Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. M 1, om Statsverket I8S6. atl rations-ersättning, likasom ersättning för stallhyra in. m., må för dessas 4 ijenstehästar utgå i öfverensstämmelse med de derför nu i allmänhet föreslagna grunder. Den tillökning i Öfver-Kommendants-Expeditionens Stats-anslag, som häraf blefve en följd, uppgår enligt bilagde förslag deröfver (Bil. Litt. I. i.) till 4,238 R:dr 75 öre R:mt; hvarvid dock får anmärkas, att som redan af särskilda medel utgår: arfvode till Ofver-Kommendanten 900 R:dr, traktamente till Kommendanten 1,655 » tillökade rations-penningar för dito 180 2,735 R:dr blir den egentliga nya stats-utgiften endast 1,503: 75 öre.» »Utom de Kommendanter, hvilka äro tillsatte vid fängelser och straff-arbetsställen och således tillhöra Fångvårds-styrelscn, samt de Kommendanter, hvilka äro anställde inom flottans stationer och varf, om hvilka alla här icke är fråga, finnas å fästningar och garnisons-orter Officerare af Arméen och Flottan under denna benämning tjenstgörande på följande ställen: Stockholm, Waxholm, Carlsten, Carlsborg, Carlskrona, Kungsholmen, Ny Elfsborg, Landskrona, Carlshamn, Drottningsskär, Götheborg, Christianstad, Haparanda, Grislehamn, Helsingborg, Ystad, Malmö, Wisby och Gefle med Fredriksskans. Att alla dessa befattningar icke äro af samma vigt och betydenhet, samt ej heller för sina innehafvare medföra hvarken samma åligganden eller lika stort ansvar, är naturligt. Sålunda kan t. ex. kommendants-tjensten i Gefle så litet jemlöras med den på Carlsten eller vid Waxholm, alt det synes mig alldeles oegentligt, att för dem alla begagna samma benämning.
Just. Omb.ns Emb.-Ber. G 3. e H t. 82 Bil. t. Tl\ St. Just. Oml:ns Emb.-Ber. cl. !\ Nov. 1828. Angående Trycknings kostnaden för några Tabeller öfver Banco-Verkets . ställning. Anmälde den 17 December i8a3, och Stats-Contoret förständigadt örn utbetalningens verkställande. 153. Angående General - Assistance - Conloret. Anmäld den 17 Decemb. 1823. Kongl. Maj:t fann öfverlagandet af Assistance-Inrättningén, under de af Rikets Ständer uppgifne hufvud vilkor, först böra hembjudas Stockholms stad, hvarom vederbörandes yttrande skulle genom Öfver-Ståthållaren infordras. Den af Rikets Ständer väckta fråga om upphörande af Stadens andel uti Assistance-Contorets ordinarie auctionsprovision remitterades till Öfver-Ståthållarens utlåtande, Sedan vederbörande hörde blifvit. Sedan detta utlåtande inkommit och derjemte blifvit anmäldt, att AssistanceContorets Lombard-rörelse icke kunde för Stockholms Stads räkning öfvertagas, beslöt Kongl. Maj:t, under den 22 Sept. 1824, att Stadens rättighet till viss andel i auctions - \ /lil. 1.11. St. Just. Omlins Emi.-Ber. d, 4 Nov. 1828. 83 provisionen må fortfara så länge auctionsförsäljningar af Assistance-Contoret verkställas, och att, genom Allmänna Kungörelser, Lombaril-rörelsen skulle i hufvudstaden, på sätt Rikets Ständer begärt, hembjudas åt enskilde Bolagsmän, hvilka i sådant afseende egde, att inom 1825 års slut anmäla sig hos Öfver-Ståthållare-Embetet. 154. Angående Stats-Regleringen i allmänhet och med öfverlemnande af RiksStaten för år 1824 och följande år lill nästa Riksdag.
Och då de förut knappa lönerne, till följd af den alltjemt stigande lefnadskostnaden, måste blifva i samma mån otillräckligare, kan, om detta missförhållande får fortfara, lätt inträffa, att universiteten komma att sakna lämpliga personer för sina lärostolar. Både billighet och det allmännas intresse 6 Slals-Utskollets Utlåtande, N:o 73. fordra alltså en förbättring af ifrågavarande professors-löner. Enligt universitetens stater, finnas vid Upsala universitet 2 och vid Lunds 3 professors-platser med löner å 1,G00 r:dr, utom de för professores emeriti bestämda löner å enahanda belopp, utgörande vid Upsala universitet 2 och vid Lunds 4, i afseende å hvilka sednare löner, de der äro uppförda å allmänna indragnings-staten, Utskottet, vid regleringen af utgifterne under riks-statens nionde hufvudtitel, kommer att afgifva yttrande. Beträffande alltså förstnämnde 5 professorsplatser, synas af ofvananförda skäl lönerne för dem lämpligen böra ökas till 2.000 r:dr, eller samma belopp, som vid sistlidne riksdag för då inrättade 2 nya professioner bestämdes; och får Utskottet följaktligen tillstyrka, att, till förhöjning af lönerne för ifrågavarande 5 professors-platser, deraf 2 vid Upsala och 3 vid Lunds universitet, en summa af 2,000 r:dr ina beviljas, att utgå med 400 r:dr för dem hvardera. Element ar-lär overken. 10:o. Af Kongl. Majit är äskadt, att å anslaget för eleinentar-läroverken måtte uppföras en summa af 155 r:dr 33 sk., motsvarande den minskning i de till Wexiö gymnasium och Wisingsborg* skolestats-fond anslagne och till sitt fulla belopp bland läroverkens tillgångar beräknade inkomster, sorn uppstode genom föreslagen förändring i sättet för salpeter-hjelpens utgörande inom Jönköpings, Kronobergs och Kalmar län; och får Utskottet endast hänvisa till dess i Utlåtandet N:o 64, bilagan litt.
Det förra systemets män härleda utur fader svåldet, husbonden alde t och ifrån desse tvenne förutsättningar i rak följd hela feodal-läran med alla dess ar Ateliga rättigheter och i arf gående underdånighetsförhållaöden ända ned till det ärftliga slafveriet, der alla rättigheter upphöra och bara ovilkorliga skyldigheter återstå. Det sednare systemets män antaga såsom grund för samhället menni fans ined fidda moralifka Värde och ett ömsesidigt verkligt eller i sakens natur grundadt tyst, fördrag, ur hvilka 2tne förutsättningar de sedan härleda: alla samhälls medlemmars likhet inför lagen; lika rätt till åtnjutande af alla samhällets fördelar, (följ - Den Junii J. m. akteli gen äfven äganderättens) gemensamma skyldighet att, i förhållande till de fördelar som njutas, böra de lör samhällets upprätthållande oundvikeliga bördor, samt ingens rättighet, ännu mindre skyldighet, att frånkänna sig, eller sin afföda, stämpeln af menniska, den att födas fri och lefva fri under lagens hägn och lagens straff. Så ofta man vid behandlandet af ämnen som röra Staten och dess grundförhållanden finner sig föranlåten att ingå i betragtelser öfver dessa tvenne skarpt åtskiljda theorier, måste man , för att ej råka i ensidighet, genast höja tankan ända upp till källorna af den strid som nämndes och, med stadig åsigt af ämnet i hela dess vid, vid tillämpningen varsamt nedstiga från begreppet om Stat i allmänhet till den Stat i synnerhet, hvars medlem man ar och för hvars välgång man lifvas. Om man sålunda genomvandrar verldshistoriens rika område och skådande i menniskonaturens och menniskoslägtetsframfarna öden funnit; att det patriarkaliska väldet ehuru välgörande så länge samhället
Ä f v e n i fråga o m brefskrifning gäller det gamla ordspråket: den skänker dubbelt, s o m skänker genast. BJÖRN CEDERBERG. E. H. ANDRA BREFVET. Men det betyder ingenting. M e n d e t var omöjligt. Och det ångrade j a g ej. Men det dominerande v a r ändå de där skogsåsarna. O c h härnäst EFDEMIE. J. v. skall d u få h ö r a hur ETT den RESEMINNE var. AF H. D Å J A G i dag af en händelse bläddrade i mina dagboksanteckningar från förra sommaren, stannade mina ögon vid dessa o r d: » Axenstein d. Gjorde i dag vid table d ' höten bekantskap med den sympatiska armeniska flickan. H e n n e s fängslande yttre synes mig vara en reflex inifrån. » — Så långt dagboken. Hvarför skulle jag icke nedskrifva det? Kära läsare, följ mig n u i tankarne först till Schweiz o c h vidare till Axenstein, denna härliga plats, o m hvilken drottning Victoria sagt: &gt;This place is the m o s t beautiful I ever have seen.&gt; H o n har m e d egen hand nedskrifvit dessa ord, du kan själf läsa d e m, där de i n o m glas o c h ram hänga på ett träd i parken. Huru skall man färdas för att k o m m a dit, frågar d u? — Jo, sätt dig på en af de vackra, glänsande hvita ångare, hvilka hvar m o r g o n utgå från Luzern, o c h följ så m e d till Brunnen, den lilla staden där vid Alpernas fot. Älskar du bergen, den eviga snön, det klara, djupblå vattnet och de mångskiftande härliga dagrarne, så lofvar jag dig en öfver all beskrifning njutningsrik sjöresa. V i d landstigningen finner du lätt den stora omnibusen, s o m för dig uppåt i ett sakta stigande under l /., timmes tid, tills slutligen hotell Axensteins hvita fasad lyser emot dig, ståtligt resande sig m o t en bakgrund af mörka furor.
M:s nåd. propos. i ämnet. Man kan då icke gerna komma till det resultat, att på sätt nu skett, vilja densamma afslå. Visserligen måste af mig medgifvas, att den nåd. propos:n om pension för Fröken Törnebladh, i sä måtto befinner sig i en jemförelsevis ofördelaktigare ställning än t. ex. den af några enskilde riksdagsmän väckta motionen om pension för Länsnotarien Förberg, alt dessa motionärer hafva gjort sig besvär att framställa de bevekande omständigheter, som kunna föranleda Ständerna att bevilja den begärda pensionen, då deremot föredraganden för Finans-ärenderna har åtnöjt sig med alt, så väl i den utgående skrifvelsen, som i Statsråds-prot., helt enkelt tillstyrka pensionen, men dervid icke låta någon enda serskild omständighet inflyta, som kunde ytterligare gifva stöd åt den af K. M. gillade framställningen. Måhända har den hädangångne fadrens aktningsbjudande namn synts böra vara tillräckligt att åberopa i detta fall. Visserligen är tacksamheten mot hans minne den starkaste bevekelsegrunden att visa omvårdnad åt hans barn. Men här tala äfven andra omständigheter för ett sådant understöd; och dessutom torde jemväl den bästa sak vinna på att närmare utvecklas. Jag undrar derföre icke sä serdeles mycket på om Utsk., under sådana omständigheter, funnit den olie - 184 Den 26 April e. m. kantskap meri förhållanderne, hvari man sålunda lemnades, utgöra ett slags, åtminstone till en viss män förklarligt, skäl lill afslag; hvilket dock, efter öfverläggning i ämnet, icke bordt på grund af bristande kännedom om rätta förhållandet, blifva Olsk:s slutliga tanke, — enär jag finnér af den, Ulsk:s betänk, vidfogade, af Gr. Mörner afgifne reservation, att det inom Ulsk. icke saknats ledamöter, som kännt sakens rälla beskaffenhet. Emedlertid anhåller jag nu alt fä lägga K. o. Ad. detta ärende på hjerta t. Jag tror det ifrågaställda förfarandet icke vara rätt handladt emot åminnelsen af en embetsman, utmärkt af de hedrande förtroenden och den stora förtjenst, sorn tillhörde all. II. Ex. Ur Just.
Huruwida en sadan rättighet tillagd en Person, hwilken icke i egenskap af Riksdagsman deltager i ett RiksStänds angelägenheter, skulle i en framtid kunna gifwa rum ät ett wädligt inflytande pä de förberedande tänkesätten, bör Utskottet till Riksens Högloft. Ständers egit omdöme lämna; men Utskottet har trott sig med säkerhet förutse, att nu mera, mindre wäsenteligt ändamål derigenom winnes, att ifrägawarande ratt, hwilken i beffrifwen Lag icke är medgifwen, blefwe BondeStändetS Secreterare tillerkänd, i synnerhet som nämnde Ständ icke inom sig saknar uplyste och nitiske män, som äfwen i swärare frågor, helst utan ledning, första att fatta öfwerlagde och grundade beslut, och da Leda» mot af ett Utskott,i händelse af mindre kännedom uti nägot ämne, ägde öppet tillfälle att derom med »vederbörande sig rädföra, samt StändetS Secreterare i allt fall, skall i Utskottets tanka, af den ho, nom Den i8 November. 809 nom egenlelkgen Åliggande »vidsträckta befattning inom Ståndets Plenum finna sig förhindrad att till göromälen i flere Utskott dela fia uppmärksamhet och åtgärd. Utskottet ej okunnigt om de betänkligheter, som förekommit i frågor om de i 42 §. nämnde Embetsmäns berättigande att i RiksdagsÄrenderne inom fikt Ständ deltaga, framlägger likwäl »ned full tillförsigt till Riksens Höglofl.
Denna tili öelar sig i irenne keslämöt ätskilöa periocler, af hvilka lien första innefattar alen 177? till och mecl 1788, clä Lancoseöla, ne, jemte clet silfverm^nt, hvarmeö lie vicl anlötöran inlöstes^ utgjoröe Likets encia gänghara m^nt; lien anöra ären 1789—>8»3- clä genom inkäranöet af ett N)Nt Lreciitm^nt i Liket clet reela mintet öress ur rörelsen, och öen treöje uncler arén ,8o3—,809, öä^ genom LiksgälcissecllarneS realisation meci Laneom^nki Liket aterlick ett encia gängkart m^nt, mecl hestäuxlt silkvervätöe. DeN första perioöeN Utmärker sig genom inskränk ning i Länkens Lånerörelse, för hvilken uti 1779 ars LancoLeglemente lemnats föreskrifter^ som s^nas härieöcle frän minnet af färtlulne tiösrs misskruk^ iVlecl unclantag afhestämöa Lreciitiv till Htaten, vissa puklika Verk samt enskilcite Discont-in, ättningar ^ inskränktes Länkens länerö, else tili Leläning af metaller^ unöeS öet att ös gamla tastighetslänen smäningom inöiogos^ Väl tillät man att nva fastighetslån lingö UtgikvaSi öa Vexelhanco-sKulöen till reela KonöeN erhållit ett visst förhällanöe (säsoM 4 till 3); men unöerlät Kärviö, liksom ullöer förutsättning att Länkens enöa Länerörelse i stort utgjoröes as säösne län, att omnämna någon utviögning af annan Länkens lånerörelse. — Köijöen ak öesse föreskrifter mäste klifva en minskning 20 Klal»- oek
dessutom är det verksammaste medel för Guldmedalj 1896, all sårbehandling, ekzem, reformar, finnar, Stockholm 1897. utslag, fnasig hy m. m. Se åtföljande inNutidens bästa STICKMASKINER. tyg af Professor E. Almqvist, Stockholm, Omsorgsfullaste arbete. Professor E. Chr. Hansen, Köpenhamn, Största användbarhet. m. fl. F. Pauli ' s Azymol säljes å Apotek, Billigaste pris. Parfymoch Speceriaffärer. Köpare erhålla undervisning gratis. (S. T. A. JOHAN i J ERICSSON &amp; Malmskilnadsgatan C:O, I I 44 Förtenning af Eng. Tenn alla dagar. Mm. J&amp;ae&lt;We / ijQ&gt; * Äkta SpanshcCViner Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? urval. Sändas Sändas direkt till privatpersoner privatpersoner metermeteroch och styckevis styckevis från från 50 öre till största direkt till " " " E. Spinner &amp; C:ie, (fornt J. Zfirrers Sidenfabrik), Zurich, Schweiz. till fabrifcspriser franfto ocb tullfritt Zurichs äldsta Siden-etablissement, Rekvirera bäst, drygast och FOTOGRAFIER från k u n g a j a k t e n p å H v e n och f ä l t m a n ö - vern i S k å n e, format 1 8 x 2 1 cm., erhållas hos och genom de flesta bokhandlare samt frän min atelier i Landskrona. FRANS E. ARVIDSSON, Kgl. Ho [fotograf För all slags slöjd och haniMo Svenska Mönslerliriningen anbefalles med bilaga, erkändt Sveriges konstnärligaste och modernaste mönstertidning. O u m b ä r l i g för idkare af alla slags konstsömnader, broderier, skärning, glödritning, glasetsning Getå Pensionat. adr. Å B Y (Östergötland). fiW " Lämpligt för personer, som önska vistas på landet någon tid äfven under höst, vinter och vår.
Vid 1859—1860 årens riksdag erkändes förslagets grundsanningar, men först vid sistlidne riksdag medgåfvo Rikets Ständer dess tillämpande, med anmälan till Kongl. Maj:t att de för sin del ansågo tidpunkten vara inne att utvidga qvinnans rätt till anställning i det allmännas tjenst och att Rikets Ständer hade sig bekant, det qvinnor i andra länder med fördel användas vid telegrafanstalter, postexpeditioner med flera dylika inrättningar, samt anhöllo underdånigst, det Kongl. Majit täcktes vidtaga åtgärder, hvarigenom tillfälle bereddes qvinna att erhålla anställning i sådan tjenstebefattning, som kunde för henne vara passande, och till hvars skötande lion visade sig ega erforderliga kunskaper och skicklighet. Denna utgång medförde belåtenhet hos alla dem, som intresserade sig för frågan och man väntade blott på Regeringens bifall; detta kom, men af den beskaffenhet att man ovilkorligen frågade sig, om detta icke snarare kunde betraktas som en undanflygt än som ett öppet svar. Med afseende på anställning för qvinnor vid telegrafverket, hade Kongl.
Ständers Revisorers, åren 1820 och 1822, afgifne Berättelser, rörande granskningen af Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning för sednare åren. Xni följe af de remisser Stats-Utskottet emottagit å Riksens Högloft Stånders, åren 1820 och 1822, församlade Revisorers afgifne Berättelser, rörande då verkståld granskning af Allmänna MagazinsInråttningens Räkenskaper och Förvaltning, får Stats-Utskottet till Riksens Högloft Ständers närmare pröfning och afgörande vördsammast öfverlemna bilagde särskilde Utlåtanden, efter anmårknings-puncternes olika innehåll och syftemål uppställde i nedanskrefne ordning, nemligen: Bilagan Lil. A, innefattar: Utlåtande Sfver de Anmärknings -puncter, hvilkas beskaffenhet Stats-Utskottet trott sig bora hånfåra till ansvars påståenden efter jo §. Riksdags-Ordningen: hvaraf StatsUtskottets lietänkanden. i o 13 i:o Angående försäljning af i oo Tunnor Korn från Vesterås Krono-Magazin, år 1 8-I8 Ml Riksens Håglofl. Stånders Justitiae-Ombudsman Herr Baron Mannerheim. 2:0 Uppburne 30,000 R:dr Banco af Herr Presidenten m. rn. Baron Fock till Spannmåls upphandling för Upsala Lån. 3:0 Utbetalde Fragt-ersåttningar till Skepparne A. Lundberg och N. Liljedahl. 4:0 Angående det år 1820 beviljade Spannmåls utbyte för Selets Bruk i Norrbottens Lån. 5:0 Commerce-Rådet N. Björnbergs liqvid Skulder till Allmänna Magazins-Inråttningen för äldre och sednare åren. 6:0 Utlemnadt Fragt-förskott af 4000 R:dr Banco till Krigs-Rådet Salomon. 7:0 Inköp af f. d.
Utan minsta förberedelse började han för tredje gången: – Svåger Wachtmeister, herr von Jacobson och syster Christine – Det kan jag höra en annan gång. Jag har kört hit ut till Gunnebo exprès för att hämta lilla Christine och herr von Jacobson in till staden, där alla corpser i dag skola svärja hyllningseden åt den nye konungen. Ingen tid är att förspilla, gör sig i ordning, lilla vännen! – Nej, vänta, syster Christine, smyg sig inte undan! Nu skall det sägas, och nu skall det höras. Förlofningen måste gå tillbaka – – Hä! Hva befalls? – Den måste gå tillbaka. Jag skall säga hvarför. Syster Christine hade blifvit blossande röd och såg på sin bror med ett hatfullt uttryck i blicken. Men innan hon hann säga ett ord, föll von Jacobson in: – Jag kan förtälja bror hela affären, som den förlupit. Saken är helt enkelt den, att mamsell Christine och jag på skämt arrangerade en liten kärleksscen, som bror skulle syrprenerat. Jag låg på knä och debiterade en den allra artigaste komplimang på vers, då unge herr Hall inträder i brors ställe och tar saken förbåldt högtidligt. Och nu är han omöjlig att persvadera att taga reson, utan tänker skvallra för pappa, som skall förmå bror till att bryta förlofningen. – Tro honom inte, tro honom inte, skrek John utom sig. Han älskar syster Christine, och syster Christine – Syster Christine sprang upp och gaf John en örfil. – Det här skall du få umgälla, skrek hon. John höjde handen för att återgälda den systerliga karessen, men Wachtmeister trädde emellan. – Nå, nå, sakteliga, sakteliga. Sköt han sina ormar, min käre John, och stick inte sta’ och försök spela orm i mitt paradis på Gunnebo. Lugna sig, lilla Christine! Här blir ingen brytning af. Jag accepterar som fullkomligt god min vän von Jacobsons förklaring. Men John ville på inga villkor ge sig till tåls. – Det är synd och skam! Man drager svåger Wachtmeister vid näsan! Men nu förlorade Wachtmeister tålamodet. Han tog sin svåger i axeln och vände honom »mot dörren. – Ett råd, min käre John:
1 afseende på irrläror, hafva vi allmän lag, som säger huru de skola bestraffas, men på dessa konventiklar skulle med denna fria discussion mycken oreda, mycket osammanhang få höras utan att pastor, ehuru han finner, att det icke i ringaste mån kan vara för åhörarne upbyggligt, kan dervid någonting säga, ty någon bestämd irrlära vore icke predikad, och då mäste han med grämelse finna, att för honom vore dervid ingenting att göra. Med det proselytmakeri som vi finna hos dessa andliga frihetskämpar, och med den dragningskraft som tyckes draga desse s. k. helige, den ena till den andre, skulle denna frihet verka vår offentliga Gudstjensts förfall och denna förvandlas blott till konventikel. Mången skulle gå lill dessa konventiklar af nyfikenhet, och då han der finge höra en mängd nya saker, som lian kunde finna vackra, så skulle han snart finna detta vida intressantare än att helt enkelt i kyrkan göra sin böu och åhöra den offentlige talaren. Ofelbart skulle genom denna fria discussion irrläror insmyga sig, oell ifrån den stund de en gång äro uti en församling grnndlagde, stå de der fast rotade. Vi hafva sett huru våra läsare blott för vissa uttryck uti en handbok, hota att skilja sig ifrån församlingen, likasom saligheten skulle bestå deruti, alt man begagnade den ena formen i st. f. den andra eller sjöng den ena eller andra psalmen. När så litet kunnat verka denna söndring, till hvad grad skulle den icke genom discussionsfriheten ytterligare befrämjas? Jag tror äfven, alt en mängd oordningar, i verldsligt afseende skulle upsla genom antagande af konvenlikel-friheten, och föreställer mig, att de som yrka mycken frihet i politiskt afseende och tala om utvidgandet af menniskans rättigheter, äfven äro verksamma på detta håll. Jag vill icke anföra något exempel, ty exempla sunt odiosa, men det är temligen bekant att sådana personer finnas. Jag föreställer mig, att de under oroliga tider resa omkring och hos presterskapet anmäla sig att hålla konventiklar; men der i stället framställa hvarjehanda farliga satser och söka verka i en helt annan rigtning. Den der Länsmannen, som eill.
S dea närvarande peli kommande lidens kraf öfverensstämma, skulle . påen gäng stadga värdet af allt Bariquerss utelöpande sedelmynt, och ali annan i förhållande till detta bestämd förmögenhet, samt utan vidare omgång fästa alla de förhållanden man och man emelian, hvaruti frågor dui pennin, gevärde ingå, vid det skick deruti de då för tillfället befunrios, 'bunde däremot den föreslagne uiVägen endast tjena till, att för framtiden förekomma billiga klagomål öfver enskildt lidna oförrätter genom myntvärdets osta. dighet, då est sätt att undvika dem vöre anvisad t, men skulle derjemte, just genom den egna säkerhet, sorn åtskiliige medborgare förskaffat sig och Itnjöto, göra deri saknad deraf, hvaruti de öfrige mäste förblifva så mycket känbarare, och således ingalunda lika väl motsvara det allmännas fordringar af ett ordnadt pénningeväsende, som capital-egares anspråk på hägn och säkerhet. Under ingen annan egenskap än der», af en assurance-inrättning af enskilde förluster, skulle således hela anstalten, endast tulskapa^en skillnad emellan försäkrade och oförsäkrade capitaler och rikta alla beräkningar allenast uppå denna skillnad, såsom ett nytt föremål för otntänksarnhpten.
Ständers Stats - Utskott uti Protocolls»Utdrag af den 22:dra nästlidne Augusti, angäcnde Löner för de 2:ne nya Skars-Sccrcterarne, samt arfwobe för de enligt 10 Z. i Regerings - Formen för, ordnade 8 Ledamöter uti Rikets Allmänna ÄrcnderS Beredning, föreslagit och hemstält, har Preste-Ständet berörde Betänkande till alla delar gillat och godkänt; Hwilket genom Utdrag af Protokollet skulle de öfrige Respective Ständen samt Stats - Utskottet wördsamt och »vänligen meddelas, vt supra. Lx krotocvilo v. Utdrag af Prokocollek, hällek hos Högwördige Preste»Skändet dcn 5 September 1809. G. D. Uppä dr af Riksens Högloft. Stän* Srrs Bane» - Utskott uti Protocolls - Utdrag af d. 22 nästlid - Den 6 September. Lii nästlidne August! anförde skäl, fanu Prcste-Skändck sig böra för desi del afstä RiksdagS'- FnllmägtigenS i» frän Arboga Stad ansökning, att till Reparation af berörde Stads Publjque Byggnader undfä ett BancoLän af ZOOO R:dr Specie; Hwilkct genom Utdrag af Protokollet ssulle till de Ncspective Med^Ständcu samt Banco - Utskottet wördsamt och wänligen inberättas. bist ku^ra. kfx keotocollo is. O. Lransumt af Protokollet, bältet i Borgare» Ständcts Istenum rvid Riksdagen l Stockholm den 21 Julii 1829.