Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet, helst när man besinnar, att, änskönt verkställigheten uteblifva och kostnaderne således äro besparade, Riddarh.-Utsk., icke destomindro ansett Riddarhusets egna fonder i deras nu befintliga skick vara så knappa, att de icke ens medgifva, det Wadstena Adliga Jungfru-Stiftskassa från dem erhåller ersättning med den föga betydl ga summan af något öfver 2000 R:dr b:ko för sin förlust genom den inträffade stölden När man klandrar, skall man se till, att det sker med fog Men det linnes ingen gnista af befogenhet till klander derföre, alt Riddarh.-Direkt, icke bortkastat ganska betydande summor på verkställighet af ett beslut, som, säga hvad inan vill, uppenbarligen bär stämpel af förhastande. — Att R. o. Ad. kunnat begå detta fel, är ingenting annat än hvad som icke så sällan inträffar inom mensklighelen. Det tillhör då äfven Ståndet att råtta sitt misstag samt att hålla sin Direkt, räkning för det att den satt Ståndet i tillfälle till ett sådant steg. Jag förnyar således min tillstyrkan af bifall till den föredragne punkten. Derigenom uppkommer intet hinder, alt, efter en noggrann och fullständig utredning af alla hithörande omständigheter, laga frågan om sittplatsernes förändring ånyo under pröfning, om man så nödvändigt vill, enär ingen prsescriptionstid i den vägen är bestämd; skolandes jag härvid icke underlåta att, efter yttersta förmåga, motverka hvarje sådant beslut, som afser tillvägabringande af en sådan förändrad inredning, att rummets värdiga utseende derigenom kan i någon mån förminskas. Herr Bildt Didrik Gillis: Jag för min del anhåller att få nedlägga min reservation mot det sätt på hvilket Hr Printzensköld söker att vindicera Riddarh.-Direktms rätt, ty enligt hans åsigt, hvilken skulle af R. o. Ad. godkännas, i händelse R. o. Ad. lemnade sitt bifall till ifrågavande punkten, borde Riddarh.-Direkt, ega rätt att ingå i pröfning af de beslut som R. o.
Hvilket Rikets Ständer få, till svar i ämnet, hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Maj 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den ij Maj 184S. Presle-sl å lidet den 17 Borgare-slän let den 17 Boride-stundet den 1Ö Rikets Ständers underdåniga skrifvelsej angående Fahlu stads bälsmansr otering. (Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Uti, N:o 8.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti underd. skrifvelse af den 22 April 1845, hot E. K. M. aumält, att Fahlu stad, sannolikt genom ett begånget misstag vid uträknandet af stadens medelhevillning af hus och tomter för åren 1828 till och med 1832, fått sig påfördt ett högre båtsmanshåll, än som, enligt de af E. K. M. och Rikets Ständer stadgade grunder, bordt staden åläggas, samt af 126 Expeditions-Utskottels Förslag till lind. Skrifvelsej IV.-o 7p. sådan anledning i underd. anhållit, att, då den nedsättning i det på Fahlu stad fördelda antal båtsmän, hvartill staden till äfventyrs vore berättigad, skulle, i anseende dertill, att nummerstyrkan af städernas båtsmanshåll blifvit enligt äldre författningar bestämd, medföra en rubbning i den allmänna fördelningen af ifrågavarande besvär emellan alla städer och köpingar i riket, samt den tillökning i båtsmansroteringen för andra städer, som blefve en följd åf Fahlu stad tillerkänd minskning deruti, skulle erfordra en mera invecklad utredning, än att Rikets Ständer dermed kunde taga befattning, E. K. M. måtte, efter undersökning af förhållandet och så framt staden funnes hårdare roterad, än med stadgade grunder öfverensstämde, i nåder meddela Rikets näst derefter sammanträdande
Miguel är ändå, oaktadt alla sina besynnerliga infall, en bra älskvärd yngling. Eller hvad menar du, Eleonora, och du, Isidora, och du, Francesca, och du, Maria, och du, Isabella? Vi tänke alla som du, Xaveria. Men låt oss gå in. Drottningen torde snart vara färdig. Jag vill säga eder, mina damer, inföll Dom Rodrigues, att Dom Pedro är, i ett ännu rikare mått än sin broder, begåfvad med den kroppsstyrka och den muskelkraft, som så mycket förtjusar eder. Det beror således blott af hans vilja, att blifva en öfverdådig sälle och tillika de sköna hoffröknarnas älskling. J förundren er deröfver, men sådant är likväl sanna förhållandet. Andrada aflägsnade sig skyndsamt. Barbarer! sade han i sitt inre. Är det icke ett hopplöst, ett fåfängt, åtminstone förtidigt företag att arbeta för förnuftet, friheten och civilisationen i ett land, der till och med det täcka könet, i hufvudstaden, vid sjelfva hofvet, af landets förnämsta familjer, prisa den kongliga oduglingen, och beundra sådana råa seder! Återkommen till paviljonen föreslog han drottningen, prinsessan, infanterne och så många för öfrigt, som fingo rum, att stiga ut på balkongen, och ännu kasta en blick öfver parken och öfver hafsviken, vid hvars rand månan nu uppsteg. Man emottog anbudet, och i det Drottningen, trädde ut på balkongen, uppflammade i nattens mörker, – ty alla lampor hade förut blifvit släckta – ett präktigt fyrverkeri. Tillika såg man Konungens och Drottningens, Dom Pedros och hans gemåls namnchiffer brinna, omgifne af allehanda sinnebilder. Mest framtedde sig Brasiliens vapen, i kolossal storlek: Jordklotet, fyrdeladt af Christus-orden, och smyckadt med nitton silfverstjernor. Den krönta vapenskölden omslingrades af en gren af kaffeträdet och af en tobaksstängel, och omfattades med ett grönt och ett guldgult band, det förra huset Braganzas, det sednare Österrikiska husets stamfärg.
Novemberstiftelsen, hvars ändamål är att taga vård om barn, som eljest skulle förgås af elände, och hvars fond vunnit någon tillväxt, så att den utgjorde 12,759 R:dr 54 öre, beredde vård åt 17 barn med en kostnad af 701 R:dr 52 öre Runt. Askersund, sjö- och uppstad, grundlagd 1643 och 1647 försedd med privilegier. Staden, hvars folkmängd, enligt mantalslängderna 1860, uppgick till 1,155 personer, har 150 bebyggda och 41 obebyggda tomter, donerad jord samt 1,160 tunnland 10 kappland skog, äfven här utdelad på gårdarne. Den handel, som af stadens borgare förr idkats med malt, bränvin och handsmide, har numera till större delen öfvergått i kringboende allmogens händer. Till stadens och ortens förkofran och framsteg skulle otvifvelaktigt väsentligen bidraga, om den föreslagna jernbanan mellan Askersund och vestra stambanan snart komme till stånd. I staden finnes ett Lägre Elementarläroverk, kalladt Prins Oscars Elementarskola. Denna skola, från början en enskild stiftelse af år 1815, förenades 1826 med stadens äldre pedagogi, och blef, genom det af Eders Kongl. Maj:t den 8 Februari 1841 stadfästade Reglemente, upptagen på de allmänna Elementarläroverkens stat, sedan stiftarne af de enskildt samrnanskjutna medlen till skolans fond öfverlemnat 5,000 R:dr Banko. Undervisningen har under qvinqvenniet blifvit bestridd af 2 lärare, och lärjungarnes antal i medeltal årligen uppgått till omkring 55. Utom folkskola och en år 1813 inrättad flickskola, äger staden en under senare åren af åtskillige dess medborgare stiftad skola för den fattigaste klassens döttrar, med hufvudsakligt syftemål att bilda gudfruktiga, ordentliga och dugliga tjenare och husmödrar inom fattigare familjer.
Jag hemställer således till R. o. Ad., om icke försigtigheten fordrar betänkts återremitterande, för den närmare utredning målet kan tarfva. Gr. Cronhjelm: Hvad först angår beloppet af sterbliusafgiften, synes det, att då detsamma nu för hela Riket endast utgör 10,000 rtdr, kan man ungefärligen sluta, hvad det skulle blifva lör Stockholm, nemi. ganska obetydligt. Hvad återremissen beträffar, så vill jag väl ej sätta mig deremot, emedan jag anser, att en sådan vanligtvis ej bör nekas; men jag tror, att icke någonting dermed kan vinnas. Jag bekänner öppet, att jag finner det vara besynnerligt, att då R. St. vid förra riksdagen vändt sig till K. M., med begäran att, genom Högstdensammes befallning, få del af en undersökning, och då K. M. bifallit denna begäran samt undersökningen blifvit verkställd och handlingarna öfverlemnade till StatsUtsk., samt då slutligen StatsUtsk. dragit önsklig fördel af denna undersökning, så uppstå 2tne af Konungens rådgifvare och säga , att undersökningen icke varit riktig. Om undersökningen icke är riktig, är det verkställande magtens fel, att den blifvit till R. St. öfverlemnad; och i alla fall lärer ej någon ny undersökning lämpligen kunna begäras, sedan en sådan en gång skett. När således StatsUtsk. ej kan förelå någon ny undersökning och intet vinnes genom återremiss, så mycket mindre som det icke kan pä skillingen beräknas, hvartill afgiften skall uppgå i Slockholm, helst den ej förut blifvit upptagen, så vet jag icke, hvartill en återremiss skulle tjena; men jag ser deremot, att sedan undersökningen skett, är betänk, väl grundadt, emedan det föranleder till jemn beskattning öfver hela Riket, och jag tillstyrker således bifall å betänkandet. Frih. Åkerhjelm: Då jag sednast yttrade mig, instämde jag med Utsk. i den mening, att denna afgift, som träffar alla andra städer, äfven borde träffa Stockholm och Götheborg; och jag har under discussionen ej funnit anledning att ändra denna min öfvertygelse.
Den io Julli. J. mi Enligt 1690 års Skattläggningsmethode för Westmanland belägges Spvalte-qvarnar, sorn brukas till husbehof med skatt i mohn af hushållets personal. Vid QvarnCommisionsförrättningarne, som på Ständernes underdåniga anmälan på 1690- talet agde rum öfver hela Riket skattlades med få undantag alla Husbehofsqvarnar som bibehöllos, och vid Hemmanens skattläggning icke blifvit beräknade, till serskildt ränta för Husbehofsförmalningen. Att upprepa alli de Stadgar som 1 anledning af Ständers gjorde framställningar under loppet af 400 år utkommit rörande Qvarnräntors utgörande af all Spannemål, som förmales antingen vid Tull eller Husbehofsqvarnar vore för vidlyftigt. Friherre Ehrenborg har genom sitt i underdånighet tillstyrkte afslag å Rikets Ständers i anledning af'någre RiksdagsFullmägtiges väckte Motion, önskningsvis framförde underdåniga anmälan om Husbehofsqvarnars anläggning utan ränta, vårdat helgden af de ännu gällande Beskattningslagarne. Bifall å den anmälte befrielsen från en stadgad Grundskatts utgörande, hade haft den påföljd, att fyllnaden af den brist uti Statens ordinarie inkomster, som härigenom uppstått, kommit att såsom bevillning obehörigt öfverflyttas på andre medborgare. Den 7 Julii f. m. N:0 7. Friherre Ankar/värd, Carl Henrici De Lagbundne Styrelseformernas garantier innefattas till största delan uti, för sine rådslag och handlingar ej mindre än för sin verksamhet eller overksamhet inför Nationens ombud ansvarsskyldige Rådgifvare.
Vid föredragning af detta utlåtande, har Ridderskapet och Adeln beslutat, att en summa af 10,000 Spanska Piastrar årligen under tre år bör, under förbehåll af framtida ersättning, då inkomsterne från S:t Barthelemy kunna dertill lemna tillgång, utgå från Riksgälds-Contoret och ställas till Styrelsens öfver denna ö disposition, emot redovisning, att användas till slafvars å raeranämnde ö fnköpaude, hvarvid likväl qvinnor och barn samt män, som sjelfve till friköpandet bidraga, böra ega företräde. Preste-Ståndet har bifallit utlåtandet, hvilket äfven af Borgare-Ståndet är vordet gilladt, under förbehåll af framtida ersättning till Handelsoch Sjöfartsfonden, Bonde-Ståndet har deremot återremitterat detta Utlåtande, på grund af förekomne yttranden, dels att Svenska Stats-Verket ej borde belastas med någon utgift för delta ändamål, dels att densamma ej erfordrades till så högt belopp, som af Utskottet föreslagits, och dels att, i fall ön antingen afhändes Sverige eller öfverlemnades till invånarnes egen styrelse och förvaltning, slafvarnes frigifvande kunde antingen göras till ett vilkor vid afträdande!, eller dessa öfverlemnas åt egarnes mensklighet. Bih. till R. St. A) Genom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut är således, enligt 75 § Riksdags-Ordningen, stadgadt, att en summa af ro,000 Spanska Piastrar årligen under tre år bör ställas till Styrelsens öfver ön S:t Barthelemy disposition, emot redovisning, att användas till slafvars å nämnde ö friköpande, hvarvid likväl qvinnor och barn, samt män, som sjelfve till friköpandet bidraga, böra ega företräde; och finner Utskottet, såsom följd häraf, den af Bonde-Ståndet beslutade återremiss ej kunna i denna del till någon åtgärd föranleda, utan hemställer Utskottet, att Bonde-Ståndet jemväl ville Utskottets förslag härutinnan godkänna.
På grund af hvad sålunda blifvit i underdånighet anlördt, hafva Rikets Ständer funnit E. K, Maj:ts ifrågavarande nådiga Proposition ej kunna oförändrad bifallas, men deremot, under förutsättning att ny Strafflag varder antagen, för sin del beslutit en författning om nya Strafflagens införande och hvad, i alseende derå, iakttagas skall, lika lydande med den af E. K. Maj:t i sådant hänseende föreslagna författning, utom i nedanstående delar, hvilka erhålla följande förändrade lydelse, nemligen: 1 §• Den Strafflag, som nu gillad och anlagen är, så ock hvad här nedan stadgas, skall till efterlefnad gälla från och med den 1 Januari 1865. 3 §• Alla i de öfriga Balkarna af 1734 års lag eller i särskilda lagar, författningar eller vitesförbud gifna straffbestämmelser lör brott, å hvilka i nya lagen straff salta äro, varda likaledes genom denna lag upphälda, med undantag af hvad i 18 § sägs: 11 § 2 mom. att, om någon, som, i brist af tillgång lill sådana böter, som i 9 § omförmälas, är till fängelse förfallen, tillika gjort sig skyldig lill böter eller vitén, de der, om de ensamt varit ådbmda, bort lill fängelse vid vallen och bröd förvandlas, sistnämnda böter och vitén skola, oberoende af det beslut, sorn om deras förvandling förut rnä vara meddeladt, öfvergå till fängelse, eller ty i 2 Kap. 11 § af nya lagen sägs, och de särskilda fängelsestraffen sedan sammanläggas enligt 4 Kap. af samma lag; 11 § 9 mom. alt, om till verkställighet på en gång förekomma flera domar, hvarigenom samme person blifvit dömd lill straff, som, elter ty i 2, 4, 5, 6, 7 och 8 punkterna stadgadt är, ej kunna, jemte hvarandra, verkställas, Konungens Befallningshafvande åligger att om förhållandet göra anmälan hos Hof-Rätten, som förordnar, huru straffen sammanläggas skola. 19 § 5 mom. Den som misstankes all hafva begått brott, hvarå dödsstraff eller straffarbete, dock ej under två år, efter lag följa kan, skall i häkte lagas.
Skulle wal för dch > Deputerade aga rum, sä borde det skr öfwer hela Ständet, hwilktt återigen skulle åstadkomma en vdessristig tidsutdrägt. Grefwe Oe Is 6grclie: Just ur det stal af tidsutdrägt, jom of Friherre LeäLrsuöM blifwit anfört, tillstyrker j-g wal genom Elecrvrerna, Mm den skyndsammaste utwäg. Herr Lilversiolpe, Oaztak erinra de, att om fräsan wore om ssyndsamhek, rvore inte! Den 9 Januarii. intet sätt lämpligare än det manliga genom anteckning. Hertlock mwände mot Friherre Leclc-rström, att detta jnarare more eit Ulstott an en Deputation. Friherre eeslki-Lri-vm, chicyb: Ingen litwag kan wara stondsammare än anteckning, hwliken anteckning, hwilke» lag för mrn del tillstyrker; den har alwen dea lörman, att jom den ster sriw-lligt, jä kan ingen afiägeste aga rum. Grefwe Ot! Is (l»i(lie: Friherre klsnnerkeim har gansta ratt anmärkt, att till voterings undwikande det wore däst art läka walet ste genom Clectorer. Herr l^orclenzkolpe, ^nclei-8: I Mili tanka har detta ärende redan nog borttagit wär dyrbara lid; olikheten uti meningar härleder sig lönnö» dligen derisrän, att en del as Rldderstapet och Adrin anse denna bestickning i likhet med manliga CvmplimentsDeputationer, Vä en dsl andra hälla detta ärende as mera wigt, emedan Thronsöl>dsaclen stall presenteras Hanö Kongl. Höghet KronPrinjen till underskrift.
Denna termin är, efter mitt omdöme, den som bäst passar för alla orter, ehuru ett allmänt stadgande uti detta, likasom i nästa» alla för Riket allmänna hushålismål, icke kan vara för alla orter lika gagnelägt. I öfrigt finner jag Hr Dnnckwardts särskildta yttrande så fullständigt utreda och bevisa nyttan af nämnde förändring, att jag anser öfverflödigt att dervid något tillägga, Jag anhåller att Betänkandet måtta till Höglofl. Utskottet återremitteras. Grefve 1ion Lantingshausen, Albrecht', Detta OeconomieUtskottets Betänkande tror jag, för min del, grunda sig på mycket goda skäl» Vid flera Riksdagar hafva Riksens Ständer tagit detta ämne i öfvervägande och alltid funnit den hittills i TjenstehjonsStadgan fastställ» da flyttningstid vara den rätta och bästa. Några goda skäl till förändring deruti anser jag icke kunna uppgifvas, utan tror, att, ehvad förslag om andra flyttningstider kunna framställas, lära alltid Riksens Ständer återkomma till den gamla. På Herr Manner st arns anmärkning, att detta ämne synes höra till Lagutskottet» upptagande, får jag svara, att detsamma blifvit remitteradt endast till OeconomieUtskot. tet. Jag tror ock, att det hade bordt remitteras till Lagutskottet, och att Höglofl. Ridderskapet och Adeln visserligen kan detsamma dit förvisa; men då OeconomieUtskottet blifvit anmodadt att detsamma upptaga, och Ut - 44 JPen 3 Juni. skottet icke föreslagit någon ändring uti flyttningstiden, har Utskottet trott sig böra så, dant hörsamma, och för öfrigt vid sin pröfning endast ingått i öfvervägande af den eeeooomiska nyttan. Grefve Gyllenborg y Jokan flenning, an förd et skriftligen:. Högloft. OeConomieUtskottets Betänkande, 80m tillstyrRer bibehållande af nuvarande flyttningstid för Tjenstefolk, kat? jag, för min de!, icke bifalla, heist förändrade förhållanden i sednare tider göra densamma nu mera alldeles» olämplig.
RiddarhusDirectionen äger tillse, att de unj Den 3 Octobcr c. m. der dess inseende ställde fonder, så vidt tillgången det medgifver, må göras fruktbara och till den ändan tillåtas Directionen, att, emot pant af fast egendom och laglig ränta samt sex månaders uppsägning, lån meddela utur alla de Cassör och Fonder, der ej särskildta Testamenten annorlunda föreskrifva, dock aldrig öfver io,ooo R:dr Banco; hvarken tillen och samma person eller på en och samma pant. 2 §. Hypotheker hvarpå lån får göras äro; j;o. Frälfe Säterier, till högst tvåtredjedelar af värdet. 2:0. Frälfe, Frälfe [katte och Kronojhattehemman till högst halfva värderingssumman. 3:0. Försäkrade, väl underhållne och fördelaktigt belägne Stenhus i Stockholm, då BrandförsäkriogsContoiret Fribref derå utgif. vit till högst halfva Brandförsäkring6värdet. Sorn denna utlåningsproportion är den högsta, sorn får komma i fråga, så böra assecuranceoch värderingsinstrumenterne noga pröfvas. De senare böra vara upprättade enligt Bancomethod, och äger Directionen, att äfven infordra uppgift på det värde hvartill panten blifvit till bevillning taxerad under de sist förflutne fem åren, samt sedan efter omständigheterne läningssumman sä jemka, att 4o Den 3 October e. m. Cassan i alla hänseenden må äga full säkerhet. 3 §• Uti den egendom hvarå lån af Riddarhusets Cassör meddelas, må ej annan gällande Inteckning med förmånsrätt framför Cassan äga rum, än ett proportioneradt Bancolån, hvarvid dock alltid iakttages, att sammanräknade beloppet af Bancolånet, och det gom från Caasan beviljas, ej må öfverstiga den för panten i 2 §• medgifna högsta Lånesumman. Finnes, då lån sökes, annan Inteckning i panten än ofvan nätnndt är, och begär Låntagaren, att densamma må, med först utfsllande del af lånet infrias, då äger
F ör att undanrödja alla anledningar till hinder för Riksdagens slut, har Bonde-Ståndet funnit för godt , att ännu närmare jemka sig till Högvördiga Prestoch Vällofl. Borgare-Ståndens beslut uti frågan om tiden för Eåne-biträdet till Götha Canal-arbetets fortgång och sålunda utesluta förbehållet, sorn i sista Protocollet är upptaget, hvaraf följer, att Bonde-Ståndets beslut blir alldeles lika lydande med nämnde 2:ne Stånds; om hvilket tillägg i förra beslutet de öfriga Respective Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Vid föredragning af Särskildta Utskottets, den 4 Juli afgifna, och den 5 påföljande upplästa Utlåtanden, öfver Herr Friherre Boyes Memorial om medel till penninge-bristens afhjelpande, och Öfver Herr A. F. Tornerhjelms framställning om nödvändigheten , att tillåta en fri utförsel af Skånes naturoch konstalster; lät Bonde-Ståndet vid förstnämde Utlåtande bero och det sednare godkändes. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D.t Den 7 Juli. S. D. Ater föredrogs Särskildta Utskottets sedan sista Plenum på bordet hvilande Memorial af den 30 Juni, i anledning af Herr Friherre Koskulls motior}, att, intill dess Vexel-Coursen hunnit falla till alpari och Rikets exporter och importer blifvit återställde uti jemnvigt, all sjöhandel må upphöra; och blef detta Utlåtande af Bonde-Ståndet gilladt. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. C onstitutions-Utskottets sisllidne dag af* gifna Memorial och förslag till den lydelse Utskottet ansett 28 §• Regeringsformen böra erhålla , i följd af Riksens Ständers vid denna Riksdag derom tagne beslut, upplästes och af Bonde-Ståndet gillades. Ut supra.
i underdånighet tillstyrka något undantag från de om utarrenderande af Kronans hemman och lägenheter i allmänhet gällande föreskrifter. Af Instrumentet öfver omförmälde den 20 sistlidne Januari af vederbörande Kronofogde och Nämnd förrättade besigtning å de vid Hogsta och Norrby befintlige hus och byggnader, äfvensom af arrendatorn Karlbergs öfver Kongl. Kammar-Collegii förrberörde utlåtande i underdånighet afgifne påminnelser inhemlas: alt de Karlberg tillhörige byggnader derstädes utgjordes af: 1:0. På Hogsta Uppgården: ett boningshus af timmer på sten fot, med tak af tegel på bräder, 3o alnar långt, i5 alnar bredt och 51 alnar högt, innehållande 8 rum utom kök, skafferi m. m. samt i värde upp - Stats-Utshottets Utlåtande, N.-o iS3. 5 skattadt till 2,400 R:dlr; 2:0. På Hogsta Mellangården: ett tröskverkshus af timmer med kastloge och vandringshus, 25 alnar långt, 16 alnar bredt och 19 hvarf högt, under tak af halm med rörfot, innehållande Tröskverk med qvarn af gjutgods, vandringshjul af i5 alnars diameter, dubbla vexelverk, jernskodda trädvalsar, cylinder och 6-qvarters stenar till qvarnen, alltsammans värderadt till 967 R:dlr; samt 3:o.
Och äfven mot underordnade intelligenser visade han sig genomträngd af den känsla, han en gång uttryckte: »den, som håller på sig själf, har därigenom afsagt sig rätten att ringakta andra, och hvad äro vi människor dessutom, att vi skulle förhäfvas öfver hvarandra? Man får endast åldras för att bli mildare och jag ser hos andra intet fel, som jag ej själf skulle kunna hafva begått!» Schiller yttrar, mot slutet af 1700-talet, att Goethe då med otrolig lätthet inhöstat en oaflåtlig bildnings och ett väl användt lifs frukter; att alla hans steg voro säkra, allt famlande slut. Goethe talar själf om den hemlighetsfulla, dämoniska makt, som var verksam i att just sammanföra honom med Schiller, när denne senare till stor del slutat sitt filosoferande, som var Goethe så främmande – han, som med sanning om sig sagt, att han aldrig har über das Denken gedacht, – och när Goethe hade den italienska resan bakom sig, genom hvilken hans skaparlust blifvit pånyttfödd och han klart inser, att litteraturen är hans lifskall. Vid hemkomsten från Italien genomlefde dock Goethe först en modlöshetens tid med afseende å sin diktning. Han hade funnit publiken hänryckt öfver Schillers ynglingadrama die Räuber och greps af olust att diktande tala till en så omogen publik. Han kastar sig på naturvetenskapen; han följer hertigen till kriget i Schlesien och i det franska fälttåget, och han får därunder den motvilja för franska revolutionen hvilken just då var förklarlig och således – ehuru med knapp nöd – förlåtlig. Men så kom Goethes andra produktiva period just, genom impulserna från den man, hvars ungdomsdikt gifvit honom den djupa olusten att fortsätta med sin egen diktning. Att Goethe nu verkligen med kraft kastade sig in på litteraturen och icke lät de vetenskapliga intressena – som alltmer ersatt det omedelbara samlifvet med naturen i Gartenhaus – taga öfverhand, detta tillskrifver Goethe nämligen Schillers inflytande, hans sympati, hans eggande samtal. Schillers första intryck af Goethe voro ej fullt gynnsamma.