Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man med få undantag kan anse ett hjonelag för hvarje nybygge tillkomma, är folkökningen deraf lätt förklarad, och nyttan af nybyggesanläggningarnes uppmuntran insedd. Denna märkliga företeelse ådagalägger i öfrigt möjligheten att, i ett land med så ymniga tillfällen till nya bosättningar som Norrbotten ägt, ett decennium, ja än kortare tid är nog för att grundlägga en hel socken. Och ehuru denna danelse icke kan vara koncentrerad inom visst territorium, uppenbara sig dess verkningar likväl i de flera kapell-lag, hvilka under sista qvinqvennier tillkommit, samt i det starka behof af flere sådana, som der och hvar yttrar sig. Emot befolkningens sedlighet kan med skäl ingen anmärkning i allmänhet framställas. Bruket af starka drycker har märkbart under qvinqvenniet aftagit, hvaremot förbrukningen af kaffe är i starkt tilltagande. Under de fyra åren 1847—1850 infördes i länet nära 200,000 kannor bränvin, arrak, konjak och rom mera än under ifrågavarande fem åren, då 525,603 kannor deraf enligt tullkamrarnes uppgifter inkommit. Under nyssnämnde fyra åren infördes 1,431,121 skålpund kaffe, men under åren 1856—1860: 3,300,380 skålpund, allt enligt samma uppgifter. Stigande lyx i klädedrägt och lefnadssätt i öfrigt är ögonskenlig, men derjemte ådagalägger allmogen med omtanke för renlighet ganska allmänt prof på omsorgsfullt uppförda hus och byggnader, när man undantager aflägsnare delar af lappmarkerne, dit slöjdfärdigheten föga hunnit, och hvarest mången familj uti illa uppförda kojor uthärdar ett eländigt lif, utsatt för köld och sjukdomar; och man kan häraf sluta, att om någonstädes behofvet af små mönstergårdar är påfallande, så är det inom och vid dessa landsändars kyrkostäder.
7:0 lör lxereis-^vadronerne viö Inclelrlta Lavalleriet 20,763: 16. — 8:0 l^rigs-Lollegii Iltre^nings-^fdeluing för Ltsliilliga oun6gangl!ga lrelilääna^s^eliof . 69,000: 6lis»minans i/sl,OA/p 17. 10. llvillien summa 6ooI< llor6e minslras med väröet gf (le 7-4 > x tunnor 8panmäl in natura, utgörande, a 5 L:clr tunnan, . 8,707:24. — som, i Iländslse ak 6>faII till Ilvad nu föreslaget blifvit, sliulle a Oardes-Legementernes oell 8ron-li ansens Hussar-Legementes 8tatsr lossparas, 6a således sammanlagda 6eloppet af de tillölita ärliga utgifterna ä 3:dje Hufvud-liteln ^om - As» «rs att u^p»ä till endast . 13^,386: ^ i. > s. d varemot, vidkommande den köreslgZna tillökningen i an8laget kör Leväring8man8kajaet8 exereis, 8tat8-llädet trodde sig, med ak866nds ä den körändeidigdet, Leväring6N8 exereerands styrka ärligen ar underkastad, döra i underdänigdet tillstvrka, det l8ongl. i>Iaj:t täektes i Räder koreslä Ilikets 8tänder, att, 888810 korslagsanslag, utföra det nuvarande anslaget säl' detta ämlamäl, 88 att dvad cist ena äret kunde komma att drista, tillbe af ökverskotten ^a lukomsttitlarne utgå, unde!- vilkor, att exercistiden icke utsträck1.
Kommittéen får derföre i underdånighet tillstyrka, att sökandenas underdåniga anhållan af Eders Kongl. Maj:t måtte bifallas, och nådig framställning tili Rikets Ständer göras derom, att staten måtte med den af sökandena begärda räntegaranti understödja deras ti 11 ämnade företag, så mycket hellre, som ifrågavarande jernväg, efter Kommittéens underdåniga tanke, är ibland dem, hvilka genom blifvande trafik sannolikt komma att gälda derpå nedlagda kostnader, hvarigenom statens risk till följd af en, till det belopp sökandena föreslagit, lemnad räntegaranti icke synes böra blifva synnerligen stor. Härvid bör dock Kommittéen icke lemna oanmärkt, att sökandena antagit anläggningskostnaden för banan mellan Upsala och Stockholm till blott 4,800,000 R:dr, på grund af den äldre undersökningen, hvaremot den genom Kommittéens försorg utförda senare undersökning ledt till en förhöjning i denna kostnad af 204,867 R:dr. Att bedomina hvilketdera af de framställda alternativerna kan, i afseende på lösningsrätt och räntegaranti, vara för staten förmånligast, torde icke ligga inom Kommittéens befogenhet. Efter att Kommittéen sålunda i underdånighet redogjort för sina åsigter, rörande bolagets för jernvägsanläggning emellan Stockholm och Upsala öster om Sigtunaijarden underdåniga framställning, öfvergår Kommittéen till besvarande af tvänne under den 31 Augusti och 1 September innevarande år till Kommittéen nådigt re - 97 mitterade underdåniga ansökningar, dels från en af Westerås läns invånare utsedd Jern vägskommitté, dels från Direktionen från ett i Upland och Stockholms län bildadt bolag för jernväg från Stockholm till Sagån.
Derjemte och med anledning af Kongl. Maj:ts genom nådig skrifvelse den 17 Oktober 1840, vid öfverlemnande! af de då fullbordade roteringsverken för 0 af rikets län, gjorda framställning, i afseende på utgörandet af vakans-afgift under fredstid för de hela rotar eller spridda rote-andelar, hvarmed den ordinarie roteringen blifvit tillökad eller ytterligare komme att ökas, hafva Rikets Ständer uti ofvanförstberörde underdåniga skrifvelse af den 15 Juni 1841 förklarat att för sådan jord skulle, der icke för densamma utgjordes verklig rotering, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts den 18 Januari 1834 afgifna samt af Rikets Ständer den 10 November samma är bifallna proposition derom, erläggas rote-vakans-afgift, på enahanda sätt, och efter samma grunder, som från och med år 1835 egt rum. Utskotten, som, lika med Kongl. Maj:t, anse det förhållande, som i afseende å roteringen inom Stora Kopparbergs län sig företer, icke böra utgöra hinder för pröfningen af den verkställda nya soldat-roteringen i de öfriga län, der sådan rotering egt rum, hafva, vid granskning af de till Rikets Ständer öfverlemnade roteringsverken öfver samma nya ordinarie rotering och de deröfver upprättade roterings-längder, icke funnit något att anmärka; och få Utskotten alltså tillstyrka: att Rikets Ständer, jemväl för sin del, fastställa de ifrågavarande roteringsverken och de deröfver upprättade, till Utskotten öfverlemnade, längder för Stockholms, Westmanlands, Upsalas, Södermanlands, Östergöthlands, Bih. till B. St. Jönköpings, Elfsborgs, Calmar, Götheborgs och Bohus’, Gefleborgs, Wermlands, Nerikes och Skaraborgs län.
Den 9 April. stora förhoppningar om och anspråk på personers iakttagande af sina skyldigheter, och en värd talare synes mig hafva rätt derutinnan, att man i fråga om sabbatheus hållande i helgd icke bör inlåta sig i allt för mycket reglementerande. Mången iakttager denna sin skyldighet, men de fleste anse sig berättigade, att använda sabbatben såsom dem bäst synes. Under sådana förhållanden, och då begreppet om sabbathens helgd och brande är något i sig sjelft så individuell, och måste innefattas under hvars och ens föreställning om sina pligter, liar Utsk. trott, alt, om allt, hvad Utsk. föreslagit, kommer att iakttagas, alla individer i tidernas längd icke underlåta att hålla sabbathen i helgd. Vidare har man förebrått Utsk. dess underlåtenhet, att angifva sättet, hvarpå de e. o. prestmännen skulle kunna erhålla skälig aflöning, så alt deras verksamhet må uteslutande dragas åt själavården. Härtill får jag lemna det svar, ali, sedan utrönt blifvit, att i allmänhet presternes antal inora hufvudsladen ingalunda kan anses otillräckligt, såvida de e. o. prestmännen kunde uteslutande egna sig ät sitt egentliga kall, Utsk. ansåg, att, om på sätt här blifvit föreslaget, konventioner komma att äga rum, man borde taga i betraktande, att Pastorernas löner skulle så bestämmas, att de kunde förse sina biträden med någon aflöning. En annan talare har frågat, hvad meningen månde vara med det i 8:de punkten förekommande uttrycket: ”nuvar:de lefnadssätt”, och en annan talare yttrade, att man vanligen år vaken vid gudstjenstens början klockan 9 eller 10. Ja! det medgifves gerna, men skulle gudstjensten icke börjas förr än alla hunnit vakna, blefve väntan på kyrkogång allt för lång, ty de finnas här i hufvudsladen, hvilka sofva lill klockan 12 på dagen och ännu längre.
Direetion Decharge för sin förvaltning, utan öfverlemnat frågan derom till Rikets Hög loll. Stats-Utskottets Betänkanden. ia3-j Ständers, eller de af dem tillförordnade Revisorers afgörande; och hafva Herrar Revisorerne, efter föregången pröfning af de i detta ämne hos dem anförde besvär, af så väl Banco-Commissarie!! G. Brakel3 som Directionens öfrige Ledamöter, Herrar Fullmägtiges ofvannämnde Beslut gillat och godkänt. Af Handlingarne samt hvad Protocollen härom innehålla, hafva Utskotten funnit; att, sedan uti en till Herrar Revisorerne ingi fven skrift, Banco-Commissarie!! G. A. Brakel klagat öfver förment otillbörligt förfarande, som Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoiret skola tillåtit sig emot Malmö f. d. Discont-Yerks, af Kongl. Majit tillförordnade, Interims-Direction, deruti Commissarien såsom Bankens Ombud deltagit, särdeles i afseende på nämnde Direction vägrad Decharge för dess förvaltning, samt att Commissarien icke skall undfått del af de hos Herrar Fullmägtige mot förra Directionen lörekomne Anmärkningar, hvilka för Dechargens meddelande skola varit hinderlige, och Herrar Fullmägtige öfver denna klagoskrift med Utlåtande inkommit samt dervid tillika bifogat de hos Herrar Fullmägtige hällne Protocoll, deruti så väl Anmärkuingarne, som de hos Herrar Fullmägtige rörande
Memorial om den så kallade Skeppshandeln, blifvit ådagalagdt, att nemligen en ersättningsfråga emellan Kronan och enskild te personer blifvit af CompromissRätt äfdöind, får jag vördsatnt föreslå: att Rikets Ständer måtte besluta, dets vid all fråga om återbetalningseller ersättningsskyldighet emellan Kronan ocli enskilte, tvisten ovilkorligen skall vid laga Domstol upptagas och afdömaS, samt i annat fall det Embetsverk, som sådant Underlåtit * ansvara Slaten ali förlust; hörandes detta beslut, vid StatsRegleringens anernnände till Kongl. Maj:t, såsom ett dervid fästadt vilkor, meddelas. Om Remiss häraf till StatsUtskottet anil ålleS. Herr NordenankarGustaf: Jag har blott begärt ordet för att afgifva upplysning i anledning äf ett yttrande, att Skeppen skola seglat med Örlogsflagg. Förhållandet var icke så, de seglade med CoopvaerdieFlagg utan Vimpel. Man hade i detta afseende icke bordt yttra annat än hvad soni var öfverensstämmande med sanningen. Den 18 Julii f. ra. Herr CederschjöldPehr Gustaf: I anledning af de anmärkningar man gjort mot ConstitutionsUtskottets förfarande i denna fråga, får jag tillkännagifva, att jag inom •Utskottet varit af olika mening med pluraliteten, och i flera fall protesterat mot Utskottets beslut, då jag ansett Utskottet hafva handlat mot tydlig Lag. För öfrigt har jag med så mycket obehag följt discussionen häröfver inom Utskottet, att det torde ursäktas mig,.'om jag nu undviker att vidlyftigt yttra mig i saken. Jag vill derföre till besvarande nu blott upptaga en eller annan anmärkning. En värd Talare har klandrat Utskottet derföre, att det beslutat anmärkning efter 1 oj <%\ RegeringsFornien_, dä det i dess ställe bort tillämpa 106 $.
Att detta är den logiska ordningen synes Hr Nordenanckar ej vilja förneka; men jag kan ej misstaga mig derom, att hans intention är att få de solidariska bankerna i samma förhållande som actiebanker, enär jag äfven inom Utsk:n hört honom yrka, att de, oaktadt den solidariska ansvarigheten, skulle lemna en viss del af deras grundfond i allmänt förvar. Detta torde R. o. Ad. linna icke vara behöfligt, och jag anhåller derföre, att propos. till bifall å 6 § i mitt förslag nu måtte af Hr Gr. o. Landtm, framställas. Hr Stråle: Jag är förekommen af Hr Cederschjöld genom den anmärkn., att 6 § i Gr. Frölichs förslag har sin motsvarighet uti a:ne §§ af Utskrns förslag. Vill man nu företaga den ena af dem, så bör man äfven företaga den andra för att jemnföra dera. Jag har intet emot, att 6 § i Gr. Frölichs förslag nu tages under pröfning, emedan jag har den öfvertygelse, att den skillnad, som såväl Utsk:n som Gr. Frölich velat göra emellan actie-och solidariska banker, ej bör äga rum. Jag tror, att man ej bör lemna solidariska banker större rättighet än actiebanker ;i afseende på sedelntgifning, och att skälet, hvarföre man skulle ingå i en solidarisk bank, endast borde vara, att man då kunde få större credit och i följd deraf med mera framgång drifva bankrörelsen. Jag har derföre icke något emot ett generelt stadgande om grundfonden och tror, att det kunde uppgöras på sätt här är i fråga, nemi. så, att man sedermera kan, om sådant anses nödigt, stadga hvad som skall deponeras af teckningssumman, särskildt för actieoch särskildt för solidarisk bank, Hr Lefre'n: För min del tror jag, att hvarken Hr Nordenanckar eller Gr. Frölich vid dessa discussioner har något i bakhåll eller söka att under hand negociera in någor* favoritide'.
E. 239. — N:o 520. angående gratification åt Statscommissarien af Sillen. XXV. B. 86. — N:o 52 1. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å aflidne Kamereraren och Redogöraren vid Carl Gustafs Stads Gevärsfactori, Assessoren G. Widegrens enkas ansökan om pension. XXV. B. 86. A. 139. E. 294. — N:o 522. i anledning af återremiss å memorialet N:o 4go, med voterings-proposition, angående besluten om extra-statsregleringen. XXV. B. 86, 13g, i4g, 167. A. 176. U. A. 417. XXVI. A. 13. SlatsUtskoltets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 523. i anledning af åter remiss och meddelta beslut å memorialet N:o 4^3, angående Handelsoch Sjöfartsfonden. XXV. B. 146, 107. A. 196. U. 479- XXVI. 16. A. 3g. E. 111. — N:o 5j4- * anledning af ej mindre F. von Zweigbergks motion om afsätlandet af tillgångar för de i RegeringsFormens 63 § föreskrifna creditiver, än flera andra dermed gemenskap ägande förslag. XXV. B. 219. A. 248. — N:o 525. i anledning af anmärkningar vid IJlskotlets betänkande N:o 487, angående Herr Hadings motion om bankovinstens användande. XXV. B. 21g. A. 249. — N:o 526. angående särskilda gratificationer för Utskottets Secreterare och Notarier. XXV. B. 219. A. 249.
Man kan visserligen häremot invända, att hvarje läkares verksamhet till en stor och ofta väsentlig del mäste gå ut på att specielt gagna genom konstens utöfning, och att således Provinc.- läkaren genom skicklighet, flit och omtanka må söka uti den enskilda praktiken ersättning för de obetydliga inkomster han, såsom Statens tjensteman åtnjuter, och det är mången som tror, att Provinc.-läkaren i detta hänseende bör vara lyckligare än andra, emedan han (ill följd af sina embetsresor lätt kommer i 220 Den 14 December. beröring med många menniskor. Detta är dock ett stort misstag, och det är de herskande villfarelserna om Provinc.-läkarens ställning och vigten af hans kall, som' jag vill söka skingra, öfvertygad, att, om jag lyckas häruti, 11. St:r, genom anslag till förbättrade löner för en embetsmanna-corps, som länge varit i så hög grad vanlottad, ej skola underlåta, att rättvisligen belöna ådagalagda tjenster, upmuntra till ökade ansträngningar, och sålunda till sitt verkliga värde höja ett vigtigt embete. Att mina framställningar ej skola sakna sanningens prägel, tryggar jag mig fullkomligt på 10 års egen erfarenhet i utöfningen af en dylik befattning; och att de ej äro förestafvade af egennytta är klart, alldenstund jag ifrån denna befattning begärt, och redan för 2 år sedan erhållit entledigande. Det är således endast hoppet, att kunna utverka en något ljusare framtid för mina fordne embetsbroder, som förmått mig, att några ögonblick taga det Höglo!). Ståndets upmärksamhet i anspråk. Jag vill då först i största korthet redogöra för de åligganden, sorn tillkomma en Provinc.-läkare.
I ändamål att här i orten införa och allmängöra bruket af trädskor, har Länets Husbållnings-Sällskap hitförskaffat från Kronobergs Län en träskomakare, sorn under åren 1838, 1839, 1840 och 1841 varit för sitt yrke begagnad inom de flesta härader i provinsen, hvarest bruket af träskor således spridt sig; och hafva under tiden lärlingar blifvit ilians arbetsmethod inöfvade. Handel. I landet drifves handel med jern, träd varor, spannemål, bränvin och ladugårds-produkter. För provinsens exportabla produkter, stångoch ämnesjern, manufaktursmide och försågade trädvaror är Götheborg afsältningsorten, men äfven något jern och spik afyttras till Norrige från de närmast gränsen belägne bruken, hvarjemte timmer från Nordmarks härad aflåtes till Norrige, samt från andra delar af Länet lill sågverken vid Götha eif. Af ett stort antal gårdfarihandlande från Westergöthland besökes Länet årligen; orh Norrmän från Nummedalen infinna sig jemväl här i orten för att på landsbygden utprångla ylle-, bomullsoch sidenvaror, ehuru ofta beslag å deras medförande så beskaffade gods sker. Genom den handel desse Svenske och Norrske gårdfarihandlande både lofligen och olofligen drifva, tillskyndas Länet icke någon fördel utan fastmera skada, enär lyx-artiklar derigenom bland allmogen spridas och hemslöjderne tillintetgöras. Seffle kanal och slussbyggnad, som öppnades 1837 samt Carlstads kanal och dermed gemenskap ägande nya hamnbyggnad, som fullbordades 1838, hafva för hvarje år blifvit mer och mer begagnade. Afgifterne vid Carl stads kanal utgjorde under förlidet år, sedan taxan å jern och trädvaror blifvit betydligen nedsatt, 3,584 R:dr 11 sk. 10 r:st. Banko.
RegeringsFormen, frågor om ändringar i Grundlagarne icke få uti Ståndens Plena väekas , utan böra hos ConstitutionsUtskottet anmälas, men Herr Cederskjölds nyss framställda förslag om ändring uti 107. §. af RegeringsFormen, det oagtadt nu blifvit af Ridderskapet och Adeln till ConstitutionsUtskottet remifteradt, så får jag för min del förklara, det j^g uti detta Ridderskapets och Adelns be - Den 23 Maji. 201 slut ingalunda kan instämma, utan deremot mig reserverar. Upplästes och remitterades : Till Cojistitutions Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens S änder om ett Additarnent till RiksActen emellan Sverige och Norrige. Till Banco Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående beviljande af ett Låne biträde al 200, o R:dr Banco TransportSedlar, till understöd för Götheborgs Stad. Till Lag Utskottet; Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om en Lag, angående vidtagande anstalter för att an* hålla och tilltala sådana Personer , hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra. Upplästes följande från Hans Excellence, HofCancelleren m. m. Herr Friherre af Wetter. stedt ankomna Skrifvelse : Enligt en ifrån StatsSecreteraren för Kongl. KrigsExpeditionen till mig aflåten Skrifvelse, 202 Den 23 Maji. har Kongl.
Jag föreslog för honom att få bo och lefva i hans hus, såsom en medlem af hans familj; till min stora förundran gick han in derpå. Går detta i verkställighet, så är det sannerligen den största lycka som kunnat hända mig. Sprang hela förmiddagen för att få tag på Refa'a effendi, men träffade honom ej. Satt en stund i kansliet och språkade med en just från pilgrimsfärden återkommen Perser, som hade förlorat sitt pass på vägen och nu anhöll om nytt. Han skref en utmärkt vacker Persisk stil; jag fick af honom ett profstycke, som han här skref åt mig. Begaf mig efter 'esha till Ustad Mahmod, åt der med honom och en ung vacker prydlig man, som utomordentligt behagade mig. Han pratade efter vanligheten sina historier hela aftonen, med en särdeles stor berättareförmåga och liflighet, allt under oupphörligt drickande af kaffe och tobaksrökning. Senare kom äfven Hossein hem och vi suto uppe tills mycket sent. Slutligen hemtades fram bolster och breddes ut på golfvet, då vi jemkade oss till sängs. Vi lågo alla 4 liksom i syskonsäng, Mahmod och Hossein läste mycket böner när de lade sig, otaliga gånger upprepande isynnerhet bismilla. Man lade sig först under täcket och klädde så rätt af sig, till och med skjortan. Turbanen behöll Mahmod på sitt hufvud, men aflindade shawlen och behöll blott tarboshen med en liten hvit duk omlindad längst ner. Jag tillbragte en högst orolig natt, störd af trummornas och pipornas sorl, som ledsagade ankommande pilgrimer. Vi stego bittida upp före solens uppgång. De andre gjorde sin morgonbön, men jag hade ej mod att bedraga dem midtför deras ögon, utan tvättade mig blott till bön, gick upp på taket, såg mig omkring och fann mig vara i en verkeligen högst penibel ställning. Sedan vi derefter druckit kaffe och rökt, gingo vi ut för att se på pilgrimerna, som i dag återvände hem.
Sedan Stats-Utskottet, uti dess under N:o 449 afgifne Utlåtande», underställt Rikets Ständers pröfning förslag till 113m aflönings-stater för betjeningen vid Riksgälds-Contoret, så får Utskottet nu, för att jemte dessa Stats Utskottets Memorial, N:o 545. stater bifoga?, det nya reglementet för nämnde Verk till Rikets Sländers granskning och fastställelse öfverlemna förslag tili förnyad Expectance och pensions-stater vid ej mindre Riksgälds-Contoret, än fördetta GeneralAssistance-Contoret. Härvid har Utskottet ansett sig böra upplysningsvis anmäla: att den ena af de å i835 års expectance stat vid RiksgäldsContoret uppförde arne personer numera aflidit; att deremot icke någon af Contorets dåvarande pensions-tagare sedermera afgått; att af de flere under tiden sedan sista Riksdag på detta verks pensions-stat förflyttade tjenstemän och vaktbeljenter allenast en enda derstädes för närvarande qvarstår; samt alt Commissarien Eks och Secreteraren Sy kvant enkor nu blifvit» enligt Rikets Ständers serskildta beslut, i anledning af Utskottens Utlåtanden N:o 45 och 4^5, på denna stat uppförda. Vidkommande åter f. d.
Expeditions-Utskottets uppgifne egentliga fötslag torde för öfrigt följande anmärkningar få göras, nemligen: I Första Punkten, hvarest föreslås, att hvarje Act skall tryckas såsom ett serskildt helt, och blott förses med ordningsnummer, -borde i slutet tilläggas: skolande hvarje Utskott sjelf ombesörja tryckningen af sina egna Bétänkanden, och Expeditions-Utskotiet dels serskildt tryckningen af da Handlingar, sorn ej utgått från 'något* Utskott, samt dels hafva uppsigt derpå, att samtliga Utskotten låta verkställa tryckningen efter samma plan. Genom denna uppsigt vore stadgandet i 59 §. Riksdags-Ordningen uppfylldt. Vid Andra Punkten: Utskottet säger: att, derest en sådan (Act) ej ensam skulle utgöra trtS fritt. Ut dr. 4. t t>åo, rist. feit helt ark, d§, efter som Expeditions-Utskqttet för hvarje fall kan finna lämpligast — I stället för Expeditions »Utskottet borde här endast stå Utskottet. Vid Fjerde Punkten: Utskottet föreslär, att hvarje Utskott skulle till Expeditions-Utskottet aflemna a exemplar; men om hvarje Utskott sjelf skall ombesörja tryckningen af stna BetänItanden; så synes ej iner än ett exemplar behöfvas. Vid femte Punkten: Utskottet Föreslår» att tle tryckta arken skola genom ExpeditionsUtskottet till Stånden insändas»