Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han åberopar såsom stöd för sitt förslag till strafflöshet ett enahanda stadgande derom i landskapslagarna, men han har hjelpt mig på samma gång genom sin citation, att pä den tiden straffades stöld med lifvets förlust, och då lärer han väl sjelf erkänna att de lagarne numera icke i förevar, fall hafva någon auktoritet. Han åberopade vidare ett, såsom han sjelf ansåg, paralelt stadgande i nya lagförslaget i afseende på rättigheten lill försvar då lifvet är i fara. Det må vara den värde motionären förbehållet, att ställa detta stadgande och det af honom gjorda förslag i paritet med hvarandra. Då han emellertid åberopat auktoriteter, så vill jag, med afseende på mitt yttrande alt man icke torde kunna hoppas att lösa den svåra och vigtiga frågan inom spekulationens område, anföra de resultater hvartill några auklorer kommit under sina funderingar. Jag minnes nemi. att i ett arbete, som utgafs för några år sedan, och då förordades af tidningarne, handlande om fattigvården i alla länder och utgifvet af en f. d. Fransysk finansminister, om jag minnes rätt, Duchatel, och en prestman, vid namn Noville. Författarne, efter att hafva redogjort för alla länders fattigvård och framställt en mängd statistiska beräkningar omsider, kommo lill det slutresultat, att all legal fattigvård borde upphöra. Jag hemställer huruvida det vore christligt, huruvida det vore klokt, att antaga den satsen. Bredvid denna författare-conclusion, bör jag omnämna ett arbete som nyligen utkommit af en person, som jag tror hafva rest utrikes på allmän bekostnad för att taga kännedom om främmande länders fattigvård. Ilan framställer deri den para - Den 4 Januari. 29 tloxen, alt arbete för dagspenning, antagande af tjenst emot lön, vore den frie medborgaren ovärdigt, och benämnes derföre af honom de hvitas slafveri!! Till sådana resultater kommer man då man spekulerar ulan att bry sig om hvad erfarenheten har att lära.
Han icke samtycker till deras åstundan." 2*4 Constitutions-TJbskottets Betnnkanden. ”Will Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre han StatsRådet och ölVerlemne sedan sin Proposition, jemte StatsRådets tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage ConstitutionsUtskottet att sitt utlåtande derom till RiksensStänder afgifva. Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta. Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå, eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; Gällandes i detta fall Tre Stånds mening och, om r*Va Stånd stadna emot Två, deras som beslutet uppskjutit. Men icke må, under någon förevändning, Riksens Ständer förrän å nästa Riksdag Proposisionen till bifall upptaga. Samtycka då alla ' tånden till Konungens förslag, hegare de dag att på RiksSalen få RiksensStänders bifall dertill afgifva. Antaga icke RiksStånden samfält Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemne Riksens Ständer sittafslag, med skälen dertill, skriftligen till Konungen, genom deras Talmän.” ”Om Constitutions-TJtskottets Betänkanden. 2.’5 ”Om vid Riksdag, då Grundlags frågor lagligen kunna afgöras , ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum utan Konungens och alla Fyra RiksSlåndens sammanstämmande beslut.” För öfrigt bör Utskottet vörd«amligen erinra, ätt, i fall närvarande förslag skulle af Riksens Ständer gilias, den af Utskottet, i Memorial N:o 27, under den 5 sistlidne Junii förslagna citation, i 75 §. Riksdags Ordningen, af Regeriusformen 56 §. kommer att försvinna, och 81 §. att i stället åberopas.
Tvärtom vore genom 1831 års Kalibersystem de fördelar i ej ringa mån uppnådda, hvilka motionären åsyftat, och särskildt den, att ali ammunition för artilleripiecerna kunde användas vid hvilket af artillerierna som helst, äfvensom olikheten i kalibern å fästningspiecerna icke sällan vore beräknad med afseende å lokala omständigheter och sålunda med ett klokt beväpningssystem väl öfverensstämmande. Ehuru Utskottet ingalunda kan förneka, att åstadkommandet och bibehållandet af systematisk enhet och gemensamhet i de särskilda delarne af beväpningen måste för landets försvarsväsende vara af synnerlig vigt, har likväl Utskottet, efter noggrannt öfvervägande af hvad såväl motionen som de i anledning deraf afgifna yttranden innehålla, funnit skäl för den farhåga, att organiserandet och underhållet af en permanent Yapen-komité, enligt de af Herr Brakel föreslagna grunder, skulle möta flera svårigheter och föranleda så betydliga kostnader, att fördelarna antagligen ej skulle deraf motsvaras, hvilken åsigt jemväl vinner stöd af den omständigheten, att åtskilliga i ämnet hemmastadda ledamöter af Ridderskapet och Adeln hafva emot lämpligheten af motionärens förslag i och för sig, utan afseende på kostnaderna, framställt väsendtliga anmärkningar. Utskottet har i öfrigt föreställt sig, att det åsyftade ändamålet kunde på ett mera lämpligt sätt, åtminstone i någon mån, uppnås derigenom att, vid fråga om ny krigsmateriels anskaffande, för hvarje särskildt fall ombesörjes den undersökning och pröfning af sakkunnige män, som kan finnas nödig, innan nya uppfinningar eller förbättringar blifva definitivt antagna, I öfverensstämmelse härmed skall Utskottet icke underlåta, att till Rikets Ständer göra framställning om sådan pröfning och undersökning, när anledning dertill i särskilda fall förekommer; — men, på grund af dessa åsigtor och öfriga här ofvan anförda skäl, föranlåtes Utskottet att nu hemställa, det Herr Brakels motion om inrättande af en permanent Yapen-komité ej måtte af Rikets Ständer bifallas. Bih. till B. St. Prot.
Hvad Rikets Ständer, till svar å Kongl. Majits i ofvanberörde ämne aflålna. nådiga proposition, i underdånighet anmält, har Kongl. Maj:t, medelst Cirkulärbref den 9 November 1840, KammarKollegium, SlatsKontoret, Konungens samLlige Befallningshafvande och Stiftens Konsistorier Lill behörigt iakttagande meddelat. •dm-, o om aflemnande till RidsgäldsKontoret af f. d. KansliStyrelsens handkassa (129). Kongl. Majit, som afslagit Rikets Ständers härom gjorda framställning, har, i nådigt bref af den 14 December 1840, befallt, alt ifrågavarande medel Uih. lill R. St. Prot. r844- * Sami. ^ GG Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1841. skola af StatsKontoret emottagas, och den årliga räntan för det af Kongl. Maj:t förut bestämda ändamål användas. angående yrkad ersättning för forslingen af presterskapets i Lappmarken löningsspannmål (131). Under den 7 December 1840 bär Kongl. Maj:t i nåder befallt KammarKollegium och StatsKontoret att underdåniga utlåtanden häröfver afgifva. 38§:o om åtnjutande af den från Hernösands stift till Upsala domkyrka årligen utgående spannmål (156). Sedan samtlige vederbörande häröfver blifvit hörde, har Kongl. Maj:t, som funnit några nya skäl icke hafva blifvit anförde, hvilka kunna föranleda till ändring uti Dess under den 17 Mars 1824 och den 13 Mars 1835 i förenämnde fråga meddelade nådiga beslut, förklarat Sig vilja bibehålla domkyrkan i Upsala vid dess i berörde hänseende af ålder innehaide rättigheter; hvarom vederbörande Konsistorier under den 11 Oktober 1843 blifvit i nåder löi.ständ igade.
Oinsättningssiinimari i Bikupan, hvilken sedan början af förlidet år varit förenad med sällskapet, har under nämda år uppgått till 21,713 kr. 26 öre, ett under nuvarande onis t ändig h e ter ganska t il1 fredss t älland e resul t at. Srnåskolevännen, en tidning utgifven af Maria Nyströni, utkommande med ett nummer hvarannan onsdag, innehåller ledande uppsatser i frågor, soin beröra småskolan och dess lärarepersonal, meddelar de vigtigaste nyheterna från skolverlden, lemnar råd och anvisningar rörande undervisning och uppfostran samt innehåller fullständig förteckning öfver lediga platser rn. ni. Priset är 1 kr. 50 öre för helår. Flickskolekomitha. Den af K. M: t nedsatta korriiten för undersökning af undervisningen i de högre flickskolorna har nu mera så afslutat sina arbeten, att tryckning af komitens betänkande kan börja. Betänkandet skall tryckas i en upplaga af 3000 exemplar. Xtipendier för quinnoi .. Till ett ledigt stipendium å 300 kr. från fru Wilhelmina Hiertas stipendiefond, afsedt att tilldelas obemedlade qvinnor, som egna sig At tandläkareyrket, har ingen sökande anmält sig. Till Kjellbergska jlickskolan i Göteborg har en oiiämd gifvare öfverleninat 30,000 kr. Till rektor vid folkskollärarinneseminariet i Stockholm hafva lärarinnorna Ida Broman och Ingeborg Rydberg öfverlernnat 700 kr. till grundfond för ett stipendium, som under namn " Lärarinnestipendiet " skall förvaltas af läroanstaltens lärare och lärarinnor. När fonden vuxit till ett visst föreskrifvet belopp, skall räntan årligen utdelas till ordentliga behöfvande elever. Medlen hafva samlats, dels af forna elever vid seminariet, dels af andra för saken intresserade personer. Norge. Fri undervisning för quinnor. På hösten 1885 stiftades Kristiania en " Forening til fri undervisning for kvinder (*, som har till 110 ändamål att skaffa obemedlade qvinnor tillfAle till utbildning i vanliga skolämnen, och omfattades denna sak med stort intresse.
Då ett betydligt öfverskott af den för riksgälds-secllarnes. infriande afsätta fond förefunnes och då allmänhetens öinskränkia förtroende för dessa sedlar icke borde svikas, ansåg motionären den af honom föreslagna sedelinlösningen desto heldre höra. beviljas, sorn staten svårligen kunde önska erhålla en dylik vinst på bekostnad af en person, hvilkenförut geumn eldsvåda förlorat hela sitt bo; varande, enligt med del ad t intyg, aliade i motionen uppgifna sedlar af Riksgäldk-kontorets kommissariat granskade och riktiga befunne, så alt desamma, derest de inom, föreskrifven lid blifvit företedda, ovilkorligen bordt af Riksgälds-kontoret inlösas. Vid afgifvandet af det, i "anledning af denna: motion, Slats-utsköttet afförd rade yttrande, får XJtskötlet tillika anmäla, alt. Utskotlet, tid efter annan under riksdagens lopp, frän ■ fullmäktige i nyssnämnde kontor emottagit ej mindre, jin 17 serskilda, lill fullmäktige ingifna, ansökningar om beredandet af Rikets Ständers bifall till inlösandet af åtskilliga, under åren r'7C)3 till och med 1834, utfärdade riksgälds-sedlaf, hvilka; af uppgifna anledningar, icke 'kommit atti Riksgälds-kontoret företes inom den för desammas infriande stadgade preskriptionstid: utgörande antalet af de-' Utskottet: sålunda, tillställde sedlar 870-st och 'deras sammanräknade valör 14 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 176. i,o6r r:dr 4 med hvilket belopp dessa sedlar, enligt hvad kommissariatet, efter deraf anställd granskning, intygat, ovilkorligen bordt inlösas, så vida de för sådant ändamål, innan preskriptionstiden tilländagick, blifvit i Riksgälds-kontoret företedda.
De funna jemföra*; äfroenfont alla öfriga perfoner å SanDet af tegge fönen, Ijroilfa till något roijjt ftånt) icfe f>ova ocf) fjär ej är o närnnDa, taperaö för rörelfe, näring od) prfe, i liff>et meD perfoner af enahanda wilfor od) in', fomjt, få roiDa Det ej ffprfeé, att De å annan ort tarning unDergått. 23euuUntng af 23ergiverEett få ocf af ferfftl&e tnanufacturter, Säther, Werf ocf) inrättningar på flanbet. §• 28. Sif alla neDan anförDa, farnt anDra meD Dem jemförliga men f>är icfe upptagna, (3Berf, fjroilfa uppjfattaö enligt förejfriften i 4:De Slrt. af Denna ©taDga, erläggeö 33en)illntng efter enaljanDa grunD, font för annan SgenDom, meD £n>å 9v:Dr för ^ufenDet af roärDet, od) i fattima förljållanDe för ett mim Dre, nemligen: J 23ulban0> odj ©egelöuf0*S«bn£er, (Eattutta^Crydrertet, £oboIts'.Xt)erC, IDegeb^abrifer, <23 e n?ärm5actorier, (Slasbruf, Äalf'.ugnar, 35 forn fmiDa eller malfa koppar. ^nip'. odj ©pibl)ammarftocfar, ZSoppat^amrat, 2Soppar4Perf, 2Soppar*lPal0
— Nio 8. rörande af Kongl. Majit i nåder föreslagen och af Rikets Ständer antagen förändring af 87 § Regeringsformen. III. 62. A. 96. — Nio 9. angående godkände förslag till ändringar i Rikets grundlagar. III. 62. A. 97. 157. — Nio 10. i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition om upphörande af Dess tvänne röster i Högsta Domstolen. III. 151. Å. 209. IV. B. A. 120. — Nio 11. i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition om upphäfvande af hvad nu stadgadt är rörande lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. III. 151. A. 211. IV. B. A. 120. — Nio 12. rörande riksdagens förlängande en månad. III. 151. — Nio 13. angående upphörandet af skyldigheten för Sockenhandtverkare att förse sig med så kallade försvarsbref III. 151. — Nio 14. i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse angående 1841 och 1843 årens granskning af de under Coramerce-Collegium ställda fonder. III. Nio 15. angående föreslagen nedsättning i räntan för Ulldi scontcreditivet, samt begagnande af en del utaf samma crediliv för ManufacturDiscontfondens förstärkning. III. 288. — Nio 16. angående arfvoden åt tre nya ledamöter i Lagberedningen. III. Nio 17. angående befrielse för Lofta med flera socknar i Linköpings stift från utgörande af socknegångsspanmål till skollärare i Westervik. III. Nio 18. i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition angående inteckning af lifstidsstädja och undanlagsaftal, m. m. III. — Nio 19. angående tillhandahållandet af gesällböcker. III. Nio 20. angående förhöjd dagspenning för till handtlangning vid mililieboställsbyggnad commenderadt manskap. III. 288, 418. IV. A. 57. E. 457.
Till aflöning åt lärare vid följande högre E/etnenlar-läroverk: R:dr. ö. uti Upsala, Gefle. Linköping, Skara, Strengnäs, Örebro, Westerås, Wexiö, Lund, Götheborg, Kalmar oell Carlstad; tillsammans, enligt specifikation i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, 453,500: — „ Stockholm: Gymnasium, fiir 1 Rektor 7 Lektorer — . 25,000: — „ Hernösand, „ 1 „ 5 „ 7 Adjunkter 33,500: — „ Wisby, „ 1 „ 4 „ 8 30,500: — „ Jönköping, „ 1 „ 4 „ 8 „ 26,000: — „ östersund, „ 1 „ 3 „ 8 „ 20,500: — „ Med fern klasser, i Stockholm : Clara Skola för 1 Rektor och 5 Kolleger 12,500: — Jacobs d;0 „ 1 , 5 „ ... 9,500: — Erpedi'ions-Utskolle/s Färsing tilt underd. Skrifvelse N:o 222. 99 Riksmynt. Med två klasser i Stockholm: S:t Nicolai Skola, för l Rektor och Kollega 3,000 Adolf Fredriks d:o, Yl » n • . 3.000 Hedv. Eleonora! d:o 55 *■ n 3,000 Ulr.
Åf dessa skäl vågar jag vördsamt föreslå: alt Rikets Ständer ville anslå den af Jernvägs-kommittéen beräknade kostnaden, eller 5,52 7,999 R:dr Runt, till fullbordande under nästa staisregleringsperiod af den delen af den nordvestra stambanan, som skal! byggas emellan trakten af Porla och Christinehamn. Om remiss af denna motion lill vederbörligt Utskott anbålles. Stockholm den 50 November 1862. O. Olsson, från Slängserud af Wermlands lån. Af Jonas Åndersson från Östergötlands län, om bestämmande af vissa vilkor, hvarunder äldre afskedade militärer må kunna komma i åtnjutande af pension eller understöd utaf det vid sisllidne riksdag för ifrågavarande ändamål beviljade anslag. Då Rikets Höglofliga Sländer vid 1856—-1858 årens riksdag beviljade eli af Kongl. Majit äskadt anslag af 100,000 R:dr R:mt till pensioner åi militärpersoner, så var della statsanslag tvifvelsutan afsedt att dermed o (hjelpa de mest beböfvarides och förljentes bland dessa personer nödställda belägenhet och hvilken afsigt äfven framhölls i Kongl. Majits sedermera i ämnet derom utfärdade nådiga uppmaning till vederbörande alt anmäla sina behof. Vid sådant förhållande hade man med skäl förväntat alt de äldre afskedade, i lön och rang till de lägre graderna hörande och egna tillgångar saknande militärer, synnerligast sådane, som under krigets oroliga tid stått i Svenska arméens leder, skulle i främsta rummet komma i åtanka vid fördelningen af del gifna anslaget. Att ett alldeles motsatt förfarande likvist lärer egt rum, är så mycket mera att beklaga, som många af ifrågavarande mililärspersoner under fälttågens besvärligheter Motioner i B ondeStåndet 1862. N:o 490. m förlorat sid helsa och derigenom sakna krafter och förmåga att genom arbete förskaffa sig och de sina den larfligaste bergning.
Den 24 Februarii, 745 jag; om man fkäligen skulle kunna indraga hälften af detta ringa antal brödstycken, hvilket likväl voro casus i händelse Öfverste Lieutenantsindeiningarne återgingo till Statsverket, Skulle indragningen åter, ske till förmån för de mindre väl lönande CompagnieOfficerare, så, utom det att de militairiska skälen här, liksom ofvan, tala emot saken, uppstår frågan: hvilket är bättre för Arméens CompagnieOfficerare att, antingen få sina lönevilkor förbättrade med en obetydlig summa som En lön delad på en hel OfficersCorps utgör, eller att hafva ett brödstycke mera i aspect för en framtid? Den oeconomiska vinsten vore således oviss; den militairiska förlusten, säker. Hvarföre då företaga en sådan förändring? Man säger att två Öfverste-LieutenantsIndelningar kunde sammanslås till en Generalslön, hvarmedelst Regements-Cheferne skulle kunna komma i åtnjutande af Öfverste-Indelningarne. Följande uppgift skall bevisa overkställbarheten deraf. Nitton ÖfversteLieutenantsIndelningar finnas inalles vid Arméen, så vid Cavalleriet sora Infanteriet (med undantag af Jemtlands och Westerbottens Regementers, hvilka i afseende: å dessa Regementers frånskilda läge, icke aro förenade i Brigad.) 7\® Den 24 Delruarii. Af ofvarmämnde \g ÖfversteLieutenanfsIndelningar skulle, om j:ne Sammanslogos till en, 9^ Generationer kunna utgöras, Inspecteurernes 3 n t a 1 kan, i afseende å laspectioneiv ries vidsträckta läge, mötestermkiernes korrta belopp Och dessas samtida epok *) icke vara färre än a vid Cavalleriet och 4 vid Infanteriet; summa 6, hvartill skulle åtgå i 2 GfversteLieutenants indelningar; återstå 7.
Den redan öppnade bibanan från Hessleholm till nämnda stad kunde icke tillskynda denna ort alla de med densammas anläggning åsyftade fördelar förrän den blifvit utsträckt till hafvet; och en sådan oafbruten direkt förbindelse med kusten kunde ej med större gagn och lätthet vinnas än genom den nu löreslagna bibanan till Sölvesborg. Dessutom har uti det af Majoren Adelsköld i ämnet afgifna betänkandet blifvit upplyst, att den föreslagna jernvägen komme i förbindelse med Hösjön, Oppmannasjön samt sjön Immelen, hvarigenom med lätthet kunde åstadkommas en båtled 3£ mil uppåt landet till trakter, der ännu sparade, nu värdelösa skogstillgångar skulle få ett högre värde, samt att den demoraliserande forslingen utefter landsvägen till Sölvesborg, hvarmed den fattigare delen af allmogen nu gagnlöst förspiller sin tid, genom jernvägsanläggningen skulle till stor del komma att upphöra. För Sölvesborgs stad skulle vinsten deraf att utgöra en bland stambanornas ändpunkter vid hafvet blifva oberäknelig, och för Christianstads samhälle kunde ej annat än fördelar uppstå af att få sin jernväg utsträckt samt.sitt handelsoch tillförsel-område vidgadt. För Christianstad—Hessleholms jernvägsbolag vore dock vinsten säkrast och lättast beräknelig, då uthyrningen tili Sölvesborgsbanan af vagnar och lokomotiver samt den genom Sölvesborgsbanans anläggning uppkommande tillökningen i personoch godstrafik skulle bereda bolaget en nettoinkomst, som, efter låg beräkning, skulle uppgå till 25,000 å 30,000 R:dr om året, motsvarande ränta på halfva det belopp, bolaget för anläggningen tillskjutit. Oaktadt
Bjerkander från Skaraborgs län: “Emot Utskottets hemställan att afstyrka Rikets Ständer att anvisa några medel till Lida-åns upprensning, får jag mig reservera, synnerligast som detta afstyrkande är grundadt på hufvudsakligen origtiga uppgifter, hvilket jag anser mig skyldig att nu på detta sättet tillkännagifva, eftersom man var döf för alla erinringar derom inom Utskottet, Skälen för afstyrkande äro: l:o att motionärerne skulle hafva “antydt“ att företaget icke skulle blifva utförd t, så vida icke deras begäran i allo beviljades. 2:o Att myndigheter och kommuner icke varit hörde och sig yttrat och 3:o att en “betydlig del“ af kommunerna protesterat emot företaget. I afseende på första skälet hänvisas till motionerna, då hvar och en lätt skall öfvertygas derom att detta är ogrundadt. I afseende på det andra, hänvisas till Utskottets bord, der, jemte behöriga kartor och kostnadsförslag finnas, l:o Konungens Befallningshafvaudes i både Skaraborgs och Elfsborgs län, till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga ansökningar och förord i frågan, 2:o Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsens till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga utlåtande, innehållande tillstyrkan af statsunderstöd för arbetets utförande och 3:o Protokollet vid ett sammanträde med samtlige delegarne i företaget, sorn visar att desse förbundit sig att tillskjuta kostnaden efter tunnland, att de på samma gång valt Direktion och åt densamma uppdragit alla åtgärder för sakens framgång, samt att detta protokoll sedermera blifvit vid lagligen utlysta Sockenstämmor justeradt och godkändt. Hvad nu slutligen protesten angår, så synes den vara undertecknad af personer, som uppgifva sig innehafva omkring 7 mantal, mou då de kommuner, som förenat sig om detta företag, tillsammans bestå af omkring 150 hela mantal, så vore det väl bra besynnerligt om denna lilla minoritet skulle kunna hindra ett företag, som ansetts nyttigt och nödvändigt så väl af alla Auktoriteter, som yttrat sig i frågan, som af den betydliga majoriteten, hvilken väl åtminstone må ega rättighet att modeist expropriation detsamma utföra.
Hade )nan lemnal §:n oförändrad: så borde Kronans erahetsraän ej kommit i fråga; men sedan man nu har nämnt några af dem, och pekat åt de öfriga: så kan man tvista om samteliges jäfvighet; dock ej blott om deras, utan o-m alla andras, sorn, i större eller mindre nion, skola redovisa för statens medel, alldenstund Stats-Utskoltet är den gemensamme öfvergranskaren. Det biifver då svårt att få ledamöter åt detsamma, ty Biskopar och Consistoriales dela ansvaret för en mängd läroverks och stifts-cassor, kyrkoherdar och kyrkovärdar för vinoch byggnings-säd, samt annan kronotionde. Borgmästare ocb Rådmän blifva jäfviga, emedan Magistralerne äro uppbördsman i städerna. Ja till och med afskedade adelsmän och bönder, sorn sitta i Directionen öfver en folk-skola, hvilken af stats-medel erhållit understöd, eller som blott varit ledamöter af eri pröfnings-commité, samt redogjort för resepenningar dit och derifrån, torde, emedan dessa redogörelser ingå i landsböckerna, böra, för grundsatisens fullföljande, anses jäfviga. Det är dock icke blott såsom redogörare Constitutions-Ulskottet anser Landshöfdingarne, åtminstone ur moralisk synpunkt, jäfvige att sitta i Siats-Utskottet, utan ”tror det dessutom icke vara fullkomligen lämpligt, att bemälde förtroendes embetsman förordnas till medlemmar i det Utskott, hvilket tillhörer att uppgöra regleringen af Statsverkets inkomster och utgifter.” Genom denna tillagda bevekelsegrund har Constitutions-Utskottet otvifvelagtigt velat i förtäckta ordalag säga, att godtyckligt afsättiiga embetsman sakna nödig sjelfständighet för att uppgöra slatsregleringen. Delta påstående hade kunnat blifva svårt att vederlägga, emedan dertill erfordrats bevis ur erfarenheten, hvilka äro vanskeliga alt framdraga, utan att slöta på personligheter. Men en annan reservant, Herr Pette, har till en del undanröjt dessa svårigheter.