Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tröste oss arma människobarn, om vi toge oss för att analysera de känslor, som utgöra drifkraften för alla de synbara tecken på artighet, vänskap eller välvilja, som nästan bevisar oss — och vice versa! Tänk om vi fordrade ojäfaktiga bevis på — och andra kräfde detsamma af oss, att hvarje julkort, nyårshälsning och skrifven eller tryckt gratulation endast föranleddes af varmare känslor och rent oegennyttigt intresse för våra värda personer! Om vi skulle ge oss till att granska motiven, som ligga till grund för julklappar, födelseoch hedersgåfvor, och tillbakavisa alla dylika, som vi misstänkte för att vara tillkomna genom en blott och bar sehablonmessig höflighet! Eller om vi skulle sända tillbaka sådana gåfvor, som vi ansåge för allt för dyrbara för gifvarnes tillgångar! Eller om vi skulle analysera de motiv, som föranleda fru X. och Y. att bjuda oss på kafferep, och hålla undersökning rörande värmegraden af de känslor, som dikterat en middagsinbjudning hos herrskapet Z, eller en supé hos herrskapet A-! Undrar just hur det mänskliga umgängesoch samhällslifvet då komme att gestalta sig! Endast en genombiten egoist, eller en af få- fänga genompyrd människa, fordrar mera af nä- stan, än hon själf förmår att gifva; därför antaga vi ju i allmänhet, att hvarje slags gåfva — i hvilken form den än gifves — åtföljes af en vänlig önskan att göra oss en glädje. Hvarför skulle skulle vi då icke äfven kunna emottaga några afskurna blommor, utan att närmare behöfva granska gifvarues känslor för oss? Och så har saken en rent ekonomisk sida, som ej får glömmas, då man talar om blomstergåfvor. r 0 e Om man lyckades slå ihjäl seden att uppvakta med blommor, hur ginge det då med vår blomsterkultur och trädgårdsskötsel i det hela? Huru många af landets arbetare, män och kvinnor, hafva icke erhållit arbete genom tillkomsten af denna så ofta klandrade sed?
St:r meddelade Konungens Propos:r, eller i R. Stms plena vakta frågor. Under civil-och kriminai-lag böra äfven förstås de delar af krigslagar och författnm rörande krigsväsendet, som ega tillämpning till medborgare utom krigsstaten. 2:o Lag-Utsk:t tillkomme ock att granska Justitie-Ombudsmannens, vid hvarje riksdag, afgifvande allmänna redogörelse samt årliga berättelser, äfvensom hans embets-diarier och registratur, samt med utlåtande deröfver till R. St:r inkomma.» Under de 20 år jag deltagit såsom ledamot i Lag-Utsk:ts arbeten, har det aldrig satts i fråga att, då ett förslag uppstått om förändring af en lag, icke Lag-Utsk:t tagit i betraktande, i hvad förhållande en motion stått till hela lagen, för att åt den sednare all nödig konseqvens måtte blifva bibehållen. l)å denna motion alser eri speciel förändring i expropriationslagen i och för jernvägarne, hemställer jag, huruvida det skulle hafva låtit sig göra att utarbeta denna förändring utan att tillika hafva tagit de öfriga stadganderne i betraktande. Om Utsk:t, i likhet med hvad Gr. Mörner ansett för rättast, alstyrkt Dea 17 Oktober. 51 ifrågav:de motion, skulle otvifvelaktig! Tfljj af de motioner, som under denna riksdag till Utsk:ts handläggning remitterats, hafva bort på samma skäl afstyrkas; ty det är bra sällan som en motionär har en så omfattande lagkunskap, att han icke förbisett ett eller annat stadgande, med hvilket det framställda förslaget stått i strid. Tillfölje af sådana förhållanden har Utsk:t nästan alltid varit nödgadt att vid frmställningen af motionärens förslag äfven framkomma med jemkningar. Hvad beträffar sjelfva revisionen af 1845 års expropriationslag, så har jag trott, att de under många år öfver denna lag höjda klagoropen härflöte från ett så sundt bedömmande af dess brister, att något motstånd ej skulle möta, då ändring i densamma nu en gång blifvit föreslagen.
Se4 dermera befinnes ifrån 1814 och intill 1821, MagazinsDirectionen icke hafva gifvit någon påminnelse, rörande denna dess fordran; men sedan, igenom en händelse den Presidenten; Friherre Fock. sjelf lärer upplysa, då dess helsa tillåter honom att här infinna sig, jag den 25 Januarii 1821 erhöll uppdrag att indrifva dessa medel, har icke någon på jr.ig beroende åtgärd blifvit försummad, och redan sistledit år|, hafva af dessa 415 R:dr 36 sk., 285 R-'dr blifvit till MagazinsDirectionen remitterade, och återstoden, 130 R.-dr 36 sk., har varit beroende på de besvär, Skepparen Ståhl, i Kongl. Svea HofRättanfört deröfver, att Magistraten för denna Summa tagit i mät hans fastighet. Denna Riksens Ständers Revisorers anmärkning, torde således böra öfverflyttas, från mig på den det vederbör, hvarföre jag, hos Herr Grefven och LandtMarskalkvn samt Hög-; Den 3 Aprils loflige Ridderskapet och Adeln vördsamt atw håller att denna, af mig nu lemnade upplysning, må få remitteras till StatsUtskottet, hvilket det tillkommer att granska de, af Revisorerne, mot MagazinsDirectionens förvaltning gjorde anmärkningar. Bilagor till PleniProtocollet för den 3 April. N:o i. Grefve Levenhaupt, Clae t \ De anmärkningar en värd Ledamot till Protocollet d. 7 sisth Mars afgifvit emot Herr Haijs motion angående Privat Banks assosiationer, uti hvilket ämne jag äfven framställt en serskild motion, anser jag påkalla å min sida en förklaring nödvändig, då den rigtning Herr Silfverberg gifvit, desse anmärkningar, syftar, efter hvad jag kunnat fatta dem, att göra tvetydig nyttan af dylika Bankers formerande,' och visa sjelfva företaget som overkställbar
Stockholm den 15 November 1865. Curry Treffenberg. N:o 131. Af Herr Treffenberg, Curry, om ändring i 2:dra Kap, Strafflagen. Jag har ända in i sista stunden väntat, att någon annan skulle väcka den motion, jag nu nödgas framställa. Den har till föremål att söka återställa ett gammalt välbeprölvadt förhållande, som blifvit rubbadt genom den vid sistlidne riksdag uppfunna, fullkomligt obehötliga och i flera hänseenden olämpliga nyheten, som från domstolarne till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfverflyttar befattningen med böters förvandling. Tidens knapphet har ej medgifvit mig att utveckla de skäl, hvarpå jag grundar förevarande motion, men om någon medlem af detta Höglofliga Stånd ville visa mig den välviljan, att begära min motion på bordet, kunde jag under nästa plenum få tillfälle att redogöra för dessa skäl. Jag måste nu inskränka mig till att vördsamt föreslå: Bih. till R. St. N:o 132. att Rikets Stander måtte för deras del besluta, att alla de stadganden i Strafflagen oell Kongl. Förordningen om samma lags införande, hvarigenom befattningen med böters förvandling blifvit åt Kongl. Majrts Befallningshafvande uppdragen, skola upphäfvas och ersättas med nya stadganden, hvarigenom berörda förvandiingsbestyr kommer att åligga domstoiarne. Stockholm den 15 November 1865. Curry Treffenberg. Af Herr Cederschiöld, Budolf, rörande Bank-lagstiftningen. En tilltagande förlägenhet i allmänna rörelsen utgjorde vid 1823 års riksdag ett af de vigtigaste föremålen för Rikets Ständers omsorg; och man stadnade omsider i den åsigt, att, till afhjelpande deraf, nödigt vore, att söka förena de kapitalegandes och kapitalbehöfvandes intressen uti upprättade enskilda bolag för diskontrörelse, oberoende af Rikets Ständers penningeverk. I enlighet härmed förordnades genom Kongl.
Likväl och på det Kongl. Maj:t ej måtte sakna tillfälle att, till fördel för Staten, begagna sådana förmonliga tillfällen till inköp, som innan nästa Riksdag möjligen kunde yppa sig, vill Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, att till förefallande behof för ofvannämnda ersättningar, för anläggningen jemte administrations - kostnaden under samma tid, samt för inköp af Jord, der sådana med fördel kunna göras, ställa till Kongl. Maj:ts disposition ett belopp af högst EtthundradeFemtio Tusende Riksdaler Banco, att successivt, i den moa behofvet påkallar, utgå å öfverskotten af Statsverkets Inkomster intill nästa Riksdag, då Kongl. Majit blir i tillfälle att förelägga Rikets Ständer icke blott redogörelse öfver då vedan åtgångna kostnader , utan ock närmare förslag öfver Bil. till Ii. M. Nådiga Propos. N.o 55. 27 de framtida, med hvad mera till en fullständig utredning af detta företag hörer. Kongl. Maj:t förmodar likväl, att detta belopp ej skall helt och hållet vara intill nästa Riksdag behöfligt, ehuru Kongl. Majrt ansett tillgång dertill böra vara beredd, på det binder för anläggningen och fortsättning deraf under tiden ej må inträffa. 4:o Alt, sedan Rikets Ständer anvist ofvannämnda anslag och beviljat livad Kgl. Maj:t bär ofvan i öfrigt föreslagit, den fria dispositions-rätten öfver Ekeskogar å skatte-egor, med undantag endast af de för Kronans räkning redan stämplade Ekar, genast vidtager och vederbörande, utan lösen, för all framtid tillerkännes, hvilket då bör genom utfärdande Kungörelse Allmänheten meddelas och försäkras. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. J. Nordenfalk. Utdrag af Protocollet öfver Krigs-Ärenden j hållet inför Hans Maj:t Kotiungen uti 28 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N-o 55. Stats-Rådet å Stockholms Slott den si Februarii 182g. Närvarån de: Justitiae Stats-Ministern H. E.
Troligen lär nu Sverige vara det enda land, der tillverkning af dålig osäljbar vara till den grad uppmuntras, alt den goda varans produetion förbjudes, och det mera ändamålsenliga verktyget, (finsågen), ej får alltid begagnas, ehuru det är allmänt bekant, att det tillåtna otjenligare verktyget, (grofsågen), lem nar en sämre produet och onödigtvis öder den materiel, hvars besparande uppgifvits såsom anledn. till restrictionen. På våra fabriker kan fosterlandsvännen ej tänka, utan alt inlagas af en nedslående känsla af den ofantliga uppoffring landet måst vidkännas, under mer än ett halft sekel, för att införa i Sverige likt och olikt af fabrikation, utan besinning huruvida den någonsin kunde bära sig sjelf. Fabrikerna måste delas i 3 classer: i:o de hvilka nu trifvas utan skydd och hvars idkare kunna täfla med utländningen i afseende på produetions-godhet och pris: sådana äro nyttiga för landet och den tillfälliga uppmuntran, de under sin tillvext åtnjutit, kan anses väl använd; 2:0 de hvilka, nu belåtna med en måttlig skyddstull, snart motse den tidpunkt, då deras bestånd är tryggadt äfven genom den lägre tull, hvilken endast såsom statsinkomst alltid bör fortfara: sådana förtjena fortfarande skydd under sin vidare utveckling; 3:o de hvilka, ej nöjda med hvad man öfverallt skulle kalla en hög skyddstull, ropa antingen på’ verkliga eller i siffra uttryckta förbud; de som vilja pålägga hela Sveriges befolkning en dryg beskattning, redan kännbart till dem erlagd under 5o års tid. Dessa fabriker kunna med skäl anses såsom en kräfta för landet, intilldess deras idkare vidtaga åtgärder, hvari3 H. 7 5o Den 4 Mars f. m. genom täflan med utländningcn blir deni möjlig vid en tull af 20 proc., som jemte öfriga kostnader utgör ett skydd af 3o proc. Sverige liar betalt till dessa fabriker summor, hvilka sammanräknade skulle komma oss att bäfva. Det är en känd sak, att en person kan hafva sin resekostnad till Hamburg och äter ersatt genom det lägre pris, hvartill han der kan förse sin garderob för ett par år.
M e d sin lilla France Dent du Midi o c h » les embouchures du E h ö n e », sida till af sin mångvådade direktörsmantel o c h ger begaf h o n sig åstad, d o c k reste hon först till där floden, lämnande sitt trånga fängelse bland nu operett i det gamla kära operett-templet. Det Schweiz, där hon i september 1888 gaf lifvet åt Walliserbergen, blandar sitt klara vatten m e d den är Millöckers underhållande o c h populära » Sönsin andra dotter, som hon nämnde Armenia till härliga sjöns djupblå böljor. En sådan omgifdagsbarnet », för några år sedan under samma minne af sin dyre makes fosterland. Efteratt hafva ning kunde e j annat än inverka på den unga spira uppförd å Djurgårdsteatern. Bifallet är uppfyllt sina första moderliga plikter m o t den flickans känsliga natur o c h gifva näring åt det hvarje kväll det lifligaste. lilla, lämnade hon m e d tungt hjärta sina små drag af svärmeri, s o m yppar sig äfven i hennes Lilla fröken Nilsson, så täck o c h behaglig i älsklingar i en g o d väns o c h i sin moders vård senare lif. Husets andliga atmosfär, umgänget smärre uppgifter, kan visserligen ej sägas räcka o c h begaf sig åstad till England för att verka m e d de högt bildade föräldrarne o c h m e d de betill i lady Kockhills roll, i sin tid kreerad af fru för det mål hon föresatt sig. M e n det gick icke gåfvade äldre syskonen — tre systrar o c h en Castegren, m e n fröken Hamberg är både i spel bror, numera professor vid universitetet i Lauså lätt, s o m h o n hade tänkt. Ofta — så beräto c h sång helt förträfflig s o m Drolly o c h herr sanne — voro likaledes ägnade att utveckla hentar hon själf — stod hon i de stolta engelska Svenssons Tristan äfven värd allt erkännande. husens förstugor o c h fällde bittra tårar af missnes rika anlag.
Up. Den 22 Juni!- 7DZ Uplästes ekl, ifrån Laq-Utffottek inkommit, memorial i ättledning af Niksdagsmannnen ^oiiLn ^osvslls motion, att ber krono anklagare eller actor som med halft skäl e> styrkt sitt käromål bör icke allenast ersätta den anklagades utan äswen alla under rättegångar hörda witrnens tidspillan och kostnader eller ock upgifwa angiswaren som i den händelsen borde wara en lika ersättnings skyldighet underkastad, hwarifran dock, borde undantagas undersökningar om mord och nidingsbrott, dä werkligheten af förbrytelsen wisas ehuru brotkflingen ef kan urtäckas. Utskottet har ej funnit skäl akt härom tillstyrka nägra nya stadgarLadeS pä bordet. Uplästes Allmänna Beswäksoch OeconomiäUtskottets memorial i anledning af Riksdagsmannen I>Lk8 Svenssons frän Wadsbo Härad wäckt» motion arc de af Allmogen hwilka böra tilltalas för försummad snöskottning heldre mä inkallas till wederbörlig domstol än inför Konungens Bcfallningshafwande i Länet hwartill Utskottet ej funnit anledning att tillstyrka bifall, hwaremot Utskottet likwäl trodt sig böra tillstyrka den underdäniga önskan, att Kongl. Maj-t täckes i näder anbefalla
Jag beklagar denna tystnad, af flere skäl, särskildt af den anledning, att R. o. Ad. eljest kunnat göra sig räkning på ett vackert, vältaligt och färgrikt anförande, sådant man af nämnde Frih. hade att förbida, det vill säga: alltid angenämt atl åhöra i anseende till uttryckssättets behag, — om än den stränga räknekonsten, det ledsamma, prosaiska sparsamhetsbegäret och den ointressanta omsorgen 0111 våra näringar icke skulle funnit sig, i lika mån med skönhelssinnet, till fullo tillfredsställda. Sedan jag i korthet här ofvan framställt de betänkligheter, jag i den föreliggande frågan hufvudsakligen hyser, bör jag lemna rum åt andra, men jag skulle icke stadnat härvid, om jag icke visste, det flere med mig liktänkande ledamöter, begåfvade Den 7 Februari f. ta. 339 med mera insigter, sakkännedom och förmåga, komma att här uppträda. Matte det i vårt land aldrig felas män, hvilka, utan Iruktan (ör andras förutfattade, om än så mägtiga, meningar, våga öppet uttala sin öfvertygelse! Jag hoppas med tillförsigt, att, på detta rum och i denna vigtiga öfverläggning, skola de ej uteblifva. 1 förhoppning om en sådan, oförtöfvadt stundande utredning och ytterligare utveckling af de redan antydda betänkligheterna, — och enär CJtsk:ts Betänk., ehuru det på slutet innehåller ett par tänkvärda sanningar, dock ej i sin helhet kari anses tillfredsställande och aldraininst i sin slutliga hemställan om godkännelse kan af inig bidrädas, — får jag härmed vördsamt anhålla, att R, o. Ad., med undanrödjande af Bevilln.-Utskhs Betänk., måtte besluta, att icke godkänna förev:de, i Betänk:t omförmälda, traktat; utbedjandes jag mig härå Hr Gr:ns och Landtmilis benägna propos. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Hamilton, Hugo:
De skäl, som hufvudsakligen blifvit anförda mot de föreslagna propositionerna, äro: att den i fråga komna kannetals-afgiften för bränvins-försäljning blefve, icke bevillning till Statens allmänna behof, utan koimne att användas för Kommunernes; att tre stånd redan erkänt detta genom bifall till Utskottets förslag om skattens användande till annat ändamål an statsbehof; att en kommunal-afgift, som denna i sådant fall blefve, skall kunna åläggas genom tre stånds beslut med Konungens sanktion; att en bevillnings—afgift ej skulle kunna ställas i motsats till en kommunalafgift, då derigenom kunde hända, att, om den förra antoges, tre stånds redan fattade beslut om en kommunal-afgift skulle förfalla; att förslagen till jaoch nejproposition således röra frågor af olika natur; att voterings-propositionen om de af hvarandra oberoende frågorna således bordt delas i två, hvaraf den ena, om kommunal-afgift, bordt i de delar, der de tre stånd, hvilka beslutit, att en sådan afgift skall ntgå, varit af skiljaktig mening, afgöras i förstärkt Särskildt Utskott, och den andra, om bevillning, skolat afgöras af förstärkt Stats-Utskott; och att, såsom kontra-proposilion mot hvardera, bordt uppställas endast, att sådan afgift icke skall ega rum. Mot förslaget till votering emellan Ståndens olika beslut orri beloppet af kannetals-afgiften hafva äfven inkast blifvit framställda al flera Stånds-ledamöter, som ansett frågan om minut-handeln böra skiijas Iran den om utskänkningen, och hvardera behandlas i särskild proposition, emedan de icke med hvarandra egde ovilkorligt sammanhang, och det borde vara de röstande öppet att bestämma endera Bih till R. St.
Berättigad till Bränvins-bränning, sorn ej vill betjena sig af den i 5 Mom. bestämda rättighet till så stor pannerymd, Tariffgn efter egendoms värdet medgifver, betalar panne-afgift endast i mån af den pannerymd han nyttjar. it Morn. Vill någon inom ett Werk i flere smärre Bränvins-pannor, ehvad de nyttjas till drankning eller klarning, fördela den tillåtne pannerymden, vare det ej förvägradt; dock må sådant ej förändra den faststälda afgiftens belopp efter pannornas sammanräknade rymd. Distillér-pannor om högst sex kannor må utan särskild afgift och beräkning nyttjas. 12 Morn, Vid mätning af pannor, som till Bränvins-bränning begagnas, hvilka då alltid böra vara försedde med fast eller löst bröst och dertill hörande hatt eller stängsel-skifva med rör, utrönes rymden af en panna med vanlig batt ifrån botten till halsen, samt af en panna med conisk eller cylindrisk hatt från botten upp till och med Förslag'. halsenj hvarföre ingen panna får stämplas till högre än 93 kannor; och kommer aldrig Stamplaren att befatta sig med afdrag af kokrummet ; han ansvarar blott för pannans riktiga innehåll. Mäsk värmare, såsom nu mera tillåtne, 1 hvad form som helst, få begagnas utan atc undergå någon mätning. Hvad som öfverstiger fulla kanne-talet, men icke uppgår till full kanna, får icke beräknas. 13 Morn. Hvad denna Förordning förmår om så väl pannerymd som afgifter, m. tn. galle lika för jerngrytor och jernpannor, hvilka till Bränvins-bränning nyttjas, sorn för koppar-pannor. 14 Mom. Så vida Krono-Brännerierne i Stockholm, Götheborg och Carlscrona upphöra, komma desse Städer efter enahanda grund, som alla öfrige, att Bränvins-bränningen idka. 2 §• Bevillnings-afgifterne för Bränvinsbränningen äro fastställde att utgå på landet af pannerytnden och Hemmansvärdet, samt i Städerne af pannerytnden och värdet af Städemes Jord-egendomar.
Brefvets utfärdande under discussionerne deröfver hos Rikets Ständer samt då besvarades med den erinran, att fastän straff-frihet blifvit redan i förväg den angifne beviljad, vore derigenom hvarken honom betaget, att af angifvaren fordra upprättelse eller den sistnämnde förbjudet att, medelst bevisnings företeende, från ett sådant påstående söka befrielse: att vidkommande derefter de biomständigheter, som förklaranderne i öfrigt till stöd för den klandrade åtgärden anfört, voro, efter min tanka, de flere stadganden i Tryckfrihetslagen, som åberopats till ådagaläggande af 1 777 års Kongl. Brefs oförenlighet med nämnde Grundlag, intet bevisande; likasom mig föreföll föga vigtigare hvad som i förklaringen ordas dels om svårigheten eller omöjligheten att, i ett supponeradt rättsfall, på en gång iakttaga tryckfrihets-förordningens föreskrifter och 1777 års påbud , dels ock angående ofullständigheter, som i den underdåniga berättelsen om brottets beskaffenhet skulle i tryckfrihetsmål blifva oundvikliga, enär det kunde göra tillfyllest att anmärka, det svårighet eller omöjlighet i afseende på iakttagande af sistnämnda författning uti målet rörande Assessoren Crusenstolpe icke förefanns, och att den mera skenbara än verkliga stridighet, som uti en möjligen inträffande rättsfråga skulle kunna uppstå, icke berättigade till den slutsats, att ettdera af de två, lika gällande, lagbuden skall vara i allo kraftlöst; äfvensom att den befarade ofullständigheten i en underdånig anmälan uteblefve, så framt ieke målet nödvändigt skall inberättas ”innan rättegången börjats”, hvilket åter, efter hvad förut vore visadt, hade sina betänkligheter; samt att det deremot alltid och hufvndsakligast borde komma i betraktande, att då tryckfrihetslagen, genom stadgandet i R. St. Just. Ombudsm.
Riket torde med visshet kunna påräknas så snart leran, som, i anseende till dess eldfasthet, kan med största fördel till så mångfaldiga economiska behof användas, blifver mera känd; och i hvilket sistnämnde afseende nödige åtgärder redan äro af Directionen vid - Betänkande!), N:o 89. 435 tagne, medelst utstickning af prof äfven till Länder, utom Europa. Uti en bifogad räkning öfver de, i öfverensstämmelse med R. Stlrs vid 1823 års Riksdag gifne föreskrifter, af nya Bolaget bestridde kostnader för nya Grufve-anläggningen vid Ryd och för den eldfasta lerans förädling, upptagas desse kostnader till ett saminanräknadt belopp af 140,272 R:dr 25 sk. t rist. 2:0 Directionens framställde anhållan om verkställighet af 1823 ars St.rs Beslut j i afseende pä den till Interessenterne i gamla Bolaget anordnade Köpeskillingen för Stenkohls-verket j bestående uti Statens fordran hos frami. Hans Excellence m. m. Grefve Ruuths Sterbhus: I afseende härå, anföres uti Berättelsen, huruledes, efter Hr Balds plan och uppgjorde Calcul, skall för sänkningen vid Ryd lill nedre Kohl-flötsen, till Ingmachiner, Pumpoch Uppfordringsverk m. m. erfordras en summa af 168,000 R:dr. Hela Actieteckningen hade väl uppgått till 433^ Adier, hvarje hel
ett årligt anjTag af $pra tufen (4,000) 9v:dr Q3anco, under t>ögfT trenne år, från od) med 1836 årö början; 3:o ‘återfioden af det mid 1828—1830 årenö 9Ttfödag bemiljade anjlag af 83,333 £K:dr 16 jf. 93anco, till anläggande af en matten* ledning mid Sarfofrona; 4:o Stt arfmode af 400 9v:dr Q3:co årligen åt den, forn, i ffcäl* let för numarande Suffiti^ömbudomannen, -f)of*9vättö*3\adet Sarl Sudmig Sandin, adjungerad till Sedamot i ©mea v£)of<9Tätt. Sifaledeö fyafme 5Bi, inom npfberörde anjlagd*fumma, beräfnat följande utbetalningar för en gång: l:o Sill 33anfon, def fordran 150,828 9v:dr IS jf. 5 r.fi. Q3an* co, på förjfjittna medel till ligoiden med f. d. ^ongl. ^amillcn; 2;o