Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva föreslagit att den nya författningen ej skall tilllämpas förr än från och med 1850. Förmodligen har detta skett derföre att Utskotten ingågo, att de flere förändringar i författningen, som de tillstyrkt, skulle åstadkomma stora förändringar uti redskapen. Om de resp. Riks-stånden skulle fästa afseende på denna min reservation, och besluta författningen i öfverensstämmelse dermed, blifva högst få förändringar i redskapen af behofvet påkallade, och då skälet till uppskof blifvit undanröjdt, torde tillämpningen af författningen böra inträda med år 1849, så mycket hellre, som statskassan tvifvelsutan behöfver dessa medel. Jag får derföre föreslå följande redaktion af ifrågavarande moment: »Hvad, i denna författning förordnas, skall tjena till efterrättelse ifrån och med början af år 1849, ifrån hvilken tid hittills gällande föreskrifter i ämnet komma att till kraft och verkan upphöra.» Med bibehållande af pannerymden, såsom grund för beskattningen, kommer bevillnings-afgiften för bränvinsbriinningen att utgå efter nedanstående tariff, som bestämmer afgiften för hvarje serskild klass af bränvinsbrännings-redskapen under sex månaders bränningstid. Tariff för painierymds-afgiften. Pannerymd. l:a klassen. Med eld. Med ånga. Med eld. Med ånga. Med eld. Med ånga. Med eld. Med ånga. Med eld. Med ånga. Utlåtande, N:o 2. 25 1 ^ a l:a klassen. 5:te klassen. 3 a Q. cz> Med eld. Med ånga. Med eld. Med ånga. Med ld. Med ånga. Med eld. Med ånga. Med eld. Med ånga. K:r. Rd. sk. St. Utlåtande, N:o 2. 1 Panne| rymd. l:a klassen. Med eld Med ånga. Med eld. M ån ed ea. Med eld. Med ånga Med eld. Medånga. Med eld. Medånga. K:r. Rdr. sk. Rdr. sk. Rdr. sk. Rdr. sk. Rdr. sk Rdr. sk Rdr. sk. Rdr. sk.
Då extra post begagnas, erlägges i lega: 1 R:dr 60 öre för hvarje häst; — 50 öre för heleller halftäckt åkdon med fjedrar; — 16 öre för öppet tväbetsåkdon med fjedrar, fotsack och dyna; — 8 öre för öppet enbetsåkdon af sistnämnde beskaffenhet; — 8 öre för öppet tväbetsåkdon utan fjedrar, fotsack och dyna; — samt 4 öre för enbetsåkdon af samma slag; allt för mil räknadt. § 13. Afgift för plats med ordinarie posten, samt hästoch åkdonslega vid begagnande af extra post, beräknas efter hvarje full åttondedels mil; skolande dock extra postlega erläggas för minst en half mil, äfven om befordringen för än kortare vägstycke begagnas. § 14. A ordinarie posten får resande, utan särskild afgift, medföra 46 effekter till 40 skålpunds vigt, men barn under tolf år endast hälften af denna vigt. För derutöfver medförda saker, betales afgift efter paket-taxa. § 15. Vid befordring af resande med extra post få efter hvarje häst två personer, postiljonen ibland dem beräknad, färdas, och en tyngd af 420 skålpund, medföras. Denna tyngd beräknas sålunda, att en hvar åkande anses väga 180 skålpund, med undantag af barn under tolf år, som beräknas till blott 90 skålpund. Skulle emedlertid resandes medförda effekter hafva den tyngd, att vigten för hvarje häst uppgår till mer än 420 skålpund, men icke öfverstiger 450 skålpund, som är den högst tillåtna, då skall för till och med 30 skålpunds öfvervigt efter hvarje begagnad häst erläggas betalning med fjerdedels hästlega. Postverket erlägger ej betalning för öfvervigt, utan eger, utan särskild afgift, låta efter hvarje häst föra, då hufvudpostvagn begagnas, en tyngd af 500, och eljest en tyngd af 450 skålpund, de åkande personernas och deras effekters tyngd dervid inräknad. § 16.
Till Statsoch Ekonomi-Utskotten 7:0 Memorial af Hans Hansson från Gefleborgs Llän, sorn har hemstält, orri icke, då den skyldighet Posthemman genom Rotering äro underkastade, i synnerhet de senare mindre gynnande åren blifvit trycket tryckande, någon lindring deruti vöre både billig och rättvis; till stöd hvarföre Hansson anfört, att Post-Bönderna i Södra Helsingland skulle åligga, att hvarannan vecka, fyra gänger i veckan, skjutsa posten, oberäknad! de deremellan inträffande Extra poster, hvarvid arne går ger under denna tidell håll af ii m;l förekommer, då deremot andra hemmansegare derstädes, af lika stor skatt, hafva blott hvar aude eller j.-te vecka att bestrida sin hållskjuts; ali detta oaktadt Postbonde:na ändock öfverhufvud erhålla en tredjedel mindre betalning för miltalet, än efter deri f slstilde sl jutslegin; hvartill bomme, att transporten blifvit genom Postillionens tvt g 1 försvårad, samt att Postförare genom beständig uppassning beröfvas alt tillfälle till arnian Forslings-förtjenst; hvadan Hans Hansson föreslagit, orri icke posthgan kunde förhöjas med en tredjedel af hvad Post-Bönderne nu bestås, eller ock att vid hvarje station antalet af Postbönder måtte , enligt omständigheterna,' öka» med en eller flere. S tat * - U ts k o 11 e t* Betan kand cn. 455 Erik Svensson från Bohus Län har härvid erin* draf, att de posthemman, som äro berustade brira tillgodonjuta) lindring, framför de oberustade. Jönsj Persson från Malmöhus Län har instämt med Hans Hansson; hvaremot Jonas Håkansson från Calmare Län varit af motsatt tanke, enär stundom (vänne hela hemman äro for Postföringen befriade från Rotering.
Ull., N:o 162.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, för vinnande af enkelhet vid ränteliqviderne för de af banko-diskonten meddelade lån, beslutat, att för de diskontlån, som icke sednast fjorton dagar efter förfallotiden blifvit inbetalda eller genom omsättning liqviderade, bör sex procents ränta, utan bevillningsafdrag, beräknas från förfallodagen; så och enär enahanda skäl, som vid bestämmandet af straffräntan för dessa lån kunna göra sig gällande, äfven förekomma i afseende på ränteberäkningssättet för försummad inbetalning af förfallna lån utaf manufaktur-diskontfondens medel, få, enligt derom väckt förslag, Rikets Ständer underdånigst anhålla, att samma beriikningssätt, som, till följd af Rikets nu församlade Ständers beslut, kommer att tillämpas i afseende på straffräntan för Rikets Ständers banks diskontlån, måtte af E. K. M. föreskrifvas för enahanda ränta å de lån, som af manufaktur-diskontfondens medel, från och med nästkommande års början, varda utlemnade. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Maj 1848. 142 Expeditions ~Utskotte(s Fur slag lill und. Skrifvelse t N.o 89. Uppläst och godkänd t hos Ridd. och Adeln den 24 Maj 1848. Preste-ståndet den 24 Borgare-ståndet den 27 Bonde-ståndet den 27 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse3 angående förändradt sätt för utö/vande af församlingarnes gransknings rätt öfver Pastorernes redovisning för kyrkornas medel. (Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet, N:o 4.) S. A. K. Som den församlingarne tillkommande granskningsrätt i afseende å den redovisning öfver kyrkornes inkomster, hvilken af pastorerne afgifves, i allmänhet lärer endast sålunda utöfvas, att räkenskaperna för sistförflutna ecklesiastik-året vid den s. k.
I händelse betänk, blir hvilande på bordet, vill jag ej uppehålla R. o. Ad. med något yttrande; men jag anhåller få veta, om någon förenar sig med Frih. Boye, emedan jag i annat fall begär att få behålla ordet. Hr Rosenblad, Bernh.: I hopp, alt Frih. Boye fritager mig från åliggandet att taga kännedom om ämnet och framdeles yttra mig deruti, skall jag instämma i hans begäran om betänkts ytterligare hvilande. Föredrogs ånyo Hr Roo’s, Carl Ulr., motion om stadganden dels i dels i afseende på den blifvande bevilln.- förordn. Gr. von Fersen, Hans: Jag var ej närvar., då Hr Roos gjorde sin motion, men jag har haft tillfälle att genomläsa densamma och torde nu få framställa några tankar i anledn. deraf. Den har blifvit väckt med ledning af 56 § Riksd.Ordn. under den förutsättning, att det kunde vara osäkert, huruvida förslaget till ny bevilln:sförordn. kunde hinna inkomma till Stånden, för att hos dem skärskådas och granskas. I afseende på denna ingress får jag gifva tillkänna, att förslaget snart inkommer till Stånden, emedan detsamma i morgon justeras inför Utsk. Moliverna för motionen förfalla således. Hvad den punkten beträffar, som angår tractaraenten, hänför den sig till 162 § i bevilln.förordn., som redan blifvit afgjord. 3:dje punkten af motionen angår anmärkn. mot Öfverståthållarens rättighet att utnämna ordförande i tax.eringscommitte'en. Detta låter ej ändra sig, emedan 1 10 § redan är bifallen, fade punkten innefattar, att Utsk. skulle föreslå en utväg för att få bevilln.förordn. underskrifven.
Skulle derjemte meningen vara, som jag för min del tror, att man under ordet säkerhet i föreg:de mom. förstår solid säkerhet; så är det troligt, att man finge företrädesvis den solida, goda säkerheten pä de större summorna. Hr von Hohenhausen: Det syues mig, att man borde kunna komma snart till slut med detta morn., då många, och efter hvad jag förnummit de fleste, önska ålerremiss, hvarigenom deras meningar blifva Ulsk. meddelade. En långvarigare diskussion bär ökar bara skrifningen för cancelliet och läsningen för Utsk. som ändock ej lärer blifva så ringa med hvad här förut är afhandladt. Jag vill endast, i anledn. af hvad en ledamot, Frih. Raab, yttrade om skrämsel, anmärka, att jag alldeles icke velat åstadkomma något sådant; men jag tror att hvad slags styrelse som helst, hvilken icke har förutseende, utan endast lefver för dagen, förtjenar ej att vara någon styrelse. Det år stort behof att se sig före, ty man undviker då många förhastade steg. Det tyckes åtminstone mig vara en billighet och skyldig omtanka deruti, alt man 1) e n 22 A p ii I. 205 bestämmer ett maximum för desse embetsman, ty jag ber Hrr:ne kumma i båg, alt det är embetsman bär, och ej enskilda personer i en privatbank, som skola verkställa utlåningen. Om fonden ej blifver upplagen af mindre lån, så må direktionen böja kreditiven, sä att icke några medel blifva liggande; i sådant fall må de som hafva behof af större summor kunna också blifva hjelpte, utan att man skadat en mängd som behöfl de mindre, men blifvit uteslutne derigenom, alt de större hållit sig bättre framme. O Hr Akerman:
Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnde Memorial och Utlåtanden: N:o 317, med öfverlemnande af förslag till de 3:ne första afdelningarne af Reglementet för Riksgälds-kontoret. Bifölls, endast med erinran om iakttagande af den rättelse, att i stället för den å 4 raden af § 81 åberopade § 42 införes § 41. N:o 318, i anledning af väckt motion, om ersättning af allmänna medel till innehafvaren af Hagshults stom för honom åliggande roterings-skyldighet. Bifölls. N:o 319, angående gratifikation åt herr Stats-kommissarien Kock. Bifölls. N:o 320, angående slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utskottet anställde Kamererare, samt gratifikation åt en extra Kanslist. Bifölls. N:o 321, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 270, i fråga om en fyr-anläggning å Gottska Sandön. Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 270, vidblef detta sitt beslut, och lade Utlåtandet N:o 321 till handlingarne. N:o 322, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående pension å allmänna Indragnings-staten för tillförordnade Chefen vid Skogs-institutet, Hof-jägmästaren m. m. Isr. Ad. af Ström. Bifölls. N:o 323, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående särskilda anslag, dels för åtskilliga nödiga befunna byggnads-arbeten uti Kongl, slottet i Stockholm och Gripsholms Kongl, lust-slott, dels till uppförande af ett ridhus för Kongl, hof-stallets behof. Bifölls. N:o 324, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande N:o 277, angående ersättning till Wadstena krigsmanshus och Amiralitets-krigsmans-kassorna.
Därvid bör emellertid ihågkommas, att de små blott böra få sådana arbeten sig föresätta, som de kunna gå i land med, och att deras tillrustninger icke böra få en alltför mycket själfvisk prägel. Först och främst ha de naturligtvis fått lof att Tredje symfonikonserten under denna säsong eger rum i morgon. V i d denna konsert utföres bl. a. en arbeta en eller annan julklapp till sina närmaste. Men icke nog härmed: deras, nej, hela familjens symfoni af Saint-Sacns, icke förut uppförd härstädes. gemensamma julgran behöfver prydnader, och ehuru Vidare kommer att utföras Bichard Wagners Walkiiman väl ej gärna kan tilltro barnen att själfva och renritt ur » Die Walktire ». uteslutande kunna förfärdiga alla behöfliga småsaker, K. Dramatiska teatern har hela veckan gifvit Suså är det dock visst, att de ega både förmåga och dermans intressanta skådespel » Ära » för fulla och rättighet att » dra ' sitt strå till stacken. » goda hus. — Under inöfning är » Ruy Bias », i hvilLåtom oss då tillse, hvad de i dettta afseende kunna ken man får återse fröken Zetterberg. — Om sönuträtta! dag middag gifves den första gratisrepresentationen Af papp klippas sexuddiga stjärnor, som på båda för arbetare, då Frans Hedbergs » Hårda sinnen » gifsidor klädas med guldeller silfverpapper. Vackrast ves. Ett godt val! blir att i stället för guldpapper använda bladguld eller bronspulver, i stället för silfverpapper slätt eller Svenska teatern är förhyrd af den framstående, här skrynkladt staniolpapper. A f dessa stjärnor behöfförut kända franska skådespelerskan madame Judic för fyra representationer den 14 — 16 dennes, nämvas omkring tjugu stycken. Till de vackraste och lättast åstadkomna prydnaligen: Grankottar Söndagen den 14 december (matinc): LA EOUSSOTTC samt derna för julgranen höra förgyllda kottar. (som aftonföreställning): NINICHE, måndagen den 15: DIRORCONS! kunna ännu lätt anskaffas.
IX 6. X, 212. 2 (8 B — Arnell, Gustaf Fredrik, yttranden: I. 100, 142. 161. VI. 200. 394, 397, 410. VIII. 226, 242, 244, 246, 254, 259. X. 3- Arrendators och hans löftesmäns ansvarighet för skillnad i arrendesummn, då indraget eller annat boställshemman till följd af arrendatorns bristande fullgörande af arrendevilkoren å ny auktion utarrenderas, om ändring i stadgandet angående. III. B. 499. A. 503. Arrende-belopp för vissa kronofisken i Umeå Elf, angående upphörande af det minimum deraf, Kammar-Koll. bestämt. lil. B. 40. A. 42. Arrende-förbindelser. Se Borgen. Artilleriet, Officerare och Sergeanter vid, samt cheferna vid de vlirfvade Regementena, angående aflöningen för. II. 217- R. 524. Se vidare Riksstatens Fjerde HufvudTitel. — angående löneregleringen för kaptener och tjenstgörings-pengar för det verkligen tjenstgörande befälet vid. II. 354. R. 568. Se vidare Riksstatens Fjerde HufvudTitel. Artilleri-Regementena, Svea och Götha, om förhöjning af anslaget till manskapets beklädnad vid. X. B. 358. A. 364. XI. E. 19. — angående beklädnadsbjelpen för Under-Oiticerare med vederlikar vid. Se Stats-Utskottets Memorial N:o 71- (35:o) — angående förhöjning af lönerna för tjenstemännen vid. I. Se vidare Riksstatens Fjerde HufvudTitel. Jfr. äfven Tjenstehästar. — de 3me samt artilleri-batteriet i Norrland, om beräkningen af den erforderliga tillökningen i anslagen för.
Föredrogs ånyo Riddarh.-Utsk:ts d. 13 och 17 d:s på bordet lagde Utlåt. N:o 7, i ani. af Hr Fitinghofls, Conrad Bleckert, motion om upplåtande af Riddarhussalen till samlingsrum för den blifvande Riksdagens Första Kammare. Hr Fitinghoff anförde skriftligen: Riddarh.-Utsk:ts Utlåt. (N:o 7) afstvrker bifall till det af mig väckta förslag, att R. o. Ad:n , täcktes för nästblifvande riksdag erbjuda Riddarhussalen till Öfre eller Första Kammarens sammanträden, synnerligast på den grund, att R. o. Ad. ännu icke varit i tillfälle besluta, huru Riddarhussalen eller öfrige inom Riddarhuset varande lokaler för framtiden skulle komma att användas, samt att mitt förslag blifvit för tidigt väckt, all - Den 20 Januari. 151 denstund jag icke i någon mån styrkt, att Riddarhussalen blifver för Första Kammarens sammanträden behöflig. Hvad nu den första anmärkningen beträffar, tror jag det alls icke kan komma i fråga att betrakta densamma såsom något skäl till afslag, ty klart är, att Riddarhuset kan och bör fortfara till samma ändamål det hittills varit afsedt, och att den af mig föreslagna upplåtelsen alls icke verkar störande för R. o. Ad. sjelfva, emedan öfre kammarens sammanträden icke skulle fortfara längre än 4 månader, och att under denna tid R. o. Ad. icke kunna hafva sina enskilda sammanträden på samma dagar och timmar, som öfre kammaren, enär så många ledamöter bland R, o. Ad. skulle blifva invalde i denna kammare, att något sammanträde under samma timma vore otänkbart. Hvad den andra anmärkningen beträffar, lärer det väl icke behöfva af mig styrkas, att Riddarhussalens upplåtande till det ifrågavule ändamålet vore behöflig, alldenstund detta är ett faktum, som icke af någon torde kunna bestridas. Motion har visserligen blifvit väckt i Hederv.
Rörande detta ämne, uti hvilket Stats-kontoret, efter nådig befallning i underdånighet sig yttrat, innehåller den Kongl. Propositionen följande upplysningar, nemligen: att, sedan Krigs-kollegium uti skrifvelse den 1 Februari 1808 gjort underdånig hemställan, huru förhållas borde med användandet af löner, hvilkas innehafvare under sista Pommerska fälttåget råkat i Fransk fångenskap, Kongl Maj:t, i anledning deraf, till nådigt svar den 1 Mars samma år meddelat, att Kongl. Majit, beträffande de i Frankrike fångne Officerares och Under-officerares löner vid samtliga regementer och korpser, så mycket hellre samtyckte att dermed finge förhållas på enahanda sätt, som i Kongl. Brefvet af den 2\ Mars 1743 blifvit förordnadt, rörande lönerne för de Officerare och Under-officerare, hvilka under det då förda krig råkat i Rysk fångenskap, som Kongl. Majit under den 19 Juli 1789 i nåder förklarat, att detta förordnande borde tjena till efterrättelse i afseende på de då i Ryssland varande krigs-fångar af öfveroch under-befälet; att, uppå Stats-kontorets den 24 Oktober 1808 gjorda underdåniga förfrågan huru förhållas borde med löner och inqvarterings-penningar för fångne Officerare, Under-officerare och civile betjenter, Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 11 November samma år förklarat, att som Kongl. Majit under den 1 förutgångne Mars i nåder befallt, att med lönerna för de i Frankrike fångna Officerare och Under• officerare skulle förhållas på sätt i Kongl. Brefvet af den 21 Mars 1743 blifvit förordnadt för dem, som under dåvarande krig råkat i Rysk fångenskap, Kongl.
"Jo, emedan jag först önskade vi blefve lika, och dertill, emedan en så sann och ovanligt trofast vänskap slingrat sig en väg kring våra hjertan, borde äfven denna ovanliga och herrliga växt, komma att på en sådan högtidsstund kring våra hufvuden slingra sina vackra fina grenar. Nå, lofvar du mig nu en gång Malhilda, så vet jag du alldrig bryter." "Det gör jag visst", sade jag beslutsamt, "så mycket mera, som jag väl alldrig i detta lif torde komma att bära den af något slag." Rosa föll mig nu om halsen och upptog med sina kyssar, det nu så säkert och allt för lätt uttalade löftet. Ännu fortsattes under ömsom löje och tårar natten igenom värt prat, morgonen fann oss fullklädde och systerligt omarmande hvarandra, djupt insomnade på Rosas soffa. Den 3 September. Huru ofta, huru ofta Emilia! har jag ej fattat den allvarligaste föresatts, att i några rader samtala med dig, och huru ofta är icke den åter så plötsligt omintetgjord. Jag förstår verkeligen ej hvarmed dessa dagar så upptagits; men sannt är likväl, att oftast natten inbryter förrän vi här en hvar komma oss till hvila. Dock, ger jag med skäl Herr S. största skuld häri, emedan han ifrån tidig morgon till sednaste qväll beständigt hos oss utgör den dageliga gästen. De äro dock visst icke ledsamma dessa dagar, men förgå, oaktadt sin enformighet under Herr S s interessanta meddelanden, tvärtom med obegriplig fart. Han är verkeligen en oändligt hygglig och älskvärd karl; tro dock icke min Emilia, att det är endast jag som finner det, nej, Friherrinnan har nu äfven lemnat honom detta vittnesbörd; hon tyckes hålla rätt hjertligt af honom, och han förtjenar denna hyllning äfven; man kan icke se en egen son med en mera uppmärksam, ödmjuk och kärleksfullare vördnad bemöta sin mor, än han gör det mot Friherrinnan; huru skulle väl då ett hjerta, så ädelt och godt som hennes, med annat, än den uppriktigaste vänlighet löna ett dylikt förhållande.
Faktorn hade kommit med aflöningsräkningen för veckan, med afdrag för undfångna förskott och anhållan om nya, samt mottagit och kvitterat pengarne; hvar och en af de åtta sättarne hade fått sin andel och gått hem till middagsmaten; och till sist hade äfven faktorn sjelf kommit in igen i hatt och ytterrock, sagt sitt go’ midda’ och gått hem till sig. Redaktören hade också sagt sitt go’ midda’, utan att se upp. Han spände med en viss sömnig hast blicken ned utför spalterna i en tidning, borrade energiskt saxen in i den tryckta materian ett par gånger, klistrade lapparne upp med några skrifna rader emellan på det gula hamppapperet samt hängde «matsedeln» ut på den vanliga spiken å faktorns vägg. Gick tillbaka in i kontoret och lät dörren ut till tryckeriet stå öppen efter sig. Det var tomt och tyst derute som härinne; blott den genomträngande lukten af trycksvärta trängde in till honom. Han gick mekaniskt hän till tidningarna, saxen och gummiflaskan igen, men blef plötsligt stående: der var något som tog fatt i honom, höll honom med en stark, mjuk och vänlig hand, – en stämning af värme, ett minne nere i det omedvetna. Det doftade af renskurade golf, som fordom der hemma, när söndagen komme; det var just så der sällsamt stilla som fordom der hemma på en söndagsförmiddag, när allt folket var i kyrkan och han satt allena i den stora stugan och gassade sig i den goda helgdagshvilan och golfvet lyste med ny sand och friskt granris och det knäppte borta i det brunmålade urfodralet, der man såg den förgylda pendeln löpa fram och tillbaka inne bakom det hjertformiga glaset, och solen sken på snö derute på träden i trädgården och långt, långt ut öfver slätten Ja, det var ju lördag, lördagseftermiddag. Fridag, fridag; fridag i dag, fridag i morgon; – det bullrade och knittrade så lustigt och så hemtrefligt i den fula, svarta kaminen. Han bläddrade genom lapparne på annonsspiken öfver sitt eget skrifbord, tog fatt i «matsedlarne» ute vid faktorns plats, – å ja, säkert, mer än nog att sätta för den eftermiddagen.
SJ Skall fröken Eschelsson bli professor? Juridiska fakulteten i Upsala har föreslagit docenten Elsa Eschelsson att uppehålla den efter prof. Nordling lediga professuren i civilrätt. Mindre akademiska konsistoriet har d o c k på anförda skäl icke ansett sig kunna tillstyrka detta förslag. Ännu en kvinnlig högskolelärare. Fil. lic. fröken Astrid Cleve har förordnats att under innevarande termin föreläsa i kemi vid Stockh o l m s högskola. Död på sin post. Ett dödsfall, ägnadt att väcka det djupaste deltagande, inträffade här o m dagen i Upsala, i det att operationssköterskan vid A k a d. sjukhuset Esther Andersson då afled i blodförgiftning, s o m h o n ådragit sig under sin tjänstgöring. F r ö k e n Andersson, s o m vid sin bortgång var endast 26 år gammal, hade genomgått sjuksköterskekursen vid Sofiahemmet m e d de högsta vitsord. Efter förordnanden å olika sjukhus anställdes h o n s o m första sköterska på operationssalen vid Akad. Med rik begåfning förenade h o n ett varmt intresse för sitt kall o c h en m i n d r e vanlig arbetsförmåga. Så utrustad, var h o n o c k särdeles väl lämpad för den ansvarsfulla o c h ansträngande plats, på hvilken h o n sattes att verka o c h där h o n nu stupat på sin post, sörjd af många o c h m y c k e t saknad af i främsta rummet sjukhusets läkare. Svensk konstnärinna i Ryssland. Den bekanta porträttmålarinnan fröken Elisabeth Keyser, .som några månader vistats i Finland, har g e n o m rekommendationer därifrån erhållit det hedrande uppdraget att måla ett porträtt af prinsessan af Oldenburg, född prinsessa af Leuchtenberg, kusin till tsar Alexander H l samt drottning Sofia. * Den unga svenska författarinnan fröken Elsa Lindberg, välkänd för vår publik g e n o m många bidrag i Iduns spalter, uppehåller sig för närvarande i Helsingfors. Svenska teatern därstädes har, nu af h e n n e till spelning antagit en komedi i en akt m e d titeln Läxor. En finsk kvinnokongress. Finsk kvinnoförening höll nyligen möte i Helsingfors, där såväl centralföreningen s o m filialerna i landsor47 ten v o r o representerade.