Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(RGrS Afd.) Riksdagsfullmägtigen Haniel Danielsson från Örebro län har, med uppgifven anledning af nödvändigheten för ofvannämnde vidsträckta socken att ytterligare anskaffa 2:ne rymliga och lämpliga skolhus, uti väckt motion föreslagit, att sockenboarne måtte erhålla tillåtelse att, vid förefallande behof, från den skog, utgörande 855 tunnland, hvilken tillhörde det till komminister-boställe inom socknen anvisade kronohemman, efter föregången vederbörlig utsyning, hemta erforderligt byggnadsvirke för uppförandet eller reparerandet af samma sockens allmänna byggnader. Stats-Utskottet, till hvilket denna motion blifvit af Bonde-ståndet remitterad, får i anledning deraf yttra, att Utskottet anser det uppgifna föremålet för motionärens framställning vara af allt för enskild beskaffenhet, för att af Rikets Ständer varda behandladt och pröfvadt; hvarföre Utskottet hemställer, att någon åtgärd på grund af samma framställning icke må af Rikets Ständer vidtagas. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m. 'Utlåtande, i fråga om införsels beviljande för bylesfordran i Skånsk ränta. (RG:S Afd.) Inom Bonde-ståndet har af riksdagsfullmägtigen Jons Andersson från Malmöhus hän en så lydande motion blifvit väckt: -Då för bytesfordran i skånsk ränta immission begäres så till skatterätt som ränta, må slik införsel ej beviljas i sådana hemman och lägenheter, hvilka för Stats-verkets eiler publika inrättningars räkning äro utarrenderade och gifva Kronan en årlig inkomst, vida öfverstigande räntan, utan böra arrendatorerne vara närmast berättigade, att, emot utgifvande af skatte-löseskillingen, få behålla och besitta dylika hemman och lägenheter framför dem, hvilka innehafva bytesfordran hos Kronan.»
Efter Auctions-priset utgöres Tullen af inroparen, men likväl aldrig under det af Importeuren sjelf åsatte värde ; och njuter den förre äfven lika rätt, i afseende på Creditupplag, då det således bestämda Tull-värdet förut bör antecknas. q:o. Fabriks-Idkare vare tillåtet, att sjelfve tillstädeskomma, eller ock i hvarje Stad utse ett eller tvenne ombud, med rättighet att, efter erhållen kallelse från Tull-bevakningen, vid värderingen deras rätt bevaka, samt så framt dessa eller ock Fabrikörerne sjelfve ej åt värdet nöjas, då på samma sätt som Tull-betjeningen klandra värderingen och draga den under pröfning af Jury. 10:0. Såsom uppmuntran att bevaka Statens fördel, tillkommer Tull-betjeningen 25 procent af den högre Tull, som efter Auctionspriset erhålles, utöfver det af Egaren och Värderingsmännen uppgifne värde. 11 ?o. Å. all Spannemål sker värdering efter Riks-Markegången. I afseende på utgående varor, skola så väl Mäklarne i Stockholm och Götheborg, som Handels - Societeterne i Rikets «5 6 Bcvillnings-Utskottets Stapel - Städer, under Eds pligt, qvartaliter uppgifva Pris-Couranter för alla Svenska varor, som från hvarje Stad exporteras, enligt hvilka Pris-Couranter, Handels-Styrelsen för tillkommande året, bestämmer det värde , hvarefter Tullen å dylika varor skall utgå. §• 7 • Alla, sk väl inkommande som utgående varor, hvilka uti denna Tariff möjligen kunna vara förbigångne, beläggas med Tull af varu-värdet, till det belopp, som närmast öf* verensstämmer med det för varor af enahanda slag eller beskaffenhet i Tariffen utsatte; och bestämmes Tull å dvlike varor till nästpåföljande Riksdag af Kongl. Maj:t, efter det Förslag Tull-Styrelsen härom i underdånighet afgifver. §• 3. De varor , som ej om bord genom Svenskt Mått, Mål eller Vigt, kunna till qvantitetcn bestämmas, transporteras i Kronans Packhus, för att der mätas eller vägas.
3,000 , — , 1 Äldre Kapiten 2,000 , — , 1 Depot eller Yngre Kapiten 1,000 , — , 1 Löjtnant 606 , 32 , 1 Under-löjtnant 400 , — , 1 Reg:ts-pastor 1,000 , — , 1 Reg:ts-läkare 1,000 , — „ 1 Rcgds-skrifvare 1,000 , — , 1 Styckjunkare utom bröd och beklädnad . 350 , — , 1 Reg:ts-trumpelaré d:o d:o 350 , — , 1 Hästläkare eller hofslagare d:o 350 , — , 1 Sergeant utom bröd och d:o 250 , — , 1 Divisions-trumpetare d:o d:o 250 , — , 1 Batteri-trumpetare d:o d:o 75 , — , 1 Afdelningstrumpetare d:o (ho 20 , — , 1 Förste konstapel cho d:o 66 , 32 , 1 Andre konstapel d:o d:o 33 , 16 , 1 Artillerist cho cho . — , 8 , om dagen. Som jag tar för afgjort, alt flera så väl bland R. o. Ad. sorn bland Medstånden, förundra sig öfver, att jag som enskilt man oombedd, tar mig friheten föra talan för Arl.-personalens förbättrade löningsvilkor, så har jag äran uplysa, att jag gör det för det jag tror alt jag är en bland dem som bäst känner Artas fö. hållanden, och alt det således för mig är en skyldighet alt lemna de uplysningar som fordras för att icke R. St. genom en lumpen hushållning, må frånskilja sig det vapen som vid farliga tillfällen, vid rikets försvar synnerligast är att påräkna. Svenska Art.-officerare hafva under de sednare 30 åren gjort sådana framsteg i bildning både som praktiska officerare, som uti vetenskaper, att de i alla delar utom i löningsvilkor kunna jemnföra sig med hvilket Artilleri som helst i hela Europa.
Dä den värde talaren snart sagdt uttryckt sin förvåning deröfver, att ehuru 2:ne Stånd biträdt denna anmärkn., densamma af Disk. icke blifvit uplagen, får jag upsifva skälen hvarföre jag icke gillat den. Frågan angick en ganska vigtig princip, ty den vidrörde en, enl. min tanka, i grundlagen K. M. förvarad rättighet, att stifta grundlagar. Då det ifrågavartde ärendet hade af R. Sits Ekon.Disk. blifvit behandladt, och till K. M. medelst underd. skrifvelse öfverlemnadt, anser jag det hafva varit ett sådant mål hvarom 89 § Reg.Ftn handlar; och alt K. M. till följd af den rättighet denna § Honom tillägger, ulgaf ifrågavartde författning, kan jag icke inse vara oriktigt, utan jag är af den tanken, att de som förmena Regeringen en sådan rättighet, och vilja hänföra denna del af den ekonomiska lagstiftningen under civillags natur, söka åstadkomma en inskränkning i K. Om den andra delen af frågan, nemi. huruvida de gjorda förändringarne kunna anses mer eller mindre hehöfliga, gagneliga och ändamålsenliga, kunna meningarne vara delade. För min del vill jag icke längre uptaga R. o. Ad:s tid, utan slutar med den förklaring, som jag i början af mitt yttrande afgaf, att jag förenar mig med Hr Tersmeden. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, all han, då den af Hr Ribbing uplästa delen af en reservation, samt del derjemte afgifna yttrande gifvit anledn. till vidrörande af frågor, som icke förekomma i Const.- Utskrs förevar:de Mera., nu och innan ytterligare någon ledamot erhölle ordet, ansåge sig böra erinra om innehållet af 90 § Reg.- Ftn, som förbjöde, att frågor om Erabetsmäns och Tjenstemäns tilloch afsättande, Regeringsoch Docnare-roakternes beslut, resolutioner och utslag, enskilda Medborgares och Korporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon lag, författning eller inrättning må uti något annat fall eller på något annat sätt, än grundlagen bokstafligen (öreskrifver, komma under R.
d8r hon satt med en sorglos man, Btta barn oclr smB inkomster? Snart blef hon ensam om bordan. 39 iir gamma1 dog Carlo Buonaparte under en resa till Frankrike, rnedan BEme Letizia kvarholls pH Korsika af omsorgen om en spad son, Jkrcme. FrHn denna tid ar hon familjens hufrud. rtan svftrighet kunde den unga, vackra ankan ingiitt ett nytt aktenskap, men hon afvisade a l i ~ anbud; hon ville ej pie nbgon annan ofverfiytta det stora ansvaret att trygga de Atta barnens framtid. Den mjuka, behagfulla kvinnan trader frAn denna tid tillbaka for den sjiilsstarka kvinnan. Blicken vinner i klarhet, hvad den forlorar i ljnfhet~, har niigon sagt om D henna vid denna tidpunkt. Hadanefter giiller det ocksb att mer an ntlgonsin inskranka sig, beraknrt och ordna allt pb det fornuftigaste satt for att fb debet och kredit att gil ihop. Och det lyckas afven tamligen bra. 3Ien Gud nHde den late, slrtrfvige eller slosaktige for mamma Letizia! En karakteristisk anekdot beriittas om modern och den unge R ' apoleon. ~ ' e ' var t ' bid ett besok i hemmet ' af den dH IS-hige sonen en tid efter faderns dod. En dag. lnotte han i .trappan en ung hondflicla, hvilkenmedforde som present en f&amp;sk ost till signor Napolione. Han gaf h e m e till tack en summa af ungefar 5 kronor. Detta. vackte N: me Letizias djupa h a m, och lion borjade att med sydliindsk ordrikedom '. laxa npp sin herr son for hans sloseri. Men. denne grep hastigt sin lriira mamma om lifvet ' och svangde om. mea h e m e i eu liflig. vals for att ge flickan tid att aflagsna sig. Signora madre hade dock sv5irt att forl8ta honom.
Den i sednare redackionen uteflulne sista menln - Den 4 NovemberZ45 ninaen bör bibehällas och ater införas, nemligen ifrän och med orden: da hos RikSStanden olika meningar etc. §. ZO. Näst efter orden: fordringar och skulder, införes: med dertill hörande werificationer §. 32. Orden: InstructionSutfärdande och — böra frän denna Z utgä. Z36. I andra Momentet bibehälles den i sednare redacstonen ureflutne meningen: I frägan om deras tillsättande gälla z Stä"ds pluralite, men sladna 2 Ständ emot 2, öfwerlemne Riksens Stander härutinnan sin afgörande ratt lill LonstitutionsUtffottet. §> 38. Sista puncken blir efter Högloft. ConstitutionSUrffottetS serstildta yttrande i Memorial af d. 17 dennes, andrad till följande lydelse: (Zälle öfwew detta stadgande för BancoUtskottet i underställningsfrägor, men i de fall dä Utskottet med Riksens Ständers rätt besluter, äge Grdföranden afgörande röst. Ny tz. Att infiyktas emellan 6o och 6i Z Z. I för - 346 Den 4 November. I första puncten nast efter orden: ägRiksens Ständer, tillägges: StändwiS och ej genom ERctorer etc. §. 62. Näst efter 12 af hwarje Stand ändras ordet nämnde till: hwilke särskildt för tillfället nämnaS. §- 6Z E Näst ester orden: Ma Riksens Ständer, tillägges: StändwiS och ej genom Electorer. Jemnligt ConstitutionsUtstottets förstag i dest förenämnde Memorial; kommer följande mening att vtgä: Med Banco 8ullmägtige6 röstberäkning sörbälleS som för BancoUtstottet stadgadt är; lamt r del stället införes:
ångbåtsförbindelse D:r H. Åkerberg är badläkare. anvisar rum och träffas vid båtarnes ankomst till T r o s a. med Vaktmästare E. 85 ÖRE T L I L KR. Soulard-Siden Saltsjö- och alla Stockholm. (G. 1 6: 4 5 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. m.) fr. 65 öre — 16,45 Siden-Damast fr. 90 öre — 16,45 Bal-Siden Siden-Bastklädn. pr robe » kr. 12,30 — 58,80 Siden-Grenadin — • 90 öre — 8,65 Siden-Foulard, tryckt, » 85 öre — 3,85 » den-Bengalin ... &gt; kr. 1,75 — 8,35 pr mtr. Slden-Armures, Monopols, Crlstalliques, Moire antlque. Profver o c h katalog omgående. — Dubbelt porto till Schweitz. Duchesse, G. Hofleverantdr.) Z u r i c n. — 7 IUDN — men världsmedborgare, o c h ringen, minnet af onkel Tobias ' farfars amour, hamnade på ett kulturhistoriskt museum. Men musiken i speldosan hade tystnat o c h skulle aldrig ljuda mera. Det var på aftonen den 15 dennes, s o m epilogen afspelades under en afskedsstämning från publiks och artisters sida, s o m, o m den skulle kallas sorgfylld, i så fall var » en sorg i rosenrödt ». T y skrattsalfvorna gåfvo e k o i salongen o c h b l o m m o r regnade öfver de uppträdande under applådackompanjemang från en entusiastisk publik, s o m därmed gaf sitt tacksamhetskvitto på alla glada aftnar, den tillbragt i det lilla thaliatemplet. I d u n gissar bestämdt icke orätt, då den antager, att dess läsekrets m e d odeladt nöje skall se den illustrativa erinring från Södra teaterns afskedsföreställning, s o m vi i dag meddela i tidningens spalter.
En häst för parad och ståt, Förmådde ej mer vid trumpeternas skall Att bära sin herre framåt. En annan fåle i hast fick tas; En ryttare sprang af sin häst: »Tag Blacken – han är blott af bonde-ras, Men står sig båd’ längst och bäst.» Den kung, som trofast med folket gick Att värna sin ärfda grund, Sin stridshäst också af folket fick Till tecken på fast förbund. Det var en syn för de djupa led, Då glad, efter vunnet slag, Kung Carl den löddrige klipparn red På denna sin hedersdag. Kring land och rike blef klipparn känd Från samma berömda strid, Hans breda bringa, hans starka länd Ej tjente sämre i frid. Till nejder, der midnattsolen brann, Till Skånes böljande slätt Han rastlöst förde den enkle man, Som mente så väl och rätt. Var veld å färde, fick bonden ej sitt, Drog fogde en sveklig vinst, Då hördes den blackige klipparens ridt, När brottet det anade minst, Och höjdes i natten ett vådelds-rop På stadens fjermaste malm, Han sågs i det släckande gardets hop Bland brakande bjelkar och qvalm; Och då han nu var en hufvudfigur, Se’n gammalt, i eld och brand, »Brandklipparen» nämndes det trogna djur Utöfver allt Sverges land. Det var vid Kungsör på sin säkra rygg En sexårig prins han bar. Hans gnäggning sade: du lille, var trygg! Jag tjenar dig som din far. Men liten blef stor. En reslig sven, Hvars sextonde år gick in, Som herre och kung öfver svenske män Tog arf efter fader sin. Det arfvet var trohet hos stora och små, Var styrka, välmagt och fred Och lydiga skuldror att hvila uppå Och slutligen Brandklipparn med. Slet klipparen ondt hos sin förre kung Vid nattlig vådeld ibland, Hos sonen vardt tjensten först rigtigt tung, Då ropet skallade: brand! Ty var det ett enstaka hus förut, Som kräfde en släckande flod, Nu brann det i sjelfvaste rikets knut, Och der måste släckas med blod. Så klädde sig folket i krigarskrud, Bantler öfver rocken blå,
N:o 59, ang:de granskning af de i Statsrådet förde prolokol I; N:o 60, ang:de befrielse från bcvilln. för den af Norrska statsmedlen utgående aflöning till embelsoch tjenstemän vid K. M:s beskickningar å utrikes orter; N:o 61, ang:de sökt afskrifning af en del utaf de Hallands läns innevånare år 1846 beviljande undsättningsmedel; N:o 62, ang:de lindring i en af hemmanen å ön Hven utgående afgäld; N:o 63, ang:de arrende af kronofisken i Umeå eif vid Klabböle och Sörforss byar; N:o 64, ang:de tillämpningen i vissa delar af sednast faststälda statsreglering; Den 19 April f. m. 175 N:o 65, ang:de medel till bestridande af kostnaderne för deu till hufvudstaden inkallade garnisons-förstärkning; N:o 66, ang:de utvidgande af rättigheten till kyrkostugors uppförande inom INorrbotlens och Westerbottens län; N:o 67, angtde upphörande af skyldigheten för landtman, alt afskala och samla barken å till dem upplåtna ekar; samt N:o 68, ang:de val af 2:ne ledamöter i Hemliga Utsk. Då härefter till justering upplästes ett från Exped.Utsk. under N:o 6 inkommet förslag lill en § i riksdags-beslutet, ang:de granskning af Statsråds-protrn, begärdes detta förslag på hordet af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Frih. Gederström, Jakob. Föredrogs ånyo BankoUtsk:s d. 12 och 15 dennes på bordet lagda betänk. N:o 42, med förslag till reglering af bankens låneoch krediliv-rörelse. R. 0. Frih. Raab, Adam Christian: Jag hade visserligen väntat, alt motionären sjelf skulle understödja sitt förslag, men då han del icke gjort, så kan jag ej underlåta, att fästa uppmärksamheten på betydelsen och viglen af det förslag Gr. Gyldenstolpe gjort.
Thora hade gjort på samma sätt, men satt nu med ögonen i mortelen, besluten att icke af någon låta förmå sig att vända blicken mot de där » otäcka, dumma hålen! » Nu spratt hon upp och skrek till! Magnhild nöp henne hårdt i handen, medan hon alltjämnt stirrande mot fönstret. Dala-Anna såg äfven ditåt, såg hon som de andra, att de mörka fläck arne nu voro svarta, fuktiga som af värme, att det glimmade från dem, som om de varit ögon af eld. » Herre jesstannes, » skrek Dala-Anna och slog ylleförklädet öfver hufvudet. Thora och Magnhild voro hvitare ' i ansiktet än dukarne, som de hade öfver håret. » Det är ögon, » hviskade Magnhild, » och en lång mun nedanför midt i isen på rutan. » Thora satt tyst med händerna knäppta om mortelen. » Tyst, jag läser en bön jag! Och nu skall jag se efter, hvad det där skall föreställa. Är det troll härute, så må de väl ska ' vika för elden! Vi ta ' hvar sin eldbrand. » » Åhja, det är då alltid drägligare än att sitta så här och skrämma upp sig, » sade Magnhild, i det hon smått skamsen följde systerns exempel och äfven försåg sig med en eldbrand. Dala-Anna hade genast föri sitt ställe till intäkten — och nästa år är sett sig med det vedträ, i hvilket fanns skön Ingeborg en liten kaplansgumma, » deklamerade Bernt. mesta elden. » Det slipper du allt, » sade Ingeborg och Thora öppnade dörren, som gick upp med det infernaliska oljud, som endast frosten sprang på dörren. Men kommen ut på den lilla förstugubron, förmår meddela gångjärn. Alla tre trängde sig ut på en gång genom dörren, ingen af stannade hon hänförd inför det stora skå- dem vågade vara en tum före eller efter de despel hon hade framför sig, skönare och andra. Lika valkyrior, eggande till strid, praktfullare än hvad hon tyckte sig någonrusade de ut med eldbränderna i höjden sin ha skådat det. Bergtopparne aftecknade sig i underbara, framför sig.
När man, för alt visa omöjligheten af att kunna bestämdt svara ja eller nej, åberopar såsom skäl tjufvens fråga till lagmannen ”oro han upphört alt laga mutor eller icke;” då man uppskattar värdet af en lag efter rikedomen af slraffarler, och då man talar om, att enligt ensamhetssystemet och penilentiärsystemet det skulle fordras en läromästare för hvarje ljuf, samt alt det skulle kunna uppkomma en vexelundervisning emellan läromästaren och tjufven; då man anför sådana skäl, så är det verkligen svårt att ingå uti någon discussion. Uppskattar man värdet af en strafflag efter mängden af straffarter, så skall säkerligen den värde talaren tycka att vår har förlorat betydligt af sin godhet, när t. ex. straffet att rida på trädhästen borttogs. Yi hafva ännu qvar en straffart, som kallas ärans förlust, men som domaren ofta nog är nödsakad att efterskänka, emedan han finner alt den tilltalade redan gjort sig äran förlustig, och således icke mera har någon att förlora. Likaledes fästade sig den värde tarén vid latitudssystemet, som borde förklaras så, att det är en begränsning af straffbestämmelser, för att kunna lägga pä hvarje brott det straff, hvarmed det bör beläggas, men som han förklarade vara detsamma som godtycke. När man tillåter sig sådane godtyckliga öfversättningar, så vet jag icke hvarföre han icke öfversatt penitens med välfägnad, ty det ena vore så godt som det andra. Han talade äfven om att hufvudsaken med detta system vore att göra tjufven strafflös; men detta bevisar altiden värde talarens rika kunskapsförråd åtminstone icke lagkunskapen innehar ett af de främsta rummen. Jag förstår verkligen icke huru man kan försvara en lag, som t. ex. lägger ett stort ansvar pä om man tager ifrån mig några riksdaler, hvilka jag dels icke behöfver, dels kan få Litt ersatta, men deremot tillåter att man sårar min heder, som jag icke kan få ersatt för några skillingar. Lagen belägger afhuggningen af en liand endast med 40 dalers böter, och för 10 daler kan jag få slå ut så många tänder jag vill. För 24 skilling kan jag få kalla en annan medborgare för skurk och ljuf och dylika äretitlar. Gr.
Den 16 Junii f. m. 67 dom, passion, eget interesse, eller andra egen» nyttiga afsigter, velat göra sig den mödan, att med uppmärksamhet granska hvad sorn blifvit yttradt både för och emot, säkert redan stadgat dess omdöme om detta i alla afseende» djerfva, och jag vågar säga , förhastade företag, så att allt vidare ordand® derom föga lä-: rer tjena till annat, än att spilla den allt mer och mer dyrbara tiden; men jag utbeder mig vördsammast, att ännu en gång få uti vår» Protocoller till en kommande tids bedömj mande framställa mitt sätt att se denna sak. Jag åbgropar mitt yttrande för flere Pleqr nidagar sedan, hvaruti jag tror mig tydeligen hafva bevist, att Canalbyggnaden icke annat är, än ett speculations-företag af ett enskilt Bolag j ty mig vetterligt hafva icke ännu denna stund Rikets Ständer fattat något beslut, att för Staten eller allmänna medel företaga, fortsätta eller fullborda Canalbyggnaden; vid Riksdagen 1809, beviljades Bolaget ett Credit tiv på Banken å 800,000 Riksdaler emot sä-i kerhet, till en DiscontTnrättning, och ehuru CanalStyrelsen redan, Vid 1815 års Riksdag, i så måtto afvikit ifrån de den gifne föreskrifter, att den hos dess Discont satt sig uti en betydlig skuld, hade likväl Rikets då församlade Ständer den välvilja för Bolaget, att icke allenast låta den gjorde afvikelsen opåtalt pas-< sera, utan fördubblade Discont-creditivet, samt biföllo ett lånebiträde ur Banken å 300*000 Riksdaler årligen, emot säkerhet, och med iakttagande af de föreskrifter, uti Rikets Stän - 68 Den 16 Junit f. m - ders underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t den 8 Augusti 1814 framställdes.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Juli 18GO. Preste-Slåndel deri 28 Borgare-Slåndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utbetalning af statsbidrag till ett vägförbåttringsarbete, som icke blifvit inom behörig tid påbörjadt. (Statsoell Ekon.-Utsk:s Uti. N:o 136.) S. A. K. v Uti nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 9 sistlidne Mars har E. K. Majit tillkännagifvit, alt, sedan E. K. Majit under den 1 Oktober sistlidet är till förbättrin gar å allmänna landsvägen emellan städerna Christianstad och Ystad, nemligen vid Maglehem, Brösarp och Bonderum i Christianstads län, beviljadt ett anslag utan återbetalnings-skjldighet af 12,200 Ridr R:mt, att utgå från de till vägförbättringar af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag anvisade medel, under vilkor, bland annat, alt arbetet blefve påbörjadt under samma års höst, samt tillika anbefallt Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader att med kontrakt angående arbetets utförande enligt den i nåder fastställda planen äfvensom med säkerhelsförbindelse för delsammas fullgörande till E. K. Majit ofördröjligen inkomma; så hade bemälde Styrelse uti Memorial af den 28 Januari innevarande år lill E. K. Majit öfverlemnat de, för omförmälda anslagssummas utbekommande, genom E. K. Majits Befallningshafvande i länet till Styrelsen insände handlingar, af hvilka, äfvensom af Styrelsens underdåniga Memorial inhemtats, att Styrelsen, Expeditions-UtskollP.ts Förslag till underd. Skrifvelse N:o 401. 219 efter erhållen del af E. K. Maj:ts berörda nådiga beslut, genom skrifvelse af den 17 Oktober sistlidet år lill E. K. Majlis Befallningshafvande öfversändt den af E. K.
Men då den värde talaren sagt, att om spöstraffet skulle borttagas och i stället endast vatten och bröd lomme att ådötnmas, så borde kyrkoplikten bibehållas derföre, att vatten och bröd-stratfet, ehuru i och för sig sjelf ett strängt Den 22 Juli e. ni. straff, icke så strängt handhafves, att den brottslige någonsin riktigt undergår detsamma; så vågar jag hemställa till hvars och ens rättskänsla, örn det kan vara billigt att på så löslig thepri vilja bibehålla ett mot nästan all rättsprincip stridande straff. Jag skulle deremot tro, att om icke vatten och bröd-straffet riktigt tillämpas, så har Regeringen i sin hand tillräckliga correctiver för att tillhålla vederbör., som hafva uppsigten öfver häktena, att tillse det straffet kommer att ordentligen undergås, så att man icke under denna synpunkt behöfver bibehålla kyrkoplikten. Jag har intet vidare alt tillägga, utan får blott förnya min anhållan om bifall till betänk., med den modification Frih. Boye föreslagit. Frih. Cederström, Anders: Lika med Hr Stråle anser äfven jag, att man i framsta rummet bör afse samhällets säkerhet, men jag tror att man i nu förevar, fall bäst after denna säkerhet, då man borttager kyrkoplikten. Då hvar och en, som begår äfven den minst betydliga stöld, måste undergå denna offentliga bestraffning, så hemställer jag till en hvar, som t. ex. här i Stockholm sett huru detta straff undergås, hvad verkan det har på den brottslige och den sorn ser det, och om det någonsin anses som ett straff eller icke snarare som ett spektakel, hvarpå man skådar med afsky och vämjelse, då den brottslige, medan han sitter på pallen, ofta söker att på det mest scandalösa sätt både hos presten och församlingen afleda uppmärksamheten från det egentliga ändamålet roed hans dervaro, nemi. försoningen, och visar huru litet han bryr sig om hela acten.