Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
19 olika personer innehafvas, någon föreskrift finnes om skyldighet för Nämnden att »'särskildt bestämma, huru stor del af löseskillingen bör den ena eller andra af dem tillkomma, synes det särdeles tvifvelaktigt, om, på grund af det sålunda ändrade stadgandet, Nämnden skulle såsom hittills kunna anse sig berättigad eller pligtig att angående ersättningsbeloppets fördelning emellan egaren och ny ttj ander ättsinnehafvaren sig utlåta, eller om ej denna fråga alltid, i brist af åsämjande, skulle komma att blifva föremål för särskild tvist dessa båda emellan, hvaraf många och svårlösta tvister vore att befara, särdeles i de fall, då afdrag å löseskillingen för beräknad vinst skett och stridighet uppstode, om och i hvad mån detta afdrag jemväl borde komma nyttjanderättsinnehafvaren till last. På grund af hvad sålunda blifvit erinradt och med afseende jemväl å de flere oegentligheter i redaktionen, som inom Högsta Domstolen, vid granskning af Rikets Ständers förslag, blifvit anmärkta, har Kongl. Maj:t, efter det jemväl StatsRådet blifvit hördt, funnit Sig förhindrad att å ifrågavarande förslag meddela sanktion.
Till Ekonomi-Utskottets enskilda handläggning. 11:0 Memorial af Anders Andersson, från Östergöthland, som anmärker: att då, för ungefärligen 50 år tillbaka, i dess hemort den ordinarie posten forslades med en häst och ett Posthemman utgjorde högst åtta mils skjutsning i vec. kan, så måste ett dylikt hemman nu med s:ne hästar forsla densamma 16 mil i hvarje vecka, eller 832 mil på året, oberäknadt alla Extra Po. ster; att då de fleste Post-hemman äro belägne omkring -J:dels mil från allmänna vägen, ar Post-Bonden nödsakad på viss tid och ort, ofta förgäfves, afbida ordinarie-posten 8 a 9 timmar, utan stallrum för sina hästar, eller en koja att skyla sig för en oblid väderlek; hvadan yrkas, det ändring deri måtte vidtagas på det sätt, att Posten hädanefter komme att forslas med Gäst. gifvare-skjuts, samt att nu varande Posthem. man erhölle lika onera med öfrige hemman. Då, af hvad sålunda blifvit anfeldt, det kan anses som gifvet, att Postfö ingen uti vissa orter är en verklig lunga för de dort 11 indelt© hemman, hvaremot den i andra åter nästan må y Samt, 4 Bani, 458 Ståts-Utskottets Betänkandet!. befraktas såsom en förmån, samt då en sådan olikhet i fördelningen af denna börda icke ian hvarken med billighet eller Statens sanna fördel öfverensstämma, finna Utskotten, att en allmäna jemnkning af Postförings-skyldigheten visserligen är af behofvet påkallad. Men Utskotten inse derjemte, att en dylik reglering, om den fullständigt skall tillvägabringas och afse de olika fordringar Motionaiierne framstält, måste grunda sig på sådane upplysningar, hvilka för närvarande så mycket mindre äro att tillgå, som de åter förutsätta noggranna undersökningar, de der ännu icke blifvit anstälde. Sålunda synes
Bonde-Ståndet hafva , genom Protocolls-Ut» drag den 25 sistlidne April, till Utskottet behagat återremittera dess i ofvannämnda ämne den 2 i samma månad afgifne Utlåtande, med dervid gjorde anmärkningar, inom förstberörde Stånd af Rerrar Bagge, Fornander och Ehinger, samt inom sistnämnde Stånd af Riksdags - Fullmägtigen Carl Fredric Berg, från Bohus Län. Desse anmärkningar innefatta dels ett upprepande af den förut till stöd för motionen anförde händelse, att Kyrkoböcker stundom genom eldsvådor gått förlorade, hvarigenom tillfället, att i arfsfrågor styrka slägtskap, blifvit mången betaget, dela att Pastorer skola finnas, sorn ficke föra Kyrkoböcker ; att saknaden af controll öfver Kyrkoböckerna kan medföra våda, enär en Pastor på sådant sätt är obetaget, att till förnärmande af andras välfärd och äf - yjjB Best), och Ekon, Viik, Betänkande», ven För att berecia sig sjelf en förmån, eler» uti göra ändringar; att en vida längre sträckt skyldighet, än som blifvit ifrågasatt för Pastorer, förut åligger Domstolar samt andre Ämbets-Verfe, hvilka till vederbörande sina förmän böra insända afskrifter af Domböcker, räkenskaper och andre handlingar, samt att genom besörjande af Utdrag af Kyrkoböckerne öfver födda och döda personer, hvilka för hvarje pastorat troligen icke kunna komma att omfatta mer än ett, två till högst tre arfe, något synnerligt besvär för Pastor icke fean inträffa, och än mindre ett sådant, att han derigenom det ringaste hindras från utöfningen af sina pligter såsom själasörjare; hvarjemte Cart Fredric
Om ett meclium tages af 1; eller 2O ar (såsom man för et sädant öfwersiag bör göra,) sa stal Bergsmannens smältnings-arfvode eller behallna winst af tilwerkningen wisserligen icke öfwer huswud och i allmänhet öfverstiga 5 R:d Dan - Den 9 Mars. e. m. 497 Aanes för Skeppundet tillverkad Koppar.—Om stundom igenom Kopparprisets oförsedda stigande en större winst warit gjord, sa har densamma snart biiswit, öfwer och icke under, ater förtärd igenom Kopparprisets lika oförmodadt, dels hastiga, dels beständigt tillagande fall. Dä man befinner at Bergsmannens winst egentligen mäste bero af Malmens pris, (ty i alla öfrige delar af tillverknings-kostnaden mäste han taga sadane som tiden gifwer dem,) samtar Malmpriset stall genom en öppen junion äsätras af 60 til 70 medtäflare, hwaraf ingen är instrankt til något witzt tillverknings-^UÄNtum, och alla söka, efter sin förmäga, öka sin winst genom ^uantiteten, stall man lätt finna, at afkomst», utom igenom tilfälligheter, ej wara större: särdeles om man tillika sedt ortens utvärtes stick pä stället, mängdens lefnads och hushällningssätt, m. m.: Annu mera wisar detta sig af deras förlags-räkningar, af de ständiga Kopparlänen hos Riksens Ständers L-rl-^ue, och i synnerhet af denna Locietets ständiga tillagande til Riks-O^comen, utom deinrecknade Län i allmänna Lassor och hos enstildte personer, hwarföre de fleste Landtegendomar häfta. Om der, som annorstädes, nägre fa personer igenom arf eller tilfällige händelser, eller främmande särstildte rörelser, samlat en större förmögenhet, sä bewisar del alsinter Pr det hela. Och der wore högst orättwist emot den stora mängden, ar derefter dömma dem lil bestallning. De fleste Bergsmäns tillverkning wid Stora Köp Sjette Landet.
Sådant må äfde Suppleanten even för sig gå, då medlertid intage Ledamot flere än tre hans rum. Sådant gånger å råd från Utmå äfven ske när Leskottets sammanträ- damot befinnes af den utan laga förfall laga förfall hins ig afhållit, hvilket dradj Men harhat» Bil. t. Constitutions Ut sk. Betänk. J\’:o 3. 67 flen främste derstädes varande Ledamoten af hvarje Stånd ege att i vederbörande Stånds Plenum gifva tillkänna. Utan gällande skäl. må ej — flera, än Tre gånger å råd, från Utskottets sammanträden, utan laga' förfall, sig afflå llit , hvilket den främste derstädes varande Ledamoten af hvarje Stånd hör i vederbörande Stånds Plenum anmäla, vare den sålunda uteblifne från Utskottet skild. Utan gällande skäl må ej Se Bihanget, 3 Sam. lingen, sid. a65 och 3rg. Ridd. och Adelns protoccll d. 17 Oct. e. m. 3 Afd. p. io3; d. a3 Oct. f. m. p. aoi och e. m. p. 358; d. 3 Dec. e. tn. p. 364; d. 4 Dec. e. ra. p. 336 och 358. Borgare-Ståndets D:o f B, p. 311, -j25—3s6. Bonde-Ståndets D.'o Ä B. p, 381, 68 Bil. t. Constitntions TJtsA. BetänJt. Då hos Riks-StånDå hos Riks-Stånden — *—■ —• till hvilden — till hvilket Utskott uppkomket Utskott uppkomna frågor och ämna frågor och ämnen höra remitteras, nen böra remitteras, och Stånden ej eller huruvida de slutligens k olatili förstärkt Utskott hän sk jutås, och Stånden ej •— —- —- Se Bihanget. 3 Samlingen , sid. 348.
Under benämning af Rörelse-Capital får Den <io Juni. 995 för linan ofta höra utmärkas, utan åtskilnad, både réela fonder och Mynt représentatiVer utan disponibla valuta. Mången synes hysa den öfverty. gelsa, ätt de på sistnämnde sätt beåkaffade Mytitrepres, entanter elier Sedelstocken, sorn rätt bfta blifvit hedrad med den oförtjenta benämning af Körtetse-Cäpital, Bör äti ytterligare förökas. jag är ej af denna tänka, ty man förbättrar ej ett pappersmynt dérrried att desS-myckcrihet fördkes. Man åstadkommer derigenom icke eller någon reel nytta för Näringarria, rhen maij försvårar en möjlig framtida Mynt-förbättring. Detta torde ej behöfva vidlöftigt bevisas. Det ligger jd i sakens erikla beskaffenhet, då denna pappersmössa, SaSrtm vämbytes-medel betraktad, i samma mån förlorar i Värdesöm den blifver tillökad i qvantum. A den ändra sidan är det Vådelig! att an. norl unda än fried största varsamhet befrämja en ytterligare indragning af Sedel-m y möt, ty åtföljes ej en sådan operation af ett i säfrima förhål: lande stigande värde å det återstående, i jemförelse till arbete och produktion Samt deras utbyten sinsemellan, så inträffar en Verkelig förlägenhet, som har det skadligaste inflytande på Näringarna. På dessa allmänna grunder bygger jag den öfvertygelse, att regleringen om Myntväsendet för tidery raden imellan detta och nästkommande Riku 'Den 20 Juni. Riksmöte bör så ställas, att planens execution kan åtfölja tidens sig utvecklande skick; ty belt annorlunda blifva nödvändighetens fordringar, om nya politiska vådor inflyta på Handelssrällningen, på Bruks-ré reisen o. s. v. mot förhållandet, derest ,vi i fred och lugn få arbeta på Jordbruket och Näringarna, få idka en lönande Sjöfart, och, jutan hinder, efter kloka beräkningar, inrätta våra varnby ten med främmande Nationer.
Afv it (rings - Landtmätare, förhöjb. 3 Sept. b. 5 Sept. b. 3 Sept. b. 5 Sept. ning i deras lönevilkor 4 2 37 — Afvittring s-stadgan för de norra b. 5 Sept. b. 5 Sept. b. 5 Sept. b. 5 Sept. länen 4 2 57 — Agronomer, anslag till 4 1 87 15 b. 24 April b. 26 April b. 50 April b. 50 April » anställande deraf i Rikets prob. 2 Juli b. 5 Juli vinser . 4 1 180 — b. 2 Juli b. 2 Juli 100 Akademiska jurisdilctionen, om a. 24 Aug. b. 25 Aug. b. 25 Aug. b. 23 Aug. 217 upphäfvande deraf 7 1 37 1 Aktiebolag, om förklaring af Kongl. Förordn. derom af den C b. 1 Sept. Allmogen, om utvidgning i dess b. 29 Aug. b. 29 Aug. seglations-frihet 7 2 40 1 b. 29 Aug. b. 29 Aug. Allmänna arbeten, framtida underhåll af sådane, som med statsbidrag blifvit utförda . 4 1 526 — b. 19 Aug. b. 20 Aug. b. 19 Aug. b. 19 Aug. Se Reseoch undersökningskostnader. » sättet, ordningen och vilkoren för afbetalning af statsbidrag till 4 1 298 — b. 16 Aug. b. 14 Aug. å. 13 Aug, å. 16 Aug. Svar på återremisser . 4 1 543 — 29 Aug. 28 Aug. b. 28 Aug. jl. b. 27 Aug. 251 3 — A. Allmänna Barnhuset i Stockholm, se Barnhuset. Allmänna Byggnader, om delta gande i uppförande och un derhåll deraf Allmänna lndragnings-statens reg tering Svar på återremisser . Voterings-propositioner Voterings-resultat Allmänning, om förhöjande af an svaret för olofligt antan dande af ljung derå Alun-tionde, se Stats-verkets in komster, pag. 11.
Kontroll-stämpel-medlen, beräknade vid 1848 års Statsreglering till ett från 10,300 till 10,000 r:dr nedsatt belopp, men nu, efter medium under de sednare 3 åren, återupptagne till r:dr 22:o. Bakoch Lotsmedlen, hvilka, ehuru deras medium under åren 1844—1848 utgjort 90,000 r:dr och således med 13,000 öfverstiga det belopp, hvartill denna inkomst vid sista Stats-regleringen beräknades, likväl, med hänsigt dertill, att denna inkomst är beroende af sjöfartens vexlingar och föröfrigt till hela beloppet disponerad för Båkoch Lots-inrättningen, ansetts böra upptagas till endast r:dr 23:o. Danska Fyring s-medel, såsom vid sednaste reglering r:dr 24:o. Ersättning af Konvoy-kommissariatet för aflöning af Svenska och Norska beskickningen i Turkiet (som förut r:dr 23:o. Observationsmedel, hvilka, då deras medium under de sednare 5 åren utgjort 16,780 r:dr, ansetts kunna från den vid de 2:ne sednaste Statsregleringarne beräknade summa 10,000 r:dr höjas till r:dr 26:o. Extra medel och uppbörder, såsom vid 1848 års Statsreglering r:dr 27:o. Maj:ls Prop. om Statsverk. 18S0. Statsverkets Extra ordinarie Inkomster, hvilka, enligt 60 § Regeringsformen, såsom bevillning utgå: 28:o. Sjö tulls-medlen, hvilka vid sednaste Statsreglering beräknats till en netto-inkomst af 3,275,000 r:dr eller, med tillägg af 800,000 r:dr för Tullverkets Stat oell utgifter, till ett brutto-belopp af 4,075,000 r:dr, men nu antagits till en nelto-inkornst af 3,500,000, Samt för Tullverkets Stat och utgifter den förra Summan 800,000.
D e kunde vara ända till öfver femtio, och det fans snikna föräldrar, som för gåfvornas skull inbjödo alla sina vänner till sina barns dopvittnen. » Dopets sakrament missbrukas slemt, man gör en affär deraf », heter det från Köpenhamn i medlet af 1600-talet. Äfven i Sverige förbjöds upprepade gånger att ha för många faddrar. I Stralsund förordnades, att ingen fick gifva mera än en dalers värde i faddergåfva. Och i Helsingör sattes en hvar i fängelse, som sökte oloflig förtjenst genom att bjuda många faddrar. Dopgillet firades med prakt. Enligt gammal sed skulle ett äkta barnsöl vara i tre dygn. Var det knapt med förtäringen, ansägs detta ha en skadlig inverkan på barnet. Man borde ej äta gröten direkt från fatet, ty då skulle barnet bli fattigt. Hur glupskt det kunde gå till vid dylika barnsöl, påpekas i det gamla, antagligen danska ordspråket om skräddarens barnsöl, » då man åt upp barnet också ». Så snart modern var så pass återstäld, att hon kunde återtaga kommandot i huset, hade hon att ställa till en fest för de qvinnor, som hjelpt henne under sjukdomen. Detta gille lär ännu i denna dag utmärka sig för sin ysterhet, hvilken förr i verlden gick öfver alla gränser för det passande. Qvinnorna utmärkte sig vid dessa tillfällen för sin förmåga att dricka starka drycker och för sin lust att på de ströftåg genom trak. ten, som följde efter gillet, öfverfalla männen. Också ansågs det klokast för husets manspersoner att uppehålla sig i uthusen, så länge gillet varade. Detta stormiga gille afslutade de sedvanliga högtidligheterna, som följde ' en ung verldsborgares dop i den gamla goda tiden. En Jenny-Linds-konsert. (Ur det tyska bladet y&gt;Neuc - Musilczeitimgy&gt;.)
Då jag icke förändrat mina åsigter sedan förlidne Lördag, och ej heller ämnar återtaga något af hvad jag då yttrat, har jag ingenting i sjelfva saken att tillägga, utan får endast förena mig med Hr Dalman i den framställning, han gjort af en sann fäderneslandets vän. Jag tror lika med Hr Dalman, att en sådan alltid hyser lika lilliga känslor för sitt fädernesland, alltid ättika färdig till uppoffringar för detsamma, och att hvarken krig eller fred gör någon förändring uti dessa känslor; men 3oS Den 27 3\I;ij. jag tror äfven, alt dennes handlingar öfverensstämma med dess ord, och att han således på det sorgfälligaste undviker allt, hvad som kan skada fäderneslandet eller uti någon mån nedsätta dess anseende. Frih. Fleetwood: Det tillhör icke mig att bedöma, huruvida det kan anses nödigt att indraga Wermlands Fältjägare-reg:te för att derigenom bereda en tillgång för andra regrter; men det tillhör mig att upplysa en talare i afseende på hvad han yttrat. Det har blifvit sagdt, att reg:tet samlas från hela Riket. Sådant är ingalunda förhållandet, ty värfningen sker egentligen inom provinsen, som äger tillräcklig tillgång på manskap. Hvad recruteringen under krig angår, låter den göra sig för detta reg:te lika lätt som för hvilket annat värfvadt reg:te, helst reg:tet för recrutering äfven äger att tillgå a:ne härader i Wermland. Någon brist i detta fall har emedlertid aldrig visat sig, oaktadt karlens lön endast är 10 r:dr och inqvarteringspenningar, om han kan visa sig äga stadigt hemvist. För öfrigt får jag förklara, att jag anser den organisation, som Wermland äger, till någon del ingå uti bevärtssvslemet. Jag erkänner mig fullkomligen vara anhängare af bevärrssystemet, men jag tror, att detta system, sådant det befinnes i andra länder, icke kan införas hos oss. Det conscriptionssystem, som blifvit följdt i Preussen, är icke detsamma, som jag skulle önska infördt hos oss. Med det system, som följes i andra Tyska orter, har Wermlands mycken likhet.
Arbetare, som, utan Mästares tillåtelse, öfvergifver arbetet, utan att dertill kunna anföra någon laglig orsak, straffas med fängelse under lika lång tid, som han sitt ar - Den 11 April e, m, bete försummat, och om han öfveibevisas att att hafva gjort det med uppsåt, att skada antingen Mästaren sjelf eller den arbetet beställt, vare fängelsetiden förlängd från i till 3 måradgr, efter omständigheterna. 13. Arbetare, som utan lagliga skäl framhärdar i det uppsåt att vilja lemna sin tjenst innan den öfverenskomna tiden förlupit, vare förpligtad, att ingå ny förbindelse med samma Mästare, och att fullgöra sina skyldigheter under Polisens uppsigt, 14. Mästare håfve rättighet, att när honom godt syfves, skilja från sin tjenst den arbetare, sorn åtagit sig verkställandet af ett ar-, bete, gom han ej är vuxenj så framt ej arbetaren derom förut erinrat. 15. Tvistigheter Mästare och arbetare emellan, rörande arhete, sorn. är förfärdigadt efter stycke, afdömas efter omständigheterna, fftey allmänt bruk, eller mätismanna ordom» xr.
Det kunde visserligen Vara frestande att antaga, att beredningen den 2 okt. presenterat utskottet alternativa förslag, varefter utskottet självt i plenum den 5 okt. skulle ha bestämt sig för det ena eller det andra, men häremot talar protokollstexten sagda dag, där det heter, att utskottet »lemnade sitt bifall» till »de förändringar, Beredningen föreslagit i Tryckfrihets-Lagens 1, 2, 3 och 4:de §§», vilket ju icke tyder på att alternativa förslag förelegat. Vad sedan beträffar den del av betänkandet, som innehåller § 5 T. F., så är, som sagt, texten till höger alltigenom skriven av G. A. Silverstolpe, så när som på de sista raderna. Bland anteckningarna i spalten t. v. förekommer Silverstolpes stil blott i ett par mindre rättelser. Där förekomma visserligen i denna del av bilagan både många och långa tillägg och rättelser i marginalen, men de äro till allra största delen skrivna med häradshövding Törneblads stil. Törneblads anmärkningar och tillägg torde hava tillkommit under arbetet i den särskilda beredning, som den 5 okt. tillsattes av utskottet i och för ytterligare granskning av den tidigare kommitténs arbetsresultat beträffande § 5. Sannolikt har väl då den nya kommittén fått övertaga den utskrift av förslag till utlåtande rörande § 5, som G. A. Silverstolpe utarbetat för den förra kommitténs räkning, varpå Törneblad under diskussionen i den speciella kommittén gjort sina anmärkningar i marginalen. Möjligen har också redan vid §:ns dryftning i plenum den 5 oktober någon anteckning blivit gjord i marginalen", alltså före tillsättandet av den nya kommittén. Att Silverstolpes hand icke synes i anteckningarna och anmärkningarna vid denna § torde bero på tvenne omständigheter: sannolikt har §:en i fråga ej varit föremål för någon mer ingående behandling i den första kommittén, varför Silverstolpe ej fått anledning att därvid göra anteckningar. Och sedan den nya kommittén tillsatts, har väl Silverstolpe, samtidigt med att denna kommitté arbetade, varit sysselsatt med författandet av memorialet rörande tryckfrihetslagen, möjligen även med utskriften av förslagen rörande ingressen och §§ 1—4, som utskottet godkänt den 5 okt. Detta memorial antogs ju den 10 okt. i samma protokollspunkt, där den särskilda kommitténs förslag rörande § 5 bifölls.
N:o 122, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 32, rörande väckta motioner om ändring i författningarne, angående allmänna vägars underhållande vintertiden. Ståndet lät bero vid hvad Utskottet rörande detta ämne yttrat. N:o 123, angående Bibeltrycks-tunnans användande till sitt ursprungliga ändamål. Ståndet vidblef sitt rörande Utlåtandet N:o 54 fattade beslut, och lade förevarande Betänkande till handiingarne. S. f). Föredrogos åter och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande Betänkanden: N:o 9, angående väckt motion om bestämmande af visst antal förrättningar, hvartill Landtmätare må kunna på en gång förordnande erhålla. N:o 10, i anledning af väckt motion om verkställighet af Syne-Rätts beslut, i fråga om anläggning af vattenverk. ]N:o 11, i anledning af väckte motioner om förändring i flyttnings-tiden för tjenstehjon. N:o 12, i anledning af väckt fråga om reclamation af förrymda Gäldenärcr. N:o 13, i anledning af väckt motion om förändring af Kongl. Förord - 896 Prot. ZJtdr. d. 11 Dec. 184.0. ningen den 27 October 1812 om ulskrifnings-sättet och inrättningen af allmänna Bevärings-manSkapet. N:o 14, i anledning af väckt fiåga om laga fardag å Städernes Embelsoch tjenstemäns innehafvande embets-jordar. N:o 15, i anledning af väckt motion om domsrätt i mål, rörande Sjöofficerare. N:o 16, dels i anledning af gjorde anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 18, om Svenska undersåtares skyldigheter när de vilja bosätta sig eller resa utrikes, samt utlänningars rätt att inkomma och bosätta sig i Riket, dels ock till följd af ytterligare motion i enahanda ämne. N:o 17, i anledning af fråga om förändring af 4 §. 20 Capitlet Byggninga-Balken.
Jag vet nogsamt, att min åsigt ej öfverensstämmer med den allmännast, fast af mången blott på god tro, hos oss antagna. Änskönt, visserligen, jag talar icke utan allt hopp, att genom framlagd bevisning möjligen verka på öfvertygelsen hos en eller annan, sker det dock med visshet, att icke förmå åt de flesta meddela min: icke ens åt de flesta bland dem, hvilka nu torde rösta som jag. Allt för väl känner jag makten af rådande, förut fattade meningar och skulle följakbgen ej hafva uptagit Ståndets lid, om icke våra prot:r förvarades. Änskönt de icke läsas af samtida, måste dock häfdatecknaren underkasta sig mödan, att jemväl genomögna dem; forskar han redligt, så får han icke förakta någon källa. Vid genomseende, delvis, af dessa prot:r för flere riksdagar, har jag trott mig finna att, i en fråga af vigt, det sanna och rigtiga sällan förblifvit pä Riddarhuset osagdt. Må det förlåtas en öfvertygelse, som icke hvilar pä ögonblickets infall, utan på eftersinnande och på iakttagelserne under en redan lång, ej alltid overksam, lefnad, om jag — hvad denna hufvudfråga beträffar, — tror sanningen hittills hafva 16* 2U Den 17 December. varit, visst icke osagd, men så föga allmänt behjertad, att medvetandet af förmågans otillräcklighet ej bort afhålla mig från det yttrande, för hvilket jag i dag vördsammast utbeder mig H. Ståndets gunslbenägna öfverseende. Må detta yttrande qvarstå till ett vittnesbörd inför du efterkommande, hvilkas väl eller ve beror af våra beslut. Det torde ej bestridas att ett folk står till slägtet i ett förhållande, analogt med de/, i hvilket ett individuum står till folket : del sistnämnda är ett individuum i stort. Naturen sjelf har i hvarje sådant nedlagt det frö, som i sammanhang med dess öden utvecklas och utbildas. Ehvad andel än viljan kan tillkämpa sig i denna utbildning, — fröet kan icke utrotas och den stämpel, som tiden intryckt, icke utplånas.
I öfverensstämmelse med den så unda stadgade grund och i män af nästföregångna årets tillverkningsvärde, besteg sig lånerätts-beloppet för år i83g i första klassen till i,o44»75r R;dr, i den andra till 124,322 R:dr, och i den tredje till 107,182 Rdr. — Ar i84o, då, efter det ofvanomförmälde afdrag ägt rum, fondens i diskontväg användbara tillgångar ansågos utgöra 1,204,943 Rldr, tillädes de i första klassen upptagne fabrikanter, efter Sjutton procents lånerätt, 1,006,600 Rdr, andra klassens idkare, efter Tolf och tre fjerdedels procent, 126.866 R:dr, och fabriksidkare, tillhörande tredje klassen, efter Atta och en half proc nt, 116,397 R:dr. Beträffande rättigheten att uti Manufaktur-Dis1 ontfonden upptaga lån i vanlig diskontväg, hafva, under åren i83g och 1840, följande särskilta Nådiga förordnanden blifvit meddelade, nemligen: 2;o Kongl, Brefvet af den t5 Februari 1839, enligt hvilket Fabriksidk atén Alexandel' Malcolm undfått tillåtelse att, för tillverkningarne vid dess i Norrköping anlagda machinfabrik, begagna lånerätt i nämde fond; 2:0 Kongl. Brefvet af den 19 Juli 1839, som tillägger Bruksidkaren J, G. Clason rättighet att uti Manufaktur-Dishontfonden årligen upptaga lån, i förhållande till värdet af de utaf honom, under nästföregående året, vid Furudals bruk åstadkomna mekaniska jemtillverkningar; och 3:o Kongl. Brefvet af den 11 Maj 1840, hvarigenom lånerätt uti merberörde fond i Nåder beviljats Fabriksidkaren William Gibson, i mån af värdet å föregående årets vid Jonsereds gjuteri uti Götheborgs och Bohus