Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ILDAD FLICKA, som i 17 år haft plats i samma familj, men gen. dödsfall blifvit därifrån ledig, önskar till hösten plats, helst på landet, i prästgård eller annat bildadt hem, som värdinna och, om så önskas, hafva tillsyn öfver barns uppfostran eller som sällskap, läsoch skrifhiträde samt hjälpreda åt äldre person. Goda intyg finnas. Svar till » Plikttrogen 62 », adr. Firm. Idun Tidningen kostar Annonspris: endast I kr. för kvartalet, med 35 öre pr petitrad (10 stafvelser). För » Platssökande, och .Lediga platserIdunsModeoch Mönstertidning &lt; kr. postarvodet inberäknadt. Utländska annonser 70 öre pr petitrad. Från år 1875 existerar i Förenta staterna ett mäktigt o c h inflytelserikt kvinligtnykterhetsförbund, Woman ' s Temperance Union (W. T. U.) Sedan sin uppkomst har Boktr.-Alitieb. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. (midt för Kungsträdgården.) Träffas å byrån kl. 9 — 10 Lösnummerpris: 15 öre A H r n. Telef. (vid kompletteringar). Prenumeration sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm hos redaktionen. REDAKTÖR OCH UTGIFVARE: F R. Mary Clement i nämnde i vårt föregående nummer, att man till vårt land och hufvudstaden i dessa dagar väntat en öfver hela världen beryktad kvinna. E n kvinna, som vigt sitt lif åt människokärlekens idé ", o c h som lyckats genom okuflig energi och aldrig tvekande offervillighet föra den fram till ett stort o c h omfattande välde — Josephine Butler. D e n nyss afslutade federationskonferensen måste emellertid afstå från glädjen att räkna mrs Butler bland sina deltagare, men fick dock en fullgod ersättning, ett lysande kvinnonamn att anteckna på sin medlemslista, då Mary Clement Leavitt, den väldiga amerikanska nykterhetskämpen, anlände hit.
Då vaknade han riktigt, och när han såg Selma, lifvades hans drag. »God morgon, hustru», sade han muntert och räckte fram sin stora hand. Hon besvarade handslaget och log – för pigans skull. Med denna handling invigde hon första dagen af sitt äktenskapliga lif. Och så klädde hon sig i sin nya eleganta morgondrägt, färdig att uppträda i sin värdighet som ung fru. Allt så otadligt korrekt. Frukosten var animerad och bruden munter. Den ende som tycktes vara vid dåligt humör var Richard. Efter måltidens slut skulle han resa. Det var honom »omöjligt» att dröja längre, och kyrkoherden hade icke lust att envisas. Hans afsked var brådskande och kallt. »Adjö, Selma», sade han, »lycka till.» Icke en skymt af hjertlighet. Ingenting. Selma gick bort till ett af fönstren, för att se medan han steg på vagnen. Det bände i hennes panna och klämde om strupen. Den som fått gråta ... gråta ... åh – så hejdlöst Hon lutade pannan mot fönsterposten. Ingen kunde se hennes ansigte. Men Richard vände sig icke om, – sysslade blott med resfilten. Inte en enda blick! Tvär hade han varit, men aldrig så; det var afsigtlig ovänlighet. Så rullade vagnen bort. Han lyfte på hatten utan att se upp. En arm lade sig kring Selmas skuldror. Det var farbrodern. Hon såg upp i hans ansigte. Var det möjligt! – stred också han emot tårar? Hon slog sina armar om hans hals och kysste honom. Begäret att trösta kom henne att glömma sin egen sorg. Och så strök hon uppmuntrande med handen öfver hans mörka slätkammade hår, just som hon brukade göra med sin far, när han var ledsen. Det var en skymt af grämelse som dervid smög sig i kyrkoherdens välbeherskade ansigte. Måhända behöfde han i denna stund hennes vänlighet bättre än någon. Men svagheten varade blott ett ögonblick. Det dröjde ej länge förrän vagnarne körde fram. Man skulle i sällskap bege sig till de nygiftas hem, hvilket låg tre mils väg derifrån, kyrkoherden hade rangerat det så, att slägtingarne skulle följa dem dit, och så resa tillbaka på qvällen.
GUSTAF (efter ett uppehåll). Ja! (Paus.) OLOF (rädd). Hvad skall blifva af vederdöparne? GUSTAF. Du frågar mig? Dö ska' de! OLOF. Tillåter Ers nåde en fråga? GUSTAF. Säg mig, hvad vilja dessa galningar? OLOF. Olyckan är att de inte veta rigtigt sjelfva! Och om jag skulle säga det MÄSTER OLOF - GUSTAF. Säg ut! GERDT (inkommer hastigt, spelande fånig.) GUSTAF. Hvem är du, som vågar tränga dig in här? GERDT. Jag skulle ödmjukast anhålla om Ers nådes intyg på rigtigheten af detta utlåtande! GUSTAF. Vänta tills du blir kallad! GERDT. Ja, det kan jag göra, men vakten vill inte vänta på mig! Se jag rymde ur fängelset, ty der var inte min plats! GUSTAF. Är du bland vederdöparne? GERDT. Ja, jag råkade komma med, men här har jag en attest på att jag tillhör hospitalet, afdelningen n:o 3 för obotliga, cellen n:o 7! GUSTAF (till Olof). Säg till åt vakten! GERDT. Nej, det behöfs inte, jag begär bara rättvisa och den skoter inte vakten om! GUSTAF (fixerar Gerdt). Har du inte varit med om dessa skändligheter i stadens kyrkor? MÄSTER OLOF 103 - GERDT. Jo, det förstås, ty inte kan en klok menniska bära sig så galet åt! Vi ville bara göra några små förändringar i stilen, se, det var för lågt i taket tyckte vi! GUSTAF. Hvad ville ni egentligen? GERDT. Oh! Vi vill så mycket fast vi inte hunnit med hälften ännu; ja, vi vill så mycket och så fort se'n, att inte tanken hinner med, och det är derför som den blir litet bakefter! Ja, och så ville vi tapetsera om lite i kyrkan och ta ut fönsterna för det luktade unket. Ja, och så ville vi ändå mera, men det får vara så länge! GUSTAF (till Olof). Det är en farlig sjukdom, ty annat kan det inte vara!
Augusti. 1039 Arrenden, eller Discont-Inrättningar, sä har han äfwen säsom där Actie-ägare wunnit ökade fördelar, igenom Banquens osparda möda, at mot en ringa ränta medgifwa betydeliga tilstotter; dä deremot de innom Staten werkeligen närande Medborgare såsom Bruks-Jdkare, Fabrikanter, Närings Idkare och i synnerhet Jordbrukare aldrig blifwit uti et lika förhällande understödde, utan som Styfbarn behandlade. Dä Riket för det narwarande fordrar tilstotter af alla Claster Medborgare, och uti Statens närvarande ställning det ofelbart mätte wara medborgerligt, at häldre biträda och understödja, än undandraga sig et skyldigt deltagande, sä synes Capitalisterne enligt detta Proje t antingen ej bafwa förtjent medborgerligt afseende, eller för sina nu blifwandc Insättningar, liksom anmärkas för sina hittills äckrade fördelar Hwartil skulle wäl et sädant Exclusicht Privilegium tjena, at frikänna Capitalisten frän Bewillnings - förbindelser, och hwartil skulle Konungens samt Riksens Ständers Fastställelse därä gagna uti en tidepunct, dä erfarenheten lärt hnru litet heliga, pä lika satt sanctionerade äldre Privilegier, af wista Medlemmar i Staten kunna anses. Om fordrings ägare för gjorda Leveranser äga bewislig fordran, som med reda penningar bör gäldas, finner jag för min del ingen ordsak, hwarföre sädana stola nekas en lika fördel, som Capitalisten, tv penningar eller en contant fordran, som owilkorligen stall utgä, parallellisera helt säkert.
N:o 2. - — Motion N:o 318, att Prest, som vissa år förvaltat pastorat, må berättigas sådant söka utan föregående pastoralexamen. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 27 och Mern. N:o 38. — - Motion N:o 319, om åtgärder till förekommande af utländska Lotteri kollektörers och assuransbolags affärsverksamhet i riket. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Dahlman, om pension åt enkan efter Provincial-läkaren Nils Dahlman. Motion N:o 201. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Dahlström, om pension å allmänna indragningsstaten för fyra oförsörjda döttrar efter aflidne Häradsskrifvaren J. F. Dahlström. Motion N:o 426. StatsUtsk. Utlåt. Dal-elfven, Östra, om anslag och lån af allmänna medel till bekostande af en flottbro öfver, i närheten af Mora kyrka, äfvensom till förbyggnad vid norra stranden af elfven. Motion N:o 395. Stats-Utsk. Utlåt. Dammlucka, angående ändring i gällande lagstadgande angående tiden för dess öppnande. Motion N:o 184. Sammans. Logsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 7. R. St. underdån. Skrifv. N:o 93. 19 Danaarf, om eftergift af ett efter hustru Grenqvist, och dess anvisande a sorn bidrag till uppförande af ett fattighus i Waxholm. Motion N:o 472. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 75. R. St. underdån. Skrifv. Danielsson, Daniel, från Jönköpings län, Motion N:o 49, om statsanslag för sänkning af Tjurken m. fl. sjöar, samt förhöjning af det utaf Kongl. Majit äskade anslag till fond för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar.
R:dr måtte, vid Direktionens frånträdande af Arméens Pensions-kassas förvaltning, af den sistnämnda kassans medel öfverlemnas till räntefritt begagnande af Enkeoch Pupill-kassan, så länge Arméens Pensionskassas fond af Staten förvaltas, uti hvilket belopp kassans husegendom skulle inräknas till dess bokförda värde 49,800 R:dr; Och har krigsbefälet, derest ett sådant understöd kunde komma Enkeoch Pupillkassan tillgodo, ansett äfven öfriga med Arméens pensionsinrättuing förenade, för militärenkors och barns understödjande afsedda fonder, nemligen Konungens fond, Statsanslaget på Riksstatens 9:de Hufvudtitel, samt den af framlidna grefvinnan Horn, född Blomstedt, donerade, kunna utan vidare kostnad förvaltas af den blifvande Direktionen öfver Enkeoch Pupillkassan. Kongl. Maj:t anser denna krigsbefälets begäran billig och det ifrågaställda understödet äfven nödvändigt för att undvika en för Enkeoch Pupillkassan eljest betungande utgift, samt då derigenom jemväl vinnes kostnadsfri förvaltning för öfriga ofvanuppräknade fonder och anslag; hvadan Kongl. Majit föreslår Rikets Ständer, att, om Staten under förutnämnda vilkor kommer att öfvertaga förvaltningen af Arméens Pensionskassa, krigsbefälets nyssberörda anhållan må af Rikets Ständer bifallas; men att förvaltningen i öfrigt af Pensionskassan må uppdragas åt Armée-förvaltningen, hvilket embetsverk jemväl bör besörja pensioneringen af Arméens befäl och tjenstemän enligt de grunder, som derför varda bestämda. Bestyret med ackords-amorteringen anser Kongl. Majit deremot lämpligen kunna öfverlemnas till Rikets Ständers Riksgäldskontor. Kongl.
Jag vågar derföre vördsamt tillstyrka Ridderskapet och Adeln att förblifva vid sitt förra beslut. Men, 656 Den 14 December. om något yttrande genast bör till Kongl. Maj:t afgifvas, ait det då icke må blifva något annat än det, att Riksens Ständer ansett sig böra uppskjuta frågan om Stats-förvaltningens detailler, tills den kan pröfvas i sammanhang med de Grundlags-förändringar, som i gemenskap dermed blifvit föreslagne. Hos Herr Grefven och Landt-Marskalken anhåller jag ödmjukeligen om denna propositions framställning till Ridderskapets och Adelns bifall. Herr von HohenhausenMichael: Jag skall i största korthet uppehålla mig vid sjelfva formen af målet. Friherre Cederström har föreslagit Ridderskapet och Adeln det beslut, att, med godkännande af Hufvudgrunderne , till Kongl. Maj:t öfverlemna, att vidtaga de förändringar och åtgärder Han sjelf i Nåder för godt finner. Jag instämmer fullkomligt i den önskan, att så måtte hafva skett förra gången Betänkandet förevar, hvilket jag äfven då yrkade, ehuru jag hörde till minoriteten. Men när ett annat beslut redan då fattades _, ehuru vi kände, att Borgareoch Bonde-Stånden antagit Betänkandet, så kan jag icke finna, att Preste-StåndetS’ instämmande i denna Ridderskspets och Adelns mening kan få blifva en anledning, att frångå samma beslut. Jag ser mig således bunden, att icke mer deruti vilja göra någon förändring. Hvad jemknings-förslaget beträffar, så veta vi icke ännu , hvad Borgareoch Bonde-Stånden , i anledning deraf, beslutat. När Kongl. Maj:t affordrat Riksens Ständer deras Utlåtande öfver äm - Den 1 /j. December. 657 ämnet, är det äfven nödvändigt, att Riksens Ständer samfäldt , och icke hvarje Ständ särskildt, afgifva ett sådant. En sammanjemkning bör således tillvägabringas, och jag tror, att Särskildta Utskottet af 73 §.
Beloppet af låncrällen uppgick, i öfverensstämmelse härmed, år 1847: för första klassens samtlige idkare till 1,153,871 R:dr, för andra klassens till 131,998 R:dr och för tredje klassens till 170,715 R:dr. Yid den i början af år 1848 verkställda enahanda repartition, ansågos tillgångarne för lån i vanlig diskontväg utgöra 1,684,745 R:dr 8 rst. Häraf afsattes för Eskilstunas manufakturister och deras förläggares särskilda lånerätt en summa af 218,738 R:dr 29 sk. 4 rst., hvarefter af återstoden, utgörande 1,466,006 R:dr 19 sk. 4 rst., fastställdes till fördelning emellan idkare uti första klassen 1,152,091 R:dr, efter en allmän lånerätt af 14j procent utaf _ 4 — 1847 års tillverkningsvärde, emellan fabrikanter af andra klassen 131,216 R:dr, efter 10£ procent, och emellan tredje klassens idkare 183,440 R:dr, efter 7^ procent. Låneprocenten minskades följaktligen, i jemförelse med förhållandet nästföregångna år, uti första klassen med 2 procent, uti andra med 1} och uti tredje klassen med 1 procent. Å det, jemlikt Kongl, brefven af den 9 December 1818 och den 5 Maj 1841, till forlaijslån, för anläggning och drifvande af större fabriks-inrättningar af antingen ny eller väsendtligen förbättrad beskaffenhet, å Manufaktur-diskont-fonden anvisade särskilda anslag, stort 500,000 R:dr årligen, voro, vid 1846 års slut, dylika lån meddelade till sammanräknadt belopp af 470,818 R:dr 5 sk. 2 rst. En obegagnad tillgång före fänns således af 29,181: 42. 10.
Och sände dem så till BethLehem, och sade: Farer dit, och bespörjer granneliga efter barnet; och när I det finnen, så säger mig det igen, att jag kan ock komma, och tillbedja honom. När de hade hört Konungen, foro de åstad; och si, stjernan, som de sett hade i österlanden, gick för dem, så länge hon kom, och blef ståndandes öfver der barnet var. När de sågo stjernona, vordo de ganska glade; Och gingo in i huset, och funno barnet med Maria dess moder; och föllo neder och tillbådo honom, och uppläto sina håfvor, och skänkte honom guld, rökelse och myrrham. Sedan fingo de uppenbarelse i sömnen, att de skulle icke komma igen till Herodes; och foro så en annan väg hem i sitt land igen. När de voro bortfarne, si, då uppenbarades Herrans Ängel Joseph i sömnen, sägandes: Statt upp, och tag barnet och dess moder till dig, och fly in uti Egypti land, och blif der så länge jag säger dig till; ty det kommer dertill, att Herodes skall söka efter barnet, till att förgöra det. Han stod upp, och tog barnet och dess moder, om nattena, till sig, och flydde in uti Egypti land; Och blef der intill Herodis död, på det att fullbordas skulle det som sagdt var af Herranom genom Propheten, som sade: Utaf Egypten hafver jag kallat min Son. När Herodes nu såg, att han var besviken af de visa män, blef han ganska vred; och sände ut, och lät slå ihjäl all svenbarn i BethLehem, och i alla dess gränsor, de som tveggeåra och der förnedan voro, efter den tiden som han hade granneliga besport af de visa män. Då blef fullkomnadt det som af Jeremia Propheten sagdt var, när han sade: I höjdene vardt hörd en röst, stor klagomål, gråt och mycken skrän: Rachel gråter sin barn, och vill icke låta hugsvala sig; ty det var ute med dem. Men när Herodes var död, si, då uppenbarades Herrans Ängel Joseph i sömnen, i Egypti land;
Han öujVate, att när han talade, ej blifwa afbruten och att äfwen samma rättighet mätte alla an» bra sörwaraS. Herr böoräenstolps, ^ n 6 s rs. Dä Herr Greswen och Landt Marckalken förestagit Friherre telLnnerlisimz motion kill afgörande genast, men deremot förklarar, att Friherre 8tas!s borde remitteras rill SrmL-Utffotter, fär jag hemställa, om icke ber är enligt med Coiistirukio», akt äfwen Friherre ^lannerkeims motion bordt iiinan den ventilerades, blifwa remitterad, i hwilker fall den hade bordt gä till Constttutivns Utffotlet. Grefwe ttsmilrvn, Hxsl . Om Hans Maj:t Konungen behöfwcr penningar, fa behöfwrr Folket a andra sidan äfwen lättnad. Grefwe Löxvenl-jslm, Larl, päminke, alt han begärc Friherre 8laLl« motion pä bordet. Hans Excellence Herr Grefwe Kuurki, förklarade fin öfwertygelfe wara, att antingen hägge srä» Den 22 December. 1227 frawrne nu a'gjordes, eller bägge till Utskott reniiltcradcL. Grefwe ^o^venb) elin, Larl, yrkade, att det ware hanrätt, att dä han begärt Friherre Sreels niotion pä bordet, densamma äswen nu mätte hwila. Friherre LsäsrztrZm, ^ a c v b. erinrade, att RidderjVapct och-Adeln i qär hade beflutat, attSen af Friherre kvlsnnerbsim wäckte motion i dag skulle afgöras. Grefwe Os Is Os räls.
— I betracktande deraf, att efter nu varande tull, omkring ri millioner skålp:d rått Socker i senare tider årligen blifvit emot tull införde, hvaraf jag dragit den slutsats, att med denna varuarlikel man i det närmaste kommit på god väg i frågan om den lofliga införseln, har jag, som, lika så mycket som någon annan, ifrat för tullintradernas förökande såsom bidrag för Statens behof, inom så väl Tull-Comitéen sorn Utskottet deltagit i försöket, alt höja införseltullen å Mascovad m. m. till 2 sk. per skälp;d, i den öfvertygelse, att denna förhöjning skall lemna sitt åsyftade resultat eller en ökad tull af omkring 114.000 R;dr årligen på denna enda artikel, men deremot har jag på det högsta motarbetat Utskottets nu uppgjorda förslag, att ytterligare höja tullen å Mascovad till 3 sk. och å det öfriga råa Sockret i samma förhållande, enär jag förutser och befarar, att, om detta antages, icke allenast en minskning kan uppkomma uti den af mig påräknade vinsten, utan äfven möjligen uti den inkomst Staten hitintills åtnjutit. Om ock min fruktan skulle vara ogrundad, finnes ett annat skäl, utom det allmänna, att i denna fråga serskildt gå varsamt till väga eller det, alt Sockerfabricationen i landet väl ännu är på en någorlunda lycklig fot, men att den haft och ännu har stora hinder att kämpa emot, då dess rudi-* Hor till Bevillnings-Utskollets Utlåtande JY.-o materie uteslutande är utländsk product och således måste uthärda svår täflan med utlänningen, om icke för alt utestänga dess förädlade vara inom landet, åtminstone för att hädanefter som hitintills till Statens sanskyldiga fördel äfven kunna exportera.
Föredrogs ånyo Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. I2:te och Hule dennes på bordet lagda Betänk. N:o 100, i anledn. af väckt förslag om inrättande af en Svensk Lifförsäkrings-anstalt. Frill. Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan icke instämma uti Ulsk:s förslag att B. St:r skulle aflåta underd. skrifvelse till K. M., an gide inrättande af en Svensk Lifförsäkrings-anstalt under Statens garanti. Man hör ofta klagas deröfver, att administrationen befattar sig med kommunala angelägenheter och andra företag, hvilka böra vara föremål för enskildtas spekulationer. Ett sådant företag är utan allt tvifvel inrättandet af lifförsä k ringsanstalter. Är en sådan anstalt väl beräknad och gynnad af lyckliga omständigheter, gifvetden vinst; är den deremot illa beräknad eller olycka inträffar, så vidkännas delegarne förlust. Det är i alla händelser ett äfventyrligt företag och om anstalten skulle stå under garanti af Staten, måste Staten utöfva noga tillsyn öfver densamma, för att icke blottställa sig för stora förluster. Häraf torde R. o. Ad. lätteligen finna, huru olämpligt det är att ställa en sådan anstalt under Statens garanti. Det skulle dessutom öka förvaltningskostnaden och om en sådan inrättning skall kunna bära sig, måste dess administration kosta så litet sorn möjligt. Till skäl för Statens garanti har man anfört, att inrättandet af en Svensk lifförsäkrings-anstalt skulle bespara mycket penningar, som nu dragas ur landet till utländska anstalter af dylik beskaffenhet. Man tager härvid icke i betraktande, att ganska betydliga, om äfven icke fullt motsvarande, penningesummor åter inkomma i landet, då de försäkrade med döden afgå, hvarföre rikets förlust i lifförsäkrings-pracmier icke torde vara serdeles lie - 344 Den 15 Juli e. m. tydlig, dä deremot en ganska stor förlust för Statsverket skulle kunna blifva en följd af Statens garanti för en sådan anstalt, om den icke väl administrerades.
Men enär derjemte upplyst blifvit, att en del af dessa förrättningar, beroende ej mindre af sjön Wenerns ombytliga vattenhöjder, än af öfverenskoinmelser, svåra att tillvägabringa emellan en mängd af stridiga interessen, fordra en längre tid för att bringas till ändamålsenlig fullbordan, samt att flere års observationer sannolikt erfordras, för att af de anbefallda undersökningarne om vattenhö jdernes förhållande till hvarandra kunna hemta ett bestämdt och tillförlitligt resultat; hafva Rikets Ständer, i anledning af flere ser1 skilda vid denna Riksdag uti förevarande ämne å nyo väckta motioner, ansett sig endast böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det de påbörjade undersökningarne varda fortsatte, intilldess saken erhållit all den noggranna utrednings som ämnets vigt fordrar, och hvarigenom Rikets Ständer sättas i tillfälle att öfver hufvudfrågan framdeles besluta. Rikets Ständer framhärda etc. 198 Exp. JJtsk. Förslag till und. Skrift. jV:o 87. JY:o Sy. Uppl. o. gotik, hos Ridd. och Adeln d. 4 Junii 1829. Preste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 9 Bonde-Ståndet d. 12 —■ —■ jRikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om tillåtelse för Räntegifvärne inom Österoch Vesler-Rekarnes Härader, att, under 'vissa vilkor, sjöledes fortskaffa deras Afradsoch Krono-Tionde-Spqnnmål till något af Kronans Magazin. S. A. K.
Dör vår östra granne, Ryssland, är detta en högst välkommen anledn. att med hopp om framgång, med allvar bereda sig på utvecklandet af ett kraftfullt ansvarsoch försvars-sjövapen; — men ännu fordras äfven för denna makt en lång tid, innan dess anfallsångflotta, Anglinieskeppen, blifver färdigbygd; och i hvad mån denna slutligen kan blifva fruktansvärd genom sin storlek beror ytterst deraf om den skall för ett uthållande krig kunna förses med stenkol från egna grufvor eller ej, och torde detta möjligen bestämma en gräns för dess utvidgning. F. n. begagnas blott engelska kol och tillförseln deraf kan naturligtvis lätt blifva hämmad. Annu är vår östra grannes ångflotta i sitt första stadium af utveckling, ty mig vetterligt är det blott dess gamla kasserade roddflotta som blifvit ersatt af 60o å 70 ångkanonslupar; men af det starkaste slaget Örlogsfartyg, Anglinicskepp, har jag icke hört att ännu mera än 2:ne finnas färdige. Hvad segel-linieskeppen beträffar, är man i detta land nog klok att inse det de spelat ut sin röle i öpna sjön, likasom det gamla slaget skärgårdsfartyg framdrifne med rodd i skärgårdarne, och såsom icke konstruerade för det nya elementet ånga, ej äro värde att förändras; men på samma gång tillerkännes dem ett stort värde så länge de kunna flyta, i och för försvaret af egna skärgårdspass och hamninlopp, såsom blockskepp och flytande lavetter. Hade Flottans styrelse i vårt land kunnat handla lika fritt som förutseende, så hade man troligtvis icke gifvit sig till att förändra något af de gamla alltför trånga segelskeppen till ångskepp, utan bibehållit och nödtorftigt underhållit dem till hvad de hädanefter endast duga till, nemi. blockskepp, hvilka äro ganska nyttiga både till Carlskronas, samt Stockholms och andra sjöstäders försvar, ■206 Den 8 Juli e. m och ypperliga stöd för Skärgårdsflottan af den gamla sorten, men i stället satt i verk att bygga nya ändamålsenliga ångskepp, hvaraf vi redan kunnat hafva 2 å 3 mer än halflärdiga, hvad tiden beträffar.