Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. anhålla, ”att en författning må blifva utfärdad, hvarigenom stadgas, att alla hemman som dels på grund af K. resolutioner, dels på grund af privilegier äro befriade från kyrkobyggnad, icke i fråga om skolbyggnad må fä tillräkna sig samma frihet, utan tillförbindas att deltaga i anskaffandet och underhållandet af tjenliga rum för de folkskolor, som inom församlingen finnes eller blifva inrättade”. Såsom skäl anförer Utsk., alt det ”med billighet och rättvisa öfverensslämmer all då alla inom samma församling boende för sina barn njuta lika fördel af folkskolor, och jemväl alla böra, i mån af innehafvande hemman eller annan, visst taxeringsvärde åsatt lägenhet, utan undantag, till desammas anskaffande och underhåll bidraga”. Den här uttryckta grundsats må vara i och för sig sjelf ganska riktig, men, om man antager den, hvarföre skola dä icke alla hemman deltaga i kyrkobyggnad, ty kyrkan är väl lika behöflig för alla som skolan. Den jemförelse, Utsk. här begagnat, är icke användbar, ty den kan icke antagas med mindre, än att kyrkan nedsättes under skolan. Då vissa hemman, egenteligen i de eröfrade landskapen, blifvit från kyrkobyggnad befriade, kan jag icke, för min del inse hvarföre man, om de likväl böra med den ifrågavar. afgiflen betungas, skall anställa den otjenliga jemförelsen. Jag tror således, att Utsk. behöfver närmare tänka pä saken och bättre, än som skett, uppställa ordalagen. Mig är sagdt, att PresteSt. återremitterat denna punkt och jag anhåller, att R. o. Ad. mätte göra sammaledes. Emedlertid torde Ridd.sekreteraren lemna upplysning om den åtgärd frågan i de öfriga Stånden vunnit, på det att intet misstag derom måtte, genom min uppgift förvållas. I anledn. häraf tillkännagaf undert. Ridd. sek re te rare, att någon underrättelse om de öfriga RiksStms uti förevar, ämne fattade beslut ännu icke till R. o. Ad. ankommit. Hr Ribbing, Bengt:
Sl:s und. skrifvelse ang:de skyldighet för egare eller innehafvare af säterier m. 11. slags hemman, att i fjerdingsmannabestyret deltaga samt om utfärdande af instruktion för fjerdingsman; blef detta skrifvelseförslag, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Frih. Cederström, Claes Rud., ånyo bordlagdt, för att i den ordning, det inkommit, företagas lill pröfning. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 13, angtde tullbevillningen, hvarvid nu bland de punkter, hvarom R. o. Ad. förbehållit sig all serskildt besluta, förekom: 4:de punkten, ang:de artikeln bark. Den i afseende på denna artikel af Hr Weslin vid Utsk:s betänk, fogade reservation uppplästes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., som derefter yttrade: Ståndet har af de uppläste handlingarne förnummit, att 2 förslag blifvit gjorda, dels att förtulla barken icke längre efter mål, utan efter vir/t. Detta förslag har Utsk. afstyrkt. Det an - Den 2 Juni f. m. 263 dra förslaget är, att nedsätta tullen ifrån 24 sk., sora den för närvar, utgör för tunnan, till 16 sk. eller enl. K. M:s nåd. propos. till 32 sk. för Sk$\ På den andra sidan har det varit fråga om att höja tullen till 28 sk. för tunnan. Om man då förblifver vid den tullafgift sora för närvar, gäller, nemi. 24 sk. för tunnan, så har man hållit medelvägen, hvarken antagit det högsta eller lägsta som blifvit föreslagit. Jag anhåller följagleligen att R. o. Ad. ville låta tullen på ekbark bestå sådan han i nuvar. taxa är bestämd. R. o. Ad. biföll att såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, tullbestämmelserne i 1845 års taxa skulle fortfarande blifva gällande för artikeln ekbark. 5:te punkten, ang:de artikeln ben. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Det tillhörer således Fattigvården äfven, att i sin mån motverka allt Tiggeri, allt lättjefullt och obehörigt kringstrykande; och den bör för öfrigt, så vidt ske kan, söka förekomma fattigdomens tillväxt samt bereda dess förminskning. §. *, Fattigvården skall besörjas antingen särskildt inom hvarje Församling eller Socken eller ock gemensamt inom flere Församlingar eller Socknar enär de vilja derom sig förena samt, vid sådan händelse, hvardera genom Beslut på Allmän Sockenstämma dertill bifaller. §• 3‘ Styrelsen öfver Fattigvården tillhörer Kyrkoherden i hvarje Församling, eller den hans ämbete förrättar, såsom Ordförande, och de Församlingens eller Socknens Ledamöter, hvilka den vid Allmän Sockenstämma utser att med honom deruti deltaga. Om Fattiges, Nödlidandes och Behöfvandes indelning, samt huru de böra vårdas och understödjas. isR Betänkande dm Fattigvården i Riket. §. i. De Fattige, Nödlidande och Behöfvande , som, i saknad af egna tillräckliga tillgångar för sin bärgning, äro föremål för Fattigvård, indelas i fyra klasser» i:o Barn under 15 år, antingen Fadereller Moderlösa, eller hvilkas Föräldrar alldeles icke eller blott till någon del förmå att dem försörja och uppfostra. 2:0 Personer öfver 15 åt, hvilka ega full arbets-* förmåga och kunna genom sitt arbete för ; sörja sig, men sakna ar bets-tillgång. 3:0 Personer öfver 15 år, hvilka antingen ära mindre arbetsföre och ej kunna genom sitt eget arbete fullkomligen försörja sig, eller ock vid särskilda händelser, såsom Barnsbörd eller sjukdom och andra olyckor, sakna egne tillracklige tillgångar för sin vård och sitt uppehälle: samt 4:0 Personer öfver 15 år, hvilka genom obote1 i ge kroppseller sinnes sjukdomar, vanförhet eller ålderdom äro tili arbete alldeles oförmögne, §. 2.
Å nyo föredrogs och bifölls Lagutskottet* den 28 sistlidne Augusti under N:o g3 afgifne, och den 17 derpåfÖljde September på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om Lagförklaring, angående rätta grunden för förvandling till fängelse vid vatten och bröd af böter, sorn ådömmas för sådane stölder, hvilka enligt allmän Lag ligga i tväböte mot annan tjufnad. Företogs till pröfning LagUtskottets den 28 sistledne Augusti under N:o g4 afgifne, och den 17 derpåföljde September på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 2 förut meddeldte Betänkande, öfver väckt motion, om anstalt till beredande af noggrann efterlefnad af Kongl. Förklaringen den 14 Maji i8o5 och öfrige Lagbud, rörande Lagfart å fast egendom. Herr Ribbing, Arvid'. Då fråga sista gången här förevar om skyldighet att upp - 3o4 Den 23 Octo ber e. m. visa åtkomsthandlingar, när lagfart sökes, blef Utskottets Betänkande återremitteradt på den grund, att man ansåg äganderätten vara tvifvelaktig, om den endast genom vittnesmål skulle styrkas. Lagutskottet har icke deslomindre vidhållit sitt förra förslag, yttrande sig sålunda: att enär lagfart sökes j de handlingar, som styrka förre egarens åtkomstj böra uppvisas, samt innehållet deraf i Lagfartsprotocollet antecknas. Kunna icke sådana handlingar företes, då må förre egarens åtkomst genom annan laglig bevisning styrkas. Jag förblifver vid min förra mening, och yrkar afslag å Utskottets sednare Utlåtande. Ehuru jag visserligen ej vill vara envis, anhåller jag dock ödmjukeligen om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition derå. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marska/ken gjorde proposition till bifall å LagUtskottets förevarande Utlåtande. Ropades
Utdrag den 3ö Julii 1829. 113 Svärsoch Oeconomie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N:0 44j i frågan om inställande af ali påbörjad eller verkställd indelning till Ordinarie Rotering af hittills oroterad jord, under den al i denna månad, fattade Beslut, hvarigenom PresteStåndet bifallit samma Utlåtande, under uttryckligt förbehåll, att derigenom ingen förändring må föranledas uti den Gomministrarne, till följd af äldre uti Presterskapets Privilegier befästade och äfven sedan upplifvade Kongl. Författningar, medgifna rättighet-, att från deras boställen få Ordinarie Roteringstungan till andra onoterade, men roteringsskyldige Hemman inom Regementets Stånd öfverflyttad, ej eller någon rubbning uti de Roteringsflyttningar, som, till följd häraf, redan skett, de må hafva blifvit Verkställda för eller efter rBaä års Riksdag, eller något hinder för dem, som uti' hittills gällande Laga ordning kunna hädanefter åstadkommas; men Bonde-Ståndet, som redan bifallit förrberörde Utlåtande, N:o 44’ ansåg säg icke kunna uti inbjudningen deltaga. S. D. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, under N:o i43, aFgifna och, den 20 innevarande månad, på bordet lagda Utlåtande, i anledning af väckt motion om belåningsrättigbet uti Publika Fonder å ritorr Spannmål, blef, vid förnyad föredragning, af Ståndet bifallet; i följd Bilt. till 11. St. Utdrag den 3o Julii 182.9. hvaraf till Banco-Otskottet öfverlemnades att, j afseende på grunderna och vilkoren för Spannmåls belåning uti Rikets Ständ.ers Banco-Discont eller Låne-Contoir, samt de för sådant ändamål nödiga reglementariska föreskrifter, med förslag till Ständerna inkomma. S. D.
Bet. IV.-o 84. genom tjenliga framställningar till skjutsingen, och sedan hugade speculante-r jemväl lemnats tillfälle att göra sina anbud, så vidt möjligt vore, söka bereda ingåendet af sådana entreprenader, hvarvid, om någon vilke för blotta skjutslegan åtaga sig skjutsningen, ett sådant anbud ovilkorligen borde antagas, samt, vid frågor om andra anbud, pluraliteten af skjutslaget, efter förmedlade Hemmantalet räknadt, ega bestämma antagandet eller förkastandet deraf; hvarjemte Kongl. Maj:t, efter Rikets Ständers underdåniga begäran, tili beredande af möjlig lättnad för dessa skjuts-entreprenader, i Nåder tillåtit att, derest Kongl. Maj:ls Befallningshafvande funne det ulan olägenhet för Krono-skjulsens behöriga bestridande, antalet af de hästar, hvilka, efter hvad hittills varit antaget, borde dertill utgöras, kunde på något ställe nedsättas, hvarigenom hemmans-egarne, då de tillika befriades från gästgifveri-skjutsen, kunde hålla ett mindre antal hästar och större antal boskap, en sådan nedsättning, då den af hemmans-egarne önskades, finge för den tid skjuts-entreprenaden egde rum, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande medgifvas, dock på ett sätt, att derigenom kronorskjutsnings-skyldighetens lika fördelning , alla vederbörande emellan , icke rubbades; äfvensom att, då öfverenskom - Allni. Besv.- och Occ.-TJtsk. Bet. N.o 8/f. 21 melserne örn skjuts-entreprenader blifvit mera allmänt inom ett helt Härad antagna, den pä olika skjutsnings-ställen till olika belopp utgående entreprenad-afgiften finge sammanräknas och fördelas lika på alla skjutsmngs-skyldige hemman inom Häradet, så vida vederbörande Hemmans-egare derom öfverenskomme.
Utskot - Bevillnings-Utskottets Betänkande JV& 9. 33 Utskottet, som i allo instämmer i de till stöd för motionen anförda motiver, liar ansett, att något från de allmänna föreskrifterne afvikande stadgande i afseende på debitering och uppbörd af sjöfolks personela utskylder desto mindre är vidare erforderligt, som, enligt sednast utfärdade mantalsskrifningsförordning, skeppsbesättningar numera skola mantalsskrifvas i den ort dit fartyget hörer; och har Utskottet alltså skolat hemställa att stadgandena i § 88 måtte upphäfvas och hela denna § således uteslutas. § 89. Stadgandet i § 89, hvarigenom handlande, fabriksoch andra näringsidkare ålägges ansvarighet för utskylder, som blifvit påförda de hos dem vid mantalsskrifningstiden sysselsatte handelsoch fabriksbetjenter samt gesäller och andre arbetare, har Utskottet funnit icke kunna qvarstå i dess närvarande utsträckning. Redan efter det s. k. laga försvarets upphäfvande, hvarigenom alla till arbetsklassen hörande personer kunde sjelfständigt mantalsskrifvas och beskattas, var ansvarighetens bibehållande oformligt och mot arbetsgifvaren så mycket orättvisare, som den omfattar utskylderna icke blott för arbetarnes egna personer, utan ock för deras hustrur och barn. Med de förändrade grunder, den nya Bevillnings-stadgan innehåller för bevillning efter 2:dra artikeln, blifver ifrågavarande stadgandet ännu godtyckligare, alldenstund ifrågavarande personer, hvilka förut erlade endast fixa afgifter, numera kunna vara skyldige att efter taxering utgöra bevillning för inkomst.
Efter att salunda hafva gjort redo för Idet hufvudsakliga af motionernes innehall , får Utskottet nu öfver de i dem framställda frågor till Rikets Ständer vördsamt afgifva sitt svar och utlåtaude, i följande ord-; ning: 1:0 Om indragning af Lagmansrätter ocH Kämner srätter. Det är bekant, att den äldre domstolsinrattningen i Sverige hade endast tre in~ stantier. Afven 1704 års Lag synes haf-< va åsyftat bibehållande af samma antal, enär den benämner såsom allmänna Rätter och Domstolar blott Häradsrätt och Lagmanhrätt på Landet, samt Kämnersrätt och Rådstufvurätt i staden, och öfver dessa Hofrätt, som var Konungens Högsta Nämnd , mot hvars dora ingen egde att vädja. Men 5o LagUtskottets Betänkande A:o 89. den Revision, hvilken, i följd af tillåtelsen att anhålla orra Konungens profning af Hofrätts dom eller utslag, blef inrättad och tiel efter annan på olika sätt organiserad, iklädde sig likväl efter hand egenskapen af en allmän domstol och var i sjelfva verket att anse som en fjerde insfantie , redan innan den , såsom sidan , i nu gällande Grundlag formligen erkändes och stadgades,under namn af Konungens Högsta Domstol. Att den tillökning i instantiernes antal, som sålunda tillkommit, långt ifrån att i och för sig sjelf gagna de rättsökande, fastmer endast åstadkommit långsamhet i lagskipningens gång, utan att öka dess säkerhet, derom är allmänna öfvertygelsen så gifven och befästad, att Utskottet, som delar denna öfvertygelse, anser några bevis för dess rigtighet ej behöfva framläggas. Fråga är derföre blott, huru en instantie lämpligast må kunna åter borttagas och skyndsamhet i lagskipningen , utan säkerhetens förnärmande, derigenom befordras.
Ingen ina likwäl harwid niitztänka miq kör afsigt pä egen förde!; ty hwad förbättrade lönings wik, kor mig ängull? ku!fall^ för miae lä ar.rstäende dagar, kun a de alldeles' icke rstjfredestässa mig för de werkeligen Wkamma och - sna-k ewoligÄ förluster, som träffat mig i öm -g wigell u -d r 46. ars tjmstttid, och med uvrep edet f-w. mf mg ej här w ll falla beswärlig, efier del gara ek skulle r, na kli något, ruan ar än dctti ai i kl jo? n lrrmti bereda mägoa förmän för de 2'^.e T mmoch-tern >ler lydande Tjenstemän, som höra till antD>p-tUmenl i Kongl. KrigS-CofleAio och derjdlayd först: Husisxns-LonrsLrer. Dttka Contoir, som fäck dek mest inskränkta antal arberands personer sig anslagit, har frän indelningens början njutit sine löner af de Boställs-WerkeS tillägor fa kallade reserve-hemlnans räntor kill lika belopp med ,646 ars Stat för »vederlikar pä Rikets Allmänna Lönings Stat, och sedan Krigs-Befäler wid flere Riksdagar yrkat pä någon förhöjning deri i anseende kill CoutoiretS trägna göromål, kom detta antellaen till werkställiaher är 1770, dä till Kongl. Maj:L Riksens Ständer läts afgä ensä lydande underdaniA Skrifwelft: U drag af Riksens Ständers ut< latande wid 1770 ärs Rlksdag, rörande Militie-Boftälls-Capam "Dä Riksens Ständer ä en' sidan eftersinna
Stockholm den 19 December 1865. — 307 — Kongl. Krigs-kollegium, med underdåniga utlåtanden, i anledning af 1865 års Stats-revisorers berättelse om granskning af Kongl. Kollegii förvaltning och räkenskaper för år 1863. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Sedan Eders Kongl. Maj:t, medelst remiss den 20 sistlidne Oktober, i nåder anbefallt Dess och Rikets Krigs-kollegium, att till Eders Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse innehåller om verkställd granskning af Kollegii räkenskaper för år 1863, får, till fullgörande deraf, Kollegium härhos i underdånighet öfverlemna Kollegii Artilleri-, Fortirikations-, Intendentsoch Aflönings-afdelningars hvar för sig, i dem tillhörande delar, afgifna underdåniga yttranden. Remissakten bifogas i underdånighet, och Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. G. SANDELS. A. W, TOTTIE. GUSTAF FRIIS. N. A. VARENIUS. Stockholm den 19 December 1665, G. L. Forsberg. - 308 — Kongl, Krigs-kollegii Arti lleri-afdelning:, med underdånigt utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer år 1865 gjord framställning. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Skulle åter samtlige Riks-Slånden vidblifva sina i ämnet fattade beslut, anser sig Utskottet böra, för votering i förstärkt Stats-Utskotl, föreslå följande proposition: Den, som bifaller Utskottets, i betänkandet N:o 3i8 gjorda, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillade, förslag, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t öfverlemna att för de uti den Nådiga skrifvelsen omnämnda ändamål låta försälja fatburshuset med tillhörande tomt, samt alt på Manufactur-Discontens tomt, eller annan lämplig plats, låta uppföra en byggnad, som fullkomligen motsvarar behofvet af fatbur, dock utan att någon af de med Kongl. Commerce-Collegi hus sammanhängande flyglar härvid må lagas i beräkning och med vilkor, att kostnaden härför icke må öfverstiga den för meranämnde fatburshus och tomt erhållande köpeskilling; voterar. Ja; Den det ej vill, voterar, . Nej. Vinner Neij År, i enlighet med Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, af Rikets Ständer öfverlemnadt till Kongl. Maj:t att för de i den Nådiga Skrifvelsen omnämnda ändamål låta försälja) fatburshuset med tillhörande tomt, samt alt på någon lämplig plats låta uppföra en byggnad, som fullkomligen motsvarar behofvet af fatbur; och må, endast i händelse annan tjenlig local för fatburs uppförande icke finnes, Manufactur-Discontens tomt dertill användas, likväl utan att någon af de med Kongl. Coromerce-Collegii hus sammanhängande flyglar härvid må tagas i beräkning och med villkor, att kostnaden härför icke må öfverstiga den för meranämnde fatburshus och tomt erhållande köpeskilling, hvilken ej får vara mindre än 16,666 R:dr 3a sk. Banco, eller det belopp, Drätsel-Commission erbjudit. Stockholm den 21 Maj 1845: På Högloft. Ridderskapet och På Högv. Preste-Ståndets • Adelns Ledamöters vägnar, Ledamöters vägnar, C. O. Palmstjerna. Joh. Jac. Hedren.
Vill man bibehålla de skiljakligheter, som Utskotten i dessa delar föreslagit, så kunna likväl dessa i olilia moment af samma § upptagas. 19 §. anser jag innebära ett stadgande, sorn äfven för solidariska Bmker är högst nödigt. Denna §. bör således, äfven om Lagens delning bibebålles, uppflyttas ibland allmänna bestämmelser; — hvaremot 28 §. kan helt och hållet utgå. Sista momentet af Grefve Frölichs 8 §., rörande prioritet förcreditsedlarne tror jag förtjena att afses och kunde finna sin plats såäbm ett nytt moment i denna Utskottens 19 §. 20 §. bör lika så väl som den 19 utgöra en allmän bestämmelse. Om man vill medgifva fördelen af stora Banker, som ega styrka att bibehålla en lugn och oafbruten lånerörelse och som icke svigta för ternporairt vidriga conjunclurer, så mäste man på det högsta ogilla, att den nu föreslagna Lagen, rörande solidariska Banker, icke innehåller någ#n bestämmelse, motsvarande denna 20 §, med föreskrift, att icke allenast en hög teckning utan äfven en derefter proportionerad insats skall verkställas. Då man icke velat på solidariska Bankerne tillämpa samma grundsats, som 20 §. uttrycker, och då man i 28 §. velat tiil Bolagets egen disposition öfverlemna alla säkerhetshandlirigarne, så har man eluderat allt stadgande om minimibelopp för bankanläggning, samt öppnat vägen för missbruk och rörelsens sjelfsvåld. 21 §. kan helt och hållet utgå eller dess innehåll uttryckas 1 ett nytt moment till den >9 §. Hvarföre icke solidariska och acliebanker skulle få utgifva sedlar på lika valeurer, kan jag ingalunda inse. Sedlarne röra sig icke på olika Hor till Bancooch Lag-Vtskottens Utlåtande IV:o 4- 3l pkrner, oell då säkerheten är gifven, böra actiebankscdlarnes circulation jå landsbygden lika litet försvåras, som de solidariska Bankernas sedlar kunna eller böra förvisas från städerna.
Från Hedervärda Bondeståndet har till Stats-utskottet blifvit remillerad en af Riksdagsfullmäkligen David Andersson från Hallands län väckt motion, hvaruti yttras, att under den olyckliga kreaturs-farsot, som år 1848 utbröt i Halland och som sannolikt ditfördes af införskrifna utländska kreatur, Eldsberga socken råkat att blifva den ort, der lungsjukan törst härjade bland boskapen. Genom en af dessa tillfälligheter, som ingen försigtighet kan afhjelpa, och oaktadt all nödig omsorg, hade smittan från det gods, till hvilket de utländska kreaturen blifvit införskrifna, obemärkt kommit in ibland kyrkoherdens boskap och derefter spridt sig till en del socknemäns, hvilka alla måste nedslagta sina kreatur. Då farsoten sedermera vidare utbredt sig på andra ställen, hade Regeringen vidtagit den utvägen, att anslå ersättning åt dorn, som, för att hindra farsotens framfart, ålades att slagta sin boskap; men som inom Eldsberga nedslagtningen blifvit utförd redan innan denna åtgärd vidtogs, hade ingen ersättning der kommit de lidande till godo. Då likväl omförmälde olycka icke tillkommit genom något deras eget förvållande, utan snarare syntes hafva blifvit en, ehuru oskyldig, följd af ifrandet för att genom allmänna medel befordra utländska racers spridning i fäderneslandet, fordrade billigheten, att de, som först och innan man ens kunnat nog sorgfälligt bevara sig mot smittan, derigenom fåbt vidkännas förluster, icke blefve uteslutne från den välgörenhet, som från statens sida egnats åt dem, hvilka sedermera lidit deraf; och trodde motionären sig derföre uppfylla en pligt, då Bi/i. till B. St. 4 Sami. 2 Afd. 9 Haft. \ % Slutssaint Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Utlåtande, N:o 53 lian anhölle, att ersättning för bestyrkt nedslagning af inalles 19 oxar och 20 kor, tillhörige pastor och socknemän i Eldsberga, i öfverensstämmelse med hvad annorstädes blifvit rnedgifvet, måtte af staten utbetalas.
Lån, ränta deri, samt årliga inbetalningsskyldigheten af Banco-Ut skottet föreslagne 5 serskilda punkter, komma 14 Prot. Utdrag den *] December 1819* att framdeles äf Ridderskäpet och Adeln bestäimaas \ 8:0 ätt, SéJåi» 87,696 thdr blifvit 1 afräkning på först inflytande halfva afbetalnirtgen på de äldre Ödlings-Llnfeh, i likstämmighet med 18^3 års Författning, till lånsokanderne utgifiae, allt hvad Vidare, frih och med år 1829, är disponibelt a halfva beloppet af Cäpital-afbetalningär på Odlings-Lån, intill dess sumrnäh) enligt RanCD-Reglementet af år »823, hunnit nedsättas tilt 300,000 H:dr; Samt sedermera alla härå inflytande Clpital-afbetal ningar, hvilka till det minsta k unna antagas Utgöra från 15 till 15,000 fttdt öm året, borde användas såSoth lån till hjelp och understöd för nödvändiga jordödlingat, endast åt personer, hvilka, i följd af Skiftesförfattrtingarhfe, hödgais, Och än Vidare nödBakas ätt från Byar Och Hemman göra Utflytta ringar, och pl änvisad utmark inrätta nya bostäder; skötande alltså hvad utaf JJnetillgången möjligen kunde, Under ett år, blifva obegagnadt, reserveras till ett annat år; 9!ö att Räntan å Öd)ings-Un borde beräknas hädanefter, såsom hitintills, endast till u procent årligen; 10:0 att 2:ne så kallade Respit-månader botde bibehållas for Discont-Låns omsättning Prni. Utdrag den 7 December 1819.