Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag föranledes dertill af den siste värde talarens yttrande, att prygel kan förr undvaras bland värfvad än indelt trupp. Förliden sommar förmäldes i allmänna tidningarne, att bland en indelt trupp, vid hvilken jag har äran vara roteller rusthållare (regementet är nemi. afsutet), under en hel kommendering ingen enda man ens behöft tillrättavisning, än mindre straff för begången felaktighet. Något dylikt hade äfven under en föreg:de kommendering egt rum. Om än nu detta icke kan vara förhållandet vid alla indelta regementen, så torde det dock visa, att de kunna lika så väl som värfvade undvara strängare bestraffning. Men vid all lagstiftning bör man icke gå brådstörtande tillväga. Jag vet, att det finnes skolor, der äfven äldre ynglingar åtnjuta undervisning, och der s. k. strykklass är inrättad, och jag tror, att så är i den här i Stockholm varande Elementar-skolan. Aga får nemi. der icke användas, förr än den felande blifvit försatt i denna klass. Något dylikt kanske kunde försökas bland militärer. Hr Stjernsvärd: Jag har begärt ordet med anledn. af ett yttrande af den föreg:de talaren. Nämnde talare tyckes icke hafva förstått, hvarföre prygelstraffet snarare skulle kunna borttagas vid värfvad än vid indelt trupp. Den förre är nemi. förlagd på ett ställe i kaserner, hvarest arrester lätteligen kunna anläggas och såsom straff tillämpas, då deremot den sednares förläggning på roten göra, efter hvad jag redan anfört, arresters både anläggning och tillämpning nära nog omöjliga. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, remitterades motionen jemte yttranderne till LagUtsk:t. Hr von Hofsten, Sten Erland, upläste följande motion: Redan vid en föreg:de Riksdag har, på grund af underd. framställning från Direktionen för K. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult, fråga hos RiksSt:n förevarit, huruvida nämnde bolag skulle tillåtas utbekomma den summa, belöpande sig från* början till 300,000 r:dr r:mt, som det hos K.
Maj:ts nådiga Förordning den 25 Maj 1847; och särskilda bestämmelser äro enligt 2 § i samma författning uppgjorde och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande pröfvade för alla de lattigvårdssamhällen, hvilka icke haft förut af Kongl. Maj:t fastställda reglementen. De behöfvandes antal är emellertid stort, och exempel saknas icke eller, att personer söka, att obehörigen åtkomma fattighjelp; bördorna af fattigvården äro således ganska tunga; och faltigvårdssamhällen finnas, der kostnaderne härför kunna beräknas till 100 R:dr banko af hvarje helt mantal. Ju mera man lärer sig, att rätt uppfatta föreskrifterne i den nya Faltigvårdsförordningen, desto mera finner man fördelarne deraf; man börjar ock allmänt inse, att, till afhjelpande för framtiden af det onda, som för närvarande så mycket öfver klagas, 17 klagas, eller lättjan och liderligheten hos mängden af den lösa befolkningen, hvaiigenom åter alstras brott och oordningar åt alla slag, jemte nöd och uselhet, enda och säkraste medlet är, att taga vård om de unga, så att de i tid erhålla undervisning, vänjas till arbete och afhfillas frän bettlande. Derföre halva ock sa väl ståndspersoner som de mera upplysta bland allmogen ådagalagt en berömvärd benägenhet, att, med kännbara uppoffringar, bidraga till skoleoch falLigväsendets ordnande, och på flere ställen har man, såsom ett tjenligt medel, alt förmå barnen till begagnande af skolundervisningen, ojort sådant till vilkor för fattigunderstöds åtnjutande. Hvad man dock allmänt anmärker, såsom en olägenhet af eller rättare brist uti föreskrifterne i berörde Författning, är, alt en hemmansägare kan egenmäktigt och utan särskild påföljd lör sig, genom upplåtande af mindre jordstycken till bostäder åt persosoner, hvilka sedermera falla fattigvården till last, öka den gemensamma tungan deraf. Det inträffar nämligen ofta, att hemmansägare, antingen sedan de kommit på obestånd och för alt skaffa sig en tillgång för ögonblicket, eller ock eljest, af lättsinne eller med beräkning, afsöndra mindre jordstycken till personer, h vilka der bosätta sig och ingå äktenskap.
Efter hvad jag vill erinra mig, har under denna riksdag från StatsUlsk. till RiksSttn inkommit en hemställan om särskildt arfvode för den person, som hade denna befattning under tiden emellan förflutna och innevar. riksdag, nemi. Postinspectoren Lindstedt. Då upptogs i ett för allt 200 r:dr; nu deremot är föreslagenen summa af 800 r:dr, som gör 200 r:dr om året intill nästa riksdag. Om detta sednare anslag skall anses lika med det förra, så vet jag ej hvart de 600 rtdrna taga vägen. Den 3 April c. ra. 173 Frih. Rålamb: I anledn. af den siste värde talarens yttrande får jag äran meddela den upplysning, all Lindstedt hade redan före riksdagens slut blifvit tillagd ett arfvode, jag törs icke precist nämna summan, men jag vill minnas att den utgjorde 4°° >':dr b:co, som han redan uppburit, då han för bestyret med dessa handlingar emellan riksdagarna derutöfver tillädes 200 r:dr. Dessutom får jag nämna, att volumen af dessa handlingar vid hvarje riksdag så betydligen ökas, att desammas ordentliga vård och ordnande numera gifver mera sysselsättning än tillförene. S.tatsUtsk;s utlåt. N:o 45g blef af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s den 20 sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o 458 , i anledn. af BondeSt:s återremiss å Utsk:s mern. N:o 38g, med förfrågan om RiksSt:ns beslut ang:de byggnadslånet till staden Wenersborg, fann R. o. Ad. utlåt. N:o 458 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 20 sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o 45g> ' anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s betänk. Begärdes ånyo på bordet af Hrr von Hartmansdorff, Au g., och Råfe It, Anton.
Direktion att inom fre månader inför dem styrka, att hvad sorn af Fullmäktige till rättelse fdreskrifviis, blifvit af Direktionen behörigen fullgjord t, vid äfventyr, att Banko-reglementets föreskrift om uppsägning af större eller mindre del af den Filialbanken från Riksbanken lemnade försträckning eljest komme att af Fullmäktige mot Filialbanken tillämpas. § 46. A lån på äldre Låne-banko-obligationer hafva under år 1863 blifvit inbetaldte 407 R:dr 64 öre, hvarigenom Bankens fordringar för sådana lån minskats till 21,571 R:dr 94 öre. § 47. I anledning deraf att, genom 49 § 3 mom. i Bankoreglementet, åt Fullmäktige öfverlemnats att inled i och afsluta aftal med Allmänna Hypoteksbanken om öfvertagande af Bankens fordringar mot pant af inteckning i fastighet på landet, har, genom af Fullmäktige utsedde Deputerade, underhandling öppnats med Styrelsen för Allmänna Hypoteksbanken, men ännu icke blifvit atslutad. § 48. Vid 1823 års riksdag bildades, på sätt 4 artikeln 4 afdelningen §17 i det nämnde år utfärdade Banko-reglemente omförmäler. en ny fond till utlåning mot pant i fast egendom, och stadgades, beträffande denna ulåniilg, bland annat, i 21 §, att »på hvart och ett af de från nya lånefonden utgående fastighetslån skall ovägerligen erläggas årlig afbetalning uti Svenskt silfvermynt eller deremot svarande lodtal myntbart silfver, reduceradt till Riksdaler efter nu varande "skrot och korn, med ett helopp af 2 för hundrade i ett för allt om året, beräknadt efter den summa, hvilken i Bankosedlar såsom lan utgått;» äfvensom att, »efter 337a års sålunda verkställd inbetalning, anses lånet liqvidera It : läntagare obetnget att, om lian så för godt finner, öka eller påskynda afbetalningen och derigenom tidigare sin skuld afbörda; dock efter samma beräkning, så att Banken må för hvarje i sedlar utgifvet lån af denna fond kunna påräkna en återbetalning af 662/3 procent i silfver».
Antalet af dem, hvilka det vid mönstringarne må »tillåtas att sålunda under fredstid befria sig från vapenöfningarne, »får utgöra högst hälften af de inom hvarje mönstringsdistrikt för »året approberade beväringsskyldige», och då vi veta, att antalet beväringsynglingar hittills utgjort 21,000, samt då ungefärligen hälften af detta antal kunde enl. ofvan åberopade § komma att åtnjuta befrielse, har jag kommit till den slutsats att endast omkring 10,000 ynglingar skulle årligen utskrifva^, och har för detta antagande haft 40 Den 7 Jenu ari. så mycket mer skäl, som följande strof förekommer uti 2 mom. af denna § »Anmäla sig flera än halfva antalet, till erhållande af en »dylik befrielse, bestämmes genom lottning, hvilka inom samma antal »skola befrielsen åtnjuta, men med anmälan om förhållandet bör til»lika utan dröjsmål underställas K. M:s pröfning och beslut huruvida »befrielse från vapenöfningarne jemväl för de öfrige, som sig dertill an»målt, må kunna medgifvas», samt dessa nu citerade ord synas antyda möjligheten att antalet kan komma att ytterligare rinder hälften nedsättas. Det är för en så betydlig nedsättning, som jag har fruktat ; och befarat att, till följd deraf, antalet beväringsynglingar skulle komma att blifva alltför ringa. Hr KrigsMinistern har omnämnt att, ifall en 50,0 00 man skulle gå ut i fält eller förläggas i depoterna, så, under förutsättning att alla i tjenst varande, officerare äro friska och tjenstbara, erfordras dock 200 officerare öfver det antal, som f. n. finnes och i förhållande dertill underbefäl. Hvem finner ej att bristen på befäl är obestridlig; men frågan upstår då: Hvarifrån skola korporalenka tagas? KrigsMinistern anser att för korporalerna böra vieekorporalema insättas, för vicekorporalernas rekrytering åter vanligt manskap uptagas.
Deremot hafva K. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge samt Konungens Högsta Domstol förfarit annorlunda, sä att exemplar af dom eller utslag der icke utskrifves åt uteblifven svarande part. I öfverensstämmelse med den praxis, som sålunda inom Svea Hofrätt äger rum, inträffar ock, att i de fall uteblifven svarande der vinner saken, varder käranden ålagd att ersätta svaranden hvad lill lösen af Hofrättens dom åtgår; ett åläggande billigt och rättvist, såvida nemi. lagsliftaftarens mening varit och är, att dom skall utskrifvas äfven åt den svarande part, som ej tillstädeskommer. Den olika åsigt, som i sistnämnde fråga yttras, synes äga sin grund deri, att en del domare hålla sig endast till det bokstafliga stadgandet om tvefald utskrift af domen, Den 24 Augusti f. m. 301 men, deremot andre, hanförande sig till de påföljder lagen för uteblifvcn part utstakar, anse stadgandet, att dom skall tvefaldt skrifvas och utgifvas, endast vara meddeladt under den förutsättning, att begge parlerne tillstädeskommit, samt förmena, att då part uteblifvit och således ej vållar domaren besvär, bör han ej eller äga skyldighet lösa dom, så framt han ej af domen askar del, i hvilket fall en afskrift deraf vore för honom nog.
På den mindre bottnen lägges först ett hvarfi mjölk, med något smör, salt samt litet peppar, kokta risgryn; derpå ett hvarf finhackade ägg; vidare ett hvarf finhackadt kokt eller stekt kött; så åter ägg och risgryn, hvarefter den större bottnen lägges deröfver och kanterna på de båda bottnarne sammantryckas. Insattes i lagom varm ugn att gräddas. Nina. Enkel, men god chokoladcréme. ^ stop mjölk och 4 ort chokolad kokas samt sockras mycket starkt. 1 kaffekopp maisenamjöl uppblandas i litet mjölk och hälles i chokoladen som derefter blott får ett hastigt uppkok. Slås derpå i form, uppstjelpes och severas med grädde. Nina, Baknlng *. Hushållsbullar. Tag 1 stop mjölk, | " ffi godt, skiradt ister eller godt buljongsflott och 5 " B mjöl. Man inarbetar största delen af mjölet. tllltjens den, ilägger man 3 ä5 skedblad sirup, 6 stötta kardemummor och litet stött kanel. När detta är inarbetadt, ihälles 105 gram pressjäst, som förut är upplöst i mjölk hvari blifvit invispadt litet af mjölet; sedan denna blandning är väl, men varsamt inknådad, får degen stå och jäsa 1 å 3 timmar. Sedan formar man med tillhjelp af det återstående mjölet degen till aflånga bullar, som sättas på väl smorda plåtar för att ånyo jäsas upp. (Detta sker bäst genom att ställa plåtarne öfver en kokande vattengryta.) Så snart de äro väl jästa, sättas de i ugnen och gräddas. När de uttagas ur ugnen, far man hastigt öfver bullarna med en våt lapp; därigenom få de en vacker glans. I öfrigt bör anmärkas, att sittpinnarne aldrig böra anbringas trappformigt, utan alla vid samma höjd, annars komma hönsen ej i ro om aftnarne, utan kifvas och slåss om öfversta pinnen.
Doktorn lämnar naglarna i deras rosenröda värde, fäller ihop sin pennknif och stoppar den i västfickan. – Ja man vet allt det där, men man tänker icke på hvad det är – folk draga aldrig ut konsekvensen af en tanke, det är det enda de konsekvent akta sig för. Men hvarför skulle de göra det? Villfarelsen är mer upplyftande ... Här är ett annat fall. En dame genomgick en lifsfarlig kris. Efteråt berodde allt på hur hon skötte sig. Nu började hon ett ytterligt själfviskt lif, hälsan var alltid det viktigaste, för den fick allt vika, för allt annat var hon blind och döf. Och hon blef pigg och kry, lefde i åratal – intill sen ålder. Min far skötte henne. Ingenting annat än den ytterligaste egoism förenad med energi kunde ha räddat henne. En annan – hon var min patient – genomgick samma kris. En natt, då en god vän i rummet bredvid hastigt sjuknade, sprang hon upp ur sängen – hon hade icke tid att kläda sig tillräckligt, ty vännens attack var våldsam – och satt sedan vid sängen, tills utbrottet var öfver. Hon visste mycket väl sitt öde, men det bekymrade henne icke, hon måste göra som hon gjorde, sade hon, därför att det lindrade den andras plågor. Naturligtvis sjuknade hon och dog. Hon var en godhjärtad person. Jag kände dem båda väl, de voro fritänkare. Ni ser, att den som bäst realiserade det kristna begreppet fick den kortaste nådetiden. — Well madame – sådant är lifvet och sådan är döden. Den som ett par gånger i veckan ser folk dö och har ett oförvilladt förstånd, den kan icke tro på något så fantastiskt oregelbundet som en Gud. Rosenthal säger allt detta älskvärdt i ledig konversationston. Hans skarpa läkaröga har hela tiden iakttagit patienten, och nu reser han sig genast. – Som sagdt, Misses Hultman – frisk luft! Ni har en seg konstitution, annars hade ni aldrig gått igenom den här historien i sådan omgifning Louise håller hans hand. – Kanske det är en mening därmed, säger hon sakta, småleende. O skrymterska! Hon tänker nog hemligt icke på sin själ utan på sin kropps välfärd. Men doktor Rosenthal höjer på axlarna och går med sitt något flacka leende ut i den kväljande middagshettan.
Riksdagsorningen, yrkat: 1:0 att. i afse - 52 Frötfftitr. d. 9 Jan. jgsj. ende på Stats-regleringen, som ansågs i första rummet fordra underhållet till Statsbestyrets vanliga gång, Stats-Utskottet måtte anmodas, att sist inom i 4. dagar till Riks-Stånden inkomma med ett sådant förslag till Stats-reglering, som blott upptager de anslagssummor hvilka vid sista Riksdag under de serskilda titlarne beviljades, med undantag af hvad som på öfverskotten för tredje och tionde hufvudtitlarnes förstärkande anvisades och med iakttagande endast af den tillökning, som under 8 Hufvud - Titeln begäres i och för fångars skjuts och underhåll, börandes detta förslag, i följd häraf, innefatta summan af den statsbrist, som vid ett sådant förhållande kornrne att genom allmän Bevillning fyllas: att, derefter, i den moa tiden medgåfve, inkomma med de öfrige med Statsregleringen gemenskap egande Betänkanden: och att, då Statsinkomsternas beräkning troligen långt före detta vore af Utskottet verkställd, ofördröjligen lemna Riks-Stånden del af ett Inkomstbetänkande, som tillika upptager de på hvarje Inkomst-Titel, för hvarje år sedan sista Riksdag, uppkomne öfverskott, på det inkomstberäkningarne må kunna ventileras, under afvaktau af förslag till Stats-reglering; samt s:o att Bevillnings - Utskottet i sammanhang härmed, må anmodas, att sist inom tre vec - Fröt. Vt dr. d. p Jan. igsg. g 3 lors tid uppgifva grunderna för Allmänna Bevillningens fördelning, samt för Tull oell öfrige Bevillningars utgörande.
4 Sami. Q A/d. 11 Haft, 2 10 Statssamt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N\o 27. boställen från ständigt knektehåll, ålagt dem extra rotering, så och då det dessutom år stridande mot Presterskapets privilegier, att Kyrkoherdeboställen finnas indeldte till ordinarie rotering, anse Utskotten sig böra tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Torps Kyrkoherde-boställe må varda från dess nu utgörande ordinarie roteringsskyIdighet befriadt, samt, i likhet med öfriga sådane boställen, endast tiil extra rotering förbindasj men att, om Kongl. Majit skulle finna Sig förhindrad att härtill meddela Nådigt bifall, i anseende till den rubbning uti Indelningsverket, sorn deraf skulle uppkomma, Kongl. Maj:t måtte i Nåder tillåta, alt berörde boställe, i likhet med hvad för Capt Hans-boställen egt rum, befriades från rotering, genom densammas flyttning på andra närbelägna och oroterade, men icke privilegierade, hemman och lågenheter, eller ock, i händelse det i roteringen måste qvarstå, i brist på tillgängliga hemman för flyttningen, det malte få sig t i 11 d e 1 c i t rotefrihetseller vacance-afgift såsom vederlag. Stockholm den io September i84o. Ank. till Exp. Ulsfc. den 13 Sept., kl. 3 e. ro. Betänkande, i anledning af väckt fråga om anläggning af en Köping i Wittsjö By af Vestra Göinge Härad och Christianstads Lun, samt inrättande af ett Fost-Contor derstädes. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterad!
Nej, blifver införsel-tullen å Caffe' 4 skper Skålprd. Voteringen har utfallit med 49 Ja och 70 Nej, hvadan och som Nej sålunda vunnit, kommer införsel-tullen å Caffe att bestämmas till 4 sk. per Skålp:d. Tolfte Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Coeffurer bestämmes till 5o R:dr för 100 R:drs värde, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer införsel-tullen å Coeffurer att blifva 25 procent af värdet. Och som denna votering utfallit med 98 Ja och 21 Nej, samt Ja således vunnit, har införsel-tullen ä Coeffurer blifvit bestämd till 5o R:dr för 100 R:drs värde. Trettonde Voterings-proposition. Den, som gillar Utskottets förslag, att Decorationer beläggas med en införsel-tull af 5o R:dr för 100 R:drs värde, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, skall införsel-tullen å Decorationer utsättas till 33| procent af värdet. Voteringen har utfallit med 87 Ja och 32 Nej; och som Ja således vunnit, utsättes införsel-tullen å Decorationer till 5o R:dr för 100 R:drs värde. Fjortonde Voterings-proposition, angående lu-llbestäramelsen å Dref, samt Femtonde Voterings-proposition, rörande tullbestämmelsen å Drefmat, förfalla, sedan Bonde-Ståndet frångått dess förra beslut. Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N;o 4° 9- Sextonde Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att för färsk fisk, dä den ifrän utrikes ort af utrikes man införes lill större qvantitet än en tunna eller i3 Lispund, bör i tull erläggas hälften af hvad för samma sorts fisk, saltad, blifver bestämdt, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, må färsk fisk införas tullfritt.
Om åter den bok sorn är i -fråga blir fullt ändamålsenlig, kan naturligtvis icke bedömmas, hvarken bär eller af Ulsk., emedan upplagan icke är färdigtryckt. Skälet hvarföre den icke är färdig, är det, alt den förtjente ulgifvaren saknar förlag. Det är just för att bereda honom förlag, sorn PresteSl. liar unaniml tillstyrkt, oell sedermera inom (Ilsk. det Stånd, sorn hufvudsakligasi skulle komma att använda arbetet, bar förordat denna motion. När så mycket talar för saken, sä liar Ulskis pluralitet icke ansett sig böra afstyrka en utgift, sorn blir föga kännbar, ocb som i alla fall kommer att utgå af kyrkocassorne. Alt delta är eli ovanligt sätt alt subscribera, del erkännes; men del torde icke eller vara vanligt, alt eli verk utaf eli Ulsk. enhälligt lillslyrkes ali pä delta sätt inköpas. I motsats till hvad den siste värde talaren yrkat, lager jag mig friheten alt tillstyrka bifall lill detta betänk. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi'.: Om verkligen detta arbete är sä föi't jonst full t som den siste värde talaren anlydt, efter detsamma bar blifvit underslödt af Presteoell liondeSt-.n, så lärer följden blifva, alt om arbetet utkommer, det visserligen får en nödig afsättning. Om det verkligen är förtjent af uppmuntran för dess Digifvande, så tror jag alt K. M. bar medel ali för sådant ändamål använda, hvarigenom lian således kan ersätta den kostnad, som eljest skulle drabba ulgifvaren, om lian på eget förlag nödgades utgifva sitt arbete. Denna sednare utväg att göra ulgifvaren skadeslös anser jag ganska lämplig, men tror det deremot icke vara lämpligt, alt Ekon.Utsk. föreslår utgifter, sorn komma att drabba communerna. Ar arbetet förtjent af uppmuntran af 11. St., så böra R. St. anslå medel för dess ingifvande; men så länge denna fråga är oafgjord, så böra väl icke eller R.
Jag finner denna genre rolig; och om jag kunde använda den, skulle jag vilja hemställa till honom, som talat om sin ömhet för den lidande menskligheten, om han icke känner sitt hjerta gripas af rörelse, då han tänker sig den stackars beväringsynglingen i tunna, hvita benkläder, utsatt för väderlekens vexlingar och utan annat skydd än sitt tält, om han angripes af feber. Jag tror, att den sämre beklädda beväringen är mycket mera i behof af ett sjukhus än dragonerna; och jag anser det oklokt att anslå medel till ett sådant åt dessa sednare, ty derigenom afklippte man utsigten att få ett allmänt sjukhus för alla på Ladugårdsgärdet sammandragna trupper. Jag yrkar bifall till Utskits förslag. 76 Den 3 Mars f. m. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förevarande punkt, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bifalla K. M:ts Nåd. framställning om beviljande af ett anslag å 24,000 rdr till uppförande af en sjukhusbyggnad för Lifregementets dragoncorps; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades mångå nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af K. M:ts framställning i ämnet, då svaren utföllo med talrika och starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Liljencrantz begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den, som bifaller Stats-Utsluts hemställan i 55:te punkten af Utlåt-.t N:o 51, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bifaller K. M:ts framställning om ett anslag å 24,000 rdr till en sjukhusbyggnad för Lifregementets Dragonkorps.»