Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den uppoffring, Staten får vidkännas derigenom, alt dea, på sätt nu föreslagits, medelst län understöder ifrågavarande byggnadsföretag, är af jemförelsevis mindre betydenhet, hafva Rikets Ständer, som ansett della understöd kunna i någon mån nedsättas, funnit godt att lill uppförande, enligt vederbörligen godkänd ritning, af ett nytt skolbus i Jönköping anvisa ett låneunderstöd af 120,000 R:dr, till utgående från Riksgälds-konloret, emot vilkor att, sedan detta lån, derför en sådan skuldförbindelse bör afgifvas, som af Fullmäktige i nämnde Kontor antages, under fem års tid fått ulan ränta innebalvas, fem procent å detsamma* ursprungliga belopp skola före slutet af hvarje år till Riksgälds-konloret inbetalas, af hvilka fem procent beräknas ränta efter fyra procent för del obetalda lönekapitalet, samt det överskjutande beloppet kommer alt såsom kapilalafbelalning å lånesumman afgå, intilldess denna blifvit tillfullo gulden. 88:o. 1 afseende å den högre skolan i Fahlun, bar hos Rikets Ständer blifvit antonii, hurusom, sedan nämnda läroverk numera till lärarekrafterna erhållit önskvärd utvidgning, den för en vida inskränktare verkningskrets afsedda undervisningslokalen blifvit för ändamålet alldeles otillräcklig. Till afhjelpande af della behof hade visserligen stadens gamla folkskolehus blifvit inköpt, men denna för
Bondeståndet, som inte känner större ära, än att få vörda sitt goda kungahus ingen större glädje än att där vara älskat utbeder sig i djupaste underdånighet att få vara inneslutet i dess nåd. Konungen och Deras Kongl Högheter begav sig därefter från rikssalen i samma ordning de kommit, varefter ständerna avträdde. In fidem Protocolli G af WETTERSTEDT. Kungörelse angående upphävandet, tills vidare, av förbudet mot svenska trävarors utförande med främmande fartyg. Stockholm den 26 april 1815. Då åtskilliga ansökningar inkommit om upphävandet eller förändring av produktplakatet och övriga härmed sammanhängande författningar rörande exporten av svenska skogsprodukter, men avgörandet inte kan ske så hastigt som behövs, har Vi emellertid för trävaror, vars avsättning skulle för närvarande uppehållas, velat tillåta, att till slutet av innevarande år, de i allmänhet med inhemska fartyg till utförsel lovgivna trävaror även får utföras på främmande fartyg. De får hämtas i svenska hamnar utan att myckenhet och dimensioner underkastas tulltaxans inskränkningar. Stockholm slott den 26 april 1815. CARL Kungörelse om den för kungarikena Sverige och Norge fastställda örlogsflaggans allmänna anläggande. Stockholm den 3 maj 1815. Den 6 juni skall unionsflaggan hissas på fästningar, citadeller, örlogsskepp och fartyg. Dess utseende är den hittills brukliga svenska blå och gula örlogsflaggan med tre tungor, dock förändrad så att i övre hörnet en blå ruta är borttagen och istället är en röd ruta med ett från hörnen ställt vitt kryss. Även på örlogsvimpeln är en röd ruta med vitt kryss insatt. Stockholm den 3 maj 1815. JOH AUG SANDELS, VIKTOR v STEDINGK Kungörelse angående rättighet för Kongl Maj: ts befallningshavare, att låta avhöra vittnen i politiemål, som enligt författningarna av dem upptagas och avgöras. Stockholm den 10 maj 1815. För att befrämja ett snabbare och skonsammare beslut i fyllerimål, har Vi stadgat i förordningen av den 24 augusti 1813, att Våra befallningshavande inte endast får upptaga sådana på landet förövade förbrytelser, utan också höra vittnen.
Då åtal anställes af annan person än den, som i 1 mom. af denna § nämnd är, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. § 89. Rättighet att förbrytelse mot denna författning till åtal af allmän åklagare angifva, lillkomme en hvar, utom barn mot föräldrar. Sockne-nämnd å landet och borgerskapets äldste i stad böra egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådana förbrytelser varda till åtal angifna. Tillträde till bränneri må derföre ej förvägras dem, eller den ledamot, de bland sig utse att öfver bränneriet tillsyn hafva. § 90. De i § 88 mom. 1 omförmiilde allmänna åklagare och tillsyningsman ega anställa undersökning om förbrytelser mot denna författning, äfvensom att verkställa beslag. § 91. Den, sorn förrättar undersökning, bör, för att tillgodonjuta det skydd, honom dervid lagligen tillkommer, vid förrättningen pä sig synbart hära påbjudet tjenstetecken, eller, innan förrättningen företages, fullmakt eller förordnande uppvisa. 334 Exp e di tio nsU/s kölle is Förslag till underd. Skrifvelse N;o 125. I orien boende eller känd Kronoeller Stads-betjent vare likväl frik allad från skyldigheten att sin behörighet sålunda styrka. § 92. Undersökning niå alla tider på dygnet anställas i bränneri, kök, bryggoch bagarstuga, så ock i annat rum eller byggnad, som kan begagnas för bräuvius tillverkning eller distillering. Da vid undersökning någon förbrytelse ej upptäckes, vare för undersökningens anställande förrätlningsmannen icke underkastad ansvar, såvida ej undersökningen blifvit företagen emellan klockan 9 om aftonen och klockan 5 om morgonen. I sådant fall gånge som i § 82 sagdt är. § 93. När å lid, då bränvin får tillverkas, undersökning om pannans rymd skall anställas, vare förrätlningsmannen, om redskapen begagnas när han sig till förrättningen inställer, pligtig alt afbida tiden då pannan afrunnit; och må för sådan undersökning bränvinstillverkningen ej längre uppehållas, än nödigt är. § 94.
N:o 262, i anledning af Herr Norins motion, angående delegare-rätt i Civil-statens Pensions-Inrättning för Borgmästare i städerna utom Stockholm m. m. Bifölls. N:o 263, i anledning af erhållne återreraisser å Utlåtandet N:o 107 om bildande af pensionsfond för Landtmäteri-staten. Lades till handlingarne. N;o 265, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 133, om stats-anslag för en Pharmaceulisk läro-anstalt. Ståndet vidblef sitt förra beslut, angående Utlåtandet N:o 133, och afslog detta senare Utlåtande. N:o 266, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 135, rörande väckt fråga om Kungsgården Halltorps på Öland återvinnande till Kronan. Lades till handlingarne. N:o 267, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 165, angående väckt motion om afskrifning af 1836 års spanmåls-arrende för Ryda kungsgård eller nedsättning i arrendets belopp. Lades till handlingarne. N:o 268, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 166, om prolongation af arrenden utaf kronohemman m. m. Ståndet lät bero vid öfrige Ståndens beslut och lade memorialet till handlingarne. N:o 269, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 161, om upphörande af nedsättningar i qvarnräntor.* Ståndet lät bero vid öfrige Riks-Ståndens beslut och lade detta Jnemorial till handlingarne. Prot. TJtdr. d. 22 dug. 1840. 54g N:o 271, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 149, angående åtgärder till uli-culturens befrämjande.
Familjemodern på lifvets höjder finner det k a n s k e lika lätt s o m naturligt att hjälpa sina döttrar vid valet af make, b å d a k ö n e n att n ä r m a sig hvarandra. därför komma h o n ej det, tror j a g nog, att m o r och dotflesta obevakadt flickpensalongerna, dern m e d ifver o c h kraft arbeta på att sö- marknader utbjudas, vederuppfiffad, hög D e t t a ligger j u så i det mottagliga o m somo c h supéer, för att något i de lit äro om Visst krönas väl stundom hennes bemödanden i flickor fördelar, såsom rikedom, samhällsställning att Våra jag ekonomiskt d o t t e r till b a d o r t e r o c h baler dessa fåfängans börligen ur den uppriktigaste och hjärtligaste människovänlighet. Frikostig o c h vänsäll, har ej vill såsom för ter i de varlig. nar emellertid man H o n uppsöker natur, det oerfaren » åsikter », turistens. tackHafvet märksamhet Moderns plikter mot sina döttrar grandiosa i ä m n e n för sin p e n s e l. Inom de högre kretsarne, där tid o c h p e n g a r så väl r ä c k a till, ju afs.eende så många finner osökta jag ej balerna så ga som mången gör, t y — vill — befrämja än hafva finnes tillfällen för säga de I detta förkastlihvad man de dock den förtjänsten att ett m e r a naturligt sätt att u m g å s middagar och supéer, där de äldres unga. innehållslös konversation. balkonversationen men af egen just erfarenhet Det påstås, af dessa fel, vet j a g, att den m i n s t lika ofta k a n v a r a af g a n s k a lig och satsen. allvardjupgående beskaffenhet som På de en bal att lider dragas ock motädlare IDUN 1897 elementen ofelbart till hvarandra, och där de m ö t a s, träda de äfven lika ofelbart i dagen.
Hvad af de till fastighets-lånefonden hörande medel under årens lopp inflyter, eger Hypotheks-banken för sina ändamål såsom sin tillhörighet använda. Genom sitt nu afgifna utlåtande anser Statsoch Banko-Utskottet sig äfven hafva besvarat en af Herr Professoren Agardh inom Preste-Ståndet väckt och till Stats-Ulskottet remitterad samt derifrån för gemensam behandling med BankoUtskottet öfverlemnad motion, hvaruti blifvit föreslaget att, för åstadkommande af ett inhemskt fondsystem, Riksgälds-konloret skulle bemyndigas alt, mot Hypotheksföreningarnes till Kontoret utfärdade förbindelser, till föreningarnes Direktioner utlemna vare sig amortabla stnts-obligationer, utställda i Svenskt mynt och på Svenska språket samt löpande med 4, 4V2 eller 5 procent ränta, eller ock det belopp i reda penningar, som genom sådana obligationers försäljning af Kontoret kunde erhållas. Stockholm den 20 Augusti 1860. Sammans. Statsoch Banlco-Utskotlets Utlåtande M 24. 3S Reservationer: af Herr Professor Agardh: »Då jag i de Sammansatta Utskotten deltagit i behandlingen al »Förslaget lill Förordning angående en allmän Hgpotheks-bank för riket», innehållet i Bilagan Litt. B, utbeder jag mig att i en särskild reservation få nedlägga de anmärkningar, hvartill jag anser detta förslag föranleda. / Nyttan, att ej säga behofvet, af en centralisering utaf Hypotheks-föreningarne vill jag för ingen del bestrida, men jag anser fördelarne af denna centralisering icke vara sä bevisade eller kunna sä ådagaläggas, att man, såsom Kommitterade i §§ 2 och 5 föreslagit, bör helt och hållet tillintetgöra alla de hittills varande Hypotheks-föreningarnes sjelfverksamhet. Hypotheks-föreningarne hafva tillkommit och existera på grund af den ena Statsmagtens uttalade önskningar och genom af den andra sanktionerade reglementen.
Genom dessa jemte öfriga från,tillgängliga handlingar inhemtade upplysningar är del således, vitsordad!, att ifrågavarande jern vägs-anläggning under den till rygga lagd a arbetstiden med både drift och verksamhet fortgått, så alt under förutsättning af enahanda förhållande äfven hädanefter, det med säkerhet synes kunna antagas, att hela anläggningen skull vara fullbordad inom den derföre bestämda tidpunkt, eller 1859 års slut, så framt det hinder häremot varder undanröjdi, som hvarken af Rolaget eller dess Direktion kunnat förutses eller lörekoinmas, nemligen svårigheten för bolaget, i anseende till den nuvarande allmänna penninge-förlägenheten, att anskaffa de medel, som utöfver återstoden af statens låne-understöd och aktie-teckningssumman erfordras för meranämnde företags vederbörliga fortsättande och afslutande. Med afseende härå och i betraktande derjemte af de hö"st menliga följder som i både allmänt och enskildt hänseende utan tvifvel skulle inträffa, om med fullbordandet af den inom en vidsträckt landsbygd efterlängtade kommunikationsled, hvarom nu är fråga, utöfver den bestämda tiden komrne att fördröjas, hvilket med desto mera skäl är att befara, i fall bolaget nu blefve lemnadt utan ytterligare penninge-uaderslöd, som, efter del hela aktie-kapitalet och för närvarande outlagna andelar af slats-bidraget blifvit för afsedt ändamål använda, staten icke billigt vis skulle kunna, om Bolaget derom anhölle, vägra detsamma anstånd med de arbeten sorn dä ännu kunde å jernvegsbyggnaden återslå alt verkställa, hafva Rikets Ständer funnit skäligt alt, för fortsättning och fullbordande af arbetena ä oflanämnde jernvägs-anliiggning emellan Gefle och Fahlun, bevilja Gefle-Dala jernvägs-aktie-bolag ett nytt lån ä 660,060 R.dr Runt under följande vilkor och förbehåll. </) För denna fåne-summa skall nyssnämnda bolags
Det är i utredandet af dessa otaliga och outvecklade motioner, som jag tror Den ii April c. ra. utskrs-arbetets största svårighet ligger: och, om man blott lyckas att till ledamöter i Utskrn erhålla personelmed förmåga alt urskilja de lösliga och overkställbar)) ideerna från de nyttiga och verkställbara, att utreda och bevisa de förras olämplighet samt i utsk:s-afdeln:na gifva form och praktisk användbart åt de sednare; så skall man sedermera, äfven med valet begränsadt inom de främre bänkarna, kanske låtlare annian förmodat, finna passande personer att i Utskrn föredraga de sålunda på afdelnrna förberedda ärendena. Jag vill härmed visserligen icke hafva uttryckt den tanken, att det skulle vara alldeles likgiltigt, huruvida Utskrs ordförande!- äfven besitta de för utarbetandetaf motioner erforderliga egenskapei; tvertom anser jag ett sådant förhållande ganska lyckligt; men jag har endast velat antyda, att det icke är oundgängligen nödvändigt, emedan dessa arbeten lika väl af andra kunna på afdelnrna förrättas. Likväl torde häraf följa, alt lika, om ej mera makt hvilar derpå, att dessa afdelnrr erhålla fullt skickliga ordförande!-, och hvilka således äfven, om den af Ridd.Utsk. yrkade principen antages, borde genom särskildta val bestämmas. Jag kanner visserligen, att våra grundlagar ej tala om några utskrs-afdelningar: men när dessa finnas och äf ven framgent torde bibehållas, när man i våra ständiga Utskrs fullkomligare organisation tror sig finna ett medel till föl bättring af Representatione-n, och om man slutligen tror, alt denna förbättrade organisation skall vinnas genom den nu föreslagna valprincipen; så torde äfven ett omnämnande i Ridd.Orda. af dessa ntskrs-afdelnri s tillvarelse ej vara obehörigt, och en (öreskrift böra intagas om tillsättandet af deras ordförande!- efter samma princip, sorn nu tor Utskrn blifvit föreslaget. Af samma skäl och i sammanhang härmed, torde äfven förändrade stadgandet) rörrde ordförandeskapet bland R. Sits revisorer och fullmäktige i Banken och Riksg.- cont., böra blifva en oundviklig följd.
För hvarje 6-tal abonnenter, s o m samlas, och f ö r hvilka afglften Insändes till Redaktionen af i rv | i kl I U U IN Idun, erhålles set gratlsexemplar för hala den tid, under hvilken abonnt mentet räcker. Aro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumera dig, utan derför, att det är husmoderns pligt att öfver allt vara den första i sitt hus! Jag håller just p l att afsluta veckans räkenskaper. V i ha varit sparsamma, Ernestine, och som bevis på min tillfredsställelse vill jag vid årets slut lägga 10 kronor till din lön! Det har du väl ingenting emot? » Kokerskan framstammade en tacksägelse och lemnade rummet, i det hon mumlade: » Ja, när det hänger i hop på det viset, så får man väl finna sig i, att hon har ögonen i alla krokar! » Så skyndade hon ned i köket. S, hvilken var en huslig dam, en sann husmor i ordets bästa bemärkelse, såg snart med sin skarpsynthet, hur det stod till med den nya hoffröken, och beslöt att förbättra henne. — En dag, då bägge sutto i prinsessans boudoir, räckte hon fröken en fin virkning och sade: » Fröken Bella, jag önskar sända detta mönster till en väninna; hjelp mig att virka af det! » Den lilla hoffröken blef förfärad, men måste naturligtvis tillstå, att hon icke kunde virka. Då log prinsessan och sade: » Hnr är det möjligt, Bella? Kan ni inte en gång det? Då får ni verkligen lof att lära er det! — Jag skall om morgnarne skicka er till min kammarfru Z o e, som är ett mönster, hvad qvinligt handDoktor von B. kom hem från sammankomsten arbete angår. — Ser ni, Bella, det är fyra saker, först klockan 1 och gick in i matsalen. Han kasom jag prisar en dam för. För det första: enkelstade en förnöjd blick omkring sig: allt var ordhet! För det andra: skicklighet i alla qvinliga ning och trefnad! Så kom doktorinnan. handarbeten, parad med bildning och förstånd!
Ständer må antagas och i nämnde Taxa införas, nemligen: för Eje Ikar, Platta, af t i. tums bredd, 5 tums tjocklek, 5 å 8 alnars längd, per stycke a: 6. (utgörande hälften aftullen för bjelkar om 8 tums fyrkant, lill och med i5 alnars längd.) — Bjelkar, Platta, af g tums bredd och 5 tums tjocklek, per stycke : i: G. (lika tull som för sparrar, 62 Bevilhungi-Utskottets Utlåtande N.o 44- för Bjelkar, — Bräder, — Bräder, — Ribbor, längre eller kortare af 7 tums fyrkant.) Platta, af 13 tums bredd, c) tums tjocklek, 5 ä 8 alnars längd, jaer stycke 3: 6. (lika med hälften af Taxans stadgande för bjelkar om 11 tums fyrkant till och med i5 alnars längd.) af högst i-Jtums tiock O 2, i lek och 7 alnars längd jaer tolft a: C. (endast half tull emot livad Taxan för enkla bräder af samma längd utsätter.) af i tums tjocklek och 7 alnars längd, med högst 7 tums bredd per tolft 2: 6. (hälften af den tull, som för bräder af samma längd erlägges.) ((hälften af hvad Taxan iSevilluings-Utskoltets Utlåtande IV.o 44- C3 stadgar för sparrar, längre eller kortare, af 5 till 8 tums fyrkant.) I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i förevarande fall förordnat, finnér äfven Utskottet följande stadgande, till förekommande af misshushållning med yngre skog, i och för förtullning af dylika ribbor, vara lämpligt och i Taxan böra införas, nemligen: ”Vid export af Ribbor bör behörigen styrkas, att de äro fyrkantiga och förfärdigade genom söndersägning af större timmer, och åligger det Tullkamrarne att härå hafva controll, samt vid TullJournalerna bifoga betyg öfver nämnde förhållande.”
Den 19 augusti fortsatte vi att segla och ånga längs med kusten, för det mesta i en ytterst tät dimma, hvilken endast stundtals skingrades så mycket, att landets kuststräckning kunde urskiljas. För att ej blifva åtskilda måste de båda fartygen ofta med ånghvisslan gifva signaler åt hvarandra. Hafvet var spegelblankt. Endast obetydlig och starkt sönderfrätt drif-is syntes då och då, men under dagens lopp ångade vi förbi ett vidsträckt obrutet, landfast isfält, som upptog en bugt på vestra sidan om Tscheljuskin-halfön. Den is, hvaraf detta utgjordes, syntes i dimman ofantligt grof och hög, ehuru den i verkligheten var nästan lika sönderfrätt som den, hvilken bildade de isstrimlor, som då och då mötte oss ute på hafvet. Dimman hindrade all utsigt långt öfver isen, och jag fruktade redan, att Asiens nordligaste udde skulle vara så isomgifven, att vi ej skulle kunna landa på densamma. Men snart skymtade en mörk, isfri udde fram ur dimman i nordost. En mot norr öppen vik skar här in i landet, och i denna ankrade båda fartygen den 19 augusti kl. 6 e. m. Vi hade nu nått ett stort, under århundraden förgäfves eftersträfvadt mål. För första gången låg ett fartyg förankradt utanför den gamla verldens nordligaste udde. Ej under då, om tilldragelsen firades med flaggning och kanonsalut och, sedan vi återvändt från vår utflygt i land, med festtillställning om bord, med vin och skålar. Likasom vid vår ankomst till Jenisej, mottogos vi äfven här af en stor isbjörn, som, redan innan fartyget ankrat, sågs gå af och an på stranden, då och då oroligt blickande och nosande utåt hafvet för att utforska, hvilka märkvärdiga gäster nu för första gången kommit till hans rike. En båt utsattes för att fälla honom. Brusewitz blef den utkorade skytten, men denna gång aktade sig björnen för någon närmare bekantskap med våra gevär. Kanonsaluten skrämde honom så fullständigt på flykten, att han ej ens, såsom björnarne pläga, återkom den följande dagen. Vega och Lena saluterande Kap Tscheljuskin.
Efter Herr Dixerbieim, LeveZ, N:o 902 Deri 22 FebruMu N:o 2tZ2 Herr ak XlerkLkz Larjj EapitaiNöz I Lag-Utffotlsk Efter Herr Lronebor^ N.-o 240 L^IIenkvärä Fullmägtig, Herr i^ätitletkaMz lokanZ Häradshöfding Herr Lock, Lorsits Kuävig, begärde propositioU ätt Herr ^iZerkiLlm såsom bortrest -kulle anses hofwa leninat sitt runi i Stats-Ut-kottei' och art den estöö honom walda Ledamot mätte ej fästin Reserwe Utan sästm ordinarie anses Art Grefven öch Landtm arflalkcn förMalte ,a ej af Lakats Ut-koktels Ordförande F iherrs klemmAs sästm icke NU närwarande, ännu hafwa kunnat crhälla Upplysning huruwida Herr lkigerkietms plats i Ur-kottet more forMeltgeN ledig eller om Herr 'rjZertrisIm innan sin afresa anmält sig för ttägra fä dagar ärna wara fräNwarande; I anledning hwäraf Herr Landtmaeskalkcn yrrade sig ej nu kunna göra den af Herr Loek gjorda proposition Herr LockÖM jag ej kan erhålla den proposition jag äsiundat, begär jag att i Protokollet märke antecknas, akt öen samma blifwit Mig, SwenjV Riddesman, af Herr Grefwen och LandtmarstalkeU wägrad, och alt jag protesterar emot Herr ^iZertllelms ef erkrädares Ukwäljande endast i egen-kap af Resertze. Are Den 2 o ZebntarU. yog ^err LandtmarstalkeN erindrade Herr cock VM vmöic^tzyelei, att annorlunda än genom SlarsUtskottets Ordförande kunna behörigen uplysa derta amne.
När jag vidare i eli sammanhang jemför alla de omständigheter som Colhne framdragit, med hvad Gr. Mörner anfört, så visar det sig, alt Colhne endast gått på ytan af saken, då de långt ifrån att verkställa någon den ringaste forskning efter ens handlingar, så att sådana åtminstone till ett tillräckligt antal hade funnits att tillgå, inskränkt sig endast till att så att säga libellera med Ständerna, och dervid, i mindre väl valda ordalag, och endast sorm det egnar en tidningsredaktion af mindre god art, sökt kasta skugga på Ständerna, derföre att de hafva behandlat saken på ett sätt, Den 5 Augusti. 85 sorn, efter deras åsigter, icke varit med rättvisan öfverensstämmande. Jag anhåller således att Hr Frill. o. Landtm, täcktes framställa propos. på återremiss af detta betänk. Hr von Troil, Sam. Gust.: Då en ledamot af StatsUtsk, som med rälla år känd både för skarpsinnighet i omdöme och rättsinnighet i tänkesätt, Hr Gr. Mörner, afgifvit en så allvarsam reservation emot StatsUtsk:s nu föredragna betänk., så förutser jag utan tvifvel att R. o. Ad:s ledamöter icke skola tveka att återremittera detsamma till förnyad behandling; och det är icke min mening att motsätta mig en sådan återremiss, men jag ber blott att med några ord få uplysa frågan. Hrrrne torde påminna sig, att de s. k. Hofstall-ängarna, de som i fordna tider voro i olika delar af landet lemnade till Konungens egen disposition för underhållet af Hofstallet, afbergades af allmogen i den kringliggande orten, som till bergandet af ängarne in natura utgjorde de hemmantals och jordeboks-dagsverken, hvilka de eljest skulle till Kronan hafva betalt. Sådant har äfven förhållandet varit med ifrågavartde hemman inom Kungsöhrs fögderi. Icke blott de till rusthåll anslagna gårdarne, ulan äfven öfriga der belägna hemman hafva ända till 1810 in natura utgjort sina dagsverken till inbergande af Kungsöhrs betydliga ängar.
Både de inom Byarne qvarblifvande och äfven de utflyttande inse nyttan af att skiljas uti Bostader och egolotter, men verkställigheten uteblifver i brist af styrka för verkställigheten deraf. —- Någon säkrare väg till Odling, och till en snar förkofran för Jordbruket, finnes icke, an denna, ty det är icke ett nybygge i en ödemark sorn uprättas, där Oulaten flere 5r behöfver födas, och kanske ändock slutligen måste öfvergifva Odlingslägenheten, utan det är en utvidgning af en redan samlad kraft, som fortgår med säkra steg, utan annat fremmande biträde än det, som för någon inskränkt tid behöfvesAf Herr Cömmerce-Bådet Santesson Jag kan ej heller dela öfvertygelsen, att den af i8r5 års Ständer Jordbruket gifna uppmuntran med Odlingslån, till årligt urgifvande belopp a 3 00,000 R:dr och hvilket 1818års Ständer ökädetilL det belopp, som alla afbetalningär derå, såväl sorn åsedan 1815 utgifne Fastighetslån årligen utgjorde, nu brådstört bör helt indragas och försvinna.