Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med dem står den controll tillsammans, som Utsk. alternativt föreslagit, och det heror således på R. o. Ad. att af dessa alternativer antaga det ena eller det andra; varandes del min öfvertygelse, all de båda leda till samma mål, ehuru de äro olika i tillämpningen. Haus Ex. Hr Gr. Löwenhjelm har visserligen rätt deruti, att R. St. vid afgörandet af detta ärende icke äro bundne af hvad K. M. i ett eller annat hänseende funnit för godt att besluta, utan kunna handla äfven i annan riktning, allt efter den öfvertygelse, som kan göra sig gällande; men då rättigheten till biläggningschartors begagnande var gifven, och dä K. M. i nåder förklarat det vara en skyldighet för alla emhetsmyndigheter, att, utom i vissa fall för de underordnade myndigheterne, med Den 8 Januari e. m. 123 biläggningschartor förse alla ulgåeende handlingar och expeditioner, så torde det icke böra läggas Utsk. till last, att det, vid uppgörandet af sitt förslag lill förbättrade controller mot missbruk vid handlingars chartering, lämpat detsamma efter redan gällande föreskrifter. Hr von Hartmansdorff: Jag har deltagit i det under dåniga belänk. ifrån Kammarrätten, hvilket till någon del grundlagt det förslag Trån Bevilln.Ulsk., som nu är under öfverläggning. Detta betänk, är, likasom Bevilln.Utsk:s förslag, att anse såsom ett försök att införa bättre controller, ändem man hittills baft. Jag är ej intagen af någon förut fattad mening i detta hänseende; men jag anhåller, alt få fästa B. o. Ad:s uppmärksamhet på åtskilliga omständigheter, hvilka jag tror böra i detta fall tagas i öfvervägande, på det att man hvarken måtte förhastadt ogilla hvad Bevilln.Ulsk. föreslagit ej eller allt för hastigt omfatta andra förslag, som här blifvit framställda. Saken delar sig i Hera frågor, af hvilka den första är: huruvida controller, skarpare och bättre lin de nuvarande, verkligen bchöfvas.
Jag föreställer mig, att R. o. Ad. likasom de andra tvänne Stånden, hvilka hafva emottagit en dylik inbjudning, torde hafva svårt att så obetänkt ingå på ett annat Stånds beslut, uti en så vidlyftig och så grannlaga fråga, som denna. R o. Ad. har säkerligen under de discussioner, som i flera dagar höllos rörrde detta ärende, gjort sig noga reda för detsamma, och Den 3 April f. in. 93 elium jag var af sjukdom Lindrad alt deltaga uti dessa öfverläggningar, så känner jag likväl, att R. o. Ad. med stor grannlagenhet derutinnan gått till väga. PresteSlls yttrande är dessutom remitleradt lill Statsoell Ekon.IJtskins sammanjemkning, lika med de andra Ståndens beslut. Der liar det redan varit under behandling, och det torde tillåtas mig, som sitter på den afdelning, der detta mål hnndlägges, att upplysa R. o. Ad., att åtminstone i andra eller tredje §§:na, nemi. angående klockaresysslans sammanslående med skolläraresysslan, är det hufvudsakligen i redactionen, som PresteSt. skiljer sig ifrån de öfriga Stånden. Jag får då hemställa, huruvida det icke vore lämpligt, att R. o. Ad. förklarade, att, sedan frågan nu en gång är återremitterad ifrån alla Stånden, det vore bäst, att Ulsktn behandlade densamma till sammanjemkning, och att R. o. Ad. sedan vill pröfva, huruvida någon ändring i det förra beslutet vore nödvändig till följe af svaret på återremissen. Likväl torde jag få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att här äro aine §§ af R. o. Ad. uppskjutna, nemi. 4 ocb 4 morn. af 5 §:n.
För verkställigheten af hvad Rikets Ständer sålunda i underdånighet hemställt, hlefvo serskilde Committerade, af Kongl. Maja i Nåder förordnade, och under den i5 No v. 1821 med instruclion forsedde. Uti afgifvet underdånigt Förslag lill en ny indelnings-jemkning för ProViacen, hafva dessa Committerade ansett den hittills varande Båtsmans-styrk an hora minskas med 249 man , samt i öfrigt projecterat en jemnare fördelning af Rotehållarnes förbindelser att underhålla den öfriga Indelnings styrkan, utgörande, uppå 911 dertill anslagna Hemman, ett antal af i2Öx Båtsmän. Sedan, af flere Rustoch Rotehållare inom Blekinge, underdåniga Besvär öfver Committé - Statssami Allm. Besv. o. Oec.-Utsh. Uti. N.o 92. 11 rades Förslag blifvit anförda, täcktes Kongl, Maj:t, genom Nådig Skrifvelse den 9 Maji 1826, anbefalla dess Befallningshafvande i Lånet att» efver hvad Rusthållarne, så väl å ena som andra sidan, andragit, med underdånigt yttrande inkomma, dervid Konungens Befallningshafvande egde att, rörande åmnet i hela dess vidd, utan hinder af hvad Kongl. Maj:t härutinnan redan stadgadt, sig utlåta. De förenade Utskotten, hvilka, uppå skedd förfrågan, erhållit den upplysning, att det från Konungens Befallningshafvande i Blekinge Lån uti åmnet infordrade underdåniga Betänkande ännu ej, vid medlet af nåstförflutne October månad, till Kongl. Maj:ts Krigs-Expedition inkommit, anse sig, vid så beskaffad! förhållande, och då de öfver den nya Indelnings-jemkningen anförda Besvär ännu åro af Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning beroende, icke kunna understödja Motionairernes begäran, att Rikets Hoglofl.
Gefleborgs, Wester-Norrlands och Jemtlands län. Lerbäcks bergslag. Södermanlands län. Lekebergs och Carlskoga bergslag. Nya Kopparbergs, Grythytte. Hellefors och Hjulsjö bergslager. Nora bergslag. Kalmar län. Dann emora-distrik t e t. Lindes och Ramsbergs bergslager. Norbergs och Skinnskattebergs bergslager. Östergöthlands län. Kongl. Maj:Ib Nåd. Proposition, N:o 86.
Jag har hufvudsak ligen anmält mig för att bemöta ett inkast af Hr Lefren och visa, att jag ej så alldeles utan grund yttrat, att Coost.- Ulsk. har motionsrätt. Andra inom af J7 §:n Riksd.Ordn. innehåller följande: ”Intet Utsk., Const. o. BancoUlsktn al”lena undantagna, vare berättigadt att väcka hägur lill afförande i R. Sits plena, eller att upptaga andra ämnen lin Denia September f. ra. ”de från plena remitterade,” &c. Jag tror således alt jag haft anledn. till min framställning. Hr Lefre'n har här yttrat, alt han, så länge han lefver, stall tala emot alla öfverträdelse!' af grundlagen. Detta är ett så ädelt beslut, att jag är öfvertygad att hvarje ledamot af R. o. Ad. vill biträda honom deruti; men jag hemställer, huruvida det väl parar sig dermed, att Hr Lefre'n yrkat, att Const.Utskrs ifrågavar. mern. N:o 33 utan anmärkn. skall läggas till handlingarna. Det innehåller likväl bestämda lagöfverträdelser. Bland annat stadgar 5 §:n Reg.Ftu, att Statsrådets ledamöter till antalet skola vara tio. Hvar och en känner nogsamt, att allt sedan K. M. sanctionerade R. St:s beslut om grundlagsförändringarna i afseende på Statsrådet, hafva 2tne platser i Conseljen varit lediga och Statsrådet således under hela denna tid incomplett; följaktligen har, genom detta förhållande, en öfverträdelse af 5 §:n Reg.- F:n ägt ruin. 8 §:n Reg.Ftn omtalar hvilka mål samtlige Statsrådsledamöterne skola öfvervara, och då det ej är tänkbart, att under en tid af flera månader mål af sådan beskaffenhet icke skulle hafva förekommit i Statsrådet, och Const.Utsk. derjemte bestyrker att de verkligen förevarit; så är äfven i detta fall grundlagen öfverträdd.
Deportationen till de andra Ständcn uppropades och afgeck under anförande af Grefwe borner, Oonan, medfö rande det nyst justerade Protecolls-Utdraget. Upplästes Bewillnings-Utffottets Memorial af den 4 dennes, innefattande afstyrkande ä Riksdagsmannen ^o!i-»n Owgon l^ongyLrtzs gjorda hemställan om lindring i Bewillning för Gcstriklands Allmoge, samt ä Riksdagsmannen k-l3ns Nilsons frän Norra Helsingland gjorda förslag om stadgande af en afgift för Caracterer utan ätföljande embete eller tjenst. Ladcs pä Bordet. Föredrogs ä nyo Constitutions-Utffottets, i sista pieinim pä bordet lagda Memorial, innefattande förslag till en tilläggning i 14 8- af Jnstructionen för Riksens Ständers JustitieOmbudsman. Bifölls. Likaledes, föredrogs ä nyo och bifölls Bewillnings-Utskottets den 4 October uppläste Memorial, i an'edninr af Herr von l<rnu8 hemställan, rörande Bewillnings-uppbörden tvid Regementerna. Widare upplästes ä nyo och bifölls Bewillnings-Utskottets, uti Memorial af den 2 October, aflemnade tillstyrkanden i afseende pä Riksdagsmannen ^nclc;r8 01880N8 äskade förklaring af wisia delar uti Bewillnings-Förordningen. Ytterligare, wid förnyad föredragning, bifölls Bewillnings-Utskottets, i sista klenum upp lästk - Z84 Den 6 October. läste tillstyrkande, rörande fortfarande till nästa Lagtima Riksdag af den förstening i Bewillning som i Bewillningö-Förorda ngen blifwit tillerkänd Städerna Uddewalla, Amal, Upsala och Ostersund, samchJnwänarne i Westerbotten och den Norr omOre-Elf belägne del af Nordmalings Socken.
Nu har man fått höra dess parodi. Var alltså hr Sellman relativt bättre som denne riddare, maste dock erkännas, att kamraterna nu fatt hörbarare och hörvärdare ställföreträdare än i våras. Hr Strandberg sjunger mycket fromt sin lilla fromma lied, hr Nygren — fac-totum Nordquisti — sjunger duktigt sin duktiga cantilena o. 8. v. Orkestern har i denna operas ouverture en af dessa bataljhästar, som liknande pianisternasLizst-rhapsodier,Tausig-transkriptioner eller Kalkbrenner-variationer, aldrig uraktlåter att inbringa sina ansträngda och af det myckna ramlandet, skalandet, blåsandet, gnidandet och luckdaskandet alldeles kräftröda exekutörers forsande applådströmmar. Efter ouverturerna till Don Juan, Friskytten eller Trollflöjten applåderas ej hälften så mycket. Också taga ej dessa kompositioner orkesterherrarnes kroppar på långt när så mycket i anspråk som Wagner, hvilken nog visste hvad han gjorde, när han undandrog sina herrar ur publikens åsyn. I » operornas opera », som hr Nordquist låtit sig angeläget vara att vidmakthålla på spellistau, ha åtskilliga rol-förändringar yppats. Så har hr Nygren avancerat från Masetto till Leporello, hr Grafström ryckt in i Masetto och frök. Klemming efterträdt frök. Riego som Donna Anna. Fröken Klemming har af en betuttad recensent blifvit förklarad såsom öfverlägsen flera decenniers Annor i dennaopera. Enär under denna tid såväl fru Michaéli som fru Sten-hammar och fröken Pyk utfört partiet, så må väl med fog stora anspråk bli följden af denna rangrulla. Pauvre demoiselle! Mot sina fiender reder mau sig nog, men — Nu är att märka att Mozarts qvinnopartier i motsats mot operadirektörers vanliga dumma åsigt alls icke äro några lätta uppgifter för hvilken nybörjerska som helst.
Derföre gjorde de Judar, som på bygdene och i småstäderna bodde, den fjortonde dagen i den månaden Adar till en vällusts och glädjes dag, och sände den ene dem andra skänker. Och Mardechai skref allt detta som skedt var, och sände brefven till alla Judar, som voro uti all Konung Ahasveros land, både när och fjerran; Att de skulle vedertaga och hålla den fjortonde och femtonde dagen i den månadenom Adar, hvart år; Efter de dagar, i hvilka Judarna till ro komne voro för sina fiendar, och efter den månaden, i hvilkom deras sorg och glädje, och deras gråt i vällust vänd vardt; att de skulle dem hålla för vällusts och glädjes dagar, och sända den ene dem andra skänker, och dela med de fattiga. Och Judarna togo dervid, och gjorde som de begynt hade, och det Mardechai till dem skref; Huruledes Haman, Medatha son, den Agagiten, alla Judars fiende, hade i sinnet att förgöra alla Judar, och låta kasta lott, till att förskräcka och förgöra dem; Och huru Esther hade ingångit till Konungen och beställt, att hans onda uppsåt, som han emot Judarna tänkte, måtte genom bref vändas inpå hans hufvud; och huru man honom och hans söner hade hängt i galga; Af hvilko desse dagar kallades Purim, efter lottsnamnet, efter all detta brefs ord, och hvad de sjelfve sett hade, och hvad till dem räckt hade. Och Judarna togo det uppå sig och sina säd, och uppå alla dem som gåfvo sig till dem, att de icke ville gå härifrå; Att de ju ville hålla dessa två dagarna hvart år, såsom de föreskrefne och förelagde voro, så att desse dagar icke skulle förgätne, utan hållne varda, barn efter barn i alla slägter, i all land och städer; det äro de dagar Purim, hvilke icke skola brutne varda ibland Judarna, och deras åminnelse icke förgås när deras säd.
Angående spinnhusafgifternas beräknande inhemtas för öfrigt af åtskilliga äldre handlingar, bland annat: Att Motioner i Borgare-Ståndet 1862. 433 att publikationen elen 9 Oktober 1727 angående fondens förökande för spinnoch rasphuset, hvaraf de husfattige en fjerdedel tillkomme, upptager allenast afgifter dels för fastebref med * %, dels för åtskilliga handelsvaror och dels för connoissementer; att enligt Kongl. Resolutionen på Städernas besvär den 12 Juli 1731 § 19 den af Rikets Ständer beviljade fonden af tärande varor till raspoeh spinnhuset skulle den 1 Juli alldeles upphöra och koinme en ny fond dertill att tagas på sätt, sorn Kongl. Maj:t med Rikets Ständers godtfinnande förordnat; att publikationen den 10 Juli 1731 ”angående den förbättrade fonden till raspoch spinnhuset i Stockholm” innehåller, det Kongl. Majit förordnat att den förra fonden dertill af tärande varor skulle upphöra och i det stället betalas: vid alla köp af fast egendom i Stockholm ^ %>, af allt hvad publikt på Banken köptes J %. för åtskilliga varor vissa belopp, af Komedianter m. fl. samt af krogar, kaffehus m. m. särskilda afgifter, äfvensom penningeböter för olofligt spel m. m. voro till rasphuset anslagne; hvaremot här icke omtalas någon skyldighet att erlägga afgift för testamenten; att en den 22 Juli 1735 utfärdad ”Taxa till spinnhusfondens uppbärande i Stockholm och Göteborg samt de smärre stapelstäderna såsom ock uppstäderna i gemen öfver hela riket” upptager afgifter för alla köp af fast egendom i städerna, af allt hvad publikt pä Banken köptes, för en mängd specificerade varor, af k.omedianter och krogar m. m. äfvensom böter för olofligt spel; men icke heller i denna taxa omtalas afgift för testamenten; att, enligt Kongl.
Haga lustslott erforderliga byggnadsoch reparationsarbeten, tillstyrka, att Rikets Ständer bevilja de medel Kongl. Maj:t härtill äskat; varande, på grund af hvad Utskottet här ofvan hemställt, å närlagde Tab. Litt. B. uppfördt ett belopp af tillsammans 199,075 R:dr såsom anslag för en gång till tillfälliga belopp under denna Hufvudtitel. l2:o Under åberopande af Dess i sammanhang med frågorna om regleringen af utgifterna under Riks-statens 9ute Hufvudtitel framställda förslag om beviljande al pensioner för åtskilliga till framlidna H. Maj:t Enke-drottning Desiderias hofstat och betjening hörande personer, har Kongl. Maj:t begärt, att den del af dessa pensionsbelopp, som borde utbetalas för tiden intill nästa statsregleringsperiod, eller från och med den 1 Maj 1861 till 1869 års slut, nu måtte af Rikets Ständer anvisas såsom extra statsanslag för en gång med 32,456 R:dr. Utskottet, som ansett lämpligast att denna fråga behandlas i sammanhang med Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga förslag om pensioners tilldelande åt en del af Hennes Maj:ts hofbetjening, kommer att, uti sitt utlåtande angående 9 ide Hufvudtitelns reglering, meddela yttrande öfver Kongl. Maj:ts nådiga framställning rörande utbetalningen af ofvanberörda extra anslagsmedel. 13:o Slutligen har Kongl. Maj:t föreslagit, att Rosersbergs Slott, som af framlidna II. Maj:t Enke-drottning Desideria innehafts såsom enkesäte, men, jemlikt nådigt Bref den 9 Februari 1861, tills vidare blifvit öfverlemnadt till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, måtte äfven för framtiden med samma anslag, som hittills få af Kongl. Majit lika med öfriga lustslotten disponeras. Enligt hvad Utskottet inhemtat, hade Rikets Ständer vid 1818 års riksdag utsett Ulriksdals Kongl, lustslott till enkesäte åt Hennes Majit Drottningen Desideria. Sedan likväl Kongl.
Och hvilka blixtars sken sig bland de skuggor mänger, Som lagrens löf kring Pinden bär? Olympen rörs, och Norden skallar Af folkens sammanljud och krigets åskas knallar. Tyst, yra, djerfva hop! J Snillen, vaknen opp! Ur edra grafvar gån vid glansen af ert hopp! Den gud, som dag åt verlden skänker, Den gud, hvars anda lifvar er, På ljusets vingar stiger ner, Och himlen sig mot jorden sänker. Den unge skalden vänder sig nu till årets månader med en helsning, som sedan rigtas till November särskildt (den månad, i hvilken den nykomne Prinsen var född): Re’n Ödet öfver oss sin bana öppnat har. J, Tidens lätta barn, som, i det lopp J tagen, Än, våra sorgers här i edra fotspår dragen, Och än, ur Gudarnes förvar, De blida nöjen hämten neder, Som le i edert sköt och flygta bort med eder: Ho är det af er flock, som nalkas oss i dag, Af tusen åldrar följd, som dyrka dess behag? I glömskans djup sig qvalen välta, Vid blicken af dess majestät; Och molnen, under hennes fjät, I perlor öfver fälten smälta. Af de tvenne slut-stropherna är den ena rigtad till den store Gustaf Adolf, den andra till hans späda namne: Du, Kungars eftersyn, som Sverige dyrkat har! O Du, för hvilkens fot Europa föll och skälfde; Som, stor utaf de värf ditt gudasnille hvälfde, Dock större af ditt hjerta var! Från hjeltars boning skåda neder; Se ner ibland det folk, som än ditt stoft tillbeder; Se, vid din fordna thron, uti dess ömma famn, En telning af Din ätt, en Prins utaf Ditt namn! O, måtte han oss återgifva Ditt hjeltemod, Ditt hjertelag! O, måtte hvar hans lefnads dag En afbild af Din himmel blifva! Prins, hela Atlands hopp, och Vasars rena blod! Försmå ej denna röst, som sanning styrka gifver: Din rätt är Svears thron; men vet, det snillets blifver,
Jag tillstyrker således äfslag å Konungens Nådiga proposition; men jag önskar derjemte ett förslag till en bättre, mot ändamålet svarande inrättning, ån OpinionsNämnden, synnerhet i sin nuvarande organisation; nemligen, antingen Nämndens tillsättande genom val af särskildta Deputerade frän livart Lån, eller den hittills varande Nämndens reformerande genom ett större antal Ledamöter, genom af skaffandet af första frågan som till Nämndens besvarande framstålles, och hvars besvarande kan kasta en obestämd skugga på alla Domstolens Ledamöter, om också endast en Ledamot åsyftas, eller genom öppen votering, hvilken, om ej vid alla tillfällen, ännu den båsta, åtminstone är det dä, når icke blott den röstande individuella, utan den allmänna opinionea skall uttryckas. T&ai 12 Ifovember ], ml Bilaga till PlemProtpcollet för d. 22 November, förmiddagen. N;o x. Herr Hammarjkjöld, Lorenzo: Icke närvarande på Riddarhuset når Betänkandet i anledning af den väckte motionen om samtelige våra LåroVerks Revision till öfverläggning föredrogs, och således icke kunnande taga del i discussionen öfver detta så högst vigtiga ämne, måste jag anhålla att få underställa Högloflige Ridderskapets och Adelns pröfning några anmärkningar, huruvida de finnas förtjente att, jemte hvad af andre värde Ledamöter blifvit yttradt, åtfölja återremissen till Utskottet. Den anda, som så långe, med skråmåssigt nit sökt att undandraga våra Läroanstalter fjån offentlig granskning och harmfullt tillbakavisat hvarje mot dem yttrad anmärkning, hvilken ej från skrået utgått, denna anda har äfven i det nu ifrågavarande Utlåtandet gjort eig gällande. Öfvertygad att ingenting mera skadar allt hvad vettenskaplighet i allmänhet rörer, ån hämnad granskning; måste jag kånna mig handla i högsta gred pligtvidrigt, om jag icke också mot detta evasiva Utlåtande höjde Prn 22 Iftvember f, m. min röst.
23alanccrabt forflott titt liqötberanbe af foflnaber för ftfll. fttifös bag, för bmilfct förflott rebomiéning är gflcmnab i,a73: 1. 9. Utbetalte fovftott, r genom afgtfwonbe veböansnin# gav, tomma att fotfvotnna. ©ill beftribanbe af foflnaber t cd) för $ibningés@tämplingeu . a33:14.10. ®tto af manliga ©rpenfer [arnt SJättegångösUtgifter mib tttifös gälbö©ontoirct ... 83:31. Biörck. bilaga Litt. B tilt R:S St:S, år i835, förfamlabe ReoiforerS af Stats* 53anco* od) RtfSgälbö*J'3 erfelt 23eråtteffe, angöettbe RifSgälbökontoiret.) Utbtag ur 9£d?enffaperne, forn trifar for^dllanbet meb ^tf^dlbS^ontoretS enfftlba ^nfomftcr o$ Utgifter dr 1833, 3 »t f o m f t c r. allmän 23crt>illning: Si b n tit gö*St arniel* Afgift: fcbererab frön CanbSorterne 1,755:39.10.
Gud förskone oss för äktenskapet! Så hade hon tänkt, då hon var sexton år, så tänkte hon ännu, tio år senare. Hon hade under sina tjensteår observerat andra klasser, först de små halffattiga familjer, der hon tjenat som barnflicka. I intet af dessa hus hade hon haft lust att byta med frun. Hos en enda familj såg hon kärlek hos mannen, men der var frun en glad själ, som inte brydde sig ett dugg om den stackars lille häradshöfdingen, hennes man. Han var obetydlig och ful, litet sned och småfnaskig, hon deremot var ståtlig, vacker och talangfull. Han, mannen, var den ödmjukaste af hennes beundrare. Hon var honom icke otrogen, nej, visst icke. Hon var tvärtom riktigt utmärkt, vänlig och öfverseende med honom, glad och lekande. Hon lät sig dyrkas af ett par i stöten, det var i synnerhet en. Nå, han dränkte sig också, stackarn, hon hade visst varit för hård. Nadja fann, att hårdheten hade sina gränser. Det var det enda lyckliga par hon kunde påminna sig ha sett... De hade naturligtvis inga barn, hon var der som springflicka, och ett spring var det! I alla de andra husen hade kärleken varit på andra sidan diket. Eller ock hade frun haft det kärleksfullt sjelf, medan mannen... Nå, Nadja trodde inte på gift kärlek. Och modern, som på hennes invändningar alltid sagt: Du har inte varit i några ordentliga hus, Nadja, du kan inte döma rättvist. Jo, det var visst så. Hon trodde alls icke, att det i de ordentliga husen var annorlunda. Det skulle man inte inbilla henne. Det gungade så behagligt i kupén, knyckte till, så att hon icke precist kunde somna, men vaken var hon inte heller. Hon tänkte på sina personliga erfarenheter. Den ena efter den andra passerade ännu en gång revy, denna gång liksom mindre ytligt... Adolf, hvarför blef det aldrig någon kärlek dem emellan, ehuru hon Nåja, hon var så barn. Det som fängslat henne var hans snygghet. Det kunde inte nekas, det var någonting hon hade af modern, men icke på det viset. Hon, Nadja, ville ha allt färdigt. Hon ville njuta strax.
Och Lenalx, Uhland - kort sagdt, hela raden af Germaniens framste skalder prisa i samklang Heidelbergs lyckliggorande, sinneslugnande skonhet. Och sjalfva Voltaire med sin brist pZi vlirme, han sager dock: - I1 ne faut pas passer 51 Heidelberg, il faut y skjourner, iI faudrxit y vivre! - .Men skanast sjunger dock Sydtysklands framste skald i v h a dagar, Heidelbergs alskling, han, som ar en stolthet for ~ d e s Friihlings P f a l z ~ i dess helhet, han, till hvars ara man i detta skona lands skonaste nejder. finner monument och areminnen, Ekke
5ftcD bibehållande fyufmitöfabligen af förut ftaDgaDe grunDeriför 0tämplaDe $3apperö*afgiftcnS bcräbning od) utgäenDe, l>afme <3Ci Docf anfort ätjbilltgaIför* änDringar, fa rödt bäri, forn i fpnnevfyet uti bontrollcrna öfwer namne c afgift 3 bel/öriga utgöranDe, mara af befyofmet päballaDe, DemlfJBi, utijajiätcn fFrif? melfe Don 7 Sftaj imtemaranbe är, mcD öfmerlemnanDe af förjlag till ni) <§ör* fattning i ämnet, l)oö ^ongl. 2Diaj:t i unDerDänigI)et anmält od) l)cmftäilt. §. 25. (Sfter öfmcrmäganDe af fymc.D f)öé Df; förefommit i affcenDe ä grunDcrna od> mtlforen för löränminö; bränningens? utöfning, fyafmc f2Si, mcD bibefyällanDe IjufmuDfabligcn af Dc fraDgänDen, fymilba innefattas? uti Den af ifongl. $ftaj:t Den 6 Slugufti 1841 utfdrDaDe näDiga $örorDning, Docf anfelt De föränDtingar Deruti böra äga runi, att afmerfningsförmägan l)os? bränminöbränntng&rcDtbap i 3:Dje, 4:öe od) 5:te blajjerna, äfmenfom l)Os? ängapparater i allmänhet, beräf* uas? ffögre än förut, fanit afgiftem.t för Dcfa rcDflfap od> apparater följabteli* gen förlföjaö; att