Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nuefvet uf elen l i 8unii 18/^2, elet deviljuele unulu^et ielee eller leommit nnclervi8- ninZ8-un8tulteil till ^oclo. Ilulu urliven tin^e 8tullu8 till cli8^08ition fou liefuumjunelet uf nncleuviiminAen vi<l elet ?Iluunlueenti5leu In8titutet, mecl elen louuneluinA i etet föu68lruitnu villen - 56 ret, att ^.potbekarne i Riket, i stället kör 2000 R:dr, bädanekter som tillförene, ärligen bidrogs med minst 1000 R:dr till Institutets underbäll, clels att, till bestridande ak de utgifter, som kör undervisnings-anstaltens ordnande erfordrades, oeb bvartill vid korra Riksdagen begärdes 5ooo R:dr, clen ärliga besparing ak 1000 R:clr, som uppkommit sedan sista Riksdag derigenom, att cle dä anslagne mecllen icke utgått, kör änclamälet kings användas, pä clen ikrägavarande undervisnings-anstalten är gagnande icke allenast kör det pbarmaceutiska ^rket, utan oelc kör anclra näringar, liv ilka i lanclsorterna okta icke eg a anclre personer, till bvilka cle lcunna vänäs sig, dä l)iträcle erkorclras i akseencle pa Lbemisks körsölc oelc undersökningar, än /kpotlickarue, bebagade Tongl. IVlaj:t, uppä 8tats-Rädets underdäniga tillstyrkan, 1 I^äcler besluta, att kramställning 1 ämnet skulle till Rikets 8täncler göras om beviljandet ak clet anslag, /kpotbekar6-8ociet6t6n begärt oeb Lunclbets-Lollegium körorclat. 23:o.
Förordningen den 15 Juni 1818, utfärdad till följd af Konungens och Rikets Ständers sammanstämmande beslut, föreskrifvet, att hemmanseller egendoms-innehafvare, när han begagnat Allmänna Brandförsäkrings-inrättningen och tagit försäkran å hela åbyggnaden eller någon del s Lag-, samt Allm. Besv.- och Ekon^Ulskottens Betänkande, N:o 5. deraf, icke vidare vore pligtig att fullgöra hvad 5 §. af 24 Cap. ByggningaBalken, i afseende å erläggande af brandstod, innehåller; hvarförutan samma Kongl. Förordning jemväl innefattar det förklarande, att vederbörande vid ingående af Brandstodsföreningar egde tillgodonjuta den frihet och oberoende rätt, som i ofvanomförmälde Kongl. Resolution på allmogens besvär och Kongl. Förklaringen deröfver blifvit brandstodsskyldige i allmänhet förunnad. Vid utfärdande af alla dessa påbud har fråga icke uppstått derom, att de endast efter någon tids förlopp skulle blifva gällande, utan hafva de genast efter kungörandet kunnat tillämpas. Utskotten hafva således nu genom deras här ofvan anmärkte tillägg följt en annan grundsatts rörande lagstiftningen i detta ämne, än som tillförene ansetts vara den rätta; och då någon påföljd deraf, att de sålunda redan för längre tid sedan meddelade föreskrifter utan uppskof gått i verkställighet, icke försports, skulle jag tro, att Utskotten saknat giltiga skäl till deras förfarande vid behandlingen af denna fråga. Det är obestridligt, att inrättandet af Brandstods-bolag inom ett helt Län icke är annat än en utvidgning af brandstodsföreningen inom en eller flere socknar, och man torde utan fara för misstag kunna påstå, att hvad, som oklandradt egt rum i afseende å de socknevis ingångne brandstodsföreningarne, icke skäligen bör antagas medföra större våda blott derföre, att fråga är om en brandstodsförening af större omfattning.
slutord: d R t oss skafa bnrneu biittre zlngiinge ge7101i1 att förudla oss sjevva!, ' Ett och annat för den inre ekonomien. agny har redan i sitt program l o f ~ ~ a att t leinna råd och anvisningar i - afseende på en och annan gren af den inre hushållningen. Hon vill har börja infria detta löfte genom några meddelanden angående en af husmoderns vigtigare uppgifter, inköpen för lilznefö ?-rddcf samt varden om detsamma. l) S e Personnes, Petersens sanit Heikels och hans finska ineningsfrkindek uttalanden gent emot de Strindberg-Jaegerska och Geijerstamska påstaendena att ingen man kan tygla sina sinliga lidelser. Rcd. anm. Dyrt och billigt. Varukännedom ar ett äiniie, soin förblifvit alldt.les framiiimde för våra flickskolors schema. Att fylla denna brist i qvinnobildningcii nr .förenadt med stor svårighet, synnerligen i staderna, der föga eller iiitct tillverkas i heinnlen. Den unga husfrun har köpt en vara för ~rainl~ris:. inen om ett par år ar den obegagnelig. UcJn~föl-. : Ja, deroiii svafvar till netlhon i en ljuf okunnighet. D i annonseras en ~slutförsaljningz~ satta priser. Hon går dit och gör ett nytt uppköp. 411tjiinit saiiiiim resultat! Hvad ar, då att göra '. Jo, inaii gör sina inköp i solida etablisseinenter, hvikas bemedling cif producenters och 1- ~onsunienters intresse iir grundad pä sunda principer, der mm enclast hiller redbara varor, och der inan genom jämförelser, upplysningar och rad snart sagdt appfosf~ ' av de niera oerfarna l&gt;laiicI sina kunder. Läsarinnan ser helt f ö r \ - h d, kanske smitt förnarmad ut. Hon skulle icke vara uppfostrad tillrackligt, hon soni haft gi~vernant eller gått i skola i tolf hela år! Ja val!
Socknestämma skall dessutom hållas offentligt, så att hvar och en sjelfmyndig, äfven om han der icke rösträtt eller talan eger, må hafva, så långt rummet det medgifver, tillträde, samt tillstånd att afhöra Stämmans förhandlingar, under villkor, att dervid iagtlaga ett Lagsamt Allm, Bes v,- och Ekon.-Ut skott ens Betänkande, JY'o 4. 17 ett slilla och anständigt uppförande, samt att åtlyda de serskilda ordningsreglor, som af den röstegande församlingen i allmänhet, och för tillfället af socknestämmans Ordförande föreskrifvas må; dock vare den, som icke eger rösträtt, alltid oberättigad att der yttra sig, så framt han icke dertill varder uppmanad eller serskildt tillstånd erhållit, antingen af församlingen genom ordentligt beslut, eller af Socknestämmans Ordförande, på grund af skäl, som i Protocollet böra upptagas. Ej må Ledamots frånvaro hindra Stämmans fortgång; och må han, sedan beslutet taget är, icke eller ega att derstädes något vidare i samma ämne anföra, vare dock oförhindrad alt få sin reservation till Protocollet förd. §6. Allmän grund för rösträtt i Socknestämma vare beloppet af nästförflulne årets bevillning af lön, egendom och rörelse efter andra artikeln af Bevillnings-Förordnirigen. För fastighet, ehvad den är större eller mindre, skall sådan rösträtt alltid tillkomma, så väl egare som Boställs-innehafvare och Brukare, samt beräknas efter den för fastigheter påförde bevillning, der sådan utgår, eller i annat fall efter motsvarande andel af det vid Bevillnings-taxering åsatle värdet; men för lön och rörelse beräknas rösträtten efter beloppet af den derföre påförde bevillningen, dock icke för mindre belopp än 2 R:dr och icke heller för dem , som äro andres lagstadde tjenstehjon; samt endast till hälften af den rösträtt, som motsvarande fastighets-bevillning eller andel af fastighetsvärde medförer. Rosträtten efter denna grund tillämpas sålunda: att för bevillning eller motsvarande andel af fastighetsvärde, till och med 2 R:drs belopp, beräknas För fastighet. För lön och rörelse. 1 röst. St.
De af Ridd.Direklm hemställda förändringarne i nu gällande föreskrifter för låns beviljande, åsyfta hufvudsakligen all, för befordrande af utlåningen utaf kassornas medel, deraf ett betydligt belopp för närvar, dels är ofrukbart och dels inbringar endast 4 procent ränta, lemna Direktm mera utrymme än hittills vid pröfningen af såväl den för lånen erbjudna säkerhet, som utlåningssätten, samt räntans och lönesummornas belopp, hvarvid Direktm i väsendtlig mån följt de låne-reglementen som för arméens och civil-statens pensions-inrättningar nyligen blifvit fastställda. Således har Direktm ansett något minimum af ränta, hvarunder lån mot fast pant och s. k. namnlån ej må beviljas, icke böra bestämmas, ulan utlåningen ske till högsta ränta, som lagligen erhållas kan; vidare har Direktm trott all begränsning af lönesumman vid utlåning mot fast pant böra försvinna, samt afseende endast fästas vid fullgod säkerhet; likaledes är föreslaget: a) att lån å fast egendom på landet må kunna beviljas lill högst |:delar af värdet, ulan afseende på hemmanens natur af privilegierad eller skattejord, samt att dylika lån må kunna poslponeras äfven andra inteckningar än bankens eller de allmänna kassornas, som vanligen icke uppsäga sina fordringar, endast med den inskränkning, att sammanräknade beloppet af det lån, som lemnäs och det eller de lån, som äga bättre eller lika rätt med det förra, ej får öfverstiga den å hvarje egendom tillåtne högsta lånesumma; b) alt Direktm må äga ej mindre att såsom hypolheker antaga alla, enligt R.
Stereotyperings-anstalt förses med konstgraverade Stämplar eller så kalladt congrevskt tryck i flere färgor, lämpade efter Chartornes olika valeurer, utan äfven kostnaden för Chartornes tillverkning och förseende med stämplar samt tiden inom hvilken det för år 1843 erforderliga förrådet kunde vara färdigt. Sedan Rikets sist församlade Ständer hos Kongl. Maj:t, bland annat, i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla vederbörande Embets-Verk att vidtaga sådane åtgärder, hvarigenom de Stämpelsedlar, hvarmed inkommande t}?ger m. m. vid Tullverket förses, måtte blifva tillverkade af ett ändamålsenligäre papper och på ett sätt, som i möjligaste måtto försvårade deras efterapande samt att såväl vid stättiplarnes tillverkning som deras förvarande ali noggranhet må varda iakttagen, och i sammanhang dermed föreslagit, att ifrågavarande Stämpelsedlar könde förfärdigas vid den i Banken varande Stereotyperings-anstalt; så, och efter det Kongl. General-Tull-Styrelsen blifvit i ämnet hörd, har Kongl Majit, uti en till BancoFullmägtige aflåten Nådig skrifvelse af den 18 Januari detta år, gifvit tillkänna, det Kongl. Majit funnit godt i Nåder bifalla, att dell af Rikets Ständer, i omförmälda måtto, föreslagna förändring af de vid Tullverket hittills brukliga Stämpelsedlar må, så snart omständigheterne det medgifva, bringas till verkställighet, under iakttagande af hvad Kongl, GeneraFTull-Styrelsen, för sådant ändamål, i afseende å de nya Stämpelsedlarnes beskaffenhet och sättet för deras reqvirerande i Banken m. m. hemställt. Efter det vederbörande hörde blifvit, hafva Banco-Fullmäglige uti af CO låtne skrifvelser till Kongl. General-Tull-Styrelsen dels öfverlemnat profpapper och profritningar till omförmälde Stämpelsedlar, hvilka profver jemväl 36 blifvit af Kongl.
St. i afseende å det ifrågasatta förelaget funnit sig böra meddela, och den rättighet, K. M., enl. Gr. Lagerbjelkes förslag, skulle fä att inskränka, eller klippa bort en eller flere delar af de utaf Ständerne fastställda vilkor och föreskrifter. Om denna sistnämnda mening blifver den gällande, har Gr. Lagerbjelke, som under debatterna öfver denna fråga städse framkommit med förslag lill ytterligare vilkor för beviljandet af Statens garanti i och för den' för den föreslagna jernvägsanläggningen, slutligen sjelf åstadkommit en rubbning, som nästan helt och hållet tillintetgör kraften utaf dessa såsom sä nödvändiga ansedda vilkor. Ett sådant förfarande mäste jag i allo bestrida. Dä jag 1111 således visat, alt den föreslagna säkerheten måste ställas vid förelagets början, skall jag vidare söka ådagalägga, att upslällandet af ett vilkor innebär en fordran hvars fullgörande svårligen ligger inom möjlighetens gränsor. Del kan nemi. knappast begäras, att ett bolag, som på eli företag skall komma att nedlägga en summa af 5 mill., skulle dessutom ställa säkerhet derför, att efter 40 års förlopp det utförda arbetet skulle fortfarande hafva nyssnämnde värde, och en föreskrift härom synes äfven öfverflödig då bolaget mäste under hela den nämnda liden underkasta sig en årlig kontroll öfver dess sätt att upfylla sina i öfrigt åtagna förbindelser till Staten och allmänheten. Anspråket öfversliger hvad man skäligen kan begära, enär det är bolagets egna penningar som i förelaget nedläggas. Att deremot å andra sidan öfverlemna åt den ena statsmaktens godtfinnande att i mer eller mindre män taga bort de garantier, som den andra statsmakten fastställt såsom vilkor för de förbindelser, som Slaten i afseende å företaget skulle ikläda sig, tror jag icke eller låter sig göra. Den 1 September. 637 Hr Gr:n har vidare sagt, all åtskilliga delar af en jernväg 8ro så beskaffade, alt man icke gerna kan furuisätta att de inom en kort liderymd skola kunna råka i lägervall. Detta är just detsamma som jag förra gången tog mig friheten omnämna.
Transport: 1,756,126: 88. 1,731,299: 68. - 21 — Transport: 1,756,126: 88. 1,731,299: 68. till staden Orebro, å 37,500 R:dr, efter den år 1854 derstädes timade eldsvåda, emot lika återbetalnings skyldighet; utbetaldt år 1854, 35,163: 7. 33,442: 37. y> staden Jönköping, å 15,000 R:dr, efter den sam ma år en del af staden öfvergångna eldsvåda, dito dito; utbetaldt år 1855, 14,050: — 13,360: 48. » staden Eksjö, å 30,000 R:dr, efter 1856 års eldsvåda, emot dito dito; utbetaldt år 1857, 30,000: — 28,776: Till staden Ystad, å 30,000 R:dr, för hamnbyggnaden vid nämnde stad, emot 2 procents årlig kapitalafbetalning och 3 procents ränta å den återstående lånesumman; utbetaldt år 1824, 7,842: 79. 7,242: 79. » samma stad, å 60,000 R:dr, för uppmuddring af stadens hamn, emot årlig inbetalning af 6 procent, deraf 4 procents ränta beräknas å kapitalåterstoden; utbetaldes år 1857, 56,781: 16. 55,017: 9. » staden Landskrona, å 12,500 R:dr, för iståndsät tande af hamnen vid denna stad, emot årlig återbetalning af 750 R:dr, utan beräkning af ränta; utbetaldes år 1846, 2,000: — 1,250: — » staden Helsingborg, å 230,000
Vid 1855 och 1851 års riksdag nedsattes den för 1855 och påföljande år utgående allmänna bevillning till 1,150,000 rdr banko; och blefvo, genom den under sagda riksdag antagna och Kongl, kungörelsen den 4 Januari 4855 bifogade bevillningssladga, nedannämnda efter 2:dra artikeln utgående bevillningsafgifter minskade eller nedsatta, nemligen: embetsoch tjenstemänsmed fleres lönebevillning till y af dess dittills bestämda belopp; bevillningen af handlande, skeppsredare, fabriksegare, handtverkare, manufakturister och andre borgare till 2| procent af deras under nästföregångna år åtnjutna inkomst, hvadan således minimiafgifterna äfven nedsattes till hälften af deras i föregående bevillningsförordnmgar stadgade belopp; öfrige invånares i städerna samt näringseller yrkesidkares på landet, äfvensom de vid bergverk och andra dervarande inrättningar anställde personers bevillning till halfva beloppet af alla desse personers förut fastställda klassafgifler; dock endast vid de fall, att den högsta klassens afgift understeg 2^ procent af hvar och ens beräknade inkomst; bevillningen 65 bevillningen af utlänningar, sorn reste i handelsärenden, likaledes till hälften af denna afgifts i 1851 års bevillningssladga bestämda belopp; bevillningen af fastigheter och fabriksbyggnader i städerna samt fast egendom, jemte fabriker och inrättningar m. fl. verk på landet, till En riksdaler för hvarje tusen af sådan egendoms eller fabriksinrätlnings uppskattade värde; klassafgifterna för andra i bevillningsförordningen uppräknade särskilda verk och inrättningar, till hälften af dessa afgifters förut bestämda belopp; bevillningen af enskilda banker med sedelutgifningsrätt från 5 till 3 procent af den årliga behållning, som icke öfverstege 6 för hundra af den kontant tillskjutna teckningssumman eller grundfonden, samt från 15 till 9 procent af högre behållning; alla andra aktiebolags, associationers, societeters, verks samt hypoteksoch andra allmänna inrättningars bevillning, från 5 procent af utdelningen till procent af årliga behållningen.
Jag tror dock för min det, att äfven detta icke 0tn 9 Otto itr f. w, feehttfdcs eller borde påkalla en förändring af §:nj hälst den öppna voteringen är ett tillräckligt correctif emot antalets ringhet, och af böjer ali inverkan på Fullmäktige. __ Om jag således ej skulle vara närvarande hästa gång, då denna sak föredrag©*, anhåller jig att mina anmärkningar måtte få åtfölja remissen, med förklarande, att jag anser de nuvarande föreskrifterne tillräckelige. Herr Roos, Jonas Emannel; Ehuru jag icke baft den förmån att Vara härvarande från discus» sionens början, och således icke så fullständigt ; aom jag önskade, känner ämnet, har jag likväl af den siste värde Talarens yttrande anledning förmoda, att denne discussion är föranledd af deri oreda, sorn inträffat vid valet af JustitiaeOmbudsman, hvarföre jag tager mig friheten fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten af någon förändring uti JustitiaeOmbudsmannens Instruction rörande detta val, pi det man, så vidt möjligt är, må kunna afböja en dylik oreda för framtiden; och anser jäg således de äaE Herr Hjerta mot denna förändring anförde skäl fej förtjena afseende, enär den önskade förändringen aldrig kan vara annar, än gagnelig» Herr Grefven och LandtMarskathen, förklarade, att så väl Herr von Hartmansdorff* ofvanberörde Motion, som hvad» i anledning deraf, nu blifvit anfördt, koni me att, jemlikt 4 9 §. Riksdags» Ordningen, hvila på bordet till nästa Plenum, j6Ö Dtn g Ör.toåer f. m. HöglRidderskapet och Adeln åtskiljde* klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli 0. J. Lugnhem. Thorsdagen den 9 October. Plenum kl. half till 6 e. m. Öppnades Herrar Electorers Lista till val af en Ledamot i BevillningsUtskottet efter Herr Uggla, Carl, och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 367. Friherre
Man bör derjemte sammanställa ofvanberörde fordran af ansvarspåföljd för en begången försummelse, med det förhållande att frami. Presidenten af Billbergh under flere år haft allt, hvad han i löst och fast egde, försatt under qvarstad; att han sålunda ej egde att derom på minsta sätt lill förmån för de sina förfoga; att han, jemte det nedslående i sin belägenhet för det närvar., tillika hade, såsom eli Damokles-svärd uphängdt öfver sitt hufvud, den utsigten att vid hvarje ny riksdag kunna med ens blifva, genom ett R. St:s beslut, hvars innehåll icke med någon visshet kunde pä förhand inses, obevekligen beröfvad all lefnadsbergning för sig och sin familj. Jag tror alltså, att man icke kan skäligen anse bemälde embetsman hafva undkommit allt straff för sin åtalade förseelse. Och då Utsk. sjelft välvilligt vitsordat den gagnande embetsmannabana Presidenten af Billbergh under många år till båtnad för fäderneslandet fullföljt, samt då Utsk. likaledes erinrat oss om de högst betydliga penningebelopp, som vid flere tillfällen genom den aflidnes omtanka och skicklighet för Statsverket besparats, vågar jag hoppas att Utsk. skall, efter att ånyo taga alla dessa förhållanden i benäget öfvervägande, till R. St. inkomma med förnyadl utlät., deruti R. St. finge emottaga Ulskts hemställan om Den 15 Mars e. ra. 483 samtycke till hvad K. M. i nåd. föreslagit. För delta ändamål, och då 11. o. Ad. säkerligen lärer erinra sig de för den ifrågasalta eftergiften å detta runi tillförene afgifne sakrika och förIjenstfulla anföranden, anhåller jag vördsamt att StatsUtsk:s nu föredragna betänk, måtte varda dit äterremitteradt. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.:
Deremot framställde jag, att Const.Utsk:s förslag bort innehålla ett afskiljande af den juridiska ansvarigheten, hvilken, såvidt den rörer Rikets civilkyrkoeller militärlagar, endast och allenast bör tillämpas på den föredragande, så att samtlige de öfrige Statsråds-ledamölcrne befrias i3 H. 81 Den 26 September. från denna juridiska ansvarighet. Men della milt yttrande innefattade Mott ett motiv, hvarföre jag önskar få i prot. den reservation nedskrifven, att jag ej kunnat godkänna det grundlagsförändrings-förslag, som i detta afseende blifvit af Const.Utsk. afgifvet. R. o. Ad. fann Consl.Ulskts förslag litt. IS böra oförändrndt hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Föredrogs ånyo .StatsUtskts den 19 och 23 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 3ig, i anledn. af åtskilliga, ännu icke återställda förbindelser rörtde Svenska Statens fordna utländska skuld. Hr af Wingård, Job., uppläste följande: Af StatsUtskrs utlåt. N:o 317 inhemtas, att Riksg.cont. blifvit genom de för Jiqviden af dess utländska skuld vidtagna åtgärder fullkomligen tryggadt emot ytterligare anspråk från fordringsägarnes sida. Det ligger emedlertid i sakens natur, att af flera tusen utfärdade partial-obligationer några kunna under en längre tidrymd hafva af en eller annan orsak gått förlorade, och att således pr»scription slutligen måste på dem tillämpas. Af de i5,ooo stycken partial-obligationer, som för lånen i [lolland voro utfärdade, saknas ännu 2S4 stycken, oell då de, oaktadt derom år 1816 utfärdade kungörelser, icke alltsedan blifvit företedda, är det sannolikt, att de icke mera finnas. De kunna följaktligen icke förevisas till afskrifning å hufvud-obligationerna, hvilka alltså komma att qvarblifva i notarii publici vård till den 3o-åriga prsescriptionstidens förlopp.
St. sätta sig i tillfälle att, i sammanhang med frågan om fortsättande af lagberedningens arbeten, kunna för K. M. anmäla sin önskan om utarbetande af ett nytt kriminal-lagförslag, och derföre är det af vigt att icke pröfva denna fråga förr än man fält tillfälle granska det afgifna lagförslaget samt att deröfver fatta sitt beslut. På dessa skäl anser jag det lämpligast att R. o. Ad. uppskjuter med pröfningen af förevar, utlåt, intilldess så skett, samt hemställer derföre om icke utlåt, bör till SlatsUtsk. återremitteras, med förständigande för Utsk. att med detsamma till RiksStm åter inkomma, sedan förberörde granskning försiggått. Hr Få hr teus, Olof Immanuel: Lika med flere föreg:de talare, anser jag StatsUtsk:s förevar, betänk, böra af R. o. Ad. bifallas, och jag anhåller att få redogöra för mina skäl till ett sådant tillstyrkande. Ett arbete, som till följd af K. M:s o. R. St:s beslut i mer än -^:dels århundrade fortgått och, enligt Utsk:s utredning, redan kostat staten öfver 300,000 r:dr, kan, såsom mig synes, icke afbrytas utan de mest framstående skäl, som nöjaktigt kunde förklara en sådan inkonseqvens från representationens sida. Och hvilka skulle då dessa skäl vara? Man har sagt att tidpunkten icke vore inne, emedan de nya tänkesätt, som man påstår hafva sjelfvisk - Den 2 Februari f. m. 257 viskheten (ill grundtanke borde få rådrum att utveckla sig, såsom orden folio, i all sin glans, innan man företog sig en ny lagstiftning. Om jag äfven skulle medgifva att någon egoism skulle hafva vunnit insteg i det närvar, tidslynnet, kan man likväl icke utan orättvisa tillämpa detta på det nya lagverket, hvilket tvertom ostridigt andas varm kärlek för det sanna, och ingalunda bär stämpeln af sjelfviska åsigter.
Namnet är visserligen mera likgiltigt; men jag bör dock ej lemna obemärkt, att både ordbildning och bruk vid detta namn fästa begreppet af certificater, som intyga, att på någon viss dag en viss bestämd ränta å någon viss skuldsedel är till betalning förfallen; bär skulle dock delta namn betyda skuldsedeln sjelf. — Yigtigare än namnet äro dock vilkoren för dessa couponers utgifvande. De skulle nemligen utgifvas endast mot fulla ålydande kapitalet, bära 4é procents ränta, aldrig å innehafvarnes sida kunna uppsägas, men af Banken dels inlösas efter börspris, om de fallit under 100 procent (eller hvad Banken för dem fått) dels efter 6 månaders uppsägning. Tror man, att i vårt land är ett sådant öfverflöd på kapitaler, att man på sådane vilkor på alfvar vågar hoppas, alt af Svenska kapitalister kunna upplåna 5 millioner? När mail vill upptaga ett större lån — vare sig för Staten eller enskilla föreningar, så måste man, äfven i kapitalrikare länder — göra det sökta lånet begärligt. Endast tvenne klasser äger man härvid att påräkna, nemligen antingen sådane kapitalister, som vilja säkert och beqvämligt placera sina penningar, och derföre kunna vara benägna att göra uppoffringar i afseende på ränta och fria dispositionen öfver kapitalet, — eller ock spekulanter, som, genom en stigande kurs å de öfvertagna skuldpapperen, hoppas att 5o H. i4* 2 I 2 Den 20 November f. in. tunna sälja dem med vinst. Men för ingendera af dessa klasser långifvare erbjuda de föreslagne viikoren någon uppmuntrarn För dem, som vilja säkert placera sina penningar, beröfvar Bankens rätt att efter 6 månader uppsäga dem all säkerhet att få bibehålla denna förmån mot de offer, de eljest underkasta sig.