Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med den kan icke en jern vägssträckning, den der utgör ett helt för sig, åstadkommas; men då det tyckes vara satt utom allt tvifvel, att en jernväg, förenande Malmö och Jönköping, komme att gå igenom Lund, och afslåndet emellan Malmö och Lund är sådant, att jernvägsanläggningen deremellan skulle kosta ungefär 700,000 R:dr B:ko, så vore redan derigenom en sådan mindre länk för sig, som jag förut omnämnt, iordningställd; och då den summa af 300.000 R:dr B:ko, som derutöfver beviljas, skall användas för jernvägens vidare sträckning på sätt K. M. kan finna tjenligt, i riktning åt Jönköping, så torde, vid betraktande af beloppet, någon närmare bestämmelse ej vara lämplig i afseende å provisionell slutpunkt. Man har för öfrigt så mycket mindre ansett sig böra fästa uteslutande afseende å anläggningskostnaden emellan Malmö och Lund, som man i RiksStånden under diskussionerna i frågan uttryckt den mening, att K. M. skulle använda en del af de medel, som komme att anslås, till undersökningar i topografiskt och tekniskt hänseende. För jernvägssträckningen emellan Malmö och Jönköping äro visserligen ganska fullständiga undersökningar redan gjorda, för så vidt Skåne beträffar, men icke så i afseende å sträckningen af den bana, hvilken utgående från Jönköping skulle mola den Skånska. Vid sådant förhållande är det ganska lämpligt, att något af den anslagna millionen användes för dessa undersökningars anställande. Att nu ingå i någon afhandling om jernvägars större eller mindre nytta och ändamålsenlighet i vårt land, torde vara aldeles öfverflödigt. Denna fråga har redan blifvit så tillräckligt omordad och från flere sidor skärskådad, att jag nu endast anser mig böra uttrycka min enskilda tillfredsställelse deröfver, att Hr von Hartmansdorff icke nu mera tyckes vilja motsätta sig jernvägars anläggande, utan ingått på det mera praktiska fältet, i det han yttrat sig' öfver beloppet af de medel, hvilka för dessa anläggningars åstadkommande erfordras. Den 1 November f. m. 205 Frih. Klinkowström, Gusjt. Mauritz:
Då denne nemi. fått in en större summa för beställningar, hvilket i vårt land oftast sker i början af hvarje år, så är det med denna summa som han icke allenast skall betala sina förlager ulan jemväl under hela året bestrida omkostnaderne för sitt hushåll; hvilken vinst är det då icke för honom att kunna förvandla en del af dessa penningar i obligationer, hvilka löpa med ränta? I behofvels stund förvandlar han dem åter till penningar, och på detta sätt har han under liden baft en ränteinkomst, som för honom är ganska kärkommen. Jag tror således, att så väl för näringsidkaren, som för landets öfriga innebyggare, är fondsystemet af icke oväsendtlig nytta, derföre alt det underlättar möjligbeten för dem att i behofvels stund erhålla penningar. Hr von Hartmansdorff har vidare talat om osäljbarhelen af Hypotheks-föreningarnes obligationer, sami såsom bevis derpå anfört, att StalsUtsk. föreslagit R. St. att, för bestridande af krigsrustningskostnaderna, bemyndiga Riksg.-kont. att sälja obligationer (ill så stort belopp som erfordras för att anskaffa de nödiga medlen. För min del anser jag denna åtgärd från R. St:s sida särdeles klok, och jag kan lugna den värde talaren med den underrättelsen, att Riksg. kont. redan försålt ett ganska betydligt belopp af dessa obligationer utan någon förlust och att de lill större delen äro af Hypolheks - Den 20 September, f. m. 8ä föreDingarne inlösta. Hvar och en kan emellertid inse, hvilken rubbning det skulle åstadkomma i penninge-förhållanderna, om Riksg.-kont. på en gång skulle upsagt en större summa, oiitan att lemna Hypotheks-föreningarne tid att dertill bereda sig. Åtgärden var således ganska välbetänkt, men bevisar alldeles icke hvad Hr von Hartmansdorff åsyftat. Ytterligare har blifvit sagdt, att man icke anser sådana utgifter nyttiga, som göras för jernvägarne, emedan dessa icke kunna bära sig. Det är visserligen för en hvar tillåtet, alt hysa deDna öfvertygelse om jernvägarnes förmåga att bära sig.
Jag anhåller i anledn. häraf alt fä nämna, del jag har mig bekant, alt disponenten^ af den ena härvar. porslinsfabriken önskade att skillnaden i tull för tallrickar och på annat gods, äfven för tryckt eller måladt porslin, må bibehållas och att de anse sig vara belåtne med 4 sk. 27 på tallrickar, om de deremot få på andra pjeser beräkna 10 sk. Detta gör visserligen något mera omak vid tullbehandlingen, men synes vara billigt med afseende på den större kostnad, som erfordras, till anskaffande af modeller och fasoner på andra kärl, än hvad denna kostnad kan vara å tallrickar. Mycket annat hade visserligen varit att anföra vid det nådiga förslaget, men gillande de deruti uttryckta allmänna grundsatserna, bar jag trott mig böra fästa mig blott vid några hufvudsakliga och för allmänheten vigtiga fall, deri dessa synas ej blifvit af Konungens rådgifvare konseqvent tillämpade så att Konungens ädla afsigt med förslaget således i flera väsendtliga delar icke skulle blifva uppfyld. De artiklar, hvilka sålunda utgjort föremål för mina anmärkmr, äro: Garn, såväl bomulls som ylle. Jern, både tackjern och stångjern. Lifsförnöd enheter fran jordbruket, särdeles smör och talg. Socker. Åtskilliga frukter, såsom Apelsiner, Citroner, Corint.her, Capris, samt slutligen porslin. Nu tillägger jag endast vördsamt den önskan, att H. Bevilln.- Utsk. icke af framställningens vidlyftighet må finna sig förhindradt att upptaga och skärskåda de förslag jag, dels här ofvan, dels i milt förra anförande af d. 22 Januari, haft äran framställa, och de skäl som, lill stöd för desamma, blifvit anförda. Remitterades till Bevilln.Ulsk. Den 5 Februari. 355 Föredrogs och begärdes pä bordet ett frän Ridd.Ulsk. under N:o 7, inkonnnet så lydande: Hörsamt Memorial! Uti ett till H. R. o. Ad:s prot. d. 23 sistl.
Kägrs serskild» Åtgärder krän 8tstens sids, stt bekordrs iubemsk» ullens sksättning ä utrikes ort bskvs ej eller under nuvarande körbällsnden snsetts lämpligs, dä de försök, som bittills blifvit gjerds stt exporters ull, ieke väl l^ekats, körnämligsst sk den anledning, stt de ullpartier, som bärikrän kunns till utländningen sklätss, ännu äro sä rings, jemförelsevis till de stors Kvantiteter sk ilerksldigs slag, som ä ds utländsk» msrknsderne utbjudss, stt ds ej utgörs köremäl kör klll-bandlares uppmärkssmbet, bvilket skven körsnledt dertill, stt speeulsnter ä ull krän krsmmsnds länder ieke snsett mödsn värdt stt inlinns sig ä den 8vensks msrknsden.
1829. 6:ts Sami. 2 B. 1 6:te Häftet. 2 Bancooc/t Lag-V t skottens Utlåtande N.-o y8. tare afsättlighet å Cobolt, än som för denna produet vanligen, under senare åren, kunnat påräknas. Banco-Utskottet, som, för sin del, ej funnit de uti dess Betänkande, N:o 56, anförda skäl för afstyrkandet att i Banken belåna Cobolt, vara genom anmärkningarna hos Höglofl. Ridderskapet ech Acfeln vederlagda, får derjemte vördsamt anmäla, att samma Betänkande, under den norde, mrsta och n/pde Julii, blifvit af de öfriga 3:ne Riks-Stånden bifallet. Antom till Exp.-Utst. den 15 Sept. 1829. Rikets Ständers Bancooch Lag-Utskotts Utlåtande j med anledning af anmärkningar från VällofL. Borgare-Ståndet vid Utskottens Betänkande, N:o jo j rörande förändring i hittills gällande Författningar Bancooch Lag-UIskottets Utlåtande N.o 78- 3 om föryttrande af Bankens Fastighets-panter genom Banco-audion. Förenade Bancooch Lag-Utskottens omförmälde Betänkande, hvaruti Utskotten föreslagit, att, med upphäfvande af de serskilda Författningarna, angående Bancoauctioner å fast egendom, måtte förordnas, ”det Banco-Styrelsen , enär stadgad inbetalning å inlecknad fordran, efter föregående anmaning, uteblifver , eger hos Konungens vederbörande Befallningshafvande söka handräckning till den intecknade Fastighetens utmätning och försäljning m. ni.,” har blifvit från Vällofl.
; Med Slockholm har rörelsen under senare delen af årets seglation bör®tt blifva tämligen liflig. „ - -t' — .-s«■«.««*.. 4Vdniueier Ärrac, xu,„, För Jönköpings Stad har sjön Weltern hittills blott varit en orolig socker, flere Skeppslaster Sill och Sallt; att minuthandeln med Kläden, nne> hvars stormar och af sandbankar uppgrundade inlopp hindra Ång Styckegods icke är nheTvrlli» nd) ntr fl,.— i ii___1 Stadens hufvudnäringar är minuthandel och handtverk. Blott en elV da fabrik finnes, nemligen en Kortfabrik. De stora quantiteter snus tillverkas och afsättas, anses icke såsom fabrikstillverkning, emedan pers0, neine, som drifva denna rörelse, äro blott handlande. Produclion dety är emedlertid högst ansenlig, ty enligt härvarande Tullkammares upps*, hafva icke mindre än 3ii,2i3 skålpund Tobaksblader och Stjelk blifvit * år hit förpassade och till snus förvandlade. De handlande som sysselsätt sig med denna rörelse äro särdeles behållne och förmögne och jag instön1 iner fullkomlig med Tullkammarens yttrande i sin årsberättelse, att blall<! Stadens näringar är Tobaksförmalning till snus den indrägtigaste, så al ingen af nuvarande handlande på stället, utan att den drifva, hittills b®”' liit till någon särdeles förmögenhet. Den faller icke i ögonen såsom got stort, ty man finner hvarken fabrikshus eller fabriksmästare utan t®' baken males helt enkelt på handqvarnar af vanliga drängar och arbetsk3' lar. Att likväl resultaterua utfalla i stort, det ser och fäguar en hvars®? nitälskar för fosterlandets näringar och deras idkares förkofran. Af °' vannämnde 3ii,2i3 stalp.
Hans bitande sarkasmer brännmärka alltsomoftast regeringens vanärande svaghet gent emot Ryssland och rista blodörn på den krönta kurtisan, som upphäft sig till alla ryssars själfhärskarinna. Gentemot henne, Fiekchen, är han oförsonlig, han tröttnar aldrig att nita henne vid skampålen och fördömer med en flammande moralisk indignation hennes lättfärdiga lefverne och ränkfulla politik, som håller honom aflägsen från allt inflytande – därför att hon fruktar honom icke mindre än hon hatar honom! Den romerske riksgrefven har förklarat Rysslands tsarinna krig på lif och död! På den allra sista tiden väljer han likväl sina ord med större försiktighet, och hans fladdrande blickar förråda en oaflåtlig inre spänning. Han vet hvad som tilldragit sig vid det danska hofvet; på alla Holsteins herrgårdar talas det redan öppet om skandalen, men Rantzau kufvar sin moraliska indignation och bibehåller en diplomatisk tystnad. Nyss erfor han, att lille Enevold Brandt kallats till Gottorp af den alltförmående Struensee och där tagits till nåder af majestäterna. Sedan dess har han själf med stigande otålighet väntat på en liknande vänskaplig påstötning, men fast hofvet nu residerar så godt som i hans omedelbara närhet, på Traventhal, väntar han ännu förgäfves. Hvilket bevisar, att vänskap är en chimär, alltför subtil att bygga på när det gäller realiteter! Denna snustorra syllogism, hvars praktiska konsekvenser han för egen del alltid tillämpat, tycks honom nu i teorin så föraktlig, att han med en förnimmelse af moralisk leda och halsbränna lägger pipan ifrån sig, står upp i hela sin imponerande längd och börjar vandra af och an i mörkret, het i hufvudet af förbittring mot människorna – framför allt mot den otacksamme, som nu har makten i sina händer, men icke lägger två strån i kors för att bereda plats åt sin forne beskyddare!
„ 1837 dito 480 dito till Kongl. Lif-Regem. Hussar-Corps. Revisorerne, som på stället besett här förlagde Kongl. Svea ArtilleriRegementes förråder, betydliga materiel och verkstäder, äfvensom Kongl. Krigs-Collegii Stora Utrednings-förråder, anse sig böra vitsorda atL allt befunnits i utmärkt godt skick samt vårdats med synnerlig noggrannhet och ordning. (16) — 122 Extra Anslaget för iståndsättande af Försvars-Verket till Sjös, (enligt 1828—30 årens Riksdags-Beslut.) Debet. B al ance frän föregående äret: Behållning af Anslaget 2,624: 42. 7. Uppbörd: Ersättning af 4:de Hufvud-Titelns anslag för af Extra Stats-Anslaget uppköpt, men till Ordinarie Statens Utgifter sedermera användt Ekvirke 10,190: 10,190: Bal ance till följande året: Credit. Balance frän föregående äret: „ Canoners förfärdigande m. m 3,392:29. ii. 1,027:45. 4. Debet. Bal ance från föregående året: Uppbörd: Af Kongl. Stats-Contoret anordnade . Credit. Utgift: För Canoner och Canonslupsskjul 20,925: 4. 6. „ Fregatten Desirees complettering m.m. 27,714:15. 4. Balance till följande året: Kongl. Förvaltningen af Sjö-Ärenderna. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för begge Revisions-åren med anmärkningar, utvisa: Debet. Balance från föregående året : Behållningar och Fordringar 551,341:— 8. 392,692:23.— Transport 551,341:— 8. 392,692:23. 124 Transport Uppbörd: Stats-Anslag för året å 4:de Hufyud Titeln Ersättning af 9:de Hufvud-Titeln för utbetalt förskott
Transport 8S§ |i8n; sluteligenj efter nödig jemkning och rigtig beräkning, ansedde till ioi§ — Diverse Krigs-Redogörelser af Carlstads Renteri Pält-proviant och Fourage - Magazin för åren 1808 och |ljjo9 “ 13} —- En del af Finska Commissaria. tets Räkningar för Contante Medlen 12§ Kongl. Comitéens till utredande af Finska Arméens Fält • aflöningsfordringar Räkenskaper jemte f. d. sammanslagne Commissariatets Redo» görelser -12—* Örebro, Götheborgs, Jönköpings, Skaraborgs och Elfsborgs Renteri Krigs-förskotts Räkningar — aj —* Malmö, Christianstads, Örebro, Stockholms, Svartsjö, och Upsala Läns Krigsgärds-Räkningar, så val sorn enahanda Redogörelser för Calmar och Nyköpings Uän 1808 och 1809 8 — Hvartill kommer General* Räkning tor Transportkostnader i Carlstads Län “ ~ ~ - i§ — Tillsammans arbete för 239^ Revisions-månader. 3 'dje Ben 9 Mars' 3.-djeAfdelningen har ater fran revisionens början den 15 December agn fått till sin befattning följande: Krigs • Collegii Krigs • Divisioner samt sedermera så benämnde Kongl. KrigsFörvaltningens, eller Comitéen till ■utredande af Krigs.Förvalmingsärendernes Räkenskaper för 1S08, i8®9» 1S10 och 1811. “ — “ 77 mani Norra GeneralKrigs-Commissariatets Redogörelser för nyssnämnde år 40 — **• Finska Arméens General -KrigsComrnissariats diverse Räkenskaper för 1808, 1809 och 1810 $8§ —- samt en del af Vestra Arméens vänstra Flygels äldre General-KrigsCommissariats Räkningar för 1809 4 —• General-Räkningar för Transportkostnader i Stockholms, Linköpings och Kopparbergs Län - 8 —.
Uppå härefter framställd propos. ansåg R. o. Ad. de frågor i detta ämne, som utgöra föremål för omröstning i förstärkt Ut.sk., 9:de punkten, innehållande förslag till voter.propos:r. Gr. Cronhjelm: På de skäl jag i början af discussionen anfört, kan jag för min del icke godkänna någon slags votering mellan 2:ne, mot hvarandra främmande förslag, som hvardera hafva endast 2:ne Stånd för sig; men då, genom Hr Gr. o. Landtm:s förklaring, saken likväl kommit derhän, alt betänk, blifvit föremål för discussion, och jag sålunda förutser att Hr Gr. o. Landtm, icke underlåter att framställa propos. lill antagande af den föreslagna votcr.propos., får jag fästa uppmärk10 H. 64 50C Den 14 Maj e. m. samhcten dervid, att, i rent samband med R. o. Ad:s nyss fattade beslut ang:de åtcrrcmissen, står äfven, att alla dessa voter.- propos:r återremitteras, emedan den 5 § finnes nämnd i dem alla att vara votering underkastad, hvilket dock icke kan ske, då i afseende på densamma redan finnes ett R. Sits beslut. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Till de skäl Gr. Cron hjelm anfört, får jag lägga följande, hvilka jag anhåller, att de förenade Ulsktn mätte taga i öfvervägande. Utsk:n hafva summariskt föreslagit voter.propostr, sorn i min tanka hade bort skiljas åt. Att alla BondeSlts beslut upptagas i en voler.propos. deremot har jag ingenting ali erinra, med undantag hvad angår den 5 §, sorn måste förfalla; men att alla de §§, hvaruti PresleSt. stannat i olika beslut, skulle på samma sätt behandlas, det nödgas jag bestrida af följande skäl.
Ett förslag till RörelseCapitalets förökande, kanske utan att direct anlita Ranken, är af Hans Excellence m. m. Herr Grefve Ruuth i dess Memorial uppgifvet; och jag anser detsamma icke allenast användbart, utan jemväl ganska lyckligt funnet; men jag kan likväl icke, min öfvertygelse likmätigt, undgå att hemställa, om icke en annan utväg att sätta 3^8 Den 17 April. e. m. förökningen i omlopp, än den som dervid blifvit föreslagen, skulle mera uppfylla deri angelägna omsorg, att allmännare, om också i mindre delir, kringsprida den summa, soni lemnades åt allmänna rörelsen; Friherre Boyet Memorial blef, uppå gjord proposition, remitteradt till det nu beslutna Särskildta Utskottet. Herr von Schulzenheim, David: Efter miri öfvertygelse, sammanblandas i discourserna tvänne ganska olika ämnen: Herr Presidenten Grefve Mörner har, till importens och undervigtens förmindskning, tillstyrkt mera sparsamhet samt förbud emot öfverflödsvarOrs införsel och bruk; Hans deremot föreslår medel till Landtculturens befordran, genom temporaira fastighetsoch förlags lån emot 3 procents renta och 3 procents amortissement af capitalet. Jag afser icke, huru tvänne så olika föremål kunde eller borde sammanparas i samma nu projecterade Utskott. Om Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, så väl sorn andra Utskott, med hvilka målet, i anseende lill det föreslagna penninge-understödet, kunde äga gemenskap, finnas för mycket sysselsatte, så må hellre tvänne än ett nytt Utskott formeras, om deraf någon nytta skördas kunde. Vid öfverläggningen om ett nytt Utskotta formerande har en Talare behagat framdraga skäl II. Den 17 April. e. m. 369 skäl och förmenta förmoner af en mer utvidgad penningerörelse. Fe ta syt es löga höra tili ofverläggnings ämnet, om ett särskildt Utskott behöides; men månne vi icke nog sett förderflig'!
Hulda hade ett slags förkänsla af, att Alfhild ickc skulle vinna afsättning, och begagnade alltid den stund de klädde af sig för att säga systern, att hon bestämdt skulle komma att bli en gammal mamsell, hvilket satte den äldre systern i eld och låga. Hulda hade sina egna tankar för sig. Hon skulle icke sitta länge ogift, och hvad hon ville, det ville hon; man skulle bara vänta, tills hon slutat skolan. Modern anade i henne en vilja, som var starkare än hennes egen, och hade en hemlig respekt för henne. Hon hade för afsigt att öfverlemna framtiden åt henne sjelf och var öfvertygad om, att hon skulle reda sig på ett eller annat sätt. Ungefär vid samma tid var det någon, som gick förbi nere på gatan och tittade upp till de upplysta fönstren. Det var Hedvig, som var på väg till Ebba von Tärne. Hon hade bedt henne komma och tillbringa qvällen hos sig. Hedvig gick fort, insvept i sin pels och med hufvan tätt kring ansigtet, medan en jungfru följde henne med tunga steg. Det var med hjertklappning den ensamma unga flickan närmade sig det hem, der hennes beundrade Ebba bodde. På den bonade trappan voro hemväfda mattor lagda, och redan i förstugan mötte henne den luft af värme och hemtrefnad, som gjorde godt, när man kom från snön der ute. I tamburen stod en gammal betjent och tog emot Hedvig. Han var klädd i familjens livré, annars skulle man snarare ha tagit honom för en eller annan gammal onkel i familjen, som hade gått ut för att bjuda gästen välkommen, så vänlig och hjelpsam var hans ton. Han hade icke det minsta af denna dryghet, som oftast utmärker betjenter i förnäma hus, dessa livréklädda herrar, som se ut, som om de alltid ginge och bure på familjens hela stamträd, och med föraktfullt medlidande se ned på alla oadliga gäster och mönstra deras öfverrockar och pelsar. Grefvinnan Tärnes betjent bockade sig artigt för Hedvig, men sade derpå i vänlig ton: »Nu skola vi sätta frökens galoscher här inne i hörnet, så att de inte bli kalla, och så borde fröken behålla sin lilla sjal på sig.
Jag har hört lärare vid olika skolor yttra denna åsigt, och jag tror, att Professor Carlsson haft fullt skäl för sin framställning. Att frågan är af stor vigt, synes deraf, alt Hr von Hartmansdorff och Prof. Carlsson, hvilka eljest äro af olika meningar rör:de läroverken, likväl i denna fråga förenat sig, derförutan PresteSt., som bäst förstår saken, äfven återremitterat Ulsk:s förra Betänk. Ulsk. kunde således haft skäl nog att tillstyrka bifall till motionen, serdeles som för några riksdagar B. St. beviljade ocb till K, M:s disposition stälde ett tredubbelt belopp till undervisningsverken emot hvad K. AI. begärt, och Prof. Carlsson nu endast begärt att 10,000 R:dr skulle i upgifna ändamålet ställas till K. M:s disposition. Ilr Liljehöök, Carl Berth.: Afven med fara att anses såsom den der, hvilken icke önskat bildningens framsteg, vågar jag dock tro, att Utsk. icke saknat skäl för sitt afstyrkande i detta fall, helst förslaget blifvit framstäldt af enskild motionär. Jag är dessutom öfvertygad, att om K. AI. ansett ifrågavar:de anslag vara behöfligt, K. AI. icke underlåtit att derom afgifva Propos:n, och på dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:s Betänk. Alånga ledamöter hördes ropa på propos. Hr Ribbing, Arvid: Såväl de ständiga ropen på propos:n som äfven andra omständigheter, som här blifvit åberopade, göra väl föga troligt, att de, hvilka önska, alt afseende mätte fästas på hvad här blifvit yttradt till förmån för förslaget, skola vinna något gehör; men här finnes en annan omständighet, som goldet kanske ännu mera frugllöst att yrka derpå. Till att tänka på denna omständighet nödgas jag af den siste talarens anförande. Han sade nemi., att när K. AI. i denna fråga icke afgifvit proposm, vare det anledn. alt tro, det saken vore af mindre vigt. Ja! skola vi så sluta till skolfrågornas mera eller mindre vigt, så komma vi till alltför besynnerliga slutsatser.
Majrt, enär nämnde stad vore hufvudstalionen för Kronprinsens Husar-Regemente och, i följd deraf, alltid tillförene tillhandahållit inqvartering åt Regements-Chefen, genom Nådigt Bref den 27 Mars i843 förklarat, att, sedan städerna utom Stockholm, genom Kongl. Inqvarterings-Ordningen den 22 Februari 1841» blifvit befriade från all annan inqvarterings-tunga till de ständiga garnisonerna, än den så kallade servicen, staden Malmö icke egde något i samma Inqvarterings-Ordning grundadt anspråk å befrielse från denna qvarstående skyldighet, hvadan Kongl. Majrt funne Chefen för Kronprinsens Husar-Regemente berättigad att de honom enligt inqvarlerings-Ordningen tillkommande service-medel af staden Malmö uppbära. Efter hvad sålunda förekommit och då i öfrigt något, enligt Utskottens tanka, giltigt skäl för de af Herr Kock vrkade förändringarne i Kongl. Inqvarterings-Ordningen för städerna utom Stockholm icke blifvit anfördt samt Utskotten i allmänhet anse det vara olämpligt, att en så nyligen utfärdad och på Konungens och Rikets Ständers gemensamma beslut grundad författning skulle undergå förändring eller rättelse, innan behofvet deraf blifvit tillförlitligen ådagalagdt, få Utskotten tillstyrka, att motionen i förevarande hänseende icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 4 April i845. Bih. till K St. Be sv. o. Elion.-Utskottens Utlåtande, N.-o 105. Ank. till Exp. Utsk. den 5 April, kf. 6 e. tn. Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att från Saltsjön inkommande och inrikes orter emellan gående fartyg mu i visst fall befrias från erläggandet af båkafgift. Höglofl.