Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fleuristfabriken låg i samma stadsdel, af gladt nyfiken förväntan, med sina böcker i långt uppe vid Storgatan på Östermalm, och den nya väskan och tusen förmaningar på sitt pappa Rebolledo var under sina köröfningar lätta bjerta, af pappa Rebolledo följdes till alltid ett litet stycke närmare sin flicka, hvilMaria skola, der den stora gården vimlade af ket, svårt att förklara, dock gaf en viss känsla hundratals lekkamrater, medan luften sjöng af af trygghet. glada röster, då öppnades för Ruth med ens I dag hade den kära pappa för första gången som ett nytt lif, anadt i långa ensliga drömmar; måst taga de sommarglömda partituren fram; men hemma satt den lilla frun med en oföricke ett ord hade han nämt till Ruth om deras klarlig oro bakom sin disk; för några timmar gemensamma angelägenhet, utan endast gått sin hade det gröna huset blifvit rent förfärande väg, » den stygge », som om intet vore aftaladt. tomt, och pappa Rebolledo hade hvarken tankar Ruth satt ensam vid bordet i hans rum och eller tunga med på repetitionen, som drog ut hade sina färger och penslar bredvid sig. minst en evighet längre än någon gång förr. Hon saknade icke artistiska anlag, fast än Men Ruth kom åter, blossande af ifver och de ännu ej fått någon konstförståndig ledning; förnöjelse, från lektioner och lekar och med en under hennes flinka fingrar blommade det hvita ofantlig mängd att förtälja om allt underbart pappersarket upp af prunkande röda rosor, nytt, till hvilket de gamla lyssnade med förkornblå » riddarsporrar » och ymnigt » guldregn ». tjust förundran, att de verkligen hade henne Men hennes förnärmade lilla humör ville i dag icke låta handen gå så lätt som vanligt; pappa åter — verkligen oskadd! Rebolledos misstänkta glömska låg henne hårdt på sinnet: » i morgon skulle hon minsann inte * låta honom rymma sig! » På afstånd hörde hon från butiken moderns Ar gingo och Ruth växte upp. Hon hade slutat sin skolgång och var nu fjorton år. Försteg och röst, när hon betjenade någon af sina underligt utvecklad var hon för sin ålder; knapkunder.
Hon kan icke stanna, hon måste vara i ständigt arbete för att bringas i öfverensstämmelse med de nya fordringar tiden medför. 1 fråga om sättet för denna lagstiftningens utbildning hafva likväl meningarne varit delade, och det torde vara till ändamålet tjenande och tillika uplysande, med afseende å den bana Utsk. sökt beträda, att redogöra för de beslut, som i ämnet fattades efter år 1809, och hvilka åtgärder med anledn. af dessa beslut blifvit vidtagne. Vid Riksdagen 1810 väcktes hos representationen fråga om lagstiftningens förbättring. Det var då icke fråga om en ny lags författande, utan endast att afhjelpa befintliga brister, att inpassa i lagboken de författningar, som tid efter annan utkommit, att borttaga de lagstadganden, som icke öfverensstämde med tidens fordringar, och att stifta ny lag endast för de fall, som icke voro omnämnda i lagen. R. St:rs beslut 1 dessa ämnen innefattade således en anhållan, att arbetet måtte inskränkas till ”ett sammandrag af de spridda författningarna i den concisa ordning, som ämnets natur och omständigheterna medgåfvo, hvarigenom en förbättring i lagarna, der den behöfdes, skulle befordras”. I anledn. af detta R. St:rs beslut, föreskref K. M. i Nådigt Bref den 14 Februari 1811 den för ändamålet nedsalta Kommilé: ”att 1734 års lagbok, i anseende till dess yttre form och indelning i vissa balkar och kapitel, skulle tjena till grund och efterföljd, atti de påbud, som serskildt voro utfärdade och liörde till allmänna lagen, skulle sammandragas och der införas i den ordning ämnenas natur fordrade, att ur lagen borde uteslutas allt hvad som antingen der eller i gällande författningar icke stöde i förhållande till förändrade omständigheter, att der, hvarest fordrades ändring eller tillägg, sådant finge föreslås, samt att för mål och redan kända händelser, hvarpå beskrifven lag icke finnes, ny lag måtte föreslås”. Sådan var den för kommiterade meddelade instruktion, och till bevis derpå, att detta öfverensstämde med 11. St:rs önskan samt att R.
Redan har jag uti de allmänna anmärkningarne gjort mina erinringar vid Fisk, Salt och Ull. Nu vill jag blott uppehålla mig vid Hudar och Skinn, oberedde, torra, saltade. Då denna vara hörer till dem Landtmannen inom Riket borde kunna anskaffa; och då deraf infördes år 1826, ett värde af 653,ooo R:dr B:co,så hemställes om det är nog, att höja införsel-tullen derå, endast med 4 r:stpå Skålpundet för de torra, och med 3 r:st. d:o för de saltade? Utskottet har föreslagit, att Tolagen borde fråntagas Städerne å vissa varor såsom: Färgträd, Hudar, Silke och Ull, (s. 73, 74, 85) Men frågan, huruvida denna inkomst kan Städerne fränkännas af Rikets Ständer allena, synes mig hafva bordt närmare utredas. I fall Städerne, på grund af deras privilegier, åtnjuta denna inkomst, och BorgareStåndet ej vill efterskänka den, så lärer det vara inför Domarernagten, som Tullverket skulle komma att med hvarje Stad tvista om hvarje förekommande vara, derå Tolag bordt erläggas. Man bör i detta % 38a Den ig Junii e. ni. fall icke vara mindre män om att akta eganderätten, då den angår Städerna, än då den angår landtman, t. ex. Jus Patronalus, sorn nyligen af en värd Ledamot, hörande till BevillningsUtskottet, så bestämdt försvarades. Till undanrödjande af dessa tvifvelsmål hade det kanske varit bäst, äfvensom med våra former enligast, att icke sammanblanda denna fråga med Tulltaxan, utan göra henne till ämne för ett serskildt Betänkande. Skulle nu Tolagen möjligen blifva åt Städerne bibehållen, och det torde ej vara så lätt att frånvinna dem hvad de redan åtnjuta, så blefvo afgifterne för ofvannämnde varor fördubblade. På Tabellen 16, bland varor, sorn förut icke varit i Tulltaxan intagna , men nu blifvit ditsatta med föreslagen tull, förekommer äfven Tallkottar eller Tallstrunt.
Det var utan tvifvel då, både Utskrs och Ständernas mening, att denna tionde skulle vid innevar. riksdag upföras till sitt ursprungliga belopp, om dåvar. priser skulle fortfara; emedan man utrönte att den förlägenhet, hvaruti tackjernstillverkningen sig befan, då hon erhöll lindringen till blott halftionde, hade uphört sä skyndsamt att taekjernslillverkarne under 2:ne år njöto hela denna lindring, under det att priserna upgått till vanlig höjd. Man har nu sökt upgöra hvarjehanda beräkningar öfver inkomster och utgifter vid dessa verk, som skulle bevisa deras ofördelaktiga belägenhet. Dylika beräkningar kunna upställas så, hvilket vi vid riksdagarne ofta hört, att både jordoch bruks-ägare årligen göra rena förluster pä bedrifvandet af sin egendom. En klarare bevisning ligger i köpeskillingars belopp, hvil fia alltid motsvara den behållna inkomst man sig väntar; och ingen npgift är nu gjord, mindre styrkt, att hyttorna fallit i pris; tverlom, jag tror mig känna alt de, liksom alla andra lägenheter i vårt land, befinnas i jemn prisstegring. Afven är det upgifvit, alt en ovanlig myckenhet stångjernsverk skulle nu vara till salu, hvarigenom skulle bevisas att äfven denna tillverkning vore af sjunkande värde. Jag tror tvertom, att detta fall är en tillfällighet, som härflyter mera af några jernverksägares mindre goda vård om egna angelägenheter eller mindre försigtig inblandning i andras. Alltid öm om bevarandet af kronans inkomster, kan jag icke bifalla ett längre och, efter hvad jag ofvan sökt visa, numera aldeles obehöfligt bortskänkande af en så betydlig summa, aldraminst nu som Ständerna synas vilja vägra medel för Statens mest "oungängliga utgifter. Icke, att jag vill öfverhöfvan betunga en handtering, den jag högt värderar, emedan jag nogsamt känner att hon lemnar de hufvudsakligaste medel hvarmed hela landets öfverflöd och dårskap skall betalas, och derjemte upfostrar ett härdadt och dugligt folk; tvertom skall jag söka bevisa min vård om densamma, när frågan upstår att skydda henne för utländsk medtäflan och frihandlares angrepp.
Den lärer vara så mycket mera öfverflödig, som Hr v. Troil sjelf endast lärer begärt att R. o. Ad:s beslut måtte corn muni ceras Medstånden; och sådant äger alltid oombedt rum. Ii. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåg sig böra fästa uppmärksamheten derpå, att de öfriga Stånden väl fattat beslut, rör:de f. d. Landsh. Frih. Focks pensionsrätt, men icke'ang:de den nya frågan om pensionsrätt för alla de Jandshöfdingar, sorn fr. o. m. år i83o tagit afsked. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag finner frågan vara annorlunda uppställd, än jag i går fattade den. Jag trodde mig nemi. finna, att Hr v. Troil endast begärde beslutets communicerande med de Öfriga Stånden. Jag yrkar emedlertid nu afslag på motionen. Underteckn. R i d d.S ecr e t.: I enlighet med hvad Gr. Horn uppgifvit, begärde Hr v. Troil verkligen endast, att det fattade beslutet måtte communiceras med de öfriga Stånden; men då sådant alltid sker, och då frågan derom altså icke kan blifva föremål för särskild öfverläggning och bordläggning, samt öfriga ledamöters yttrande vid tillfället utvisade, att de uppfattat förslaget såsom åsyftande en inbjudning, samt detsamma, med afseende å dess innefattning af en sådan egenskap, utaf Hr v. Hartmansdorff begärdes på bordet, hade jag trott, att frågan borde betraktas på det sätt, som den deråt på föredragningslistan gifna rubrik utmärker. Hr Dalman: Jag anhåller att erhålla bestämd upplysning, huruvida icke andra punkten af betänk. N:o 89, som rörer landshöfd.pensionerna, är utaf de öfriga Stånden afgjord. I sådant fall bestrider jag inbjudningen; är frågan åter ny, har jag ingenting deremot. Frih. Ehrenborgh, Gasp. Wilh.: Då fråga om inbjudninghär väcktes, tillgick sålunda:
Med åberopande häraf, samt af hvad inför Eder Kongl. Majit vidare under den ii sisth Mars blifvit underdånigst anmäldt, torde jag endast få härutinnan tillägga oell upplysa, att den af Hufvudstadens invånare, i följd af högstberörde Nådiga Stadgande, åtagne allmänna Fattigförsörjniogs-afgift, ifrån och med år 182g utgått med Sex skill ingar å Krono-Coutributions-Riksdalern, enligt Bevillnings-Förordningens 2;dra Artikel, samt att, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 December 1828, af denna årliga afgift varit anslagen alt, fördelad emellan Kongl. Seraphimer-Ordens-Lazaretlet och ett för Staden anlagdt Provisoriskt Sjukhus, användas till dessa Inrättningars behöriga iståndsä Mande. Hela beloppet af nämnde Sex skillingars afgift, som, tillika med anslagen för Stadens Veneriska Curhus, är ställd under förvaltning och redovisning af en utaf samtliga Församlingarna för hvarje år vald Cassa-Direclion, har per medium de påföljda åren utgjort 32,881 R:dr 43 sk. 8 r:st. årligen, och nästlidet år 34.611 R:dr 35 sk. 7 r;st., hvarjemte till Allmänna Faltig-cassan ingå StatsGåfvooch andra medel, som för år i832, med inberäkning af Stats-bidraget 2,ig3 R:dr jg sk. 8 rist., utgjorde tillsammans 5,537 R:dr 20 sk. 3 rist., så att, utom en Cassan tillfallen donation af 2,000 R;dr, samma års inkomster tillhopa uppgingo till 4o,x4o R:dr 7 sk. 10 r:st.
— Tvätten. — Toaletten. — F r å - g o r. — Svar. — Breflåda. Med största högaktning CD [US] r-f&lt; nnpj t _ Sira: » vt 5 [3ui3^ jb joqaq mog ' .red} 8i [: s [sre. ' rnati Ingen annons införes under 1 kr. no utrsi BAjqq mioq^aoiy sz Förlofvade. Stockholm. Ulricehamn. o Vigde. William Finnström och A n n a Lidman. Stockholm den 15 april 1888. [2781 et Födde. En son. Rällvik den 12 april 1888. Hulda Landbcrq, Carl M. Lundberg. f ö d d Dahlberg. ' [279] En dotter. Oumlösa den 15 april 1888. Ulla Kistner, Rudolf Kistner. född modems. et LEDIGA PLATSER. T \ Tj i i finare manufakturhandel linl I fl I K språkslös flicka med vana i dyl. affär. Svar med fotogr. till C. E. F., Vesterås, pöste restante. [265] D e s e n PLATSSÖKANDE. Yllestramaljer, ock alla färger, Garn Silke. Förlclädestygei ', ylle och bomull. Åkta färger. Originalmönster. Bästa materialier. Beställningar utföras u Möbeltyger, Mattor, Draperier in. m. i hvilken stil som önskas. Moderata priser. Stockholm, Drottninggatan 36. Tillverkningsort: Lund (Thoia Kulle). Göteborg J3 (T je&gt; [suf) Skola ' mm * badort eller på Dl VLtibb. landet önskar en ung flicka under sommaren plats som musiklärarinna i god familj. Vid lön fästes mindre afseende. Svar till » Kompetent » sändes till Idun. D o k t o r Hud1 E n ung flicka, elev af herr Richard Andersson och van att undervisa, önskar öfver sommaren plats som musiklärarinna i ett bildadt hem mot fritt vivre och fria resor.
Maj. till understöd för odlingars företagande; och fann skäligt dertill lemna bifall. Ut supra. Ex Protocollo .Olof Werlin. S. I) föredrogs T.ng-Utskottets den 11 och t 8 April afgifna samt sedan sista Plenum på bordet .lagda Memorial . innefattande utlåtande öfver Herr Majoren Olof Ankarloos förslag, att, å landet, Ordinarie Domare ej må vara ti!litet att med Sterbhus-utredriingar sig befatta, samt öfver Pierr Prosten Segerstedt motion , rörande förändring i Kongl-Kungörelsen den 28 Mars i8n, om Vederbörandes åliggande att lemna Prestersltapef del af Under-Domstolarnes Utslag om dem , sorn för Eagbrott blifvit tilltalade eller under framtiden ställde m. m.; och blefvo dessa Memorial af Bonde-Ståndet godkända. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Stats Utskottets den' 22 nästlidne April meddelte, och sedan den 57 i samma månad på bordet lagda Betänkanden: 1:0 Angående Eiksdags-Fullrnägtiges från Malmö och Christianstads Län anhållan om befrielse från utskrifningspenningars erläggande. q:o Angående Herr von Törnes Förslag om Portofrihet för Tidningar , som anses lända till Allmänhetens upplysning. 3:0 An. Den 5 Maj. 53 P 3:0 Angående eftergift och afskrifning af framlidne Post-Direclören Lidins Balance ; blefvo föredragne och af Hedervärda Bönda. Ståndet gillade. Ut supra. Ex Protocollo O/ctf Werlin. O S.
i månaden för tre öfningar i veckan, och som hon lyckats få mellan 30 och 40 deltagare, bör hon gå ut med det, ehuru hon betalar dryg hyra för lokalen. Utan särskild drägt är ej värdt att tänka gymnastisera. Det åtsittande klädningslifvet och de tunga, långa kjolarne skulle, om ej precis motverka, åtminstone till stor del förtaga nyttan af rörelserna. Drägten består af ett par knäbyxor, som på intet vis få strama, en kort, temligen vid kjol, som ej bör räcka mer än nätt och jemt till knäna, och en rymlig tröja med raka, vida ärmar. Det är ganska trefligt att göra denna i sjömanssnitt, sådan som små gossar och flickor bruka bära. Ett trikotlif kan ersätta tröjan. Damkläde är ganska lämpligt, men bättre än mycket billigt sådant är vanligt klädningstyg. Det blir både billigare och hållbarare. Ett par stora, mjuka skor med mycket låga, breda klackar fullständiga drägten. För den, som vill eller måste vara ekonomisk, behöfver drägten ej blifva dyr. Jag vet, att i en eller annan stad redan existera qvinliga gymnastikföreningar, men i de allra flesta ej. I hvarje stad, der det fins en gymnastiklokal, fins väl också någon ung flicka med energi nog att sätta sig i spetsen för organiserandet af en dylik förening och lyckligt bringa den till stånd. Jag beder er, att på samma gång ni tänka på ert eget väl också tänka på deras, som ej fått förmåga eller den samhällsställning, att de sjelfva kunna taga saken om hand; det skall då bli er lättare att med ihärdighet gå till er sak. När ni sedan under öfningarna se dem, som annars bruka vara nedtyngda och sorgsna, med lefnadslust och frimodighet blicka er till mötes, då skola ni känna tillfredsställelse med hvad ni åvägabragt. Till sist önskar jag all lycka och framgång i ert företag — och äfven glädje och förnöjelse deraf. Majken. IDTJUS femte pristäfling. 1) För den bästa uppsats från något qvinligt yrkesområde utdelas ett pris af 25 kronor.
Att nu för Justitia Ombudsmannen tillstyrka bibehållandet af denna Rang, äfven sedan han från Åmbetet afgått, skulle åsyfta en ändring i Grundlagen, hvilken på sått 29 $. i Riksdags-Ordniagen föreskrifver bör tillvågabringas; hvarföre ock Stats-Utskottet icke anser sig behörigt att derom något yttrande meddela. a4 Stats-Utskottets Betänkanden. Dock varder detta Rikets Höglofl. Ständers eget bepröfvande vördsamt understäldt jemte bifogande af en Ledamots Reservation. Stockholm den 11 November 1823. Transumt af Protocollet hållet hos Riksens Höglofl. Stånders Stats-Utskott den 14 November 1823. Till närmare utveckling af den reservation; Herr Commerce-Rådet Santesson, enligt Protocollet nästlidne dag, anmält emot den af Utskottet föreslagne Instruction . för Fullmägtige uti Riksgälds-Contoiret i afseende på deras befattning med de Låne-biträden och anslag, som till Canaloch andre Byggnader komma att utgå, uppläste Herr Commerce-Rådet ett anförande af följande innehåll: Riksens Höglofl. Ständers Beslut uti Allmänna Finance Betänkandet lyder uti 11 §. ’’För så stor Summa, som de af Riksens Ständer till utbetalning från Riksgälds-Contoiret fastställande anslag Stats-Utskottets Betåtikanden. 25 kunna komma att öfverstiga den tillgång hvilken öfverskottet af Bankens inkomster lemnar ect. ect. må Riksgälds-Contoiret ega att upptaga Lån’’ o. s. v. Deraf måtte följa, att Riksens Ständers mening varit, det ej mera skall upplånas än som brister, oell att detta äfven må gälla från o. m. år 1824.
Allmänna Magtzlns-Inrättningen den Sale och i6:de dennes förde Protocoll ; hvarefter Herr Noraus itigaf skriftligt anförande, som skulle Betänkan et 111 Riks-Stånden, åtfölja, och var af följande lydelse ”Jag anser ganska yigtigt att Kongl. Majrt har att påräkna ett Creditiv på Riksens Ständers. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Constilutions-Utskottets Memorial N.o 36. t N:o 36. Ankom till Expcd. Utskottet d. 29 Junii 182g, Memorial, med Betänkande i följd af Stats-Råds - Protocollens fullbordade granskning. Jemlikt Grundlagarnes föreskrift, liar Constitutions-Utskottet, med ledning af Protocollen öfver Regerings-ärenden, granskat Konungens Rådgifvares och Föredragandes Embets-ålgärder under den, från sisllidne lill nu påstående Riksdags början förflutna tid; och Utskottet ser sig, efter detta arbetes fullbordan, omsider i tillfälle att inför Rikets Ständer vördsamligen framlägga dess åskådning af förhållandet, så i detaillerna, som i det hela. Djupt kännande värdet och tyngden af sitt kall, är nuvarande Constitutions-Utskott icke nog förmätet att tro sig hafva uppfyllt allas fordringar; men Utskottet har, under all yttrad olikhet af opinioner, åtminstone samfällt bemödat sig alt klart Bih, till H. St. JY.o 36. uppfatta och efter förmåga motsvara sin bestämmelse; och i tryggt medvetande häraf skall Utskottet med tillförsigt underkasta sitt handlings-sätt Rikets Ständers upplysta omdöme.
Provisionen beror på det influtna tullafgiftsbeloppet, och detta ej ensamt af de förtullade varornas mängd, utan äfven af huruvida de äro högre, lägre eller alldeles icke, tullbeskattade. Förmånen af mera gynnsamma omständigheter härutinnan ökar provisionen utan att i samma grad öka göromålen, hvaremot, å andra sidan, dessa senare, der en sådan förmån ej förefinnes, kunna vara vida mera omfattande, medan inkomsterna, det oaktadt, uppgå till ett betydligt ringare belopp; hvilket allt möjligen till och med skulle kunna skrida till den ytterligheten, att göromål och inkomster komme att stå i ett slags omvändt förhållande till hvarandra. Förbises bör icke heller, att tjenstemannens ställning till trafikanten blir sjelfständigare, i den mån denne senare har eller får sig bekant, att en skärpt noggrannhet i tjensteärenden icke är hos varukontrollanten i någon del betingad af begär efter egen vinning. Det ligger eljest nära att inlägga ett motiv af egennytta i en sådan noggrannhet, hvilken deremot, der den är höjd öfver allt tvifvel i detta hänseende, måste väcka aktning i stället för misstanka, och sålunda äfven motverka en möjligen uppstående benägenhet att genom bestickning eller annat medel söka förmå denne att frånträda sin pligt. Under sådana omständigheter synes tilldelandet af en i allo fast aflöning åt bemälde tjenstemän och betjente vara att föredraga för det nu bestämda aflöningssättet, med dess vexlande provisionsarvode. Och då ett ändamålsenligt och fullt tillförlitligt handhafvande af tullstadgans föreskrifter förutsätta redbarhet, nit och duglighet hos dem, som i sådant hänseende anställas, ligger det ock i det allmännas intresse, att dessa för sina behof väl förses, liksom det för staten är en pligt att tillförsäkra dem en anständig och bekymmerfri utkomst. Endast derigenom kan man påräkna att få hithörande platser besatta med personer af de egenskaper, som för dem erfordras, äfvensom att dessa personer, en gång anställda, skola blifva i tillfälle att fortfarande på ett tillfredsställande sätt fullgöra hvad af dem kan och bör förväntas.
Den, som, pä sätt tre Stånd beslutat, vill, att nuvarande införselsafgift för rakoch pennknifvar, 16 sk. för de förra och 8 sk. för de sednare per stycke, b i behålles, röstar Ja ; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer införselstullen för rakoch pennknifvar, med eller utan fodral, att bestämmas till I R:dr 12 sk. skålpundet. 69:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att under artikeln knifvar införa följande nya rubrik: Tälj-, sjömans-, eller gröfre arbets-, med införselsafgift af 12 skskål pundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, jemlikt tre Stånds beslut, denna rubrik icke att i tull taxan under artikeln knifvar intagas. 70:o. Den, som, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, vill utan förändring bibehålla rubriken knifvar, andra slag, samt gafflar, ej specificerade, med tull af 1 R:dr skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej: Vinner Nej, erhåller denna rubrik följande lydelse och bestämmelser: Bordsoch gafflar, jemte andra slag, ej specificerade: med Iraeller hornskaft 1 skålpund 24 sk. införselstull med skaft af annat ämne . 1 skålpund 1 R:dr » Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag, att å artikeln Koppar, bleck Koppar, smidd, valsad eller gjuten: Bleck och spik till fartygs förhydning nedsätta och införselstullen från 8 R:dr 16 sk. till R:dr per skeppund stapelstads vigt, hvaremot Ridderskapet och Adeln ytterligare nedsatt denna tull till 1 R:dr 52 sk., men Bonde-Ståndet åter bibehållit gällande tullsats, 8 R:dr 16 sk. skeppundct stapelstads vigt. 48 Bevillnings-Vtskottels Memorial, M 14.
Ättemän af älfta qwarlefwande grenen, och desi barn pä lika sätt efter hwarannan. För de i senare tider till Grefwclig och Friherrlig »värdighet upphöjde Ätter, kommer hufwudmanna-räktigheten för de yngre och icke till högre wärdighet upphöjda Ättegrenar, att gä l rätt nedstigande linia pä Swärdssidan ifrän den, hwilken nu hufwudman är; mende öfrige Ättemän, af de till högre wär dightt - 4740 Den zo October. vighet upphöjde att stä säsom Erpectanker till betz dr» ras ordning i den högre värdigheten inträffar» § 3. Kan eller will hufvudman ej infinna fig bL Riksdag hällas skall, äge den dä rättighet som af Ät» ten närmast är och tillstädes kommer, att, utan Full» magt, säte ä Riddarhuset för Famillen intaga, hvar» till han inom en Mänad efter Riksdagenut» dläsande uti Riddarhus - Utskottet sig personligen an» mäla bör; häfver ingen inom fbrcnämde tid sig ber» till anmält, dä äger hufwudmannen ensam rättighet att af nägon annan Introducerad Adelig Ätt, en mänad efter Riksdagens utbläsning men ej förr» behörig Full» mägtig fö» Ätten förordna, hvilken Fullmägkig seder» mera, hvarken af Hufwudmannen sjelf eller nägon af de öfrige Ättemannen, frän säte och stämma för Famil» len, under den Riksdagen rubbas mä. Är äter hus, wubman ensam af sin Ätt, eller ensam vid ben älder 18 § Utstakar dä sä väl som i den händelsen att alla Fullmyndige af Ätten Fullmagten tillika med Hufwud» manncn underskrifwit, mä densamma genast vid sörsta anteckningen kunna antagas re» § 4.