Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å de anslag, hvilka vid innevarande riksdag böra ifrågakomma för fullföljande af den plan, som ofvanbemälde Kommilterade till Hospitalernas förbättrande uppgjort, har Seraphimer-Ordens-Gillet. uti underdånig skrifvelse den 17 November nästlidet år, anfört, att, utom Wexiö Hospital, hvars uppförande för de af Rikets Ständer dertill anslagna medel nu pågår, jemväl vid öfriga Hospitalerna i Riket erfordras nybyggnader, för att bereda tillräckligt utrymme för vansinniga personers intagande och nödiga anstalter för deras ändamålsenliga behandling, enligt de fordringar, mensklighet och en större erfarenhet om lämpligaste sättet för dylika sjukes vård i lika hög grad kräfver, samt att de, vid hvilka dylika byggnader för närvaranda vore mest behölliga, äro Hospitalerna i Wadstena. Götheborg och Hernösand. Wadstena Hospital, om hvilket General-Direktören och Kommendören med stora korset af Kongl. Majlis Wasa Orden m. m. C. J. Ekströmer, efter derå nyligen an - Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, N:o 64. ställd inspektion, lemnat det fördelaktiga vitsord, att samma inrättning, genom derstädes under sednare åren vidtagna betydliga förbättringar, så i afseende på lokal som sjukvård, måste anses såsom den bästa inrättning i sitt slag inom riket, företedde dock ännu, med hänsyn till de sjukas fördelning efter kön och sjukdoms-art, flera svårigheter, hvilka, oaktadt lokal-styrelsens nitiska bemödande att dem minska, dock alltid qvarstode och motverkade inrättningens fulländning.
För hemman eller lägenhet, derå bränvins-bränning emot belöpande skatt, på grund af Kongl, förordningen angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin den i3 Juni 1845, egt rum med behörigen stämplad redskap af annan beskaffenhet i afseende å pannans diameter, jemförd med dess höjd, än som i denna författning föreskrifves, må samma redskap, så framt rättighet till bränvins-bränning med panna af lika stor kannerymd enligt denna författning fortfar, kunna begagnas intill slutet afår i85i, eller om den dessförinnan, författningarne likmätigt, skall omstämplas, intilldess sådant sker; dock må bränvinstillverkning i denna Hot till Bevilln.-, Lagsamt Allm. Hav.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N:o 1. 5 klass icke i något fall utöfvas med panna af större rymd än 63 kannor utan mäsk värmare, eller /py kannor med mäskvärmare; och får ej eller rektifikator, ångapparut eller annan inrättning till afverkningens fortskyndande dervid begagnas, utan skall, hvad i dessa fall stadgadt är, i alla delar lända till efterrättelse. Vid anmälan till bränvinsbrann ng med redskap, som i enlighet härmed tills vidare kan få begagnas, skola vederbörliga mätningsoch stämplings-bevis företes, till upplysning om rymden och beskafienhetea af redskapen samt om tiden, dä den blifvit stämplad. Bränvinsbränning i denna klass må ej i något fall idkas med flera är» en panna i samma bränneri eller å samma egendom, ej eller i förening med bränvinsbränning i 2:a klassen, eller på samma egendom, der sådan betirifves; egare af flera egendomar dock obelaget, alt på hvardera af dem utöfva den bränvinsbrännings-rättighet, hvartill jordvärdet berättigar. § 9. Rättigheten till bränvinsbränning i denna klass må ej öfverlåtas till annor man, ulan i sammanhang med jorden. § 10. Mom. 1.
Då markegångs-deputerades sammansättning och röstberäkning äro, genom 73 § Regeringsformen, bestämde, syntes någon ändring häruti icke vid detta tillfälle böra ifrågakomma; äfvensom och enär, i följd af den bibehållna uppsägningsrätten af ränteoch tiondespanmål m. m., det icke kan undvikas, att lill rättelse vid persedlarnes leverering verkställa markegångssättning före uppsägningstiden. Kongl. Maj:t ansett vid hvad för närvarande, angående tiden för deputerades sammanträde, finnes föreskrifvet, fortfarande böra förblifva.
Att SlatsUtsk:s ledamöter icke tagit del i denna diskussion vill jag för min del, icke göra till föremål för någon förundran. Utsk. har afgifvit ett välgrundadt utlät.; — anmärkn:r, af föga innehåll och contradictoriska sins emellan, äro deremot anförda och, som jag tror, på giltigt sätt vederlagde af ledamöter, som stå förhållanderna närmare; man torde sålunda få motse ett bifall till detta betänk., såsom lill alla delar förtjent att gillas. Det har icke varit mig möjligt följa min afsigt att endast i korthet utveckla mina åsigter i delta ämne, åtanken af kamraters hilliga intressen har hänfört mig till större utförlighet, den R. 0. Ad. täcktes benäget tillgifva, i betraktande af min rena afsigt att gagna håde verk och tjenstemän, efter min hästa insigt och förmåga, huru ringa de än må vara. Jag slutar; under förhoppning att flertalet af detta H. Stånd och framför allt att StalsUtsk:s ledamöter, som grundligen behandlat frågan, men genom en möjligen, i trolls af alla anförde skäl deremot, ifrågakommande återremiss, kunde erhålla den till förnyad behandling, icke måtte låta sig förblandas af de mot utlåt, under denna öfverläggning, anförda, — också säkerligen i bästa afsigt framställda, men — (såsom det vill synas) — på alltför godtycklig grundval hvilande, betraktelser. För min del vågar jag redan nu vördsamt och på det varmaste förorda bifall lill förevar, lofvärda betänk., samt anhåller om propos. derå. o Hr Akerman: Man har fästat min upmärksamhet på ett yttrande af Hr Printzensköld, då han sednast hade ordet, som påkallar några ord till svar från min sida.
Assignationer till betydligare del varit gångbare, svårighet kan möta vid Kronoutskyldernas afbördande, lärer deremot i de fleste ej förete sig något sådant hinder för erläggande efter hand af hvad som bör utgå, utan synes fast hellre Uppbördens företagande vid innevarande års början för den skattskyldige, hvars inkomst eller arbetsförtjenst vid denna tid är samlad eller inflyter, bereda en lättnad vid skatternes utgörande, enär derigenom förekommes,' att tillgångarne, under ytterligare uppskof, användas för mellankommande behof eller annorlunda än till det ifrågavarande ändamålet; Och synes för öfrigt uppbördens behöriga verkställande och redovisning, utan sammanblandning med det påföljande årets intrader, äfven gådant fordra. På dessa grunder få Riksens Ständer hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den Nådigst förordnade inställelsen tills vidare af Krono-uppbörden, hvartill efter författningarne tiden eljest är inne, matte numera upphöra, samt vederbörande anbefallas att gå i författning om löpande Uppbörds-arets Utskylders uppbärande a 2uie terminer, svarande emot de i författningarne påbudne, nemligen den första vid slutet innevarande Januari och den andra vid slu» XJnderd. Skrifvelser. ji slutet af nästkommande Mars månad. Riksens Ständer framhärda SCc. N:r g. Riksens Ständers underd. Skrifvelse till Kongl. Maj:t med deras Beslut, att Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen. Hertigen af Södermanland, Josef Frans Oscar må föra Rikets Styrelse i händelse af Kongl. Maj:ts och Hans Kongl, Höghet KronPrinsens sjuklighet; samt. mut. mut, underd. Adresser till Hans Kongl.
För öfrigt godkände Ståndet allt, hvad Utskottet i memorialet hemställt och yttrat och som icke i följd af de nu antagne inbjudningarne kunde anses förfallet, utom i fråga om ytlranderne vid sista moni. under § 12, första mom. under § 15, och vid 55 §, hvilka ej ansågos föranleda till någon åtgärd, samt rörande 2:dra mom. under § 15, i afseende å hvilket moment Ståndet lät vid öfrige Ståndens beslut bero. Den 17 Juli. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeen. S. D. Vid fortsatt pröfning af JBevillnings-utskottets memorial N:o 23, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående tullbeviilnin gen: Prot.-utdrag den 11 Juli 1818. 553 gen, behandlades den efler 288:de voterings-propositionen följande delen af detta memorial, och stadnade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: Med frånträdande af sina förut fattade beslut, antog Ridderskapet och Adeln de inbjudningar, som af Utskottet blifvit framställde i sammanhang med voterings-propositionerna Nrris 299, 302, 322, 335, och 341; hvadan och dä, eldigt Ridderskapet och Adeln meddeladt protokolls-utdrag, desse inbjudningar äfven af Högv. Preste-ståndet blifvit antagna, förenämnde voterings-propositioner funnos hafva förfallit. Deremot blefvo alla de öfrige voterings-propositionerna, med afslag å de i sammanhang med en del deraf gjorde inbjudningar, af Ridderskapet och Adeln godkände; hvarjemte Ridderskapet och Adeln, med antagande af inbjudningen, rörande stafnings-sätten af orden Giycyrrhiza och Soda, godkände Utskottets för öfrigt i den nu pröfvade delen af memorialet afgifna yttranden. S. D.
Riksdags-Ordningen, icke ansett sig kunna till någon pröfning upptaga. 3:0 Angående Herr Munck af Rosenchölds Memorial, med Förslag, att Statsoch Oeconomiae-Utskotten måtte meddela underrättelse, om hvad vid de af Riksens Ständer vid sista Riksdag anmäldta Önsknings-mål blifvit tillgjordt; till besvarande hvarai Utskotten åberopat de upplysningar, som Justius Ombudsmannens afgifne Berättelse, uti detta afseende innehåller. 4:0 Angående vackt fråga, om undersökning - Ben n April, 38? ning på a!lmå‘n bekostnad, till utrönande af möjligheten, att genom sänkning förekomma ofversvämnirgar af Sjön Wenern; anseende Utskotten hvad i ämnet blifvit anlördt, icke erfordra någon handläggning, sedan Kongl. Majit under deu 9 sisfledne December, i anledning af Landshöfdmgens i Carlstads gjorde hemställan , i Nåder förordnat ÖfverDirecteuren Hagström, att omförmälde undersökning på allmän bekostnad verkställa. 5:0 Angående väckt fråga, om inrättandet af en Berg-Verks-Schola; tillstyrkande Utskotten, att Riksens Ständer, under förnyande af deras vid 1815 års Riksdag i detta afseende framStälde underdåniga önskan, måtte ytterligare fästa Kongl. Majits Nådiga uppmärksamhet på vigten och fördelen af ifrågavarande Undervisnings-anstalt. Frän Bevillnings-Utskotteti Af den 26 niistledne Martil, öfver RiksdagSFullmägriges J. Ruthbergs och E. Mörtbergs Memorial, angående understöd för Curhusen i Norrbotten; åt hvilket ärende Utskottet icke kunnat lemna någon handlägnina:, hellst Iråga vöre väckt oin inrättning af Curhus-anstalter öfver hela Riket och en allmän årlig afgift till deras underhållande. Frän Serskildta Utskottet! Af den a dennes, med upplysningar ont de* Ridd. och Ad. Fröt.
CECILE. Jag går in till mig! (stannar och ser åt dörren som Lise lemnat öppen). FRUN. Nå? LISE (anmäler). Herr Duplessis! CECILE. Ja, jag går, tant jag går! (skyndar in). FRUN (för sig). Aha! nyfiken! Då är jag lugn. Sjette Scenen. FRUN. ERNEST. ERNEST (inkommer och helsar). Min fru! FRUN. Min herre! ERNEST. Ni har varit så god och önskat ett samtal med mig, och jag är färdig att FRUN. Ett ögonblick! Vi träffas visserligen för att tala om affärer, men affärerna behöfva icke förjaga artigheten! Gör mig det nöjet att ERNEST (tar en stol). Jag tackar, min fru! FRUN (afsides i det hon går till sin fåtölj). Han ser bättre ut än jag trodde, och jag har gjort ett ypperligt val för min niéce! ERNEST (afsides). Hon kommer säkert att fordra hälften af bäcken jag skall försvara den till sista droppen! FRUN (gladt, i det hon ser Ernest med allvarligt och tillbakadraget väsende sätta sig på långt afstånd). För allt i verlden, herr Ernest! lät oss lägga bort alla motpartsminer, och efter som vi äro här för att uppgöra en öfverenskommelse, så räck mig er hand det blir en god början! ERNEST. Min fru! (afsides) Får gå för handen men hvad bäcken beträffar FRUN. Vet ni min unge granne, att ni har totalt besegrat mig i går. ERNEST. Ack ja, min fru, totalt! FRUN. Men vet ni också att jag kunde ta min revanche genom att gå till högre instance? ERNEST. Ingenting är omöjligt, min fru! FRUN. Såvida jag inte föredrog att förklara mig nöjd med hvad jag fått. ERNEST. Huru, ni afstår? FRUN. Från att appellera? bestämdt! ERNEST (mycket belåten). Således är allt slut, min fru? FRUN. Ja, affären är uppgjord vi få lefva utan vatten! ERNEST (artigt och muntert). Akta er min fru! .
Stander direkte lata förwalta, säsom Riddarhus-Directionen, Prest-Borgareoch Bonde-Stäirdens Kancelier, Riksgälds-Kontoret, Banken, järnte andra, som Sfwen af allmänna medel underhällas, fäsom SpannmZlsAtagasinsDirektionen, Lasaretts DirektionenArmeens Pensions-Catza och kanffe ännu flera, samt således äfven lönerne för ett är inom besia werk under iZ ärs tid till Statens behof ansiäs sä fort Le blifwa ledige? Jag finner ej dessa inberäknade i Aulors förslag, men föreställer mig att lönerne inom dessa, åtminstone de i Banken och Riksgälds.Contoretlika mycket utgöras af Nationen, svin dem man egentligen kallar Statens. Beloppet torde wä! icke blift rva högt: kansta ej öfwer 6 L 8ooa Riksdaler ärligen; men derom är ej frägan dä sjelswa grundmrr bedömmas. Om Dcn 4 November. 173 Om Statens behof böra fyllas pä det sätt, som det under öfwerläggning w a rande förslag innehåller, ar en fräga, som jag icnmar i största ödmjukhet tilt det Högloft. Utskottets upplysta pröfning, häldsi 59 Z af Regeringsformen yttrar i slutet: sch hwilka, nemligen Statens behof, höra genom bewillning fyllaSJag medgifwer, att enligt samma Grund» lags 69 § Högt. Stals-Utflotket äger att tillstyr» ka hwaStatens reglerande rör; men jag kan ej föreställa mig, att det föreslagna indragningssättet innehåller Mank: och det sa,mycket mindre, som Let icke allenast dercgterar alla Ämbets, och Tjenstemäns willtor utan allt undantag, utan ock icke innefattar en enda uppgift till en skälig förändring eller jämnkning af löner, hwaraf jag tror att de fleste i allmänhet arv mycket under hwad de borde wara, ganska fä penningelöner efter tidernas flick lämpade, kansta allenast en och annan fullt tillräcklig.
Emedlcr» tid fär jag den äran nämna, att dm Riddcrskapet och Adeln sä godt synes , tror jag mig kunna ensam uträtta hwad mig och Herr Lock blifwit updragit. Minskning, dä jag gjorde benna motion, war ingar lunda att ästadkomma ett helt Labeilwcrk eller tomplctta Tabeller frän 1696 till närwararde till, utan blott ett sädant sammandrag, att jemförelse kunde göras mellan 1696 ärs och nuwarande Tjenste, och Lönings - Stater.' Jag är öfwertygad » atk Stats - Utskottet , om sädant ästundaS, säkerligen äger bä-> de förmäga och wilja att härutinnan lemna detaillcrade upkysningar; men torde ej numera hinna. E» medlertid, dä jag ätager mig att uppsätta berörde Tabeller, täckes Ridderskapct och Adeln finna, att af mig icke kan wäntas nägot fullkomligt arbete, utan allenast ett Utdrag sammanfattadt i förut upgifne ända» mäl. Men för att dertill kunna erhälla alla nödiga upplysningar, anhäller jag, atk jag mätte autorjscraS, att uti publika werk, utan swärighct fä tillträde till nödige Handlingar. Jag har i den wägen gjort försök, men mig har swarats, att man ej utan tillstånd kunde lemna mig de upplysningar jag begärde. En och annan har jag wäl i tysthet erhållit, men alla kunna ej pä detta sätt fäs, och en autorisation blik Mig säledcs nödwändig. Friherre Legerström, ^scob, fö» flög» att Fr-hcrrc 8tse> skulle personligen derom wänTredje Dand. N:o 37, 38. da 290 Den 11 September. da sig kill Hof - Cantzlcren, sä trodde Friherre Legerström witzt, att han skulle läna sin ätgärd till un» derstöd för Ridderstapets och Adelns instan.
M. aflåtna underd. skrifvelser i ämnet åsyftat, nemi. att handeln emellan Sverige och Finland må, utan särskilda undantagsbestämmelser, ställas på samma fot, som Sveriges handel med främmande länder i allmänhet. Detta mål är nu nära att uppnås, och önskligt blir, att, ehuru det otvifvelaktig! kommer att verka menligt på Stockholms handelsförhållanden, all den fördel för Riket på det hela, som man sig deraf väntat, må vinnas. Särskilda anmärkn:r i anledn. af beviljade undantag ifrån gällande författningar. 8 Den i Juli f. in. Svar: I alla tider och i alla lander hafva undantag ifrån ekonomiska författningar mast aga runi, emedan det år omöjligt alt, vid deras ntfardande, förutse alla särskilda omständigheter. Dispensationsrätten i administrativa målar jemförlig med benådningsrätlen i brottmål, utan hvilken högsta rätt kan blifva högsta oförrätt; och då undantagen, utan alseende på söknndernes peisonligbet, beviljats efter samma grunder lika för alla, som befunnit sig i lika förhållande, så synes skälig anledn. till klagan ej förekomma. Hvad särskildt beträffar anmärknm om olämpligheten att den 7 April [837' bevilja tullfri utförsel af spanmål, och derefter den 2 November samma år nedsätta införseltullen å vissa sädesslag, samt att år i838 på särskilda korta terminer förlänga nedsältningarna uti införseltullen; så bör härvid märkas, att den första åtgärden grundade sig på resultatet af i83ö års skörd, den andra på 1837 års ofördelaktiga skörd, den tredje på sorgfälligheten att, under afvaktaii af utslaget af 1838 års skörd, icke föranleda en alltför stor införsel af utländsk spanmål. Alla åtgärderna vittna således om en oafbruten omsorg för jordbrukets bästa. Den dävar. föredraganden af handelsoch finance-ärenden har numera ej tillgång till Statsrådets prolocoll; men han vill minnas, att han, af önskan att få principen om fix spanmålstull tillämpad, i underd. afstyrkte alla de här ofvan anmärkta Iiedsättningarnä af införseltullen, ehuru säd. mt icke är af Const.Utsk. anfördt hvarken i mein.
Behållning, tillhörande allmänna verk och inrätt ningar samt bolag och enskilde personer 3,387,977: 35.| 8. S:gr 37,948,3ol: 11. - Härifrån afgå, jemlikt stadgandet i 115 § af Banko* Reglementet 4,715,283: 16. - Summa Sedelstock 33,233,097: 43. — Skillnad häremellan och maximi-beloppet af Sedelstock, beräknad enligt 116 § i Banko-Reglementet . 618,481: 17. — Summa B:ko R:dr 33,851,579: 12. — Hankens Guldoch Silfver-tillgång: Dukater. R:dr Silfver. Myntadl, gånghart, i kassa liggande: 18,795: 1,384,982: Omyntadt 3,428,287: 28. 1. Hos Kongl. Myntet till lörmynlning . 8,185: 169,239: 34. 5. På Utrikes ort innestående 154,479: 8. — Summa 26,990: 5,136,988: 22. 6. Dukat-summan motsvarar å 102 sk. silfver . - . 57,353: 36.
»Det händer en och annan gång, att jag får ett litet anfall af bondånger och syr i en knapp i Petters byxor.» Hon betraktade å nyo länge och svärmiskt baron Grothusen, så länge, att deras blickar slutligen möttes och under några sekunder förblefvo hvilande i hvarandra. Han intresserade henne. Han var ju icke vacker, men han gjorde likväl ett mycket distingeradt intryck. Manligt och distingeradt ... Plötsligt fick fru Wenschen ett litet hostanfall, så att hon måste sticka solfjädern i munnen för att hålla sig ordentlig. Hon hade åter kommit att tänka på Gabels byxor. Och hon hviskade till Mortimer, att det roligaste måste ha varit att se Gabel på hemvägen ... med två öfverrockar ... Damerna drucko kaffe i salongen, herrarne i rökrummet. Balkongdörrarne stodo öppna. Humlegården bredde sig tyst och grön i majaftonens skymning. Hall stod lutad öfver balkongräcket och rökte. Han hade funnit Greta oemotståndlig och fru Wenschen pikant. Det oaktadt hade han haft tämligen tråkigt. Det var hans sjukdom, detta att han aldrig kunde låta sig ryckas med. Den var vacker, och den var begåfvad, och den älskvärd, och ingen af dem angick honom. Han var en rotlös man. Det hade alltid varit så, men han hade icke känt det som en plåga förrän efter den dag, då han fann sig stå som sörjande son böjd öfver liket af en främmande kvinna, som testamenterat honom sin förmögenhet. På den tid, då han om morgonen icke visste hvar han skulle sofva på natten, hade lifvet likväl någon eggelse och någon spänning ... Och han gick åter in. Hans blickar sökte Greta, men han fann henne upptagen af fru Brehm och fröken Arvidson. En del af herrarne hade slagit sig ned kring spelborden. Fru Weber gick förbi. Den lätta darrning på handen, med hvilken hennes man spelade ut sin sista trumf, undgick henne icke, och hon beslöt att agitera bland fruarne för tidigt uppbrott. Mortimer och Karl Hammer resonnerade i ett hörn af rökrummet med pastor Caldén om ritschlianismen. Det var ingen som försvarade den, men pastor Caldén anföll den ur flera olika synpunkter.
Härigenom för Landtmamirn äswen ett större behållning af spannemäl, fullkomligt swarande mot nägot mindre quantum bränwin han af sitt säd erhåller, och dä dek besiutom är en af ersakenhekett bestyrkt sanning, arr jtt större tillgängen är pä bränwin, ju större är a.gängen deraf i allmänhet, sä later ingen kunna medgifwa, ark det är en winst för Niket, att öfwer werkeliga bchofwet utwidga Vränwins tillwcrkningen, i synnerhet lill jordbrukarens försäng, och endast till wista brättwinS Vrännarcs riktande. I Betänkandet är tillstyrkt krögars inrättande, hwilka mot rn wist afgift stulle äga minuterings rät - Den 4 December. 209 Dä jag äswen under betraktande af detta ämne frän en annan synpunkt, är af olika tanka med Högloft. Utffoltek/ Utbeder jag mig fä anföra de Ml hwarpä den samma grundas. De vlyckliga werkningar pä sederne, och syfteriets märkeliga tilltagande, som wörö följden af de under Regula Bränneriernes pcriöde inrättade Krögö, vier, ärs ännu hos Ost i sciM winne. Krogarne woss nästan vageligsn, åtminstone Söndagar och Män, dagar, tipfylde af äldre och yngre personer, som under fylleri, eder och Mgsmäl der förnötte tiden — Föräldrar och Husbönder wörö nödsakade, .att pä sädane ställen igeuleta sine Varn och Tjenstehjon, och osca för ra dem hem uii den ömkanswärdaste belägenhet. Mängen jordägare förstörde sig sjelf samt siri hustrus och barns sista nödtorsköpenning, pä Vesta atla ster och brott helgade stallen. Sedan Veste olyckliga kroginrättningar uphäsdes, har fylleriet ansenligen /ista git, öm man Undantager Ve ivid större Städer och Landswägar belägne trakter.
Sedan härmed det vid återremissen framställda yrkande af förhöjning i pannerymdsafgiften blifvit af Utskotten besvaradt, hvad den bränvinsbränning beträffar, hvilken drifves med ånga, bör utlåtande meddelas i frågan, huruvida sådan förhöjning bör ega rum för bränvinsbränning, som drifves omedelbarligen med eld; och som för det förra slaget någon egentlig förhöjning i beskattningen nu icke blifvit tillstyrkt, helst, på sätt redan är yttradt, den nu föreslagna uppflyttningen till beskattning i fjerde klass af nuvarande tredje klassens ångredskap fullt motsvaras af den frihet i afseende på redskapens sammansättning, som blifvit den medgifven, hvilken med ånga idkar bränviusbränning, och hvaraf för honom förmånen ytterligare ökes genom den åtföljande större säkerheten att icke genom kommande föreskrifter rörande konstruktion och rymdförhållanden tvingas till omgörande af sin redskap, anse 14 Bevilbi.-, Lagsamt Allm. Bese. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 3. Utskotten (let icke vara med billighet öfverensstämmande, att skatten nu fÖrhöjes för det sednare slaget af brunvinsbrunning, utan tillstyrka Utskotten, att pannerymdsafgiflen för den redskap, som drifves omedelbarligen med eld, varder oförändrad bibehåilen.