Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Je ne scais quoi de sublime s’empare de moi à cette idée: ”je n’aurai pour juge que l’Auditoire”. Utan tvifvel har han i dessa ord, med tillräcklig klarhet, afslöjat sin egentliga ståndoch synpunkt. Ytligheter, slarfvigheter, plattheter, eftergifter för den smak, som finner sitt käraste nöje i såkallad ”tvetydighet” och ett ofta knappt ens grofsiktadt skämt, – allt dylikt var inför en sådan synpunkt något, hvaröfver man, då Guden le Public var belåten dermed, ej behöfde göra sig samvete. Likväl synes Hammarsköld bedömma de Envallssonska skådespelen mycket för hårdt, då han tillviter dem, att esomoftast ”hafva i sin behandling en råhet, som sätter dem långt under Hallmans”. Troligtvis åsyftas här hufvudsakligen de sjelfsvåldigheter i afseende på könsförhållandet, för hvilka Envallsson ock stundom under sin lifstid (t. ex. i Silfverstolpes ”Journal för Svensk Litteratur”) blef agad. Men så långt min beläsenhet i dessa skådespel sträcker sig (dock måste jag bekänna, att den ej sträcker sig utom fjerdedelen), har jag tvärtom funnit Envallsson – efter råd och lägenhet – göra sitt bästa, att vid köns-förhållandets ömtåligare yttringar (dem han onekligen gerna uppsöker) välja tillställningar och framförallt ordalag af en finare, men derföre ock för sinnligheten mera kittlande art. Och så till vida är han i sjelfva verket mindre cynisk än Hallman, som vanligtvis (liksom esomoftast Bellman) går ut på, att framställa hela köns-kärleken 229 såsom en grof löjlighet; hvilket ingalunda är att göra den förförisk. Uppenbart är föröfrigt, att Envallssons litterära bildning var ganska torftig och löslig. Någon annan utländsk vitterhet, än den fransyska, tycks han knappast hafva kännt 230.
Hvad det beträffar, att flickor ej hafva nöje af att dansa med hvarandra, tror jag de flesta af oss hafva rätt många undantag att uppvisa gent emot den regeln, o c h vår hufvudstad har helt nyligen i Philokoros allmännt erkända, utmärkta prestationer i den vägen ett bevis på, att också unge män både kunna roa sig själfva och andra genom dans — utan kvinnliga biträden. Och nu till slut blott ett par ord. Det är ej dansen, som förnedrar människan, det är hon, som förnedrar dansen, o c h väl vore, om genom I. D — fs i många afseenden beaktansvärda rader detta icke allenast blefve erkändt — utan rättadt '.! G-y. II G. Andersen. U r notisboken. Vår första kvinnliga jurist. Juris kandidatexamen aflades d. 12 dennes vid Upsala universitet af fil. kandidaten Elsa Eschelson, stockh. Fröken Eschelson är född 1861, aflade studentexamen i Stockholm vid privat läroverk 1882 samt filosofie kandidatexamen med mycket höga. betyg i Upsala 1885. Hennes juris kandidatexamen anses vara en af de vackraste, som under senare åren aflagts i Upsala. Idun hade ämnat bringa sina läsarinnor porträtt af denna kvinnliga förpost på en ny studiebana, men har afstått, då fröken Eschelson bestämdt uttalat detta som sin önskan. * Ännu en första. Till Idun meddelas: Vid Geologiska föreningens sammanträde härstädes förra veckan invaldes s o m medlem stud. vid Stockholms högskola fröken Sofia Rudbeck. Fröken R., som inom kort aflägger fil. kand. examen, är den första kvinnliga medlem, som invalts i denna förening. Kvinnlig fältshär. Fröken Clara Smitt, den för Iduns läsarinnor helt visst välbekanta författarinnan, har härstädes aflagt fältskärsmästareexamen. Något godt att vänta ha våra läsarinnor. Vid Fredrika Bremer-förbundets vårsamkväm, som firades i förra veckan, bidrog i främsta rummet till underhållningen det synnerligen spirituella fö- redrag om våra hems anordnande, sådant det år och sådant det borde oara, hvilket vid tillfället hölls af arkitekten Hugo Hörlin, som kändt en af våra förnämsta auktoriteter på detta område.
Kustfart och kusthamnar. 17 Gefie-Dala jernväg, 81 mil lång, sträckande sig emellan städerna Gefle och Falun samt tillhörande GefleDala-Jernvägs-Aktiebolag, uppgår i anläggningskostnad till något öfver 6,000,000 R:dr Ruut; hvartill Staten bidragit med ett lån, räntefritt under byggnadstiden, men sedermera löpande med 2 procent ränta och 1 procent amortering, å 2,400,000 R:dr samt ett ytterligare lån emot 51 procent ränta och 10 procent amortering å 600,000 R:dr Runt. Uti anläggningen har Gefle stad, såsom kommun, tecknat sig för 300,000 R:dr R:mt. Trafikrörelsen å denna jernväg, som öppnades för allmänheten år 1859, inbringade under år 1860 en bruttoinkomst af 437,492 R:dr 13 öre, hvaremot kostnaden för trafiken, jemte reparationer å bana, rörliga materielen, byggnader in. m. d. uppgick till 234,977 R:dr 63 öre, då nettobehållningen för sistberörde år således belöpte sig till 202,514 R:dr 50 öre Runt. Hudiksvalls jernväg, en mil 700 fot lång, gående emellan Hudiksvalls stad och vattendraget ofvanför fallet vid Forssa kyrka samt tillhörande Hudiksvalls Jern vägs-Aktie-Bolag, uppgår i anläggningskostnad till 600,000 R:dr Runt; hvartill Staten bidragit med ett låneunderstöd af 370,000 R:dr, och uti hvilken anläggning Hudiksvalls stad, såsom kommun, deltagit medelst en teckning af 150,000 R:dr Runt. Sandarnes jernväg, 33,000 fot lång, gående emellan sjön Marman i Söderala socken och lastageplatsen Sandarne vid Söderhamnsfjärden, är anlagd och fullbordad på enskild bekostnad af Handelsbolaget i Göteborg James Dickson & C:ni till befrämjande af kommunikation emellan Ljusne eif och Bottniska viken. Ehuru till allmänt begagnande upplåten, användes denna jernväg hufvudsakligast af ägarne sjelfva för transport af deras trädvarutillverkningar.
Dm 87 April i skola forslas, samt för sådan vård blifva ansvarige: att desse fångvaktare, utom lön, få sig t i 11 - delt lämpligt dagtractamente , under nämnde försel, skola af de fångskjutsskyldige fram och åter förhjelpas: att Landsliöfd inga ine hafva noga tillsyn derå, det fångvaktarne ej använda längre tid på deras framoch återresor, än som nödvändigt erfordras, och derjemte i förpassningeri ej mindre utsätta beskaffenheten af fångens brott och huru han är fängslad, utan jemväl föreskrifva, att samma fängsel ej får under forslén ombytas: att fångvaktarne, sorn böra vara beväp-* nade, skola åtfölja afrestanterna från det ena kronohäktet till det andra, så vida fångvaktare från särskildta Län ej på vägen motas, i hvilket fall, för besparing i kostnaden, de ombyta bevakningen emot hvarannan meddelande bevis derom och med hvarandras fångar till deras Stationer återvända: Att, da fångvaktare skall föra fånge tild någon Domstol inom Dånet, iian skall, sedarv han behörigen afiemnat fången, genast till sin Station återvända, så vida Domaren ej finner, att fången bör under enahanda bevakning till Kronohäktet återsändas, i hvilket fall anteckning derom i förpassningen bör af Domaten göras, till I.andsliöfdingens underrättelse vid Tractamentets anordnande: Att då D.omare eller KronoBetjente låta gripa och till Kronohäktet införa brottslingar, Fjerdingsmännen skola vara skyldige att under enahanda ansvar, sam de tillsatte fångvaktarne , emot erhållande af Skjuts fram och åter, och åtnjutande af det Tractamente dessa i tjenstgöringen bestås, åtfölja och bevaka - Ben 27 April4 57 vaka fången till Kronohäktet, på det sätt fängslad, som Domaren eller Krono-Betjenten föreskrifvit:
Rikstelef. Redaktör och utgtfvare: FR1TH i O F Redaktionssekr. : J. Ebba Nordling. Hojboktr. ll:te år g. Utgifningstid: h v a r j e fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre for hvarje päbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Boström. V å r e n 1878 kom Gud och tog mig som en drömmande in i sitt rike. » Så uttryckte sig Ebba Boström om den tid, då hon bröt med sitt gamla lif och öfvergick til] full gudahängifvenhet. Redan länge hade hon dragits till hvarjehanda kärleksverkverksamhet, dels bland fattiga och sjuka i hembygden på landet, dels i Ladugårdslands arbetsoch skyddsförening i Stockholm. En inre otillfredsställd längtan följde henne dock alltid, intill dess att — som hon själf säger — » Herren intog » hennes hjärta. Från den stunden kände hon sig » öfverlycklig att höra Gud till » och har alltjämt gått segrande ur allehanda kriser i sin utveckling, sitt troslif och sin verksamhet. Ebba Augusta Boström föddes den 5:te sept. 1844 på Östanå i Stockholms skärgård. Fadern, lagman Erik Samuel Boström — son till en norrländsk skeppstimmerman — hade ett kraftfullt, gladt vä- sen och afgjord härskarenatur. Modern, Elisabeth Gustafva Fredenheim, var mild och kärleksfull, blyg och tyst, älskad af alla, som kommo i hennes närhet Det tycks som hade dessa föräldrarnas egenskaper öfvergått på dottern. Hon är född despot, men kärleken gör henne rättrådig och barmhärtig. Hon är af naturen snart sagdt ystert glad med sinne för mångahanda njutningar, men blygheten i hennes väsen och den stora samvetsömheten begränsa yttringarna däraf. I förening med obestridliga härskaregåfvor har Ebba BoHELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Kungl. ström en utpräglad sinnets storslagenhet, som måhända i någon mån har sin rot i barndomshemmets läge och omgifningar.
Utsk. liar vid entreprenaders inrättande förbisett en omständighet, sorn jag tror ganska lii 11 kan inträffa, den nemi. alt, sedan den skjutsskyIdige blifvit befriad från detta onus, han, med auledn deraf, inrättat sitt jordbruk annorlunda, och möjligen sedan ej föder någon häst; och så händer att entreprenören af en eller annan orsak helt hastigt upphör eller blifver urståndsatt att uppfylla sina skyldigheter sorn skjutsare; frågas, skall då den resande blifva sittande, tills ny entreprenör hunnit blifva antagen? eller skall icke då den skjutsskyldige jordbrukaren, som så ömmande blifvit omfattad, vara tvungen först köpa sig häst oeh sedan inträda i sina gamla skjutsskyldigheter, åtminstone tills vidare? Frågas ytterligare: hvad har då den skjutsskyldige vunnit? Uti 5 §:n förekommer, att de frånvar. få åtnöja sig med de närvarts beslut; detta tror jag vara ett hårdt öde. Skall det vara nödvändigt för en medborgare att bevaka sin hittills gällande rätt? Uti 6 §:n förekommer att antingen måste man ingå på skjutsnings-entreprenaden eller också få skjutsa sjelf för en mindre lega än dell som R. St. förklarat vara den billiga och den som motsvarar besväret. Huru skall män som lagstiftare kunna tillåta sig sådana inconseqvenser? Skjutsningslegan kommer således att utgå med, enligt 6 §:n, 16 sk. b:eo för en del resande och för en annan del med mera, samt i städerna, efter nu gällande författning, med 0.0 sk. b:co milen, enligt t §:n med 24 å 28 sk. b:co milen, samt enligt 9 §:n med 3?. sk. b:co milen. Alltså med 16, 20,24, 28, 32 och i svårare omständigheter med 36 sk. b:co milen; hvilket trassel och hvilken oreda samt gral skall ej detta förorsaka! Uti 10 §:n förekommer, att borgen skall anskaffas af entreprenören för minst 5 högst 10 år, men utan klart stadgande om entreprenören får fortfara längre; skulle han uppfylla sina åligganden, synes mig som borde lian hafva företrädesrätt alt erhålla ytterligare prolongation.
— Ansökningstiden bestämmes till minst fjorton dagar från anslagets utfärdande; dock beror af fullmäktige att utsätta ny ansökningstid, derest, inom den först bestämda tiden, någon till tjenstens erhållande fullt skicklig och lämplig sökande sig icke anmält. § 42. Före återbesättandet af de tjenster och beställningar, hvilkas innehafvare lyda under kommissariatet, böra af detsamma upprättas förslag, hvarå en af de sökande uppföres. Ofver dessa förslag kunna besvär hos fullmäktige anföras, inom åtta dagar, efter det förslagen till fullmäktiges expedition inkommit; i hvilket afseende underrättelse om dagen, då ett dylikt förslag dit ingått, bör, genom utfärdadt anslag, meddelas samt tjenstens tillsättande, i fall flera sökande sig anmält, uppskjutas, intilldess denna besvärstid tilländagått. § 43. För att kunna antagas lill tjensteman vid Riksgäldskontoret, fordras, såvida sökanden icke förut eger befordringrätt vid detta verk, att hafva vid ettdera af Bih, till R. St. 4 Sami 1 Afd. 2 Band. 51 Haft. 5 18 Stals-Ulskoltels Memorial, N:o 293. rikets universitetet undergått sådan examen, som berättigar till inträde i Konungens kansli eller i allmänna rättegångseller räkenskapsverken; dock böra de tjenstemän, som anställas vid fullmäktiges eller kommissariatets kansli-expeditioner, hafva aflagt den akademiska examen, som fordras, för att få tjenstgöra antingen i Konungens kansli eller i rättegångsverken; äfvensom den, hvilken befordras till ombudsmans-sysslan, ovilkorligen bör hafva fullgjort hvad författningarne föreskrifva, i afseende på dem, som i domarevärf må begagnas. § 44. Till kommissarier, sekreterare och öfriga tjenstebefattningar vid fullmäktiges och kommissariatets expeditioner, kamererare, ombudsman samt kassa-bokhållare utnämnes bland kompetente sökande den, som fullmäktige, med afseende å verkets fördel samt vigten och ansvarigheten af de serskilda befaltningarne, finna till den lediga tjensten mest skicklig och passande.
Majt pröfvar rättvist öfverklagade domen fastställa, så kunde visserligen, derest frågan endast rörde Kongl. Majit» och Kronans rått, i betraktande tagas, huruvida ej från Rikets Ständers sida skäl vore för handen att medverka till undanrödjande af de förbud mot fiskande af lax inom den ifrågavarande linien i Pukaviks - 6 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande Jht 23. fjorden, sora från äldre tider skall förefunnits till förmån för kronofisket i Mörrums ström, ehuru till förfång för strandegarne vid samma fjord; men som tvistefrågan jemväl rörer enskildes rätt, deri Rikets Ständer icke i allmänhet böra sig inblanda, så får Utskottet på denna grund, och alltså utan att nu vilja ingå i något slags bedömande om öfverklagade påbudens större eller mindre behöflighet för laxafvelns skyddande och laxfiskets deraf beroende bestånd, vördsamt hemställa, att ifrågavarande motion för närvarande icke må till någon åtgärd föranleda. Alik. till Exp.-Utsk. don 2l Dec. 1865. kl. 1 o. m. Betänkande, i anledning af vackt motion angående skyldighet för sparbankerna i riket att å derstädes insatta medel för närvarande gifva minst fern och en half procent ränta, m. m.
N.o 8. y5 ”Jigast böra bero af delegarne sjelfve; och ’’om opartiskhet hos dem skall kunna förut”sättas, så torde det vilkor vara oeftergif’’ligt, att graderingen bör ske, icke å hvarje delegares enskilda, utan å hela skifteslagets samfällda jord, hvilket senare icke ’’kan anses inträffa, så vida graderingen är ‘'ändring underkastad, sedan skifteseller ‘‘planläggningen för sig gått. ”Utskotten finna sig alltså föranlåtne ”föreslå, att Ego-graderingen må hänföras ”till de ämnen, hvilka, enligt 9§i i8Cap., ”bora vara pröfvade och afgjorde innan skif”tet fullbordas, och att således ordet *ego”gradenngen* bör från i3 § uteslutas; då ”likväl Utskotten anse det vara af vigt, att ‘'delegare liafva tillräckligt tid och utrym’’me, att göra gällande sina anmärkningar ”mot Ego-graderingen, hafva Utskotten anlett, att samma tid af 60 dagar till besvärs anförande deremot hos egodelnings”rätten bör ega rum, som för klagan öfver ”fullbordadt skifte bestämd blifvit, och hvarom alltså Utskotten föreslå, att stadgande “mätte meddelas genom en serskild § uti ”11 Capitlet. .. 18 §. Af Herr Tham: att, ehuru denna § stadgade: det de besvär, som öfver Egodelnings Rätts utslag anföras, skola till Rättens Ordförande tvåiäldt ingifvas, vore dock 76 Lagsamt Allm. Besv. 0. Oc.c. Utsk. Bet. N. o 8. meningen otydligt uttryckt, huruvida de handlingar, på hvilka besvären sig grunda, äfven skola tvåfaldt bifogas eller icke; hvarföre ock den händelse skall hafva inträffat, att besvärande parter aflemnat besvären in duplo, men endast ett exemplar utaf handiingarne.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall til Utsk:ts hemställan, dels ock afslag derå samt bibehållande af den för ifrågav:de artikel bestämda utförseltull, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på afslag derå samt bibehållande af den nn för artikeln stadgade utförseltull, då svaren utföllo med många Beri 29 Maj f. m. 619 nej, blandade med ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Rappe begärde votering. Uppsattes och justerades följ:de vorter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 8 gjorda hemställan om afskaffande af utförseltullen å artikeln: »koppar, rå och garad etc.», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bibehåller den nu stadgade utförseltullen å ifrågav:de artikel.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess sint rösterna hafva utfallit som följer: Ja — 35. Nej — 29. Lumpor. Hr Åke rman: Jag har, af skäl som finnas anförda i min reservation, ansett, att det vore för landet nyttigt, om man här följde samma princip som i andra länder, att söka bibehålla detta råämne för en allmänt nyttig fabrikation inom lam det genom att åsätta detsamma exporttull. I flera främmande länder har man gått ännu längre; man har der alldeles förbjudit utförseln af denna vara, såsom i Frankrike och Belgien, hvilka länder dock fått reputation om att hafva inlåtit sig på frihandelsområde.
Vid öfvervägande af hvad härutinnan förekommit, och då samtlige i frågan hörde Embelsmyndigheter yttrat den åsigt, alt antagandet af Dormsjö, Klosters och Stjernsunds bruksegares omförmälda anbud skulle för bostället medföra större fördel, än som genom ål-husens återuppbyggande kunde detsamma tillskyndas, samt enär Dal-Regementets Boställs-Direction jemväl upplyst, att hvarken från Directionens sida eller genom det om Näs’ Kungsgård afslutade arrende-contract, något hinder mötte för stadfästande af den ifrågaställa öfverenskommelsen, hafva Rikets Ständer ansett sig ega skäl att, med bifall till E. K. M;s Nådiga Proposition, för deras del medgifva, att meranämnda, vid Dormsjö och Långhyttan befintliga, fiskelägenhéter må från f. d. Öfverste-bostället Näs Kungsgård afsöndras och till förrbemälde bruksegare öfverlåtas, emot en årlig afgäld till Kungsgården af ett skeppund stångjern ifrån Dormsjö, ett halft skeppund stångjern från Klosters och ett halft skeppund stångjern från Stjernsunds bruk, äfvensom att anteckning härom må uti Jordeböckerne verkställas, dervid, på sätt Kammar - Expedilions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelse, N.o 34- mar-Advocat-Fiscals-Embetet föreslagit, fiskelägenheterne, såsom fördelade emellan treune bruk, torde böra såsom trenne serskilda lägenheter i Jordeböckerne upptagas. Hvilket Rikets Ständer få härmedelst, till svar hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm d. 30 Nov. 1844. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Nov. 1844» Preste-Ståndet den 27 Borgare-Ståndet den 3o — <— Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Kamereraren E. M. Dahlerus och Krigs-Rådet A. L.
Nej, förfaller nyssnämnde af Höglofi' Bidderskapet och Adeln, samt Hede;v. BonåeStindet beslutne^tillägg i xi §:s» innehåll». '|oS. BäntoUtskottets Betänka/iden, > friligt de öppnade voteringssedlarne, och sedan frenne oi;igtiga blifvit casserade, inne» höllö rösteme 3513 Ja och 3 Nej; och som Ja vunnit, alitsa skall, 1 fall något Ian blifvsr beviljadt, der (Rautio,nisten icke dessmindr© finnes häfta för högre betalnings-förbindelse? an Furfattningarne medgifva, låntagaren vara pligtig att antingen anskaffa ny godkänd hor-* ges man, eller ock genast inbetala hela lånet. N:o 5-, föranledd af §'. 2-5 j. hvilken i anseende till voterings-propositionens innehall, särskildt inför Förstärkta Utskottet upplästes, §■ ®5- Rikets Ständer välja ibland sig, på lika sätt som för Råneo Discont ens öfverseende sker, och enligt de ordningar, som inom hvart Ståndj. i afseende på dylika val finnas oell blifva stadgade, 4 Revisorer, en af hvart Stånd , samt lika många Suppleanter; äfven en af hvart Stånd, L händelse af Revisorerrfes bortgång eller förfall, hvilka alla böra vara boende inom districtet för det Fåne-Contoir, hvars förvaltning och Jfäkenskaper de skeda revidera. Dessa Rev i» sorer skola'icke allenast årligen deri 1 Martii, eller om helgedag då infaller, den näst derpå följande söeknedag sammanträda, jemte ett särskildt från .BancoFuIImägtige förordnadt Ombud, för att granska och inventera Contoirens för det föregående året af slutade räkenskaper, generella förvaltning, Cassabehållning, handling Banco* Utskottets Betänkandén. 4 o
Då det är och måste vara Rikets Högloft Ständers afsigt, att, så vidt möjligen ske kan, utrota, eller åtminstone förekomma, utöfningen af det skadliga lönnkrögeriets fortgång i den scala det hittills visat sig, har jag trott min pligt vara, att, efter min ringa förmåga, arbeta till detta helsosamma ändamåls vinnande, och vågar derföre vördsammast föreslå följande förändrade redaction af 55 §. i förslaget: Ej må köpare till vittne åberopas j, eller för ojäfvig a,ntagas i fråga om försäljning af det bränvin j han sjelf sig tillhandlat , ulan så är , att andre personer närvarit, och Domaren det dä nödigt prof var , för att erhålla närmare ljus i saken; hvaremot köpare _, derest lian i öfrigt ojäfvig finnes_, må vittna derom , att bränvin blifvit till andra personer vid samma tillfälleförsåldt. Utan antagande af en slik fyllnad i bevisningen, skall lönnkrögeriet fortgå sin ohejdade gång, åklagaren tröttna vid åtal, deri sällan fullständig bevisning kan vinnas, och lönnkrögaren frodas af sin skamlösa handtering. Uti 2 mom. af 62 §. vill jag föreslå följande förändrade redaction: Bränvinsredskap eller bränvin, som är förbrutet dömdtj skall fördelas på enahanda sätt; börande sä väl redskapen som bränvinet_, med kärlet hvari det förvaras > pä offentlig auction försäljas j och så väl auctions-beloppet som vigten af den metall, hvaraf redskapen består af vederbörande Uppbördsman med auctions-protocoll bestyrkas och i saköres-längclen redovisas. Skälen för denna förändring äro: att försäljningen af förbruten dömd bränvinsredskap och bränvin tillhör Kronofogde eller Kronobetjente att verkställa, likasom auctionsbeloppet af honom uppbäres och bör redovisas, till sammanhang med böterne, i den af Domaren meddelade saköreslängd.
S. D. Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet följande motioner af: l:o Johannes Andersson från Elfsborgs län, om ändring af nu gällande stadganden för utsökningsmåls anhängiggörande och utförande; 2:o Olof Olsson från Slängserud af Wermlands län, om förändrad grund för väghållningen, m. m.; 3:o Per Larsson från Gotlands län, om förändrad grund för skyldigheten att underhålla allmänna vägarne vintertiden; 4:o Johan Erickzon från Jönköpings län, om särskildt vilkor för kompetens till klockarebefattning; 5:o Erik Jonsson från Westmanlands län, om förbud för Rättens ombudsman i konkursmål att befatta sig med försäljning på auktion af konkursmassas tillgångar; Bih. till R. St. Prot. 1865 & 1866. 9 Samt. 7 50 Prot.-Utdrag den 14 November 1865. 6:0 Josef Smedberg från Elfsborgs län, om ändring af eller tillägg till 8 Kap. 10 g Utsöknings-Balken, i fråga om reseförbud för gäldenär; 7:o Ola Hössön Olsson från Christianstads län, angående ändring af 26 Kap. ^ § Byggninga-Balken, i fråga om skyldigheten att bygga tingshus och fängelse; 8:0 Ola Bosson Olsson från Christianstads län, om upphäfvande af de uti 9 Kap. Giftermåls-Balken förekommande stadganden om morgongåfva; 9:o August Danielsson från Norrbottens län, om ändring af 10 § 12 Kap. Ärfda-Balken; 10:o Leonard Johan Fahlander från Westerbottens län, om inrättande af förmyndarekammare i hvarje kommun eller tingslag; och lito Per Nilsson från Christianstads län, om upphäfvande af stadgandena, angående lagfart med köp af jord på landet.