Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dervid har Utskottet, utan att vilja ingå i en delta Utskott ej tillkommande tolkning och förklaring af grundlagarnes rälta mening, dock ansett sig icke kunna underlåta alt först och främst yttra sin åsigt, i, afseende på det, vid flera tillfällen, framställda påståendet, att Stats-inkomslernes ingående lill Riksgälds-Contoret vöre oförenligt med de för deras förvaltande och användande i Regerings-formen meddelade stadganden. Att de härom väckta förslagen likväl ej ansetts bokstafligen strida emot grundlagarnes lydelse, synes den omständigheten ådagalägga, att, under de flera Riksdagar, då desamma hos Rikets Ständer förevarit, icke inom något Riksstånd en på 55 § Riksdags-Ordningen grundad vägran af proposition å bifall lill desamma, så vidt Utskottet kunnat inhemta, någonsin ens ifrågakomma. Tvertom har Constiiutions-Utskottet vid 1828, 1829 och i83o årens Riksdag emot Konungens Rådgifvare anmärkt deras afstyrkande af bifall till Rikets Ständers förslag om tullmedlens levererande till RiksgäldsContoret , samt dervid förklarat della förslag tillhöra sådana af Rikets Ständer gjorda framställningar, ”sorn, efter Utskottets öfvertygelse, ej inneburit ? i/t got stridande mot conslitutionella principer eller mot rälLsoch biliighetsgruhder och följaglligen syntes hafva bordt af Konungens Rådgifvare understödjas.” Uti Regerings-formens här ofvan åberopade 64 § stadgas visserligen, att alla till Stats-Verket af Rikets Ständer anslagna medel skola vara under Konungens disposition, att lill de af Rikets Ständer pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas; likasom i 68 § förbjudes ali, under någon förevändning eller med hvad villkor, som helst, från Riksgälds-Verkel rycka de dit hörande och anslagna medel.
Svar I: 354. Akademi, Krigs-, lönförbättring för LärareStaten der, Remiss II: 4g4, S, U. Bet. iiV: io5i. — Landtbruks-, dess Modeller till redskap, Remiss II: 4gg. E. U. Bet. VIII: i32. Besk IX: 121. 127. i32. i36, - dess Central-Verkstad ai. m., Remiss II: 523. 531. E. U. Bet. VIII: 3ij. Besk IX: 2Ö2. 255. 258. 25g. — -Hemman, med flera, Skattelösen dera, Remiss II. Allmänhet, se Menighet, Allmänna Medel, som af serskilde Kommitteradc förvaltas, se Krigs fonden. Allmänningar, på Öland, betesrättighet der, Remiss II: 452. E. U. Bet. VIII: 647, Resi. IX: 45o. 455. 462, 470, — se äfven Skogar Allvar, Utmark på Öland, se Allmänningar, 4 Register. Anläggningar, i Carlskrona, understöd derför, Remiss II: 470, S. u. Bet. IV: 65. Remiss II: 555. B. U. Bet. VI: 0o5. Anmärknings fri g or, sorn af Utskott väckas, serskilda tankar dervid, C. U. Bet. lil: 26. -— deras behandling lios Riks-Stånden, C. U, Bet. lil: 63. Besl. IX: 617. Arbetsfolk, i Riket, dess rättighet att söka arbete, Remiss II: 448. E. U. Bet. VIII: 70. Besl, IX: 67. 76, 83- io4. __ vid Bruken, förbud emot öfverflödigt, Remiss II. 4g8. Bev. o. E. U. Bet. V: 123. Besl.
SI ull igen och hvad beträffar ej mindre den af herr prosten Arrhenius yrkade förklaring, huruvida icke dagsverken till kyrk o-byggnad böra utgöras äfven för sådane hemman, hvilka begagnas såsom utbruk, äfvensom om icke statfolk i allmänhet må anses utgöra matlag och såsom sådane vara pligtige att uti en dylik byggnadsskyldighet deltaga; än ock en del motionärers förslag om förändrade bestämmelser i afseende å likstols-afgiften jemte öfrige preslerskapet tillkommande rättigheter; så få Utskotten, dels i afseende på det förra af dessa förslag, vördsamt förklara, att, då det måste vara svårt, om icke omöjligt, att, rörande rätta förståndet af matlag, uti ärende. ls nuvarande outredda skick, åstadkomma en sådan förklaring, att detta begrepp derigenom för hvarje serskildt uppkommande fall kan anses fullt bestämdt, Utskotten, vid sådant förhållande, ansett någon annan utväg för frågans lösning icke vara att tillgå, än det förslag till utredning i ämnet, som af Utskotten redan blifvit afgifvet och till hvilket Utskotten således få i förevarande fall hänvisa; dels ock, hvad angår de gjorda fraraställningarne om ett förändradt sätt för presterskapets aflöning, vördsamt erinra, det Rikets Ständer, i anledning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets Utlåtande n:o g6 redan fattat sitt beslut i detta ämne, i anseende hvartill något yttrande öfver sistberörde fråga icke torde erfordras. Stockholm elen 19 September 1848. Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, ft:o 54. 7 Reservationer: af herr "refve Sparre, E.\ '”Uti den af Utskotten i afseende å irsla punkten af delta belänkande uttalade Åsigt, att *'de gjorda framställningarne forde förfalla”, liar jag för min del icke kunnat instämma.
Borgare-Ståndet uti ingifvet memorial, som blifvit till Lag-Utskottet remitteradt, väckt det förslag, hvars innehåll ofvan är angifvet. Fråga om sålunda inlösta hemmans natur af aflinge eller arfvejord förekomme ofta under lngskipningen, och den borde, enligt motionärens tanke, af lagstiftningen besvaras. För dess besvarande på föreslagna sätt åberopade motionären, att den, som skalteköpt ett kronohemman, onekligen också dertill förvärfvat sig eganderätten.— filen ehuru Utskottet fullkomligt instämmer i den af motionären sålunda uttalade grundsats, kan dock Utskottet icke understödja förslaget om densammas stadfästande genom positivt lagbud. I lagskipningen är redan, såvidt Utskottet kunnat inhemta, motionärens princip allmänneligen antagen; och då den väckta frågan i allt fall är af beskaffenhet att böra besvaras icke af lagstiftningen, utan af doktrinen, anser sig Utskottet ega fullgiltigt skäl för sin vördsamma hemställan, att ifrågavarande förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Jan. 1800, kl. 2 c. ro. Utlåtande, i anledning af remiss utaf Kongl.. Majds nådiga skrifvelse med de af särskilda KommiUerade afgifna underdåniga förslag angående kommunalstyrelser. Denna nådiga skrifvelse, som, enligt hvad till Utskottets kännedom kommit, af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Välloll. Borgare-Ståndet remitterats till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet’, har deremot blifvit af Hö°:v. Preste-Ståndet samt o Ö Hedervärda Bonde-Ståndet till Lag-Utskottet öfverlemnad; men då den fråga, som deruti innefattas, icke är af beskaffenhet att kunna hänföras tili allmän civil-, kriminaleller kyrkolag, utan är af natur att beröra de allmänna hushållnings-anstalterna i riket, samt genom den nådiga skrifvelsen, hvilken icke innehåller någon Konungens proposition, Kongl.
I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröslat Nej, Ridderskapct och Adeln bifallit den framställde propositionen till återremiss. Härvid hördes några ropa Nej. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Måhända, om Herr Grefven och LandtMarskalken ännu en gång täcktes framställa proposition till bifall å Expeditionen, att Ståndets svar kan med mera tydlighet utrönas. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att sedan proposition blifvit framställd, om den vid ExpeditionsUtskottets Förslag gjorde anmärkning borde föranleda till Förslagets återremitterande, och berörde proposition, efter hvad Hans Excellence förnummit, redan blifvit af pluraliteten med Ja besvarad, ansåg Hans Excellence sig nu mera icke kunna vidare framställa någon proposition i ämnet. Herr von Hartmansdorff begärde votering. Herr Cederschjöld: Den underdåniga skrifvelse!! till Kongl. Maj:t måste nödvän - 102 Den ii November f. ni. di^t vara i öfverensstämmelse med det beslut vi förut fattat. Jag anhåller derföre, att vi må få höra orden i beslutet uppläsas; ty i fall den nu omtvistade frågan der finnes, bör den ock komma in i den underdåniga skrifvelsen, samt en återremiss då äga rum. Finnes den åter icke i beslutet, kan den icke eller komma in i skrifvelsen; och en återremiss tjenar då till ingenting. Undertecknad RiddarhusSecreterare: I anledning af hvad Herr Cederschjöld yttrat, får jag äran upplysa, att Rikets Ständers beslut blott innefattar bifall till Statsoch EkonomiUtskottens Utlåtanden N:is 10 och 52, hvaruti upptages Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, derå Utskotten tillstyrkt bifall. Huru man åter rätteligen bör förstå ordalagen ej mindre i den Kongl. Propositionen, än i Utskottens Utlåtanden, derom tilltror jag icke mig att dömma, destomindre som meningarne derom lära varit ganska delade.
Prat. 1862 & 1863. 4 Samt. 1 Afd. 3 Band. 14 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial N:o 168. lade i hans vid nästföregående punkt här ofvan omförmälda reservation, gjort enahanda hemställan, som der förekommer, dels angående den årliga trafikinkomstens användande till liqviderande af ränta och amortering utaf lånesumman samt aktieegarnes frikallelse från skyldighet att, för sådant ändamål, utöfver det inbetalda lånebeloppet vidkännas någon utgift, dels rörande Riksgälds-kontorets rätt att utse en ledamot i den blifvande bolugs-direktionen. Såvidt af de Utskottet tillhandakonoria diskussionsprotokoil kunnat inhemtas, har denna punkt blifvit återremitterad, hufvudsakligen i samma ändamål, som föranledt återremissen af 31:sta punkten, eller på det att Utskottet måtte komma i tillfälle att föreslå så beskaffade föreskrifter, hvarigenom det för arbetets utförande bildade bolag befriades från åliggandet att för lånesumman ställa sådan borgen, som af Fullmägtige i Riksgälds-koutoret kunde godkännas. Härförutan hafva några talare förordat bifall till Herr Nordenfelts reservation, i hvilken reservanten sökt ådagalägga att, i stället för den föreslagna kanaliseringen af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn, emellan dessa punkter borde anläggas en jernväg, för hvars tillvägabringande det skulle vara tillräckligt att anvisa ett lån af högst 700,000 R:dr R:mt, på de vilkor, som för lån till bibanor vid denna riksdag blifvit stadgade.
Jag deremot anser att Frih. Klingspor, mer än de fleste och kanske mer än någon, tagit denna fråga ur sin rätta synpunkt, nemi. den att betrakta i afseende å Konungens rådgifvares ansvarighet, mindre de af Const.Utsk. i anmärkn:s-memor. uppgifna 72 punkterna, än det systeme som denna Regering följt. Jag delar med Frih. Klingspor den tanke, som jag för min del icke tror vara hans ensam , utan äfven de fleste oprivilegierades, men derför icke mindre upplysta medlemmars inom vårt samhälle, nemi. att hvad som mest ligger den afträdda Styrelsen lill last, är dess brist på sympathi för det conslitutionella systemet och de ide'er, som till följe af detta systeme gjort sig gällande. Bevis för denna brist på sympathi, är Regeringens förfarande i afseende på befordringar och yttranderätten. Hvad det förra beträffar, så har Frih. Klingspor, som jag tror, ganska riktigt sagt, att grunderna för befordringar i allmänhet varit favoritism och hvarjehanda considerationer. Denna tro är äfven allmän, och en allmän klagan har försports deröfver; men hvad jag tror ännu mera i detta afseende böra läggas Styrelsen till last, är, att den vid flera befordringar hyllat yp - Den 3 Juli e. m. 25g pigheten, flärden och medelmåttan, — är, att den ej begagnat sin helsosamma rättighet att från förtroende-embeten skilja personer, som, efter det de fått detta höga uppdrag, icke allenast ådagalagt mindre skicklighet vid embetets utöfning , utan, hvad ännu värre är, gjort sitt uppförande tvetydigt i afseende på sedlighet och redlighet. Man talar vanl. om, att det är en brist på ämnen. Från alla sidor har jag hört en sådan klagan, som jag anser vara riktig och en naturlig följd af ett befordrings-systeme, så beskaffadt och så länge följdt, som detta varit.
Den 2g Junit. med mindre jord-storheters förtryckande, oaktadt denna mantalögrund icke ivid Landtmätare delningar fär nyttjas, utan alltid derwid anwändas ortens brukbara säkraste grunder emellan bade hemman utom och inom bylag, lika anwändbara som lätta at nu följa bäde til inquarteringsoch stjursnings-beswärct; ty siere Hamder hafwa redan inom sig antagit och utdelat sijutsfördelningo derefter, hwarwid jag med wisihet får nämna Åkerbo Härad uti Wcsteräs Län, säledes är bewist möjlighet wid utöfninZen. Det är sä mycket nödigare at nu härom noga öfwerlägga, dä Ridderstapet och Adeln icke är ensamt tillhörigt at tala för all frälst jord, sedan hälften deraf redan är gängen utur Ständets ägo; men mest tillhörigt den clasi af aktningswärde Jordägare, hwilken ännu ätminstone obilligt om icke orättwift är utesluten ifrån öfwerläggnings-Mt härom, och warande utan någon representation wid Riksmöten , hwilka dock uti sednare tider köpt denna jord dyrt efter desi beskattningsförmoner. All rättelse til jämnare fördelning bör derföre icke beslutas til lika methode öfwer he-^ la Riket, ty hjelpen stall werka särskilt inom hwarje Härad, säledes bör rättelsen äfwenwidtagas pasiande innom hwart Härad, ty all relation emellan hemman gär uti denna fräga Erig utom Häradet, men emellan indelte och oindelte Den 28 Junti. 94? drNdelke mantal derinom, hwatest allä onera och olikheter äro kände - som äsyftad rättelse kan tarfwa. Onekelig är den sanning, at Härader Nätmast riggande wid stora wandtingswägar söt dnrchmarscher och Krono-transporter, äfwen deraf obilligt och hardast tryckas, til och med öfwer deras möjeliga förmäga, ty wid hemman uti Orebro Län och Fällingsbro
IIIlderZ andragit och hwarmed jag förenar mig i alla hufwudsakeliga delar, torde det killätas mig ett widare utredande deraf, arr den summa, som ärligen erfordras för att i betydelig mohn förbättra Civile EmbetS, och Tjenstemäns löne-wilkor, icke upstjger till del belopp, att de ju icke med Skals-Werkelö u» reglerade inkomster ffulle kunna blifwa att Ullga. Uti dm urrättade ech uu af Wällöf!. Stänbek öswersedde Riks»Sraten finnas efkerstrifne Löne 2lnsiag Hela St :n ärligen. Kongl. Swea Hof.NZtt , R:dr 15,859- Götha Hos-Rärr - 12,2-6. Krigs Hofrätten « 2,675. Kongl. Maj:tS Cancelli.' » « 23,252: 8. Kammar Collcgium - 25,558: 6. StakS-Conroirec » - 8,766: Z2. BergS-Collegium 12,995. Commerce CsIIcgium - » 9,977- — Kammar-Rättcn » » 15,247. IustiliD R.visioncn - 7,334 t Z2> Tillsammans 151,531: zo. — Deremot är pä Allmänna Indragnings-Staten Hpsördt till besparing wid personers afgång eller befordran, utom 2,303 Tunnor 5 kapp. Säd i contantpenningar 307,899 R:dr Z9 ff. 6 r:st deraf pä Civil-Slaten i penningar innebegripas 42,105 N:de 3 ff. 7 r:st. Häraf syneS således att Stals-Werket för framtiden kan winna fond för löne-förbakkring at de Em» betsoch Tjenstemän, hwilka för ärcnderneS jämn» och oafbrukna gang finnas behöflig-. Wid hwarje
PresteSlåndets Beslut, af ordet: ”brukareOch sorn della tillägg endast innefattar eli föi lydiigande af denna punkt, finna Utskotten sig böra föreslå följande förändrade ordalydelse: alt då egare, brukare eller innehafvare af jord icke sjelf vill utöfva sin rättighet lill bränvins-bränning, honom ej må vara tillåtet alt denna rättighet på annan person öfverlåta. Af senare punkten i della Moment har Ilederv. Bonde-Ståndet endast bibehållit hvad Utskotten till iakttagande föreslagit, då flere åboer å samma hemman eller å serskilde hemman, inom samma byelag, förena sig om gemensam utöfning af deras bränvins-brännings-rätlighet, med gemensam panna, och deremot, i följd af Ståndets^Beslut om ogillande af ett minimivärde af jord för rättigheten alt bränna, ansett böra förfalla hvad i enahanda afseende blifvit af Utskotten tillstyrkt, då innehafvare af jord, lill mindre värde än 3oo R:dr, sammanslå sine jordvärden till gemensam Bränvins-bränning; men då de Irenne öfrige Stånden, genom hvilkas sammanstämmande beslut, ett minimivärde åfjord för rättigheten alt bränna, Billan* till R. St. Besv. och Uecon. Utshs Memorial N:u 7. hommer att qvarstå, gillat Utskottens förslag uti ifrågavarande omständighet, finna Utskotten Bonde-Ståndets skiljaktighet icke erfordra annan åtgärd, än att berörde förhållande tillkännagifva. Beträffande Högv. Preste-Ståndets Beslut vid senare punkten af urte Morn., att nemligen början deraf skulle erhålla följande förändrade lydelse: '*att dä flere åboer å samma hemman eller å ser skilde hemman inom samma byalag _, eller å ser skilde hemman och lägenheter inom \ mils afstånd feresia sig” &c; så enär de Irenne öfrige Stånden bifallit Utskottens ifrågavarande förslag sådant det i Utlåtandet N:o 5 lyder: finna Utskotten frågan vara genom Rikets Ständers Beslut afgjord och således icke föranleda annan åtgärd än alt detta förhållande anmäla.
Utskit kom då till det resultat att bördsrätten borde bibehållas. Utskit yttrar nemi. i Betänkit Nio 28: »Det är icke första gången, som förslag i omförmälda syftning ut - 176 Den 15 September f. m. gjort föremål för representationens pröfning. Mångfaldiga gånger förut väckta, hafva de dock alltid rönt motstånd och förfallit, — ett bevis, huru djupt rotfästad bördsrätten städse varit i det allmänna tänkesättet.» Vidare säger Utsk:t: »Kunde nu antagas att denna kärlek vore hos folket förkolnad, borde bördsrätten visserligen icke längre bibehållas; men Utsk:t har icke funnit skäl till ett sådant antagande. Tvärtom har Utsk:t af redan omförmälda diskussion inom Hedervärda BondeSt:t funnit, hurusom ett betydligt antal representanter af detta Stånd kraftigt uttalat sig emot rubbning af ifrågakomna institution —- och till denna åsigt, uttalad just inom det Stånd, som i representationen företrädesvis måste betraktas såsom representerande jordbruksnäringen, har Utskzt icke kunnat undgå att lyssna.» LagUtskzt ansåg just denna inom BondeStzt uttalade åsigt utgöra ett kraftigt skäl för afstyrkande af de i ämnet väckte motionerne, och kom derföre till de! i Betänka N:o 28 framlagda förslag, att motionerna skulle lemnäs utan afseende. Utskzt yttrar vidare i Betänkzt N:o 28: »Om än bördsrätten nu icke skulle kunna försvaras såsom en nyhet, så är det dock något helt annat att ur lagen utmönstra en sekelgammal institution, som ännu synes upbäras af en känsla och ett föreställningssätt hos folket, som förtjena lagstiftarens synnerliga aktning.» Alltså ansåg Utskzt, då Betänk:t förra gången framlades för K. St., att bördsinstitutionen utur flere synpunkter förtjenade synnerlig aktning.
Étt allmänt bedömande af denna fråga anse de sammansatte Utskotten icke tillkomma sig, äfven om materialier för bildande af ett omdöme i delta hänseende vore för handen. Men detta är icke förhållandet. Prival-Bankernes verksamhet är ännu alltför nyss börjad, att Utskotten ens tro sig vara i tillfälle att pröfva det mera speciela i denna fi aga, el ler om Pri valBanks-systemet, i sin utveckling, kan blifva menligt för Rikets Ständers Banks egen rörelse, eller äfvenlyiligt för dess säkerhet. I anledning af sistvidrörde förhållanden, kan dock med trygghet påstås, att i vårt land och med den egna organisation, Riks-Banken eger, Privat-Banks-systemet bör med mycken varsamhet tillämpas, och alt här, mera än måhända Bancooch Lag-TJlshottens Utlåtande, ]S\o 5. i något annat lauri, Privat-Bankernes operationer påkalla en oafbruten uppmärksamhet, både af Styrelsen oell af Lagstiftningen. Så vidt verkningarne al de nuvarande Pri vat-Bankernes rörelse ligga inom allmän kännedom, synas desse Credit-anslalter, under de nyss förflutna åren, hafva lemnat ett kraftfullt och lifvande understöd åt flera Provincers näringar och rörelse. Men om än detta förhållande måste medgifvas, är man dock ej berättigad att deraf draga den slutföljd, att en utvidgad Privat-Bånk-rörelse i längden skulle bära lika helsosamma frugter, eller alt, med en sådan förutsättning, i lagstiftningen underlätta uppkomsten af nya Bank-Associationer. Ett tillbörligt afseende på den nytta, enskilde Banker hittills åstadkommit, och på möjligheten för existerande Banker att, inom vissa gränser, fortsätta sin verksamhet, bör dock, vid stiftande af en allmän Lag for dylike inrättningar, icke lemnäs ur sigte. Den allmänna Författning, i kraft hvaraf inrättandet af enskilde Banker är tillåtet, eller Kongl. Kungörelsen den i4 dan. 1824, är uppenbart ofullständig, ej mindre uti föreskrifterne oin de för allmänhetens säkerhet nödige garantier vid stiftandet af Privat-Bank, än ock i afseende på bestämmande af föremålen för dylik Banks rörelse och verksamhet.
Förkl. pag. 365) Revisorerne omförmäla, hurusom, enligt Kongl, brefvet den 11 Mars i843 och Krigs-kollegii beslut den a3 November 1844» en sömma af 3,45o r:dr 43 sk. 4 r:st, utgörande Stats-konlorets inbalanserade skuld för beklädiiads-slituings»ersäUnins till fåugbevakmngskommenderingar för åren 1809-— 46 Stals-Ulskottets Utlåtande, A':o 206. 184*» blifvit, å liqviden med nämnde kontor, afskrifven. Af ofvanberörde Kongl, bref inberntades tillika, att Krigs-kollegium borde, för utbekommande af ersättning för det ifrågavarande beloppet, vända sig lill ort och ställe, som vederborde, alldenstund utgiften ej tillhörde 4-de hufvudtiteln; men då kollegium i stället att, såsom vederbort, från Fångvårds-styrelsen reqvirera beloppet, låtit å ulgifts-saminandraget uppföra detsamma under titel: afskrifning, bade revisorerne ansett sig böra detta förhållande anmärka. Ehuru revisorernes anmärkning synes vara i så måtto grundad, som den ifrågavarande summan icke bort, på sätt, som skett, afskrifvas, utan i stället afFöras, finner Utskottet likväl, med anledning af hvad Krigs-koilegii förklaring innehåller, sig böra hemställa, att anmärkningen matte få förfalla. Militiac-Boställs-kassan. § 42. (b845 års Rev. Ber. pag. i3o. Förkl. pag. 3^6. — 1847 års Rev. Ber. pag. 142.
Då en sådan öfvertygelse här blifvit framställd af en Ledamot i Bevillningsutskottet, hade det varit önskligt, att Utskotten kommit på en gång med denna öfvertygelse i sin tillämpning, och sagt sig föreslå, att alla de medel, sorn i 60 §. äro upptagne, ovillkorligen böra ingå till RiksgäldsContoiret, ty, om Grundsattsen är rigtig för en af desse tittlar, aå måste den äfven vara tillämplig för alla, och då borda äfven CharlseSigillatas och Postafgifterne ingå till RiksgäldsContoiret. Men jag frågar, hvar i Grundlagen det står skrifver, att Riksens Ständer kunna anbefalla ett Statens Verk, att lemna in en intrad till något annat Verk, än som hittills skett. Om Riksens Ständer hafva rätt au bestämma intraden, så hafva de likväl ej rätt att befalla, att Uppbörden skall göras utaf det eller det Verket, utösa af det, som Riksens Ständer Den 17 Oetober f, m. 35 sjelfve tillsätta, ty skulle en så obegränsad di~ spositionsrätt öfver de Administrerande myndig-» heternas åtgärder anses såsom ett vehikel till sjelf» beskattningsrätten, så skulle hela Statens organisation, ställd under Konungens uppsigt och vård, till sin grund förryckas. Det är af dessa skäl och ännu flere, sorn jag anhåller otn återremiss eller afslag å detta af en Ledamot så kallade foster af den nya tiden» Herr Lefrén: Det är i anledning af hvad Herr Th arn sednast yttrat, som jag anhåller få anföra några ord. Hittills håfve vi uppehållit oss vid att på goda skäl uppoffra vår tid med att discutera ett vigtigt ämne, ehuru vi redan i början af öfverläggningen erhållit den uriderrättelsen, att 3 Stånd fattat sitt beslut: hvarföre discussionen blott varit för att utreda en Grundsatts. Herr Tham har lyckligtvis gifvit denna discussion en verklighet. Han har gifvit mig anledning fråga, om han önskar göra ett tillägg till beslutet, hvaruti de öfrige Stånden skulle inbjudas alt instämma eller, ifall han icke vill det, om han tillåter, att jag adopterar det.