Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och vardt hvar dag läset i Guds lagbok, ifrå första dagen allt intill den yttersta; och de höllo den högtiden i sju dagar; och på åttonde dagen församlingenes dag, såsom det borde sig. På fjerde och tjugonde dagen i denna månadenom kommo Israels barn tillsammans med fasto, och säcker, och mull uppå dem; Och afskiljde Israels säd ifrån all främmande barn, och gingo fram, och bekände sina synder och sina fäders missgerning; Och stodo upp i sin rum; och man las i Herrans deras Guds lagbok, fyra gånger om dagen; och de bekände och tillbådo Herran sin Gud, fyra gånger om dagen. Och Leviterna stodo upp i höjdene; nämliga Jesua, Bani, Kadmiel, Sebanja, Bunni, Serebia, Bani och Chenani, och ropade högt till Herran deras Gud. Och Leviterna, Jesua, Kadmiel, Bani, Hasabnia, Serebia, Hodija, Sebanja, Pethahja, sade: Står upp, och lofver Herran edar Gud ifrån evighet till evighet; och man lofve dins härlighets Namn, hvilken upphöjd är med all välsignelse och lof. Herre, du äret allena; du hafver gjort himmelen och alla himlars himlar, med all deras här, jordena och allt det deruppå är, hafvet och allt det derinne är; du gör allt lefvande, och den himmelske hären tillbeder dig. Du äst Herren Gud, som Abram utvalde, och förde honom ut ifrån Ur i Chaldeen, och nämnde honom Abraham. Och du fann hans hjerta trofast för dig, och gjorde ett förbund med honom, till att gifva hans säd de Cananeers, Hetheers, Amoreers, Phereseers, Jebuseers och Girgaseers land; och du hafver hållit din ord; ty du äst rättfärdig. Och du hafver sett till våra fäders jämmer i Egypten, och hört deras rop vid röda hafvet;
Vessler g varit delaktig uti eller egt kunskap om det bedrägliga förhållande, derigenom balansen föranledis, samt alt den, å Riksgälds-kontorelsvägnar, (lera gånger påyrkade försäljning af fVessbergs eflerlemnade faslighet, uppå enkans och barnens enträgna höner, fått hittills anslå, på det tillfället alt få afskrifningsfrågan underställd lii kels Ständers beprölVande icke skulle sökanden betagas; hvarförutan ombudsmannen yttrat, att då af företedde handlingar sig visade, huru högst obetydlig den lliksgälds-kontoret (ian sistnämnde konkursmassa tillkommande dividend skulle blifva; så och i betraktande af ej mindre de ömmande omständigheter, hvilka skulle hafva förmått öfrige opriorilerade borgenärer att, derest Riksgälds-kontorets fordrings-anspråk förfölle, jemväl efterskänka sina fordringar, än äfven fördelen för det allmänna att, genom en så ringa uppoffring, sorn den, hvarom nu vore fråga, förekomma alt sökanden folie samhället till last, ansåge ombudsmannen sig böra den gjorda ansökningen med sitt förord understödja. Vid öfvervägande af hvad här ofvan blifvit anfördi och med afseende å det ringa belopp, sorn genom verkställigheten af rneranämnde fasta egendoms försäljning skulle för Riksgälds-kontorets räkning kunna indi il vas, samt den nödställda och utblottade belägenhet, hvaruti Sökanden och hennes hemmavarande barn i sådant fall komme att försättas har Utskottet funnit sig föranlåtet tillstyrka, alt Riksgälds-kontorets, af Stockholms Rådhusrätt fastställda fordran i skomakaren P. B. (Vestbergs urarfvabo må, till förmån för bemälle skomakares efterleinnade enka och barn, eftergifvas, så vida, före innevarande års slut, inför Fullmäktige i Riksgälds-kontoret behörigen styrkes, alt öfriga oprioriterade fordringsegare uti samma bo antingen förlorat sin betalningsrätt eller ock efterskänkt sina fordringsanspråk Stockholm den 10 Juli 1848. STOCKHOLM, Lundberg A cump. 1818. Bil. Litt. A. till Stats-Utsk.
31g med skuld besvära» och att Magistraten, efter inhändigandet af ett sådant nytt bevis, ändå behöft hela fjorton dagars betänketid till fattande af sitt beslut öfver Sökandernes enkla begärån om verkställighet af Konungens Dom, ehu* ru, enligt Kongl. Brefvet den 13 Juli 1775, det ålegat Magistraten , att inom samma tid hafva utmätningen både verkställt och redovisat P 2:o Hvarföre Herr Dagmannen , Härads* höfdingen Hjort, ehuru njutande tjenstledighet ifrån detta års början , tillåtit sig utöfnin* gen af den Embets-åtgärd, som hans den 13 nästledne Mars utfärdade Gravations-bevis utmärker ? 3:0 Huruvida Konungens f Befallningshafvandes egen handläggning vid detta mål vore öfverensstämmande med den grundregel , som uti I Cap. 1 §. UtsökningsBalken Konungens Befallningshafvande finnes föreskrifven, att alla Utsöknings-mål med flit och omsorg sköta, och ingen , rik eller fattig, i sin rätt uppehålla, eller hjelplös lemna? Sedan dessa förklaringar till mig inkommit och jag ej funnit dem i någon måtto tillfredsställande, har jag den 17 nästlidne Junii, med Handlingarnes öfverlemnande, anmodat AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl. Svea HofBätt, under hvars Jurisdiction Wermelands TAn nu mera lyder, att för ofvananmärkte felaktiga förhållanden vederbörande lagligen tilltala inför Högbemälte HofRätt , som , i anseende dertill , att de åklagades förklaringar öfver AdvocatFisca - 320 Justitici-Ombudsm. Embets Ber ätt elier. lens slufpåstäenden i slutet af nastförflutne Octo. ber månad t.j 11 HofRätten icke inkommit, ännu icke varit i tillfälle att Utslag i detta Actions-mål meddela. I anledning af lins mig anförd klagan öfver Andre Ijandtrnätarens Jöns Bergs i Hallands
Men dä hvarje sådant, med uppoffring från det allmännas sida förenadt, serskildt understöd naturligtvis hör lämpas efter härvid förekommande förhållanden, så finner Utskottet sig destomindre kunna tillstyrka någon förhöjning i det lånebelopp Kongl. Majit föreslagit, som, efter Utskottets åsigt, hvarken den timade brandskadans omfattning eller ställningen inom meranärnnde stad dertill föranleder och detta belopps förökande säkerligen skulle för framtiden komma att framkalla anspråk på ännu större byggnadslån, än dem, som för andra förut nedbrunna städers återuppbyggande blifvit beviljade. Hvad åter beträffar den af ofvanbemälde motionär gjorda framställning, att en del af lånemedlen måtte få begagnas till uppförande af trädbus, så anser sig Utskottet böra erinra, hurusom Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottets hemställan i lista punkten 1 mom. af utlåtandet Nio 61, redan förklarat, att dylika lån, som det hvarom nu är fråga, i allmänhet endast böra meddelas åt de tomtegare, hvilka uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne; hvadan och då några lokala förhållandeji icke synas för staden Lidköping påkalla något, undantag från denna, vid beviljandet af byggnadslånen till städerna Wenersborg, Amål och Christianstad, tillämpade grundsats, Utskottet ej heller kan tillstyrka Rikets Ständers bifall till den af motionären föreslagna afvikelse från hvad som, i afseende på lånemedlens användande, bland de för sistnämnde stads byggnadslån stadgade och uti Kongl. Majits nådiga proposition om nu ifrågavarande lån åberopade vilkor blifvit föreskrifvet.
Hr Stråles nu yttrade åsigt, att man äfven i solidariska banker bör afse realcredit, så medger jag, att denna åsigt är riktig, såvida man med realcredit menar den förmögenhet, som delägarne äga; men då jag talade om realoch personalcredit, nyttjade jag dessa uttryck i deras vanligaste bemärkelse, enligt hvilken med realcredit förstås den säkerhet, som erhålles genom inteckningar i fast egendom eller lös pant, och med personalcredit det förtroende, som vissa personer äga i följd af det allm. omdömet om deras förmögenhet och financiella ställning samt noggrannhet vid ingångna förbindelsers uppfyllande. Jag får derjemte äran förklara, att jag ej kan inse orsaken, hvarföre några af detta Stånds ledamöter hysa så stort misstroende tiil solidariska bankers förmåga att infria sina sedlar, att de, oaktadt delägarne i dessa banker aro ansvariga en för alla oell alla för en, dessutom vilja hafva samma åliggande stadgadt fördem, som för actiebankernas delägare, Hvilka icke förbundit sig att betala en enda sk., då det kan komma i fråga att göra något ytterligare tillskott till liquiderandet af sistnämnda bankinrättningars skulder. Hr Stråle bar antydt den händelse, att, vid en solidarisk banks upplösning, delägarne ej skulle äga någon förmögenhet och således brist skulle uppkomma för bankens fordringsägare. Det måste likväl vara ett vilkor för en solidarisk bank, för att kunna idka någon creditrörelse, att bland dess delägare finnas förmögna män; ty i samma stund en solidarisk bank skulle sakna delägare af en känd förmögenhet, komme den otvifvelaktig! alt förlora all credit oell fördenskull blifva nödsakad att nedlägga sin rörelse. Då man erinrar sig detta obestridliga förhållande och tillika tager i betraktande, att banken ej får utgifva större sedelbelopp, än som motsvaras af den insatta grundfonden och cassabehål hängen; så torde man böra medgifva, att den yttrade farhågan för förluster på solidariska banker icke äger någon giltig grund.
Att klaganden, såsom han anfört, någon tid fått tillfälle alt i Kongl. StatsKontoret taga del af antecknings-listan å ankomna Kongl. Bref, samt derefter jemväl bekommit Utdrag af desamma, hade sålunda varit en utöfver skyldigheten hos EmbetsVerket sträckt beredd villighet, hvilken följaktligen hvarken kunde utgöra någon behörig orsak lill hans klagan, eller gifva någon rättighet till foi Isalt åtnjutande af enahanda förmån, då den icke vidare, utan hinder och olägenhet för göromålens tillbörliga handhafvande, kunde medgifvas; helst berörde lista, såsom endast innefattande de, för reda och ordning å ankomna Kongl. Brefven, nödiga anteckningar, till minne och beqvämlighet för Verkets egne Einbetsoch Tjenstemän och till formen helt och hållet beroende på godtfinnande hos dem, som förde och begagnade den - R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1S40. 123 samma, icke afhandlande något ämne och följaktligen, efter Kongl. StatsKonlorets tanka, destomindre kunde räknas till de handlingar, protokoll eller beslut, hvilka, enligt det citerade momentet af Tryckfrihetsförordningen, borde i afskrifter från Verket utlemnas, som oftanämnda listas förande kunde alldeles inställas, örn och när Kongl. StatsKontoret sådant för godt funne. Härigenom skulle äfven vara vederlagd klagandens anmärkning dervid, att Kongl. StatsKontoret, till svar å hans begäran, att få afskrifter af alla under en viss tidrymd lill Kongl. StatsKontoret ankomna Kongl. Bref, förklarat det vara hans åliggande att, enligt ofvannämnda Lag, först specielt uppgifva ämnet, hvarom hvarje Bref skulle handla; Och hade Kongl. StatsKontoret, på enahanda skäl, föreskrifvit lika vilkor för uppfyllandet af klagandens äfven generela begäran, alt få del af de under en viss tidrymd ankomna Kongl.
Utsk. eftertraktar ingen annan magt, än den grundlagen lagt i dess hand, och vill icke tillvälla sig någon annan rättighet, än den ostridigaste af alla rättigheter, den nemi. att uppfylla sin pligt; att framför allt vaka öfver grundlagens helgd; att icke medgifva eu sådan tolkning deraf, som kunde blifva vådlig för statsförfattningens och samhällsordningens bestånd; och detta kunde hända, om det skulle medgifvas att i form af anmärkn:r fa till Utsk., med skyldighet för detta alt derpå göra afseende, aflåta fullkomligt nya förslag, hvilka aldrig af Utsk. varit pröfvade och behandlade. Sådant är förhållandet med BorgareStls s. k. anmärkt).; och det har då varit Utsk:s skyldighet att icke upptaga densamma. Jag hvser ali tillbörlig aktning för andras på deras begrepp Och öfvertygelse grundade mening, särdeles för den, som af ett 3EtiksSt. förklaras för dess gemensamma tanka; men jag tror, att Constit.Utskts ledamöter äga anspråk på samma aktning för deras åsigter och tänkesätt och deras rätt att frimodigt yttra och framställa dem, äfven om de, hvilket jag visserligen beklagar, någon gång icke skulle öfverensstämma med dem, som i RiksStms plena gjort sig gällande. Frih. Boye: En ledamot, HrDalman, har, till stöd folden mening, Gr. Horn framställt, uppgifvit ett nytt skäl, som torde förtjena något eftersinnande. Han har nemi, sagt, att sedan talman låtit en fråga Lomma under propos. j äger Constit.Utsk. icke magt att pröfva, huruvida frågan lagligen kunnat i Ståndet uppi-gas. Jag hemställer, om icke Hr Dalman såmedelst vändt upp och ned på det behandlingssätt, grundlagen bestämmer; ty dennaf långt ifrån att stal 17 II. De ii i December. la talmannen högst, har tvärtom ställt dessa under Conslit.- Utsk. Delta torde vara nog att betaga det nya skälet ali kraft. Äger Constit.Utsk. den magt att ålägga talman att framställa propos., så måste det ock äga den återhållande magten att pröfva, huruvida en meddelad propos. varit laglig eller ej.
De hafva ett säkert, fast föga lönande vittnesbörd för sig, uti en starkt uftagande, stundom helt förstörd hälsa, och fleras förlida död, Samtelige skole vi med nöje se större skicklighet än vår använd till Verkets fullbordan, Imellertid torde val någon opartisk finnas, som tror att om ock någon uraktlåten formalitet ägt rum, hvilket dock ej ännu är hevist, sä bör sådant endast skrifvas på räkning af den vidsträckta omfattning, den ovanliga tidepunkt, de bristande biträden, vid hvilka man synes böra lyckönska Verket, att denna uraktlåtenhet • ej i stället fallit Den 22 Juli /. nt. J°33 på sjelfva utföringen. Alla här uppgifna fada och skäl finnas tydligen uttryckta uti de Directionens Protocoll och handlingar, uti de tryckta och skrifna Berättelser, som i flera månader varit underkastade Höglo!]. Utskottens granskning; äfvensom de kunnat igenfinnas uti mina conceptböcker och de muntliga upplysningar, dem jag flera gångei-, mest förgäfves, tillbjudit mig att lemna. Den motion är dock väckt i Utskotten, att Directionen uraktlåtit i rättau tid tillkännagifva Verkets tillstånd; och som den med Ja är bifallen af tvänne SLand inom Utskotten, men genom Nej afslagen af tvänne, så är den som alternativ de Respectiva RiksStånden till bedömande framlagd. Visst är det, att då Utskottet instämt i det omdöme att företaget är Riksgagneligt, planen, hvarpå det blifvit utfördt, rigtig och att den utan uppehåll bör fullbordas så fort möjligt blifver; så må ock denna fråga afgöras huru sorn heldst. Den äger dock den besynnerligheten, att klandret på visst sätt innehåller beröm, äfvensom bifallet klander. Men hvarken Directionen eller jag häfver någonsin fikat efter oförtjent beröm, eller fruktat för ett förtjent klander.
I8c6 den 27 Maji, Secreterare» /Adelar i Qwarnarna fom dä kallas stakke mjöl. qwarnar, iör Secreteraren !ljt.rion8 fordran 666 R:dr zr tz. Banco; och 1807 den 27 Fcbruarii Landmätaren krznckr Adelar för 550 N:br RikSgäidsjedlar; Hwliket allt, likmätigt Protocollerne, härmedelst betygas. Stockholm den r 4 December 1809. T. ?. laurin. Lagman och Adwoc. Fiskal. Likheten med Originalet betygar. !>!. kro^ölius. Hades pä dordet. Upplästes Mande. Riksens H-glofl Ständers Allmänna Beswäcs ocheveconomie-Ukstsrrs Betänkande, i anledning af en till Hederwärda ,Bon - Den lo Januarit. v 54; Bonde< Sränder jnglftrit och dertfiän genom protocolls»Nrdrag till Ucskorrer remjrceradr Memoria! af Riksdags ^uttmägrigen Zolisn kl Stzrms i, frän wästcräs Län; hwarmr yrkas, det presterskapets race kil! Dagswer» kens ärnjurande af Torpare och Backstufrvchion, märre hädanefter pä der förr urgä, arr ej mera än en arberare t sender päftrdras, och arc der märre uppdragas ät Jordägaren, ark reglera hrvilken som hrvarje dag, dä det degäres, skatt urgöra sirr Dagswerke.
Ldevn I^o»ol. jVluj-ts 'Ws.ss-Olden, Nedivinss Doolov» oel, 6k,iv>iv8iss Ns^istevu LeovZ^ sätt, med understöd »s Do Ssiitsls-lnmle», lovels^s e» »tillies vess tlll 8SMMS Kus^iitsl, oclv sede,»levil sil»s>'n<!e dem lovlsttst voll slleinnst en ssliiili l-evsllelse, som Dosl>iti>ls-l'onl!e»s öeltostnsd sv voide» till tvveliet loesovdisd, ssmt vedelidv:>n, Ie Ilosnit:lls-!övests>>dsve oel, Dillisve till »iillevvättelse metlllelsd. ^.s (^eIiel:,I-s)i!'eel euve» /^./> svin iilve» 8esöltt Ileis utläudslis Ilos^i tsl 00I1 jemväl snoende siittet stt belis nilli» vsnsiirriizs, e»er ZrundliA ItSvnedom, älv selle, i»ei s ssiutli^e Ilos^dtsle» i Ililiet liesir^ti^sde, soli lie n^^l^snin^si', iisncleinr» lemnst, lullVs iil ve» tjenst till ledning söv ätsliilli^e viii -lem vevliställde sö, I)ätti iui^sv oell Alsvik snledili»^ till lleve sndvs , 801» ävo i lvs^,> 3tt lo,ets^il3.
Rdr samt derigenom blifva inalles 4,500 Rdr Rint; och slutligen att, sedan bättre gevär erhållits, samt målskjutning alltså mer ändamålsenligt kan öfvas, anslaget till 23 kompaniers skotttaflor och skotlvallar måtte ökas med 3 Rdr för hvarje kompani eller tillhopa 69 R;dr R:mt. Då alla dessa af Militär-Befälhafvaren föreslagna tillökningar äro behöfliga och äfven särdeles billiga, finner jag rriig böra dertill i underdånighet tillstyrka bifall, dock att, med anledning al Eders Kongl. Maj:ts derom den 17 sistlidne September fattade beslut, arfvodena för 1 Pistolsmed och 1 Stockmakare vid Tygstaten måtte, i stället för den af Militär-Befälhafvaren föreslagna tillökning af 67i Rdr, förhöjas med 75 Rdr för dem hvardera, hvarjemte jag i underdånighet hemställer, att lönerna för 7 Sjukhus-Läkare och 1 Under-Läkare måtte tillökas från 500 Rdr till 400 Rdr för den förre och från 150 Rdr till 200 Rdr för den sednare, allt Rmt. 56 bil. M 5 lill Kongl. Majlis Nåd. Prof. M 1, om Statsverket 1886. För öfrigt torde, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts den 22 sistlid ne Augusti fattade beslut, framställning till Rikets Ständer i sammanhang härmed få göras om uppförande på stat af det arfvode åt 1 Adjutant hos Artilleri-Befälhafvaren, som Eders Kongl. Maj:t funnit behöfligl att tills vidare af särskilda medel åt en sådan tjensteman anslå till belopp af 150 Rdr årligen, i likhet med hvad sorn hestås Adjutanlerne hos National-Beväringens Bataljons-Chefer. 1 händelse af bifall härtill mäste anslaget å Riks-slaten för Gottlands National Beväring, höjas med ett sammanräknadt belopp af 9,206 Rdr 83 öre
Då den uti ifrågavarande § hvar och en medgifna rättigheten att, utan förvärfvande af mästerskap och burskap, utöfva handtverk såsom forsörjningsmedel vöre i vissa fall obehöflig och i andra ater rent af vådlig, hvarpa det högst betydliga, år från år tillvexande, antalet af sjelfförsörjare, hvilka, i brist af tillgång, fått sina krono-utskylder afskrifna, vore ett talande bevis, samt handtverkerierna i manga hänseenden lidit skada genom »sjelfförsörjnings-rätten,» synnerlicast som dem-amma blifvit under de sednare åren utan urskiljning utdelad och missbrukad, har motionären ansett föreskrifterna om »sjelfförsörjningsrätten» böra så förtydligas, att denna hvarken må kunna utöfvas af manspersoner, stadde i goda ekonomiska omständigheter, eller anförtros åt andra, än sadane, hvilka antingen erhållit afsked från innehafd allmän tjenst, eller ock, såsom varande mindre arbetsföre, verkligen äro i behof af sjeifförsörjning, såsom ett'till deras lifsuppehälle bidragande medel. 1 öfverensstämmelse med denna åsigt skulle ifrågavarande moment erhålla följande lydelse: »Hvarje till myndighets-ålder kommen Svensk man, som antingen erhålrlil afsked från innehafd allmän tjenst, elter ock är mindre arbetsför, vare, rså framt han begått Herrans Heliga Nattvard och eger god frejd, berättigad, »så väl i stad som å landet, att, utan mästerskaps eller burskaps förvärfvande, »såsom försörjnings-medel, med egna händer till afsalu åstadkomma handtverks»arbeten eller andra tillverkningar; och skall det vara honom obetaget, att »dervid begagna biträde af hustru och hemmavarande barn.* 2 Mom. Under förutsättning af bifall till hvad motionären i näst föregående mora. anfört, har blifvit yrkadt, att orden: »enahanda rälta matte i detta mom. utbytas mot orden: räfven rättighet.a
Fördelas detta antal efter belägenheten mellan landsbygd och städer, så falla på landsbygden ensamt 11,028 af ofvannämnde inrättningar, deraf 8,415 tillhörande enskilda personer och 1,409 bolag, och sysselsattes vid dessa inrättningar mästare och arbetare öfver 15 års ålder af manligt kön till ett antal af 33,574, af qvinligt 4,183, samt under 15 års ålder arbetare af manligt kön 3,007 och af qvinligt 1,332. På städerna falla deremot 1,399 verk och inrättningar, hvilka ägdes af 1,247 enskilde och 148 bolag, och sysselsatte 18,549 mästare och arbetare öfver 15 och 2,285 arbetare under 15 års ålder. Bristande könsfördelning i uppgifterna från Stockholms stad tillåter icke att för samtlige städer redogöra för arbetareantalet af hvarje särskildt kön, men för städerne utom Stockholm år det uppgifvet till: mästare och arbetare öfver 15 års ålder af manligt kön 10,159, af qvinligt 3,998, under 15 års ålder arbetare af manligt kön 1,335, af qvinligt 751. Sålunda äro af dessa verk och inrättningar 88 proc. belägna å landsorten, men af hela personalen, mästare och arbetare, falla blott 67 proc. på landsbygden. Den källa för hithörande uppgifters vinnande, till hvilken Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande varit hänvisade, utgöres af mantalsoch skattskrifningslängderne — alltså samina handlingar, på hvilka bevillningen till staten grundas. De till produktionsoch förädlings-statistiken hörande årliga uppgifter, hvilka genom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande från städernas Magistrater, Fabriksoch Handtverksföreningar samt Kronobetjeningen å landsbygden till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-Kollegium ingå, hafva antag - 48 Bergverk, bruk, fabriker m. m. Aktiebolag för industriela ändamål. ligen i hufvudsaken samma källa och synas i följd häraf böra gifva samma summor. En skiljaktighet låter emellertid af många anledningar lätt förklara sig.
Genom denna åtgärd lemnade man icke allenast tillfälle åt främmande personer, att på ett lättare sätt vinna deras åstundan om inträde, emedan de i sådant afseende endast - Den 15 J a n u a r i i. däst behöfde vända sig till någon medlem af Riddarhuset, som derefter finge antekna sig till hillet, utan man befrämjade ock, i Friherrens mening, enahanda ändamål, eller billetternas disposition af serskildta Ledamöter, som det pluraliteten åsyftat med billetternas öfverlemnande till Bänkmansafdelningarne. Och skulle dessa särskildta meningar genom utdrag af Protocollet åtfölja Utskottets Betänkande. Ut Supra. Ex Protocollo, IV. F. Dalman. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Onsdagen den 21 Januarii 1829. Plenum klockan io förmiddagen. Justerades 4 Protocolls-Utdrag, för den i5 dennes, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum samma dag fattade beslut. 13o Den 21 Janiiarii. Hans Excellence Herr Grefve De La Gardie, Jacob: I anledning af den för Konungahuset och hela Fäderneslandet fägnade händelsen af den nja ArfFurstens födelse, får jag till Ridderskapet och Adeln hemställa, om det icke skulle vara passande och af erkänslan påkalladt, att en stor Deputation under Hans Excellences Herr Grefvens och LandtMmarskalkens anförande afgick, för att inför Hans Majit Konungen och Dess Höga Famille betyga Ståndets vördnad och lyckönskan. Jag får äfven, i fall denna framställning vinner bifall, anhålla, att de öfrige Stånden genom ProtocollsUtdrag inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena, oell att ExpcditionsUtskottet anmodas uppsätta LyckÖnskningsAdressen.
a Sti: iclsiiiiuiet vid flickors uppfostran iiil der 1.700-tdet ~ r w: sttlecles: skola fliclionia iil,pfostras för Ii~ishallet eller för sa.i.oiigen? Uiider sextoiil~iiiiclratalet är det kiiappt aii.dm an 1iög.aclel.n~ clöttrar, som, j aliite siii luisliga ii~q~fostraii, lara brailera, sj iiliga,. danse ocli ' tala sl~rå~k, dessa, salo~igsdaineiis s&amp;soin oiimlsäïliga ansedda ~jusningsmeclel. Meii med de sociala äiidriiigma mot detta sekels slint säiilcte sig strecket för dessa förm&amp;iier. Vid denna tid slirif %er t. ex. en frii Ihistina Hagerstieima, att hos. henne uppfostras en flicka af. acllig börd, som mot all vma,. eldigt sin fars ö~iska~i, ej f&amp;r lära spr&amp;lc eller spela och cla11.sn. soin kallas Under 1700-talet h u? s dema kviii1ig.a kon stprod~ikt en fiillandad världsdam, i alla sni~xl~~ällslrre tsar, som gj or de min.- sta sti~språk p&amp; bilcliii11.g. Detta, nya sakf ' örl~i.Alla~icle var l$ sätt och vis en utyxliliiig. Kvinnan skulle vara inai1ilei-i.s sallslcap ocli deltaga i 1iam.s nöjen. Hon sliulle ej afstangas, som fordom skett, och endast vid högtidliga fester blan.da sig i ~-näiiiieiis 3.ag.