Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror för öfrigt icke, att jag misstager mig i den förmodan, att frågan om Bänkrnansvalens afskaffande härledt sig derifrån, att man funnit det oformligt, att de personer, som, enligt Riksdagsordningen, ej äga deltaga i val till UtskottsLedamöter, om icke directe, åtminstone indirecte deltagit i sådane val, genom deltagande i val till Bänkman. Jag finner icke, alt denna olägenhet, som 76 Den 9 A pr il f. m. i alla fall är ganska obetydlig, bör föranleda till en åtgärd, hvilken skulle medföra vida större olägenheter; och jag föreslår derföre att Bänkmansvalen må bibehållas med bestämd föreskrift, att de, som ej äga deltaga i val till UtskottsLedamöter, ej heller må deltaga i Bänkmansvalen. Herr von Troil: Jag har ej kunnat öfvertygas af Grefve Posse. Den omständighet han omnämt, att flere personer skulle komma med lika listor, inser jagicke innebära något ondt; ty det är naturligt, att de, som hafva sammi opinion, skola rösta lika. Jag instämmer deremot helt och hållet i Herr af Ekenstams reservation. Utskottets förslag innefattar väl den fördel, att ändamålet med sluten votering derigenom säkrare vinnes; emedan det måste blifva omöjligt, att bland en sådan mängd räkna ut, huru hvar och en röstat. Men deremot äro å andra sidan stora olägenheter förenade med detta förslag. Att börja med, upptager detta valsätt alltför lång tid; men den hufvudsakligaste olägenheten ligger deri, att dä man icke kan neka, att en mängd olika opinioner vid Riksdagarnes början skall söka göra sig gällande, skulle, i händelse det lyckades en sådan opinion att vid valen vinna öfverhanden, alla de andra vara helt och hållet utestängda från tillgång, att visa sig verksamme. Om det, till exempel, lyckades Ministern, att tillsätta Elec - Den 9 April f. m. 77 torer i enlighet med sin åsigt, skulle ingen enda Ledamot inkomma bland dem från den motsatta sidan, och så tvärtom. Man är likväl nu mera någorlunda ense derom, att det hästa är, om man kan ställa så till, alt intetdera elementet får undertrycka det andra.
Direktör vid LåneKont. i Wisby: Hr Bildt, Knut, ÖfversteLöjtnant, E. af K. S. O., med 110 röster. Suppleant derstädes : Hr von Strussenfelt, Adolf Ludvig, Iläradsh., med 110 röster. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter StatsUtsk:s d. 11 dennes e. m. på bordet lagda Utlåt. N:o 41, i en med statsregleringen gemenskap egande fråga. Föredrogs Hr Hjärnes, Harald, d. 14 dennes på bordet lagda förslag att E. o. Ad. må, för sin del, besluta att gemensamma öfverläggningar skola äga rum, enl. 46 § Biksd.Ordmn, öfver StatsUtsk:s Betänk:n N:s 42 och 43, rörande regleringen af 2:dra och 3:dje HufvudTitlarne. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Det är rätt obehagligt att första gången ett förslag om gemensamma sammanträden af alla Den 18 Mars. 205 4 Stånden blifvit frarastålldt, detsamma skall vara så föga omfattande, att det utesluter både princip-betänkandet och l:sta HufvudTiteln. Då jag således nu icke kan lemna mitt bifall till motionen i dess närvande form, får jag hemställa, huruvida man icke finge utsträcka densamma i första rummet till StatsUtsk:s Betänk. N:o 41, och sedan äfven till l:sta HufvudTiteln, i hvilket fall jag skulle vilja förorda densamma. Hr von Knorring, Eric Oscar: Eör den händelse att motionen icke blifver ånyo bordlagd, enär jag hört att man ropat »på bordet», så att discussion deröfver får äga rum, tager jag mig friheten anhålla att It. o. Ad. ville besluta afslag af densamma. Skälen för denna min begäran skulle jag vilja närmare utveckla, men då tiden är så långt framskriden och jag som sagdt, icke vet huruvida motionen är bordlagd eller icke, så inskränker jag mig till att på motionen yrka afslag, emedan jag anser att Riksdagen genom ett bifall till densamma skulle onödigtvis förlängas. Gr.
Denne Herr Tham, hvilken ibland Den 20 November f. m. ajå alla talare i ämnet varit den ende, jemte Grefve Schwerin, efter Motionärens påslående, sorn haft de rätta och ljusa åsigterne af förslaget, har omtalat, huru uti Schlesien egendomarne gjordes rörliga genom någon, med den nu föreslagna, analoginrällning. Jag lemnar derhän allmänna nyttan af en sådan egendomarnes rörlighet. Jag blott önskar, att man här i Sverige icke gör dem allt för rörliga, eller så, att de möjligen skynda före sina ägare till Stockholm eller till någon annan belåningsort; ty då blifver allmänna välståndet icke särdeles alt påräkna. Jag vill endast erinra Herr Tham, hvad som sedan tilldrog sig i det citerade Schlesien, eller, att den enväldige Konungen i Preussen måste derefter gifva denna skuldsätta provins ett jernbref på tio år. — I sanning, ett icke lyckligt exempel, då man vill genomdrifva ifrågavarande förslag. Jag anser lör min del remiss af motionen icke böra förvägras, likväl beledsagad af alla här gjorde anmärkningar emot densamma. Friherre Boye: Med den beredvillighet jag sannerligen har att misstro min förmåga att uttrycka mig, är jag ganska benägen att tro, det jag blifvit missförstådd af Herr von Troil. Mitt yttrande var, att då man ej kari, bör eller vill öka penningestocken, man icke derjemte bör hindia de medel, som kunna utfinnas, att öka Rörelse - Den 20 November f. m. Capitalet. Då jag förmodade atl flera Ledamöter här finnas, som äro så djupt okunnige i financeläran, att de ej begripa skillnaden emellan RörelseCapital och Penningestock, trodde jag mig böra förklara att, fastän man genom det så kallade Stocks-systemet kan upphämta RörelseCapitalet 2 å 3 gånger, eller göra det lika många gånger användbart genom räntebärande Obligationer, ökas likväl icke peuningestocken derigenom. Hvad som blifvit yttradt om Bankens förlust, kan jag icke begripa.
Jordegaren rättighet till mäld eller brädsågning vid Verket utan betalning, efter förhållandet af den större eller mindre skada Jordegaren af Verket tillskyndas* och enligt den uppskattning deröfver, sorn af Parternes valde Gode Män bestämmes; hvarjemte Insulin, i sammanhang härmed, tillstyrkt den ändring uti allmänna Lagens stadgande, i 30 Gap. 6 §. ByggningaBalken, samt Kongl. Förordningen den g September 1755 , att damlucka, i stället för att uppdragas den i:ta eller lotde Maji, borde öppnas antingen i medlet af April eller ock icke förr än emellan dea t:te och 5:te Junii hvarje år, derigenom Insulin ansett den skadliga verkan af nattfrosten på vattendränkta egor, Lagutskottet* Reräakanden, 491 som vanligen i Maji Månad inträffar, skola upphöra, emedan ängar, som antingen en längre tid förut varit befriade från vatten, eller ock ännu då deraf äro öfversvämma* de, lättare uthärda inflytelsen af kölden, ån de sorti först korrt före nattfrosterna hunnit att entledigas från vatten. Nils Håkansson från Kronobergs Län, som ansett betänkligt att antaga en Författning, hvarigenom rubbning i eganderätten skulle uppkomma och derföre trott frågan om ändring eller utrifning af elt Vattenverk böra få ankomma på Jordegares och Vattenverksicnehafvares fria och otvungna öfverenskommelse, samt i Öfrigt hemsräldt, att i det fall den föreslagoe tvångslagen likväl skulle varda godkänd, undantag deruti åtminstone matte göras för sådane Vattenverk, som kunde anses oundgänglige för någon viss ort, antingen till spannmåls förmälning, tågning eller annat behof.
Utskottets beslut får jag anmäla följande reservation, hufvudsak - Betänkande n, N:o 35o. 167 ligen öfverensstämmande med RiksgäldsAfdelningens i ämnet afgifne men af Utskottets Plenum förkastade yttrande. livad först angår den vid Motionens remittering af 2tne Ledamöter framställde anmärkning, att Förslaget som Motionen innefattar icke vore förenligt med GrundLagen, så har ConstitutionsUtskottet, ät hvilket tolkningen af örundLagen är närmast uppdragen, uti ett under innevarande Riksdag afgifvit Betänkande (JY:o 36, 3:dje Sami. p. 17) ibland annat förklarat, det 1823 års Ständers fattade, men af K. M:t icke gillade beslut om Tullmedlens afleverering till RiksgäldsContoiret, icke inneburit något stridande emot constitutionella principer; genom hvilket förklarande all verkan alltså synes böra försvinna i afseende på Rikets Ständers constitutionella rättighet, att på sätt alltid skett med den så kallade Allmänna Bevillningen, stadga reglementariska föreskrifter i afseende på uppbörden af de öfrige uti 60 §. RegeringsFormen uppräknade Bevillningar, dem Rikets Ständer vid hvarje Riksdag serskildt sig åtaga.
Adlersparre ingick då, efter parlamentering erbjuden å fiendens sida, ett fördrag med de norska anförarne om ett tillfälligt stillestånd, hvilket likväl sedan betydligt blef klandradt från norskarnes synpunkt, och i det hela var den vigtigaste frågan nog dunkel, den nemligen, som angick rättigheten att bryta detta stillestånd. Svenskarne antogo den för sin, hvaremot Kristian August ansåg den uteslutande tillhöra norrmännen På denna punkt stodo händelserna, då Armfelt beslöt sig för att resa till Strömstad. Under vägen dit erhöll han den nedslående underrättelsen om öfverrumplingen vid Prestbacka och öfverste Knorrings nederlag, hvilken seger för norska vapnen Budstikken beskref på ett så fabelaktigt sätt, att man ovilkorligt måste tro antingen att norrmännen burit signade harnesk, på hvilka ingenting bet, eller också – hvilket kanske är både naturligare och sannolikare – att sättaren i sin patriotiska förtjusning råkat tappa ett par siffror från tenakeln och i brådskan, då han tagit upp dem, kommit att sätta dem på orätt ställe. Värre synd än så kan väl en sättare begå. Det säkra är emellertid att icke oansenliga fångtransporter gingo genom Norge. Våra svenska soldater kommo väl till pass att arbeta på norrmännens landsvägar och bygga deras broar. Officerarne bemöttes med utmärkt artighet och visade äfven en sådan tillbaka. Af deras fruktbärande talanger finnas ännu spår i rum, som genom deras snillrika penslar blifvit smakfullt dekorerade. Emellertid blir det nu i Strömstad vi få höra fortsättning af detta krig, der fruntimren från Karlstad till Strömstad hade för sin egen del en liten nätt förpostkedja. Öfverstlöjtnant Adlersparre erkänner sjelf att damerna hade mycken kännedom om sakerna. Det heter i ett af hans sons arbeten: ”Inom några privata kretsar, der Adlersparre alltid var en efterlängtad och kärkommen gäst, förekommo understundom politiska samtal, i hvilka han visserligen deltog, men utan att blotta sin öfvertygelse. Skämt och infall måste då maskera de idéer, som hvälfde sig på djupet af hans själ och förorsakade honom så mången mörk och bitter stund.”
lefverfläckar, solbränna, näsrodnad, porHufVudkontor: Strömsborg, Stockholm. maskar och andra hudäkommor. Bestrykes t. ex. om aftonen ansiktet eller RÄTTVIK. andra hudställen med denna björkbalsam, Nybildadt privat h e m i vacker och hälsoså afskilja sig följande morgon nästan omärksam trakt öppnas den 1 juni af underteckliga fjäll af huden, hvilken därigenom blifnad för allmänt klena personer, som äro i ver bländande hvit och mycket lin. behof af sanatorievård. Referenser: D:r Ett krus balsam kostar 3: 50. Den därOlof Häkanson, Birger Jarlsgatan 19, Stocktill hörande Opo-pomada och Benzoes-tvål holm, D:r Magn. Mateli, Göteborg, samt säljes ä 1 kr. pr st. eller 5: 50 satsen. extra provincialläkaren på platsen. Med hvarje krus följer bruksanvisning Ellen Mellander (f. d. Sophiasyster). jämte flere intyg af kände, framstående lä- kare om dess utmärkta och välgörande egen(G. Försäljes i Stockholm hos F r ä k é n p o m a d a är det enda absolut säkra medel att snabbt och utan obehag borttaga fräknar, lefverfläckar och solbränna samt göra den fulaste hy hvit och vacker. Ofelbar verkan garanteras. Fräkenpomadan innehåller inga för hyn skadliga beståndsdelar. Många intyg och tacksamhetsbref från hela Skandinavien. Pris 3 kr. pr burk. Expedieras emot postförskott eller efterkraf. I v a r L. O b s. Sändes till landsorten mot insänd likvid, postförskott eller efterkraf. hos HERM. R. STOLPE, Skeppsbron 6. A. T. Under nästkommande september öppnas i Stockholm en 2-årig (eventuelt 1-årig) läroanstalt för utbildande af lärarinnor i familj och i de lägre klasserna af läroverk för flickor. Undervisning kommer alt meddelas i vanliga läsoch Öfningsämnen — äfven språk.
Den yngre är grefvinnan Landberg, hvars porträtt vi här med hennes eget benägna tillstånd meddela. IDUN Tidningen innehåller nästan uteslutande orlginaibidrag. — Uppgifå n ä r m a s t e p o s t a n s t a l t n a m n o c h a d r e s s s a m t e r l ä g g e n k r o n a, s å erså många förolyckade existenser, känner jag mig i allmänhet hågad att uttrycka min förvåning öfver, att det finnes så många snälla barn och så mycken hygglig ungdom, ty i regeln brukar det, som växer vildt, ej gifva några lysande resultat, och barnen få verkligen, oftare än vi tro, växa så fullkomligt vildt eller så skoningslöst omplanteras i olämplig jordmån, att man måste förvå- nas att icke finna ännu mera ogräs, än flere missbildningar än de, som finnas. Ja skoningslöst i sanning är stundom föräldrars förfaringssätt med sina barn, t. ex. då sonen skall välja sitt lefnadsyrke. Huru förfares väl i allmänhet dervid; studera föräldrar noga sina barns anlag, deras karaktär och förutsättningar, och bestämma de derefter den bana, de skola gå? Är det icke andra skäl, som oftast blifva de bestämmande. Fadern är officer, t. ex. sjöman, i unga år bestämmes pojken, utan att tillfrågas, för detta samma yrke, fastän han icke visat någon som helst böjelse för sjö- manslifvet. I bästa fall tager han slutligen sin officersexamen, ständigt kämpande med motviljan för de återkommande sjöexpeditionerna; han blir emellertid snart loj, får benämningen » olämplig » och blir en medelmåttig officer, då han måhända, med sin brinnande lust för studier och sin smak för tankearbete, på en annan bana kunnat blifva en stor man, sig sjelf till ära och tillfredställelse och sitt fosterland till gagn. Och hvad är det, som föranleder dessa ingripanden, som afgöra riktningen för barnets hela kommande lif? Jo, det är ofta sådana bevekelsegrunder som föräldrarnes fåfänga, deras egenvilja och egennyttiga beräkningar. De vilja, till hvad pris som helst, lysa med sina barn, vore det också på bekostnad af dessas lycka och väl.
Frun själf sätter sig, trött o c h rådlös, ned på ett bylte hopbuntade sängkläder midt emellan en puff, hvars öppna gap visar en mängd kastruller, o c h en buteljkorg m e d spräckta amykosflaskor o c h en råttfälla, s o m unge herr Otto m e d sinnrik list fått inpassad i en af de cylinderformade afdel ningarna. Slött o c h likgiltigt, nedsjunken i en sorts medvetslös nirvana, stirrar hon genom den öppna dörren ut i köket, där kaos har nått sin höjd bland ämbar o c h hyttor, kängor o c h tallrikar, klädesbylten, eldgafflar, ljuskronor, dammviskor och matvaror. H o n har en viss likhet m e d Marius på Kartagos ruiner, o c h likheten skulle vara ännu mer träffande, o m h o n ej hade halmstrån i håret o c h bomullstappar här o c h där på klädningen. H o n håller nästan på att få ett anfall af hysterisk gråt, då h o n hejdar sig vid det välbekanta taget i låset — det är hennes herre och man s o m anländer. Han ser sig rådlös o c h förvirrad omkring på allt skräp o c h bråte, s o m ligger hopadt därinne, o c h drar en tydlig suck af lättnad, då frun ber h o n o m äta ute för att vara af m e d h o n o m under allt sitt bråk och stök. » Kan jag inte hjälpa dig m e d något, » frågar han tveksamt, ehuru en underklang i rösten tillkännagifver, att han skulle anse sig skamligt misshandlad, o m hans maka toge h o n o m på orden. » Nej då, käraste Harald, allt är ju så godt som färdigt redan, » svarar hon m e d en förtviflans blick på allt det trassliga elände, som omger henne, och s o m måste ställas i ordning innan kvällen. Och han ger sig utan någon svå- rare strid.
JV2 126, i anledn. af väckt motion om beviljande lills vidare af tullfri införsel från Finland landvågen af bjeikar, bräder, plankor, sparrar, master, spiror och tjära. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde den 23 dennes f. m. på bordet lagde Betänkm och Mern., nemi. från Allm. Besv.- o. Ekon.Utskottet: JW 127, i anledn. af väckt motion om ändring af Irsla mom. af 4:de §:n tili Folkskole-stadgan af den 18 Juni 1842; JW 128, i anleda, af väckte motioner, angrde ändringar i Kongl. Fabriksoch Handl verks-Ordn:n den 22 Dec. 1846; Serskildta Utskottet: J\G 19, med förslag till voter:s proposrr, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut om beskattning å bränvins tillverkning och destillering: Rid dar h.-Utskottet: M 11, i anledn. af Hr Adelborgs motion om ändringar i 23:dje §:n Riddarh.-Ordn:n. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. 12 H. 21 322 Den 27 September f. m. Onsdagen den 27 September 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 9 prol.-utdr. för den 25 dennes. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledaraöter, oell befunnos dertill utsedde i Constitutions-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten JM 1,506. Hr Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik, beviljade Irenne veckors ledighet från och med den 28 Sept.; M 678. Hr Bildt, Knut. Sta tsUtsk ot te I: att inträda under den ordinarie ledamoten JM 1,659. Hr Swedenstjerna, Fullm.
Detsamma har väl också handt alla andra Sveriges invånare, nemligen, att räntorne, uträknade uti myntvärde, som med tiden fallit, betydligen ökats; men mantalspenningarne, som annorstädes utgått i penningar och som således icke höjts, ökades deremot i Dalarne, der de erlades med kol. Då allmogen deröfver tidt och ofta besvärade sig, med begäran alt alldeles blifva qvitt kol-leverans-skyldigheten, och delta vägrades, emedan Bergslagen tillkännagaf, att utan en större koltillgång kunde ingen koppar tillverkas och Kronan ingen skatt erhålla, så log Dale-allmogen derigenom den tron, att Stora Kopparbergs bergsmän ville förtrycka allmogen, och denna känsla har gått i arf, ehuru det för den oförvillade var lätt att inse, alt det hade varit lika så godt för bergsmannen, om han sluppit betala Kronan en stor kopparskatt, och hade fått betala allmogen i dess ställe något mer för manlalskolen. Detta hade väl också skedt, om icke frågan på det hela varit en obetydlighet, ty då en bonde kör två stigar mantalskol, så kör han tjugo säljekol. Förlorar han på de förra 1 R:dr, så vinner han 10 på de senare, och har således, serdeles då han afser den lindrigare skatten, rätteligen icke att beklaga sig öfver det högre kolpriset. Emedlertid är redan för 20 år sedan, genom Kongl. Brefvet af den 1 Mars 1820, hela saken afhjelpt, ty nu får allmogen kolen fullt belalde efler raarkegången, samt har i det afseendet så mycket mindre att klaga, som den Allm-. Besv.- och Ekon.-XJIskottets Beliinkande, N.o t/jo. 27 dels ännu slipper betala mer än halfva mantalspenningarne, dels äfven sedan den är 1823 med Bergslagets medgifvande lått mantalskolen nedsatte ifrån 3/5 till 1/2 stig på person. Hvad, som nu retar, är att bergsmannen håller noga tillsyn på kolmåttet vid mantalskolens leverering.
Hr Stats-Rådet blifvit utbeledsagad, blef föredragen ; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att i öfverensstämmelse med 28 och 35 §§ Riksd.Ordn. välja 3 ledamöter i det Hemliga Utsk., samt den Nåd. Skrifvelsen, såsom i öfrigt icke erfordrade någon åtgärd, lades till liandlingarne. Föredrogs ånyo K. M:s d. 10 dennes på hordet lagda Nåd. Skrifvelse till R. St:r, med förslag lill ändring af 7 och 17 §§ i 30 kap. R.B:n. Remitterades till LagUtsk. 14 210 Den 14 D ecember. Ånyo föredrogs K. M:s d. 10 dennes på bordet lagda Nåd. Skrifvelse till R. St:r, i fråga om Calmar läns fördelning i två län. Frih. Raab: Carl Adam: Vid genomläsning af den K. propos:n har jag trott mig finna, att K. M. hvarken tilleller afstyrkt delning af Calmar län. Jag kan ej dölja ett lokal-intresse i denna fråga. Sådane intressen göra sig alltid i mer eller mindre mån gällande. Hvad serskildt denna fråga vidkommer, så bjuder intresset för allmänt väl, att söka utveckla de tillgångar provinsen eger, hvilken utveckling ofelbart skulle bidraga till den enskilda rikedomens förökande. Jag skall derföretaga mig friheten att med några ord beledsaga den K. proposm till vederbörligt Utsk. Jag vill då betrakta frågan ur geografisk, statistisk, administrativ och industriel synpunkt. Hvad nu beträffar den geografiska delen, så känna vi alla, att en stor bergsrygg genomlöper länet med ena armen inom Calmar län och med den andra sträckande sig in i Skåne. Denna bergsrygg har delat länet i 2:ne delar, nemi. den norra och södra, hvilken sednare är helt och hållet ett slättland, hvaremot den norra är ett bergland med sjöar emellan bergen, men utan all beröring med den södra. Beträffande åter den statistiska delen af frågan, så veta vi, att Calmar län har circa 200,000 menniskor.
Psykoterapi eller behandling ' af sjukdomar med hypnos och suggestion. (Forts.) Åtskilliga fall af en så svårbotlig sjukdom som fallandesot ha blifvit omtalade såsom kurerade efter det häftiga sinnesrörelser inverkat. Så berättar D:r Sweetser i England historien o m en kvinna af stark kroppskonstitution, som under fyra år haft m y c k e t våldsamma anfall af fallandesot, påkommande tre eller fyra gånger i veckan, efter hvilka anfall den arma sjuka var särdeles medtagen. E n mängd olika medel hade förgäfvcs blifvit försökt o c h fallet ansågs af alla läkare som hopplöst. Efter en särdeles häftig själsskakning, orsakad af underrättelsen o m, att den sjukas lilla dotter omkommit efter en brandskada, upphörde anfallen o c h k o m m o aldrig åter. Elere fall af förlamning, som uttryckligen omtalas beroende på föregående slaganfall, berättas ha hastigt blifvit botade till följd af sinnesrörelser. Så t. ex. beskrifver d:r A b e r c r o m b i c historien o m en kvinna, som under mänga år varit lam, men som återfick bruket af sina lemmar, då hon i förskräckelsen öfver ett utbrytande åskväder gjorde våldsamma försök att undkomma från sitt rum, där hon blifvit lämnad allena. Följande berättelse stammar från den sjuke själf, som författaren m y c k e t noggrant själf undersökte, o c h hos hvilken ej kunde upptäckas ringaste spår af föregående sjukdom. Ä r 1882 träffades patienten, en då 40-årig man af stark kroppskonstitution o c h hittills synnerligen g o d hälsa, af hjärnblödning med åtföljande lamhet i högra sidan o c h förlust af talförmågan. E n sådan äger rum, när en föreställning åstadkommer en sådan förändring i vår hjärna, att den i vårt själslif föranleder oss att tro på denna föreställning såsom varande sann, d. v. s. hjärnan har antagit den, tror på den med fast tillförsikt o c h handlar efter den. G e n o m suggestionen kunna föreställningar väckas, som förut varit främmande.
Genom den ändring, som motionären påyrkat, skulle den, hvilken bos Konungens Befallningshafvande sökes, alltför mycket blottställas, så framt han icke hade ett ombud, der Konungens Befallningshafvande har sitt säte, hvilket stundligen efterforskade, huruvida utslag i något hufvudmannen angående mål fallit, hvilket åter skulle leda till vida större kostnader och besvär, än de, hvilka ipotionären vill lyfta från sökande; och en sådan ändring är destomindre nödig, som för verkställighet af Konungens Befallningshafvandes utslag i utmätningsmål ej erfordras utslagets förutgångna delgifvande, hvilket således kan ske i sammanhang med verkställigheten och följaktligen utan några särskilda besvär å den sökandes sida. På grund häraf, och då en föreskrift derom, att Konungens Befallningshafvandes utslag höra utgifvas samma dag de fattas, vore omöjlig att iakttaga, får Utskottet vördsamligen afstyrka bifull tilt Herr Prosten Arosenii ifrätjaställda förslag. Stockholm den 17 November 1854. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 6i. IV O 64. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov. 1854, kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion angående upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oktober 177 8, angående barnamord. Högvördiga Preste-Ståndet har till Lag-Utskottets utlåtande öfverlemnat ett af Herr Prosten Tranatus afgilvet memorial, deri han föreslagit, ali Kongl. Brefvet den 17 Oktober 1778 må till all kraft och verkan varda upphäfdt, samt att i stället måtte stadgas som följer: »l:o. Alla oäkta harns födelse antecknas i särskild