Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Glasförare, angåenge förklaring af förbudet för dessa, att i Riket kringresa. III. B. 74. A. 103. Gottland, om anläggande af apothek inom Hemsö socken derstädes. Se Hemsö. — om bestämmande af minimi-beloppet för tecknings-summan (ill en hypotheks-förening derstädes. Se Hypotheks-förening. Gratificationer, angående medels anvisande till gratificationer åt extra biträden vid Expeditions-Utskottets Cancelli. VII. B. 188. A. 202. Gratiflcation, angående utanordnande deraf åt Vaktmästarue vid Banko-discontverket. VII. B. 41, 73. A. 77. — åt Bankens vaklbetjening, angående. VIII. B. 253, 267. A. 269. U. 321. A. 338. — ät t. f. Slats-Commissarien Kock. Se Kock. Gravörselev, om anslag ä Bankens stat för en. I. 222. R. 224. Gripenstedt, Johan August, utsedd till ledamot i Talmans-conferencerue. I. 6. Gripensvärd, Jakob Olof, yttranden. I. 192, 430. VIII. 165. Grundlagsändrings-förslag, hvilande sedan sista riksdag. Gunther, Claes Ephraim, yttranden. II. 149, 389, 684. Gyldenstolpe, Grefve Adolph Fredrik Nils, yttranden. I. 10, 12. IX. 607, 616. Gyldenstolpe, Grefve August, yttrande. Gyllenhaal, Friherre Carl Henrik, yttranden. Gyllensköld, Carlheim Oscar, yttranden. Gymnasii-ungdomen i Wexiö, angående upphäfvandet af förbudet för dem att gifva privat-undervisning. II. B. 223. A. 232. Gymnastik-inrättningen vid Upsala Academi, angående ett anslag af 500 r:dr b:co årligen för. I. 372. R. 373.
Riksens Ständer, som vid öfverläggning härom, ansett sig först böra betrakta ämnet i allmänhet, hafva erindrat sig, att senast församlade Ständer, sedan de funnit det den vid »815 års Riksdag inrättade odlings-fond förfelat sitt ändamål, i afseende på befordrande utaf odlingar af en större allmän nytta och omfattning, anhöllo i underdånighet, att E. K. M. i Nadec täcktes låta anstalta undersökningar i Provinseme, rörande sådane localer, hvilka, genom vatten-afledning eller andke större företagr sorn öf - 714 Underdåniga Skrif velger. vérstiga den enskilda förmågan, kunde göras fruktbara; Hvarefter E. K. M., genom högstberörde Circulaire, i Nåder förordnat om slike undersökningars verkställande, med särskildt förständigande, att beslcrifningar öfver så beskaffade odlings-lägenheter, jemte förslag å kostnaden till deras bringande i odlingsbart skick, borde upprättas; Och har, genom de sålunda uppgjorde beskrifningar och förslag, blifvit upplyst, att inom Riket finnas flere Hundra Tusen Tunneland till odling tjenlig jord, som, för en i jemnförelse mot nyttan mindre betydlig kostnad, kan förhjelpas ur dess närvarande vattendränkta tillstånd och såmedelst sättas i belägenhet att odlas.
Icke långt från häcken, som skiljde dessa fafi från kökstriidgården, gick bakom sin plog, något franiåtlutad, en stor kraftfull bonddräng och manade på sina hastar, i det han ined djup röst höjde sitt dystra och entoniga tillrop: - Håh, gå par håh! Modern och barnet igenkände Clemens. Thadeus började att fäkta med armarne och störta sig fram mot hacken, i det han ropade; - Till pappa, till pappa, till pappa! Det g %r inte för sig, barnet mitt. Vi måste gå till köksträdgården. Hon hade ännu icke slutat uttala dessa ord, förrän redan barnets anlete var öfversköljdt med en ström af tårar. Nyss förut lycklig och glad som en ung fåle, som hoppar på ängen, gret han nu bittra tårar och uppgaf sådana tjut, att sparfvarne blefvo skrämda deraf och togo sig för att pipa och qvittra i popplarne liksoin ursinniga. Det var ett häftigt, lidelsefullt begär att ffi se fadern. Denna g %ng anlitade icke Chwedora det talande skalet nied ~diahanw för att lugna sitt barn; tvärtom öppnade sig hennes tjocka läppar till ett lycksaligt leende, och hon tryckte hårdare till sitt bröst barnet, som skrek och slog ikring sig med armarne. - Så, så, det ar bra, det ar bra, sade hon. - ih, ditt lilla krak! Jag skall ropa pappa åt dig. Vänta, skall jag ropa honom, sa kommer han kanske till sin lille gosse! Och i det hon stadnade nära hacken kring kökstriidgarden, ropade hon med klangfull röst: - Clemens, Clemens, hör hit! Knapt ett dussin plogfaror skilde henne frhn arbetaren, soin upplyft hufvudet och svarade i samma ton: - Chwedora, hvad vill du ': - Kom, koni hit fort, ropade hon, under det hon nied ena armen höll qvar barnet och med andra handen vinkade i t mannen att komma. Han höll inne sina hastar midt i c11 fara, gick inecl langa, tunga steg tvärs öfver det lilla stycke mark, soin skilde dem dt och stsdnade p8 andra sidan häcken.
Herr Swartz: »Frälseränta bör, hädanefter som hittills, vara underkastad bevillning såsom för fast egendom, hvarvid dock räntans kapitalisering bör ske efter fyra för hundra af densammas värde, enligt nästföregående års markegångspris, och i öfrigt iakttagas hvad i sista momentet af § 18 föreskrifves. Då frälseräntas värde kan säkrare utrönas än, i de fleste fall, annan fastighets, och detta värde dessutom sammanfaller med sjelfva jordens, hvilken sådan ränta blifvit påförd, när räntan upphör att innehafvas af annan person än jordegaren, finner jag icke skäl att för frälseränta föreslå någon särskild eller högre bevillning, än den som af fastighet i allmänhet skall utgå. Med mindre än att bevillning af frälseränta bestämmes efter Art. II, kan dessutom icke bevillningen läggas till grund för frälseräntas deltagande i kommunal afgifter. » § 1- Herrar v. Koch och Normelli, som ansågo, att all inkomst af kaoital eller genom ränta borde vara underkastad beskattning, när sådan inkomst öfversteg Tvåhundra riksdaler, hade föreslagit, att, med utelemnande af sednare delen utaf lista momentet i denna § från och med orden »så vida», i slutet af samma § måtte tilläggas ett så lydande moment: »Utaf kapital eller genom ränta å utlånade eller i rörelse använda medel härflytande inkomster äro fria från bevillning, när de sammanlagda icke öfverstiga Tvåhundra riksdaler.» Herr
Ständers vidare ompröfning varder dock detta vördsamt heinstäldt. Stockholm den 1G Martil 1818. Riksens Höglofl. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi -Utskottens Betänkande öfver Riksdags -Fullmägtigen Pehr Jonssons från Kronobergs Län väckte fråga om husbehofsmjölqvarnars bejrielse från skattläggning. C L^edan Lag-Utskottet ansett den af RiksdagsFullrnägtigen Pehr Jonsson från Kronobergs Län, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvit och till nämnde Utskott remitteradt memorial, väckte fråga om husbehofs-mjölqvarnars befriB ihan g till Riks-St. Prat, 1S17 . xgrg. 2 74 Lagoch BesvärsUtskottens Bctänhonden - else från skattläggning, innefatta ett ekonomiskt ämne, sorn i förening med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet borde till pröfning företagas; Sä har denna fråga uti bemälte Utskott förekommit. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 16 Maj. 395 Taxas upprättande och kungörandet af de rätteligen gällande Markegångspris , hvilket nödvändigt mäste inträffa, enär åtminstone för de flesta
Län icke flera än ett grundadt klagomål, och det endast mot en tillförordnad Länsman egt rum; varande Härads-Rällers Protocoll och Domböcker på alla de ställen, hvarest Archiven funnits tillgängliga, jemväl af mig genomsedde och i ordning befunne. Sjukvårds-anstalterne i berörde Län hafva under de senare åren vunnit de förbättringar: att i Piteå är, genom besparingar å Curhusmedlen, ett Lazarett och Curhus vordet uppfördt, och, sedan den i r Maji 1827, färdigt till patienters emottagande i goda och tillräckliga rum med 9 sjuksängar och fullständig attirail; att i Carlstad den förra Hospitalsbyggnaden af sten blifvit till Curhus köpt och inrättad med utrymme för 3i sjuksängar, till hvilka kostnaders bestridande den indragna Arbetsoch Correctionshus-fonden är vorden använd; och att i Örebro, sedan Seraphimer-Ordens-Gillet till Länets Lasarelts-Direction afstått och för 4,000 R:dr Banco sålt den fordna Hospitalsgården, med tomt och alla åbyggnader, ibland hvilka de bägge stenhusen då voro mycket förfallna, så hade dessa under de 2:ne sista åren blifvit försatte i fullt färdigt skick, med rymliga och sunda sjuksalar, samt mindre rum, försedde med nödig attirail för Lazarettsoch Curhus-patienternes behof. Allmänna Fängelsena hafva befunnits försvarligt underhållna; dock saknas all verkställighet af de före sista Riksdag beslutade, högst nödvändiga tillbyggnader å Länshäktena i Carlstad och Gefle, hvaraf jag funnit mig föranlåten att åter upptaga deu uti skrifvelse under den 10 Julii i83o till Konungens Befallningshafvande i Gefleborgs Län uppgifna och i Embelsberättelsen för det året omförmälda frågan, om anläggandet af ett serskildt Kronoeller Landsfängelse i Hudiksvall, och att i delta amne inhemta nödiga underrättelser, hvilka, uti en till Kongl.
Vid Voteringens slut befunnos 99 Ja och 20 Nej. Hvadan och då Ja vunnit, InförselTullen för Kläde och Dråp är, efter ett medelvärde af 6 R:dr per Aln, bestämd till 2 R:dr. Detta allt har Förstärkta StatsUtskottet skolat hos R. H. St:r vördsamt anmäla. Hvarjemte bifogas ett vid förrättningen till Förstärkta StatsUtskottet inlemnadt Utdrag af V. BorgareStåndets Prot. den i3 sisth Januarii med Bilagor i afseende på de under N:s 12, 18, 35, 37, 38, 89 och 43 upptagne VoteringsPropositioner.
M. pröfvar sådant kunna, utan alltför stora olägenheter och kostnader, verkställas, vederbörande Verk och Inrättningar måtte i Nåder anbefallas att, hvar för sig, upprätta förteckningar, der sådane ej redan finnas, hvaruti, jemte approximativa värden, upptagas de Kronans tillhörigheter i fast och lös egendom, hvarje Verk och Inrättning vårdar och om händer har, samt att desse förteckningar derefter måtte summariskt sammanföras i en enda Liggare, hvilken hvarje tionde år bör undergå nödig compleltering, för att i Stats-Contoret, vid förefallande behof, vara tillgänglig. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 5 April 1845. Bih, till R. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3i Mars 1848. Preste-Ståndet den 2 April — Borgare-Ståndet den 5 * Bonde-Slåndel den 5 Rikets Ständers underdånig Skri/velse i fråga om Assesoren 1. A. Törnemans och Revisoren I. G. Nyströms bibehållande af sina löner vid det numera upphörda Revisions• Contoret för Allm. Magazins-Ärendenas Utredning. (Stats-Utsk. Uti., N:ris 91 och 179, samt Mern. Nio 236.) S. A. K. I sammanhang med en till Rikets SLänder aflåten Nådig Proposition, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvext.u m. m., liar E. K. M., under den 6 Augusti fövlidet år, för inhemtande af Rikets Ständers yttrande och beslut i ämnet till Rikets Ständers Stats-Ulskott i Nåder öfverlemnat Assessoren I. A. Törnemans, på billighetsskäl grundade, underdåniga ansökning om fortsatt bibehållande å allmänna Indragnings-^ Staten af hans, såsom Commissarie vid det numera upphörda RevisionsContoret för Allmänna Magazins-Ärendenas Utredning, innehafda lön, 777 R:dr, med derunder inbegripne 74 tunnor spanmål, äfvensom E. K. M., uti serskild
Och gjorde Cherubim på förlåten konsteliga af gult silke, skarlakan, rosenrödt, och hvitt tvinnadt silke; Och gjorde till den samma fyra stolpar af furoträ, och öfverdrog dem med guld, och deras knappar af guld, och göt dertill fyra silfverfötter; Och gjorde ett kläde uti tabernaklets dörr, stickadt af gult silke, skarlakan, rosenrödt, och hvitt tvinnadt silke; Och fem stolpar dertill med deras knappar, och öfverdrog deras knappar och gjordar med guld; och fem kopparfötter dertill. Och Bezaleel gjorde arken af furoträ, halftredje aln lång, halfannor aln bred och hög; Och öfverdrog honom med klart guld innan och utan; och gjorde honom en gyldene krans omkring; Och göt fyra gyldene ringar till hans fyra hörner; på hvarje sidone två; Och gjorde stänger af furoträ, och öfverdrog dem med guld; Och satte dem uti ringarna på sidone af arken, så att man kunde bära honom. Och han gjorde nådastolen af klart guld, halftredje aln lång, och halfannor aln bred; Och gjorde två Cherubim af tätt guld, på båda ändarna af nådastolenom; En Cherub på denna ändan; en annan på den andra ändan. Och de Cherubim uträckte sina vingar ofvan öfver, och öfverskylde dermed nådastolen, och deras anlete stodo tvärtemot hvarsannars; och sågo på nådastolen. Och han gjorde bordet af furoträ, två alnar långt, en aln bredt, och halfannor aln högt; Och öfverdrog det med klart guld, och gjorde der en gyldene krans omkring. Och gjorde der ena listo omkring; ena hand bredt hög, och gjorde en gyldene krans omkring listona;
M:t efter omständigheterna fördelas 5 och hafva Rikets Ständer, inseende vigten deraf alt ifrågavarande fästningsbyggnader, utan uppskof, fortsättas, i^sådant hänseende anvisat för innevarande år, utöfver de af Rikets nu församlade Ständer för berörde ändamål redan beviljade 75,000 R:dr, ytterligare 30,000 Bik. lill R. St. Skrifvelse, N:o 175. R:dr, samt för hvartdera af nästkommande två år 105,000 R:dr, att af E. K. M:t efter omständigheterna fördelas. 10:o. Till Topografiska korpsens arbeten är af E. K. M:t hegardt 36,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer, som för ifrågavarande föremål redan anvisat för innevarande år 12,000 R:dr, dertill ytterligare anslagit för hvardera af nästpåföljande år 1852 och 1853, 12,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå. ll:o. Slutligen har E. K. M:t äskat ett årligt anslag af 26,666 R:dr 32 sk. i 3:ne år, eller tillsammans 80,000 R:dr, till kompletterande af reservförrådet för beväringsmanskapet, hvilket anslag vid sista riksdagen beviljades och nu vöre desto mera angeläget, som detsamma begärdes i stället för ett belopp af 28,273 R:dr 16 sk., hvarmed, enligt hvad Krigs-kollegium för E. K. M:t ådagalagdt, ordinarie anslaget för dess utrednings-afdelning hade behöft ökas.
K. M:t tillsatte äfven en komité för utarbetande af förslag till organisation af Sveriges försvar uti alla dess detaljer, och den första fråga, som för denna komité framställde sig, var naturligtvis: huru stor och stark bör den armé vara, med hvilken Sverige skall börja striden? Denna fråga var icke, såsom Frih. Klinckowström yttrat, frågan om armarne och benen af den bild, Frihm framställt; den var frågan om hela kroppen, — den var hufvudfrågan. Jag vill icke bestrida, att den nämnda bildens hufvud bör motsvara ingeniör-korpsen och generalstaben, på sätt Frih:ne Klinckowström och Raab anmärkt; icke heller att dessa äro i stort behof af utbildning och förbättring, hvarpå väl ingen kan tvifla efter de anföranden, bemälde Hrr, den ena vid ingeniör-korpsen och den andra vid generalstaben, här inför K. o. Ad. hållit; men för min del tror jag, att komitén kommit till ett godt resultat, då den bestämt, icke vår krigsfot, utan vår fredsfot till 50,000 man, men på samma gång anser jag denna styrka vara den minsta, hvarmed vi kunna börja striden. På sätt Gr. af Ugglas anfört, är det numera fullkomligt gagnlöst att framkomma med oöfvade soldater. General Lefrén må för 32 år sedan hafva sagt hvad han velat; troligt är, att det af en talare citerade yttrande, som af honom blifvit fäldt, var ämnadt till försvar för den nydanade beväringsinrättningen, hvars vidare utbildande han önskade. Jag tror emellertid, att hvarje officer, som tjenstgjort vid något annat vapen än ingeniör-vapnet, måste medgifva, att det i närv:de stund är ovilkorligen nödvändigt att ega en någorlunda stark och väl öfvad armé, för att i första hand upptaga striden; och den siffra, som komitén i detta hänseende föreslagit, eller 50,000 man, tror jag vara den rätta. Här har ordats om den truppstyrka, som på en gångskulle kunna öfverföras till våra kuster, och Frih.
Lagtima Riksdag kan ej utan egen begäran upplösas förr äu den varit fyra månader tillsammans, derest icke Konungen, såsom i Riksdags-Ordningen sägs, förordnar om nya val till båda Kamrarna eller den ena af dem, i hvilka fall Riksdagen skall, med bibehållande af sin egenskap utaf Lagtima, sammanträda å den tid Konstitutions-Utskottets Memorial M 2. 41 tid inora tre månader från det Riksdagen blef upplöst, som Konungen bestämmer samt må ej vidare af Konungen upplösas förr än efter fyra månader från det sed nare sammanträdets början. Urtima Riksdag eger Konungen, när Han för godt finnér, åtskilja, och vare Urtima Riksdag alltid upplöst innan tid för Lagtima Riksdags sammanträde infaller. Der så oförmodadt skulle hända, att Riksdag, när den afslutas, icke hade staten reglerat eller någon ny bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, fortfare den förra statsregleringen och bevillningen intill nästa Riksdag. Ar åter bevillningens hela belopp bestämdt, men Kamrarne icke om fördelningen deraf ense, då skola och uppdrage Riksdagen sina Fullmäktige utfärda. § 110. Ej må någon Riksdagsman under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för sina gerningar eller yttranden i denna egenskap, utan att den Kammare, till hvilken han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjeltedelar af de röstande instämt. Ej heller skall försöka att våldföra Riksdagen, dess Kamrar eller Utskott eller någon och ankomme på Riksdagen att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta. Blifver Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa til! eller ifrån Riksdagen, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gerning ofredad, galle derom hvad angående våld eller förolämpning emot Konungens embetsmän, i eller för embete, i allmän lag stadgadt är. Samma lag vare, om Riksdagens Fullmäktige, Revisorer elier Justitie-Ombudsman, eller Sekreterare eller Kanslibetjente i någon af Riksdagens Kamrar eller i något dess Utskott, i eller för utöfning af sådan befattning, våldföres eller förolämpas. § lil.
Herr 8i!ver8tolps, Lustaf ^brak»m: Om enkla och klara calculer ej anses bfwcrtygande kan jag det icke hjelpa. Hwad äter Herr LaKerkeims inkast beträffar rörande mitt yttrande om hans räkningssätt, fär jag upplysa att han ej lärer hafwa rätt fattat min mening, Oen falska grund hrvarpä han bygde , war att han nödwändjgk förutsat, te antalet af 16 Ledamöter såsom närwarande. Jag yrkade att proportionen skulle bkifwa än underligare sm Den 20 Gctober. sm han förutsatte ett mindre antal, men akt alla cal, euler, för att wara pälitljga, böra göras pä totalsumman. Herr Rotkils b: I anledning ak hwad Herr istsmmsrlköist yttrat sär jag förklara det jag tror omröstningens bibehållande i U>stotten StändswiS icke kan wara hinderligt för upplysningens befordrande, icke bör fbrmindska Swensta Folkets patnotista tänkesätt; om, som han fäger, man bör undansparka alla barrierer, sä kan nyhnämnde omröstningssätt icke räknas bland de barrierer, som böra undansparkas. Friherre kistäerstosps, 6sri: Fastän jag icke haft den äran wara Ledamot af edert Ständ mine Herrar dä wär Regeringsform hastigt sammanstrcfs, antogs och beswors, torde mig dock icke wara betagit att lika 'som Högloft. Ridderstapet och Adelns andra Herrar Ledamöter ifra för betz helgd och widmagthällande. Jag inser icke hwarsöre en Lag göres om den icke ätlydes — den är dä lika sä öfverflödig, som allt annat hvaraf man sig icke begagnar.
I likhet med hvad vid flere förutgångna Riksdagar egt rum, har äfven vid innevarande Riksmöte framställning hos Rikets S änder blifvit gjord derom, alt enskilda Theatrar måtte i hulvudstaden tillåtas; och hafva, vid piöfning af detta ärende, Rikets Ständer, som i allmänhet anse frihet och täflan utgöra de första och nödvändigaste vilkoren för utvecklingen af så väl den dramatiska, som öfriga sköna konster, de der ej böra påläggas annat tvång, än det, hvilket i ett civiliseradt land påkallas till sedernas och den borgerliga säkerhetens vård, — ett tvång, som är alldeles nödvändigt för deras eget sjelfbestånd, hvilket måste äfventyras, om de erhålla en skef och förderflig rigtning, — äfven hvad den förekomna fiågan serskildt beträffar, trott, att den Kongl. Theatern icke skulle lida något synnerligt mehn genom enskilda Theatrars anläggande i hufvudsfaden, enär med de förmoner af fri local och redan befintliga ansenliga förråd, som den åtnjuter, den alltid lör vara i tillfälle att bättre, än en enskild Theater, kunna uppfylla allmänhetens billiga fordringar och genom en fullkomligare konst-utöfning bibehålla ett företräde framför hvarje enskildt försök på denna väg. Af sådana skäl, och då den rättighet, som Kongl. Theatern nu åtnjuter att, med andras uteslutande, i hufvudstaden gifva offentliga Skådespel, icke synes vara förenlig med våra samhälls-institutioner, hvilka icke lägga några andra hinder i vägen för en fri utöfning af hvilken skön konst som helst, än de, som påkallas af omsorgen för ordningens och sedlighetens bevarande, få Rikets Ständer äfven, i enlighet med Grundlagens stadgauden, hos E. K. Exp editions-Ul skot tets Förslag, till und. Skrifvelsej N.o 27S, 633 M. i underdånighet anhålla, att inrättandet af enskilda Theatrar i hufvudstadeu måtte tillåtas, under iagttagande af de reglementariska föreskrifter, E. K. M. kan finna lämpligt bestämma.
M:s sanclion å beslutet fordrades eller icke; ty, på sätt jag ofvan anfört, vore dervid ingen våda, men deremot vinsten ganska stor, emedan dessa tidsödande öfverläggningar derigenom kunde undvikas och Ständerne komma i tillfälle alt uppfylla det dyrbara kall, för hvilket vi äro samlade, nemi. att endast öfverlägga och besluta om fäderneslandets verkliga angelägenheter. Frih. Cederström, Jacob: Då jag sednast hade ordet och upptog Hr Anckarsvärds yttrande såsom riktigt, i afseende på jemförelse» emellan 5y:de oell y3:dje med derpå följande § i lleg.Fm, förbigick jag alt direet till svaromål upptaga Frih. Sprenglportens föregående yttrande, deruti han ansett grundlagens föreskrift vara fullkomligt tydlig, hvari jag visserligen instämmer, men i ren motsats mot hvad Frih. Sprengtporten påstått, äfvensom i fullkomlig motsats emot hvad Hr Hjerta behagat framställa, då han förklarat hvad emot hans mening blifvit anfördt utgöra advocatur. Den 57 §:n innefattar ingenting annat, än en restriclion af Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta, eller att denna beskattn.-rält endast får ulöfvas af R. St, vid allmän riksdag. Svenska folket, som förut kunnat beskatta sig vid tillfälliga sammankomster på öppna fältet i alla delar af Riket, är nu mera icke dertill berättigad!, utan mäste afvakta allmän riksdag. Detta har hvarken Frih. Sprengtporten eller Hr Hjerta behagat begripa, eller åtminstone ej velat förstå. Den som påstått, atl hans motståndare använda advocalur, frågar jag, med hänvisning lill 07 §:n , 0111 icke Svenska folkets beskattningsrätt, annorlunda än vid allmän riksdag, är förbjuden ; och i händelse all annan tolkning befinnes vara en förvrängd tolkning, lärer också advocaturen tillhöra den sidan, som begagnat detta uttryck. Om man nu ytterligare jemför denna § med ordalydelsen af 73 §:n, innehållande: ”Inga nya pålagor, utskrifningar af manskap ”eller af penningar och varor, må hädanefter, utan R.