Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nå väl! om jag bestämmer detta värde till det belopp, hvaraf den i tulltaxan bestämda tullafgiften utgör den der bestämda proc:n, så kommer jag till samma resultat som nu, att en medeltull blir satt och saken på annan väg kommer i samma skick, som Bevilln.Utsk. föreslagit, hvarå jag således fortfar att tillstyrka bifall. Hr af Billbergh, Joli. Peter: Om meningen är att framställa propos. på Utsk:s tillstyrkande pag. 6, sora angår I Den i5 December c. m. *97 den a:dra och följande hufvudgrunderna, niaste meningen vara, att man nu skall anföra de anmärkntr, man har att göra vid samtliga återstående hufvudgrunderna, sedan den första är afgjord. Med erkännande af hvad Gr. v. Fersen yttrat, att det för närvar, icke låter i verkställigheten tänka sig att införa det system att försälja varan å auction och beräkna tullafgiften till viss proc. af auctionssumman, emedan man icke kan betaga stapelstäderna rättigheten att införa alla slags varor, och man icke kan tänka sig i våra stapelstäder en sådan concurrens, som erfordrades för varans försäljning å auctionen till dess verkliga värde, får jag förklara, att de skäl och grunder, som följa härefter intill den 12 punkten, icke kunna annorlunda betraktas än såsom ett uttryck af de motiver, Bevilin.Ulsk. följt för de utsatta tullbestämmelserna, enär, såsom det vidare vid tillämpningen kommer att visa sig, knappast någon enda hufvudgrund ovilkorligen kunnat följas, i följd hvaraf jng skulle tro, att det ligger föga vigt på, om vi nu, utan att uppehålla oss vid de mer eller mindre vigtiga grunderna, genast öfvergå till sjelfva förslaget. Det är egentligen vid i2:te punkten, jag fäster min uppmärksamhet, hvilken uti förra betänk, är af denna lydelse: ”att då R. St. uti den tulltaxa, som nu kommer att utfärdas, icke kunna bestämma annan tull å varor än den, som eller närvar, omständigheter bäst försäkrar statens inkomst och med statens interesse öfverensslämmer, men det på K.
Elin log igen, rodnade, drog hastigt till dörren och hörde, hur han smågnolande gick uppför trappan till sitt rum. När Elin på aftonen kom upp på hans kammare för att städa, såg hon sig först en stund nyfiket omkring med ljuset i hand. Hennes hjärta bultade oroligt, och hon kände sig rädd, att han skulle komma. Vid fönstret stod ett skrifbord med allahanda böcker på. Hon tittade i ett par, men förstod ingenting af det, som stod i dem. På golfvet stod en till hälften upppackad boklår, på soffan låg en vårdslöst kastad nattrock, och på väggen hängde redan ett par taflor, en vy öfver Stockholm med slottet och Norrbro och Tofanos »Enfin seuls», de båda nygifta, som lemnats ensamma i stum omfamning midt i denna berusande omgifning, med blomsterträdgårdens palmer och aloë, mjuka mattor och dyrbara möbler. Hon lutar sig utan en rörelse mot hans famn, medan hennes läppar öppnas, och hon känner den välluktmättade, parfymerade luften i sina finaste nerver, och det tunga sidensläpet som en matta breder sig ut öfver bådas fötter. Förvirrad bäddade hon sängen och bar in vatten i karafinen. När hon hörde, att det gick i trappan, sprang hon in i köket och satt länge på stolen framför fönstret. Hon var het i ansigtet och hennes tinningar bultade. Elin såg herr Björling ofta. Hon mötte honom i trapporna, eller uppe på hans rum, och han satt ofta inne och pratade hos herskapet, som han var slägt med. Hon hade aldrig sett något sådant i sitt lif. Det var som sol öfver honom. Ständigt kom han med ett muntert ord, än till frun och än till henne, hans skratt lockade henne att skratta med, och han fick henne att prata och berätta om sin barndom, om hur modern reste ifrån henne, om hur hon hade det, och om allting. Hon gick altid och tänkte på, om han skulle vara inne, när hon fick lof att gå in i hans rum. Hon hade reda på, när han var borta, och när han var hemma, och hade hon ej fått prata med honom på någon dag, gjorde hon sig gärna ett ärende ut i förstugan, när hon hörde honom komma. Hon hade lärt sig att känna igen hans steg.
Jag hoppas således desto hellre, att återremissen ej vägras, som deri icke bör kunna bidraga att Den 31 April f. m. förlänga riksdagen, enär så många mål, af egenskap att oviU korligen före riksdagens upplösning skola afslutas, ännu återstå, såsom t. ex. frågan om bancoreglementet, den extra statsbristen m. fl. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Åd, ansåg de vid Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 60 gjorda anmärkntr hindra dess antagande samt betänk, således böra återre-. mitteras. Ropades starka nej, blandade med många ja. Hr Dalman begärde votering. Gr. von Fersen: Då endast tvenne meningar varit å bane, nemi. bifall eller återremiss, anhåller jag, att den för-, ra må inflyta i jaoch den sednare i nejpropos:n. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n: Den, som bifaller Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 60 i anledn. af Hr Prosten Åstrands motion, ang:de uppdrag åt Fullmägtige i Riksg.cont. att, vid yppad större statsbrist, på allm. bevilln. å 2 art. med en fyllnadsafgift fördela den bristande summan, in. m., voterar !a’ den det ej vill, voterar neji Vinner nej, återremitteras Bevilln.Utsk:s ofvannämnde betänk. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — i3. Nej — 10. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m. Ia fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Tisdagen den 21 April 1835, Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.utdr. för denna dag f. m. Företogs lill pröfning BancoUt§k:s d. i3 dennes på bovdet lagda betänk.
Det kan locka jåTf ofvan anförda exempel framgår väl, vill henne att för sina önskningars realiserande jag hoppas, rätt tydligt, att det är till taga till af de penningar, hon för tillfället disförmån för de enkla, förståndiga kvinnor, ponerar för hushållets räkning, och det lär hvilka, så långt min erfarenhet sträcker sig, henne aldrig att blifva rätt sparsam — ty därändock utgöra den öfvervägande procenten hos för fordras, att hon har en bestämd summa, hon får indela på - ett förståndigt uträkvårt svenska folk, som jag vill säga ett sanninsom nadt sätt — för att icke nämna andra flere. gens ord. På intet vis vill jag föra fjanteriets Då, det gäller att söka förmå edra män gå talan eller plädera för dessa docksjälar, hvilkas lyxbegär, ohämmadt, blifver ändlöst. Läs för in på eder billiga begäran om nålpenningar, roskull beskrifningarna på Paris ' milliondrottduger af lätt begripliga skäl ej samma tillväganingar! Sådana finnas nog i - mindre skala gående, som jag dristade mig tillråda på tal Men vädjen till deras och till ett försvinnande fåtal äfven bland oss, om hushållspenningar. sunda omdöme! De veta ju, att allt » insyloch de behöfva nog vara under förmyndare, tande » i affärer på andra områden förr eller liksom det finnes män, som behöfva det. senare leder till obehag och kollisioner. HvarI åtskilliga hem, där jag fått blicka in, bär för skulle icke samma lag gälla på detta omdet förefallit, som om allting vaiit viktigare råde? De måste ju äfven själfva f å mycket än det frun skulle ha. Hon har varit den trefligare, när I slippen besvära dem med än sista i huset, som det tänkts på. Nog har en begäran, än en annan. Och hjälper ej det, hon fått arbeta, sträfva, ja, nära nog släpa ut vet iag ingen annan råd, än att I försöken sig med ett stort hushåll och en skara barn, förtjäna edra nålpenningar själfva, ehuru jag men den uppehållande kraft, som ligger i att visst ej uppställer detta som något mönsteräga litet penningar, den har ej varit henne förhållande.
Nu vet man att vid utförande af större arbeten det är omöjligt göra en upphandling så noggrann, att ej materiel blifver öfver på ett håll, under det att på ett annat är brist, som fylles af för handen varande tillgångar; hvarje arbetsjournal upptager dock verkliga materialåtgången, så att man igenom extrakt från den kan komma till den verkliga kostnaden. Den förändringen att verkliga material-åtgången upptages i stället för värdet af hvad som uppköpts, är fullt ändamålsenlig. Hr Brakel yttrar, att ehuru något anslag ej fanns för anställande af försök med Engströmska kanoner, så gafs likväl sådant till bestyckning af en fregatt. Dermed förhåller sig sålunda, att vid 1856—1858 års riksdag beviljades anslag till nybyggande af en fregatt af bästa modell. Då utsände Regeringen 3me personer, som skulle inhemta kännedom om det nyaste slag af fartyg. Till modell togs i följd af dessa personers enstämmiga utlåtande en då nybyggd Engelsk fregatt, och jag tror att den, som byggdes derefter, är fullkomligt lyckad. Då nu R. St:r hade gifvit anslag till en sådan fregatt, hvars bestyck - Den 15 November f. m. 83 ning ej kunde blifva någon annan än hvad som den tiden år 1858—59 ansågs lämplig, nemi. slätborrade kanoner af stor kaliber, anser jag att något kiander icke bör drabba styrelsen för dess åtgärd i detta fall. Snarare hade den utsatt sig för förtjent klander, om den användt af fregatt-anslaget till försök med Engströms kanon. Dessutom äro de sednaste underrättelserna om refTlade kanoner för fartygs bestyckning icke till dessas fördel; det är bekant att slätborrade kanoner af grof kaliber med sina runda projektiler göra mera verkan mot pansarbeklädnad, än refflade kanoner, sådana man hittills försökt. Vid sådant förhållande tror jag att man snarare hade utsatt sig för klander genom att frångå R. St:rs föreskrift om byggnad och fullbordandet af den fregatt, hvartill anslag gifvits.
Utskottet hemställer till B or g are-ståndet, att det ville afstå från detta sitt skiljaktiga beslut och i förevarande hänseende bibehålla gällande tulltaxa. I annat fall måste följande omröstning anställas: 319:o. Den, som instämmer i det af tre Stånd fattade beslut att å bomullsväfnader, med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa: »damast» och »dräll» bibehålla nu gällande tullafgifter, å damast 36 sk. och å dräll 24 sk. per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Bevillnings-Utskoltets Memorial, N:o 23. 39 vinner nej, komma dessa artiklar att tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af lin eller hampa. Borgare-ståndets nyssnämnda beslut att till linneoch hampväfnader hänvisa tullbehandlingen af blandade bomullsväfnader, innefattar äfven ändring af den i nu gällande taxa befintliga föreskrift, alt andra slag blandad bomullsväfnad, än damast och dräll, skola tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af bomull allena; men som sistnämnde föreskrift synes stå i oskiljaktigt sammanhang med de för vissa slag bomullsväfnader nu stadgade och, såsom här ofvan är förmäldt, fortfarande förbud mot införsel, anser Utskottet samma föreskrift, såsom följd af beslutet om förbudens bibehållande, böra förblifva oförändrad.
Uppå gifven anledning och förfrågan om och huruvida församlingens ledamöter funno sig hugade att antaga drängen Erik Pärsson från Lassgården i Österåsen till sockenskräddare? gafs det enhälliga svar, att församlingen så mycket häldre biföll denne Erik Pärssons begäran, som han med skickelighet i sitt yrke förenar ett dygdigt och anständigt uppförande, hvarföre han egde att vid skeende mantalsskrifning anmäla sig såsom socken handtverkare och njuta socknens försvar, så länge han går socknen tillhanda med dugligt arbete, samt uppför sig sedigt och anständigt. § 2 Begärde Pär Hemmingsson i Knutkaribränna entledigande från sexmans befattningen, hvilken han nära 6 år bestridt, hvarföre, då denna begäran icke kunde honom vägras, församlingen i hans ställe, valde till sexman i 2:dra kyrko-rotan, bonden Gustaf Olsson i Knutkaribränna. § 3 Upplästes ett project till reglemente för brandstods bolag inom Liths pastorat. På derom framställd fråga, om Häggenås socknemän ville förena sig med Liths och Kyrkås socknar uti ett brandstodsbolag, enligt uppläste project till reglemente? voro tankarna delade. De som redan ingått uti Jämtlands läns allmänna brandstods-bolag ville icke gerna derifrån afträda och de öfvrige socknens hemmansegare yttrade sig hälst vilja stifta ett särskildt bolag för Häggenås socken allena. Uti något visst enhälligt beslut kunde församlingen nu icke förena sig, icke eller voro alla hemmansegare nu tillstädes. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken uti dess sockenstuga den 6:te januari 1854. § 1 S.D.
M ed itio n å ä t r Id f u ör n e s na a d bo I n du s ter utr I ätt l n ln d g s s o b r y te r n å, s h ilk t en för gr ö a f t r is lgt i n I L / i i \ J n,i IN till billigaste pris och för på Idu b n ä s sta ära sä ö r r inn a o l a v er ed kstä I l d e u r ns alla exp up pk öp n n en an a v m d t e t l u äs tf a r. möjliga uppdrag till yra O II ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis åt Iduns oeh Skandinavisk Modetidnings abonnenter oeh för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. XXXXXXXXXXX 12 Lampor af al a model er jemte til behör, äfvensom Lyx&amp; 3 af G a l s o. Porslin, al a sorter, for " ^ » v Hushål, Käl are och Schweit0. Kaf e^^^^ ^ ^ * W ^^V zerier. dosor, Kaf e qvarnar, Brickor, H n i kar och Baljor af zink, lackerade Brickor o. Brödko Stenmortlar, Träbricko matbordet, Rifjern, Sopskyf - ar, Handlyktor, Strykugnar, 51 Drottninggatan 51 l S pisar, Kam n i er, Rul gardiner STOCKHOLM. [550] bo rstar o. öfriga Bosät nings-J CO CD LIF En julgåfva för kristliga familjer Tolf konstnärligt utförda j {teckningar af Heinrich Hofmann, inlagda i en finfin guldpressad, X kartong ^ finnes ännu qvar X X X X X X y en obetydlig reslupplaga. A L I I till fabrikspriser Artiklar: Ljuskronor, Kandelabrar, Blommor, Album, Parianflgurer, Fantasibord, Vaser, Urnor, Bordsprydnader m. m co CD JESU pil] Bosättnings P. G. BJURSTROM.
Som Carl Fredric Berg från Bohus Län är hindrad från tjenstgöring i Expeditions-Uiskot - 444 Fröt. Utdr. d, is Decemb. I823, tel; utsågs Eric Larsson från Södermanlands Läll i hans ställe till Ledamot i nämnde Utskott. Den 18 December. 1 Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. X). Föredrogs ånyo och bifölls Statssarnt Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskottens: den ii dennes, under Fl.o 657 afgifne, samt den 14 derpåföljde pä bordet lagde Utlåtande T i anled - ning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckt motion, om undersökning af de Civile Läro-Verkens närva - rande Trot. Utdr. den is Becemb.iSif. 445 rande beskaffenhet; Uti hvilket beslut de öfrige Riks Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskåpet och Adeln förena, Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D, Vid förnyad föredragning af Lagoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 255, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o6i) angående dels afskaffande af ali Expeditions lösen, dels och ned. sättning af Taxan derå, antog Preste Ståndet, som redan bifallit Utskottens först i detta ämne afgif. ne Betänkande, det i sednare Utlåtandet gjorde tillägg. S. D. Då nu ånyo föredrogs BevillningsLagoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N.-o 72, angåen' Bihang till R, St, Prot. g:de Sami. 56 446 Frat. Ut dr. rf. ig Dtccmb, JS3J. de ny författning mot Lurendrägeri ocb Tullförsnillning, fann Preste-Ståndet, soin redan bifallit Utakottens i ämnet först afgifr.e Betänkande, för godt,att lägga ofvanberörde Utlåtande till Handlingarne. SD, e. m.
Rikets Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och enär, enligt h vad Rikets Ständer haft tillfälle inhemta, Gottlands invånare ofta tillskyndas olägenhet derigenom, att, då posten emellan nämnde Ö och fasta landet vintertiden endast en gång i veckan fortskaffas, tillfällen ofta försummas till densammas öfverförande å andra dagar i veckan, då gynnande vind och frånvaron af drifis sådant medgifva, samt en betydlig fördel uti postens skyndsammare fortskaffande skulle kunna beredas äfven den tid af året, då post-communicationen mellan Gottland och fasta landet besörjes medelst ångfartyg, om posten från nämnde Ö sattes i förbindelse med södra snällposten, hafva Rikets Ständer, så väl med afseende derå, att erforderliga medel synas blifva att tillgå för de förbättringar uti post-väsendet, som finnas vara af behof påkallade, som äfven vid det förhållande, att för postens transporterande vintertiden mellan Gottland och Svenska kusten betalning erlägges, icke för hvarje post, utan för hvarje serskildt tillfälle, då en eller flere poster kunna öfverföras, hvadan tillökningen i kostnad för den dubbla postföringen icke torde blifva af serdeles betydenhet, velat i underdånighet fästa E. K. M;s Nådiga uppmärksamhet å nu ifrågasatta förbättringar i postföringen mellan Gottland och fasta landet, med underdånig anhållan, det E. K. M., om det utan alltför stor uppoffring finnes vara verkställbart, måtte täckas i Nåder anbefalla sådane åtgärder, hvarigenom Gottland kunde erhålla post-gång tvänne gånger i veckan, äfven under vintermånaderne, samt posten från nämnde Ö sättas i förbindelse med den södra snällposten. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Febr. 1845. txpeditions-U tskottcti Forslag till u d. Skrifvelse, N-0 t to - N:o 110. Oppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den rg Fehr. 1845.
St. derpå grundat deri öfvertygelse, att nämnde personer ådagalagt ett berömligt nit och en utmärkt skicklighet i Väfliads-slöjden, samt att, då uppfinningen blifver mera allmänt känd, betydliga fördelar derigenom skola beredas ej blott för enskilda medborgare, som för sin utkomst idka denria slöjd, utan jemväl för det allmänna, sedan densamma upphunnit en sådan fullkomlighet, att behofvet af utländska konstväfnader kan komma ätt upp-' hora. Af sådana anledningar, och i ändamål att dels Uppmuntra ifrågavarande personer af ofvannämnda Slägt, att fortfara i deras öfortrutna bemödanden att alltmera fullkomna en högst gagnelig slöjd, dels ock förunna dem någon ersättning för de uppoffringar af kostnad, möda och tid, de deruppå redan användt, hafva R, St, Exp. Vlsl. Forsing till und. Skrif i>. St. godtfunnit besluta, det Ekenmarkska Släglen må af Manufaclur-Discont-Fondens råntebesparingar tilläggas en Summa af Tre Tusende Riksdaler Banco, att af dess medlemmar: Fabriksidkaren J. E. Ekenmark , Gustaf Ekenmarks Hustru, och deras fyra Systrar, Johanna Sophia, Lovisa Maria, Hedda Christina och Gustafva Fredrika, hvilka alla användt tid och möda på undervisning och förbättringar i väfuadskonsten, sinsemellan fördelas, dock med vilkor, att den år 1828 af Ekenmark utgifna tryckta afhandling i väfnadskonsten varder Allmänheten, för ett nedsatt pris, tillhandahållen; hvilket beslut R. St. 1111 få hos E. K. M. anmäla, med underdånig anhållan, att E. K. Maj;ts och Rikets Commercé-Collegium måtte undfå Nådig befallning att medlen till vederbörande låta utbetala. I öfrigt och på det den a i Ekenmark senast in vt nterade väfstol måtte blifva i landsorterne fullständigt känd, samt dess på en förenklad sammansättning grundade stora företräde framför hittills begagnade väfnads-redskap mera allmänt inses, hafva R.
Skulle åter detta ej beviljas, men den uppgifna planen för beväringsmanskapets uttagande och ofningar för öfrigt varda gillad, lärer från berörda förslagsanslag böra med 18,418 R:dr, eller i rundt tal 18 590 R:dr utbrytas hvad deraf på sjöbeväringeri belöper, då de direckta utgilterna under 4:de hufvud-titeln i en framtid komme att minskas med omkring 19,500 R:dr. Hvad beträffar den öfriga utgiften, som under åren 1848, 1849 och 38 1850 skulle utgå årligen med tillhopa 88,400 Rldr, och sedan tills vidare med 45,000 R:dr om året, är den blott tillfällig och afsedd lill anskaffning af munderingar och reqvisita dertill, hvaruti slaten alltid eger ett emot anskaffningskostnaden svarande värde;jjoch hvarigenom i krigstid behofvet af sådan anskaffning i samma förhållande förminskas. Vid det allmännare ordnande af rikets försvarsanstalter, som nu är för handen, anser jag mig åter böra fästa Eders Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet på en fråga, hvars synnerliga vigt för försvaret redan länge varit insedd, nemligen att något artilleri funnes förlagd t jemväl i Norrland, hvilken vidsträckta del af riket är från de nu varande artilleri-stationerna allt för aflägsen. Så väl Eders Kongl. Majit, som Rikets Ständer hafva vid särskilda tillfällen erkänt behofvet häraf, ehuru verkställigheten genom åtskilliga omständigheter blifvit fördröjd. Till afhjelpande af den anmärkta bristen får jag alltså i underdånighet föreslå upprättandet af ett Batteri Fot-artilleri af 43 man, utom befäl, med fyra 6# kanoner, och två kanoner i reserv, att förläggas antingen i Umeå eller Härnösand, allt efter som Eders Kongl. Majit kan i nåder finna för godt bestämma Umeå Elf eller Ångerman-Eifven till hufvudsaklig försvarslinia mot anfall från norra sidan.
Det är sammanslaget med Länets Kurhus. Fonden lill lazarettets underhållande har uppkommit genom enskildes frivilliga bidrag och gåfvor. Med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd hafva flera socknar frivilligen afslått af kyrkornas medel den så kallade kyrko-inspektors-rågtunnan till lazarettet. Detta tillskott, jemte det, som tillkommit genom den så kallade Filénska donationen, har satt Lazarelts-direktionen i tillfälle att begagna öfriga egna medel att utvidga lazarettet och till detta ändamål låter den nu uppföra en ny tillbyggnad, hvarigenom 100 frisängar framdeles blifva att påräkna, inberäknade de, som tillhöra kurhuset. Kurhus-afgiften har 27 med år 1838 måst utgå med Fern skillingar för hvarje mantalsskrifven person. Detta härrör dels af alla varuprisers stigning, hvarigenom underhållet blifver dyrare, dels deraf att, genom veneriska smittans tilltagande, ett ökadt antal smittade patienter måste intagas på kurhuset. Städer. Inom Länet finnas tre städer, nämligen: Christianstad, Engelholm och Cimbrishamn. Af dessa är Christianstad den folkrikasle och den betydligaste. Denna stad har, den tid Helge-å var segelbar, drifvit en ej obetydlig handel, och var då en nederlagspials för en stor del af Skåne och Kronobergs Län. Sedan nämnde å, genom det nya utlopp den för omkring CO år sedan erhöll, blifvit äfven för båtar ofarbar, har handeln å detta ställe betydligen aftagit. Alla varor transporteras nu landvågen från Åhus till Christianstad och alla fartyg måste lasta och lossa på en öppen och farlig redd. Handeln har icke dess mindre de sednare åren tilltagit, dels genom en ökad produktion inom en talrik och produktiv ort, dels genom en i betydande mån ökad konsumtion så väl inom Christianstads stad, som deromkring liggande orter. För några år sedan varierade inoch utgående tullen vid Åhus emellan 3, 4 a 5,000 R:dr årligen. Sistlidne år utgjorde den 34,072 R:dr 8 sk. Banko.
Utskottet har äfven funnit det vara mycket skäl till det uråldriga stadgandet, att skjutslegan är drygare i Städerna än på landet, i anseende til Hen 16 Juli, ti]l dep vida större svårighet, som det för Star demas innevånare medförer, att underhålla hästkreatur, och den stora tunga, hvilken detta onus för åtskilliga i de större stråkvägar belägna Städpr förorsakar. Hvad ater förhöjning af legan för KronoCch Fångskjuts beträffar , finner Utskottet sådant medföra en tillökning i Stats-Verkets utgifter, och det således icke tillhöra detta Utskott, att sig häröfver utlåta. Dock kan Utskottet icke lemna oanmärkt, att den af Riksdagsmannen. Gustaf Gustafsson från Södermanland omförmäla te olägenhet vid Båtsmäns transporterande till och från Carlskrona är för landet tryckande. X>et är allmänt öfverklagadt, att detta manskap, hyilkets. forslande vanligen inträffar under svåra» s(e vaglag, och sorn ofta icke är åtföljdt af ett till deras styrande tillräckligt hefäl, merendels ej iakttager den ordning, sorn man bör förvänta af en Militgirisk Corps; Utan genom en alltför hård körning illa handterar de skjutsandes kreatur, Att föreslå, det Båtsmännen matte marcheja tifl fots, finner dock Utskottet betänkligt, i anseende till olägenheterna vid deras inqvartering och förplägning; och att transportera dem Sjöledes medgifver icke årstiden, åtpiindstene löke vid nedresan , sorn infaller inpan isen än» nu alldeles försvpnnit.