Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrog'os ånyo och biföllos Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk;ns den 29 sisll. Dec. på bordet lagda betänk-.n : " N:o no, i anledn. af väckt fråga om lindring för de rustande vid Smålands Grenadier-bataljon i nedannämnda prestationer; N:o 111, i anledn. af väckt fråga om befrielse för rotehållare från skyldigheten att ersätta klädespersedlar, som skadas af mal. Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskms den 29 sisll. Dec. på bordet Ingda betänk. N:o 112, i anledn. af väckt motion alt södra bataljonen af Bohusläns regtte må, i likhet med den norra, och under ena - Den a3 Januari f. m. 359 handa villkor, som för densamma äro gällande, till ständigt infanteri förvandlas, m. m., Lief samma betänk, anjo hegardt på bordet af Hrr von Hartmansdorff, Äng., och Ehrenhoff, Gustaf Herman. Till pröfning företogs Bevilln.Utskts den 29 sisth December på bordet lagda utlåt. N;o 36, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 9, ängtde åtskilliga motioner om stämmoböters upphörande eller förminskning. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Oaktadt jag ej finnes antecknad ibland reservanternes antal, i afseende på den fördelning af böter, som Utsk. föreslagit, då det förminskat kronobetjeningens andel deruti ifrån hällten till en tredjedel, är jag likväl emot denna fördelningsgrund, hvilken hvilar derpå, att som stämmoböterna förhöjas lill stor del för dem, som med debetsedlar å större summor uraktlåta att desamma i rättan tid inbetala, skulle derigenom en högre inkomst tillfalla kronofogden, och han dymedelst få ersättning, fullt motsvarande den gjorda minskningen i hans förut innehafvande andel i samma böter ifrån hälften till en tredjedel af bötessumman.
Eller föreställer man sig verkligen, att menniskoanden kan genom yttre våld intvingas i en bestämd oföränderlig trosform, under en tid då menniskorna, till följd af de snabbaste kommunikationsmedel, stå i det närmaste samband med hvarandra, samt då rnenniskornas tankar och idéer med elektricitetens hastighet utbytas? De Hrr, hvilka med så mycken tillförsigt utbredt sig öfver vår läras renhet, samt att vår kyrka vore den enda sanna, borde icke af bifall till ifrfigav:de lagförslag hafva särdeles att frukta för beståendet af vår rena Evangeliska, ty Bibeln, hvars auktoritet måste skattas högre än menniskors utsagor, innehåller den bestämda försäkran, att den sanna läran icke kan hafva någon undergång, ty vår Frälsare säger: »Jag skall sända min församling Hugsvalaren, Den 18 Juni. 4 It 13en Helige Ande, hvilken skall blifva niir henne intill verldens ända samt leda henne uti all kunskap och sanning, att helvetets portar icke skola blifva henne öfvermägtige». Utgör således vår kyrka Christi sanna församling, så är den ock genom Skriftens ord tillförsäkrad att blifva beståndande och att icke kunna besegras af någon annan lara, icke en gång af katholicismen, som åtskilliga personer tyckas anse vara värre och farligare än sjelfva helvetes portar. Jag får vidare förklara, att yrkandet på tvång i religionssaker snörrätt strider emot kristendomens anda och gör henne lill en osanning, ty det heter i den 3:dje af Trons Artiklar, »Jag tror på en helig, allmännelig kyrka.» Nå väl! Tror jag på en helig, allmännelig kyrka, så kan jag ej på samma gång tro, att denna heliga allmänneliga kyrka endast finnes inom den Svenska statskyrkans trånga gränser, lika litet som att den endast finnes uti något annat kyrkosamfund. Jag måste tvärtom tro, att denna heliga allmänneliga kyrka utgör en förening af alla trogna, af alla sanna bekännare till kristendomens lära, de må nu heta greker, katholiker, armenianer, lutheraner eller bära hvilket annat namn som helst.
Han tog ett ledigt qvarter i samma hus, som jag bebodde; jag tillbragte några dagar hos honom, sedan jag uppgifvit mitt rum och sprang omkring för att söka mig ett nytt. Efter krångel och språng och oändligt tråk, tog jag qvarter i en stor vekaleh, väl till största delen bebodd af Greker, men i den flygel jag bebor nästan tom och bebodd utom mig blott af en gammal hjertlig Turkisk skräddare. Det är beläget i en af de mest trafikerande trakter af staden, kallad Gemelijeh, nära till den största bazaren Khan elkhalili och icke långt från den största moskén Azhar. Jag hade nu bestyr med att skaffa dit de nödigaste möbler, ty i rummen, som äro 2 jemte ett kök, fanns ej annat än toma väggarne och den ungefär 3 tum höga uppmurade mertebeh längs en af dem. Denna mertebeh, belagd med bolster och dynor, öfverdragna med kattun, utgör den här vanliga divanen. Dessa dynor måste jag således anskaffa, jemte halm-mattor på golfvet. Ty vid inträdandet i det större rummet ifrån köket är här, såsom i nästan alla rum, golfvet upphöjdt, och här, såsom du vet, aftar man skorna och träder barfota upp på golfvet. Detta och annat måste jag nu anskaffa, sedan jag först förmått bavaben jemte ett annat hjon att skura och skubba smutsen och dammet från rummen, hvilka först när jag såg dem sågo ut som ett Augias stall. Lyckligtvis finnas här fönster och glas, som i denna stad är en raritet; men flera rutor äro söndrade och dessutom karmarne så glesa, att under den nu börjande khamasin dammet flyger in i stora moln samt lägger sig på golfvet och dynorna, sålunda närande loppor till oändlighet. Men de höra till Egyptens många landsplågor, sådana småsaker och annan ohyra får man ej låtsa bry sig om. Min gamla shekh och lärare 'Attaren Abdolkhalik, hvilken jemte sina vänner, såsom jag fått höra, hållit mig för en spion, hitsänd af Ryska sultanen för att undersöka deras land, hade sin bod några steg från den vekaleh jag nu bor uti.
blod i din purpur; hvit som hermelinen är Din själ så att Du icke kan se de svarta svansstumparne på dina fiender. I helgd och frid I fejd och krig Som lammet blid Som Lindorm vig. FÖRSTA AKTEN Stackars lamm, Du lefver bland ulfvar och dra kar, men din oskyldighets ljus bländar Dig så Du ser endast skenet af din egen renhet. Du ser en dast kärlek och vänskap, trohet och dygder, der Du sitter till halsen i falskhet och ondska, och der alla laster till och med Sodoms blomstra... BISKOP STYRBJÖRN. Jag besvärjer Dig, orena ande, i Herrans Jesu vår Frälsares namn, vik hädan! till Vakten. ERIK Gripen den galna kvinnan! söker bryta sig in i huset, men porten ger ej vika. DEN BESATTA. VAKTEN onda tider, varga tider! Asgårdsrejan går, pestgossen med räfsan och pestflickan med qvasten, giftbägarn och hungerfebern, skattevägran och lönskaläger, Kuli reste stenen efter Asbjörn och Juli, sin hustrus söner, Riddare, stridgode män, innan de vordo med mig; slagne i Österland. Kom in Jakob och ät välling Alla fasor får Du icke veta. Hugsvala, svala, svala honom; ty nu stunda Ljufva synder skola bittert gäldas; Städse följer sorg på vällust. Agnus Dei, O, Guds Lamm som borttager världens synder! FOLKUNGA-SAGAN. Offret är redo. Elden brinner som rö. Knifven är dragen, Lammet skall dö! Drar sig in. MAGNUS utom sig. mitt blod att ysta sig! Ut, härifrån! Den giftblanderskan har kommit INGEBORG. för lät Du icke skjuta ner henne med ett armborst, eller klyfva hennes hufvud med en kastad yxa? Ja, två oss från detta smutsregn, kan Du rycka ut törntaggarne? Hvar hade Du dina sinnen? MAGNUS. Hvarför lät Du icke sätta eld på huset, hvar klaga nu, det kan Du, men handla aldrig! Kan Du rade mig... Jag vet inte!
Hr jtist.-ombudsmannen uppställt den satsen, att allmänna tänkesättet otvifvelaktig! nu kan anses ulbildadt och stadgadt i afseende på frågan om de uppräknade domstolarnes borttagande, men att, det oaktadt, tankarne alltid varit och ännu äro till den grad delade i frågan om huru med hof-rätterne i sådant fall bör ordnas och ställas, att utgången af en öfverläggning härom mäste anses fullkomligt osäker. Del skulle väl i allmänhet kunna anses något paradoxt, att påstå del tankarne äro ”utbildade och stadgade” i fråga om en förändring, så länge man ännu icke gjort sig reda för huru den kan och bör sättas i verket, men i ett land, der ropet på reformer blifvit en slags trollformel, hvilkens begagnande utgör snart sagdt enda villkoret för lycksökande af högre och lägre grader, alt vinna nåd inför dagens tongifvande, och der dugligheten af reformerhe ofia nog synes betraktas såsom en bisak, är det till äfvenlyrs möjligt, att någon sanning kan ligga i den af Hr just.-ombudsmannen uttalade sats, äfvensom att man skulle kunna vilja företaga nedrifningsarbetet, utan ali hafva planen lill den nya organisationen uppgjord eller fastställd. Vid sådant förhållande anser jag det för en pligt, att söka bidraga dertill, att de, utaf hvilka pröfningen af den ifrågasatta förändringen beror, må i möjligaste måtto få fria händer att kunna föreslå densammas utföraude på sådant sätt, som de, efter mogen pröfning, kunna finna öfverensstämmande med landets sannskyldiga bästa och betryggandet af Svenska folkets rätt alt icke i någon del af landet genom allt för stora svårigheter vid ändringssökande i första under-rätts beslut, utestängas från möjligheten alt få detsamma i högre instans pröfvadt, och får jag derföre vördsamt föreslå: Att i sammanhang med frågan om lagmansoch kämuersrätternes indragning, äfven frågan om hofrätternes. fördelning eller förstärkning med nya ständiga ledamöter, samt anslag af härtill nödiga medel må tagas under öfvervägande, samt att delta, i hvad på R.
Då man nu i allmänhet måste erkänna, att hågen för upplysning redan är rotfästad inom Svenska nationen, men att dels obenägenheten att göra utgifter, dels ock oförmågan att desamma bestrida, lägga hinder i vägen för folkundervisningen; så skulle jag tro, med erkännande af Utsktns lofvärda bemödanden för ändamålets befrämjande, att dessa bemödanden hade varit mer lyckade, om de grundat sig på häfvande af den nämnda motståndskraften och på uppmuntrande åtgärder för allm. folkundervisningens utbredande, d. v. s. att, i stället för alt i vissa fall 20 H. 47 37o Den ij Februnri e. m. ålägga folket kostnader, Ulsktn sökt genom Statens mellankomst undanrödja alla dylika hinder och befordra det slöra ändamålet genom anslag, tillgängliga utan särskilda afgifter hvarken för Staten eller den enskilda; jag menar genom disposition för sådant ändamål af den del af skyddsafgiften, sorn genom dess blifvande nedsättning härtill hade varit tillgänglig. Om comtiiunerne finge disponera denna nedsättning i allmänna bevillningen, under föreskrifna villkor att densamma använda för folkundervisningens befrämjande, så skulle det stora ändamålet vinnas, och hindret deremot, uti ökade utgifter, hos folket icke kunnat göra sig gällande. Det är derför i afseende på syftningen af hela detta betänk., hvilket innefattar tvångsåtgärder, i stället för uppmuntran, sorn jag för det första reserverar mig. Dernäst reserverar jag mig, för det andra, deremot, att, da Ulsktn vidtagit principen att vilja framtvinga folkundervisning och deröfver ingått i ett reglementerande, som omöjligen kan tillämpas lika på olika orter, så har delta reglemente kommit att innefatta så många modificationer, att, i stället för att vara ett reglementarisk! stadgande, har en författning tillkommit, som är ett mellanting mellan lag och välbehag; och deremot måste jag äfven, som sagdt är, i prot. nedlägga min reservation.
Utskottets förslag blef icke bifallet, ulan ansågs, att för detta ändamål skall uppföras 696,000 R:dr Banco såsom hittills och derjemte det under namn af rote-frihets-medel utgående, till 22,500 R:dr Banco calculerade belopp, som sedan sista Riksdag varit 3:dje Hufvud-Titeln anslaget; hvarjemte beslöts, att anslaget för Topografiska corpsens arbeten, beiäknadt till 12,000 R:dr Banco, skall afgå från ofvannämnde 696,000 R:dr och öfverflyttas på Topografiska corpsens stat. 472 Prot. Utdr. d. // Aug. 1840. 26:te punkten. L i fm un otering för indeldta Infanteriet. 27:de punkten. Spanmåis-upphandling och Bageri-kostnad; 2P: le punkten. Vedoch ljuspt nningar för fästningsoch garnisons-orter; samt 29 punkten. Skrifmaterialier och expenser m. m. Biföllos. 30:de punkten. Reseoch tractaments-penningar för mililaire embelsoch tjenstemän. Detta anslag uppfördes till 6,666 R:dr 32 sk. Banco, men ansågs, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj.t, i Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, föreslagit, böra vara ett förslags-anslag. 3I;sta punkten. Värfnngsoch recapilulalions-penningar. Utskottets förslag blef icke bifallet, utan ansågs det förut varande anslaget af 1,000 R:dr Banco äfven hädanefter böra å stat uppföras. 32:dra punkten. Durch-marche-kostnader och oförutsedda utgifter. Det förut varande anslaget af 25,000 R:dr Banco för Durch-marche-kostnader och 50,000 R:dr
Lån mot löpande 3 procentssedlar kan jag för min del ej annat än på det högsta protestera. Den anmälan, att en sådan tillstyrkan härleder sig från Ständs-pluralite't, anser jag icke bindande} ty de 3:ne öfriga RiksStänden hafva icke, i enlighet med föreskrifven Riksdagsordning, ännu kunnat fatta ett sådant beslut. Den oreda och många olägenheter, som Den 5 Augusti, e. m. öfversvämningen af dessa papperslappar redan åstadkommit, äro så väl kände, att jag ej tror mig böra borttaga tiden med att derom ingå i detail. Allmänna rösten har i denna del redan länge varit prononcerad. Den lärer således icke vara okänd för någon. Såsom vilkor för det till Canalarbetet beviljade biträde är stadgadt, att Bolaget skall underkasta sig de föreskrifter Riksens Ständer finna nödigt stadga ' för Discontrörelsen i allmänhet. Hvartill skulle ett sådant förbehåll tjena, så framt Discontprevilegierna endast skola än mera utvidgas? sådant behöfver man ej befara att CanalDuectionen bestrider. Om CanalDisconten från början af nästkommande år endast emottager penningar på afskrifningsräkning, så tror jag den ändock, kan blifva belåten. Skulle också härigenom uppkomma en mindre Discontrevenu, an på det andra sättet, så är den tankan väl ändock förlåtlig, att också något afseende bör göras på Rikets väl i allmänhet, och att Riksens Ständer äfven hafva andra vigtiga föremål att öfverväga, än blott fullbordandet af Götha Canal. Friherre Stael von Holstein, Cotjiiz Ludvig: Då detta ämne för mig är mindre bekant, borde jag väl icke yttra mitt omdöme härom; men då jag tämligen allmänt hört. att de äro derigenom skadiige, att de fördubbla utelöpande sedelstocken, så anser jag föga vara vunnet, om de än ställas på 1000 R:dr, emedan de ändock i större handel blifva gångbare; mindre ska - Den y Augusti e. m. <3a å^tadkommes genom detta låningssätt, då de blifva bokförde. Herr von Schantz, Ivar Fredrik Gabriel:
Trädvnrnr: virke, oarbetadt, alla slag . bandstakar bjelkar och sparrar, alla slag bräder och plankor, sågade, alla slag enträd och enstafrar . gevärsstocksämnen handspakar och kandspaksämnen lister och läkter, alla slag master, bogspröt, spiror och pumpträd, alla slag ribbor, alla slagstäfver, laggoch botten-, alla slag tunnband ved, alla slag åi träd fanérskifvor af f tums tjocklek och derunder, draga hälften af den tull, som är bestämd för snickare-arbeten af samma trädslag. Till fanérskifvor räknas äfven till cigarrlådor ämnade trädskifvor inom sagde dimension. tangentskifvor af ebenholtz svarfvare-arbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering alla mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade, derunder inbegripna snickareoch stolmakare-arbeten: af furu eller gran, med eller utan betsning, målning eller lackering af alm, ask, björk, bok, ek, valnöt och andra inhemska trädslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnde trädslag . af mahogny, jacaranda och andra utländska trädslag, massiva eller dermed fanerade äfvensom arbeten, försedda med äkta ellei oäkta förgyllning Anm. År arbetet sammansatt af flera trädslag, sker förtull ningen efter det slag deribland, som drager högsta tull afgift. Qvantitet för Tullberäkn ingen. Införselstull. Riksmynt. 1 skålp. 1 skålp. R:dr j öre Fria. Fria, Fria - 10 15 Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre Trädvaror: möbler, försedda med stoppning, men utan öfvertyg, förtullas efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning. försedda med stoppning och öfvertyg, förtullas efter nämnda bestämmelser, med 50 procent förhöjning, Tumstockar; se Instrumenter, handtverks-.
De föreslagna stadganden, i hvilka Successions-ordningens idé finnes iakftagen för bestämmande af Prinsars företräde sins emellan till Riks-Styrelsens öfvertagande vid tillfällen, då Konung och Thronföljare äro derifrån hindrade, men Konungen icke utsett Regent, synes uppenbarligen kunna leda till upphäfvande af den stadga i Regerings-makten, hvilken Utskottet i det ofvananförda ansett vara af största vigt. I den mån hinder af bristande myndighetsålder eller 12 Konstilutions-UtskolUls Memorial, N:o 47. annat förhållande upphörde, skulle nemligen dfen ene Regenten efter den andre, efter deras inbördes egande företräde till thronföljden, frånträda Riks-Styrelsen. Svårligen kan det förutsättas, att sådana täta ombyten af Regent kunde ega rum utan betänklig omvexling i de grundsatser, sorn leda Riks-Styrelsen; och detta ovanliga förhållande skulle tillkomma endast för bibehållandet af den i afseende på thronföljden stadgade ordning, som, enligt hvad ofvan är visadt, ändock kunde i likartade fall häfvas. — Möjligheten af sådan omvexlande flyttning af befattningen med Riks-Styrelsen från den ene till den andre bland Konungahusets manliga medlemmar vore ytterligare befrämjad genom det föreslagna tillägget i 43 § RegeringsFormen, att Prins, som utöfvar Riks-Styrelsen, må, när han går i fält eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordna annan Prins till ordförande i en af visst antal Stads-Räds-ledamöter sammansatt Regering.
Det andra skälet hemtas från det låneunderstöd, som redan blifvit beviljadt Grenna hamnbyggnad. Härmed förhåller det sig så, att år 1847 upgjordes plan och kostnadsförslag till en hamnanläggning vid Grenna af Major Leijonancker, hvilken då beräknade kostnaderna till 00,974 Rdr 24 sk. Bko. Sedermera har blott ett lån å 10,000 Rdr Rmt blifvit af K. M. beviljadt ur Handelsoch Sjöfarts-fonden, således icke stort mer än Tl0- af den beräknade kostnadssumman. Jag hemställer alltså vördsamligen. huruvida ett så obetydligt låneunderstöd kan eller bör lägga hinder i vägen för Utsk:s under detta riksmöte vid åtskilliga tillfällen ådagalagda benägenhet att vid allmänna arbetsföretag mellankomma med erforderliga statsanslag. Hvad slutligen beträffar det skäl för afslag, som hemtas från de understöd af allmänna medel, hvilka städerna Jönköping, Hjo och Wadstena för sina hamnanlägningar erhållit, så tager jag mig friheten hemställa, å ena sidan, hvilken egentlig nytta Grenna och den omgifvande orten har af statens välvilja för dessa städer, och å den andra, huruvida Den 5 December f. m. 87 icke detta skäl, långt ifrån att afhålla Utsk. ifrån beviljande af understöd, snarare bort dertill föranleda. Grenna ligger nemi. vid samma sjö, som de upräknade städerna; det långa afståndet af omkring 10 mil emellan Jönköping och Wadstena hade bort framkalla samma välvilja för Grenna som Hjo tillvann sig för några Riksdagar sedan, ty, liksom Iljo ligger ungefärligen midt emellan Jönköping och Carlsborg på Wetterns vestra strand, så ligger ock på den östra Grenna ungefärligen midt emellan Jönköping och Wadstena. Här är alldeles samma skäl, hvilket alltså borde hafva medfört samma verkan. Sedan jag alltså i korthet granskat och sökt vederlägga de för afslag anförda skälen, vill jag blott tillägga ett enda för anslagets beviljande. Utsk. yttrar nemi., att, f. n., inga medel böra anslås; men att här verkligen är pcriculum in mora, visar sig tydligt af de i ämnet gjorda framställningar.
I afseende å ej mindre utbetalningen af de anslagsoch länesummor, hvarom föregående 66, 67, 70, 71 och 73 §§. samt 72/dra §:s aldra punkt handla, än bevakandet och tillgodogörandet af Riksgälds-Contorets fordringsoch ersdttnings-anspräk för dessa summor, sedan de till större eller mindre del ulgåLt, böra följande, af Rikets Ständer under innevarande Riksdag beslutade, allmänna föreskrifter tjena till efterrättelse: Oo Innan medel få hös Riksgälds-Contoret lyftas, bör hos Fullmägtige företes, af Styrelsen för allmänna Vägoch Vatten-byggnader, eller annan af Eongl. Maj:t dertill auetoriserad Embets-myndighet, med vederböTände afslutadt och af Kongl. Majit i Nåder godkändt contraCt om arbetets utförande efter deruti åberopad och af Kongl. Maj:t likaledes godkänd arbets-plan. 2:0 Före lyftningen af beviljade Stats-bidrag, skola derjemte till Riksgälds-Contoret ingifvas: a) af Kongl. Majit pröfvad och godkänd säkerhet för contraclets fullgörande; samt b) derest bidraget utgår såsom lån, ej mindre en till Riksgälds-Contoret eller ordres ställd, af Kongl. Majit godkänd, skuld-förbindelse, än äfven en, af Kongl. Majit också godkänd säkerhet för denna förbindelses uppfyllande. 3:o Så snart bär ofvan omförmälde handlingar blifvit behörigen företedde och aflemnade, utbetalas medlen till vederbörande, å de tider, som ftnpas beslå ruda uti upprättade coptract, ejler af Kopgl, Majit serskildt till kän - Hör till Stats-Utshottets Memorial, N.o 3l4- '9 kännagifvits, antingen omedelbart från Riksgälds-Contoret, eller genom den Embets-myndighet, hvilken Kongl. Majit kan hafva derom lemnat Nådigt uppdrag. 4:o Sedan låne-bidragen blifvit från Riksgälds-Contoret utgifne, åligger det Contorets styrelse att vaka öfver deras återbetalning i stadgad ordning.
Det är sannt att vår nu gällande lag icke i bestämda ordalag uttrycker, att bruk skall vara gjordt af en förfalskad handling, för att det stadgade straffet skall kunna ådömas, men då lagen begagnar ordalagen: »brukar någor falskeliga» eller »förfalskar att dermed skada göra», och då detta upsåt icke kan ådagaläggas förrän bruk af den förfalskade handlingen är gjordt, så hafva dessa ordalag ledt till den tolkning, att ansvar icke tillämpas, förrän handlingen är begagnad. Just Ministern har äfven sökt bevisa att så är förhållandet, ty man vet att den domstol, der ett brott är begånget, är den hvilken det tillkommer att uptaga brotlet, och lagen har blifvit så tillämpad att den domstol, inom hvars domvärjo bruk blifvit gjordt af den förfalskade handlingen, ansetts behörig att uptaga och handlägga förfalskningsbrottet. Det är en sanning, som Hr Cederschiöld anmärkt, att en person kan komma i besittning af en falsk handling utan att känna denna dess beskaffenhet, men sådant får icke leda lagstiftaren till den stränghet, att man skulle bestraffa en person derföre, att en falsk handling finnes i dess värjo, då det således icke kan utransakas om han verkligen haft för afsigt att dermed göra någon skada. Man anser nemi. att med den handling, som jag eger i mitt våld, eger jag att vidtaga hvad åtgärd jag behagar. I öfvertygelse om riktigheten af den åsigt, som legat till grund för K. M:s Propos. och Utslcs förslag, samt med åberopande af den i detta fall utbildade praxis, vågar jag anhålla om bifall till Utsk:s Betänk. Hr Cederschiöld: Jag trodde att enhvar skulle finna att det ligger lika mycken brottslighet i att förfalska en handling och låta den af en annan brukas, som uti att sjelf begagna densamma. Det är tydligt att förfalskaren i sådant fall bör bestraffas, hvilket dock efter denna § icke låter sig göra. — Det kan ju inträffa, att någon begår en förfalskning för att bereda fördel åt en vän, hvilken kommer att begagna densamma utan att veta af, att den är falsk.