Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När Artus kommit dit »Han såg der et Bröd på Bordet låg, En Flaska Win derhos månd stå, Som aldrig kunde förswinna. Der låg et Swärd utdragit på Bord, Derhos war skrifwit Drottningens ord, Hundrade tusend man kunde det twinga, Det bröd förwarten uti Taskan sin, Och dertil den sköna flaskan med Win, Swärdet så wille han svinga: Han gick fram bättre i en annan Sal, Fogel Phönix af Bordet han ock bortstal, I hjertat tröst månde fatta: Han gick til sängen som Drottningen låg, Hennes Drottnings ära han månde ock få, Det han rätt lustigt månd skatta.» Under hemfärden bortlånar prinsen sitt Bröd i Marocco, och straxt stillas landets »hunger och nöd.» Han lemnar likaledes sin Vin-flaska i Spanien, hvarest vin-bergen åter blefvo »fruktsamlige», och sitt Svärd i Frankrike, så att Kejsarens fiender blefvo jagade ur landet. Slutligen träffar han sina bröder i Orleans; men de röfva ifrån honom hans skatter, och fara hem att bota sin fader. Artus kommer så till England, förklädd till tjenare, och antages som stall-dräng på kungs-gården. När det lidit några år, begifver sig drottningen på resan med sin lilla son. Under vägen återtager hon sina kostbarheter ifrån Marocco, Spanien och Frankrike, och kommer så med en stor krigsmakt till England. Der bredde hon sammet öfver vägen, och ingen af konungens äldre söner tordes gå deruppå. Men Attus »När utan för Staden kommen war han. Han gick långs åt det röda skarlakan.» Prinsen blir nu igenkänd, och firar sitt bröllopp med drottningen. Sagan slutar: »Kongen lät dräpa de Söner så snart, För de hade ljugit på Atti så hårdt, Här wid sig Drottningen glädde. Så böd Hon Kongen Hans Fader god natt, Länge at lefva, ty jag hafwer fått, Min Käraste som mig skal leda.» Flickan, som kunde spinna guld utaf Ler och Lång-Halm. Ifrån Upland. Denna saga har troligtvis utbildat sig ifrån en sägen. Den förekommer hos nedanstånde folk: Hos
om året sy borta af skicklig sömmerska, och så snart — för att nu ej tala om Teodors fru, som ibland plaggen äro till min belåtenhet som färdiga afej använder mer till kläder än 31: 74 pr år, så profvade, betalar jag genast räkningen, hvilket kan det härma mig ända in i plånboken att ha jag håller för en samvetssak, men hvarigenom en så slösaktig och oförståndig hustru. Men — jag ock anser mig ha rätt att fordra redbart arsom sagdt — nu ska ' jag visa henne, jag, hur bete, ty jag är ytterst noga med mitt linne. det ska ' gå till att kläda sig biHigt och elegant. Därnäst ägnar jag största uppmärksamheten Nu ber jag så vackert » M. S. » ge mig några åt mina skodon, hvaraf jag ej har många par åt upplysningar att börja med; se ' n ska ' jag nog gången, blott så, att jag utan förlägenhet är rureda mig själf. stad, både för uteoch inne lif, således med både Vi skola snart på en större bjudning; och till gröfre och finare, men jag begagnar aldrig dåliga dess ska ' hon få sig en ljus, fin, elegant ylleeller underhaltiga, utan det bästa jag kan erhålla. klädning för 5 kr. Genom att själf sy mina kläder skulle jag Snälla » M. S. », säg mig nu hvar jag ska ' gå kunna inbespara mycket, men jag saknar håg och köpa tyget; och hvad jag kan betala pr mtr? och fallenhet därtill; flere mina vänner taga sy— Det lär gå åt 7 mtr. — hjälp i hemmen af anspråkslösa, men skickliga Bör jag köpa foder och de olika slagen af tillsyflickor, som betalas med 1 kr., 1: 25 a 1: 50 behör själf, eller låta sömmerskan släppa till pr dag; själf va hjälpa de till att sy och låta dem? både sina döttrar och sina jungfrur biträda därTill hvilken sömmerska bör jag gå? Fröken med samt hinna då på 14 dagar få mycket sydt, Lundin lär göra bra, men är måhända något som eljes skulle gå till hög sömlön, att ej tala för dyr.
13$ vember 1818 och den <2 Martii 18x9, till MagazinsDirectionen utfärdade befallning, att, till reparation af Lyckeby Qvarnar, förskjuta 11,000 R:dr, hvilket förskott skulle anses som Lån till Förvaltningon af SjöÄrenderna. 3:0 Kongl. Maj:ts, under den 29 Maji 1819 och den 11 Januarii 1820, till Allmänna Magazins-Directionen utfärdade Nådiga befallning, att till Öfver-lntendentsÄm betets Disposition tillhandahålla 90 skeppund koppar. 4:0 Sedan Kongl. Maj:t i flere Skrifvelser, ålagt Magazins-Directionen, att till Öfver-Ståthållare-Ämbetet förskjuta 1000 Tunnor Råg i Månaden, för att utlemna till BagareAmbetet i Hufvudstaden mot nedsatt pris till nära 50 procent, med rättighet för MagazinsDirectionen att de sålunda förskjutna 6000 tunnor Råg in natura återbekomma, hade sådant oaktadt flera påminnelser, uteblifvit. 5:0 Till följe af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 12 November 1816 till KrigsCollegium, hafva 986 centner krut blifvit till export försålde, utan att de derför erhållne medel kommit Statsverket tillgodo i den ordning Grundlagen före - 136 Constitutions-ZJtskottets betänkanden. skrifver. Vidare har Kongl. Majit, i Nådigt bref till Krigs Collegium den 9 Februarii 1819, förordnat att betalning för häraf exporterade 660 centner skulle såsom en tillfällig inkomst afsättas. 6:0 Sedan, i följd af 181 7 års Handels tractat med Ryssland, Spannmål derifrån blifvit tullfritt afhemtad och, med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd, i Sverige, införd, mot erläggande af half tullafgift härstädes, har behållne inkomsten häraf, enligt Kongl.
I första moment, deraf, föreslås punkt efter ordet tankar kungöra 3 med uteslutande af. alt det öfriga i momentet. 1 Stycket fr. o. m. orden Justerades Protocollen eic. t. o. m. orden vid detta moni. föreslagit återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 368. 2 Orden Deruti Lagman Sandberg etc. blifver okänd äro tillskrivna i marginalen. 3 Ordet kungöra är efteråt tillskrivet ovan raden. Den 15 Juni 1812 183 Den föreslagne förändringen af 2 mom. gillades, så snart ordet tydligen utgår. I 9 :de stycket skulle i stället för orden: är tydligen smädligt eller skändligt, införas: såsom smädligt eller skändligt sig utmärker. 3 §• Vid den föreslagna nya redaction af 1 :sta stycket anmärktes, att efter ämnets skulle införas och tanckans, att ordet klara utgår, och att utförning ssättet ändras till framställningssättet. I likhet med hvad förra Constitutions Utskottet föreslagit vid 3 momentet, ansågos orden klart uttrykt i början af 1, 2 momentet böra utgå. I stället för Lärans sanning skulle införas Tjäran, i 2 :dra momentet. I 9 momentet ändras förklenliga till förgripliga, före osämja införes eller till, och tydligen åsyftande förändras till syftande, förklenlig ändras till förgriplig. De från förra Riksdagen föreslagna ändringar i detta moment gillades. Den nya redaction af 10 morn., som sista Constit. Utskott föreslagit, antogs med uteslutande af orden eller anledning i första punkten. Det likaledes föreslagne ordet Nämnden i slutmeningen af 12 morn.1 skulle pröfvas, då Beredningen komme till närmare öfverläggning om Inrättningen af en Jury. 4 §■ Den af Constitutions Utskottet vid sistl. Riksdag föreslagne lydelse af 4 § 2 mom. antogs, med villkor att Veckoblad förändras till Periodiska skrifter, och att efter uraktlåter och till nästa punkt, i stället för närvarande ordalag', införes bote första gången 100 Vid den från sistl. Riksdag hvilande nya Redaction af 3 mom. föreslog Beredningen följande ändringar:
B:dr på 6 HufVudtiteln för Curhuset i Stockholm, så upptages Ilar endast återstoden gjooo: Atlöningen för Krono-UppbördsVerket i Stockholm 7,648: Lön för en Sjuksköterska vid Smedjegårds-häktet 66: Löner för 4 Executioris-Betjen. ter, utgörande med förhöjningen • 373: Lön för en Secreterare vid Öfver Intendents Embetet, med förhöjning - 34»: Dito för en Cantzlist vid dito 105: Lon för Landshöfdingen i Christianstads Län: i penningar - 125:, „ samt värdet af500 tunnor spannmål , sadan som Krono tionden i Länet urgår och efter Länets Markegång , på Förslag ä R:dr tunnan - 2,2 58*.~~. 2,375* Transport 33,55*5 Den 14 Juli. Transport Lönetillokning för Fäng - vakcbetjeningen vid Slottsliäktet i Linköping : x Vaktmästare 8: — 4 Vaktknektar k 3 R:dr hvarje 15: — Hitfordt från allmänna Indragnings Statens besparingar, lönerna för 2:ne Of* ver-Jägmästare i Skåne - Den nu beviljade löneförhöjningen för Civilstaten i allmänhet 112,673:32, 6, Tfll godtgörande af skillnaden , om Markegångspriset skulle öfverstiga Stats-priset 4J Enär härifrån afdrages förra Landshöfdingelönen i Christianstads Län 1,203 R:dr 16 sk., som nu blifvit ifrån Staten utesluten , äfvensom de å denna hufvud titel odisponerade lo R:dr I3 sk. 4 r:st-, tillhopa 1,2X3 R:dr 29 sk. 4 r., så blifver återstoden 181,607 R:dr 15 sk. 2 r., rätta och egentliga tillökningen å denna huf« vud-titel. Tredje Hufvud titeln, innehållande Militaire-Staterna till Tands och Sjöss. Enligt hvad Stats Utskottet föreslagit och Riksens Högloft.
Malmö Diconter förbeliålles å Statens sida, såsom ett uttryckligt vilkor, att dessa Disconters Octroijer, utan särskild ersättning, komma att förfalla, och Discontlnrättningen hädanefter, enligt Rikets Höglofl. Ständers förordnande, genom Banken utföras. Sluteligen tlllstyrkes, att besörjandet af sjelfva Utredningen ina uppdragas åt Rikets Ständers RiksgäldsContoir, men att Banken förskjuter hvad till Liquidqns verkställande på det sätt och i den ordning, nu är föreslaget, kan erfordras Utskotten hafva nu föreslagit de vilkor och förbehåll, under hvilka Staten skulle komma, att lemna dess biträde vjd utredningen af Fi. 376 Statsoch Banko.Utskottens Betankandm. lialDisconterne. Och derest Utskottens förslag skulle vinna Rikets Höglofl. Ständers bifall, torde blifva nödigt, att, jemte det Rikets Höglofl. Ständer i underdånighet anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction å Liquidationssättet, samt förbehållet om DiscontOctroijernes uphörande, Rikets Höglofl. Ständer tillika framföra den un. »derdåniga önskan, att Directionerne öfver Götha CanalBolagsMalmö samt Götheborgs Disconter måtte undfå Nådig befallning, att ofördröjeligen hit till Stockholm upsända desse ,Werka alla Böcker och Handlingar, och hvarå fullständiga Förteckningar in dupplo komma att medfölja, underskrifne af Direäeurerne, med tillagd försäkran af dem å det ena exemplaret, sorn skall qvarstadna i RiksgäldsContoiret, att några andra DiscontWerken till last varande Förbindelser, än de, som äro ordentligen bokförde, icke finnas utelöpande; Börandes härvid tillika iagttagas, att, i händelse Uåntagames och Cautionisternes Addresser uti LåneBöckerne eller andre Handlingar icke skulle vara antecknade, upgift härom af Dire&ionerne Rikgälds.
Att i Rikets bäst lottade orter, såsom Hr Petre' anför, kronoutskylderna måste ulpantas eller efterskänkas, är en följd af lättja, oordentlighet och fylleri, men ännu mer af den induslriösa uppfinningen att genom chimefika afhandlingar försälja all sin egendom, för att derigenom hindra såväl Kronan som enskilda fordringsägare från sin rätt. Exempel på sådana försök känner jag många; hvilket bevisar, alt redligheten beklagligen icke ar i lika stigande med upplysningen. Förenande mig till alla delar uti Frih. Palmstjernas reservation mot StatsUtsk:s utlåt., begär jag hos R. o. Ad., att detsamma må återremitteras, med anmodan till TJtsk. att närmare begrunda detta för Svenskar ytterst vigtiga ämne, och att ej så lättsinnigt och godtyckligt, sorn skett, förklara: det anskaffningen af de vapen, K. M. för föpsvarsv 1 rket ansett nödiga, torde ulan våda för Rikets sjelfständighet kunna uppskjutas. Jag har nödgats säga lättsinnigt, då Utsk. begagnar ett torde till skäl, i stället altför RiksStm uppgifva antaglig garanti, det ingen våda vofe vid ett sådant uppskof; och godtyckligt, då vapnens anskaffning blifvit tillbakasatt för andra behof. Mjna Hrr! Genom den sent omsider beslutade och ändlligen till verkställighet snart befordrade realisationen hafva vi eller, rättare sagdt, nuvar. generation guldi! (kostnaderna för det olyckliga kriget 1808 och 180g. Genom vår Konungs kraft och mod hafva vi medverkat att krossa den förtryckande spira, som hotade att sträcka sig öfver alla Europas folkslag, samt förvärfvat ett säkert ryggvärn genom föreningen med Brödrafolket. Vår utländska skuld, som för oss varit en frätande kräfta, emedan den för skulden utgående ränta alltid minskade industriens kraft inom landet, är 3,6 Den aS A ,! g 11 s ti. betala,].
Denna uppgift är icke enlig med sanna förhållandet. Det har alltid varit min öfvertygelse, att alla ceconomiska lagar och åtgärder borde grundas på noga kännedom af loctda omständigheter, ty utan en sådan kunskap kunde botemedlen hafva skadligare följder än sjelfva de svårigheter, man ville afhjelpa. Derföre var min första åtgärd att anskaffa alla de upplysningar, som erfordrades för Jemtlands odling och förkofran. Jemtlands läns aktningsvärda invånare hafva, uppå min proposition, inrättat municipalstyrelser i hvarje socken, på sätt mina till K. M. i uud. afgifna femårsberättelse!- närmare utreda. Genom dessa stiftelser hafva fullständiga uppgifter erhållits om hvarje sockens obegagnade lägenheter och lämpligaste sättet att dem odla. Något misstag från länsstyrelsens sida har således icke varit möjligt, emedan ingen bättre kunnat bedöma, hvad som borde åtgöras, än de mest upplysta inom hvarje socken; också hafva, mig veterligen, inga odlingar misslyckats, utan alla framgått med verklig båtnad för länets jordbrukande dass. Det torde icke böra förbises, att riksdrraännen från Jemtlands län vitsordat motsatsen af hvad riksdtfullm. Rulberg från Westernorrlands län troligen ganska välmenande, men utan sakkännedom, anfört. Jag tillstyrker vördsamt bifall till Utsk:s betänkande. Oecon.-TJtskrs utlåt. N:o 3g. blef af R. o. Ad. bifallet. Företogs till pröfning Oecon.-Utsk:s d. 2 dennes e. m. Den 10 Maj. f. m. pu bordet lagda betänk. N:o 4', i anledn. af väckt motion om åtskilliga förändringar i Judereglementet. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller att få göra några anmärkningar emot Utskts förslag, att R.
Utskottet, som ej kan frånträda dess redan uttryckte åsigt, att ifrågavarande behof bör kunna fyllas med de tillgångar, som för underhållandet af hvarje Stifts Läroverksbyggnader äro att af Stifts-styrelsen disponera, får följaktligen, 20 Siats-Utskottets Utlåtande, if.o'435. Litt. E. vidblifva, hvad Utskottet i denna punkt af det förut afglfne Utlåtandet yttrat. 3:o Vid Utskottets yttrande, i anledning af Prosten Ahlqvists motion, om anslag till reparation och inredning af en Carolinska Institutets tillhörig stenhus-byggnad, har inom Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att anslaget för Carolinska Institutets behof icke måtte göras beroende af frågan., huruvida Sundhets-Collegium må komma att lill nämnde Instituts local förflyttas eller ej. Ledamöter af Pr es‘e-St ån det hafva erinrat: att den tillgång, sorn af Utskottet anvisats genom försäljning äf Numer-Lotteriets lius, syntes blifva betydligt större, än som för behofvet erfordrades; att upplysningar om beskaffenheten af den nybyggnad och reparation, som skulle komma att vid Institutet ega rum, borde meddelas, innan medel kunde anvisas, på sätt Utskottet tillstyrkt; samt att frågan om Sundhcts-Coliegii föiflyttning ej bordt sammanblandas med den om reparation af den ifrågavarande för Carolinska Institutets behof afsedda byggnaden, helst local för bemälde Collegium syntes kunna beredas i något Statens hus inom sjelfva staden, utan att nybyggnad för sådant ändamål behöfdes. Inom B or gare-Ståndet hafva blifvit åberopade de vid 2:dra punkten af Utlåtandet Litt. D. förekomne anmärkningar, och Bonde-Ståndet har beslutat återremisSj på grund af dess vid nyssberörde punkt fattade beslut. Då Utskottet, på grund af förekomne anmärkningar, funnit sig höra frånträda sitt uti 2:dra punkten af Utlåtandet Litt.
Litt. a), vara fulländad, ropades Ja; hvarefter samma del, uppå derom särskildt framsläld propos., af R. o. Ad. bifölls. I anledn. af Frih. Palmstjernas yrkande, att R. o. Ad., tills mom. Litt. b) blifvit pröfvadt, måtte upskjuta pröfningen af den del af mom. Litt. a), som angår den qvantitet silfver, hvarmed sedlarne skola inlösas, och nu först endast yttra sig om den del af mom. Litt. a), som angår sedlarnes valörer, hemstälde Hr Gr. o Landtm, nu om öfverläggningen om sistnämnde del af mom. Litt. a) ansågs fulländad. Ropades Ja. Sedan Hr Gr. o. Landtm, framställt, hurusom i afseende på denna del Gr. Gyldenstolpe yrkat bifall lill Utsk:s förslag och andre talare yrkat bifall lill detsamma, med uteslutande af valören 1 R:dr Riksmynt, blef propos. till bifall å Utsk:s förslag om sedlarnes valörer först framsläld och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landm. hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla samma förslag, med uteslutande af valören 1 R:dr Riksmynt, samt, efter denna propos:s besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade, det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Gr. Gyldenstolpe yrkad votering, uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den, som bifaller BankoUtskrs förslag till bestämmande af de valörer, hvarå sedlar, vid tillämpningen af det nya räknesättet, skola af R. St:rs Bank utgifvas, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifalles nämnde förslag, med den förändring, att valören 1 R:dr Riksmynt uteslutes. Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit som följer: Ja — 13. Nej — 28. Frih.
För detta belopp ingår Banken uti den förut nämnda Statslåneoperationen och emot aflemnandet af Bankoviristen erhåller den af de Statsobligationer, som till följd deraf komme att utfar - Den IG November f. m. 159 (las; hvilket sätt torde för Banken vara det enda att använda sin för nämde besparade vinst till förstärkande af sin ställning. Om nu denna vinst, enligt upgift, upgår till omkring 6 milhr r:dr, torde inga vidare åtgärder behöfva vidtagas för att med lugn motse återbetalningarne af det sednast tagna s. k. silfverlånet. Jag anhåller vördsamt om remiss till BankoUtskit, samt att motionen måtte kommuniceras med öfrige ItiksStm, hvarföre behörigt antal exemplar skall aflemnas. Lades på bordet. Vidare afgaf Frih. von Schwerin en motion, så lydande: I öfverensstämmelse med den motion, jag förut afgifvit, rör:de förändringar i lliksBankens organisation, och hvaruti omnämnts åtskilliga svårigheter i penningerörelsen, härledande sig från kreditlagarne, anhåller jag att få göra följande framställning: Köpmäns rättighet att besvärja bokförda fordringar är förnämsta orsaken att dagliga förbrukningen sker på kredit. Utom det skadliga inflytande på sparsamheten i allmänhet, som derigenom upstår, är denna rättighet egentliga hindret för införandet af en ordnad vexel-rörelse. Vexlar upkomma hufvudsakligen i följd af transaktioner emellan grossören och detaljhandlaren. Då denne sednare hos oss utlemnar sina varor på lång kredit och obestämda betalningsvilkor, är det honom åter omöjligt att till bestämda förfallotider acceptera eller utfärda vexlar. Liqvider ske helt lött med vexlar genom transport af fordringar från man till man. Om man tänkte sig alla bokförda fordringar i Sverige förvandlade i vexlar och använda till liqvider, är det tydligt att en stor del penningar skulle kunna begagnas till andra ändamål.
Hvad af låne-tillgångarne möjligen kan under ett år lemnäs obegagnadt, må till det följande året reserveras. I samband härmed har Utskottet till behandling förehaft en af herr Ekenstéen, J. F., hos högloft. Ridderskapet och Adeln väckt motion, deruti föreslås, bland annat, att för alla länen, med undantag af Malmöhus, må afsättas en odlingsfond, att under loppet af åren 1851, 1852 och 1853 utgå med minst 50,000 r:dr och högst 100,000 r:dr banko för hvarje län, som sig i behörig ordning anmäler till utbekommande af större eller mindre andel, med vilkor, att uteslutande användas till uppodlande af mossar, myror och kärr. Sedan Utskottet i det föregående hemställt, att Banken hädanefter må, såsom en för Bankens verksamhet helt och hållet främmande utlåning, befrias från skyldigheten att tillhandahålla skiftesoch odlingslån, följer deraf, att en med den omförmälde närbeslägtad lånegren icke bör, enligt Utskottets åsigt, i Banken införas; Men utan afseende derå, huruvida Rikets höglofl. Ständer må finna godt bifalla Utrskottets framställning om upphörande för framliden af utlåningen till skiften och odlingar, bör Utskottet 22:o afstyrka bifall till ofvanberörde motion, enär dels tillgång saknas för meddelande af de föreslagna låne-undcrstöden, och dels det torde tillkomma stats-verket, och icke Banken, att lemna anslag, antingen mot eller utan ränta, till de föremål, motionen vidrör. Eåne-understöd medelst Kreditiv från Banken. För liqviden af Statsfyllnads-summan och för bestridandet af öfriga Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar, tillhandahåller Banken, enligt reglementets 184 §. nämnde kontor ett Kreditiv af högst en million r:dr, att räntefritt begagnas från den 1 September det ena året, till den sista Juni det nästpåföljande. Banko-Utskottets Betänkande, N.o 24. 21 Herr Hörnstein har, uti en til!
I glömska häraf har man nu gått ända derhän, att man i mina anmärkningar vid lagskipningen velat se orostiftande retmedel af samma art med dem, jag sjelf i mina betraktelser öfver tryckfrihetens missbruk anses hafva med skäl utmärkt såsom förderfliga — liksom hade jag klandrat tryckpressens frihet, eller tillstyrkt att genom frihetens uppoffrande hämma dess missbruk, då deremot ej ens sjelfva dessa missbruk i och för sig utgöra föremål för mitt åberopade yttrande (i 1849 års berättelse), utan endast det öfvervälde, de fått, hufvudsakligen genom bristen på en bättre periodisk litteratur. När man med inflytelsen af detta opinionsvälde jemförer den möjliga verkan af en embetsberättelse, som en gång om året utdelas till rikets domare och embetsman, men föga äger någon afsättning i bokhandeln och endast af något bildade läsare kan förstås; risar man sig hafva ungefär lika mycken reda på den materiella jemförelsegrunden, som man inträngt i det andliga förhållandet imellan popularitetsräldet inom tidningsverlden och det bifall, som kan vinnas hos dem, hvilka förmå att uppfatta räsonnerade undersökningar i juridiska frågor. En sådan liknöjdhet att åtskilja olikartade ämnen — eller ock uppsåtlig förblandning deraf — har i alla tider vållat den verkliga eller tillgjorda farhågan för tankans och granskningens frihet, hvars produkter, så snart de misshagat, man aldrig underlåtit att utropa för hädelser eller förföriska läror. På detta sätt är det ju, som ali protest både mot våld och vidskepelse blifvit förklarad för en uppvigling mot andlig och verldslig styrelse. Men det gifves ingen upplysning, utan ett klart begrepp om skillnaden imellan förnuftets rätt härutinnan och dess missbruk; ty denna skillnad är af icke mindre vigt, än att på dess iakttagande beror och städse berott frågan om våldets eller frihetens, råhetens eller odlingens välde. Med kritiken öfver lagskipning förhåller sig icke annorlunda, än med den öfver all samhällsförvaltning, och med denna icke annorlunda, än med allt bruk af tankans och forskningens frihet. Samma vådor af missbruk, som kunna åtfölja den ena, äro vid den andra ej mindre att befara.