Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Representationskostnad om ersättning af LandtMarskalkens och Talemännens ; ExpeditionsUtskottets förslag till underdånig skrifvelse justeradt af Borgareståndet, s. 266. Revision af Banco-Disconten, s. 30. 36.’ Revision, om, af de under CommerceCoIlegium stal. de Fonder. StatsUtskottets Utlåtande, bif. af Prestestådet; s. 985. af Bondeståndet, s. 988. återrein. till en del och bif. till en del, af Borgareståndet, s. 1001. bif. Adeln, s. 1006. Ytterligare Utlåtande, bif.af Borgareståndet, s. 1149. Revision, berättelse örn, af Manufactur-DiscontFondens förvaltning. StatsUtskottets Utlåtande, bif, af Presteståndet, s. 1024. af Bondeståndet, s. io43. af Borgareståndet, s. 1058. " angående tiden till nästa, af Stats-Banco-och Riks - gäldsverken, bif. af Borgareståndet, lil. s. 13. af Bondeståndet, 111. s. 21. af Adeln, lil. s. 24. af Presteståndet, lil. s. 44. Revisioner, om Banco-Diseont-Werkets; BaneoUtskottets Utlåtande bif. af Bondeståndet, s. 121. af Presteståndet, s. 129. Ytterligare Utlåtande, bif. af Adeln, III. s. 231. Revisionsskilling, angående upphäfvande af stadgandet om; BagUtskottets betänkande, afsk af Adeln, sv 237. af Presteståndet, s. 254. återremit. af Bondeståndet, s. 357. Ytterligare Utlåtande, i anledning hvaraf Bondeståndet fattat särsk, beslut, s. 553* lagdt till Handlin> garne af Adeln, s. 558.
Utskottet anser nuvarande justitie-ombudsmans vikarie på grund af detta stadgande berättigad att från riksgälds-kontoret utbekomma ett häfften af besagda löne-inkomster motsvarande belopp; hvadan Utskottet alltså hemställer, att, derest dess nu yttrade åsigt varder af Rikets Ständer godkänd, Utskottet må, i afseende på tillämpningen af samma stadgande, få fullmäktige derom underrätta. Stockholm den 25 Maj 1848. Reservationer: af herr af Sillén, L. G., som ansåg det icke hafva tillhört Utskottet att, vid sådant fall, som det förevarande, att ordinarie lön ej finnes vid nuvarande justitieombudsmannens förut innehafda tjenst, afgifva något förslag hvarken huru inkomsterna vid denna tjenst böra beräknas och fördelas eller till någon ersättning åt den, som justitie-ombudsmannens tjenst såsom vikarie förrättar; af herr Schartau, som trodde, att, då bestämmelsen om lika löne-förmåner för justitie-ombudsmannen, som för justitie-kanslern, otvifvelaktigt åsyftade, att dessa båda embetsmän skulle vara, i vedergällningsväg, lika lottade, de inkomster, utöfver den egentliga lönen, som tillfalla en häradshöfding, icke böra tillgodokomma någon annan, än den, som sysslan förrattar, eller häradshöfdingens vikarie, hvilken åter lärer anse Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 193. 9 rer anse sig genom denna inkomst fullt ersatt för sin möda, och följaktligen lika litet ega något på billighet, som på rättighet grundadt anspråk, att för befattningen undfå serskild godtgörelse af statsmedel 5 af herr Warn: ”Emot förestående betänkande får jag mig reservera, på den grund, att
— » Nyckeln till Paradiset », fars i 3 akter af Chivot och Buru. — » Die Schatten », af Paul Lindau; samt féeriet » Bockfoten », som kommer att uppföras under april månad 1891. Filharmoniska sällskapet gaf sin första abonnementskonsert i tisdags i musikaliska akademien inför i det närmaste fullsatt salong. Programmet upptog dels ett par instrumentalsaker, nämligen förspelet till Lohengrin och Svendsens kröningsmarsch, båda förträffligt utförda, dels ock köroch solosång, den senare utförd af fröken Augusta Öhrslröm, som trots en tydlig indisposition synnerligen förtjänstfullt utförde ett par romanser. Körerna gingo under hr Hallens energiska och skickliga ledning mycket jämnt och med god nyansering. En religiös hymn af herr Hallen gaf ytterligare bevis på dennes framstående förmåga äfven som tonsättare. Andra kammarmusiksoaréen af hrr Aulin m. fl. gifves i morgon lördag, och torde ingen älskare af god och gedigen musik försumma att infinna sig å densamma. Afskedskonsert gifves söndagen den 7 december af dr Osvaldo Bottero. Att den kommer att samla fullt hus, taga vi för gifvet. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhef. fe» j j Olyckan är, att du aldrig kännt mig. » » Så du talar, skulle jag ej känna dig. Vi ha ju vuxit upp som syskon. » » Två syskon kunna ett helt lif gå främmanda för hvarandra, i synnerhet om den ena är femton år äldre än den andra. » » Du var visst inte främmande för mig. Du anförtrodde j a mig både din glädje och dina små sorger. Hur ofta tog jag ej dina dockor och tog dig i försvar, när du fick bannor. Minns du inte, hur mången gång du satt på mitt knä och anförtrodde mig, hvad du ville göra, när du blef stor. » » Är det ingen skilnad på barnet och den vuxna kvinnan? » » Åh, vår förtrolighet fortsatte allt, så länge du var hemma, men olyckan var, att du kom så tidigt ut i världen, först till Schweitz och sedan till den där folkhögskolan, ty sen förlorade du så mycket af din omedvetenhet och började peta i all slags samhällssmuts.
Kongl. Maj:t, som, uti Dess vid sistföiflutna riksdag aflåtna nådiga proposition, angående statsverkets tillstånd och behof, föreslagit beviljande af serskildt anslag till civilstatens enskilda enke-och pupillfond, såsom oundgängeligen erforderligt för pensioneringens fullföljande till nuvarande delegares enkor och barn, samt derjemte, uti skrifvelse till Rikets sednast församlade Ständer af den 6 Augusti 1844, i fråga om delaktighet i civilstatens pensiousimättning för borgmästare i likets släder, utom Stockholm, äfvensom för kommissionslandtmätare, förklarat, att, under dåvarande förhållanden, all ytterligare gravation för inrättningen borde med sorgfällighet undvikas, har, enär det sålunda äskade anslaget för pensioneringens uppehållande icke blifvit af Rikets Ständer anvisadt, för närvarande funnit betänkligt medgifva förenämnde tjenstemän inträde såsom delegare uti ifrågavarande pensionsinrättning, med rättighet för dem, jemte deras enkor och barn, att af inrättningens nuvarande tillgångar uppbära pension i den ordning, som för öfrige delegare i denna inrättning finnes bestämd; men Kongl. Majit har likväl icke kunnat undgå att behjerta den bekymmersamma belägenhet, hvaruti bemäide tjenstemän, i följd af saknad pensionsrätt ej mindre för sig sjelfve, än äfven för deras enkor och barn, sig for närvarande befinna; och då, för beredande åt desse tjenstemän af en förmån, hvaraf de fleste andra i allmänna befattningar anställde personer äro i åtnjutande och till hvars erhållande de sålunda ega på billighet grundadt anspråk, en utväg sig företer genom verkställighet af det utaf Öfverdirektören vid general-landtmäteri-kontoret, i afseende å kommissions-landtniätarne, framställde förslag, angående deras pensionering genom dertill serskildt anvisade medel, utan sammanblandning med eller bidrag från civilstatens tjenstemannasamt enskilda enkeoch pupillfonder, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer, att de, under förutsättning af borgmästarnes och kommissions-landtmätares upptagande till delaktighet i civilstatens pensionsinrättning, vid sista riksdag beviljade anslag af tillhopa Åtta tusende
Man är ju annars så van att i samtal med mera eller mindre döfva nödgas skrika, men här gör man snarare en tjänst genom att tala mycket lågt, helt naturligt, ty ju mera talet sänkes till hviskning, dess mera måste läpparne medverka vid de olika ljudens frambringande. I öfrigt säger det sig själft att färdighet i labiologiens konst endast vinnes efter tålamodspröfvande och uthålligt arbete, att den är mycket beroende af vederbörande persons uppfattningsförmåga i allmänhet och att den lättare utöfvas gent emot bekanta nr omgifningen än mot främmande. Dock hafva vi hört en af fröken Nachmans kvinnliga elever, en stendöf person, hvars färdighet i labiologi var mycket stor, försäkra, att hon ofta på gatan mött alldeles främmande personer, som framställt allehanda frågor och fått dem besvarade, utan att de sannolikt märkt, att de samtalat med en döf. Och ändå hade den kurs, som nämnda elev genomgått, icke varit synnerligen lång. I öfrigt har frö- ken Nachman själf berättat, att åtskilliga elever icke kunnat uppnå synnerligen stora resultat, medan hon däremot från många andra äger särdeles vackra och tacksamma intyg om det gagn, de ansett sig äga af hennes undervisning. Det är en ganska talrik samling elever, frö- ken Nachman under årens lopp undervisat. Själf räknar hon som största vinst af sitt arbete, att hon derunder vunnit många vänner och vänner för lifvet. Dem skall det sä- kert glädja att här återfinna hennes bild, och låt oss hoppas, att våra läsarinnor i öfrigt ej alltför mycket tröttats vid dessa korta erinringar om labiologiens konst. G. - n. Aftonvandring. MMf err &gt;e er 0 ^ ^ °h hans ädla vif W$lm&gt; beträdde slottets trappa, han sjöng en strof om död och lif och axlade sin kappa, utur hans händer runno korn åt slottets hundra dufvor, som störtade från tak och torn likt skummet från ett dryckeshorn och täckte vallens tufoor. På parkens ädelröda dräkt septembersolen glödde, och lönn och lind vid hvarje fläkt ett bladregn lydigt strödde.
Bättre synes mig följaktligen om banken, hvad lånerörelsen beträffade, begagnade den utväg jag tillförene ifrågaställa att upplåna medel å ena sidan och utlåna dem på Den 2 September f. m. 27 den andra. De, som kunna undvara capitaler, större eller mindre, finge da tillfälle att förränta dem i bankens rörelse, och de lånsökande kunde alltid påräkna en i det närmaste lika tillgång på medel till fyllande af deras behof. Ilvad angår den summa af 660,000 r:dr, som troligen kommer att tillfalla banken såsom vinst för innevar. år, så kan den visserligen disponeras på sätt Frih. Cederström föreslagit, nemi. alt rörtde densamma allm. föreskrifter upptagas i banco-reghtet; men derigenom äro medlen också undandragna beräkningen af de tillgångar StatsUtsk. kan anvisa för allm. behof. Om man åter antoge att denna del af bancovinsten skulle begagnas på det sista året af de fern, som förflyta intill nästa riksdag; så blefve följden, att man. det året först finge icke blott 660,000 r:dr af deni, sorn redan äro besparade och i bokslut upptagna, utan man finge äfven 660,000 r:dr lill för år 1840, d. v. s. 1,320,ono r:dr på ett år, hvilket måhända vore för mycket, 0111 BancoUtsk. liar ratt deruti alt bancovinsten bör någorlunda lika fördelas på hvarje år, för att icke på en gång göra för stor rubbning i lörelse-capitalet. Hr Stuarts anmärka, all enskilde personers behållningar i banken stiga lill n millioner, och att det således icke beror af Ständerna att förminska den i banken liggande summan, vill jag så till vida bestrida, som den värde ledamoten väl vet, alt dessa 7 millioner, utgöras af behållningar från alim. verk och inrätto.T samt bolag, lika väl sorn af enskilde personers egendom. O111 Hr Stuart behagar uppgifva huru mycket sorn tillhör de allm. verken och bolagen, så torde man finna, alt de enskilde personernes behållningar i banken icke uppgå till särdeles stora summor.
Hvad beträffar de lyckliga resultatater, som de skedda inympniiigarne skola åstadkomma, tror jag att man i det afsrdet bör afvakta framtidens utsago. Hr Cederschiöld, Robert Teofron: Hr Stjernsvärd har missförstått mitt yttrande. Jag har ingalunda sagt, att det är det enda fel, som vidlåder vår nuvaride representation, att en stor samhällsklass icke är representerad, utan jag sade, att det var en af de hufvudsakligaste aumärkningarne mot vårt representationssätt och att jag ansåg att man borde, i läll man så kunde, undanrödja felen. Om man denna Riksdag undanröjde ett, kunde man den andra borttaga ett annat, och på så sätt nå, om icke fullkomligheten, åtminstone något bättre än det närvide. H. Exc. Hr Erih. De Geer, Louis: Det enda af de skäl, jag hört här anföras mot förslaget, som för mig eger någon giltighet, är oegentligheten af den bemärkelse, i hvilken ordet allmoge i förslaget blifvit begagnadt. Det kan nemi. icke förnekas att »allmogen» i detta förslag tages i en bemärkelse, som hvarken öfverensstämmer med vanligt språkbruk eller med detta ords I)en 14 December e. rru betydelse i den nuvtde lydelsen af 15 § R. O., der nemi. de anses icke horn till allmogen, hvilka förut hört till något Riksstånd eller någon ordinarie bestallning i Rikets tjenst eller fullmakt derå innehaft. Men å andra sidan uttrycker ordet »allmoge» onekligen ett ganska obestämdt begrepp, äfven efter det nuvande språkbruket, och det användes synnerligen i äldre tider någon gång i en bemärkelse, som omfattar snart sagdt hela befolkningen. Med uttrycket »Gud och Sveriges Allmoge», ansåg t. ex. en af våra frarnfärne Konungar visserligen icke att han endast vände sig till allmogen i dess inskränktaste bemärkelse. Då i lagstiftningen sådana ord måste begagnas, som Uro obestämda och ej ega en skarpt begränsad betydelse, är det icke sällsynt att man i sjelfva lagen deröfver ger en definition, som uttrycker i hvilken betydelse det ordet der tages.
Af Länets hela arealvidd 217 qvadratmii, utgör Ångermanland 157 och Medelpad 60 qvadratmil, den i sträckning frän Hernösand nordvest till yttersta gränspunkten af Tåsjö Socken mot Jemtland omkring 30 mil samt dess största bredd, i Norra Ångermanland från Grundsunda Sockens kalkstrand rätt i vester till Jemtlands gränsen, något öfver 16 mil. Hvad beträffar Länets beskaffenhet i fysiskt hänseende, torde den beskrifning Statistikern Forsell lemnat på Sveriges utseende i allmänhet här vinna den sannaste tillämpning. Landet är nemligen öfverallt uppfyldl med berg och genom dem indeladt i större eller mindre dalar, omvexlande med här och der spridda insjöar, vidsträckta skogar, öppna slätter och större och mindre vattudrag, ett förhållande som äfven leinnar ett vitsord om rigtigheten af det omdöme de flesta resande uttalat, att nemligen detta Län, i anseende till mångfalden och omvexlingen af dess naturbehag, är ett af de vackraste i Riket. Bland bergssträckningar utmärka sig i synnerhet de trenne, som, gående i rigtning från nordvest och sydost, bilda de tre större vattudragen, Ångermanelfven, Indahls och Ljungan, hvilkas vatten i samma rigtning utfalla i 4 Bottniska viken.
Örn de leda till målet eller icke, skall framtiden lägga i dagen , men utöfver behofvets gräns äro de icke utsträckta: de ingripa icke eller i någons rätt att , bäst han kan och vill , bestämma platsen för sin verksamhet eller välja sitt näringsfång, och det kan icks tillvitas Utskotten, att hafva lörbisett den så kallade ädlaste delen af allt värde, eller den medfödda arbetskraften. Tvärtom : att sådana förfoganden måtte vidtagas, som kunde förekomma, att denna arbetskraft varder förspilld till Statens och individers skada , som kunde bereda correctiv mot missbruken, bringa lättsinnet till »ansning och stadga, förbyta lättjan i nyttig verksamhet ( och Bih. till Rikt-St. Prat. igig och rSJg, 7 Stml, 2 Afi, 3* a-.clra B-.t. (>:le Hl. ig Lags. Ailm. Hesv. o. Oec. Utsk.XJH.N’,0 7 1 förbättra, åtminstone göra oskadlig mången sysslolös vandrare, som nu störer allmän säkerhet och enskild frid, detta är hvad Utskotten med förslaget åsyftat ; och ett sådant förslag kan icke skäligen stämplas såsom oförenligt hvarken med Grundlagens bud eller med Christendomens anda ; ty Grundlagen är ett palladium för Svensk mans säkerhet, men icke ett fribref för sjelfsvåldet, och Christendomens milda , men visa läror ställa sig främst bland theorier för en ordning på jorden , och sätta samhällsmenniskans högsta värde i hängifveuheten under pligterne mot Öfverhet, medborgare och sig sjelf.
Jag finner så mycket mindre betänkligt att utbyta orden: ”h us be hofsbr ä n n er i m edl e n” mot orden: brännvinsbränningsafgift, som det sednare uttrycket icke hindrar bibehållandet af husbehofsbränningsafgil ten, enär detta, såsom lägre begrepp, subsumeras under begreppet: brännvinsbränningsafgift. Hvad den andra anmärkningen af Hr Gr. Horn angår, är den af ganska vigtig beskaffenhet och har icke varit påtänkt i Utsk., samt torde lämpligast böra behandlas utan sammanhang med ifrågavar. redactionsförslag, emedan det kunde hända, att, örn den antoges af alla 4 Stånden, den likväl blefve ogillad af andra Statsmagten, hvarigenom hela redaclionsförändringen ginge förlorad. Jag skulle derföre: önska, att härom väcktes en särskild motion, måhända af Gr. Horn sjelf, på det målet måtte få en särskild behandling, oberoende af det nu ifrågavarande. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Ehuru jng med Hr Stuart och Hr Gr. Horn är af den tanke, att redactionen i 60 §. Reg.F i afseende på husbehofsbränningen borde ändras på sätt, som dessa Hrr trott vara riktigast, anser jag likväl en sådan anmärkning, som den nu gjorda, icke kunna föranleda till återremiss af Constit.Utsk:s närvarande förslag. Den innefattar nemi. en ändring i grundlagen, och 81 §. Reg.F. föreskrifver: "Ej må frågor derom uti Ståndens plena väckas.” Derföre tror jag, att Hr Gr. o. Landtm, icke kan framställa proposition till återremiss i anledning af en så beskaffad anmärkning, som den nu gjorda; ty frågan kan ej uti plenum väckas, utan skall, enligt samma 81 §., i Constit.Utsk. anmälas. Frågan kan visserligen äfven af Constit. -Utsk. väckas vid granskning af grundlagarna, och, på det sättet framställd, skall den för mig vara välkommen; men jag tror, att man för ändamålets vinnande icke får begagna ett medel, som icke finnes i grundlagen medgifvet.
Den io November. af Statsoch BancoUtskm gemensamt. Men då nu både Statsoch BancoUtskm sålunda ådagalagt, att de ej äga hvarken vilja eller förmåga att handlägga, uppfatta och utreda detta ämne, har jag varit betänkt på att göra en ny motion, för att på en annan väg ernå målet. Jag ämnade derföre ej i dag yttra mig om denna sak ; men jag kan ej med tystnad afhöra alla de orimligheter, den siste talaren framkastat ronde ett ämne, uti hvilket jag tager en liilig del, till följd af min på erfarenhet grundade öfvertygelse om dess stora vigt för hela Nationen. Till inkast emot K. M:s nåd. propos. af d. 4 dennes har man sagt, att y5 § RiksdOrdn. skulle lägga hinder i vägen för dess grundlagsenliga upptagande till pröfning, likasom nämnde § skulle ålägga K. M. att återtaga sin meddelade sanction å ett af Ständer fattadt beslut. Ehuru stort envälde R. St. utöfva öfver Rikets penningeverk, må de likväl icke så kunna leka med beslut, hvarå de begärt och erhållit K. M:s sanction; dock vill jag ej längre uppehålla mig vid detta inkast. Sedan har man sagt, alt R. St. ej skulle kunna ändra ett vid denna riksdag redan fattadt beslut. Man förbiser då dea väsendtliga skillnaden emellan att verkställa förra Sländers beslut om ett silfverlåns upptagande, på sätt de föreskrifvit, och att antaga K. M:s nu afgifna nåd. propostn. Jag hoppas, att man ej underlåter pröfva densamma; och man skall då finna, att K. M:s nåd. afsigt är att, utan äfventyrande af någon förslust för staten, understödja inrättandet af hypotheksföreningar till afhjelpande af den allmänt öfverklagade förlägenheten i penningeoch credilrörelsen och deraf förorsakade nöd. Man säger äfven, att förslaget är overkställbar!; men jag beklagar, att då man ej uppfattar och begriper saken, man det oaktadt söker missleda opinionen endast för att tillfredsställa silt begär att motverka Regeringen.
Svar till » Plikttrobarnkär och hafva handhaft barn förut. X landet Önskas inackordering för en megen », Alby p. r. (252) H u s h å l l s s k o l a s Svar med fotografi och referenser, märkt p N ENKEL, gladlynt flicka, kunnig i matdelålders fru, som behöfver hvila och till» Barnfröken 1899 », bedes inlämnadt till S. nya lokal och adress är: Nobynäs, Frinnalagning, van vid lättare s. k. jungfrubakadragenhet. Svar med prisuppgift till USFORESTANDARINNEPLATS eller » Hvila », adress S. Gumeelii Annonsbyrå, Gumselii Annonsbyrå, Stockholm. ryd, Doktorinnan Haglund. Ny kurs 1 sepsysslor, far plats 1 sept. nära Stockholm ock i äldre familj, sökes af duglig små- Stockholm. tember. (214) hos tjänstemanna familj med 4 barn. Svar (G. Har innehaft värdinnemed betyg, löneanspråk och fotografi. Adr. ÖR EN FRANSK eller tysk Bonne blir » Sigrid », Stocksund. (274) plats ledig till hösten att passa 3 barn plats hos tjänsteman. Goda betyg och reINACKORDERING. A n v ä n d vid ferenser finnas. Svar märkt » H. F. », om 11, 9 och 5 år. Betyg och. lönepretenI Stockholm vid central gata erhålla i höst Kalmar p. r. (266)] lOR EN BILDAD och ordningsfull flicka, tioner sändas till Friherrinnan Gyllenstierna, två å tre unga damer hel inackordering. van vid såväl hushållsgöromål, sömnad, Bjcrsgård, Klippan, Skåne. Närmare meddelar fru Anna af Sillen, född " pN RASK och hurtig bättre flicka önskar som att tillse och undervisa mindre barn, plats i familj för att deltaga i husliga Sebardt. Adress Sandviken, Gäfleborgs län. finnes plats under husmoders frånvaro. Svar T ETT ENKELT HEM önskas till hösten - (284) till » Bamkär Y. B. », adr.
Vt 8PPI». S. D. Till granstning uptogs Högloft. Stats-Utstottets sistlcdne gärdag pä bordet lagda ^ Memorial, af den 17 dennes, rörande det af Herr Majoren Lise! von kloU8tein sökte understöd till fullföljande af desi odling i Piteä Lappmark: Lch som Bonde-Ståndet wid pröfningen af allmänna Beswärs och Occonomie-Utstottets förut i detta mäl afgifne utlärande berörde Motion ,afstagit sä beflöt nu Ständet att wid desi salunda yttrade tanka forblifwaHärom stulle de öfrige Respective Ständen genom ProtocoflsUitdrag wördsamt och manligen Underrättas. Ult »Nl>re, S. DTill Lag-Utskottet remitterades Kongl. Majsts Nädiga Propositioner om ägtcnstaps - ffillnader, och om stället för Auetioner ä gäldbunden fastighet ä Landet; hwarom de öfrige Respective Ständen wördsamt och wänligeu skulle underrättas. suyrs. > Lx UiotcxoUo 3. IräZärälr. Utdrag af Protocollct, hältet hos Bonde - Ständet den 26 Februarii i8ro. S. D. Bonde-Ständet har tilt noga pröfning förehast Högloft. Stats - Ulffottetö den ?-9 Nowember sörlcdit är afgifne Betänkande, angäcnde Kronans Domainer och Kongsgärdar, tillika med samina Ulffotts uti Memorial den utte dennes meddelte swar ä de anmärkningar, som i Nespective Nliks-Ständcn emot nämnde Betänkande förekommit; hwarwid Ständer bcflutat: r:o Att till alla delar godkänna hwad Utffottet angäendc förhällandet med Konzsgärdarne i första Ciasicn anfört och hemsiält. 2:0
Då hos oss ofvannämnda förmånsrätt 1860 upphäfdes, måste man vara betänkt på att ersätta densamma, och det var då kommunerna, som man ansåg sig kunna pålägga bördan i första hand, isynnerhet som det visat sig, att dessa ådagalagt ett visst intresse för de omyndiga, och ofta begärde att personer måtte sättas under förmyndare m. m. Men kornmunal-styrelserna hade 1861 ännu icke vunnit nödig utbildning och rotfäste, och man trodde då böra ålägga en ansvarig embetsman att i viss mån medverka. Denna måste då blifva domaren. Följande en grundsats, som redan 1845 uttalades, ville man dock icke låta domaren handhafva tillsynen, utan han skulle blott dertill medverka, och han ålades derföre att föra en förteckning öfver förmynderskapen, samt att öfvervaka det hela. Jag har i min reservation gifvit tillkänna att, då tillsynen blifvit ordnad, jag icke skall hafva något emot att lätta detta åliggande för domaren; men att efter blott 1^ år förändra författnm, att lita på att kommunerna nu skola vara färdiga att öfvertaga alltsammans, det anser jag vara för tidigt, så mycket mera som domarena först nu kunna hafva fullbordat dessa förteckningar. Den andra med detta förslag åsyftade förändringen är att granskningen skall verkställas af gode männen i den ort, der förmyndaren bor, i stället för i den der den omyndige bor. Det är dock klart, att inom den kommun, der jag tillbragt min verksammaste ålder, der bör också finnas något interesse för mina barn. Det måste äfven af nämnda stadgande uppstå åtskilliga svårigheter, som jag omnämnt i min reservation. Den 15 April. förmyndare äro förordnade, hvilka bo på olika håll, så skulle ju hvar och en af dessa lemna sin räkning till gode männen i den ort der han bor, och då befattar sig ingendera af dessa med någon tillsyn, utan de verkställa blott revisionsarbetet. Skulle de då finna sig befogade att yrka förmyndarens afskedande, så blir frågan, om sådant skall gälla båda eller blott den ene af de två. Afven blir det en kinkig fråga om det arfvode, som skall åt dessa gode män bestås.