Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Raab, Adam Christian: Den första punkten innefattar icke något annat än en uttalad princip. Jag föreställer mig, att det icke vore rätt om R. o. Ad. bär ville fästa sig, antingen genom afslag eller bifall vid en sådan princip, utan att lämpligare vore att öfvergå till de serskilda artiklarne, men deremot nu upskjuta den uplästa punkten, hvarå jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, .ville framställa propos. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Jag har visst icke något att erinra emot den siste värde talarens begäran, men då denna punkt egentligen innehåller det resonnement, hvarifrån Utsk. utgått i denna högst vigtiga fråga, så anhåller jag att, innan föredragningen fortskrider, få anföra eller återkalla i minnet åtskilliga förhållanden, som stå uti mer eller mindre oskiljaktigt sammanhang med den nu föredragna punkten. R. o. Ad. torde erinra sig, att år 1846 en Komité blef af K. M. nedsatt för att handlägga frågan om förenkling i skatteoch upbördsväsendet. Denna Komité var först, i den fråga, hvarom nu handlas, eller räntepersedlarnas reduktion, helt och hållet ense derom, att alla räntepersedlar skulle förvandlas till bestämd penningeränta, men Den 20 Maj f. m. 165 linder fortgången och vid slutet af Komiterades arbeten upstod olyckligtvis fråga om ett alternativ, ett slags förmedlingsförslag, hvilket gick derpå ut, att penningeräntan skulle bibehållas unge får till samma belopp som hitintills, men de räntor deremot, som iiro i persedlar eller tjenstbarheter utsatta, ulgu i spanmål och smör. Från detta alternativ voro likväl tvenne af Komitéens ledamöter, nemi. Hr Sekret.
Sednare skiftesstadgan är i detta afseende dock den liberalaste af alia, och vore grunden för ali delning ej hemman utan blotta besutlenheler såsom hemmanen först voro; så gick Svenska jorden på tid till ljka cudur oell ägdes med lika säkerhet, som jord i andra länder, Öer folkmängd och jordens klyfning och förbättring, länge redan hållit steg fried hvarandra. Alla inskränkningar i menniskornas verkligen medfödda frioch rättigheter, att sig föda och sig välstånd om möjligt bereda, ökar den redan talrika menniskoklass, som redan saknar ett hem och snart derefter anser sig icke heller äga något fädernesland. Au drifva dessa menniska? forfattningsmässigt lill andra näringar än jordbruket, bär icke lyckats, äfven der öfverflöd af capitaler kunna framkalla nya industriföretag i mängd. Vår jord kan deremot föda sine odlare äfven i denna bergiga provinee, så vida odlariies håg bibehålies» och deras industri ej inskränkes, utan får taga den rigtning naturen och localförhålianden föranleda. Vid fråga om sådane inskränkningar, gäller det val eller ve för en folkklass, som redan åi' talrikare än de klasser, hvars fördelar man sökt bereda. Att låta dem sorn i dessa afseende!! äga olika interesse!! tvista sinsemellan enskildt när de finna sig dertill befogade, är visserligen det säkraste, blott man heredt deln Utvägar att på laglig väg slita tvisterne. Gud förbjuda alt de skulle ®tå i massor mot hvarandra, ordningen koröttie då till dem sorn hittintills flått tillbaka, att göra sina anspråk gällande mot dem, hvars rättigheter lcke saknat förespråkare på de förras bekostnad. Omständigheten, att från ålder större delen af skatterne drabbat jordkoket, kan äfven tillskrifvas hemmansindelningen. Det var så lätt då Sidens belopp kändes, att fördela den mellan det gifoa hemmantalet inom den krets man hade rättighet beskatta: en genväg som begagnats till vår lid, ehuru man erkänt hemmanens olikhet och' många hemmansbrukares förmåga att utgöra de sålunda högst ojemt fördelade bördorna.
att dölja sitt leende: » Det är fråga om gifterHan älskade dem alla som sina egna barn och mål! » hade med en faders, för att icke säga en moders, ömhet följt dem genom den svåra tid, då de skulle T o n y såg hjälplöst från fadern till modern, och få tänder och lära sig gå, genom mässling och så tillbaka till fadern igen. andra barnsjukdomar till deras konfirmation o c h Han harklade sig och började därpå ett tal, första stockholmsresa. hvari han framställde, huruledes giftermålet är kvinnnans egentliga bestämmelse, huru Tony nu Till onkel Jonas kunde de anförtro alla sina hade nått den lyckliga åldern, då hon skulle hemligheter. Han visste, att unga damer icke blott kunna öfvergå från att vara barn i föräldrahembehöfva en sträng uppfostran o c h goda lärdomar, met till att bli hustru och fru i ett eget hem, o c h utan också bonbon och sötsaker, spetsar o c h vackra han slutade med att säga, att en man, som de sidenband, o c h han hade alltid sina djupa fickor högaktade och värderade, hade anhållit om hennes fulla af dessa nödvändighetsartiklar, när han kom. hand. Därför var han också obeskrifligt välkommen, och när han var väntad till Arvidsnäs, rusade flickorna » Det är ingen främling för dig, » inföll modern. genom trädgården för att gå upp på en höjd, som » Det är en man, som vi tro oss veta, att du älskar låg vid muren, och därifrån, vifta till honom, så högst, näst efter dina föräldrar. Onkel Jonas har snart han kom inom synhåll. När så onkel Jonas bedt dig bli hans hustru.-&gt; kom galopperande på sin bruna häst, kunde han » V i l l. onkel Jonas gifta sig med mig? » Tony redan på långt håll se de tre unga flickorna hänga måste kväfva ett frambrytande skratt. med öfverkropparne ute öfver muren o c h sex » Skrattar du åt. att en man som onkel Jonas gällde dock i främsta rummet — och detta med rätta — fru Linden, hvilken gaf en i alla detaljer förträfflig bild af den stolta konungadottern Amneris. Hennes spel var sällsynt väl genomtänkt och på samma gång naturligt. Rösten gjorde sig ock väl gällande; en viss svaghet i mellanregistret förspordes dock understundom.
Ytterst rande af tre sånger af Kjerulf, hvilka hr Stenhamden, som de aldrig dansat förr, närmare, plikttrogen och samvetsgrann blef hon af sitt mar försett med ett särdeles fint och diskret orkehusbondefolk aktad och afhållen, på samma gång sterackompagnement, väckte därför ock det lifligatätare intill hvarann, m e d de heta, unga som hon var en värdig föresyn för sina kamraste bifall. Återstår att nämna Brahms rhapsodi blickarna svindlande djupt i hvarandra. Silfverarbeten, Broscher, Xedje armband, Nålar, Bordsilfver. Bref besvaras omgående. Modernast Solidast I Billigast! IDUN 396 Q Då slängde tryckeripojken sin tidningspacke i golfvet. Han hade minsann annat att göra än att stå där och titta på dansen, hur lifvadt det än kunde vara. » Ut, u t! » ropade Disa, väckt ur sin yra af den väldiga dunsen. » Vi ha inte t i d. Allt ska vara färdigt till klockan 7. Tidningsbnden — » » Men vi ska hjälpa till — » » Nif! » Det omätliga föraktet i flickornas ton 3 &lt;° Men för att få sina kavaljerer att försvinna nödgades systrarna? » o: £.3 " M 10 » 5 o " ra o 8 1 » Den där lilla Rutungen! » mumlade hon gång på gång harmsen för sig själf. » Jag är j u hela två år äldre än h o n! » » Käraste, käraste lilla Disa, ä inte också du trött och sömnig i k v ä l l? » Göstas ton var så öm, att det snurrade rundt i Disas hufvud och hjärta. » Jo, förfärligt, » medgaf hon, halft viljeoch besinningslös. Men då Gösta slog sin arm kring hennes lif, stramade hon upp sig och gaf honom en omild knuff i bröstet. » A nej du, så klent står det inte till med mej ännu. För en stund se ' n vete fåglarna, hur det hade gått, men nu — skulle det ju bara se ut, som om vi apade efter Rut och Sven.
Konungen, eller, i de fall 4, 5, 6 och 7 §§ omförmäla, Regenten eller Stats-Rådet låte genom en Härold § 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom JustitieKansleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets Ledamöter de särskilda fall undantagna, då Siats-Rådet, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att Riksstyrelsen föra. Jemlikt föreskriften i 81 § Regerings-Formen åligger det Konstitutions utskottet att öfver berörda nådiga Proposition afgifva utlåtande; och då Utskottet nu går att detta sitt åliggande fullgöra, har Utskottet trott sig först böra framställa en jemförelse emellan nu gällande föreskrifter och dem, som äro upptagne uti förevarande nådiga Proposition. De förra igenfinnas dels i Regerings-Formen, dels ock i den, till bestämmande af de genom föreningen emellan Sverige och Norge uppkomna konstitutionela förhållanden, fastställda Riks-Akt. RegeringsFormen innehåller, att regeringen i fyra särskilda fall skall föras af Stats-Rådet, nemligen: då Konungen reser utom Sverige och Norge; då Han blifver så sjuk, att Han icke regerings-ärendena vårdar; då Ilan vid sitt tillträde till thronen icke uppnått myndig ålder, samt då den olyckan timar, att hela Konungahuset, inom hvilket arfsrätt till riket räknas, på manliga sidan utgår; att i förstnämnda tre fall regeringen föres i Konungens namn; samt att, bland andra inskränkningar i den magt, hvarmed Styrelsen, under Konungens sjukdom eller vistande utrikes, föres af Stats-Rådet, finnes äfven den, att lediga sysslor icke kunna slutligen tillsättas, utan skola endast tills vidare förvaltas af dem, som Stats-Rådet 0 7 J dertill förordnar. Hvad Regerings-Formen sålunda bestämmer om sättet för regeringens förande i ofvanupptagna fall, kan dock numera och efter föreningen med G Konstitutions-Ijtsnoitcts Memorial S:o 34 Norge icke vidare i allo vinna tillämpning.
N;o 25. 3 dertill numera icke förefinnas någon anledning af vigt, sedan ett betydligt antal näringsidkare, sorn till sin vistelseort förut varit inskränkta till städerna, i sednare fider bosatt sig på landet. Utskottet finnér sig af dessa skäl böra vördsamt hemställa: att Herr Hierta» omförmälda motion ej må till någon åtgärd föranleda. Beträffande vidare förslaget, att den afgäld, soia bör åsättas afsöndrad lägenhet, ina, nå sätt genom Kongl. Förordningen den 13 .luli 1853 var bestämdt, pröfvas af Undersöknings-nämnd, torde detsamma befinnas mindre lämpligt, sedan något annat föremål för bemälda Nämnds befattning i afseende på afsöndrade lägenheter icke mera återstår. Utskottet, kan icke heller föreställa sig, att de kostnader. som härleda, sig derifrån, att afgäldens pröfvande ankommer pä Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, kunna blifva sä, betydliga som motionärerne uppgifva, helst Utskottet icke har sig bekant någon författning, som föreskrifver, att berörde pröfning skall föregås af en undersökning af Kronofogde och Häradsskrifvare med biträde af Landtmätare. Att alldeles fråntaga Kongl. Maj:ts Befallningshafvande kontrollen derå, att ifrågavarande afgäld bestämmes till ett belopp, som står i rigtigt förhållande till de skatter och onera, hvilka vidlåda det hemman, hvarifrån a fsönd ringen skett, skulle i allt fall icke stå rätt väl tillsammans med vårt jordbeskattningssystem; och 1853 års förordning, som öfverlemnade ät Undersökningsnämnden att föreslå torpafgälderna, förbehöll likväl Konungens Befallningshafvande att pröfva och fastställa desamma. Derigenom kunde det ock inträffa, att den ifrågavarande kostnaden blef drygare, än hvad som nu bör blifva händelsen, dä någon utgift lör Undersöknings-nämndens besvär icke drabbar torpägaren. — 1 anledning häraf tillstyrker Utskottet : att hvad Ola Jönsson och Anders Ericsson i berörda hänseende föreslagit icke mätte af Rikets Ständer bifallas.
Så finna vi i promemorian: qvinnan som telefonist; qvinnan i posten, telegrafen och vid kartverket; fabriksarbeterskan; sömmerskan och modisten; tjenarinnan; skollärarinnan; grofarbeterskan; skådespelerskan; qvinnan på kontoret och i handeln; typografen, fotografen och xylografen; på schweizeriet och i kaféet; qvinnan som skriftställare och konstnär. Denna skenbara oordning torde förvåna, men då hvarje uppsats blir ett afslutadt helt för sig, ha vi af flera skäl ej ansett nödigt eller lämpligt strängt systematiskt ordna det rika materielet. Som nämdt komma studierna att hufvudsakligen beröra Stockholmsförhållanden, och vilja vi ej alls hafva sagdt, att de ej under arbetet kunna svälla ut och nya synpunkter gifva sig sjelfva. Iduns fjerde pristäfling. 1) För den bästa uppsats i något ämne, som berör qvinnans lif och verksamhet i eller utom hemmet, hemmet sjelft eller barnens uppfostran, utdelas ett pris af 25 kronor. Uppsatsens längd får ej öfverstiga fyra spalter i Idun. 2) För den bästa berättelse, skiss eller novellett om högst fyra spalter lemnas ett pris af 20 kronor. 3) För det bästa nyårspoemet lemnas ett pris af 15 kronor. Hvarje gång af 1889. pristagare erhåller derjemte en årSkandinavisk Modetidning för Täflingsskrifterna, som böra skrifvas endast på en sida af papperet och förses med namn eller signatur och förseglad namnsedel, skola vara inlemnade senast den 24 december. Å baksidan af konvolutet bör tecknas ordet: Täflingsskrift. Redaktionen. Förnya prenumerationen så fort som möjligt, på det ej något afbrott i tidningens expedition till Eder må behöfva ega rum! Från en af den aflidna författarinnans närmaste vänner har Red. mottagit denna uppsats, hvilken meddelar flera intressanta utdrag ur bref från Ernst Ahlgren och som lemnar flera bidrag af vigt till hennes biografi. Några drag af Ernst Ahlgren. rnst Ahlgren », den aflidna och saknade författarinnan, tillhörde de menniskor, som ej läto mycket tala om sig.
Jäg öar förut sökt att bevisa det skadliga af antagandet utaf ett ProlubitionsSystem i allmänhet: tillfällen gifvas likväl då oeconomiska förbud i egenskap af Palli - Den 20 Juli. /• nu 857 atif för någon tid kunna medföra en slagS nytta, så vida dock denna nytta icke öfverväges af oundvikeliga större olägenheter: såsom t. e. omöjligheten af en bevakning, tillräcklig att afhålla förbndna varors införsel, oförmågan att hindra bruket annorledes, än att genom förbuden tillika uppväckes och underhålles en Fi-kalisk auda medborgare imellan , ledande till förstöring af allmänt och enskildt förtroende samt personlig säkerhet: eller ock att förlägen!, oten sluteligen likasom aftvingar Styrelsen, i afseende på oeconomiska förbudshrott, sådana strafflagar, hvilkas förderfliga inflytelse, både i moraliskt och politiskt afseende, jag förut sökt leda i bevis. Kunna ofvannämnda olägenheter undvikas, hvilket dock i allmänhet torde vara mera att önska än hoppas; då kunna säkerligen temporaira förbud i vissa fall vara nyttiga: men så ofta oeconomiska fördelar måste sökas på bekostnad af folkets Moralitet och af hvad politisk klokhet bjuder, bör valet icke blifva svårt. Vällefnadens urartande till en öfverdrifven lux är visserligen beklaglig; men ännu beklagligare vore det om omöjligheten att handhafva obetänksamt utfärdade förbud skulle öka allmänhetens liknöjdhet för Lagbrott: om angifvelser och inquisitoriska steg måste användas, till ännu ytterligare försämring af tänkesättens moraliska rigtning och utsläckande af den återstående gnista Den 20 Juli f. m. af förtroende medborgare imellan: om en. förmynderlig mellankomst uti personers och. classers inbördes forhällande skulle försökas, säkerligen utan annan påföljd än att ö-, ka misstanka och afund.
Utan motsägelse innefattar OeconomieUtskottets Betänkande, sorn af Riksens Ständer bifölls och antogs, bestämd föreskrift, att Extra Roteringen vid infallande krig skalig uppsätta Manskap till Rikets försvar; samma föreskrifter äro äfven gällande för de gamla Rotarne, likvisst har ej mindre nu än från längre tider tillbaka Vacance afgiften der ägt runi, till fyllande af andra mi' Den 17 April. e. m. 381 litairebehof, hvilken anstalt Riksens Ständer aldrig klanorat, men vid flera till rällen äfven tillstyrkt; jag kan således icke inse, hvarföre samma utväg bland Extra Rote.ingen skall anses omoralisk eiler lagstridig. Vid 1809 och 1812 årens Riksdagar hafva väl Riksens Ständer beviijat en ansenlig förstärkning af manskap, så att Arméen kan anses mer än fördubblad; men då ej krig kan föras blott ned soldater, utan en proportionerad tillökning af befäl, beklädnad, gevär, ammunition ,Artillerieoch Trosshästar med dertill hörande utredning; och då några medel härtill ej blifvit anslagna, måste ju andra lämpliga utvägar sökas i beho vets stund. Visserligen vote det mycket förmånligare att alltid hålla Armé! n complett försedd med sina behof, och om Riksens Ständer dertill finna utvägar, är jag säker att aldrig så omilitäriska projecter komma i fråga, såsom det att, i stället för manskap, taga hästar och Vacanceafgifter. Under 1813 och 1S 14 års campagner erfordrades nära 6000 Artillerie och Trosshästar, de kunde icke anskaffas under 130 å 150 R:dr stycket, och om Kronan på en gång nödgats uppköpa hela antalet, skulle de säkert stigit till 2co å 250 R.dr; häraf finnes, att åtmindstone 1 million R:dr åtgått endast till detta behof. Jag hoppas således, att Höglofl.
Utskottet sig böra hemställa, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det vederbörande måtte få sig i Nåder anbefaldt att tillse, det de lies Pastorer och Kyrkovärdar innestående contanta behållningar af kyrkomedel må inskränkas till det i högstberörde Kongl. Instruction stadgade maximum af 50 R:dr, derest ej, i följd af snart förestående utbetalningar, undantag i detta hänseende finnes oundgängligen nödigt, äfvensom att kyrkornas disponible tillgångar varda, så framt sig göra låter, förräntade, dock under iagttagande, att för lånens infriande ställes fullgod säkerhet. § 103. ' £1841 års Rev. Ber. pag. 200). I enlighet med Revisorernes hemställan, får Utskottet föreslå, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begär* Nådig föreskrift till Konungens Befallningshafvande i Hallands och Blekinge Län, att Lands-Contoren i desse Län, på sätt af LandsContoren i Malmöhus, Christianstads samt Götheborgs och Bohus Län hittills iagttagits, till Kongl. Kammar-Rätten insända summariska extract Tolver samtlige kyrkornes inom förstberörde 2;ne Län inkomster och utgifter Samt fordringar och skulder. § 104. £1841 års Rev. Ber. pag. 201). Sorn, enligt 1 hvad Revisorerne af Christianstads Lands-Contors summariska extract öfver Länets kyrkoräkenskaper inhemtat, uti dessa räkenskaper balanceras åtskillige i äldre tider tillkomne och uti berörde extract specifikt upptagne fordringar, har Utskottet trott sig böra föreslå, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om Nådig befallning till vederbörande att tillse, det nämnde fordringar, efter verkställd utredning, må varda till betalning eller afskrifning befordrade. 68 Stats-Utifiottets Ull ätande, N:o 54- § 105.
För befästningar å Rindö invid Waxholm 63,000 — 99 >9 99 uppförande af ridhus och sjukhus m. fl. bygg99 nader i Örebro för Lifregementets husarkorps 4,000 J? 99 Fylluadsanslag till indelta arméens utredning . 4,963 83 J9 99 Till förhöjning i beklädnads-passevolansen vid Svea och Andra Lifgardes-regementena, Lifgardet till häst, ‘Husar-regementet Konung Carl XY och Sappörkompaniet 35,113 78 J9 99 99 ökade beklädnads-kostnader vid Svea och Göta artilleri-regementen 15,187 91 99 99 99 enahanda kostnader vid Wendes artilleri-regemente 4,335 32 99 99 99 underhållande af Beväringsmanskapets beklädnad 226,000 99 99 99 fortsättande af Topografiska korpsens arbeten och till kartors gravering 40,000 99 99 aflöning åt den för militära karteverkets skyndsammare utförande erforderliga ökade arbetspersonal 3,200 117 105 99 understöd åt officerare, sorn inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående magt 9,000 118 106
Jag vädjar till dem, som lagt hand vid landtbruket, om icke våroch sommartiden mycket mera uträttas på landet, än den mörka årstiden, men att i detta afseende vilja åstadkomma någon bevisning, är icke min afsigt; min mening var blott att visa, att det är omöjligt att finna en årstid för R. St:s sammanträden, som lika accommoderar alla. Af dessa skäl röstar jag för förslagets antagande. Hr Dalman: Jag delar Gr. Horns åsigt, att det ifrågavar. förslaget bör förkastas. Jag har blott hört ett skäl anföras derför, nemi. att dess antagande skulle vara nödvändigt för den händelse, att R. St. skulle uraktlåta att inom de 4 månaderna utsätta dagen för den följande riksdagens öppnande. Detta skäl tror jag likväl icke är så vigtigt, att det bör föranleda någon grundlagsförändring. Äfven om R. St. skulle dröja utöfver de fyra månaderna att bestämma dagen för en blifvande riksdag, och rikdagen plötsligen af» blåses, så funnes likväl tid dertill dagen förrän afblåsningen sker, enär riksdagen icke upplöses, utan att R. St. dagen förut derom blifvit af K. M. underrättade. Jag befarar således icke en sådan glömska. I öfrigt skulle jag föreställa mig, att, äfven om R. St. icke utsatt dag för nästa riksdag, Regeringen dock icke lärer våga underlåta att, i kraft af grundlagarnes föreskrifter, efter 5 år sammankalla R. St. Sådant kunde endast uraktlåtas, om landet befunne sig uti revolutionstillstånd, och då hjelpa inga lagar. Deremot hyser jag betänkligheter emot antagandet af detta förslag, dels lika med Frih. Raab, derföre att, efter hvad jag hört af en mängd mindre landtbrukare, som sjelfve efterse sin hushållning, October månad är för dem den svåraste årstiden att vara borta från hemmet, dels derföre att det ifrågavar. förslaget står uti ett omedelbart sammanhang med ett annat förslag, ang:de närmare bestämmelser för urtima riksdagar. Den aG Mars f. m. 477 En annan ledamot liar, såsom skäl för antagandet af förevar. förändring, anfört, att han önskade antagande äfven af förslaget om urtima riksdagar.
Utskottet får, i sådant afseende, lill en början i minnet återföra hurusom Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af Banko-Utskottets Memorial JM 12 af den 20 Februari 1851, beslöto, att af Bankens, sedan 1848 års början upplupna, behållna vinst en del borde i och för Bankens konsoliderande reserveras; Såsom skäl härför anförde Utskottet, att Bankens ställning ’ betydligen försämrats, i det att metalliska kassan nedgått från Silfv. R:dr 8,250,220: 14. till d:o d:o 4,571,494: 17. eller med silfver R:dr 5,678,725: 45. att uttagen af silfver fortforo; alt genom lånefondernas anlitande beloppet af utelöpande sedlar vore i stigande, under det att sedlar ingingo för uttagande af silfver; att vid sådana förhållanden nödig försigtighet och omtanka för Bankens bestånd fordrade, alt Banken icke, förmedelst utsläppning af sedlar, befrämjade metalliska kassans förminskning, samt att Banken, genom reservation för dess vigtigaste ändamål, eller myntvärdets upprätthållande af någon del utaf den behållna vinsten, borde vinna ökad styrka att motstå verkningarne af ofördelaktiga handelsförhållanden. Att dessa skäl nu icke äro tillämpliga, torde det tillåtas Utskottet att ådagalägga. Metalliska kassan har under tiden från 1851 års början ganska betydligt ökats och utgör för närvarande omkring 7,000,000 R:dr Silfver. l)e mindre uttag af silfver, som ifrågakomma, härleda sig hufvudsakligen från den fortsatta invexlingen af Bankens sedlar å 16, 12 och 8 sk. Banko samt 14 och 10 sk. kopparmynt, hvaremot tillfället till ytterligare vexelköp ökar den metalliska kassan. Åtskilliga låneoch kreditiv-fonder äro jemförelsevis föga anlitade, i följd hvaraf ock obegagnade andelen af låneoch kreditiv-förlag uppgår till 5,000,000 R:dr.