågkomma att från lönen en mängd afdrag ske, som betydligt minska den summa, hvilken förekommer i staten, och om man derefter jemför Reg:tsChefens lön med Exeped.-Chefens, så blir behållningen för den förre icke större än den summa, StatsUtsk:t tillstyrkt för den sednare. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag i denna del. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H.
Jemförelben emellan de tvenne föreslagna redactioner till Grundlagsstadgande, ådagalägger, att den lydelse Grundlagen nu innehåller, äger fullständig tydlighet till betryggande mot ingrepp i naa tionens rättigheter om nemligen den får blifva efter ordalydelsen tillämpad; den innehåller i 7 Regeringsformen ”att med commandomålför. fiås fäderne, forn Konungen i egen/kap af hög fa Be Jälhafvare öfver Kngsmagten till lands och /jofs omedelbarligen beförjeroch enär deri föreskrifves, att Konungens magt i Commandomål, icke utöfvas såsom Konung, utan såsom Arméens högsta Befälhafvare, eller Generalissimus, ligger deri en tydlig definition, att denna magt icke af Grundlagen är utsträckt utöfver gränsorne af trouppers öfning, rörelser och discipline, som på en hög militaireperson kunna ankomma, men i hvilken befattning icke kan ingå åtgärder och beslut^ som röra rätfsfrågorj och samma höga person i egenskap af Konung, äger att i StatsRådet vidtaga •, hvaremot jag torde kunna styrka att genom det negativa förslaget som är framstäldt, kunna rättsfrågor inneslutas, som jemnlikt grundförfattningarne tillhöra ett helt annat behandlingssätt. Detta förslag innehåller i i Momentet, ”att dermed förstås fådane enkla militairifka mål, forn icke efter Grundlagen höra till föredragning i StatsRådet och StahSecreterarens Expeditionj men härvid uppstår, otvungit den fråga, hvad trygghet den meddelar, då, på Regeringen sjelf ankommer, att förklara hvad som icke hörer till Deri 22 April /, mi till föredragning i StatsRådet och StatsSecrecreterarens Expedition, och då exempel meddela den 6äkraste benämning, torde det tiilatas mig, i samma ändamål, framställa ett förbi Ilande, hvari behandlingssättet ännu åtminstone kan i behörig väg omtvistas, men i följd äf den negativa definitionen skal! otvifvelaktigt under commandomäl kunna skyddas.
Med afseende å dessa jemte öfriga upplysta förhållanden, anser StatsUtskottet Rikets Ständer icke böra vägra beviljandet af det ytterligare bidrag, utaf allmänna medel, som numera ovilkorligen erfordras för fullbordandet af den omkring 28,000 alnar långa jernvägen mellan Norbergs malmfält och sjön Åmänningen, af hvilken jernväg nära 8,500 alnar redan skola vara färdiga, helst genom detta företags utförande väsendtliga fördelar komma att tillskyndas en bland Sveriges hufvudnäringar samt både den allmänna rörelsen inom en särdeles verksam landsort och produktionen af Rikets förnämsta export-artikel onekligen komma att ökas och befrämjas. Men hvad beskaffenheten af ett sådant bidrag beträffar, får Utskottet förklara, att Utskottet icke heller vid detta tillfälle finner anledning frånträda sin, i fråga om andra dylika jern vägs-anläggningars åstadBih. till R. St. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 5 Haft. 2 10 Stats-Utslcoltets Utlåtande, N:o 303. lo mm alide, förut yllrade och tillämpade åsigt, att dertill erforderliga statsl idiag endast böra beviljas emot bestämd återbetalnings-skyldighet. Då Utsi ottel således, med afstyrkande af Rikets Ständers bifall till den för Nor1 ergs-jernvägens fulländande begärda anslags-summa, deremot tillstyrker Rikets Ständer att för samma företag anvisa ett ytterligare låne-understöd, anser sig Utskottet dock böra föreslå detta lån till ett sådant belopp och mot sådana återbetalnings-vilkor, alt det med beviljandet deraf afsedda ändamål eller jern vägs-arbetets ofördröjliga fortsättning och fulländande, efter all sannolikhet bör kunna vinnas. Vidkommande alltså först lånets belopp, torde detta derföre böra böjas utöfver den summa, hvars erhållande utan återbetalnings-skyldighet den hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda och till Rikets Ständer öfverlemnade ansökningen åsyftar samt närmare motsvarande de kostnader, som, enligt det deröfver upprättade och af sökanderne åberopade förslag, erfordras för jernvägens fullbordande.