Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RödfärgsSwafweloch Victcisl-Bruk, erlägga lika Bewilining, i mehn af warder, som andre Werk'och Inrättningar; Men hwarutom Dylta Bruk särskildt utgör Bewilining af tillwerkningen, nemligen: för Hwarje Skeppund Swafwel, z6 st. dito dito Viktriol, 8 st. för hwarje Tunna Rödfärg, z st. Skeöwattens - Fabriker: Srlifalterier och Tranksknings,Wcrk, uppssattaS, till utgörande af Bewilining, lika metz andre Inrättningar. Skepps-Byggeri Inrättningar, privilegierade, betala i Fyra Closter: ioo R:d> L6 R:d. zr st. ; o R:d. zz R-d. i6 st. Gkepps-Byggmästare, lika med hwatz för SkeppsByggmästare i Städeme finnes uppförtzt. Skäl-» Deyi8 2lugustL 2749 Skäl-westgZrhar, som idka Gårdfari'handel, i Fyra Claper: 15, ro, ; och z R:tz. Da någon af dem, som äga att sielfwe eller genom Drängar idka Gårdfari-handel, undfar Past till Norrige, stal! dsstutom betalas Alu Riksdaler i Bewilining; Men om Past erhalles till någon annan Utrikes Ort, erlägges Trettio Riksdaler, allt för hwarje person. Socker-Bruk, wörderås till afgift lika med alla andra Inrättningar, oberaknadt BewillningS-^fgiftcn för rudimatericn w>d Slö-Tullen. Gtenkärls, Fabriker, i Tre Closter: 12, 5 och 3 R:d. Sap-Bruk: Tegel-Bruk: Tobaks-Fabriker och Snus-(Qwarnar: Tobaks Pip-Bruk: Victrio!
Hvarefter och sedan summans belopp blifvit fcistst älldt, Utskottet uppdrages att med tillämpning af dessa grunder författa förslag till Bevillningens utgörande. Skolandes allt, i den man det medhinnes, Riksens Ständers Plena underställas. Antogs. 7i:sta §:n. Denna är en af de §. §. hvilka, med anledning af det, i följe af 69 §. fattade beslut, böra ändras så att stadgandet om en persons utlottning utgår. 74:de $:n. Vid Riksdagen 1809 och 1810 föreslogs ett tillägg i andra Momentet af denna §., efter orden: ”denna gärd” äfvensom allt slags förplägning, &c. __ Antogs. 77:de §:n. Häruti föreslogs 1809 och 1810, efter ordet: ”Djurgårdar,” tillägg af .”Recognitions-skogar.” Detta tillägg ansågs ej vara af nöden. So:de §:n. BondeStåndet hade vid Riks* dagen 1809 och iSroyrkat uteslutande af slutmeningen i denna §.j hvilket Ridderskapet och Adeln ansåg icke vara antagligt. 214 Den 12 Juni, girsta §:n. Uti denna §. föreslogs 1810 i Örebro följande förändringar, i fjerde momentet efter o.den: ”utan först”: sedan förslaget i fem är hvilcit, och efter orden: ”derom besluta’': hvilket galle, antingen motionen derom till Riksens Ständer ankommit genom Nådig proposition från Konungen, eller hos Constitutions-Utskottet blifvit väckt. I 9:de momentet, efter orden: ”hvile frågan”: i fern år; samt vidare efter, ordens ”Riksens Ständer”: vid den Riksdag sorn efter denna tids förlopp infaller. I y:de momentet efter orden: 5’att de vilja”: efter 5 års förlopp. Afslogos. \ 87 de §:n.
N:o 29, i anledning af Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, angående de så kallade Trippiske godsen i Halland. N:o 30, om understöd af allmänna medel för uppmuddring af Landskrona hamn. N:o 34, angående fortfarande af det StatsBidrag Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning hittills åtnjutit. N:o 35, rörande lönförhöjning för BataillonsLäkare. N:o 37, angående den af Husby Klosters Krutbruks egare, hos Kongl. Majit sökte restitution af erlagd Bevillning. N:o 38, om särskildt anslag af Bevillnings. j£S5 Vrot, Utdr. d. &$ Mart 1883; medlen till kostnaders bestridande i och för Taxeringarne i Norrbottens Län, m. m. N:o 40, i anledning af de till StatsBancooch RiksgäldsVerkens öfverseende år 1810 församlade Revisorers afgifne Berättelse, angående Stats-Verkets förvaltnings räkenskaper. N:o 41, angående den Berättelse de till StatsBancooch Riksgälds-Verkens öfverseende valde Revisorers år 1822 afgifvit, öfver Stats Verkens förvaltning och räkenskaper åren 1819 och 1820. N:o 42, angående GeneralLieutenanten Ro. senheims ansökning om utbekommande af innestående lön. N:o 43, rörande Öfverste H. F. Reuterskölds ansökning, att utbekomma innestående Expectance arfvode. r N;o 45, beträffande Zach. Danielssons Motion, om dagtractamente för MagistratsPersoner och Handtverkare vid publike förrättningar. N:o 46, angående Rikets Ständers Revisorers Berättelse, örn den åren 1820 och 1822 förrättade granskning af RiksgäldsVerket och General AssistanceContoiret. N:o 50, om anslag af medel till fyllande i Räntan å köpeskilling för det till Gevärs. Factori inköpte Carl Gustafs Stads Bruk. fröt. Vtår. i.
Militairetenuens fordringar nti, emot förr, äro för väl kände, för att vid detta tillfälle inför Ridderskapet och Adeln beskrifvas, och de deraf följande ökade kcstnaderne, äro lika ögonskenbga som Rusthållenas deraf verkade obestånd är obestridligt. Rusthållningens natur har tid efter annan antagit ett så helt och hållit förändradt skick, att dsn icke mera står i något förhållande till principerne för denna inrättning, och hvad som gör den för närvarande tid, af en olideligt tryckande egenskap, år det beroende hvaruti den frie medborgaren befinner sig ej allenast under ett militairebefäl, utan oftast utaf Ryttaren, i anseende till behandlingen Och vården af den dyrbara hästen, hvarå en Rusthållares hela välfärd ej sällan hvilar. Månne dessa inrättningar ifrån en forntid, icke påkalla en jemnkning passande till d<m närvarande: och månne ej den fria Statsförfattningen bör sprida sina välgörande vetkningar till Den 24 Februarit. till samfelige Statsinrättningarnas rättande efter tiden, och efter Statsborgarens billiga fordran få tillgodo njuta den rättvisa och billighet Uti sina oeconomiska förhållanden, sorn Siatsförfattningen redan försäkrar honom i anseende till sina politiska* Vid rusthållningens första inrättning Var rusthållaren sjelf ryttare, hart red och vårdade sin egen häst, och rustningen en gång uppsatt, varada åtminstone en mans ålder} då rusthållaren sedermera fann det med sin beqvämlighet och nytta förenligt, att antaga Sventjenare elier Ryttare, så bief denne i långliga tider, uti ett fullkomligt beroende af rusthållaren, såsom dess tjenare} men tidförändringarne hafva häruti verkat ett helt annat förhållande och det står säkert icke tillsammans med ig:de århundradets utbildade begrepp om Statsborgarens rättigheter, om politisk oeconnomie Och om billighet och rättvisa, att jorden kan vara betungad med en sådan af händelser och öden beroende äfven tyrlig börda, som den af hästens tillhandahållande för Statens tjenst. Behöfver man väl mera än blott nämna, att ett rusthållshemman genom olyckor kan flera år å rad få tillsätta nummerhäst, hvars pris nu hållit omkring 200
Om, då Sverige först Den 18 Junit e. m. odlades, man sagt åt de hemmansägare, som då bosatte sig: den jord sorn du således odlat och gjort fruktbärande, Ipå, hvilken du nedlagt möda och kostnader, den skall du sedan en gång nödgas återköpa, liksom hade du icke mer, än någon annan rätt dertill; månne någon på sådana vilkor ingått i dylika företag? säkerligen hade ingen gjort det, utan man hade antingen på annat sätt gjort sin rätt gällande, eller man hade vänt sig till andra länder, der nedlagt arbete, och använde kostnader, som utgöra första grunderne för ägande-rätten, blifvit bättre vårdade, och lemnade i helgd. Om man likaledes, före Bruks-anläggningarne, sagt åt Bruksägaren: ”Sedan du ingått i förlag, sedan du samlat biträden och innevånare, sedan du gjort de orter tillgänglige, hvilka förut endast voro kände af odjuren, sedan du, i grund af Statens löften, uppoffrat för kostsamma anläggningar en del af din förmögenhet, sedan du i hopp att dina efterkommande skulle få skörda frukten af din möda och dina kostnader, icke beräknat vinsten i förhållande till det närvande, men, med afseende på framtiden, sedan du således genom egna uppoffringar gifvit den skog ett värde, som förut hade nästan intet, så skall en tid komma, då Samhället skall i hast förändra grundsatser, då man skall påstå, att du skall inköpa den skog, som emot viss afgift, och på bestämda vilkor, blifvit dig för dessa anläggningar upplåten, och som för deras underhåll nu mera utgör ett oundgängeligt behof; om, säger jag , man vid en Bruks-anläggning på sådant sätt 230 Den 18 Juni i e. m. tilltalat den första anläggaren, eller om han trott sig äga något dylikt alt befara, säkerligen hade han då sökt ett mera lönande företag, och inga Bruks-anläggningar hade på sådana vilkor kunnat äga rum. Sedan dessa nu, under andra förhållanden och på andra vilkor, blifvit tillvägabragte; så kan jag ej annat än finna det stridande emot all naturlig rättskänsla, att begagna deras närvarande belägenhet, för att på deras bekostnad bereda åt det allmänna en mera skenbar, än verklig, och säkerligen en blott ögonblicklig förmon.
Jag för min del tycker inte om filosofien, ty den är idel öfvertro, och jag är köpman och behöfver bruka mitt hufvud i och för min affär. Du kan vara filosof så mycket du vill, men jag beder dig: yttra aldrig offentligen dina tankar, ty det skulle skada min affär, om mina kunder erfore, det jag hade en son, som icke tror på Gud; särskildt judarne skulle då aldrig mer köpa manchester-sammet hos mig, och det är ärligt folk, som betalar ordentligt och väl också ha rätt att hålla på religionen. Länge efter det hon slutat läsa satt hon kvar vid fönstret och stirrade drömmande mot bergsluttningen der ute. Bakom dess krön hade solen redan försvunnit. De mörka tallarne högst uppe tecknade sig som svarta, klippta taggar mot en bakgrund af skinande silfver. Borta från badanstalten ljöd en sprittande valsmelodi, skosulor raspade mot gruset på gatan nedanför, då och då steg en högljudd röst, ett rop eller ett skratt upp genom luften. Klockan i kyrktornet slog. Hon såg, hon hörde ingenting af allt detta. Alla yttre fönimmelser bultade förgäfves på medvetandets dörr, så helt var hon i detta ögonblick fyld af den stämning, som läsningen af dessa blad väckt till lif i hennes inre. Det var ingenting i denna stämning som trädde fram i skarpa konturer, ingenting som särskildt samlade tankarnes ljus öfver sig ett enda ögonblick. Det var blott ett kaos af bilder och känslor, som rörde sig om hvarandra, slingrade sig in i hvarandra, väckte glädje, väckte vemod, skiftade i tusen nyanser och plötsligt försvunno för att lemna rum åt andra. Och ur detta kaos bröt hennes längtan slutligen fram med dubbel styrka, likt en hög, klar, ihållande ton. En vecka senare var Margot åter i Paris. Under hela resan hade hon längtat efter det första mötet med en ung flickas ljusa, glada, förväntningsfulla otålighet. Men knappt hade hon anländt till hemmet, förr än denna längtan slog öfver i ett mörkt, tungt svårmod, och det dröjde några dagar innan hon kom sig för att aflägga ett besök hos Heine. Det var som om någon stor smärta legat och väntat henne der uppe i den välbekanta lilla våningen vid Avenue Matignon. Den smärtan kunde hon icke undkomma; hon kunde endast uppskjuta det afgörande ögonblicket.
Som skäl för sitt afstyrkande af motionen, anför Utsk. svårigheten för kronobe!jeningen, att tillse det oordningar måtte förekommas: det är en gifven sak, att då man nu ofta har svårt alt förekomma oordningar i afseende på lönnkrögeri, skall, om handels-rältigheten utsträckes, i följd hvaraf sedeslösheten ytterligare tilltager, det blifva ännu svårare all hindra desamma; och de äro redan sådane, att jag anser det 15. o. Ad. lätt kan af sig sjelf göra sig redo för, hvilka och hurndane de kunna blifva. Frih. von Stedingk säger i sin reservation: ”beträffande de befarade olägenheterna af det anmärkta^ förbudets borttagande, torde vara mera skenbara än verkliga. A ena sidan kan väl icke nekas, att en större tillgänglighet af umbärliga varor, understundom förleder den tanklöse hushållaren till köp, äfvensom alt, på eli eller annat ställe, landlhandeln möjligen urartat till bränvinsminulering. Dock torde, å den andra, med ej mindre skäl kunna sägas, att begäret efter en vara ofta aftager, i den mån densamma ständigt är att tillgå”, delta anser jag just vara raka motsatsen af det verkliga förhållandet, ty ju större tillgången är på en vara, hvilken som helst, desto flitigare begagnas ock tillfället att förskaffa sig densamma; och att detta åtminstone gäller, hvad bränvin beträffar, är ganska säkert. Att statsverket af ifrågavar. yrkes ytterligare utvidgning, skulle komma alt draga fördel, vill jag visst icke bestrida, men fruktar dock att denna fördel skulle komma att vinnas på bekostnad af hela allmänheten, ty då folket på landet onödigtvis skuldsatte sig, skulle följderna deraf menligt inverka både på husbönder och tjenare. Ett sådant tillstånd vore visserligen ingenting mindre än lyckligt, enär verkningarne deraf skulle låta känna sig genom nödvändigheten att medgifva afkortningar vid kronoutskyldernes liqviderande, deraf vinsten för staten naturligtvis blefve ingen, men skadan desto känbarare.
B:ko tillökning om dagen, så att deras dagtractamerite utgjorde 4 R;d Banko; och, ehuru tillökning för dem vid denna Riksdag ej kan på enahanda sätt tillkomma, enär icke allenast sex utan till och med flere extra Cancellister varit fran Riksdagens början antagne och nti Cancelliet biträd t, samt de beyil jade aflöningatne således till dem fullt utgå, har det likväl varit Boni de Ståndets afsigt vid ofvanberörde besluts fattande att Ståndets ordinarie Cancellister sådant oaktadt må på annat sätt beredas tillgodonjutande af samma tillökning af 1 R.dr om dagen hvardera, som sisth Riksdag, på förr omförtnälde sätt, ägde rum; och, då görotnålens mängd samt Cancellisfernas ådagalagde flit och välförhållande härtill fullkomligen gor dem berättigad®, gör Bonde-Ståndet sig förvissadt, att Respectiye Med-Stånden i denna del benäget går Ståndets önskningar till mötes. I öfrigt har Eonde-Ståndet ansett sig böra förklara, att, då Ståndet funnit enahanda tillökning vid denna som sisth Riksdag böra beviljas, har det med Ståndets den 7 dennes tagna beslut, äfven varit dess afsigt och mening, att Stats Utskottets Cancellis betjening hör härunder äfven inbegripas, så att för densamma den tillökning varder iakttagen, som sista Riksdag meddelades, i hvilket förklarande Bonde Ståndet jemväl vördsamt och vänligen inbjuder Respective Med-Stån* den att sig förena. Prat.
Betänk. Nio 3. Motion N:o 158, om anslag till understöd för ett af Mamsell Jeanette Berglind i hufvudstadeu inrättadt barnahem för döfstumma. Stats-Utsk. Utlåt Nio 139. R. St. underdån. Skrifv. Bohmansson, C., Motion Nio 58, angående förändrade bestämmelser i fråga om den till inre tullbevakningen hörande personal. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. Nio 74. Motion Nio 92, om anslag till läroverksbyggnad för högre elementarläro verket i Christianstad. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 139. 7 Bollina IISS011, C. Motion N:o 180, angående statsbidrag till anläggning af en bibana från Christianstad till södra stambanan vid Hessleholm. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 88 samt Mein. Nås 118 och 142. R. St. underdån. Skrifv. N:o 120. Motion N:o 279, om vissa tillägg till Kongl, förordningen den 7 Decem ber 1860, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvoch Ekon-TJtsk. Betänk. N:o 4 samt Mern. Nås 11 och 18- RSt. underdån. Skrifv. Bokbindare-yrket, angående tullfrihet för eller nedsättning i tullen å vissa nödiga rudimaterier för. Motion N:o 162 Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Meni. Nås 13 och 19. R. St. Underdån. Skrifv. Bokfordringar. Se Fordringar å bok. Bolagskontrakt, angående förslag till förordning om det vilkor deri, att endast någon eller några af bolagsmännen må bolagets firma teckna. Motion N:o 67. Borgen för böter angående upphörande af skyldighet för klagande part i brottmål att nedsätta eller släda. Motion N:o 175. Lag-Utsk. Betänk.
S Höft. ~ 2 10 Kongl, Maj:ls Nåd. Proposition, N:o S. 5:o De från Qvarnar och Verk utgående räntorna förvandlas till endast spanmål hälften, råg och hälften korn, men i öfrigt enligt stadgade grunder; 4:o Alla öfriga nuvarande, till jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan hörande persedlar förvandlas till bestämd penninge-ränta, att, jemte till penningar förvandlade bråktalen samt nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Dervid iakttages hvad i punkten 15 af de allmänna föreskrifterna särskildt för Småländska Länen är anmärkt. Jönköpinga Län* Af nuvarande ränte-persedlar ansåg Kongl. Majit lämpligast kunna komma i fråga att såsom särskilda skatte-titlar bibehållas: Spanmål, Smör, Fläsk, Kött, Ved, Hö, Dagsverken, samt dessutom Penningar; äfvensom att nuvarande ränte-persedlarne oxe, ko, får och lamm lämpligen kunde till kött förvandlas. I Länet valde Deputerade hafva ansett, att, förutom penningar, endast spanmål, smör, lläsk och kött borde såsom ränte-titlar bibehållas, samt ved, hö och dagsverken förvandlas hälften till spanmål och hälften till kött. Kongl. Majits Befallningshafvande har uti underdånigt utlåtande hufvudsakligen tillstyrkt Deputerades förslag, med det tillägg, att det syntes vara mera betryggande om persedlarna ved, hö och dagsverken förvandlades, förutom till spanmål, jemväl till smör och fläsk. I afseende på skatte-titeln Dagsverken åberopar Kongl. Majit hvad här ofvan derom blifvit sagdt, men vill i öfrigt med afseende på Deputerades mening, nu föreslå Rikets Ständer att: 1:0 Såsom hufvudränte-persedlar inom Jönköpings
Börande först frågan örn borgens ställande för Stämplad t Papper till Testamenten vid. deras uppvisande för Domstol, liar Utskottet, delande de framstälde åsigterna, trott en annan utväg böra, till vinnande af lättnad, i Uppbörden och säkerhet i Controllcn uppsökas, och äfven vara funnen genom föreskriften, det må i sådant fall förhållas i likhet med hvad Bevilluings-Förfnttningeh derom föreskrifver; i följd hvaraf följande ändringtorde böra i Föijslaget inflyta: ”Dock bör ”vid Testamentens bevakande, med särskildt ”bevis styrkas, det vederbörlig Borgen blif”vit, likmätigt Kongl. Kungörelsen af den ii ”December 181 i , i och 2 §§. för den löpan”de Chartan ställd, intill dess att detsamma ”vunnit laga kraft.” Hvad åter angår elen ändring Herr Falkman föreslagit, bar Utskottet funnit densamma rättare, och föreslår 6o B evilla i ngs-Utskottets för den skull, att i stället för orden: "Testamenten sorn gifvas till Makar eller Bröstarfvingar" må inflyta: ”Testamenten sorn gifvas till Makar och Skyldeman i uppoch nedstigande led; ’ men Riksdags-FuRmägtigen Longbergs förslag, bar Utskottet ansett betänkligt att godkänna, alldenstund ett så beskafFadt undantag, skulle bereda minskning i Statens påräknade inkomster.
Maj sistlidne år är anmäldt, funnit sig icke böra bifalla den nådiga framställningen om tackjerns-tiondens upphörande utom Bergslag, samt, vidkommande hammar-skatten, beslutat alt denna må från och med år 1858 få nedsättas lill hälften af det belopp, hvarmed densamma hittills utgått; så och då iackjerns-lionden, med iakttagande af den nedsättning deraf, som vid sednaste riksmöte beviljades, blifvit utaf Statskontoret beräknad lill 37,500 centner och i värde, efter 2 R:dr för hvarje centner (motsvarande 6 R.dr 4 sk. 10 rst banko för hvarje skeppund) till 75,000 R:dr Runt, hafva Rikets Ständer ansett tack jerns-tionden böra upptagas till berörde belopp, eller hvaremot hammarskalten, som af Statskontoret är beräknad lill 150,000 R:dr R:mt, ut fö res med hälften af denna summa, eller likaledes 8;o. Svaja/dbruks Tion den, som vid förra slats-regleringen beräknades till 950 R.dr och under åren 1850—1854 i medeltal uppgått lill 985 R:dr bauko eller 1,478 R:dr R:mt, hafva Rikets Ständer med afseende å vexlingarne i denna inkomsts belopp, ansett ej böra upptagas högre, än hvad uti E, K. ExpeditionsUtskottets Förslag lill underd. Man tals-penn ingar. Denna inkomst, som i hittills gällande riks—stat är upptagen till 343.000
JVS 204, af Herr von Krusenstjerna, Ednard, angående pension åt f. d. Löjtnanten Pehr Palmgren; JVS 206, af Grefve Cronstedt, Fredrik, angående begagnande af postremissvexlar för öfversändande af medel från och till Riksgälds—kontoret; JVS 207, af Friherre von Vegesach, Carl Henning Ivan, angående löneförbättring åt Gymnastiklärarne vid de högre elementar-läroverken; samt JVS 208, af Herr Carlheim Gyllensköld, Henrik Adolf Oscar, om anslag till understöd åt ett s. k. Magdalenahem i hufvudstaden. S. D. Remitterades till Beviilnings-Utskottet följande motioner, nemligen: JVs lil, af Herr von Koch, Nils Samuel, angående alla export-tullars afskoffande; JVs 137, af Herr af Klercker, Carl August, angående beskattning å exportörer och importörer af handelsvaror m. m.; JVS 180, af Friherre Cederström, Rudolf, angående införande i BevillningsFörordningen af ett stadgande om granskning och fastställande inom Profningskommittéerna af alla fastighetsvärden; JVs 184, af Friherre af Schmidt, Carl Johan Georg, angående införande i Bevillnings-stadgans 76 § af en föreskrift om tillskott för taxeringskostnadernas bestridande inom rikets fyra nordligaste län; JVS 191, af Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, angående förhöjd utförseltull å omoget virke, samt JVs 192, af Grefve Liljencrants, Gustaf Fredrik, angående tillägg af ett nytt moment i 15 § af Förordningen om bränvinsförsäljning. S. D. Remitterades till Banko-Utskottet följande motioner, nemligen: JVS 163, af Herr af Wirsén, Carl Thure, angående fortfarande af Jernkontorets kreditiv å Rikets Ständers Bank; samt JVs 209, af Herr Hammarhjelm, Carl, angående meddelande af förändrade föreskrifter i afseende å enskilda bankers och filialbankers grundfonder. S. D.
På sätt motionären anfört, hade numera förnyade undersökningar egt rum, samt kartor och kostnadsförslag blifvit upprättade, upptagande för ifrågavarande vägsträcka, i längd 2 mil 664 fot, en kostnad af 46,319 R:dr 85 öre Runt. Som den befolkning af omkring 3,000 personer, hvilka voro mest intresserade för denna vägbyggnad, vöre till största delen medellösa, men likväl förbundit sig att till den föreslagna vägen kostnadsfritt upplåta all den jord, som erfordrades, har motionären anhållit att Rikets Ständer till samma vägbyggnads utförande måtte anslå |:delar af den beräknade kostnaden, öller i rundt tal 32,500 R:dr Runt. Då ifrågavarande arbetsföretag icke lärer kunna anses vara af så allmän vigt, att särskildt statsanslag till dess utförande bör, då Statsverkets tillgångar äro äf så mångfaldiga behof tagna i anspråk, af Rikets nu församlade Ständer anvisas, föranlåtes Utskottet 6:o afstyrka bifall å den härom väckta motionen. Med förmälan, att undersökningar på allmän bekostnad rörande en vid sednaste riksdag ifrågaställd väganläggning från Sollefteå genom Jemtland till Norge, ‘blifvit år 1858 påbörjade och sedermera fortgått samt kunde väntas blifva år 1859 afslntade, hafva, under förutsättning att undersöknings-instrumentet skulle blifva tillgängligt i så god tid, att sjelfva väganläggningsfrågan kunde vid innevarande 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. riksdag blifva föremål för Rikets Ständers pröfning ock afgörande, Herr Staaff ock Riksdags-fullmägtigen Paul Hedström från Wester-Norrlands län, den förre i en inom Borgare-Ståndet, den sednare i en inom Bonde-Ståndet väckt motion föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja nödige medel till anläggning af omförmälde väg, på sätt ock med do vilkor, som kunde finnas skäligt. Enligt kvad Utskottet inkemtat, lära de påbörjade undersökningarne rörande ifrågavarande väganläggning ännu icke vara afslutade, vid hvilket förhållande Utskottet hemställer 7:o att förevarande framställningar icke må till någon åtgärd föranleda.