Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna öfvertygelse hämta Riksens Ständer, bland annat, af de omständigheter: att, enär på' många trakter för väglottsegarne icke gifves tillgång af det till väglagningen tjenligaste slags gröfre grus och sand, utan finare fy 11- riingsämneri måste användas, de sistnämnda, påbörda Höstetiden, då vägen vanligen är af regn uppblöttnad, göra den mera djup och svår till begagnande; att vägen, som denna tid icke äger fasthet, nersjunker på serskilda ställen mer och mindre för de tyngre lass, som derå framföras, hvarigenom uppkomma ojemnheter och gropar, dem väglotts-ägarne måste bättra och fylla påföljande våren tillika med de under tiden inträffade utskärningar: att således dubbelt arbete måste nedläggas vid väglagningen, så val Höstsom "Vår-tiden, hvilket ännu mera försvårar väghållnings-besväret: att detta besvär äfven blifver betungande genom den vid Hösten oftast regnaktiga väderlek och de korta dagarna, hvarmedelst Underdåniga Skrif v elser. 13S flera dagsverken åtgå för arbetet: att, om den allmänna väglagningen verkställes våren, undvikes den eljest blifvande nödvändigheten och det dubbla arbetet att då åter förbättra den sedan hösten å väglotterne tillkomna skada: samt att vid vårtiden vägen är mera tjenlig till emottagande af i synnerhet de finare fyllningsämnen, och^dagarne längre, så att betydligare arbete hvarje dag kan åstadkommas. I följd häraf föreslå Riksens Ständer i -underdånighet den förändring af föreskriften uti omförmälda Nådiga Bref angående tiden för allmänna väglagningen och grusningen, att den i stället må ske ifrån vårens början och till den ltste Juli, då den ovillkorligen skall vara fullbordad, samt att derefter och till den l.pde i sistnämnde månad vägsynerne böra på vanligt Sätt företagas och slutas.
Denna fara, som verkligen under loppet af sisth December månad var för handen, ansåg jag hafva upkommit deraf, att en och annan Bank för långt utsträckt sin sedel-emissionsrätt. Jag uttryckte då äfven den tanke, att det icke är på en stor sedel-emission som Bankerna skola förtjena, och om denna min åsigt hade varit den rådande hos Bankbolagen, hade de måhända stått tryggare, då krisen i höstas infann sig. Utsk. har föreslagit, alt en Bank skall få rättighet att utgifva sedlar motsvarande hela grundfonden, hvilket är en vidsträcktare sedel-utgifningsrätt än den nu medgifna, men deremot har Utsk. borttagit rättigheten att utgifva sedlar för den kontanta kassan. I det sednare fallet instämmer jag med Utsk., men jag tror, att Utsk. i det förra bordt nedsatt sedel-utgifningsrälten till £:delar af grundfonden. Jag yrkar derföre, att gin måtte i denna del förändras, hvilket ganska lätt låter sig göra genom att emellan orden motsvarar och Bankens införa orden: 75 proc. af: och anhåller jag om Hr Gr. o. Landtmis propos. å bifall till gin med den af mig nu föreslagna förändring. Frih. Stjernstedt: De motiver till förändring i gin Hr von Koch anfört delar jag fullkomligt, men i afside å resultatet skiljer jag mig från honom så tillvida, att jag önskade, att sedelutgifningen skulle blifva begränsad inom ett belopp, motsvarande Bankens halfva grundfond. Jag tror, att detta är det vigtigaste stadgandet i hela förslaget, och jag tror, alt Bankerna icke skulle finna det vara för deras fördel allt för närgående, om en sådan inskränkning i sedelutgifningen bestämdes, enär den skulle upmuntra till meddelande af kassa-kreditiver åt enskilda, på hvilken väg Banken 384 Den 24 Febrnari. således skulle kunna draga nylla af den andra hälften af grundfonden. Jag hemställer, på grund häraf, att orden: Bankens hela grundfond måtte utbytas emot orden: Bankens halfva grundfond. Hr A minoff: Jag kan icke instämma i den förste värde talarens förslag till förändring af denna g.
Förändring af förbinderivagnar 4,444: — Transportkostnader 1,848: 44. Tross-passevolans .'. 275: — Diverse utgifter 732: 59. Balans till år 1860: Utlånta medel 219,950: — Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 6,107: 22. Summa 3:o förenade mötes-passevolans-fonderna. Debet. Balans från år 1858: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 15,085: 42. Inkomst af fastigheter m. m 13,704: 47. Ersatta lånepåkostnader 2: 44. Balans till år 1860: Skulder, antecknade inom linien, 381: 82. Summa Credit: Balans från år 1858: Skuld, antecknad inom linien, 13: 59. Utgifter: Byggnader och reparationer 8,991: 55. Arrenden och onera för mötesplatser 6,289: 52. Balans till år 1860 , Kontant behållning 16,107: 78. Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 14,645: 83. Debet. Balans från år 1858: Kontant behållning Utlånta medel Fordringar, antecknade inom linieD, , 7,602: 39. Uppbörd: Räntor Vakansafgifter Aterburne förskotter Credit. Utgifter: Debet. Balans från år 1858: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 437: 79. Uppbörd: Balans till år 1860: Skuld, antecknad inom linien, 17: 73. Credit. Balans från år 1858: Skuld, antecknad inom linien, 34: 28. Utgifter: Korporal-skolor •. Sjukvårds-soldaters bildande Reseoch traktamentskostnader Balans till år 1860: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 3,691:10. Debet. Balans från år 1858:
Min öfvertygelse är, att, ehuru olika regleringar af läslerminerna inom särskilda orter och skolor kunna uppgöras, (innes likväl tvänne tider af året, då undervisningen allestädes afbrytes, nemi. vid Midsommar och Jul, eller för att räkna efter jenina månader, d. 1 Juli, och d. 1 Januari. Om man ville utsätta Iärarnes flyttning lill någon af dessa lider, sä tror jag ej att några olägenheter hvarken för dem eller skolorna komme alt deraf härröra. Vill man äter, att skollärarne skola såsom tjenstefolk, flytta 2:ne gånger om äret; sä kunna båda dessa tidpunkter dertill bestämmas. Inskränker man sig lill en, så tillstyrker jag d. 1 Juli, dä årstiden är beqvämligast. Orsaken hvarföre skolan om sommaren afbrytes d. I Juli är, att, då inträffar sloltern, hvarvid landtmannen behöfver sina barns biträde. Vid Jul oell Nyåret infalla ännu större högtider än vid midsommar, hvarförutan de korta dagarne och den kalla årstiden föranleda skolgångens afbrylande. Men det finnes äfven ett annat skäl, hvarföre nämnde flyllningstider böra vara för folkskolorne bestämda, och det är att timmarna vid folkskolelärareseminaricrne slutas och lärare utexamineras i juni och december månader, öfver hela riket. Vid dessa tider på äret blifver en mängd elever från seminarierne färdige att emottaga lärarebeställningar, men dessförinnan äro de af sina studier förhindrade att utgå till folkskolorna. Om mina anmärkntr skulle anses förtjena afseende: så vill jag dock icke begära att R. o. Ad. nu genast afslår Utsk:s betänk, och bestämmer någon annan tid. Jag önskar blott att Ulsk. må taga saken i närmare öfvervägande, antingen en eller två flyllningstider anses riktigast. Men all antaga Utsk:s förslag i sitt närvar, skick, vore efter min tanka ett misstag. Vil - Den 29 M a j 179 le R. St. likväl besluta något sådan!, så skulle del ulan tvifvel föranleda en snart inträffande förändring. Gr.
Karla-sigillata-verket. 5ro Då den år 1844 beslutade förändring med Karta-sigillata-papperets förfärdigande och stämpling medfört en betydligare tillökning i kostnaderna härvid, så att, enligt hvad Statskontoret i underdånighet upplyst, dessa kostnader år 1845, då förändringen vidtagit uppgått, till 73,958 ridr 47 sk. 8 rist., har Kongl. Majit före - 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 9i. slagit, att det i nu gällande riksstat till 56,000 r:dr upptagna förslagsanslag till Karta-sigillata-omkostnader måtte ökas till 70,000 r:dr, eller med 14,000 r:dr. Det torde kunna antagas att ifrågavarande kostnader, i anseende till de genom nämnda förändring och sedermera tillkomna ytterligare kontroll-föreskrifter förorsakade utgifter hädanefter komma att uppgå åtminstone till enahanda belopp, som under det år, då förändringen vidtagit; och då angeläget är, att förslagsanslag bestämmes till ett belopp, hvilket, så vidt möjligt är, närmar sig behofvet, samt nu ifrågavarande tillökning i anslaget för karta-sigillata-omkostnader motsvaras af en större åtgång på stämpladt papper och deraf följande högre statsinkomst, får Utskottet hemställa, att det å denna hufvudtitel för karta-sigillata-omkostnader nu uppförda förslagsanslag må bestämmas till en summa af 70,000 r:dr. 6:o
SDlaj:t i unDerDånigbet fullföljas, enligt Den bänmtSning, font utflagct eller refolutionen bör innehålla. konungen^ SSefallningSbafroanDeS och kongl, kammarrättens utjlag eller refolutioner, röranDe Debitering, fola bofnaDSfritt meDDelaS Den blaganDe. kj må, af broaD anleDning font f>elfl, till £apertngs< eller fPröfntngS# kommittés biläggning, återförmifaS mål, font af Dejja kommittéer reDan blifroit pröfroaDe; eller ^>röfnitigS#QLommittc befmäras tneD förblaringS afgif# wanDe, utan bunna, öfwer befmär od) anmärbningar i £aperingsfrågor, pttran* Den och förflaringar, efter ontftänDigbcterne, inforDraS af kronans DmbuD wiD $rÖfningS>€ommitteen, od) af Dctt enfilDe, broars rätt är i fråga. §. 127. Sett, font ej nöjes åt konungens föefallningSbafmanDeS utjlag, broänge# nom bnn till böter bltfmit fällö i något af De fall, font finnas uppräbttaDe ej rninDre i Denna 33eroilIningS#faDga, ätt uti De om mantals# ocb fattfrifning gällattDe färfilDa 9?åDiga författningar, må ega att befmära ftg i kongl, kammarrätten, inom eller ftfl å fprattonDefemte Dagen efter af konungens fSefallnittgSbafroanDeS utjlag erbållen
Sccreteraren Herr Lagman peterson > i ctl för alt » - ^ iQQQ 4 Canccllister a i N:dr 24 ff. Banco om dagen 4 Waktmästare a 24 ff. Löp Hedepwftc-« Bon-e^Standet. Af Den 22 december. 12;9 Vice Secreterare af Lsngl. Ma>:r i Leader Lonsiitrrerade Häradshöfding'.! '/.gustin i ett för a!r 800 Borgmästaren LostnilLncksr , « 800 Vice Asvocar Fi'? :en iäruss 820 4 Cancellister hwikk.-s trastem sure tolföres till r N :d 24 st. om daae:: för hwardrra 4 Waktmästare a 24. H. I afseende ra Hög'06 Riddsrst-sret och Adelns Berfe,ling amuackeS, au här end st bliuvik till arfwo» LeS undfäcnde uptagne dr personer, hwilkas biträds i och för Rrksdags-göromälen oundgängeliaen fordrats, och akbland den, salems icke innebcgripeS de», uti Riddarhus Cancelliet, som af Ridbarhus.CaHan särskildt aftönas. Med Bonde-StZndcts Ordinarie Secreterare, lärer der särskildta förhållande a gr rum, acr wid förra Riksdagar den som dctta Embete sörcrrädt, derföre blifmit belönk efter Kongl. Majus Esti Höga god» finnande och följakkrligc» hofwa wi icke ansett lämpeligt alt tvid detta tillfälle något wist belopp i egenskap af arfwode lill honom foresta.
467 Almqvist yrkat, att viel öfversigt af Skrå-Förfatlningarne, Kongl. Maj:t ville Nådigst anbefalla, att ett särskildt och alfvarligt afseende^, fastades vid alla de omständigheter , som kunna bidraga att till Handtverkerierna leda ynglingar af bättre uppfostran, och att för detta ändamål vissa former af servitud måtte upphäfvas, eller eftergifvas. Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskottet får härvid tillkännagifva, att-grundérne till den yrkade Närings-Friheten, öfver hvilken, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, och Riksdagsmäns gjorde Motioner det ålegat Utskottet med Höglofl. Lag-Utskottet sig utlåta, redan blifvit af Utskotten stadgade; och komma Förslag till Handelsoch Handtverks-Ordningar, att i enlighet med dem, Riksens Högloft. Ständers pröfning hemställas. Hvarföre ock på det ämnen af samma trängande beskaffenhet måtte på en gång öfverväga.?, Utskottet får i denna del af förevarande Motioner hänvisa till hvad af förenämnde arne Utskott yttradt blifver öfver frågorne om Närings-frihet, Sluteligen, hvad angar Herr Biskop Almqvists yrkade förbättring af Undervisningen på Landsbyggden, har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet sig öfver ämnet yttrat i särskildt Betänkande, hvilket Utskottet således får åberopa. Sedan Ekonomi - Utskottet sålunda fullständigt utredt och besvarat Friherre Franc 468 Stats - Utskottets Sparres samt Herr Biskop Almqvists ifrågavarande Motioner, på ett sätt, hvarigenom de föreslagne förändringarne icke föranleda till något nytt anslag af Stats-Yerkehs medel, anser Stats-Utskottet sig icke • hafva , att i anledning deraf meddela något yttrande, utan varder ärendet vördsamt öfverlemnat till Riksens Högloft, Ständers hepröfvande. Stockholm den 3o Julii i8a3. Plan till en Landtbruks - Schola, i grannskapet ak Stockholm, under Landtbruks-Akademiens ledning. i §.
Jag ville varna dem, jag hade j u varit därute, jag visste ju, att långt ute gick hafvet öppet, jag visste, att de oroliga böljorna med okuflig makt sköto på isen, jag visste, att det stora isfältet när som helst kunde förvandlas till en vattenöken med små öar af isstycken, som skulle simma omkring, tills de snart nog krossades, remnade och sjönko i djupet. » Kunde du ej varna d e m? Kunde du ej hjälpa dem till rätta, de stackars, svaga människobarnen? » hviskade den gamla furan, i det hon slöt grenarna tätare samman öfver vinden, som hvilade vid hennes fot. » Nej, » svarade vinden vredgad, » allt, hvad jag gjorde var förgäfves. Först försökte jag tvinga dem att gå tillbaka, jag ställde mig framför dem, men de trängde på och vandrade oförtrutet vidare. Då ilade jag ut till hafs och återvände med hela mängder af salta, fuktiga hafsångor, men tror du det hjälpte, att jag kastade dessa rakt i ansiktet på d e m! Inte det minsta. Jag dref härar af hafsfåglar att kretsa öfver deras hufvud, men de förstodo ingenting af allt detta, utan vandrade vidare, förblindade unga dårar som de voro. Då jag såg, att jag intet kunde göra för dem, beslöt jag mig för att stanna i deras närhet, hvarför jag med långsamma vingslag sväfvade öfver dem. Han talade o m deras nära förestående förening, målade deras framtida samlif i ljusaste färger och hade en hel del förslag att göra än om ett, än ett annat. Hon motsade honom ej en enda gång, det var, som om hans vilja helt och hållet blifvit hennes — in i minsta detalj tycktes hon vilja rätta sig efter honom. Då hon nu lågt och mildt sade: » Visst har du rätt, Alli, det har du alltid. Du är j u så klok ' och så god. » Då såg han på henne helt förundrad. H o n var sig inte lik, hans lilla trotsiga flicka. » Hur är det, » hviskade han, » hvad gör mitt lilla glada flickebarn så stilla? » Hennes ögon hvilade vid den sjunkande solen med en fuktig glans, då hon långsamt sade: » Jag känner mig så underlig.
Jag säger verkningsfält, derföre att jag tror förmågan i detta afseende först kunna komma i fråga vid betracktande af den verkställande individens handlingssätt; ordet Minister kan vara likgiltigt; jag skall snart kunna medgifva att meningen språkenligare uttryckes genom ordet Rådgifvare, då det är ansvarigheten för afgifne eller uragtlåtne rådslag, som ensamt utgör hela skillnaden emellan den lagbundne, och den enväldige styrelseformen. Det är denna Regeringsmedlemmarnes ansvarighet, som hos oss gör styrelsen till grunderne fullkomligen likartad med Engelska och Franska Ministérerne, för hvars organer verkningsförmågan genom lag, är lika litet be - Den 5 Maji c. m. 9 stämdt begränsad som hos oss, dä der, lika såsom här, det godas befrämjande anses ovilkorligen böra härflyta ifrån Styrelseorganernes nit, skicklighet och drift, likasom det skadliga, det iandsförderfliga i Styrelseåtgärder anses böra vara förebygdt genom Styrelreorganernes stränga ansvarighet derföre inför lagarne. Herr Grefve Mörners förutsättning; att man glömt, hvad 4 §• Regeringsformen bjuder, är på det sätt Herr Grefven uti minnet söker återföra denna §. i sanning mycket vågad, inför en allmänhet, som icke nu mera borde misstänkas, att ej kunna läsa uti bok: Herr Grefven tyckes af 4 §. vilja draga den slutsätt*, att Konungen äger allena /lyra Riket: men hvarje annan, som öpnar Grundlagen skall utan tvifvel förundra sig, att den ädle Grefven utan anledning af komma eller punkt stadnar midt i meningen; som tydligen uttrycker, att, Konungen äger att allena styra Riket på det fatt denna Regeringsform fÖre/kiijverj hvad är att al? lena styra eller regera? Härtill måste säkerligen 6varas; att dermed förstås förmågan att utan något bindande vilkor, eller i förväg lagt hinder, kunna oberoende af allt, göra sina bud och befallningar gällande.
Fäderneslandets vinst blir då, att, oaktadt fredens lugn, inom sitt sköte alltid äga tjensthare Officerare, som varit i fält och gjort krig. Om fredslugnet ännu io år fortfar, äger vår Armee kanske ej en enda Regementschef, än mindre i de lägre graderne någon, som ens känt krutröken. Hans Excellencej Herr Grefve Löwenhjelmj Carl: Med synnerlig glädje har jag hört Herr von Vegesachs vackra Motion understödjas. Rikets Ständer hafva med frikostighet lämnat bistånd af Stipendier åt flera andra grenar af de practiska vetenskaperna; det är då billigt, att äfven ihågkomma MilitairStändet. Allt är tillräckligt utveckladt i detta afseende under loppet af discussiorien, och jag vill blott tillägga, att om ifrågavarande kostnad innebär en ökad utgift för Staten, så innebär den ock en ren och klok hushållning; ty den största misshushållning vore väl, att anförtro landets försvar åt en fullkomligt ovan och oöfvad Armee; det är således onekligen billigt, alt söka förskaffa den öfning. Jag kan ej annat, än på det ömmaste anförtro denna magtpåliggande sak åt Rikets Ständers omvårdnad. 362 Den 4 December e. m. Grefve Cronstedt„ Claes: Jag vill blott för den goda sakens skull upplysa hvad som vid Sjövapnet i delta afseende blifvit tillgjordt, äfvensom visa nyttan af ifrågavarande Stipendier. En Svensk ConstructionsOfficer, Lieutenanten Carlsund, reste i England pä Statens bekostnad, och blef på det utmärktaste sätt crnottagen för de kunskaper, som han i Sverige förskaffat sig och sedermera meddelade, nemligen i Theoretiskt afseende. Han har i England inhemta! mycket i practiskt afseende, af sådant nemligen, som våra inskränkta tillgångar hindra oss att uppfinna.
M:s propos. dels derföre, att flere motioner blifvit vid denna riksdag väckte i samma syftning och dels ledamöter af BoudeSt, inom Utsk. yttrat sig om angelägenheten och förmånen af delta anslag, hvaraf fördelarne tillgodokommer flere af rikets provinser och åstadkomma en sådan i ögonfallande nytta, att alla eftersträfva att kom 15* - 228 Den 26 Juni e. m. ma i åtnjutande af anslag för vägarnes afjemnande såsom redan inom flere orter egt rum. Hvad den siste talaren upgaf såsom missbruk kan jag icke gifva ett sådant namn. Missbruket bestod nemi. deruti, alt den possessionat, hvilken förläde den omnämnde vägen öfver backen, missbrukade sin ställning, men han använde härvid likväl egna tillgångar hvaremot vägens återförande lill dess gamla läge verkställdes med Statsmedel och således användes desse till ett godt ändamål. Beträffande åter samme talares yttrande, att elen hastigt framkallade och snart öfvergående arbelsförtjensten skulle för landel vara skadlig, så belviflar jag högligen en sådan verkan af anslaget. Anslag lill dylika föremål bereder just personer tillfälle att kunna använda deras arbetskraft, och då dessa anslag fördelas på hela riket, blir summan i sanning så ringa, att några olägenheter, åtminstone sådane som den värde talaren föreställt sig dem, omöjligen upkomma. Emellan anslaget till vägars förbättring och det som blifvit tillstyrkt för odlingsföretag, är en högst betydlig skillnad; ty det förra anslaget åstadkommer blott en vinst i lättade transporter, men icke en sådan vinst, hvilken af odlingsföretag framkallas och hvilken i framtiden blir fortfarande för den, sora arbetet företager. Detta är anledn. till proportionerade skillnaden emellan anslaget till vägars förbättrande och odlingsföretag. Vid sista riksdagen beviljade B. St. icke något anslag för odlingsföretag, men nu har StatsUtsk. tillstyrkt hvad K. M. föreslagit, och om R. St. bevilja delta så i ena som andra afseendel, se R. St. saken från riktiga sidan. K. M. bar pröfvat förhållanderne och om R.
Ingen Riksdagsman mä kunna under tiltal ställas eller sin frihet beröfwas för desi gerningar och yttranden uti Nlks Ständen eller nägot Riksens Ständers Utffott, utan at det Ständ, til hwilket llän hörer, sädant tillärit genom et uttryckligt Beslut, deruti Fem sjettedelar af Ständets wid omröstningen in 1'leno tilstädeswarande Ledamöter instämt. Ej eller stal nägon Riksdagsman kunna förwisas fran den ort, der Riksdag hälles. Skulle nägon enskild Man, eller trägen eloi^>8, ^liUtgir eller divil, eller ock nägon Menighet, af bwad namn den wara mä , antingen af egen drift eller med anledning af befallning försöka at wäldföra Riksens Ständer eller deras Utffott eller nägon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras öfwerläggningar och beslut, ware sädant ansedt såsom förräderi , och ankomme pä Riksens Ständer at stike förbrytelser i laga ordning beifra läta. §. 111. Blifwer nägon Riksdagsman, under pästäende Riksdag eller under desi Resor til och ifrän Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tilkännagifwit, ät han i sädant ärende stadd är, dä skal sädant såsom Edsöresbrott anses och straffas. §. lis. ^ Uti Riksdagsmanna-walen mä.icke nägon Ämbetsoch Tjensteman med sin Ämbetsmyndigbet obehorigen werka? Gör nägon det, miste Sytzlan. §. 11A. Den 2 Jun!!. 429 Z. HZ. Tareringsmän, som Riksens Ständers Bewillningscköreskrifter ä deras »vägnir tillämpa, skola ej för Oc-Kltoriiio eller Tapering kunna til nägot answar ställas. Z. 114.
St. och deras Revisorer eger runi, måga anbefallas tili hvarje revisionsförrätlning afgifva berättelse öfver Fondens tillstånd och förvaltning för deii tid, som då kommer att revision Undergå. 2io Af den såsom bihang till Riks-Hufvtidboken, efter 1823 års Riksdag upprättade och samma års Rikshufvudbok bilagde Balance-föfteckning öfver beviljade förskott af Statsmedlen, har inhemlats, det förskott ifrån äldré åren, ända sedan år 1791, finnas oredovisadej och då anledning således icke saknas* att veII i hang t. R. S:s Vrot. 10:de. Sami. 2 Rand. 3 Haft. 33 258 Exp. Vt sk. Förslug till lind. Skri/v. N:o fao. dcrbörande, som det ålegat öfver berörde förskott hälla anteckning oell tillse, det de i behörig ordning, blifvit redovisade, ej åt detta ämne lemnat den uppmärksamhet, som vederbordt, hafva R. St. ansett nödigt, att sådana åtgärder vidtagas, hvarigenom dylika uppehåll för framtiden förekommas, och R. St. få derföre hos E. K. M:t i underdånighet begära förenandet af sådana Nådiga föreskrifter, med rättigheten att af Statsmedlen undfå förskott, hvarigenom icke allenast förskottstagarne ovilkorligen tillförbindas att derföre afgifva redovisning, sist ett år efter uppbärandet, vid äfventyr att, i annat fall, förskottets hela belopp hos dem varder utkräfdt, utan allt afseende på hvad deraf kan hafva blifvit användt, utan ock det förvaltande Verk, inför hvilket förskottets redovisning bör verkställas, få sig ålagdt, vid påföljd af egen ersättningsskyldighet, att öfver fullgörandet deraf hålla hand, så vida icke E. K. M:t, uppå skedd underdånig anmälan, i något fall serskildt pröfvat godt i Nåder medgifva utsträckning af redogörelsetiden utöfver nämnde termin. Med hänsigt till den fullständiga uppfattning af Hats-Verkets tillstånd, som genom Riksbokslutet är åsyftad, hafva R.