Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja, hade jag en gång tagit itu med saken, så ville jag gå grundligt till väga, och hur vi nu studerade, bearbetade, författade och kokade, så — blef dock den lilla ofridsande, jag så oförsiktigt släppt lös, » bunden » till sist, som Malmgren ville ha det, o m nu också icke han hade tänkt sig detta i form af det vackra röda chagrinbandet på » Hagdahls kokbok ». * * 1897 han en af dessa förtroliga små gourmetmiddagar, som voro hans specialitet och till hvilka en inbjudning skattades som en eftersträfvansvärd utmärkelse. Att trädgårdens, kökets och vinkällarens håfvor därvid värdigt täflade och alla gingo från med förstarangspris, är j u lätt insedt. Men när man satt vid doktor Hagdahls bord, glömde man snart till och med de utsöktaste läckerheter för värdens egen personlighet. Det var något fullkomligt fascinerande i den ståtlige åldringens spirituella älskvärdhet, och vettigt skämt af en egendomlig gammaldagsbouquet som af ett ädelt och länge lagradt vin kryddade hvarje rätt. De åttioåtta årens framfart kunde man lika litet röja i den resliga, oböjda gestalten som i den ungdomligt lifliga intelligensen, men väl deras samlade och genom ett starkt personligt temperament destillerade visdom i minsta uttalande, som gick från hans mun. Det blef den sista gången! Vid de åren är ett människolif som ett högt spändt strängaspel — den minsta fläkt kan komma dess nerv att brista. En lindrig lunginflammation drog en hjärtaffektion m e d sig, och på ett par dagar var allt förbi. Hans andes klarhet förblef ofördunklad till det sista, och han gick öfver floden med ett leende på sina läppar. Från Iduns läsekrets. Hvad är Augusta? Ej något mildt kvinnligt väsen, det är tydligt, som så kan öfverösa Isa med galla och bitterhet. Om än Augusta är fullt nöjd med sin lilla kvafva sängkammare och sina plyschmöbler, så hvarför ej lämna Isa i ostörd ro i sin något luftiga fantasivåning. Ett af de klena fruntimren, som ej kunna flytta salstolarna, tyckes dock Augusta bestämdt ej vara.
Angående DiskontVerken. 1 :o Jhai ko - Di skon i -k 'a-ket. §. S. Af Fullmägliges Protokoll för den 3 Januari 1846 hafva Revisorerne inhemtat, att, oaktadt skedd anmälan, att den tili deltagande i Banko-Di - 11 skonl-Direklionell utsedde Ledamot af Borgare-Ståndet under en längre tid varit oell då ännu vore af sjukdom hindrad att omförmälda befattning utöfva , Fullmäglige likväl beslutat, alt Suppleant för bemälde Ledamot icke borde utses, för att, under bans fortfarande sjukdom, i Direktionen inträda. Revisorerne, som bysa den åsigt, att vid förfall på längre tid för Ordinarie Ledamot i Banko-Diskont-Direktionen bans ställe bör företrädas af dertill utsedd Suppleant, anse, till följe deraf, att Fulimägtige vid ofvan uppgifna tillfälle bordt, genom Suppleants utväljande, fylla det lediga rummet i Direktionen. §■ 0. Rikets Ständers Ar 184(5 församlade Revisorer för granskning af BankoDiskont-Verkets räkenskaper och förvaltning för nästförutgångna året, hafva, i afseende på utredningen af f. d. Riks-Diskonlen, förmält, att utestående låne-beloppet i nämnde Diskont utgjorde 8,985 R:dr 27 sk. 8 rist Banko, samt att, då innehafvaren af de enskilde Aktie-egarnes tredjedel uti nämnde summa förklarat, att någon afbetalning å densamma icke vore alt påräkna, Diskont-Revisorerne ville till nästblifvande Banko-Utskott hafva öfverlemnad hemställan om afskrifning af återstående ford ringsbeloppet, hvarigenom f. d. Riks-Diskonten kunde blifva slutligen utredd. Den sålunda gjorde framställningen få Revisorerne härmedelst till Rikets Ständers pröfning hänskjuta. §• io.
Ägare af insatte Capitaler i Trollhätte gamla Slusswcrksbyggnad, för hwilka 12 procent ärligt intretze af KonglMaj t och Kronan erhalleS, betala en fjerdedel af denna ränta i Bewillning. Af hwarje utfallande Winst pä Nummer-Lotte, rist samt andra nu warande eller framdeles blifwande Lotterispel, erlägga, enar den stiger kill femtio R:dr eller deruköswer, tionde penningen i Bewillning, sedan afdrag stedt för beloppet af infaltstn ä den Lott» sedel, hwarä winsten utfaller. Har osman omsörmälde Bewillning af Actier, Nummer,Lotteriet och Trollhätte Slutzwerks-Canalen in, riehalleS där utdelningen af förkjensten eller afkastningen ster; och redowises samma medel för hwarje ar uri Riksens Sländers Riksgälds,Contoir, hwarest de stola insättas. De som hafwa Frälse Egendomar, betala efter ingiswen och rigtig befunnen Rusttjenst.Längd och Jordebok i det Län, der samma Egendom är belägen, älta stilljngar sör hwarje Rustcjenstmark och hwiiken afgi-t, såsom innefattande egenskap eller likhet af Grundstatt, kommer till hälften eller syra stillingar för hwarje Rusttjcnstmark af Hemmanet alt utgå, ehwad derföre rustas eller icke, men den öfriga hälften upphör och försvinner om och enar Kongs Majrt i Nader stulle finna nödigt anbefalla Rustningens up. kan Dm s Januarli. 259 fattande; börandes de Frälsehemman som antingen ic« ke hafwa »agre Rnstrjenstpcrscdlar urr ränta, eller icke stä ull Rusttjenstlängderne utförde, wid Berville ningens beräknande anses lika med andra af enahanda storlek och godhet närmast belägne Frälsehemman, men i Skäne betalas för hwarjs hest Hemman utsockne lwa Ndr 40 tz.; i Blekinge kwä
Jag hyser den fasta öfvertygelse, att denna fråga är en ibland dem, som icke kunna falla, samt att det derföre vore skäl att ju förr desto heldre få den fullständigt undersökt och utredd, så att man sedermera med full tillförsigt kunde fatta sitt beslut. Då man nu endast begär en undersökning i frågan, anser jag det bevisa en ganska stor intolerans och en allt för långt drifven konservatism att icke medgifva en sådan. Jag yrkar återremiss af punkten. Dc härefter först till bifall och sedermera till återremiss å denna punkt framställde proposme besvarades med blandade Ja och Nej och blefvo vid deras förnyande på enahanda sätt besvarade, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg den sednast till återremiss framställda propos. besvarad med öfvervägande Ja. Gr. Björnstjerna och Hr Printzensköld begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos. Den som bifaller den del af Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk:s Betänk. N:o 97, hvari Utsk:t hemställt, att förslaget om förflyttning till hufvudstaden af Upsala Universitet må lemnäs utan åtgärd, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej anser R. o. Ad. de emot ofvannämnde del af Utskis Betänk, gjorda anmärknuföranleda till återremiss. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja—33. Hr Dalman: Jag anhåller att få till protokollet anmäla min reservation emot det nu fattade beslutet, under erinran, att det under öfverläggningen ej varit fråga om ett omedelbart antagande af förslaget om Upsala Universitets förflyttning till hufvudstaden, utan endast om en utredning af saken. Deri 15 Juli f. m. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfardadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. 3:dje punkten, ang-.de gjorda framställningar om upgörande af förslag lill verkställandet af Universitetens förflyttning, dels om åliggande för den, sorn vid Universitetet vinner befordran, all underkasta sig en sådan förflyttning.
AMALIA vid sitt arbete. GRANNEN in. Ett stort hvitstruket rum med svart bjelktak, små djupa Nå barn, hur är det med tålamodet? AMALIA. jag haft att göra med är denna servis af silfver, Tack Granne, det går an. Men det svåraste som jag skurat en half timme utan att den blir hvit. ADVENT GRANNEN. grunder, som Lagmannen säger. Fick Ni sofva i natt då? Det är sällsamt, men det har väl sina goda AMALIA. ute i vingården hela natten med harskramlan... GRANNEN. Tack, jag sof godt! Men Ni vet ju att far var fängd idé? Ja jag hörde det... Hvad var det för en be AMALIA. för att äta upp vinet! Jo han trodde sig höra stararne som kommit GRANNEN. Nå barnen! Arme man! Inte äro stararne ute om nätterna! AMALIA. hon inte glömmer bort att ge dem mat. GRANNEN. Ja, barnen! Hon har dem i källaren än; bara glömmer icke barnen! Och nu ska jag berätta Er något som man eljes icke får tala om. Ser Ni, ifrån min vinkällare fins en liten glugg in till Lag Fru Amalia! Den som föder foglarne, han ANDRA AKTEN mannens. I morse då jag var nere för att lufta ut, hörde jag röster. Och när jag tittade in genom gluggen såg jag Erik och Thyra lekande med en okänd liten gosse! AMALIA. Ni såg dem, granne? Och... GRANNEN. De voro muntra och friska... AMALIA. Hvem var lek-kamraten då? GRANNEN. Se, det kan jag inte gissa. AMALIA. Hela detta förfärliga hus är idel hemligheter. GRANNEN. i dem! Det är sant, men det tillhör icke oss att forska in med en harskramla. LAGMANNEN nog med att han satt stararne i min vingård, med sitt onda öga. Han har ett ondt öga, men det ska vi snart sticka! Jag kan också göra konster. Grannen är här och konspirerar! Är det inte ADVENT GRANNEN till Amalia. inte hvad man säger!
Jag får sålunda vördsamt föreslå : att R.,St. måtte, från och' med början af innevar. år, förhöja årliga anslaget för bankens enkeoch pupillcassa till 2000 r:dr b:co, att qvartaliter utbetalas, äfvensom medgifva, att denna cassas skuld till den s. k. dispositionsräkningen N:o 2, 4>5oo r:dr, med från innevar. års början upplupen ränta, får afskrifvas och eftergifvas; dock mot följande villkor: a) att samtlige på banko-discontens och låne-contorens stater uppförde tjenstemän och vaktmästare, äfvensom bruksförvaltare, blifvande pappersmästare och vaktbetjenter vid Tumba, berättigas, att, under samma villkor och med samilia rättigheter och sky ldigheter som hittills varande delägare, deltaga i bankens enkeoch pupillcassa ; b) att , ifall framdeles i något bankens verk sådana nya tjenstebefattningar skulle blifva tillsatta, som befunno sig i samma eathegori med någon af dem , som förut äro till delaktighet i enkeoch pupilIcassans styrelse berättigade, det må bero på bankens Öfverstyrelse, att, efter understyrelsens och cassans delägares hörande, sådan delaktighet medgifva, dock med rätt för den, sorn deraf kunde finna sig förfördelad, alt öfver ett sådant beslut, i vanlig ordning, hos BancoUtsk. eller revisorer sig besvära; c) att de tjenstemän inom banco-disconten och lånecontoren, som tillika innehafva tjenst i banken, erhålla delaktighet i cassan, endast för den befattning, med hvilken högsta pensionsrälten är förenad; d) att pensionerna bestämmas att utgå efter följande classification, och hvari någon förhöjning utan R. St:s medgifvande ej får äga rum, så länge icke förhållandet af cassans inkomster och utgifter under io år utvisar, alt sådan förhöjning med säkerhet och utan behof af ökadt anslag kan äga rum; i hvilket sistnämnda fall bankens öfverstyrelse, på delägarnes hemställan, må densamma medgifva.
Skaraborgs Dito 7,3oo. — Westmanlands Dito 6,170. — Stats-Verkets betydligaste spannmålsutgifter förekomma i Stockholm, Carlskrona, Christianstad, Malmö och Götheborg, 36 Kongl. Maj.ts Kådiga Propps. Kongl. Maj:t, som anser landets oeconomiska förhållanden ännu icke medgifva att väcka fråga om upphörande af spannmåls-räntors leverering in natura, öfverlemnar till Rikets Ständers bifall följande grunder för framtida förvaltningen af dessa räntor, hvarvid Kongl Maj:t åsyftat att på en gång bereda lättnad för de skatlskyldige och minskning i Stats-Vei kets omkostnader. 1:0 Ehuru rättigheten att leverera spannmåls-räntor in natura, efter föregången behörig uppsägning, å de skattskyldiges sida fortfar, afstår Staten ifrån rättigheten att in natura infordra sådana räntor och medgifver de skattskyldige att hädanefter alltid få dem lösa med penningar efter hvarje Läns årligen bestämda Markegångs-pris, eller efter det medelpris, som Rikets Ständer kunna finna för godt att ifrån Riksdag till Riksdag fastställa, och det utan tillägg af forsel-lön. 2:0 De spannmåls-qvantiteter, som det oaktadt komma att in natura utgå, böra i de fall, då Stats-Contoiret ej pröfvar för Stats-Verket förmonligt att erbjuda de skattskyldige nedsatta lösnings-pris till högst 16 sk. under hvarje Läns markegång, genom Kongl. Majus Befalluingshafvandes försorg Kongl. Majds Nådiga Propos. No 4^- ^7 på auction försäljas till leverering på sådana ställen, inom det i författningarne stadgade afstånd ifrån de skattskyldiges hemvist, som för dem pröfvas beqvämligast; hvarvid likväl iaklLages, att, då försäljning af större qvantiteler i något
S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\l 5, angående vilkoren för försälj ning af bränvin och andra blända eller distillerade spirituösa drycker; dervid Ståndet biföll hvad Utskottet, beträffande särskilda delar af den nu i detta ämne gällande förordning, yttrat och hemställt, utom i fråga: om uteslutande af 2 mom. i författningens 15 §; om förhöjning af den i § 18 stadgade bränvinsutskänkningsafgift från 40 till 50 öre för hvarje kanna; om förändrad lydelse af § 32; om förändring af 1 mom. uti § 41; om förhöjning af de i 45 § 1 morn förekommande böter; hvilka samtliga framställningar afäogos. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Memorial JVs 59, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVJ 57, öfver motioner om förändrad lagstiftning angående panträtt i lös egendom. Med vidhållande af sitt i ämnet förut fattade beslut, afslog Bonde-Ståndet förevarande Memorial. 364 Prot.-Utdrag den 7 Juni 1866. Den 7 Juni. Frän Håglöf,. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets Memorialer: JVS 123, med förslag til! de s:adganden i Riksgälds-kontorets reglemente, som angå detta verks skulder och fordringar. Bifölls, endast med uteslutande från första raden i § 14 af orden »sednast församlade» samt med rättelse af ordet »eller» till »och» i § 16. JVS 129, angående den Staten tillhöriga, till Riksarkiv tillförene begagnade f. d. Ridderstolpeska egendomen vid Skeppsbron.
Men då detta kan inses, är det lika svårt att uppgifva hvilken tid af året vöre för afla Rikets Landsorter och i afla afseenden tjenligast till flyttningstid. _ Dock synes det, åtminstone för landet, bäst om den utsättes litet före Midsommaren eller så, att tjenstehjonet oundvikligen Den I Martil, skall hafva tilHrjiclt sin nya tjenst den 00 .Tunn. Då är höslottern ej ännu börjad. Hela saningen är slutad. Det afflyttande tjenstehjonet har intet foder att förslösa oell det tillflyttande bör-» jar ej sin tjenst med ett svårt arbete i en mörk årstid: ett af dess första göromål är den muntra skörden. Frjveekan är ock då lämpligast. Husb onden kan lättast umbära biträde vid en del sysslor, emedan väderleken är mild: tjenstehjonet binner på de långa dagarne bäst sköta sina angelägenheter, kan under denna frivecka beqvämast besöka sina anhörige vid årstidens goda vä/glag oell mörkret skyddar icke de utsväfningar, hvartill ledigheten så ofta ger den vanartige och då från all uppsigt befriade, ett tillfälle, kanske en anledning eller väckelse. Linda skälet mot denna flyttningstid torde vara att på ett och annat ställe är byggnad företagen, som bäst verkställes denna årstid, och att mången behöfver, dels för sin hälsa, dels för andra angelägenheter, vara borta. Men desse äro tillfälligheter, sorn träffa få bland en hel Allmänhet: och det är verkligen mindre betydligt om några dagar vid denna årstid förspillas, än om hösten då mästa göromålen allmänt tillstöta och dagarne äro mindre tjllräcklige, Någon betydlig olägenhet torde ock icke finnas härvid för Stadsboen, Lättare är det för hvarje Husbondfolk att i en så vacker årstid sjelfve bestrida alla sysslor under så kallade friveckan eller hafva uppsyn på Legofolk, än om setina och kulna hösten: lättare också att få främmande biträde.
Uti Utsk:s förslag står visserligen taladt örn förhållandet emellan metalliska cassan och sedelstocken; men det lärer icke kunna nekas, att en bestämd minimisumma äfven har ett visst förhållande till sedelstocken. Jag torde således icke behöfva uppehålla mig vidare för vederläggande af nämnde anmärkning, och öfvergår derföre nu till frågan om creditivens nytta i allmänhet Beliofvet eller nyttan af att förstärka Bankens cassa kaninträffa, antingen då coursen är hög eller låg. Är den låg, så är det naturligt, att tillgång på vexlar, hvarför silfverköp kunna verkställas, är ganska god, och då bör följaktligen Ban ken använda ränterevenuer och andra öfverskott till silfverköp. Är åter -coursen hög, så är det naturligt, att Banken icke framstår såsom köpare, emedan bon då bidrog att uppjaga coursen än högre. Men det går derföre icke an att säga till dem, sorn komma till bancoluckan och begära att få tillvexla sig silfver: Ihna fä vara så goda och vänta, ty coursen har varit så hög, att vi icke kunnat skaffa oss något. Creditorer låta icke afspisa sig så knapphändigt, utan Banken är nödsakad att se sig om efter utvägar att promt inlösa sina sedlar med silfver. Då måste hon begagna sig af creditiv; då hon icke kän köpa, mäste hon låna. Banken får visserligen då en skuld på utrikes ort; men det är icke att förmoda , att coursen ständigt skall vara hög. Ban ken passar altså på att köpa vexlar, då hon icke oroar börsen, och dermed Iiquiderar hon successive sin skuld. På det siittet framställer sig saken för den, som vill se henne practiskt och enkelt och icke omgifva sin föreställning med phraser. Samma talare, emot hvilken jag ställt dessa mina erinringar, har sagt sig hafva hört af en ledamot af BancoUtsk. , att Banken aldrig borde köpa vexlar. Om jag icke bedrar mig, har jag rätt alt taga åt mig denna hänsyftning, emedan jag svarade bemälde talare i denna omständighet vid conferencen hos IL Ex. Ilr Gr. af Wetterstedt. Jag vill på - »44 Den i!\
Utskottet känner äfven, att priserna på redskapen äro af Akademien betingade vida under hvad deras införskrifning utifrån, äfven utan tullafgift, kostar; men taxor på Landtbruksredskap synas Besv. och Ekon. XJtsk. Bctänkilnclen. äfven så litet lämplige, sorn på andra slöjdeprodueter, hvilka hittills Ijos ingen policerad Nation blifvit taxor underkastade, och dessutom ali dyrhet medför sitt eget enrrectiv genom saknad afsättning. Den framställningen, att de på' Centrai-Verkstaden förfärdigade redskaper skola vara illa gjorda, tillhör ej Utskottet att till besvarande upptaga, då hvarje om sitt yrke nitfull Landtbrukare , som dertill ager tillfälle, icke lärer underlåta att på stället göra sig underrättad om Sanna förhållandet, och jemföra det med svårigheterna att förfärdiga nya och förut här okända modeller. Hvad sluteligen beträffar den yrkade redogörelsen för de under Kong!. Akademiens disposition stående fonder, så får Utskottet upplysa, att Akademien äger intet anslag af Allmänna Statsmedlen, utan dess inkomst består uti, och dess underhåll bestrides utaf re itan af en serskild fond, uppkommen genom donation af enskilda personer, hvilka hos Franska Regeringen ägda en fordran för uppbragta skepp, och år 1811 sjelfviliigt afstodo en tredjedel af denna fordran till disposition för något allmänt nyttigt ändamål, af dåvarande Hans Kongl., Höghet Kronprinsen, sorn täcktes Nådigt anslå densamma åt den kort derefter stiftade LandtbruksAkademien. Då sålunda Akademiens intrader icke hafva sitt ursprung af allmänna medel, synas Riksens Högloft. Ständer icke kunna fordra någon för dem inför sig skeende direct re» 526 23esv. och Ekon. Ut sk. Betänhanden. dogörelse. Men Utskottet bör erinra, att enligt den års-berättelse, som den 28 sistlidne Januari uti Akademiens Allmänna sammankomst inför vår nu varande Allernådigste Konung, samt Hans Kongl.
Äfven jag hade visserligen några små anmärkningar emot Utsk:s betänk., men jag har redan af flera ledamöter blifvit förekommen, och hade i alla fall ej ämnat, oaktadt så många ledamöter begärt återremiss, med mina anmärku:r dertill bidraga, då jag ej finner några af alla de här gjorda framställningar vara nog. hufvudsakliga för att innefatta skäl för återremiss. Jag instämmer med särdeles tillfredsställelse i de åsigter, som Hr Edenbjelm, Frih, Kraemer och Gr. Morn framställt. Jag skall inskränka mig till att endast söka förekomma, alt någon al R. o. Ad. må fästa sig vid hvad a eller 3 talare nämnt, att någon inkomst skulle förloras för de skjutsskyldiga, då skjutsen blefve dera fråntagen. Hvar och en landtman, som något observerar och calculerar hvad det kostar honom att föda en häst och hvad fördel lian har att i stället föda hornboskap, linneslätt sin stora vinst vid att slippa att bålla hästar. Skulle nu landtmannen ej vara tvungen att hålla hästar, vore han gerna dem förutan. Man säger, att allmogen gerna vill skjutsa. Ja! det finnes mången som gerna gör det. Men hvarföre? Jo! derföre alt de äro nödsakade att hålla hästar. De, som äro underkastade hålleller reservskjuls, eller stora godsägare underlydande jordbrukare, som enligt contracter skola göra vissa skjutser, eller ock bergsmän, hvilka alla äro tvungne att hålla hästar, vilja åtaga sig foror; men sällan skall man finna andra villiga dertill, och jag är öfvertygad, alt, om hålloch reservskjuts-skyldigheten upphörde, skulle isynnerhet de små jordbrukarne, hvilka en värd talare ansett hafva vinst af skjutsen, upphöra att hålla någon häst, och de större hemmansägarne minska antalet af sina hästar! Då man vet, att i stället för en häst kan man uppföda ett par oxar eller a:ne kor, så synes lätt fördelen att ej behöfva hålla hästar.
a) Den tiden, då med vaniljsocker, beströr äfven äppapelsiner äro billigast, eller när man lena och apelsinerna rikligt med sockanske har en hel låda och vill förker, lägger nötter och frukter hvarfvara en del däraf såsom angenäm sylt tals i en kristallskål, häller öfver desför sommaren, lönar sig följande förserten ett glas madeira och låter den sök. De hela apelsinerna kokas, bestå några timmar innan den serveras. täckta med vatten, tills de kännas Ännu finare blir efterrätten, om man i mjnka som gummibollar, hvarunder stället för äppleskifvor tager ananas. man ofta får vända dem med skumslefven. Då tar man upp dem, afHvarjehanda. lägsnar kärnorna jämte hinnan däromkring och skär apelsinerna i strimlor. Sockret (helst kg på kg), dopKristallisering af siåltrådskorgar. Man padt i apelsinvattnet, kokas och skumomlindar korgen med mjuk bomull mas väl, hvarefter mera af vattnet till(man kan äfven göra det med skära hälles och frukten kokas färdig i socbomullsband, hvarigenom ståltråden blir kerlaget. skär), och ställer den i ett kärl med alunb) Ett annat sätt är att göra inskärvatten, d. v. s: genom kokning i vattningar i skalet af hela apelsiner, utan ten upplöst alun, 250 gram pr 2 liter att skada » köttet », och förvälla dessa vatten. Korgen måste likväl placeras i klarkokt socker (100 — 200 gr. på så att den ej stöder mot kärlets botten. stycket, allt efter deras storlek), dock På två dygn blir den kristalliserad. böra de ej få koka. riktigt. Ett par dagar efteråt förvällas de på samma vis. Stenia. Stufvadt oxkött med potatis. Kokt oxkött skares i 2 tums tärningar, magert fläsk skares i skifvor på 2 tum, stekes ljusbrunt i smör, spädes med tillräckligt vatten, hvarefter råskalad Rabarbergelé. Skurna rabarberbitar potatis, lök, persilja samt peppar och (gärna med det rödaktiga skalet kvar, ett lagerblad iläggas; kokas sakta 15 som ger vacker färg) kokas med mycminuter.