Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet bär, rörande detta ämne, jemväl sökt förskaffa sig upplysning om grannstaterne Danmarks och Preussens Författningar, och deri ej funnit viss tid vara bestämd för giltigheten af de handlingar, hvarmed nämnde länders fartyg'styrka deras nationalitet, hvaraf vill synas, som påbudet om Fribrefs årliga förnyelse, under oförändrade förhållanden med redare och skeppare, skulle i Sverige, utan menlig påföljd, kunna upphäfvas, enär i alla fall missbruken skulle, så vidt ske kan och under närvarande förhållande eger rum, förekom mas genom nu gällande, i Kgl. Förordningen den 22 April 182g upptagne, ansvars-bestämmelser, samt bibehållande af edgång och öfrige formaliteter vid Fribrefs utfärdande. Det innefattar, utan all fråga, en besynnerlighet att vara pligtig utlösa en ny med den äldre till innehåll lika handling, på sätt nu sker när Fribref förnyas, ulan att förändring i eganderätten eller med skeppare inträffat, och då sådant, förutan ändamålet med Fribref, kan vinnas, samt hvarje åtgärd till sjöfartens lättande och befordrande är behöflig, föranlåtes Utskottet att, med frånträdande af dess hemställan i förra Betänkandet, vördsamt tillstyrka Rikets Idögloflige Ständer att hos Kongl. Mäjjt frambära den underdåniga önskan, att Fribrefs förnyande ej må anses nödigt eller påbjudas, så länge samma egare eller interessenter innehafva fartyg och annan skeppare ej antages. Åliggandet att i Kongl. Commerce-Collegium uttaga Fribref, kan för skeppsredare i hufvudstaden eller derintill närmaste släder ej medföra tids - Allmänna. Desv. och Oecon.-TJtskottets Betänkande IV.-o 110, 19 utdrägt, hvilken deremot för dem å aflägsne orter inträffar.
En värd talare tyckes hafva velat förbehålla åt Hrr Jurister allena, att i denna fråga yttra sig och densamma afgöra; men, med all möjlig aktning för hans och öfrige Juristers stora skarpsinnighet, mäste jag likväl förklara, alt jag ingalunda kan medgifva dem en så uteslutande rättighet, aldrahelst uti ämnen, hvilka, liksom det förevar., tillräckligt hemfalla under allmänna omdömet för att hvar och en med någon sakkännedom må vara kompetent alt derom gifva sina tankar tillkänna. Granskar jag åter den värde talarens argumenter, synas de verkligen vara af det minst kraftiga slaget. Man har nemligen uppläst ett utlåtande från sisth riksdags LagUtsk., som helt kort och godt förklarar att vinsten af ett sådant stadgande, som det nu föreslagna, icke motsvarar de dermed förknippade olägenheter. Men detta är ju blott ett påstående? — och ett påstående utan att vara understödt af skäl, äger, åtminstone för mig, ingen annan bevisningskraft, än som auktoritet, hvilken jag vid delta tillfälle på intet sätt erkänner, och jag tror derföre, att den värde talaren saklöst kunnat bespara sig detta argument tills vidare. Vidare har den värde talaren anfört, att för del närvar, det icke tillhörde landssekrel:s tjensteåliggande att taga befattning med promotorial-mål. Det vore i sanning mera än besynnerligt, om 134 Den 4 D e c e m b e r. den omständigheten att någonting icke iir, skulle utgöra ett skäl, för alt detsamma borde evigt så förblifva. I anledn. af de framställda inkasten alt landssekrehs befattning med promotorialmålen skulle få egenskap af ett enskildt ombudsmanskap, får jag blott tillägga, all K:s Hebele redan i vissa fall har ett sådant ombudsmanskap sig uppdraget såsom embetspligt, nemi. för riksdiskonten och privatbankerne. Jag skulle tro, att de executiva åtgärder, som i oell för indrifvandet af dessa inrättningars fordringar måste vidtagas, äro fullt ut lika mycket enskilta som de, hvilka skulle blifva nödvändiga, i fall promotorial-rätlen ulsträckes. Gr. Spens, Jacob Melcher:
Det var så präktigt, också det om Hoffmann och Chamisso, men det om Arnim och Brentano var inte så roligt. – Det hade jag rätt i. Det om Ingemann var verkligen bra och så helgjutet. Det tyckte han sjelf om. Att det om Hoffmann och Chamisso blef så intressant, det låg i sjelfva ämnet.103 Han var vid präktigt lynne och berättade en massa saker, medan han satt och värmde mina händer mellan sina. Jag är förtjust i de händerna, de gömma liksom en så rik fond av lifsvärme i sig, det är så naturligt för dem att smeka och värma, man får en sådan härlig känsla af att allt ”Snærperi” är så oändligt långt borta. Så kom han att tänka på att det kunde göra ondt i mitt knä att sitta såder ordentligt, och han flyttade sig från chäslongen för det jag skulle kunna lägga upp min fot. Han kom alldeles i skuggan, med den hvita lampkupan just bakom sig, jag kände ljusskenet i mitt eget ansigte, men jag kunde icke se hans. Slutligen kunde jag icke hålla ut. ”Nej ni måste flytta er, jag kan ju inte se ert ansigte!” – Han reste sig ögonblickligen. ”Hvor skal jeg sidde da?” – ”Der.” – Han drog fram en stol som jag kunde lägga fötterna på, och så fortsatte vi att prata. Magdalena Thoresen är född 1818, precis samma år som hans mor. Han var 20–21 år när de blefvo bekanta. Hon berättade honom sin historia, men alldeles förgyld. Att hon fått ett oäkta barn med isländaren Thomsen (förnamnet kommer jag ej ihåg) angaf hon med en fråga om han kände den ”demoniska kraften” eller något dylikt. Hon var af dålig familj, hennes ena syster var en fallen qvinna, Brandes misstänkte att Magdalena sjelf som femtonårig flicka sålts åt Fredrik den 7de. ”Han var et Utyske, et komplet Utyske,” sade han. Hvad är ett ”Utyske” för något? det lät så komiskt. Sedan hade någon annan tagit sig af henne och skaffat henne uppfostran.
CommerceCollegii underdåniga berättelse om Fabrikers , Manufacturcrs och Näringars tillstånd i riket året 1S21, inhämtas upplysning om Fabrikernes framsteg och, huru Städernes tillverkningar af blott ylle. Den s8 Junii f. m. bomull och silke för sagde år, enligt de lågt åsatte HallRättspriserne , uppgått till ett belopp af 3,140,930 R:dr Banco, eller kläden till 1,605,000 R:dr, Bomullstyger och Cattuner till 916,828 R:dr, Siden och halfsiden till 522,286 R;dr och Band till 96,809 Rtdr, hvilket allt, om det ej inom riket hade tillverkats, från utlänningen skulle hafva tagits-, och detta oberäknadt allt hvad sorn icke blifvit stämpladt af Städers och alla landsorters tillverkningar , hvilka, om de beräknas till deras i senare åren gå ansenligen tilltagande belopp skola bevisa, att inrikes Fabrikstillverkningar icke aftagit som man vill påstå, utan äro uti en beständigt fortgående tillökning. Då inom en icke mångårig tiderymd, våra Städers Fabriker gjort så olörväntada framsteg, hvad kunna vj icke af dem för en framtid hoppas, om blott, igenom en för hastig öfvergång i principer och Författningar, vi icke undergräfva möjligheten af deras bestånd? Men, icke ensamt våra Städer utmärka sig af denna Riksgagneliga förtjenst; en lycklig erfarenhet bestyrker, att, i de fläste Riket® landsorter, inom få år, hos snart sagdt alla klasser medborgare, smaken för egne tillverkningar och en allmän täflan till fullkomnandet deraf, gjort framsteg, hvilka böra väcka lika mycken tiilfredstäHelse sorn förundran, då man återkallar i minnet det motsatta förhållandet under det så kallade continentalsystemet och den då beviljade nederlagsfriheten i Carlshamn och Götheborg.
J:o. Utom de i 13, 14 och 15 §§ omnämnda, morn hvarje särskildt Ständ valbara personer, vare vid alla Riksdagsmannaval jemväl valbar en hvar, som antingen är behörig att, utan föregånget val, utöfva Riksdagsmannakallet hos Ridderskapet och Adeln eller uti Preste-Ståndet eller ock är valbar uti något Stånd, samt derjemte bosatt uti det valdistrikt, för hvilket valet sker. Väljes någon till Riksdagsman uti mera än ett Ständ, äge sjelf bestämma hvilkendera kallelsen han antager; åliggande honom dock, att hos Valförrättaren i det eller de valdistrikt, för hvilka afsägelse sker, skyndsammeligen göra anmälan, på det nytt val der må anställas. KonstitutionsUtskottets Memorial JYi 3. 13 Underlåter något Universitet, Pro2:o. Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda: »Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i skall hållas och täger sin början den befullmäktigas härmed, efter föregånget ordentligt val, N N. (för Preste-Ståndet ifrån N. N. Stift, Universitet eller Akademi): (för Borgare-Ståndet ifrån N. N. Stad, eller ifrån Bergsbruken inom N. N. valdistrikt): (för Bonde-Ståndet, boende och besuten å Hemmanet N. N., uti N. N. Härad af N. N. Län) att deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärenden, hvarvid han ovilkorligen förpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges Rikes besvurna RegeringsForm af den 6 juni 1809, jemte Riksdags-Ordningen och öfriga gällande Grundlagar. Fullmakterna böra valdistrikt): (för Bonde-Ståndet från N. N. Härad af N. N. Län) att de taga utlemna. Hänvisning: Konst.-Utsk:s Mern. Obs.
Län memorial, angående förhöjd tull å Finsk boskap samt från Finland inkommande landtmanna producter; I* ? Pr st. Utdr. d. i Mars 1834. <53 till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskotten: Johan Eric Janssons och Johan Olssons frän Vermlands Lärt motioner, om bevillning för jagt; till Banco-Utskottet: Bengt Gudmundssons från Hallands Län memorial, angående vissa förändringar uti nu gällande Reglementen för Baneo-Diseotften samt LåneContoren i Götheborg och Malmö; till Lag-Utskottet: 1:0 Johan Bengtssons ifrån Vesternorrlands Län motion, om upphörande af Lands-Fiscalers rätt, att, då i följd af deras åtal personer sakfällas, af dem njuta ersättning för rese-kostnad och tractamente, 2:0 Anders Anderssons ifrån Stockholms Län och OlojOlofssons ifrån Östergöthlands Län motioner, 0111 förklaring af 2 §. 26 Cap. Byggninga-Balken, rörande underhållandet af Kyrkoherde-Boställen, 3:o Eric Erssons från Vesterås Län motion, angående praescription för verkan af laga kraftvunne Utslag i Skuld-fordringsmål, l\:o Lars Hanssons från Bohus Län motion, om närmare bestämmelser vid lagfart af fastighets-köp, 5;o Den sammes motion, om bestämmandet af tid, inom hvilken arfskiften böra lill vederbörlig Domstol ingifvas, 6:0 Johan Ericssons från Stora Kopparbergs
Jag tror derjemte, att såsom en början till något bättre och för att vid ett annat tillfälle kunna få bort den tysta förmånsrätten, nb. då den blifvit ersatt af något kraftigare, så är detta kanske icke af vigt att lemna åsido. Samma värde talare har derjemte, såsom ett positivt argugument emot förslaget, anfört, att de socken-nämnder, som skulle få dessa befattningar, icke skulle äga förmåga att dem handhafva. D-en 5 Februari f. m. 95 Jag tror mig redan hafva sagt något till vederläggning deraf, och får nu tillägga, alt om det ägde sin grund, som Hr von Hartmansdorff har anfört, nemi. att ingen skulle vilja ingå uti sockennämnder, som får denna befattning, så får jag säga, att det i min tanka är besynnerligt, att man skulle vilja gå in i sockennämnderna för att så till sägandes sofva, men att i den mån någonting godt kunde uträttas, så skulle man icke vilja gå dit. Jag tror tvertom och är öfvertygad, alt man kan åtminstone litet högre än så uppskatta medborgerligheten här i landet. Jag kan i alla fall icke lägga till grund för mitt beslut en egen erfarenhet, af sådan beskaffenhet, som Hr Lagerhjelm åberopat, ty jag tror mig tvertom veta, att inom vissa communer redan finnes en ungefärlig sådan inrättning, som den här föreslagna. Socknen har der delegerade, som äga tillsynen öfver omyndiges rätt, hvilken controll der går mycket väl, och i alla fall mäste den socken, som blifvit åberopad, utgöra ett särskildt undantag genom sin ovanliga storlek och bör alldeles icke kunna motivera ett förutseende, att det i allmänhet skulle komma att gå på det sättet. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Ga rl Axel: Jag instämmer till alla delar i hvad Hr von Hartmansdorff nyligen sagt, af följande skäl. Jag anser vida nyttigare för saken att hellre göra intet, än att göra det, som man sjelf nödgas erkänna vara orätt. Har man en gång gått in på det ofullkomliga, så är man mycket faHen för att tro sig hafva gjort någonting, och det blir så mycket svårare att komma till något bättre. Att det ifrågavar. förslaget icke är fullkomligt, skall jag efter min förmåga söka att bevisa.
I afseende på den fråga, som nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, får jag förklara, alt om jag kunde i detta förslag upptäcka alla de vådor och de stora betänkligheter, som flere värde, af mig högt aktade talare förespeglat, så skulle jag i sanning icke ett ögonblick dröja att med min röst söka motverka antagandet af detta förslag; men då jag tvertom är öfvertygad om motsatsen, då jag är öfvertygad om nyttan och behofvet af den förändring, som förslaget åsyftar, så kan jag icke annat än tillstyrka dess antagande. Ilär är icke tillständigt att yttra något om det större eller mindre värdet af det Den 23 September. 437 nya lagförslag, som förr eller sednare skall komma under R. Sl:s öfverläggning, men jag ber alt få återföra i R. o. Ad:s minne, huruledes hela riket önskar en ny och förbättrad criminal-lag, huruledes Konungen jemväl uttryckt sin önskan i detta fall, och sin önskan att under innevar. riksdag kunna öfverlemna ett förslag till R. St., hvartill jag lägger den upplysning, att, om icke oförutsedda binder mellankomma, detta förslag måhända blir inom loppet af October månad för R. St. framstäldt. Jag hemställer då lill R. o. Ad., huruvida det är möjligt att under loppet af innevar. riksdag, hvilken Konungen också bestämdt förklarat sig vilja sluta inom möjligen kortaste tid, hinna pröfva delta förslag i hvarje särskild § på 4 särskilda kamrar. Detta påstår jag ligger utom möjlighetens gräns, men en möjlighet dertill finnes, om det nu förevar, förslaget af R. o. Ad. antages. I afseende på Hr Lagerhjelms yttrande, att han trott sig finna en abnormitet emellan detta stadgande och 87 § Reg.F., ber jag att fä nämna, att jag icke kan finna detta. Det ankommer på Ståndet alt lill grundlag antaga detta stadgande, hvilket sättes i slutet af den nämnda §, såvida det af Konungen godkännes, och § har derigenom icke fått något tillägg, som icke dermed ganska väl kan stå tillsammans. Man har anmärkt, att en ordf. i Ulsk. skulle kunna vägra propos.
Skepparen under dess resa, och han blef den 18 September, således 3 dagar sednare än krigsförklaringens datum , eller den termin R. St:r fastställt för ersättningars bevilljande, uppbragt af en Dansk Kapare och införd till Eckenförde i Hollstein, der skepp och last FOctober månad condemnerades. Svenska Truppernas inryckande i Hollstein, hade kort derefter den följd, att fartyget, enligt Ordre af Svensk Auctoritet, den g Januarii 1814 frigafs, och den redan låssade delen af lasten måste åter föras om bord. Fartyget, infruset, kunde då ej afsegla, och afslutandet af Tractaten i Kiel få dagar derefter eller den i4 samma månad, som upplöste alla ömsesidiga reclamationsanspräk, hade den påföljd att fartyget och lasten åter togs i besittning af Danska Kaparen. K. M:t har väl i Wäder förordnat en ministeriel framställning hos Danska Regeringen om ersättning för nämnde skepp och last, men så vidt mig är bekant, har ej någon påföljd uppkommit deraf, till förmån förden Svenska Skeppseller Last-ägaren. Om nu denna framställning är med sanningen enlig, torde några ytterligare frågor tillåtas mig. Har Betänkande n. 321 Har antingen ägaren eller Skepparen kunnat möjligen så tidigt komma till kännedom af det Kgl. Danska Patentet eller af Danska Krigsförklaringen, att olyckan kunnat undvikas, och har således någon kunnat underrätta Skepparen att det fredliga förhållandet med Dannemark upphört? Har ej genom KielerTractaten denna återställda Svenska Egendom blifvit åter bortskänkt, och i sin mån medverkat till beredande af en större fördel för Kronan Sverige? Är då ej ägarens anspråk till ersättning af Staten billig och rättvis, och kunna ej flere af de ifrågavarandes anspråk vara af lika klar beskaffenhet? Bör en begäran om en närmare målens pröfning anses obillig eller förmäten, och är den ännu ej att hoppas af R. St:r. Af Herr CommerceRådet Santesson; Till protocollet för den ig Januarii.
3 O c t o b er f. ra. för vissa classer eller viss egendom, det skulle ske med förbehåll att Ståndet, när Bevilln.Utsk:s slutliga förslag till bevillningens utgörande inkomrae, ägde att rätta och förändra dessa siffror i förhållande till hela bevilln.summan , sådan sorn den kommer att pröfvas nödigt för Ständerna att den sig åtaga. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få yttra mig när vi komma till någon bestämd sak, nemi. första artikeln uti förslaget till bevilln,förordn., och afslår således för det närvarande. Frih. Cederström: Att nu fastställa siffror under förbehåll att ändra dem, då statsbristsumman blir känd, kan jag för min del icke gå in på; emedan det blir en välsvår sak om Stånden skola inom sig efter beloppet af statsbristsumman bestamma förhöjningen eller förminskningen af de särskilda summorna i bevilln.förordn., och följden kunde blifva lika många voteringar i förstärkta StatsUtsk., som det finnes rubriker i författningen. Jag skulle derföre tro, att grunden för bevillningens utgörande efter i art. är den, att skyddsafgift skall utgöras af hvarje mantalsskrifven person, så att frågan om det belopp och till hvilken ålder skyddsafgift skall utgöras, måtte för det närvar, förbigås, emedan 70 §:n Reg.Fin föreskrifver, att då statsbristsumman är känd, Utsk. bör uppdragas att efter de fastställda grunderna bestämma densammas fördelning. Hr Frih. o. Landtm, täcktes derföre, med förbigående af hvad förslaget i öfrigt innehåller uti 1 art. af bevilln.förordn., gifva oss propos. derå, huruvida R, o. Ad. såsom grund för bevillningens utgörande efter denna art. beslutar, alt skyddsafgift skall erläggas af hvarje mantalsskrifven person. Härefter börjades den egentliga föredragningen punktvis af betänk. N:o 12 och utlåt. N:o 2g. j: a artikeln. Personlig skyddsafgift. 1 §:n. Hr von Hartmansdorff: På det att
Jag svarade med det vanliga och till allt passande in scha allah (om Allah vill!), hvarpå han tog min hand, tryckte den och upprepade samma formel. Middagsstunden gick han åter bort och jag blef ännu sittande en god stund med Mohammed ensam. Då jag gick bort gaf jag honom 5 piaster. På eftermiddagen gick jag genom stadens nordvestra del längs stranden. Det tycktes i allmänhet vara den bättre Arabiska delen af staden, ehuru äfven här längs sjelfva stranden stod en mängd låga kojor, uppförda af hopplockade stenar med mull och torf emellan och till tak en slät murbruks-mur. Jag följde stranden åt längs hela denna bugt, gick sedan uppåt och kom till paschans palats, som öfverhufvud var ganska smakfullt, utan någon prakt. Den stora öppna och oregelbundna gården var planterad med raka rader af fikonträd, men de tycktes ej alla vilja gå väl. Rundt häromkring voro kaserner och öfverallt soldater, trumslagare &c. äfvensom en mängd af de fördömda åsnedrifvarena, hvilka alltid ansätta Frankerna hvarhelst de komma öfver dem. Ingången till sjelfva palatsgården, på hvilken de nu höllo på att arbeta, blir ståtlig och storartad. Derifrån gick jag åter genom trakter, der jag förr ej varit, omkring hamnen och kom genom en del af bazaren ut. Begaf mig till Djamiu-l-'attarin och blef der sittande med sheikhen i ett allt mer sig ökande sällskap. Talet vände sig åt alla möjliga håll och jag lärde mig mycket. När stunden till salatu-l-meghreb (aftonbön) var inne, gingo de alla in och gjorde sin bön. Jag spatserade under tiden omkring och när jag kom tillbaka, frågade sheikhen mig liaji ma salata ma'ana (hvi beder du icke med oss?), men med en värdighet och mildhet som jag ej skall glömma. Jag svarade att det ej vore mig tillåtet. Då sade sheikhen: det är dig tillåtet blott du säger: la ilaha illallahu (det finnes ingen gud utom Allah), men då jag vidare teg blef det slut på samtalet.
Transpt. 2598: 34 2s »f Elevernas halsa eller vältrefnad, emedan alldeles omisskknliga bevis pa motsatsen företedde sig uti dessas ljusa och glada ansigten,. Beträffande Elevernas beklädnadspersedlar, sä vora de samteliga, i alla afse-, enden, af en särdeles god beskaffenhet, samt inom Institutet af dem sjelfva sydde och förfärdigade. Den enkla och okonstlade formen , jemlikheten uti Lärarnes och Elevernas drägt, gaf åskådaren en desto behagligare anblick, som den, fullkomligaste snygghet dermed var förenad. Elevernas beklädnads - Conto var upptaget för året till en summa af; R:d 649v 6, 4* Hvilken, fördelad mellan 26 personer, gör för hvarje särskilt nära 25 R:d. Af Räkenskaperna visar sig vidare, att det upp - Transpt. 3247: 4° ® Den 2 Juli. 15 Transpt. 3247; 4° ® gjorde och afslutade Allönings-Conto för Föreståndaren och Lärarne med flera, enligt fastställd Stat, under ifrågavarande Revisions år, bestiger sig till 1654? *6* Hushyran för Manilla ifrån den 1 Januari 1814 till den 31 December samma år, hvilken Lägenhet vid början af det nu innevarande för Institutets räkning och af dess egna medel blifvit inköpt, har uppgått till 500: Och för andra Lärarnes rum till 50: föda och skoning för en verkhäst 152 : 4* Inköp af ved och ljus Stboningsrummen och köket saint bränkol till sistnämnde och Smedjan har erfodrats 5775 44' Till Verkstädernas behof, till inv«ntarie-persedlars Transpt. 5982; 8 b. Deu 2 Juli. 14 Transpt. 5982: 8 o. inköp och reparation, lii 1 skrifmaterialier och diverse utgifter har åtgått 231: 20 2. Härtill kommer slutligen balancen vid 1814 ärs början , hvilken till FrotoeollsSecreteraren och Riddaren Borg blifvitbetald med 538:
Cederström ganska riktigt anmärkt, man vid hvarje frågas behandling mera bör afse dess inre beskaffenhet samt derefter pröfva densamma, utan att fästa afseende på hvad ett Stånd kan hafva beslutit eller genom inbjudning till de öfriga Stånden sökt göra gällande, så får äfven jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. måtte bifalla Utskrs hemställan och lägga PrestSt:s inbjudning till handl. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag anhåller att RiddarhusSekret:n täcktes uplysa huru detta Betänk, blifvit afgjordt hos Borgareoch BondeSt:n. I ani. häraf uplvste lindert. Ridd.Sekrel:re alt Prot.Utdrag ankommit som utvisade, att såväl Borgaresom BondeSt. bifallet nu förevande Betänk. Frih. Alströmer: Vid det nu uplysta förhållande, lärer frågan vara förfallen, och då jag i alla fall anser att PresteSbs inbjudning icke bör antagas, emedan förslaget icke undergått någon granskning uti Ekon.Utsk., hvilken granskning egentligen borde hafva blifvit verkställd af Lago. Ekon.Utsk:n gemensamt, så får jag vördsamt förena mig med dem, som anhålla, att Betänk. måtte bifallas samt PresteSt:s inbjudning läggas till handl. Hr von Hartmansdorff: Sedan uplyst är, atti-förslaget redan fallit, är det fruktlöst för mig att fäkta derför. 'Jag afstår således derifrån. Uppå härefter framställd propos., beslöt R. o. Ad. att, med bifall till förevande Betänk. N:o 130, lägga PresteSt:s nu jemväl föredragna Prot.Utdrag till handlingarne.