Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På dessa grunder drista vi, i dl ödmjukhet och iitail något förrniitet försök till teologisk bevisning, uttals såsom vår f astn ö f vertygelse, att till&amp;yanclet af &amp; n gu~nmc~~z~c7is7~~~ strc$ ?onien 8jC2 ' er 7 / .z~strzm p&amp; c7et 7; ristlip aktens7ccg~?, u ?. stric ?ci ?zde mot Jesu. nrizcici. Och likviil sker det an i dag öfver nästan hela den lrristiia världen. Blott ett elida ulldantag frkn denna barbariska regel lärer kunna uppvisas, och detta undantag - vi det med stolthet - utgöres af Sverige: sedan år 18 1 1, då vårt nu gällande vigselformulär stadsfiistades, hm S %@ ") Siikert finner detta sin förklariug i österliiiidingens urgmila 13gn iippfnttiiing n.f kviiinnu, Iivilkcii dock icke borde fortplnutas p&amp; vesterliiiidiiigeii Wuda iii i rbra tider. V i älska, t r o, att h o n icke heller hädaiiefter skdl behöfva g ö r a det. Handbokskoiniténs ' föreliggaude förslag till nytt vigselforiniilär skiljer sig i väsentliga delar från så val våra äldsta, protestantiska vigselritiial son1 från det ilii gällande. Griindskiliiadeii torde ligga däri, att äiidriiigsförslaget Betonar ilastan iitesl~itaiide de religiösa k r a f ven, Iivareinot det första protestantiska foriniiläret s&amp; väl soin det af 1811, ställer i bredd ined dein, såsoni lika viktiga för ett sannt aktenskap, det personliga kärleksoch sn~izAö~.igl~etsk~~~; fcet samt pliktförl~ % landet nza k a m e e~izellan.
Stad redan meddelat, äfvensom derpå, att till FångPredikantsBeställningen erfordras en äldre person, som, i anseende till de högst svaga löneförmoner som Pastorstjensten i Waxholm åtfölja, dock icke torde söka desse förenade befattningar, måga bifalla: att, såsom ett undantag af nyss anförde skäl, för innehafvaren afFångPredikantsTjensten i Waxholm en ytterligare tillökning i arfvodet med 100 R:dr B:co anslås, så att berörde arfvode till sammanlagdt 200 R:dr å Stat uppföres. 88 Stats-Utskottets N:o 259. Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o i3a angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Tredje HufvudTitel. (U.-A.) Till följd af dea Utskotlels berörde Betänkande från samll. Respeetive RiksStånden, erhållne återremisser, får Utskottet, med iagttagande af den ordning, i hvilken ämnena i Betänkandet förekomma, öfver de gjorda anmärkningarne vördsamt Utlåtande afgifva. 1:0. I anledning af Utskottets, i enlighet med K. M:ts Nåd. Proposition, gjorde hemställan, att den till KrigsCollesji Stat nu hörande GeneralFältTygmäslarelönen må till den föreslagne nya GeneralitetsStaten få öfvei flyttas, har, hos H. BondeStdndetCasper Wijkman j från Upsala Län, som beslridt hela inrättningen af berörde GeneralitetsStat, yrkat, att GeneralFSltTygmästarelönen mätte, såsom förut, på KrigsCollegii Stat uppföras, samt denna lön, deruti någon tillökning icke skulle vara afbehofvet påkallad, äfvensom hela anslaget för KrigsCollegium, till det belopp, som vid sista Riksdag bestämdes, oafkortadt utgå.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Haglöf. llidderskapet och Adeln den 8 Mars 181$. S. D. ^Upplästes och blef, enligt 33 §. af Riksdags-Ordningen, till Lag-Utskottet remitteradt, Riksens Ständers Justitia - Ombudsmans EmbetsBerättelse af den 37 nästlidne Februari jemte de tillhörande Bilagor. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silfverstolpe'. Utdrag af Protocollet, hållet hos Haglöf. Rid der skåpet och Adeln, den 8 Mars i8i^> S. D. I anledning af Ridderskapels och Adelns förut fattade Beslut, att utse eti Ledamot att besörja Tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll under innevarande Riksdag, uppdrogs detta ärende ät Ståndets Ledamot, Rectorn G. A. Silfverstolpe; och då afsigten med förslaget, att hvart Stånd skulle på sådant sätt verkställa sina Protocolls tryckning, varit den, att till befordran af mindsta möjliga kostnad för Staten, de sålunda utsedde Ledamöter, genom samråd med hvarandra, skulle draga försorg om någon jemnhet i Tryckningsoch Pappers-priser, samt andra om kost - Den 8 Mars. kostnader, har Ridderskapet och Adeln tillika förklarat sin önskan, att de till detta ärende hörande accord, af ofta berörde utsedde Ombud gemensamt, matte alslutas. Derjemte instämde Ridderskapet och Adeln i det af Borgare-Ståndet tillagde beslut, att Tryckningen af Hillänget till Riks-Ståndens Protocoll skulle besörjas af Riksens Ständers Expeditions-Utskott. Om hvilket allt de öfriga respectiva Stånden skulle vänligen underrätta? Ut Supra. Utdrag af Högvördig a P rest-Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 8 Mars t8i$d S.
EmhetsE trått elser. derstädes tillhörig gård, oaktadt bemälta Enka deremot protesterat, till säkerhet för åtskillige skuldposter., hvarföre hennes mag Handlanden Olof Wallqvist häftat till flere sine Borgenärer, utan att han till samma gård då ägt annan rättighet, än den presumtiva, som uppkommit genom Enkan Engströms och hennes aflidne mans, Commissarien Engströms den i Junii 1810 upprättade inbördes Testamente, i kraft hvaraf Wallqvist och hans hustru Lovisa Ulrica Engström, efter Testamentsgifvarens död, skulle äga lösningsrätt till ifrågavarande gård för Tvåtusende Sexhundrade Sextio Sex R:dr 3a sk. Banco, hvaraf hälften borde till Hustru Wallqvists yngre Syster Fredrica Catharina Engström utdelas', hvilket Testamentariska förordnande Coramissarien Engströms Sterbhusdelägare, efter han» död, genom Arfsförening den 7 Februarii 1811 godkänt. Och, som BådstufvuRätten således emot Tagens tydliga föreskrift u<i 7 Cap. RättegångsBalken och 10 Cap. JordaBalken,- behandlat.det* fa Intecknings-måf, sd har jag, efter infordrad EådstufvuRättens förklaring deröfver, den jag ej kunnat godkänna, remitterat denna felaktiga Dom a re-åtgärd till lagligt beifrande af AdvocatEiscalsEmbeiet i Kongl. Götha HofRärt, dit äfven de mig tillhanda komne Handlingar i målet den 11 December nästlidet år blifvit öfversände, utan att någon underrättelse är mig med. delad, huruvida denna Action genom Utslag ani nu blifvit afgjord. Efter det misslyckade försök , som , enligt SfiistUiceOmbuäsm, Embets Berättelser. 325 hvad min förra ÄrsEerattelse utvisar , "blifvit genom Herr Lagmannen F. Boheman Sr 1815 anställd till utrönande af rätta fcirhällandet med den uti Götheborgs och Bohus Län yppade Upp* bördsbrist, anser jag migdestomera förpligtad, att för Riksens Högloft.
För öfrigt och då, på satt E. K. M. i Nåder tillkännagifvit, Rikets år 1818 församlade Ständer underlåtit, att hos E. K. M. i underdånighet anmäla den af Dem då beslutade förändring uti 1812 års Instruction för Riksens Ständers till StatsBancooch Riksgälds-Verkens öfverseende valde Revisorer, hafva Riksens Ständer beslutit, att sådant nu skall blifva iakttaget, likväl forst sedan Riksens Ständer förordna!, huruvida ifrågavarande Instruction, äfven i andra delar, någon förändring bör undergå. Detta få, till svar å E. K. M:ts Nådiga Skrifvelse, Riksens Ständer i underdånighet meddela. Riksens Ständer framhärda etc. Protocolls-Utclrag fran Högloft. Ridderslapet och Adeln, den 2 September 1825. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets, under N:o 170 insände, Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, i anledning af Dess Nådiga Underdåniga Skrifvelser. 441. Bref, angående granskning af Tull-Verkets Räkenskaper m. m. blef samma Förslag, på grund af dervid gjorde anmärkningar, åsyftande att den uti Förslaget förekommande mening, som börjas med orden "och hysa Riksens Ständer den underdåniga förhoppningsamt slutas med orden: medels anskaffande får Statens behof,” hvaruti fråga om Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction å Riksens Ständers beslut i detta ämne blifvit framstäld, men hvilken mening å det ställe, der elen i Stats-Utskottets Betänkande upptages, snarare synes innefatta Utskottets enskilda öfvertygelse, än någon del af det beslut 1 ämnet, StatsUtskottet tillstyrkt, måtte jemkas och förtydligas,' till Expeditions-Utskottet återremitteradt. Uppl. o, godk. hos Ridd. o. Ad. den 1 Sept. 1823.'
Hans fader var en mindre landtbrukare, en odåga som förstörde sig sjelf och som äfven skulle hafva förstört sin familj, om han kunnat. Gossen Richard fick ingen uppfostran, värd detta namn, och sattes 15 år gammal i en Londonaffär. Här arbetade han oafbrutet, ersatte genom egna ansträngningar hvad som förut brustit honom, och detta med sådan framgång att i sitt tretionde år var han både en beläst man och chef för en blomstrande Manche-steraffar. Ingenting är enligt hans biografs framställning märkligare, än att af hans bref se huru snabbt hans karakter utvecklade sig och mognade, från den naturliga och helsosamma egoismen hos den unge mannen, som skulle förtjena sitt bröd, till den ädle medborgarens vidsträckta intressen och höga allmänanda. En kort tid derefter hade han redan sysselsatt sig med ekonomiska problem, hade skrifvit några märkliga politiska broschyrer och företagit resor i afsigt att vidga sina vyer. Icke heller voro frihandelsidéerna nya för honom. År 1834, i ett bref från Schweiz,skref han: “ Folket i detta land är enligt min föreställning det bäst styrda och derför det mest gynnade och lyckliga i verlden. Det är den enda regering, som i sitt land icke hal * någon tullkammare, och tack vare frihandeln gifves det knapt någon gren af fabriksindustri, som icke i en eller annan trakt af landet finner för sig ett tacksamt fält. “ Cob-den hade redan före 1838 formulerat sin öfvertygelse, att individens, nationens och alla nationers intressen äro identiska, att de särskilda intressena äro ett helt som måste stå i öfverensstämmelse med sedlighetens högsta bud. Med denna öfvértygelse var en ekonomisk sanning vunnen, af samma värdighet och lifskraft som en sedlig lag, och i stället att förblifva en ofruktbar lära af förståndet, blef häraf en lefvande kraft, egnad att röra menniskors hjertan och samveten. Han insåg äfven, att ända till dess den borgerliga klassen i Europa kan lära sig att intet land. kan vara fritt förr än folkets intressen äro tryggade genom fritt byte, skall man hafva att välja mellan de rivaliserande ombytena af autokratisk och socialistisk oordning.
För befrämjande af ärendenas gång inom Sekreterare-expeditionen har Kongl. Maj:t föreslagit, att till Öfverståthållare-embetets disposition måtte i staten uppföras ett belopp af 1,000 R:dr. Angående behöfligheten af detta anslag har Öfverståthållare-embetet anfört, att till följd af tillökning i göromålen vid Sekreterarens expedition, den derstädes för närvarande anställde Kanslisten numera icke kunde medhinna att, jemte den honom åliggande diariiföringen, ensam verkställa den renskrift, som vid expeditionen erfordrades, samt att dessutom mängden af löpande göromål, som icke tålde uppskof, gjorde för Sekreteraren omöjligt att åt mera magtpåliggande och vidlyftiga ärenden, som fordrade jemförelsevis mera sorgfällig utarbetning, egna behöflig tid. På grund af hvad sålunda blifvit andraget, hemställer Utskottet, att jemväl denna nådiga framställning måtte vinna Rikets Ständers bifall. ll:o. Äfvenledes är af Kongl. Maj:t föreslaget, att till arfvode åt en tjensteman, som under benämning exekutionslcommissarie eller stadsfogde skulle biträda såsom under-exekutor, måtte anvisas 3,000 R:dr, och dels för ett tjenstebiträde åt bemälde tjensteman måtte anslås ett belopp af 1,000 R:dr.
Resolutionen af den l^October 1800 synes föranleda; likväl och då begreppet om verkligheten af 1644. års Fördrag, hvilket sökanderne sig i underdånighet åberopat, från äldre tider tillbaka blifvit fortplantadt och ytterligare stadgadt derigenom, att allmogen i Särna socken fått tillgodonjuta förmoner framför Rikets öfriga allmoge ; hafva Riksens Ständer funnit lämpligt , att Särna sockneboer varda befriade ifrån den Bevillning, de efter 1813 års Bevillningsförordning skolat erlägga. I sammanhang härmed få Riksens Ständer i underdånighet tillkännagifva, att de Handlingarna i detta mål till sitt Bévillnings-Utskott öfyerlemnat. Riksens Den 5 Maj. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad , trohet och nit Stormägtigste AUernådigste Konung! Eders Kongl, Maj:ts Utdrag af Proiocollet kallet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum den 5 Maj 1815 » derrättadt, att de Irenne öfriga respectiva Stånden till det särskilta Utskottet hänvist frågan om förändringar uti Jude-Reglementet , beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln att till berörde Utskott remittera trenne samma ämne rörande anföranden, af Herr Malmerfelt, Gustaf, Friherre Boye, Ludvig, samt Herr Påhlman, Otto Fredric. Ut supra. S. D. 1 venne Lag-Utskottets den 27 April på bordet lagda Memerialer , det ena af den 11 A pxil - underdånigste, tropligtigsts tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndet* vägnar vägnar Carl Mörner h. t. Landtmarskalk.' J. A. Lindblom På Borgare-Ståndets n. v. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar II. N. Schwan kt. Talman. vägnar Lars Olsson , n, v. Talman. S. D. Sedan Ridderskapet och Adeln blifvit un Ex Protocollo A. G. Silverstolpe.
Vid 1731 års riksdag väckte detta förslag sådant motstånd, att hela kapitlet måste ur den nya lagen uteslutas, och något annat stadgande i ämnet kom ej till stånd förr än genom Kongl. Stadgan angående jagt och djurfång den 13 April 1808, hvars Art. 2 § 3 innehåller, att hvar och en, som jord lagligen eger eller besitter, eger att derstädes jagt idka; dock att landbo eller arrendator ej eger rätt till annan jagt å den jord, han i sådan egenskap nyttjar, derest tillstånd dertill icke blifvit i kontraktet honom förbehållet, än jagt efter rofoch skadedjur. Då emel lertid jagträtt ej mindre än fiskerätt och andra dylika rättigheter enligt sin natur utgör en förmån, som bör vara förenad med jordens besittning, synes det rättast, såsom Kongl. Majit nu ock föreslagit, att, der jord af egare till annan upplåtes, jagträtten i regeln tillhör brukaren, och att det allenast lemnäs egaren öppet att, om han så önskar, genom särskildt vid upplåtelsen fästadt vilkor, förbehålla sig jagträt ten. Med denna grundsats öfverensstämmer den äfven enligt nu gällande stadga boställshavare och kronobemmans åbo tillkommande rätt att jaga å egor, som af dem i sådan egenskap innehafvas. Då 1808 års Jagt-stadga innehåller, att jagträtt äfven tillkommer delegare i socken-allmänning och annan samfälld mark, publika inrättningar å jord, som under dem lyder, och städerna å deras mark, så, ehuru dessa före - Sammans. Stats-, Lagsamt Allm.
Om icke den säkerhet, som lemnäs vid omsättningen, anses fullkomligt god, så beviljas naturligtvis icke någon omsättning. Ar deremot säkerheten god, få finner jag icke några olägenheter kunna uppstå deraf att omsättningen utgör ^:del af kapitalet; ty detta innebär ju alltid en betydlig minskning af det kapital, för hvilken säkerheten först emoltogs, hvaremot det år gifvet, att låntagaren heldre söker lån, der han kan få göra afbetalningarne med endast $:del årligen, hvarigenom det blir honom lättare att godt - Den 27 Maj. 1G5 göra lånet. Jag anhåller således örn bifall till Ridd.direkhns förslag och afslag å Ridd.Utsk:s tillstyrkan. Hr Ribbing, Bengt: Jag är af den sednaste uttryckte meningen. Man må komma ihåg, att ju fördelaktigare lånen äro, ju redbarare låntagare har man att förvänta. Endast på denna grund vill jag för Ridd.cassans väl yrka den sats, som nu blifvit af Gr. Gyldenstolpe framställd. Frih. Boije, Fredr.: Så länge den ställning fortfar, som nu är förhanden, att man har ytterst svårt att få utlåna penningarne inom de cassör, som blifvit Ridd.direkt:n anförtrodda, så tror jag alt man bör göra allt möjligt för att, om jag så får säga, liksom locka låntagare, att inställa sig och begära lån, och då är det visserligen lockande för låntagaren, om han på förhand vet om han får omsätta sitt lån med inbetalning af endast ^ om året, ifall han är ordentlig, hvaremot jag skulle tro, att han svårligen tager lånet, om han skall årligen inbetala ^ deraf. I korthet sagdt, skulle jag tro, att R. o. Ad. möjligen bör lemna åt direktm frihet att handla efter sin bästa öfvertygelse, och jag skulle derföre vilja heldre förena mig med Gr. Gyldenstolpe än med IJtsk. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Under det jag visserligen erkänner att locka låntagare till en cassa, om endast emot cautionsförbindelser, lån kunna få bibehållas i 5 år i st. f. alt i diskonten de endast få behållas 2| är, så är jag ä andra sidan icke så säker att
4 Samt. i Afd. 2 Band. 6 Bä/l 2 fö Stats-Utskotleta Utlåtande, N:o 196. låtne Nådiga Bref af den 4 Juli 1838, enligt hvilket en del af den inom Skånings Härad af nämnde Län belägne Kronoparken Furubacka blifvit upplåten åt Marums, Winköhls och Härlunda angränsande socknar, invånarne derstädes erhållit någon tillökning i egovidd, så hade likväl denna tillökning i sjelfva verket för allmogen medfört mera skada, än vinst. Dels hade nemligen berörde socknars invånare nödgats verkställa en med betydlig kostnad förenad inhägnad kring den Kronan förbehåline areal af samma kronopark, dels hade de numera gått i mistning af den rättighet att för sina kreatur begagna mulbete å kronoparken, hvaraf socknarne tillförene varit i åtnjutande och hvars förlust för den obemedlade allmogen i hög grad försvårade utvägen att af de obetydliga hemmanen bereda sin bergning. På grund häraf har motionären alltså hemställt, att berörde socknars invånare måtte, emot en årlig afgift af 5o Rrdr Bico , berättigas att för sina kreatur erhålla mulbete å hela kronoparken Furubacka. Då, efter hvad motionären inhemtat, värdet af de för Kronans räkning från kronoparken försålde höslåtter aldrig uppgått till högre belopp, än 8 R:dr B:co för året, kunde den ringa uppoffring, Kronan komrae att vidkännas genom kronoparkens upplåtande till betesmark, ingalunda anses jemförlig med den skada, hvilken, i händelse denna förmon blefve förnekad , skulle allmogen i nämnde socknar tillskyndas.
Denne kom och gaf en del ordinationer » Jag hoppas, » sade han till Rikard, » att det icke är något farligt, men i alla händelser måste Ni taga en sjuksköterska, ty er moder behöfver omsorgsfull skötsel. Jag skall telefonera efter en:: 5 sköterska, när jagkommer hem — och själf återkommer jag i afton. » Sedan läkaren gått, föll fru Drake i sömn, och Rikard gick, sedan han tillsagt en af uppasserskorna på hotellet att stanna hos den sjuka, för att göra toalett och få sig litet att äta. gDo? 5- g - TiSisforånf Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. CA ST Charad. Mitt första kan rätt ofta vålla, Att månget skepp får gå i kvaf, Men lättare vi den erhålla På landet dock än uppå haf. Dock, gumman var fattig. En skatt hon dock har, Och uti sitt trångmål beslutsamt hon tar Mitt Jjärde från spiken och går så med lust Till närmsta affärsman att pröfva en dust. Med honom hon gör nu mitt femte, och glad Hon dukar sitt bord men en prunkande rad Af tallrikar nya, och nöjd i sitt sinn ', Hon bjuder sitt grannfolk på gästning ditin. S. Mitt andra är af fager skara, Den som vi älska allra mest, Och ofta se vi henne vara I månget hem en högtidsgäst. • • T V. :: — " (5 J » X. galen kar agri ni gek pön gar delb trol te o god nast til of alb rest rig bov rif sej do nu o da kra böd din sal koks wan halm lo ränat trams stöd rat so Ester S — n. d i e e g i k n n 11 n r r v v ä ä ö 1 5 » 1 3 2 1) Bokstaf, 2) behöfs för att vinna en krona, 3) vill jag ej blifva, 4) vill jag ej dricka, 5) ett slags strid, 6) pronomen, 7) bokstaf. Kalla K. 1) Ett stort djur, 2) sammansatt kvinnonamn, 3) Jju-bärande, 4) en kvinnotitel, 5) frukt i plur., 6) stad i Danmark, 7) en sjukdom, 8) hamnplats i Stockholms skärgård. Maj.
Maj:l i berörde hänseende äskade belopp icke vara tillräckligt, äfvensom Utskottet finnér den af molionärerne begärda summa vara större än att dess beviljande låter förena sig med ett behörigt afseende på statsverkets inskränkta, för andre nödvändiga behof i anspråk tagne tillgångar, hvadan Utskottet, med hänsigt till dessa omständigheter tror alt en medelväg här bör följas och universitetens ifrågavarande behof kunna fyllas med ett årligt anslag af 8,000 R:dr. Då likväl fråga orri nya konstitutioner för universiteten och en i samband dermed stående större eller mindre förändring uti deras organisation, är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och afgörande beroende, anser Utskottet det vara, under sådana förhållanden, mindre lämpligt att föreslå någon bestämd tillökning i akadeinie-adjunkternes lönevilkor, utan föreställer sig att det åsyftade ändamålet vinnes, om Rikets Ständer bifalla ett mot sistnämnde belopp svarande anslag till stipendier åt yngre utmärkta universitetslärare. Utskottet får fördenskull, med åberopande af hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrka Rikets Ständer, Slals-Ulsltollels Utlåtande, ,<>:> 89. 43 att, till stipendier åt utmärkta yngre akademiska lärare, ‘bevilja ett årligt anslag af 8,000 R:dr, att emellan hvardera universiteten i Upsala och Lund lika fördelas.» Af herr Gråd: Emot denna punkt anmälde herr Grdu reservation i så måtto, att han ansåg ett sådant belopp böra lill uppförande i Riksstaten föreslås att akademiadjunkternes löner kunde bestämmas lika för alla eller till 800 R:dr banko för hvar och en, men alt deremot den summa, som blifvit föreslagen att användas till stipendier åt docenterne, borde nedsättas till 1,300 R:dr banko för hvardera universitetet. af Riksdagsfullmäktige Strinnlund från Wester-Norrlands län, Matts Persson från Stockholms län, Carl Ersson från Westerås län, David Andersson från Hallands län. samt Anders Ersson från Stora Kopparbergs län.
Lewenhaupt redan på förhand låtit måla sitt porträtt (af hvilken orsakjdet ej erhöll sin plats bland medbroder p& riddarhusväggen, om Hr Grefven höll sitt jag så ovärderligt, eller rättare utom all beräkning af värde, att det skulle hafva varit en alltför påkostande uppoffring för både Ståndet och Riddarhuscassan att för detta ändamål sälta sig i besittning af detsamma, eller måhända han höll det ej så högt i värde, som Ståndet var fastmer nogräknadt om uppoffringar å Riddarhusets sida, känner jag icke, det hör till det inre af de dagarnes historia, ) och det ännu således helt visst lärer finnas uti familjen, som säkerligen numera icke lärer hesitera, utan, jag är öf~ vertygad derom, tror sig hafva anledning att icke låta finna sig ovillig att utan någon uppoffring för Riddarhuscassan aflåta det åt Ståndets disposition. Jag anhåller att denna min motion mätte blifva remitterad till Ridd.Utsk., öfvertygad att detsamma skall finna min framställning grundad på både anledningar och skäl; och jag underkastar mig i öfrigt Ståndets heslut, dock med mig förbehållen reservationsrättighet mot ett alslag af den af mig framställda begäran om fullkomnandet af Landtmarskalks-porträttsamlingen med Gr. Den 4 Juni. 53 Charles Emil Lewenhaupt porträtt, hvars anskaffande och upphängande bland de öfriga Landtmarskalkars jag anser numera så mycket billigare, som det helt visst later sig göra utan ringaste uppoffring å Riddarhusets sida, som familjen otvifvelaktigt aflåter det gratis; och så mycket nödvändigare att det finnes, som Landtmarskalkens vid 1789 års riksdag porträtt torde, jemte det af Landtmarskalken vid innevar., vara det märkvärdigaste i hela samlingen , då dessa tvänne riksdagar äro vice versa contraparter, men dock i delta fall, nemi. hvad märkvärdigheten angår, förhållandet med dein är så temmeligen lika.