Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan R. o. Ad. äfven härtill lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer, att sammanträda för val af en ledamot i Banko-Utsk:t efter Hr von Geijer, en Suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t efter Frih. Rappe, samt en ledamot i Riddarh.-Utsk:t efter Gr. Taube. 74 Den 5 Maj. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida K. o. Ad., i enlighet med hvad Eiks-Ståndens Hrr Talmän öfverenskommit föreslå, behagade besluta att nästa Lördag d. 12 dennes företaga val af ledamöter i förstärkt Konst. Utsk. Eopades ja. Vidare föreslog Hr Gr. o. Landtm., att vid detta val, i likhet med hvad under föreg:de riksdagar iakttagits, jemte de 14 ordinarie ledmöterna skulle utses 6 suppleanter, så att hvarje vallista komme att upptaga namnen på 20 personer; hvilket jemväl bifölls. Företogs val af 21 ledamöter och 9 suppleanter i förstärkt Stats-Utsk.; och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ordinarie ledamöter: Gr. Piper, Claes Gustaf Fritz, med 317 röster; » 66. » Sparre, Erik, med 180 röster; » 108. » Kuuth, fullm. Frih. Cederström, Carl Ema nuel, med 180 röster; » 20. Frih. Bonde, Carl Jedvard, med 180 röster; » 26. » Leijonhufvud, Axel Gabriel, med 180 röster; » 62. » Mörner, fullm. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, med 179 röster; » 140. » Leuhusen, Frans Oscar, med 180 röster; » 331. » Adlercreutz, Carl Gustaf, med 180 röster; » 401. » Braunerhjelm, Ferdinand, med 180 röster; » 25. Hr Walkendorff, fullm. Frih.
ansökning om afsked med pension. X. B. 79, 117, 134. A. 152- XI. E. 401. — N:o 130. till Rikets Ständer, angående betäckande af de kost - — p — 151 under, som för skatteförenk lingens oell det nya jordeboksverkets fortgång erfordras. IX. E. 448. X. B. 358. A. 364. XI. E. 19. Propositioner oell Skrifvelser, Kongl. Maj:ts nådiga: — N:o 131. till Rikets Ständer, i fråga om eftergift nf den f. d. Lands-kamerérareu i Wermlands län, Kammarrättsrådet Svante Lindberg ådömda skyldighet att ersätta Kronans förlust af arrendenigifter och kronoutskylder rri. m. för boställena N:ris 1 och 2. Elfvetorp i Ölme socken af nämnde län.
Riddarholmskyrkan. angående anslag till dess iständsättande invändigt Ridskola, angående inrättande vid Strömsholm af en 59 Riksakt, om utarbetande af ett fullständigt förslag lill ny Riksarkiv, om användande af kronans egendom N:o 4 å Riddarholmen till 84 » om uppförande af en byggnad till inrvmmnndn af Kongl. Bi bliotheket och — A. 31 Bg. 15 Riksdag, angående förlängning af innevarande » Kongl. Maj:ts svar om förlängning af innevarande 65 e angående bestämmande af da för nästa lagtima .: Register öfo. Bih. t. R. St. Prot. Ridd. o. Adeln. Preste Slåndet. Riksdag s-arkiv et, angående ytterligare anslag till dess komplettering och förökande Riksdagsbeslut Riksdagshandlingar, tryckta, angående arfvode för befattningen med deras mottagning, vårdande och utdelning Riksdag skostnader, angående deras bestridande direkte af Riksgälds-Koutoret. » angående ersättning för Landtmarskalkens och Talmännens Riksdags-Ordning, om antagande af ny, jemte dermed sammanhängande ändringar i Rege rings-Formen » om den ändring i 18 § att Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval » angående ändring i §§ 17, 77 och 78, för att bringa dessa i öfverensstämmelse medstraff lagsförslaget Riksgälds-Kontoret, angående fortfarande understöd för enke och pupillkassan vid » förslag tili de stadganden angående Kontorets skulder och fordringar, som böra införas i reglementet för 1 anledning af återremiss . » förslag till stadganden angående de vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda statsbidrag N:0 HW f-t» 77* iS-g. o X' g Do, 2 N:o 61 A. 227 (A. 11 P. 19 1 Bg. 6 A. 12 P. 19 ! Samling. | Afdelning. | eller 1 Memorial. j Utlåtande, ! Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5 TT tc Cl. 25 79 tö o> cc cT N:0 Sid. Ridd. o. Adeln.
Jag biträder således Frih. af Nordins ^framställning, att R. o. Ad. måtte pröfva, huruvida icke ett Utsk. för upptagande af denna fråga bör organiseras. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag får börja dermed att, för min enskilda del, förklara, det jag i hög grad ogillar alla sårande och förolämpande uttryck, och det jag särdeles på detta rum skall, såvidt i min förmåga står, alltid söka undvika att förtjena förebråelser för några personliga förolämpningar. Jag vill också medgifva, att det finnes uttryck, hvilka lika litet som vissa gerningar kunna försvaras; men för att kunna med full tillförlitlighet bedöma den rätta beskaffenheten af sådana uttryck, anser jag det vara ett oundgängligt vilkor, att desamma icke äro ryckta ur sitt sammanhang och att den påbörjade meningen fått fullständigt uttalas. Hvad det nu ifrågavar. uttrycket särskildt beträffar, kan jag icke förneka, att jag, då det fälldes, verkligen befarade, att Hr Crusenstolpes framställning skulle gifva flera skäliga anledn:r till begagnande af en sådan utväg, som Frih. af Nordin sedermera föreslagit. Men då Hr Gr. o. Landtm, fann för godt vägra talaren att fullända sitt yttrande samt uppropade en annan talare, innan Hr Crusenstolpe slutat sitt anförande och innan han nedstigit från sin bänk, så anser jag mig genom detta Hr Gr. o. Landtm:s 336 Den 3o April f. m. förfarande urståndsatt att kunna pröfva halten och beskaffenheten af det uttryck, Hr Crusenstolpe vid ifrågavar. tillfälle begagnade. Jag instämmer således helt och hållet i den önskan, som Hrr Silfverhjelm, Dalman och Cederschjöld redan framställt, att Hr Gr. o. Landtm, måtte låta de å föredragntslistan för dagen uppförda mål förekomma till öfverläggning. Ilr Gr. o. Landtm, har nyligen för Ståndet tillkännagifvit K. M:s nåd. vilja, att riksdagen skall vara slutad d. 20 nästk. Maj.
ning! Och skulle don ytterligare kunna krönas af Zigenafn lyssnar och går och går något i världen, så må det väl vara af den Mel åla med trolldomstecken terrasse, som inom kort doftar på vårt silfverfat och i mantelvecken, med sin smältande kronärtskocksbotten och fint syrliga sauee bearnaise till och med aflockar fru men fjärran målet han aldrig når. Toras läckergom en liten belåten smackning. Ernst Högman. En half Ayala från vår vän lagcrmästaren » i djupa källarhvalfvet » låter i rätta ögonblicket sin kork festligt smälla. Och, gripna af samma tanke, höja vi på en gång våra glas, och med en spröd ton klinga de tillsammans: Hygieniska råd för skolflickor. Läkarne » Operakällarens skål! &gt; vid några af hufvudstadens högre flickskolor, näm» Underjordens skål! » ligen vid Normalskolan för flickor E. Sederholm, vid Atheneum M. Sondén och vid Södermalms Det glaset tömma vi i botten. högre läroanstalt för flickor F. W. Warfvinge, h a för vinnande af möjligast bästa resultat i afseende å barnens andliga och lekamliga uppfostran förenat sig om ett gemensamt principuttalande rö- rande de grundläggande hufvudpunkterna för det inbördes samarbetet mellan skolan och hemmet. Enligt hrr läkares mening bör noga tillses, att barnen gå tidigt till sängs — kl. 8, senast kl. 10, allt efter deras ålder —; att de ej försumma morhöstkväll skymmer, i skogens snår gonmålet — omväxlande gröt, välling, mjölk eller chokolad (kokt med mjölk) — äfvensom att de en hemlös skara sitt läger slår, till den andra frukosten och middagen få lämplig och närande föda i tillräcklig mängd; att de badas och eld, som blänker, eller tvättas (med tvål) öfver hela kroppen en reflexer stänker gång i hvarje vecka; att de vistas ute en stund efter middagsmålet och först därefter börja läxi svart och knollrigt zigenarhår.
De upplysningar, som den siste talaren meddelat, ang:de inflyttade cofonier af nybyggare, kunna visserligen vara interessanta, men höra icke till saken; ty jag har icke talat om dem, som med någon förmögenhet inflytta från andra orter, utan om sådana, åt hvilka nyhemman i allmänhet upplåtas, och hvilka icke äga annat än sin arbetsförmåga, eller hafva någon annan förmögenhet att börja med, än det understöd, staten ger. De berga sig nätt och jemnt i vanliga år, men vid första missväxt blifva de utfattiga; åtminstone är förhållandet sådant i Wester - Den 7 Juli e. ra. bolten, och det skalle förundra mig, om det vore olika i Jemtland. Dessa nybyggare utgöra för öfrigt onekligen en aktningsvärd class, men detta hindrar icke, att de äro till tyngd för öfriga invånarne; och om deras antal än vidare ökas, vidblifver jag den öfvertygelse!), att de norra provinserna skola ytterligare utarmas. Hvad tillgångarna på g:de liufvudtiteln beträffar, är det alldeles icke någon känd sak, att de äro otillräckliga, ty då bade Regeringen säkerligen icke Underlåtit att begära ytterligare förhöjning; och då Ständerna nu beviljat mer än Styrelsen äskat, synes det icke böra vara särdeles svårt att få tillgång till den ringa summa, som är i fråga, om Styrelsen finner saken vara af sådan vigt, att den företrädesvis förtjenar, att afseende derå lästes. Hr Rosenblad: Jag vill i detta mitt anförande blott vädja till R. o. Ad:s öron, som jag hoppas bättre än Hr v. Törne uppfattat mitt föregående yttrande. Mitt påstående var då, altman isynnerhet borde bereda utvägar till sådana odlingsförelag, som här äro i fråga vid de tillfällen, då en inträffad missväxt föranleder till saknad arbetsförtjenst och brödföda för de fattigare classerna. Hr von Törne: Jag anhåller att ännu en gång få yttra några ord, med anledning af hvad de tvenne sista talarne anfört.
Med afseende å de till stöd för dessa nådiga framställningar åberopade skäl, hafva Rikets Ständer bifallit, att å allmänna Indragningsstaten må uppföras : o) för Fånggevaldigern Olof Wassenii enka, Anna Brita Magnusdotter, dels en årlig pension å 100 R:dr, att från innevarande års början under hennes lifstid utgå, dels ytterligare till hvarje af hennes och Wassenii minderåriga barn eli belopp af 50 R:dr, att likaledes från början al detta år och framgent årligen utbetalas intilldess hvart och ett af barnen uppnått 15 års ålder; börande, i den mån sådant sker, eller i händelse af derförinnan inlräffadt dödsfall, det beräknade understödet upphöra; !t) för Läkaren vid Straffoch Arbetsfängelset å Långholmen, Doktor John Dahl, en årlig pension af 900 R:dr, att utgå från och med månaden näst efter den, då Dahl frän sin berörda läkarebeställning erhåller afsked; c) för Häradshöfdingen i Stranda och Norra Möre häraders domsaga, Lagmannen J, P. Berg, ett belopp af 800 R:dr om året, att, från och med den 1 Maj 1856 och så länge han nämnde domsaga innehafver, till honom utbetalas såsom ersättning för minskade löneinkomster; d) för Redogöraren vid Kronoarbelsbataljonen å Karlsborg, Underlöjtnanten Johan Svanström, en ärlig pension ä 600 R:dr, alt i vanlig ordning utgå, sedan han, efter fyllda 65 år, från sin omförmälda beställning vid nyssnämnda arbetsbataljon erhållit afsked ; e) för Direktören vid fästningsfängelsel i Christianstad, Sven Wanfeldt, en pension å 900 R:dr, att likaledes efter afskedstagande! årligen utbetalas ; samt /) för Vaktmästaren vid Straffoch Arbetsfängelset å Långholmen, Johan Eriksson, en pension å 225 R.dr, alt, sedan han från sin befattning afträdt, jemväl ärligen utgå. 13:o. Sedan, enligt hvad förrberörda Stats-Rådsprotokoll innehåller, Rikets Ständer vid nästlidna riksmöte, uppå E. K.
I afseende S den Båtsmansstyrka, som af Städerna gemensamt framgent bör underhallas, har Kongl. Majit i Dess Nädiga Skrifvelse till Rikets Ständer, den 21 Februarii innevarande ar, täckts förklara: “att någon fråga cj bor uppstå “örn okande af Båtsmanshållet i det hela, hvilket “bor blij-va oforändradt;u och da detta Nädiga förklarande öfverensstärnmer med Rikets Ständers vid 1809 och 181 o årens Riksdag fattade beslut, samt någon anledning till förminskande af det antal Båtsmän, som Städerne, sedan sistnämnde tid, utgjort, icke eller är för handen, då genom en billig fördelning och jemkning, Städerne emellan, af Båtsmanshållet, detsamma icke bör blifva tryckande, tillstyrka Utskotten Rikets Högloflige Ständer att, jemväl för' deras del, besluta, det Rikets Städer, hädanefter såsom hittills, bora, efter skeende ny indelning, tillhopa underhålla Åttahundrade Åttatiosex Båtsmän, hvilket antal hvarken må ökas eller minskas, utan Konungens och Rikets Ständers öfverensstämmande beslut. Beträffande härnäst de grunder, hvilka vid den nya fördelningen, Städerne emellan, af ifrågavarande Åttahundrade Åttatiosex Båtsmän, böra iakttagas, anse Utskotten för sin del, att, då deri Statssamt Oec.-UtsA. Uti.
När derefter fråga uppstod om bestämmande af reseoch traktaments-ersättning åt de Embetsman, hvilka sommaren 1849 skulle åtfölja II. M. Konungen på resan till Norrige, behagade Kongl. Majrt den 6 Juli samma år i nåder förklara: att då 1827 års Rese-reglernente endast vore gällande för resor i tjensteärenden inom Sverige, samt följaktligen vid tillfällen, då embetsoch tjenstemän beordras till resor i andra länder, särskilda bestämmelser, lämpade efter den olika reseoch lefnadskostnaden derstädes, erfordrades, så och enär, efter hvad flera tid efter annan till Stats-Kontoret afgifna räkningar utvisade, kostnaden för hyrandet af rum i Christiania vore så dryg, att den för endast 2 till 3 rum öfverstege eller nära nog fullt motsvarade det i berörde Reglemente för de högre klasserna bestämda traktamente, fann Kongl. Maj:t, i betraktande jemväl deraf, att lefnadskostnaden i öfrigt vore högre i Christiania än i Sveriges städer, de embetsooh tjenstemän, hvilka beordras till Christiania, icke kunna, under närvarande förhållanden, tillförbindas att emot åtnjutande endast af reseoch traktamentspenningar efter rese-reglementet, äfven bekosta sin inqvartering derstädes; hvadan och då ej eller skäligen kunde ifrågasättas, att Norrska Statsverket skulle bestrida denna kostnad, enär Svenska Statsverket ej behöfde vidkännas någon utgift för Norrske embetsmäns inqvartering i Sverige, Kongl. Majrt förordnade, att inqvarteringen i Christiania för de SlatsrådsLedamöler samt andra embetsoch tjenstemän, hvilka då korinne att på nådig befallning dit afresa, skulle särskildt af allmänna medel bestås. 1 enlighet med hvad Rikets Ständer hemställt har Kongl. Majrt genom nådigt Bref af den 17 November 1848 anbefallt Stuteri-Öfverstyrelsen att å Styrelsens räkning i Rikets Ständers Bank insätta sin kassabehållning.
M:t aflåta underd. skrifvelse med begäran om föreskrifters utfärdande för Ofverintendents-embetet att foga anstalt om åtgärders vidtagande i berörda hänseende»; framställde Hr Gr. o. Landtm, jjropos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr von Francken begärde votering. Den 8 Juni. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Stats-Utskrts hemställan i 13 § af Utlåtit N:o 127, röstar Ja: Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bifaller Hr von Franckens i ämnet afgifna reservation.» Voteringen företogs och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 18. Nej — 19. §§ 14-17. Utsk:ts hemställanden biföllos. , § 18. Frih. af Ugglas, Gustaf: Kevisorerne hafva ansett att stuteriernas ändamål skulle i viss grad varn förfeladt, »emedan till beskällare tjenlige hingstar, hvilka från stuterierne afginge, icke såsom beskällare spriddeg.» Hvad revisorerne här ansett som nödigt, har i många år varit praktiseradt. Hingstar säljas till högst billigt pris i afsigt att få dem spridda kring landet. Förr betalades de med 500 rdr, men priset har nu stigit till 750 rdr, men med det fördelaktiga vilkoret att endast i af köpesumman årligen behöfver afbetalas. Ja, jag tror mig till och med veta att hingstar utlemnas till enskilda personer utan betalning och blott mot skyldighet att föda dem under tiden. Under sådant förhållande anser jag den föreslagna skrifvelseri öfverflödig, och får således anhålla om propos. på afslag å denna punkt. Hr Montgommerie-Cederhjelin, Robert Nils Germund: Dä denna punkt föredrogs i Stats-Utsk:t, skedde det så hastigt att jag icke fick tillfälle yttra mig om densamma.
Preste-Ståndet den 10 Borgare-Slåndet den 10 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrijvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af en författning, angående förnyande af Svensk myndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande Stat. (Lag-Utsk. Betänkande N:o 12.) S. A. K. Sedan de, efter ömsesidiga meddelanden emellan Sveriges och Danmarks Regeringar, utarbetade förslag till internationela lagar, enligt hvilka domar och utslag, meddelade inom det ena riket, skulle kunna inom det andra verkställas, blifvit såsom gällande lagar antagna, i Sverige genom nådig Förordning af den 15 Juni 1861 och i Danmark enligt Kungörelse af den 13 Juni samma år; har E. K. Maj:t uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 21 sistlidne Oktober behagat erinra, all, på sätt E. K. Majit i Dess vid sistförflutna riksmöte till Rikets Ständer aflåtna Proposition i detta ämne omförmält, nödigt vore, att i en särskild författning blefve stadgadt, på hvad sätt en svensk myndighets beslut, som, enligt de i Danmark gällande lagar, der förlorat sin exsekutiva kraft, må kunna inför svensk myndighet lörnyas: och då, med hänsyn dertill, att omständigheterna framdeles kunde föranleda stiftandet af internationela lagar jemväl i förhållande till andra Stater än Danmark, hvilka, i fråga om fortvaron af domars exsekutiva kraft, ega dermed likartade institutioner, det synts E. K. Majit gagnelig!, om den författning, hvaraf behofvet nu närmast vore för handen, affattades i så allmänna ordalag, att författningen kunde äfven å dylika möjligen uppkommande förhållanden ega tillämplighet, har E. K.
A,rméens organisation i fredstid liknade. $ess organisation i krigstid, så att arméen då, kan träda i fält utan att omskapas. fia controlleraode autOritet var inrättad,. sorn ägde, tillsyn att en och hvar uppfyllde sin pligt, så i oeconomiskt sorn militäriskt afseende; denne var fländig ej tillfällig , så att han behörigen kan bedöma huruvida de under dess tilisyn stående tioupper tilltaga eller aftaga i disciplin, ordning och öfning. Den 24 Februariu1 74i Dessa äro organisationens tbeoretiska för. dehr Skulle under den practiska utöfningen deraf, brisffälligheter yppa sig, är detta ett alia menskliga inrättningar iner eiler mindre vidhäftande oisdr, som äfven under förändrade omständigheter svårligen torde kunna förekommas. Man säger: i händelse Generalerne tillika vöre RegementsChefer *j, så kunde tnaa antingen tor statsverkets räkning bespara öf‘verst eLieutenants in idningarn", eller och fördela beloppet deraf på dc sämre betalte Compaq nieOffi cerare. Betra’'tom detta inkast först under dess militaisiska synpunct. Två Regementer, förstärkte med seller 3 elassar Bevärings-man^kap, utgöra en så betydande styrka, i synnerhet i ett couperadt land, att »ill deras commenderande erfordras en BrigadGeneral. Två sådana Brigader åter, erfordra, af samma skäl, en DivisionsGeneral.' Detta är hvad vi nu äga. Skulle under fredstid inga andra RegementsChefer finnas än förenämnde Generaler, hvilka, då krig inträffar, måste emottaga Divisionsoch Brigad-befälet, »} Detta bör ej förblandas med de Arméer der Generaler äro Colonela proprietaires af ett Regemente , som ät en slags hederspost, likasom Gardet orh LirReSementet hafva Konungen till Chef; Kronprinsens HusarRegemente, KronPiinsen o. s. v. 744 ’
Jordens fruktbarhet och blomsterskrud skola icke strax försvinna ur verlden; derför sänder Balder Dröpne, fruktbarhetens ring, och Nanna sin blomstermatta tillbaka till öfverjorden. Naturens död under den mörka årstiden och uppvaknande till nytt lif under den ljusa är det sig oupphörligen förnyande förespelet till verldsaltets undergång och förnyelse (jfr Lüning, sid. 66). Forsäte (fn. Forseti) är son till Balder och Nanna. Han är rättvisans gud, och till honom komma alla, som hafva rättstvister, och från honom gå alla förlikta. Hans boning Glitne (fn. Glitnir) hvilar på guldpelare och är täckt med silfver. Der är den bästa domstol bland gudar och människor. Forseti, försittare, rättens föreståndare, domare, af for Glitnir, den glänsande, af glita, glänsa, glittra. Rättvisan skipades på tinget under bar himmel vid den ljusa årstiden och endast medan solen var uppe i den blomstrande naturens sköte. Tingets helighet och rättvisans renhet uttryckas med gudens på guldpelare hvilande och med silfver täckta boning. Balders glans utbreder sig öfver sonen. Om Syn se sid. 35. Odins öfrige söner. Härmod (fn. Hermóðr) är det krigiska sinnets, modets gudom. Han är Odins sändebud och erhåller af honom sköld och brynja, medlen att visa sitt krigaresinne. Han användes till hvarje farlig budskickning, och red derför till Häl för att befria Balder. Han kallas den snabbe och Odins sven. Hermóðr, krigiskt sinne, mod, af herr, här, och móðr, mod. Det tillhör ett fritt och sjelfmedvetet väsende att med mod och djerfhet gå faran till mötes och i hennes betvingande finna sin tillfredsställelse. Denna sida i Odins eller öfver hufvud i åsaverldens mångfald betecknas genom Odins söner Härmod och Ty, modets och djerfhetens personligheter. Deremot svara dessa gudomligheter ej mot något naturfenomen, ehuru Odin och hans söner i allmänhet kunna uppfattas dels fysiskt dels andligt. Ty (fn.
Det hela sknlle siiledes ha en helt privat karakter och lronsortiet aga att sjiilf valja de pensionarer, som sknlle mottagas. Dti einellertid fitskilliga invandningar torde kunna goras mot lampligheten och utforbarheten af ett dylilxt forslag, hvilket dessutolu endast skulle koinrnn en inskrankt krets till godo, glr ett nnnat projelzt ut diirpk, att en eller niigra for saken intresserade personer skulle vara villiga att som 1hi forstrlicka det nodign kapitalet till en dnglig, praktis ' iz och piilitlig person, hvilken pii egen risk sknlla satta foretaget i giing. Det forslag, som dock synes ha storsta sannolikhet for sig att bringa friigan till en for alla parter mer tillfredsstallande losning, synes oss foljande v ' zra. Detsamma innebar att stdla hela foretaget pii en bredare basis, mojligen genorn bildandet af ett bolag, d. v. s. nlrtieteckning till smii belopp. PA sii satt skulle ett tillrgckligt stort kapital uppbringas, hvilket mojliggjorde antingeh uppforandet af en byggning, passande for, andamiilet, eller forhyrandet eller inkbp af ett redan inredt corps de logis, tillhorande niigon storre agendoin. Ordnades foretaget efter denna plan slculle en styrelse bildas, hvilken ofvade Irontroll 6fver det hela. Naturligtvis kan kostnaderna for ett dylikt hem ej narmningsvis uppgifvas i den obestainda form hvari planen annu foreligger, darernot ken angiiende sjiilfva planen iitslrilligt sagas. / .t: d Hemmet bbr hafva ett naturskont, sundt lage, helst niira saltsjon st att goda bad kunna erhlllas.