Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allm. Bese.- och Ehon.-Utskottets Betänkande, N:o 91. 13 Beträffande prosten Bergs nyssberörda förslag, har Utskottet ansett, att det under pågående uppbörd blifver för kronofogde nära nog omöjligt att medhinna uppgörandet af utdrag från debetsedlarne på de inbetalda skol-afgifterna, utom hvilka någon lefverering till skolstyrelsen ej är verkställbar; äfvensom att vid samma tillfälle specificera icke blott restantierna för det löpande uppbördsåret, utan äfven dylika från föregående år, förutan hvilka skol-styrelsen blefve urståndsatt att bedöma, huruvida densamma bekommit hvad den rätteligen bordt erhålla; kunnande dessutom en noggrann undersökning häraf endast verkställas i lands-kontoret. Reda uti räkenskaperna öfver utestående småningom inflytande restantier kan ej eller vinnas med mindre desamma blifva af kronofogden insatta i landtränteriet och redogörelse deröfver aflemnad till lands-kontoret, hvarifrån dessa restantier sedermera på skeende reqvisition blifva utanordnade till skol-styrelserna, antingen serskildt eller samfäldt med den öfriga skoleafgifts-uppbörden. Hvad angår prosten Lundblads förslag, att skoleafgifts-medlen måtte från landtränterierna, emot qvitto, utanordnas till kronofogdarne, hvilka sedermera genom länsmännen skulle öfversända dem till skol-styrelserna, så har Utskottet ansett, att detta skulle strida emot en väl ordnad redovisningsform, samt medföra den olägenheten vid en möjligen inträffande balans, att församlingarne skulle löpa större fara i afseende å ersättningens utbekommande, hvartill och då en längre omgång af tid otvifvelaktigt komme att erfordras. Svårigheterna och tids-utdrägten skulle än mera ökas om vederbörande skol-styrelser underläto att i rättan tid till Konungens befallningshafvande anmäla, att de icke utbekommit skol-afgifterna. På dessa skäl får Utskottet vördsamt tillstyrka, att prostarne Bergs och Lundblads motioner icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
I afseende å den af sednast församlade Revisorer gjorda framställning, att ett billigt stadgande borde uppgöras, hvarigenom pensions-innehafvare, hvilka erhölle annan tjenst med högre löneförmåner, finge vidkännas ett så stort afdrag å desse sednare, sorn motsvarade pensions-beloppet, hafva Revisorerne inhemtat, att Rikets Ständer^ i sammanhang med afgifvet yttrande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om anslaget till upprätthållande af den Arméens Pensions-kassa åliggande pensionering, hemställt om tillvägabringande af sådan ändring i det för kas - — 128 — san nu gällande pensions-reglemente, att delegare, som hädanefter erhåller civileller annan tjenst med aflöning på rikets stat, eller uppföres på allmänna indragningsstaten, eller på annat sätt af Staten pensioneras, icke är berättigad att, så länge han innehar sådane aflöningseller pensions-förmåner, som uppgå till 3,000 R:dr Runt, åtnjuta den honom i Arméens Pensions-kassa tillkommande pension; deras rätt likväl oförkränkt, hvilka redan innehafva pension i nämnde kassa och, såsom nu anställda i civil tjenst, framdeles kunna tillträda pension å allmänna indragnings-staten. Sedan Arméens fullmäktige för sin del jemväl biträdt ofvanberörde underdåniga hemställan, har Kongl. Maj:t under den 12 Maj innevarande år till hvad sålunda blifvit föreslaget lemnat nådigt bifall. Ainir^itets-Krigsmans-kassan. Sedan, med anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers derom gjorda hemställan, Kongl. Maj:t, uti nådigt bref af den 6 Mars 1856, anbefallt Direktionen öfver Amiralitets-krigsmans-kassan att till Rikets Ständers Revisorer insända, utdrag af kassans räkenskaper, omfattande alla kassans såväl inkomster som utgifter, så hafva dylika utdrag öfver berörda kassas pensionsoch gratial-fonder för åren 1854 och 1855 blifvit Revisorerne tillställda; och inhemtas deraf följande förhållande med inkomster och utgifter: Pensiom-fonden. Inkomster:
hvilket iakttages såväl i England med “dess lilliga trafik, som på de jernvägar i Norra Amerika, der blott en eller två trän“ger om dagen vore af nöden, samt slutligen alt till ångvagnsbränsle borde, såsom nässlan allmänt i Amerika, användas ved, då, enligt Amerikanska rön, en famn löfved “svarade mot 9 tunnor coakes och dessutom ångpannorna underginge en långt hasti“gare förstöring af mineraliskt bränsle." För att rätt kunna bedöma ändamålsenligheten af det för Statens stambanor antagna byggnadssystem mäste man först undersöka, huruvida de fastställda lutningsocn krökningsförhållandena, d. v. s. det maximum af 1 : 100, som för de förra och det minimum af 1,000 fots radie, som för de sednare blifvit antagne, hafva grundade skäl för sig, eller huruvida de besparingar i terrassering, som skulle vinnas, ifall brantare stigningar och mindre krökningsradier begagnades, skulle motsvara den ökade driftkostnad, som deraf blefve en följd. De äldsta större jernbanorna hade ringa lutningar. Mari ansåg sig nemligen icke kunna med fördel befara jernbanor med starkare stigningar än 1 : 300 och dåvarande rörelsemateriel kunde i allmänhet icke begagnas, då stigningen var brantare än 1: 100; lutningar deröfver ansågos omöjliga att befara utan särskilda hjelpmedel.
Chefen för Civil-Departcmentet, Stats-Rådet Fåhraus föredrog i underdånighet: - Landshöfdinge-embetets i Jönköpings län underdåniga Memorial af den 10 sistlidne Juli, med öfverlemnande af Magistratens i Jönköping, på begäran af egarnc till de vid eldsvådan den 1 och 2 nästföregångne Mars derstädes afbrända tomter, i underdånighet gjorda ansökning att, Kongl Maj:t måtte i Nåder bereda Jönköpings stad ett byggnadslån till det belopp, som Statens tillgångar medgåfve och Kongl. Majit funne lämpligt, dock under dervid fästadt vilkor, att ifrågavarande understöd endast måtte tilldelas de tomtegare, som åtaga sig att uppföra hus af sten eller annat icke eldfarligt ämne; i sammanhang hvarmed föredrogs en af bemälde Landshöfdingeembete uti underdånigt Memorial af den 6 nästlidne Juli insänd skrifvelse af Magistraten i Jönköping, deruti Magistraten, jemlikt stadens invånares yttrade önskan, i underdånighet anhållit, att då kostnaden för den i anledning af berörde eldsvåda nödig befunna tomtreglering, hvilken ansetts böra omfatta hela staden, enligt det Bih. lill R. St. Prat. 1833 & 1834. 1 Sami. 1 Afd. 29 Haft. 3 18 Kongl. Majus Nådiga Proposition, N:o i 00. af stadens invånare antagna och af Kongl. Maj:t numera, utom hvad f. d. fiistnings-området angick, redan gillade förslag, skulle uppgå till 91,840 R:dr tuko, hvaraf endast 10,000 R:dr ansetts kunna framdeles blifva staden återgäldade, Kongl. Maj:t täcktes till - bestridande af kostnaderne vid denna tomtreglering i Nåder tilldela staden ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af 81,846 R:dr och ett lån å 10,000 R:dr.
Jag har yttrat min mening, derföre att jag trodde den vara riktig; men jag bestrider icke den verkan, som kan följa på Hr Rosenblads Jemnade upplysningar, och ämnar icke begära votering. Hr Landtm, äger således att uppgöra propos., sådansom pluraliteten synes vilja hafva den, utan att jag skall sätta mig deremot. Jag skäll blott förbehålla mig rättigheten att säga nej. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag får till den ädle Frih., hvars förslag är i fråga, äfvensom till det Högh Ståndet och Hr Landtm, hemställa, huruvida det går an, att R. o. Ad. besluter, att i nästa plenum företaga detta ämne till slutligt afgörande. Vi läsa i Riksd.Ordn:s 49 §• s:dra moni.: ”Då saken från Utsk. återkommit, blifve den efter första uppläsandet liggande på bordet. Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flere ledamöters förenade begäran, åter hvila.” Skulle nu R. o. Ad. besluta, att i nästa plenum till slutligt afgörande företaga frågan; kunde dock hända, att dervid flere ledamöter anmälde sig och yrkade, att frågan skulle hvila lill ett tredje plenum, och efter mili tanke kunde Hr Landtm, ej annat än bifalla denna begäran. R. o. Ad:s beslut kunde sålunda blifva oformligt. För öfrigt, oell då Hr Landtm, redan förkunnat oss, attingen öfverläggning i denna fråga uti Talmans-conclaven ägt rum, lärer med Frih. Hamiltons åsigt, att denna fråga bör samtidigt i alla RiksSttn företagas, öfverensstämma, att vi icke i detta afseende lätta något beslut, innan Ur Landtm, kan meddela oss den underrättelse, att alla Talmännen öfverenskommit 0111 en viss dag för frågans föredragning i samtliga Stånden. Hr von Hartmansdorff, August: Såvida jag riktigt fattat Frih.
Genom de flerahanda åtgärder, som under sednare åren vidtagits till uppLtjelpande af vårt lands modernäring — boskapsskötseln har uppmärksamheten allmänneligen rigtats åt denna gren af hushållningen. Sålunda har genom resande undervisare i boskapsskötseln och mejerihandteringen, genom elever från med understöd anordnade mejeriskolor med flera dylika, tillfälle blifvit landtmannen boredt att inhemta och tillämpa de fördelaktigaste sätten för ett tillgodogörande af ladugårdens alster. Men en brist, och denna ganska kännbar, återstår ännu; den att finna lämpliga och kunniga skötare för ladugårdarne, åt hvilka våra landtman numera börja att allt mera egna en prisvärd uppmärksamhet. Öfverallt förspörjes klagan öfver svårigheten att få tjenstehjon för hornboskapens vård, och då i utlandet män villigt träda i tjenst såsom herdar och äfven bestrida såväl utfodringen sorn mjölkningen uti koladugårdarne, samt derföre åtnjuta till och roed fram - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 429 för audra tjenare högre anseende och aflöning, hörer detta hos oss ännu till undantagen, hvilket förhållande måste så mycket menligare inverka på ladugårdsskötsel^ utveckling som vid densamma förekomma jemte mjölkningen flera sysslor, hvilka kräfva större krafter, än som i allmänhet kunna påräknas hos qvinnan, som hittills nästan uteslutande fått ombesörja, jemte mejerihandteringen, äfven allt hvad som tillhör mjölkboskapens utfodring, skötsel och vård. Väl hafva försök tid efter annan blifvit gjorda af åtskilliga bland hushållningssällskapen samt enskilda personer dels att foga anstalt för bildande inom landet af “ladugårdsskötare" och “koryktare", dels att införskrifva sådana från utlandet; men dels hafva dessa sednare varit för dyrlegda för att finna allmännare användning, isynnerhet som en längre tid för dem erfordrats för att blifva förtrogne med härvarande seder och språk, dels hafva dessa försök ej, som sig vederbort, fullföljts och handhafts, hvadan de icke heller ledt till några nämnvärda resultat.
ur min förnedring, till din sida, och jag skall tacka FÖRSTA AKTEN AXEL. Be mig inte, du vet ju huru svag jag är! BERTHA (omfamnar honom). min bön! Se så, se inte så stolt ut nu, utan var mensklig! Så! (Kysser honom). Jo jag ska be dig, be dig tills du uppfyller AXEL (till Willmer). merna äro ena rysliga tyranner? Hör du Gaga, tycker du inte att fruntim WILLMER (plågad). Jo i synnerhet när de äro undergifna! BERTHA. inte sant. Så; på med svarta rocken nu, och kom sedan hem till middan, så ta vi ut tillsammans och äta. Se så, är det vackert väder igen! Du går ju Axel, AXEL. Hur vet du att Roubey tar emot nu? BERTHA. Tror du inte jag har tagit reda på det? AXEL. Ja, men du är ju en intrigante, Bertha! BERTHA (tar fram en svart bonjour ur skåpet). ingenstans. Se här är svarta rocken! Så! Nå det måste man vara, annars kommer man KAMRATERNA AXEL. säga karlen? Ja, men det är förskräckligt. Hvad ska jag BERTHA. Säg att, att, att din hustru nej att du väntar en kristning... Hm! Du kan väl hitta på något på vägen. AXEL. Fy Bertha! BERTHA. Nå säg, att du kan skaffa honom en orden! AXEL. Nej du skrämmer mig, Bertha! BERTHA. sera dig, så du ser presentabel ut. Känner du. hans hustru? Säg hvad du vill då! Kom nu ska jag fri AXEL. Inte alls! BERTHA (borstar hans hår med lugg). lär ha mycket stort inflytande, men hon tycker inte om fruntimmer. Då ska du låta presentera dig för henne. Hon AXEL. Hvad gör du nu med mitt hår? FÖRSTA AKTEN BERTHA. Jag friserar dig så som herrarne nu bruka. AXEL. Ja, men jag vill inte det! BERTHA.
Vid öfverlemnande till Utskottet af ofvanberörde ansökningar, jemte vederbörandes deröfver infordrade yttranden, hafva Fullmäktige, beträffande till en början Bankens embetsoch tjenstemän samt betjente, fästat uppmärksamhet derå, att vid fastställandet sistlidne Riksdag af den för nämnde personal nu gällande, i 35 § af Banko-reglementet intagna stat, enligt hvilken tjenstemännens antal förminskades från 93 till 67 och vaktbetjeningens från 28 till 22, någon lianko-UlsUolUls Memorial S:u it. 5 förhöjning i förut bestämda löneinkomster visserligen blifvit beredd, men att tillökning i Verkets förvaltnings-kostnad på det hela då icke egt rum, samt att förhållandet varit enahanda vid den lönereglering, som skedde under 1840—1841 årens riksdag; hvadan den förhöjda inkomst, som vid de två sednaste regleringarne tillkommit personalen, icke föranledt motsvarande förhöjning i förvaltnings-kostnad, hvilken tvärtom i förevarande afseende blifvit något minskad; och anföra Fullmäktige vidare, att, om de lönevilkor, som vid förra riksdagen bestämdes, voro afpassade efter tjenstemännens billiga anspråk på en inkomst, tillräcklig för tarflig bergning, hvilket Fullmäktige egde skäl att antaga, så fordrade ock billigheten, att, i följd af sedermera inträffade förhållanden, nämnde lönevilkor förbättrades. Den prisstegring, som under de sednast förflutna åren egt rum å lifsförnödenheter, hyror, ved, m. in., kunde i medeltal icke uppskattas lägre än till 33^ procent, och denna omständighet bevisade, enligt Fullmäktiges tanke, ensamt för sig, rättmätigheten af den allmänt uttalade klagan, att nuvarande aflöningsförmåner voro otillräckliga. De flerfaldiga skäl, hvilka vid såväl denna, som föregående riksdagar blifvit utvecklade till stöd för den åsigt, att tjenstemän i allmänhet borde tilldelas en, nödig bergning betryggande, inkomst, ansågo Fullmäktige öfverflödigt att upprepa, hvaremot de ej kunde underlåta att erinra om vissa särskilda förhållanden, som påkallade förbättring i löne-vilkoren för Bankens embetsoch tjenstemän.
Ridd.Sekret. tillkännagaf, att äfven nu ifrågavar. förlag blifvit godkändt af BorgareSt., men ogilladt af BondeSt., samt att underrättelse om PresteShs beslut icke blifvit R. o. Ad. meddelad. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Ehuru jag befarar att delta förslag omöjligen kan vinna framgång, enär det redan är oss bekant, att ett Stånd afslagit detsamma, vill jag likväl icke med tystnad låta detsamma förbigå, i händelse äfven af R. o. Ad. det möjligen skulle blifva afslaget. Detta förslag är, enl. min öfvertygelse, ett af de nyttigaste, som nu äro i fråga. Att förkorta riksdagarne, är af stor vigt. Och jag tror, att ehuru dermed ingenting vinnes, R. o. Ad. dock borde gifva sin opinion tillkänna så, som att R. o. Ad. önskar bifall till detta förslag; hvarom jag vördsamt anhåller. Uppå härefter framställd propos. biet ifrågavar. förslag af R. o. Ad. antaget. 8:de punkten: Förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§ R.F., samt 1 mom. 29 §, 3 mom. 49 § och 73 § Riksd.Ordn., rör:de behandlingen af frågor om ändring i grundlagarne. Undert. Ridd.Sekret. uplyste, att, enl. ankomne prot.utdr., BorgareSt. icke antagit N:o 1, men antagit N:o 2 af de i denna punkt uptagne förslag, hvilka deremot begge blifvit af BondeSt. ogillade, samt ali någon underrättelse, om af PresteSt. i ämnet fattadt beslut, ännu icke erhållits. Dä härefter fl. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla N:o 1 af de i denna punkt uptagne alternativa förslag, besvarades denna propos. med blandade ja och nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han trott sig finna, att nej varit öfvervägande. Gr. Lagerbjelke, Gustaf, begärde votering. Den 25 Januari e. m. 181 Hr Ribbing, Arvid:
Han beflitar sig således icke derom, att under det goda året, då tillfället till daglig förtjenst står öppet och priserne på lifsförnödenheler ii ro låga, bespara något för elt annat svårare år: i stället antingen minskar han qvantiteten af sitt arbete eller använder han illa hvad han förljennr, och den naturliga följden deraf är fattigdom och nöd då missväxt inträffar samt af sådan anledning priserne å lifsmedel höjas. Till stegrandet af denna nöd bidrager ock den omständighet, att arbetet lika med hvarje annan vara, i hänseende till priset derå, beroende på tillgång och behof icke sällan faller i värde, just då andra varor stiga, enär samma orsak, som vållat höjningen i värdet å de sednare, eller minskad tillgång, äfven minskar behofvet och förmågan, att använda arbetet. På en gång blir både tillfället till arbete och ersättningen för hvad som lemnäs mindre, samt arbetaren sålunda i dubbelt afseende beröfvad medlet till bergning. Häruti ligger den största vådan af bosättningar, som tillkomma uteslutande eller hufvudsakligast med beräkning på de medel till bergning, som skola bernias från arbetsbiträde vid andras* jordbruk; och sådana bosättningar inträffa visserligen inom detta län mera ofta än önskligt och nyttigt är. — Sedligheten är i tilltagande och bränvinssupandet aftager. Det anses numera skamligt, alt vara rusig. Vid allmogens gillen finnes visserligen ännu bränvinet såsom en nödvändig artikel, men rict hvarken bjudes eller njules i öfvermått. Den måttlighet som sålunda redan iakltages, förnämligast af de förmögnare bland allmogen samt deras barn och husfolk, skall småningom, genom exemplets verkan, äfven mera allmänt vinna insteg hos de fattigare klasserna och, i förening med den bättre upplysning och bildning, som ett ordnadt folkskoleväsende måste medföra, otvifvelaktig! återlifva hågen för ordning och arbetsamhet, dessa oeftergifliga vilkor för trefnad och välstånd.
Or 37, föi8alde till 679 Il:dr „ 1839 ., 281. .. 4,906 ., .. 1840 .. 87. .. 1,509 „ „ 1841 .. 87. „ 1.486 ., ., 1842 .. 99. ., 1,539 .. beloppet lif denna tionde beror, enligt gällande föreskrifter, pä det medelpris, som vid försäljningen ak kronans ^frads-^klun 6st föregående äret erbällits, derom »k 8tats(lontoret underrättelse bör vederbörande meddelas, oell beräkningen, sker pä det sätt, litt, dä priset leke uppgär tili 16 k:dr per tunna, erlägges 4 proeent ak tillverkningen, däpri8et omvexlar emellan 16 oell 18 k:dr erlägges en proeent, oell da priset stiger till oell ökver 18 Il:dr, utgöres full afrad eller bvar trettioucle tunna ak tillverkningen. I anseen<1e till svarigbeten att bärutinnan kunna beräkna något visst för framtiden, utföre8 bär förslagsvis clet vid 8i8ta 8tatsreglering antagna belopp 1,000: 10:o , innefattande jemväl vletriol oell rödfärg, beräknades vic! sista 8tatsreglering till k:dr 1,000; oeb 8om intraden bärak uncler de 5 ären 1838—1842 obetydligt ökverstigit 8amt ett ar jemväl understigit körrberörde 8umma, upptages bär 1,000. 11:o blefvo vill 86<Zna8te 8tatsreg lering beräknare till 300,000 k:dr, oell bakva utgjort: för är 1838 331,880 k:dr 1839 336,349 „ ,. 1840 340,777 ., .. 1841 324,712 .. .. 1842 327,548 ..
Herr von Zcbultrenbeim, Duvill, Sedan wi i dag, pä Rikssalen hörk Niddexskapets och Adelns tänkesätt pä ett sä utmärkt wärdig t sätt tolkas af Herr Grefwe» och Landt Marskalken uti desi till Hans Kongl. Majit hällne Tal, utocdcr jag mig fä föreslä att detsamma mätte genom intagande i wära Protocollcr blifwa till framtida hugkomsi förwaradt. Ätstilliga hördes häruti instämma. Friherre kkserts, ^rellrlk, önskade att utom intagande i Protokollet af sä wal Herr Landt-Marstalkens Tal till Konungen pä Rikssalen, som ock af dest Tal wid Deputationens afstedsuvpwaktning hos hela det Kongl. Huset , alla desta Tal äfwen mätte särskilt befordras lill trycket. Grefwe vla 6-,1-giunderstödde Friherre kljertsg ' förslag om särskildt tryckning, pä den grund att dä Protoeollerne ej förr än efter någre mänader kunde blifwa tryckte, komme Herr sandtmarstalkens Tal genom denna rrtwäg gansta sent till Allmänhetens kännedom. Friherre ko^endsne, ansäg den skyndsammaste utwägen wara att lemna berörde Tal till Redacteuren afRiködagsTidningen, att deruti införas. Be - Den 2 Maj. 10S8 Bestöts, att besia Lalssulle antingen i RiksdagS-Tidningen etter särkildt tryckas, samt desiutom i detta Prv» tvcoll intagas. Sedan underrättelse erhälliks, att de öfrige Ständens Deputerade ankommit i Secrete-Utskotts-Salen, afgick Herr Grefwen och Landt-Marskalken med Ridderffapcts och Adelns Deputation för att uppwackta Hennes Kongl. Höghet Prinscsian; och under Herr Landt-Marskalkens fränmaro forbes ordet af Herr Grefwe I.«v-n b, uyt. Justerades följande underdåniga skrifvelse till Äo» nungcn.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarJkalken gjord proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, det skulle med pröfningen af det utaf Utskotten föreslagna byggnadsbiträde till Götha Canal anstå, intill dess Utskottens särskildt afgifne Betänkande angående Götha Canal-afbetets fortgång cch befrämjande till afgörande förekommer. De utaf Utskotten föreslagne Lånebitraden till Hjelmare Slussverk 200,000 Riksdaler; till Södertelje Canal 50,000 R.dr, samt till Kyrkooch Gymnasiibyggnader uti Städerne Uddevalla, Calmar och Skara, tillsammans 67,000 Riksdaler, blefvo, uppå särskilte af Hans Excellence Herr Grefven, och LandtMarJkalken framstälte propositioner, af Ridderskapet och Adeln bifallne. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om icke 500,000 Riksdaler kunde, på sätt Utskotten föreslagit, få till Strömrensningar användas. Herr Påhlman, Otto Fredrid Jag underställer Eders Excellence, om icke proposition må göras, alldeles i likhet med ordalagen uti Utskottens ifrågavarande Beiänkande, •eber derå, att 100,000 R:dr årligen, från och med dr 1819, till och med elei år, då nåjta Riksdag in jäller 3 må till Kongl. Maj:ts Kadi - ^•4 &*n 8 Juni i t. m. ga dispnfition, i affeende på ftrömrensningar, under de af U\fkolten uppgifne vilkor öfverlemnäs. Det torde vara nödigt, att icke bestämma någon total summa, utan endast ett visst årligt anslag, emedan, om Riksens Ständer, före nästa Lagtima Riksdag, komma tillsammans, man ej bör lägg» hinder i vägen för deras fria pröfning af förevarande ämne.
I min tanka är det Bergsoch Skogs-handteringen samt Spannmåls-productionen, som i synnerhet gifva Sverige en egentlig handel, och det tyckes derföre hufvudsakligen vara, till stöd för denna, som en jemnt rörlig Discont bör inrättas. Att den bör hafva sin styrelse i Bil. till Banco-tliskottets Bet. IV.o d“3. i 63 Jlufvudstaden allena, vill jag icke bestrida* enär controllerne, åtminstone för närvaran* de, äfvensom sjelfva utassigneringen, redigast och med minsta kostnad, derifrån torde kunna bestridas. Men om denna Discont skall uträtta hvad den bör, så anser jag det vara hufvudsaken, att verkningarne icke stängas inom en viss trakt af Riket, eller en viss handelsrörelse, utan att de utgå i alla de orter, der behofvet af rörelse-fond är förbanden och der hjelpen i synnerhet bor komma hufvudnäringen till godo. Ty likaså rättvist jag anser det vara, alt på de större handelsplatserne, såsom Stockholm och Götheborg, penningar böra vara att tillgå, för att i gynnande conjuncturer kunna i större partier uppköpa och contant betala de nödvändiga import-artiklar, som utländningen har att afyttra, hvarigenom värdet af exportvarorna bättre upprätthålles, än om de, i brist på penningar* skulle till underpris utbytas emot införselsvarorna, likaså nödvändigt anser jag det vara , att penningetillgång finnes äfven för den inländska handeln, så att producenten må kunna, genast vid varans aflemnande* erhålla betalning af köpmannen, och icke tvingas att antingen, just för momentela behofvet af penningar, sälja sin vara till underpris, elier ock, i brist på tillfälle till magazinering, lemna köparen flera måna - 164 Bil. till Banco-Utskotlets Bet■ N.-o 53. ders Credit.