Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men skulle den dag komma, da ett svärd kan behöfvas, vore det ock blott andans, hvar vill man finna ea arm att föra det, när ingen öfning tillåtes. Arithmetiskt har de» värde Talaren beräknat att Ständerne böra låta anmärkningarne falla. Hvad betyda 4 mål på 26,000, frågar han» Hvad betyda 10,000 på 26,000, frågar jag. Förhållandet är ju det samma som 2 Stånd emot 2. Ja! 13001 anmärkningar böra efter den värde Talarens Räknesätt icke kunna föranleda någon anmälan, så framt ej den •ista anmärkningen skulle vara ett pgon/Jienligt misstag. Den i o Julii e. m. 2i5 Sluteligen får jag förklara min öfvertygelse vara den, att då vi utöfva rättigheten att uttrycka opinionen om beskaffenheten af det ljus, som under den förflutna tiden om-! gifvit Konungathronen, så är det oss icke tillåtit att dervid handla såsom oss enskildt godt synes; vi måste handla så, att Nationen må kunna gilla vårt handlingssätt. N:o a. Herr aj Tibell, Gu fl af Wilhelm: Sedan Höglofl. ConstitutionsUtskottet nu granskat StatsRådets Protocoller, har uti dess härom afgifne Betänkande åtskilige anmärkningar med anledning af 107 §. Regeringsformen, blifvit till Riksens Ständers ompröfning öfverlemnade. Jag vågar ej upptaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns tid med att framlägga mitt enskilta omdöme öfver hvart och ett af de anmärkte Rådslagen, då jag i närvarande tidpunkt trott mig finna tillräcklig ledning för ämnets bedömande, af några allmänna åsigter, som jag vördnadsfullt anhåller få anföra, i afsigt att redovisa grunderne för den röst, mig åligger att viddetta vigtiga tillJ fäll* afgifva. Då fråga icke här uppstådt om något som förelupit mot 106 §.
Ständer skulle finna skäligt att icke bevilja tillökning åt ifrågavarande fond, hvilket, i betraktande af fastighets-lånens skadlighet för banken, såsom ställde på en återbetalning af nära 30 år, torde vara lämpligast, kunde, sedan förskottet blifvit användt, något dylikt lån ej före nästa riksdag utgifvas. De grundade anledningar till missnöje, som härå skulle upstå, torde af en och hvar lätteligen kunna inses. För öfrigt bör jag fästa upmärksamhet på det orätta deruti, att Utskottet, emot 5 §. i den för Utskottet gällande instruktion, genom lösryckande af denna del utaf låne-rörelsen från det hela, torde kunna anses på sätt och vis söka förleda Rikets Ständer att gifva fasta på ett bifall till ständig förhöjning i fastighets-lånefonden. — Då det kan antagas, att, efter 2 å 3 månaders förlopp, Rikets Ständer reglerat bankens lånerörelse för den kommande tiden, hade förevarande fråga gerna kunnat, till fromma för sjelfva saken, och till föga skada för vederbörande låntagare, upskjutås; och jag anhåller således, att Rikets Höglofl. Ständer måtte afslå Utskottets framställning.” Häruti har Herr Leijonancker, F. }V., instämt. 4 Banko-Utskottets Memorial N:o 31. Af, Herr Bogeman C. ^.4”Eraot Utskottets, efter votering, med en rösis pluralitet fattade beslut att till Rikets höglofl.
Riksdag uppgjorda och numera till största delén af Rikets Ständer gillade och fastställda Reglemente för Riksgälds - Contorets framtida rörelse och förvaltning icke hinner att dessförinnan utskrifvas och Sill E. K. M:t i underdånighet öfverlemnas; hafva Rikets Ständer lemnat sine Fullmägtige i nämnde Contor uppdrag att, efter Riksdagens slut, ofördröjligen till E. K. M., å Rikets Ständers vägnar, i underdånighet aflemna eu bestyrkt afskrift af ifrågavarande Reglemente, med undantag likväl af de delar deraf, som handla om Riksgälds-Contorets styrelse och betjening, samt utredningen af f. d. Filial-Disconterne. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 24 Maj 1845. Sih. titt R. St. Prot. i84$• » Sami. t AfA 81 642 Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, IV.-o i3j. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Maj i845. Preste-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till Lag för Enskilde Banker. (Bancooch Lag-Utsk. Bet. N:o 1, Uti. N:o 2, Mern. N:o 3, Mern. N:o 7, Banco-Utsk. Mern. N:o 76.) S. A. K. Som Rikets Ständer funnit den Författning, i kraft hvaraf Enskilde Banker blifvit tillåtne, eller Kongl. Kungörelsen den 14 Januari 1824, jemförd med 15 Gap.
Med anledn. af åtskillige talares påståenden, att Utsk:t skulle, i dess Betänk., hafva framlagt få och svaga skäl lör dess tillstyrkan af motionen, tillåter jag mig afgifva den förklaring, att Utsk:t förmodligen funnit saken, i och för sig, så enkel och klar, att det icke ansett några vidlyftiga deduktioner i detta ämne vara af nöden. Hvad särskildt Gr. Liljencrants beträffar, kan jag icke undgå att finna det anmärkningsvärd!, att den ädle Gr:ti yttrar* det TJtsk:t måste hafva varit ‘»rabulistiskt sinnadt», då det kunnat tillstyrka ett sådant förslag, som detta. Jag får dock, för min del tillstå, att jag aldrig funnit något af våra Utsk. vara rabulistiskt sinnadt, såvida . man möjligen icke skulle vilja tillämpa detta uttryck på 1809 års Konst.Utsk. I afs. på intet annat Utsk. har jag funnit, att ett slikt uttryck kan ega någon slags tillämplighet. Man har vidare yttrat, att gemenskapen står i ett sådant förhållande till befälet vid arméen, att officerarne skola utöfva en slags paternel myndighet öfver soldaten. En sådan åsigt kan jag för min del icke finna vara riktig. Soldaten tjenar staten och fäderneslandet, och står icke i något annat förlnde till sina officerare än det, som .tjensten ålägger honom. Det nu omhandlade äktenskapet är ju en sak, som helt och hållet refererar sig till hans egenskap af privatman. Det låter mycket vackert och filantropiskt, att man, för den händelse soldaten vill gifta sig med en sämre qvinna, skall hindra honora från att begå en dårskap, men att föreskrifva soldaten som en skyldighet att begära tillstånd, — detta kan väl icke påstås vara öfverensstämmande med rättvisans fordringar. Med samma skäl skulle man äfven kunna föreskrifva att t. ex. hans bror, som kan vara en hemmansegare, skall begära tillstånd af en eller anitan auktoritet att få afsluta giftermål, emedan äfven denne hemmansegare kan förutsättas komma att begå en likartad dårskap.
^ 183^ bit0 fcit0 „ 606,300: , 1835, emot 4 £ bito . „ 298,625: „ 1836, emot 4 bito „ 5,000: broartill bor läggaS en år 1831 utgifroen, men före flutet af år 1836 till intöfcn ei företebb Obligation å . (Summa ränfebäranbe Obligationer Slör 2,243,525: Unhcr loppet af nu ifrågaroaranbe troenne 9teöijtonS.-8r bär benna Sfttlö minfTatS på bet fatt, att feban be,| förrberörbe år 1833 utgifna .Obligationer, meb 5 procents ränta, till följb af i december månab 1836 fFebb uppfägning, i SDfarS månab 1837 förfallit tid bela beraS belopp 400,000: fallit npgnämnbe Obligation jeutroäl blifroit inlöfl meb „ 200: hafina ytterligare blifroit ttppfagba till återbetalning, $r 1837: atta förenämnbe roiö årets början utelöpanbe, åren 1834 odb 1835, utgifna Obligationer 933,400: odb Sär 1838: alla år 1836 utgifna „ 606,300: OillfanmtanS Odb bav befutom unber loppet af inneroaranbe år blifroit bets tnlö Om nu till benna ©fulb*förminfFning T”. Slör 2,243,525:~ läggeS 1837 ocb 1838 årenS afbetalning å Siif'SgälöS
Föredrogs å nyo Herr von Beckers, Carl Johan, den 21 dennes på bordet lagde Memo - Den 24 Februarii. rial om en förändrad organisation af Allmänna Magazins-rDirection. Herr Adlercreutz, Gustaf, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o 8.) Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, anförd® skrif teligen; (Se Bilagan N:o gj Herr Tham, Wallrath: Jag gör fullkomligen rättvisa åt den tekning, Herr von Becker gjort öfver den svåra belägenheten hos jordbrukaren i den trakt af Skaraborgs Län, Herr von Becker bebor, och tror fullkomligt att denna del af Provincen lidit mest af conjuncturen, serdeles som Wermland, genom ovanligt stora odlingar under sednare år, betydligt minskat behofvet af den spannemål, som fordom upphandlad i Lidköping , till nämde Provins transporterades; denna omständighet, stora banquerotter i Lidköping och Allmänna Magazins-Directionens misslyckade operationer» hafva jemte penninge-bristen satt jordbrukaren i största förlägenhet, då han antingen alldeles icke, eller ock endast till vanvärde, kan afyttra sina producter. Jag rättvisar äfven likaledes det ädla ändamål Herr von Becker åsyftar med dess nu föreslagpa nya Magazins-Inrättning, som under Rik - Deri 24 Februarii. 697 ^ens Ständers Styrelse, skulle, till visst stadgadt minimi-pris, upphandla den spunnemål, hvilken ej förmånligare kunde afyttras, emot assignationer, hvilka Herr von Becker föreslår borde få em otta gas i Kronans uppbörd och såmedelst göras gällande uti allmänna rörelsen, till dess de t genom infallande större behof af spannemål, åter kunde indragas genom försäljning till stadgadt maximi-pris af den magazinerade säden; *nen då jag fruktar, att dessa till sådant ändarnål inrättade nya Spannemåls-Magaziner, skola förfela deras åsyftade nytta, och att hela inrättningen inom sig bär frö till obestånd, anhåller jag, att vid Herr von Beckers förslag fa göra följande anmärkningar.
— I öfrigt skulle det väl icke vara förenadt med oöfvervinnerliga svårigheter, alt inom de nuvarande 4 Stånden gifva säle och stämma ål: inom Ridderskapet och Adeln och krigareStåndet, med rättighet för hvarje medlem af behörigen introducerad ätt (i öfrigt så qvalificerad att denna rättighet honom inedgåfves) alt distriktseller länsvis, välja till detta Stånd det antal, som kommer att R. o. Ad. tillerkännas, äfven Armeens Krigs-Befä! eller Fullmägtige; inom Preste, eller det kyrkliga, vetenskapliga och EmbelsmannaStåndet, med bibehållande af Ståndets n. v. ledamöters rätt, äfven öfrige vetenskapsmän, Läkare samt Embetsoch Tjenslemannakorpsen efter lämpliga valgrnnder; inom Äor^arcStåndet, som representerar all slags borgerlig rörelse, näringarne o. s. v., likaledes detta Stånds n. v. ledamöter, jemte alla andra uti städerne boende, hvilka kunna till detta Stånd räknas, deribland enskilde husägare, äfvensom ett lämpligt antal af personer, tillhörande arbetsklassen; och inom Bonde, eller jordbrukande Ståndet, efter vissa qvalifikationer, i öfrigt en hvar jordegande och jordbrukande person på landet boende samt icke tillhörande annat Stånd. (Huruvida detta förhållande att tillhöra annat Stånd, bör utesluta ifrån valrätt, anser jag mig icke kunna fullkomligt bestämma, utan beror detta af en mängd andra förhållanden, på hvilket system af en, 2 eller 4 kammar, som torde komma att antagas o. s. v.) För min del synes 2 kammar-systemet böra föredragas så väl det närvarande att arbeta på 4 rum, som ock framför enkammar-systemet. Dock bör jag icke härvid förtiga, att af en bland n. v. Hedervärda BondeShs mest aktade ledamöter den mening blifvit uttalad, som skulle han vilja föredraga att den, på föreslagna grunder valda representationen, diskuterade på ett rum, men beslutade hvar för sig, såsom för det närvarande, på 4 rum.
Om det nu är sannt, att de belopp, som finnas upptagna under litt. a., b. och c. i den föreg:de punkten, äro till Statsverket indragne, så kan det icke bestridas, att de iitgöra en befintlig tillgång. Nu bar Stats-Utsk:t minskat den indelade spanmålen med dessa belopp, oell då synes det mig klart, att när dessa belopp blifvit förvandlade till Kronan behållen spanmål, de äfven böra uti densamma inberäknas. Jag anhåller således fortfarande, att det belopp, hvartill Kronans behållna spanmål är upptagen, eller 147,000 kubikfot, och hvaruti endast de under litt. a. i föreg:de punkten omnämnda 2,672,6 kubikfot äro inberäknade, mätte ytterligare ökas med de under litt. b. och c. i den nämnda punkten omnämnda belopp. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag olörändradt och dels af Gr. Mörner bifall till detsamma med den förändring, att den Kronan behållna tiondespanmålen beräknades lill 148,700 kubikfot i stället för 147,000 kubikfot samt det utförda beloppet i penningar elter 2 rdr kubikfoten i förhållande dertill förhöjdes. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts förslag utan förändring, hvarvid svarades många ja jemte några nej, och sedermera propos. på bifall till detsamma, med den af Gr. Mörner föreslagna förändring, då svaren utföllo med många nej och några ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts förslag olörändradt blifvit framställd och besvarad med mångå ja jemte åtskilliga nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu halva funnit ja öfvervägande. 3:dje punkten, tionde-spanmålslösen efter bestämda priser, 4:de punkten, arrendemedel af kungsgårdar och andra kronolägenheter, 5:te punkten, silfvertionde, myntarelön och slagskatt, samt 6:te punkten, kopparräntan.
Banken användt sin genom vexelköp förvärfvade behållning å utrikes ort, måste till deras inköpsvärde inräknas i metalliska kassan, hvilket Utskottet lik väl ansåg vara olämpligt i betraktande af de hastiga och betydliga kursfall, ifrågavarande slags papper vore underkastade, hvarpå den sednast förflutna tiden lemnat bevis, så afstyrkte Utskottet bifall å förberörda förslag, hvilket ock af Rikets Ständer ogillades. 72 Mynt-Kabi nettet. Då, under liden från sednaste Riksdag, Bankens metalliska kassa i sådan mån lillvext, att densamma nu uppgår till omkring 12,000,000 R:dr Silfver, har detta gifvit Revisorerne anledning att åt förevarande fråga egna särskild uppmärksamhet. Revisorerne hafva dervid icke kunnat undgå inse att Banken, genom uppköp å utrikes ort af obligationer utaf ofvanomförmälda beskaffenhet, skulle bereda icke blott landet en besparing i-utgift för ränta och amortering § Hypotheks-Föreningarnes utländska skuld, utan äfven sig sjelf en direkt årlig räntevinst, som icke ifrågakommer vid indragning af metallisk valuta, hvilken åtgärd tvärtom är med kostnad för Banken förenad. Emedlertid och då förslaget att i obligationer å utländskt mynt förvandla någon del af den metalliska kassan så nyligen som vid sednaste Riksdag utgjort föremål för Rikets Ständers pröfning och då blifvit af dem ogilladt, men enligt hvad ofvan blifvit yttradt, det obestridligen skulle leda till fördel både för landet och Banken, om denna småningom kunde, genom uppköp af förenämnde slags obligationer, i den mån tillgångarne sådant medgåfve, indraga den utländska skulden, hafva Revisorerne ansett sig böra till Rikets Ständers bepröfvande hemställa, huruvida icke, vid framdeles skeende disposition af Bankens behållna årliga vinst, någon del deraf må till ifrågavarande angelägna ändamål få afses, samt den föreskrift tillika meddelas, att
Varder den, som är yngre än femton år, eller står under annans lydnad, af lärare, husbonde eller förman nödgad eller lockad deltaga i öfning af annan religion, än den i hvilken han är uppfostrad; bote lärare, busbonde eller förman 10 till 100 R:dr, eller straffes som i 2 § 2 mom. sägs. § 5. Fälles någon till urbota ansvar enligt föregående §§, varde utslaget understäldt Hofrätts pröfning. § 6- För brott, som i 1:sta § sägs, må ingen åtalas förr, än han sig förklarat, och, på Domkapitlets begäran, Konungens Justitie-kansler förordnat åklagare att målet utföra. Beträffande åter den ifrågasatta författningen om främmande trosbekännare och deras religionsutöfnmg, har blifvit i motionen föreslaget, att af de 18 §§. hvaraf samma författning skulle bestå, följande delar kunde hemtas från motsvarande Kongl. Förordning af den 23 Oktober 1860 sålunda, att 4 § i den nya författningen blefve lika med 2 § i 1860 års Förordning, 5 § med 3 §, 1 mom. i 6 § med 1 mom. i 4 §, 7, 8 och 9 §§ med 5, 6 och 7 §§, 1 mom. i 11 § med 1 mom. i 9 §, 13 § med 11 §.
Arbetet härmed påbörjades äfven och reservoiren blef utsprängd, men afstannade sedermera i följd af dels penningebrist och dels yppade svårigheter vid utförandet, ehuru planen var understödd af Kommerse-rådet Polhem.» »År 1782 föreslogs af en Kaplen-mekanikus Nordberg att, till undvikande af uppfordringsverk, vattnet skulle tagas från Rubbelorps 50 fot öfver hafsytan belägna å, samt alt, i händelse dess vatten befunnes otillräckligt, några sjöar ofvan om ån skulle uppdämmas, meri detta förslag, fastän ansett för verkställbar^ förföll likväl, hufvudsakligen i anseende till de dermed förenade kostnader.» »Ett annat år 1798 af Direktören Schweder framstäldt förslag, att genom uppfordringsverk bringa vattnet från Lyckeby källa till. Carlskrona blef. genom stadens fullmäktig vid 1815 års riksdag, i underdånighet anmäldt hos Kongl. Maj:t, för att till utförande deraf vinna understöd af allmänna medel; och anställdes äfven, i anledning häraf, undersökning på stället af Direktör-mekanikus Stephens, hvilken derefter föreslog, alt dels från de s. k. stampkällorna vid Augerum och särskildt från Lyckeby å anlägga ledningar för både källoch å-vatten, derför kostnaden beräknades blifva 50,107 R:dr banko, om trärör, men 125,891 R:dr samma mynt, ifall jernrör användes, dels ock genom utvidgande af 4 i Carlskrona befintliga brunnar tillvägabringa ett betydligare vatlenförråd.» »Vid 1823 års Riksdag blefvo dessa förslag af Kongl. Maj:t förelagda Rikets Ständer med begäran, att medel måtte för ändamålet varda anvisade.
Har brottet ej blifvit fullbordadt, straffes, om det är Man, med Fästnings-arbete, och om det är Qvinna , med Tukthus-arbete för lifstid." Den , som, utan att förbrytelsen Iean hänföras till någon af de i 1 och 2 //. omförmäldte, sjelf inlåter sig i handel om fil eger slaf var, eller såsom Agent är behjelplig vid Negrers'inköp eller försäljning, eller befaller, leger, hjelper eller råder någon annan till Negrers bortförande eller handel’med dem såsom Slafvar , eller , genom anvisning af medel, personlig tjenst, contract om lån , försträckning eller af händande af penningar eller penningars värde , säkerhets eller andre documenters utfärdande för person eller gods, vetande befordrar Negerhandel eller Negrers behandlande såsom Slafvar, straffes, om det är Man, med fästningsoch, om det är Qvinna, med tukthusarbete från 5 till ■" t* a o ar.' ”Har någon af besättningen å ett på. Negerhandel eller Negrers bortförande uti gånget fartyg, antingen förut, eller när han slik tjenst sig åtog, fått kunskap att Skeppet var till sådant ändamål ämmadt, så bor densamma enär sådant begagnande af fartyget under hans vistande derå inträffar, ändock att han med Negrerne eller deras behandling sig icke befattar, straffas med arbete ä Fästning från g till 8 ar. 5 §• ”Häfver någon på annat och mindre verksamt sätt gjort sig delaktig i någon af omförmälde fösbrytelser, straffes med arbete å Fästning eller Tukthus från i till 4. år.” 5 §, ^Svensk Embetsoch Tjensteman, som i ulofningen af sin befattning, antingen uppsåtligen gynnar Negerhandel, eller ock på annat sätt gör sig skyldig till delaktighet deruti , skall för sådan brottslighet J enär han ej dömes till dödsstraff eller lifstidsarbete d Fästning, undergå , jemte fört lust af tjonsten, dubbel bestraffning ernof LagXJtskötuts Ui\aiandt $7:o 40.
Då man således vid tillsättningen af denna plats lätteligen kan utsätta sig för misstag i valet af person, så anser jag det vore klokast, att nu vidtaga sådane mått och steg, hvarigenom ett sådant misstag lämpligast kan rättas, och då jag föreställer mig att Utsk:t i detta hänseende tillstyrkt det rätta, så får jag för min ringa del anhålla, att R. o. Ad., på sätt Utsk:t föreslagit, täcktes hos K. M:t i underd. anhålla, att yid högre elementarläroverk rektor tills vidare må tillsättas blott på förordnande. Hr Nordenfelt: När detta Betänk, förevar inom Utsk:t, framställdes många olika meningar ang:de rektorernas amovibilitet eller inamovibilitet. Der talades om de många intriger, som skulle uppstå, när tiden för ombytet nalkades, äfvensom flerfaldiga andra skrupler anfördes för att motverka någon förändring i nu Den 15 A ngns ti. 147 gällande stadganden rör:de rektorerna8 tillsättande. Utsk:t ansåg dock, att det vigtigaste af allt vöre, att de personer, sora skulle bekläda så höga chefs-platser, vore dertill passande, och att man borde tillse, att om man hade begått ett misstag i valet af person, det blefve en möjlighet att, utan att förklena den persons rykte, som varit utsatt för misstaget, på lämpligaste sätt kunna rätta detsamma. På den grund har äfven Utsk:t tillstyrkt, att It. St. måtte hos K. M. anhålla att vid högre elementarläroverk rektor tills vidare må tillsättas blott på förordnande, och då jag i allo gillar detta Utsk:ts beslut, anhåller jag att E. o. Ad. måtte till detsamma lemna sitt bifall. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dets afslag å Utsk:ts inbjudning, blef propos. om inbjudningens antagande framställd och med ja besvarad.
Domare och således ej kunna pröfwa kunckilka FamillenS anspråk: en sadan rättighet tillkommer icke detsamma. Jag kan således icke förena mig uti den af Friherre Stael gjorda anhållan, atr denna fräga skulle hänförwisas lill Utskottets uptagande, utan tror alksä för min del att kunckälka Familjen icke har någon annan wäg att sölja än den som Rikets allmänna Lag lemnar alla rättsökande öppen. Friherre Stael von blollstein. Nej denna utwäg kan jag för min del ej i förewarande fall anse för den rätta. Är 1762 stadgade Riksens dä fria Ständer de wilkor, hwaruppä RikS-Radet kunck stut - Den 27 Zebruarii. 1415 skulle äga akt innehafwa Johannisberg. Wille man saga att de gjorde olagligt, att de icke wörö berättigade akt derom stadga. Jag för min del tror att pröfningen af allt hwad Kongsgärdarne angar mäste tillkomma Riksens Ständer. Herr von klsusvvolkk. Den warde Ledamoten Friherre Lisei synes mig wid detta tillfälle göra det misstag att sammanblanda den Lagstiftande magten med den Lagskipande. Hvardera hofwa sina tydliga serstida rättigheter, grunderna, föreskrifterna, förfaitningarne mäste owilkorligen tillkomma den sedna» re att stadga; men deras tillämpning och pröfningen af enftiltas ersätlnings-twister kunna ingalunda hithöra: de mäste tillkomma den Lagskipande magien ensam. Jrg sar alltsä i alla delar förena mig med hwad Heer Grefwe Ickörnar behagat y lra och anser säledes detta mäl icke kunna af Högloft. Ridderjkapet och Adeln eller af Srats-Utstottet lill star» städande uptagas. Friherre Lise! von IkoIIlkein. Men detta är en fordran i anledning af ett innehaft KongsgärdsArrende, hivilken kunckilks Familjen har gör anhängig. Herr von käsunwolk.
Den härde, obeveklige mannen ... den usle gnidaren ... och honom skall jag behöfva bedja ... neds änka mig att bönf alla för en sådan ... så ohyfsad karl. B Ä C K (utom dörren). Det var då sj elfva hin ... stänger man mina egna dörrar för mig. v. G Y L L E N M A L M . Var god och stig på, h err ålderman. B Ä C K . Jaha, jag sk all verkligen vara så god ... men vill h errn v ara så god och betala mig hvad herrn är skyldig. v. G Y L L E N M A L M . Mi n bäste herr ålderman ... j ag kan inte nu ... tiderna äro dyra ... j ag vill ick e bedraga ... det v et ni. B Ä C K . Ni kan väl inte tvifla derpå? B Ä C K . Hv ad har jag för säkerh et då, om j ag f å lof att f råg a! v. G Y L L E N M A L M . Mi n heder, herre! En adelsmans heder. B Ä C K . Det v ar min själ säkerhet, som g äller .. hå, h å, hå... Nej tack Hör, hvad tror herrn jag fick för all a de der kru tgubbarne, som han har der på väggen? Vill kaptenen kanske att jag sk all ta dem och adelsbrefvet som borgen ... tackar ödmjukast ... J eppe var ingen narr. Nej , peng ar skall j ag ha och flytta sk a herrskapet. v. G Y L L E N M A L M . Ni är hård, herr ålderman. B Ä C K . Jaha, skyll sig sjelf ... betala mig, så slipper herrn höra mig. Nog kan kaptenen be en hederlig karl sitta ned, heldst jag gjort herrn en ära, som jag inte gör någon af mina hyresgäster men det har sina o rsaker. v. G Y L L E N M A L M . Jag ber s å mycket om ursäkt, var god herr ålderman (bjuder en sto l). 15 B Ä C K .