Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dyadiska underafdelningar äfven för de nya storheterna. Pag. 21 af samma Förordning böra orden känner sin skattedel i det gamla sluta meningen, och de två sednast angifna fördelarne af det nya systemet förbigås. I redactionen af den första, der det står att ”inom hvart tiotaltvenne uppmätningar "äro det högsta som behofves, i följd af "målkärlens inrättning efter Decimal-fördel”uingen;” måste något misstag ha insmygt Den 14 Augusti f. m. 29 sig, ty om man betraktar t. ex. närvarande §.6. Mom. 2. i Stadgan, kan man ej roed. der tillåtna målkärl uppmäta storheten g mått utan tre uppmätningar, o. s. v. Hvad angår fördelen, att en 6 foting är en mera lagom mansbörda än en fast tunna; är den skillnaden nog liten att omnämna. När en gång sjelfva sex-fotingen blir aflagd, och fem-fotingen i bruk, då kommer målkärlets innehåll att utgöra en lagom mansbörda. Slutligen och då den ofvannämnde förordningen pag. 24 tillåter ”allmoge och menige man” i 5 år att anställa controll med det gamla målet, tror jag samma rättighet böra utsträckas till ”hvar och en.” Det bär synts mig vara ett för dessa förslager till mått, mål och vigt eget öde, åtminstone vid förra Riksdagen, att ifrigast tadlas och fruktas af dem, sorn icke vilja böra till allmogen, och bäst förstås inom BondeStåndet. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Jag vill ej i dag upptaga Ridderskapets och Adelus tid med att ingå i en pröfning af förevarande ämne. Icke eller har jag af blotta afhörandet af Grefve Spens’s anförande, kunnat behörigen uppfatta alla de punkter, hvarvid en och annan anmärkning torde vara lämplig; men då denne Ledamot åberopat hvad som här yttrades i förra Plenum, då denna fråga förevar, nemligen, att 3o Den i4 Augusti f. m. flere Ledamöter förklarat sig vara för det af Herr af Forsell uppgjorde system, och emot Decimal-systemet, samt jag befinner mig bland deras antal, anhåller jag få redogöra för min öfvertygelse.
Men dä Fabriqueurcrne under warande krig dels ej kunnat ästadkomma det behöfliga qvan lvm CommMläde, dels Slagit sig at lefwercra, men i brist af rudimatcrier sig det samma mäst afsäga, dels till prisen mycket förhöjt desamma, har, till behofwcts upfpllandc, den sista utwäg mäst ividlagas, nemligen dcn, att hos Kongl. Majit i undcrdänighct anhälla om tillstånd att läta Utländstt kläde för Flotkornes behof, likasom för Armeen ivar widtagct, fä införstrisrvas. Om priset, ! anscendc till mindre fasthet och bredd, af salunda införstrjsivit kläde för Arnsten warit dyrare än det Swensta, kännerffag ej, men hwad jag med wihhck tvet, är, att det Engelska Eommihkläde, som af förut upgifne orsaker blitwit för Flottornas behof citt, staffadt, warit sä wäl till bredd, färg och godhet i ulla asscendcn lika, om ej bättre, än dct Swensta, och hwad priset med alla omkostningar derä beträffar, har det, öfwer huswud tagit, ej öfwcrstjgit, men wäl warit under En Riksdaler Banco för alnen, dä wid samma Den i September. 95 samma tid dek Swensta Commikklädet ej kunnat bekommas för lindrigare pris, än En Riksdaler 16 §. Banco, och e) ändä pä längt nära till fulla behofwet, hwarigenom Kronans winst i det minsta upgätt till 16 §- Banco per aln, för sälunda infbrstrifwit klä, be. Delta Memorial torde i sammanhang med det, ben omnämnde wärde Ledamoten inlemnat och som genast blef rcmitleradt till Cconomieoch Deswärs-Ut, sköttel, med Högloft. Ridberskapcts och AdelnS bifall, äfwrn Vit fä öfwerlännäs.
Han har kallat Klopstock till Kjöbenhavn – den berömde diktaren har nu i mer än tio år bott i ministerns hus. – Liksom monsieur Panning i ert – he! – hvarför skulle icke också en minister hålla sig med en vän, i hvars trofasta hundögon han får läsa idel tillgifvenhet och beundran! Förmodligen är denne monsieur Klopstock äfvenledes en nattmössa, ty kaka söker maka. Rantzau sätter sig bekvämt till rätta i ena hörnet af den långa soffan och sneglar fundersamt mot piphyllan. – Behagar ni röka, min käre grefve? – Tack nej, jag skall öfvervinna frestelsen. Jag gick ut för att afkyla mitt blod – he! – för en timmes tid Jag väntar besök i afton – af en liten Nå, hvad nytt för resten? Jag hoppas, att er sköna Ottilie befinner sig i högönsklig välmåga? Stadsläkaren i Altona rodnar som en ung jungfru. Han är ömtålig för hvarje minsta anspelning på detta förhållande nu, sedan lidelsen inflammerat hans hjärta och alla hemliga tvifvel slagit ut i ett sår, som svider vid minsta beröring. Under de senaste månaderna har han lefvat i en fruktansvärd spänning. Det är icke endast hans materiella välfärd som står på spel, icke endast hans ära och anseende; det gäller hans lycka, det gäller allt, som i detta nu tycks honom värdt att lefva för. Det har allt blifvit knutet till framgången af hans företag, ty han vet, att om han segrar i denna kamp, skall hon med glädje och stolthet räcka honom sin hand; men han vet också, att om han dukar under, är allt förbi. Hon älskar honom – javäl! Med nerver och blod och allt som är blind instinkt; men hon har icke mera innerlighet i sin känsla, än kattan, som gömd bakom en buske afvaktar resultatet af hanarnas kamp för att skänka sin ynnest åt segraren. Det är därför han med en så ihållande energi kämpat sin kamp; men det är också därför hvar motgång känts dubbelt bitter och förödmjukande. Hela hösten har striden pågått. Det är icke endast den gamle pastor Goetze i Hamburg, som tagit parti för doktor Unzer.
Antingen mäste ofullkomliga Författningar i redowisnings-wägen, som försatt Riksgälds» Lonroirot Utur tilfälle at känna en siik L:rlsncs, och densamma tidigt anmärka, eller ock Riksgäldscontoiiets och detz Betjenings felande upmärksamhet och waksamhet til denna betydliga förlust warit wällande. Dec sednare tror jag sä mycket min» Dre, som, likmätigt hwad ofwanberördt ar, Riks - Den 29 Mars. e. m. rZ55 gälds-Lontoiret endast kan redowisa hwad soln inflyter, och controllcn äligger Kongl. Kammar» Rätten: Säledes mäste det wara och blifwa otwifwelagtigt, at Riksgälds. Lontoiret och dest Betje» ning, genom saknaden afiLxe.-ings-Längder,Nänteri-Förflager och wederbörlige Redogörelse-Räkningar, warit utur tilständ at erforderligen kanna förberörde Lrttancs, och om indriswander deraf be» hörigen föranstalta. Och ifrån dessa skäl gör jag Ven efter min öfwertygelse grundade slutsats, at, til förekommande af framtida, flika fast ock mindre KaIsncsl, högst angeläget blifwa mäste, at, säsom Herr Friherre Ltael yrkat och föreflagit, Bewillnings-afgiften särstildr laxera och särskilde l^xsrinr-s -Längder deröfwer författas: at denne afgift skiljes ifrän den öfrige Krono-Upbörden: at deröfwer wid Lands-Lontoiren föras särskildta Redogörelse-Räkningar: At alla flika Redogörelse-Räkningar äireHe insändas til Riksgälds-Lontoiret, samt ändteligen at derstädes warder inrättadt ett särskildt Uevisions-Lontoir för samma Räkenskapers behöriga granskning.
RegeringsFormen, hvilken annars så ofta af Frilierren åberopas. Herr Uggla, Carl Wilhelm: Jag förenar 20/f Den 3o Mars f. ra. mig med Friherre Anckarswärd deruti, alt Motionen må förfalla. Våra constituliva författningar medgifva visserligen en vidsträckt Motionsrätt, äfven utom den i lagen föreskrifna första tiden; likvisst skola, i detta senare fall, anledningarne hämtas ifrån Riksdagsärenderna. Så är icke händelsen nu; och jag tror icke, att en individuel förseelse inom Riksdags-området (hvilken jag dock icke vet nu vara begången) möjligen bör kunna föranleda tiil en ny Motion om skärpning af något lagstadgande. Detta har emedlertid Herr Crusenstolpes Motion för ändamål, och jag yrkar af sådan orsak tillika, att den matte förfalla, utan att blifva remitterad. Friherre Anckarswärd: Sorn remiss ej lärer kunna nekas å Motionen, vill jag återtaga mitt påstående i den delen; men anhåller få fästa Herr Crusenstolpes uppmärksamhet deruppå, att jag är den, som troligen minst åberopat 90 §. Regeringsformen, och att jag ej påminner mig hafva gjort det vid något annat tillfälle, än då Herr Crusenstolpe framställde sin förra Motion i detta ämne. Det var det första och enda tillfälle, då jag satt den i fråga. Friherre Boije, Ludvig: Innan man kommer till en sak, måste man respectera formen, och, äfven då man ser att man kommer att förkasta sjelfva saken, måste Den 3o Mars f. m. ao5 man uppfylla hvad lagarne om formen fordra. Jag anser det Lagförslag, som af Herr Crusenstolpe blifvit framstäldt, aldrig kunna bifallas, när det kommer att pröfvas; men tror det icke vara Ridderskapet och Adeln tillåtet, att vägra remiss. Det är först, när formerne blifvit iakttagne, som man kan taga sjelfva saken under öfvervägande. Herr Crusenstolpe: Friherre Anckarswärd lärer ej neka, att han ofta åberopat 90 §. Regeringsformen, ehuru i motsatt syftning mot denna gången.
Jag bar uti mitt Memorial föreslagit huru denna försäljning skulle ske på det lör Staten och Nationen fördelaktigaste sättet. Denna min framställning var således föranledd af ett redan uppt3git ärende och i följe däraf ingen ny Motion, utan endast en utveckling af en redan gjord, hvilket Riksdags Ordningens. 56 §• tydeligen tillåter. Att jag gifvit detta viktiga ämne all den utveckling, som jag ansedt tjenlig för att befordra det Allmännas bästa, tror jag vara min rätt, och kan ej förändra sakens Natur, då Hufvudfiågan är Skogarnes försäljning och intet annat ämne uti Memorialet alhandlas. Jag vågar derföre hoppas det Högvälborne Herr Grefven och LandrMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln bifaller Memorialets remitterande till Stats-Utskottet, Hvad åter den påstådde obehörigheten af mitt Memorial angår, måste den härleda sig från en fruktad förändring uti hitintills gällande Författningar örn Skattelösen af RecognitionsSkogarne, som deraf kunde blifva en följd. Jag måste bekänna, att sådant äfven ingått uti mitt Memorials syftemål och att detta varit påkalladt vid betragtande af de högst betydeiiga förluster, Stats Cassan för det närvarande lidit, hvilken för många Tusende Tunnland försåld Jord blott erhållit Skatte köp-skilling efter 1 sk. Tunnelandet af så väl ocHade Ägor sona 44 Den 2 Felruarii. Skogsmark, då den likväl bordt erhålla vida öfver i R:rlr Tunnelandet, och hvilken förlust för det tillkommande fortfar, enär Ägorymder, tillräckelige för 3:ne Hemman blifva ett enda Hemman tilldelta, hvaraf följden för everdeliga tider blifver , en till en tredjedel förminskad Inkomst , emot hvad Staten med billighet kunnat fordra af Dess förrsålda Jord. Den värde Talaren åberopar 1809 års Ständers beslut såsom den grund, hvarefter Skatte köpen af Recognitions Skogarne böra verkställas.
Nils Ohlsson i Tomte, Eric Nilsson i Dvärsätt och Olof Månsson ib:m. 6. Christopher Grelsson i Hägra angaf, at fourier Bolling i Åhs förledne Palmsöndag rest från Åhs kyrcka, hwarest gudstienst war, til Hägra, och samma afton begifvit sig til qvarn. 7. Interesse på kyrkans utlånte pengar, gifwes härefter til 6 pro cent. Kyrkoherden förestälte sochnemännen nödvändigheten af kyrkans utvidgande i Rödön, och upmuntrade församlingen at litet efter hand tilföra steen och tillaga kalk. Rödön 25 oktober 1767 Källa: Kontraktsprostens i Jämtlands norra kontrakt arkiv, vol. A I:2, s. 113–114, ÖLA. 1767 d. 25 octobris inkallades allmogen enhälligt uti Rödöns sochne stuga, tå, enligt Kongl. Maij:ts nådiga skrfivelse, om öfverflöds hämmande wid bröllop och andra sammankomster, man sökte 1. persvadera them, at, efter andra hedervärda församlingars efterdömen, förkorta bröllops tiden til måndagz middagen, men der til ville de sig icke beqväma låta; utan förbehöllo sig få hålla bröllop, enligt Kongl. Maij:ts nådiga förordning, til tidsdags middagen. 2. Förestältes, at de borde vid bröllop och andre sammankomster bruka sparsamt Guds gåfvor, lefwa nyktert: icke supa öfver fyra supar bränvin om dagen, och icke dricka sig fulla, här til gåfvo the sitt bifall och lofvade at så skie skulle, men 3. I fall någon öfverlastade sig med starka drycker, så at han blefve drucken och orolig, så föreslogs, om icke en sådan, sig till blygd, borde uteslutas ifrån bröllops laget? Dertil wille de icke samtycka och förena sig, utan sade, at den druckne må, enligit fylleris placatet, plichta för sitt brott. 4.
B träffande åter E. K. M:s Nådiga framställning derom, att för framtiden måtte bestämmas, huru förhållas bör med Justitiae-Ombudsmannens aflöning och anvisande af arfvode till den, som förordnas att dess förut innehafvande tjenst under tiden förrätta, hafva Rikets Ständer, då, enligt 63 §. 3 mom. Riksdags-Ordningen, Justitias-Ombudsinannen anses i alla afseenden lika med E. K. Mis Juslitiae-Canzler, bestämt lönen för Rikets Ständers hädanefter blifvande Justitiae-Ombudsmän till ett lika belopp med hvad Justitiae-Canzleren uti ordinarie löne-inkomst, enligt nu gällande Stal, ålnjuter, hvarvid likväl iagtlages: alt, om den person, som till Jusiitiaa Ombudsman utses, förut innehar tjenst på Rikets Stat, han eger att bibehålla dermed förenad aflöning och derutöfver endast uppbära så stort belopp, som möjligen må erfordras till fyllnad uti den här förut för Juslitias-Ombudsmannen fastställda lön, samt att deremot till den person, som utses att Justitiae-Ombudsmannens förut innehafvande tjenst förrätta, kommer att från Riksgälds-Con - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 2a3. 5oj loiret utbetalas ett arfvode, hvilket, för den händelfe Justitiae-Ombudsmannen är ledamot uti ett Collegialt Embets-verk med flere aflöningsgrader för ledamöterne, motsvarar hälften af den lägsta ledamots-lönen, men eljest halfva beloppet af den tjensten åtföljande ordinarie lön; hvilket Rikets Ständer, till svar å E. K. iYhs Nådiga remiss, få i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 13 Februari 1841.
Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare. OBS.! Pr of ver sändas på begäran till landsorten franco. g? * i, Tfdn. kostar ondast en kr. för qvartalet, befordrfngsafg. Inberäknad. Anordnar hvarje qvartal pristäflingar för sina prenumeranter. Gumasllus Annonsbyrå ocn Aöt r&amp;daktloheh till 2 6 öre pr 4-spaltlg petltrad ( • P 8 E 61 Drottninggatan 8r tidsenliga N D E. Idun Stockholm. 8: — I d u n m. pl. • 6: 50 Idun ensam - _ &gt; i: — - (Aftonbladets nya hus.) P r e n u m e r. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Allm. Telef. Thorborg n liten bäck föddes på de solbelysta fjällvidderna. I muntert språng kastade den sig från klipphäll till klipphäll; den ville ut och se sig om i världen, den stora, härliga världen, som låg där nedanför och lockade, hemlighetsfullt dold under ett skimrande blått töcken — hvad kunde väl gömma sig där bakom? Och den hoppade fram, sorlande, sjungande, glittrande i vårsolens sken, i oemotståndligt ungdomsöfverdåd ryckande strandens blommor med sig, hvar den kom åt, en fröjd att höra och se för den, som kom i dess väg. Den växte, blef större, lugnare, djupare, och sken också solen icke alltid så klart som förr, var vägen dock ännu så obeskrifligt härlig, utsikten så vidsträckt. » H varthän bär min färd? » Bäcken började drömma om målet — den hade i sin yrande ungdomslust icke haft tid därmed förut. Men så sänkte sig vä- gen med ens så förfärande djupt. Det blef trångt, mörkt och kallt. Skyhöga klippor reste sig på stränderna och förtogo hvarje solstråle, som ville hitta Utgifningstid: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris 1 5 öre (vid Boktr.-Aktieb. Fredagen den 17 juni 1892. Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, Gtrnandts kompletteringar).
Herr af Klinteberg, Wilhelm, yttrade, att Uti den öfverläggning som nu vore för handen, enär den ibrde hans landsort, ansäge han sig nödsakad att bryta den tystnad han hittills biö häll tj hvarefter fferr af Klinteberg uppläste följande: Vid i8l4 års Revision i Malmö Discont, deltog jag såsom Revisor i den föreskrift, sorn då gais Directionen, att, så skyndsamt soia möjligt vore, upphöra med lifgifvande ;.f de B FrocentsObligationer, hvarom 1111 är fråga. Jag k.-.n således ej äsyf a något beslut, angående dessa Sedlars bioenållande, som strider mot Revisionens b rörue resultat; utan är min afsigt blott att visa, det en vidsträcktare omtanka lordras lör sj Irva verkställigheten, hvara Pance U t s k o 11 t i dess utlåtande icke tyckes hafva fästat dess uppmärksamhet. Likväl torde mig benäget tillatas i lorbigående anmärka, Dert 29 Maj. hvad vid tvanne års Revision i Disconten år 1812 .och olvannämnde år lgL4 blifvit utfördt, och dessutom bör falla en hvar 1 ögonen, att då Disconten» hela fond en-» dast utgjort en Summa af 100,000 Riksdaler, följakteljgen Discontrörelsen till största delen måst vara grundad på insättningar af prR; vata personer, emot 3 Procents renta; och detta bestyrkes än vidare deraf, att så länge dylika insättningar af enskilta lån fort-’ foro, kunde alla och en hvar, försedd med nödig säkerhet, förhjelpas till Lån efter be* hofvet, hvilket ock oafbrutet fortfor ålit intill dess Götha CanalDiscont stiftades, vid hvilken period de betydligaste Länen åter-; fordrades , och i stället insattes i Götha CanalDiscont, hvartill anledningen lärer varit hämtad af den fördel, Långifvarne ansågo sig beredas genom den i sistnämnde Discont öppnade Afskrlfnings-räkningert, sou* facili terade Pennihge-negocen.
Huruvida här är så stort öfverflöd på halm och hö, vet jag ej* men nog har jag under Riksdagen hört , att det skulle vara sådan foderbrist , att kreaturen voro färdige att förgås af svält. Herr von Qvanten : Jag tror Herr Ceder schjöld hafva begått ett misstag, då han velat bevisa det vara nyttigt stt hitföra hö och; halm, fy här äro fter» egendomar omkring hufvudstaden , som skulle förlora om täflan komme utifrån, De hitföra och sälja foder , samt taga i utbyte jordförbättringsämr.en. Detta är ej skadligt för jordbruket. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskap pet och Adelö för godt , att dea å Halin och Hö , af Utskottet föreslagne, lakommands Tu 11 pro c en t godkänna. M«P iS Augusti a, m. ”Hattar, alla andra slat*; Inkommasds ”Tallprocent 50. Utgående Tullprocent 1.” Herr Cederfchjöld; Jag fattade ej rätt, huruvida det här är fråga otn halmhattar, eller vanliga filthattar. I senare händelsen hemställer j3g , om icke procenten bör vara lägre, så att våra hattmakare måtte förmas, att bemöda sig om mera godhet i sin vara och bättre pris. jag hetnställer således, om icke 25 procent voro det högsta, hvarmed denna artikel bör beläggas. Herr Treffenberg, Curry Gabriel: Jag får ödmjukast hemställa , om icke öiscussionen öfver Artikeln Hatt kunde hvila , till dess i förevarande Wahru-Register måhända älven Artikeln Mössa förekommer. Hett Riben-. Det vore vissi väl. om man, genom införseln af utländska hattar, kunde förmå våra hattmakare att tillverka^ bättre hattar , men detta ändamål kan möjligen visnäs , om SkråförFattningarne blifva upphäfne, och derföre tror jag , att Ridderskapet och Adeln bör bifalla Utskottets förslag. Friherre Wrangel förenade sig med Hett Riben. Herr Grefven och Landt-Marskalkm gjorde proposition till bifall af den å Hattar, af Utskottet föreslfcgne, inkommande fullproceat.
I hvad mån de högst ovanliga konjunkturerna, hvilka för exporten af hvete förefunnos under åren 1854—1855 härpå inverkat, och huru förhållandet, dessa årens export förutan, skulle sett ut, kan bedömas deraf att nämnde två år utgjorde exporten tillsammans 1,089,554 kub.-fot. och importen 49,354. » » hvadan exporten öfver importen för allenast dessa år var 1,040,200 kub.-fot. Råg, utfördt under 1849—58 10,020,518 kub.-fot. infördt 7,322,618. Rågmjöl infördt , 1,564,570 centner, utfördt . 10,417 » Bristen 1,554,153 centner, förvandlad till kub.-fot säd med beräkning af 2| centner på 6-& kub.-fot 4,079,653. 11,402,271 kub.-fot. Här uppstår en brist hvarmed exporten understigit importen för 10 år, gående till 1,381,753 kub.-fot, eller i medeltal hvarje år • 138,175 kub.-fot; d. v. s. en årlig brist af 21,932 tunnor. Huru stor denna brist skulle blifvit om export och import följt samma förhållande under 1854—55, som under de öfriga 8 åren, kan slutas deraf att de förstnämnda åren var exporten af Råg 6,830,359 kub.-fot. importen 458,080. » » hvaraf synes att exporten öfversteg importen under dessa åren med ej mindre än 6,372,279 kub.-fot. Hevillnings-Utskottets Betänkande M '2,3. Häraf är under de '10 åren utfördt 7,395,336 kub.-fot. och infördt 2,008,055 » » Här uppstår ett öfverskott af 5,387,281 kub.-fot.
Jag anser, för min del, StatsUtsk:s förslag vara stäldt på så rättvisa och billiga grunder samt vara så nyttigt att antaga, — såvida man för framtiden vill undvika missförstånd statsmakterna emellan, samt alt ådraga embetsmännen ansvar för missförstånd, hvartill de visserligen i åtskilliga fall icke kunna anses alldeles oskyldige, men sorn de dock lätt kunna råka lili, — att jag ej linner någon anleda, alt återremittera Utskts betänk., utan hos Hr Landtm, anhåller 0111 propus, till bifall derå *). Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt anslag blifvit ufärdadt om fortsättning af plenum på eftermiddagen kl 6. 5: te punkten. Hr Dalman: Då StatsUtskts ledamöter vanligen äro mycket benägne att gå tillhanda med upplysningar, så kan det icke anses obehörigt af tnig, om jag till dem ställer den frågan, hvaruppå en af åtskilliga n!sk:s-ledamöter vid den nu föredragna punkten gjord reservation kan hafva afseende, så vidt detta skulle vara någon af StalsUtsk:s närvar. ledamöter bekant. Uti det tryckta betänk, finnes endast anfördt, att de och de ledamöterne reserverat sig, men icke uppgifvet på hvad grund de stödt sina reservationer eller emot hvilket beslut de dem anmält. Frih. Sprengtporten: Jag liar verkligen svårt att meddela den sjste värde talaren, hvad de ledamöter tänkt, som reserverat sig, utan att anföra några skäl derför; men att jag icke fäster mycket afseende på dessa skäl, det torde vara tillräckligt ådagalagdt derigenom, att jag är af en helt och hållet olika mening. Men efter jag har kommit att yttra mig i denna fråga, så ber jag att, i afseende på denna *) På nästföregående sid», aldra raden nedifrån, har efter ordet ”ej” blifvit genoqi tryckfel utlemnadt ordet ”allenast.” 7 H. 12 9° Den 20 Maj f. m. punkt få upplysa, att deruti är följd samina princip, sorn, förut varit använd på dessa anslag, blott med den skilnad,: att K.
Den 29 5(pril 46 1812 uti ifragawarande håttfeende ät vooröct fladgadt, indragning till ©fatö» <2Berfet af behaglig tidé förläning^ fpanmål Dädanefter endaft mä äga rum void fådana lediga paftorat, utan affeende å den flaff, de tillböra/ der itprfo» herdarneö behållna löminfomftcr, beräfnade efter medeltalet af de tio fifla årenö SJlarfegång, öfwerftiga wärdet af 150 tunnor fpanmål; äfwenfom *201, efter det ^vongl. «9iaj:t, under den 2 februari 1838, i nåder forordnat, att de indragningar, font, jemlift de i ivongl. $3refwet den 29 2lpril 1812 (agda grun* der, dädanefter och intill afgörande! af den fråga, forn utgjort föremål för ofwan» l)ögflbevörda nådiga fPropofttion, blefwe bejlutade, ffulle werfftällaö endaft lillö widare, på det att Äprfoherdarne måtte, om en annan gränö än 100 tunnor utfatteé för indragningarne, funna genaft derefter, utan rubbning af gamla an» flagö»förl)ål!anden, återträda i den ffögre infomftenö åtnjutande, godtfunnit för» flara, att den fpanmål af omförmälda beffaflfenljet, forn, efter fungörandet af Äongl.