Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop N:o 1. om Statsverket 1862. 77 4 * år; förmälande Kollegium, — i afseende å Chefens för Svea Artilleri-regemente förmodan att en del af kostnaden till belopp af 147,000 R:dr skulle kunna bestridas af Kollegii Artilleri-afdelnings ordinarie anslag oell att således den summa, som genom extra anslag borde utgå, kunde inskränkas till 733,570 R:dr,— det ifrågavarande ordinarie medel, som äro för sina bestämda ändamål afsedda, icke härtill lemnade en sådan tillgång, som Regements-chefen föreslagit. Vidkommande byggnadsplatsens utvidgning och de delar af qvarteret Bodarne, som för denna utvidgning äro behöfliga, anmäler Kollegium, det Kollegium hade anmodat Ofver-Ståthållare-Embetet att från hufvudstadens vederbörande myndigheter infordra och Kollegium delgifva yttrande, huruvida icke staden skulle vara benägen att afstå de delar af ifrågavarande utrymme, som tillhöra staden, äfvensom att deltaga i inlösandet af de tomtdelar, som tillhöra enskilda personer, hellst sistnämnda tomter delvis blifva behöfliga för den derinvid föreslagna nya strandgatan och staden deesutom eger skäl vara intresserad för att kasernbyggnaden kommer till utförande; men att stadens myndigheter vägrat att härpå ingå. Kollegium upplyser vidare, att af dessa tomter tillhör tomten JY2 6 kronan, af hvilken tomt ungefär 616 qvadratalnar äro behöfliga såsom tillökning i Artilleribyggnadsplan, hvaremot omkring 1,998 qvadratalnar skulle erfordras för den nya strandgatan och således från kronan af staden inlösas; samt att af de öfriga tomtdelar, som för den ifrågavarande tomt-utvidgningen vore behöfliga, 1,04-9 7 O O O O 7 5 qvadratalnar tillhöra staden och 1,535 qvadratalnar enskilda personer. Och om således vid denna reglering ett utbyte korame att ega rum emellan kronan och staden, förmodar Kollegium, att de i förslaget upptagna 75,000 R:dr för inlösen af all den mark, som för denna anläggning kan ifrågakomma, blifva fullt tillräckliga.
Biskoparne Domprostnrne ... Gontracts-Prostarne . Kyrkoherdarne Comministrarne. Förut innehafde löne-inkomster Tillökning: Af besparad Krono-Tionde å 6 R:dr Tunnan Af odisponerad ranta å samtnanlagde Allmänna medel Af de vid 1828, 182g och i83o årens Riksdag anslagne 42,090 Stockholms Gymnasium och Skolar, enligt till Kongl. Maj:t ingifvet SamNya Skolorna: Förut innehafvände löne-inkomster Tillökning Tillkommer.- Till förestående Anslaget till Nya Eleraentar-Skolan i Stockholm Odisponeradt af Anslaget 42,000 R:dr Framdeles tillgångar af Wisingsö-Fonden Efter afdrag af ofvan förut upptagne Kongl. Maj.-ts Nåd. St. Summa Summarum |< 15,1/9! g 3 i8 Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse N.-o j6. Ankom i afskr. till Exp.-Utsk. den den 9 April. KONGL MAJ: T S Nådiga Svar till Rikets Ständer på deras underdåniga skrifvelse af den 27 October i834, angående räkne-enhetens bestämmande till en Riksdaler courant; Gifvet Stockholms Slott den 6 April i835. Sedan, i anledning af Kongl. Maj:ls den 37 sist!. Februarii till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer under den 3o i nästförlidne månad hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält deras, vid innevarande Riksdag, fattade beslut om grunderne för Bankens rörelse och förvaltning, så vill Kongl. Maj:t ej dröja att nu meddela Rikets Ständer Sitt beslut i frågan om mynt-enheten, som utgör föremål för Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 27 October förlidet år.
Gemensamma tankar komma dessutom till Const.Utsk. från alla de särskildta RiksSt-.n, och då blir Utsk. i tillfälle att inom hvad sorn som anses antagligt uppgöra ett sammanjemkningsförslag, som kommer att underställas RiksSt:n. Här är nu framförallt vigtigt, alt hvarje Stånd noggrannt uttrycker hvad sorn rörer dess egen representation, och i sådant afseende föreställer jag mig, alt Const.Utsk. får lof att så mycket som möjligt i sammanjemkningsförslaget rätta sig efter hvad hvarje Stånd för sig yrkat. Derföre tror jag det vore lämpligt att i afseende på denna del uttrycka, att den gamla Adeln väljer sina särskildt, och att den inkomna ofrälse tjenstemannaclassen väljer sin för sig. Detta föreslår jag icke derföre, att jag anser det vara bättre, men derföre, alt jag tror det bäst förekomma de farhågor, som jag inom Ståndet hört yttras. Den 27 O c t o 1) e r e. m. S09 Hr Dalman: Jag är till största delen, förekommen af den sista värda talaren, men i anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande, att det egentligen vore af farhåga derföre, att R. o. Ad. möjligen, genom att tillåta 10 ofrälse ledamöter att utgöra medlemmar af Ståndet, skulle äfventyra sina privilegier, får jag hos den värda talaren anhålla örn upplysning, så väl för egen som för Ståndets räkning, hvilka vigtiga privilegier R. o. Ad. innehar, sedan detta Stånd nfsagt sig sin sjelfskrifna representationsrätt. Jag kan åtminstone icke erinra mig att några sådana privilegier för R. o. Ad. återstå, som äro af någon slags politisk eller ekonomisk betydelse. Hr von Hartmansdorff: Jag har ingalunda åsyftat Hr von Troil; men om han vill veta hvilka jag menat, så är det Frih:ne Sprengtporten och Hamilton. I saken får jag erinra, att om man säger, det ofrälse embetsman skola intagas bland R. o. Ad:s antal , men likväl rösta särskildt från oss, så frågar jag hvaruti föreningen eller sammansmältningen består.
Men grundlagen, vid hvars stiftande man icke glömde, att individualiteten hos enskilda talare möjligen kan någon gång förleda dem att under loppet af en liflig discussion, mot sin vilja, öfverträda gränsen för det i allmänhet skickliga och tillbörliga, har, af nödig omtanka för helgden af riksdagsmannens fria yttranderätt, och för att ej på denna, eljest lätta väg öppna fältet för partisinnets förföljelser, icke underkastat öfverträdelser af nämnde art någon pröfning, ledande till ansvarspåföljd för talaren, med mindre öfverträdelsen tillika innebär en personlig förolämpning, för hvilken hvarje medborgare enligt allm. lag är berättigad till upprättelse; och Utsk:s häraf begränsade rättighet och pligt tillhör det således endast att tillse, i hvad mån Hr Crusenstolpes yttrande, på sätt påstådt blifvit, är att anse såsom personligen förolämpande, samt, i sådant fall, om och till hvad grad ansvarspåföljd derå bör följa, i enlighet med 3o § Ridd.Ordn. D t n, 7 M a j.
Odelska appreteringsverket, måtte tilläggas egandeoch fri dispositionsrätt till ifrågavarande lästa egendom med dertill hörande inrättningar oell inventarier, mot det att de derför erlägga en löseskilling af 10,000 R:dr R:mt, hvilken summa Kommers-kollegium skulle ega alt å Statens vägnar uppbära och qvittera, emot utfärdande till Expeditions-sekreteraren Westberg och Majoren Westberg af så beskaffad handling, som, för erhållande af lagfart och fasta, kan vara erforderlig, samt alt nämnde löseskilling, hvars öfverlemnande till sidenfabriksidkarne i hufvudsladen, på sätt desse begärt, lör inrättande och underhållande al eli annat appreteringsverk, Kongl. Majit icke funne lämplig!, måtte få ingå och redovisas bland de under bemälde Kollegii förvaltning ställda allmänna medel lill manufakturernas befrämjande. Vid öfvervägande af detta ärende samt hvad handlingarne derom innehålla, har hos Rikets Ständer icke någon tvekan uppstått örn olämpligheten alt vidare bibehålla en inrättning sådan som den ifrågavarande, hvilken, för öfver ett århundrade sedan tillkommen, med afseende å sidenfabrikshandteringens dåvarande ståndpunkt och de då rådande föreslällningarne om lämpligaste sältet alt befrämja näringarne i allmänhet, numera alldeles icke uppfyller sitt ursprungliga ändamål. Grundsatsen att Slaten icke bör inblanda sig uti i ii cl lis t liela förelag, har äfven, enligt Rikets Ständers tanke, vunnit sä allmänt erkännande, alt nutidens åsigter om ändamålsenligasle sältet alt befrämja industriens utveckling, kunna anses vara i fullkomlig motsats lill de föreställningar i Irågan, som hystes vid den lid nämnde inrättning kom till stånd. 1 fråga åter om bestämmande af beloppet utaf den löseskilling, som nuvarande innehafvarne af nämnde egendom skäligen böra till Statsverket erlägga, för att erhålla egandeoch fri dispositionsrätt deraf, visa sig deremot flerfaldigt omständigheter, som kunna gifva anledning til! olika meningar. Å ena sidan bör väl icke förgätas alt nämnde egendom blifvit lill
Hvad angår Hr von HartmansdorfTs anmärkning, att den uppgifne summan till byggande af ett 80 Canonskepp vore för liten , tror jag att Herr a£ Borneman och Hr Nordenschjöld bättre äro i tillfälle, att derom döma, än Herr von Hartmans-, dorff. Grunden hvarföre sådane Fartyg härko^ kosta mindre än annorstädes är skillnaden i kostnaden för dagsverken. Ett sådant kostar här blott 18 sk.; i England deremot kostar det 5 skilling Sterling, eller ungefär 2\ R:dr Banco, i America kostar det 2 Piaster, eller 5 R:dr Banco, f England är också derföre den vanliga beräkningen roooPund ; i Frankrike 20,000 Francs; i Dannemark 10,000 Riks-Bank per Canon. Hvad jemförelsen angår med det Fara tyg som skall byggas i Norrige, är det svårt att derom döma, då det ännu ej är bygdt, oell man således ej kan veta, hvad det kommer att kosta. Grefve von Rosen, Axel: Det skulle vara Den 6 Martti. med liten sakkännedom jag kunde tala i detta amne. Jag får således blott nämna, att Grefve Löwenhjelm förekommit mig i afseende på den af honom nämnde Comité, och att jag med honom instämmer deruti, att resultaten af dess öfverläggningar ej kunna vara kände. Säkerligen lärer för öfrigt i vårt Fädernesland ingen finnas med så stora militaira-talenter, som Hans Majit Konungen, och det torde egenteligen endast hafva varit för att. inhämta underrättelser om åtskilliga locala förhållanden, soirt Han nedsatt den omförmälte Comiten. Jag borde i sanning med största blygsamhet uppträda för att besvara de anmärkningar, som af Herr Grefve Löwenhjelm emot min motion blifvit gjorde. Jag bör likväl icke lemna oanmäld den rättelse, som torde vara nödig i afseende på rätta meningen af den ifrågavarande motionen. Jag har icke yrkat indragning af 6000 man från stående hären; endast sagt, att om 6000 nummer indrogos, så kunde med de häraf inflytande medel 43,200 man Beväring exerceras.
Då nu åter föredrogs StatsUtskottets den 1 i denna månad ytterligare på bordet lagde utlåtande: N;o 338, Om anslag till reparationskostnad å Kongl. Svea LitGardes Cassern, fann BondeStåndet för godt bifalla det af Utskottet Prut. Uidf d. 6 Aug. 1823* 675 föreslagne alternativ, att Statsverket icke bör vidkännas kostnaden till reparation å de Regementets tilldelte hus och byggnader, utan skall samma kostnad bestridas af Regementet, enligt dess åtagande, samt af de från Stockholms stad för manskapet erhållande Inqvarteringsmedel. S D. Föredrogs StatsUtskottets sistlidne gårdag på bordet lagde utlåtande den 31 Julii: N:o 361, I frågan om förändring af de hittills följde grunder för Skattelösen af hemman i Hallands Län; hvaraf inhemtas att Utskottet utan afseende på BondeStåndets anmodan i Protocollsutdrag, den 12 isamma månad, att med motiveradt utlåtande öfver Ståndets återremiss, inkomma, förklaradt den i frågaställde förändring vara ett ämne som genom 3:ne Stånd kan afgöras, enligt 69 §. Regeringsformen och att den, inom BondeStåndet, gjorde anmärkning, vid Utskottets deröfver afgifne första betänkande icke föranledde tili något tillägg uti det af 3:ne Riksstånd redan fattade beslut, utan endast till ändring deraf, hvarföre Utskottet ansedt den af BondeStåndet åberopade föreskrift uti 49 §. Riksdagsordningen vara iakttagen, genom Utskottets sednare utlåtande d. 3 Julii, som innefattar anmälan om öfrige RiksStåndens bifall till Utskottets åtgärd, samt att Utskot - 676 Trot.
B. i75. XVIII. A. 102. E. 3a3. — N:o 79. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet JN:o 4g. XVII. 13. 170. XVIII. A. 102. — IV:o 8t. i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 1. XVIII. B. 45, 5i. A. 114. XIX. E. 4g. — N;o 82. i anledning af återremiss å betänkandet N:o 2. XVIII. B. 45, 5i. A. 114. XIX. E. 4g. — N:o 83. i anledning af anmärkningar, som föranledt återremiss af Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkande JV:o i3. XVIII. B. L(5, 5[. A. 114. XIX. — N:o 84- i anledning af väckt fråga om inställande af den, de utsockne-frälsehemmanen i Halland ålagde ordinarie rotering. XVIII. B. 45, i5g. XIX. — N;o 85. i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o g, om bildande af undervisningsanstalter för skeppsbyggeri samt anslag dertill. XVIII. B. 45. A. 160. XX. E. 4o. ( 3o3 ) Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: -— N:o 86. i anledning af återremiss å betänkandet N:o 10, angående inrättandet af navigationsskolor, m. m. XVIII. B. 45. A. 160. XX. E. .06. — N:o 87. om beskattningen å stångjernstillverkningen i Riket. XVIII. B. 113, 174. XIX. Å. 236. XXIII. U. 246. XXIV. 437. A. 5o4. XXVI. E. 29.
Efter de långvariga discussionerna vid sista riksdagen i afseende på tullbeslämmelserna i taxan, fattade R. o. Ad. det beslut, att befria cancelliet ifrån utskrifning af allt hvad som dä vllrades i frågan. Vid denna riksdag hafva discussionerne om tullbestämmelserna visserligen icke upptagit så mänga plena och sä läng lid, och derigenom skulle visserligen prolocollet nu blifva mindre, än om allt hvad som sades vid sista riksdagen hade blifvit upptaget; men R. o. Ad:s flesta ledamöter torde lika med mig finna, alt intagande i prot. af hvad som vid de särskilda artiklarna i tulltaxan vid denna riksdag blifvit yllradt, icke kan leda till någon stor nytta eller vara för framtiden och för efterkommande af särdeles gagn. Jag tager mig derföre friheten föreslå, att. R. o. Ad. ville äfven vid denna riksdag befria cancelliet ifrån besväret att uppsätta detta protocoll, hvaröfver anteckningar ägt runi, och att endast likasom vid sisla riksdagen de meningar, som föranledi sådana beslut, hvilka afvika ifrån Ulsk:s förslag, måtte i största korthet intagas. Jag lar derföre äran föreslå, att R. o. Ad. mätte besluta, i öfverensstämmelse med hvad vid sista riksdagen ägde runi, alt de protocoller, som varit förda öfver R. o. Ad:s öfverläggningar vid pröfningen af tulltaxans särskilda artiklar, måtte utgå, förutom besluten och eu kort framställning af de meningar, hvilka förnnledt sådana beslut, som från Ulsk:s förslag afvikit, äfvensom förutom de reservationer, hvilka i anledn. af fattade beslut blifvit gjorde. Frih. Hamilton, Hugo: Jag anhåller att få instämma i hvad Frih. Palmstjerna nu yrkat. Likväl hemställer jag vörd - Den 20 Januari. 317 sami, om icke det vore skäl att den fiirsla dagens discussion, då de egentliga principerna för tull-lagstiftningen ufhandlades, och särdeles sakrika anföranden bär afgåfvos, borde i prot. qvarstå ; men att sedermera allt, som rör de egentliga lullbestämmelscrna måtte fä ur prot. utgå.
De kunna icke anse detsamma för ett intet, i jemförelse med den Kongl. Befallning, som nu bjuder, att antaga det stympade förslaget i en väg, som Grundlagen icke utstakat. Jag ber Eder, Mine Herrar! erinra Eder, att det är icke endast Kongl. Majrt, som har det ädla åliggandet att vaka öfver Formernes helgd, det åligger äfven Eder såsom medlemmar af Lagstiftningen. Huru fullgören J denna pligt? Måhända håfven J ej tillsett om sjelfva Expeditionen är i Grundlagsenlig form utfärdad. Är det rimligen öfverensstämmande med RegeringsFormens anda och föreskrifter, att de Stadfästelse-åtgärder och Nådiga Befallningar, som, med. anspråk på Lags förbindande kraft, emanera till Ridderskapet och Adeln, skola, utan att vara i StatsRådet af vederbörande Stats - I IO Den 18 November f. m. Secreterare föredragne, endast expedieras af HofCanzleren, hvars i ii §. RegeringsFormen bestämda föredragning inskränker sig lill ministeriella mål i Utrikes Statsministerns frånvaro och hvars enda beröring med Ständerna är, att öfverlemna propositioner? Stadfästelser af Lagförslag och (Befallningar med kraft af Lag, äro hvarken ministeriela mål eller propositioner. Man må nu åter möta mig med inkastet om praxis, och en praxis alltsedan 1810. Jag har förut på detta inkast lemnat ett svar, deri äfven alla andra considerationer, af huru stor vigt som hälst, involveras, och anser det öfverflödigt, att ytterligare utveckla ämnet. Jag känner alltför väl, att mitt personliga anseende är för ringa, för att i ett så grannlaga ämne, som detta med yttrande af min opinion föranleda Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln till Beslut, emot deras egen förut fattade opinion; men pligten, samvetet bjuder mig, — och alla considerationer måste vika. Äfven jag liar en utomordentlig stor vördnad för en Kunglig Befallning.
Ständers pröfning vördsamt öfverlemnas, med bifogande af Hedervärda BondeStåndets inom Utskottet varande Uedamöters reservation, samt under anhållan S Utskottets sida, att, till tiden* vinnande, nu få. i afseende på målets hnnskju. tande till Höglofl. Förstärkta StatsLl(skottet till godkännande framställa följande Voterings Proposition. Den som i enstämmighet med Hedervärda BondeStåndets förbehåll vid frågan, om ersättning af de till Hans Kongl. H öghet Kronprinsens förmälning och virkstalda utländska risa anvista medel, bifaller, att de 300 000 R:dr, som siola af Saltpeter fonden utgå, bora vid Bevillningssutnmans fördelning genom repartition 3 de öfrige Naringarne ersättningsvis, eller som vill sä. ga detsamma, genom motsvarande lindring, jordbruket till godo komma, voterar Ja j den det ej vill, Nej 5 vinner Npj, så kommer frågan om Saltpetter-fondens användande till ofvannnämnde behof ej att ega inflytande på allmänna BevilIningens fördelning. Stockholm den 13 Augusti 1823. Transumt af Protacallet , hållet i Riksens Hög* lif Ständers Bevillning!* Utskott den 13 Augusd 1823. BtviUningf-Utskotuit Bn&rtkanden.
Nu hade Claes gått ner till sitt arbete igen, och hon satt ensam kvar med en känsla af att ett helt moln af olycka hvilket ögonblick som helst kunde spola bort deras nya, spröda lycka. Hon hade följt honom ut i tamburen och kysst honom till afsked liksom alla andra dagar, utan att hennes ansikte ett enda ögonblick förlorade detta litet kyliga och 5 — om iwitRf be cwtc » t surL^iiiiAiivFne SMlgweReuRNiocfesn rfÄ&gt; Almcpiijt aui aoLvrcnl .lus pmiapo *: uxxlarii pur S.^l6nux-mir Nuolus IILJUIISSOII v Aoul ItWftcxpronciil; pår \ \ pi * ln:ntc,lair .. - vocu.s pour L ' .. luc£ä V la (onfiiYuar I b eouhiihitf Iquc 3c * rxlilwitiotT. ' UKiit cöardScb bc mcttic un tcnm ' il öcr&gt; anncmcute ruuiarjsct contr.iii \ :&gt; iiuproQn^^laaviliwtion.ctbt mjbrc plus ix-TUTih.Xui^ Jiufcjk^u Hldlmai. fin v, .S A fn. Sixtai « &gt; i F ™: lo&gt; rapportsuitmuiiiOfidUH.lnpi^uiition 60 " f} fiiuif. * 3 biqliitcct^bcc-rvil sur laauils PCposenl ii &gt;ä.iirt &amp; ' Gu^i) ' df ' ^a^flm Etals ct U ' bien - ctrc bes / .vuplcs " Huj .. eii !ll.iii,.llon. Ann / Ajiy.ttllolmorei fco.il HS,S06 bom el 65, 55p^- («mmM ^Vioniit.
Nyare forskningar hafva uppdagat, att ”Fredmans Epistlar och Sånger” allsicke utgöra ett fullständigt urval af hans dikter, eller en fullständig omfattning af alla dem, som bland de upptecknade voro de bästa. Noga betraktade, innehålla de hvad Skalden, med vänners hjelp, hunnit för tillfället sammanskaffa; troligen med tankar på blifvande fortsättningar. I företalet till ”Epistlarne” antyder ock Kellgren detta, då han kallar samlingen ”det verk, hvars början nu öfverlemnas i allmänhetens händer”. Redan året derefter utkom första fortsättningen – ”Sångerna” –; och ingenstädes är sagdt, att denna skulle förblifva den enda. Samlingens värde blir derigenom icke mindre dyrbart. Ty alla dessa stycken har Bellman sjelf öfversett och rättat; och visserligen kan antagas, att vi der äga de flesta af dem, som både i hans tid allmännast omtycktes och äfven företrädesvis infunno sig i hans egen hågkomst, när han, under sina sednare år mera sällan frambringande nya qväden, lät beveka sig att glädja någon vänkrets med sin sång. Om somliga bland hans nu förhandenvarande skrifter är uttryckligen tillkännagifvet, att de voro ”Inpromtuer”; om andra vet man det genom tradition; och äfven dessförutan kunde det lätt skönjas. Alla dessa äro visst icke jemnlika i poetisk förtjenst; få skulle uthärda att nämnas vid sidan af t. ex. den herrliga tacksägelsen till Abbé Vogler för hans orgelspel 76. Men väl gäller om de Bellmanska skrifterna öfverhufvud tagna, att de fullkomligaste äro de, som närmast bibehållit skaplynnet af improvisation. Också kunna vi, som nu lefva, blott på grund af dessa i någon mån föreställa oss hans tjusningsmakt såsom Improvisatör. Att hans samtida beundrade honom i främsta rummet såsom sådan, har berättats oss både af allmänna sägnen och af personer, som sjelfve åhört honom; det är dessutom tillfyllest bestyrkt genom Kellgrens företal samt Gjörwells och Thorilds vittnesbörd. Det sista, af mig på ett annat ställe anfördt, meddelar tillika i korthet en skildring af hans föredrag, sådant det var i hans fulla styrkas dagar 77.
Jag bekänner uppriktigt att jag icke trott, att ett så nyttigt förslag, för hvars verkställande tillgångar ingalunda saknas, skulle vunnit så litet afseende hos de föi enade Utskm, oell aldraminst hade jag väntat att det hufvudsakliga motståndet skulle kommit från en af Sveriges största skeppsredare; men då det bevisar att herrar skeppsredare icke för närvar, behöfva eller önska denna lindring, så vore det orätt atl mot deras vilja påtvinga dem en sådan förmån. Af det skälet och endast af detta skäl är det som jag finner, att annat nu icke kan vara alt göra, a 11 atl lorena sig uti Gr. von Plåtens reservation, som åtminstone har den löi tjenste!) att bereda ämnets fullständiga utredning lill dess bela skick, både på Svenska oell Norrska sidan, till en blifvande riksdag. Jag kan dock icke undgå att upptaga några af Ulsk:ns yttrade satser, hvilka 4*4 Den 27 Januari f. m. icke instämma med hvad verkliga förhållandet har visat sig vara. Det är hland annat upptaget såsom ett obestridligt factum, hvilket Utsktn icke gjort sig mödan alt närmare undersöka, att deu lill consulatet i Helsingör undantagsvis utgående afgift af 2 r:dr för däckadt och 1 r:dr för odäckndt fartyg, oaktadt detsamma derstädes hvarken lossar eller intager last, icke motsvaras af någon afgift från Norrska fartyg. Denna uppgift är oriktig; och om Utsktn icke velat tro de uppgifter, som af ledamöter i andra Stånd derom blifvit lemnade, så hade Utsk:n lätteligen kunnat skaffa sig tillförlitlig upplysning derom att, enligt en å Norriges Storthing antagen lag, är äfven för Norrska fartyg en dylik afgift gällande, ehuru icke lika med den sorn erlägges för Svenska fartyg; ty den utgör en Norrsk skilling för hvarje läst, hvadan således afgiften för större fartyg kan blifva större och för mindre fartyg mindre än afgiften för Svenska ferlyg; men den är ungefärligen densamma som äger rum för Svenska fartyg.
Alunbruk Krutbruk Färgerier Garfverier Kalkugnar Oijeslagerier Diverse personer, som ej höra till någon viss näring iordeboken an t fstid under uppförd mantal nago nta Hemmantal. — r1 3 Os: -1 CW O* & SZ 3 3 3* — CD cw 5 05 “S ' < Utsäde af Mantal. Uppskattnin värde. Till Berättelsen öfver Christianstads län för åren 1851—1855. På Landshöfdinge-Embetets vägnar: Carl Arch. Olsson. A. F. Lychou I i n o lii Christianstads Län. it -JR i tl r u tf. Bevillning. Efter 2:dra Artikeln. Efter lista Artikeln. Af Lön. Af Egendom och Rörelse. Efter 5:dje Artikeln. Rränvinsbrännings-afgift. Summa. Jordeboks och hemmantalsränta. Kronotionde. Summa. Arrende medel. Pastorers Kappella ners. Kyrkobetjenings. Summa. R:dr s. , R:dr s. r. Väghållning. Diverse afgifler, onera och allmänna besvär. Christianstads Stad: Hus och Tomter Jord Qvarnar, VattenDito VäderKlädes-Fabrik . Garfveri-Fabrik . Tobaksd:o . Färgerid:o . Spegeld:o . Kammakerid:o Urd:o . Bryggerier Apothek Artilleri-Tyghus samt Gevärs-Förråd Utrednings-Departements-Förråd Vendes Artilleri-Regementes Manege och Kokhus Kronans Kaserner inom Staden Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge Landshöfdinge-Embetshus Dito -Residens . Krono-Bageri Trivial-Skolhus med Boställe för Lärarne . Lankaster-Skola Läs-Sällskap Läns-Lasarett . Frimurare-hus . Sparbank . , . Rådhus Stadsvåg Efter :dra Artikeln Efter l:sia Artikeln. För Lön Jord, Hus. Tomter, Verk och Inrättningar. Borgerlig Näring. ?crsoner, som ej höra lill viss näring. Efter 3:djc Artikeln. Bränvinsbränningsafgift. Summa.