Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr contant, 6 tunnor spanmål, jemte fri bostad och 5 famnar ved årligen, blef efter förloppet af utsatt, i Tidningarne kungjord, ansökningstid, den ende af de sökande, som enligt företedde betyg, innehade någon vana med barnundervisning, på försök förordnad att förestå lärarebefattningen från hvilken han likväl såsom dertill mindre lämplig efter någon tid skiljdes. Efter förloppet af sedermera utsatt förnyad ansökningstid, har en med serdeles goda vitsord försedd barnalärare blifvit till skollärare antagen och sedan han någon tid derefter skriftligen förklarat, det han, i anseende till de högst otillräcklige lönevilkoren, icke kunde med nämnde befattning fortfara, hafva Banco-Fullmägtige till undvikande af vidare afbrott uti barnens undervisning samt då de bestämda lönevilkoren ick uppgingo till beloppet af en vanlig pappersarbetares aflöning, under den 10 Juli innevarande år, tillagt honom för nämnde år, utöfver berörde anslag, ett serskildt arfvode af 100 R:dr Banco, efter år räknadt.
Såsom af kommissionen är anfördt, skulle man ej heller genom införande af mäskbeskattningen kunna vänta sig att få de med pannbeskattningen förknippade brister afhjelpta, hvartill kommer, att dettä beskattningssätt erfordrar en i sjelfva handteringen mera invigd personal, än man, åtminstone i den närmaste framtiden, skulle kunna anskaffa, äfvensom att den skulle medföra en ganska vidsträckt och med särdeles betydliga omkostnader samt många svårigheter i utförandet förenad kontroll, — med hänseende till hvars närmare detaljer departementet endast får hänvisa till § 26 i kommissionens lagutkast —- samt detta allt, utan att man ändå uppnått någon väsendtlig fördel. Vid produktbeskattningen deremot skulle, i enlighet med hvad anfördt är, de nu öfverklagade bristerna vid pannbeskattningen blifva afhulpne, och skulle derigenom en betydligt mindre dyr kontrollpersonal samt betydligt minskade utgifter än vid mäskbeskattningeh blifva en följd, äfvensom det komme att af kontrollörerna icke erfordras andra egenskaper, än ärlighet och förnöjsamhet. Visserligen kunna utgifterna vid produktbeskattningen anses temligen stora i jemförelse med dem, som nu äga rum, liksom äfven det skärpta kontrollväsendet komme att 'medföra sina olägenheter, men detta kan likväl, efter departementets förmenande betraktas såsom underordnadt, så snart så betydliga fördelar, sorn i det ofvanstående är visadt, kunna uppnås. Med detsamma som departementet sålunda förklarar sig ense med kommissionen uti hennesäsigt om produktbeskattningens företräde framför mäskeeller pannbeskattningen, kan departementet likväl icke underlåta att framställa den enda betänklighet af någon betydenhet, som framställer sig vid införande af produktbeskattningen, nemligen den anledning till svek och oredlighet, under förutsättning af en mindre vaksam och ärlig kontrollpersonal, som dervid uppkommer, vid hvilket tillfälle departementet ej kan försumma att fästa uppmärksamheten på att man med stor fördel kunde erbjuda kontrollbetjeningen icke obetydliga summor, när’afgiften bestämmes så hög, som kommissionen föreslagit, och sorn departementet med afseende på de af kommissionen framlagda grunder för öfrigt vill tillråda.
— N:o 3, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-Collegii derpå grundade Kungörelse af den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af Krono-jord: B. I. 272, A. 340. *— N:o 4. i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans embets-berättelser, diarier och registratur under tiden från förra till innevarande Riksmötes början: B. I, 456 462; A. 11. 360. — N:o 5, i anledning af väckt motion om föreskrifter rörande underhållande i (ärbart skick af kyrkoväg samt afsyuände deraf: B. I. 456, A. 463. -—• N:o 6, i anledning af väckt motion om tillägg till stadganderna angående lotteri: B. II. 446, A. 474. — N:o 7, i anledning af gjord framställning om förklaring af föreskrifterna angående verkställighet af straff-arbete: B. III. 14, 48, A. 48, E. 274. — N:o 8, i anledning af väckt motion örn ett tillägg till Handels-Ordningen: B lil. 14, 48, A. 49. — N:o 9, i anledning af väckt motion dels om skärpta kontroller å kommunal-myndigheter, dels ock om förändring i brottmålslagstiftningen: B. lil. 14. 49, A. 120. — N:o 10, i anledning af vackt motion om förändring i vissa delar af Militiae Boställs-Ordningen: B. lil. 14, 49, A. 49. — N:o 11, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl, Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-Collegii derpå 9 130 _ L — grundade Kungörelse af den 29 i samma månad rörande företrädes-rätt till besittning af krono-jordr B. III. 14, 49, A. 49.
133 materialier och expenser, ved ni. in., sorn för närvarande utgör 18,644 R:dr 94 öre, ökas med elt belopp af 29 R:dr 84 öre; kommandes alltså H u fvn d t i t el ris till ordinarie statsregleringen hörande anslag, på sätt hosföljande tabell närmare utvisar, att uppgå lill 4,270,450 R:dr. 12:0. Reträffande löneregleringen för de lill Sjunde Hufvudliteln hörande embetsverk, korpser och stater, hafva, med föranledande af E. K. Maj:ts särskilda framställningar, enligt hvad här ofvan förmäles, aflöningsanslagen för vissa embetsverk blifvit på stat definitivt uppförde. Sådant har likväl icke lämpligen kunnat ske för Postverket och Tullverket, enär dels aflönings-staterna för dessa förvaltningsgrenar icke äro af Rikets Ständer prövade, och dels härvid i öfrigt förekommit, att icke allenast postanstalterna, i anseende till de på sednare liderna inrättade nya xtch förbättrade kotnmunikations-medlens inverkan på postväsendet, torde i viss mån komma att förändras, utan ock, hvad angår Tullverket, åtgärder för åstadkommande af en förenklad förvaltning deraf, på sätt här ofvan i 8:de punkten är anfördt, blifvit af Rikets Ständer ifrågaställa. Anslaget för Skogsslalen, hvilken ännu är under organisation, har icke eller kunnat annorlunda än provisoriskt beviljas och, i likhet med hvad för Juslitie-Stals-Expeditionen blifvit i skrifvelsen angående utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudtitel i underdånighet anmäldt, har anslaget för Finans-departementets Kansliexpedition icke heller definitivt å stat upptagits. För de under Sjunde Hufvudliteln hänförliga behof af tillfällig beskaffenhet, sorn således höra lill den så kallade extra statsregleringen, äro neda norn förmälda framställningar gjorda. 13:o.
Maj:ts Nådiga Propos. N.o 10. 37 ren fått vidkännas afgift till Slaten för det vilke, lian af egen eller andras skog till eget husbehof söndersågar, och alt rättelse häruti sålunda vore af behofvet påkallad; i följd hvaraf och då någon annan utväg svårligen kunde utfinnas, att med tillbörlig tillförlitlighet utröna afverknings-beloppet vid nja Legooch Salu-Sågar för en kommande tid, b vilket vore enda säkra rättesnöret för Räntans bestämmande vid skeende skattläggningar, Collegium, i den händelse Kongl. Maj:t å Bonde-Ståndets enskilda framställningar i detta ämne fästade Nådig uppmärksamhet, till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underdånigst hemställt, om icke Legooch Salu-Sågar lämpligast kunde behandlas såsom Näringsoch Fabriksanläggningar till förädling af Landtmannens skog, som i allmänhet är tillika med Hemmanets öfriga ego - tillhörigheter till Grundränta skattlagd, och förthy afgift lill Staten för dylika inrättningar erläggas i mon af den vinst eller inkomst, egaren hvarje år deraf kunde hemta,efter föregången pröfning af ortens Beredningsoch Taxerings-Comiteer, dit Såg-egaren således borde, under edelig förpligtelse, inlemna skriftelig uppgift på det virke han antingen för lego eller till afsalu under förflutna året söndersågat; att denna afgift då borde blifva vid Lego-Sågar fjerdedelen af den i orten a8 Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos.
En annan fördel vore den, att notarierne sluppe att uppsätta och cancellisterne att renskrifva eli mängd af nya yttranden; ty jag är öfvertygad, att det svårligen lärer finnas någon ledamot, som, när han fått höra öfverläggningen i ämnet under förra riksdagen, hvilken var den 3:dje å råd, hvarunder samma ämne förekommit, torde hafva något att tillägga. Skulle någon del oaktadt vilja vidare yttra sig, så är hans ratt dertill naturligtvis öppen. Den fjerde vinsten vore den, att man i denna riksdagens prot. sluppe alt trycka hvad som linnes sagdt och tryckt under den föregående. I denna dagens prot. kunde det då blott heta, alt R. o. Ad:s prot., t. ex. för den 12 Juni, upplästes från sidan den till sidan den, hvarmed saken vore lätt nog expedierad. Då ett annat sätt skulle göra öfverläggningen lång, får jag nämna, att frågan 0111 bänkm.valet, som nu först skulle förekomma, upptager i förra riksdagens prot. icke fullt 4 blad, som äfven innefatta frågor 0111 formaliteter eller Landtmarskalkens yttranden. Om man ej är nöjd med cancellislernes läsning, så skall jag, derest min röst höres bättre, åtaga mig att läsa för de döde eller frånvar.; såvida andre ledamöter, som äfven hafva en hörbar stämma, vilja göra .Ståndet samma tjenst. Hr von Troil: Ingalunda har jag, på sätt Frih. Cederström förmenat, yrkat, alt hvar och en, som vid sista riksdagen yttrade sig i denna fråga, skulle sjelf åter uppläsa hvad han då anförde, ty jag tror ej att ett sådant åliggande kan äga rum; utan jag har deremot yrkat, att den ledamot, som vill, alt R. o. Ad. nu skall afhöra större eller mindre delar af föregående riksdags-prot., måtte sjelf desamma uppläsa, emedan det är hans rättighet att uppläsa livad han för godt finner, och livad han anser med det fö5 H. 26 302 D'en 11 April f. m. redragna ämne! äga gemenskap, hvilket det icke berör af Ståndet alt förhindra.
Regeringen förordiiat, att den åtagna Passeyolancen borde i yanlig ord-: ning uppbäras och redovisas, samt att icke allenast de Rustoch Rotehållare, sorn antingen med yttrande uteblifvit, eller, ehuru tvänne gånger hörde, likväl gifvit vilk örliga svar, utan ock alla delegare i samma Rusthåll eller Rote, hvilka om enahanda beslut för hela Rusthållet eller Roten sig ej förenat, skulle anses icke hafva åtagit sig Passeyolancen för ifrågavarande bägge år, utan vilja, enligt Kneckte-Contracten, besörja om sina karlars och hästars underhåll vid förefallande marcher och möten, Då nu dessa rådslag och åtgärder icke åsyftat elier beredt någon inskränkning i Rustoch Rotehållares fria yal, att fortfara under tvänne år med Passevolancens erläg - Canstitiithns-X}tskottets Memorial Nn> i 6. l3 gande, eller att återgå lill directä under-, håll.-,! yldigheten, helst den enkla, i allmänna termer utfärdade erinran om Contractstidens snart annalkande slut, långt ifrån att innebära något tvångsband eller ens någon uppmaning, blott anvisat vederbörande ett tillfälle att obehindradt uttrycka deras åstundan , och då således, om än i denna sak , hvilket ej är fallet, 44 Cap. a Missger-, nings-Balken kunde åberopas, samma Lagrum dock skulle här sakna all möjlig til-, lämpning, finnér Constitulions-Utskottet den framstälda anmärknings-anledningen desto mindre böra godkännas, som ärendets liela behandling i Stats-Rådet och Regeringen omisskännligen vittnar om ett noggraimt be-, varande af både Rättsgrunder och Rätts-, förmer, Beträffande för öfrigt de af Grefve Horn begärda serskilda upplysningar, så, enär Constitulions-Utskottet bär ofvan sökt utreda alla de på sjelfva anmärkningsfrågan inverkande omständigheter, och 29 §.
Aha, jag begriper susen! Du mins ju, far, att Anna feck komme te herrgåln som oppasserflecke åt lelle Mamsell, ve samme ti' som Erik kom dit och läste ihop med unge herrn? Sven. Nock mins jag det, och det var så förfaseligt väl imella Mamsell och henne, att ho var på herrgåln mer som lekkamrat åt Patrondotra, än som simpel pige. Lisa. Så var det, och derför feck ho också läre sej läse och sy för gubernanten i huse, och ho geck jemt med Mamsell och ble så fin och storaktig, att ho aldri ville vare ihop med di andre pigera. Men när frua på herrgåln dödde, och Patron skicka' opp Mamsell te Stockholm i skole, då ville Anna inte tjene qvar länger på herrgåln, utan flötta' hem te far sin igen. Gubevars! ho höll sej för go', kantänke, och ville inte träle och gå i grofsysslera, som e bondtös ska göre. Erik. Det är orätt åf er, mor, att säja så om Anna. Hon är visst inte högfärdig. Hon flytta' ifrån herrgåln, derför att hennes far och mor ä' gamla och inte kunde vara åf med henne längre hemma på torpet. Annars hade det väl varit bäst för henne, att få stanna qvar hos Patron. Lisa. Jojo, hemme i fattigdomen hos far sin får ho nock inte rose marken, det lofver jag. Nu kan jag fälle förstå, att Erik och ho fattat tycke för hvarandre, då di va' tesammans i så månge år på herrgåln. Sven. Aha, såg man på satans funder! Det var foll såled's bare för Annas skull, pojke, som du feck leda ve prestvägen och nödvändigt ville bli bonne igen; för mins jag rätt, så var det just ve den tia, då Anna kom hem te föräldrera, som du skref te oss och ba' att få slippe gå läsvägen, och i ställe komme hem och hjelpe mej med egendomen. Erik.
Bunden kring halsen, skyddar en röd duk fåret för räfven; har en ko eller oxe blifvit m o d - stulen », häfves förgöringen genom en röd klut, fastsydd vid svansen o. s. v. V i hafva här framställt några vidskepelser, som under många sekler härskat bland vårt folk, och hvilka tydligen äro öfverlefvor af en forntida religion. Och i denna sin egenskap af öfverlefvor äga de ej blott kuriositetens intresse, utan hafva de ock sitt stora värde ur kulturhistorisk synpunkt. Liksom andra fornsaker kunna de för oss förtälja om dagar, som länge sedan flytt, och särskildt på senaste tiden, då språkforskningen mäktat uppträda som deras tolk, har man börjat förstå och värdera dessa gengångare från försvunna tidehvarf. Till Fredrique Hammarstedt. Den 23 nov. * ®^$ag vet en tid fa viinnen rik, En tid ej någon annan lik I bilder sköna, ljusa: Min barndom med dess jlydda år — Nu står den för mig som i går. Och milda vindar susa Ifrån dess aningsrika vår. T. Tnnnotor nnVi f i l! IDUN 398 Hur solen log bland blomster då, Och näktergalar hördes slå I paradisets fägring; Ej ännu någon stormil röt, Och jord med himmel sammanflöt I samma ljusa hägring. Ja, så vår barndoms vår förflöt. — På denna dag i kulen höst Jag vet, att många tusen bröst Känt vårlig sol därinne. Ett namn på allas tunga är; En bild bland andra dyr och kär Står fram så ljus därinne. Det är din bild, hvars dag det är! Ty hvad för oss var ljuflig vår, Det var din mödas tunga år; Du plöjde troget, sådde I våra hjärtan ädel säd, Och sådden vattnade du med En himmelsk dagg. Förmådde Du nu se i vårt hjärta ned. Ej under att mitt sinne rörs, Att till mitt minne återförs Den ljufva barndomsvåren! Du ädla, moderliga vän, Mitt hjärtas varma känsla känn! Den svalnat ej med åren, Det är på tid att visa den.
Duvall erhållit samma lägenhet med sin Husfru, bemälte Herr Borgmästaren Kierrmans Dotter, Högvälborna Fru Friherrinnan Ulrica Kierrrnansköld , utaf hvilka sistnämnde Krono hemmanet Lindön, ett halft mantal, å Herr Bruks-Patron von Wahrendorff, enligt Akers Härads Rätts meddeldta Utdrag af Uppbudsoch Lagfarts-Protocollet den 10 November 1795, blifvit jemte annan uti Öknebo och Selebo Härader den 2 Maj berörde år inköpt Egendom öfverlåtet, och hvarom hos Kongl. Majus Befallingshafvande anmälan skett den 23 December 1802, men hvarå slutligt utlåtande ännu icke följt ; så inlemnade Herr Bruks-Patron von Wahrendorff Synings instrumentet Öfver en, till följe af Konungen^ Befallningshafvandes meddelta Resolution , af Herr Assessor Lundeqvist, den 13 September 1803, hållen Oeconomisk besigtning, hvaraf inhämtades, att åbyggnaden vid gården, utom några mindre bristfälligheter, befunnits i godt och försvarligt stånd , samt åker och äng väl häfdad och ägorna röjde, likväl så vidt den befintliga Hassel - och Löf-skogen, som för Åkers Krutbruks - 4 86S Den 7 Juli. bruks behof, hvartill den skall vara anslagen , får medtagas; hvarförutan utaf en den 2 7 Mars 1804, uppå Högloft. Kongl. Kammar - Collegit förordnande och Konungens Befallningshafvandes Ordres under den 24 November 1803, hållen besigtning upplystes, att vid hemmanet funnits sex Spanska och åtta Engelska baggar, samt åtta Spanska tackor, utom åtta st. lam. Herr Bruks-Patron von Wahrendorff anmälte i öfrigt: att han vid landön alltid underhållit ett lika, men ofta ett större antal
Utskottet anser berörde omständigheter innefatta sådana olägenheter, att förslaget, det Rikets Ständer skulle upprätta en för 5 kommande år gällande markegång vöre, under nuvarande förhållanden, mindre Renligt, kan Utskottet icke tillstyrka att Rikets Ständer taga omedelbar befattning med markegångssättningen. 2:0 Frågan, huruvida årets markegång, eller ett medeltal af sistförJlutne 10, eller 5 års markegångar, kör tagas till grund för utgörandet af så val kronotionde och afradsspanmål, som äfven alla andra hemman och lägenheter åsatte räntor. Enär, såsom här förut linnes omförmäldt, Rikets Ständer vid senast iorflutne Riksdag hos Kongl. Majrt i underd. hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes vid nästkommande Riksdag meddela Nådig proposition om en förändrad method för markegångssätlningarne, och uti berörde underdåniga skrifvelse de olägenheter finnas upptagne, sorn ådagalägga olämpliglieten deraf, att skattepersedlarne beräknas efter nu gällande årliga markegångar, finner Utskottet jemväl, att en till ett förbättradt förhållande härutinnan ledande förändring är erforderlig.
Under den tjenstetid, jag hast den äran wara Ordförande i Kongl. Mastts och Riksens Götha Hof-Räkk, aro flere sädane frågor »ppadc; med Kongl. MajtkS nådiga bifall har en flik ändring redan stedt i en Domsaga, och torde hända at snart densamma blir allmän; i ek sadant sall sörfwinner kan hända ti! större delen den sräga, som nu venrilsraz och den ästundade enigheten Md Lagfarten pä alla ställen crhälies. uran »ägo» föreskrift Z4» Herr Grefwe» och Landt-Marskalken gjorde ^ro^olilion pä §. med den cif Gceswe kolls fö» reslagne förändring, och blef den med Ja beswarad. Widare uplästes förändringarne i g. §. 9. Cap. Jorda-Balken och 4» §. 6. Cap. Ursöknings, Balken, hwilka bifölloö. Hans Lxcellsnce Herr Grefwe» och Landt - Marskalken tilkännagaf, at kwanne Ledamöter af VewillningS - Utskottet, Herr Laxirains krimrisnstrolä af Andra Clasen och Herr lVIzjor lisurerlckiölä af den Tredje, anmält sig för enskillte angelägenheter wara nödsakade, at borrtresa; i anledning hwaraf Herrar LleQorerns af Andra och Tre, Lje Clasterne anmodades, at » eftermiddag klockan Fem sammanträda kil Ledamöters waljande i deras stallen. Hwarjämte
Om man åter betraktar, huru hufvudsummorna af inkomster och utgifter stå till hvarandra, finner man, att Stockholm har i inkomst af handelsrörelsen, d. v. s. af tolag, hamnpenningar &c 255,748 R:dr Stockholms utgifter för anstalter till sjöfarten, för underhåll af alla publika byggnader samt af bryggor och hamnar jemte embetsmäns aflöning 190,37g R:dr Öfverskott af inkomster från handelsrörelsen 65,36g R:dr. Stockholm har i öfriga utgifter 254.g46R:dr. och i öfriga inkomster ig3,545 „ Brister 6i,4oiR:dr. Dessa 6r,4oi R:dr B:co, som rätteligen skulle tillhöra Stockholms invånare att sjelfva tillskjuta, tagas nu af öfverskotten från tolagen, och ändå blir ett öfverskott af skillnaden emellan 65,36g R:dr. och 61,4.01 , eller 3,968 R:dr B:co i öfverskott. Skulle man nu speciellare ingå i detailierna, finner man, att af den stora summan, 190,379 R:dr, som synes hafva åtgått till det med tolagen afsedda ändamål, största delen, eller 106,076 R:dr, åtgått endast till Stockholms embetsoch tjenstemäns samt betjenings löner, pensioner, arfvoden, hushyror, begrafningshjelp, sportelandelar m. m. Vidare finner man, att af samma summa åtgått 4°,735 R:dr till underhållsomkostnader för publika byggnader, så att egentligen icke blifvit använda till kostnader för byggnader, hamnar och andra i och för sjöfarten vidtagna anstalter mera än 43,568 R:dr B:co. Om denna summa afdrages från den summa, som Stockholm häri inkomst af handelsrörelsen, eller. 255,748 R:dr B:co. så återstå B:co R:dr 212,180, som således staden har mera i inkomst af handelsrörelsen, Den 7 April. a7 än hvad i och för sjöfarten utgifves.
Med afseende å det gagn, som Chalmerska Slöjdskolan åstadkommit för industriens utveckling inom fäderneslandet, och då denna anstalt i hufvudsaklig män haft för sin framgång att tacka Professoren Palmstedt, hvilken såsom Direktör och förste Lärare deltagit i dess grundläggning och I ed t undervisningen och arbetena vid densamma, samt genom hans nit, kunskaper och oegennytta denna läroanstalt erhållit sina dyrbara samlingar och kunnat verka utöfver hvad man af dess inskränkta tillgångar haft rätt att vänta, hafva, pä grund häraf och då Professor Palmstedt uppnått en ålder af 65 år, Rikets Ständer å Allmänna Indragningsstaten uppfort bemälde Professor till åtnjutande afen årlig pension af 1,000 R:dr banko. 37:o. Uti en den 10 December 1849 lill E. Ii. M:t in gifven skrift hade Landshöfdingen i Westerås län, f. d. Statsrådet m. m. F. 0.
Någon återremiss torde icke behöfvas, och upmanar jag dem, som önska ett högre belopp, att detsamma uppgifva. Gr. Anckarsvärd: Jag erkänner villigt otillräckligheten af det nu föreslagna beloppet för underhållet och skötseln af en häst. Jag erkänner äfven att hvad Hr Sandels föreslagit icke är för öfverdrifvet. Men jag hemställer till Eder, mine Hrr! om icke lagstiftarekallet bör ses ur högre synpunkt. Jag tror att då K. M. i sin egenskap af StatsChef och högste Befälhafvare för Arméen icke fordrat mera än detta anslag så har K. M. dertill haft sina goda skäl, hvilket äfven Statsråds-prot. ådagalägger. Jag föreställer mig att särdeles detta Stånd bör, vid sådana frågor som denna, så mycket som möjligt skilja från sig deras beskaffenhet af embetsman. Man bör taga i betraktande att vi äro Svenska folkets ombud; och då med säkerhet kan antagas, att de öfriga Stånden komma att antaga Utsk:s förslag, så skulle det göra en ganska dålig verkan, om vi hade fattat ett sådant beslut, som nu är ifrågasatt. Jag har icke som en grundsats i det konstitutionella systemet ansett att man bör pruta på de anslag som begäres af den högsta makten, men jag kan icke heller förlika mig med att Ståndet skulle besluta en tillökning utöfver hvad K. M. begärt. Helst skulle jag se att i vårt land likasom i andra länder det så stadgades, att officerarne finge rida nummerhästar. Jag gjorde denna anmärkning ingalunda i förhoppning att derigenom föranleda något beslut för denna statsreglering; men jag gjorde det i den afsigt att StatsUt. sk., uptaga till pröfning den af mig framställda tanke. Jag väntade mig icke annat än afslag, men denna åsigt framkastad inom representationen, kunde möjligen för framtiden verka något. Jag återkommer till min förklaring och mitt erkännande, att det föreslagna anslaget är för litet; men, som Frih. Tersmeden uplyst, är det ett nytt anslag, och jag finner det icke lämpligt samt nästan otillbörligt, om E. o. Ad. skulle finna sig föranlåten att gå längre än denna. Hr Bildt, Knut: