Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att tullmyndigheternas kontrollföreskrifter efterlefvas och att vid utförseln noga iakttages: att, när varor utföras med packning eller omslag, försäkran på tro och heder på exportangifvelsen skall angifvas derom, att de ifrågavarande varorna äro tagna på upplag med samma packning och omslag; att vid utförsel af vaxduk liknande försäkran skall afgifvas angående uppläggandet med tillägg af nummer och datum, under hvilka uppläggningen skett; att varor, som utföras med ångbåt, strax när de föras ombord, läggas i ett särskildt rum under tullbevakning intill ångbåtens afgång; att varorna icke angifvas såsom hörande under annan rubrik i tulltaxan än de verkligen göra; att till hvarje rubrik hörande varor anföras i afgifvelserna med särskildt utsättande af de varor, som enligt lag äro berättigade till det allmänna kreditupplaget; och att kreditupp-lagsvaror icke sammanpackas med andra varor, och ej heller mindre qvantiteter af varor, som höra till det utvidgade kreditupplaget och äro bestämda till afskrifning deri, utföras utan försvarlig embal-lering. Slutligen skall i deklarationen intagas förklaring, att upplagsinnehafvaren i afseende på sin utvidgade kreditupp-lagsrätt underkastar sig samma straffbestämmelser som i lag äro stadgade for förseelser vid införsel, under upplags-granskning och vid utförsel af andra kreditupplagsberätti-gade varor. Dessutom ünnas åtskilliga andra mindre väsentliga inskränkningar i fråga om begagnandet af det utvidgade kreditupplaget. Kreditupplagsinstitutionen har, såsom det an märkes i nyssnämnda årsberättelse, blrfvit ytterligare utvidgad der-igenom, att tillåtelse gifvits att från kreditupplagen utföra manufakturvaror, som blifvit inom landet förarbetade, om det blott varit möjligt att härvid skydda staten från förlust på tull.
Majits och Kronans ostridige egendomar, vidtaga de åtgerder och Stadganden, som kunna finnas med Kongl. Maj:ts och Kronans fördel mest förenlige, antingen derigenom, att de till Skatte försäljas, eller till arrende på vissa år, efter de af Riksens Ständer för Kongl. Majits och Kronans lägenheter i allmänhet föreslagne och af Kongl. Maj:t i Nåder gillade grunder, upplåtas, eller också af Kongl. Maj:t användas på det sätt, .hvartill hvarj* lägenhets serskilda local och beskaffenhet föranleder. Och varda i sådant ändamål de i detta ämne från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande återfordrade Handlingar Riksens Ständer härhos öfverlemnade. Kongl. Majit förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL. Casp. W. Ehrenborgh. 78 Konungens Nåd. Propositioner. N:r g. Upplästa Iios Bidd. och Ad. d. 15 Dec. 1817. Preste Ståndet d. 3 5 Borgare-Ståndet d. 18 —r — __ Bonde-Ståndet d. 18 Utdrag af Protokollet öfver Handelsoch Finance Ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 10 December 1817 „ hvarvid Hans Kongl. Höghet KronPrinsen var tillstädes. Närvarande: Deras Exelencer JustinteStats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. och Stats Ministern för Utrikes Ärenderné Herr Grefve von Engeström. Stats-Baden: H atis Exellence Herr Grefve Rosenblad. Hans Exellence Herr Friherre Flemiris. O Hans Exellence Herr Friherre Lagerbring. Herr Friherre Cederström. Grefve Mörner. H err Friherre Skjöldebrand. Hof Cantzleren Herr Friherre af Wetterstedt. Stats-Sekreter aren Klintberg.
Onsdagen den 20 Maj 1857. Plenum kl. G e. m. Justerades 2 prot:s-utdr. för d. 16 dennes samt pleni-prot:n för d. 11 och 15 sisth April. Uplästes ett af Frih. von Vegesach, Achilles, inlemnadt så lydande memorial: Undertecknad får i anseende till företagande af en utrikes resa, afsäga mig förtroendet att vara supleant i StatsUtsk. äfvensom alt vara Bänkman, med anhållan att få bibehålla min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, blefvo anmodade att vid deras nästa sammanträde utse en supleant i StatsUtsk. i st. f. Frih. von Vegesach. Föredrogs LagUtskss d. 16 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 30, i ani. af gjorde anmärkmr emot Ulslcs Betänk. N;o 9, öfver väckt motion om förändring af 13 Kap. 4 §:n GiftermålsBm. 650 Den 20 Maj. Frih. Wrede, Casimir: Mot ifråpav:de Betänk, har jag inom LagUtsk. anmält min reservation. Jag finner nemi. CJtsk:s förslag öfverflödigt och anser att man vid lagens nuv:de stadgande bör förblifva eller på sin höjd deröfver meddela en förklaring. Vår nuv:de lag uttalar visserligen den grundsats att äktenskapet till sin idée är ouplösligt, men medgifver att fall kunna inträffa, då dess inre ethiska väsende är förstördt och då dess yttre juridiska form sålunda äfven bör uphöra. Ett af dessa fal! omnämnes i 13' Kap. 4 § GiftermålsBm eller den g, som är föremål för Utsk:s Betänk. Den innehåller, såsom bekant är, att om den ena makan af ondska, eller motvilja öfvergifven den andra och reser utrikes, så eger den hemmavarande rättighet att hos domare återkalla den bortreste genom stämning om man vet hvar han sig uppehåller eller i motsatt fall genom allmän efterlysning.
Just. Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. i8a8. Enkeoch Pupill-Cassa m. m., så har Kongl. Maj:t under den i5 November 1826 i Nåder faststält och låtit utfärda serskildta Reglementen för dessa bägge förenade pensions-inrättningar, äfvensom ett reglemente för Iåns erhållande ur deras fonder. Kongl. Maj:t befallte derjemte, att samtliga handlingarna i målet borde, i ett sammanhang, af trycket utgifvas, för att, på sätt förut tillgått, vederbörande tillställas, och förklarade sig vilja, vid nu instundande Riksdag, till Rikets Ständer göra framställning om tillökning af Stats-Verkets anslag för pensionerade af Civile Embetsoch Tjenstemäns Enkor och Earn. Den nu varande Interims-Directionen fann Kongl. Maj:t böra med Inrättningens förvaltning fortfara till dess Inrättningen vunnit den tillväxt, att Pensioneringen kunde taga sin början, då Kongl. Majit ville serskildt bestämma tiden för delegarnes sammankallande första gången till val af fallmägtige, enligt Reglementet. 66. Angående uppmätning och anteckning af Cubik-rymden af hvarje loft eller botten i Kronans Magasiner. Anmäld den 17 Sept. 1823. Allmänna Magasins Directionen och Kongl. Maj:ts Befallninghafvande förständigade, att med nog - Bil. t. B. St. Just. Oml:ns Emi.-lief. d. 4 Ndvi i8a8. 35 granhet tillse, det ofvanberörde, i 5 §. af 1812 års Afskrifnings Reglemente påbud lia, uppmätning och anteckning* varder behörigen verkställd. I fråga örn vidsträcktare fribrefs-i fcttighet för Städernes Magistrater. Anmäld den 17 Sept1823* då Kongl. Majit förordnade att ifrågavarande post-frihet för Magistraternes Embets-Bref skulle laga sin början från och med år 1824. 68.
Jag anhåller fördenskull, att punkten måtte till Utskrt återremitteras för vidtagande af den förändring, att, i stället för orden »från arméen och flottan afskedade», införas orden »i arméen och flottan qvarstående eller derifrån afskedade.» Hr Bildt, Didrik Gillis: Mycket kan väl vara att an märka emot denna punkt, om man, på sätt den siste värde talaren gjort, vill strängt fästa sig vid ordalydelsen. Men jag tror dock, att Utskrt träffat hvad som med afs:de på nuv;de förhållanden är det bästa, emedan, om man å ena sidan kan säga, att arméen genom förslagets antagande möjligen kommer att förlora åtskilliga gamla officerare från de fordna krigen, och hvilka äro att betrakta mera såsom en prydnad, än till nytta för arméen, det dock å andra sidan bör tagas i betraktande, att personer, som dröja att taga afsked tilldess de först erhållit understöd af den ifrågasatta fonden, och sedermera komma att upbära pension, efter sednare års förhöjning, derigenom komma att blifva gynnade på deras bekostnad, som redan tagit afsked och innehafva pensioner till det lägre beloppet. Då härtill kommer, att ett annat Stånd, nemi. PresteSt:t, redan antagit StatsUtsk:ts förslag, synes det vara ett ytterligare skäl för R. o. Ad. att antaga detsamma. En annan orättvisa torde deremot ligga deruti, att ifrågav:de officerare och underofficerare skola befinna sig i en nödställd belägenhet, emedan, om staten gifver en pension, så bör det icke vara en allmosa, utan en belöning för gjorda tjenste:-, och de, som klädt blodig skjorta för fäderneslandet, böra väl i främsta rummet dervid komma i åtanka. Man vet, att det finnes två slags fattiga, de ena, som skrika, och de andra, som tiga och lida. Troligen blir det de förra, som af denna fond komma att taga brorslotten.
Som i en dimma såg h o n två yppiga, röda rosor o c h bredvid dem ett hvitt kort m e d ett klingande adelsnamn. Men tvärs genom tobaksröken, s o m allt tätare hängde öfver lokalen, blickade två ögon på henne så sorgset. De två ögonen förföljde henne, allvarsamma, bedjande. — » Stackars lilla Tatjana! K o m till mig! Där hos mig är det fattigt, m e n ändå bättre än här! » — Framför hörnbordet tätt invid estraden voro två stora b o r d skjutna intill hvarann. Kundt o m dem sutto unga eleganter. — Uppspelta hade de k o m m i t från en stor middag. Buteljer o c h glas stodo i rader framför dem. Det går så bra att prata litet, innehållslöst prat, s o m ingen hör på och man själf glömt i nästa minut; det går så lätt att prata, när fyllda glas stå på bordet o c h glada melodier dansa i luften. — Vackra flickor, » les oiseaux », och så glada sen! Pigga! rasande pigga! Skål! Det är en n y där! Ser du inte? H o n där med svarta håret i en krona på hufvudet. Jaså, sekundfiolen! Charmanta ö g o n! Men något för allvarliga! — Munnen ser dess mer skrattlysten ut! Pikant! — Djupa madonnaögon o c h buktad, världslig mun. Verkligen pikant! H v e m är hon d å? Anettes Redigeras af Sophie Bidrag mottagas med länge. tacksamhet. Logogryf. Båd ' katolik o c h lutheran, muhammedan tillika, Ja, alla, s o m på jorden b o, så fattiga s o m rika, Ha rättighet att fordra mig, hvarhelst de slå sig ned, Om o c k i hvarje annat fall de taga landets sed. •Och dock — historien täljer oss o m många hårda strider, Som just om mig har kämpats ut i längst förflutna tider, Och mången ädel kämpe, fylld af tapperhet och mod, Har för att troget värna mig fått offra lif o c h blod.
BevillningsUtskottet: 1:0 Herr Bruncronas, Nils Abraham, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om KronoLotsars befrielse från bevillning m. ra. 36a Den 3o December f. m. 3:0 Grefve Spens’s, Carl Guslaf, den l5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående atskillige föreskrifter, i afseende å Debetsedlar, 3:o Grefve Spens’s, Carl Gustaf, den j5 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående Atskillige ändringar uti Redactionen af BevillningsFörordningen. 4:o Grefve Spens‘s, Carl Gustaf, den 15 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående infordrande af uppgift på Kongl. KammarRättens anmärkningar emot de sednare årens BevillningsCommitteers åtgärder. 5:o Friherre Cederslröms, Anders, den dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående förslag lill Allmänna Be^ villningen. BancoUtskottet .* 1:0 Herr Rosenblads, Bernhard, den |5 dennes e. m. på bordet lagde Motion ansäende en Lag för Rikets Ständers Bank. 2:0 Herr af Stenliofs, Christian, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående inrättande af Privata Banker m. m. 3:o Herr Roos’s, Carl Ulric, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående inrättande af Socken-Bibliotheker.
Ständer uti ofvanberörde underdåniga skrifvelse föreslagit och hemställt. 4:o. 1858 års Revisorer hafva, efter meddelande af redogörelse för f. d. Kan§ 7. sli-styrelsens handkassas ställning, utvisande, att vid revisions-årels slut, nämnde kassas kapital-behållning utgjorde 9,000 R:dr B:ko, anfört, hurusom denna kassa blifvit, enligt E. K. Maj:ts nådiga Bref den 14 December 1850, öfverlemnad till Stats-kontoret, i ändamål att användas tilh understöd vid vetenskapliga arbetens lifgifvande; men att det synts Revisorerne mindre nödigt, att]' kassan för detta ändamål fortfarande reserveras, helst då på 8:de Hufvudtiteln finnes anvisadt ett anslag til) vetenskapliga arbetens utgifvande; och ilå bestyret med utlåningen af denna kassa medlörer en ytterligare tillökning i Stats-kontorets vidlyftiga och magtpåliggande förvaltning; hafva Revisorerne hemställt, all under förutsättning, det E. K. Majit täcktes i nåder medgifva kassans öfverlemnande till Riksgälds-kontoret, 8.de Hulvndtitelns anslag lill rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, må af Rikets Ständer förhöjas med ett belopp motsvarande räntan af denna kassas kapital-behållning.
Per Nilsson i Espö. Jöns Andersson. O. B. Olsson. Sven Nilsson. Nils Olsson. Åke Andersson. Per Nilsson. Ola Lasson. Anders Pehrsson. S. Rosenberg. Anders Pehrsson. Ola Jönsson. Af Johan Magnus Björkman från Elfsborgs län, om ändring af gällande föreskrifter rörande val af organist, klockare och skollärare. Då vid flera föregående riksdagar motioner blifvit väckta angående ändring i valsättet vid organist-, klockareoch folkskollärareval, så får undertecknad, då denna anmärkningsvärda fråga cj ledt till önskadt resultat, härmed ånyo framställa den till Rikets Höglofiiga Ständers bepröfvande. Under åberopande af hvad uti en vid sistlidne riksdag inom Hedervärda Bonde-Ståndeti ämnet väckt motion, N:o 288, blifvit anfördt, torde jag här blott behöfva något närmare granska de skäl, hvilka Lag-Utskottet begagnat sig af för att afslå berörda motion. Bland de af Utskottet i ämnet hufvudsakligen anförda skäl för afslag märkes för det första, att organister och klockare i följd af deras befattning skulle stå i närmare beröring med pastor, hvilken ock anses vara icke allenast fullt kompetent att bedöma deras skicklighet, utan äfven framför allt intresserad af att den till tjenstcn lämpligaste nåmnes. Det nu anförda skälet skulle kunna vara bevisande, om, som Utskottet synes antyda, prestens nära beröring med klockaren och organisten skulle göra den förstnämnda mer än andra menniskor kompetent att bedöma den sednares duglighet; men hur kan ett sådant skäl bevisa någonting, då vid tillsättande af ledig organistoch klockaretjenst presten kanske mindre känner och varit i beröring med de ifrågavarande kandidater än någon annan. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Men äfven med förutsättning att presten känner de sökande, som anmält sig, är det derföre gifvet att en prest, som kanske icke har den ringaste kännedom om eller anlag för den sköna konst en musikälskare studerat, skulle mer än andra, eller till och med mer än musikaliska akademien kunna bedöma de sökandes skicklighet.
I andra constilutionella länder är det någonting ganska vanligt, och af nationen efterlängtadt, att få se personer ur oppositionen intaga lediga platser i administrationen, efter man tror, att, med mer eller mindre tillförlitlighet i deras individuella karakter, de likväl alltid skola i något bibehålla och söka göra gällande de grundsatser, de förut yrkat. Långt ifrån att huera sina nya candidaler, bemödar man sig deremot att upphöja dem i opinionen, erinra dem och nationen om hvad de förut för det allmännas väl talat och gjort, och man öfverskyler, så godt man kan, en och annan felande qualitet, ett och annat begånget misstag, för att vinna sitt syftemål, — utträngande af den gamla ministeren och insättande af en ny. Helt annorlunda synes man här vilja gå tillväga.
Gossen växte upp, tog sin student och fick » Låt nu ' Hvita frun ' vara! » föreslog helt tvärt vår vän, disponenten, i hvars familj vi, enligt sin böjelse gå genom tekniska högskobåde uaga och gamla, voro inbjudna. » Jag lan. Jag kan gärna omtala, att ett visst håller just inte heller på den där damen, men ömmare intresse mycket hjälpte till att raska Då han med heder tagit för att göra en fortsättning på min unge väns på hans studier. tankegång, menar jag, att det gifves åtskilligt sin ingenjörsexamen, skyndade han strålande mellan himmel och jord, som. » han höll af lycka hem, och hans förlofning med en upp och såg med ett litet leende bort till ung flicka, en barndomsvän, eklaterades omedelbart därpå. studenten. Gamle prosten, som blifvit allt mera knarDen blifvande filosofie kandidaten tummade de blifvande mustascherna i besvärad ovissrig och rent af folkskygg, träffades kort tid het, om han skulle få vatten på sin filosofidäefter af ett slaganfall, som alldeles förlamade hans talförmåga. Han öppnade munska tankes kvarn eller ej. » Som, » fortsatte disponenten, » filosofien ej nen flere gånger och utstötte några oartikuledrömmer om — att den sunda eftertanken rade ljud samt fäktade otåligt med händerna möjligen kan utreda. — Jag känner till en i luften, under det hans ögon med ett förfullkomligt sann ' spökhistoria '. Kanske det tvifladt uttryck sökte makans och sonens. Slutligen tycktes han antyda, att han ville skulle intressera herrskapet. » Det var en fråga, det! Den tilläfventyrs skrifva något, men då man i hast anskaffat befintliga oppositionen stannade öfverröstad penna och papper, föll hans hand afdomnad och hjälplöst tillintetgjord i minoriteten, rened och ögonen slöto sig. Han var död. Vid bouppteckningen befanns det till allpresenterad enbart af moster Beata.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-utskottets den 26 och 29 sistlidne Januari på bordet lagda utlåtande: N:o 20, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer om förnyadt anslag till lag-beredningen. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets nedannämnda den 29 sistlidne Januari på bordet lagda utlåtanden: N:o 31, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående öfverlåtande till Malmö stad af mark, tillhörande Malmö f. d. fästning; N:o 32, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående afskrifning utaf ett allidue majoren J. JVeinbergs sterbhus-delegare ådömdt ersättnings-belopp för en vid Götheborgs artilleri-amunitions-förråd yppad balans; N:o 33, i anledning af väckt motion, att Leckö slott och kungsgård måtte såsom lust-slott ställas till Hans Maj:t konungens disposition; samt N:o 34, i anledning af väckt motion, angående befrielse för en del hemmansegare på Gottland från skyldigheten att leverera ved till den s. k. krono-kalkugnen i Wisby. Prot.-utdrag den 2 Februari '1848. 41 S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets nedannärande den 29 sistlidne Januari på bordet lagda utlåtande och betänkanden:
Deribland må först nämnas det jemförelsevis med be - hofvet öfverdrifna häst-antal, hvilket entreprenör blifvit förpligtad att ät resande tillhandahålla. Då afseende så uteslutande fästes vid resandes skyndsamma fortkomst, att eutre - 416 Expeditions-Ulskottels Förslag till undmi. Skrifvelse N:o 143. prcnör genast eller inom en Ijerdedels limma mäste halva i beredskap eli mångdubbelt större häst-antal, än det, som vanligen utgår, och han således blott sällan genom skjuts får förtjenst, måste entreprenaderna blifva dels ganska dyra, dels omöjliga att åstadkomma. Vidare förekommer den nuvarande skjuts-legans alltför ringa belopp, hvilket tydligen ådagalägges af de mer eller mindre betydliga bidrag, hvilka till entreprenadernas uppehållande måste af de skjuts-skyldige utgöras, och som, fördelade per mil, för hvilka en skjutshäst blifvit begagnad, uppå för landlskjuts till 46 öre och för stads-skjuls till 57* öre milen. En förhöjning i skjuls-Iegan är fördenskull nödvändig, så vida entreprenader skola mera allmäut kunna komma till stånd. Afven rättvisan och billigheten tala för en sådan åtgärd. Af den hos Rikets Ständer åstadkomna utredning rörande skjutsnings-besväret har det visat sig, alt legan borde utgöra full ersättning för nämnde besvär. Efter år 1819 halva emellertid dagsverks-prisen stigit så betydligt, att markegängs-priset å ett öke-dagsverke, som åren 1815—1819, under hvilket sistnämnda år legan ieke allenast för gästgifveri-, hålloch reserv-skjuts, utan jemväl för kungsoch krono-skjuts, blifvit bestämd till 20 skillingar banko i stad och 16 skiilingar samma mynt å landet milen för hvarje häst, i medeltal utgjorde 1 R:dr 46f sk. riksgäld, under åren 1852— 1856 i medeltal uppgått till 3 R:dr 2?- sk. samma mynt.
Jag liar icke heller som riksdagsman sedermera någonsin glömt, att för detta ändamål erfordras, att en suverän magt lios ingen finnes; jag har alltid trott oell tror ännu, att det är lika olyckligt, om Ständerna äro suveräna, som om Regeringen är det, och jag vill en gång för alla framlägga denna opinion, i hvilken jag anser ligga lika mycken liberalitet som i många andra. Med Frih. Cederström tror jag således, att grundlagens stiftare aldrig haft för afsigt, att statens ordinarie inkomster skulle kunna borttagas utan Konungens samtycke, deruti också största säkerheten ligger; ty man behöfver aldrig frukta, att Regeringen skulle neka sitt bifall till en sådan åtgärd, så framt den ej står i strid med tredje mans rätt. Jag instämmer med dem, sorn begärt återremiss å betänkandet. Hr Dalman, Willi. Fredr.: Sedan jag begärde ordet, har jag, i hvad jag tänkt anföra, blifvit förekommen af Gr. Horn och inskränker mig således till att ur den synpunkt, han så väl utvecklat, begära återremiss af betänk. Gr. von Hermanson, Carl: I afseende på den af, StatsUtsk. föreslagna nedsättningen af manlalspenningarna tillstyrker jag bifall till Utsk:s betänk.; men i afseende på principfrågan anser jag mig böra vid detta tillfälle uttala min opinion, som är, att så länge 57 §. qvarstår, måste det vara R. St:s rätt att allena sig beskatta, och att till följd häraf ensamt besluta örn de ordinarie skatternas förminskning. Hr af Dalström: Då en talare uppmanat dem, som begärt återremiss, att derifrån afstå, och jag varit den första, som framställt denna begäran, anser jag mig böra förklara, att jag för min del derifrån afstår för att bespara R. o. Ad. en ytterligare discussion öfver en grundlagstolkning, som skulle blifva destomer obehaglig, som det, efter min tanka, bör vara klart, att de ordinarie skatterna aldrig kunna förminskas eller borttagas utan Konungens bifall. Gr. Cronhjelm: Jag nödgas, ehuru ogerna, åter uppträda för att besvara några inkast. Hr
Det är troligen allmänt kändt, att i rikets nordliga, glest befolkade trakter, lagskipningen på landsbygden är inskränkt i somliga tingslag till ett, i andra till tvänne lagtima Härads-ting om året. — Denna inskränkning härrör utan tvifvel deraf, att man ansett de rättsökandes antal så obetydligt, att deras rätts fördröjande icke uppvägde besväret och kostnaden för Häradsrätts-ledamöternas sammankommande. Men äfven andra orter, till och med ibland de mest befolkade i riket, t. ex. det bördiga landet rundt omkring Linköping ända till grannskapet af Norrköping och förbi Söderköping till Östersjön, äro lika vanlottade i berörda hänseende. Här finnes, så vidt jag kan inse, icke något skäl för inskränkning uti det i allmänhet vanliga antalet af Härads-rätternas ordinarie sammanträden nemligen tre (3) gånger om året. Af åtskilliga orsaker, hvilka nu icke behöfva anföras, förekomma vid Härads-rätterne allt för ofta uppskofsbeslut i civilmål, ja det torde till och med höra till undantagen, då andre civilmål, än der käromålet af svaranden medgifves, varda vid första tinget afgjorde. — Härigenom orsakas betydlig tidsutdrägt redan der trenne ting om året hållas, men ännu känbarare, der blott tvänne eller ett ting hållas. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. M 255. 495 Det tillhör utan tvifvel Statsmagterne att tillse, icke blott att lag och rätt må skipas, utan äfven att den må skipas lika för alla och så skyndsamt som möjligt, så att hvarje rättsökande må utan obehörigt dröjsmål förhjelpas till sin rätt. Detta sker dock ingalunda då den ene kan få sin sak afgjord inom några veckor eller månader, men den andre en lika beskaffad sak först efter ett, stundom 2:ne år. Den omständigheten, huruvida man bor i en tätt befolkad eller en glest bebodd ort, bör lika litet, som om man bebor ett palats eller en koja, anses såsom giltigt skäl för olika förmåner i afseende på åtnjutandet af hvarje medborgares rättighet till likhet inför lagen.