Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det enda, som fortfarande ej ville lyckas mig att förklara, var den omständigheten, att när Tore Gam visade sig för min inbillning, fick jag det intrycket, att han hade något att meddela mig, som han ej lyckades uttala, och ju mera jag tänkte häröfver, desto obegripligare syntes det mig. Jag upphörde dock snart att tänka häröfver. Ty jag önskade ännu att få någon förklaring öfver de ljud, hvilka under natten satt mig i en sådan förskräckelse, och som jag efteråt nästan glömt för den häftiga skräck, hvilken åtföljt, hvad som sedan passerade. Jag erinrade mig, att jag i det tillstånd, midt emellan sömn och vaka, hvilket föregår insomnandet, hade hört något af samma på en gång flaxande och släpande ljud, men att jag då var för trött för att längre tänka däröfver. Jag satte detta i förbindelse med att brasan ej velat brinna, och jag beslöt att göra noggranna efterforskningar. Så fort jag blef klädd, gick jag därför ut och undersökte noga platsen utanför mina fönster samt bakom byggnaden invid den vägg, utmed hvilken min bädd stod. Jag fann i snön icke ett enda spår som kunde tyda på att en människofot här hade gått fram. Men i stället syntes en del underliga fåror och spår, hvilka jag endast kunde förklara som kommande från något djur, och i det jag sökte så noga som möjligt åter erinra mig arten af det ljud, hvilket först förskräckt mig så häftigt, fick jag en plötslig misstanke, hvilken jag ögonblickligen ville hafva bekräftad. Till den ändan undersökte jag noga det långa rör, som ledde från min kakelugn upp öfver taket och fann snart strax invid knäet, som röret bildade, en lucka, hvilken efter en stunds arbete utan svårighet lät sig lösgöras. Med en ifver, som om lif och död berott på konstaterandet af den upptäckt, jag hoppades göra, drog jag en handske på min högra hand och stack den så långt jag kunde upp i röret. I början kunde jag icke känna någonting och jag funderade redan på att låta någon loda hela röret uppifrån, då plötsligt vid en häftig rörelse som jag gjorde med armen, röret kom i skakning och någonting mjukt föll ned mot min hand. Jag grep tag i föremålet och drog med något besvär fram en död uggla.
Utskottet tror sig åt sanningen skyldig uttrycket af den gemensamma opinion, att Konungens Rådgifvares handlingssätt och rådslag , under den nästförflutna femårs-perioden, allmän* ligen och öfverhufvud bära stämpeln af redligt nit, sorgfällig omtanka och oafbruten verksamhet; och, efter detta vitnesbörd, återstår blott för Utskottet, att i ett helt underställa Dess Yördsamma Betänkande Riksens Ständers slutliga pröfning, med afseende jemväl på den decharge, hvars vilkor och egenskap i 76 §. Riksdagsordningen stadgas. Ytterst får ConstitutionsUtskottet vördsammeligen anmäla följande, under Stats - i/jl Constitutions-Utshottets betrinhanden. jRåds Protocollens granskning förekomna särskilda omständigheter, med bestämdt förklarande att ingen anmärkning dervid kunnat eller bordt göras : 1:0 Att ehuru ordalydelsen i åtskilliga Regerings-Formens Jf.§. tyckas förutsätta, det StatsSecreterarne och Justitia Cancelleren må nämnas, genom verkliga fullinagter och till ständiga sysslor, de fleste StatsSecreterarelikasom JustitifeCancellersBeställningarne ändock en längre tid innehafda af endast tillförordnade Ämbetsmän. 2:0 Att, under åberopande af vanlig praxis, giftermåls-dispence blifvit tillstyrkt för personer, som med hvarandra begått horsbrott, och äfven i följd deraf samman, aflat barn, —■ en dispence icke medgifven i 2 Cap. Giftermåls-Balken och dessutom af menligt inflytande på sedligheten ock Äktenskapets helgd; 5:0 Att mötes,-passevolence-medel någon gång disponerats för fremmande ändamål, såsom till exempel, ett extra arfvode för Krigs-Coliegii vice Ordförande, och en gratification i afslagne TafFel-penningars ställe. 4:q Att vissa tillstyrkta förändringar Constitutions-Utskottets betänkanden. 173 i det föröfrigt stadfästade förslaget till nytt Reglemente för Allmänna Brandförsäkrings-Verket synas stå mindre väl tillsamman med privata
Proposition > N.o 56. drade redaktion af § 7 måtte bifallas; att uti § 8 blefve meddelad föreskrift, hvilken egde för bolaget tala och svara samt huruledes afhandlingar, hvilka af bolagets styrelse å bolagets vägnar ingås, skola undertecknas; att i en serskild § måtte meddelas stadgande för den händelse att bolaget träder i verksamhet och ingår förbindelser innan stadfästelse å bolags-ordrtingen blifvit erhållen; och att utaf § 14 icke skulle bibehållas mera än sista punkten och i stället tilläggas en ny §, som bestämde tiden när denna lag skulle tjena till efterlefnad, och att den icke afsåge rättsförhållanden, som derförimian uppkommit. I öfverensstämmelse härmed och enär Hans Excellens Herr JustitieStatsmiuistern fann hvad af Högsta domstolen i öfrigt vore erinradt icke böra föranleda till ändring af förslaget, men några mindre rättelser och förtydligandeu af redaktionen vara erforderliga, föreslog Hans Excellens Herr JustitieStatsministern: att §§ 1 och 2 måtte erhålla sålunda förändrad lydelse: 5 *• De, sorn vilja ingå aktiebolag, bestående af lotter, ställde på innehafvaren eller på viss man, och åstunda att försäkra sig om tillgodonjutande af de rättigheter, som §§ 10 och 11 omförmäla samt denna lag eljest medgifver, begären Konungens stadfästelse af bolagets ordning. Konungen pröfvar bolagsordningens öfverensstämmelse med denna lag samt om och huruvida derutöfver, med afseeude på vidden och beskaffenheten af bolagets rörelse, serskilda bestämmelser må erfordras, vare sig angående säkerhet för fullgörande af delegarnes förbindelser, om tillsyn å gifna föreskrifters behöriga iakttagande, eller i annat syftemål. Finner Konungen skäl att den sökta fastställelsen meddela, vardén bolags-ordningen och Konungens beslut företedde hos Rådstuvurätt eller Häradsrätt i den ort, der bolagets styrelse enligt bolagsordningen har sitt säte. Rätten intage innehållet deraf fullständigt i sitt protokoll, och läte underrättelse om bolaget, på detsammas bekostnad, i allmänna tidningarna införas, derest ej, efter Konungens förordnande, allmän kungörelse i ämnet blifvit utfärdad.
Skrifvelse, angående inrättande af en Skola i staden Borgholm å Öland. (Oecon.-Ulsk. N;o 108.) S. A. K. I anledning af hos Rikets Ständer gjord framställning om inrättauaf en Skola i staden Borgholm å Öland, hafva Rikets Ständer inhemtat: att Öland befinnes i fullkomlig saknad af undervisnings-anstalter; att det för invånarne derstädes tidtals är med svårigheter och fara förenadt att låta sina barn besöka de på fasta landet befintliga Skolor; samt att fråga om någon Skol-Inrältning på Öland icke förevarit, hvarken hos den af E. K. M. till öfverseende af Rikets Undervisnings-Verk nedsatta Comité, eller hos senast församlade Revision öfver Elementar-Läro-Verken; och hafva Rikets Ständer derföre skolat hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, sedan Calmar Stifts Styrelse blifvit hörd, samt Ölands invånare jemväl lemnats tillfälle att sig yttra, desse senare i afseende å kostnaden för en Skol-byggnads uppförande, E. K. M. i Nåder täcktes, i sammanhang med den förestående allmänna regleringen af Rikets Uudervisnings-Verk, företaga frågan om inrättande af en Skola i Borgholm. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 September 1834- Expedilions-Utskotlets Förslag till lind. Skrif velse N.-o 12g. Uppläst och godkäsdt hos Ridd. och Adeln den 17 Sept. 1 c34-j , Presle-Sländet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående Löfås Silfververk. £Stals-Utsk. N:o 232.) S. A. K. Sedan Rikets vid sista Riksdag församlade Ständer, i anseende till den icke obetydliga uppoffring, som Staten måst vidkännas för bedrifvandet af Löfås Silfververk, uti skrifvelse af den 26 Febiuarii i83o i underdånighet anhållit, det E. K.
I följd af de Stadganden, som Regerings-Formens 59, 60 och 61 §§• innehålla, får Bevillnings-Utskottet vördsammast afgifva dess förslag, med. hänseende till städernes salu-accis-afgifts erläggande och fördelning, hvilken afgift vid sistlidne Statsreglering beräknades till 7,500 R:dr och utgjort år i83o, n,838 R:dr 18sk. 4 r:st., i83t, 11,796 R:dr i3 sk. 2 r:st., och i832, 11,829 R:dr 9 sk. 3 r:st., samt vid innevarande Riksdag i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition är föreslagen att uppföras till 7,000 R:dr eller till lika belopp, som vid sistlidne Riksdag. Vid pröfningen och behandlingen af detta ärende, får Utskottet i Ri kets Böglofl. Ständers minne återkalla, att, vid sistlidne Riksdag, Rikets Ständer beslutade, att salu-accisen borde utgöras och fördelas tili samma summa Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 3g. 33 summa och på enahanda sätt, som den vid Kongl. Kungörelsen af den 3o November 1810 fogade tariff utvisar; men Rikets Ständer fästade äfven det vilkor vid detta beslut, ”att om och hvarest rättigheten att utan afgift till städerne införa och lill salu hålla kött, dricka samt bröd är eller blifver Landlmannen medgifven; så borde den staden för denna afgift befrias;” och änhöllo Rikets Ständer, det Kongl. Maj:t, genom Nådig Kungörelse täcktes till allmän kännedom befordra dessa af Rikets Ständer beslutade vilkor för städernes befriande från salu-accis-afgifts erläggande.
Han gjorde ju allt, allt för att hålla dem borta från hvarandra, han besökte ofta sitt gamla hem, hur ofta det kunde hon ej veta; han reste ju så mycket, och hvarje vecka skref han dessutom. Om hvad? Hurudan var denna qvinna? Hvari låg hennes makt öfver sonen? I hvilken punkt var det Marianne var så svag gentemot henne? Slumpen gynnade Marianne. Ändtligen en dag, då Börje helt oväntadt måst resa bort i ett ärende, fann hon ett påbörjadt bref till modern, instucket mellan bladen af hans sugpapper. Hon betänkte sig icke ett ögonblick, hon läste. Det första var en redogörelse för allt det arbete som uträttats på gården; det hördes hur väl modern var inne i allting, han kunde berätta så minutiöst, en ko hade kalfvat, så och så mycket gaf sista profmjölkningen, och så vidare. Men så kom det en mening, som slog Marianne nästan med förfäran. »Jag får vara betänkt på att skaffa mig en bra ladufogde nästa år. Fördrängen är nog bra, när jag sjelf kan gå med öfver det, och han är ärlig som gull, men han kan inte skaffa sig respekt af folket. Att låta honom stå för det hela när jag reser utrikes, det skulle aldrig gå. Om mor derför hör af någon som –» Här var brefvet afbrutet. – »När jag reser utrikes –». Börje ... utrikes! Hvarför? När? Och det hade han aldrig nämnt! Det ville gå rundt i hufvudet. Hvad var meningen? Hon blef rädd att Börje skulle komma, lade derför brefvet tillbaka på sin plats och smög ut ur rummet. Börje utrikes! Hur mystiskt och obegripligt! Hon kunde icke fråga honom. Då skulle hon förråda sitt spioneri, och det var att riskera för mycket. Nej, enda vägen var nu som förut, att vinna honom. Att kämpa om honom med den segaste ihärdighet. Men hur mörkt såg det icke ut! Åh Börje, Börje! Ju längre han gick bort ifrån henne, dess kärare blef han henne. Om modet svigtade aldrig så, kunde hon ändå icke uppge kampen. Hon skulle tilltvinga sig hans aktning, hans intresse, hans tillgifvenhet. Hon måste en gång blifva just den hustru, han kunde ställa vid sidan af denna mor, som nu tycktes taga allt, allt.
I anledn. af Hr Gr. o. Landtnäs sednast afgifna förklaring får jag yttra, att jag rör:de behandlingssättet instämmer i Hr Cederschjölds åsigt, att begge frågorna kunna lämpligast afgöras på en gång, dock icke af samma skäl, som Gr. Frölich, emedan jag är bland dem, som anse sig förbundna att åtlyda våra gällande formlagar, utan endast för att undvika två voteringar. Ankom K. M:s Hofcanceller, hvilken å Dess höga vägnar aflemnade 2:ne nåd. skrifvelse!’ till R. St. Sedan Hofcancelleren afträdt, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ånyo, om R. o. Ad. behagade bifalla den af Gr. Horn yrkade rättelse uti den ifrågavar. perioden. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. H. Ex. förklarade, det ban trott sig linna, att ja öf verrösta! nej. Frih. Cederström begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n: Den, som bifaller den rättelse uti den af R. o. Ad., såsom dess gemensamma tanka, förklarade redaction af 3 mom. i 81 § Reg.F., att i stället för orden: Skiljer sig det af R. St. på ofvannämnda sätt beredda förslaget, i en eller flera delar, från Konungens, hvile de båda &c. kommer att heta: Skiljer sig det af R. St. på ofvannämnda sätt beredda utlåt., i en eller flera delar, från Konungens propos:n, hvile de båda &c., voterar Ja'r den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnde rättelse ej att äga rum. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 25. Nej — 44. 22 Den a Mars f. m. H. E*. Hr Gr. o. Landt m. hemställde, sedan ordalagen i beslutet nu blifvit bestämda, om R. o. Ad. behagade, på de af Gr.
Enär någon upplysning om beskaffenheten eller beloppet af de särskilda utgifter, för hvilka de i Krigs-Kollegii räkenskaper under benämningen: »Kontant behållning, reserverad till vidare anordnande», upptagne medel, blifvit i hvarje fall reserverade, icke kunnat af räkenskaperne inbemlas, men en, om ock endast approximativ, beräkning af samma utgifter vid hufvudbokens afslutande, måste hafva blifvit uppgjord, för att kunna bestämma de summor, hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 26 Oktober 1850, bordt för nämnde ändamål innehållas, hafva Revisorerne hemställt, att, bland ve rifikationerne till de konti, der dylika behållningar förekomma, äfven måtte bifogas sär - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 18. 25 särskilta beräkningar öfver de utgifter, för hvilka de innehållna medlen äro afsedda alt användas; —och sorn Utskottet al den underdåniga förklaringen inhemtat, att hinder icke möter för åvägabringandet af en sådan fullständig redovisning, så framt detta förslag af Rikets Ständep gillas, får Utskottet hemställa, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att föreskrift om iakttagande af hvad i detta hänseende blifvit af Revisorerne föreslaget måtte varda vederbörande i Nåder meddelad. § 24. (Rev.-ber. pag. 87. Förkl. pag. 265.) Enligt hvad Revisorerne vidare anfört, har genom högstberörde Kongl. Bref af den 26 Oktober 1850 den nådiga föreskrift blifvit Krigs-Kollegium meddelad: »alt då, under loppet af ett år, utgifter från en föregående tid på något anslag anordnas, de böra uti räkenskaperne från årets utgifter afskiljas»; men denna föreskrift hade Revisorerne funnit icke vara iakttagen uti Kollegii räkenskaper för Ilevisions-åren.
Uti den första om Productplacatet af den Den 21 Maji. 71 10 November 1724 synes af Utskottets yttrana de böra slutas, att Utskottet anser dess hvilande för det närvarande nyttigt, och således till en del tillstyrkt bifall af min derom väckta Motion. I händelse af återremiss, anhåller jag bestämdt, att Utskottet behagade något närmare derom yttra sin tanka. Uti den andra frågan om Export af Trädvaror åberopar jag Friherre Edelcrantz’s vid Betänkandet bifogade särskilta yttrande, hvilket så fullständigt utreder och på ett så öfvertygande sätt framstäl-: ler det rätta och för Riket nyttiga i detta afseende, att den minsta tvekan icke bör, efter min tanka, derom äga rum, och jag har dervid icke något att tillägga, utom det, att jag anser äfven en fullkomligt fri export af Trädvaror med främmande fartyg för Riket medföra nytta, utan våda för någon deraf följande olägenhet eller förlust. Uti den tredje Artikeln eller om upphäfj vande af Kongl. Förklaringen öfver Product-pia» catet af den 28 Februarii 1726, har,Utskottet afstyrkt bifall till min derom väckta fråga, på den grunden, att den inrikes sjöfarten, sorn af denna Författning anses skyddad, skulle genom dess upphäfvande kunna skadas. Ehuru händelser kunna inträffa, då det vore nyttigt att utländska fartyg biträdde vid transporter emel. lan inrikes orter, såsom till exempel om Spannmål ifrån Skåne blifvit äfven med främmande fartyg förledne höst hitförd; har det likväl icke varit min afsigt, att på något sätt hämma eller minska den inrikes 6jöfarten, hvilken 72 Den 21 Maji. jag tvärtom anser böra uppmuntras, särdeles genom upphätvande af de hinder, som deremot uti några ännu gällande Författningar äro lagde.
Så länge detta ej skett, är det enligt min tanke en. lycka att äga Carlbergs ..Krigsskola, hvilken med alla sina brister är onekeligen långt bättre för sitt ändamål än Gymnasierne för deras; och som dessutom går, med raska steg till sin förbättring, då deremot af de nya skol-ordningarne, hvaraf sedan år 1807 tvänne ombyten skett, föga är att hoppas, då gamla läro-methoden bibehålles. Carlbergs Krigsskola kan således ej ersättas genom någon af våra öfriga nuvarande undervisnings-anstalter; emedan Gymnasierne äro de enda, sorn deremot svara i ålder hos eleverne, men detta måtte likväl ej vara något hinder, för att med bibehållandet af Carlbergs Skola, inrätta en eller 2:ne Militairiska Professioner uti Upsala, om tillgång dertill för närvarande finnes. Genom KrigsHistorien och Mathematiken skulle sådane Professioner komma i närmaste sammanhang med Universitetets öfrige Lärare; och jag kan af egen erfareTihet försäkra att en sådan anstalt ej skulle blifva obegagnad. Detta( behof yttrar sig så mycket starkare, som flere Militairer i och för sina studiers skull, vistats i Upsala äfvån sådane som genomgått Carlberg. En kanske icke ringa förmon af en sådan inrättning 548 Den 21 Maji f. m. vöre måhända den, att, då en Student ej äger afgjordt anspråk på att blifva antagen såsom Officer, måste han genom flit och uppförande söka förvärfva sig en gunst, hvartill den som genomgått en Krigsskola, anser sig privilegier* rad. Denna del af mitt yttrande anhåller jag mätte få åtfölja Friherre Björnstjernas till ve.i derbörligt Utskott. För öfrigt har under behandlingen af detta ämne en beräkning af Grefve von Schwerin blifvit gjord öfver hvad en Student kostar Staten sedan han fullbordat sina Studier. Vid grunderne för denna beräkning må anmärkas, att vid frågan om UndervisningsVerken i allmänhet, en sådan köpmans-speculation svårligen låter tänka sig, genom hvilken Staten för en gifven summa penningar, skulle kunna tillhandla sig ett behöfligt antal skicklige Embetsman.
N’0 34, Angående den af Städerne utgående Saluaccissen och dess upphörande. EkonomiUtskottets; N;o 169, Om 1 hrectioners inrättande till Cavalleriets beklädnad, m. m. samt $38 Fröt. UtiJr. d. i Septemb. igej, LagUtskottets: N:o 15(1, Om stiftande af en Lag i afseende på förbrytelser begångne af åhörare inom Riksståndens Plena och Plena Plenorum. S. D. Enligt inlcomne ProtocolIsUtdrag för förmiddagen den 27 nasti, månad, hade Högloft. Ridrlerskapet och Adeln i:o I anledning af LagUtskottets utlåtande : l\:o 142, Beslutat en ny Redaction af 4 §. i 13 Cap. GiftermålsBalkén, angående förrymd Makas rättighet, att träda i nytt gifte, samt 2:0 Med förkastnnde af samma Utskotts utlåtande N:o 140, i fråga om Löftesmäns rättighet att uppsäga borgen, antagit 16 § 7 Cap. af LagCommitéens Förslag till den nya HandeLBalken 5 uti hvilka 2me beslut de öfriga RiksStänden blifvit inbjudna att sig med Ridderskapet och Adeln förena; och fann PresteStåndet, vid öfverläggning härom, för godt, att i det förra ämnet accedera till Ridderskapets och Adelns beslut; hvaremot Ståndet i afseende på den sistnämnde frågan, förblef vid sitt till Utskottets betänkande red-n lemnade bifall. S. D. Wid ytterligare föredragning af Åll» Fröt. Vtdr. d. i Sepierub. 18*5. 85f manna Besvärs och Ekonomiutskottet? utlåtande N.O 97, i anledning af gjorde anmärk* ningar vid Utskottets afgifne betänkande, angående tidens förlängande för de Allmänna utskyldernas erläggande, blef nämnde utlåtande af PresteStåndet bifallet. Fran Vallofl. BorgareStåndet.
Såsom skäl för den vid 1853—1854 års riksdag beslutade förändring i hvad förut varit stadgadt, anförde Stats-Utskottet, uti sitt vid nämnde riksdag afgifna memorial N:o 274 (sid. 32), hland annat, följande: “Dessa borgensförbindelser, hvilka, dels af Kongl. Maj:t, dels af Fullmägtige “i Riksgälds-kontoret bort godkännas, hafva i allmänhet innefattat så kallad solidarisk betalnings-ansvarighet för alla dem, som undertecknat en och samma förbindelse. Dessutom har vid många tillfällen i sjelfva skuldsedeln en dylik ansvarighet varit för dess utgifvare föreskrifven. I anseende till det, jemförelsevis “med kostnadsoch lånesummorna för nu ifrågavarande jeruvägsanläggning (mellan “Gefle och Falun) mindre betydliga belopp, hvar och en dylik förbindelse vanligen afsett, har, såvidt Utskottet varit i tillfälle erfara, yrkandet af solidarisk “ansvarighet för dessa företag och dertill beviljade lån merändels utan svårighet “kunnat fullgöras. Ett helt annat förhållande komme åter efter all sannolikhet “att inträffa, derest dylik ansvarighet skulle fordras antingen för utförandet af “det arbete, hvarom nu är fråga och hvars kostnader måhända komma att öfverstiga 4,000,000 R:dr, eller för återbetalningen af det dertill beviljade lån å mer “än 2,800,000 R:dr. Utskottet har fördenskull, med hänsigt till detta lån och det “dermed understödda företag, icke trott sig kunna tillämpa den solidariska anSvarighets-principen, emedan sådant säkerligen komme att utgöra ett bestämdt “hinder mot möjligheten af samma låns erhållande och sagda företags deraf beboende verkställighet. “ Utskottet föreslog derföre att, i stället för borgen eller annan säkerhet, jernvägen, när densamma blifvit fullbordad, borde utgöra säkerhet för lånesumman.
Maj:ts, rörande Statsverkets tillstånd och behof under den 16 sistlidne November aflåtna nådiga Proposition, blifvit, i afseende på sjette Hufvudtitelns anslag till »Jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar» föreslaget, skulle således på nämnde anslag komma att qvarstå: Kontant förslagsanslag Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. 4 Kongl. Slaj-.ts Nåd. Skrifvelse, N.o 39. Utdrag af Protokollet 'öfver Civil-År enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stals-Rådet, å Stockholms Slott den 29 December j 853, dervid Hans Kongl. Höghet Kronprinsen jemväl var tillstädes. N ärvarande: Hans Excellens, Justitise-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Kåden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe. Departements-Chefen, Stats-Rådet Fåhraeus, uppläste derefter till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående kapitalisering af vissa till jordegare inom Elfsborgs län från Sjette Hufvudtiteln utgående årliga ersättningsbelopp för jordförluster i följd af Trollhättekanals anläggning; och täcktes Kongl. Maj:t, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i Nåder gilla, samt befallde att, i enlighet dermed, Nådig skrifvelse, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott expedieras. Ex protocollo Carl Ekström. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1854. Kongl.