Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. har tagit så väl detta, som hvad ofvannämnde talare i öfrigt, hvar emot annan, under debatten anfört, i öfvervägande; och hvad först beträffar frågan, ang:de Hr Frih. Raabs förslag, om antagande af särskilda tjenstemän för alt referera och officielt meddela tidnings-redactionerna sammandrag af R. o. Ad:s öfverläggningar; så, ehuru TJtsk. fortfarande hyser den mening, att detta förslag skulle leda till ändamålet af en, om ej skyndsammare, åtminstone sannolikt mera tillförlitlig framställning inför allmänheten af tilldragelserna inom R. o. Ad, än hvad som för närvar, är förhållandet, då tidnings-redactionerna måste förlita sig på referenter, som icke hafva någon officiel egenskap, har TJtsk. likväl icke funnit sina betänkligheter häfna i afseende på svårigheten att anskaffa medel för bestridande af kostnaden för förslagets verkställighet; ty, om än behofvet af notarier eller referenter för erhållande af de önskade sammandragen af discussionerna kunde inskränkas ända till två, så skulle kostnaden derför likväl uppgå till 9 r:dr b:co om dagen eller 270 r:dr b:co i månaden — en utgift, hvartill de öfverskott, som möjligen kunna beredas af Ridd.cassans inkomster och hvilka äro beräknade alt förstärka fonden, så att räntan deraf blifver tillräcklig, jemväl för Riddarhusets underhåll, icke skäligen torde kunna anlitas. Att åter för ändamålet att i mer justerad form offentliggöra yttranden af det jemförelsevis färre antal ledamöter af Ståndet, som deltager i debatterna, ålägga Ståndets alla, icke blott närvar. utan äfven frånvar. medlemmar en, vare sig större eller mindre, capitations-skatt, anser Utsk. för sin del hvar - Ben 18 Ju li. len lämpligt eller billigt, enär R. o. Adis ledamöter, likasom de öfriga Ståndens, i egenskap af skattdragande, förut contribuera ganska betydligt till statscassan för den fullständiga tryckningen af RiksStins protocoll.
Att under sådana förhållanden ingå i svaromål å åtskilliga yttranden, hvilket skulle föranleda en krigsveténskaplig diskussion, vore att taga E. o. Ad:ns tålamod för mycket i anspråk. Jag är långt ifrån att misskänna den omsorg, som blifvit nedlagd på det betänkande, som landtförsvars-komitén utarbetat och som blifvit till oss utdeladt; tvärtom anser jag det vara ett dyrbart och i många afseenden förtjenstfullt verk, som kommer att tjena till god ledning för blifvande representanter, hvilka komma att sysselsätta sig med hithörande frågor; ehuru jag icke i alla delar kan gilla detsamma, utan tror att komitén i åtskilliga fall misstagit sig. Beträffande beväringens öfningar, ber jag att till hvad jag förut sagt få lägga en] anmärkning, som jag tror vara af vigt, nemi. att det är betänkligt att rubba en lag, som ingriper i familje-förhållanden, såsom man velat göra genom förslaget att reorganisera bevärings-manskapet för vapenöfning. Sådana lagar böra icke ändras utan att behofvet det påkallar], och] jag anser denna förändring mindre behöflig. Man har anfört skäl, som skulle tala deremot, att jag icke rätt uppfattat de yttranden jag citerat; men dessa skäl hafva tvärtom bekräftat min utsago. General Lefrén har sagt, att om beväringen finge II å Deli 7 Maj f. ni. 93 20 dagars öfning och sedan inkorpererades med stammen, kunde man med dessa trupper gå mot fienden. Beväringen har nu 15 dagars öfning under hvartdera af 2 år, och således nästan lika lång tid som i det ifrågav:de yttrandet afsågs. Jag tror, att det vore bättre om med stammen förenades, icke, såsom nu är föreslaget, l:sta klassen, utan 3:dje klassen, som redan fyllt 22 år och gjort 2 års öfningar; och vid krigstillfälle, jag talar icke om öfverrumplingar, kunde denna armé få ytterligare några veckors öfning med stammen, hvarigenom mycket kunde vinnas. Jag har blott velat påpeka detta såsom ett sätt att gå tillväga, utan att rubba den bestående lagen, hvilket jag anser vara betänkligt.
Hittills har jag endast hört Herr Effwerste-Lieutnanten Qripenvslär, Herr Generalen Friherre Wreäe och »vilkorligen Herr Grefwe kmvenkjelm wilja bifalla en sädan proposition; men jag har ännu icke hört, att Herr Friherre ku» Solf Eberström, Herr Amiralen ak ?uke, Herr kl-mnsrsrsm och ännu flere af dem, som i dag talat erbudit sig att ätertaga sina diktamina. Hwad desie Herrar yttrat, innebär sä mänga wigkiga saker och sä patriotiska uttryck, att jag sör min bcl, ej skulle utan afsaknad se dem utur protocottet sörswinna. Jag uprepar att desie Hcrrar icke ärertagit sine dictamina och tillägger härtill den sannolika förmodan att de ej eller lära wilja sig dertill begiswa. Fjerde Bander as. Herr Den 4 December. Herr sk puke: förklarade alt han aldrig ärnade återtaga silk i dag asgisne anförande. Herr VVinZZrä yrrrade sig: Ej eller jag mill. Herr Grefwen och Landt-Marskalken. När jag gjorde min sörsta proposition, b!ef jag asbruten i hwad jag widare hade att densamma tillägga: Jag anhällcr derföre alt Hörlost. Ridderffapet och A» deln nu behagade afhöra mig med lystnad. Jag ärnade göra min proposition pä följande säll: Herr Landt - Marskalken ripläste derpå följande: Behagar icke Riddcrskapel och Adeli, med ogillande af den ifragawarande Depularioncn och af Herr Onpsnv^IätsM moria!, taga det Bcstuk, alt, som Hans Maj:k i näder behagat underrätta Ridderffapet och Adeln, alt Hans Majtt med nädigt afseende pä det Hederwärde Bonde, Ståndets ytkrade undcrdäniga önskan ej wille nu yrka pä
» Tatjana såg ej upp, m e n hennes smala pekfinger drogs nervöst öfver det öfversta trappsteget, på hvilket h o n ännu satt kvar. » Har ni ej försökt att få. få arbete. på något sätt. » Herr Birger förstummades hastigt af den mörka blick, s o m blixtrade m o t h o n o m ur Tatjanas svarta ögon. » Har jag icke försökt? Säg, att jag icke försökt! Har jag icke sprungit öfver allt. svarat på annonser. men ingen ville ha mig. ingen. Tror ni icke jag gjort mitt bästa, tror ni icke! » » Jo, j o, jag vet, hur det är att försöka, jag vet nog, att det är ondt o m arbete. » — Herr Birger suckade. » Jaså, ni vet det, ni också! » Det klang så mildt nästan s o m i gråt från Tatjanas läppar. Honhade en så underlig röst, rik på de finaste skiftningar. Det blef tyst där ute å trappan. Herr Birger bröt tystnaden, — » Och direktö- ren för musikkonservatoriet? » frågade han. » Han! » — Tatjanas stämma blef hård o c h kall. » Han sade, att han ej kunde hjälpa mig. Jag hade j u bara varit ett år vid konservatoriet o c h kunde hvarken få understöd eller stipendium. Han rådde mig ... rådde mig att lämna fiolen och bli. något annat, något helt annat. » Tatjana knöt händerna samman o m knäna o c h stirrade envist u p p m o t trappan, som ledde till vinden. I hennes långa ögonfransar glittrade det något vått, m e n hon blinkade tappert o c h det våta föll i form af en enda stor tår ned öfver den smala kinden. » Men hur har ni tänkt er det nu då? » » Jag vet inte. » » Men i natt, hvart skall ni taga vägen i natt? » » Jag vet inte. » Tatjana stirrade fortfarande envist u p p m o t vindstrappan. » Skulle ni inte kunna få k o m m a ner till värdinnan? » » Värdinnan! H o n! » — Det flammade till i de svarta ögonen.
Frågan synes således nu icke böra vara någon annan, hvad angår Statsverkets bidrag, än att detta bör så afpassas, att det blifver möjligt att gifva folkskole-väsendet en sådan riktning och verksamhet, hvarigenom skolans gagnande inflytande göres för den stora allmänheten åskådligt. På denna allmänhet måste det sedan bero att med egna medel tillvägabringa skolans vidare tidsenliga utveckling; och den skall visserligen icke heller undandraga sig en sådan pligt. Efter Utskottets tanke kunna de väsentligaste bristerna i folkskole-väsendets nuvarande organisation möjligen afhjelpas med mindre kostnader, än som motsvaras af hela den nu utgående personliga skydds-afgiften. Denna afgift, som år 1855 utgjorde 327,538 r:dr 27 sk. och sistlidne är 330,594 r:dr 43 sk. 6 r:st. b:ko, samt, till följd af folkmängdens tillvext, är i ständigt stigande, torde icke heller kunna för Statens allmänna behof helt och hållet undvaras, synnerligast vid innevarande statsreglering, då ökade utgifter i de liesta förvaltningsgrenar taga Stats-verkets tillgångar i strängt anlitande. Flera skäl torde emellertid tala för anvisandet företrädesvis på denna afgift af det bidrag, som Stats-verket må till folkskolan bevilja. Men icke vore det, enligt Utskottets tanke, lämpligt att, på sätt med den nu utgående folkskole-afgiften eger rum, i mån af bevillningens belopp inom de särskilda skol-distrikten ställa detta bidrag helt och hållet till vederbörande Skolstyrelsers disposition. En sådan anordning skulle, bland annat, otvifvelaktigt leda derhän, att inom många församlingar jemförelsevis öfverflödiga tillgångar uppkomme under det, inom andra, behofvet icke blefve tillräckligt afhjelpt. Man skulle icke heller pä detta sätt kunna allmänneligen tillvägabringa de förbättringar, som företrädesvis torde vara af hehofvet påkallade. Och om det äfven vore önskvärdt att med Statens bidrag kunna understödja fattiga barns underhåll vid skolan, lärer dock detta vara en angelägenhet, som än mera, än skolans ordnande, i främsta rummet åligger kommunerna.
Drätsel-Com missions-inkomster bestå: i;ö i dessa arrenden; 2:0 Arrende för Stadens fiske; 3:o Mulbetes-penningar; * . 4:o Inkvarterings Tolag, som utgår till vissa procent af inoch utgående varor; 5:o Brandvakts-afgift och Brandredskaps-medel, som utgå genom Taxering på Stadens Husägare; 6:0 Brännvins-destillerings-afgift, som ingår genom bortarrenderande af Stadens deslillerings-rätliglieter; 7;o ett af Stats-verket beviljadt anslag till bidrag vid underhållandet af Stadens broar; 8:0 Husägarnes årliga bidrag till Skol-husets inköp och underhåll; Deremot besörjer oell bekostar Drätsel-Commissionen: 1:0 Alla i och för jorden uppkommande onera och kostnader; 2to Bådhus-byggnadens underhåll; 3:o Underhållandet af Stadens Broar och vägar; 4:o Gästgif*eri-Skjutsningen; Landsh. 5-årsber 'duelse för Blekinge Lein, ! 66 £T:o Brandvaktens aflöning och beklädnad; 6:o Brandredskapens underhåll; och, 7:0 Skolhusets underhåll och, köpesummans successiva betalande. Magistratens Lönihgs-Cassa uppkommer genom följande inkomster 1:0 Ordinarie Tolag», äfvensom Vräkare-Mätare-och Våg-penningar, fastställde å, in» och utgående varor samt Hamn-, Bro och Påljemte Vinterliggningspenningar af Fartygsorn besöka Stadens hamnar y 2:0- afgift för Hö, Halm , Ved och Kohl som till Staden införas; 3:o Tomtören, bestående äfen viss afgift för, hvarje Tomt, beräknad efter reala; innehållet; 4'o Arrende för en i Rönneby befintlig löningsjord; 5:o Stadens andel af Säkören och 6:0 Marknads-stånd>penningar. Dessa» inkomster hafva, från äldre tider tillbaka genom Magistratens försorgvarit; utarrenderade lill Stadens egna Handlande, emot förbindelse å deras sida att ansvara icke blott för den enligt Stadens fastställda
Föredrogs å nyo Expeditions-Utskolfets den eo dennes aflåtne samt den 25 derpå följde på bordet lagde, Memorial, rörande bestämmande af dagen för början af nästkommande Riksdag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar&kalken tillkännagaf, att Hans Excellence jemte Herrar Talmän i sista conferencen ansett den 15 Januari 1823 vara den bäst passande tid för början af nästkommande Riksdag. Herr von Haussvolff, Carl Gustaf Remhold; Jag har vid förra Riksdagarne alltid opponerat t 668 Den 29 Maji. mig när fråga varit att utsätta en tid, för Riksdags början, då det är omöjligt alt komma ifrån Gottland. I detta afseende äro September och Octobsr månader mest lämplige. Vid årets början är det osäkert, om Representanterne från Gottland kunna komma derilrån. Jag är sjelf derpå ett lefvande exempel, att öfverfarten icke alla årstider är möjlig. Jag ärnad® mig till Riksdagen i slutet af December förlidet år, men jag kunde ej komma öfver, förrän Våren inträffade. Hans Exceilence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade: att vid 1815 års Riksdag, som slutades den 9 Augusti samma år, man äfven utsatt den 15 januari 1820 till början af den näst påföljande; att Höstetiden vore till en Riksdags början mindre lämpelig, e medan Riksdagen då troligen kom att räcka inpå det följande året, hvaraf åter hände, att den under en sådan Riksdag beslutade Statsreglering och Allmänna Bevillning ej kunde under loppet af sistnämnde år, utan först året derefter börja att iända till efterrättelse: att, om Riksdagen börjades i medlet af januari, den troligen kunde vara fulländad vid början af Sommaren, samt alla Riksens Ständers financieiia beslut med början af nästföljande år sättas i verkställighet. I anledning hvaraf och då BondeStåndet enligt ankommen underrättelse redan utsatt den 15 Jan I823 till början af nästkommande Riksdag, Hars Exceilence hemställde , om icke Ridderskap®! och Adeln Den zg Maji. 669 behagade äfven för sin del enahanda tid be-i stämma. Bifölls.
Utskottets yttranden med afseende på mom. 2 och 8 uti dess förra förslag lades till handlingarne, och biföllos de öfrige momenten, sådane de i förevarande Utlåtande blifvit till sin lydelse föreslagna, allenast med följande förändringar: l:o att i 3:dje moment ordet "ega" på (5 raden utbyttes till ordet ”må” samt att orden på samma rad ”om långif värne sådant önska” uteslötos; och 2:o att i 6:te momentet infördes orden: "tvåhundra R:dr Riksmynt eller femtio R:dr Silfver specie" i stället för orden ’’fyrahundra R:dr Riksmynt eller etthundra R:dr Sifverspeciehvarjemte Ståndet med ogillande af Utskottets sist förekommande hemställan, i fråga om den sanktion, hvarom underdånig anhållan borde hos Kongl. Maj:t göras, antog det förslag i detta hänseende, som i Herr Rildts vid förevarande Utlåtande fogade reservation finnes framställdt, så lydande: ”Att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla om Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse å de beslut, som af Rikets Ständer varda för ofvannämnda lån meddelade.” S. D. För att vid inträffande förfall för redan valde Ledamöter och Suppleanter deltaga i Förstärkta Stats-Utskottets omröstningar, fann Ståndet för godt utse Prosten S. Lundblad till ytterligare Suppleant i sagde Utskott, hvarom Protokolls-utdrag i vanlig ordning expedieras skulle. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 24, om användande af en del utaf den för Bränvins tillverkning inflytande skatt till kostnaders bestridande, för kontroll och tillsyn å efterlefnaden af författningarna, angående vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning m. m.
»Förlåt», sa jag åt vaktmästaren, »men har det varit någon sorgklädd änka här?» »Hä?» sa karlen. »Eller någon mannsperson bakom en kordong?» Nu såg karlen alldeles vild ut. »Jaså – inte – det!» sa jag och gaf honom en betydelsefull blick. »Nå ja, det finns väl fler af samma sort.» Detta sa jag så långsamt och med ett sådant eftertryck, att det borde ha väckt hans samvete, om han haft något, men antagligen var han utan, ty vid en ny genomgående letning fanns inga galoscher ändå. »Det har alldrig händt förr», sa vaktmästaren. »Jaså – inte det?» sa jag försmädligt. »Nå ja, någon gång ska bli den första. Kära Villy», tillade jag, »ansträng dig inte.» (Villy letade nämligen fortfarande.) »Galoscherna har nog gått och hört efter den där saken, du vet, som jag mistade den där morgonen, du vet.» »Se så, tant Lova, var nu inte » »Har du betalt den där herrn, Gustaf?» frågade jag högdraget. Gustaf hade betalt, och så lämnade vi tamburen. Det rägnade inte, det öste ner. Gustaf vek upp byxorna och såg olycklig ut. Om det finns något på jorden han afskyr riktigt hjärtligt, så är det att bli våt och smutsig om fötterna. »Förbaskade åkare, som alldrig finns, när man vill ha dem», puttrade Villy, som rusat ner till torget för att skaffa en vagn. »Bäst ge sig i väg», sa Gustaf undergifvet. Då såg jag till min fasa, att han hade sina allra tunnaste handskskinnsskor på sig. »Herre Gud, Gustaf», sa jag, »hur kan man klä sig så oförståndigt, när man vet, att man ska mista galoscherna!» »Kära gumman, inte kunde jag veta » »Kära gumman hit och kära gumman dit. Det borde väl inte ha varit så svårt att räkna ut. Det är ju tydligen ett vidt utgrenadt band, vet jag. Nu fattas det bara, att du ska gå och förkyla dig och kanske lägga dig ned och dö från hustru och barn.»
Beträffande sista punkten, sorn rörer syner å rotetorpet); så utvisa Kongl. Brefvet den 3t Julii i685, samt Tjenstgörings-Reglementet för Armeen, i 3 Delen 5 Cap. 45 alt tillsynen öfver soldatelorpen, i af seende på åbyggnadens vidmagthåHande och laga bestånd, åligger Cornpagnie-Chefen, och att han, i följd deraf, eger, när behofvet så kräfver, låta derå hålla syn, som förrättas af en Subaltern-Officer, biträdd af en Under-Officer eller en Mönsterskrifvare, och hvarvid kronobetjent och värderingsman skola vara närvarande. Så väl för iakttagande af den sålunda anbefallde uppmärksamheten å lorphusens vårdande, som för att befrämja en gagnelig tillsyn å soldatens husliga förhållande, anser Utskottet, att dessa syner böra bibehållas; på grund hvaraf och enär härvid gäller samma anmärkning, som, angående visitationerna vid indelta Cavalleriet, blifvit uttalad, eller alt synerne å rotetorpen lagligen icka böra föranleda till någon kostnad för Rotehållarne, såsom icke pligtige att med mat eller skjuts förse dem, som synen förrätta; samt då klagomålen öfver missbruk, som i detta afseende skola ega rum vid Östgötha Allm. Besv.- och Occon.-Ulsk. Betänkande N.o 119. Grenadierer och andre Regementen icke kunna af Utskottet lill pröfning upptagas, utan böra å vederbörlig ort till rättelse anmälas; Utskottet får vördsamt afstyrka Rikets Höglofl. Ständer att bifalla något af hvad i denna punkt blifvit föreslaget.
Bland de starkaste skrik, som hörts emot privatbankerne, har varit, att de proeentat och tagit ända till 20 proc. af den nödlidande allmänheten. Det lärer icke behöfvas mera för att inse huruledes man är förvillad, åtminstone inom ett visst Stånd, om verkliga förhållandet med dessa creditinrättningar. Ingen enda privatbank har nemi. tagit mera än 5 proc., och likväl säger man, att de hafva proeentat och tagit ända till 20 proc. Under sådane förhållanden anser jag bäst vara alt man skjuter upp sitt beslut; och då Utsk:s betänk, är framlagdt i akt och mening att låta tankarne i detta angelägna ämne litet bättre stadga sig, innan man fattar ett beslut, som man måhända Den IG April e. m. 459 sedermera skulle ångra* så tillstyrker jag bifall lill detsamma; men har dock ingenting emot ett sådant tillägg, som det Frih. Palmstjerna omnämnt. Undert. Ridd.secret. anmälde, att från BorgareSt. nu inkommit prot.utdr., utvisande, att nämnde Stånd afslagit 56 och 57 §§ af förevar, utlåt. Frih. Raab, Adam Christian: Då denna § innehåller 2:ne morn., hvaraf det ena torde af många talare anses böra bifallas, men det andra deremot afsiås, så anhåller jag, att hvardera af de båda mom. måtte få särskildt föredragas. I anledn. häraf hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., oih R. o. Ad. bifölle, att mom. a) och b) af 56 § fingo särskildt hvar för sig komma under öfverläggning. Ropades ja och nej, hvarjemte O Hr Akerman anmälde sig samt, då han genast uppropades, yttrade: Då enligt den upplysning, som nyss erhållits, 2 ne
Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskotten hafva blifvit öfverlemnade följande, med hvarannan gemenskap egande 3 6 Statssamt Allm. Eesv.o.Oec.-Utsk.Utl, A:o 2 i. Motioner, angående angelägenheten af en förbättrad Läkarevård på Landet samt behofvét af nya Provincial-Läkare-besiällningars inrättande i flere deler af Riket, nemi.: a) Från Högloft. Ridderskapet och Adeln: i',o Af Herr Grefve Hamilton, Jacob, deruti anmäles, att största delen af Östbo och Westbo Härader inom Jönköpings Län äro så långt från Länets Residence-Stad belagné, att desse Häraders Innevånare icke, utan största svårighet, kunna, i behofvets stund, begagna Lazarettet i Jönköping eller anlita den derstädes boende Provincial - Läkaren, hvadan ock skall hafva inträffat, att många personer ' inom ifrågavarande del af Länet blifvit, af brist på Läkarehjelp, antingen offer fördöden eller för lifstiden obotlige; hemställandes Herr Grefven alltså, att för berörde Ostbo och Westbo Härader, med undantag af de Socknar, som närmast gränsa till Tveta och Mo Härader, ett årligt anslag af Stats-medlen till en Provincial-Läkares aflönande måtte af Rikets Högloft. Ständer varda beviljadt. I sammanhang härmed har bemälte Herr Grefve föreslagit: att förstnämnde tvanne Härader måtte äf Länets Lazarettsfond, i proportion till Stats-samt Allm.Besv. o.Oec.-Utsk.
Utskottet anser sig alltså böra hemställa: 19:0 att Rikets Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att, innan några andra jernvägs-arbeten varda för Statens räkning företagna än de, för hvilka anslag under denna riksdag beviljas, noggranna och fullständiga icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande, undersökningar blifva anställda, mätte till Kongl. Maj:ls Nådiga disposition anvisa ett särskildt anslag af Ellhundrafemtiotusen R:dr Runt för bestridande af de kostnader, som äro förenade med sådana undersökningars anställande i alla nu uppgifna hänseenden, dervid upplysningar böra inhemtas af ej mindre vederbörande einbetsmyndigheler än Hushållnings-sällskaperna inom de län, genom hvilka Statens jernvägar komma att anläggas. Då. genom det af Utskottet nu föreslagna anslag, tillgång erhålles till de ytterligare undersökningar i afseende på förestående jernvägs-anläggningars verkställighet, Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 62. 69 till hvilkas anställande gillig anledning kan förefinnas vid härom i vederbörlig ordning skeende pröfning, anser Utskottet Rikets Ständer icke behöfva all, på sätt Riksdagsfullmäktige» Ni/x Svensson från Jönköpings län i sin härom väckta motion föreslagit, bevilja särskildt anslag för den i samina motion ornförmäfda undersökning angående södra stambanans ledning vester om Laga-ån och Widö stern; hvadan Utskottet hemställer, 20: o alt denna motion icke må föranleda någon åtgärd å Rikets Ständers sida. I sammanhang härmed anser sig Utskottet böra yttra sig öfver den i Herr Htoischens motion, angående den norrut från Stockholm gående stambanans ledning öster om Sigtuna-fjärden och Ekoln, gjorda framställning orri Upsala stads ersättande för de af nämnde stads magistrat och borgerskaps äldste med 4,000 R:drB:ko förskottsvis bestridda kostnader för uppgörandet af förslaget jemte planoch profii-ritiiingarne till den na stambanas anläggning i sådan riktning.
N:o ir , angide medels anvisande till gevärsfabrikationen; N:o 106, i anledn. af Hr Prosten Berlins motion om löneförhöjning åt kronofogdarne och häradsskrifvarne i Lju nits - Dett io Maj e. ra. nils och Herrestads häraders fögderi i Malmöhus län, saint Ingelstads och Jerrestads fögderi uti Christianstads län; N:o 107, i anledn. af Hr af Forsells, C., molion om anslag till bildande af en pensions-fond för landtmäteristaten ; N:o 108, i anledn. af Hr Möllerhjelms, A., motion om förbättring uti krigscasseurens inkomster; N:o 109, i anledn. af väckta motioner om under hållande på Statens bekostnad af vissa delar utaf den sedan 1812 emellan Wermland och Jemtland anlagda nya vag ; N:o 110, i anledn. af väckta motioner om anslag af allmänna medel tili den vid Fridhem stiftade inrättning för sinnessjuka; N:o lii, i anledn. af Anders Anderssons från Skaraborgs län motion, om upphörande af pensiohsrätt för de vid K. Hofstalen anställda personer; JN:o 112, i anledn. af K. M:s nåd. propos., nng:de anslag af allmänna medel till cathedral-skolan i Lund, i stället för dertill anvisade 1047 tunnor klockare-helgonskyIdskorn; N:o ii3, i anledn. af Ilr Prosten Sidners motion, om understöd lill de fattiga i Lappmarken; JV:o t 14 , i anledn. af Hr von Paykulis, C. S., motion om ersättning åt rusthållarne vid K.