Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som den stämpelafgift, hvilken af R. St. vid 1823 års Riksdag fastställdes för allmänna tidningar, är för redaetionerna likaså tryckande som besvärande samt, såsom statsinkomst betraktad, har det felet, att den till Staten inbringar en alltför obetydlig summa, äfvensom den, i anseende till de starka afbränningarna vid stämplingsoperationen kostar de beskattade vida mera, än hvad Staten erhåller; så vågar jag vördsamligen föreslå, att denna afgift må alldeles försvinna. Då tidningarna i alla fall erlägga i bevillning 5 proc. af den behållna inkomsten, anser jag dera derigenom vara tillräckligt onererade; och genom det af mig nu väckta förslag skulle allmänheten naturligtvis vinna den stora fördel, att den för vida bättre pris, än sora nu är förhållandet, kunde hålla sig tidningar. Om remiss till Bevilln.-Utsk. anhålles. 2:0 Sedan R. St., såsom en följd af den utaf dem stadgade religionsfrihet, redan, enligt hvad jag vill påminna mig, år 1771 tilläto medlemmar af Judiska nationen att hit i Riket inflytta, dröjde det ända lill år 1782, innan det märkvärdiga och ännu gällande Judereglementet utkom. Då uti andra länder afsigten med Judarnas emottagande varit, att småningom söka ingifva dem interesse för deras nya fädernesland och göra dem till nyttiga statsmedlemmar, har deremot nämnde reglemente af år 1782 den påtagliga tendensen att endast göra Judarna i Sverige till schackrare, d. v. s. till de skadligaste vattubin på en redan försvagad samhällskropp. Emedlertid äro nu, till följd af detta slags inbjudning, ett antal Judefamiljer i vårt land inkomna samt härstädes fortplantade och nationaliserade. Att nu återigen drifva dem ut härifrån vore i hög grad orättvist; och att än ytterligare behålla dera här, på de vilkor 1782 års reglemente föreskrifver, är, som jag tror, i hög grad opolitiskt. Utan att påstå, det rätta tiden ännu kan vara kommen för Judarnas totala emancipation, vågar jag dock hålla för, alt en allvarsam revision af 1782 års Judereglemente är af behofvet i hög grad påkallad.
Då Revisorerne, jemlikt, Urte punkten, fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru ett frän Frankrike införskrifvet parti asphalt, som bordt utgöra 591 skeppund, efter framkomsten befanns väga endast 562 skeppund, utan att någon ersättning för felande 29 skeppund sedermera kunde Kronan beredas, — den person, sorn i Paris haft bestyr med upphandlingen, emellertid erhöll 245 francs i discretion, får Kollegium i underdånighet anföra, att, enär genom anställda noggranna undersökningar utrönt och utredt blifvit, att ofvanberörde undervigt tillkommit genom afdämning och spillning, hufvudsakligast vid den länga landtransporten genom Frankrike, hvilket ock föranledde, att, på sätt Revisorerne anfört, ersättning för bristen ej kunnat Kronan beredas, Kollegium, för sin del, icke kan uttänka någon laglig elier billig grund lör den slutsats, att nämnde förhållande i någon mån borde eller kunde in - — 267 — verka på koinmissionärens rätt till ersättning och vedergällning för den tidspillan, möda och besvär honom genom det lemnade uppdraget tillskyndats. I 12:te punkten hafva Revisorerne, jemte förmälan, att till Kronan försålts af det ä fästningsvallame vid Carlsborg skördade, fortifikationsbefälet och tjensternännen tillkommande, hö, år 1848: 2,555 LU 12 1% för 567 R:dr 43 sk. 9 r.st, och år 1849 : 3,637 Lii 12 ti mot 12 sk. 10 r.st lispundet, dels anmärkt, att entreprenadauktion för upphandling af det sistnämnde år för fästningen erforderliga hö ej enligt författningarne ägt rum, dels tillkännagifvit, att 880 skeppund å Wisingsö skördadt. hö samma år blifvit, för Kronans räkning, å auktion i Grenna försåldt för 2 R:dr 25 sk. skeppundet, eller 6 sk. 1 r:st för lispundet, och således för mindre än hälften af hvad Kronan för ofvanberörde hö å Carlsborg fått betala.
Han kände hela bitterheten af den kaotiska tomhet, som intar vårt inre, då den idé, som varit det hemliga drifhjulet till alla våra handlingar, den tanke, den känsla som uteslutande beherrskat vår själ, på en gång försvinna; vi ha’ icke förut anat hvilken väsendtlig del den var af vårt lif, förrän omätligheten af det tomrum, den lemnat, kommer oss att inse, att ett lif utan mål, utan en lifgifvande känsla, hvaromkring alla de andra samla sig utan en passion, eller en idé, den må vara god eller ond, verklig eller inbillad – är intet lif, utan blott en tynande, eländig och förfärligt plågsam känsla af vår existens – en smärtsam öfvertygelse att själen i vårt lif är borta Då denna förlorade själ kan ersättas, då ett nytt intresse kan återlifva vårt mod, en ny passion intaga vårt hjerta – då har den fordna endast, varit en chimèr – ett fantom uppkalladt af vår inbillning, ty när det verkliga vilkoret för vårt lif är borta kan endast idéen om döden, längtan efter grafven intaga dess plats, och hela det vegeterande lif, som återstår oss, blir – blott ett liktåg Klockornas ljud väckte Konrad ur den dvala, den modlöshet, hvari han nedsjunkit; han fann att ehuru han gått otaliga krokar, var han nu blott på andra sidan om hemmet, der den lilla kyrkan speglade sig i sjön vid kullens fot. – Nu! just nu lyses det kanske för Anna och honom, – sade han halfhögt och sprang upp; – ja, jag vill gå dit jag vill höra det, och derigenom kanske finna bot för min galenskap – fortfor han häftigt, med denna barnsliga lust att göra sig sjelf så beklagansvärd, som möjligt, denna sinnrikhet att plåga sig med sjelfskapade lidanden, som bäst bevisar att sorgen blott ligger på ytan af vårt hjerta. Konrad skyndade utan betänkande ned för backen och kom till stranden. Solen glittrade på den småkrusiga vattenytan och båtarne, som kyrkfolket begagnat, gungades upp och ned af de sqvalpande vågorna.
De uti näst föregående punct omförmalda Obligationer fä utan åtskillnad, begagnas uti liqvider af Dan, hvilka fran GöthaCanal Bolagssaint Malmö Disconter blifvit meddeldte; och anmårkes härvid, att enligt hufvudbetänkandet (pag. 10J, hafva förenade Utskotten instämt deruti, att Rabatt borde beräknas d Obligationer ne, vår de på förenämnde sått användas-, men att vid anställd votering öfver den fråga om Rabatten skulle Å omma att beräknas efter Sex eller Feni procents ränta, Två Stånd slädnät emot Två Ständ-, äfvensom, att sedermera, vid skedd omröstning öfver den fråga, hvartill anmärk, ningarne föranledt, om nemligen Obligation nerne skulle till fulla beloppet eller med rabatt beräknas uti Låntiqvider, Två Ständ slädnät emot Två Ständ; sd att till Rikets Håglöf, Ständers omedelbara afgörande måste öfverlemna*, om ifrågavarande för Gö* 73 Den 2 Junii. thaCanal-Bolags samt Malmo Discon» fe/-* skulder utgijna Obligationer, rzäg de begagnas till liq vide rån de af Lein, hvilka fr än endera af dessa Disconter blifvit me ddelte, md beräknas till julla beloppet, hvarå de lyda, el~ ler med rabatt: för deras åter st de tule förfallotid, samt i éenare händelsen, om denne rabatt skall beräkas efter Sex eliev Fern proenfs ränta om året. Friherre Cederström •' Jag tror att det vore nyttigt för utredningen uf Disconterne, att ifrågavarande Obligationer fingo, efter det ena alternativet i 5:te punkten, till fulla beloppet beräknas; sådant skulle åtminstone medföra mycken lätthet i liqvjden. Friherre Hjerta, Fredric: T anledning af Öpt nyss fattade beslutet har jag, rörande np, förevarande punkt, fått en helt annan tanka, ån den jag föret ägde. Då nemligen nian beslutat, att den ena hälften af hela
Utskottet kan, på grund jemväl af denna erfarenhet, icke antaga för otroligt, det cursen skulle kunna lika mycket falla under 128 sk., som den kan tidtals stiga öfver detta belopp, utan anser sig tvärtom hafva stöd för den förmodan, att, då silfver kan fritt utvexlas samt fritt utoch införas, hvarigenom cursen närmare skall hålla sig efter det verkliga handels-förhåilandet, cursfall lill 1 å a sk. under 128 sk. på Stockholms och Götheborgs Börser ej mindre säkert hädanefter såsom förr kan påräknas vid en förmonlig hnndels-ställning, än curs-stegring med 2 å 3 sk. öfver 128 sk. kan inträffa, då handelsställningen är för landet ofördelaktig. Att, genom Utskottets plan, något hinder blifvit satt för ett sådant vexel-cursens temporaira fall, mäste Utskottet äfven bestrida, samt får fästa uppmärksamheten derå, att väl, pag. 18, blifvit sagdt, ”att BancoStyrelsen må, när cursen står vid eller under pari, ega afsluta sådane köp”, men att dermed ingalunda är sagdtj, att Banco-Styrelsen, hvarje gång sådant curs-förhållande inträffar, skall vara förbunden genast vid - Banco Utsholtels Utlåtande N.o 16. taga en dylik ålgård. Vid den gjorda beräkningen, huruledes, genom utvexling af 10 millioner
Denna af Öfverste Ericson anställda jemförelse är grundad på samma förutsättning, som af Kommittéen antagits, nemligen att blott endera af dessa banor skulle i sin helhet bringas till fullbordan och utgöra de vestra orternas jernvägsförbindelse med hufvudstaden. Då således en norr om Mälaren dragen jernvägslinie icke kunde för' Stockholms sammanbindande med rikets vestra och södra orter samt med Norrige blifva lika fördelaktig som en bana söder om samma sjö, borde förstnämnde linie, enligt Öfverste Ericsons åsigt, anläggas med hufvudsakligt afseende å hvad de norr om Mälaren belägna provinsernas intressen i allmänhet fordrade, samt följaktligen icke framdragas i närheten af denna sjö, såsom Kommittéen föreslagit, utan deremot från Stockhölm gå öster om Sigtunafjärden kortaste vägen till Upsala och vidare till Sala, samt derifrån utgrenas dels i nordlig riktning mot någon punkt af Gefle-Dalajernvägen och dels öster om Linde, till Frövi på Köping-Hult-banan; varande längden af hela den sålunda föreslagna Norra stambanan, hvaraf likväl endast vägen mellan Stockholm och Sala blifvit undersökt, approximativt beräknad till 30 mil och anläggningskostnaden uppskattad till 700,000 R:dr pr mil eller tillsammans 21,000,000 R:dr R:mt.
Uti 107 § åter stadgas, att Bankens metalliska kassa ej må bibehållas vid ett belopp, som understiger 2,500,000 Riksdaler i silfver, oberäknad! den del af nämnde kassa, som i § 106 mom. litt. g och h omförmäles. nemligen enligt litt. g) det silfver eller Hamburger banko, som genom vexelköp blifvit hos något eller några kända och säkra handelshus i Hamburg eller Altona, för Bankens räkning, nedsatt, samt del silfver, hvilket är under transport från utrikes ort lill Banken, och enligt litt. h) beloppet af de uppköpta vexlar. hvilka icke till liqvid förfallit eller blifvit för inkassering till Bankens i näst förestående moment omförmälda handelshus afsända. Då nyssnämnda poster ansetts icke böra få inberäkna.? i det för metalliska kassan stadgade minimi-belopp af skäl, att denna del af berörde kassa icke kan till utvexling från Banken eller till myntning genast användas, samt förhållandet blifver enahanda med i Battken och Låne-kontoren belånadt guld och silfver, emedan dessa panter först då desamma icke vid förfallotiden utlösas, hemfalla till Banken och derefter kunna uppmyntas, så torde, under förutsättning att Utskottets i föregående punkt gjorda hemställan af Rikets Ständer gillas, mom. lill. i) af 106 § få i 107 g upptagas ibland afdrags-posterna vid beräkning af minimum för Bankens metalliska kassa. Stockholm den 16 Februari 1858. Banko-Utskottets Memorial JS:o 83. Ank. till Ejtp.-Ulsk. den 20 Febr. 1858, kl. 2 e. m. Memorial, om kungörande af åtskilliga föreskrifter• i Bankoreglementet.
Månne det skulle vara så svårt att kunna uppfatta betydelsen af de stora och vigtiga skäl för en opinionsyttring, som förutsattes hafva legat till grund för Ulsk:s majoritets afstyrkande att anslå medel till den ifrågavar. bristens liqviderande; då StatsUtsk:s ledamöter varit i tillfälle att granska de cabinettscassan röride handlingar, på hvilka Ufskls majoritet säkerligen grundat sitt utlåt., synas de haft tillfälle att se, huru cabinettscassans brydsamma ställning uppkommit, fortgått och vuxit från riksdag till riksdag, utan att något meddelande till R. St. blifvit afgifvet. De hafva sett huru Svenska och Norrska cabinettscassan blifvit intrasslad uti olofliga låneafhandlingar med det s. k. Colonial-departementet, och hvarvid innehållet af Reg.Fins 76 § icke kunnat undfalla dem; och de hafva äfven bort kunna uppfatta Regeringens sätt att behandla denna fråga i sin hel - J02 Den 27 Februari f. m. het. Om en ochannan ibland dem icke delat bekymren öfver det inom en constitutionel stat icke I i kg i 11 liga sätt hvarpå den nya ministeren blifvit sammansatt, utan garantier af kända, mycket mindre af godkända politiska grundsatser; om den inom RiksSttn yttrade missbelåtenhet med Statsrådets incompletla skick och dröjsmål med de hvilande grundlagsfrågors ocb beslutade lagfrågors afgörande, sedan riksdagen varit öfver ett år, icke af alla delas; oin under våra närvar, ministeriella förhållanden icke af alla hysas de allmänna farhågorna i anseende till Regeringens blifvande medverkan för de af nationen så omisskänneligt påkallade stora reformfrågornas behandling; loide likväl tillräckliga anledntr vara för banden för den opinionsyltring, sorn kan finnas uti majoritetens af StatsUtsk. till R. St. afgifr.a afstyrkande utlåt, i afseende å cabinettscassaskilldens liqviderande.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den ll Febr. 1863. Presle-Ståndet den n Borgare-Ståndet den ll Bonde-Ståndet den 18 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående pension från allmänna Indragningsstaten åt Justitie-rådet rn. m. A. F. Gyllenhammar. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 31.) S. A. K. Uti nådig Proposition af den 2 December sistlidet år har E. K. Maj:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, hurusom Justitierådet, Kommendören af E. K. Maj:ts Nordstjerneorden, Axel Fredrik Gyllenhammar, med företeende af läkarebetyg, utvisande att han, lill följd af obotlig, organisk hjertsjukdom, hvilken tvingade honom att undvika hvarje både kroppsoch själsansträngning, samt att han således hvarken kunde eller borde med utöfningen af sitt embete fortfara, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att, då sökanden ännu icke uppnått högre ålder än af 60| år, E. K. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande för honom ä allmänna indragningsstaten af sådan pension, som, derest han vore till 65 lefnadsår hunnen, skulle honom tillkomma, på det att Gyllenhammar, som saknade egna tillgångar, tillräckliga till försörjande af sig sjelf jemte familj, måtte blifva i tillfälle att från Justitieråds-embelet begära afsked. Enligt hvad berörda läkarebetyg gåfve vid handen, vore sjukdomen at beskaffenhet att icke lemna hopp om sådan förbättring i Justitierådet Gyllenhammars helsotillstånd, att embetets utöfning, hvarifrån han redan under ofvannämnda och nästföregående år tidtals varit genom sin sjuklighet hindrad, kunde af honom återtagas.
N:o 110, i anledn. af väckt motion om upphörande af äldre förbud för åtskilliga socknar i WesteiDalarne att fritt begagna deras skogsprodueter; N:o lil, i anledn. af väckta motioner om förändring i författningarna ang:de mått, mål och vigt; N:o 112, i anledn. af erhållen återremiss af betänk. JV:o 19, ang. väckt motion om köpings anläggande vid Wrigsta gäst gifvaregård i Jönköpings län; N:o 113, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o 8, ang. upphörande af all förhöjd tjenslårsberäkning vid ansökning till preslerlig befordran; N:o 114, i anledn. af återremiss af betänk. N:o 77 rör:de Den 11 Januari e. m. 189 väckta motioner om bestämmande af aflöning' för fjerdingsman; om säteriägares m. fl. skyldighet alt deltaga i fjerdingsmanuabestyret; örn ordningen för denna tjensts bestridande af sockenboarne; samt om utfärdande af ett reglemente för fjerdingsman; N:o 115, i anledn. af väckt motion om ffi kolhandel; N:o 116, i anledn. af väckt motion om utvidgad smidesrält inom bergslagen. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 3 e. m. lii fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 11 Januari 1845. Plenum kl. 6 e. m. fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s d. 18 och 21 sisll. Dec. på bordet lagda betänk. N:o 12, ang:de tu 11 be vi 11 ni ngen. Härvid fortfor den i förmiddagens plenum började öfverläggningen om l:sta punkten, ang:de de såväl i K. M:s nåd. skrifvelse d. 6 sisll. Aug., sorn i en del motioner förekommande framställningar i afseende pä grunderne för tull-taxe-regleringen. Frih. Cederström, Jacob: K.
Excellens Juslilie-Slatsminislern Friherre Nordenfalk, i anseende lill flere mol lorslagel förekomna anmärkningar och betänkligheter, förklarat sig icke kunna tillstyrka delsammas antagande i dess helhet, men sorn Ii Esc., lika med Rikets Ständer, ansåg Kongl, kungörelsen af den 14 Januari 1824, jemförd med XV kapitlet handelsbaden, i flera hänseenden vara ofullständig och ytterligare bestämningar för dessa inrättningars verksamhet, och allmänhetens derunder beroende säkerhet, behöflige; sä och då afhjeipandel häraf icke ulan betydliga olägenheter kunde uppskjutas intill nästa riksdag, emedan alla då varande privatbankers oktroyer dessförinnan, eller inom utgången af år 1847, komme att löpa till ända, hade H. Exc. i underdånighet hemställt, huruvida icke, uppå vidare föredragning i ämnet af chefen för Finans departementet, någon författning till efterrättelse för enskilda bankbolags bildande kunde i nåder utfärdas med den rätt, 89 §. regeringsformen medgifver, och med stöd derjemte, icke allenast af högstberörda kungörelse af år 1824, utan ock af hvad Rikets Ständer nu i ämnet anfört och föreslagit ; uti hvilket underdåniga tillstyrkande Stats-rådets öfriga närvarande ledamöter, H E. Herr Statsministern för utrikes ärenderna, Friherre Ihre, Herrar Stats-råderne Fåhreeus, f riherre Staél vatt. Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, IParn, Friherre Gjllengranat och Faxe sig förenat. Ärendet förevar sedermera ånyo uti Statsrådet, uppå föredragning af chefen för Finans-departementet, den 9 Januari 1846, då frågan gälde, huruvida icke, på de af Rikets Ständer anförda skäl och till undanrödjande af de anmärkta bristerna, ny författning, omfattande de financiela och reglementariska delarne af frågan, borde, rörande enskilda bankbolags bildande, utfärdas. Föredragande
224 Den 29 Mars. följderna blifvit mera välgörande, men då en Skyddseller så kallad MinimiTabell derjemte antogs, så bidrog denna halfmesure, såsom atvikande från hufvudprincipen , mycket dertill, att projectet icke fullkomligt kunde lyckas, 1 synnerhet som flera af de reglor deruti stadgades, ägde gamla BevillningsFörordningens brister, hvilka ännu mera ÖKades igenom de tillägg och förklaringar, som vid den derpå följande Urtima Riksdagen i Örebro bletvo gjorda. Vid mindsta afvikande från en rättvis regel måste man ofta ombyta rättesnöre, och man tager för skicklighet, konsten att draga sig ur sådana svårigheter, som man sjelf tillskapat. Att mindre vane Taxeringsmän, vid tillämpningen af dessa särskildta stadganden , ofta blifvit förvillade, torde så mycket mindre företalla underligt, som methoden var ny, ingen säker föreskrift var gifven för hemmansvärderingen , hvilken till större delen berodde på Taxeringsmännens eget omdöme, och således nödvändigt måste utfalla olika i hvarje Taxeringsdistrict och hvarje Län, då ingen allmän Comité var förordnad att öfverse det hela, hvartill ytterligare kommer, att en längre tid alltid erfordras, för att hos en menighet göra äfven de allmännaste sanningar begripliga. Emellertid har på alla ställen, der denna prino p att betala ef ter behållen inkomst blifvit använd , betydliga summor influtit i Statscassan. Endast Staden Götheborg, som före 1809 års Riksdag erlade i årlig bevillning omkring 27,000 Den 29 Mars. D25 27,000 R:dr, skulle likväl, efter de 1S10 mer än fördubblade StatsbehoiVen , icke betalt högre skatt, än några och 50,000 R:dr, men genom detta Taxeringssätt har Kronan i stället erhållit öfver 100,000 R:dr, och förhållandet har varit enahanda på alla de ställen, der förmögnare personer funnits. Hvilken lättnad har icke detta medfört för de mindre bemedlade, och huru talande äro icke dessa erfarenhetsbcvis för systemet?
Sparre, Erik: I den nu gjorda inbjudningen har tiden för högtidligheterna i Borås icke kunnat närmare bestämmas, emedan den är beroende af H. M. Konungens ankomst. Jag får likväl upplysa, att, så vidt K. M:t redan nu kunnat bestämma tiden för sin ankomst, högtidligheterna skulle komma att ega rum den 30 eller 31 i denna månad. Vid föreg:de dylika tillfällen har R. o. Ad. genom elektorer utsett sina deputerade. R. o. Ad. har likväl då varit mer mangrannt församlade än nu är fallet, och jag hemställer derföre, om icke, för den händelse It. o. Ad. behagade antaga inbjudningen, det måhända vore lämpligare att de deputerade utsågos genom omedelbart val. Sedan R. o. Ad., uppå Hr Gr:s o. Landtm:s framställning, antagit Direktionens inbjudning att medelst tio deputerade deltaga i högtidligheterna vid den ifrågav:de jernvägens invigning, beslöt R. o. Ad., i enlighet med särskilda af Hr Gr. o. Landtm, framställda propos:r, dels att genom val in pleno utse de tio deputerade, dels ock att företaga detta val i det första plenum, som kommer att hållas i nästa vecka. Företogs val af en Bänkman inom 25:te Bänkm:s-Afd:n efter N:o 2322, Hr Sandströmer, Carl Johan Albert, och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd N:o 2309. Hr af Dalström, Gustaf Jakob, med 4 röster. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 8 och 18 dennes bordlagde Utlåt. N:o 42, i ani. af väckt motion om utvidgad religionsfrihet. Gr. Hamilton, Gustaf: Det finnes ett litet ord, som i folkens historia spelat en stor roll, som injagat skräck hos ty - Den 22 Jali. 563 ränner, städse hos folken väckt genklang, uppfriskat de mest förtorkade och värmt de kallaste hjertan. Detta ord är — frihet! Svenska folket är med rätta stolt öfver det sätt, hvarpå det vårdat sin politiska frihet.
Kostpenningar å 12 R:dr i månaden i Hingstridare, lön Kostpenningar å 12 R:dr 1 månaden 1 Dito, likaledes 1 CavaljersKusk, lön . Kostpenningar å 12 R:dr i månaden 1 Dito, 2:ne CavaljersFörridare och 8 Riddrängar ä dito dito, tillsammans 11 personer å 177 R:dr 16 sk Litt. C. Första Qvartalets Utbetalning af H. K. H. Prinsessans HandCassce-Medel till nedanstående Löntagare för år 1829. „ Rosen Förste Stallmästaren Grefve Stenbock Hofmarskalken Silfversparre . , „ Baron Lagerfeldt , . Kammarherren Grefve M. Stenbock , „ Baron Ulfsparre , , „ Baron Sparre I . , . Cavaljeren, Lieutenanten Anrepp . , LifMedicus Ekström . ToiletteJungfrun Holmdorff , , Städerskan Melle Forsslöf , Tapetseraren Högvall Lifkusken Dyk ... Charlotte Stenbock född Forsberg, ÖfyerHofmästarinna hos Högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Albertina. '/ Litt. Första Q vart alet s Utbetalning af H. K. H. Prinsessans HandCassceMcdel till nedanstående Pensionaircr för är 182g. Banco * Fröken Kurck , ... t ... 10 Fru Hohenhausen 25 — Fru Liljestråle 5o — Fru Westfelt 5o — Fröken Sinclaire , 8 — Mtlle Gharlotta Ekström 12 24 Enkefru Duchemin , , , 37 24 Enkefru Norman 25 — Fröken Augusta Liljestråle ,,, ) 2 24 — Eleven G. G. Qvarnström 3o — Blinda Gossen G. G. Sundberg . 4 — HingstridareEnkan Lind . 4 — Enkan Wetterberg 5 — TvillingSystrarna Lovisa och Ulrica Blomqvist 9 ' ' Summa B:co R:dr 282 24 — Stockholm den 18 Mars 182g.