Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De utveckla dervid verkligt nit, och äro merändels energiska personer; men ju mer man intrasslar ärenderna, ju mer man binder dem, som hafva dessa Den 15 September e. m. ärender om hand med trånga former, desto mer förlamar man och gör denna verksamhet för dem motbjudande samt afhåller dem från att öfvertaga befattning med dithörande ärenden. Då man nu inrättar en kyrkostämma, hvilken den ena dagen skall sammanträda, och en sockenstämma, som den andra dagen skall komma tillsamman; då man tillika jemte dessa stämmor inrättar tvenne kommunala myndigheter, sockenfullmägtige och sockennämnd; så blir deraf en gifven följd, att de personer, af hvilkas verksamhet och nit kommunen haft den största vinst och som hittills varit mest att påräkna, skola finna sig genom alla dessa afdelningar så invecklade, då de tvingas att i alla dessa församlingar upträda för att försvara sina åtgärder och redogöra för sina åsigter, att de otvifvelaktigt komma att tröttna vid allt detta bråk. Då den, som är ledamot uti en af dessa komitéer, icke kan medhinna att deltaga uti de öfrige, kommer den ena myndigheten att afvakta hvad den andra skall företaga sig. Begås något fel, skall den ene komma att söka vältra skulden derför på den audre. Ingen åtnjuter någon ära för hvad som utföres väl. Ingen har skam utaf hvad som går illa! Slutliga resultatet blir, att den ene motverkar den andre. Detta gäller icke allenast landet, utan ännu mer förludet i städerna. Jemlikt förev:de förslag, finnes i städerna följande myndigheter: Allmän .Rådstuga, Stadsfullmägtige, Stadsnämnd, Magistrat, Drätselkammare, Kyrkostämma, Kyrkooch Skolråd eller tillsammans 7 å 8 myndigheter. Hvar vill man finna Ledamöter, som äro nog outtröttlige och energiske, att arbeta i alla dessa särskilda sammansättningar? Mig synes att vära grannar, Norrmännen, uti detta fall, gått klokare tillväga än vi, då de inskränkt sig till att föreskrifva utväljande af s. k. representanter och formi: nd; och deras institution borde uti berörde hänseende tjena oss till efterrättelse.
Af Petir Byström från Jemtlands lån, om anslag af 1,500 B:dr till aflöning ät ytterligare en provincialläkare i Herjeådalen. Provinsen Herjeådalen har, enligt Konungens Befailningshafvandes i Jemtlands län sednast afgifna femårsberättelse, en folkmängd af 7,000 innevånare, vidt spridda på en yta af 104 qvadralmil med blott en provincialläkare. Denne för helsovården inom orten högst vigtiga tjensteman, kan likväl, i anseende till distr iktets storlek 750 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 465. och den glest bosatta befolkningen, oaktadt sina bästa bemödanden, icke fylla heisovårdcns fordringar. Erfarenheten har visat att sådant är omöjligt; ty när, sorn ofta händelsen är, sjukdom inträffar och läkarebiträde bör anlitas, mäste åtminstone en stor del af befolkningen först resa ända tili 10 å 12 mil lill läkarens hemvist, der, i lyckligaste fall, vid ankomsten, läkaren, utan alt, som ofta händer, han redan förut i sin tjenstebefattning befinnes vara åt annat håll bortrest, hvilket föranleder tili ytterligare tidsutdrägt, kan anträffas, får återvända till den nödlidande, som på plågans bädd, ofta under de svåraste plågor, suckar efter hjelpen. Men det är icke endast och allenast den obehagliga tidsutdrägten för erhållande af läkarebiträde, som ensamt öfverlemnar den nödlidande åt sitt öde; utan den med läkarens obehagliga och långa resa förenade omkostnad, sorn för den fattige och mindre bemedlade gör det till en absolut omöjlighet alt erhålla det önskade biträdet, hvarföre det ock ofta sker alt eljest en i första början lätt botad sjukdom slutas med döden.
Sederholm och Protocolls Secrefreraren i Eders Kongl. Majits Justitia? Revision, H. Fredr. Sederholm, i under, dånighet anhållit, att för en bemahe CommerceRåds hos Franska Regeringen ägande godkänd fordran, till ett belopp af 83,28a Eivres, 2 Song 6 Deniers Tournois , komma i åtnjutande af samma betalnings-förmån , sorn blifver enahanda Svenska fordringsägare tillagd; öfver hvilken underdåniga ansökning Eders Kongl. Majit, genom Remiss af den 11 innevarande, i Nåder behagat infordra Fullmägtiges i Rikets Ständers Riksgälds*, Contoir underdåniga utlåtande, Till underdånigstt följd deraf, få Fullmägtige 1 underdånighet andraga, hurusom Rikets Ständers Stats-Utskott, uti den vid senast haline Urtima Riksdag i Orebro Fullmägtige meddelade lnstruction i afseende på rikets utländska gäld val föreskrifvit, att Svenska medborgares hos Franska Regeringen ägande godkände fordringar skola genom Riksgälds-Ciontoiret liqvideras, på det sätt och med de vilkor, samma Instruction utstakar, meri icke till högre belopp, än 2,995,937 Uivres, 2 Sons, 4 Deniers Tournois. Och då, genom Eders Kongl. Majits till Fullmägtige ailåtna Nådiga skrifvelse af den 16 December sistlidet år och det dermed följaktiga Räknings Saminandrag, dylike fordringar redan af Eders Kongl. Majit till förenämnde belopp i Nåder blifvit godkände, §å lärer Eders Kongl. Mait i Nåder täckas finna, att 218 Den 17 'April, att Fullmagtige vid sådant förhållande icke kunnat till liqviderande genom Riksgälds - Contoiret antaga den af framlidne Commerce-Rådet Sedérholms arfvingar nu i underdånighet anmälte fordran.
Vill någon begagna sig af ett annorlunda beskaffadt br än vinsredskap* än som bestämdt kan liänföra3 till de i i3 §. beskrifne classer, såsom t. ex. redskap, hvilka drifvas med ånga, eller åsyfta oafbruten afverkning 0. s, v., upprätte lian en fullständig ritning å redskapen och anmälé sig ho£ Konungens Befallningshafvande, som eger att, så fort ske kan, på egarens bekostnad, inhemta noggrann upplysning om redskapens sammansättning, dess enlighet med den inlemnade ritningen, dess rymd m. m., och, om så nödigt pröfvas, låta verkställa en profbränning, vid hvilken egaren samt t vänne af honom tillkallade vittnen må närvara och jemväl underteckna Protoeollet, hvarefter redskapen förseglas. Efter sålunda inhemtad kännedom om den nya r«lskapen, ege Konungens Befallningshafvande, att, med afseende å redskapens afverkningsförmåga, i förhållande till de i Tariffen upptagne bran vinsredskap, föreslå beskattningen med 4 sk. för hvarje kanna, som med densamma kan tillverkas under sex månader af året, och derefter till Kongl. Maj:t insända så väl alla till målet hörande handlingar, som dess eget beskaltnings-förslag; beroende^ sedermera på KongK i6 B ev.-, Lergsamt Alim. Bes v.- och Oecon.- Ulsk:s Betänkande N :o 6. Maj:ts Nådiga pröfning till hvad storlek, och emot hvilka afgifler bruket deraf må vara tillåtet. De af detta slag redan befintlige redskap böra på ofvan föreskrifne sätt undersökas och beskattas; dock behöfver icke, i alvaktan härå, deras begagnande inställas. 3° §. Skulle Kongl. Maj:t, med anledning af stadgandet i 7 §. at denna Författning, för en eller flere städer Nådigst tillåta större pannerymd än 90 kannor, förhålies med beskattning af en sådan brån vins-redskap såsom i ofvanstående §. stadgadt är. 31 '§•
Wie Göttern, biet’ ich euch die eignen Gaben; Mit Euch zu leben, mit den grossen Ahnen, Ist, was mir einzig das Gemüth kann laben. A. W. v. Schlegel. Till de trogna Ungdomsvännerne ARVID AUGUST AFZELIUS SVENSKA FORNSÅNGENS, FOLKVISANS, FOLKSAGANS TOLK, UPPDAGARE, FÖRNYARE OCH SAMUEL JOHAN HEDBORN NATURENS, BARNDOMENS, ANDAKTENS SKALD En röst från glada dagar helsar Er, Med dessa Bilder och Florinnas ord.” ”Hvad anblick liknar den af varelser, Som delat med oss första fröjd och smärta? Så ofta, särskildt eller ock tillsamman, Jag er får se, mig tycks, att lifvets ström Sig kastar i en plötslig bugt tillbaka, Och börjar loppet ur sin perlekälla; Att åter titta fram, i morgonstrålar, Emellan blommor, skära såsom de.” FORN-SVENSKA BILDER. Underlig visdom var dig i drömmen sjungen; men du såg det Sanna. SOL-SÅNGEN. FORN-SVENSKA BILDER. Vishet. VALAS QVÄDE. Lyssnen, J alla! Heliga väsen! Högre och lägre Slägter i Nord! Valfaders under Vill jag förtälja: Fornsången, tidigt af Sierskan spord. Jättar jag minnes, Arladags födda, Vet deras visdoms Gåtor och svar; Minns nio verldar, Minns nio himlar, Och när blott telning verldsträdet var. Morgon var tidens, Ymer sig rörde: Böljor och stränder Sågos ej till; Icke fanns himmel, Jord eller växter; Skymning på Ginunga-svalget låg still. Söner af Bör nu Spände sitt ljushvalf, Skapte derunder Midgård så skön; Sol då från sunnan Sken på dess bergsal, Örter och löf klädde stengrunden grön. Solen från söder, Månens förbundsvän, Himmelska hästar Tyglade lätt; Icke dock sol, ej Måne och Stjernor, Än visste banor och bostäder rätt. Makterna alla Gingo till rådstol, Heliga Gudar Talades vid:
Stadgan d. 13 April 1808, ang:de jagt och djurfång samt Kongl. Kungörelsen d. 24 Okt. 1851. H. K. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. Onsdagen den 11 Februari 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 8 prot.-utdr. för d. 7 dennes, samt pleni-prot. för d. 28 sisth Januari f. m. Föredrogs en från R. St:rs Jusl.-Ombudsman insänd så lydande skrifvelse: 348 I> en 11 Feb ru ari. Tili R. H. Ständer! Det af R. St:r, den 4 innevar:de månad, utfärdade förordnande för mig att vara deras Just.-Ombudsm., har jag denna dag mottagit. 1 anledn. deraf skyndar jag att anmäla, alt jag af närvande förhållanden vid universitet i Upsala finner mig hindrad att för flera år lemna min befattning derstädes, och att jag följaktligen nödgas vördsamt afsäga mig del embete, R. Sl:r nu behagat mig updraga. Upsala d. 7 Februari 1857. P. E. Bergfalk. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då 98 §:n Reg.-F:n föreskrefve, att i händelse Just.-Ombudsmannen vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet R. St:r skola i Embetet genast insätta den man, som de till hans efterträdare utsett, finge hemställa om R. o. Ad. behagade meddela Exped.Utsk. den nu föredragna skrifvelsen, med anmodan att upsätta och till RiksSt:n inkomma med förslag till förordnande för, till Just.-Ombudsmannens suppleant utsedde. Revisions-sekret:n och Riddaren Johan August Södergren att vara R. Stms Just.-Ombudsman, hvilket bifölls. Hr Gr. o.
Ständer beviljat att intill innevarande Riksdag utgå af Statsmedlen till Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning, nu komme att upphöra, K. M:t, i anseende till förökningen i Stadens fattigpersonal, deraf, enligt bifogadt Räkenskapsutdrag, utgöras af Flottans UnderOfficersCorps och Gemenskap, ^ af Oliicerarcs och CivilStatens fattige Enkor och Barn och endast ^ af Stadens cnskilte Fattige, och hvilkens underhåll i den mohn skall påfordrat Stadens mer Betänkande n. gg än vanliga ansträngningar, att än ytterligare uppoffringar å dess sida icke billigtvis kunde förväntas, i Nåder täcktes till R. St:r framställa, ej mindre behofvet af samma anslags fortfarande, än ock tillökning deri af 1000 R:dr, och utom hvars erhållande K. M:ts Bef:h:de befarade Inrättningens totala upplösning. Som Utskottet nogsamt insett, att de skäl, sorn vid sednaste Riksdag föranledde till uppförande å RiksStaten af 3ooo R:dr för ifrågavarande Fattigvårdsinrättning, ännu äro för handen, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att nämnde belopp må än vidare och intill nästa Riksdag få utgå, såsom understöd för Inrättningen och sådant vid den blifvande Statsregleringen iagttagas. Hvad åter beträffar den sökte tillökningen i samma anslag, kan Utskottet, så mycket mindre föreslå bifall dertill, som dels, enligt ofvannänmde RäkenskapsUtdrag, antalet af fattighushjon och underhållstagare, utgörande för åren 1818 med 1822, 3725 personer och för åren 1823 med 1827, 3745 personer, ej kan anses serdeles ökt, samt dels Staden ej drabbats af ett den sökta tillökningen i anslaget motsvarande bidrag för de Fattigas underhåll. Några Ledamöters härvid yttrade serskildta tankar varda, uppå begäran, bilagde. Reservationer: Af Herr Lagman Stahle. Enligt föreskriften i 53 §. Regeringsformen och 3o J. Riksdagsordningen, tror jag det vara Höglofl.
Rikets Ständers hus, angående utvidgning af det inom nämnde hus inrättade arkiv och bibliothek, samt anvisande af dertill erforderliga medel: B. V. 76, 130, 211, A. 212, 213, U. 369, 435, A. 435. Rikets Ständers .lustitie-Ombudsmans Embets-Berättelser, se Berättelser. Rikets — R 161 Rikets Ständers Justitie-Ombudsman, i anledning af verkställd granskning af hans embets-förvaltning från sednaste till innevarande riksmötes början: B. I. 155, 175, A. 175- Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och hans Suppleant, angående val af elektorer till deras utseende: 11. 3; V. 512. — valet förrättadt: II. 149; V. 547, 548. Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och dess Suppleant, Protokoll vid val af dem: II. 156; V. 552. Rikets Ständers nyvalde Justitie-Ombudsman och hans Suppleant, om anmodan till Expeditions-Utskottet att uppsätta förslag till så väl förordnanden för dem, som ock underdånig skrifvelse om valen till Kongl. Majit: II. 156; V. 553. Rikets Ständers Justitie-Ombudsman, i anledning af hans motion i afseende på kärande-parts skyldighet att gifva vederparten del af uppskofsbeslut: B. II. 612, 620; III. 163, Å. 172, 173; U. V. 244, 297, 331, A. 340, E. 561. Rikets Ständers Kommitterade till Tryckfrihetens vård, deras berättelse till innevarande Riksdag: I. 29, R. 29, B. 509, 512, A. 512. Rikets Ständers Revisorer: se Revisorer. — —, deras Berättelser: se Berättelse.
FRÖKEN. Lakej, domestik, stig upp när jag talar! Domestik-frilla, lakej-slinka, håll mun och gå ut JEAN. härifrån. Skall du komma och förehålla mig att jag är rå? Så rått som du uppfört dig i afton har aldrig någon af mina vederlikar uppfört sig. Tror du att någon piga antastar manfolk som du? har du sett någon flicka af min klass bjuda ut sig på det sättet? Sådant har jag bara sett bland djur och fallna qvinnor! FRÖKEN krossad. förtjenat bättre. Jag är en usling; men hjelp mig! Det är rätt; slå mig; trampa mig; jag har icke Hjelp mig ut ur detta, om det fins någon möjlighet! JEAN blidare. andel i hedern att ha förfört; nien tror ni. att en Jag vill inte skämma ut mig med att afstå min person i min ställning skulle ha vågat att kasta ögonen upp till er, om ni ej sjelf skickat inbjudningen! Jag sitter ännu förvånad... Och stolt... Hvarför inte? Ehuru jag må bekänna att segern JEAN. FRÖKEN. var mig för lätt för att egentligen kunna ge något rus. FRÖKEN. Slå mig mera! JEAN reser sig. slår icke en afväpnad och allra minst ett fruntimmer. Jag kan inte neka till att det å ena sidan Nej! Förlåt mig i stället för hvad jag sagt! Jag gläder mig ha fått se att det bara var kattgull som bländat oss dernere, att ha fått se att höken bara var grå på ryggen också, att det var puder på den fina kinden, och att det kunde vara svarta kanter på de slipade naglarne, att näsduken var smutsig fastän den luktade parfym...! men det pinar mig å andra sidan, att ha sett att det jag sjelf sträfvade till, icke var något högre, solidare; det pinar mig att se er sjunken så djupt, att ni är långt under er kokerska; det der af regnet och förvandlas i smuts. FRÖKEN. det pinar mig som att se höstblommorna piskas sön Ni talar som ni redan stode öfver mig! Det gör jag också: Ser ni jag skulle kunna förJEAN.
Ty Agamemnons öden ren jag veta fick, Och huru han af egen maka mördades. 355 Då jag tog hamn vid Malea; ur vågorna Sjömännens siare förkunnade det mig, Lögnlöse guden, spåarn Glaukos, Nereus' son, Som ögonskenligt steg ur sjön, och ordade: "O Menelaos, mördad ligger broder din, 360 Besviken af sin egen makas sista bad!" Det tårar kostade mig sjelf och mina män, Rätt många. När jag sen beträdde Nauplias jord, Och ren min maka hade hitåt kosan vändt, När jag Orestes redan, Agamemnons son, 365 Mig trodde sluta få i famn, och modren hans I frid och fröjd, af fiskarfolket hörde jag Om Tyndareiska dottrens gudalösa mord. Och nu, hvar är han? sägen mig, J unga mör, Hvar Agamemnons son, som detta brott begick. 370 Han var ett barn i Klytaimnestras armar än, Då denna borg jag lemnande, till Troia drog, Att jag ej honom, om jag såge, kände nu. ORESTES. Jag är Orestes, Menelaos, som du sökt. Ock gerna jag för dig mitt brott berätta vill. 375 Först dina knän jag vidrör, hjelpbegärande, Och höjer bönen, utaf ingen qvist bestyrkt: Ack, rädda mig! I lycklig stund du kommen är. MENELAOS. Hvad ser jag, gudar? hvem bland skuggor skådar jag? ORESTES. Rätt sagdt! för qval jag lefver ej, men dager ser. 380 MENELAOS. O, hur din lock är vild och tofvig, arme man! ORESTES. Min anblick ej, men mina brott besöla mig. MENELAOS. Utur förtorkadt öga hiskligt stirrar du. ORESTES. Min kropp är hän, men namnet återstår likväl. MENELAOS. Hur oförmodlig synes mig din missgestalt! 385 ORESTES. Min olycksälla moders baneman är jag. MENELAOS. Jag hör; men uppskjut sådant prat en liten stund. ORESTES.
Uti denna § gifvet Direct. vid handen, att R. o. Ad:s vid si - Pen 5 October. 39 sta riksdag utsedde Hrr Fullmäktige i Banken samtlige bibehållit sine platser, men alt alla R. o. Ad:s då valde Fullmäktige i Riksg.- cont. derifrån afgått, i följd hvaraf de utsedde suppleanterne i deras ställe inträdt, hvarjemte uppgift meddelas å de särskilda val, som inom Direct. skett, dels till fyllande af de bland R. o. Ad:s vid 1841 och 1843 årens revisioner öfver StatsBancooch Riksgäldsverken inträffade ledigheter, dels till Revisorer å R. o. Ad:s vägnar vid de årliga revisionerna öfver Bancodiscontverket, åren 1842—1844, samt dels till Revisorer och suppleanter vid lånecontoren i Götheborg och Malmö för åren 1840 —1844. § 6. Direct. har här anmält, att Direct:s vid sista riksdag af H. R. o. Ad. utsedde ordf., En af Rikets Herrar m. m. Hr Gr. Jacob Pontusson De la Gardie, d. 26 Apr. 1842 med döden afgått; och att efter honom såsom ordf. inträdt En af Rikets Herrar, Riksmarskalken m. m. Hr Gr. Magnus Brahe, om hvars nyligen inträffade dödliga frånfälle Utsk. haft den sorgliga pligten att uti mern. af den 18 sisth Sept. hos R. o. Ad. göra anmälan. § 7. Bland Riddarhusets tjenstemannapersonal har sedan sista riksdag den förändring inträffat, dels alt andra Ridd.cancellisten, Kammarjunkaren Frih. G. C. Cederström d. 15 Oct. 1841 på begäran erhållit afsked från nämnde cancellistbefaltning, samt att vice Häradshöfdingen, Juris Utriusque Candidaten Curt Abraham Carl Bruncrona under d. 23 påföljde Dec. blifvit efter Frih.
Skrifvelse, N:o 202. utfärda samt dels Rikets Ständers, till öfverseende och granskning af Låne-kontorens förvaltning och räkenskaper, utsedde Revisorer finna nödigt att stadga, vare en sådan eller sädane af Direktörerne från denna befattning skiljda, och gälde dessutom all derigenom timad skada och förlust.” Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 23 Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 22 Aug 1851. Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-reglementet. (Banko-Utskottets Mein. N:o 81.) S. A. K. Alldenstund det är af vigt, att de förändrade föreskrifter, Banko-reglementet innefattar i fråga om Rikets Ständers Banks depositionssamt låneoch kreditiv-rörelse, varda allmänheten behörigen kungjorda, få med öfverlemnande af det vid innevarande riksdag utfärdade Reglemente för Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning, Rikets Ständers hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M. i nåder täcktes om de deruti befintliga förändrade stadganden, för hvilkas til - F xp editionsUIs kotte is Förslag till und. Skrifvelse, N:o 203. 675 lämpning sådant kari anses erforderligt, låta till allmänhetens efterrättelse utfärda nådig kungörelse. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 23 Augusti 1851. N:o 203. lippläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Aug. 1851.
Philipstads invånare betagen , att på deras Hus och Jord kunna erhålla Bancolån; förmälande Herr Bruks Patron, såsom stöd för dess i denne delen gjorde hemställan , att Philipstad ej i annat afseende skall skilja sig Banko-Utskottets Betänkande^ log från öfrige Statler i Riker, in att antalet af invånare derstädes är bestämdt till 60 Hushall, bestående af 00 Handlande, 25 Handtverkare och ) c, Embetsoch Tjenstemän jemte andre för omliggande Bergslag nyttige personer; att medelst detta inskränkta antal , bättre utkomst för invånarrie skall beredas, samt Banken salunda aldrig behöfva frukta att köpare af Fastigheter i Philipstad skall saknas , i händelse för undfående lån utsökning behöfde ske; att i öfrigt denna Stad kunde med andra Stader i allo jernföras, så i afseende på de grunder sota vid Handlandes och Handlverkares antagande följas , som säte och slämma vid Riksdagarnö mm; och slutligen, att dess Jord vore skatteköpt, samt följaktligen af bättre natur än många andra Städers.
Syftningen af Herr Hjertås anmärkningar tycktes vara, att han väl finnér behofvet af de anslag, som blifvit begärda för Artilleriet, och är böjd att bifalla desamma; men att de täta förändringar inom Artilleriet, han tror sig se, vålla betänkligheter. Jag medger Herr Hjerta, att man ofta nog ser en eller annan förändring i Artilleriet; och jag känner äfven, att de finnas, som äro böjde att tillskrifva dessa ett aldrig hvilande nyhetsbegär. Man borde likväl ihågkomma, att Artilleriet står i närmaste beroende af de physiska och mathematiska vetenskapernes framsteg, och omöjligt kan förblifva stationairt; för Svenska Artilleriet, jemfördt med andra länders, skulle stillastående och återgång ovillkorligen vara ett och detsamma. Man ser de flesta, snart sagdt alla länder, med den erfarenhet krigen efterlemnat, och den ökade kunskap vetenskapernes framsteg erbjuder, förenkla 86 Den 2 November e. m. och förbättra sina constructioner. — Skulle då ensamt Svenska Artilleriet stadna bakom tiden? Nej! MineHerrar, framåt måste det; men mögnad öfverläggning, pröfva i hvad mån förändringar böra antagas. Såliarskedt; genom en serie af försök har man åtföljt andra Nationer, i somliga afseenden gått förbi dem; men aldrig förgätit den sparsamhet, som här bör vara ett vilkor för all verkställighet. Herr von Hartmansdorff\ August: Redan då fråga om Försvarsverkets materiel, vid ett föregående tillfälle, var under öfverläggning, afsade jag mig allt anspråk på militäriskt omdöme öfver saken. Jag anhåller således att, blott inom min krets, få bemöta de anmärkningar, som emot Utskottet nu blifvit framställde. I den ordning de förekommit, skall jag äfven upptaga dem; hvarföre Ridderskapet och Adeln benäget torde ursäkta, om mitt svar icke skulle finnas så ordnadt, som Ståndet egde skäl att fordra. Man har i främsta rummet klandrat Utskottet, emedan det, då besparingar ansetts kunna äga rum, endast upptagit dem i större summor, utan att specificera, hvari de bestodo.
Stegringen i xrostuÄsrnas forlön drickbär ju -deras -Kfnämare; en sundare OLeanamiiK up» lysning bereder denna stegring, och har redan pä manga orter Werkst, -at LandktnarMn börjat underläta all siagS foruiche, moc Hwad pris fom haldst, under de årstider, da foranbek gör LandkMannenS unDcrgäng : och til 'denna obenägenhet gr fora bidrager sj stegringen i Skjutslega!^ Skulie wi än medgifs at forlönen i wista fall waper med skjutsleganZ^ fprhöjning; sa wåge wi åberopa Högstsalig Konung Illchje, som i sin, nushec sann - ar den mig» tigaste näringens fördelar ei borde upoffras för ak hälla Landtmaunen i en okunnighet ^ hwilken kunde wara gagnelig för wista andra näringar» Föregående Skjntsförhöjmngar synas hafma rilkommit enligt sunma grundsalts. Det mäste torhälla sig med förandet som med al! annan Inciustns. Den ar reiarjvL til andra priser, och til Loncurrsncen af8pscusmrer^ kan och bör ej twingas genom morwxulllks. författningar. Det frimodiga yttrandet af desta wära grunde sattler harleder sig fran den mest oinskränkta tillit til medborgerlig rattirstsa och rvälnMa,. ti! tidehwarftvets uplysning, som ej skola tillära, egeunyrtan och likwjdhnen om Sanchällers och enskillda Medborgares ival ac stifta Lagar. Ichr:rr!röxm§ den 12. lVl-rj-i I8OO». H,.xe! lerssigrre.