Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I södra Sverige intager bland dessa på grund af längden och den vidtomfattande arten af sin verksamhet fröken Aurora Storckenfeldt ett af de allra främsta rummen. Icke blott i Jönköping, där hon under nära ett hälft århundrade verkat och som naturligtvis i första hand skördat frukten af hennes lifsgärning, utan i hela Göta land, för att icke säga Sverige, är hennes namn kändt och aktadt; och tusende tacksamma blickar betrakta i dag porträttet af en kvinna, hvars drag gömts i de forna elevernas hjärtan, om också ingen af dem kunnat bevara dem i sitt album. Ty originalporträttet till Iduns bild är det ena af de enda två, som någonsin funnits af fröken Storckenfeldt. Några data ur hennes lif och verksamhet skola också säkert för dem vara välkomna. Hennes föräldrar voro kaptenen vid Västgöta regemente Johan Adam Storckenfeldt och Magdalena Kristina Uggla. Efter att hafva förvärfvat en grundlig och vidtomfattande bildning, sådan endast få unga flickor den tiden kunde berömma sig af, beslöt hon egna sig åt den i vårt land vid denna tidpunkt så grymt försummade flickskoleundervisningen. De, som minnas denna tid och kunna jämföra den med vår egen, äro bäst i stånd att uppskatta fulla värdet af ett lif, så- dant som fröken Storckenfeldts. Endast få flickskolor funnos och dessa efter nutidens fordringar mycket underhaltiga. Fröken Storckenfeldt öppnade nu en ny elementarskola för flickor i Jönköping år 1 8 4 7 och rönte redan från början afgjord framgång, om också svå- righeterna voro både många och stora. Särskildt språkundervisningen lades stor vikt vid, och det torde utan fara för öiverdrift kunna påstås, att skolan häri verkade banbrytande. Den har sedan alltjämt sökt motsvara tidens beständigt växande fordringar genom anställande af goda lärarekrafter. Med undantag af ett antal utländska lärarinnor samt lärare från högre allmänna läroverket i Jönköping, hafva de flesta af fröken Storckenfeldts medarbetare utgjorts af i skolan utbildade lärarinnor, hvarigenom enhet i anda och undervisningsmetod väsendtligen bibehållits. Skolan åtnjöt under tjugu år obestridt anseende för att vara Jönköpings förnämsta, och ehuru sedermera två nya elementarskolor för flickor tillkommit, äger den dock fortfarande aktning och förtroende i oförminskad grad.
Fullkomligt öfvertygad, att den siste talaren, lika väl som jag, vill det rätta, kan jag dock icke dela hans åsigter, ty en längre tids vistande på landet har bibringat mig en annan erfarenhet än den, den värde talaren, under ett kortare vistande derstädes, kunnat samla. Jag tror, att ju mindre man bestämmer qvantiteterna, som från dessa utminuterings-ställen utsäljas, ju mera lockas det antal af samhällsmedlemmar, hvilka på landet sky krogen, att förvandla sina hem lill krogar. Jag tror, att bränvin, förtärdt i deras hem, är lika skadligt som om det förtäres å krogen. En arbetare, som, efter införandet af den nya bränvins-lagsliftningen, skall hemköpa en kanna bränvin, måste samla 1 R:dr, ja, kanske 1 R:dr 24 sk. b:ko och derutöfver. Den längre tid, som åtgår för hopsamlandet af detta ej obetydliga belopp, kan likväl bringa honom till bättre besinning än att använda penningarna lill njutning af denna dryck, och derföre tror jag äfven, alt man icke bör genom nedsättning af minsta beloppet, som får försäljas, locka från honom de penningar, han dagligen sammanspar till underhåll af hustru och barn. Följden af en sådan nedsättning i det minsta försäljnings-beloppet blir alltså helt annorlunda är den Hr von Hartmansdorff föreställt sig. Dessutom tror jag, att man gör på detta sätt utminuterings-stället till krog, ty hvad hindrar en köpare, att genast efter erhållandet af bränvinet förtära detsamma utanför dörren till minuterings-stället, utan att ens tilläsa henne. Lagen förbjuder honom att upsupa bränvinet på stället, men alldeles icke utanföre och sålunda blir utminuterings-stället rätta tillhållet för supare, hvilka förtära bränvin, utan alt njuta någon föda. Hr von Hartmansdorffs och mina åsigter äro helt och hållet skiljda. De må stå mot hvarandra samt R. o. Ad. bedöma, hvilken af oss har rätt. Jag bedömer saken efter förhållandet i min hemort, hvarest behofvet icke påkallar ett förökadt antal krogar, om också delta antal må förblifva vid hvad det nu är.
De tillhöra, äfven i detta skick, Sedel-Contorets magasin för förslitne sedlar, tills de derifrån, ef ter hand, sedan räkenskaper och extract blifvit hoptagne, ingå från Sedel-Contoret uti Bankens allmänna Räkenskaps-Archiv, emot vederbörligt qvitto. i4:o 14:0 Chefen för Sedel-Contoret Den Commissarie, som inom Se del-Contoret innehafver Chefskapet låter vecko-, månadseller qvartalsvis (allt efter som det inlösta sedelantalet är större eller mindre) uppgöra emellan Bankens Commissarier fördelning af de sedelbundtar, hvilka skola, genom bränningsanstalten, förstöras, i ändamål att dessförinnan af dem genomgås, korssas och förseglas. En hvar qvitterar i uppgjord fördelningslista hvad han emottager, och qvitto tecknas på samma lista å Sedel-Contorets vägnar, då bundtarne förseglade återställas. Listan stannar såsom verification för räkenskapen. 15:o i5:o Chefen för Sedel-Contoret SligMinst 2:ne Commissarier inom ger, hvarje gångj sådan ålerlevereSedel-Contoret skola hvarje gång ring sker, att, i och för ytterligasådan återleverering sker, i och för recontrol, innan bränningen förytterligare control, innan brännin snstaltas, sjelf uttaga gen föranstaltas, gemensamt uttaga och låta med något märke af en hvar levererande förse en och annan bundt för hvardera valeuren af de med dess sigill förseglade bundtar; samt att sedermera, enär tillfälle gifves, i närvaro af samma person, öppna förseglingen, och då genast förrätta eller låta förrätta uppräkning och ny försegling.
Saken kommer då i samma skick som förut, och det klefve då möjligt, att vid en annan Riksdag, för en framtid göra Rotehållarnes anspråk gällande oell förekomma missbruk, som leda till tunga för Rotehållarne, emedan dc icke veta huru ofta deras Soldater blifva dragna ifrån dem. Åberopande för öfrigt de fullständiga skäl, som förra gången anfördes, anhåller jag om afslag på ULlåtandet, på del att 3 Stånd måtte stanna mot 3, och sålunda licia frågan förfalla. Grefve Brahe, Magnus: Grefve Horn har framställt förslag lill en underdånig Skrifvelse af innehåll, alt ArbetsComroenderingar ej måtte lemnäs lill annat än Fästningsarbeten. — Om Kongl.' Maj:t bi föl le detta, skulle skadliga följder deraf uppslå, emedan många nyttiga arbeten då måste stanna. Man bar sagt, att det skulle vara en tunga fiir Rotehållarne att vara beröfvade sin Soldat. Delta skulle jag visst medgifva om det skedde hvarje är, men det liar blott Den 3 Fe b r tia r i i f. m. skett livart 3:tlje eller hvart 4:de år, och aftagcr nu allt framgent. Missväxtåret 1827 inkommo åtskillige Rotehållare till Kongl. Maj:t med anhållan, att deras Soldater skulle erhålla ArbelsComrnendering. Kongl. Majit tillät dock icke delta för annat fall, än alt enskilte arhetshchöfvande personer inom landsorterna icke skulle kunna erhållas.
– Kära Lovisa, håll upp min kappa, – fortfor hon, vändande sig emot sin följeslagerska, husmamsell, förtrogna, rådgifverska, och allt i alla, mamsell Lovisa Goll, som redan stigit ur, och i rutig ullkappa, stor pirat på armen och skjutsbondens piska, som hon upptagit ifrån marken, i handen, väntade på att se sin matmor väl ur vagnen, för att sedan belasta sig med alla de askar, korgar och knyten den innehöll. – Nej, kära Lovisa, lemna det der, – sade prostinnan då hon väl kommit ned och såg mamsellens uppsåt, – låt Erik ta sakerna in med sig, det regnar ju alldeles fasligt; kom med in, du blir ju alldeles genomvåt, – fortfor hon och gick åt förstugudörren, hvilken en barbent piga öppnat, och som nu med hugg och slag körde ut tvenne stora svin, som tagit sin tillflykt dit in, och endast under protest och steg för steg rymde fältet. Mamsell Lovisa aktade emellertid icke regnet mer än imman från en kaffekopp, och hållande på sina starka armar den jernbeslagna skälskinns-kofferten så lätt och obesvärad, som om det varit ett kristningsbarn, vände hon sig till skjutsbonden, som spännt hästarne ifrån vagnen och nu, med hatten i handen och strykande det våta håret bakom öronen, nalkades henne. – Skynda er, kära Erik, och tag honungskrukan der och spring in med, papperet som är öfverbundet blötnar alldeles upp af regnet Sätt’en i förstugan så länge,. så der ja. Hur är det med Grållas fot nu, haltade hon än? – Ja, ja vars, nog haltar ho alltid, för si de der förbaskade hjulspikarne står alltid rätt upp i sand, så att ho hade kört in’en så långt i foten så – svarade bonden och ref sig bakom örat.
Sig icke böra uti en så maktpåliggande fråga fatta beslut förr, än Rikets nu församlade Ständer såsom Svenska folkets ombud, lemnats tillfälle att, efter noggrann pröfning, uttrycka sina åsigter, huruvida nationen må vara villig alt underkasta sig de uppoffringar, som dermed mäste blifva förenade. Jag finnér det vara rent språk och den K. skrifvelsen bör på samma sätt besvaras. Den ringa ersättning, om vi er holle någon sådan, när vi förlorade det trofasta Finland, denna perla i Sveriges krona, öfvensom Pommern, hvilket lillföllo oss efter 30-åriga krigets uppoffringar, utgjordes af förlusten utaf det trätofrö, som så ofta åstadkom misshälligheter med våra grannar. Man har sagt, att under 1812 års händelser tillfälle varit för oss alt återfå Finland. Om så äfven förhållit sig, beslöt likväl politiken annorlunda. Den rönte icke sympatier, men den var klok och beräknande, och det tror jag, är det förnämsta man bör tänka på. Vi föredrogo i stället föreningen med Norrige, en förening, som om vi rätt utveckla våra krafter, utvecklar på samma gång en sann nationalanda och gör den så stark, ja så oöfvervinnelig, alt vi kunna afvisa alla inblandningar i våra enskilda angelägenheter. Jag ämnar aldrig bestiga, om jag så må uttrycka mig, Skandinavismens käpphäst. Jag är Svensk, och jag känner mig stolt af alt vara det. Jag Den 11 Maj. 511 vill icke blifva Skandinav, såsvida Skandinaviska ideén utsträckes längre än till gästvänskap. Händelserna inom Enropa äro betänkliga. De framila med samma hastighet som lokomotiverne och dä det är omöjligt att förutse hvad som kan hända, finnér jag, att man bör tänka på, hvad vår frid tillhör. Jag tror, att vi dertill hafva desto större anledn., ju mera vi betänka hvad under framfarna lider blifvit eftersatt. På dessa skäl yrkar jag bifall till det af K.
En diplomat, som en längre tid vistats vid italienska hofvet, skrifver just i anledning af denna historia: » Minst hundrade gånger har jag haft tillfälle att på nära håll beundra drottningens utsökt smakfulla klädsel, meu jag har aldrig sett henne bära något halsband utom ett af de största, skönaste perlor. Jag har aldrig sett henne bära någon prydnad af korall, icke ens en nål i det präktiga mattblonda håret, som alltid omslutes af ett band af diamanter. » Att det bästa förhållande råder mellan drottningen och hennes son, äfven om det icke gifvit sig uttryck på detta sätt, är allmänt bekant, liksom att kronprinsen är en älskvärd och hoppgifvande yngling, hvilken säkerligen skall bereda sin moder mycken glädje. Ett spiritistiskt fenomen. P i hade genom en i förbindliga ordalag affattad biljett, åtföljd af ett par entré- biljetter, blifvit inbjudna att bivista en spiritistisk seance af mediet Miss Eva Fay, amerikanska till börden, och uteslutande gifven för representanter af pressen. Visserligen voro vi för tillfället upptagna af andra sysselsättningar och höjde skeptiskt på axlarna mumlande ett oöfversättligt yankeeuttryck, hvilket vi ansåg karaktäristiskt för en tillställning af dylik art — men så tog tidningsmannens nyfikenhet ut sin rätt och på bestämdt klockslag infunno vi oss i W:6 lilla sal, der föreställningen skulle gifvas. Här var allt sig likt, om vi undantaga, att man å golfvet ett stycke från ena kortväggen uppstält ett mystiskt tält af svart sammet på hvilket publikens upppmärksamhet för tillfället syntes vara koncentrerad. Så kom mediet, en Sarah Bernhardts-typ ut från ett sidorum och gjorde med beslöjad blick sin komplimang för publiken. Två kontrollanter inbjödos assistera och vi mottogo uppdraget att fungera som en af dem, fast besluten att med vaken uppfattning utföra oeh iakttaga allt som förekom.
R:dr skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar NeJ; Vinner Nej, bibehålles derå, i enlighet med Presteoch Bonde-Ståndens mening, nu stadgade tullsats, 2 R:dr skålpundet, oförändrad. Denna omröstning har utfallit med 47 Ja och 72 Nej; till följd hvaraf Nejpropositionens innehåll är Rikets Ständers beslut. 42:dra Omröstningen. Den som gillar Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkända, förslag, att de till rubriken »andra slag» hörande Skomakare-arbeten skola få införas mot 75 öre tull, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, på sätt Presteoch Bonde-Stånden beslutat, tullsatsen i nu gällande taxa, 1 R:dr 25 öre skålpundet, att bibehållas. Sedan en sedel kasserats och den förseglade sedeln öppnats, har omröstningen utfallit med 59 Ja och 60 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nejpropositionen. Skomakare arbeten. Den som, lika med Utskottet samt Ridderskapet och Adeln jemte Borgareoch Slöjdvaror. / Spännhals dukar. Tråd. 16 Bevillnings-Utskottets Memorial M 19. Bonde-Stånden, anser införseltullen ej mindre å sådana »Slöjdvaror, eller fabriks , handtverkerioch manufakturvaror, i taxan ej nämnda , vid hvilka ej bestämdt kan urskiljas af hvad ämne de bestå, än äfven å »varor, som icke kunna hänföras under någon af de i införsel-tarifen upptagna bestämmelser, mer eller mindre arbetade», böra utgå med 15 procent af värdet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer den för hvardera af dessa rubriker nu stadgade införselafgift, 20 procent å värdet, att, såsom Preste-Ståndet beslutat, fortfara oförändrad. Voteringen har utfallit med 58 Ja och 61 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 44:de Omröstningen.
Då 3 Stånd således äro ense derom, att något anslag till hamn vid Höganäs icke skalf meddelas, följer deraf, att verkan af Ridderskapets och Adelns beslut, i hvad det afser rättighet för Kongl. Maj:t att disponera de af samma Riks-Stånd beviljade 76,000 R:dr till berörde hamnarbete, förfallit. Hvad åter angår anslag till Svinebodan, så enär sådant blifvit beviijadt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, men afslaget af de andra Stånden, lärer, för frågans afgörande, följande votering få anställas: Den, som bifaller Stats-Utskottetg tillstyrkan, att till anläggning af en vågbrytare vid Svinebodan, anvisas ett anslag af 76,000 R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer något anslag för berörde arbete icke att beviljas. lö:o. Uti 3p:de puncten, under rubriken Vatten-communicationer, hade Utskottet vidblifvit sin hemställan, att, till upprensping af Rottne-ån och Ronneby köpings redd, måtte beviljas 10,000 R:dr såsom lån till Ronneby köping. Detta är bifallet af Presteoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet beviljat nämnde summa på det 20 Slals-Utsloltets Memorial, N'.o 4()o. salt, all 5,oooR:dr ulga såsom Stats-anslag och 5,ooo R:dr såsom lån, hvars återbetalning ifrån 1 yftningsdagen beräknas sålunda, att 5 procenL å det primitiva beloppet årligen erläggas, hvaraf 3 procent utgöra ränta, och ateistoden afgår på capilalet. "Vid sådant förhållande måste skiljaktigheten algöras genom votering i Förstärkt Siats-Utskott, lör hvilket ändamål föreslås följande proposition: Den, som, med bifall till Ståts-Utskottets hemställan, anser, alt det till upprensning af Roltne-ån och Ronneby köpings redd beviljade bidrag af 10,000
båda hemmanen Pälsatorp, Haraldstorp, Fetebacken och Fiskaretorp samt torpet Herrängen tillhörande, icke serskildt till arealen bestämde kålgårdsjord, hvilken ovedersägligeu uppgick, till flere tunlands rymd, och det spanmåls-arreude-belopp, hvilket arrendatorn, under förevarande omständigheter, rätteligen borde för säteriet Boda med underlydande årligen utgifva, alltså understeg izo tunnorj som arrendatorn likväl Stals-Vtskot ets Utlåtande, N.o 171. 7 erbjudit sig att för hvarje år utgöra; hvadan och enär med flere trovärdige vittnens sammanstämmande intyg blifvit styrkt, att högsta årliga arrendet, som för merberorde fastigheter kunde beräknas, utgjordes af sistnämnde belopp, funne lagmans-rätten sig böra tili Etthundratjugu tunnor säd3 hälften råg och hälften korn, nedsätta hela det arrende-belopp, som Erasmi för indragna kornettbostället Boda med underlydande årligen skulle betala; hvarförutan lagmans-rätten förklarade Erasmi berättigad att återbekomma, hvad han öfver nämnde belopp hittills årligen utgifvit, jemte sex procents med stadgadt bevillnings-afdrag minskad ränta ifrån hvarje betalningstid.
Oindelt. Malt. Värde a 2 R:dr kubikfoten. Mått. Yärde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. R:dr. ö. R:dr. Ö. Kubikfot. k. R:dr. ö. Kubikfot. k. U:dr. ö. St. Prof. 1856-1858. 10 Sami 1 A,'d. 3 Band. 4 Transport Vetenskaps-Akademien Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien Fria Konsternas Akademi (deraf ett Reservations-anslag å 8,000 R:dr tiil rese-stipendier för konstnärer) Musikaliska Akademien Naturhistoriska IliksMuseum Institutet för blinda och döfstumma Fattigvården i Stockholm och landsorterne Fattigvården i allmänhet, Förslags-anslag SerafimerOr dens-Lasar ettets underhåll Hospitalers och Lasaretters underhåll Stora Barnhuset i Stockholm Frimurare-Barnhuset Barnhusen i landsorterne Kyrkors underhåll Ilese-stipendier samt Läroböckers och lärda Verks utgifvande, Reservations-anslag Reseoch Traktaments-p enning ar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m., Förslags-anslag Extra Utgifter, Reservations-anslag Summa Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p t n rn å 1. Summa Riksmynt. Indelt pc förslag. Oindelt. Mått. Värde ' ä 2 li:dr kubikfoten. | Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Rdr. Ö. H dr. 6. Kubikfot. k. R:dr. ö. Kubikfot. k. Pensions-Staten för Civile Embetsoch Tjenstemän Dito för deras Enkor och omyndiga Barn Dito för Militäre Embetsoch rJjenstemäns samt Under-officerares Enkor och Barn . Ersättning för mistade Löne-innehållningar Dito åt Pensions-Kassorne för Nådårsoch Begrafningshjelps-besparingar: Eivil-Statens Pensions-Kassa . ♦ t 6,540:
Desse Propositioner hafva blifvit besvara-' ide med 84 Ja och 35 Nej. Och, sorn Ja alltså vunnit, är följakteligen bifallet det här ofvan i alternativet upptagne Bevillnings - Utskottets förslag, sorn af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Präste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet gillats. 2 :dra Voterings - Frägan. Den, som vill, att, på sätt af 3:116 Riksstånd blifvit faststäldt, alla i Sverige byggd© 2054 Stnts-Utskottets Betäkanilen. Skepp oell Fartyg) sorn till Utländningen försäljas, må, tili Skepps-Byggériernes uppmuntran, under 3 års tid från försäljningen, njuta, i afseende på utgående Tullen, samma helfrihet, sorn Svenska Fartyg tillkommer, voterar Ja5 den det ej vill, Nej; vinner Nej; så kommer, enligt Vallöf], Borgare-Ståndets beslut, i afseende på Tull umgälderne af Svenska Fartyg, sålde till utländsk man, att förblifva vid hvad Författningarne nu derom föreskrifva. Voteringen häröfver har utfallit med 71 Ja och 48 Nej; i följd hvaraf Ja vunnit, samt första alternativet häraf, innefattande 3me RiksStånds beslut, alltså är bifallet. 3 dje Voterings - Fr agan.
Hvad för öfrigt angår sedeleniissionerna, såsom blott ephemära medel att höja välståndet, har jag afven i motionen medgifvit det; men jag tror icke, att ens mina motståndare kunna neka, att dessa ephemära medel qvarlemnat ökad capitalförmögenhet i landet, ehuru den blifvit flyttad från capitalisterna, som sett sin förmögenhet minskas genom myntets fallna värde. I samma mån ett land producerar mera varor, är det rikare, äfven utan större rörelsecapital; och om det är sannt, att sedelemissionerna 1809 haft den verkan, att vi, i stället för import af spannmål, numera exportera der£tf, vissa år icke obetydligt, mäste det medgifvas, att de verkat till ökad capitalförmögenhet och att, ehuru denna förmögenhet i starkare progression än annars blifvit flyttad på andra händer, Sverige obestridligen nu är rikare än för ?5 år sedan. Men jag medgifver äfven å andra sidan, att välJefnaden och lyxen under samma tid blifvit uppbringad; och jag bekänner, att jag hör till deras antal, som anse lyxen vittna om stigande välstånd. Detta är dock en för ämnet främmande digression, och jag slutar med den förklaring, att jag skall vara tillfredsställd, äfven om min motion nu icke kan medföra annan verkan, än att först inom Utsk. och sedan inom Representationen föranleda en grundlig behandling af den frågan, huruvida icke statscrediten, såsom häfstång för välståndet, bör användas till näringarnas understöd. Hr von Hohenhausen: Jag bör först anmärka i afseende på hvad Frih. Ehrenborgh yttrat, att jag icke är bland dem, som äro emot statslånesystemet, när deraf ar behof, utan blott mot Frih.'s särskilda system. Jag lemnar derhän, huruvida jag yttrar mig med eller utan naivetet; det vissa är, att jag alltid kommer, liksom hittills, att yttra mig i enlighet med hvad jag tänker rätt och nyttigt vara.
Alla bästa oljo, och all bästa vinmust, och deras förstlingskorn, det som de gifva Herranom, hafver jag gifvit dig. Den första frukten af allt det i deras lande är, det som de bära Herranom, skall vara ditt; den som ren är i dino huse, han skall äta deraf. Allt det spillgifvet är i Israel, skall vara ditt. Allt det som moderlif öppnar ibland allt kött, det som de bära Herranom, vare sig menniska eller fänad, skall vara ditt; dock så, att du den första fruktena af mennisko låter lösa, och den första frukten af en oren fänad också lösa låter; Och skola de lösa det, när det är en månad gammalt; och skall gifvat till lösen för penningar, för fem siklar efter helgedomens sikel, hvilken tjugu gera gäller. Men den första frukten af fä eller får, eller get, skall du icke till lösen gifva; ty de äro helig. Deras blod skall du stänka på altaret, och deras feta skall du uppbränna till en söt lukts offer Herranom. Deras kött skall vara ditt, såsom ock veftebröstet, och högre bogen din är. Allt häfoffer, som Israels barn helga Herranom, hafver jag gifvit dig och dinom sönom, och dinom döttrom med dig till en evig rätt; det skall vara ett oförgängeligit och evigt förbund för Herranom, dig och dine säd med dig. Och Herren sade till Aaron: Du skall ingen besittning hafva i deras land, och ingen lott hafva med dem; ty jag är din lott, och ditt arfvegods ibland Israels barn. Men Levi barn hafver jag gifvit all tionde i Israel till ett arfvegods, för deras ämbete, som de göra mig vid vittnesbördsens tabernakel; Så att härefter Israels barn intet skola nalkas intill vittnesbördsens tabernakel, till att komma sig i synd och dö; Utan Leviterna skola akta på ämbetet vid vittnesbördsens tabernakel, och de skola bära deras synder till en evig rätt till edra efterkommande; och de skola intet arfvegods besitta ibland Israels barn.