Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende så väl å de §§., som Kongl. Majtf i dess Nådiga Proposition anmodat Riksens Ständer att afgöra, som å dessa nu af Constitutions-Utskottet föreslagna, får Utskottet vördsamt erinra, att derest Riksens Ständer, genom de beslut de häröfver k urina komma att fatta, skulle stadga någon ändring i vissa af nu gällande** Grundlagar, i sammanhang med dessa nya stadgariden, de öfi ige Grundlagar, sorn innehålla dylika föreskrifter eller deni åberopa, äfven måtte undergå en lika lydande förändring. Sålunda förekomma i sjelfva Regerings - formen flere §§. med föreskrifter i afseende på Konungens myndighets ålder, hvilka böra vara af lika innehåll med deu 4 1 §, samt 1 Riksdags Ordningen åtskilige, hvilka med Regerings formens stadgande stå i ttt omedelbart sammanhangEnär Riksens Ständer häröfver fattat deras beslut, lär det åligga Coustitutions-Utskottet att med dess redactions-förslag till ändring i dylika Eagstadganden till Riksens Ständer inkomma, för att deras granskning underkastas ordalagens enlighet med de fattade besluten 1 f % t Då Constitutions - Utskottet härmed afgifvit dess yttrande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga - 6 o Deri 12 April. ga Proposition,' återstår allenast att för Riksens Strinder anmäla Utskottets tankar i afseende på frågah om ett allmänt rättesnöre för behandlingen af alla ele intill denna Riksdag beredda GrundJags-fiagor, antingen de nu komma att afgöras, eller af Riksens Ständer blifva uppskutnä. Utskottet har för sin del ansett denna fråga hufvudsakligen bero af det beslut Riksens Ständer fatta, rörande den föreslagna forändringen • i 56 § Regerings-formen och de dermed i sammanhang stående §§ >ä i Regeringeringsformen, som Riks, -dagsordningen.
Kungörelsen den 7 December 1787, hvarigenom stadgas, att den, som skrifteller munteligen, eller genom tryck, fällde obehöriga och vrånga omdömen öfver de af Konungen vidtagne författningar, skulle vara förfallen till det i 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken utsatte straff å den, som lasteliga talar eller skrif ver något emot Konungen, eller Drottningen, eller den, som till efterträdare i Regementet förklarad, är, icke öfverensstämmer med de grunder för hvarje Svensk mans granskningsoch yttrande-rätt, sorn i Regerings-formens 86 §. samt i Tryckfrihets-Förordningen finnas fastställde: då, enligt allmänt erkänd gr undsatts för Lagskipning, i de fall, då serskilda Lagar i samma ämne finnas hvar mot annan stridande, allmän Lag eller serskild allmän Författning skall vika för Grund-Lag, och en äldre Lag för en nyare: då, i följd häraf, 1787 års ofvan åberopade Kongl. Kungörelse af dubbla skäl upphört att vara tillämplig från den tid, Regerings-formen och Tryckfrihets-Förordningen . erhållit kraft af Lag, samt enär slutligen en författning, som icke vidare eger tillämpning, bör, till förekommande af möjligt missförstånd eller ovisshet bos Domaren, uttryckligen upphäfvas; så få Rikets Ständer hos E. K. M. härmed i underdånighet förnya deras uti Exp. UtskFörslag till und. Skrifv. N:o 71, 72. 171 skrifvelse den 22 December 1823, angående öfverseende, förbättring eller upphäfvande af åtskilliga författningar, vid sistforflutne Riksdag gjorda underdåniga anhållan, att till allmän kännedom och efterrättelse må kungöras, det ofvan högstberörde Kongl. Förordning af den 7 December 1787 upphört att vara gällande. Rikets Ständer framhärda etc.
Hus torde böra anses äga kännedom om de märkvärdiga discussioner och åtgärder, som vid sista Riksdag ägt rum i anledning af Friherre Åkerhjelms Motion ”om tillåtelse för främmande personer att fä såsom åhörare öfvervara Ridderskapets och Adelns sammankomster. Att således ingå i någon vidare utveckling af den grundsatts, hvarpå denna frågas bedömmande hvilar, anser jag desto hälldre öfverflödigt, som knappast något skäl för eller emot kan upptänkas, som icke redan är anfördt, och finnes upptagit i de yttranden, så skriftliga, som muntliga, hvilka en hvar kan läsa i de Den 20 November. tryctta Protocollerne, och hvilka verkehren synas hafva uttömt ämnels likhaltighet; äfvenså förmodar jag, att hvar och en redan derom fattat sin öfvertygelse, och jag inskränker mig följaktligen till en kort resumé" af frågans öden och behandling, innan jag kommer till sjelfva Motionen. Den 17 Mars 1823 afslogs Friherre Åkerhjelms Motion genom Votering, och mången har ansett denna utgång, såsom en följd af contrapropositionen, som lydde: ”Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln för närvarande ej hafva medgifvit offentlighet vid Ståndets öfverläggningar.” Man har, kanske ej utan skäl, förmodat, att ett större antal af Ridderskapets och Adelns Ledamöter skulle hafva voterat Ja i stället för Nejj om de icke ansett sig hälldre böra antaga den medelväg, som orden ”för närvarande" erbjödo, då den, utan att synas för alltid afgöra frågan, blott innebar ett offer för tillfället åt de personers känsla, hvilkas uppskrämda fantasi för dem målat skräckbilder, som man väl förutsåg snart skulle försvinna. Jag anför detta blott i förbigående, såsom ett prof, huru resultatet af en discussion ofta hänger på ett hår, och huru blott ett par ord, skickligt inflickade i en Proposition, möjligtvis kunna gifva voteringen en opåräknad vändning.
4* När stadgadt är, att före valet omröstning anställas bör om i hvad ordning röstas skall öfver en i sender bland dem, som Jörslagamis uppgifne äro3 bestämmes denna ordning efter flesta rösterna vid första omröstningen; blir dess utgång oafgjord derigenom, att två eller flere fått lika rösteantal, gånge, som i mom. 2 och 3 föreskrifves; sedan afgjordt blifvit, om hvem bland dessa först röstas bör, blifve närmast i ordningen den, om hvilken derjemte senast röstadt blifvit; äro flere sådane, eller 46 Bil. till Comtitulions-Utshotlets Memorial, N:o 58. återstå ändock flere, emellan hvilka ordningen bestämmas bör, blifve elem emellan omröstning verkställd efter samma grunder, tilldess ordningen för alla är bestämd. I denna ordning företages sedermera votering om en i sender, med tryckta sedlar, försedde med ja eller nej, och hvaraf en föl •seglad aflägges, för alt, i händelse af lika röster, gifva utslaget. Blifver nej vinnande, vid så många af dessa voteringar, att det antal, som utses skall, icke befinnes vara utsedt, företages val till bestämmande af det felande antalet, och blifve då icke röstadt öfver ordningen, utan endast, på sätt mom. 2 och 3 föreskrifva. Mom. 5. Så snart val eller omröstning börjad blifvit, kan den väljande församlingen icke upplösas, innan förrättningens hela ändamål är uppfyldt. §. 78. Det i §. p4 Regerings-Formen omtalade Konungaval sker i Gemensamma Kammaren, och dervid eger i intet fall lottning rum. Falla iner än hälften af rösterna på en man, vare han behörigen vald. Inträffar detta ej, anses den omröstning, som skett, såsom blott bestämmande, i hvad ordning röstas skall öfver en i sender bland dem, som röster erhållit, och gälle föregående §.:s mom. 4* Mom. 2. Lag samma vare med Thronföljare-val. Mom. 3. Båda dessa val verkställas inom tionde dagen, sedan Riksdag börjad blifvit. §. 79.
En annan fördel, utom den för städerna sjelfva uppkommande, vore den, att dessa skolors ordnande till Elementar-läroverk skulle bidraga att minska det alltför stora tilloppet af lärjungar i flera nuvarande läroverks nedra klasser. En omständighet, som visserligen icke för det närvarande kan tagas i nogare betraktande, men som förtjenar att något afses, är den, att sedan Eders Kongl. Maj:t ordnat Elementar-läroverken till enhet och sammanhang, Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamhet torde vändas till folkskolans ordnande och ställande i tjenligt förhållande till Elementar-läroverken, i hvilken händelse de sistnämndas första klasser torde blifva att anse såsom folkskolans öfverklasser, och såsom sådana brjra vara öfver landet ännu allmännare utbredda, än hvad med de nu pä Elementarläroverkens stat uppförda läroverken är fallet. Flera af nuvarande Pedagogier hafva haft två lärare, hvilket antal kan nära nog anses hafva varit regeln vid deras inrättande. De inskränkta lönetillgångarne hafva dock merendels nödsakat att indraga den ena läraretjensten. Af de myndigheter, som varit hörda öfver frågan om läroverkens organisation, har en och annan antydt, att skolorna efter denna inskränkning förlorat förtroende. För Elementar-läroverken, hvilkas hela lärokurs ej kau inskränkas inom en klass, gäller i allmänhet, att, på det undervisningen må vinna nödig begränsning och Bil. •M 7 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Vrop M 4, om Statsverket 18S6. 80 det lif, som uppehälles genom flera lärares samverkan för samma ändamål, hvarje läroverk bör hafva åtminstone två lärare, hvarföre ock, om Eders Kongl. Maj:t täckes bifalla, att Pedagogierna eller mindre skolor i åtskilliga af Rikets smärre städer må upptagas på Elementar-läroverkens stat, hvarje af dem bör förses med Rektor och en Kollega. Antalet af dessa läroverk i de städer, som ej hafva Elementar-läroverk, utgör 31, bland hvilka då räknas Engelholms Pedagogi, som hittills uppehållits på endast stadens bekostnad.
Prop. /, om Statsverket 1859. 37 Vid Carlskrona station. för 8r 1 öfver-maskinist å 100 Vid Stockholms station: öfver-maskinist å 100 R:dr 3 dito å » 1 dito å 60 R:dr 5 dito å » 1 maskinist-lärli ng å 1 R:dr 3 dito å » 1 dito å 1 R:dr 3 2a dito å » R:dr 1,200 — » 1,200 — » 840 — » 2,ö20 — » 720 — » 3,600 — dag 456 — » 1,368 — » 304 — » 912 — eller tillhopa R:mt R:dr hvartill, vid det förhållande, att hel dagsaflöning till Flottans daglönare af Timmermansoch Handlverks-staterna i allmänhet utoår endast under 304 dagar af året, för hvilken tid atlöningen finnes för hvar och en i Staten beräknad och utförd, då deremot under de återstående 61 sönoch helgdagarne blott half dagspenning får uppbäras af särskild dertill å slaten afsatt anslag, samt att alltså aflöuingen för maskinist-lärlingarne, såsom dag - Bih. till R St. M 3 till Kongl. Maj.is Nåd. Prop. JM 1. om Statsverket 1859. Transport 29,376: — lönare, äfven lili förestående statsförslag efter sådan grund beräknats, således bör läggas det tillskott i nyssberörde anslag, som i förhållande till den i förslaget upptagna aflönings-förhöjning för de redan befintliga och aflöning för de tillkomna maskinistlärlingarne fordras för att under sönoch helgdagarne tilldela dem half dagspenning och belöper till R:dr 339: 90. deraf 198 R:dr 23 öre komme på Carlskrona och 161 U:dr 65 öre på Stockholms station; då den nya statens slutsumma blir R:mt R:dr 29,735: 90. oberäknad spanmålen in natura för det ökade antalet maskinister och maskinist-lärlingar.
Herren Zebaoth hafver svorit vid sina själ: Jag skall uppfylla dig med menniskor, likasom med gräsmatkar, de skola sjunga dig ena viso. Den som jordena, genom sin kraft, gjort hafver, och beredde verldenes krets genom sina vishet, och himmelen skickeliga utsträckte; Då han dundrar, så varder under himmelen mycket vatten, han uppdrager moln ifrå jordenes ända; han gör ljungeld i regnena, och låter vädret komma utu hemlig rum. Alla menniskor äro dårar med sine konst, och alle guldsmeder bestå med skam med sin beläte; ty deras beläte äro bedrägeri, och hafva intet lif. De äro icke annat än fåfängelighet och förförisk verk; de måste förgås, då de hemsökte varda. Men så är icke han, som Jacobs del är, utan han, som all ting gör, den äret, och Israel är hans arfs staf; Herren Zebaoth är hans Namn. Du äst min hammar och krigsvapen, genom dig skall jag slå folk och förderfva riken. Jag skall slå dina hästar och resenärer, jag skall sönderslå dina vagnar och deras foromän; Jag skall slå dina män och qvinnor; jag skall slå dina gamla och dina ynglingar; jag skall slå dräng och pigo; Jag skall slå din herda och hjord; jag skall slå dina åkermän och ok; jag skall slå dina Förstar och herrar. Ty jag vill vedergälla Babel, och allom Chaldeers inbyggarom, alla deras ondsko, som de uppå Zion bedrifvit hafva, för edor ögon, säger Herren. Si, jag skall till dig, du skadeliga berg, som hela verldena förderfvar, säger Herren; jag skall sträcka mina hand öfver dig, och välta dig neder af bergena, och göra ett förbrändt berg af dig; Att man af dig hvarken hörnstenar eller grundstenar taga kan; utan ett evigt öde skall du vara, säger Herren. Reser upp baner i landena, blåser med basun ibland Hedningarna, ruster Hedningarna emot honom, kaller emot honom de Konungarike Ararat, Minni och Ascenas, beställer höfvitsmän emot honom, hafver hästar fram, likasom snorrande bromser.
rätta talle et.^ Sedan sammankomsten upplösts gingo damerna ut att försöka sin lycka i närmaste l&amp;rftsbodar, och minnestecknaren kom d&amp; i tillfälle att bevittna hurin när en afsnäst bedjerska åberopade M: ll Hanna Lindbergs löfte att medverka, bodegaren harmset be skärmade sig öfver. " Att en sb ' n der m d m a konivaer och gör intrång på yrket. " Kom så Handarbetets TTanners stiftelsekr och dess första stora utställning i den nedre salen i Handtrerksföreningens hus. Dagen för den nybildade föreningens första hsmöte var inne. Blott ett fåtal personer vor0 niimarande. Intresset r a r stort, tillgångarna inga. Ordföranden omtalade, att en ypperlig lokal för ett ytterst billigt pris hade erbjudits föreningen. Meddelandet väckte p&amp; en gBng glädje och bekymmer. Hvem kunde garantera, att den unga föreningen kunde under följande ar inbringa ens denna ringa, summa (BOL) kr.)! D&amp; fvreslog en röst: " Lat oss friiga Hanna Lindberg till råds. " En af de närvamnd skyndade med latta steg öfver Brnnkebergstorg. Fem minuter senare Aterkom budbärerskan Atföljd af den sökta r&amp;dgifvaren. Ordföranden redogjorde i korthet för stiillningea, framhöll iifren den erQjiictila lokalens förde1a.r men tystnade inför den stora frågan:: H2w sko7a v i tGga? : ' - ljöd en klar stainmz, och fiain Jag saarar för trädde med nagra raska, impulsiva steg en liten inen senfull och spänstig gestalt i elegant toilett. Detvar Hanna Lindberg. Den vackra idéen om nheenaslöjdeizs föriidling, 7i.onst~arligt, fosterländskt " hade gripit också henne. De stiftande vannerna mottogo henne med glädje, och fran den stunden arbetade den lilla kretsen oafbrutet, utan rast eller ro, men ocksa med stigande framgång för idéens förverkligande.
De vid sednaste riksmöten upprepade framställningarna om indragning af några bland de nu befintliga allmänna seminarierne synas mig vittna tillräckligt, att antalet af dessa läroanstalter redan nu är tillräckligt; hvarföre jag anhåller, att detta Utskottets förslag icke måtte af Rikets Ständer godkännas. » Af' Matts Pehrsson. »Då, i flere afseenden, jag skiljer mig från de åsigter, som det Sammansatta Utskottets pluralitet godkänt, samt anser åtskilliga delar af hvad i betänkandet af Utskottet föreslås, om de antogos, blifva menliga för folkundervisningens framtida utveckling och ledande till en återgång åt det otillfredsställande skick, hvari den befann sig före utfärdandet af Kongl. Stadgan af den 16 Juni 1842, får jag vördsamt påkalla Riks-Ståndens uppmärksamhet på följande förhållanden. Det är af högsta vigt, vid behandlingen af ett så omfattande ärende, som folkundervisningens ordnande, att utgå från samma hufvudsakliga grundsatser, hvilka Rikets Ständer år 1841 uttalade, och hvilka då af regeringen lades till grund för folkskolornas inrättande, nemligen: att målet för folkundervisningen bör vara »en allmänt spridd förständs-odling, såsom vilkor för en ren religiös anda Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.-och Ekon.-Ulsk. Bet. 39 eller sann kristendom och förmågan af en gagnelig och värdig sammanlefnad.» Denna grundsats betingar folkundervisningens allmänlighet och det är lör den som staten, kommunerna och familjerna gemensamt böra verka, allt elter förmåga och tillgångar, men alldeles icke för att genom olikheter i folkskolornas organisation redan i barnaåren framkalla en olikhet i folkklassernas och individernas förhållanden, som ytterst leder tili ett slags kastväsende, hvilket dömer de fattigare och under skoltidens början enfaldigare att ovilkorligen stadna i sin fjjrständs-odling efter de bättre lottade.
Vid pröfningen af detta ärende och dithörande frågor har Utskottets uppmärksamhet jemväl fästats vid en reservation, vidfogad Sjölörsvars-komitéeus oftanämnda betänkande, deruti ledamoten af bemälda komité, Herr A. W. Björck erinrat, hurusom, sedan lång tid tillbaka, den organisation, hvilken afsåge att anskaffa det för den sjögående flottan erforderliga manskap af många icke ansetts motsvara ändamålet. Staten hade väl underhållit en korps af matroser och jungmän, hvilka sednare utgått från skolor, der eleverne njutit undervisning och till större delen underhåll genom Statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, men sagde korps hade icke varit talrikare, än att den utgjort plantskola för Underofficerare-korpsen och lemnät förhandskarlar vid de vigtigare sjömansarbetena å varfven, samt ett inskränkt antal att användas till förmän inom besättningarne å de större seglande fartygen. Det öfvervägande antalet af det manskap, hvaraf dessa besättningar utgöras, hade alltså måst på annat sätt fyllas, och detta Bill. till B. St. Prot. 1862 §■ 1863. 4 Sami. 1 Afd. 29 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o Sl. hade hittills skett genom det så kallade båtsmanshållet och indelningen. Detta manskaps lämplighet för ifrågavarande tjenstgöring vore dock af mången sakkunnig bestridd, och det torde icke vara för mycket sagdt, att alla, hvilka egde tillfälle att derom uttala ett omdöme, vore ense derom, att båtsmanshållet icke hittills motsvarat flottans behof af sjö vandt manskap; och Herr Björck hade derföre icke delat den åsigt, som inom koinitéen gjort sig gällande, att båtsmännen skulle kunna blifva fullt användbara för bemanningen af de stora fartygen.
Jemf. § 109. “Såsom Bankens metalliska kassa anses och beräknas: a) gångbart Svenskt silfvermynt; b) Svenska och Holländska dukater; c) aflyst Svenskt silfvermynt; d) utländska silfvermyntsorter; e) omyntadt silfver och guld; f) silfveroch guldposter, dem Kongl. Myntverket af Banken eller andra, för Bankens räkning, enligt dit ingångna, af Myntverket utgifna qvittenser och bevis, emottagit och under sin vård eger; g) det silfver, vare sig Hamburger Banko eller Preussiska thaler, som genom vexelköp blifvit hos något eller några kända och säkra handelshus eller bank-inrättningar i Hamburg, Altona eller Berlin för Bankens räkning nedsatt, samt det silfver, som är under transport från utrikes ort till Banken; och h) beloppet af uppköpta vexlar, hvilka icke till liqvid förfallit eller blifvit för inkassering till de i nästföregående moment omförmälda handelshus eller bankinrättningar afsända.14 För att åt stadgandet i 110 § må gifvas tydlighet och en mera ordnad uppställning, tillstyrker Utskottet att motsvarigheten dertill må lyda sålunda: 2:o. Den del af metalliska kassan, som omförmäles i litt. a) b) c) d) och e) af förestående § må ej bibehållas vid ett belopp, som understiger Tio millioner Riksdaler Riksmynt; bö - Jemf. § 110. “Bankens metalliska kassa må ej bibehållas vid ett belopp, som understiger 2,500,000
Lån, i stadgad ordning, inflyter, åt det nya Bolag, som för Skånska Stenkols-Verlcets bedrifvande, varder stiftadt, så att de ifrån den dag, under hvilken Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, om det nya Stenkols-Verket expedieras, upplupne och vidare upplöpande, till Riksgälds-Contoiret ingående Räntor, jemte Capital af betalningar, komma att hållas nämnde Bolag tillhanda, så snart, genom Bolagets Räkenskaper är behörigen styrkt, att Tvåhundrade Tusende Riksdaler blifvit, på föreskrifvet sätt, föt Stenkolsverket m. m. använde. Den så kallade Allmänna Bevillningen, som Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, sig åtagit. Tullmedel. a 48 Stats-Utskottets Be Länkanden. KongCNumer-Lotterie-medel. 8 Mom. Öfverskott på Stats-Verkets beräknade Inkomster. p Mom. Skatte råttighets-medel, hvilka inflyta för de Kronan beliållne Hemmans försäljande till Skatte. io Mom. Observations-medel, härrörande från Revision af Räkenskaperne öfver sådane medel, som äro stälde under Rikets Ständers omedelbara disposition och uti Riksgälds-Contoiret skola redovisas, it Mom. De Auctions-Medel, som kunna falla för Kronan tillhörige Hus i jStäderne; härifrån likväl .undantagne sådane Hus och Byggnader, som äro inköpte för Kongl, Amiralitetet i Carlskrona och Allmänna Magazins-Inrättningen. 12 Morn, Skatte-Köpeslullingar för Recognitions samt Kronans öfrige disponible Skogar, hvilka ifrån och med år tS24 inflyta. På det Riksgälds-Contoiret icke, vid något tillfälle, matte sakna erforderliga medel, att, i stadgad ordning, förefallande Stat»-Utskottets Betänkanden.
Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutslärdsoch Dagsverks-peuningarne 3 8 6 . utgå som i Sollentuna Härad. Summa 6 10 H Af Hemman inom Sandby Atting, som förr lydt till Olands Härad i Upsala Län: Landtogsgärden 2 20 jsamma förvandling som i Sollentuna Härad. Brukshjelpen — 24 — Ekekörseln — 8 — >utgå utan förhöjning. Rustkammarhjelpen — 8 — j Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-peuningarne 3 8 6 utgå som i Sollentuna Härad. Summa 2 0 »I Af 4£, från Rasbo Härad i Upsala Län till Almunge Socken förlagde t hvilka ock förvandla sig i enlighet hemman, enahanda persedlar som 1 o O 1 dermed; men i Special-Räkningarne för Sollentuna Härad, eller 6 16 8f J för sednare åren har Byggningshjeljpen blifvit benämnd för Brukshjelp 1 och, efter mantal räknadt, utförd till [ 18 Lass Ved. Lyhundra Härad, samt af några hemman inom Frötuna och Länna Socknar: Landtogsgärden f utgår med 3 T:r Spanmål. 2 20 v £ Sommarlass cl. 12 Lf? Hö. ! 5 Kjerfvar Halm. Vinterkörseln 4 — utgår alterum tanturn eller med 8 sk. Ekekörseln 8 | utgå utan förhöjning. Rustkammarhjelpen 8 — Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-penningarne 3 8 6 utgå som i Sollentuna Härad. Summa ~6 — Q’ Bro Härad och Frötuna Socken: Landtogsgärden Ekekörseln 2 20 8 8 1 1 1 1 utgår sorn i Lyhundra Härad. > utgå utan förhöjning. Slottsfamnen Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-penningarne 3 8 8 6 ) utgår alterum tantum el. med 16 sk. — som i Sollentuna Härad. Summa 6 4 »I Wäddö Skeppslag:
Det är gifvet, att någon juridisk rätt icke kan finnas, sedan Högsta Domstolens utslag fallit. Men då detta beslut fattades med endast en rösts öfvervigt, bör det förlåtas om man hyser några dubier om hvad uti ifrågav:de fall är det moraliskt rätta. Det torde ursäktas mig, om jag går något tillbaka, och i korthet redogör för Bankens tjenstemäns åtgöranden i detta fall. Frih. Cederström har nyss upiyst att BankoKommissarierna mycket väl visste af hvad natur de ointecknade egendomarne voro. Det förefaller då högst besynnerligt, att dessa Hrr, på Frih. Cederströms enkla anmodan, först i tidningarne kungöra att Banko-auktion skulle hållas öfver alla, såväl de intecknade som icke intecknade hemmanen, och derefter låta hela klumpen gå under samma utrop och samma klubbslag; visserligen med det muntliga tillkännagifvande, att Banken endast svarade för en del deraf; men må man dock ihågkomma, att utan detta BankoKommissariernas begifvande, ingen försäljning kunnat ske. Frih. J. Cederström hade aldrig kunnat erhålla upbud på dessa egendomar, då han icke å dem kunde upvisa åtkomst-handlingar. Nu deremot ansåg HäradsRätten sig böra bevilja fasta, då, såsom 3:ne reservanter i Högsta Domstolen yttra: »under den tiden en Banko-auction var så kraftig, att en lagfart ansågs onödig.» Vid sådant förhållande, kan jag icke finna annat, än att BankoKommissarierna äro första orsaken till den olaglighet som skett. När dertill kommer, att tre särskilda per - 72 Den 4 April f. m. söner hafva köpt egendomen och derpå erhållit fasta, är det väi bland de hårdaste tilldragelser, att den sista köparen på en gång skall finna sig beröfvad ailt hvad han äger, och detta utan det ringaste sitt eget förvållande. Ingen laglig rätt återstår emellertid för Kapten Skottes arfvingar; men, lika med Utsk. tror jag att en moralisk skyldighet qvarstår för R. St:r, hvars embetsman voro orsaken till det törsta misstaget, att i någon mån söka godtgöra de förluster, som drabbat oskyldiga personer.