Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med hvad 1843 års Revisions-berättelse (sidd. 74 och 229) innehåller, anse Revisorerne denna utgift böra öfverflyttas till den Hufvudtitel, der anslagen för vetenskapliga ändamål äro uppförda. — 144 Invalid hus-Fonden. Denna fond, sorn för inrättande af Invalidhus bildats genom indragningar af Adelsfa ne-Regementets indelningar, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1812 års Riksdag, bar under revisionsåren förhållit sig sålunda: Debet. år 1§4*. år I$43. Balans från föregående året. Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgifter. Balans till påföljande året: Innestående Krono-oppbörd: levererad inom April följande året 24,954: — 10. 24,536: 24. Då kostnaderna vid nedannämnde Inrättning af dessa medel bestridas, omfattar den här intagna, på Hufvudboken grundade, Tabell öfver Invalidhusfonden i sin helhet jemväl, såsom varande en del af del hela, redogörelsen för Invalid-Inrättningen ä Ulriksdal. Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-Rätten undergått ning för båda revisionsåren med anmärkningar, utvisa: gra nskDebet. år I§48. år 1§43. Balans från föregående året: Uppbörd: Invaliders pensionsoch gratialmedel Iutressemedel . Leverering: Skuld f . 1,839: 47. 10. Credit. Utgifter'. Aflöning Invalid-Corpsens underhåll „ „ bekläd Ved och lysningsämnen Tvätt och skurningskosti Medikamentskostnad . Gratifikationer och nådei Diverse utgifter I Det i förra Revisions-berättelsen anmärkta förhållande, att något särskildt conto med hvarje låntagare icke blifvit fördt, finnes i 1843 års hufvudbok rättadt. §. 2.
Säg, kommer ej fjäriln åter Till sin allrakäresta ros? Se, der fladdrar han så såter ... Flyg, o flyg ej än din kos! Förgäfves ber den späda: Han skyndar till en ann', Som mer månd' honom gläda, Så fager och så grann. (^Hon faller till modrens bröst^) Jan. Ja, det är förbi förbi! Hon har mist förståndet. (^Får se Sven^) Det är du, som ställt till allt detta; det ska du plikta för ock, din usling, din ... (^Han rusar emot Sven^) Anders (^vill skilja dem åt^) Fader Jan, stilla er, för Guds skull, stilla er! Jan. Nej, släpp mej, släpp mej, säjer jag; han har förstört mitt enda barn han ska få veta, att ... (^Sliter sig lös från Anders och rusar åter emot Sven. Anders söker på nytt att skilja dem åt. I detsamma kommer Prosten ut ur kyrkan.^) FJERDE SCENEN. PROSTEN. De Förra. Hvad är det jag ser och hör? Vill ni störa helgdagens och kyrkans frid? Gamla, grånade gubbar! skall jag nödgas se sådan förargelse af er? Du, Sven, har genom ett groft bedrägeri fört mig bakom ljuset i afseende på din sons giftermål; jag fick nyss veta, hur allt förhåller sig. Derföre skall också lysningen förklaras ogiltig, och du torde få dyrt ansvara för ditt svek. Det har du att rätta dig efter, Sven! Sven (^spotskt^) Herr Prosten må fritt ställe till åt mej, hur han vill; men jag befaller sjelf öfver mitt barn. (^Han går. Lisa och Ola i Gyllby följa honom^) Prosten (^häftigt^) Hvad? Du sätter dig upp emot mig! Sven, stanna (^lugnar sig^) Dock, det må få vara så länge. Hur är det med vår stackars Anna? Anna, kära flicka, trösta dig; jag skall ställa allt till rätta igen. (^Afsides^) Min Gud, så hon ser förvirrad ut! Jag fruktar det värsta. Anna (^sjunger^) Godnatt då, min bleka lilja, Vissnande i Nordanskog! Somna djupt och dö, du lilla; Du har lefvat nog.
Derjemte och då, enligt gällande sladganden, tillgångarne för Indelda Armeens exercis §ro på Indelnings-verket grundade, och E. K. M. således, oberoende af serskilda anslags beviljande, är i tillfälle att Armeen till vapenöfningar sammandraga, hafva Rikets Ständer, till undanrödjanJe af de betänkligheter, hvilka, under sådant förhållande, möjligen skulle kunna uppstå vid införandet af ifrågavarande förändring, funnit sig böra dervid fästa det vilkor, att, derest Rikets Ständer vid en blifvande Riksdag skulle borttaga det nu bestämda mötes-kostnads-anslaget, eller detsamma nedsätta under omförmälde belopp, E. K. M. då må vara oförhindrad att, i stället för samma anslag, fordra uppfyllandet af de skyldigheter, som, i afseende å manskapets transporterande till och underhåll vid möten, enligt Indelnings-verk och Kneckte-contract, jemte öfriga gällande Författningar, vederbörande åligga. Och få Rikets Ständer sådant allt härigenom i underdånighet anma - Ej pcdilfons-Ul skol tets Förslag till und, Skrifvelsej N 0 177. 391 la, under anhållan, det E. K. M. täcktes Dess Nådiga Sanction derå meddela. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 30 December 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Dec. 1840. Preste-Ståndet den 3o Borgare-Ståndet den 29 Bonde-Ståndet den 3o —■ — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses angående aflöning ät en Lärare vid ifrågaställd Skol-inrättning å Öland. (Statssamt Allm. Besv. och Ekon. Ulsk. Bet.
B:ko, som Professoren styrkt sig hafva för öfverarbete betalt, än äfven af värdet å de qvantiteter halm och pappersspån, som Professoren kunde visa sig hafva för berörde papperstillverkning tillsläppt. Sedan upplyst blifvit, att det i handeln härstädes gängse pris å sådant papp, hvarom fråga vöre, kunde antagas till 8 sk. B:ko per ark, enligt hvilket pris Fullmäktige den 23 Mars 1854 förordnat, alt räkning Angående berättelsens tryckning. Reservatio ner. Ansvarighet för sifferuppgifterna. 86 för ifrågavarande papp borde å Professoren Bagge afgifvas, men denne, jemlikt anmälan hos Fullmäktige, ännu den 22 Februari innevarande år icke fullgjort den honom ålagda ersättningsskyldighet; så öfverlemnades sistnämnde dag ärendet till Fiskals-Embetet, med uppdrag att vidtaga nödig åtgärd för beloppets indrifvande; och har Fiskals-Embetet hos Revisorerne anmält, att Professoren Bagge den 15 näsllidne November med 246 R:dr 32 sk. erlagt det honom i räkningen påförda belopp 250 R:dr, efter derå för godtgjort öfverarbete honom tillerkändf afdrag af 3 R:dr 16 sk., allt Banko, dock under förbehåll från Professorens sida, alt särskildt få göra anspråk på ersättning för värdet af de rudimaterier, sorn af honom blifvit för omförmälda tillverkning använda. I särskild skrifvelse hafva Revisorerne till Banko-Fullmäktige öfverlemna! ett renskrifvet och af Revisorerne undertecknadt exemplar af denna Berättelse, med anmodan att, så fort sig göra låter, till trycket befordra och med allmänna tidningarne densamma utdela. De under gransknings-förrättningen afgifna reservationer förvaras i de vid Revisorernes sammankomster förda Protokoll. För siffer-uppgifternas öfverensstämmelse med räkenskaperna eller med de till Revisorerne aflemnade räkenskaps-sammandrag är Banko-Sekreteraren ansvarig. Decharge.
För att dels åstadkomma minskning af fång-antalet uti de allmänna häktena samt besparing i kostnaderne för fångars underhåll och forslande, dels hindra det sedeförderfvande umgänget i fängelserne emellan grofvabrottslingar och sådane, hvilka der afsitta böter för mindre förseelser, har Herr Ribbing, Arvid, uti en till Högloflige Ridderskapet och Adeln ingifven motion, hemställt, det stadgas mätte: att, då tillgång saknas till vites-, åverkanseller andre böter, jemte hvilka urbota ansvar icke blifvit ådömdt, Konungens Befallningshafvande skall föranstalta, att den sakfällde, i stället att intagas i häkte för undergående af fängelse, eller fängelse vid vatten och bröd, må få umgälla sin förbrytelse med arbete, antingen hos enskild person, sorn. erlägger böterne, eller för Kronans räkning, eller oek till förmon för kyrkan eller de fattige, allt i den ort, der den sakfällde bor; att arbetet, öf ver hvars oafkortade verkställande Konungens Befallningshafvande bör hålla band, skall beräknas, på satt och med villkor, 8 punkten i Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807 föreskrifver; samt att, i händelse den enskilde person, som emottager den sakfällde i arbete, skulle, såsom målsegare eller åklagare, vara till andel af böterne berättigad, han må, vid deras inbetalning, sin andel afräkna, så vida fulla bötesbeloppet erlägges, i hvilken händelse jemväl öfrige delegare i böterne borde erhålla sina lotter, deremot, om endast en del af böterne erlades, beloppet lomme att Kronan ensamt tillfalla. Lag-Utskottets Betänkande, N.o gy. 5 Lag-Utskottet, till hvars handläggning denna motion blifvit öfverlemnad, har tagit densamma i öfvervägande, men finnér det deruti framställda förslag åsyfta en icke lämplig eller ens verkställbar utsträckning af den redan iemnade tillåtelse, att vissa böter och vitén, såsom för åverkan å Kronans skogar, öfverträdelser af Jågt-stadgan, m. m. få med arbete aftjenas.
Men antagom också, att svårigheter möta! Hafva vi icke gjort mycket, om vi vid denna riksdag antagit principerna och åt K. M. öfverlemna verkställigheten? Hafva vi icke redan då gått in på förbättringarnas bana? Jag tror det. Jag har icke mycket tänkt mig in i kameralväsendet; roen efter den framställning af saken jag hört af Presidenten för Kammarrätten, må den siste värde talaren förlåta mig, om jag mera tror Presidenten af Billbergh än honom, ehuru jag visserligen skulle vara böjd för att förena mig med Gr. Horn uti motsägandet af Frih. Cederströms framställning, emedan den mycket väl förtjenar motsägelse. Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes hemställa till motionären H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, huruvida H. Ex. yrkar, att frågan om remiss skall afgöras eller ej, på det vi, i fall detta hinder ligger i vägen för hufvudsakens afgörande, snart måtte få detsamma undanröjdt. Hr af Billbergh: Uti formfrågan vill jag icke vidare yttra mig, förrän vi fått svar på hemställningen till H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, huruvida H. Ex. återkallar sin ao H. 3o 234 Den n} Mars. motion eller icke. Till min tillfredsställelse har jag hört, att H. Ex. begärt ordet; och det är först sedan H. Ex. haft tillfälle att yttra sig, som jag tror, att vi med bestämdhet kunna komma till något afgörande. Det är egentligen i anleda. af Hr v. Hartmansdorffs yttrande, som jag nu uppstigit. Då Hr v. Hartmansdorff uppträdde efter Hr Gunther, föreställde jag mig, att han skulle hafva sökt föreslå R. o. Ad. något sätt att komma ifrån den uppenbara motsägelsen emellan besluten vid a:dra och 5:te punkterna af utlåt. I det stället har Hr v. Hartmansdorff apostropherat mitt förslag, såsom innebärande afsigten att åt K. M. öfverlemna utöfningen af beskättnrsrätten.
Hvad som kan göras, är det som i den K. propos. jemväl är föreslaget, dä der står: ”Föröfrigt, och på det mindre kunnige personer ej må sakna underrättelse oell erinran om ifrägavar. lagbud, vill K. M. i den blifvande författningen, eller samtidigt dermed, föreskrifva, att densamma bör, en eller liera gånger under det år, då författningen utfärdas, och frenne gånger under det påföljande året, kungöras i kyrkorna, samt derjemte, under nämnde lid, uppläsas vid början af hvarje ordinarie häradsting.” Jag vet icke hvilket reglementarisk! stadgande Hr von Hartmansdorff vill att Utsk. skulle göra till fördel för dessa personer i vidsträcktare mån än detta, och jag kan således icke inse, hvad en ålerremiss i det fallet skulle hjelpa. Beträffande åter den sednare delen af Gr. Mörners reservation, så har jag ingenting emot att en ålerremiss i det afseendet beviljas. R. o. Ad. biföll LagUtsk:s betänk. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 5 dennes på bordel lagda betänk. N:o 27, i anledn. af väckt motion om nödvändigheten att tillintetgöra det intrång, som genom correctionisters och fästningsfångars sysselsättning med borgerliga näringar förorsakas städernes handtverkare. Företogs lill pröfning Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrs d, 5 dennes på bordet lagda betänk. N:o 28, i anledn. af väckt motion om sättet för lumpsamlingen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Homöopathiskt Sjukhus, angående anslag af allmänna medel till inrättande i hufvudstaden af ett sådant, m. m.; motion af Grefve Adolf Eugéne von Rosen: se Motioner. Hospital för sinnessjukas vård, angående anslag til! fullbordande af det invid hufvudstaden uppförda: I. 116, R. 121:: B. III, 13, A. 48. — —, angående beviljande af anslag till uppsättning af utredningspersedlar för det invid hufvudstaden uppförda: III 630 R640- (se vidare Stats Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen al utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel.) Hudiksvalls läroverk, om anslag till tvänne Lektors-platser på den klassiska linien vid—; motion af Herr Oscar von Knorring: se Motioner. Hufvudstadens fyra fem-klassiga läroverk, angående förändring afmotion af Herr Abraham Wilhelin af Sillén: se Motioner, Hufvud-Titlarne: se Riks-Statens Hufvud-Titlar. Hult och Köping, att Aktie bolaget för jernväg deremellan måtte återfå återstoden af de i Kongl. Stats-Koutoret såsom säkerhet — II — 93 för jernvägens färdigbyggande nedsatta, till Staten förverkade medel; motion af Herr Sten Erland von Hofsten: se Motioner. Hultenberg. Carl Henrik, angående dess underdåniga ansökning om eltergift af 1857 och 1858 årens återstående arrende för Kungsladugården Borgholm på Öland: III. 630, K. 640; B. VII. 142, 219. A. 220, E. 354. Hummerfiske, angående upphäfvande af förbudet att under vissa månader af året idka —: B. III. 207, A. 272. Hundar, angående bevillniugs erläggande för dem; motion af Herr Anders Emanuel Ros: se Motioner. Hus, Rikets Ständers, angående utvidgning af östra flygeln deraf: B. X 285, 293: XI. (17, A. 117.
Lånerörelsen har bedrifvits mot hypotek af reverser, vexlar, publika Kreditiv-rörelsen har utfallit sålunda: papper, vågeffekter och varor, men jemförelsevis obetydligt emot borgen; och 1848 R:dr 6,720,150. 6,408,150. Utlåningar. Depositiohs-Konto utvisar: Insättningar. Uttagningar. Göteborgs och Bohus län. Göteborgs stad. Hamnoch andra byggnader. 37 ranta efter uppnådda 55 år åsyftats för 65 insatser nied ett sammanlagdt belopp af 5,159 E:dr, och kapitalutbetalning å viss tid för 197 insatser med belopp af 1,909 R:dr. Vid 1860 års slut var delägarnes antal 334 och beloppet af fonden 57,353 R:dr 17 öre, förutom reservfonden 1,345 R:dr 73 öre. Stadens hamnbyggnad har fortgått efter fastställd plan och med all den drift, som tillgångarne med gifvit. För öfrigt hafva under ifrågavarande period många och betydande byggnader, så väl allmänna som enskilda, blifvit i staden uppförda. Företrädesvis må deribland nämnas: a) Haga-kyrkan, byggd i Engelsk-Götisk kyrkostil med en längd af 156 fot, bredd 55 fot, höjd i midtelskeppet 52 fot samt 162 fots högt torn. Byggnaden fullbordades 1858 och har kostnaden till hufvudsaklig del blifvit bestridd genom enskildes bidrag. b) Engelska kyrkan, belägen vid kaserntorget, uppförd i Götisk så kallad spetsbågstil, med fönster och portik af huggen sandsten och glasmålningar i koret. Den håller i längd 80 fot och i bredd 35 fot. Invigningen skedde år 1857. c) Nya artilleri-tyghuset, å Lilla Otterhälleberget, fullbordadt 1860. d) Stationsbyggnaderne för Vestra Stambanan, anlagde vid stadens nordöstra gränslinea, färdiga till begagnande år 1859. e) Nya Theatern, af ett enskildt aktiebolag uppförd å en af staden dertill upplåten tomtplats i den så kallade Kungsparken, invigd hösten 1859.
Äfven väl kunde sägas, att när, enligt Riksdags-Ordningen, vissa Embetsmän äro uteslutne från alla Utskott och val till Utskotts Ledamöter, så kunde, i följd af den nya grunden för uphöjelse till Adelsman, Friherre eller Grefve, tidtals familjer på Riddarhuset finnas, för hvilka ingen vore berättigad till annat än stympade Riksdagsmanna-bef attningar; mig skulle således synas med princip mest förenligt, att, med fadrens uphöjelse, altid på samma gång följde äldste sonens, hvilket jag altså härmed får tillstyrka, såsom ett till nästa Riksdag hvilande förslag till Riksens Ständer, hvaremot jag, i anledning af ofvan anförde skäl, får på det eftertryckligaste förklara mig emot all vidare utsträckning af någon slags adelig värdighet; hållandes jag för öfrigt för lämpeligt, till undvikande af en brokighet utan ändamål, och då ej skyldigheter, men väl rättigheter, som ej förnärma andra, kunna göras retroactiva, att hvad i afseende på nämningar, hädanefter till någondera af de 3 :ne adeliga värdigheterne, kan tillstyrkas, äfven må tillstyrkas blifva gällande för de, allt sedan den 6 Junii 1809 till sådane värdigheter uphöjda, familjer. Öfver några inkast som i en af de uti detta ämne gjorde motioner blifvit framställda emot den nya Adelskaps-inrättningen, utbeder jag mig nu särskildt få yttra mina tankar. Det är sagdt, att »om Majorater åtföljde adeliga värdigheten, då kunde de yngre (nemligen ofrälse) ättegrenar, som upstege, vara i tillfälle, att, genom den namnet åtföljande egendomen, gifva sina barn en upfostran, lämpad efter deras Stånd». Finnes då någon särskild upfostran för ett visst Riks Stånd (för ett visst yrke är något annat) Finnes det mer än en, som är god, nemligen den uplysta? Kan och bör den icke gifvas åt tillkommande medlemmar af hvad slags Stånd som hälst i Staten? och gifves den icke verkeligen innom alla Stånd, när föräldrarne sjelfve äro nog lyckliga att, med uplysning förena någon liten förmögenhet?
Skolebord, Arjeplougs, -angående upplåtande deraf till boställe åt skolmästaren derstädes: lil. 13 R. 12; B. IV. 312, A. 489 ; E. V. 58. Skolorna inom Lunds Stift, angående rättighet för dem att dimittera ynglingar till Universiteten: B. III. 273, 309, A. 309. Skrifna handlingar, angående meddelande af föreskrift derom att i alla från offentlig myndighet utfärdade skrifna handlingar så kallad Latinsk stil skall begagnas: B. III. 14, 53, A. 53. Skrifvelser, Kongl. Maj:ts Nådiga: se Propositioner. —, Rikets Ständers underdåniga: se Expeditioner. Skyddskopp-ympningen i Riket, angående upphäfvandet af Reglementet derför, för så vidt vaccination derigenom blifvit ovilkoi> — S — 235 ligen påbjuden; motion af Friherre Steffan Creutz: se Motioner. Skådepenning, angående prägling af en sådan till åminnelse af Deras Majestäters Konungens och Drottningens Kröning; motiou af Herr Robert Nils Germund Montgomery: se Motioner. Skådespelare-trupper i landsorten, angående upphörande af de i Kongl. Brefven den 14 Maj 1789 och 30 Juni 1831 påbudne afgifter från dem till Kongl. Theatern; motion af Grefve Carl August Adlersparre: se Motioner. Skådespels uppförande i en del släder under vissa tider af året, angående upphäfvande af förbudet deremot: B. VII. 351; VIII. 9, A. 9, E. 129. Skånska Kavalleriet, angående afskaffande af fotmöten vid nämnde kavalleri, eller deras ingående i regemente-mötena: B. VI. 36, 429, A. 429. Skärgårds-flottans åtskiljande från örlogs-flottan samt förseende med egen officers-korps, angående: B. VIII. 16, 164, 211, A. 211.
Throntalets så sanna uppfattning af landets kallelse lemnar oss omisskänneliga förhoppningar till lindring uti, genom en alltför stor stående arniee, fortfarande, särdeles för jorbruket tryckande bördor; ty, ”öboer på nio tionde”delar utaf de båda Rikenas omkrets, tillhöre vi Europas ”fasta land endast genom nära ofruktbara trakter; och då ”vårt läge bestämmer vår politik, att önska verldens lugn ”och befara alla Imf med våra kölar,” så synas vi icke genom vårt under freden alltför tryckande militärväsende böra längre utarmas och undergräfva våra krafter. Man invänder, att throntalets besvarande icke i våra grundlagar äger något stöd; men man kan också icke ådagalägga, alt de deremot stadga något förbud, och jag anser det således af behofvet påkalladt att införa denna sed, hvilken i alla andra constitutionella länder är häfdvunnen. Vid sakens betraktande, måste man otvifvelaktigt medgifva, att throntalen böra besvaras, då iden motsatta händelsen Regeringsmakten finner ett alltför obegränsadt fält för sjelfberömmet, när detta icke äfventyrar att motsägas ifrån Folkrepresentationens svar på talet. Jag röstar således alltid för hvilken utväg, som beredes för framgången af Bonde-St:s inbjudning, eller för tillvägabringandet af någon adress i samma syftning ifrån R. o. Ad. särskildt. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Att hvarje Stat bör tillegna sig allt det bättre i andra Staters institutioner, är en rotfästad sats. Men när Romrarne ville sålunda förbättra sitt statsskick, behandlades ärendet genom comilierna och senaten; och ingressen för det blifvande beslutet var: Senatus Populusque Romanus. Min önskan är, att vi så behandla detta ärende, och att de som önska framgång åt adressförslaget, ingå till Const.Utsk. med förslag till ändring i grundlagen; och sedan Const.Utsk. yttrat sig, må Ständerne besluta om förslagets qvarliggande till nästa riksdag.
Lift. D, om årliga Capital afbetalningarne på Bankens FastighessLån. Litt. E, om förlusten på FastighetsLån i Götheborg och Carlshamn. Litt. F, om Lånebiträdet till Gagnefs Socken. Litt. G, om Lånebiträdet för Staden Götheborg. Litt. /, om Odlingslånen. Litt. L, om BancoDiscontVerkets Revisioner , och Litt, M, om afskrifning af tvänne poster i Bankens Räkenskaper, jemväl biföllos: samt 3:0, att Utlåtanderna Litt. H, om Lånebiträdet till Skara Stads Consistorium , och Litt. fi, om Lagsökningen mot Rådmannen Kjellander i Carlstad. Återremitterades med anledning af dervid gjorde anmärkningar. Bihang till R, S. Pre t. t):de Sami. g* -fröt. TJtdr. d. 7 A-pril 1525. Frän Heclerv. BondeStändet. S. D. Beslöt BondeStändet, att till Riksdags Ärenderr.es skyndsammare behandling, anmoda samtlige Utskotten, att hädanefter så, sorn förre Rfksdagarne vanligt varit, och StatsUtskottet denna Riksdag afven iagttagit, insända deras Utlåtanden eller betänkanden i skrifne exemplar till RiksStåndens Plena, utan att afvakta Bihangets tryckning; och skulle Resp. MedStånden inbjudas, att om enahanda beslut sig förena.
KrigsKollegium, arfvoden anslogos att utgå af tredje hufvudtitelns besparingar, är i förklaringen anfördt, alt Rikets Ständers skrifvelse af den 6 November 1834, angående 237 angående regleringen af denna hufvudtitel, ej innehölle, att De ansett behof icke vara för hand af lön för omförmälde Presidentsembete, ”sorn ville säga af sjelfva embetet,” hvars nödvändighet nu äfven sökt ådagaläggas, med erinran tillika, att ingen kunde emot sin vilja åläggas att, utan vedergällning, förestå samma embete: att, för detta fall och enligt förut anförda allmänna grunder, disposition af hufvudtitelns besparingar varit lika oundviklig som behörig; och att de i sådant afseende anvisade summor utgått såsom tillfälliga arfvoden, icke i form af bestämda lönanslag å Stat. Rikets Ständers åberopade skrifvelse, deruti tillkänrtagifves, att De icke bifallit den föreslagna Presidentslönens uppförande på Stat, emedan De ansett embetet kunna, till lindring i Statsverkets utgifter, bestridas af någon ibland de flere tjenstfrie Generaler, hvilka ändock åtnjöto icke obetydliga löninkomster, torde tvifvelsutan lemna tillräcklig visshet derom, att Rikets Ständer, såsom i anmärkningsmemorialet är sagdt, pröfvat behofvet af serskildt lönanslag för berörde embete och ansett detta behof, som kunde på uppgifvet •sätt, till lindring i Statsverkets kostnader, undvikas, således icke vara för hand, hvilken fråga, men icke den om behof af sjelfva embetet, utgjorde föremål för plöjningen. Deremot söker man förgäfves i samma skrifvelse någon anledning till stöd för den i förklaringen yttrade förmodan, att Rikets Ständers mening icke varit, att allt lönanslag för samma embete skulle besparas, helst denna förmodade mening vore i uppenbar strid emot Deras ovilkorliga beslut, då den icke, såsom en förmedling deraf, uttryckligen uttalades