Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, i anledning af erhållen åter remiss å Utlåtandet N:o 469. fU. A.) Från Preste-ståndet har Ståts-Utskottet, erhållit återremiss å tillåtandet n:o 1.69, i anledning af väckt motion om pension för aflidne intendenten Theodor Sandströms enka och barn; men som, enligt ankomne protokolls-utdrag, nämnde Utlåtande blifvit af de öfriga 3:ne Riks-stånden godkändt. har Utskottet. med stöd af 7 5 §. Riksdags-ordningen, funnit återremissen icke kanna till någon åtgärd föranleda. •Stockholm den 29 Augusti 1854. StatsUtskottets Utlåtande, N:o 264. Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Aug. 1854, k!. 10 f. ra. Utlåtande, i anledning af väckte motioner om ändring i de vid anslaget till inrättande af en teknisk skola i Örtbro fästa de vilkor. (U. A.) Uti särskilda, med stöd af 56 § Riksdagsordningen väckta, till Statsutskottet remitterade, motioner hafva, inom Preste-ståndet, doktor Gumaelius, och inom Borgare-ståndet, hr C. C■ Hörnstein anfört, hurusom Örebro stad, hvilken under innevarande riksmöte fatt emottaga flere prof af Rikets Ständers välvilja och frikostighet, räknade bland dessa det anslag af 5000 r:dr årligen, som blifvit staden beviljade tili inrättande af en teknisk elementarskola derstädes. Samtidigt med detta anslags beviljande, inträffade emedlertid den eldsvåda, som, efter hvad kändt vore, hemsökt nämnde stad och ödelagt en betydlig del af densamma. Genom denna olycka hade stora svårigheter uppstått för stadens innevånare att uppfylla det med sagde anslags beviljande förenade vilkor om anskaffande af passande lokal för skolan.
Spens' förslag, så lärer det endast skilja sig från Hr von Hartmansdorfifs derigenom, att Grefven begagnat uttrycket val af riksdagsman, i stället för val till riksdagsman, men, ehuru ringa skilnaden är och ehuru det är svårt att göra sig reda för hvaruti någon skilnad skulle uppstå, torde många, lika med mig, erinra sig huru vi här åtminstone vid 3 riksdagar hört timmar långa discussioner, som för oss visat skilnaden emellan val till Utsk. och val af Utsk., och således torde det icke vara så alldeles olämpligt alt välja termer, som icke kunna anses tvetydiga. Det är just denna erfarenhet, som gör alt, ehuru det eljest kunde betyda detsamma, den kortare redaction, som Frih. Sprengtporten föreslagit, kanske icke är lämplig. Men jag hemställer till Hr von Hartmansdorff, om han ej ville tillåta, att orden val till riksdagsman förändras till val af riksdagsman, hvarigenom lians förslag blir lika med det Gr. Spens uppgifvit, tia tror jag att alla de cathegorier, som kunna komma i fråga, äro bestämdt upptagna, och då lyder meningen så här: ”Ingen, som är under 25 år gammal, må utse valman, eller väljas dertill, eller deltaga i val af riksdagsman, inom Stånd, der ombud omedelbart utses.” Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han riktigt uppfattat Hr Rosenblads mening, hade Hr Rosenblad ansett Hr von Hartmansdorffs förslag innehålla orden: val till Don 3i October e. m. 445 riksdagsman; det innehölle likväl orden val af riksdagsman, och alt det vore Gr. Spens, som begagnat orden val till riksdagsman, ehuru han, om Hr Landtm, rutt fattat hans mening, icke derå lagt särdeles vigt. Frih. Sprengtporten: Min anmärkn. är visserligen ganska obetydlig, men jag tror att meningen kunde tydligare uttryckas, om det hette: ”inom Stånd, af hvilka ombud omedelbart utses,” än om det står: ”inom Stånd, der ombud omedelbart utses. Ordet ”der” har afseende på en ort och icke på en persona moralis, eller Ständ, som här är i fråga. Hr von Hartmansdorff:
General Adjnt. och Öfwerstens m. m. Herr Grefwe Löfwenkielms Memorial, att antingen de Reducerade Officerare af Lif, Gardet tilt Häst och fd. Swensta Gardes-Regementet matte, lika med Officerarne wid f. d. Östgötha Cävalteri. Regemente och Adelsfanan, fa bibehålla sina Lönings-förmaner pa lifstid, eller ock detze sedNareS inom någon wi§ tid indragas, i likhet med hwad för de Hörre blifwit bestämdt. vt suxr». Lx krotocollo^ O. ^Imyuist. Den i8 Julik. - 1871 Utdrag af protokollet, hället hos.^Zgwärd. Prest, Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Örebro den 18 Juiri 1812. S. D. ^ag - Urffottets den 16 dennes pa bordet lagde Project till en Allman Författning emot olof, ligt bruk af starka Drycker och Lerås olösliga ut, minutering, dies, i anseende lill derwid gjorda anmärkningar, till Lag, Utskottet atersörwisadt. vt supra. Lx krotocollo, kO. ^ 1m reuist. Utdrag af protocollet, hållet hos Högwsrd. Prcst-Srän-et, wid llrtima Riksdagen i Örebro den 18 Julik 1812. S. D. ^tats-Utstottcts den 16 vennes pa bordel lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition om nödwänvigheten af en Stuteri, Inrättning uti Skane, samt att de i MalmöhusLän belägne Flyinge och Dahlby Kongsgardar ma dertill anwändas, blef af Prest-Ståndet bifallit, med tillagd underdånig önskan att Hans KonglMaj. t i Nader täcktes at Hans Kongl. Höghet KronPrinsen uppdraga styrelsen och wärdén af berörde inrättning, och att denna inrättning i framtiden likaledes ma utaf någon ibland de Kongl.
24) Af Hjersås socken tillhöra 2-f mantal i judicielt och administrativt hänseende Willands härad. 25) j7^ mantal af Wånga socken tillhör i judicielt och administrativt hänseende Örkeneds socken i Östra Göinge härad. 2,}) Af Nosaby socken höra byarne Näsby och Nosaby, utgörande donerad stadsjord, i judicielt och administrativt hänseende till Christianstads stad, så att under landsrätt höra endast 14j mantal. 27) Af Hjersås, som i ecklesiastikt hänseende tillhör Östra Göinge härad, tillhöra 2J mantal i judicielt och administrativt hänseende Willands härad. 28) Annex till Jemshögs socken i Blekinge län. 29) iyG förmedlade mantal af hemmanen Ynde och Walsjö tillhöra i ecklesiastikt hänseende Sölvesborgs landsförsamling i Blekinge län, men i öfrigt Willands härad, ehuru de äro belägne inom Blekingska gränsen. 30) 3 förmedlade mantal (Yngsjö by) lyda i judicielt och administrativt hänseende till Gerds härad. Ungefär £ af befolkningen, nemligen de som i och för handeln och sjöfarten bo i Ahus, hvarest finnes Christianstads hamnoch lastageplats, tillhöra i judicielt och administrativt hänseende Christianstads stad. 31) Annex till Christianstads pastorat. 32) Af denna socken, som i ecklesiastikt hänseende tillhör Vestra Göinge härad, tillhöra f mantal i judicielt och administrativt hänseende Gerdshärad. 4 Christianstads län. Administrativ indelning. och Nosaby byars mark, jemte de jordar och lägenheter, hvilka äro under Eders Kongl. Maj:ts och Kronans ägo, utgör 3,734 tunnland; 2) Engelholm, belägen vid Rönne å på i mils afstånd från Skelderviken. Staden utgör en församling och med Munka Ljungby socken till annex ett pastorat, dock finnes Garnisonspastor för den i staden förlagde afdelning af husarregementet Konung Carl XV. Stadens med derunder lydande områdes mark utgör 633 tunn2, 5 kappland.
Sedan beslut är taget att Betänkandet skulle punktvis afhandla5, torde discussionerna till dess uppskjutas; imellertid har det intet kunnat undfalla mig den olikhet 11 ti lånerätlighet som den är tillagd, som lånar på eflecter emot Jordbrukaren, då den förre får låna lill och med 18,000, och den sednare 6000 R:d Med Herr Cederschöld instämmer jag deruti, att genom den nedsalta rentan till 4 ProCent förfelas ändamålet med det stora lånebiträde, som mi af Ständerna bevilljas. Till hvilket ändamål ar det bevilljadt, om icke till undsättning för de skuldsatta, som af hvarjehanda orsaker, ehuru verkligen förmögne, dock hafva brist på penningar, att göra redo för sig? Det är då nödvändigt, a-tt bereda en tillgång att få emot laglig renta låna penningar, hvilket skall tvinga dem som hafva penningaratt låna ut, att hålla sig vid samma renta, som tages i LåneDisconten; alt i närvarande stund tänka på uppodlingar, är sä mycket mindre lämpligt, som tnan icke har afsättning på de produeter, som den redan cultiverade jorden Den 29 Juli f. m. 157’ frambringar, och denna äfven icke kan bringas till den goda häfd i brist af arbetare m. tn. Då lån icke får lemnäs utan emot första inteckning, så är naturligt, att de förmögnare, sorn äga skuldfria eller ock med ringa skuld behäftade egendomar, skola begagna denna förmonliga låneanstalt, men deremot de egentligen nödställde blifva ohulpne. Grefve Lillj ener antz: Jag beder få Anmärka, att om de smärre Disconterna, synnerligen Götha Canals, icke fånge emottaga
Gifven Stockholms Slott ,den 17 Martii 18*8* Kongl. Maj:t har af Riksens Ständers der» 2 i denna månad aflåtne underdåniga Skrifvelse , i anledning af hos Riksens Ständer förekommen fråga om framtida användandet af Tullgarns Kungsgård, inhämtat, huruledes denna Kungsgård, hvilken, efter Kongl. Majit» Kärälskelige Herr Faderbroder, Hans Kongl. Höghet Hertig Fredric Adolphs död, åter tillfallit Kongl. Majit och Kronan , i stöd af Kongl. Brefvet den 1 Junii I807 , blifvit, med vissa vilkor och förbehåll, till Kongl. Maj:ts Kärälskeliga Faster, Hennes Kongl. Höghet PrinRidd. och Ad. Fröt. V 3. a Afd. 3, 4* i8 Den ig April. sessan Sophia Albertina , under Dess lifstid olverläten till full disposition och åtnjutande af alla derutaf flytande Inkomster; och erne. dan, vid ett sådant förhållande, Riksens Ständer ansett något hinder icke möta för deras förordnande om ifrågavarande Kungsgaid, dä den, efter Hennes Kongl. Höghet Prinsessan kan blifva ledig, samt dessutom harvid den serskildta omständighet skall förekomma, att så framt Riksens Ständer icke nu på förhand fastställa, huru med samma Kungsgård, efter He nnes Kongl. Höghets död bör fötfaras, dispositions-rattigheten deraf möjligen skulle kunna dem betagas, enär, enligt Författningarnes föreskrift, Kongl. Maj;ts och Rikets KammarCollegium åligger, att genast draga försorg om Utarrenderandet af sådana lediga KronoLägenhetcr; ty omförmäla Riksens
Betänkande N\o 47' §* ,9* Kronans^räknin^ ^ de städert der Kronan för närvärande inga huseger, der sådanc förut skola de, så vidt behofvet efter i5 §. kräfver, på Statens icke finnas. bekostnad anskaffas och inredas, och så väl desse som de redan befintlige Kronan tillhörige framgent på enahanda sätt underhållas. 2:0 Om sättet, huru ständig inqvartering skall utgöras, (i det fall på vederbörande Inqvarterings-gifvares val får ankomma, alt utgöra inqvarteringen in natura eller i contant.) §• *4. Ständig inqvartering för dem, som enligt 1 §. äro dertill berättigade, skall i de städer, der, med afseende å Rikets säStäJer;der tr"Pkerhet och försvar, Kongl. Maj:t i Nåder pröfvar nö per förläggas, aro -nr ? ■ • till deras inqrårte digt, att trupper till fortfarande tjenstgöring förlägga, ring förpiigtade. utgöras på sätt nedanföre förordnas. §• Ali gemenskap skall bo i Kronans hus, hvilka antingen redan äro eller framdeles blifva till caserner inredde, der ock så ka1 °r ed" öir"tb" slor ^ Öfveroc^ Under-Befäl, som anses nödig till «i tiUuppsigtVamt vidmagthållande af ordning inom den casernerade trup for hästar består pen, bör inrymmas. Så skall ock för truppen tillhörande hästar Kronan bestå nödiga stall och andra till magasin och förvaringsrum för fourrage m. m. erforderlige hus: nemligen för Cavallerie och Artillerie in natura, men för Infanterie i contant, enligt taxan lit. A. Den återstående delen af befälet, äfvensom garnisonens öflige Stater erhålla inqvartering antingen in natura eller i contant, i förra fallet enligt tariffen lit. D., och i senare enligt faxan lit. B §. 16.
Den föreslagna nya segelleden lärer endast vara alsedd att begagnas för den med mindre fartyg och båtar bedrifna kustfarten, hvarföre densamma måhända icke skulle komma att medföra något egentligt gagn lör de fartyg af jemförelsevis större dimensioner, sorn till sjöfarten på Östersjön och Bottniska Viken allmännast användas. Vid betraktande af dessa förhållanden och enär all uppgift saknas om och i hvilken mån invänarne i deri ort, der den af motionären förordade nya kommunikalions-leden skulle till vägabringas, äro villige att bidraga till densammas åstadkommande samt åtaga sig ansvarigheten för dess framtida underhållande, finner Utskottet sig för närvarande föranlåtet hemställa, 30:0 att Herr Bäckströms motion angående stats-anslag för beredandet af en inre segelled mellan Furusunds-fjärden och Norrtelje-viken icke må af Rikets Ständer bifallas. För att bereda på samma gång en sjökommunikation, hvarigenom iandtmannaprodukters tillförsel till hulvudstaden från dess närmaste granskap skulle underlättas, och till lalle lill odlandet af flera hundra tunlands fruktbar mark, har, inom Bonde-ståndet, al Riksdagsfullmäktige!! Johnn Guslaf Wasmuth från Stockholms län löreslagjts: alt Rikets Ständer måtte bevilja ett räntefritt lån å 20,000 R:dr Runt lill kanal-an/uggntny mellan Edsvikens nairn udde, och sjön Norrviken samt vidare från Skclhiora kungsgård och gvarn vid denna sjö lill Hagby-sjön och den omkring en mil långa samt nästan öfverallt segelbara frq Uenlun a-sjön; och har motionären yttrat sig förmoda, att den kostnads-summa, sorn utöfver detta bidrag af allmänna medel måste bestridas och hvilken skulle uppgå till samma belopp, som det föreslagna lånet, kunde med säkerhet påräknas utaf ett lör företaget bildad t särskildt bolag.
Hon visste förut att detta besök ej var Gabriella likgiltigt; men hvad hon icke visste och aldrig drömde om, var allt det som passerat på de par timmar Arnman varit der; och naturligtvis fick hon ej heller veta det af Gabriella. I stilla enformighet, afbruten hvarken genom besök af Arnman eller några underrättelser från den frånvarande brudgummen, gick vecka efter vecka, månad efter månad. Man var redan i September, och Gabriellas rastlösa oro räknade dagar och timmar. Arnmans bild var strängt förvist, och om den det oaktadt öfverraskade henne, då hon endast ville tänka på Rosenberg, bad hon innerligt om förmåga att glömma den, som hon ej borde egna en enda tanke, en enda känsla. Men hur Gabriella bad, blef hon ej bönhörd, och ofta ertappade hon sig sjelf på en längtansfull blick åt den sida, hvarifrån tulljakten plägade komma. Men den kom ej mera. Ingen talade om jaktlöjtnanten, och aldrig skulle Gabriella haft mod att fråga efter honom – hon visste ju hvarföre han ej mera syntes till. Det enda, som något skingrade vår hjeltinna, var omtanken för Lenas utstyrsel. November var bestämd för hennes och Petter Lindgrens bröllop, och sedan skulle de bo i en liten stuga, som Birger låtit bygga på östra sidan af ön. Men då Oktober ingick, kunde Gabriella nästan icke mera arbeta. Hon började tvina bort. Hennes själs oupphörliga och spännande oro fick slutligen ett välde öfver kroppen. Haraldson var nära i förtviflan öfver sin älsklings tillstånd. Erika talade förnuft. Birger tröstade med ett hopp, som han ej sjelf kände. Till och med Anton trodde nu att endast Rosenberg bodde i Gabriellas hjerta, och derföre sökte han med ihärdighet att ingifva henne sin egen verkliga öfvertygelse att kaptenen skulle återkomma. Allt var fåfängt. Gabriella nedsjönk slutligen, mattad af flera qval än någon anade, på sjukbädden; och innan hon lemnade den hade jorden redan slutat sin bana omkring solen. Man tecknade ett nytt år, och likväl var brudgummen icke återkommen. Huru hemskt förflöto ej dessa vintermånader på den ensliga Tistelön. Om nätterna vankade gubben, liksom under dagarne, upp och nedför trapporna till sin älsklings rum.
I annat fall ersattes den af ett bredvid salen liggande serveringsrum, inredt med skåp och skänkar för silfver, glas, porslin och duktyg. De prydnader, som bruka uppställas på buffeten, få då sin plats på panelhyllan. Matbordet, ett aflångt, fyrkantigt ekbord, skall kunna utdragas, — lösa bordsskifvor användas ej numera — och elektrisk ringledning, slutande i en knapp vid husmoderns plats, däri vara inledd. Stolarna spela en mycket viktig roll. De få ej vara höga, tunga och skrymmande, men ett hufvudvillkor är, att man skall sitta väl och bekvämt på dem. Vackert är att kläda dem med brunt skinn som fastnubbas med mässingsstift; men äfven oklädda ekstolar med träsitsar användas. Det elegantaste, men också dyrbaraste är att kläda sitsar och ryggstöd med läderplastik, hvilket arbete, — läderplastik nämligen — emellertid lätt inläres och kan utföras af frun i huset själf, o m hon n. b. hör till de mycket flitiga. (Ganska nöjsamt!) Om vi nu till sist påminna o m ett säkert väggur, hvars fodral är i stil med rummets inredning i öfrigt, tro vi oss ej hafva förbigått något till en tidsenlig matsal hörande. Må nu emellertid ingen af det sagda draga den oriktiga slutsatsen, att den nu bebeskrifna matsalen vore den enda tillåtna eller den enda att anse som fullt chic. Det står naturligtvis en hvar fritt att själf välja, hvilken stil han behagar, blott den troget genomföres. Hvarför icke t. ex. en fornjtiordisk gästabudssal med gamla sentenser kring väggarna, för att icke nämna en hel .del fantastiska inredningar å la japonaise, å la mauresque etc,? Icke heller vilja vi tillråda någon, som har ett gammalt möblemang från en tid, då ännu ej detta tal om olika stilar låtit höra sig, att göra sig af därmed. Dessa gamla möbler äro vänner till ens vanor, och ej utan saknad, ja må- hända vantrefnad, skulle man se sig skild från dem. Och vare det långt från oss att vilja förleda ungt folk, hvars tillgångar äro strängt begränsade, att begå extravaganser, då de sätta b o!
Resande* om användandet af den till Ståderne donerade jord ; rörande väckt fråga om tidens förlängande för de allmänna utskyldernes erläggande; om befrielse för Skogsägare från kostnaderne till Klamparelaget i Götheborg ; i fråga oni medel att befordra Svenska Jerntiilverkningars och Manufactur-arbetens afsättning ’ på Norra Americay i anledning ef gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om fyrönoBetjeningen3 påskrift å Allmogens Kungörelser, innan de från Predikstolarne uppläsas* rörande väckt fråga oro upphåfvande af Hemförare-Båt-Gillet i Göthe»; Vtn 5» Auguut fftj Iborg j om föreslagen förändring uti Examina för inträde i de Civila EmbetsVerken; rörande ett förbåttradt Skolväsende i Landtförsamlingarne , samt rörande gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående skyldighet att in natura lefverera Hö och Halm tili Kongl. Hofstallet i Stockholm, Sårjkildta Ufjkottets: Om försäljning af Committerades till reglering af Rikets Styrelseverk tryckta underdåniga Betänkande med tillhörande handlingar. ExpeditionsUtJkotlets: Rörande föreslagen Controll derå, att Riksens Ständers beslut måga vid hvarje Riksdag blifva till Kongl. Maj;t expedierade. 4) Godkännande af ConstitutionsUtskottets nedannämnde förslag, till den behandling 56 §. RegeringsFormen föreskrifver, nemligen: till ändring i 68 Riksdagsordningenj till ändring i 21 §. samma Grundlag; till ett tillägg i 79 §. Riksdagsordningen; angående ett tillägg i 4 mom. 1 §. TryckfrihetsFörordningen; om upphäfvande af 8 mom. 4 §. TryckfrihtesFörordningen; om ändring i 67 §. Riksdagsordningen; -rörande ändring i 60 § RegeringsFormen; samt om uteslutande af ett helt moment, och någon del af ett annat, i 5 §.
Brefvet den 21 September 1839 en reglering af detta båtsmanshåll blifvit, efter vederbörandes hörande, verkställd, dervid, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers förut fattade beslut, på städerna sjelfve komme att bero att vid hvarje riksdag hos Rikets Ständer göra anhållan om den förändring i denna reglering, hvartill städernas stigande eller sjunkande välstånd eller andra omständigheter kunde föranleda; och som efter nämnda tid en icke obetydlig förändring i afseende å flera städers välstånd egt rum, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och till nästinstundande riksdag framlägga ett på nuvarande förhållanden bygdt förslag till förnyad fördelning af städernas båtsmanshåll. Stockholm den 26 Februari 1866. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande Jtä 4. 7 N:o 4. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Febr. 1866, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion, om utredning och ett närmare bestämmande af den rustning sskyldig het, som må åligga mjöloch sågqvarnar, hvilka, i förening med jordegendom, en sådan skyldighet utgjort, men blifvit derifrån befriade. Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion (N:o 109), har Jöns Andersson från Malmöhus län anfört, att, sedan genom Kongl. Kungörelsen den 30
Vakansafgiften för nya ordinarie roteringen får icke förblandas med tillfälliga vakansafgiften, som vid försummad rekrytering utgår af effektive rotar, men efter en betydligt lägre beräkning. Fordringarna på det manskap, som kunde antagas, hafva väl inom båtsmanshållet varit betydligt lägre, än inom knektehållet, men hafva genom senare författningar blifvit något höjda. Likväl få båtsmän antagas utan afseende på längd. Bestämmelserna för tjenstetid och afgång äro ungefärligen lika. Båda dessa förhållanden äro emellertid oberoende af knekteoch båtsmanskontrakt. Föreskrifterna härom förekomma hufvudsakligen i generalmönstringsinstruktionerna. Dock är genom Kongl, resolutionen på allmogens besvär den 1 Augusti 1727 försäkradt, att, »allmogens knektar, sedan de en gång såsom duglige blifvit antagne, måga ej kasseras eller förafskedas utan deras rusthållares och rctars vetskap och innan de befunnits för ålderdom, sjuklighet och andra skäliga orsaker böra lösgifvas». Detta stadgande är ock gällande för båtsmanshållet. För den vanliga fredstjenstgöringen å stationerna uppfordras roterade båtsmanskompanierna hvart tredje år under 12 månader. Denna tjenstgöringstid ligger till grund för beräkningen af beklädnadsbidragen, och kan således anses såsom den normala, ehuru kompanierna kunna, då så erfordras, oftare på kortare eller längre tider uppkallas. I jemförelse med den indelde soldaten har således båtsmannen en ganska tung tjenstgöring. Rotehållaren vid knektehållet bidrager numera icke till soldatens beklädnad, men båtsmansrotehållaren betalar ett icke obetydligt beklädnadsbidrag och skall dessutom hålla båtsmannen med kappsäck och små persedlar d. v. s. skjorta, strumpor och skodon. Om, till följd af möjligen något större fordringar på det manskap, som tillsättes till soldat, än på båtsmannen, någon större kostnad för rotehållaren, genom förändring af båtsmansrotar till knekterotar, verkligen skulle uppkomma, eller med andra ord, om rotehållarne skulle få betala sina soldater mera, än de nu betala båtsmännen, vinna de dock å andra sidan åtskilligt genom förändringen.
Så vidt Revisorerne kunnat inhemta, kostar nemligen för närvarande kalisalpeter 8 R:dr, trublerad Ostindisk salpeter 7 R:dr 50 öre ä 8 R:dr, raffinerad Chilisalpeter vid pass 6 R:dr per lispund, samt den råa Chilisalpetern, som användes för jordbruket, omkring 3 R:dr 40 öre. Tiden torde derföre vara inne för upphörande med uppmuntran af denna näring, hvilken dessutom beröfvar jordbruket ett kraftigt och behöfligt näringsämne. — 89 — § 4. Vid anställd inventering den 8:de September befnnnos säkerhetshandlingarna i behörig ordning; och utgjorde de utlånta medlen samma kapitalbelopp, som vid 1861 års slut, eller 800,000 R:dr. Topografiska kåren. Räkenskapen, som ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, har hos Revisorerne icke gifvit anledning till någon erinran. Inkomster och utgifter upptagas sålunda: Debet. Uppbörd. Statsanslag till topografiska arbeten Dito « militär-karteverket Innehållna tjenstgöringspenningar Krigs-arkivets räntemedel Ersättning från Sjökarte-kontoret för karttryckning.. Till Hermelinska karteverket • » länsdito militär - dito Balans till år 1862: Skuld Kredit. Utgifter: Triangel-mätning Rekognosering Revisionsarbeten Resor Koppartryckning Fotografi och galvanoplastik m. m. Hyresmedel m. m. Elektriska Telegraf-verket Dess räkenskaper, hvilka blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade med anmärkningar, redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: l:o Anläggniugsmedel. Debet. Balans från år 1860: Af Kongl. Stats-kontoret levererade 221.000: — Af Kongl. Jernvägs-styrelsen levererad andel i kostnaden för uppsättning af impregnerade stolpar utefter vägen mellan Stockholm och Södertelje 1,641: 39. Kredit. Utgifter: Ersättning till underhållsmedlen för år 1860 erhållna effekter för anläggning af Haparanda—Kukkola linien 1,437: 50. 214,621: 38. Balans till år 1862: Debet.