Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Der Prestön, de sex dagarne i veckan är så öfverhopad af endskildta och offentliga göromål, af en all andlig verksamhet fullkomligen motsatt art, att han nästan tvingas att förgäta: »länk på alt du helgar hvilodagen»; och äfven på denna heliga dag ej är befriad ifrån dessa, all andlig värma afkylande ämnen; der är det nära nog gifvet, att han skall förlora kraften och förmågan att föra Andans Vapen, om han någonsin varit i besittning deraf. Men, der så är, der är det ock hög tid att söka afhjelpa detta. Det kan likväl ej ske med mindre, än en så total reorganisation, som den, hvilken här till sina grunddrag blifvit framställd. Men, om det än vore möjligt, så kan det dock ej vara den enskildes upgift att, för en så vidtomfattande och uti så många olika förhållanden ingripande sak, upgöra ett fullständigt detaljeradt förslag. Jag får således blott föreslå, att R. St:r ville hos H. M. Konungen i underdånighet anhålla om tillsättande af en Kommission, till utarbetande af ett fullständigt förslag, på de af mig här upgifna grunder, att föreläggas Ständerna vid nästk. Riksdag. Begärdes på bordet. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr., upläste en motion, så lydande: Då jag anser att R. Stirs Bank icke bör bedrifva sådan rörelse, som egentligen utgör föremål för Hypotbeks-föreningars verksamhet, vågar jag vördsamt föreslå: l:o att Bankens fordringar mot inteckning i fast egendom skola, i den mån de förfalla, användas till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enenskilde personer; och i sammanhang härmed Don 3 December f. m. 73 2:o att enahanda stadgande må blifva gällande för do Skiftesoch Odlings-lån, som från Banken utgifvits. I följd häraf skulle dessa tvenne Bankens lånerörelsegrenar komma att framdeles helt och hållet uphöra, och de dertill nu anvisade fonder att till Bankens Diskontrörelse öfverflyttas.
Nb, det skulle forvisso blifva for mbnga tacksagelser, du skulle trotta ut dig och de goda gudarne med. De slrulle hafva ett offer dkfor, att du ej iiien triil, ett annat darfor att du ej ar en kvinna, ett tredje darfor att du ej ar en bjorn eller en ulf eller en kr %ka ... och s&amp; vidare ut i oiindlighet. Tiden kunde ej racka till: svarden rostnde, bkern tufvades, mjodet surnade, kvinnorna vissnade - hela lifvet blef ett enda blotande. Nej fosterfader; ratt gor du, som endast tackar for hvad du ar. Kommer ditt svard att sticlca si bra som din tunga, sii blir du 8 vidtberomd. Orvar Godt, och niir man prisar mitt namn, skall man saga: ~ v i i l synes att han haft en hugstor fosterfader, den unga ornen brBs p&amp; den gamla. w Ingiald. Slikt honungstal kom~ner dig siillan pii tungan. Hvart vill du med dina lena ord? orvar. Foga forstk jag att u m g med ljufliga ord, men aldrig kommer mig nlgot pb tungan som ej forut varit i hj,&amp;rtat. Underligt. 2ir dock, att jag nu, triilbijjd vid din fot, beder en friboren mans bbn: LBtom oss fara ut och forvikrfva oss ett namn! Du beder ej blott for dig sjdf. Ovvar. Asmnnd och jag hnfva ingiitt fostbrodralag. Ifigiald. Hv&amp; st&amp; db eder hilg? h f l l. (pekar pii roken, som letar sig vlig genom rijlif inget 1. Hvart g8r den? Ut i det vida, hogt mot Odins sal! Orvar SB iir det med ungdomshigen, ut vill den, ut i det vida och dess mkl iix hogt. Ingiald. Vingslsne flaxa uppfit innas de aro fullv&amp;xta. Snart skolen I f i profva dem. Orvar.
Utskottet tror för öfrigt, att i den hemställan om vilkorlig befrielse från Salu-Accisen, som Betänkandet innehåller, allt hillig t afseende blifvit fästadt å de härvid förekommande förhållanden; och då Utskottet saknar grund för begärda andra och närmare bestämmelser i detta hänseende, kan Utskottet icke annat, än vidhålla sitt i Betänkandet, N:o 5i, afgifna yttrande och endast såsom ett tillägg dertill vördsamt hemställa, alt, till befordrande af allmän kännedom om vilkoren för Städernes befriande från Salu-Accis, Rikets Högloflige Ständer måtte, uti den föreslagna underdåniga Skrifvelsen i frågan, underdånigst anhålla, att Kgl. Maj:t ville täckas härom utfärda allmän Kungörelse, De härvid gjorda Reservationer bifogas. Slockholm den 5 December 1829. Reservationer: Af Herr (tf Billbergh, J. P.: ”Då Utskottet icke velat lemna den, efter min öfvertygelse, rättvisa uppmärksamhet åt Borgare-Ståndets anmärkning emot detta Be - Bil. till B evilla.-Ut sk.
Orsaken, hvarföre så stort belopp af Westerås sparbanksmedel synes outlånadt är, att uti behållningen vid årets slut finnas upptagne då upplupne ehuru ännu ej förfallne räntor. I reglementet för Westerås sparbank är särskildt stadgadt ett premium af 75 öre, att vid årets slut tillgodoräknas den, som insatt minst 1 Ridr i hvarje månad under hela året. I Arboga sparbanks-reglemente är ett dylikt premium af 50 öre bestämdt för insättning af minst 25 öre hvaije insättningsdag. Dessutom är med samma sparbank förenad en fond, hvaraf 5 Ridr årligen utdelas till ett tjenstehjon, som ej mindre under året regelmessigt gjort sådan insättning, än ock längsta tiden, dock minst fem efter hvarandra följande år, innehaft samma tjenst. Tab. Litt. P. Sparbankernes behållningar. U t lån a d e. Icke utlå- nade. Mot inteckning. Mot namnsäkerhet. Mot annan säkerhet. Mot 6 procent. Mot 5 procent. Mot 4| procent. Mot lägre ränta. Sockenmagasiner. Do inom 52 socknar befintliga Sockenmagasin erna innehålla tillsammans 4,748 tunnor 19 kappar råg, 3,921 tunnor 10 kappar korn, 404 tunnor 10 kappar diverse sädesslag samt 41,493 R:dr 27 öre Runt i penningar. Räntan utgår med 4 å 2 kappar per tunna spanmål, och med 6 procent å penningarna. Svårigheten att få spanmålen under goda år utlånad, och att vid missväxtår få den af låntagarne ordentligen betalad, för att såsom understöd åt missväxtlidande användas, har föranledt, att, enligt Hushållnings-Sällskapets uppmuntran, åtskilliga församlingar försålt spanmålsbehållningarna och förvandlat dem i penningar, att utlånas på sådant sätt, att de, då missväxt möjligen inträffar, lätteligen kunna disponeras till inköp af spanmål, för att användas såsom län åt de jordägare, som af missväxten svårast lida. Inom länet finnes bildadt ett Brandstodsbolag till försäkring af byggnader och lösegendom på landet. Detta bolags första reglemente fastställdes af Eders Kongl. Majit den 17 Augusti 1847.
Hvad åter angår Flr von Troils lemnade upplysning, sä är det visserligen mycket möjligt, att i England cell principen för ransakningsfängar blifvit, antagen; men dä Hr von Troil medgifvit, att den ännu icke blifvit satt i verkställighet, anser jag icke denna uppgift böra äga något inflytande på R. o. Ad:s beslut. Hvad sjelfva det under öfverläggning varande betänk, angår, anser jag de framställda skälen så talande för en ålerremiss, att äfven jag måste yrka en sådan, pä det att Utsk. måtte bestämma lill hvilka föremål medlen böra användas, nemi. uteslutande till länsfängelser. Hvad åter häradshäkten a beträffar, tror jag, att dessa böra liksom hitintills af häraderne sjelfva bekostas, i synnerhet, då man vet att ett så mycket mäktigare och rikare land än värt, nemi. England, ännu icke kommit till något annat resultat. Jag anser mig böra erinra Ilrrme derom, alt för omkring 20 år sedan inkom dårar, ministern Earl of Haddington med ett förslag, att cellfängelser för ransakningsfångar skulle pä statens bekostnad byggas i hvarje county, men förslaget afslogs utan votering med förklarande, att England icke bade råd att utgifva en så gränslös summa penningar, som härtill skulle erfordras, utan skulle hvarje county sjelf liksom förr ombesörja sina häkten. Låtom äfven oss följa ett så lofvärdt exempel. Ropen på propos. förnyades. Hr Fåhrteus, Olof Immanuel: Man har yrkat återremiss af betänk, hufvudsakligen utaf 3:ne skäl: l:o att ordalydelsen af förslaget till beslut vore felaktig; 2:o att den föreslagna anslagssumman vore för hög, och 3:o att användandet af denna summa borde inskränkas till länsfängelser. I afseende pä det Esta skälet har man anmärkt, att, genom godkännande af ingressen till Utsk:s förslag, man på förhand skulle hafva tillförbundit sig att antaga det ifrågakomna nya straffsystemet.
Hennes själ reste sig i så stor vrede, att det blef henne likgiltigt, hvad hon sade – hon hade glömt hur man skickar sig bland fint folk, brydde sig icke heller om det – allt var förbi. Hon måste sjunga ut, frågade icke efter, att det kom med en patos, en brutalitet, som ingalunda berättigades af situationen och som skar mot de båda främlingarnas stämning. Hon sprang upp och sträckte ut armen som en simpel revolutionskvinna och rösten ljöd skrikig ... – Min man en stackare ... – Hysch, hysch dämpade de andra förskräckta – för Guds skull behärska er, fru Hultman, folk hör ... Men det endast göt olja på elden. – Hvad vet ni därhemma om det?! ni som inte egentligen behöfva duga till någonting för att komma fram i lifvet, bli feta och gödda ändå ... mister inte era platser ni, om ni inte rent af gå och stjäla! Jo, jag undrar – om ni stode här på bara marken, utan ett öre, utan relationer hur många af er sen skulle ha »energi» ... Jag ville se det! Med hälften af hvad han har af den varan skulle ni må som prinsar i ert land ... Han är ingen drickeskämpe, han är gudfruktig, han – han är tålig, han kan försaka, han är flitig och anständig – det är ni som äro stackare, allt hvad svenskar heter ... inte hälften så fina äro ni som vi uslingar härute ... Hälsa dem det – aldrig återvänder jag till det iskalla Sodom däröver! Hennes hufvud skakade, hon grät icke, hon var obekymrad om allt utom ett stort inre kval. När hon slungade ut det sista ordet, susade det för hennes öron, hon föll ned i stolen med hufvudet i knät, en iskyla spred sig öfver kroppen. Hon tyckte att luften dallrade af klockor ... begrafningsklockor, och rymden blef så egendomligt tom på allt annat. Hon visste hvad hon sagt, hon visste, att hon menade det, men nu stod hon ock så ensam, så obeskyddad som trädet på hafsklippan ... Det blef en sekunds dödstystnad.
S. D. Vid förnyad föredragning fann Bonde-Ståndet för godt att; lata bero vid Stats-Utskottets, under Nto 3 x 1, »fgifna Berättelse orri verkställd granskning af Civil-Statens Pensions Inrättnings Förvaltning och Räkegskaper för Sr j 826. S. D. Efter nu § nyo 6kedd föredragning biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 130, öfver Herr Grefve jt. H. Gyllenborgs motion om åtskilliga ändringar i Rättegå ngs-Balken ; N:o 131, öfver Herr F. L. Rosenqvists förslag till ändring af 37 §. i *7 Cap. Rattegångs-Balken; N:o 133, öfver Herr Wollrath Thorns motion om inrättande af Förmyndare-Kamrar; N:o 133, öfver Riksdags-Fullmägtigen från Södermanland Nils Pehrsons motion om stadgande, att Testamentstagare skola deltaga i Bouppteckningskostnad i mon af den testamenterade egendomens värde; och N:o 134, öfver Riksdags-Fullmägtigen Herr P. J. IPatttionr motion om minskning af arfvodet för Bouppteckningar i Städerne. S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne Statssamt Allmänna Besvärsoch Qeconomie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N:o 93, med anledning af erhållen återrerniss å Utskottens Betänkande, N:o 53, angående Dykerioch Bergningsanstalterna i Riket. jP#of. Utdrag den 20 Nov. Från Höglofl. Ridderskapet oell r i ' ■ Adeln. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande fr*n Lag-Utskottet inkomna och, den 13 dennes e. 111., på bordet lagda Betänkandent
Då det ämnet icke är afgjordt huru med Skånska Roteringen kommer ait gä och samma Rotering ej ännu blifvit sluteiigen ,»f Kongl. Majit i JNåder pröfvad och fasistalld, bör väl ofvannåmnde Vacance-afgift icke såsom en ständig Inkomst kunna påräk. nas, hvadan jag anhåller att den under 43 puncten uppförde Inkomst-Titel, må utur Betänkandet, 1 händelse det i öfrigt af Ridderskåpet och Adeln biTlles, uteslutas, H err Grefven och Landt Marskalken hemställdn, om Ridderskapet och Adeln, med uteslutande af den ibland Stats-Verkets Ordinarie Inkomster under 43 puncten upptagne Vacanceafgift vid Skånska Infanteri» Regementerne , behagade i öfrigt Stats-Urskottets den i<5 sistledne Februarit meddeldte Förslag till InkomstTitlarnes beräkning till alla delar gilla, med antagande derjemte af det yti na förevarande Ben 21 April. 119 Utlåtande föreslagne tillägg, nemligen att som Öfverskotten å Inkomsterne komma såsom förut att till Riksgälds-Contoiret ingå, nödiga Medel till betäckande af den brist uti de på* räknade Stats-Inkomsterne, som möjligtvis skulle kunna uppkomma, må uti Riksgälds-Contoiret afsättas, för att af Kongl. Maj:t vid fcw iefallande behof användas. Bifölls. Föredrogs å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den ir, 14 och ij dennes på bordet lagde Utlåtanden: Frän Stats-Utskottet: I anledning af Kongl. Majits Nådiga Proa position, 0111 Stats-Verkets tillstånd och beho£ under Riks-Statens första Hufvud-Titel. Frän Bevillnings-Utskotteti Under N:o 12, öfver Riksdags-Fullmägtiges J. Rutbergs och E. Mörtbergs Memorial, om understöd för Curhusen i Norrbotten.
Jo, i vår slägt är traditionen, att den vi banna, han blir DEN OKÄNDE. tviflar jag ej, men må det komma tillbaka öfver deras hufvud! Det är min bön! Nu skulle det enligt landets sed vara min skyldighet att skjuta Jag tror inte på det, men att ondt går ut från detta hus, be mig för pannan, men det kan jag inte så länge jag icke uppfyllt förlorat det sista jag kallade min religion... Bra uträknadt! Jag men att slåss med Satan kunde inte en gång Job! Ska vi tala litet om dig nu? mina pligter... tänk, jag kan inte få dö en gång, och har således hat hört att menniskan kan brottas med Gud och icke utan framgång - DAMEN. förfärliga bok jag har endast kastat en blick i den, endast läst Icke än; men kanske snart! Efter bekantskapen med din AUGUST STRINDBERG några rader här och der, är det mig som om jag ätit af kunskapens träd: mina ögon äro öppnade, och jag vet hvad ondt är och hvad godt är! Det visste jag inte förut! Och nu ser jag hur ond du är! Nu vet jag hvarför jag skulle heta Eva. Men kom synden i verlden genom den modren, så kom försoningen genom en annan moder! Kom förbannelsen genom den första, så kom välsignelsen genom den andra! Genom mig skall du icke förgöra slägtet, men jag har kanske en helt annan uppgift i ditt lif! Få se! DEN OKÄNDE. Du har ätit af kunskapens träd? Farväl! DAMEN. Du ämnar resa? DEN OKÄNDE. Ja, hvad eljes? Inte kan jag stanna här! DAMEN. Gå inte! - DEN OKÄNDE. säger farväl åt de gamle, så kommer jag åter till dig! Alltså, om ett ögonblick! (går.) Jag måste, för att reda alla dessa affärer. Nu går jag och TILL DAMASKUS DAMEN (blir stående som förstenad; derpå fram till dörren och ser utåt). Nej, han gick bort! bort! (Hon faller tillsamman och sjunker på knä.) _______ AUGUST STRINDBERG ASYLEN.
Vid öfvervägande af denna både vigtiga och grannlaga fråga, har Utskottet icke kunnat förbise, att, om än de tillgångar, som genom en dylik utdelning blifva beredde, mångenstädes skulle sätta Communerne i tillfälle att utföra gagneliga företag, som nu, i brist på medel, måste anslå, möter likväl ett dylikt användande af Statens tillgångar stora betänkligheter. Det måste nemligen såsom ostridigt medgifvas, alt Statens gemensamma, ge - SlataUtskottets Utlåtande, N’.o 43 3 norn skatte-bidrag eller annorledes tillkomne, tillgångar äro afsedde för sådane ändamål, hvilkas befrämjande utgör hela Statens åliggande eller fördel. Till dylika behof böra de således och i första rummet användas, och någon återbäring till de skattdragande medborgare, hvartill en dylik utdelning, som den ifrågavarande, onekligen kan hänföras, bör således icke lämpligen ifrågakomma förr, än om den lyckliga händelse skulle inträffa, att alla verkliga behof af förutnämnde beskaffenhet blifvit fyllde, och ett öfverskott ändock förefinnes. Det ligger emedlertid uti sakens natur, att i hvarje land alltid mycket återstår att göra, för att befordra en ökad uppodling eller utvidgad industri, och att företag för dylika ändamåls befrämjande, om de än i första rummet synas afse vissa provincers nytta, likväl bidraga till hela Statens ökade trefnad och förkofran, samt således, om de derförutan icke kunna åstadkommas, med skäl påkalla det allmännas understöd. Det lärer ej eller kunna bestridas, att detta förhållande i Sverige eger rum, och att det allmännas deltagande der, måhända mera än annorstädes, påkallas af den stora olikhet, som förefinnes emellan våra serskilda provincers belägenhet. Om den tillgång, som af Banco-vinsten blifvit till allmänt nyttiga ändamål afsatt, skulle, på sätt inom Bonde-Ståndet är vordet yrkadt, efter lika grund, emellan samtlige Rikets Län fördelas, blefve ock följden deraf, att de folkrikaste
Bankens egne och andre enskilde Bankers actiebref få aldrig ibland hypothek förgrundfond antagas. Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. Expedilions-Utskottets Förslag till und. Förr än Banken får Öppnas och träda i verksamhet, skall iagttagas och inför Konungens Befallningshafvande styrkas: o) att inför Rådstufvu-Rätten i den stad, der Bankens hufvud-contor är beläget, blifvit i hufvudskrift förevisade och uti Intecknings-Protocollet ordagrant intagne, så väl den af Kongl. Maj:t utfärdade tillstånds-resolution, som ock bolagsreglorne, samt att Rätten, på Bolagets bekostnad, låtit i allmänna tidningarne införa kungörelse om det ingångna Bolaget; att profblankelter till Bankens creditsedlar blifvit af Kongl. Maj:t fastställda; c) att uppgift på Bolagets delegare ej allenast blifvit aflemnad till samma Rätt och uti dess Intecknings-Protocoll intagen, utan ock i allmänna tidningarne kungjord ; d') alt uppgift å de personer, som komma att underskrifva Bankens creditsedlar, blifvit tillställd Konungens Befallningshafvande i Länet och i allmänna tidningarne kungjord; e) att till Banken blifvit inbetaide minst Tio (10) procent af grundfonden eli er » :delar af det i 5 §, Litt. a, bestämda tillskott i Rikets gällande mynt, äfvensom handlingar, hvilka Bolaget efter pröfning godkänt, aflemnade till säkerhet derför, att återstoden af samma tillskott varder inom, ett år i Banken insatt; och att hvad som, enligt nästföregående §, utgör säkerhet för den öfriga delen af grundfonden, blifvit till Banken inlemnadt och af Bolaget jemte Konungens Befallningshafvande i redan föreskrifven ordning godkändt.
Fonden för denna rörelse bestämmes till Åtta millioner r:dr, hvaraf tillhandahållas 5,000,000 r.dr för Banko-Diskont-verket i Stockholm till utlåning för Rikets samtliga provinser, med undantag af dem, som ega beiåningsrätt i Låne-kontoren, enligt hvad här nedan stadgas; 2,000,000 r:dr till Lånc-koutoret i Götheborg, för provinserna Westergöthland, Dahlsland, Bohus län och Halland samt 1,000,000 r:dr, allt banko, för Låne-kontoret i Malmö, till utlåning för provinserne Skåne och Blekinge; dock vare det fullmäktige förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna nämnde summor inom de serskilda Diskont-verken annorlunda fördela. Men för den händelse Rikets höglofl. Ständer bifall® Utskottets framställning om inrättande af ett Låne-koutor i Wisby, så och då Gottland tillhört Banko - Banko-Utskottets Betänkande, ti:o 24. 39 Diskontverkets i Stockholm distrikt, hvadan den för allmänna Diskont-utlåningen vid nämnde Lånc-kontor afsedda fond bör minska det Banko-Diskontverket tillkommande belopp, torde föreskriften i nästförestående punkt sålunda förändras; 45:0 att, jemte det den för nämnde Diskont-verk bestämda summa af 5,000,000 r:dr utförcs till 4,900,000 ndr, näst före orden rdock vare detA> införes: S100,000 r:dr för låne-kantoret i Wisby till utlåning pä Got/land'1. Vid de, angående förevarande utlåning gifna bestämmelser, har någon annan förändring icke blifvit föreslagen, än att betalnings-terminen, nu sålunda bestämd, att upptaget lån får med -tedels afbetalning å primitiva kapitalet hvar 6;te månad liquideras, måtte utsträckas till 5 år, hvarigenom, enligt motionärens, riksdagsfullmäktigen Anders Olssons från Jemtlands län, förmenande, lånen skulle blifva fördelaktigare för jordbrukaren, hvilken ej kan halfårsvis realisera sina produkter
A detta förhållande hade lltsk. ( bordt, för ali deri bereda rättelse, fästa upmärksamhet, sä mycket heldre, som vid läsningen af StatsRädsprot., man tydligen ser, att det varit hvarken StatsRådets mening att tillstyrka, eller K M:s Nådiga afsigt att besluta någon den ringaste förminskning af lönernas nu varande belopp äfven om detta skulle för någon eller några bland dem öfverstiga minimum, utan tvärtom alt låta tjeustemännen behålla hvad de nu innehade, samt bereda lönetillökning åt dera sora deraf voro i behof, så att icke somliga tjenstemän skulle genom indragning af deras boställen, få anledn. alt beklaga sig öfver löneföri sämring, under det att en verklig löneförbättring skulle komma de andra tjenslemännen till godo. Man kan invända ali de tjenstemän, sora sålunda korame att förlora, derföre hafva sig sjelfva att tacka, enär det varit de sjelfve, som föranstaltat om upskattningen af sina boställens afkastning och dervid låtit åsätta dem så lågt värde som skett. Men jag ber att i anledn. häraf få erinra, det de tjenstemän, som vållat den låga upskattningen, icke kunde under sin tjenstetid, skiljas från sina boställen, dem de på grund af fullmakt, innehade, så att det för dessa tjenstemän var alldeles likgiltigt, lill hvad belopp afkaslningen upskaltades: hvaremot följden af deras oriktiga förfarande drabbar efterlrädarne eller just deni, som i saken icke hafva någon del. Jag känner visserligen icke förhållandet med alla de landlstalslöner, från hvilka boställena äro i fråga att indragas; men för en af dem, nemi. Lands-kamererare-lönen i Nyköpings län, är del mig med visshet bekant, att genom boställets indragning i utbyte mot kontant ersättning efter del å bostället angifna upskattningsvärde, skulle tillskynda nuvarrde Lands-kameretaren, hvilken fått tjenslen under vilkor att underkasta sig den lönereglering, som K. M. o. R.
Banfinrätt* itittgar eller beraö fontor, förorbnat, att fåbana yoftremifjmeytar må äfmen mib författning af ©tatOmcbcl BegagnaO, tnoarefter farffilbt yå t;emftällan af @enerat*Sullftyrelfen förflaratg, att benna föreffrift äfmen eger tillämy* ligget i affecitbe å mebel, forn från tulluyyBörbgmcrf till bemälba ©tyrelfe infättbag. Betalning Sill förebttgganbe för framtiben af förut unberftuubom inträffabe för* l)ållanbcn, Ij milfa icte funna anfeg meb gob orbning förenliga, Ijar för* manna mebel.^rbnafg, aj;t leöamot i ©tyrelfe, forn Ijar fig anförtrobb förmaltning af allmänna mebel, äfmenfom tfcnfteman, Bmilfen mib bylif förmaltning Bi* träber, ide må ifläba fig Betalningöanfmar för lån af be nnber fåbatt ©tyrelfeö förmaltning ftällba mebel. mibnufemäft till jtoitgl. SDtaj:tS bigfmfition för unbfättning mib mifjmärt ftäUba mebel Ijafma marit i fynnerfjet anlitabe till följb af mifjmäyter, font egt rum 1862 i 9torrBotten§ län famt 1864 i näntnba län äfmen* forn Setnflaitbö od) SBefterBottenö. Sill närmare uyylygniug ont be