Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fångföringen är till sin natur en bland de för allmänna Ordningen i Samhället oundviklige åtgärder, hvilka med hvad Reglering sorn hälst, alltid medföra tunga och olägenhet; men Stals-Ut« sl ottet tror, att lien af Kongl. Majit i Nåder Iärnpelig funne förändring med fångforslingen skall bereda en jämnare fördelning häraf och undanrödja en klagan, som länge ägt rut» öfver den olika känning af allmänna skjutsningsbesväret som denne forsling medfört; och hvad åter angar fängbevakningen, sorn är ett helt annat åliggande, än skjutsningen, men i brist af serskildte personer härtill och då K rono-llefjeni ngen densamma ej medhunnit, merendels slädnät på allmogens ansvar; så synes den, efter Riksens Ständers vid sista Riksdag, genom skrifvelse den 27 Juli! 1815, gjorde underdåniga anhållan, nu bifallne anstalt af serskilte Gevaldigers tillsättande för fångbevakningen, vara både billig i afseende på allmogens fri tagande derifrån och äfven för allmänna säkerheten nödvändig, hälst erfarenheten visat huru ofullkomligt denna bevakning å förra sättet kunnat blifva iakttagen. Kongl. Maja hav i Nåder till befordrande af desse ändamål äskat : j:o Att det trak'amente af 32 sk. om dagen, som skulle bestås Krono.Betjente då de i visse fall inom Länen besörja bevakningen, äfvensom den dervid och för de allmänna fång-transporBihang till Rihs^St» Fröt. 1817-tStS Sami, N:r JJ, JÖ. 434 Stats-TItshottets Betänk an den'. (erne erforderlige r.kjutsningskostnaden ma hädanefter utgå af '.iimänna anslagen för kostnadetne till Fångskjutsningens bestridande, och a:o Att medel måtte anslås och på Stat uppföras till JLöner för re nödige ansedde Sextio Gevaldiger, som komma att antagas för den Ordinarie fångbevakningen.
Att bland dessa en blir primus inter pares, Den 3 December q. m. eller President i Conseillen , är troligt. Anna en olikhet dem emellan kan jag för min del icke medgifva. Herr Bergman: Det är icke stort öfver 14 år sedan vi fingo en Constitution , som då utropades för ganska fullkomlig , hvarföre ock Ständerne vid denna Riksdag anslagit pensioner åt dem , som utarbetat densamma. Likväl vill man nu göra flera förändringar deruti: såsom att Stats-Råden skola få Fält - Marskalks rang, j stället för Generals, hvilket sednare jag anser vara rätt hederligt. Skulle man finna för godt, att gifva Stats-Secreterarne benämning af Föredragande Stats-Råd , ankommer det på Konungens Nåd att gifva dem Excellence värdighet; likasom hittills skett med någre de verkeiige Stats-Råden. Herr Lefrenj Johan Pehr: Jag instämmer med Herr Bergman deruti, att St3ts-Sectererarue böra få namn af Stats - Råd och föröfrigt förses med lön derefter. Grefve Löwenhjelm: Jag har ingenting emot , att de, som nu heta Ministrar, fortfara att heta så, blott enahanda titel följer mnd enahanda befattning och enahanda ansvar. Ingenting , ledande till löneförhöjning, är dervid att befara, nödig representation är härutinnan rätta normen. Den enda , som är berättigad till särskildt afseende i detta fall , är Ministern för Utrikes Ärenderne, i anseende till dess officiella um. gange med Utrikes Minister. De öfriges representations - åligganden blifver skyldigheten Den 3 December c. m. att flmgäs med sine Collegier. Efter mitt omdöme ha våra höga Embetsman alltid hållit häri den rätta medelvägen emellan hvad värdigheten å ena , och förståndig sparsamhet å den andra fordrar. Beträffande Titulaturen, upprepar jag, att mig är likgiltigt, om namnet Ministrar eller det af Förvaltnings-Chefer eller det af Stats-Råd blir det antagna. Herr Cederschjöld: För min del skall jag icke hafva något emot hvad Titel som helst Ridderskapet och Adeln vill tillägga dem, helst i denna §, icke förekommer något om deras värdighet.
Den i sednaste berättelsen omförmälde större reparation å nämnde kyrka har numera blifvit fullbordad. En större biblioteksbyggnad, enligt af Eders Kongl. Maj:t nådigst fastställd ritning, är under utförande. 4:o. Sköfde. Staden har 66 tomter samt derjemte 871. tunnland åker och äng och 549 tunnland utmark. Dess folkmängd uppgick sistlidet år till 1,065 och hade således ifrån år 1850, då den utgjorde 845, blifvit ökad med 220. Uti staden finnas 19 handlande med 21 biträden samt 42 handtverksmästare med 56 gesäller och 71 lärlingar eller andre arbetare. Utom förut omnämnde skolor är i staden inrättad en flickskola, hvarest 15 fattiga flickor ifrån 12 till 16 års ålder erhålla fri undervisning. Denna inrättning har blifvit grundlagd på det sätt, att Lagmannen m. m. G. B. Richert år 1852 för sådant ändamål öfverlät ett nytt boningshus och, såsom bidrag till lärarinnans aflöning, anvisade 50 R:dr årligen under 5 års tid. Derjemte har inrättningen, genom förlikning i tvist om testamente af aflidne Kapitenen C. G. Hammarhjelm, erhållit ett kapital af 1,666 R:dr 52 sk. B:ko. Genom donation af numera aflidne Rådmannen Rådberg, till belopp af 5,000 ll:dr R:gs, har i staden blifvit uppfördt ett fattighus med arbetsinrättning, hvilket öppnades den 1 Oktober sistlidet år. Samme man har äfven skänkt till staden 5,000 R:dr R:gs, hvaraf räntan skall utdelas till 15 i staden bosatte mindre bemedlade personer, som ej åtnjuta fattigvård. 5:o. Iljo. Det gamla tomtetalet har, genom ett af Eders Kongl. Maj:t sistlidet år faststäldt förslag till tomtreglering för stadens utvidgande, blifvit ökadt med 24, så att det nu utgör 105. Af de nya tomterne äro redan 8 upplåtne till bebyggande. Stadsjorden utgör nu sammanlagdt 1,489 tunnland, hvaraf 654 tunnland åker.
För att efter vanligheten undergå särskild granskning, har till Revisorerne, jemte Riksgälds-Kontorets öfriga Räkenskaper, blifvit aflemnad en, under den 6:Le nasti. September, af härtill utsedde tjenstemän inom nämnde Verk afslutad och derefter utan anmärkning reviderad Redogörelse för de, till och med sagde dag, af Riksgälds-Kontoret utbetalda förskotter till kostnader i och för sist/örjlutna Riksdag. Revisorerne , som jemväl granskat denna Redogörelse med tillhörande verifikationer, hafva dervid, hvarken i afseende på de verkställda ulhetalningarne eller i öfriga hänseenden , funnit något att anmärka. Enligt Revisorernes åsigt, förekommer således numera icke något hinder deremot, att den i Riksgälds-Kontorets räkenskaper såsom förskott upptagna och hittills balanserade samt nu redovisade kostnadssumma för sista Riksdag varder, på vanligt sätt, befordrad till afskrifning. For att meddela en närmare upplysning om de hufvudsakliga utgifter, hvartill denna summa blifvit använd, samt huru stora andelar deraf utgått för hvarje Riks-Stånd eller Utskott särskildt , hafva Revisorerne låtit upprätta samt härvid bifoga ett med den granskade Redogörelsen öfverensstämmande tabellariskt Sammandrag öfver alla uti densamma uppförda riksdagskoslnader, utgörande, efter afdrag af influtna prenumerationsafgifter för Bihanget till Riks-Slåndens Protokoller, ty R:dr i5 sk., ett sammanräknadt belopp af 387,3o8 R:dr 3o sk. 5 r.‘st. Då detta Sammandrag jemföres med enahanda, öfver kostnaderna vid nästföregångne Riksdag uppgjorda och 1835 års Revisions-Berättelse bilagda, Tabell, befimies, att den uti det nu författade Sammandraget upptagna riksdagskostnads-summa med icke mindre än 68,gg3 Rtdr 34 sk. 6 r:st. öfverstiger hvad som, enligt åberopade Tabell, blifvit från Riksgälds-Kontoret utbetaldt till bestridande af utgifterna för *834 och i835 års Riksdag.
Likaledes beslöt Ståndet, ined ogillande af Utskottets yttrande vid 30 punkten, att en pension af 1000 r:dr årligen skulle för Kommerserådet Santesson, lill utgående under hans lifstid, varda å allmänna indragnings-staten uppförd. I öfriga delar lades utlåtandet N:o 2 8 till handlingarna. N:o 209, i anledning af väckt motion om ersättnig af allmänna medel till innebyggare i Elfdals härad för genom öfversvämning liden skada å växande gröda. Bifölls Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 23, i anledning af väckt motion om tillsättande af en kommitté, så väl för granskning af ett utaf herr Stjernsvärd, (dustaf Mauritz, afgifvet förslag till landtförsvarets organisation, som för utarbetande a t' ett fullständigt utlåtande om hela försvarsverkets lämpligaste ordnande; hvilket betänkande bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Lag-utskottets betänkanden: N:o 52, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående vissa lag-bestämmelser, med afseende på enskilda banker. Bifölls; N:o 53, i anledning af väckta motioner om stiftande af en lag emot uppror och olofliga folksamlingar. Bifölls; N:o 54, i anledning af gjorda anmärkningar mot Utskottets betänkande N:o 26, öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, med förslag till förordning, angående förlags-inteckning. 1 mom. eller yttrandet, pag. 16, af betänkandet N:o 54, bifölls, och förslaget till författning, enligt betänkandet N:o 26, med förändringar uti 1 och 4 §§ enligt betänkandet N:o 54, gillades; N:o 55, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-slånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:o 44, Prot.-utdrag den 28 Juni 1848.
2 Stora Vattugatan 2, Iiiirnhuset vid Briinkebergstorg. 10 Bazaren A Norrbro 10. ' Gunilla Vilens Handapbets-Atelier. a. ~ygiefika .. Skodon tillverkas Driikt-1 ' Lcfoi.iiiförciiingen. för~errir, Ilamer och Barn. O. Ii$. 1 ' 1-isbe1öiit: b: I F '. Idun Prenumerationspris pr ar: M u n ensam kr. p l. » 5: — Byrå Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. Allm. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Eedaktionssekr. : Frida född I biskop Bitters hus i Villastaden å Ö- stermalm, m e d utsikt öfver gårdshäcken åt det litterära, paret T a m m e l i n o c h tvärs öfver Engelbrektsgatan åt B i r g e r Scköldströms bokfyllda fönster m e d den aldrig förrän m o r g o n e n slocknande arbetslampan, tillbringar ett fint bildadt konstnärspar en ålderdom, o m g ä r d a d af de ädlaste m i n n e n o c h den mest o d e l a d e aktning från den samtid, som fått njuta af deras skapelser. D e t är vår store Shakspeare tolkare å d e n kungliga nationalscenen Edvard Swartz, hvilken med sin H a m l e t, Richard I I o c h I I I, Tiinon af A t e n m. fl. att icke g l ö m m a hans storartade Sardanapalus (af Byron) p å 1800 — 1870-talet h ä n f ö r d e såväl finsmakare inom konsten s o m den stora allmänheten, hvilken då ännu var ofördärfvad af den sensualistiska riktningen i n o m dramatiken — samt hans maka Clementine Swartz, den oförgätligt sköna Filippa. _ Ytterst få t o r d e det hafva varit förunriadt hvarje. /. Nordling. helgfri Trtickiri A k tiebolag. Utglfningstid: fredag.
10 af nyssnämnde §, hvari stadgas, att de prot:r, som föras öfver vexel-ärender, skola hållas hemliga, får jag åberopa ett i alla hänseenden anmärkningsvärdt yttrande af en ledamot af BankoStyrelsen; yttrandet var följande: »Hvarje förslag af allmän natur, såvida det allmännas gagn ärligt »dermed åsyftas, bör tåla dagens ljus», (orden stå att läsa i Svenska Tidningen den 29 Okt. 1858) och då med vexelhandeln det allmännas gagn äfven ärligt bör åsyftas, så synes mig, att hemlighet i denna rörelse icke vidare må ega rum. I hvad som rörer Bankens upgift att stödja och upmuntra de inhemska näringarna, så anhåller jag, att i förbigående få yttra min tanka om rätta förståndet med inhemska näringar och en nationel industri. Till inhemska näringar vill jag icke räkna andra än dem, som stödja sig på inhemsk produktion, eller sådana alster, som vår egen jord frambringar, och såsom nationel industri vill jag 182 Den 16 November e. to. ensamt se denna produktions högsta möjliga förädling, först till fyllande af egna behofver, och sedan till utbyte mot hvad utlänningen kan erbjuda af nyttiga produkter, dem vi sjelfva icke förmå åstadkomma. Eti annan pligt, som efter min tanka äfven åligger RiksBanken, är, att icke för en tillfällig räutevinst, genom utlåning på namn med omsättningsrätt, gifva upmuntran åt ett lefnadsätt öfver tillgångarna. FilialBankernas rätt till understöd anser jag böra uphöra, ty utom det att missbruk på denna väg äfven försports, så tyckes mig föga skäl vara deruti, att Banken till enskilda Bolag lemnar penningar till lägre ränta, än hvad Banken sjelf, måhända stundom till samma bolags intressenter, får gifva. Om Banken har öfverflöd på penningar och vill undsätta någon aflägsen ort. så synes mig lämpligare, att Banken derstädes inrättar ett nytt lånekontor, och sjelf drager vinsten, till större båtnad för det allmänna.
— N:o 49, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o 18, öfver Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans motion i afseende på kärande-parts skyldighet att gifva vederparten del af uppskofs-beslut: B. V. 244, 297, 331, A. 340, E. 561. — N:o 50, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o 24, öfver väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på vilkoren för rättighet att fullfölja mål hos Hof-Rätterna och Högsta Domstolen: B. V. 244, 297, 340, A. 340, 341, E. 561. 90 — L — Lag-Utskottets Memorialer, Betänkande!! och Utlåtanden: — N:o 51, i anledning af väckta motioner om ändring af lagens bestämmelser angående tiden för fullföljande af vad och besvär emot utslag, meddelade al Under-Rält å Gotland: B. V. 460, 508, A. 508, E. 701. — N:o 52, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o 34, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning angående förvaltningen af omyndiges egendom, samt kontrollen å förmyndare: B. V. 460, 508, A. 508. — N:o 53, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betän kande N:o 37, öfver väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på böters förvandling: B. V. 460, 508, A. 508. — N:o 54, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betän kande N:o 38, öfver väckta motioner om ändringar i KonkursLagen: B. V. 460, 508, A. 508.
Men under Carl XI:s minderårighet äfvensom under första åren af hans styrelse synes man hafva fört ett gladt lif vid svenska hofvet och synnerligen älskat dramatiska nöjen. Regelbundet firades konungens födelsedag, d. 24 Nov., med någon festlighet, ofta af dramatisk art; kungen och rådet bevistade stundom de årsrepresentationer, som gåfvos af tyska skolans elever i Stockholm, och år 1667 invigdes en teater, byggd i kgl. slottets f. d. Lejongård (nu Logården) utmed den 1666 uppförda rustmästaregården. Teatren kallades af sitt läge ”Lejonkulan” och invigdes i Febr. af en holländsk teatertrupp, hvilken uppförde en prolog i ”6 Veranderinghen, speelt vor den Bergh Parnassus,” hvarefter gafs ett ”Treur-Blijendent Spel (tragikomedi) ”Orondaat en Statira,” förmodligen en öfversättning från Magnons franska original. Till slut upplästes en epilog: ”de Danckbaarheit vyt naam van den Konsten”379. Denna teater uppläts stundom åt tyska skolans elever; der spelade ock den första svenska teatertrupp, hvilken bildades i början af 1680-talet och bestod 6 a 7 år, och der gåfvo de främmande teatertrupperna sina föreställningar; ty att sådana under de sista decennierna af århundradet besökt Sverige, derpå tyda många tecken. Särdeles under året 1674 talas i ministerberättelserna ofta om komedier, hvilka hofvet bevistade, och d. 13 Jan. skrifver österrikiske ministern v. Sternberg om en då uppförd ”gifftig, ketzerischer Comedi”380. Men följande året bröt kriget ut; och detta bildar en vändpunkt i Carl XI:s lif. Den fordna benägenheten för teatraliska nöjen synes hafva försvunnit. År 1683 öfverenskommo flera af de förnämsta fruntimmerna vid hofvet att till konungens och drottningens förlustelse uppföra en komedi, sång och musik. Med stora omkostnader inreddes en präktig teater i Wrangelska palatset. Man öfverenskom att uppföra Racines ”Iphigenie.” Åttio damer, klädda som
Emot det af Utskottet uti Utlåtandets Bite punkt framställda förslag, i afseende på anslaget till Kongl. Hof-Slallets utfodring, hafva inom både Hög loll. Ridderskapet och Adeln samt Högv. Preste-Ståndet flere talare upplrädt, under yrkande! alt detta anslag, hvilket, efter afdrag af ränteoch arrende-hö, beräknadt efter markegårigspris, i stället för det förut antagna värdet af endast 5 sk. 4 rst. Bico för LU., skulle blifva alldeles otillräckligt för llof-Stailels behof, måtte, då Utskottet ej förmodades hafva åsyftat någon nedsättning uti det förra anslaget, förklaras böra, såsom tillförne, vara ett förslags-anslag, hvars inträffande behållningar reserveras för kommande års behof, hvaremot ändock möjligen uppkommande brist bör af Riksgälds-Contoret fyllas, hvilken åsigt äfven biträdts af en ledamot inom Bonde-Ståndet; hvaremot öfrige ledamöter af nämnde Stånd, som rörande denna punkt sig yttrat, icke allenast funnit, att anslaget bordt till visst belopp bestämmas, utan äfven yrkat en nedsättning deruti af 10,000 Ridr årligen. Bih. till R. St. Haft2 fö Siats-Ulskoltels Utlåtande, N.-o 168.
Hur ofta har jag icke gått här i min ensamhet, mätande mattan i mitt rum med mekaniska, uttröttade steg, gått här timme efter timme, endast fylld, af denna ohyggliga smärta, hvilken gnager på hela mitt lif! Jag har grubblat öfver, hvarför hon skulle dö, just när hon dog, utan att det fanns den ringaste mening med, att hon, som hon gjorde, grep in i och rubbade hela det lif, som var mitt, som jag ville göra till mitt! Jag har tänkt och tänkt om igen den tanken: om jag en gång hade älskat henne mindre, om jag hade rest mig till själfförsvar ... Men det är för sent att tänka därpå, och så bizarrt det än kan tyckas dig – jag har tänkt, att det skulle vara mig en lättnad, om hennes ande ville visa sig för mig, så att jag kunde göra den några af de frågor, hvilka trängas om platsen i min upphettade fantasi. Jag har tänkt, att om jag blott finge se henne ännu en gång, ja, om jag blott kunde låta henne känna, huru jag är till mods, skulle detta vara mig en lättnad. Kan du förstå detta? Jag vet, att du icke kan det. Och jag ber dig därför bara tro, att jag nu talar om mig själf med den hallucinerade klarhet och öppenhet, med hvilken man ser sig själf, endast när man länge vant sig att tiga. Ty jag har tegat. Jag kan gärna säga, att jag aldrig talat förrän i dag. Men jag vill försöka att erinra mig också den tid, då jag var lycklig, eller då jag trodde mig vara det. Det var den tid, då jag först träffade Gertrud, och den tid, som närmast följde. Vi gjorde bekantskap, som det alltid sker, af en tillfällighet, och som i en dröm kan jag ännu se den egendomliga, frågande blicken i hennes stora ögon, när de första gången betraktade mig. Denna blick måtte hafva något rent af hypnotiserande med sig, ty jag glömde den aldrig. Ja, jag kan rent af säga, att den aldrig lämnade mig. Jag vill icke trötta dig med att berätta om vår första kärlek. Alla sådana berättelser likna hvarandra som olika referat af samma teaterpjes. Hennes mor var änka efter en ämbetsman, och Gertrud var hennes enda barn. Du ser, att det hela var ordnadt som i en roman.
Behöfva ej fastgöras i marken. Oberoende af blåst, varaktiga och solida. D å tälten kunna uppsättas så väl vid sjöstränder som ock å hvilken annan plats som helst i det fria, äro de lika lämpliga till såväl l e k - s t u g o r f ö r b a r n som b a d - och turisttält. Tältets vikt IIV2 kg. Höjden 190 c m. Tältduken af prima vattentät, rödrandig markisväf. Tältet tillerkändes diplom för hedersomnämnande vid allm ä n n a konstoch industriutställningen i Stockholm 1897. Pris 18 kr. st. Allt m o t förskottslikvid eller efterkraf. Ingående rekvisitioner expedieras s a m m a dag, de anlända. Gustaf Wiséns Bokhandel, Östersund. U r tiden och lifvet », 3:e årg., 1154 sid., 200 illustr., 1 0 0 - tal berättelser, kostat 7 kr., säljes mot efterkraf för 2 kr. Ett teaterobligationskontrakt till dragningen den 1 j u n i medföljer gratis. A. O. Hässlers Bokfört., Stlilm. (G.82026) automatiska Barn-och Turisttält. P o r t o 10 ö r e. OBS.! BORG. NORRKÖPING. N ä r a Humlegården. David Bagaresgata n o 9, 1 tr. Enkefru G. A d d e. Svar till » Vibrator », Postkontoret Hötorget, p, r., Stockholm. (836) P å det natursköna Skoftö, cirka 20 m i n. väg från badorten Fiskebäckskil, finnes en lägenhet om 5 ram och kök,- att hyra för s o m m a r e n till billigt pris. Lägenheten är väl möblerad och försedd m e d serviser och nödiga kökskärl. Tillträde till trädgård och kallbadhus. Vidare genom korrespondens med fru Sofie Johansson, Skoftö, pr. Fiskebäckskil. 20 juni för 16 års flicka i godt prästhus å landet, helst i södra Sverige.
Emot detta HäradsRättens beslut anmärkte jag, dels i afseende på behandlingen af målet, att undersökningen om den Falk till last förda gerning, så vidt protokollet upplyste, vore ofullständig, enär anteckning saknades, ej mindre derom, huruvida Falk blifvit i saken hörd eller ens va 37 — rit tillstädes vid dess handläggning, än äfven om den bevisning, som kunde hafva grundat hans fällande, dels ock beträffande sjelfva saken, att, dä, så vidt protokollet upplyste, anledning ej förekommit, att Falk ofredat någon person eller skadat någons medhafde tillhörigheter, än mindre att sådant skett för att hämnas, det af HäradsRätten åberopade lagrum, 18 Kap. 2 § Missgerningsbalken, icke vore i målet tillämpligt, samt slutligen, röjande förvandling till kroppsplikt af de Falk ådömda böter, att HäradsRätten dervid förfarit i strid mot stadgandet i 5 Kap. 4 § Straffbalken, enligt hvilket samma böter, utgörande 40 daler i silfverinynt, bort försonas med endast tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för den svårare bestraffning af sexton dagars dylikt fängelse, som Falk, till följd af HäradsRättens beslut, kommit att undergå; I anledning af hvilket allt jag, medelst skrifvelse den 5 April 1839, anmodade AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt att derstädes emot tillförordnade Domhafvanden i ofvanbemälde HäradsRätt, såsom ansvarig för Rättens åtgärder och beslut, anställa laga åtal.
Endast vinden der ute sjöng sin entoniga sång, dämpadt, höstlikt, i kronor der löfvet var gult. Och lidandets barn lågo tysta, bädd invid bädd och rum invid rum, lyssnande till denna sång, söfvande sin fruktan och stäfjande sitt hopp. Nu var det att vänta igen – vänta tills i morgon. När Tage var på jagt. Två år hade Tage varit provisor på apoteket, och det kunde dröja flera år ännu, innan han kunde komma åstad att taga sin examen, så vida ingen ville låna honom pengar på ett hyggligt ansigte och två klipska ögon. Men den varan var inte kurant inom affärsverlden. Alla menniskor i byn kände Tage, och ingen som kände honom kunde titta in i de der ögonen och se sur ut; det var alldeles omöjligt, – hans syndaregister måtte vara än så stort. Det fans nog folk som kallade honom en dansmästare, men de logo ändock när de sade det – hemligt eller uppenbart –, ty det kunde icke finnas någonting godmodigare, lustigare och mera oemotståndligt än han. Hvar annan söndag var han ledig och hvar annan fick han nöja sig med att stå på apotekstrappan och se hvem han uppsluka månde, d. v. s. hvem han kunde komma i snack med, ty Tage var ett äkta sällskapsdjur, och fick han följa sitt tycke, höll munnen sig icke stilla i fem minuter. I dag var det hans »innesöndag», följaktligen stod han på trappan i sina nyaste kamgarnskläder, borstad i det svarta håret, så att det glänste i solen som en korthårig hunds. På torget fans icke en lefvande själ, men han såg lika glad ut för det. Han höll händerna i byxfickorna och såg med sina blanka ögon på några svalor, som sutto på en telefontråd och kvittrade i solskenet. Han stod och gnolade en operettmelodi, som han lärt – han visste ej hvar – och till hvilken han icke kunde fler ord än »uppå skuldran en kyss». Men dem upprepade han, sjelfsvåldigt och tanklöst smekande, hvar gång han kom till ett ställe i melodien, der de passade.