Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man sålunda saknar den omedelbarhet, som plägar utmärka en dagbok, finner man en ersättning därför i den sans och måtta, hvarmed sjuttioåringen uttalar sig om de personer och händelser, med hvilka han haft beröring, ehuru man visserligen måste medgifva, att han i sina minnen från Frihetstidens senaste år har svårt att frigöra sig från den bitterhet, hans personliga smärtsamma erfarenheter hos honom kvarlemnat. – Att de litterära förhållandena lifligt sysselsätta Gyllenborg i hans anteckningar, är naturligt. I detta afseende lägger han i dagen en egendomlig förening af naiv själfbelåtenhet öfver sina egna arbeten och oskrymtad ödmjukhet gent emot män af erkändt större poetisk förmåga än han. Författarens språk är oförändradt bibehållet. Enär emellertid handskriften endast föreligger som koncept, äro stundom stafvelser, någon gång hela ord uteglömda, hvilka här insatts, omgifna af parentestecken. Stafningen är tämligen vacklande, hvilket väl till en del beror på att arbetet ej kommit att renskrivas. Utgifvaren har därför ansett lämpligast att modernisera densamma (utom med afseende på tillnamn) och har han härvid följt det förslag till rättskrifningens ordnande, som är godkändt af Stockholms läraresällskap. Trots denna modernisering skall, hoppas man, den gammaldags värdigheten och sirligheten i författarens stil tillräckligt framträda. Stockholm i november 1885. Utgifvaren. MITT LEFVERNE. FÖRSTA DELEN. Jag är yngsta barnet af gamla föräldrar1. Min far var på det femtionde året och min mor 40, då jag framkom i dagsljuset på majorsbostället Strömbro2 i Östergötland 1731 den 25 novemb., gamla stylen. Mina barndomsår hafva till större delen förflutit på Skenäs3 sätesgård i Södermanland och Vingåkers socken, där jag äfven åtnjutit somrarne af min ungdomstid, sedan min far 1741 utvaldes till riksråd, och jag med min moder flyttades till Stockholm.
Major uppgjorda förslaget skulle kostnaden för denna jern vägsanläggning, utgörande en längd af 2 mil 15,500 fot och beräknad för en bana af samma byggnadssätt som blifvit följdt vid auläggningeu af Box-ås—Herrljungaoch Herrljunga—Uddevalla-banorna, komma att uppgå till 898,100 Riksdaler, dock utan egen rörelsemateriel, enär materielen vid förenämnda båda banor, med hvilka Håkantorp—Lidköpings-jernvägen komme att förenas, antagits vara tillräcklig att ombesörja trafiken äfven å sistnämnda jernväg. Under åberopande af berörda kostnadsförslag har styrelsen i det för detta arbetes utförande bildade aktiebolag, för hvilket reglor blifvit af Kongl. Maj:t fastställda, uti en till Kongl. Majit genom Landshöfdinge-embetet i Skaraborgs län insänd och förordad underdånig ansökan begärt, att Kongl. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition om meddelande af statslånebidrag till utförande af en bibana af fyra fots spårvidd mellan Lidköping och Håkantorps station å Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga-jernbanan, motsvarande två tredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden och på enahanda vilkor, som blifvit vid beviljandet bestämda för sistnämnda bana; och har Kongl. Majit vid detta ärendes föredragning låtit till Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader öfverlemna handlingarne i målet, för att komma under öfvervägande vid upprättandet af bemälda styrelses generalförslag öfver allmänna arbeten; varande det ifrågavarande arbetsföretaget i berörda förslag förordadt till erhållande af ett statslån å 598,000 Riksdaler. Härförutan har Herr G. Wennérus, uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion, Nio 65, föreslagit, att Rikets Ständer till anläggande af den ifrågavarande bibanan mellan Håkantorp och Lidköping, med lika spårvidd, eller fyra fots, som Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga-jernvägen eger, måtte bevilja ett låneunderstöd af 598,800 Riksdaler, på enahanda vilkor, hvarunder sistnämnda bana vunnit Statens understöd.
Såsom ytterligare skäl för afslag å den begärda tillökningen å ifrågavar. stat, har SlatsUtsk. anfört: att någon r eg 1 e r i n g i I öne väg för Just.revi sion en icke borde verkställas förr, än Just.Statsministern tillika blefve chef för nämnda af deln. af K. M:s Cancelli. När K. M. täckes i nåd. bifalla den utaf R. St. antagna förändrade redaction uti 6 §:n Reg.Fm, följer ostridigl, att Just.Statsministern blir chef äfven för Just.revisionen ; men deraf följer tillika, att en särskild expedition till hans biträde måste bildas. Till föredragning genom denna särskilda expedition eller Just.stats-departementet synas böra höra hufvudsakligast alla frågor om stiftande, upphäfvande, ändring eller förklaring af grundlag eller allmän lag, äfvensom af författningar ang:de tjenstehjons lega, pass och i alla till säkerhetspolisen börande ämnen. Allt hvad som angår fängelserna och fångväsendet, vidare tryckfrihets-ärendena, och slutligen alla på K. M:s afgörande beroende frågor ang:de befordringar inom just.staterna. Af dessa ämnen taga de, dels r'ör:de föreslagna nya civil-, brottmåls, kyrkooch sjölagar, dels ock om fängelsernas ordnande och förvaltning, jemte de organisations-åtgärder i afseende på jurisdictionerna, som dermed stå i sammanhang, samt biträdet vid Just.Statsministerns årliga statistiska berättelse, hvar för sig i anspråk hela den verksamhet och skicklighet, som hos flera individer kan påräknas. Tryckfrihets-ärendena fordra derjemte särskildt nära nog cn lika personal, som hittills varit i Hofcancellersexpedrn anställd. Det är med afseende härpå, och i följd af hvad i öfriga delar redan förut är yttradt, som nedanstående fullständiga förslag till reglering blifvit uppgjordt. Dea 2 Maj e. ta. Gi Just. stats-expcditionen. 1 Exped.chef, lika som vid Norska departementet!» (löneanslaget, som beror på StatsUtskts särskilda behandling utföres icke här).
Jb öredrogos och l>i föl los följande af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet den x och Den 12 Junit 435 oell 6 Juni meddelta och den 8 på Bordet lagda Betänkande»: i:o Angående tidens bestämmande för vägsyner, uti Ptiblicationerna derom, 2:o I anledning af väckt fråga om Götha, Canal Bolags förpligtande att, rjär någon Rotesoldat, i och för arbetet vid Götha-Canal, blifver oduglig till Krigstjenst, ersätta kostnaden. ti,l 1 annan karls anskaffande 1 stället. 3:0 Öfver Olof Olssons från Stockholms Län M otion om Wäddö Socknemäns befriande från Poslföringen öfver Alands haf. t 4:0 I anledning af Riksdagsmännen Frie Jo-‘ hanssons ooh Hans Hanssons från Stora Kopparbergs Län Memorial om betalning för Fångskjuts, och Brefbäring. 5:0 Öfver Riksdags-Fullrnägtigen Lars Jacobssons från Gotlands X/än Memorial, om större frihet vid kalksförsäljande från Gottland. 6:0 Angående Förvaltningen af Wisby Hq3 spitalsIntrader. 7:0 Rörande Riksdagsmannen Anders Ois* sons, från Stora Kopparbergs Län, Förslag, om' en Marknads inrättande på gränsen emellan Sverige och Norrige, i Snina Kyrkoby. Den 12 Juni. 8m Angående Herr Commerce-Rådet Sanfessons motion, om upphäfvande af den år 1811 Herrar Eandshöfdingar gifna Kongl. Befallning , att till Begeringen afgifva underdåniga Berättelser om Anträffade märkliga händelser. Hvarom vederbörande skulle vördsamt och vänligen, underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. & B. E när Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets-den i i denna Månad afgifna och d. 8:de derpå följande på Bordet lagda Betänkande, i anledning af vackt lråga om återupplifvande af Kongl.
Anckarsvärd tyckas vilja, skulle företaga oss att täppa igen alla de sund, hvarigenom en fiendtlig Flotta kan inlöpa, och dito uprensa åtskilliga andra lör alt hindra fiendens landstigning å våra kuster, så finge vi mera att göra än vi skulle medhinna, helst under nuv:de förhållanden, då jernvägs-arbetena taga en så stor del af våra arbetskrafter i anspråk. Gr. Anckarsvärd har äfven velat skrämma oss dermed, att Ryssarne skola vara sysselsatta med att bygga en hamn för Örlogsflotta i Libau. Jag för min del skulle tro, att de kunna välja vida bättre platser än denna, så att, om Gr. Anckarsvärds upgift är grundad, vi icke behöfva mycket frukta för denna anläggning. Gr. Anckarsvärd har sagt, att de nybyggda ångkanonsluparne skall vara misslyckade. Jag känner icke, hvarifrån Hr Grun hämtat denna underrättelse, hvilken alldeles står i strid med hvad jag fått mig meddeladt. Jag bar äfven varit närvrde vid en profskjutning som dessa slupar verkställde, och dervid man hade skäl att vara belåten med resultatet. Det är väl sannt,. att de i åtskilliga detaljer tarfva någon förändring, men denna är lätt åstadkommen och jag skulle lyckönska oss, om vi aldrig komme att göra några mera misslyckade försök än detta. Andra nationer hafva gjort mycket större, mycket beklagligare misstag. Jag slutar med att förklara, att jag skulle hafva önskat, att StatsUtsk:s förslag hade varit något annorlunda beskaffadt, men att jag ej anser mig böra uptaga tiden med att ingå i en utförligare framställning af min åsigt härutinnan, såvida jag ej under discussionens fortgång finner mig dertill upmanad. Den 8 Juli e. m. 199 Hr Lilljehöök, Carl Berthild: Jag vill ieke ingå uti någon utförlig framställning i afseende å Skärgårds-vapnets rätta beskaffenhet i en framtid, utan endast fästa mig vid några få punkter af det som under denna discussion blifvit yttradt.
Angående en utvidgad fribrefsrätt för Städernes Magistrater; fann Ridderska» pet och Adeln > att berörde Memorial borde till Bevillnicgs-Utskottet öfverlemaas, Då nu å nyo föredrogs Förstärkta Stafs* Utskottets den 24 sistledne Julii under N O 335 aflåtne samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående anslag till inköp af Astronomiska Instrumenter för Observatorium i Stockholmfann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial borde till Stats-Utskottet öfverlemnas, Efen 1 jfugustii c. m, 87 Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets den 8 sistledne Julii under N:o 120 afgifne samt den 19 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagda Betänkande, angående föreslagen ani dring i 9 Cap. Utsöknings-Balken och 25 Cap, Rättegångs-Balken. Företogs till pröfning Lag-Utskottets den 8 sistledne Julii under N:o 121 afgifne, samt den 19 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående yrkad befrielse från bysättning för löftesman, som ingått proprie-borgen, så länge sjelfva gäldenären är inom Riket tillgänglig. Friherre Skjöldebrand, Pehr Eric:
Arbetscompagnier på militairisk fot måtte inrättas , der lösdrifvare kunde hållas till verksamhet, anse Utskotten vara eli på 2o Lags. Allm. Be sv. o. Oec, Utsk. Uti. N:o 7 Ii Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning ankommande ordningsmål, som till granskning i Lagstiftningsväg således icke upptagas bör. Slutligen och hvad anmärkningen angår, att det af Utskotten föreslagna stadgandet om liderlige , lättjefulle och vanartige personers försändande till Correctionshus , saknade egenskapen att vara bestämdt; kunna Utskotten destomindre öfver samma anmärkning sig utlåta , som den icke innefattar någon uppgift, i hvilka delar det obestämda ligger. Sedan Utskotten nu besvarat de anmärkningar, sorn emot det föreslagna stadgandet framställde blifvit, och i hvilket stadgande Utskotten icke kunna tillstyrka någon hufvudsaklig förändring, få Utskotten, som, vid närmare granskning af redactionen , ansett den vinna i tydlighet, om orden : ”maga till Correctionshus forsändas,” varda till slutet af punkten nedflyttade, vördsamt hemställa, att meranämnde stadgande måtte erhålla följande lydelse : ”Ätt alla de personer, hvilka , enligt 1 ”Art, 1 §. i i8o5 års Lego-Stadga, jemförd ”med 2 §. i Kongl. Förordningen den 51 ”Aug. 1819, äro såsom lösdrifvare att an* ’’se , måga t ■derest de i öfrigt ega god och Lags. Allm. Besv. o. 0<rc. Utk. Ull.
Jag skall bedja att af en bland mina vänner, som är ledamot i StatsUtsk., få intyg att denna min upgift är fullkomligt riktig. Om nu rörelsen ej infinner sig i dessa folktomma trakter, om industrien förtvinar i st. f. att upblomstra under det skydd, som lagstiftningen gifver, hvad nytta är då uträttad? Och huru mycket godt skulle man ej deremot kunna uträtta, genom anläggande af jernvägar der, hvarest forlönerna, som Hr Ericsson sjelf säger, stigit till sådan grad, att de icke kunna erläggas, om annars formän kunde erhållas. Om denna del af Riket lemnäs alldeles å sido, om man ej der anlägger förbättrade kommunikations-anstalter, under det man underlättar kommunikationen på andra orter, skall ej sådant på den förstmda trakten verka hämmande och förlamande för industrien? Hr Ericsson har anmärkt: det är sannt att denna »Mälareväg», som han kallar den, går genom bördigare trakter, men han vill derpå ej göra afseende, han anser, att de mindre folkrika trakter, som icke äro gynnade af kommunikations-anstalter, borde gynnas genom anläggning af jernvägar. Jag skulle tro, att vid upgörande af ett jornvägs-system för ett land, man icke borde lemna åsido den närv:de generationens trängande behof; ty vi lefva likväl i denna tid. Om man endast tar i betraktande framtiden, kan man komma att missräkna sig i sina kalkyler på en framtida utveckling, och man tillbakahåller den nuv:de industrien, utan att egentligen för framtiden åstadkomma den nytta man velat. Jag skulle således hafva trott, att jernvägarna borde anläggas med hufvudsakligt afseende på nuvrde tids behof, men med beräkning derpå, att vid tilltagande kommerciell utveckling, vid deti tidpunkt, då industrien, efter att hafva ockuperat de bördiga och rika trakterna , flyttat sig till ödemarkerna, systemet må utvecklas, fullständigas, så alt man då må kunna leda jernvägen äfven till dessa trakter, men felaktigt anser jag det vara, att man med förbiseende af de rika trakterna, genast lägger jernvägarne, der de icke behofvas. Bevis härpå tror jag också skulle kunna hämtas från andra länder.
Genom erhållet anslag af Stads-Nämnden, i ändamål att bereda sysselsättning åt fattiga arbetssökande personer, satles Förvaltningen år 1846 i tillfälle att planera och grusa stora Surbrunsgatan och Roslagstullgatan; hvarjemte ett betydligt berg, som till hälften stängde passagen på sistnämnde gata vid lägenheten Ingemarshof, bortsprängdes. Med Drätsel-Kommissionen har Förvaltningen träffat aftal, att å det så kallade Träsket och Träskängen få upplägga den oanvändbara sten och det grus, som vid omläggning af gator bortföres, och såmedelst för framtiden bilda en väg eller gata, sammanbindande norra delen af Regeringsgatan med Roslagstullgatan, hvarigenom erhålles en nästan i rak linea gående gata från Roslagslull till Gustaf Adolfs torg. En Tabell bifogas i underdånighet, hvaruti de uppgifter angående Hufvudstaden, hvilka, enligt formulärerna för Femårsberättelserna, skola i Tabell meddelas, blifvit upptagne, så vidt det låtit sig göra, och hufvudsakligen efter samma grunder, som äro följde vid upprättandet af de till Öfver-StåthållareEmbetets förra Femårsberättelse!’ hörande Tabeller. Härvid tilläggas följande upplysningar: boDe uti Tabellen förekommande penningebelopp äro uppförda i medeltal för åren 1843—1847, utom Folkskole-afgiften och Väghållnings-kostnaden, hvilka äro i medeltal för åren 1846 och 1847 beräknade. 2:o. Olikheten emellan antalet af Has och Tomter uti denna Tabell, der de, i^ enlighet med Stads-Ingeniörens meddelade uppgift, äro upptagne till 4,545, och deras antal i den vid sednaste Fem årsberättelsen fogade Tabellen, hvilken upptager dem blott till 3,961, härleder sig till större delen deraf, att till hvarandra gränsande tomter, då de haft samma ägare, blifvit, ehuru försedda med olika tomtnummer, räknade för en enda tomt, och till en mindre del al de tomtstyckningar, som elter år 1842 ägt rum.
Qckjä är Statens >ä mucker äderopade ^ förlust för, Silfwer - Werkets stull, dä den rätteligen betraktas of löga betydenhet. Den utgcr enligt StatS-Ulffolkets uträkning 7198 R dr, hwarifrän dock, när de för Silfwer - Werkets stull sttdde sörmedlingär blifwit räknade Merkel till last, asgä wärdet för 299 Tunnor Spannemälö ränta, eller efter i8oz ärs M-rkrgäng ng4 N dr som Kronan njuter iör de i Sogä» warande fkottlagde betydliga Miö!-Qwarnar, bland hwilka wä nämnas Breds och Ny Qwarnar utom Bewillningen derä och Kronans inkomst af Bispebo Manufaktur - Werk, hwilka Lägenheter helt och hället existera endast genom uppdämntngarne, pä hwilken grund Kronans ärliga förlust, säledes blifwer endast 6064 R:dr och dä denne förlust hwilken uppkommit genom dek olika wärde Silfret i förhällande till andre waror r sednare tider kätt, samt alltid beror af Markegängen, härleder sig ifrån sörmäner, som ett Samhälle of mer än 2000 Personer ätnjutcr, icke obehörigen utan i grund af lagligt stuwe afhandlingar, wid hwilka de hatt ali anledning att sig trygga; synes denna förlust icke förtjena särdeles uppmärksamhet, i synnerhet dä t betragtande jemwäl kommer, ej allenast, att om Grufwe-driften upphör, ett icke ringa antal Medborgare af Grufweoch Hyttarbetare, som endast af den hatt sin bärgning och med Hustrur och Barn utgöra omkring 800 personer stola bringas Den ib Ianuarkt. §jZ i ulelhet och nöd, öwar ifrän de genom Statens försorg mätte räddas; en treflig
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då flera anmärkningar emot CJtskts förslag blifvit gjorda, nemi. af Hrr Hjerta, V. Troil och v. Hartmansdorff, ansåg H. Ex. målet ej på annat sätt kunna företagas, än i likhet med hvad vid flera föregående tillfällen skett, att nemi. hvar och en af dem särskildt framställdes, till utrönande, om R. o. Ad. behagade förklara någon af dem utgöra Ståndets gemensamma tanka. I anledn. häraf lät II. Ex. nu först uppläsa Hr Hjertås förslag, sd lydande: ' ”Stån - Den 27 October f. m. 36i ”Stånden kunna dock, efter Talmannens öfverenskom ”melse, på eLl rum till gemensam öfverläggning sammanträda neli jemväl besluta, då icke votering begäres, hvilken ”då bör ske ståndsvis. Vid gemensamt sammanträde före ”Landtmarskalk ordet. Skulle ett Stånd tarfva .” H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara detta förslag utgöra Ståndets gemensamma tanka. Iiopades nej. Upplästes Hr v. Troils förslag, så lydande: ”Ståndens plena böra på samma tid hållas. Stånden vare dock medgilvet, när de samfäldt pröfva det nödigt, att på ett rum till gemensam öfverläggning sammanträda, likväl utan rättighet att der besluta annat än remis”ser, återremisser eller bifall till Utsk:ns förslag, och före ”vid slikt sammanträde Landtmarskalk ordet. Begäres der”vid inom ett eller flera Stånd votering, verkställes den”samma i först inträffande särskilda ståndsplena inom de ”Stånd, der voteringen blifvit begärd. Skulle ett Stand 'tarfva ... • H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara delta förslag utgöra Ståndets gemensamma tanka. Ropades ja och nej. Hr von Troil begärde votering.
Kyrkvaktmästare Sven Dalsjö, f. 1836, var också snickare. – 1882–85 byggdes en svensk kyrka i Gammalsvenskby i Ukraina för medel som samlats in i Sverige. Märkligt är att namnet Nysvenskby används här, då en by med detta namn grundades först 1922 ute på stäppen. Fru L Greve Carl Fredrik Dücker (1800–1889) på Ellinge utanför Eslöv och hans hustru Mariana, född von Rosen (1817–1897), kände familjen Lundegård sedan den tid, då Evald Lundegård var vicepastor i V. Sallerup, dit Ellinge hör. Det var åren 1856–66. Justus Lundegård, Axels äldste bror, utbildades 1880–85 vid Konstakademien. Sannolikt pjäsen Molok. Jmf nedan not 88. Marie Lundegård, Axels faster, hette eg. Lundgård och var bosatt i Hörby. Jmf not I, 223. Ernst Ahlgrens recension av Dostojevskis Raskolnikow stod i Fyris den 30.4 och 2.5. ”Sanning och arbete” hade VB låtit gravera in i sin konfirmationsring. Långt senare skriver hon i Stora boken: ”Sanning och arbete”, att jag vid femton år kunde välja ett så godt valspråk, det var ändå märkvärdigt. Henrik Pontoppidans Landsbybilleder kom ut i Köpenhamn 1883. Karl Lundegård, Axels yngre bror. – Hösten 1883 hade apotekare Nordqvist med familj flyttat från Hörby till Malmö. Jmf not I, 182. – Fru Katarina Krook, f. 1847, gift m. kronolänsman Bengt Krook. – ”ligan” Kyrkoherde Lundegårds bror Erik Strickert A. Åkeson-Lundegård, f. 1842, var exam. director musices och cantor scholæ. – Sofie var kyrkoherdeparets yngsta barn. Axel Robert Olsson (1842–1894) hade privatskola i Göteborg. Gift i Hörby den 6.1 1884 med Anna Palm, f. 1858, dotter till fanjunkare Nils Palm.
Då hörde jag plötsligt bakom mig: » Aftonbladet, fem öre! » Det ropet är så vanligt vid den tiden, men af en händelse vände jag mig om. Der var han ju med en packe tidningar under armen. Pigg och glad såg han ut, och drägten var hel och jemförelsevis snygg. Han kände igen mig och helsade. Jag köpte en tidning och frågade, hur det gick med hans lilla affär. » Jo, det går undan », svarade han gladt, » jag har förtjenat flera kronor, och dom gömmer mamma. Dom ska ' bli till en varm rock, när det blir kallt. 1 qväll har jag bara Aftonbladet, men i morgon ha vi lof på eftermiddagen, och då ska ' jag sälja Nisse och Kasper också! » Om fröet, som föres af vinden, känner man ej, om det någonsin skall nå sin bestämmelse. Blen det gifves en mild, ledande hand, som för det till en plats, der det kan rota sig och sätta blom. Denna gör ock de goda orden, de vänliga råden, gifna utan öfverlägsenhet eller onödigt predikande, fruktbärande. Om du ej har råd med något annat, öfva då en dylik välgörenhet. Gud skall gifva det ringa fröet välsignelse. Percival. Strödda tankar af Jean P a u l Richter. Glädjen flyger omkring oss som en mångfärgad, guldglänsande och oskadlig fjäril, men lemnar ofta efter sig ägg, ur hvilka komma glupskt frätande larver. * Minnet är det enda paradis, ur hvilket vi ej kunna förjagas. Icke ens våra första föräldrar kunde jagas derutur. Lidanden kunna ej fortfara ständigt, ty de äro moln. Ju snabbare de ila genom himlarymden, desto flere följa efter dem. Men äfven de, som tyckas vara stillastående, på- verkas af etern, förminskas och försvinna små- ningom. * Eu skön själs lidanden äro majfrostnätter, som föregå den varma årstideu; men en hård, förderfvad själs smärtor äro höstfrostnätter, hvilka blott förebåda vinter. i i — v I I K l I LJ U IN Annonser mottagas endast mot kontant llqvld 1 förskott af 2 5 öre pr 4- spalt, petitrad (
Svedberg skulle hafva uppburit i afräkning å köpeskillingen för en af honom, enligt köpebref den 3 April 1854, till Bruksägarne försåld lägenhet, Utanheden kallad, hvilken Svedberg sedermera till annan man föryttrat, hade Häradsrätten, efter det Svedberg — jemte förmälan, att Inspektoren 0, hvilken å Bruksägarnes vägnar med Svedberg pet skulle återgå, — förklarat, att han icke bekommit något af köpeskillingen, samt Bruksägarnes ombud begärt, att bemälde Ö, hvilken då mera vore skild från Inspeklorsbefattningen vid Korså bruk, måtte varda på vittnesed i målet hörd, men Svedberg anmält jäf emot Ö, såsom den der uppgjort köpet och »tillställt allt detta trassel», genom beslut den 16 Mars 1859, enär tvist icke vore om tillkomsten af nämnda köp eller beskaffenheten af den deröfver upprättade afhandlingcn, ansett 0. icke vara jäfvig att i målet vittna, dock att Häradsrätten vid sakens slut ville pröfva verkan af 0:s utsaao. • o Ä nästföljande ting tilläde Häradsrätten, genom utslag den 4 Maj 1860, 0:s vittnesmål laga verkan, samt förpligtade Svedberg, på grund af hvad i målet förekommit, att, der han gitte, med ed sig värja och intyga, att han icke i afbetalning å köpeskillingen för den jord, Utanheden kallad, som han genom salubref den 3 April 1854 till Korså Bruksägare försålt, uppburit 150 Riksdaler Riksmynt, eller något belopp derunder, och hvilket i sådant fall det ålåge Svedberg att edeligen upp gifva.