Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och tillböra icke alla lagbrott eller criminella mål Domstols handläggning? Då Utskotten funnit, alt den Kongl. Författningen bör orubbad qvarstå , hade Utskotten åtminstone bordt uppgifva, hvilka criminella mål sorn icke äro lagbrott, och derigenom sökt tillvägabringa ett förtydligande af den Kongl. Författningen i denna del. Lika riktig jag anser Herr Prosten Dedekinds första anmärkning vara, lika riktig är också den andra. Herr Prosten föreslår nemligen att, såvida KvrkoRådet skall äga någon Domsrätt öfver medborgare, och kunna ända till stockstraff ålägga bestraffningar, formaliteten af vittnens edgång måtte dermed förenas. För min del linner jag det rakt stridande mot grunderna för RättegångsBalken i vår CivilLag, alt dom kan fällas, alt böter och kroppsstraff kunna åläggas, på grund af anklagelser, der vittnen icke äro till ed förpligtade. Blotta oformligheten deraf, att medborgare blifva fällde till ansvar på grund af bevis, hvilka Svenska Lagen icke godkänner, bade bordt föranleda Utskotten, att åtminstone i denne del göra rättvisa åt Prosten Dedekinds Motion. Denna latitud gifven åt KyrkoRådet att, såsom Utskotten säga, blott på den moraliska vissheten 0111 förbrytelsens verklighet, kunna fälla den anklagade, anser jag vara i högsta måtto farlig, emedan dea Den 3o Ju Ii i f. m. lemnar för mycket rum åt de personliga förföljelserna alt verka, och jag tror, att de stränga rättsformerna, sorn Utskotten här omtala, kunnat bibehållas, utan att utestänga den af Utskotten beprisade förtroligheten inom KyrkoRådets öfverläggningar. Beträffande tredje punkten uti Herr Prosten Dedekinds Motion, hade Utskotten visserligen bordt föreslå åtminstone ett maximum för de b,oter, som, enligt i4 §• uti Förordningen, af KyrkoRådet kunna Aläggas; ty i det obestämda skick författningen nu är, finnes intet hinder för KyrkoRådet att ålägga aldrig så hoga böter, öfverstigande till och med hel mansbot, och måhända mången gång utgörande hela den botandes förmögenhet.
April på bordet lagda motion, angående reorganisation af Bergs-kollegium samt ordförande befattningens bestridande derstädes, tills denna reorganisation kan blifva verkställd; tillika med de i anledning af denna motion förenämnde dagar afgifna yttranden. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets, dea 30 sistiidne April på bordet lagda utlåtande N:o 34, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 21, öfver gjorda anmärkningar om ersättning för mistad inkomst i följd af de så kallade småsedlarries upphörande, biföll Ridderskapet och Adeln den i förra delen af detta utlåtande N:o 34 gjorda tillstyrkan, och ansågs den af Utskottet i sednare delen upprepade hemställan ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Prot.-Utdrag den 3 Maj 1851. 259 S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets, den 30 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 35, i anledning af väckt motion om afskrifning af f. d. Handlanden M. F. Bergelins sterbhusdelegares skuld till Banko-diskontverket. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ett denna dag af Herr von Ilartmansdorfji Ang., afgifvet anförande i fråga om Kongl. Majtts den 5 sistlidne Mars till nämnde Utskott remitterade nådiga proposition, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling samt om förändring i nu gällande stadganden i afseende på indelda räntors och kronotiondes utgörande och de årliga markegångsprisens bestämmande; tillika med de i anledning af detta anförande afgifna yttranden. Frän Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkande N:o 1, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin.
Jag anser olämpligt att i detta fäll, mera än i andra, fästa villkor vid beviljandet af anslag som finnas vara af nöden. Uppå derefter särskildt framställda propos:r biföll R. o. Ad. förslaget om fortfarande af anslaget af 45oo r:dr för dramatiska spektaklen, men afslog det föreslagna villkoret för dess fortfarande. g:de punkten. Ve t tens ka ps-aca d e m ie 11. Hr von Hartmansdorff: Som det är academien likgiltigt under hvad namn hon får penningarna, blott hon erhåller dem; så har jag ingenting emot att R. o. Ad. i afseende på ordalagen gör StatsUtsk. till viljes. Förslaget i denna punkt bifölls. io:de punkten. Vedoch ljus-penningar för V i t te r h e t s-a ca d e tn i e 11 m. fl. 3;4 Den 12 Augusti f. m. Hr von Hartmansdorff: När Ståndet förut funnit det föreslagna villkoret för anslags beviljande till dramatiska theatern böra förfalla, så torde det bär ifrågaställa villkoret jemväl böra så göra. R. o. Ad. biföll det i denna punkt föreslagna anslag, men ansåg det af Utsk. tillstyrkta villkor för dess beviljande förfalla till följe af Ståndets rör:de 8:de punkten fattade beslut. Slutmeningen i utlåt. N:o 54, an g: de förening af åtskilliga bibliotheker och samlingar. Hr von Hartmansdorff: De flera bibliothek, som i hufvudstaden finnas, äro af beskaffenhet att icke gerna kunna förenas, utan olägenhet för dem, som skola dem begagna. Om man t. ex. vill förena Carolinska Medico-chirurgiska Institutets bibliothek med Svenska Academiens, så skulle läkare och poeter gemensamt begagna det. Antingen skulle då poeterne gå till läkarne på Kungsholmen, eller också desse till poeterna. Möjligen torde de blifva besvärade af eller vantrifvas med hvarandra. Jag tillstyrker derföre att R. o. Ad. måtte afslå det framställda villkoret. R. o. Ad. ansåg detta förslag böra förfalla.
De serskilde trosförvandterna respektera hvarandras samvetsfrihet, i samma män, sorn förnuftet visar religionernas gemensamma mål vara menniskokärlek, fri forskning oell samhällig sedlighet; snart stå de alla färdiga alt erkänna fordna misstag och sin bättre öfvertygelse. Det är således antagligt, alt just 1111, då nationen, ställd pä förtröstan till E. K. M:s ädla tänkesätt och motseende Regeringens verksamhet för hennes vigtigaste angelägenheter, söker lyfta sig öfver alla de fördomar, (missförstånd och betänkligheter, hvilka i sekler hämmat nalionalandans utveckling i sann mensklig riktning och (ill alla folkklassers gemensamma båtnad, skall Svenska folket finnas beredvilligt, alt, med erkännande af sina lagars rätta anda, skänka fullkomlig och oinskränkt medborgarerätt äfven åt de landsmän, hvilka, lill följd af hittills oklara begrepp om allmän menniskovän, varit och äro dömda att uteslutas från alla dyrbarare samhällsfördelars åtnjutande. Under ett ögonblick af denna vigt och då Svenska folkel manas af sina egna behof till en frimodig, fördomsfri forskning uti alla sina inre. förhållanden, skall allmänna tänkesättet besinna hela obilligheten af en sådan uteslutning. Det skall vid åsynen af den Mosaiska befolkningens sträfvande till bildning och sedlighet, samt af det deltagande för samhällets angelägenheter, den genom sjelfva denna önskan om delaktighet visar, finna hela orättvisan af att låta denna del af Sveriges befolkning ännu längre dväljas i den tillbakasätta samhälls-ställning, hvari den nu befinner sig: att till och med i lag vara förnekad möjligheten att höja sig till jemlikhet med öfrige Svenska undersåter. Alt en dylik sträfvan lill fördomsfri forskning samt en känsla af behof utaf förbättrade samhällsinstitutioner verkligen genomgår och lifvar Svenska folket och dess Regering, tro vi oss finna bland annat bekräftadt deraf, att på E. K. M:s nåd. befallning nu tvenne komiléer äro nedsatte alt utarbeta förslag lill nationalrepresentationens ombildning samt till förändring af allmänna lagen. 01'vertygade, att de uplyste och vältänkande män, som E. K.
§ 10 Gymnasieadjunkten är skyldig att förutom sina egna i lagen utsatta skyldigheter, efter vederbörligt förordnande vikariera utan vedergällning för en lektor: 1: o på kortare tid, högst en månad då lektorn har laga förfall. 2: o på kortare eller längre tid, då lektorn är upptagen av andra i hans ämbete påkommande publika förfall. Varar vikariatet längre än en månad får han arvode. Instruktion för lärare i koralsång och instrumentalmusik. § 1 I egenskap av föreståndare för koralsången åligger det läraren: 1: o att ställa sig skollagen till efterrättelse i avseende på ordningen vid undervisningens meddelande, 2: o att inte låta någon utan laga förfall vara frånvarande från dessa övningar. 1809: Konungens Ombud i Riksgälds-Contoiret biwiste ej Fullmägtiges sammankomster oftare, än då Fullmägtige åstunda, at med honom öfwerlägga. Konungens ombud i riksgäldskontoret beviste ej fullmäktiges sammankomster oftare, än då fullmäktige åstunda att med honom överlägga. 1809: De til Riksgälds-Werket hörande och dit anslagne medel må icke under någon förewändning, eller med hwad wilkor som helst derifrån ryckas eller anwändas til andra behof än dem, Riksens Ständer bestämt. ; Riks-Banken förblifwer under Riksdagens egen garantie och wård, så att den ostörd må förwaltas af de Fullmäktige, Kamrarne dertill förordna, efter de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hwilka redan gjorda äro eller widare af Riksdagen göras kunna. Riksdagen allena äger rätt att genom Banken utgifwa Sedlar, som för mynt i Riket må erkännas. De forna riksståndens privilegier, förmåner, rättigheter och friheter skola, där de ej ägt oskiljaktigt sammanhang med den stånden förut tillkommande representationsrätt, och således med denna upphört, fortfarande gälla.
Dessutom är det icke lätt för auktoriteterna att anställa en noggrann pröfning och fälla ett riktigt omdöme om en församlings behof i detta hänseende. Dylika ansökningar medföra mycken omgång och besvär och blifva ofta afslagne, när förord och kraftiga förespråkare saknas. Men deremot står alltid ett sådant behof' i förhållande till folkmängden. Sjelfva1 den rika och folkrika hufvudstaden synes härutinnan icke göra något undantag. Här har nyligen, såsom vi veta, bildat sig ett tjufband af 7- till 13-åriga gossar. Om medel förefupnits att hålla denna stads alla fattiga barn i skola, skulle sannolikt en stadig skolgång hindrat flere af dessa arma varelser från en sådan systematisk och fortfarande vexelundervisning i brottets skola. Och det kan icke förnekas såsom allmän regel, att ju större folkmängden är i en kommun, desto flere fattige barn finnas, sorn behöfva undervisning och uppfostran: äfvensom, att ju större folkmängden är, desto större blir också beloppet af dessa personliga afgifter. Undantagen från denna regel äro icke mångå'. Häraf foijer också, att ingen rigtigare grund finnes för meddelande af ett sådant understöd, än att hvarje församling får behålla dessa afgifter till oftanäinnde vigiiga ändamål. För de sammansatta Utskottens afslag anföres ett annat hufvudsakligt skäl nemligen: att fattiga barns skolgång, undervisning och uppfostran, likasom folkundervisningen och fattigvårdfen i allmänhet äro kommunal-angelägenheter, med hvilka Staten icke bör befatta sig; ty om någon del af fattigvården öfverflyttades på Stats-verket, skulle man beträda en ganska vådlig bana, och behofven växa i samma mån, sorn anslagen, till dess Stats-kassan blefve uttömd. Men här är ju icke minsta fråga om något sådant. Mitt vördsamma förslag afser ingalunda att öfverflytta någon större eller mindre del af fattigvården på Statsverket, utan den skall hädanefter sorn hittills i hela sin vidd förblifva ett menigh etsbestyr.
Ständerna beviljade 6,000 rdr bko eller 9,000 rdr rmt, hvilket belopp allt intill senare tid och oaktadt stegrade pris å lefnadsförnödenheter samt den betydliga förhöjning skjutslegan undergått, utgör allt hvad en generalbefälhafvare af staten åtnjuter. Kommitterade anse detta hvarken billigt eller rättvist; och hafva derföre, på sätt bifogade lönestat utvisar, föreslagit en förhöjning, som de tro någorlunda motsvara nutidens fordringar. 201 Bil. A. Förslag till stat för svenska arméen* generalstab. Militär slaten. 1 1 1 1 1 8 1 13 1 7 chef, upptagen på generalitetsstaten öfveradjutant i första löneklassen » i andra )> i tredje » stabsadjutant i fjerde » » i femte 1 underofficer 11 » Civilstaten. Diverse anslag. Krigsarkivet, inköp af böcker, kartor, instrumenter, mm 1,500. Generalstabs-aspiranters aflönande, fältöfningar och resestipendier 8,000. Till disposition i och för semester-ersättning m. m 9,000. Summa summarum 155,600. Enligt här ofvan upptagna stat skulle generalstaben komma att kosta, årligen 155,600 För betäckande häraf finnas redan följande tillgångar, nemligen till Topografiska corpsen 34,250. Generalstabs-officerares bildande 6,500. Fem stabschefer i militärdistrikten 5,000. En » på Gotland 1,000. En » hos kavalleri-inspektören 750. En » vid Lifgardesbrigaden 600. Fem stabsadjutanter vid militärdistrikten 3,000. En » hos kavalleri-inspektören 450. En » vid Lifgardesbrigaden 300. 64,400. Landförsvarshomit. Bet. I. Återstår att fylla 91,200. 26 202 Bil. B. Förslag till löuestat för generalitet.
Varda åter rösterna så delade mellan flere personer, att icke sådan pluralitet vinnes, skall, för tillsättning af hvarje i första Kamaren ännu ledig riksdagsmanna-plats, den, som undfått de flesta rösterna, blifva föremål för ny omröstning. Vinner denna icke heller då sådan pluralitet, skall den, som näst honom erhållit fleste rösterna, underkastas enahanda omröstning, och, i händelse af lika utgång för denne, de öfrige, som röster undfått, hvar efter annan, i den ordning flertalet af röster på dem fallit. Inträffar den händelse, att två eller flere personer, öfver hvilka röstas bör, undfått lika röstetal, skall först votering företagas om den ordning, hvaruti de böra till omröstning framställas. Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit ofvanföreskrifne pluralitet, bör slutlig omröstning anställas öfver alla dem, som vid den andra omröstningen blifvit satte i fråga; och skall den, som då erhållit de fleste rösterna, anses behörigen vald. Bih. till R. St. Skrifvelse. Det valdistrikt, som har blott en ledamot i första Kamaren, skall anställa nytt val hvart 9:de är eller näst före hvar 3:dje lagtima riksdag; det, som har två ledamöter, skall välja å nyo till två lagtima riksdagar af tre; det, sorn har tre ledamöter, skall välja å nyo hvart tredje år eller en ledamot till hvar lagtima riksdag; det, som har fyra ledamöter, skall välja en ledamot till hvardera af 2 lagtima riksdagar och två ledamöter till den tredje o. s. v. Om genom dödsfall eller annorledes ledighet serskildt inträffar, skall den för återstoden af den tid, som den afgångne riksdagsmannen ägt att befattningen in-^ nehafva, fyllas genom val af det distrikt, som vederbör. Första Kamarens ledamöter skola utöfva denna deras befattning äfven å urtima riksdagar, som inträffa under den tid, för hvilken de blifvit valde. § 53. Hos Konungen göres af riksförsamlingen vid hvarje riksdags slut anmälan om de ledigheter i första Kamaren, som skola till påföljande riksdag genom val fyllas, till följd hvaraf Konungen förstäudigar
H o n fick härigenom mod att fråga honom, om han visste, hvad som förestod henne; men han svarade endast med en hufvudskakuing, sä- gande: » H v e m vet det? D e t är onda tider nu » I stället för att gå, blef han dock till hennes förvåning stående, liksom betänkte han sig på något. D e t dofva ljudet från en aflägsen klocka kom honom slutligen att spritta till. Med utropet: » heliga madonna — - nya offer! » skyndade han bort. I ännu djupare nedslagenhet och ångest samt ur stånd att smaka brödet eller en droppe vatten, satt den fångna kvinnan på pallen i sitt mörka fängelse; men det dröjde ej länge, innan fångvaktaren återkom. P å hennes förnyade frågor, svarade han med att säga, att ehuru han var okänd för henne, så var hon det ej för honom; och han berättade nu för sin förvånade fånge, huru denna för omkring åtta år sedan genom en händelse kommit i beröring med hans mor, en fattig änka i Sorrento, som hon hulpit med rika gåfvor, och hvars barn hon visat mycken godhet. JJ. m:t drottningen fyllde i söndags 57 år. Dagen till ära hade vid Drottningholm åt sjösidan uppförts en ståtlig dekoration af eklöfsgirlander och flaggor i de svenska och norska färgerna. Kl. | 7 serverades middag en famille för de kungliga samt hofmarskalk8taffel för uppvaktningen och ett antal inbjudna. Följande dags afton afresle h. m:t drottningen till Skinnarböl i Norge, där hon kommer att vistas de närmaste veckorna. Kronprinsparet med sina söner vistas f. n. på Tnllgarn. Som tjänstgörande hoffröken hos kronprinsessan har fröken Anna Nordenfalk inträdt. — Till hoflröken hos kronprinsessan utnämndes den 8 dennes fröken Dagmar Weidenhiehn. * JEn kvinnlig deltagare räknade den i förra veckan i Göteborg samlade nordiska kirurgiska föreningens första möte, nämligen d:r Karolina Widerström fiån Stockholm. ' * Kvinnlig postmästare. Postförvaltarljänsten vid Höganäs postkontor föreslås från den 1 juli till den 30 september, enligt generalpoststyrelfens förordnande, af fröken Ester Stikler. Moster Lisa i Tallbo.
Jag hemställer likväl, huruvida dessa Domar och Resolutioner rätteligen härvid kunnat efterlefvas, om det föreslagne stadgandet i Utskottens förra Betänkande meddelats, der det heter, att med Interessenter i Landseller Härads-allmänning vid uppkommande frågor om delning skall förstås samtlige hemmansegare i Länet eller Häradet, hvarvid oförmedlade mantalet bör tagas till grund. Jag styrkes häri genom det tillägg till samm» stadgande, Utskotten nu i förevarande afseende föreslagit. Detta tillägg synes mig Utskotten icke hafva bordt föreslå, om blott en uppenbar misstydning kunnat gjort det behöfligt; jag skulle således icke tro mig hafva gjordt mig skyldig till denna uppenbara misstydning; snarare Utskotten till ett förbiseende, härrörande från bristande kännedom om de flera olika förhållanderne i frågan. 2:0 Utskotten säga vidare: ”att de al”drig bestridt de skoglösa Hemmansegar”nes företrädesrätt_, att njuta utsyning från ”Allmänningarne, hvilket skulle egentligen ”grunda sig derpå, att Allmänningarne voro "otillräckliga att uppfylla alla behof, och ”derföre borde endast anlitas för att af"hjelpa de nödvändigaste. Så skulle den "klara och obestridliga meningen vara af "16 Caj), 1 ByggningaBalken och Skogse 4* 9* i3a Den 10 September e. m. ”OrdningenDenna Utskottens tolkning är icke enlig med desse Författningar. Äfven om en Allmänning medgåfve utsyning åt den, som egen skog egde, tillåta de alldeles icke, att den får honom tilldelas. Det står bestämdt i Lagen: ther måga de, som ej hafva sådant pä egne egor, njuta mulbete, timmer, ved, gärdsel, &c.; Och i SkogsOrdningen: så ock att den ej må understöd af Allmänningen njuta, sorn finnes hafva egen skog, eller ock med egen skog illa farit.
i Tryck fr. föror d 11. d. 16 Juni 1812, förklara, att till är ender, hvilka i Bancoverket böra hemliga hållas, skola räknas de beslut och åtgärder, Fullmägtige fatta och vidtaga i afseende på bibehållandet af proportionen emellan reella fonden och sedelstocken, så att Fullmägtiges öfver 1 äggningar och beslut härom ej få yppas, innan desamma gått i full verkställighet, samt att, till följd häraf, särskildt pr o t. öfver dessa är ender skall hållas, som, jemte alla dertill hörande handlingar, kommer att under hemligt förvar förblifva, intills besluten i verkställighet gått. Hr Rosenblad: Gillande den af Utsk. här uttryckta grundsats, har jag blott några anmärkningar att göra, hvilka åsyfta smärre förändringar i redactionen, dels till följd af R. o. Ad:s beslut i 2:dra punkten, och dels emedan stadgandet derförutan icke synes mig blifva riktigt klart i afseende på Fullmägtiges rätt att vägra offentliggörandet af sina beslut och åtgärder. Det står nemi. i Utsk:s förslag, alt besluten icke skulle få yppas, innan de gått i full verkställighet; men jag anser Fullmägtiges rätt i detta afseende böra blifva något vidsträcktare, och tager mig derföre friheten föreslå följande redaction: att till ärender, hvilka i Bancoverket böra hemliga hållas, skola räknas de beslut och åtgärder, Fullmägtige fatta och vidtaga i afseende på reella fondens bibehållande vid faststäldt belopp och oafbruten fullgörandet af Bankens åligganden, så att Fullmägtiges öfverläggningar och beslut härom ej få yppas utan särskildt medgifvande af Bancofullmägtige, hvarföre särskildt protocoll öfver dessa ärender skall hållas, som jemte alla dertill hörande handlingar kommer att under hemligt förvar förblifva, intill dess besluten i verkställighet gått. Hr Gunther, Carl: Jag måste bestrida den siste talarens mening.
– Du faller mig i talet, sade Annæus Domitius, – jag finner mig nödsakad att tysta din tunga med en bägare det yppersta Falerner ... Skål, min trogne vän, mina krigares Tyrtäos och min egen Homeros! Det var emellertid icke det kapitlet, hvarom jag ville tala, ehuru äfven det har sin vigt och bör vara till punkt och pricka inhemtadt af en verklig fältherre. Jag menade den del af krigskonsten, som handlar om att förljufva krigets mödor genom ett godt bord. Min vän, hvad tycker du om sugfisken? Är den icke ypperlig? – Gudomlig, vid Zeus, och såsen, såsom ett konstverk, herrligare än den efesiska Artemis’ fordna tempel. – Olympiodoros, det är en gammal egyptisk fördom att kalla en sugfisk gudomlig. Sådana fördomar borde du hafva öfvervunnit, sedan sjelfva Egypterna öfvervunnit dem och blifvit de frommaste Kristianer i verlden. Jag tycker icke heller om, att du svär vid gamle Zeus. Låt gubben vara i fred – han lär nu i alla fall hafva öfvergifvit oss och flyttat till Hyperboreerna. Dina hedniska eder såra mitt öra, Olympiodoros. Du förgäter, att jag numera ej endast är Katekumen, utan döpt och invigd i alla min religions mysterier. Min fromma ädla Eusebia, som besegrade mina sista tvifvel och förde mig med hull och hår i sanningens armar! Jag kan icke nog prisa Moirorna och Hymen ... det vill säga: icke nog förbanna Moirorna och Hymen, men prisa försynen och alla goda helgon, som skänkte mig en sådan maka. Nu, min vän, fortfor prokonsuln, då en slaf inträdde med en stekt fogel på ett silfverfat, – nu en bit fågel och ännu en bägare Falerner, derefter en ytterst anspråkslös dessert ... min bäste pastejbagare har sjuknat under fältlifvets besvärligheter ... sedan följer du mig, då jag inspekterar förposterna. Min historieskrifvare bör aldrig lemna min sida.
Dä jag upphöjdes i grefligt stånd år 1826, ansågs min äldste son, enligt Reg.F:s 37 §, att efter mig vara blifven Friherre, i likhet med äldsta sönerna af Grefvarna v.Engeström, Puke, Sandels, Adlersparre, Skjöldebrand och Wirseen, af hvilka flera alltsedan 1809 års riksdag dels sjelfva intagit säte och stämma på Riddarhuset, dels haft fullmägtige, såsom Frih:na Sandels, Adlersparre och Skjöldebrand, hvilka vid 1818 och 1823 års riksdagar representerades af Frih. Lovisin, A., samt Hrr Uggla, C. W., och Sparre, G. M., hvarunder allt de erhållit polletter af Ridd.Utsktn, uppropats af Ridd.fiscalen uti Landtmarskalkarnas närvaro, deltagit uti voteringar och slutligen tecknat under riksdagsbesluten. Till R. o. Ad:s upplysta bepröfvande får jag nu vördsamt hemställa, huruvida en i nära 20 år och under loppet af icke mindre än 6 riksdagar offentligen utöfvad rättighet, tilldelad af alla de i frågan afgörande myndigheter, Ridd.- Utsk:n, Landtmarskalkarna och sjelfva Ståndet, erkänd af K. M., som med sitt höga namn betecknat flera fullmagter åt söner af de Grefvar, hvilka befinna sig i nämnde kategori, och der dessa söner åtnjuta benämningen af Friherrar (hvartill äfven må anföx-as, att intet Constit.Utsk. under loppet af dessa sex riksdagar gjort anmärkn. vid den af lagrummet sålunda gjorda tillämpning), nu kan, i följd af en derefter vidtagen grundlagsförändring, genom dennas retroactiva tillämpning rättvisligen blifva tillintetgjord, och om detta icke skulle leda till störtande af allt förtroende för gällande rättigheter?