Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf höga originalet rätteligen utdragit, inkygar ak Ltriibmg. Kam,nar'-Räv. Begärdes pä Bordel. Justerades Pleni-Protocollet för den 27 April. Uplästes Protocolls»Utdrag frän Wallofl. Borgare-Ständet, af den 25 April innehällanve: Remiff till Constilutionsoch Statö-Urffot'- ten «f Konungens nädiga proposition rörande de ultramarinstka befittningarnes styrelse och dräizel l till Stats-Ulstotkck: Konungens nädiga propositioner om räntan af Rosenfors ägares län af Wadstena kcigSinayshus-Casia; om contonalen till berörde Casia; om accords ersätkningarne för Officerarne af f. d. Finska Armeen; till Bewillniugs-Ulffottet Konungens nädiga skriswelfe angående Bewillningen; lill BewillningsLagoch Oeconomie-Ukffotten: KonunLens proposition angående hräiiwinsti!lwerknin< gen; 84 Den 29 April gen; till Oeconomiä-Utffolket, Konungens pröpost. tion anqLciide, beklädnad för Extra Rolerings M a nsk a per. Henus; till Lag-Uksköttet as Riksens Ständers Justiriä-Ombudsmans-Enibets-beraktelse. Godkännande af adresierne till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-P> insen. borgare » Ständcts yttrande att detsamma sunne sig desto mindre böra magra sitt bifall till Bonde-Ständeks önskan akt de uti adresier, ,e till Konungen och Kron-Prinsen innefattade befi u mätte i Riksdags-Bcsintet intagas, som Stan» bet änsage^ det, förutan Riksens Ständers begifwaNde, deras omförmälke ätgärd ej bordt ellet kunnat ur Riksdags-Bestntet ulefluras.
Den korta, ytterst rena dräkten, de oförstörbara förklädena af amerikansk vaxduk, allt detta är helt enkelt — men bekvämt. Barnen röra sig med otvunget behag och glädje i sin lek. Modern sitter lutad öfver sin sömnad, ty det är hennes stolthet att själf förfärdiga allting åt sina små, eller — om en » hvilostund » är för handen — läser hon det bästa, som modern literatur bjuder, utan att därför ens förgäta att studera både latin och grekiska för att kunna vara den uppväxande » äldste » till hjälp vid skolarbetet. De stora fönstren i den rymliga barnkammaren och arbetsrummet fördunklas ej af några tunga gardiner; endast en bländande hvit kappa därofvan förlänar rummet ett inbjudande utseende. Pulpeten vid fönstret, på hvilken den unge » latinaren » sitter, stolarne, ja, själfva soffan i form af en trädgårdssoffa saknar hvarje stoppad beklädnad. Och allt detta, som första gången jag såg det föreföll mig underligt och allt för öfverdrifvet enkelt, fyller mig nu med rörelse, ty — i sorgtung vaka vid barnens sjukbädd har en gång den unga modern fått lära det ur läkarens mun: » bort ur barnkammaren med de stoppade möblerna, dessa dammgömmor och älsklingstillhåll för förderfliga baciller! » Och då barnens helsa är hennes lycka, har hon med gladt hjärta försakat bekvämligheten. Nu ropar modern till sitt fyrväplingsblad: » duka bordet, tant stannar och dricker te », och sedan händerna tvättats och förevisats till besiktning, går det löst med brådska och bestyr i jublande ifver och gladt sinn. De små få som aftonmål, år ut och år in, bara mjölk och hvetebröd, och det måtte vara den bästa kost för barn, ty de ha klara ögon, röda kinder och fasta muskler.
Af dessa anledningar, härflutne af oförstandet, understödde och begagnade af egennyttan, har benämningen af privilegier kommit at i Akterna gälla för tmenne aldeles olika saker. Man har, jemte de orätkmätiga undantagen för personer, sammanställt de. rättmätiga för yrken: man har, i ordets rigtiga bemärkelse, kallat privilegier missa monopoliska rättigheter, gällande för Ständ, enligt betydelsen af födsel, som endast stump eller nåd kan gifma; i origtig bemärkelse nyttjas samma benämning om fullkomligen oeconomiska stadgande», gällande för Ständ, enligt betydelsen af Tjenst eller Näring, som af alla medborgare böra kunna i föreskrifmen ordning atkommas; äfwensom constitutioneila stadganden, gällande för Stand i Representationen, och endast til Grundlagarna hörande; samt ändteligen latit under samma benämning förblifwa äfwen sadana stadganden, som ej gälla för något Stand särskilt, utan för alla Medborgare i Staten. Men ej nog härmed, harman. Den 29 Mars. 1251 som efwan anmärkt ar och nedanföre stall bewisas, i Standal Ilvile^iei-n^g uptagit en clL88 stadganden, som ej nlerkänna någon förman, som betyda ingenting, som aro främmande för alt begrepp om förman och rättighet, som til och med ålägga skyldigheter och bördor. Det af et sa omskiftande bruk af samma ord upkomna förblandning af bemärkelser har fran de utfärdade Akterna naturligen, i allmänhetens begrepp, åtföljt termen Stands-privilsZier: och den har der sa länge alstrar förwillelfe, och genom förwillelfen missämja, til deh man nu omsider af nödtwanget förbindes ar reda Allmänna Tanken, för at i en naturlig wäg leda hwar och en ril de redliga medgifwanden, som lika utgöra rätlwisans och samhällsordningens fordringar. Den första åtgärd, ledande til detta ändamål, blifwer at söka med tilräckliga exempel bewisa, det wara Stånds-privilegier werkligen innefatta stadgauden af fä mänga och sa skiljaktiga clssrer och stag, som ofwanföre är anmärkt.
Det är mycket naturligt och kan aldrig sättas i tvifvelsmål, att när en by fått alla sina ägor storskiftide, begagnar hvarje åbo de honom tillagda ägor, såsom han för sig förmånligast finnér; deraf händer äfven, hvad erfarenheten beklagligen med full visshet besannat, att åtskilliga åboer uti ett bylag helt och hållet ruinerat och nedfällt all sin skog. Ben 17 April. e. m. 399 för att åtkomma den lättaste och största afkastning hemmanet kunnat åstadkomma, och haf O r * ... va dylika skogsfällnmgar blifvit använde till utöfning af både tillåten och otillåten Brännvins-bränning, och enär mera skog icke varit att afverka, har gemenligen en så beskaffad skogsödare begärt Enskifte, för att såmedelst åtkomma sina öfriga grannars besparade; kog, hvilket jemväl och ganska ofta inlräffat, utan att den sparsamme hushållaren fått till godo njuta någon d n ringaste ersättning för sin sålunda borrtmistad?, men besparade skog. Annorlunda har icke heller EnskiftesL»ndtmätaren kunnat förfara; ty då de fleste i byUget yrkat delning af en redan storskittad skogsmark, hvarå desse fleste redan förstört sin skog, enligt tydlig och klar lag rättat sig efter da flestas beslut, och då Förordningen icke utsätter någon ersättning för den åbo, som mister sin besparade skog, så har Landtmätaren icke heller kunnat ett så beskaffadt ersättningspåstående upptaga, än mindre urskilja. Uti 1812 års Kongl. Förordning, som likväl endast angår Enskiftesdelningen uti Skåne och Skaraborgs Län, är denna omständighet ganska noga iakttagen och förebyggd uti <4 §., der det heter: ”Uti de byelag, der Skogen blifvit storskiftacl, ma skogsskiftet ej ”rubbas, så framt byelaget icke sig dertill r,i. 3'haIligt begifter.
Löner med inberäkning af Presidentens taffelpenningar. Sportler enligt Kommitterades förslag. Kongl. Maj:t föreslagit Löner, utom sportler, enligt Kommitterades förslag; ** Stats-Utskottet föreslår 7,500 „ —. D 3 rra 3! S-» ™ Cl c “■ O *“ 1 ~ § '£ w a. “ • 2 * 3 3 3 O* 3» 1 OJ ra — -i re 03 “! ra ra* r ‘ a» 3 ? 3 X ra fSg i* r 5*2. 3 ZL *0 r 5“ <0 can 3 . a. ra o» s* s sg * 3>H » » C3 Vt «— a»a jj£. ■* o ’ OJ 3 ej-ra o< 3 B £. W ° 5. W £ 3 QJ O O 2 f T* 01 •i era g i <* 3 5 ? — Ersättning tili tjenstemän och vaktbetjening för mistade ljuspenningar 7,250 25 Till förbättring af tjenstemännens och vaktbetjeningens lönevilkor, vid sednaste Riksdag beviljade . 1,750 Denna Hofrätts genom Kongl, brefvet den 19 December 1855 bestämda andel i det vid sednaste Riksdag lemnade reservations-anslag . Tillökningen i denna Hof-Rätts anslag biefve således 16,800 R:dr. 24 Stais-(JIsk o Ue U tillåtande JW 42. 7ir>. Under åberopande af upprättadt förslag til! ny lönestat för Krigs-HofHätten, bar Kongl. Maj:t föreslagit, att, med indragning af de tjenstemännen och vaktbeljeningen derstädes tillkommande ljuspenningar, 270 R:dr, Rikets Ständer mätte bevilja en förhöjning af Hof-Rättens nuvarande anslags-sumrna, 9,355 R:dr 50 ören, med 3,294 R:dr 50 ören, samt derjemte å allmänna Indragnings-staten låta uppföra ett emot lönen och ljuspenningarne för den hos Hof-Rätten nu anställde Notarie svarande belopp af 1,344 R:dr.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 30 sisth December och 3 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 25, i ani. 46 Den 5 Januari. af väckt motion om upphörande för statens tjenstemän af skyldigheten att ställa borgen för den uppbörd de om händer hafva. Hr Silfverstolpe, Fredrik Otto: Het förslag, som här blifvit framstäldt och innehåller, att det skulle vara sökande till uppbördsmannatjenster obetaget att i stället för borgen deponera räntebärande obligationer, fruktar jag skulle i de flesta fall leda till ingen påföljd, ty ganska få äro de sökande till sådana tjenster, som ega något kapital att deponera såsom säkerhet i stället för borgen, och i de Hesta fall skulle sökande, i stället för att låna sig penningar, ställa borgen. Ändamålet med den hittillsvarande borgen har varit dubbelt, dels att mari skulle erhålla någon säkerhet för de balanser, hvari uppbördsmanncn kunde råka, dels äfven att man genom denna borgen erholle bevis på, att tvenne välkända män egde till den sökande det förtroendet att de på honom ville våga någon del af. sina egodelar. Detta sednare ändamål, vid hvilket man i allmänhet icke mycket fäster sig, synes dock Utsk:t hafva antydt, då lJtsk:t i Betänk:t säger, »att det för sökande icke mött svårighet att anskaffa sådan borgen, som i hvarje särskildt fall äskas och som alltid medför vittnesbörd om rådande förtroende till den sökandes redbarhet, hvilket i sin ordning bidrager att befästa allmänhetens förtroende till tjenstemannen». Då jag tror, att det skulle vara skadligt såväl för staten som för tjenstemannen, om ifrågav:de hemställan af Utsk:t bifalles, får jag anhålla om afslag å densamma. Gr. Björnstjerna: Den siste värde talaren sade att den borgen, uppbördsman nu måste ställa, snarare afser ett intyg om den sökandes moraliska värde än någon säkerhet för uppbörden. Detta vore fullkomligt rigtigt, om blott den granskande myndigheten kunde bedömma värdet af sjelfva borgen, men så är ju icke förhållandet. En plats sökes t. ex. i Skåne och borgen lemnäs från en person boende i Haparanda.
Stats-kontoret uppstå i afseende på fullgörandet af då förestående utbetalningar. Utskottet har derföre ansett lämpligast, att, till förekommande af en sådan förlägenhet, ett särskildt, tillfälligt kreditiv af 500,000 R:dr, blefve å Riksgälds-kontoret anvisadt, för att då kunna utaf Kongl. Stats - Stats-Utskottets Memorial, N:o 38 S. 3 kontoret begagnas, helst Riksgälds-kontoret under sagde tid eger att anlita det för detta verks utgifter beviljade kreditivet å Rikets Ständers Rank. Utskottet får alltså föreslå, att Rikets Ständer, för att, intilldess uppbörden af nästa års bränvinsbrännings-afgift hinner ingå, åt Kongl. Stats-kontoret bereda möjligen erforderlig, särskild tillgång för bestridandet af detta verk dessförinnan åliggande utgifter, måtte bevilja och å Riksgälds-kontoret anvisa ett tillfälligt kreditiv af Femhundra tusen R.dr, att under September, Oktober och November månader instundande år, i mån af behof, utaf Kongl. Stats-kontoret begagnas, under vilkor, dels att Kongl. Stats-kontoret, under loppet af nästkommande Augusti månad, underrättar Riksgäldskontoret, huruvida och till hvad belopp nämnde kreditiv-summa behöfver af Kongl. Stats-kontoret begagnas, dels ock alt hvad häraf lyftas varder till Riksgälds-kontoret återbetaldt före den Uste December samma år. Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till Utskottets nu gjorda framställning, får Utskottet tillika föreslå, att nedanstående, dermed öfverensstämmande, § 174 måtte varda till införande i Riksgälds-kontörets reglemente af Rikets Ständer godkänd. Stockholm den 29 November 1854. 4 Stals-Utskottets Memorial, N:o 385, Förslag till tfffi i Reglementet f ör Riksgälds-kontoret. § 60.
405, 500, R502 (se vidare Stats Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel.) — Hr Anckarsvärd, Th„ om anslag för utarbetande af ett sam mandrag utaf Criminal-Iagstiftningen, m. m.: II. 103, R. 101. (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel.) — Hr Anrep, G., om understöd från Riddarhus-kassan för fortsatt utgifvande af Svenska Adelns Ättar-taflor: I. 251, R. 348; B. IV. 46, 98, 305, A. 308- — d:o angående fortsatt utbekommande af hithörande, utaf Ridderskapet och Adeln beviljade, men af RiddarhusDirektionen innehållna anslag: XI. 259, R. 261, B. 346, 355, 369, A. 376. — Hr Bildt, D. G., angående Riksdags-kostnadernas bestridande direkte af Riksgälds-Kontoret.: I. 133, R. 133; B. II. 333, A. 377; E. III.
N:o i3i. den här ofvanomförmälda af så kallad privilegierad natur, ålagd, en sådan estra Roteringsskyldighet, såsom ernot gällande Författningar tillkommen, må anses med innevarande års början hafva upphört, Med företeende i afskrift af Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den 17 Junii 1 g 1 8» hvari? genom Hudiksvalls Stads Borgerskap i Nåder befrias från vidare utgörande af den Båtsmans extra Roferingsafgift, med femton tunnor Spannmål årligen in natura eller med penningar efter markegång, som Borgerskapet, medelst Contract den g October 1813, sig åtagit att betala, har Fullmägtigen för berörde Starl, Herr Wallström, förnyat sin, i Utskottens först afgifna Betänkande, pag. 35, omförmälda anhållan, att Staden måtte af Rikets Ständer förklaras berättigad att återbekomma den Rotefrihetsafgift, som Staden från och med år 18185 uppå origtiga grunder, för 3:ne extra Båtsmän blifvit affordrad och till Stats-Verket erlagt; men då Utskotten, jemväl efter nu erhållen kännedom af Kongl. Maj:ts ofvan högstberörde Nådiga Resolution, vid saknad upplysning, ej mindre om tillkomsten och beskaffenheten af det Contract örn Rotefrihetsr afgift, som med Staden år I8t3 skall vara afslutadt, än om värdet eller beloppet i penningar af den Rotefrihetsafgift, som nu å Stadens vägnar återfordras, icke anse denna fråga så Statssamt Oec.-VtsL Uti.
Majrts Nådiga Propositioner, dels angående Rikets Mått, Mai och Vigt, och dels angående Dykeri Verket; af Herr K!emans Memorialer, örn förhöjning i skjutslegan för Rikets Städer; och om förbud emot Kopparslagareverkets idkande på Landet; af Herr Valeijs Memorial, angående liden, hvarunder HelfVibetsbief å Fartyg må gälla; samt om förlängning af liden, hvarunder nu föreskrifne examen för burskaps vinnande, såsom CoopvardieSkeppare, må anses tillräcklig; af Herr Gezelii Memorial, om BegrufningSplatser; af Herr Ålunds Memorialer, angående Lindesbergs Stads begäran, att årligen omkring den 20 April få hålla en Marknad, samt 0111 berörde Stads Borgerskaps anhållan, att dervarande Hus-, Tomtoch Jordegare må deltaga, med Borgerskapet, i skjulsningsskyldigheten ochBålsmanshållet; af Herr Mattssons Memorialer, om upphörande af Frimarknader för Hofva, och om en ny Marknad i Hjo; angående flyttningstid för Ilandelsbeljente; angående förekommande deraf, att fattige och till arbete oduglige personer må tili Städerne inflytta; samt angående stämpling af Koppar-bränvinspannor, utan biträde af ]Magiatratsperson; af Herr Peterssons Memorial, om rättighet att exporetra bränvin ► Den 29 Maji. 34g till Norrige; af Herr Rydströms Memorial i samma ämne; af Herr Lewlons Memorial, angående begärd förhöjning af skjutslegan från Fahlu Stad til! om kringliggande Gästgifvaregåi dar och öfrige lägenheter; af Hr Lefflers Memorial, angående åtgärder dertill, att buldan må finnas lill salu, af lika god beskaffenhet som fordom; af Hr Slrehlenerts Motion om tillägg i Författningen rörande Norrländska Allmogens handelsfrihet, hvarigenom må stadgas företeende af productionsbevis om egen gårdsafvel; och af Herr Brovallii Memorial, angående Faslighelsegares i Städerne skyldighet, att deltaga med Borgcrskapet i Båtsmanshållet.
Ståndets prot., biträdd af sakkunnig persons upplysningar, om beskaffenheten af de omständigheter, som hafva inflytande på handeln med de vigtigaste såväl exportsom import-artiklar, föreslagit de förändringar, som, efter min och flera affärsmäns öfvertygelse, hvilken jag rådfrågat, skulle gifva full ersättning för exporttullens upphäfvande, der jag föreslagit det. Häribland är det hufvudsakliga i sk:s förhöjning på socker, en vara, hvilken ej lätt smuglas, äfvensom någon tillökning på speceri-och colonialvaror i allmänhet, utländska frukter in. fl. andra artiklar, jemte den af Utsk. sjelf åsätta tillökning på caffe. Detta, i förening med den ökade inkomst, som skall uppkomma genom ett lifligare varubyte, när utförseltullen borttages, isynnerhet om importtullen på utländska fabrikater tillika något nedsattes från den af Utsk. föreslagna lili hvad jag projécterat, skulle säkert belacka bristen. Från nyssnämnda förhöjning anser jag dock böra undantagas tullen på artikeln vin, som på fat inkommer, och vidhåller i afseende härå min motion om dess nedsättning till 16 sk., dels derföre, att den nu var. tullen för ordinärt Fransyskt vin utgör alltid öfver 5o och ofta ioo proc. af priset å inköpsorten, hvilket onekligen är för drygt, dels ock derföre, alt denna dyra tull lätt bidrager till varans förfalskning medelst för helsan skadliga ämnen. Jag anhåller nu att få fästa uppmärksamheten på några särskilda artiklar i Utskts förslag: Att nedsätta införseltullen på aska vore kanhända, för concurrensen med Finland, oklokt, dä man vill uppmuntra askbränning af de Norrländska skogarnas omätliga vindfällen. A andra sidan synes lika liten sann stalsoeconomisk uträkning uti att belägga den råa askan med prohibitiv utförseltull.
Ständers eget bepröfvande yördsamligen underställde. Härjemte bifogas: 1:0 Förslaget till ny redaction af Författning; 2:0 Tariffen N:o 2, utvisande beskattningsproportionen för Pistoriska bränvinspannorj - *) Anin. Ett exemplar af detta förslag inlemnas serskildt till hvartdera af Riks-Stånden. Bil tBevilln,' Lagoch Oec,-Utsk. Bet< Nio 6. a 7 3:0 Flera Ledamöters anmälda reserva* tioner och skiljaktiga yttrande. Stockholm den g Maji 183g, Ankom till Exp,-Utsk. d. ao Maji 18?9 Tariffen N:o 2 för beskattning af den sä kallade Pistoriska branvinstill verknings - redskapen , efter nu bruklig construction och sammansättning, beslående af två afverknings-pannor, jemte mäskvärmare och rectifications-anparat; hvarvid observeras, att afgifterna, som här endast för proportionens skull blifvit exempelvis till ziffran utförde, skola beräknas endast efter kannerymden af den panna, hvarunder eld omedelbarligen användes. Pannerymd, Afgift. Bet. Pannerymd. Afgift. Bet. N:o 6. $ 9’ Pannerymd. Afgift. Pannerymd. Afgift. Uti förenade Utskottens tillstyrkande, alt bibehålla det beskattnings-systern, Tariffen i 1824 års Kongl. Kungörelse uppställer för de enkla bränvinspannorna, kan jag för min del icke instämma, enär afgifterna enligt samma Tariff äro alltför ojemnt och obilligt påförda åtskilliga olika panne*dimensioner. Den derstädes förekommande skatte-proportionen synes lämplig, endast så vidt den rörec de små pannorna, eller från den minsta till och med den af 30 kannors rymd. Men då nyss. nämnde kannetal (under förutsättning att till dessa små pannor ej appliceras någon slags konst» Bil. t. Bevilln.* Lag• och Oec..Utsk.
Som Tullmedlen alltid varit i Riks-Staten uppförde, och likasom de öfrige, under benäm. ning af Bevillning uti 60 §. af Regerings-Formen uppräknade Stats-intrader, uppbäras och förvaltas af Kongl. Majit underlydande Verk och Myndigheter, hvaremot den Bevillning Rikets Ständer, vid hvarje Riksdag, sig särskilt åtaga, emottages och redovises omedelbarligen af Rikets Ständers Riksgälds-Contoir, och förenämnde 64 §. af Regerings-Formen står med detta förhållande uti nogaste samband; har Kongl. Maj;t ansett ett så bebeskaffadt beslut, att skilja en af Stats-inkomsterne från den behandling i uppbörd och redovisning, som för alla är föreskrifven , och som för de öfriga af alldeles enahanda natur, det oaktadt skulle fortfara, att iakttagas, vara stridande emot Regerings - Formens bestämda föreskrift, och de för Statsmedlens förvaltning vid 1809 och iRro årens Riksdag lagrie grunder. Det står för öfrigt i motsägelse med hvad Rikets Ständer sjelfve, i afseende på ordningen och ändamålet af Riks-Hufvudbokens upprättande, vid denna Riksdag yttrat, äfven - Ang. Granskning af Allm, Cassör m. m. 169 sorn med den uppgjorde regleringen af InkomstTitlarne och med Stats-slutet. I sjelfva verket är det icke allenast otjenligt och änd3målslöst, utan kan äfven blifva skadligt.
Tid ändan för åker, dike hvar af sitt. Stockholm den 9 November 1857. i N:o 41. Ank. till Exp.-Utsk. H. 11 Nov. 1857, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af återremiss af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkande N:o 5, angående ändring i gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar. Af Utskottet tillhandakoinna protokolls-utdrag har Utskottet inheintal: att ofvanomförmälda Betänkande blifiif, på grund af deremot framställda anmärkningar, åter - Sammansatta Lagsamt Allm. Best.- och Ettan.-VtsJes Utlåtande \:a 41. 7 remiiteradt i vissa delar, nemligen af Ridderskapet och Adeln i fråga om del af Utskottet öfver Herr von Set hs, J. A., motion om väghålluings-skyldighetens fullgörande genom särskilda i konimunerue och läneu tillsatte styrelser m. m. afgifna yttrande, hvarigenom Utskottet tillstyrkt att ifrågavarande motion, så i ena som andra afseendet, icke må vinna Rikets Ständers bifall; samt af Borgareståndet, på det att så väl nyssnämnde motion, som ett af Herr Thomée, A. J. framstäldt förslag om väg-underhållet» fullgörande genom entrepenad måtte komma under förnyadt skärskådande; äfvensom att sistnämnda Riks-stånd jemväl återremitterat den punkt af Betänkandet, i hvilken Utskottet afstyrkt bifall till de särskilda förslag, som blifvit gjorde af Anders Larsson om sättet för vägars iståndsätlande, samt af Olof Olsson om tiden för vägars förbättrande och deras besigtigande af vederbörande kronobetjent.
Att en Nation, hvilken från mer eller mindre missbrukad frihet småningom låtit föra sig under godtyckets och despotismens jernok och genom Despotens oförnuftiga nycker och företag blifvit hragt till brädden af undergång, men derifrån af en mild försyns vårdande hand på ett nästan underbart sätt blifvit räddad—att en sådan Nation i glädjen öfver sin pånyttfödelse lifligt påminner sig allt, som den anser hafva varit orsak till dess olyckor och begärligt omfattar alla medel, den tror kunna lända till återinförande af välstånd, är en naturlig följd af den menniskan medfödda drift att söka befordra sin sällhet. Att Svenska Nationen efter 1809 års Revolution befann sig i sådan ställning lärer icke kunna nekas. Ibland andra klagomål öfver det onda den förflutna tiden tillvägabragt, yppades äfven det om öfverflöd på Embetsmän, förlamad och långsam gång vid tillämpningen af Lagar och Författningar och deraf uppkommande svårigheter och hinder uti rätt - 33a Den io December f. rn. visans gång och vid verkställigheten af sådane åtgärder, sorn raan önskade skulle tagas, för att återföra Nationen till välstånd. Deruti samt i hoppet om möjliga Lönebesparingar tror jag grunden skall igenfinnas till de snart efter Revolutionen af Nationens Representanter yttrade önskningar orri Styrelseverkens förbättrade organisation. Att i stället för Collegier med större personal fördela göromålen emellan Ministrar, till hvilka Collegiernas beslutanderätt skulle öfverlåtas, dertill höll man kanhända på att blifva förledd af den förut fattade inbillningen om lättheten att inför Nationalrepresentationen ställa dessa Ministrar till ansvar. Må hända har erfarenheten uppdagat att theorien om Ministrars ansvarighet merendels i verkställigheten möter svårigheter, som sällan kunna öfvervinnas, och det är på denna förutsättning jag tror, att det är lyckligare få Nationens ärender långsammare afgjorda af Collegier, hvilkas sammansättning innebär motstånd emot herrskningsbegäret, än af mägtiga Ministrar, hvilka då de, efter Iläfdernas intyg, någon gång äro elake, flere år i Monarkens namn kunna plåga Landet innan Nationens harm kan truga dem att lemna sina platser.