Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
6) Verkar lindrigt aiförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. 7) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munnen och vid alla tandoch munsjukdomar och borttager uppstötningar A-ThisnylsiFregwH och dålig lukt. 8) Är ett godt medel mot mask, binnikemask och vid epilepsi. 9) Tjänar såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, friska och gamla ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synnerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse. Akta är denna balsam endast, om hvarje flaska är tillsluten med en silfverkapsel, som bär min firmastämpel: Adolf TMerry, Apotbeke zum » Scbutzengrel in Fregrada » och är försedd med ofvanstående gröna skyddsmärke. Hvarest ej depöt finnes torde man beställa direkt under adress: Schutzengel-Apotheke des - 4. Thierry in Fregrada bei RoJiitseh-Sauerbrunn, Österreich, Franko hvarje poststation i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. möjligt fotografi till » A. B. C », Hallsberg. (655) kares hus, äfvensom vara honom behjälplig. Ifall den sökande ej är skolad sköterska, I TJÄNST ÅSTUNDAS! bör hon vara intresserad för sjukvård. Svar BARNSKÖTERSKA, van odi pålitlig, med uppgift om löneanspråk, ålder, föregå- med friskt och gladt lynne, får god plats ende sysselsättning och referenser samt fotoinstundande maj i familj på landet. Svar grafi sändes under adress » Läkare », p. r. Varjämte betyg från förut innehafd dylik plats, berg.
N:o 56, ang:de ifrågaställdt låneunderstöd för staden Eskilstuna; N:o 57, ang:de sökt anstånd med ränteoch kapital-afbetalningen å det för återupbyggandet af Conradsfors bruk i Wermland beviljade lån; samt I Den 5 Mars f. m. 157 N;o 58, ang:de sökt arfvode för utdelning af de, efter sistför flutna riksdags slut, tryckte häften af Bihanget till RiksSt:ns prot. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 26 sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 59, ang:de serskilda arfvoden för utbetalningen af riksdagskostnaderne samt granskningen af de derå afgifne räkningar och reqvisitioner. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Det af StatsUtsk. föreslagna arfvodet är otvifvelaktigt alltför litet. Om man antager att riksdagen varar i 10 månader, .så har Kamereraren i Riksg:s-kont., för redovisningen af en summa af 250,000 r:dr icke högre arf vode än StatsUtsk. föreslagit för diverse vaktmästare, som tjenstgöra hos Stånden. Detta är väl icke rätt. Utsk. har ansett, att detta åliggande egentligen hörde till en af Komissariernas tjenstebefattning. Ja, om denna tjenst då finge verkställas pä samma sätt, som hans öfriga tjenstgöring, och Ständerna höllö tillgodo med att deras kanslibeljening och öfriga personal finge affärdas med assignationer, för alt dermed vända sig till R. St:s Bank, dä tror jag att man skulle kunna säga att delta tillhörde komissariatet. Men att utvälja en Komissarie i Riksg:s-kont. och tvinga honom att åtaga sig detta besvär och säga honom: ni skall hälla kassa under hela riksdagen, till så och så stort belopp får ni hvarje vecka af Fullmäktige anordningar, hvarefter ni i R.
1 ?~io hans yttrc stra~vanden gjort honom likgiltig för hustruns inre l$) watt han ko ?mner hem arbetstrött » - för att kanske taga sig en grundlig lur i stallet att meddela sig med de sina, - satt Aan önskar men saknar förmdga att vara synfatisk,~ att ~aluiida, allt själfilllt s a d $ inom he7) znzet zlpphön, hvilket kans to~nt - &amp;. / rthstoneför hustmm - m. m. Men a r blott hustrtin icke lika trött och oroad, vare sig i följd af Fattigdomens eller verldslifvets inflytande, eller som följd af frivilligt arbete, så ar i förtans ögon äktenskapet raddadt. I motsatt fall förutser hon, att det skall urarta och gå under. Många vurttaw, säger hon, att pvinnans f ngörelse 8 skall f ullhoml~t ontdana ntensklighetens kiznslor~, att kii~leken mellan könen skall dö ut och ersiittns af naturdrtjcten, att hewtl$vet skall zcndanträngas af klubblyvet, all sedlighetsstrufvnn zlpphöra, m. m. Har tycker sig läsaren åter kunna draga andan. Pörf: an har s&amp; ledes velat proteskra mot socialismens iikte ?zskapsjeendtl&amp;het. Derför vare hon hjertligt tackad, men p5 samma gång m % man dock energiskt jafva sanningen ' af hennes påstående, att det ohyggliga framtidsperspektivet ar qvin ?roe ?~tntzc@atione ?zs verk, eller Datt pvinnof~gans utveckling för närvarande går i riktningen af att uppställa naturdriften som norm för aktenskapeb. Genom att sålunda göra qvinnofrågan identisk med socialismen har förtan allt för godmodigt låtit lura sig af den tyske socialistchefens lilla knep att, med qvinnorörelsen till skylt och förevändning, framlägga socialdemokratieiis Iarobyggnad till allmänhetens fromma. l Om reaktionen mot qvinnofrågan af Ellen Key, revy 1886 af Gust.
Jemte nyssnämnda, har Utskottet nu jemväl företagit dels en af Riksdagsfullmägtigen C. J. L. Lännberg från Östergötlands län väckt motion, N:o 230, att af Riksbankens varande eller blifvande disponibla medel matte, till jordbruksnäringens understödjande afsättas en fond af 5 millioner R:dr, hvarifrån lån mot nöjaktig realsäkerhet utlemnades på högst fem års tid och med årlig inbetalning af minst en femtedel af ursprungliga lånebeloppet, dels ock ett inom Utskottet af Herr Mannerskantz, C. A., väckt förslag, af innehåll: alt, till jordbruksnäringens förseende med förlag på för denna näring lämpliga tider, måtte af Rikets Ständers Banks medel bildas en fond, som användes till inköp af på jord fastighetshypothek grundade obligationer, ställda att amorteras inom en tid af högst tio år; att Fullmägtige mätte bemyndigas träffa aftal med Allmänna Hypolheksbankens direktion angående tillhandahållandet af dylika obligationer samt bestämmandet ej blott af den ränta, som, inom i log stadgade gränser, deri borde föreskrifvas, utan ock af öfriga dervid erforderliga vilkor; alt till bildande af ofvannämnda fond borde dels anordnas från Bankens reservfond ett belopp af l. ex. en ä två millioner R:dr och dels användas de inbetalningar, som ingå från hypotheksbanken för dit öfverflyttade fastighetslån samt från upphörande filialbanker för dem lemnade Banko-Utskottets Memorial N:o 27. o försträckningar; och att genom obligationers amortering inflytande afbetalningar skulle, såvida bankens säkerhet ej fordrade deras reserverande, användas till inköp af nya obligationer utaf enahanda beskaffenhet. I valet emellan de olika sätt, hvilka nu omfärmälda motioner föreslå för be redande åt jordbruksnäringen af ett understöd, som vid denna riksdag blifvit högt påkalladt, att antingen anslå medel till direkt utlåning åt enskilde eller indirekt söka beforda ändamålet genom beredande af förlagsmedel åt den för jordbruksnäringens behof enkom afsedda hypoteksbanken, har Utskottet stadnat vid den sednare utvägen, då denna synts medföra flera fördelar.
Maj:ts Befallningshafvandes i länet underdåniga tillstyrkande, Kongl. Maj:t genom nådig Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 76. 17 nådig remiss infordrat Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtande) hade bemälda Kollegier under don 3 sisth Oktober, — med hemställan huruvida i sistomförmälda fråga, angående förändring af nu stadgade vilkor för rätt till pensions åtnjutande, något yttrande från Kollegiernas sida kunde erfordras, enär, för afgifvande ai underdånigt förslag till ordnande af pensionsväsendet i allmänhet, en särskild kommitté vore tillsatt, till hvilkens handläggning berörda fråga, derest Kongl.
Honom tillkommer, att kalla Ledamötecne till Urtima sammanträde: i Sammankomsternc föredraga allt hwad bör komma under Nämndens »rösning: emottaga och öppna alla till Sällskapet ställde ankommande Bref och Inlagor och dem för Nämnden framlägga: tillse att expeditionerne ordenteligen för stg ga: besörja sadan brefwäxling som e> fordrar öfwerläggning och gemensam understrift, samt att i öfwerläggningarne befrämja och bibehålla ordning och stick, till hwllket ändamål Nämnden ager, i fall sa tarfwas, stadga wista reglor och föreskrifter, hwilka obrottsligen böra efterlefwas. Skulle wid omröstning hälften af alle Ledamöternes tankar wara emot och hälften för, rader den, med hwilkea Ordföranden sig förenadt, och uppsattes beslutet derefter. 6 §. De närmast, till Ordföranden boende Bv-Fegdar eller Bv-Ålderman äga att honom l och för Embetel biträda: fortskaffa ce bref och kal. lelfer han utfärdar, till hwilket a, dama! söttärdigas en brefwästa med påskrift: N. Harads Hushållnings-Nämnd; och lärer ingen Häradsbo undandraga sig att den samma efter sadan skristelig an wiöning fortskaffa.
ville förföra honom kan du tänka dig så in famt ! (Paus.) Men jag skulle ha rifvit ögonen 267 DEN STARKARE ur hufvudet på henne, jag, om hon kommit sta när jag var hemma! (Paus.) Det var lyckligt att Bob talte om det själf, så att det inte kom inte den enda, må du tro! Jag vet inte, men fram skvallervägen! (Paus.) Men Frédérique var fruntimren äro alldeles galna efter min man. De måtte tro, att han har något att säga öfver teaterns engagemanger, därför att han är i deslagit efter honom! Jag trodde dig inte mer sig om dig och att du tycktes bära något agg till honom, föreföll det mig alltid! partementet! Kanske du också har varit och än jämt men nu vet jag, att han inte brydde (Paus; de betrakta hvarandra förläget.) FRU X. fall, och visa, att du inte är ond på oss, inte ond på mig, i alla fall! Jag vet inte, men jag Kom hem till oss i afton, Amelie, i alla tycker det är så obehagligt att vara ovän med dig särskildt. Kanske det är därför, att jag gick dig i vägen den gången (ralentando) eller jag vet inte alls hvarför egentligen! (Paus.) M:LLE Y. (fixerar fru X. nyfiket). FRU X. (tankfull). när jag såg dig första gången, var jag rädd ur sikte; utan hur jag kom och gick, befann Det var så underligt med vår bekantskap för dig, så rädd, att jag inte vågade släppa dig jag mig alltid i din närhet jag vågade inte 268 DEN STARKARE vara din ovän, därför blef jag din vän. Men det rådde alltid en disharmoni, när du kom hem till oss, för att jag såg att min man inte kunde lida dig och då kände jag det snedt, som när kläder sitta illa och jag gjorde allt för att få honom att visa sig vänlig mot dig, men dig! Då slog det upp en häftig vänskap, så utan att lyckas förr än du gick och förlofvade att det såg ut ett ögonblick, som om ni nu först vågade visa era verkliga känslor, då du var i säkerhet och så hur var det sen? Jag mins på dopet, då du stod fadder, att jag
Om StatsVerket, såsom nu föreslaget blifvit, korn™ mer att öfvertaga åtskiilige förvaltande Verks inkomster, borde, i sammanhang"med undersökningen om beskaffenheten af deni, jemväl en reglering af de Upp-. bördsTitlar, hvaraf ifrågavarande Verks Inkomster utgöras, blifva vidtagen, till befrämjande deraf, att de på ett mera ändamålsenligt sätt, och icke, såsom nu eger rum, under mångfaldigt olika benämningar de-. Biteras, så att när t. ex. Böter förekomma å flere Verks medel, sådane alltid måtte tillsammans upp™ tagas endast å et-t ställe. Och skulle R. H. StJr behaga gilla de åsigter Utskottet här framlagt, hemställer Utskottet: att R. StJr hos K. M:t i underdihetanhålla, att tjenlige åtgärder måtte vidtagas till erhållande af de i sammanhang härmed erfor der lige upplysningar och utredningar, så att förhållanderne måtte kunna för nästkommande R. Stjr fullständigt framläggas, och de beslut då fattas hvartill omständigheterne må kunna föranleda. Utlåtande, ang:de åtskilliga omständigheter hörande till RiksBokslutet.. (I.-A.). För afgifvande af det Utlåtande i flere frågor hörande' till RiksHufvudboken som-, enligt1 Utskottets förbe - Betänkanden, N:o ^oj. 477 håll i Belänkandet Nio 62, hör R. St:r underställas; får Utskottet nti vördsamt föreslå de åtgärder som i hänseende till bokslutningen, controllen och redovisningen i allmänhet blifvit nödige ansedde. I afseende på redovisningen för de förskotter vare sig emot redovisning eller återersättning som af Statsmedlen blifvit utbetalte eller vidare utbetalas, till följd af K.
Gellerstedt; blifvit botad för svår värk i axeln och armen, att lian icke kunde kläda sig utan hjelp. Vaktmästaren P. Forsman; för tandvärk. Kongl.Hejduk. M. Österberg; för värk i hela kroppen och susning i öronen. Källarmästaren C. Bohnsack; för värk i högra armen och axeln. Handlande J. P. Gallander; för värk och döfhet i öronen samt värk i benet. Kamm.Music. J. Preusmark; för lamhet i båda händerna, susning i öronen och darrniug i kroppen. Gelbgjutare-Frun Boström; för stark tandvärk. Snickaren C. Ekman; för lamhet i båda benen och ögonsjukdom. 2o4 Den 8 December e. m. CO Maji 3o Kamrer J. G. Ahlborn; för af värk från ryggen och bröstet förordsakad andtäppa. 99 Junii 6 BondeDotlren C. Olsdotter; för lamhet i hela högra sidan. 99 Junii a3 Vaktmäst. F. Fahlgren; för värk i högra knäet. 99 Junii 23 Vaktm. Lundbergs 12-åriga Dotter; för susning och döfhet i bada öronen. 99 Junii 27 SidenFabrik. A. Dahlbom; för värk i vänstra armen och axeln samt frossa. 99 Junii 3o Provisor F. Helledaij; för tandvärk. 99 Julii 21 Coopv.Skepparen J. Nyberg; för värk och svimning i hufvudet, och en svulnad oell värk i öfra läppen. 99 Juli i 28 Handelsbetjenlen J. Ericson; för hufvudoch örvärk samt ögonsjukdom. 99 Julii 3o Hofslagaren J. Hemberg; för värk i högra sidan och höften. 99 Aug. 7 Tapetseraren A. Bylin; för ögonsjukdom. 99 Aug. '4 Handelsbetjenten G. Eggers; för svår tandvärk. 99 Au g. 25 Capelldrängen Englund; för svår giktvärk. Den 8 December e. m. aoS Se Alleania af 1827. Aug. 3o Gelbgjutaren J.
Det går så ordentligt och taktfast, men i själfva det plikttrogna utfö- randet röjer sig något naivt. F ö r mina ögon målar sig bilden af en skolflicka, rak och allvarlig på den uppskrufvade pianostolen, som höjt hennes fötter några decimeter öfver golfvets nivå. J a g ser det lilla hufvudet nicka takten och den knubbiga handen käckt gripa oktaven. N u komma skalorna, ett jämnt litet pärlband, eller radband kanske med föregående korstecken. Späkningen tar dock slut, och programmets melodiösa del får rycka fram. Jag ser den lillas blyga, men med svårighet dolda förtjusning öfver operamelodien. Det är Wilhelm Meister, som sjunger i månskenet om Mignon: » Hon kunde icke tro i barnslig oskuldslycka ». Den lilla räknar tydligen takten, och någon erotisk känsla uppbär icke utförandet, men väl barnets oskuldsfulla glädje öfver lexans vackra melodi. Efter en stund säger mig den oafbrutna tystnaden, att lektionen är slut och pianostolen tom. Det är ej värdt att någon söker inbilla mig, att någon blaserad skolpojke väntar på henne i hörnet. Möjligen har hon mött någon skälm på sin väg och hurtigt utbytt ett par snöbollar med honom för att sedan skynda hein till sin kvällslexa, sin kvällssmörgås och sin oskuldssömn. Sof sött, du lilla, och vakna en gång lycklig till förståendet af operamelodiens erotiska innebörd. Men nu ljuder pianot på nytt. En vals går hurtigt af stapeln. Några takter tagas om, tills de gå fullkomligt. Följer så en polka och en treflig francaise på samma sätt, och till sist en gemytlig rheinländer. Jag ser på klockan. Redan öfver half nio. Det är helt säkert en kontorist, som beslutat lära sig dansmusik för att exekvera den i sitt kotteri. Jag ser en hel del människor af båda könen flyga förbi mig i dansens hvirflar. Inga luxuösa toaletter och urringade klädningar. Balen är improviserad. Man dansar i promenaddräkt och ser lika treflig ut för det och är lika glad. Ja, gladare, ty ingen uppskrufvad kalaston råder. Tonen är lika ogenerad som anständig.
Och det är på denna grund, som Utskottet ej kan biträda motionärens förslag, angående lekmäns kallande att uppenbarligen lära och predika i församlingen. Derigenom skulle nemligen ett lagligt prest-embete utom Kyrkan uppstå, hvarmed grundvalarne för den Svenska Kyrkoförfattningen rubbades; och sådant torde »för Kyrkans egen skull» ej böra medgifvas. I dess författning ingår såsom en väsendtlighet ett upplyst presterskap; och ehuru, på sätt motionären anmärkt, Bibelkunskapen är den högsta för en Ordets tolk, så lärer likväl samma kunskap, lika litet som någon annan, kunna stå isolerad, kunna förvärfvas utan hjelp af annat vetande. Det är endast genom upplysning och bildning mau kommer till sanningen; och dessa egenskaper borde Lag Utskoltels Betänkande, M 56. 3 derföre minst kunna undvaras af dem, som kallas att förkunna den djupaste af all sanning. Det kan ej eller vara på denna väg, som de andliga krafter, hvilka inom församlingen förefinnas, böra tillgodogöras, — som lekmanna-verksamheten i andliga mål bör ordnas. Visserligen bör denna verksamhet ej så bindas, att den ej kan gagna Kyrkan; men den gagnar icke genom sjelfva institutionens undergräfvande. Utskottet har ock redan ur denna synpunkt sökt anvisa vägen, då Utskottet tillstyrkt lossande af de band, som hindra def andliga lifvets friare verksamhet inom församlingen, så vidt sådant låter sig med god ordning förena. Utskottet har nemligen ej förgätit att det är Kyrkan, som i främsta rummet fått sig ålagdt, att vårda detta lif, samt att den följaktligen måste ega medel att förekomma frihetens missbruk; men Utskottet har dock ej kunnat förbise hvilken väsendtlig skillnad det är emellan en auktorisation för lekmän, att i Kyrkans namn uppträda såsom lärare och Ordets tolkare, utan j>tt besitta de egenskaper, som Kyrkan af sina ordinerade lärare fordrar, samt elen enkla handling, som yttrar sig i en förening af flera för gemensam gudaktighetsöfning. Och på annan väg synas de andliga krafter, som finnas inom församlingen, ej kunna tillgodogöras; hvadan Utskottet vördsamligen afstyrker bifall till ifrågavarande förslag.
Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Eebr. 1857, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. I berörde syftemål äro motioner väckte, inom Högloll. Ridderskapet och Adelil af Herr von Prinzencreutz, B. IV.. inom Vällofl. Borgareståndet af Herr IVietter ber g, S. G. och inom Hedervärda Bondeståndet af J. sindersson från Östergöthlands län, hvilka motioner blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterade. Herr von Prinzencreutz har erinrat att ej blott den, hvilken såsom tjensteman haft till åliggande att handlägga allmänna ärenden, utan kanske ännu mera den, hvilken såsom representant funnit sig uppmanad att taga verksammare del i sådana ärendens behandling, nogsamt erfarit behofvet af en fullständig samling administrativa och ekonomiska författningar. Det af Kammar-Rådet J. G. Branting för vid pass 30 år tillbaka, efter lång och mödosam förberedelse utgifna sammandrag af sådane författningar, om detsamma än vid tidpunkten för dess upprättande må anses hafva varit till alla delar ändamålsenligt, vore nu, sedan efter berörde tid många och genomgripande förändringar inträffat i snart sagdt alla Statsförvaltningens grenar, ej längre för ändamålet tillfyllestgörande, hvadan motionären föreslagit att Rikéts Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhalla, det Kongl. Maj:t ville genom någon eller några dertill utsedde nitiske och skicklige personer låta utarbeta och till allmän kännedom sprida ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af administrativa och ekonomiska författningar, vare sig såsom fortsättning af det utaf Kammar-Rådet Branting för Bih. till R. St. Betänkande N:o 3i. tidrymden intill år 1825 utgifna eller enligt den förändrade plan, sorn må finnas vara för ändamålet mera tjenlig. Herr JVotterberg har ock, med anledning deraf att någon efter tid, sak och system ordnad samling intill våra dagar i den kamerala och ekonomiska lagstiftningen icke finnes, föreslagit att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det täcktes Kongl.
Den Dramatiska är, såsom bildningsmedel, måhända af ännu större värde, och bör vara så väl försörjd, att denär ett Kongl, skådespel i hufvudstaden värdig. Man vet, alt i andra Länder Theatrarne hafva stora Statsanslag ; men så är icke här förhållandet. De måste således försörja sig sjelfva i en Stad, som ej är rik hvarken på folk eller penningar. Man må då icke tro, att den sökta tillåtelsen skulle bereda någon serdeles täflan i det slag af skådespel, der de ädlaste menskliga handlingar framställas, och hvartill de utmärktaste egenskaper hos Skådespelaren erfordras. Täflan mellan Theatrarne torde egentligen komma att äga rum uti sådane stycken, som tilldraga sig de flesta åskådarne, och följagtligen inbringa dömesta 29 II. 11 I 16a Den 12 Ju n i i e. m. penningarne; ty clå den sköna konsten behandlas såsom Näring, måste hon söka att till sina kunder få den stora mängden, på hvilken man vet, att den största vinsten städse är att göra. Om vi t. ex. ihågkomma förhållandet med Caffe, så var förbrukningen deraf obetvdlig, så länge denna dryck njöts endast af de högre klasserna; men då den började sträcka sig till hvarje hus, till rodderskor och månglerskor, så blef förbrukningen och vinsten på liandelsnäringen dermed ansenlig. Enahanda skulle förhållandet äfven bli med Theatrarna. Behofvet att sänka den stora mängden, och att gifva skådespel efter hennes smak, skulle slutligen söka dem till lindanseri, osynliga, som man får si o. s. v. Man har i en här utkommande tidskrift läst, att i sjelfva Paris den stora Theatern står tom, under det de små Theatrarna äro öfverfyllda med åskådare, och att konsten faller, just derföre att hon äfven der hlifver hopens tjenarinna. Enligt samma tidning finnas i Chinas hufvudstad, Peking, tooo Theatrar, och man kan af antalet lätt sluta till, hurudana de skola vara. Jag skulle således tro det vara rättast att bifalla Betänkandet. Herr Crusenstolpe , Magnus Jacob:
R:dr en stationsinspektor en maskiningeniör bokföringspersonalen en telegraftjensteman en konduktör och en lokomotivförare en kassör Underhållskostnader och öfriga årliga utgifter vid en station, minst 3.600 2.500 3.000 5.600 2.000 2,000 2.500 10,000: - R:dr 31,200: - motsvarande, efter 5 procent, ett kapital af 624,000: - eller tillsamman R:dr 1,294,000: — Afdrages nu detta belopp från den för hela Sammanbindningsbanan beräknade kostnad 3,070,000 R:dr, så återstår en summa af 1,776,000 R:dr, som skulle blifva den kapitalkostnad, hvarmed anläggandet af sammanbindningsbanan och gemensam hufvudstation för norra och vestra stambanorna komme att i verkligheten öfverstiga kostnaderna för dessa banor med hvar sin aflägsna station på Norroch Södermalm. I det föregående har anmärkts, hurusom redan vunnen erfarenhet stadgat en allmännare öfvertygelse om behofvet och nödvändigheten, så för rörelsen som för jernvägens deraf beroende inkomst, af vestra stambanans framdragande till Jernvågen, och huruledes samma erfarenhet måste öfvertyga om angelägenheten deraf, att äfven norra stambanan framdrages genom det inre af Norrmalm till hamnplats vid Klara sjö eller Ladugårdslandsviken. * 93 För det förstnämda af dessa arbeten, eller vestra stambanans fortsättning till Jernvägen, är kostnaden beräknad till 960,000 R:dr, och för norra stam banans framdragande från Gamla Kungsholmsbrogatan till Tegelbacken, med hufvudstation vid Klara sjö, till 610,000 R:dr, eller, med afdrag för den i kostnadsförslaget öfver norra stambanan till 200,000 R:dr upptagna mindre stationsoch verkstadsanläggning vid Gamla Kungsholmsbrogatan, till 410,000 R:dr, och således tillsamman 1,370,000 R:dr.