Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(vänder sig mot sängen). Lata herrar har tröga drängar, säger de. Men vi ska väl se, om vi inte kan få latmasken ur kroppen på’n i alla fall. (Ropar.) Lars Anders! Lena. Då får I allt ropa två gånger. Brita Stina (tar en vedklabb, som hon kastar i sängbrädet). Vänta mig! (Ropar.) Lars Anders! Lars Anders (reser sig, tittar ner). Hvad i hundekulla är det om? Brita Stina. Ska du ligga där och sofva midt på blanke da’n? Lars Anders. Skadar det dig, om jag sofver? Brita Stina. Ja, det skadar mig, när inte drängen kan fås till att göra, hvad han ska, därför att han inte vånnar, hvad jag säger. Lars Anders (sätter sig upp). Jonas? Brita Stina. Ja, just Jonas, han ligger ju där och sofver, som om han vore herre i huset. Lars Anders (kommer ner). Ja, se det duger inte. För det ska vara ordning med allting. Brita Stina. Opp med dig, din latrygg! Lars Anders. Tyst du! (Lugnt.) Du Jonas, du! (Högre.) Vakna, säger jag dig. Jonas (ser upp). Hvad är det om? Lars Anders. Ska du ligga och sofva som en gris i rötmåna’n? Är det skickligt det? Jonas (upp). Jag var litet sömnig, och så la’ jag mig. Lars Anders. Du la’ dig, ja. Och så somna du. Men ser du, det skulle du inte ha gjort. Förty lättjan är alla lasters moder. Och lat oxe är icke hvilan värd. Hvad är det, han ska göra, Brita Stina? Brita Stina. Han ska göra väg åt mig, så jag kan komma till lad’gård’n. Och så ska han – Lars Anders. Ja, se det var en annan sak. Brita Stina. Hvasa? Lars Anders. Nej, si det kan’en inte begära. Brita Stina. Ska jag gå fram i snön, när den stiger opp till smalbena? Lars Anders. Ja, se inte kan man skotta snö, innan yrvädret har slutat. Brita Stina. Kors i alla mina da’r, så han talar, han håller med drängen emot mig. Lars Anders.
Kostnaden, något mindre för ett Seminarium, kunde, enligt inhemtade upplysningar, för ett Institut ej beräknas lägre än till 120,000 R:dr R:mt, under antagande alt föreståndare och lärarinnor skulle vid anstalten hafva fria husrum, samt att framdeles en modell-skola kunde med densamma förenas. Att för ändamålet hyra lokal mötte stora ExpeditionsU inko t tels Förslag till lindard. Skrifvelse N:o 497. 175 svårigheter, då endast undantagsvis något hus torde finnas, hvilket utan betydlig förändring af dess inredning vore härtill användbart. Kostnaden skulle ock, för en längre tid beräknad, sannolikt blifva större, då härtill fordrades ett årligt anslag af omkring 8,000 R:dr R:mt. Den öfriga årliga kostnaden kunde för ett Seminarium inskränkas till 9,500 R:dr, nemligen : Föreståndarinna, utom husrum och ved R:mt R:dr 1,500: — En Sludii-Direktör „ „ 500: — 5 lärare (beräknadt efter 1 R:dr 50 öre per timma) . „ , 5,850: — Materiel och diverse utgifter „ „ 1,650: — Summa R:mt R:dr 9,500: ■— hvartill under första året komme för Seminariets ordnande, inköp af möbler med mera, ett särskildt anslag af 5.000 R:dr. Den årliga kostnaden åter för ett Institut berodde naturligen af åtskilliga omständigheter, hvilka, i fråga om ett Seminarium, föga eller alldeles icke behöfde ingå i beräkning. Sådana vore I. ex. lärjungarnes antal, den större eller mindre enkelhet, sorn antoges kunna vid anstalten vara rådande, och, i högst väsendtlig målto, de afgifler, som eleverna erlade. I afseende på dessa senare mäste tagas i betraktande, att ganska få bland de fruntimmer, som egna sig åt lärarekallet, kunna för sin egen undervisning göra någon synnerligt stor uppoffring. Det borde redan anses nog, om man antoge alt flertalet förmå bekosta sitt underhåll under lärotiden.
Herr Grefven och LandtMt rs'talken tillkän. nagaf, att Hans Majit Konungen täckts utsätta nästkommande Thorsdag den 19 dennes till emottagande af Riksens Ständers stora Deputation, samt hemställde, om icke Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter behagade mangrannt i samma Deputation deltag;#, hvarigenom någon anteckning således icke torde vara af nöden. Bifölls. Föredrogs å nyo och gillades följande från Stats-Lltskottet inkomne saint den 13 j denna månad på bordet lagde Utlåtanden. 1:0 Af den 23 sislleclne Januarii, rörande föreslagne Prestebohlfriheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherdeoch Capellans-Bostäilen. 4:0 Af den 31 sistlcdne Januarii, öfver Herr Majoren Wilhelm Maximilian Garpe lans Memorial , om ersättning eller Lån a* Majoren yon Konow. Af den 31 sistledne Januari!, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Hat Lagmannens J. G. Norlins underdåniga ansökning om Löne-ersättmng. 4-0 Af den 31 sisth, Januarii, angående Riks* dags-Fullmägtigen Erie Svenssons från Bohu* Län Memorial, om indragning af AdelsfanéRegementets Indelningar. 5:0 Af den 31 sistledne Januari!, i anledning af Herr Lagmannens och Borgmästarens j. lillbergs Motion» om Löners anslående för Brottmåls-Domare. 6:0 Af den 31 sistledne Januarii, 1 anledning af Riksdags-Fullmägtig3rnes, Anders Nilssons och Olof Olssons från Wermeland Memorial, om Kostnaden till sänkning af Sjön Werrn el en. 7:0 Af den 3* Sistledne Januatii, angående Harr MontgommerieS, Fabian, Memorial om Sockne-Skrifvares antagande och aflöning. g:0
Vid det matta ljusskeman hamnar sig. » Nej, jag kunde ej bedja honom förlåta; net såg jag nu, att han var en ännu ung hvad jag sagt var ord, som aldrig kunde utman, fastän ryggen var böjd och ansiktet plånas, aldrig försonas, just därför att deras blekt och härjadt som på en gubbe. betydelse icke så mycket låg i själfva orden, » Jag önskade få den här lagad, » började utan i det omutliga vittnesbörd de varit om jag, i det jag tog fram en bleckform, som den klyfta af hårdhet och hjärtlöshet, som jag hade inlindad i ett papper; » men det var skiljer den rike från den fattige, den mätte ett förskräckligt besvär för en sådan småsak. från den hungrige. Ni bor ju, så att det är ett helt arbete att Det föreföll mig, som om dessa ord likt en få reda på er, jag trodde, att jag aldrig skulle hvass blixt trängt ned i mitt hjärta och blottat komma uppför de här mörka trapporna! » hemligheterna på dess djup, och som om jag Bleckslagaren såg upp, och ett på samma efter denna själf-dissektion med en oförvillad gång bittert och ödmjukt leende spred sig klarhet kunnat se in i alla samhällets vederöfver hans bleka ansikte. värdiga missförhållanden, uti hvilka äfven de » Jaså, var det så svårt? » sade han med så kallade bästa ibland oss dagligen tanklöst en underlig dröjande betoning, liksom hade och sömnigt deltaga. en mängd andra tankar gömt sig bakom de J a g såg i sanningens omutliga skärande enkla orden. glans hela det vämjeliga högmod den ena » Ja, det var verkligen svårt, » svarade jag människan på grund af de mest lumpna förehastigt och skyggade för hans blick, som träden vågar visa den andra. J a g såg icke icke släppte mig. Därefter började jag tala endast de grofva, påtagliga dragen i denna om reparationen, hur den skulle göras, när tafla af människosläktets förnedring, såsom formen kunde vara färdig o. s. v., hvarpå att man nickar åt arbetaren, men helsar arjag sade farväl och vände mig om för att tigt på lättingen, som händelsevis ärft en milgå.
Hes v.- o. Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 2i. må kunna ur led med de öfriga uteslutas är det likväl icke föreskrifvet, att den, som t. ex. en eller ett par gånger blifvit beträdd med att hafva berusat sig af starka drycker, ovilkorligen skall på ifrågavarande sätt utskämmas, utan står det i ett förståndigt befäls magt att dervid fästa afseende på deri felandes större eller mindre vanart eller oförbätterlighet. Med erinran, hurusom motsvarande § i hittills gällande förordning lyder sålunda: »Skulle några af de utskrifne hafva undergått vanhederiiga straff eller vara för vanfrejd och liderlighet kände, må sådane ej ställas i led med de öfrige utskrifne fäderneslandets försvarare, ulan skola af slike utskrifne särskilda kompanier med särskild uniform upprättas att till sådane arbeten användas, som Wi i nåder förordne,» får Utskottet, på i öfrigt ofvan arigifne skäl, hemställa, att Borgareoch Bonde-Stånden mätte i antagandet af § 32, oförändrad, med Bidderskapet och Adeln samt Preste-Stundet sig förena. Vid § 33, som bestämmer ansvar enligt krigslagarne för den, som rymmer eller afstympar sig någon lem i afsigt att derigenom undgå beväringsskyldigheten, och hvilken § likaledes blifvit af llidderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkänd, har inom Borgare-Ståndet framställts anmärkningar, som föranledt §:ns återremitte rande. Dessa anmärkningar gå ut derpå, att det skulle dels vara orättvist att enligt Krigslagarne straffa en beväringsskyldig, innan han blifvit inmönstrad och dervid fått höra krigslagarne för sig uppläsas, dels ock vara obilligt att ålägga den, som afstym pat sig en lem, ytterligare straff, än som i den vid afstympandet lidna smärtan re dan innefattades, helst han i allt fall drabbades af skyldigheten att bekosta legandet af annan karl i stället. Dessa anmärkningar kan dock Utskottet för ingen del gilla. Det ifrågavarande brottet betraktas öfverallt, och det med rätta, såsom ganska nesligt.
Pä deste grunder, som ock äro följde i Kongl. Förordningen den 22 Ocnober 1766, enligt hwilken en afliden Tjenstemans Enka och Arfwingar, de der till dennes innehafva Boställe aro i alldeles lika förhållande som en Fidei Commistaries Sterbhus till hans innehafva Fidei Cvmmist Fastighet, skola ä bostället n>u a laga fardag; tillstyrker Lag Ulsto tet, ti l förekommande af olika förfarande härutinnan, Len stadga och förklaring, att, när den, som under Fidei Commist wilkor, innehafwer fast egendom aflider, böra alla, fom efter allmän Lag äw hans Sterbhus In erestenter, njuta fardag.ä hus och gärd i Staden efter ro och ig H Z r6 Cap. Jorda-Balken. samt ä H niman pä Landet efter 2 § sista Momentet, och 5 S i berörde Capitel jämiiförde ofwanäberopade Kongl. Förordning: dock att blo ta Dödsfallet anses äga li a werkan med uppsägning; äf, venfom att, der hjelsma Fidei Commist Författningen u tryckeligcn stadgar annat förhållande med flyttning - Den 4 November. rung eller uppsägning mä sädant ester ordalydelsen följas. Stckholm den 9 Ocmber 1829. Pä Högloft Riddcrflapet Pä Högmördige Presteoch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters Pä Högtärade Borgares P4 Hederwärda Bonde - Riksens Höglofliga Ständers Lag-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Lagman, nen och Riddaren Watells hos Högtärade Borgare.Ständet ingisna och derifrän till Ukftottet remitterade Memorial rörande willkor wid afhandlingar om Zast egendom. wägnar: I^uciv. ^lanäerttröm. wägnar. Olof lälambraus. Stände t Ledamöters magnar: k. ti. 6rekveLMuIr!.
Upsala fullständiga elementarläroverk är väl nära beläget intill Enköping och kunde möjligen derföre behofvet af dess skolas utvidgning synas vara mindre trängande, men just i denna närbelägenhet ligger ett ytterligare och högst vigtigt skäl för den ifrågasatta utvidgningen. Alltmer framstår nödvändigheten, att lägre läroverk grupperas omkring de fullständiga, som äro belägna i de folkrikare delarne af landet, på det ej genom ett alltför stort antal lärjungars tillströmmande till de sednare det må blifva allt för svårt, ja! till sistone hardt nära omöjligt att derstädes rätt sköta undervisningen och handhafva skoltukten. Allmänt bekant är, att ett sådant förhållande hotar, bland andra, Upsala elementarläroverk, der, enligt den af dess rektor utgifna redogörelsen för detsamma, lärjungarnes antal sistlidne vårtermin uppgick till 506. Olägenheten af ett alltför stort lärjungeantal i ett full - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 251. ständigt läroverk afhjelpes dock föga genom närbelägenheten af ett blott treklassigt så 1 öfverbefolkningen, att jag så må uttrycka mig, gemenligen icke inskränker sig till de tre nedersta klasserna, utan sträcker sig ända till och med den femte klassen, såsom förhållandet ock är i Upsala läroverk, der, enligt nyss anförda redogörelse antalet lärjungar i tredje klassen utgjorde 79, men i femte klassen ända till 121, hvaremot i sjette klassen antalet nedsteg till 71 och i sjunde till 26. Understöddes ett sådant läroverk af ett närbeläget femklassigt, skulle icke blott naturligtvis antalet lärjungar i fjerde och femte klasserna af det fullständiga läroverket minskas, utan otvifvelaktigt skulle detsamma äfven röna ett mera välgörande inflytande i samma hänseende, beträffande de tre nedersta klasserna, enär tydligt är, att många målsmän förbigå för sina barn det blott treklassiga läroverket och hellre insätta dem från början i det fullständiga, äfven om det förra är dem närmare beläget, för att undvika de olägenheter, som äro förknippade med ombyte af läroverk redan så tidigt, som vid barnets förflyttning från tredje till fjerde klassen.
Låne-rörelsen. §• r9* (Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 4^0 Öfver stadgandet i 149 §, af nu gällande Banco-Reglemente, hafva Banco-Fullmäktige, enligt hvad 4^ §• i deras till Utskottet afgifna Berättelse innehåller, meddelat den förklaring: ”att det upplupna intresset för alla lån, som öfverskjuta Fem Riksdaler och äro meddelade på ett år eller derutöfver, skall vid hvarje tolf månaders eller ett helt års förlopp tilläggas capital-skulden, så att för nästföljande tolf månader eller till betai - 54 Banco-Utskotlets Utlåtande, N\o 27. ningsdagen , i händelse den dessförinnan inträffar, räntan upplöper jem väl A den uträknade och såsom obetald, vid helårets slut tillagde intresseskulden. ” Jemte tillkännagivande, att Utskottet, för sin del, godkänner BancoFullmäktiges i berörde hänseende afgifne förklaring, samt anser ofvanåberopade i4q §. i Banco-Reglementet. till likstämmighet dermed böra förtydligas, förbehåller sig Utskottet, att, i sammanhang med forändradt förslag till reglementariska föreskrifter för Banco-Verkets styrelse och förvaltning, få hos Rikets Ständer föreslå den ändring i redaclionen af nämnde , sorn Utskottet, i följd häraf, finnér vara behöflig. §. 20. (1841 års Rev. Ber., pag. 26—27, och Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 47-) Enligt hvad Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers samt BancoFullmäktiges afgifne Berättelser utvisa, hafva Revisorerne, uppå af Fullmäktige gjord förfrågan om rätta tolkningen af stadgandet i 161 §. mona.
Månne vidare man kan kalla det ett politiskt hugskott, om landets Regering nu med ökad ifver yrkar de ifråga var. försvarsanstalterna, då ifrån de håll, der man anser beviljandet af Statens nödvändigaste behof såsom förtroendeanslag, och högt yrkar den sals, att göra all annan regering omöjlig, än den som ledes af anhängare af egna politiska läror, man med undanrödjande af den statsrätt, som grundar sig på helgden af beståndande tractater, vill uppföra en annan, grundad pä förmenta sympathier, hemtade dels från fordna historiska tilldragelser, dels från olika statsformer? Månne ej dessa sympathiers framdragande hos oss, såsom ledning för våra utländska förhållanden, icke kunde föranleda andra Stater att emot oss tillämpa deras sympathier? Den värde Grefven har äfven, förskottsvis ingående på nästa punkt, omnämnt Regeringens bemödanden för Carlsborgs anläggning och det s. k. centralförsvaret, hvilka begge han ogillat. Må det härvid tillåtas mig ånyo åberopa en af de historiens läror, som ligga öppna för hvar och en, som vill se dem. Under sednast förflutna världskrig, sago alla Europas riken, Storbritannien och Sverige undantagna, sina hufvudstäder besättas af fiendlliga trupper, och att Sverige undgick delta öde, derföre hafva vi icke något menskligt förutseende eller motstånd att tacka. Delta oaktadt hafva, med få obetydliga undantag, de ifrågavar. staterne bevarat sin sjelfständighet, en del med ökad makt. Månne §j delta visat att en betydlig förändring i fordnd försvarsförhållanden ägt rum, och alt gränsorter, huru stor enskild i56 Den 20 Mars f. m. vigt de kunna äga, kunna ögonblickligt blifva af en fiende besatla, utan att man deiföre behöfver misströsta om det fortfarande försvaret och om fiendens bortjagande från de i besittning tagna punkter; men att härtill är nödigt, att de för försvaret erforderliga förråder finnas i en eller Hera säkra platser inom landet befäslade, icke för det att det är der, man väntar fienden, men för att, om han till och med korn dit, de dyrbara förråden dock alltid skulle vara i säkerhet.
Den enda, med hvilken hon tycktes stå på fredlig fot, var en smutsig, snusig och krokryggig gubbe, hvars uppgift det var att i sin kärra upptaga och bortföra, hvad » frö- ken » och hennes yrkessystrar hopsamlat. Vid detta sitt arbete åtföljdes han troget af » fröken », som med sin kvast beställsamt makade upp allt på hans skofvel, hvarunder ett gladt och lifligt samspråk alltid fördes mellan de tu. Men hvad » hoffröken » i lugn och vänskaplig sinnesstämning hade att förkunna, kunde ej af utomstående uppfattas, emedan hennes röst därunder icke på långt när hade den » kläm », som den i vredens ögonblick ägde. Att den lilla smutsiga gatsoperskans känslor någonsin skulle kunna höja sig öfver vänskapens nivå, eller att hon, under det hon med sin kvast skrapade den torra, dammiga vägen, drömde någon ljuflig dröm om » gröna skogar, ett eget bo och en hälft så ö m » — det föll mig dock aldrig in. » Hoffrökens » yttre liknade till det mesta hennes eget arbetsfält: » grått i grått » var det intryck man först erhöll af henne, när hon stod uppå vägen. Endast hufvudet visade en gladare färgton. Och på söndagsmorgnarne var hennes hvita, hårdt stärkta » tresnibb », som bakåt gick ihop i en spetsig vinkel, riktigt bländande. För hvarje veckans dag försvann dock så småningom så- väl den bländande glansen som den spetsiga vinkeln och på lördagen harmonierade hufvudbeklädnaden med den öfriga dräkten. Det var likväl inte blott färgtonen i hennes toalett, som var anmärkningsvärd, det var äfven hennes sätt att drapera den. Förmodligen på det ej kjolen skulle blifva kvastens konkurrent, hade hon dragit upp den under förklädesbandet högt mot ryggen, hvarvid den uppdragna delen bildade en stor turnyr eller — puckel, hvilket man vill; och under den ridå som bildades af den uppdragna kjolen skymtade ett par grå nedhasade strumpor på ett par stora nedhasade kängor, hvilkas » tungor » aldrig bundos af något fängsel, utan ständigt voro i en glappande rörelse.
Der ifyllnings-rör är anbragt pä hatten eller pannan, skall hatten uppmätas till den i hatten befintliga nedra kanten af det rör, som är bestämdt att afleda brännvins-ångan till af kylnings-redskapen, och hvad hatten sålunda bejinnes innehålla sammanslås med sjelfva bränrtvinspannans kaune ry md, likväl med afdrag af kokrummet; och må ingen panna stämplas utöfver g3 fulla kannors rymd, icke eller må något afdrag för bokrummet göras af Landtmätaren eller Juste laren, hvilken endast åligger 26, Bevilln.-.j TLagoch Oec.-Utsk. Meni. N.-o 27. ansvara för pannans rigtiga innehåll efter den åsätta stämpeln” 3 Art. 6 För denna §:s i:sta Mom. liar Borgare-Ståndet fastställt följan-. de redaction : ”Mäskvärmare , af hvad form och beskaffenhet som helst, skall äfven undergå mätning, och får , till förekommande af flera, missbruk, ej i mäskrummet innehålla mera än en sjettedel öfver kannerymden af den panna, hvartill den hörerOch Bonde-Ståndet liar gillat samma redaction, nied tillägg, att, i afseende på mäskvärmares mätning och stamp-, pling, bör förhållas efter 3:clje hvarjemte bägge dessa Riks-Stånd för senare Mo-, mentet godkänt Redactionen i 1824 års, Författning, Högvördige Prestc-Ståndet deremot har gillatredactionen efter Utskottens förslag, och då denna redaction, i hvad den rörer mäsk värmare, utom det serskilda tillägget: '"emot afgift/’ hvilket här icke är i fråga, är lika med den, som i 1824 års Författning finnes, och hvilken är af Ridderskapet och Adeln antagen, så hafva i denna fråga två Stånd Stannat emot två.
beräfnas till famma belopp, forn tvib förra ©tatsregleringen .. 25,000: 27:o <Dbfen>attott0rnebel h^fma icfe uppgått tift bet mib jtjla ©tatsregleringen calculerabe belopp af 10,000 Di:br$ och nebfättas nu till ... 8,000: 28:o fcTteöel od; Uppbåröei*, forn förut beräf; nabestift 17,000 Di:br, funna efter be jtjlförftutna årens me; ■bium ej upptagas högre än tift . 14,000: 3,898,114: 2. 6. transport 3,898,114: 2. 6. — 28 — transport 3,898,114: 2. 6. f£ptra*<Dt*t>marie ellet* ^eunllntntje/jfnFomfler* 29:o ©jåtulteme&el. s20ib ftfla ©tatöregleringen på* väfnabeö: 9letto4ufomfl ♦ 1,750,000: —. — ^iitttwecfetö flat od) öfrige utgifter 450,000: * 2,200,000: 3 anledning af förlfållanbet meb ‘tullmerfetö ittfomjler od> utgifter unber be febnare åren, föreflår .^ongl. 9Raj:t följan* be beräfning: Olettoinfomfl . 1,970,000: Aflöning, omfoflnaber, reflitutiener od) affortningar m. m * 580,000: J —2,550,000: 30:o 0alu*ac«9, beräfnaö till t*et tt>it> förra ©tatöregfe* ringen nebfatta belopp af .
Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets, på bordet hvilande memorial, N:o 2, med Bancofullmägtiges till Utskottet afgifne berättelse, blef samma memorial lagdt till handlingarne. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts följande, sedan den 14 i denna månad, på bordet hvilande, Nådiga Propositioner, nemligen: l:o af den 10 i denna månad, angående förhöjning af årliga anslagen af allmänna medel till folkundervisningens befrämjande; 164 Prot.-Utdrag, den 2/ September i844‘ 2:o af den 2 innevarande September, angående pension för f. d. Justitise-Stats-Ministern m. m. Törnebladhs enka; och 3:o af den 2 i denna månad, angående pension å Allmänna Indragnings-Slaten för allidne Slats-Rådel Grefve Ilurds enka. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets följande, sedan den 14 i denna månad, på bordet hvilande betänk anden, nemligen: N:o 6, angående väckt motion, om tillsättande af civila fängelse-directeurer och upphörande af commendanternes å Rikets fästningar befattning med fängelsers inre förhållanden; N:o 7, i anledning af väckt motion, om förbud för anläggande af hållstugor vid kyrkorna; och N:o 8, i anledning af väckt motion, om upphörande af all förhöjd tjensiårsberäkning vid ansökning till presterlig befordran. Den 21 September. Från Höglofl. Riddekskapet och Adels. S. D. Remitterades lill Stals-Utskottet Kongl.
Fristedt, Conrad, Ett besök i ett Buddhatempel. Göransson, N. J-, Om Buddhaismens värde såsom religion. Censur. Gamla censurminnen. Af F. E. FT (3) 205 — 213. Descendensteorien. Högbom, A. G., Geologins vittnesbörd om descendensteorien. Dramatik. Maupassant, Guy de, Gamla minnen. Scen. Öfvers, af.H. A. Ring. Eldfarlighet. Till frågan om gasoljehandelns eldfarlighet. Elektricitet. Bendt, Franz, Elektriciteten i nutidens lif. — Naturvetenskapligt småprat. Etik. Moderna moralteorier. Råbergh, Herman, Det fromma bedrägeriet. Thomæus, Ragnar, Nödlögnen. Ett blad ur kristendomens moral. Fale Bure. Bygdén, L., Om ursprunget till den historiska mythen om Fale Bure. Filosofi^ Tallgren, Nestor, Strödda tankar. A [berg], L. H, Viktor Rydbergs filosofi. Finland. En blick på våra partiförhållanden af O. R. FT (3) 214 — 218. Hjärne, Harald, Lärdomar från Finland. Landtdagen 1891. Af E. Ö. Lanin, E. B., Finland. Mechelin, L., Vid årsskiftet. — Schybergson, M. G., Göran Magnus Sprengtportens afgång från generalguvernörsämbetet i Finland 1809. Sven Dufva. Tidsenliga betraktelser af. Willebrarid, R. F. v., Våra ståndsprivilegier. Finsk-ugriska språk. Mikkola, Joo^ J., Finsk-ugrisk språkforskning. Flickskolefrågan. Riksdagen och flickskolorna. Folkskoleväsen. Bergendal, J. H, Några tankar om den nya normalplanens betydelse för vårt folkskoleväsen. K [astman], Carl, Högre folkskolor. — Några ord om folkskoleförhållandena i Sverige. TPF (i) 17 — 31. Om undervisn. i modersmålet i folkskolan. — —, Undervisning i språklära i folkskolan. Folkdiktning.