Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betankande synes på goda skäl vara grurvdadt i alla afseenden, utom hvad angår innehafvarens horan e, hvilken omständighet är så mycket mer nödvändig, eom han ofelbart vid Löfås Verket nedlagt kostnader, hvilkas ersättning vid detta tillfälle torde böra komma i fo 99 iaga. ”Herr Borgrnäs^ren Holm yttrade: man behöfver blott satta Siarens rätt i jemnförelse med enskiltes, för att finna I,agens generella föreskrift nödig vid tillämpningen på detta ämne.” ”Herr Stads Majoren och Riddaren Westin instämde häruti, samt yrkade , att målet måtte till Utskottet återremitteras, hvilket på Herr Talmannens proposition äfven af Ståndet nu bifölls.” Till svar å dessa anmärkningar, får StatsUtskottet vördsam ligen meddela, ar då Utskottet i dess afgifna Betänkande på goda skäl och grunder föreslog, att Grufvedriftens fortsättande vid Löfås Silfververk på Kronans bekostnad skulle genom vidtagande Laga anstalter upphöra , så hvarken Den 17 Juli. 18G5 hvarken var eller kunde det va-a Stats-lTtskottets mening, att Disponentens elleInnehafvarens lagliga rätt på något sätt skulle förnärmas. Stats-Utskottet förmodar ock, att, vid verkställigheten af den utaf Utskottet föreslagna nedläggning af Verket, Disponenten elier Innehafvaren icke lärer kunna betagas tillfälle, att ej mindre bevaka än njuta till godo den rätt, honom efter Dag och Författningar tillkommer ; men att föreskrifva sättet , huru detta skall ske, har icke tillhört Utskottets utlåtande, såsom helt. och hållet beroende af verkställande magtens åt* gärder. Stats-Utskottet får för öfrigt tillkännagifva , att så väl Höglofl. Ridderskapet och Adeln, sorn Hogv. Prest-Ståndet och Hederv. BondeStåndet redan bifallit Stats Utskottets förra Betänkande. Stockholm den 15 Juli 1815. På Högl. Riddersk. ecb Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer. På Vä Hofi.
Skrifvelse N:o 61. 15 Skölde räknade år 1857 en .folkmängd af 1,243 personer, och ligger på 21/2 mils afstånd från närmaste läroverk, i Skara. 9:o Pedagogien i Falköping. Undervisningen, som bestrides af en lärare, har omfattat ungefär samma läroämnen, som förekomma i en bättre folkskola, hvarjemte några få lärjungar undervisats i franska och tyska språken. Lärjungarnes antal, som under åren 1853 —1857 i medeltal utgjort 16, har under hvardera af sistförllutne läseårs båda terminer uppgått till 24. De till pedagogien anslagne medel uppgå till 27 tunnor 22 12/25 kappar kronotionde och 9 R:dr R:mt djeknepenninge-ersättnirig. Lärohuset är gemensamt för pedagogien och folkskolan. Den sednare begagnar endast en större sal, emedan läraren, som tillika är klockare, har boställe i sistnämnde egenskap. För pedagogen återstå tre rum utom kök, hvilka rum dock sakna erforderligt utrymme, hvadan staden på sednare tider brukat hyra ett särskildt rum för ändamålet. Stadens innevånare hafva beslutat att, såvida pedagogien blir å elementarläroverkets stat uppförd, anskaffa lärohus samt tillhandahålla Rektor boställe eller hushyres-ersättning. Falköping räknade år 1857 en folkmängd af 921 personer. Närmast belägna elementar-läroverk, i Skara, befinner sig på ett afstånd af 3 */4 mil. 10:o Pedagogien i Ulricehamn. Under läseåret 1858—1859 halva bland andra läroämnen i denna pedagogi, hvarest undervisningen handhafves al en lärare, förekommit Geometri, Tyska språket samt modersmålets grammatik. Till skolan äro anslagne 27 tunnor 22 12/2s kappar kronotionde, hvarförutom pedagogen i egenskap af Komminister åtnjuter i årlig lön, utom boställshemman, hvars afkomst upptages till omkring 200 R:dr, af staden 200 R:dr och af Pastor 4 Va tunnor spanmål.
Föredrogs ånyo Vällofl. Borgare-Ståndet den it\ dennes afgifna samt den 27 der påföljde på bordet lagde Protocolls-Utdrag, innehållande nämnde Stånds Beslut, i anledning af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 49> angående VoteringsPropositioner, i afseende på de om TullBevillningens utgörande mellan Riks-Stånden yppade skiljaktiga Meningar, hvarutinnan de öfriga Riks-Stånden blifvit inhjudne att sig förena; och fann PresteStåndet skäligt, att till Vällofl. BorgareStåndets i dessa ämnen fattade Beslut accedera, utom hvad angick den 8 Puncten, öfver hvilken Ståndet ansåg sig höra uppskjuta sitt yttrande, intill dess Bevillningsutskottet, jemnlikt 71 Regerings-Formen, i detta ämne blifvit hördt, och med utlåtande utkommit, i hvilket afseende denna Punct skulle till nämnde Utskott öfverlemnas. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Då nu å nyo föredrogs Lag-Utskottets ytterligare Utlåtande N:o 201, i frågan om förhud för Ledamöter i HofRätt att sig emellan byta lottade mål, hlef den jemnkning, som Utskottet, i an - g Sami. 85 1333 Piot. Utdr. d. 29 October 1823. ledning af Riks-Ståndens skiljaktiga Beslut, tillstyrkt, utaf Borgare-Ståndet antagen. S. D. Följande Memorial och Utlåtanden föredrogos å nyo och hiföllos: N:o 537, Stats-Utskottets nied förslag till förnyad Instruction för Riksens Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras Befattning med Stats-Verket. N:o 202 , Lagoch Ekonomi-Utskottens , i anledning af väckt Motion, om rättighet att obehindradt få uppföra Yäder-T ullqvarnar.
Den sista Författningen var i denna rigtning strängare, än någon af de föregående, och ändock är resultatet af alla dessa ansträngningar blott en ytterligt uppdrifven tillverkning af varan, som visat sin inflytelse genom prisets fall under tillverkningskostnaden, och detta låga pris mäste naturligtvis motverka, hvad man i moraliskt afseende åsyftade. Denna Författning har dessutom med alla dess företrädare blifvit af uppfinningsförmågan kringgån» gen, synnerligen genom de för högt beskattade mäsk värma rnes borttagande, och derigenom har slutligen Staten, oaktadt den höjda skatten, ej erhållit den af Rikets Ständer påräknade inkomsten. Under sädane förhållanden hade jag trott, att Utskotten, med stöd af en så mångårig erfarenhet bordt inse, att, huru de än omarbeta en Författning, som hvilar på en falsk grundval, de ej nu mera än förut skulle kunna vinna, hvad de åsyftade, ej åstadkomma någon förbättring i moraliskt afseende, och i ekonomiskt snarare skada än gagna. Då nu föga förhoppning förefanns, att en mera rationell grund för denna lagstiftning ännu skulle göra sig gällande, och detta har sedan visat sig, trodde jag mig först böra instämma med dem, som yrkade den sista Författningens bibe - Béi\-, Lag-, samt Allm■ Best).- och Elmn.-Utslcoilcns Betänkande, N:o 1. 21 hållande till en snart förväntad ny Riksdag, af de skäl, dels att rubbning i den enskildes hushållning derigenom undvekes, och dels att denna Författning, i likhet med dess närmaste företrädare, åtminstone i ett fall haft en god följd, den nemligen alt pannornas antal småningom minskats, så att de nu knappt utgöra hälften af det belopp, hvartill de uppgingo år 1834. Denna åsigt blef dock al Utskotten underkänd, under förklaring, att en bättre författning vore af behofvet påkallad. Jag erkände detta villigt, men trodde, att det nu vore
Men deremot, hvad viljan beträffar, skall följande korta relation om affairen ådagalägga, att den från början var bestämd att afslå Ryssarnes anfall. Den 16 April, sedan Grefve Löfvenhjelm blifvit fången, kallades Brigad-Chefen, Öfverste Adlercreutz, af Excellensen Grefve Klingsporr att emottaga General-Adjutants-befattningen för Arméen. Han framställde genast för H. E. Grefve Klingsporr, att Arméen redan vore så concentrerad, med Savolax-Brigaden deri inbegripen, och att Arméen redan upphunnit den ståndpunct, att ej mer kunna afskäras från Sverige; att Arméen behöfde hvila och en reorganisation, efter den våldsamma marschen, samt att nu också vore tid på att försvara Arméens krigsära. H. E. Grefve Klingsporr gillade och godkände dessa åsigter, samt öfverlät till Adlercreutz att bevaka och utföra de militaira affairerne vid Arméen, naturligtvis under Excellensens tillsyn och med hans bifall, hvilket Adlercreutz aldrig underlät att inhemta. Den 17 hvilade Arméen öfver i Brahestad. 2:dra Brigaden (hvarvid jag var anställd som Adjutant) i Salo, med Brigadens Högqvarter i Salo Prestgård. Öfverste Döbeln hade efter Adlercreutz mottagit Befälet öfver denna Brigad, som nu utgjorde förposterna. Kl. 3 eft. m. inkom rapport, att en betydlig fiendtlig Cavalleri-styrka syntes på isen, ställande sin direction mot Salo strand. Brigad-Chefen beordrade mig att genast utrycka med en Sqvadron Nylands Dragoner och Infanteri-Piquetten, för att observera fiendens företag och hindra honom gå i land. Så snart jag kom ned på isen, fant jag likväl den stora fiendtliga styrkan endast bestå af en Sqvadron Husarer och omkring 50 Cossacker. Fiendens hela ändamål syntes vara att utforska om Svenska Arméen låg stilla. Så snart jag avancerade, drog fienden sig tillbaka.
Majit täckes låta utlärda dess Nådiga Kungörelse derom, att Lombard Låne-Rörelsen här i Staden, från och med det år sorn inträffar efter nästkommande Riksdags slut, kan fä Öfvértagas af Stockholms Stad, elleienskilde Bolagsmän, emot åtnjutande af de förmåner Saint fullgörande af de skyldigheter, hvarom ofvanstående 11 och 12 puncler handla. Bärandes, i händelse denna underdåniga anhållan vinner Nådigt afseende, Kongl. Majit ej allenast i sammanhang dermed föreskrifva, livad i öfrigt må kunna vara att iakttaga för den eller dem, som till Anbudets antagande kunna finnas beredvillige, sami i hvad ordning anmälan derom bör ske, utan ock i Nåder lemna Rikets nästkommande Ständer del af de åtgärder, som i nämnde måtto kunna vara vidtagne. 688 S t a ts-Tj l s k o 11 e ts Bet. änkan den. i4:o Hos Kong]. Maj.‘t anmäla Rikets HÖglofligé Ständer derjemte den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes i Kader tillse, om icke den afgift, som hittills af General-Assistance-Contoirets Auctionskammare tillflutit Stockholms Stad, må kunna från oell med nästkommande år upphöra. i5:o I öfrigt ankommer det på Herrar Fulimäglige, att vid alla inträffande förhållanden, hvilka nu icke kunnat förutses, vidtaga de åtgärder, som med Riksgälds-Contoirels fördel finnas mest öfverg eliss t ammande. Delta allt varder nu Rikets Höglofl. Ständers eget bepröfvande vördsamiigen understäldt, tillika med någre Herrar Ledamöters uti närlagde Protocoll upptagne yttrande. Stockholm den 20 Sept, 1823. 689 Utdrag af Protocollét, hållet hos Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskott nedannämnde Dagar år 1823. Den 30 September. Herr Öfverste - Lientenanten Hjerta yttrade :
Föredrogs å nyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 30, i anledning af Kongl. Majlts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande Bevillnings-Stadgans tillämpning, för år 1824 och påföljande år, vid Hemmansvärdets nedsättning i vissa Bän. S. D. Bevillnings-TJtskottets Betänkande, N:o 37, angående Stora Sjö-Tulls-Bevillningen, blef, vid nu å nyo skedd föredragning, på grund af gjorda anmärkningar, återremitteradt. liih. till R. St. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning, bifölls Bevillnings-Utskottets, under N:o 30, afgifna Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande Bevillnings-Stadgans tillämpning, för 18-4 och påföljande år, vid Hemmansvärdets nedsättning i vissa Län. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets, sedan den 19 i denna månad, på bordet hvilande Utlåtande, Nio 29, i anledning af gjorda anmärkningar vid Beiänk-andet N:o 15, örn Stämplade-Pappers-afgilten, fann Ståndet för godt att antaga det med sistnämnde Betänkande afgifna förslag med de i Utlåtandet, N:o 29, gjorda förändringar och tillägg, utom hvad angår Utskottets förslag vid 5 §., att Charte-Sigillatae-beloppet å Fullmagter, Constitutorial m. m. å Embete eller Tjenst, äfvensom Afsked, med bibehållande af lönen eller någon del deraf, måtte nedsättas från 6 till 5 procent, af de löneförmoner, hvilka dervid böra beräknas, i hvilken omständighet Ståndet, med aislag å Utskottets tillstyrkande, beslöt, att vid det i Kongl. Kungörelsen om Stämplade-Pappersafgiften af den 8 Januarii x834 stadgade belopp af 6 procent borde förblifva.
Åtskilliga europeiska stater funnos, hvilkas lagar en gång för alla berättigat domaren att åt utslag och domar af icke kriminel natur, utfärdade i främmande land mot inhemsk eller utländsk, i landet boende man, äfvensom åt fordringsanspråk, grundade på domar i brottmål, meddela verkställighet, utan annan af domaren företagen pröfning, än att domen vore verklig och ej stridande mot landets positiva interessen och offentliga rätt. Ett än större antal stater hade i sina lagar erkänt samma grundsats, med förbehåll af reciprocitet, men bland de få länder i Europa, der dessa grundsatser hvarken enligt lag eller praxis ännu erkändes, befunno sig Sverige och Norrige, hvilka, ehuru förenade genom politisk union, dock i afseende på sina internationela rättsförhållanden ännu stodo till hvarandra på främmande fot. Rikets Ständer, som tagit kännedom af de till målet hörande handlingar samt hvad mera härvid förekommit, hafva dervid inhemtat, att bestämmelser uti ifrågavarande hänseende, så vidt brottmål beträffar, äro meddelade genom K. M:ts under den 11 September 1818 för Norrige och den 1 Juni 1819 för Sverige utfärdade förordningar, hvilka stadga: ”huru förfaras skall med sådane personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade rikena och derefter till det andra afvika.” Hvad deremot angår frågan om verkställighet i Sverige eller Norrige af beslut, meddeladt utaf embetsmyndighet i det andra landet, hvarigenom antingen någon kallas att inställa sig inför embetsmyndigheten, eller ock betalning af skuld eller af ersättningsoch bötesbelopp blifvit .ålagd, så saknas i afseende härå stadganden helt och hållet. Uppå de skäl bär ofvan blifvit anförde, anse likväl Rikets Ständer det vara serdeles vigtigt och behöfligt, att föreskrifter i berörda hänseenden må varda meddelade, och få således hos E. K.
s 174, af BorgareStåndet, IX 3. Ytterligare Utlåtande, III s 243, 244» gill. af BondeStåndet, IX 3. s 4I0> a'f X.deln, IX 3. s ^i5, af PresteStåndet, IX 3. s 422, af BorgareStåndet, IX 3. s 4^5. — om ändring af sista puncten i 60 §. af; Constit. Utskottets Memorial, III s 9*7, 100, bif. af BondeStåndet, IX s 249, af Adeln, IX s 281, af PresteStåndet, IX s 255. — med Förslag till ändring af 63 §. i; Constit. Utskottets Memorial, lil s 23q, 240, gill. af Adeln, IX s 1023, af BorgareStåndet, IX s io3i, af BondeStåndet, IX s 1044. — med förslag af ett nytt Moment vid slutet af 68 §. i; Constit. Utskottets Memorial, lil s i8t, 182, gill. af PresteStåndet, ix s 474» flf Adeln, IX s 481, af BorgareStåndet, IX s 493» af BondeStåndet, ix s 496. — med förslag till ändring i 98 §. af; Constit. Utskottets Memorial, lil s 258, 25q, gill. af PresteStåndet, IX s u63, 2.Z’] af BorgareStåndet, ix s 1168, af BondeStåndet, IX s 1171. Regeringsformen, med förslag till tillägg i 98 §. af; Constit. Utskottets Memorial, lil s 307, gill. af PresteStåndet, IX 3. s 184, af BorgareStåndet, ix 3. s 188, af BondeStåndet, IX 3.
Ilögloflige Ridderskapets och Adelns Prolocolls-Utdrag af den i innevarande månad, med inbjudning till Bonde-Slåndet, att sig förena uli de af Ridderskapet och Adeln fattade beslut i i8:c!e punkten Lill. f sirsta pnnklen Litt. c, och d, samt 23:c 11e punkten Litt. c af Banco Utskottets Utlåtande JN’:o 16, rörande hufVudgrunderne för Bankens rörelse , och förvaltning, Lief nu å nyo föredragel; hvarvid Bonde-Ståndet fann Högloflfge Ridderskapets och Adelns förrberörda inbjudning för närvarande icke kunna af Stendel antagas. S. D. Til] afgörande företogs å nyo StatsUtskottets Utlåtande N:o r; 14» i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 80, innefattande förslag till reglering af utgifterne under Riks-Statens AndralllufvudTitel; hvarvid Ståndet fattade följande beslut: i:sta punkten blef af förekommen anledning nu förbigången; a:dra punkten; Kongl, Ilof-Rätterne, och %:dje punktenJustitieeStaten; Utskottets Betänkande Nro 80 i dessa punkter gillades; 4-de punkten: Postverket; Ståndet beslöt, att på Postverkets
St. skulle, utan jemförelse med förhållandet i andra landskap, besluta en allmän eftergift af någon skatt på Öland, såsom här är föreslaget; så handlade Ständerne utan tillräcklig grund för sitt omdöme i allmänhet och utan afseende på den särskilda olikhet i förmåner , som äger rum mellan Öländningarna sjelfva. Detta beslut skulle dessutom vara af vådlig beskaffenhet, i hänseende lill följderna, på sätt Prosten Stenhammar anmärkt. Om det skulle hända, att de rådande vid någon riksdag bes>£i7 H. *6 J22 Den 20 Maj e. m. te att befria något visst härad från dess ränta, t. ex. det härad, der visse maktägande riksdagsmän hade sina egendomar, hvad skulle verkan deraf blifva på de öfriga? Skulle det icke blifva ett föredöme för alla andra härader att vid riksdagarna söka att kasta ifrån sig den ordinarie skatten? Men då skatter icke kunna af Staten undvaras, så finge den öfriga delen af Riket betala [hvad som efterskänktes ut de gynnade. Under tvedrågtstiderna begagnade mäktige riksdagsmän, särdeles borgmästare, deras inflytande att befria vissa städer från skyldigheter, som i allmänhet åligga dem. Jag har såsom föredragande förnummit, huru t. ex. Strängnäs blifvit befriadt från ett ecclesiastikl besvär, hvaraf saknaden kännes ännu, ty man vet icke huru den rättigheten skall ersättas, mot hvilken den borttagna skyldigheten svarade, och till grund för hvars eftergifvande man förgäfves söker efter annat skäl, än att R. St. funnit lämpligt att så förordna. Jag påminner mig till och med, att Ständerne upphäft Konungens beslut uti kyrkliga mål. Här skulle hända ungefär detsamma, ty fråga är om upphäfvande af embetsmyndigheters beslut. Likväl får jag förklara, att jag icke bestrider StatsUtsk. rättighet att befatta sig tned frågan, ej heller Ständerna rättighet att uttrycka deras önskan, att i billighetsväg lindring måtte beviljas, då den ej kan lemnäs i lättsväg. Men inom billighetens område linnas äfven grader för eftergift. Billigheten kan fordra alt gifva efter mera på ettoch mindre på ett annat ställe.
Jag har alldeles icke haft affeende derpå, att perlonalen af Repreientationen kunde i nå* got beftämdt förhållande blandas af de färlkild* ta Stånd, hvaraf den för det närvarande ut* göres* Derigenom att valen för Städerrte och för Landet blifvit åtfkiljda5 är blandningen af Reprefentanter för Samfundets tvenne mäll: fhil;'* äkfciga yrken, väru-produftiorten och varu-an» Vändningen, beförjd* Om åter Ländmanna-yrken fins emellan äro ganika fkiljaktiga, fåfom Landtbruk och Bergsbruk, fyrtes mig att lo» cäl-omftändigheternä ofelbart lkola verka att delia fädkildta yrken erhålla fina färlkildta Repreferttanter. Naringärné ärO dert nätUrliga grunden för Stårtds-fördelnitigert. Adelsoch Prefte-Ståndert äro conVentiönella inrättningar*. Det förra, när man derifrån aflkiljer värdigheten, är genom någon näring bundet med Staten, och det är denna näring hvarigenom det reprefertteras: värdigheten behofver ingen po* litifk Reprefentation. Prefte-Stårtdet beftår af Embetsmän: det reprefenteras antingen fåfönt jordägande, eller fåfom förvaltande jord vid böliällen: Embetet behöfver ej reprefenteras* När fåledes ingen naturlig grund finnes att föllja Stånds-fördelningert, kunde fådant endaft föranledas af den klokhet, att få Vidt möje-ligt Vore jämka den nya inrättningen efter dert gamla.
Enär harwid ä ena sidan anmärltes, att den nya Ridvarhus-Ordningen annu i projekt läge oafgjord, och den sörre wvre genom Regerings-Formen uphaswen, förbehöll aUenast Herr Lock, att honom - Den iy Zebruarii. 8n nom mätte stä öppet, wisa hwad denna sednare i mäl af denna beskaffenhet stadgade. Uplästes ett ifrän Expeditions, Utskottet ingifwit sä lydande: Wördsamt Memorial' Sedan Riksens Högloft. Ständer meddelat StatsUtskvttet deras widtaganve beslut, att en granskning och revision borde anställas öfwer sörwalmingen af alla Rikets medel, sedan 1800 ärs Riksdag, och Stats - Utskottet i anledning deras tili ProrocollsUtdrag af den 17 sistl. Augusti, hemstält att en sadan speciel revision malte, genom Kongl. Majit Nådiga Förordnande, updragas en serskild EommittLe i likhet med hwad efter förra kriget skedde, hafwa Högwördige Preste - Ståndet och Walloch BorgareStändek bifallit Stats Utskottets hemställan, att hoS Kongl. Mastt matte i underdånighet anhällas, det Kongl. Maj:t till denna revisions »verkställande täcktes förordna allmänt aktade o,äfwige Män, ivare sig Embersmän eller andre stickelige personer, hwaremot Högloft. Ridderskapet och Aoeln samt det Hederwärda Bonde, Ståndet wäl förenat sig derutinnan, att en sädan revision borde ske, dock med det tillägg; att den ofördröjligen borde börjas och fortsättas under nu pästaende Riksdag af Riksens Högloft. Ständers egne medlemmar, utsedde till ert wiftt antal inom hwarje Stand, samt att hwad derwid kill Riksdagens sim icke hunne undergå granskning, kunde, kill förmo - 812 Den ly"
”An Deutschlands Philosophen, über die Speculation; eine Beylage zur N. II der Gelehrtenwelt”; den sednares: ”Panorama der Philosophie, oder Kritik der reinen Unvernunft”. Om dessa bägge må fördenskull något tilläggas. I den förra frågas: hvad är äkta Speculation? Att betrakta tingen från någon ljus höjd (specula); icke ur någon dunkel håla (specus). Den äkta speculativa ståndpunkten är en mathematiskt panharmonisk. Man kan säga – såsom ock blifvit sagdt – att den vetenskapliga sanningen är trefaldig: historisk; philosophisk; mathematisk. Men denna utsaga är blott i den mening sjelf sann, att af Sanningen, som är evigt en, äro de tre nämnda arterna grader; hvaraf följer, att det, som redan på den första graden är sannt, likväl endast genom upplyftandet på de bägge andra blir fullsannt. Den historiska sanningen är: så förhåller det sig – i saken; den philosophiska är: så förhåller det sig – enligt orsaken; den mathematiska är: så förhåller det sig – till det hela. Men blott då, när den första gradens sanning upplyftes inom den andras, och den andras inom den tredjes, är dymedelst allt Datum upphöjdt till Ratum, eller all Relatio utredd till Ratio, d. v. s. till den noggranna och bekräftande förnimmelse, som utgör hvad vi kalla förnuft, och som i allting skönjer, ”wieviel daran sey”. Att skönja detta, är att – både theoretiskt och praktiskt – skönja det rigtiga allförhållandet af både alla Qualia och alla Quanta. I den lefvande verkligheten är det endast genom sin egenskap af quale, som allting blir förnimmbart, – d. v. s. skenbart, synbart, skiljbart, urskiljeligt; det rentaf qvalitetslösa är det rentaf otänkbara. Men om samma verklighet gäller tillika, att der äro icke blott alla quanta äfven qualia, utan ock alla qualia äfven quanta: ty de äro qvaliteter, som öfverallt befinnas ställda i förhållanden.