Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De i andra momentet ulsatla straffbestämmelser för militär-befälhnfvare, som vid upprors eller upplopps stillande sig förgår, böra bringas till likhet med dem, som för civil embetsman i i momentet äro stadgade; äfvensom en till större tydlighet ledande ändring i redactionen kommer att ske. 10 §. En mening bör införas, som antyder, att menighets samman* k omst ej behöfver för offentlig myndighet kungöras, derest den redan är genom Lag eiler serskild Författning bestämd eller medgifven. I allt öfrigt vidblifver Utskottet sitt förra förslag. De vid återremissen gjorda anmärkningar af flerfalldig, stundom sins emellan stridig, beskaffenhet, som Utskottet således ej kunnat godkänna, äro alla här ofvan sammanförde till det afseende, Rikets Ständer må anse dem förtjena. Att ingå i utförlig vederläggning af hvarje serskildt yttrande, som åsyftat, men icke föranledt ändring eller jemkning i Utskottets förslag, skulle endast förorsaka en vidlyftighet, destomera onödig, som ämnet redan erhållit fullständig utredning, ej mindre i den Kongl. Propositionen och de den samma följagtige handlingar, än ock i Utskottets förra Betänkande. Utskottet tror sig derföre endast behöfva hänvisa på hvad der, till stöd för Utskottets åsigter och förslag, är anfcrdt, samt får, till följd af sådant allt, dels åberopa dess förut gjorda hemställan, att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet ej måtte bifallas’, dels, med ändring i vissa delar af hvad i förra Betänkandet föreslås, vördsam t tillstyrka: Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 182. att Rikets Ständer måtte för deras del besluta och hos Korgl. May.t i underdånighet anhålla om utfärdandet af en Författning, hvarigenom, med upphäf vande af Kongl. Förordningen den i Juli /7./J, angående budkaflar, och af Kongl. Kungörelsen den 26 November 1816, rörande sättet för me71 ig heters hörande i tillåtlige ärenden, 6 Cap.
Enligt de af Utskottet nu föreslagne beräkningar skulle således Stats-verkets ordinarie inkomster och restantier utgöra R:dr 4,895,000: Och har Kongl. Maj:t beräknat de extra ordinarie inkomsterna till 6,962,000: Vid sista Statsregleringen upptogos de ordinarie inkomsterna och rcstantierna till 4,819,360: samt de extra ordinarie inkomsterna till 6,466,800: Slutligen får Utskottet för den händelse, Rikets Ständer skulle bifalla en eller flera af de punkter af utlåtandet, deri Utskottet, utan föranledande af någon Kongl. Maj:ts Proposition, föreslagit upphörande af eller nedsättning i någon af de ordinarie inkomslerne, hemställa, att Rikets Ständer måtte uti aflåtande underdånig skrifvelse anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse af de beslutade förändringa ine. Stockholm den 2 Mars 1854. Reservationer: mot Utskottets beslut om förhöjdt beräkningspris å Statsverkets spanmål: af herr von Troil, S. G., som upptog Inkomst-Afdelningens af Utskottet underkända förslag, så lydande: »Då Utskottet anser de i sednare åren ovanligt höga spannmålsprisen hufvudsakligen hafva härledt sig från inträffade mindre goda skördar, jem»te andra tillfälliga omständigheter, samt det är att förmoda, det priserna under mera »gynnsamma förhållanden åter nedgå och i sådan händelse den med 32 sk. föreslagna »förhöjningen af spanmålspriset å kronans under flera inkomst-titlar behållna spanmål »skulle kunna föranleda förlägenhet i Statsförvaltningen, har Utskottet funnit sig icke »kunna föreslå, att spanmålen i beräkningen af inkomst-titlarne må värderas till högre pris än 6
Remitterades till Slats-Utskoltet Kongl. Majlis nedannämnde, den 21 dennes bordlagda nådiga Propositioner och Skrifvelse till Rikets Ständer, nemi. l:o angående begrafningsoch öfriga kostnader med anledning af Hans Majits Konung Oscar den listes dödliga frånfälle; 2:o angående pension å Allmänna Indragnings-staten för I. f. Förste Bataljonsläkaren vid Elfsborgs regemente, Medicine Doktorn F. U Kjellenberg, då han från sin innehafvande Bataljons-läkare-befattning afgår; och 3:o i anledning af gjord framställning om ytterligare statsbidrag lill kanaloch slussanläggningarne vid Dejefors eller förändrad plan för fullbordandet af nämnde kommunikations-led. S. 1). Remitterades till Statsoch Banko-Utskotten Kongl. Majits den 11 dennes bordlagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med förslag angående lörändrad organisation af Hypotlieks-inrättningarne i riket; tillika med ett i anledning deraf nu afgilvet yttrande. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlets nedannämnde den 18 och 2 1 dennes bordlagda Betänkanden: Nio 65, i anledning af väckt motion i fråga om åtgärder rörande skogs hushållningen. Afslogs. Nio 71, i anledning af väckt motion om tillägg lill Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852. i afseende på minderåriga personers användande vid Fabriker och Handtverk. Bifölls. S. I). Föredrogos Lag-Utskottets nedannämnde, den 21 dennes bordlagda Betänkanden och Memorial: Nio 22, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition med förslag till stadga angående Högsta Domstolens tjenstgöring på två afdeluingar. Bifölls. 360 Pr o t-Utdrag den 25 April 1860. N o 25, i anledning a!’ återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 16, i fråga om förändring eller upphåfvande af 2 Kap. 5 § Giftermåls—balken. Lade» till handlingarne.
För arbeten af Koppar, gälla visserligen nu betydligt lägre tullsatser Koppar, än å arbeten af sammansatta metaller, nemligen 50 öre å polerade samt 20 öre å de opolerade slagen, emot respektive 75 å finare samt 40 öre skålpundet å gröfre metallarbeten; men då begge dessa varuslag, enligt tariffen vid konventionen med Tyskland, äro sammanförda till lika tullbehandling, må det vara tillräckligt, att afgifterna å arbeten af koppar nedsättas till likhet med hvad som blifvit föreslaget för metallarbeten, nemligen till 30 öre för de polerade och till 15 öre skålpundet för de opolerade, hvilka nedsättningar dock, med afseende å den ringa införseln af dessa varor, böra kunna vinna omedelbar tillämpning. Arbetadt, olackeradt och omåladt Tenn drager nu 25 samt lackeradt Tenn. eller måladt 40 öres tull pr skålpund. Enligt Tullföreningstariffen utgör afgiften å gröfre blott 2| samt å finare och lackerade arbeten 9 öre skålpundet, likasom för blyoch zinkarbeten; men komiterade anse tullsatserne 8 58 Zink. Fingerborgar och Syringar. Gevär. Hagel. Häktor, Hakar och Hyskjor. Knifvar. å tennarbeten icke böra ställas lägre än hvad nyss förut föreslagits för arbeten af koppar, hvarvid den högre tullinkomst, de gifvit, dock torde böra föranleda till successiv tillämpning utaf afgiftsbeloppen, sålunda, att de komma att utgå från och med åren 1865 och 1868 med respektive 20 och 15 öre för olackeradt och omåladt samt med 35 och 30 öre pr skålpund för lackeradt ellet måladt Tennarbete.
St. bestämdt förklara, att Banken skall öppnas till vexling under hvilka förhållanden som helst, och derjemte utsätta dag dertill, så slutas jemväl denna Riksdag, utan att myntbestämningslagen blifvit satt i verkställighet. Jag inskränker mig af många skäl till detta uttryck af min enskilda tanka. Smärtande skulle det blifva för mig, om den skulle blifva en på förhand gifven reservation mot R. Strs blifvande beslut. Ännu en gång underställer jag R. o. Ad. denna min åsigt; jag hemställer, om ej det bestämda förklarandet: Banken skall öppnas till vexling på utsatt dag, hända hvad sorn hända vill, utgör enda vilkoret för möjligheten, att man må komma sams om en sådan förvaltning af Banken, att vexlingen kan gå för sig utan våda. Men huru än R. o. Ad. anser mina bemödanden för fyllandet af en lofven och försäkran, gifven under de heligaste anmaningar, ber jag dock, att mina yttranden måtte gå till BancoUtsk., för att vittna inför kommande tider. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att de denna dag afgifna anmärkningar vid förslaget till lag för Banken 3l6 Den i3 Mars f. m. m. m. måtte fä åtfölja remissen af K. M:s Nåd. Skrifvelse i ämnet till Bancooch LagUtsk:n. Bifölls. Ånyo föredrogs Hr af Robsahms, Carl Reinh., d. i dennes e. m. på bordet lagda motion, ronde inlösen till Kronan af egendomen Ekolsund och dess förärande åt 11. K. H. Hertigen af Upland. I sammanhang härmed föredrogs äfven K. M:s d. 8 dennes på bordet lagda Nåd. Skrifvelse, i anledn. af nyssnämnde motion. Såväl Hr af Robsahms motion som den Nåd. Skrifv. remitterades till StatsUtskottet. Föredrogs ånyo Hr af Robsahms, Carl Reinh., d. i dennes e. m. på bordet lagda motion om indragning och försäljning af militie-boställshemman.
Jag tror att, sedan de öfrige respective MedStånden afslagit det tillägg Ridderskapet och Adeln beslutit skulle inflyta i den nu redan afgifna Tacksägelse-adressen till Hans. Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, det vore emot Ridderskapet och Adelns värdighet att, genom förnyadt inbjudande, ett deltagande i en särskild deputation i detta ämne föreslå; heldst ett dylikt afslag kunde ännu en gång å deras sida vara att befara. Äfvensom jag tror det skulle vara mindre lämpligt att Ridderskapet och Adeln med en särskild adress uppvaktade Kongl. Maj:t och Hans Kongl. Höghet, för att tillkännagifva Riksens Ständers önskningar och förhoppningar. Jag vågar derföre uppgöra det förslag att, så framt en sådan framställning skulle finnas nödvändig , Hans Excelh?n<je Herr Grefven och LandtMarskalken af Ridderskapet och Adeln blefve anmodad att i det afskedstal som snart; i anledning af Riks - Den x Augusti, *3 dagens slut, inför Kongl. Maj:t och Kronprinsen kommer att hållas, deri blefve uttryckt den underdåniga önskan och det hopp, Ridderskapet och Adeln hyser, att Verkställande Magten genom de snaraste och verksammaste åtgärder måtte bringa i verkställighet allt hvad Riksens Ständer trott böra vidtagas till befordran af Fäderneslandets bästa och bidraga till Rikets lika blomstrande tillstånd inom Landet, som dess säkerhet är befästad och dess lyckliga ställning vunnen i afseende på dess Utrikes relationer. Dä man känner Konungens Landsfaderliga hjerta för sitt folk, tror jag det skulle på ett dubbelt sätt verka, då det vore, så till sägandes det slutliga uttrycket af den anda som under detta Riksmöte lifvat Riksens Ständer och tiilvägabragt det bemödande för allmänt bästa, som caracteriserat deras öfverläggningar. Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade att Ridderskapet och Adeln förlidne gårdag beslutit en särskild deputation^ samt att de öfrige respective
Men det finns tyvärr ett majestät, ett fruktansvärdt majestät, som heter Gomme il faut, och det har två lagcodexar: en för öfverklassen och en for underklassen. För öfverklassen är lagen strängare, och det få dess kvinnor veta, då de vilja roa sig — och deras män äro på klubben. * * * Klockan är fem på eftermiddagen. Den unga markisinnan har låtit kupén rulla fram. Hvart ämnar hon sig? Det vet man ej ännu. Hon har stigit sent upp — i motsats till parisare och parisiskor f. ö. —, ty hon vill spara sin ungdom. Hon ser trött ut, förmiddagens timmar ha framskridit med dö- dande långsamhet. Någon bekant har hon ej sett till, ty hon har mottagning blott en gång — en viss dag — i veckan. En fin — det har varit triste, ohf triste å moiirirf Hon hade visserligen tänkt bikta sig, men uppsköt äfven den saken på grund af sin trötthet. Men i all världen, hvart kan hon ämna sig? Hon bar ju sin enkla morgonklädning! Till dame-skräddaren! La couluriere, sömmerskan, duger ej längre nu för tiden. Hon har efterträdts af damskräddaretablissement, och de stora nouveautésmagasinen. » Damernas paradis » har man kallat dessa ställen, i hvilkas salonger inte en, utan hundratals armar till Evas döttrar tala sitt förföriska språk. Här finnas alla slags ehiffons, d. v. s. detaljer, hvarmed en toalett blir elegant och modern. Här tjusas ögat af de läckraste tyger, som finnas i världen, i alla färger, till alla pris. Här finnes i toalettväg allt, hvarom en raffinerad kvinnofantasi kunnat drömma! I förbigående en anmärkning: det är de finaste, mest omtyckta och mest moderna stoffen, som utbredas i dessa salonger. De däremot, som parisiskorna försmå — gå till utlandet. Och nu en rätt pikant detalj! Det gäller för vår unga markisinna att profva t. ex. ett lif å la Pompadour, nu så modernt. Profverskan, Vessayeuse, hemtar plagget och på samma gång — skräddaren själf.
Detta kunde hafva något skäl för sig, så länge skatten ansågs blifva så hög, men med den betydliga nedsättning, R. o. Ad. beslutat, anser jag det endast medföra onödig tidsutdrägt. Jag får derföre vördsamt föreslå, att den 18:de §:n måtte få följande lydelse: ”Kannetalsafgift för minuthandel med eller utskänkning af bränvin skall för hvarje halfår förskottsvis erläggas och inbetalas, i Stockholm till stadens Drätsel-Kommission samt å öfrige orter till den, som äger kronoutskylderna uppbära. Minuthandelseller utskänknings-ställe, för hvilket afgiften ännu icke, dä försäljningen derstädes tager sin början, blifvit af Taxerings-Kommité bestämd, erlägge i afräkning å samma afgift 140 Den 9 Augusti f m. förskott, beräknadl efter det minsta kannetal, som enl, 16:de§:n 2:dra mom. får åsättas”. Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. ä detta förslag. Hr Stråle, Wilh.: Både i Utsk:s förslag oell det förslag lill redaktion, Hr braunerhjelm nu framställt, stadgas att afgiften skall upbäras af den, som eger kronoutskylderne upbära. Detta skulle i Stockholm medföra en synnerlig svårighet. Kronoutskylderna upbäras nemi. derstädes af Kronoupbörds-Verket, som vanligen upbär skatten i Februari månad. Skulle nu dessa algifter upbäras uti 5 terminer, såsom Utsk. föreslagit, eller uti 2, som Hr Braunerhjelm föreslagit, sä skulle deraf naturligtvis följa, att åtminstone en ny upbördstermin tillkommer, hvilket jag fruktar vara omöjligt. I Stockholm utgår redan en betydlig skatt af bränvinsminuteringen, hvilken upbäres af stadens Drätsel-Kommission, och jag kan icke inse något skäl, hvarföre icke DrätselKommissionen fortfarande skulle hafva denna upbörd. Jag vågar således föreslå ett tillägg, hvarigenom det undantag göres för Stockholm, att afgiften derskall upbäras af Drätsel-Kommissionen. Frih. Raab:
Den, som bifaller, att, såsom Stats-Utskottet i Utlåtande af den 10 i denne månad föreslagit, den brist, som kan uppkomma uti 30,500 R:dr af den projecterade frivillige afgift inom Hufvudstaden till Theatrens härstädes underhållande, för nästa år 1819 må godtgöras af Öfverskotts-Medel å Stats-Verkets intrader, voterar Ja, den det ej. vill, Nej; Vinner Nej, så kommer vidare understöd för Theatern än det för innevarande år till 30,500 R:dr föreslagne ej att äga rum utöfver de på Stat till Dramatiska Spectaclets underhåll anslagne medel. Stockholm den 23 Junii 1818. N:r 315: Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande i anledning af de hos Riks - 1878 Stats-Utskottets Betänk anden. Stats-Utskottets Betänkanden. Stånden gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om de under Kongl. Commerce - Colfegii Förvaltning stående Fonder. TT ill Sfats-Utskottet hafva frenne af Riks Sianden återremitterat Utskorteis Betänkande om de under Kongl. Commerce-Collegii Förvaltning stående Fonder, med foljinde anmärkningar; hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln: Att den af Utskottet fores.agne rättighet för Riksens Ständers Revisorer., att, i hände'se de funno föreekrifterne för Manufactur Discont Fondens Förvaltning öfverträdde, låta indraga det ytterligare Creditiv, som vid denne Riksdag kunde blifva lemnadt, icke vore lämplig, enär derigenom den oskyldige Närings-idkare» komme att lida för fel, begangne af Fondens Förvaltare, samt att inskränkning i Regeringens pröfningsrätt rörande Fondens Förvaltning skulle medföra skadlige följder för Näringarne; Hos Högvördige Preste - Ståndet:
Kollegium ifrån Kongl. Statskontoret fått emottaga den derifrån begärde uppgiften om medel-priserne ä vissa brukseffekler, hvaraf kronans tionde eller skatt för år 1846 blifvit vid hällne auktioner försåld. Emedlertid, och oaktadt Kongl. Kollegium den 26 Juli funnit några ' O O O upplysningar, angående en och annan bruksägares kompetens alt såsom valmän uppföras, äfinu felande, så att beslut då fattades om skyndsamt infordrande deraf, var likväl Kongl. Kollegium den 28 Juli, då Kongl. Majlis särskilda nådiga Bref angående valens förrättande till riksdagen föredrogs, ännu i saknad af de ifrån Kongl. Statskontoret uti brefvet af den 15 Juli begärde O *3 prisuppgifterne, hvilka dock, såsom bär förut blifvit anmärkt, uti en den 27 Juli daterad skrifvelse, sedermera den 5 sistlidne Augusti Kongl. Kollegium tillhandakommo. Bil. till B. Se. Justi lie-ombudsmans Embetsbcrälltlsc den 15 Nov. 1847.
Det såg inte ut, som om Erik var särdeles bedröfvad öfver utsikten att »vänta». Fram på eftermiddagen, under det fru Linde stod ute i köket och öfverlade med kokerskan, också ett gammalt trotjänarinneexemplar, kom kusken in. — Kan jag få tala med patron? — Svensson kan gå in till honom, han är i sitt rum. Hvad är å färde? — Brunte haltar på venstra bakbenet, det är ingenting farligt, han har bara blifvit lite sömstött, men jag vågar inte ta ut honom på eget bevåg i ett sådant väglag, så patron får allt komma ner och se på honom. Brunte var den ena af vagnshästarne. Om en stund kom brukspatron tillbaka. — Det gör mig ondt om ditt vackra ekipage, Agatha, men vi få ta en af arbetshästarne till stationen i stället för Brunte, han är alldeles halt. — Det väntade jag, svarade fru Linde med en förtviflans resignation. — Väntade du? — Ja, allt går så motigt som möjligt. Jag har inte kunnat skaffa någon annan fisk till i morgon än gädda, det är just något trefligt att bjuda Stockholmsbor på — och barnen äro så svåra — och ja — och det här förfärliga vädret; alla mina blommor äro förstörda och ett sådant väglag och hur allt ser ut. Hilma blir väl alldeles melankolisk af att sitta midt i djupa skogen i störträgn. — Henne är det ingen nöd med, hon kommer under tak, sade brukspatronen försmädligt vid tanken på det som inte kom under tak. På eftermiddagen höllo Louise och Elin på med att ordna blommorna i vaser. Fru Linde tog fram silfret. Samtalet rörde sig naturligtvis kring Hilma. Flickorna undrade om hon var vacker. — Ja, hon har varit en riktig skönhet, det kan man då se på alla porträtt. Blond och förnäm med en charmant figur, mycket lång. — Jag undrar hur hon annars är? — Tråkig och stel, sade pappa torrt. Han satt och läste tidningarne borta vid fönstret. — Hur kan du säga så? — Därför att jag känner henne. Jag har varit hennes gäst, och den stackars Karl står under toffeln så det är lust och glädje; det har han för att han gifte sig med en rik arftagerska.
Riksdags-Ordningen, i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t äska Riksdagens förlängning ytterligare en månad utöfver nämnde trenne månader; 2:o alt uti berörde underdåniga skrifvelse skall intagas det tillkännagifvande, alt denna månad ej anses blifva tillräcklig för de vigtigaste ärendenas afgörande. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Utskotts bordlagda Utlåtanden och Betänkanden: l:o Stats-Utskottets: N:o 34, i anledning af Professoren E. G. Geijers motion om inköp och inredning af tjenlig local för Riks-Archivet; N:o 35, i anledning af väckt fråga om de vid Kronoparken Mösseberg Bih. till R. St. 28 2l8 Trot. Utdr. d. 22 April 1840» belägna hemmans befrielse ifrån skatt för dem anslagna andelar af nämnde kronopark; N:o 36, angående ifrågaställd rättighet för innehafvare af arrenden å Kungsgårdar och Boställen vid f. d. Adelsfane-Regementet, att öfvertaga de vid nya arrende-auctioner skeende högsta anbud; och N:o 37, angående yrkad befrielse ifrån vägpenningar för dem, som vinter-tiden begagna den i Jemtland anlagda nya väg till Norrska gränsen. 2:o Bevillnings-Utskottets : N:o 4, i anledning af Riksdags-fullmägtigen Gustaf Bernhard Appelr/vists motion om Kungörelsers utfärdande, att Häradsskrifvare utan lösen skulle vara skyldige i mantals-längden anteckna hemmansköp, arrende-contract m. m.; och N:o 5, i anledning af Riksdags-fullmägtigen /. O. Widegrens, af Anders Jonsson ifrån Tuna, såsom egen, upptagna motion om befrielse för allmogen att erlägga bevillning för utöfvande och försäljning afhandsmide; och 3:o Lag-Utskottets: N:o 24, öfver väckt motion om ändring i 7 Caj). 1 §. Jorda-Balken.
Att låntagaren må blifva mindre beroende af långifvare, eller ock att transactionerne dem emellan må faciliteras, är ju hvad som önskas. Genom ofvan uppgifne bemedlings åtgärder å bankens sida, kan ändamålet för närvarande uppnås. Hvad framtiden ytterligare kan fordra, må lemnäs åt framtiden. Hvad Bankens discontrörelse beträffar, så måste medgifvas, att den ingalunda för närvarande skötes såsom den borde skötas och såsom den bedrifves i andra länder. För att härutinnan komma till någon redighet, tror jag att man borde börja med 62 Den r December. alt classificera disconteurerne. För classen af mindre jordägare, merendels hörande lill BondeStåndet, och som man ej kan från discontens begagnande utesluta, sedan de fått vana derpå, borde en viss fond afsättas och maximum för lånet bestämmas till iooo å i5oo R:dr. Dem må gerna förunnas den förmån, att få taga lånet på 5 år, med ^ afbetalnings skyldighet om året. Och dermed tror jag, att denna dass vore fullt belåten. Tjenstemän, som icke äga annat än sina tjenster, borde utgöra en annan dass med proportionerade vilkor. För denna dass kuncle de betalningsvilkor bibehållas, som nu äro öflige. Alla andra skulle underkastas de strängare principerne, som gälla för disconter: icke mer än en omsättning skulle få äga rum. Men äfven inom dem böra creditsclassificationer uppställas. Sådanet. ex. för hvilka ett maximum af 20,000 R:dr bestämdes, borde få sina lån endast på 3 månader; vid ett lägre maximum borde låningstiden få utsträckas till 4 månader; vid ett än lägre till 6 månader. Discontrörelsen på detta sätt uppställd, skulle nödiga gränsor blifva satte för de afvikelser från rigtig discontprincip, som under de sednare tiderne ägt rum, och derjemte utväg öppnas för disconten att befordra större affairers uppgörande, som är dess egentliga bestämmelse i andra länder.
I stället öfvergick han till holländaren Cats' dikaktiska erotik och bearbetade honom i ett mycket långt och förståndigt poem. »Om en mös pligt», hvilket han ej hann afsluta. Och troligen härleda sig från samma tid hans psalmer, hvari han så gripande skildrat ångerns qval, dödens fasa och det tillkommandes ovisshet. Han kunde knappt också undgå följderna af sitt lefnadsval. Det försummade samhället hämnade sig såsom det höfves alla stora makter. Det lemnade honom till det yttre oantastad, men han fick lära känna att blotta saknaden deraf blef en inre sjelfförstörelse. Den tilltagande tomheten och disharmonien i hans själ behöfde en ständigt stigande häftighet för att kunna något så när förgätas. Derföre bar hans sånggudinna såsom Sondén träffande anmärker prägeln »af en mera menadisk än poetisk kraft». Möjligen har äfven någon gång Bacchus måst tillkallas, för att trösta hans enslighet och dervid, som det vill synas, stänkt några vindroppar öfver hans verser. Ibland hade han ölstånkan bredvid sig under författandet och uppfriskade sig då och då med en klunk derur. Det låg i sakens natur att hans dagar skulle bli sämre och sämre. Troligen har han dock om julen 1673 vistats borta på landet hos någon vänkär familj, emedan på fem månader omkring denna tid (oktober mars) vi ej ega någon dikt af honom. Då han slutligen den 24. maj 1674 vid makarna Oxenstjernas jordfärd låter höra den sista vältaliga klangen af sin lyra, kallar han sig med det betecknande namnet Thanatophilander (en man som älskar döden). Han har således önskat att dö. De yttre förhållandena blefvo också allt dystrare. Med hvilka känslor skulle han ej vid den nu ändtligen skeende begrafningen af Stjernhjelm den 28. juni 1674 se den långa sorgprocessionen från Brunkeberg till S:t Klara kyrka! Men ingen sång till den store hädangångne! Kriget hade nu spridt sig öfver hela Europa, och dess flammor nalkades Sveriges landamären.