Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan kort afskurna från möjligheten att åter draga sig dit tillbaka, nödgades de tåga opp åt landet, och fru Ebba var nu åter ensam qvar att föra befälet på slottet. Hertig Carl trodde sig redan säker om segern, men för tidigt. Huru den stolta fru Ebba icke lät det Flemingska namnet komma på skam, är för väl kändt, för att behöfva vidlyftigt omordas. Modigt och klokt ledde hon slottets försvar, och vid hennes sida gick oftast, som hennes biträde, den unga Sigrid. Stundom hände, att en kula träffade någon af manskapet just invid den plats, der den höga frun, åtföljd af sin späda adjutant, hade stadnat. Sigrid bleknade och måste stödja sig emot en vägg eller en pelare, för att ej svindla, men nästa ögonblick stod hon redan vid den fallnes sida, för att vårda eller förbinda, om hjelp ännu vore möjlig. Fru Ebba stod lugn, och syntes icke skakad af något, sysselsatt endast att uppfylla sina pligter som fästningens kommendant. Det var som om hennes makes ande hos henne tagit sin boning. Från det å andra sidan om ån belägna Korpolaisberget riktades kanoner mot slottet. Afståndet var för långt för de små kanoner, hertigen kunnat medföra. De flyttades öfver ån till qvarnbacken, derifrån de på närmare håll kunde verka. Men fru Ebba var oförfärad, som förr, och gaf exempel af mod. Stadsboerna sände budskap och bådo henne att gifva sig, men förgäfves. Redan visste man på slottet, att konung Sigismund icke stode att förvänta till bistånd, att hertigen erhållit förstärkningar och att Stålarm var ohjelpligt afskuren från slottet. Men fru Ebbas mod svek icke. Solen lyste klar öfver slottsfjärden och på Runsalas ekar, hvilka stodo som allvarliga vakter omkring gräsmattorna, mellan deras stammar, der lian och hösten hade härjat hvarje blomma; men hvilka dock ännu lågo gröna och sammetslika. Här var lugn och tystnad, afbruten endast af det dofva återskallet af de kanonskott, hvilka från Korpolaisudden och qvarnbacken dånade emot slottet; och hvilka dundrande helsningar från slottet besvarades med lika ljudeliga.
Bonde-Ståndet har godkänt Utskottens förslag lill 32 af enahan5. 3a. da innehåll med stadgandet i 33 §. af 1835 års Författning, äfvensom Preste-Ståndet antagit densamma, med allenast utbyte af ordet ”i;del” mot ”-|-:del”, såsom följd af sistbemälde Riks-Slånds beslut, angående tiden för brån vinsbränningens utöfning, hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat alt i underdånig skrifvelse anhålla, det förbud eller inskränkning i bränningsliden Lill och med i843 ej malte ega rum, men att, om så likväl sker, de afgifter, som för denna tid kunna vara erlagde, blifva åt vederbörande restituerade; Och som Borgare-Ståndet icke fallat beslut i detta ämne, samt redaction af denna är beroende utaf utgången af frågan om brånvinsbrännings-afgiftens erläggande förskottsvis, så torde Utskotten, sedan denna fråga blifvit af Rikets Ständer afgjord, få inkomma med förslag till redaction af ifrågavarande Presteoch Bonde-Stånden hafva antagit Utskottens förslag till 33 g 33_ samt Ridderskapet och Adeln Grefve Hamiltons förslag i 27 af hans reservation, hvilken icke innehåller annan olikhet, än att ordet ”högst” blifvit tillsatt framför orden: ”20 kannors rymd”_, äfvensom framför orden: ”12 kannor”j, i slutet af hvaremot Borgare-Ståndet beslutat den förändring i Grefve Hamiltons förslag, att destilleringspannor af högst 6 kannors rymd skulle vara tillåtna att nyttjas af dem, som till bränvinsbränning äro berättigade; och som den af Ridderskapet och Adeln beslutade redaction af ifrågavarande §. endast innefattar eLt förtydligande af stadgandet, anse Utskotten sig böra hemställa, om icke Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden skulle täckas förena sig med Ridderskapet och Adeln, i afseende å 33 $:n. Då Presteoch Bonde-Stånden antagit 34 §. af Utskottens förslag, §.34. som till alla delar öfverenssstämmer med stadgandet i 36 §. af nu gäl lande Författning, men deremot Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet antagit 28 $. af Grefve Hamiltons förslag, som endast, i afseende å ordaställningen, skiljer sig från Utskottens, få Utskotten anmäla, att 34 $• i Utskottens förslag, genom 2:ne Riks-Slånds med nu S 35. 16 Bevillningssamt Allni. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mern. _, N:o 12. gällande stadgande öfverensstämmande beslut, är af Rikets Ständer anlagen.
S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 6 dennes f. m. på bordet lagda Utlåtande N:o 260, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 109, fann Ridder skapet och Adeln för godt att, med afslag å Utskottets Utlåtande, åt Professoren B. O. Nycander bevilja ett anslag af 687 R:dr 13 sk. 4 r:st., såsom ersättning för kostnaderne vid förfärdigandet af den af honom uppfunna röst-räkne-machin. • S. J). Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets den 6 dennes f. m. på bordet lagda Utlåtanden: N:o 262, i anledning af väckt motion om anslag till bildande af en teknisk undervisnings-anstalt i Borås; N:o 267, i anledning af väckte motioner om pension åt aflidne Professoren vid Fria Konsternas Akademi /. G. Sandbergs enka; N:o 269, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga ^proposition, angående afsöndring af jord från Ultuna Kungsladugård och Krono-parken Asen, till utvidgning af Upsala Cen tra 1-hospitals område; samt N:o 271, angående en missräkning i Stats-Utskottets i Utlåtandet IS:o 181, afgifna yttrande i fråga om löne-reglering för Hof-rätternes tjenstemän och vaktbetjente. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets d. 6 dennes f. m. på bordet lagda Memorial N:o 55, med anmälan af Kiks-Ståndens beslut, i anledning af Utlåtandet N:o 48, öfver gjorde anmärkningar vid åtskilliga framställningar i Betänkandet N:o 34, med för - Prot.-Utdrag den 9 September 1834. 415 slag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut i fråga om Litt. G. af 45 punkten fattade beslut och godkändes de af Utskottet föreslagna voterings-propositioneme, samt lades förevarande Memorial i öfrigt till handlingarne.
Många ha väl föräldrahem, hvarifrån de ju erhålla någon hjälp, men i flere fall stå de utan eller äga så fattiga sådana, att de snarare få hjälpa till med det lilla de förtjäna. Och hvilket arbete sedan! Stående från morgon till kväll, oftast oupphörligt flyttande fram och åter tyngre och lättare bördor. Och ständigt måste de visa samma tå- liga intresse, samma artiga väsen, hur det än månde se ut inom dem. Men hvilken matmoder liar ej fått vidkännas sin t jänstflickas buttra humör emellanåt — ja, blifvit snäst — ja, fått släppa till litet af porslinet då och då, när » slafvinnan » ansatts af det dåliga lynnet eller tycker att hon bör hämnas liden eller inbillad oförrätt. Stackars den butiksflicka, som försökte praktisera dylikt! Tagen äfven upp butiksflicksfrågan. mina damer! E. Tjänarinnan oeh fabriksflickan. Att tjänarinnan .är mer bunden och att hennes tid är mer upptagen än fabriksflickans är sant. Men är nu i själfva verket den senares ställning så mycket bättre och eftersträvansvärdare än tjänarinnans? Ja, kanske, om man ser den med af socialistiska idéer och agitatorer skärpt Bland nu befintliga Cacaosorter intages säkert förnämsta platsen af blick; men ifrån moralisk, etisk och sanitär, ja, ifrån rent kvinnlig synpunkt är den det sannerligen icke. Och det vore väl äfven värdt att belysa fabriksarbeterskans lif, hennes arbete och behållning däraf för lifvet samt uppdraga några paralleller mellan henne och tjänarinnan, isynnerhet för den sistnämndas skull, efter som fabriksarbetet står i så mycket högre kurs hos henne. Fabriksarbeterskan har sin frihet under de tolf ä fjorton timmar fabriken icke tager henne i anspråk — det är sant — men låtom oss då se just på hennes arbete och arbetets beskaffenhet!
”Härvid iakltages, hvad serskildt Militär-staterne angår, alt i de fall, då regementet eller korpsen, hvarvid utnämningen sker, icke är och under loppet Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 17. 9 loppet af de fern nästförutgångne åren varit på full stat, beräkningen sker efter den i 1833 års nornial-stat upptagna lön, så vida icke medium af nyssnämnde fem års tjensten åtföljande och till taxering uppgifna löneförmoner, för hvilka bevillning efter 2:dra artikeln blifvit erlagd, utan afdrag likväl för ackords-ränta, öfverskjuter sistnämnde lön, i hvilken händelse berörde medium tages till grund; äfvensom att, om vid det regemente eller den korps, hvarinom befordran egt rum, olika löner finnas inom samma grad, kartan beräknas blott efter den lön, som tillträdes; men sedermera, när högre lön inom samma grad er hålles, bör transport-resolutionen derom karteras efter beloppet af löntillökningen ; hvaremot transport utan löntillökning belägges med endast Kans li-gebiihr och sigillpennin gar till 7 Rtdrf ”Transporter och byten • • ”Härvid gäller dock, i afseende på Militär-staterna, dels det undantag, som för dylika transporter och byten vid dessa stater här ofvan är stadgadt, dels att, i händelse vid transporter till Regemenlsqvartermästareoch Regements-adjutants-beställningar, hvilka icke åtfölja viss grad, skulle erhållas högre lön än den, hvarefter stämpelpappers-afgift för den transporterades vid regementet eller korpsen innehafvande tjenstegrad redan blifvit erlagd, resolutionerna beläggas med stämpladt papper för skillnaden emellan dessa löner, likväl icke med mindre än 6 R:dr för kansligebiihren; dels ock att för sådana transporter och byten inom samma grad och korps, hvarvid någon löneförhöjning icke eger runi, endast erlägges Kansli-gebuhr med tillsammans 7 Ii:dr, men icke någon egentlig karla sigillala”.
Möjligt äfven, att kejsar Fredriks vålnad bringar både samvetsagg att stryka däröfver med ett icke alltför varmt ammoniak. och hämnande nemesis. Hjortskinnshandskar och mössor tvättas i strykjärn med läskpapper som mellanlägg. Under utvecklingen af den nya socialpolitiken har Ett knifsblad, värmdt öfver en lamplåga, gör äggulevatten. Samma artiklar af fåreller kejsar Vilhelm allt öppnare lagt i dagen sin afsikt samma tjänst. Om en sista återstod envist getskinn tvättas med mjölk och soda. att lösgöra sig från sin gamle mentor. Han omgaf Boda ylletyger tvättas med fördel i en blandsig med män som för herrarne Bismarck, den äldre hänger kvar, begagnas en blandning af sprit och eter eller bensin. I detta sista fall bör ning af 1000 viktsdelar regnvatten, 32 kaliumoch den yngre, ej voro rätt behagliga, och han tog sig för att konferera med ministrarne omedelbart, anmärkas, att bensinen sprider lättantändliga oxalat, 16 soda och 5 potaska. Om icke med förbigående af rikskanslern. Det sista var mer, färgen skulle vilja bibehålla sig, tillsättes 2 ångor. än den gamle Bismarck kunde smälta. Han begärde Socker eller sirapsfläckar lösas i varmt delar pulveriserad cochenille. Denna metod sitt afsked, för den händelse ett sådant förhållande skulle fortfara. För en sådan afskedsansökan hade begagnas vid många tyska fabriker. vatten. gamle kejsar Wilhelm I mer än en gång fallit till Färgfläckar i terpentin. föga; senast var det 1877, då han ' på en sådan ansökan helt enkelt nedskref svaret » Niemals », men Järnoxid (— rost) - och bläckfläckar lösas i lät Bismarck få både den arbetslindring och de frioxalsyra eller i en lösning af surt oxalsyradt Och nu känner sig förf. lugnare. Förlå- are händer, som denne önskade. Nu däremot bevilkali. I båda fallen oskadligöres oxalsyran jades ansökan helt tvärt, och det måhända till stor ten mig, mina damer, om någon af eder nu öfverraskning för sökanden. efteråt med ett par droppar ammoniak.
Uti Statsoch Banco-Utskottens förenämnde, af Rikets Ständer gillade Betänkande föreslås, som orden lyda, ”att en tid ”af fem år, att räkna från den dag, då li”qviden af Skulderne, genom Statens för”sorg kan taga sin början, bestämmes, inom ”hvilken alla Götha-Canal Bolags, samt ”Malmö Disconters utestående Lån varda ”infordrade, och att, i följd häraf, någre ”Lån-omsättningar icke beviljas, under de ”sista nio månaderna af den till fem år beklämde Utrednings-tid.” irsta Mom. i 3 §. irsta afdelningen af Rikets Ständers Reglemente innehåller mot io8 Stats-Utskottets Betänkandeti. slutet: "hvaremot under de sista IVio må”naderne af den till fern år hestämda ut”redningstid några Lån-omsättningar icke ”tillåtas." Imellan Betänkandet och Reglementet råder således den fullkomligaste öfverensstämmelse, och någon motsägelse finnes icke heller deri, att utredningstiden är faststäld till fem år, fastän omsättningar få göras endast under loppet af fyra och ett fjerdedels år, enär de fem åren blifvit bestämde såsom den tid, inom hvilken, i händelse alla Låntagare förmått betala sine skulder, utredningen kunnat i allo vara så fullbordad, att något enda Discont-Reversal icke mera funnits i Riksgälds-Contoiret. Om en och annan Medlem af de Respective Riks-Stånden framställt anmärkningar emot det föreslagne Reglementet i den del som angar omsättningstiden, så lärer väl ingen Discont-Gäldenär, i fall ock dessa anmärkningar kommit till hans kännedom, häraf bordt kunna förvillas, och anse några RIksdags-F ul 1 ruag tiges enskildta ås ig ter , böra gälla till efterrättelse framför ett af Rikets Ständer fattadt och uti ett särskildt Reglemente närmare uttryckt Beslut.
Jfybyggnads-koslnader, redovista uti Faktoriets föregående årens redogörelse, till belopp sammanlagdt af . 95,839:3o. — Transport 95,977:28. —• — Hvartill kommer värdet af begagnade, åtskilliga vid Faktoriet vordne gamla materialier, enligt ofvan åberopade Kongl. Bref den 28 April r836, För år i843 tillgång till redovisning för nybyggnaden . .. ^ i,238: 3p8. Från Frankrike äro införskrifua åtskilliga,för gevärslillverkningen afsedda, smärre machiner, hvilka blifvit betalda med „ . „ .. .. För det större machineriet till vattendriften samt lör borrverk, slipverk och utvexlingar till åtskilliga smärre machiner, enligt ofvan åberopade kontrakt, .. .. „ . 19000: Vidare tillägg äfven efter kontrakt . . 3,627: 18. 5. För smärre machiner och verktyg, i Sverige till - verkade, 2,000: — Återstå att förfärdiga för omkring.. 3,5oo: liela kostnaden .126,343:22.1.” ’”Men näst ordnandet af det materiella för ett verksamt nytt Faktori, fordras ock tilldaning af kunniga arbetare., hvarå mycken omsorg Blifvit använd.
Höglofl, Ridderskapet och Adeln har till Lagutskottet remitterat ett Memorial af Herr P. Lagerhjelm, hvaruti yrkas ett laga stadgande af det innehåll: Att Lagens föreskrift om Landsvägars läggande der de tarjvas samt att de egor dertill tagas, som föreligga, utan att någon det vägra må; och att den, som mister i Mark, njute derföre fyllnad: alltsammans innefattadt uti 2j:te Cap. 1 §, ByggningaBalken, måtte förklaras gällande, äfven om de vägar, som utan att vara Landsvägar, ära eller kunna blifva nö» dige för varutransporter eiler forningar och fraktningar, samt att, i de stadganden som röra detta riksgagneliga ämne, varda vidtagne, afseende måtte göras derå, att platser för Varu-upplag och Transporter, Magazi»er, Hamnar, Lastage-platser m. m. fritt åtkommas medelst nödige och gagnande vägar; att Segelleder, Båtleder och Flottleder sammanbindas medelst vågar öfver ds dem afbrytande eller angränsande Land; och Lagutskottets Betan landén, 409 sluteligen, att de i desse ändamål nödige och gagneliga vägsr anläggas, på sätt som närmast uppfyller ändamålet, som år mångfalid af trafique, säkerhet, närhet och beqvämlighet. Vidare har Herr Lagerhjelm, ansett de förekommande särskilde håndelsernes allmänna eller mera enskilda beskaffenhet, begge ofta af stor vigt, böra bestämma hvilken skall lemna ersättning, samt ersättningsgrunderne böra stadgas i hänseende till den genom väganläggning upptagne markens jordvärde; enär den ej är be» byggd, och i händelse af åbyggnad, äfven denna jemte flyttningskostnaden böra komma i betragtande.
•Till en början finner jag mig alltså kunna helt och hållet förbigå, att inlåta mig uti någon vederläggning af de många besynnerliga satser ang:de behörigheten och nyttan af naturdrifternas ohejdade framfart, samt äktenskapets baserande på fullkomligen oinskränkt frihet, med hvilka satser den värde motionären, uti sitt välmenande föredrag nyss, till förment stöd för sitt motionsvis afgifna förslag, underhållit Ii. o. Ad. LagUtskits vederläggning är på förhand härutinnan tillräcklig. Deremot går jag i sak ej så långt som nämnde Utsk., och anser mig, jemväl i enlighet med hvad af mig vid remissen yttrades, böra förena mig med de ledamöter, hvilka äro af den åsigt, att traditionens magt, ehuru vördnadsvärd, dock måste vidkännas vissa gränser, samt här ej bör förmå oss till ett så oinskränkt vidhållande af hittills gällande lagar, att vi icke låta förändrade förhållanden i någon mån inverka på vår lagstiftning; och kommer jag fördenskull att sluta mig till dem af mina Ståndsbrö der, hvilka förordat, att (likväl som jag hoppas först efter skeende återremiss) Frih. Armfelts reservation bör, vid detta ärendes definitiva afgörande, hufvudsakligen läggas till grund för 11. St:s beslut. Obestridligt är, att upfostringsmethod och de dervid ledande grundsatser måste ega inverkan på lagstiftningen, och att äfven lagstiftningen i sin män har inflytande på upfostran.
Ridderskapet och Adeln ljust framlyst af patriotisk fäderneslandskänsla och ömhet för tryckta undersåtare, i ett och samma Rike, skola visserligen icke fördunkla sitt fortfarande välgörande ljus genom någons afbrott ifrån alimänna rösten, borttaga hindret för spridandet af allmän välmåga, eller åtmindstone berglig utkomst , urgamla rättigheter. Den 4 Mars. 13 Det är Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som genom de djupaste insigter och största förmåga kan läsa glädjen, äfven inuti uslingens låga koja, då han vid sin risbrasa ser sina nakna och hungriga barn, vara färdiga att försmägta. Gudomliga Försyn ! Du som har magten i dina händer , att stifta enighet eller tillåta splitet RiksStånden emellan, afvärj för Din mildhet skull det sednare, och låt den glädjesol, som för Svea land uppglindrat på Din nådehimmel icke bortskymmas af någon tvedrägtsanda, så skole vi och hemmavarande snart lofsjunga Ditt välsignade namn. Ridderskapets och Adelns ynnestfulla bevågenhet utbeder BondeStåndet sig städse få vara inneslutet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt. Marskalken besvarade detta Tal i följande ordalag : Det är alltid med ett nytt nöje och gammal förtrolighet, som Ridderskapet och Adeln, inom dessa murar, emottager det Hedervärda BondeStåndet. ''Den vänliga helsning, J nu till oss framburit, bär stämpeln af Förfadernes urgamla dygder: vördnad för Konungen och kärlek till Fosterlandet. Om dessa dygder någon tid kunde hos Svenska Allmogen förökas i styrka, så gifver den närvarande rika anledningar dertill, i den mildaste Konungs omsorger, och i den största Fljeltes be - i 4 Deri 4 Mari. drifter, och Hans särskildta omvårdnad för Landets vapenklädd! söner, sorn Honom åtföljt. I erkänsla för dessa välgerningar skall Ridderskapet och Adeln föregå sina MedStänder, och i sin tillgifvenhet lör Edert Stånd skall Ridderskapet och Adeln fortfara att vara ^ hvad det alltid varit. Jag anmodar
Kreditivet till Jernkontoret, stort 600,000 r:dr, hvilket begagnas på sätt och med de vilkor 190 § i Banko-reglementet bestämmer, har ansetts fortfarande behöflig!; och Utskottet hemställer i följd deraf 38:o att nämnde kreditiv måtte till oförändradt belopp få på enahanda vilkor, som nu äro gällande, intill nästa riksdag hållas Jernkontoret tillhanda. I afseende på den Fahlu bergslag, genom 191 § i Reglementet, förunnade kreditiveller lånerättighet å så kallade kopparsedlar till ett belopp af 22 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. högst 3,000 skeppd. råkoppar, är någon förändring icke föreslagen, hvadan Utskottet hemställer 39:o, att samma kreditiv eller Iånerättighet måtte få på oförändrade grunder fortfara. Ehuru Stockholms stads Brandförsäkrings-kontor icke begagnat den Kontoret, genom 192 § i Banko-reglementet, medgifna kreditiv-rätt af högst 33,333 r:dr 16 sk. banko, torde, enär fråga om dess upphörande ej blifvit väckt, 40:o berörde kreditiv-rättighet få tills vidare bibehållas på nu gällande vilkor. Sparbankerna i riket ega, enligt Banko-reglementets 193 §, kreditivrättighet i Banken till belopp af högst 50,000 r:dr banko för Stockholms, 20,000 r:dr banko för Götheborgs och 10,000 r:dr banko för en hvar af de öfriga sparbankerna. Denna kreditiv-rättighet har under den förflutna tiden endast anlitats af Malmö, Lunds och Christianstads sparbanker. Jemte upplysning i hvad mån berörde sparbanker begagnat de åt dem anvisade kreditiv, har Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö hemställt, huruvida ej sparbanker borde för kreditiv-rättigheten erlägga någon viss folii—afgift, hvarigenom ersättning erhölles för bokförings-kostnaden.
Jag tror nemligen, att, ehuru Banken, till bedrifvaude af dess vanliga rörelse, väl kunde umbära och uppoffra äfven denna summa, ställningar och förhållanden i fäderneslandet just nu bordt uppmana Rikets Ständer att i alla riktningar utvidga Riks-bankens verksamhet och att förlagskapitaler dertill icke bordt förskringras under en tid, då Privatbanker hota att ej allenast undergräfva Riks-bankens bestånd, utan ock att utsuga hela landets enskilda förmögenhet.” Sanko-Vtskottets Memorial, N:t> 19. 7 Af RiksdagsMlmäktigen Pehr Östman från Vesternorrlands län : ”Då Banken befinner sig i den lyckliga ställning, att den från 1845 års början till nästlidet års slut letnnat en vinst, påräknad att uppgå till 2,862,000 rdr banko, hvilken vinst hufvudsakligen tillkommit genom dess lånebedrifvande och derigenom influtna räntor, således en frukt af den effektiva folkklassens verksamhet, är det min Öfvertygelse, att, om ej hela, åtminstone hälften af denna vinst bordt användas till underhjelpande af jordbruket, landets modernäring och andra industriella företag och bedrifvande, hvarigenom jordbrukaren, bergs* och bruksidkaren kunde med säkerhet af egen utkomst sysselsätta den arbetssökande folkmassan, och dymedelst minska den öfverhandtagande fattigdom, som vanligen liar brott till följeslagare» Höglofl. Utskottet har i sitt beslut, om ej i bestämda ordalag, dock låtit Ständerna förstå, att ifrågavarande vinstmedel ej erfordras för bankens konsoliderande. Detta kunde visst vid första påseendet få gälla som riktigt, då man låtit förstå, att diskont-lånefonderna icke blifvit fullt anlitade, och att fastighets-Iånefonden, som nu visat sig otillräcklig, kan förstärkas med andra inom banken tillgängliga medel» Men orsaken, hvarföre diskont-lånefonderne icke blifvit fullt anlitade, torde säkert återfinnas i en allt för hög ränta för lånet och i straffräntans stränghet
Att i hivad Rättegångsmål svm helst en Part wal mä wara tillätit att, innan Dom eller Utslag fallit, efter egit wal, genom tryck kungöra Inlagor, Besvär och Anklagelse, men an den Part, fom af en Rättegång, sedan Utslag eller Dom fallit, mera trycka later än Dom eller Utslag, såsom en af Paternas påståenden, Förklaringar, wista Bota eller dylikt, äswen ware skyldig art tryckte bifoga Wederpartens Motpästäenden, Motförklaringar samt de öfrige Ledamökernes Boka, af den Domstol, hwarwid wälet förewarit, således alt, som för nödwändigt hällas bör till upplysning om sakens behandling och Utslagets grunder. Likwäl mä ej nägon anses skyldig att nilssa andra Handlingar än till detta ändamål ovilkorligen oundgänglige aro, och mä pröfnin. gen derom bero af Domaren, hos hwilken wälet förewarit, under laga answar, om dermed annorlunda förfares, än med denna Lags tydliga mening och stadgande öfwensstämmer. Den häremot bryter böke Femtio R:d° Der stall ock stä hwar och en Part fritt, som hafwer nägon sak, eller något annat des rättighet rörande mål, antingen hos Kongl. Maj:t i Dest Högsta Domstol elter hwad annan Domstol eller publikt Wärk det wara mä, ait deröfwer lära trycka underrättelse eller sä kallad Species Fasti; dock akt han häller sig wid sanning och anständighet. Den häremot bryter böke Trettiotre Riksdaler Sexton Skillingar. Alt Protocoll och Handlingar i förlikta brottmäl ej mä, sä länge nägon af Parterna lefwer, u tan - Den iy Abruarii. 7?z kan deras ömsesidiga tillstånd af trycket Utgiswas. Den som häremot bryter böre Trettiotre Riksdaler Sexton Skilling-».