Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
O. stående ordet »bokstafligen», hvilket borde hafva qvarstått. 64:de §:n, som innehåller den vigtiga bestämmelsen om huru grundlag skall stiftas och ändras, lemnar icke samma trygghet i detta afseende, som vår nuv:de grundlag. Det är visserligen sannt, att grundlagsändringar icke kunna beslutas vid samma Riksdag, som de föreslås; men om sådant förslag af K. M:t eller enskild motionär väckes i sista timman af den Riksdag, som inträffar näst före nya val till andra kammaren, så kommer ett sådant förslag att vara hvilande endast 5, 6 eller högst 8 månader, innan derom skall beslutas; och detta anser jag vara högst betänkligt och kan ingalunda biträda ett sådant stadgande. Jag skulle kunna göra en mängd mindre anmärkningar mot förslaget, men vill icke dermed upptaga tiden. Jag ville nu endast i korthet anföra de bindande skäl, hvarför jag anser förslaget vara försvagande och genom sina följdpr bidragande att snart eller sent tillintetgöra konungamakten. l:o Då R. o. Ad. såsom Stånd upphör att utgöra en del af representationen, tillintetgöres Konungens rätt, att genom adelsmäns nämnande insätta personer i denna fjerdedel af representationen, hvilket hittills för Konungen varit en stor och vigtig rättighet; 2:o Konungens nu bestående rätt att ändra kommunallagarne, såsom hörande till den ekonomiska lagstiftningen, fråntages honom genom det nya förslaget; 3:o Genom förändringen af 87:de §:n R. F. sättes kyrkomötet såsom en makt öfver såväl Konung sorn Ständer, i fråga om deras rätt att stifta, upphäfva eller förändra kyrkolag, och jag anser det vara högst farligt att på detta sätt införa ett protestantiskt påfvedöme, som sättes öfver eller jemte de hittills såsom högsta gällande håda statsmakterne; 4:o Anser jag konungamakten inskränkt genom förslagets stadgande om, huruvida ett af Konungen framlagdt grundlagsförslag skall förklaras hvilande eller förkastas , hvilket Den 4 December.
Direktionen forsattes i tillfälle att med större säkerhet pröfva förnyade kreditiv-ansökningar samt bedöma kreditiv-tagares förmåga att uppfylla sina förbindelser. livad det förra skälet beträffar, så synes detsamma icke förtjena synnerlig uppmärksamhet, enär vederbörande Diskont-Direktioner, för det fall, att kassa-kreditiv skulle, emot sin egentliga bestämmelse, begagnas såsom slående lån, på grund af föreskriften i 209 §. 7 mom. af Banko-Reglementet, eg a att sådant kreditiv till bela beloppet, eller någon del, till inbetalning inom en månad uppsäga; oell torde för öfrigt emot så väl nämnde, som det anförda sednare skälet om vinnande af ökad lätthet för vederbörande att bedöma krediliv-sökandes förmåga att fullgöra ingångna förbindelser, blott behöfva erinras, att kreditiv-tagare ej är berättigad alt af nytt kreditiv sig begagna förr, än hans förut egande kreditiv blifvit lill fullo liqvideradt. Revisorerne, som således icke kunna godkänna de skäl, hvarpå Fullmäktige grundat sin ofvanomförmälda åtgärd, anse sig derjemte böra anföra, att åtgärden måste verka menligt på allmänna rörelsen då af den afsedda fonden en del, vid hvarje kreditiv-års förfallotid, kommer alt under 16 dagar, på en gång, från rörelsen, undandragas; samt alt under den lid, det sålunda indragna beloppet hvilar i Banken, denne går miste om den ränta, som å samma belopp, derest det till krediliv-årels slut utestod, kunde påräknas. Under sådana förhållanden hafva Revisorerne ansett sig desto heldre böra anmärka Fullmäktiges beslut om kassa-kreditivs inbetalning 15 dagar före förfallotiden, som derigenom, enligt Revisorernes tanka, ändamålet att i möjligaste måtto underlätta kreditivens begagnande, hvilket Fullmäktige, genom 209 §.
(Ekon.-Ulskottels Betänkande N:o 190.) S. A. K. tinder förmälan hurusom, jemlikt Kongl. Brefvet till E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Calmar län den 15 Augusti 1829, den ersättning, hvilken under benämning ”svaga rotars understöd” derlörinnan utgått af mantalspenningar, numera godlgjordes rotedelegarne med lösen för en tunna spanmål mot hvarje riksdaler af mantalspenningarne efter det förlidna årets medelmarkegångspris, samt att anledningen till föreskriften att berörde pris, men ej medelmarkegångspriset för del löpande året, skulle ligga till grund lör beräkningen al' ifrågavarande lösen, vore den, att markegången vid den lid, stadgandet tillkom, icke var bestämd i Oktober månad, då debetssedlarne, å hvilka understödet borde upptagas, till de skaltskjldige utdelades, har, enär ett sådant förhållande numera ej vidare egde runi, sedan efter år 1840 debetssedlarne först i December, eller di markegångssättningen redan skett, de skattskyldiga tillställdes, förslag blifvit väckt alt, dä något hinder således icke vidare mötte för bestämmandet af ifrågavarande understöd efter det löpande årets markegångspris, detta så mvek et heldre måtte härvid tagas lill grund, som dels understödstagare derigenom lättare kunde tillse att dem tillgodoförd ersättning blifvit rigtigt beräknad, dels vederbörande Häradsskrifvare vinna någon lättnad i sina göromål; och som en djlik ålgärd sjuls Rikets Ständer leda (ill 180 Expeditions-Utskottets Förslag lill under d. Skri frelse Dl: o I8!i. enkelhet och reda vid uppbörden, (å Rikets Ständer hos E. K. Maj:t underdånigst anhålla, det E. K. Majit täcktes tillse om icke, med ändring af Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1829, den tili ”svaga rotars understöd” anslagna ersättning hädanefter luinde utgå oell beräknas efter årets i stället för näslförulgångtia års medelmarkegångspris.
RiddarhusSalen PalmSöndagen, till Capellets Enkeoch Pupill-Cassas förmån. XIX. A. 268. XX. P.U. 3. — öfver RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse rörande Riddarhus-Ärenderne. XXVII. B. 324. XXIX. 151. XXX. A. 66. A. 11 o. A. >63. P.U. 215. •— öfver RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse rörande StiftsÄrenderne. XXVII. B. 381. XXXIII. A. 287. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förslag till ny Riddarhusordning. XXIX. B. 236. XXXV. 156. XXXVI. A. 37. A. 104. A. 164. RiddarhusUtskottets Memorial med förslag till underdånig skrifvelse angående en ny Riddarhusordning, samt redaetion af samma Ordning. XL. B. 261. XLI. 1 19. A. 324. XLII. P.U. 77. LIV. 109, 213. — om tiden, inom hvilken Riksdagskostnadsräkning från Riddarhuset bör ingifva?. XL. B. 292. XLI. A. 335. XLII. P.U. 77. om prsemium för Snällskrifning. XLI. B. 251-. A. 337. XLII. P.U. 78. — med förslag till Skrifvelse rörande Capitations-afgiften. XLI. B. 254, ^37. XLVI. A. 293. XLVII. •— om tillstånd för Organisten N. Möller att gifva Concert 1 RiddarhusSalen till förmån för sin dotter. XLII. B. 162. XLIII. A. 74.
Län efter 24 si. för Tunnan til en Summa af 970 Rd. Z2 si. 10 rst., hwaraf likwäl under titul af Adelns och Prästerskapets fribetcr samt andre extra ordinarie afkortningar afdragas88 Rd. 20 st rst. och flötos det ärets räkningar för alla Kyrkorna med en ssuld af 272 Rd? Z7 si 1 rst. Götheborgs och Bobus Län ägde är iM5, pä en rymd a. 42 quadrat mil mycket beraag. tig och ffogwäxt mark, et antal af 119,814 innewänare, eller 2 46 personer pä quadrat milen. Näst Malmöhus Län finnes ingen Provinee i proportion af Areal innebället sä befolkad, men skilnaden i bägge dcsie Län pä jordmän vch jordytans beskaffenhet är för märkelig. at iu balaneen blir helt och bällit til Bohus Läns förmän. I Malmö Län äro Hemmanen stora, Landet stätt, jordmänen ypperlig. I Bohus Län deremot äro Hemmannen i allmänhet smä, inägorne bestä af strödda lappar med klippor och berg emellan: Flere Hemman wid hafsstranden hafwa snart sagt rugen Jord, utan Jnwänarne stola med Fiske Dcn ii Augusti. M5 Fiste och Segling staffa sig et dyrköpt, et ofta med lifsfara förwärfwadt bröd. Ds mäste lefwa som siskar, och föda sig fom sistmäsar. De senare ärets aftagande och sista ärelS aldeles ule^ blifna Sillfiske har drägt en stor del af veste Inwänare til tiggare - stafwcn; förra och innewarande ärs krig har fullbordat detta onda genom de ohyggeligaste anstalter med Landtwär, net och dest beklädning, genom de tätaste Durchmarcher och Krono - stjutsningar, til den grad tryckande, at mängen för at skjutsa Kronans persedlar 2; ä 2^ mil, wid heiukvmstm tilrygga lagdt öfwer 20 mil.
Då likväl, vid tillämpning af denna beräknings-grund för Riks-Markegången, de Civile Löntagarne, i anseende till det antagna priset af 4§ R:dr per Tunna å deras Spannemål, vid en allt lägre fallande Markegång, få vidkännas en derefter minskad betalning för LöningsSpannemålen och, i händelse priset folie ända till 4 g U;dr, skulle komma att helt och hållet Underdåniga Skrifvelserl 701 sakna ali förmån af den, med afseende på behofvet, vid 1815 års Riksdag, dem, medelst Spannemåls uppförande under Lönerne, tillagde Lönförbättring ; hvaremot åter M.ilitaire Staterne, uti det för dem å Spannemålen satte minimi-pris af 6 R:dr per Tunna, ega en försäkran att icke till mindre, än detta belopp, blifva för Löningssäden godtgjorde; Så hafva, med öfvertygelse för öfrigt om angelägenheten deraf, att Civile Statens Penninge-Löntagare ock må varda försäkrade, att få åtnjuta en för deras utkomst nödig aflöning, Riksens Ständer funnit för godt, att fastställa ett minimum af 6 R:dr per Tunna Lönings-Spannemål för Civile Statens Embetsoch Tjenstemän, så att de, i händelse RiksMarkegångs-prisef, efter nu föreslagne beräknings-grund, faller derunder, icke dess mindre må utbekomma Spannemålens värde till sådant belopp, eller skilnaden emellan 6 Rtdr och 4- R:dr å nu uppförde Tunnetal under hvarje Lön; Och kommer, vid Stats-regleringen, det i följd häraf erforderliga anslaget af skillnaden emellan det pris, hvartill Stats-Werkets Spannemåls-inkomst blifver förslagsvis beräknad, och det projecterade minimi-priset af 6 R:dr, att, å RiksStaten, för Civile Penninge-Löntagare uppföras. Hvad Riksens Ständer sålunda beslutit, få. hos E. K. M. Riksens Ständer härigenom i underdånighet tillkännagifva; och Riksens Ständer framhärda etc - 702 Underdåniga Skrifvelserl N:o 241.
Nar artikelförfattaren nämner, kristendomens, så vill det i början till en nästan öfvernaturlig förutsagelseförmåga för att kunna veta, att han dermed menar: den majoritetsopinion i lagstiftning och härtilldags gällande norska samhällsvanor, som t. ex. motarbetat införandet af samskolor för medelklassens barn; kallat osedlig och kärlekslös åsigten om hustruns sjelti skrifna ratt att behålla sin egendom; afvisat från allmän och enskild uppfostran hvarje tillnarmelsevis hel kännedom ' af naturen; utdömt - till qvinlighetens förmenta skydd - ett blygsamt lagförslag om barnfaders skyldighet att försörja moder och barn under närmaste tiden efter nedkomsten, ja funnit förebilder h,os djuren för, att modern är sjelf härtill den närmaste och den ratta, och att således de hannar, hvilka träget skaffa hona och afkornma födan under nämnda tid, äro djurverldens förebilder för ett okristligt sinnelag; m. m. Kort sagdt: samma köns5skiidning, hvars ende målsman hos oss för tillfallet ar August Strindberg. Men sedan man snart uttryckligen fått veta, att det ar en hop sådant, son1 författaren menar med ukristendomen~; d5 frestas man - ty varr -, i fall man ar en smula häftig af sig, att icke blott förkasta hans klena slutledningar utan afven hans starka premisser, läran om mensklighetens väsentliga indelning i man och qvinna. Man upptager kanske i stallet John Stuart Mills rent abstrakta premisser, hans i vår jordiska verklighet mycket svagt grundade utghgspunkt, on~enniskam, men p5 hvilken grund den ädle mannen emellertid lyckats skrifva en utomordentligt god och innehållsrik bok. Nar författaren i början af sitt arbete nämner wvolutionismen&gt;, s i anar svårligen en nutidsmenniska, att han icke känner en bokstaf af denna lära utan blott menar allas deras uppfattning numera af verlden och af liket som i något fall skiljer sig från hans. Men nar hon framdeles igenkänner, vid hvarje nytt argumenteringsförsök, samma hiinvisande till denna samma primitiva standpunkt, så tanker hon sannolikt: Denne författare borde hafva uppskjutit tillsvidare allt skriftställeri rörande förhållandet mellan äldre och nyare filosofiska verldsiskådningar.
Kommitterade dock sökt afhjelpa genom borttagande af den godtyckliga och just i följd af sin fixa beskaffenhet icke öfverallt lika verkande bestämmelsen, alt ett mantal jord skall under alla förhållanden motsvara ett och samma bevillningsbelopp. I dess ställe hafva de Kommitterade föreslagit stadganden i den syftning, att inom hvarje särskild kommun ett mantal jord kommer att i kommunalbidrag erlägga lika mycket som en person, hvilken i bevillning efter 2:dra Artikeln erlägger så stort belopp, som motsvarar den faslighetsbevillning, hvilken inom den kommuhen i medellat utgår af ett mantal jord. Huruvida härigenom det förra förhållandet i afseende på bidragsskyldighet och röstvärde emellan innehafvarne af den i mantal satta jorden och kommunens öfriga medlemmar blifvit i allmänhet rubbadt, beror på huru högt eller lågt man kan sätta ett mantals taxeringsvärde öfver hufvud. Kunde man antaga ett mantals taxeringsvärde i medeltal utgöra 32,000 R:dr R:mt, så skulle förhållandet blifva alldeles detsamma, som för närvarande eger rum, åtminstone så länge bevillning af fast egendom utgår med en per mille. Men då mantalets taxeringsvärde under nuvarande förhållanden sannolikt ej kan sättas så högt, sä följer häraf ock att de Kommitterades förslag för den mantalsalta jordens innehafvare medförer en ej obetydlig nedsättning af deras förra, såväl skattskyldighet, som röstvärde. Skulle detta förhållande anses böra föranleda till någon jemnkning, sä torde dock, enligt Rikets Ständers tanka, icke vara skäl att derföre rubba hvad de Kommitterade föreslagit, ulan bör den rättelse, som tilläfventyrs kan finnas nödig, lämpligast sökas genom någon ändring af Bevillnings-förordningen och särdeles dess föreskrifter om fast egendoms uppskattning. Det får icke heller lemnäs oanmärkt, att den af de Kommitterade sålunda föreslagna grund för kommunalutskylders fördelning icke är ämnad att ovilkorligen lända till efterrättelse i alla förekommande fall, ulan endast i allmänhet, d. v. s. då icke Lag eller Förordning uttryckligen stadgar en annan grund, eller ock en sådan särskild grund af kommunen sjelf bestämmes.
Svar till » 21 år », man, Riseberga, Fjugesta. (346) Gumaelii Annonsbyrå, Göteborg. Skåre p. r. G. 3370) N FRISK, snäll, villig och pålitlig flickae som är kunnig i sömnad, får plats 1 T GODT HEM. Som familjmedl. hos trefl. LÄRARINNA, okt. i läkarhem att sköta tvänne barn, 2V2 vänl. fam. el. ens. person önskar bild., med gladt och jämnt lynne, kunnig att unoch 1 år gamla, om fotografi samt rekomstadg. flicka, bitr. i husl. sysslor o. vara dervisa i vanliga skolämnen, språk och mumendationer sändas till » I. G. », p. r. Kopsällsk. Underv. o. vårda 1 å 2 mind. barn. (363) sik, erhåller plats i enkelt hem att underparberg. Helst nära stad el. lifl. pl. Små lönepr. el. visa barn om 7 — 12 år. Sökande, som är fritt vivre. Svar » Godt hem », Iduns Exp. villig att deltaga i tillsyn öfver barnen, äger (314) företräde. Betyg, fotografi samt löneanspråk insändas snarast till S. Gumslii AnnonsEN 19ARIG, byrå, Stockholm, i bref märkt » A. N. ». bildad flicka, önskar att till hösten, mot (G. 87058) fritt vivre eller att betala något litet, kom1 ' PIÄFSSÖKANDE. ma i ett godt hem på landet i södra eller mellersta Sverige, för att deltaga i husliga LÄRARINNA, ~ EB33ffiBBgg. göromål samt handarbeten. Svar till » Anundervisningsvan i vanl. läroämnen, språk nita », Luleå p. r. (319) och musik, får plats vid Bonnorp, adress PLATS Stiernorp. (S. T. A. 63180) såsom Husföreståndarinna eller såsom HusOBSERVERA! hållerska önskas till hösten af därtill fullt kompetent flicka. Prima betyg kunna föreI bättre hem önskas till hösten plats af VÄRDINNEPLATS.
Majit att för närvarande gå den af Rikets Ständer framställda önskan til! mötes, endast så lill vida, sorn densamma afsåge vidtagandet af åtgärder för bildandet af lärarinnor, helst behofvet af en fullständig läroanstalt för detta ändamål länge låtit sig förnimmas och. varit öfverklagadt. De olika slag af bildningsanstalter, som i sådant hänseende syntes med ledning af främmande länders föredöme och erfarenhet kunna ifrågakomma alt här inrättas, vore antingen ett så kalladt Seminarium, der undervisning meddelas i de för en lärarinna nödvändiga kunskapsarter, utan att lärjungarne i öfrigt äro vid skolan fästade eller ett Institut för lärarinnor, så ordnadt, att åtminstone ett visst antal lärjungar vid anstalten åtnjuta bostad och föda, samt att undervisning der meddelas ej blott i bokliga kunskaper, utan ock i musik, teckning, målning och finare handarbeten, hvarjemte de äldre lärjungarne genom deltagande i de yngres undervisning förberedas lill sitt blifvande kall såsom lärarinnor; kunnande, i hvilketdera fallet som helst, med fördel en modell-skola för barn med inrättningen sättas i förbindelse. Efter att vidare hafva anfört de omständigheter, som hufvudsakligen syntes tala för eller emot inrättandet i vål t land af Seminarier; har Departements-chefen, på grund af hvad dervid förekommit, yttrat, att man i allmänhet och der omständigheterna sådant medgåfve, borde föredraga inrättandet för lärarinnor af sådana bildningsanstalter, der lärjungarne jemväl kunde erhålla husrum och kost, der det således vore möjligt att ordna deras undervisning på det mest ändamålsenliga sätt, och der föreståndaren kunde, under ett ständigt umgänge med eleverna, icke blott med noggrannhet följa deras framsteg, utan ock bedöma deras fallenhet för det kall, hvartill de skola bildas, äfvensom slutligen deras skicklighet i dess utöfning. 1 afseende å den allmänna planen för ifrågavarande anstalter och dermed förenade kostnader, har Departements-chefen meddelat, att, ehvad Rikets Ständer skulle bevilja anslag för ett Institut, med åtminstone lill en del, på stället boende elever, eller för ett Seminarium, i första rummet fordrades, inköpandet af härtill lämpligt hus.
Underrätta nätmast stationerade t)yktelioch Tull-Betjente* Samt tinder tiden tej blott' Jemna SKeppareu ali möjlig handräckning för bergning af besättning» fartyg och gods* Utan ock ttled uppmärksamhet tillse ofch bevaka, att gods ej Varder Undanshilladt teller förbrytelser emot Tullfötfattningarttä tega lutti; «• • 29 .1 Kongl. Majrt törväntar af inbyggältlö Vid Rikets kuster, att de ej blott med beredvillighet meddela sjöskadade deh hjelp* som delas belägenhet kläfver oell meliniskokärleken bjuder, Utan ock* emot åtnjutande ersättning för kostnad och möda * skyndsammast och, der så ske katt, med ridande bud, derom underrätta dett till Strandningsrstället närmast boende Dyke* rfTulleller Krono-Betjent; hörande Fjerdingsman, så snart lian om olycksbarn delsen erhåller kunskap, ofördröjligen der* om inberätta till Länsman eller Krono* fogden i districtet. Bihl till RSt-Prot. 1828—1830, Häftet i} t, 34 Exp.-TJtsk. Förslag' till luid. Skrif v. N.-o 3o2. 3o §. TallLots-och Fyrbåks-Betjente må ej tagas i Dykeri-Bolagets tjenst eller nied bergning af strandadt skepp och gods sig befatta, utomiden enda händelse, du all annan hjelp antingen för ögonblicket saknas, eller icke, utan synbar våda, kan afvaktas till dess densamma hinner ankomma. Räddning af menniskolif blifver deremot alltid ett heligt åliggande för de vid olyckstillfället först tillstädes kommande personer; viljande Kongl. Maj:t med serdeles nåd oell anpassad belöning anse hvarje sådan med beslutsamhet och framgång utförd ädel handling. 3. §.
För 2: ne kvinliga elever vid Norrvikens trddgdrdsskola har Fredrika-Bremer-Forbundet beslutat erlagga den faststalda kursafgifteib med 75 kr. för hvarje elev. F r i n Föreningen för Viilgörenhetens Ordnande har till Fredrika-Bremr-Förbundet ingAtt en hemstiillan om samarbete i vissa falk med förbundet, och har Fredrika-Bremer-Förbundets styrelse beslutat. att antagaldet gjorda förslaget. Fredrika-Bremer-F6rbzmdets Drdgtreforrnföre~zings styrelse besttlr efter nu skedda val af följande ordinarie medlemmar: Fruarna. K. Bohman, C. Boklund, A. Cederschiöld, J. Jolin, I. Humble, H. Palme och C. Scholander samt fröknarna H. Palmqvist och M. Silow. Suppleanter aro: Fruarna R. Arvedson, M. Berg och G. Linder samt fröknarna E. Bergman, A. Ekermann och E. Eurén. Hvarjehanda i kvinnofrågan. Sverige. För kvinnas anstdllning d apotek har Fredrika-Bremer-Förbundet under flera Ar sökt verka. Den 5 i Kongl. Författningssamlingen, som galler elevs antagande vid apotek, börjar nlmligen. med ordet " yngling, som ", och det var sAlunda fr8ga om öppnandet af en ny bana för kvinnan. Dii det af flera skal ej anssgs Ilmpligt. att förbundet ingick till Kongl. Maj: t med anhillan om kvinnas tilltrade till apotekareyrket, har förbundet i stallet sökt intressera Ilrarinnor och arbetssökande unga kvinnor för saken. SAsom en följd af detta förbundets arbete torde ftl anses att ansökningar i dessa d.agar ingAtt till Kongl. Maj: t att fröken Katarina Bolin, dotter af afiidne landssekreteraren E. Bolin i Falun, fröken. Hellevi Magnusson, dotter af afl. sjökaptenen J. P. Magnusson i Kalmar samt fröken Agnes Silllström, dotter af Handlanden J.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Memorialet N:o 2 8 <2, i frågan om slutligt bestämmande af af aningen till Riksståndens och Utskottens Cancellier. (U. A.) Detta Memorial, deruti Utskottet, på tippgifne grunder, tillstyrkt bibehållandet, i allmänhet, af den vid sisla Riksdag beviljade aflöning, endast med undantag för Ståndens Secreterare, i hvilkas arfvoden Utskottet föreslagit nedsättning med i-6:tedel, samt för Bonde-Ståndets Notarier, hvilkas aflöning Ulskollet trott kunna bestämmas i likhet med Notariernes vid de öfriga Stånden, och alltså böra nedsättas med 24 Per t*;ig> bär från samtelige S anden blifvit återrcmilieradt, j)å grund af följande dervid gjorda anmärkningar, nemligen: hos Ridderskapet och Adeln, af Herr Hjärne, Harald, som ansett någon nedsättning i RiddarhusSecrelerareils arfvode icke böra ifrågakomma, äfven om sådan för de öfrige Ståndens Secreterare egde rum, enär Riddarhus-Secreteraren säkerligen har dubbelt så mycket att göra, som Secreterarne i Presteoch BorgareStånden; hos Preste-Ståndet, af Domprosten Doctor Holmström, alt Stats-Utskottet bort, i stället fiir förslaget med månadtliga arfvoden och traclamenten , tillstyrka ersättnings meddelande i rund summa för hvar och en, då hvars och ens flit och skicklighet kunnat tagas till grund för beloppets bestämmande; och har Domprosten trott, att man, på denna väg, skulle kunna komma till en icke obetydlig besparing, samt exempelvis uppgifvit, att en Notarie i Utskott, som, efter Slats-Utskollets förslag, skulle för året åtnjuta 1,277 R:dr 24 sk, gerna kunde, med beräkning af Riksdagens fortfarande till årets slut, åtnöjas med 1,000 a i,ioo R:dr, och en Cancellist med 6 å 700 R:dr i stället Bi/ung till R.