Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af hvad förklaringen rörande denna fråga innehåller, återstår numera det enda, emot grunderna för anmärkningen mera bestämdt riktade, anförande, alt, genom anmärkta rådslaget den 9 December 1836, tillstyrktes fortfarande tillämpning af GardesRegementenas interimsstater blott så länge Tredje hufvudtitelns besparingar det medgåfvo, hvarigenom i sjelfva verket alla lönerna bibehöllo beskaffenheten af ari'voden lills vidare, och, jemväl under enahanda förutsättning af sådana tillgångar, Staten för Kronprinsens HussarRegemente endast tills vidare. I anledning häraf och då jag redan tror mig hafva visat, att dessa tillstyrkanden icke kunna rättfärdigas genom de öfriga i förklaringen uppgifna 243 omständigheter, hvaribland den, sorn här ansetts vara af vigt, nemligen framställningen af Rikets Ständer ofvanberörde anhållan och dess föregifna efterföljd, icke ens blifvit nämnd i svaromålet å den likartade fråga, som i Irsta anmärkningspunkten är afhandlad, kan jag destomindre underlåta att ytterligare erinra om innehållet af Rikets Ständers oftaåberopade, i speciela förklaringen icke vidrörda, beslut angående vägradt bifall till föreslagna lönförhöjningarne och angående dispositionen af hufvudtitlarnes besparingar, jemte det angående de högre lönebeloppens blott vilkorliga tillämpning, som, efter hvad äfven är visadt, dessa beslut vid ifrågavarande tillfälle bordt iakttagas och i stället blifvit åsidolemnade.
För några år sedan, sökte jag, i egenskap af Bankofullmäktig, förhindra att man måtte köpa andra obligationer än sådana, som af R. St:r uttryckligen ålagt Fullmäktige att uplägga. Man följde icke denna grundsats och nu har den ledsamma omständigheten inträffat att man anser sig icke kunna upsäga obligationerna, såsom här förmäles, och hvilket jag äfven tror vara sannt. Kan man icke upsäga dem, så följer likväl icke deraf, alt Riksg:s-kont. ej skall kunna sälja dem. Hvarföre hafva hvarken Riksg:s-kont:s Fullmäktige eller StatsUtsk. ifrågasatt sådant. Fullmäktiges förslag är af följande lydelse, nemi. att det må tillåtas ”Fullmäktige, utan ovilkorligt iakttagandet af stadgandet i ofvan åberopade 16G § af Riksg:s-kont:s reglemente, att få, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de i samma reglementes 147 och 1G9 §§:ne meddelade föreskrifter, gå i författning om uplåning af de medel, som, utöfver Riksg:s-kont:s härtill disponibla kontanta tillgångar, kunna erfordras för ifrågakommande utbetalningar”. Sålunda hafva Fullmäktige först och StatsUtsk. sedan icke ens satt i fråga att Hypotlies-föreningarnes obligationer, som Riksg:skont. innehar, skulle kunna säljas till pari. Det äro följaktligen Fullmäktige och StatsUtsk., som börjat nedsätta värdet på dessa obligationer. I öfverensstämmelse dermed förmodar jag att Fullmäktige och StatsUtsk. ej skola hädanefter i Riksg:s-kont:s reglemente kalla sådane obligationer för lätt, utan för svårt realisabla papper. Om nu Riksg:s-kont. skall verkställa uplåning, månne det då är skäl, att Fullmäktige börja med erbjudandet af högre ränta än 4| proc. eller af bättre vilkor än Hypotlieks-föreningarne lemnat? Jag tror det icke, och förmodar att Fullmäktige ej heller inleda en såda åtgärd.
Hvad slutligen vidkommer den anmärkta utgiften, 445 R:dr, för 2:ne trymåer, så har väl denna icke af någon nödvändighet betingats, såvida icke såsom sådan finge räknas en visss öfverensstämmelse mellan våningens allmänna beskaffenhet och rummens ornering; men då dertill kommer, att salongen, hvarest dessa trymåer anbringats, har en längd af nära 36 fot med 4 fönster och 3:ne fönsterpelare, af hvilka den mellersta 1850 pryddes med en smal trymå om 2,1 fots glasvidd, alltför ringa för att ensam öfverensstämma med rummets storlek; då, vidare, salongsdörrarnes axel löper så nära intill fönsterväggen att några vanliga möbler icke kunna vid fönsterpelarne placeras, och då, slutligen, en anständig möblering af guvernörsvåningen å Karlberg i allt fall, för den soni icke eger ett desto större bo, kräfver alltför betydlig enskild kostnad, för att det icke kan synas billigt att salongens möblering underlättas genom att anbringa likadana trymåer på hvarje af de 3 fönsterpelarne, så, och ehuru undertecknad skolat af grannlagenhet förhindras att anbefalla anbringandet af de 2:ne felande trymåerna, fann han sig dock, på anförda grunder, oförhindrad att låta till verkställighet befordra ett beslut, som redan var af hans företrädare fattadt. Guvernörs-emoetet framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte: C. G. LAGERCRANTZ. Karlbergs Slott den 22 December 1863. C. J. E. Wennberg. 41 — 322 — Kommittéens för salpeterärendena underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers framställning vid granskning af salpeter-fondens räkenskaper. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
» Ni älskar denna qvinna? » frågade han lugnt. » Om jag. älskar henne ...! » » Nå väl », sade han ovanligt mild t, men lika lugnt, » då måste ni afstå från henne. » » Men det är att dö. » » Han tvekade ett ögonblick: » Nå väl, då är det bättre for henne och er. » » Vårt samtal var slut. » Han hade talat som en insigtsfull, sträng läkare, och jag visste nu, hvad jag hade att rätta mig efter. » Dagen derpå lemnade jag Paris, utan att ha återsett den jag älskade. Ett återseende skulle kommit mig att vackla, och det var ju mer än hennes lif — det var hennes framtid, sinnesfrid och lycka det gälde » Och säg nu, min vän, om jag inte är en menniska, hårdt pröfvad, krossad, trampad till jorden af lifvet? Jag är lycklig att vara den trettonde! » Jag tog hans hand och tryckte den hårdt, utan ord, men med tårar i ögonen. » Det är sent, min vän », sade han efter en stund, » vi behöfva båda komma till ro. I morgon skall du få höra af mig. » » Du tänker väl i himlens namn inte. Han log flå vackert, som jag aldrig förr sett honom le: » Öfver oss alla är gud ... godnatt! » Hon tände ett ljus och lyste mig ut i tamburen. Jag ser honom ännu, när jag vill, stående på det öf-versta trappsteget, lugn och blek, med ljuset i hand, som han skyddade med handen mot draget. Han nickade vänligt upprepade gånger. » Glöm inte, hvad jag anförtrott dig — allt hvad jag lidit. lofva mig det! » » Hur kan du tro .. » Godnatt, då! » » Godnatt! » När jag vaknade på juldagen, möttes jag af ett bref och min städerskas förskräckta ansigte. » Kan herm tanka sig? — herr Hjort sköt sig i dag på morgonen! Betjenten var hit med det här. Jag slet upp brefvet. Der stod: » Käre vän! Farväl och tack för gammal pröfvad vänskap! Gör mig den * sista tjensten och se till, att det der porträttet kommer riktigt med i kistan ... »
Undertecknad kemnade rörande sammanhanget härmed den upplysning, att dä Herr Landt-Marstalken, i ett ämne hwarS skyndsamma afgörande intcresserade Ridderstapct och Adeln, nämligen om wäsjande af Ombud ivid uppteckningen af för detta Konungens egendom, hade under klenum anmodat RiddarhusFiscalen, att personligen underrätta de öfrige Ständens Talemän om Ridderstapct och Adelns önskan i afseende pä sakens snara afgörande, och han detta uppdragande fullgjort, hade Borgarc-Ständets Taleman sedermera samma förmiddag lätit genom en af Ständcts Tjenstemän underrätta Herr Landt-Marskalken om Ständets bifall, intill betz Protvcolls-Utdraget derom skulle hinna ankomma, hwilkct sedermera innan kort ankom, och i samma dags Protocoll finnes intagit. Widare i anledning af Stals - Utskottets af Ridderstapct och Adeln bifallne förslag, rörande Hofstatcns reglering, och hwad deruti nämnes om Kongl. Skallet; bnstade Herr blorsten8tolps, ^näer8 , att hos Kongl. M-j:t mätte i underdänighct anhällas, att i händelse Hans Majrt framdeles skulle finna sig kunna göra Den i6 September. 50Z Abra nägon minskning i antalek af hästar, Kongl. M j:t mätte nädigt täckas läta den deraf uppkommande besparing komma Statswcrket till godo. Ärwenwäl i anledning af hwad i Stats-Utfkottets ProtvcollsUtdrag nämnes, rörande KongsöhrS och StrömsholmKongsgärdar, hemställde Herr Kor6e«8loIpe, om ej, dä Kongl. Famillen förmodeligen alldrig där komme atatt kvistas, Byggnader»? derstädes snarare borde nedrifwas, än widare päkvstas; äfwcn som att i allmänhet till reparationer ä Slott och Kongsgärdar mätte i Staten ansiäs en bestämd ärlig Summa, hwilken ej finge bfwerstridas.
N:o 5o8, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående extra Stats-anslag för den af Rikets Ständer begärda Lag-Beredning, Bifölls. 443 P/ot. Utd'\ den 17 Maj 1841 - N:o 5op, i anledning al' ei ludina återrends-itr å Utlåtandet N:o 453. Lades till handlingarne. och JN':o 5io, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 440. L ides till handlingarne. S. D. Ånyo föredrogs Lag-Utskottets Memorial N:o 184, i anledning af Riks-Ståudens beslut, i afs ende på Utskottets i Betänkandet J\T;o 179, framställda förslag, att nu gällande Ansvaiighets-lag för Siats-Rådets ledamöter måtte i vissa delar ändras. Yttrandena i detta Memorial, angående inledningen till Lag-förslaget samt dess 1, 6, 7, 9 och 10 §§., lades lill handlingarne. I öfriga delar blef Memorialet godkändt. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid i dag anstäldt val till ledamöter och Suppleanter i Förstärkt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott, hafva följande blifvit utsedde, nemligen; till Ledamöter: Johan Andersson från Upsala Län, J. A. Zetterberg Iran Stockholms Län, Johan Olofsson från d:o Sven Heurlin från kionobergs d;o Bengt Gudmundsson från Hallands d;o vice Talmannen Per Eriksson Jakob Kihlbom från Södermanlands d:o Hans Jansson från Elfsborgs d;o Anders Nilsson från Östergöthlands d:o Nils Persson från Örebro d:j Henrik Andersson från d:o d:o Didrik Wesström från stora Kopparbergs d:o Nils Magnusson från Calmar d:o Jon Olsson från Gefleborgs d;o Nils Jeppeson från Malmöhus d:o Per jProt.
Rubriken. De allmänna föreskrifter, som för det närvarande finnas angående bolag, innefattas uli 15 kap. Handels-balken och de författningar, som utgöra tillägg dertill. Alla dessa angå blott sådana bolag, hvilkas delegare äro solidariskt ansvarige för bolagets förbindelser. Likväl har sedan många år tillbaka bolag, ställde på aktier till innebafvaren, erhållit Kongl. Maj:ls sanktion. Det synes således vara af verkligt behof påkalladt, att en lag utfärdas, som bestämmer sådane bolags lagliga rättigheter och skyldigheter, och hvarigenom en gränslinia uppdrages emellan bolag, som enligt lag medföra solidarisk ansvarighet för delegarne deruti och sådane bolag, sorn icke medföra en sådan förpligtelse. Benämningen ”aktiebolag” torde icke vara fullt omfattande, ty man har sett bolag ingås, hvaruti några medlemmar varit solidariskt ansvarige, men de öfrige, såsom blott aktieägare, icke iklädt sig någon solidarisk ansvarighet. Skilnaden måste göras emellan enskildt och allmänt bolag. Det sednare af den beskaffenhet, att hvem som helst kan genom inköp af aktie Eili. till /? Maj.Is Nåd. Proposition, N.o 56. blifva delegare utan afseende på bolagets vigt eller större eller mindre allmänna omfattning, > och på denna grund torde benämningen böra blifva *’allmänt aktiebolag/* 1 §. Emot den i denna § föreslagna rättighet för Kong*. Maj:*, att pröfva huruvida bolagets omfattning är af den vigt, att allmän kungörelse bör utfärdas, sjnes någon giltig anmärkniag ej kunna göras. Förutsätter man, att alla bolag, hvilka ej erhålla Kongl. Majrts sanktion, äro solidariska, så skulle det förekomma högst obilligt att vilja förneka aktiebolag »f mindre omfattning, att genom iakttagande af lagens föreskrifter bereda sig säkerhet derföre, att någon annan skyldighet ej kan af dem kräfvas, än att de å aktien inbetala den summa, hvatlill de sig förbundit. Följden af en sådan vägran skulle sannolikt blifva att flera nyltige bolag icke uppkomme, enär hvar och en kunde befara, att någon genom köp af aktie blefven, förut okänd, delegare inledde bolaget uti förbindelser, som för de öfriga visade sig ganska förstörande.
Denna stad är visserligen belägen 14 mil från Gefle och har i sin närhet ett vidsträckt och folkrikt landskap, men läroverket derstädes, med fem ordinarie lärare, har endast 80 lärjungar, hvaraf man synes kunna sluta, att lärjunge-antalet i de högre klasserna, om dessa tillädes, icke skulle blifva så stort, att ett särskildt läroverk i denna stad kunde anses af behofvet påkalladt, så mycket mindre som, till följd af stadens läge, innevånarne i en stor del af Helsingland icke hafva mycket närmare till Hudiksvall än lill Gefle, hvilken stads högre läroverk icke med skäl kan anses vara inrättadt endast för den mindre betydliga provinsen Gestrikiands behof. Utskottet får derföre i denna del afstyrka bifall lill Kongl. Majrts Nådiga Proposition. I afseende på de åtgärder, som kunde vara att vidtaga förskolan i Malmö, hafva motioner blifvit väckta af Herr ron Troil, S. G., Kontraktsprosten Holmberg, Herr Malmborg och Riksdags-fullmäktigen Ola Månsson från Christianstads län, hvilka motioner blifvit till Utskottet remitterade. Motionärerne hafva anfört, att Malmö skola befunne sig i en alldeles egen ställning, enär den, som hittills varit ett fullständigt elementar-läroverk, skulle, ensam bland Rikets alia elementar-läroverk, om den Kongl. Propositionen bifölles, blifva nedsatt och förminskad samt förvandlad till ett lägre läroverk. Skolan i Malmö vore inrättad redan under kalholska liden, den bade, sedan dess lärare verksamt bidragit till Reformationens införande i landet, blifvit utvidgad och med ansenliga donationer försedd samt varit det enda högre läroverk inom provinsen till år 1837, då kathedralskolan i Lund inrättades; den vore fortfarande talrikt besökt, sä att, vid sista Magister-promotionen i Lund, icke mindre än ^ af de promoverades antal och deribland innehafvaren af det första hedersrummet voro från Malmö dimitterade. För skolan funnes ett af staden bekostad!, rymligt skolhus, med nyupplörd gymnastik-lokal, ett i sednare lider betydligen lörökadt bibliothek, jemte tillträde till ett vetenskapligt ordnadt, i skolhuset inrymdt naturhistoriskt museum.
Resekronika ur bref och skissbocker upptecknade a.f Gtlstaf Lindgren. Bolren utgor, s&amp;som titeln angifver, en lwonika om den studieresa, som forfattaren, en ung arkitelrt, foretagit i Italien. Han har ganska fullstandigt besokt alla de platser, som aga storre intresse for konstngren och konstforskaren, och ger nu allmiinheten del af sina goranden och lBtanden, sina intryck och reflesioner. Hah har rest med vaken blick och varmt intresse for konst och folldif., E o n rojer iifven i mindre vanlig grad bBde vilja och formiiga att historirrkt for sig farldara hvad han sett. Han f6lj.e; hiirrid ofta Taines ledning, men goda iakttagelser och reflexioner, s o h iiro forfattarens egna, mota jiimviil oftn. Anmiilaren &amp; r nu ~risserligen af den mening, att forfattaren dB och dii lBtit forleda sig till konst&amp;ktioner, sfisom t. ex. i den for ofrigt sinnrika paralellen emellan Venezias luft och dagrar % ena sidan och vissa egenheter i dess konst B den andra, men hiirom kan jn tvistas. Forfattarens stil iir ledig och angeniim. Det finnes nBgot af Italiens bBde viirme och farg i hans framstiillningssiitt. Icke dat minst viirdefnlla i boken iiro de vackra prof ur forfattarens skissbok, som dB och dB meddelas. Bolzen kan ~ n e d skiil rekommenderas s5som en b %de larorik och behaglig lasning for den, som. onslrar skaffa sig kannedom om Italiens konstskatter, natur och folklif. S *:!:. En kvinna i fattigv&amp;dsstyrelse. &lt; + Det iir i &amp; r forsta g h g e n lagen om kvinnans riitt att viiljab till meillem i fattigvirdsstyrelse vunnit tillihnpning i viir hufvndstad.
Det i författningarne för vinnande af näringsrättighet föreskrifna vilkor att kunna skrifva läsligt och räkna quatuor species i enkla tal och, hvad handeln särskildt angår, att jemväl kunna räkna bråk samt föra bok och räkning på det för handeln i allmänhet öfliga sätt, har Utskottet jemväl ansett böra utgå, icke emedan Utskottet anser den dermed uttryckta qvalifikation obehöflig, utan emedan vilkoret bättre uppfylles genom bestämmelser, som redan fått sin plats i en annan författning. Då nemligen den i stället för 17 Kap. 2 § Rättegångs-balken nu gällande förordning angående handelsböcker och handelsräkningar den 4 Maj 1855 stadgar, att handlande eller den, som varor till försäljning tillverkar, eller i allmänhet den, som drifver något af de uti ifrågavarande författningar omförmälda yrken till det omfång, att anmälan derom beböfver göras, skall föra böcker öfver sin rörelse, på sätt i nämnda förordning närmare beskrifves, vid det stränga äfventyr, som underlåtenhet af dessa föreskrifter kan medföra, samt allmänna lagen på sådant sätt gör egandet af minst ofvannämnda kunskapsmått nödvändigt för den, hvilken ansvarignet för rörelsen åligger; har Utskottet häraf trott sig ega anledning föreslå, att förstnämnda stadgande, hvilket för öfrigt ej alltid föranleder till något säkert omdöme om den sökandes insigter och lämplighet för yrket, måtte bortfalla. Det i afseende på rättighet till handels idkande nu gällande undantag för embetsoch tjenstemän, som hafva allmän uppbörd om händer, för tullverkets tjenstemän och betjente samt för allmänna åklagare, har Utskottet ansett böra bibehållas; och då, med tillämpning af grundsatsen om arbetets frihet, Utskottet ansett lika rätt till lofliga näringars utöfvande böra tillkomma män och qvinnor, samt i vissa fall äfven gifta qvinnor, lärer, i betraktande af grunden för nämnda undantag, och för att undanrödja tillfället att göra detsamma kraftlöst, undantaget äfven böra utsträekas till omförmälde tjenstemäns och betjentes hustrur.
Första dagen genomgicks redan de ellofva första Capitlen af GiftermålsBalken, utan votering eller annan skiljaktighet, än att Preste Ståndet i en fråga och Borgare-Ståndet i en fråga yrkade uppskof med afgörande!: tilt en annan dag, hvilket de öfrige Stånden bi foliooch blefvo endast några mindre förändringar beslutade, samt tvänne frågor lill LagCommissionen återremitterade-. Den 5 Junii voro de fyra första Bulkarne samt Missgernings-Balken granskade. Handels-Balken samt StrafF-Balken, Utsöknings-Balken och Rättegångs-Ralken uppskötos deremot till 1784 ^rs Riksdag.. Dä fortsattes och slutades granskningen efter enahanda plan; och tilläts harild, att äfven personer utom Representationen, hvilka egnat sig ål lägfarenlieten, fingo vara tillstädes, dock, såsom orden lyda, ”utan rätt alt votera”. — Det beslöts också, vid den för detta ärende först-inträffade sammankomsten, att ”den som gjorde påminnelser, tillika borde gifva vid handen, på hvad sätt det tydligare och bättre uti §. kunde utsättas, ”' — Lag-Commissionen inkom nu med Betänkanden öfver de vid bägge Riksdaga ine till Commissionen återremitterade frågor, hvilka, tillika» *4 Lag-Utskottets Utlåtande IV.-o 8/. med en del uppskjutna ämnen, blefvo senast afgjorda. Af Protocollen har icke kunnat inliemtas, att, vid någondera af dessa Riksdagar, Lag-Commissionens förslag undergått granskning i den så kallade Justi tiae-Deputationen, svarande, i visst hänseende, emot nuvarande Riksdagars LagUtskott. Af hvad
Kjel• lander med flere väckte frågor om Postfrihet för Städemes Magistrater vid afsändande äf KronoUppbördsMedel samt andre Städerne angående offentliga Arender , har BevillningsUtskottet detta ämne under öfverläggning förehaft och, då derunder förekommit, att den för detta Utskott bestämda verkningskrets endast inskränker sig enligt RiksdagsOrdningens föreskrift uti 44 §. inom uppgörandet af grunderne för Bevillningens utgörande, hvarunder Postmedlen äfven föras, och densammas fördelning , men detta mål egentligen innefattar en åtgärd vid StalsRegleringen, hvars förberedande handläggning bör föregå BevillningsUtskottets beslut , så har Ut« skottet ansett sig böra detta ärende till VällofL r£ BeviUningsVtsk. Betänkanden. BorgareStåndet vänligen återremittera, holm den 16 December 1817. Stock» IPI Höglofl Ridderska» pets och Adelns Beda möters vägnar: F. B■ Schwerin. Bl Vallöf!. BorgareStåndets .Ledamöters vägnar: 1Sils Limnelius» Bå Högvordige Breste» Ståndets Ledamöters vägnar: J. Wijkman Caspersson. Ba Hedervärda Bonde» Ståndets Ledamöters vägnar: Jolu Magn. Wessi ng. Clas Livijn. N:r 2- Vördsamt Memorial! Då. Rikets Höglofl. Ständers Bevillningsutskott vid början af denria Riksdag antog den dervid nödiga Betjening , ansåg det sig icke hafva anledning, att hos Rikets Höglofl.
Vid försäljningen af åtskilliga kasserade persedlar bar, utom den i författningarne stadgade auktionsprovision, äfven blifvit affördt ett 154 — belopp af 6 R:dr 32 sk. i så kallade mäklarepenningar, samt 14 R:dr för persedlarnes förevisning, hemtning och transport; hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra anmäla, då någon författning, Revisorerne veterligt, icke finnes, som berättigar till dylika afföringar. §• 2. Uti båda årens hufvudböcker finnes till kapital-conto ett slags supplement, under benämning novo conto, hvarest till utgående balanser i kapital-conto lägges värdet af fastigheter, materialier och inventarier, sådant det befinnes vid årets slut; men för att detta conto skall vara fullständigt och upplysande, anse Revisorerne detsamma i vanlig ordning böra upptaga en inbalanserad behållning från föregående år, tillkomst och afgång under året samt den behållning, som vid dess slut utbalanseras, hvilket allt nu saknas. §. 3. Till rättelse för framtiden torde äfven hänvisningen till verifikationerna böra på ett enklare och tydligare sätt, än som nu är fallet, verkställas. Land tförs vars-Depa rt em en tets KommandoExpedition. Dess räkenskaper äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för år 1844 med och för år 1845 utan anmärkning, samt utvisa följande förhållande : år 1*11. år 1*45. ©ebet. Utgift: Skrifmaterialier, ved, lyshållning, tryckningskostnad, bokbindarearbete, prenumeration å tidningar, möbler, inventarier, renhållning, städning och diverse utgiftor samt gratifikation 973: 10. 3. 1,122: 47. 8. Balans till påföljande äret'. Sui ÖfVer-Komiiieiittaiits-Expeditioiieii. Räkenskaperna hafva i Kongl. Kammar-Rätten undergått granskning för håda revisionsåren utan anmärkning.
Med anledning af discussionen på Förmiddagen kunde jag icke föreställa mig, att de redan förehafde BevillningsUtskottets \ Betänkanden skulle så hastigt blifva afgjorde, och det var orsaken, att jag icke var närvarande, då Betänkandet N:o 11, angående Beredningsoch TaxeringsComitteer, blef bifallet. Ridderskapet och Adeln har nu fattat sitt beslut, och för mig återstår således endast att hoppas, det uti 2tne af de andra Stånden finnas så många verklige Landtman, att återremiss derifrån kan väntas, och frågan å nyo förekomma, äfvensom att begagna detta tillfälle, för att anmäla min reservation mot beslutet. Friherre Anckar swärd, Carl Henrik: Det är anledning till anmärkning emot StatsRådets Ledamöter samt StatsSecreteraren för KrigsÄrenderne nu mera StatsRådet Friherre C. J. af Nordin; hvarom Remiss begäres till ConslitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne skola uppgifvas. Hvarjemte Friherre Anckarswärd till Protocollet aflemnade ett försegladt convolut. Hans Excellence . Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, att den, enligt 29 §. Riksdagsordningen, sålunda anmäldte anledning till annmärkning emot StatsRådets Ledamöter, samt StatsSecrete - Den 3o Mars e. m. 357 raren för KrigsÄrenderne ifu mera StatsRådet Friherre af Nordin kommeatt, jemte ProtocollsUtdrag derom, till ConstitutionsUtskottet afgå. Föredrogos å nyo och biföllos följande BevillningsUtskottets den 7 dennes afgifne, och den 23 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkanden: N:o i3. Angående väckt motion om infordrande af upplysningar, rörande Kongl. KammarRättens anmärkningar emot BevillningsComittéerne i åtskillige Län. N:o 14. Om bestämmande af viss tid för utfärdande och pröfning af KammarRättens anmärkningar emot skattdragande och Uppbördsman, samt om inställande af gjorde anmärkningar, rörande Hemmansvärden.