Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ombudsmans Cancellic-Betjening, enär denna fräga frän Stats-Ukstvttet inkommer, gillade Bonde-Ständet hwad Jämknings-Utffottet uti Mnnvrial den r? inncwarande Mänad yttrat i afseende pä Instructionen för bemalte Justitia-Ombudsman, sä att något hinder icke möter förZnstructioncns öfwerlcmnande till Erpcditions-Utstottcts sluteliga handläggning. Härom skulle de öfrige Respective Ständen wördsamt, «ch manligen underrättas, vt znxra. k!x l?rc>tocol!o 8. L. IrÄAarckla. Utdrag af Protocollct, haltet hoZ Bonde» Ståndet den 27 Januari! 1810. S. DBonde-Ständet bcflöt, akt till Högloft. Constitutions - Utstottet rcmitttra de, uti ett af Herr Grefwe ^scok kontusion ve la vsiclie till Högloft. Liidderstapet och Adeln den IZ dennes afgifwit Memorial, wäckte fräs gor om afsägelse af Nidderstapets och Adelns samt de öfrige Ständens Privilegier, all jords refning och förnyande till Hemmantal, samt cn ny representation, sä midt detza frägor äga oskiljaktigt sammanhang med de kill bemäidtc Utskotts handläggning förut remitterade ämnen. Härom skulle de öfrige Respective Ständen genom Protocolls» Utdrag wördsamt och ivänligen underrättas, vt suxrs. S. D. För att ät efterwerlden förmura minnet af den gladjefulla dag, dä Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen lyckligen ankom titt Huswudstaden, och i anseende till Hans Kongl. Högdets lysande egenskaper, som redan tillrmmnit honom Swensta Folkets kärlek, beslöt BondeStändet att i likhet med hivad Högloft.
Aktiebolags fabrik för heleller halfvlleväfnader är här inberäknad. f) Till femårsberättelsen äro uppgifne för 1856: 11 fabrikanter med 142 arbetare, för 1857: 10 fabrikanter med 150 arbetare, för 1858: 9 fabrikanter med 141 arbetare, för 1859: 12 fabrikanter med 150 arbetare, för 1860: 3 fabrikanter med 150 arbetare. g) Till femårsberättelsen äro uppgifne för 1856: 12 fabrikanter med 698 arbetare, för 1857: 13 fabrikanter med 540 arbetare, för 1858: 8 fabrikanter med 380 arbetare. 1859: 9 fabrikanter med 389 ararbetare, för 1860: 7 fabrikanter med 496 arbetare, hvarvid dock bör anmärkas att här Silkesrederiernas arbetspersonal är medräknad. h) Till femårsberättelsen äro uppgifne för 1856: 12 bruk, för 1857: 10 bruk, för 1858 : 8 bruk, för 1859: 5 bruk, och för 1860: 6 bruk. OO Tab. N:o 7. Stockholms stad. Fortsättning af Tab. !V:o 1 A. FABRIKER och MANUFAKTUR-INRÄTTNINGAR. Fabriker och manufaktur Fabriker och manufakturFabriker och manufakturFabriker och manufakturFabriker och manufakturinrättningar. inrättningar. inrättniningar inrättningar. inrättningar. t> B'g. 3 p P: •—1 Egare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. B P Mästare, arbetare och biträden af alla slag. P* B' g 5- p Egare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. P* g' 3 3. £ Egare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. P» B' g 2- P Egare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. 5 » g* P S EV fei o CO E CD H O p"1 qq öfver 15 års ander ålder.
Dels för att närmare utreda den Motion jag väckt, dels för att besvara en del af de många inkast, sorn mot den blifvit framstälde, anhåller jag få bifoga Motionen följande anförande till Protocollet. Hvarefter Herr von Hecker uppläste följande: För att närmare utreda ämnet för den af mig väckta Motion, om Spannmåls-uppköp och Upplag för allmän räkning, anhåller jag vördsamt att få anföra följande: Hungersnöd och dyr tid mäste väl medgifvas vara olyckliga tilldragelser; Spanmåls-import synes mig äfven vara ganska Ben 17 December f. m. förderflig; att äga en sak, mäste väl vara bättre, än att behöfva köpa elen; Statens rikedom beslår i produetion; det Staten besparat af tillfälligt öfverflöd, framträder ibehpfvets stund, sorn produotion, det vill säga, som en National-rikedom; det är en skörd' af klok omtanka, men skall man få Spannmål af Utländningen, måste man gifva honom något tillbaka; detta något besparas, då Spannmålsimport undvikes; det besparas till andra lifvets behof eller fägnader; tider kunna ock inträffa, då man icke ens till något pris kan få köpa af sina grannar; på hvad punkt slår man då, utan egna Förråder? Om nu hungersnödj dyr tid och Span nmåls-import äro för Staten verkligen förderfliga, så mäste väl Spannmåls-Uppiag vara ett godt; ja! något vida bättre, än Creditivet af en million i Banken, emedan det-, la Creditiv icke stillar hungern förr, än man bortbytt det emot andras SpannmålsUppiag. — Nå väl! hvarföre gå Öfver åen efter vatten? —? hvarföre icke directe anslå ett Greditiv formeradt i Spannmål, genom successiva uppköp i ymniga år, och lill lågt bestämdt, en gång för alla bestämdt minimi-pris? •—Den resande förser sig ej blott med penningar, men äfven med något matförråd, för att vara oberoende af tillgång eller brist, och för att ej prejas i behofvels stund. ♦ 102 Den 17 December f. m.
15489) [1820] m U Stockholm. T T T v » M Ett nytt, osvikligt, smärtfritt liktorasmedel (bättre än Collodin och alla andra liktornsmedel) borttager full komligt liktoraar med roten inom kortaste tid. Inlagdt i eleganta kartonger har Deletor den stora fördelen framför alla dylika medel, att man stän digt bär det på sig. Hvar och en som har liktornar skall skatta sig f lycklig efter att hafva användt Deletor. ® * Hvarje kartong kostar 1 kr., som infl sändes som postanvisning eller i sparmärken. Posto. telegrafadress » Deletor », Upsala, Vaksalatorg 27. lör Nattvardsunjrdom. Kors, Bokmärken, Ringar, Kedjor och Medaljonger i stort urval. ' • • T V " ' IH Outtömlig på nyttigt och nöjsamt innehåll är den nya uppfinningen tor. Bör finnas i hvarje hem, ty utom det att den roar ung och gammal, är den äfven prydiig. På grund af den stora omsättning, den haft, har jag nu kunnat nedsätta priset till 1,50 som vid rekv. torde insändas. E x p. helst pr järn v., emedan frakten blir billigast. Erhålles endast hos mig ellermina agenter. Examina[1567] JOHN FRÖBERG, Finspong. Dessutom realiseras allt, hvad som till en välsorterad Guld-, Silfveroch Ny silfver affär till lägsta dagligen, Saccharin, hörer, priser. Omförsilfringar starkt tillhandahålleshos Hrr C. A. Akerholm, och billigt hos Götgatan 28, Gustaf Wallin, HornsgaLUDV. AXELSON, tan 28, A. Löf berg, St. Nygatan 8, H. F. Lemke, Bödbotorget, Gustaf E. BergTdcf. [1780] holm, Östermalms Kafiehandel. Apelsinmarmelad i burkar, svensk tillverkning, af utsökt General-Depöt för Skandinavien beskaffenhet hos Fru Avén, Kegeringsg. o. Stureplan, samt Slöjdmagasinet, Mä- stersamuelsgatan 43.
Förhöjning: i Fortifikations-afdelningens anslag: till underhåll af Landtförsvarets bus och byggnader i fästningsoch garnisons-orter 15,000: — Transport 15,000: — 1,140,172; 65 Expodilians-Ut.skoll.ets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 133. 11 Penningar. Indelta Eäntor, enligt markegång på förslag. Spanmål. Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. >Skrifvelse, J\:o i53. Transport 15,000: — 1,140,172: 65 Intendents-afdelningens anslag: till underhåll af beklädnadsm. fl. persedlar vid det nya Sappör-kompaniet 10,501: 50. till underhåll af kapotter, remtyg, tross och utredning vid Bohusläns regementes södra bataljon 3,200: — Artilleri-afdelningens anslag: till gevärspersedlarnes underhållande vid nyssnämnda bataljon 580: — 29,281: 50. Till Lifoch Släpmunderingar vid Rotehålls-regementena: Nuvarande anslaget 232,000: Tillkommer: Förhöjning 25,200: Inqvarterings-kostnader i Stockholm, Förslag s-anslag Till inqvarteringens ordnande i d:o, Reservations-anslag Inqvarterings-kostnader i landsorterna, För slags-ansia g Salpeter-uppköp: Nuvarande beloppet 110,000: — Afgår: nedsättning deri 50,000: — Yed och ljus för fästningsoch garnisons-orter • ■ _S:gr Diverse anslag. Till Skjutskolor Spanmåls-upphandlingsoch bageri-kostnader Durchmarehe-kostnader, Reservations-anslag Reseoch traktameuts-peuningar, För slags-anslag: Nuvarande beloppet 11,350: Tillkommer:
För öfrigt tarfvar hela vår Tryckfrihets-förordning en total omarbetning, och det kan då ej vara lämpligt att lappa någon särskild del, utan man gör bäst i att dröja, till dess omarbetningen kan i sin helhet verkställas. Utsk:t har ock af sådant skäl afstyrkt en annan förändring i Tryckfrihets-förordningen, som var vida mera af behofvet påkallad, den ang:de juryns sammansättning. Jag får derföre anhålla om afslag ä detta Betänk. Hr Ramsay., Anders Henrik: Vid behandlingen af åtskilliga frågor, som inom Konst.-Utsk:t blifvit vid denna Riksdag väckta, ang:de förändringar i våra grundlagar, särskildt i flera delar af Tryckfrihets-förordningen, har man alltid blifvit bemött med den invändning, att det icke skulle tillkomma den snart afgående representationen att föreslå sådane ändringar. Detta skäl åberopades hufvudsakligen mot en ifrågasatt förändring af jurys sammansättning i tryckfrihetsmål; något annat skäl kunde egentligen ej framställas, ty, som hvar och en, hvilken handlagt tryckfrihets-ärenden, vet, är en förbättring i sättet för jury-mäns utväljande högst nödvändig. Deremot lyckades man åstadkomma en ringa majoritet för det nu föredragna förslaget. Då af våra grundlagar, Tryckfrihets-förordningen onekligen är den, som mest tarfvar omarbetning, och en sådan säkerligen snart förestår, torde det ej vara lämpligt att i en del af så ringa vigt, som den ifrågav:de, vidtaga en partiel förändring, och anhåller jag derföre hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på afslag å det nu föredragna Betänk:t. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, framställdes propos. på förslagets förkastande samt besvarades med ja. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utsk:ts d. 18 och 19 sistl. April på bordet lagda Mern. N:o 68, med förslag till voterings -propos :r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, dels i fråga om anslag till komplettering af bristande materiel å redan anlagda stambanor, dels om anslag till fortsättande af nordvestra stambanan, Den l
Ständer ännu saknade säker grund för meddelande af deras tankar i detta fall, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, att Kongl. Maj:t, med antagandet af den grundsats, att anläggningar af Kronans Ekparker borde ske i möjligaste största scala, täcktes i Nåder förordna hvad i detta afseende ytterligare bunde pröfvas nödigt och till ändamålet bidragande ; och ansågo således Rikets Ständer några medel till delta föremål vid sista Riksdag hvarken kunna eller böra afsättas; hvaremot Rikets Ständer funno lämpligt, att allt hvad som inflöte såsom lösen för Ekskog å Krono-skattejord, borde till Riksgälds-Contoiret ingå, för att utgöra en tillgång till bestridande af kostnaderna för de nu föreslagna planleringsparkernes framtida underhållande. Hvad slutligen angick frågan om Skogsoch Jägeri-betjeningens afskaffande, så funno Rikets Ständer, att, om deras ofvanberörde förslag blefve i Nåder bifallet, dessa Tjenstemäns tillsyn å de Ekskogar, som Kongl. Maj. ta Nacliga Propos. No 55. a'3 till enskildes Fria disposition upplätos, viii komme att upphöra, men att nämnde Betjenings bibehållande deremot vore af nöden för vården af de Kronan förbehållna Ekar och framdeles anläggande parker; dock att Kongl. Maj:t, med afseende å Statens knappa inkomster, läcktes i Nåder begagna de tillfällen lill besparingar, som, genom indragning af öfverflödig Jägeri-betjening, kunde sig förete. Kongl.
Den, som uppmärksamt tager kännedom oin Deparlements-chefens nu klandrade yttrande, kan icke undgå att finna den förmenta afvikelsen från Rikets Ständers beslut om medlens användande vara långt aflägsen från de oriktiga dispositioner af statsmedel, hvilka Grundlags-stiftarne böra anses hafva velat förekomma genom Regeringsformens föreskrifter; åtminstone skall icke någon utan tvekan vilja bestrida, att så länge klander icke finnes kunna ega rum emot sjelfva den reglering, hvartill ifrågavarande medel blifvit använde, den' gjorda anmärkningen är att hänföra till dem, hvilka den konstitutionela granskaren med fullt fredadt samvete kan åsidosätta.” b) af Herr Friherre Cederström: "Jemte det jag instämmer i den reservation emot denna punkt, som af andra ledamöter blifvit afgifven, anhåller jag att ytterligare få tillägga, att Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 65 att jag anser den klandrade åtgärden befordra flottans tjenstbarhet och följaktligen rikets sannskyldiga nytta, utan att några medel blifvit dragne ifrån deras ändamål inom 5:te Hufvöcltiteln. Departements-chefens yttrande till protokollet inför Kongl. Majit visar tillräckligt, det någon minskning uti antalet Under-officerare icke låter sig, verkställa. Uti Kongl. Maj:ts Proposit ion vid förra riksdagen föreslogs en nära total indragning af större skepp, begärdes ett anslag af 30,450 R:clr åt 47 officerare af olika grader och 3,771 R:dr 32 sk. till förhöjning i aflöning åt eli antal Usta klass matroser, hvilka borde göra Under-officerstjenst, då det ansågs nödvändigt att förbättra Under-öfficers-korpsens löner, medelst indragningar och lönernas fördelning på de qvarblifvande. Rikets Ständer ville icke medgifva linieskeppens afskaffande och beviljade icke det begärda anslaget för flera officerare, endast det mindre till aflöning åt matroser. År 1824 utgjordes flottans Under-officers-korpser af 470 personer och år 1853 af280.
Huru stora dessa faror likväl äro för ynglingar, äro de dock mindre än för qvinnan, hvars skära jungfruliga väsende ofta icke förmår att resa sig när det en gång fallit, åtminstone äro exemplen derpå mera sällsynta än man vill hoppas. Jag nödgas således afstyrka bifall till alla de här framställda förslagen, vare sig de afse aflåtandet af en underd. skrifvelse eller beviljandet af ett anslag, såvidt. de omfatta inrättandet af skolor i allmänhet. Vill man deremot begränsa frågan inom de gränsor, som Hr Lilljehöök upgifvit, skulle jag gerna vara med derom; men Hr Lilljehöök har dock icke fullkomligt uttryckt hvad jag anser vara det rätta och angelägna i denna sak. Beträffande åter Hr Ribbings förslag, så antyder detsamma det väsendtliga af hvad jag åsyftar, och jag får derföre förena mig med honom. Rdr är visserligen en ringa summa, men dermed kan dock något göras, och om den underd. skrifvelse» åtföljes af ett penninge-anslag, ser Regeringen att R. St:r menat allvarligt med saken. Hr Cederschiöld, Gustaf: Här har åtskilligt blifvit yttradt angsde qvinnans upfostran, och jag ber att såsom ett tillägg dertill få fästa upmärksamheten på huru vigtig denna upfostran är för sönernas upfostran. Genomgår man historien skall man finna, att de utmärktaste män vanligen haft utmärkta mödrar; och man behöfver i detta hänseende blott återföra tanken på Napoleon I, hvars ovanliga moder obestridligen lade första grunden till hans storhet. Hr Lilljehöök och Erih. Cederström hysa mycken farhåga för att skicka flickor till allmänna skolor; dervid har man dock låtit 622 Den 23 November f. m. skrämma sig af ordet »allmänna.» Det är f. n. ganska vanligt att man på landet skicka sina döttrar till pensioner i städerna. Jag hemställer vid sådant förhållande, om det är sämre att skicka dem till skolor, sorn äro kontrollerade af Staten, än till sådana, som icke äro underkastade någon kontroll, och som till lärare hafva personer utan kunskaper.
Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära del af de Krigslagar, som na lära vara under utarbetning; jemte Friherre nen Schulzenheims, Conrad Theodor, och Herr Cederschjölds, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. Bancooch Lag-Utskotten: Friherre Boijes, Ludvig, den 15 dennes e, m. på bordet lagda Motion, angående inställelse af Banco-Auctioner i de fall, der efterlefnad af nuvarande 18 och ig §§. i Kongl. Förordningen den 13 Julii 1818, rörande Inteckning i Fast Egendom ? kunde för egaren bereda möj'; 2^8 Prat, TJulr. d. ag T)ec. iRa,?. ligt lidande; jemte tle af Friherre Boije ilen 19 dennes e. m, och af Herr von Hartmansdorff Augnst, denna dag, rörande samma ämne, afgif3ie yttranden. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskonets den 23 dennes, under N;o 6, afgifne och samma dag på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Trenne RiksStånds återremiss å Utskottets förut, rander N;o 4, aflåtne Betänkande, angående rättighet för Banco-Fullmägtige att fortfarande efter nästa års ingång vidtaga anstalter om Silfverköp, fann Ridderskapet och Adeln för godt att förstnämnde utlåtande gilla. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets, den 27 sistlidne November, under N:o 3 afgifne, och den 12 dennes e. m. på bordet lagda, Memorial, angående tryckning af den från Banco-Fullmägtige till Banco.Utskottet vid denna Riksdag afgifna Berättelse. S. D.
Don har icke, såvidt jag kan finna, låtit sig göra på annat än 2:ne sätti derigenom att befintliga qvarnar komma att hädanefter betala, hvar qvarn för sig särskildt, detsamma som man hittills i grundränta betalar, och då har man icke vunnit annat än att skatten, i stället för grundränta, kallas bevilln., hvilket vore ungefär detsamma; eller också derigenom att de 130,000 rdr, som nu utgå från qvarnarna såsom grundränta, komma att efter någon annan grund på samtliga qvarnar förblifva. Men derigenom skulle den orättvisa uppkomma, att, på det dessa qvarnar skulle kunna lindras, lika mycket skulle påläggas de andra. Det synes således att den der ersättningen för uppgående qvarnräta har sina stora svårigheter, och då så är, torde väl vara rätt och nödvändigt att, innan man fattar definitivt beslut om dess upphörande, man på samma gång betraktar frågan om bevillmn, så att man icke måhända först fattar ett beslut, som sedermera icke låter sig realisera. Jag är derföre af samma tanke som föregående talare, att denna fråga bör behandlas i sammansatt Statsoch Bevilln.- Utskt., och anhåller att propos. derom måtte af H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, till Ståndet framställas. Hr Printzensköld: Bland de utgifter, som tillförene egt rum för att bereda inkomster åt Wadstena samt amiralitetskrigsmanshuskassorna, voro enligt äldre förordningar de så kallade afoch tillträdes-afgifterna vid rusthålls försäljning eller transporterande från en till annan, och hvilka afgifter erlades till statens uppbördsman, som redovisade dem direkte till kassorna. Por några riksdagar tillbaka föreslogs att dessa af - 518 Den 26 Maj e. m. gifter skulle ingå till statsverket mot ersättning derifrån till kassorna. Detta skedde, och för att de ifrågavarande afgifterne skulle komma statsverket till godo, så förvandlade man dem i Ch. Sigil, hvarmed köpeoch transportafhandlingar om rusthåll skulle beläggas utöfver det belopp, som i dylik Ch. Sigil. för dylika handlingar förut var bestämdt; men huru länge varade detta? Jo jemt till påföljande riksdag.
Då nu således den af Herr Boman väckta motionen, så väl till motiv som till slutresultat, innefattar precist samma yrkande, som det, hvilket redan utgjort föremål för domare-magtens pröfning och blifvit af Högsta Domstolen ogilladt, så måste häraf, efter min uppfattning, oförtydbart följa, att Borgare-Ståndets Talman enligt 90 § Regeringsformen icke egt rättighet att å Herr Bomans motion framställa proposition. Hvad beträffar den uti Betänkandet förekommande strofen »att Högsta Domstolen endast yttrat sig om Herr Wallenbergs rätt att erhålla fullmagt, men icke ingått Konstitutions utskottet** Memorial M 4. 17 ingått i vidsträcktare pröfning af hans behörighet att vara Riksdagsman», så har denna strof förekommit mig vara af den beskaffenhet, att säkerligen mången, lika med mig, skulle betrakta densamma endast såsom ett gyckel, så vida den blifvit framställd af en enskild person, och ej, såsom nu är fallet, af Konstitutionsutskottets majoritet; att domaremagtens beslut hålles i helgd, utgör ett af hufvudvilkoren för det lagbundna samhällets bestånd. Afven om jag skulle anse Högsta Domstolen hafva misstagit sig uti tillämpningen af Grundlagens föreskrifter, eller trädt utom gränsen af sin befogenhet, måste det dock alltid vara min pligt att respektera det beslut, som af Högsta domaremagten blifvit meddeladt. Att misstag och fel kunna begås äfven af Högsta Domstolens medlemmar är visserligen obestridligt, och de äro derföre icke heller fritagne från ansvar för sina åtgöranden. Sättet för sådant ansvars utkräfvande finnes i Grundlagen bestämdt; — men det af Borgare-Ståndet nu gjorda försök, att tvärtemot tydliga stadgandet i 90 § Regerings-formen få under sin pröfning draga en fråga, som redan blifvit af Högsta Domstolen genom formligt Utslag afgjord, innefattar, såsom jag förmodar, det enda i sitt slag, som under vart nu gällande Stats-skick egt rum. Det har varit majoriteten inom 1860 års Konstitulions-Utskott förbehållet, att åt detta Borgare-Ståndets grundlags-stridiga försök lemna sitt godkännande.
»Så kom hon underfund med, att hennes sorg och lifsleda, hennes känsla af öfvergifvenhet och hennes förbittring, hennes afundsjuka, ja, till och med hennes hat och hårdhet, det hade varit kärlek allt samman eller verkades af hennes kärlek. Hon hade älskat honom, ja, utan att veta det, från första gången hon såg honom. Då hade det frö i hennes själ, hvilket tanken på honom hade sått, begynt att spira, och det hade sedan kämpat sig fram under jorden i mörker och förtviflan, i längtan och saknad, genom stenig grund och soltorkad mull. Utan att låta sig hejdas, hade hennes kärlek banat sig väg, och då så sorgen hade böjt henne och ångern gripit henne, och då hon erkände sin orätt och sin skuld, då hade den brutit fram helt, växande starkare och starkare, till sist alldeles öfverskyggande henne – nu såg hon det.» Under en julhelg få de besök af en ungdomsvän till Banner samt en systerson till honom. Denne är ung och skön som en af Hellas’ gudar; Banner misstänker en kärleksförbindelse mellan honom och Judith samt kräfver i kränkt stolthet sin hustru till räkenskap. Hon vägrar att lyda maktspråk. Men så, i en vek stund, ber han henne yppa allt, och det gör hon, säger huru varmt hon älskar honom, alltid älskat honom och att hon vill lefva helt för honom. Hela intresset faller naturligtvis på utvecklingen af förhållandet mellan Judith och Banner, särskildt på den förras personlighet. En konsekvent genomförd komposition bidrager i väsentlig mån härtill. Berättelsen är en följd af scener och interiörer, uppträdda på den fortlöpande tråden af analys, hvilka fast ansluta sig till hvarandra, förklara hvarandra, betinga hvarandra. Ingen episod står der för sin egen skull, utan för sammanhanget, och hvarje särskild är med konstnärlig takt och urskilning vald och anbragt så, att den visar oss grunddragen i de båda hufvudpersonernas karaktärer, det innersta i deras kynnen, det som bestämmer deras handlingar och det helas gång. Förf. har lyckats så precisera denna förherskande grundegendomlighet och att ställa den i så skarp belysning, att läsaren utan all ansträngning fullt förstår alla de handlingar och yttranden, hvilka utspringa deraf.