Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ostra stambanan, utgående från vestra stambanan vid Kathrineholm och sträckande sig öfver Norrköping, Lin - Längd. Mil. Prop. Jfå 20. §3 Längd. Mil. Beräknad kostnad i Riksmynt. köping och Tenhult till Göthaström på södra stamlinien, med bibana från Tenhult till Jönköping 3:o. Norra stambanan, från Stockholm öfver Upsala till Sala, hvartill jemväl bör framdeles läggas nämnda banas fortsättning från Sala i både vestlig och nordlig riktning. 6:o. Sammanbindmngs-banan mellan Orebro och Askersund 25 H3/4 5 17,600,000 8.650.000 3.250.000 Summa (oberäknadt omförmälde utgreningar från Sala) 1351 103,350,000 Härvid bör likväl anmärkas, ali tillsammans omkring II mil å Vestra och Södra stambanorna äro under arbete och till en del fullbordade; att å kosfnadssuntmati redan 7,300,000 R:dr R:mt blifvit af Rikets Ständer anvisade; samt att, enär en del af de till utförande nu föreslagna stambanor endast blifvit preliminärt undersökt, här ofvan uppgifna summa å de föreslagna stambanornas längd och kostnad möjligen kan komma att undergå någon förändring. Då en alltför lång utsträckning af arbetstiden skulle dels öka koslnadcrne för anläggningen, dels förorsaka att rikets invånare så mycket sednare komme i åtnjutande af de förmåner, som jernvägsbyggnaderna medföra, anser Kongl. Maj:t det vara med landets sanna fördel öfverensstämmande, att de stats-jernbanor, hvilkas anläggning af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer beslutas, måtte fullbordas så skyndsamt som tillgången på ingeniörer, arbetare och materialier medgifver.
Ständer framläggas; i iörening med hvilken underdåniga önskan Riksens Ständer skulle till Kongl Maj:t i underdånighet öfverlemna Särskilta Utskottets i detta ämne uppgjordé förslag, jemte alla dervid inom RiksStånden gjorde anmärkningar, utan att Rik* sens ständer för närvarande anse sig deröfver något Utlåtande böra meddela. Herr Manner stam anhöll, att, i stället för de i propositionen omnämnde Allmänna Econo„ miska Författningar, måtte inflyta: de handeln, Slöjderne och Allmänna hushållningen rörande Författningar. Ropades Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarjkalken trodde, att det af Herr Mannerstam åsyftade ändamål äfven innefattades uti de i den framställde propositionen nyttjade ord, Herr Manner flam: Enligt min tanka borde propositionen innehålla, att utarbetandet af en förändrad Redaction af de rörande Allmänna hushållningen utkomne Författningar borde föregå, innan någon hufvudsaklig ändring i de Allmänna EmbetsVerkens organisation kunde påtänkasJag anser för min del en fullkomlig omarbetning af de Ekonomiska Författningarne vara så mycket mera nödvändig, som LagComittéen utur Allmänna Lagen utgallrat alla Ekonomiska Stadgandes. Den 12 Junti e. tu. Herr Munck .af Rosenskjöld förenade sig med Herr Mannerstam. Herr Uggla, Göran Gnjfaf, yrkade, att i stället för orden: förkortad arbetsmethod, måtte uti propositionen införas: jor bättrad arbets method t helst en arbetsmethod kunde vara kort, men derföre icke väl sammansatt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att den af honom nyss framställda proposition kunde sålunda förändras, att underdånig anhållan borde göras hos Kongl.
Hans tankelif är ett mörker med af och till flämtande små ljuslågor, som icke förmå sprida någon full klarhet. – Jag erinrar mig från kristendomsundervisningen i min ungdom – säger han – att en kristen bör kunna dö med den största glädje och tillförsikt. Och jag är så ängslig till mods af tvifvel. De återkomma ständigt, hur mycket jag än undslår mig dem. Prosten, som icke rätt vet, hvad han skall svara härtill, söker en ingifvelse i snustobaksdosan och tror sig efter en stunds funderande ha funnit, att delinkventen måste syfta på det underbara sinnestillstånd, som många kristna trott sig förnimma och hållit för en ofelbar följd af benådningen. – Slika förnimmelser – förklarar han alltså i en ton af utomordentlig säkerhet – böra dock icke anses för nödvändiga och ovillkorliga, om de ens verkligen varit förhanden. Jag har känt många rättskaffens kristna, som aldrig haft dem. Och jag själf, som dock vet mig vara en kristen, har icke heller någonsin förnummit något sådant hos mig själf. Men Struensee fortsätter i sin egen tankegång, utan att fästa afseende vid prästens ord, hvilkas andemening han icke förstått: – Jag har själf sett en mycket from man dö, och han gick med mycken ängslan ur världen. – Den ro jag kan önska er i döden, herr grefve – genmäler prosten – kan icke bestå i någon synbar glädje, utan måste vara en viss själens stillhet, grundad på öfvertygelsen om, att ni uppfyllt de betingelser, Gud föreskrifvit som de enda, på hvilka han vill benåda oss. Ni måste också göra någon skillnad mellan en kristen, som under en lång följd af år varit en sann kristen, och er själf, för så vidt ni ännu kan bli en kristen. Lika litet som det kan förefalla er själf sannolikt, att ni, om er omvändelse vore än så uppriktig, skulle kunna bli en af de främste bland de salige, lika litet kan ni i dödsstunden hoppas på den glädje, som måhända uteslutande kommer på de mest pröfvade kristnes lott.
Dessa reflexioner synas närmast föranledda af en vid riksdagen väckt enskild motion, deruti motionären yrkat, att lalitudsystemet måtte borttagas och absolut bestämda stralfl företrädesvis införas, med domaren förbehållen rättighet att, när straffet utgjorde minst två år, kunna minska eller höja detsamma högst sex månader, med uppgifvande af skillén dertill i utslaget. 1 följd häraf säger Utskottet sig hafva funnit af nöden att »angifva de grunder, hvarpå latitudsystemet hvilar, så mycket heldre som utskottet i sammanhang dermed bilf ver i tillfälle att fästa uppmärksamheten å en irring, som i fråga om systemets tillämpning någon gång i theorien lörsports»; hvarefter Utskottet fortfar: »Detta system är hufvudsakligen betingadt af den i oändlighet skiftande vexling af menskliga förhållanden, som har till följd, att sällan, om ens någonsin, två handlingar, fastän till slaget lika, i alla dess yttre och inre beståndsdelar fullt motsvara hvarandra, samt af omöjligheten för lagstiftaren att vid uppställande af ett lagbud ej allenast förutse, utan äfven korrekt uttrycka alla nyanser af de konkreta fall, som derunder kunna komma att hänföras. Genom ett försök härutinnan skulle lagstiftningen komma alt fördjupa sig i en kasuistik, som ofta blefve förvillande, alltid ofullständig och sjelfva soråkels resurser skulle snart vara uttömda. Det är der före man öfverallt afstAtt från ett så äfventyrligt försök, oell i stallet, då man i cnlighet med den nyare kriminalrättens kraf velat, att straffet skulle drabba den brottslige icke allenast efter sjelfva effekten af handlingen utan jemväl efter graden af viljans förderf, ålnöjt sig med att i lagen bestämma straffarten för hvait brott samt ett maximum och ett minimum derinom, men öfverlemnat åt domaren alt inom de uppdragna gränslinierna mäta straffet efter omständigheterna vid brottet.
Den vidrördes redan vid 180g års riksdag; och under 1812 års riksdag aflat K. M. till Ständerna en nådig propos. af hufvudsakligen enahanda syftning med Coust,Utskts vid sista riksdagen afgifna förslag. Denna K. M:s nådiga propos. bifölls väl icke af Rikets år 1815 församlade Ständer; men desse samme Ständer anhöllo likväl hos K. M. om förordnande af en comité' för allmänna styrelseverkens reglering, hvilken und. anhållan, upprepad vid 1818 års riksdag, föranledde tillsättandet af den comité', som straxt efter riksdagens slut trädde i verksamhet, Under denna riksdag funno äfven Ständerne hellöf - Den 22 Februari f. m. Jigt att i samma ändamål tillsätta ett särskildt Utskott. Vid 182.3 års riksdag, öfverlemnades af K. M. till R. St. det af den sammankallade comite'en upprättade förslaget, i anJedn. hvaraf Ständerne tillsatte ett särskildt Utsk. för att dermed taga befattning. De frågor, som ansågos kunna föranleda förändringar i grundlagen, upptogos af dåvar. Coust.Utsk. och öfverlemnades till den påföljande riksdagens behandling. Under tiden hade K.-M., på grund af comiteens betänk, redan 1828, före riksdagen, befallt afskiljande af de såsom judiciella ansedda målen från de administrativa verkens behandling. Vid 1828 års riksdag bifölJo Ständerne icke det från 182.3 års riksdag hvilande förslaget till grundlagsförändringar i denna del; roen frågan väcktes ånyo vid 1B34 års riksdag, och erhöll då det skick, i hvilket den befinner sig hos nuvar. Ständer. Alla dessa omtalde comiteers betänktn och Utskis utlåCn hafva utgått från samma synpunkt, den nemi. af en departementsförvaltning.
Men då frågar jag de värde ledamöter, som yrka sådant, hvem skall göra denna urskiljning och bestämma, att så många rader af motionen höra till Bevilln.- Utsk., och så många till BankoUtsk. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Den af den siste värde talaren framställda frågan bevisar lämpligheten af Riksd.Ordn:s föreskrift i dylika fall som detta. Riksd.Ordn. förklarar tydligen, alt icke en motion får emottagas som innehåller ifrån hvarandra så skiljda ämnen, att de måste af olika Utsk. behandlas. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Detta var just en af anlednme, hvarföre BankoUtsk. äterlemnade motionen, nemi. att densamma innehöll tvenne, från hvarandra, skiljda ämnen, såsom Hr Bråkenhjelm upgifvil; men då Utsk. i sitt svar omnämnt, att det förut mottagit motioner om Privatbankernes uphörande och deras ersättande af filial-kont. ifrån Riksbanken, så ansågs tillräckligt att denna motion remitterades till Bevilln.Utsk. Uppå härefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. ifrågavar. motion böra behandlas af Bevilln.Utsk. Föredrogs Statslltsk:s mern. N:o 22, med återlemnande af en utaf Petter Mårtensson från Jönköpings län väckt motion ang:de nedsättning och likformighet i postportot öfver hela riket. R. o. Ad. ansåg denna motion tillhöra Bevilln.Utsk:s behandling. Den 18 Januari. 137 Anmäldes oell lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mern. och utlåt:n, nemi. från Constitutions-Utskottel N:o 4, med npgift å de från sednaste riksdag hvilande förslag till partiella ändringar i grundlagen. Stats-Utskottet CS':o 23, i auledn. af väckte motioner om befrielse för
Stjäl man bref, penningar eller annat, som åt allmänna posten förtrodt är, ehvad det sker i posthus eller under postföring; dömes till tukthusstraff i andra grad. Stjäl man eljest bref; gånge så, som om annan stöld sagdt är - 8 §• Begär man andra gängen stöld eller inbrott, sorn i G §. sägs; varde dömd till en grad s\årare straff, än som eljest ä gerningen följa bort. Gör man det tredje gången; varde straffet höjdt till andra straffgraden öfver den, sorn eljest å gerningen följa bort. Gör man det fjerde gången; varde, för stöld i allmänhet eller inbrott, förfallen till tukt Imsstraff i första grad, men för stöld i de fall, som i 4 § och 1 mom. af 7 § sagda äro, till lifstidsfängelse. Gör man det femle gången; varde med lifstidsfängelse straffad. Stjäl den, som fiirut inbrott begått, eller gör den inbrott, som förut stulit; eller hafva de förutgående stölderne varit af olika art; vare det allt lika ansedt i fråga om den förhöjning af straff, som nu sagd är. Lag samma vare om den, som stjäl eller gör inbrott, förut rån begått. 9 §• Hvar som stöld eller inbrott främjat eller dertill hulpit, såsom i 5 Kap. G § sägs, straffes så, som bade han sjelf stölden eller inbrottet föröfvat. 10 §■ Skola flere, som i en stöld delaktige äro, såsom gerningsmän straffas; varde vid straffets bestämmande det tillgripnas hela värde för hvar af dem afsedt. 11 §■
T Pärmar till Idun d:o &gt; Iduns romanbibliotek d:o » » hjälpreda d:o • Kamraten 1: 0: 0: 0: MUSIK-INSTRUMENT 75 75 50 75 f&lt; HUSQVARNA ^ af alla slag köpas fördelaktigast hos B e n f f t D a h l g r e n s u l2 Norrbro. (Kneippvattenkuranstalten å Borg.) portofritt: f&lt; f&lt; Arsenals gatan 1, Stockholm. Santalmissionens Tedepot, " f&lt; NYUTKOMMEN PRISKURANT FÖR 1899, MED FÄRGLAGDA PLANSCHER, Trievaldgränd 2, Stockholm. HÅLLES KONSTNADSFRITT PÅ BEGÄRAN. fr Via postlinien S A S S N I T Z — T R E L L E B O R G fr CHAMPAGNE förmedlas den snabbaste förbindelsen till kontinenten medelst de stora, elegant och befr kvämt inredda hjulångame Svea och Gerrnania samt propellerångarne Rex och Belleveau Fréres &amp; C° Imperator. OBS.! Endast en tullbehandling! Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och STOCKHOLMS RESEBUREAU, Stockholm, genom hvilken se(VIN CHOISI POUR LSS GOURMETS). nare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utfr, lämnas genast utan tillägg af provision. fr Agentur för Skandinavien, Finland o. RyssSäsong 1 jun i — 1 september. 1 fl l a n d hos And. Rjrherg, Stockholm. Intendent: Å:R SVEA WAZT.GS.EN, till 1 juni adress Stockholm. Lador u. j fl. exp. äfven till privatpersoner. Prospekter erhållas fran Brunnskontoret på begäran. A. — rui - Ä^fc^__Omsorgsfullaste arbete. Försäljning genom HUSQVARNA DEP0TER samt genom de flesta större järnhandlare i Skandinavien och Finland. PRISKURANT GRATIS OCH FRANKO .. fr fr • fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr
En af husets tjenare låg der fallen och syntes kämpa med döden; kreatur slagtades; blod, rykande kroppar af djur; menniskor med demoniska blickar och åtbörder; eder och förbannelser, blandade stundom med rätt skratt. Sigrid nedföll afsvimnad. När Enevald återkom i stugan, stod fru Metta bunden vid sängstolpen. Några klubbmän hade satt sig ned i rummet för att dricka, och ölstånkan påfylldes flitigt. Fru Metta teg, men huru hennes sinne jäste, såg man på hennes kind, som vexlade än dunkelt röd, än alldeles blek. När hon blef varse Enevald, kastade hon på honom en frågande blick, som han besvarade med ett halfhögt: "i säkerhet." De båda väktarne tyckte sig dock märka tecken till förstånd emellan fångarne, och bortförde genast Enevald. Emellertid utsläpades på gården de motsträfvande och ramande oxarne och korna. Männens klubbor och knifvar gjorde hastigt slagtare-arbete. Fåren lågo snart bland de andra slagtade djuren. Eldar uppgjordes i spisarne; i husets stora grytor kokades väldiga förråder och refvos derifrån och förtärdes halfråa. Emellertid roade sig flere af karlarne att slå sönder fönstren och förstöra sådant, som ej kunde medföras. Man sökte efter flere af gårdens folk, än de man redan sett, men fann ingen. Pigorna hade äfven lyckats gömma sig så väl, ehuru helt nära gården, att ingen hittades. "De hade dock bort slagtas med gårdens öfriga nöt", skrek en röst. "Bry er inte", svarade en ung dräng som hade dragit skinnkarpusen ända ned mot ögonen, "vi ska skaffa fällor åt dem, just sådana, som harbrännor ska vara." Hastigt ryckte han till sig en såg från väggen, klef, jemte ett par andra karlar, opp på stugans bänkar, och innan kort voro takåsarne afsågade på flere ställen, nästan ända igenom.
Beviljade anslag för väganläggningar och vägfört bättringar. — 58 — Anslag för strömrensningar samt smärre hamnoch brobyggnader. För vattenaftappningsarbeten beviljade statsbidrag. Transport: hvarefter, enligt till Fullmäktige under 1857 års lopp ankomna Kongl, bref, följande anslag för detta ändamål blifvit i nåder beviljade, nemligen: Inom Stockholms län: för verkställande af åtskillige reparationsoch förstärknings-arbeten å chaussé-byggnaden vid den s. k. Snicharkrogsbacken emellan Stockholm och Fittja gästgifvaregård R:dr 1,514: Inom Kalmar län: » omläggningar och förbättringar å allmänna landsvägen från Östergöthlands lånegräns, på vägsträckningen förbi Bodsgårds, Kolsebro och Hyllela gästgifvaregårdar till Wida gästgifvaregård i Norra Tjusts härad « 30,000: Inom Jönköpings län: n dito å dito inom Säby socken och Norra Wedbo härad, emellan Hesters och Säthälla gästgifvaregårdar » 391,561: 32. Inom Gefleborgs län: för omläggningar och förbättringar å den inom Delsbo socken belägna delen af s. k. Deremot har förberörde, vid nästlidne riksdag för strömrensningar samt smärre hamnoch brobyggnader beviljade anslag å 40,000 R:dr blifvit till hela sitt belopp disponeradt för 4 st. arbetsföretag, närmare specificerade dels i förra revisionsberättelsen, sid. 57, dels i Stats-utskottets nyssnämnde utlåtande, sid. 10. Utaf ofvanberörde anslag voro vid sistlidne September månads slut från Riksgälds-. kontoret utbetalde tillhopa R:dr 323,636: 34. 8 nemligen för vägomläggningar och vägjörbättringar 293,303: 18. 8, samt för strömrensningar och smärre hamnbyggnader 30,333: 16. Till befrämjande af sanka trakters och sjöars utdikning eller aftappning har till Kongl. Maj:ts nådiga disposition af Rikets åren 1853 och 1854 församlade
Hvad de öfriga tvänne ledamöterna beträffar, så har Frih. Lagerbjelke alltför kort tid varit inne i denna Conselj, alt jag skulle anse 107 §:n på honom i detta afseende vara tillämplig. Detsamma gäller om Hr Ihre, hvilken dessutom genom sitt moderata handlingssätt i afseende på tryckfriheten, i motsats mot det snart sagdt fanatiska som före honom ägde rum, visat den symputhi för constitntionella ide'er, som jag skulle önskat att Konungens rådgifvare i allmänhet ådagalagt. Om det är nödvändigt för landet, på det att icke ansvarigheten må anses för en barnlek , att 107 §:n Reg.Ftn tillämpas på den eller dem af den förra Styrelsens medlemmar, som dertill verkligen gjort sig skyldige; så är detta äfven angeläget såsom en vink åt de nu i Styrelsen inträdda ledamöterna, på det de må veta hvad R. St. i detta afseende fordra och önska. Vi hafva för några dagar sedan hört en af Konungens rådgifvare yttra angtde näringsfriheten, att han, såsom ett villkor att tillråda Konungen en ändring deruti, önskade alt hafva Sländernes önskan bestämdt uttryckt. Huru mycket mera angeläget är det icke för denna rådgifvare och hans embetsbroder, att i en så vigtig politisk fråga som denna hafva R. St.“s opinion tydligt och strängt uttryckt. Jag tror likväl och hoppas, Den 3 Juli c. m. 261 att de nu ingångne rådgifvarne (jag har sagt detta en gång förut) ej skola gifva dementi åt de förhoppningar, man gör sig om dem, och jag uppmanar dessa rådgifvare att innan denna riksdags slut söka tillvägabringa en K. propos. till R. St. om indragningsmaktens upphörande. Detta vore ett steg, hvarigenom de skulle visa, att de vilja beträda den constitutionella hanan, och hvarigenom de äfven, i stället för den missbelåtenhet, som finnes i landet, skulle återföra belåtenhet.
Det är således gifvet att ju större pannor få finnas i de mindre brännerierne, de - 510 Den 27 April f. m. sto större blifva olägenheterna, och jag tror således att Utsk. gjort rätt då Utsk. inskränkt ångbränningen lill fabrikerna, och hvad beträffar lnisbehofsbränningen, så har Utsk. äfven ofelbart gjort rätt deruti, att Utsk., så vidt sig göra lät, icke utsträckt tillåtelsen till denna husbehofsbränning längre än hvad nödigt varit, hvarföre jag vördsamt aDhåller om bifall till Utsk:s förslag. Frih. Raab: Hvad först beträffar frågan om kokrum, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att det visserligen i sig sjelf kan vara en obetydlighet, men leder mången gång till förvillelse. Det kan verkligen hända, att bränvinsbrännaren tror sig hafva en laglig panna oc(i har den icke, emedan han upgifvit den utan kokrum. Han skulle upgifvit den med kokrum, men mången har deruti misstagit sig. För öfrigt synes mig sorn man verkligen borde undvika, hvad som alldeles strider emot sundt förnuft, att nemi. säga: t. ex. med 10 k:rs panna menas en, som rymmer 12 k:r o. s. v. Således tror jag bäst vara, att taga bort kokrummet såsom K. M. gjort i Sin Nåd. Propos. Saken kan visserligen synas af mindre vigt, men nog borde man kunna komma till rätta med att uttrycka i § hvad man verkligen menar. Hvad angår Hr von Hartmansdorffs förslag, så vill jag icke yrka någon Propos. på beviljandet af större pannerymd, men jag ber likväl att få uplysa Gr. Lagerbjelke, att Grin alldeles misstagit sig derutinnan, att en större förmån skulle i proportion vinnas genom bränvinsi ill verkning med större pannerymder. Jag har här i handen den tabell, som följde 1848 års Betänk., hvilken tabell var upgjord af Hr Prof.
Man fann Handelssystemet för mycket gynnadt och utvidgadt; man började göra reparation af allmänna biträden melian de särskilta Hufvudnäringarna. Fastig hetsoch odlingslån infördes; MagazinsDirectionens fonder och äfven Discontcrediten öka» £irn 14 April, desi Dea år 1809 etablerade hufvudprincip för Financeregleringen, nemligen en stark amortissement, af Bankens förskott, bibehölls väl i hvad som angick de skattandes bidrag; men större delen af bidragen som sålunda ingingo, förvandlades till Lån åt enskildta. Jag är alldeles öfvertygad att det å alla sidor var i verklig god tro man så handlade. Efter min tanka hade det varit mycket lyckligare för Fäderneslandet, om Lånesystemet icke blifvit utsträckt på sätt som skedt; men det var den starka sedelutgifningen 1809, som tvunget skapade det icke omedelbarligen, men i en successiv och naturlig påföljd deraf. Öfver hela verlden kändes enahanda verk* ningar af öfvergången från krig till fred; och ännu i denna stund är jemvigten icke återstäid; förlägenheten uppenbarade sig på lika sätt öfver allt; de tillfälliga botemedlen företogos nästan på enahanda sätt. Konungen i Danmark upplånte penningar, och försträckte dem till förlägne Jordbrukare, i följd hvaraf många Egendomar nu äro fallne under Kronan. Vi finna från alla Länder uppgifvit, och bland alla, främst från England, huru Faä stigheternas pris med Landtbrukets producter fallit: der uppenbarade sig förlägenheten först hos ruinerade arrendatorer, här hos skuldsatte Egendomshafvare och i vidare utgrening till hela samhället, 6åsom en naturlig följd af allt partielt lidande: vidare huru speculationerne öfvergå» från näringarne till sjelfva penningen; och att, af dessa omständigheters verkan Den 14 April. 271 1 förening,* productionskostnaden stigit, genom arbetarens större fordringar, i följd af lättheten att vinna sitt underhåll, och genom Förlagens dragning från näringarne, för att öfvergå i sjelfva penningehandeln.
Detta instämmer ock med de i senare tider Nädigst widtagne Författningar, hwarigenom, under den is April och den 25 Junii 179Z, den 12 Junit 1797 och den irsta Augusti innewarande är, bliswit förordnad!, att alla Indelningar ivid Adelsfane Regementet, som blifwit ledige, böra för Kongl. Maj-.tS och Kronans räk» ning indragas, och de dem äksöljande Boställen pä Trettio ars tid i wänlig ordning utarrenderas. Riksens Ständer haswa pä dessa grunder, och Ridderffapet och Adeln serffildt med concetzion af den i 2i §. af Aveliga Prcvilegierne ät Swcnffe besutne Adelsmän försäkrade rätt, bestulit att i detta ärende mä förblifwa wid hwad Eders Kongl.'Maj:t rörande Adelsfane Regementets Indelningar och Boställens ii, Den i December. 2r ittdraanig redan i Räder funnit godt förordna, samt akt de genom sä medelst skedde och framgent skeende indragningar upkommande besparingar ofelbart mä till Stats-Merkel inflyta. Riksens Ständer framhärda etc. Stormägtigste Mernädigste Konung! Sedan genom äcets rika skörd sädes priserne redan betydligen fallit, men Riksens Ständer Utan tillförlitlig underrättelse om hwad till fyllande af Rikets behof tarfwaS, och med billigt afseende pä