Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Företog H. R. o. Ad. val af 26 ordinarie ledamöter och 4 suppleanter uti förstärkta Lagutskottet; och hefunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till !I4 Den 25 April. e. m. Ordinarie Ledamöter: N:o 245. Frih. A „ Montgommerie; Fullm. Gr. Frih. Hr Tham, Sebast. Frih. Kranse; Fullm. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius, 63 77 11 211. 55 Cederström, Jacob, 62 77 Sedan genom lottning blifvit bestämdt hvilka bland dem, som erhållit 63 röster, borde blifva suppleanter, äfvensom i hvilken ordning de borde inträda. H. R. o. Ad. åtskildes kl. Lill 9 om aftonen. In fidem protocolli, Jlbert Munck. Plenum kl. 9 f. m. Justerades pleni-prot. för d. 14 sistlidne Mars. Föredrogs BancoUtsk:s i gårdagens förmiddagsplenum på bordel lagda mein. N:o 55, med förslag till samman jemkning oell voter.propos:r, i anledning af RiksSlms skiljaktiga beslut öfver framställningarne i Ulsk:s betänk. N:o 29, oell utlåt. N:o 44, ari g: de regleringen af Bankens läneröselse ni.- m. Utsk:s i detta mern. i afseende på nedannämnde §§ af utlåt. N:o 44 afgifne yttranden företogos punktvis lill afgörande. lista punkten, Lades till handliugarne. 2:dra punkten, äng de 4 §■ R. o. Ad. godkände den i denna punkt föreslagna voler. propos. 3:dje punkten, ang-.de den i 5 § föreslagna disposition af bancovinsten för nästlidne är. Lades till haudlingarne. 4:de punkten, ang:de den , del af 5 §, som ufser bancovinsten för innevarande och följande åren.
- Hvartill komma frän 4:dc Hufvud—Titeln öfverflyttade 105 tunnor Spannmål under lönerne, med motsvarande tillökning af 105: e) Departementets Commando-Expedition U) Förvall ningen af Sjö-Ärendena, samt Aflönings-Staterne för Flottans stationer i Carlskrona, Stockholm oell Götheborg: Förra anslaget 449,538:36. - med deri inberäknade 14,533 tunnor spamnål under lönerne, å 7 li:dr tunnan. Afgår: Till 2:a Ifufvud-Titeln öfverflyttade: Fång-Prcstsoch Fång-Vaktmästa re-allönirig 580: jemte 30 tunnor Spanmål under lönerne. Till 5:le Hufvud'1'itelns anslag för handeln öfverförde arfvoden för Sjö - Chartte - Ar chivet 1,300: 1.8S0: Återstå 447,658.36 - med under lönerne beräknade 14,503 tunnor Sp anmäl. Tillkommer: Lönförhöjning för Under-Officerare 4,970:20. - 2:ne Machinist-Officerares löner 1,500: —* * Tillökning i arfvoden för Båtsmans Corporalerne ■ 1,362: 7832: 20. - k. 7,000 7,971 32 — 1,520 *55,491 3 —, I 5 -2 Expedilions-Utskottels Forsla* till lind. SkrifvelseIV.o 85, Obs. Oindelt spanmål, enligt förra Staten: 6,423 tunnor, å 6 Iitdr 3 „ afgå till 2:n Hufvud Titeln 18: 38,538: 6,420 l:r återstå 38,520: Båtsmaus-Indelningen:
Förhållandet är, enligt Revisions-Berättelsen, sådant, att den summa af något öfver 42,000 R:dr i silfver, som Banquen efter 1302 sk. per R:dr, öfver hufvud eller per medium räknadt, godtgjort, är af Kongl. Allmänna Magazins-Directionen inlefvererad i afräkning på hvad som blifvit disponeradt på det ,vid sista Riksdag anslagne Creditiv till uppkwä Banco-Ulskottets Betänkanden, ig>jr pande af myntbara metaller; hvaremot de till Kongl. Maj:ts disposition öfverlåtne Piastrar ut. gora en särskild fordrings-post, som efter hand återgår till Banquen, mot återställande af depo* sitions-beloppet i Banco-sedlar, efter samma Cours t sorn vid uilefvereringen gälde. Denne bestämdes, enligt föregångne q vartals medel-cours, för 200,000 Piastrer till 108 sk. 11. rst., och ftir andre 200,000 till 11g sk. 9 rst. i Banquens sedlar, beräknadt på Piastrernes belopp i R:dr Hamb. Banco. För öfrigt må, i anledning a£ Herr Kindströms framställningar härom, upplysningsvis nämnas, att föreskriften om detta anslag var redan vid 1786 års Riksdag gifven, samt sedermera vid alla Riksdagar och Banco-Revisioner, dels orubbad bibehållen, dels uttryckligen sanctionerad; och att sednaste Banco-Utskottets åtgärd inskränkte sig dertill, att gifva samma föreskrift, i män af förändrade förhållanden, mera klarhet och tydlighet. Banco-Utskottet skall för öfrigt ej underlåta, att i svaret på en från Högi. Ridderskapet och Adeln remitterad motiöil af Hr P. G. Cederschöld i detta Jimne, ingå uti utförligare detailler om förhållandet i historiskt hänseende. Herr Lindström föreslår, att hvarje Assignant utfärdade och' af Banquen inlöste assignationer måtte, till verification för dess conto, särskildt förvaras.
Med fästadt afseende på dessa förhållanden, förklarade Rikets Ständer sig icke kunna bifalla den då gjorda framställningen oro linieskeppens förändring till fregatter, ej eller för närvarande bevilja något särskildt anslag för anskaffandet af ytterligare ångbogserings-fartyg; hvaremot Rikets Ständer, delande den af Eders Kongl. Majit uttryckta grundsatsen: att den materiel, sorn finnes bör vara i fullständigt skick, och då, enligt hvad utredt och upplyst blifvit, ett sådant högst maktpåliggande ändamål icke kan vinnas utan betydliga kostnader, beviljades 600,000 r:dr extra anslag, att med en tredjedel under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853 utgå, ”för att användas till kompletterande af förråderna samt de skepp och fartyg, hvilka Eders Kongl. Majit anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståudsätiande oundvikliga mindre arbeten.” Det är i öfverensstämmelse härmed och under den liligasle och fastaste öfvertygelse, att den af Rikets Ständer godkända åsigten i afseende på den befintliga materielens fullständiga iståudsättandc, är deu enda ratu och den enda till vinnande af något resultat praktiskt utförbara plan, som kan och hör följas för den närmaste framtiden med hänseende till sjöförsvaret, samt att allt vacklande häruti endast medförer för landet olycksbringande följder, som icke allenast den af Eders Kongl. Majit i Nåder gillade och hittills följda arbetsplanen för 1852, 1853 och 1854 (se bilagorna N:ris 2'och 3) utan äfven förslaget till arbetsplan (N:ris 6, 7) för följande 3:ne åren blifvit uppgjorda. I sammanhang härmed torde jag i underdånighet få anföra, huruledes, vid uppgörandet af ifrågavarande arbetsplaner, det visserligen skulle kunna anses nödvändigt, att äfven uppgöra ett förslag för deras fortsättande och flottans underhållande allt framgent.
— Men då, enligt hvad redan nämndt blifvit, icke så är, och Inrättningen som under de sednare åren mistat en af sine betydligare förut säkra Inkomster, nemligen Lästafgiften af alla till Staden ankommande främmande fartyg, hvilken, öfver hufvud tagit, utgjort circa 3ooo R:dr B:co om året, deremot fått en förvånande tillökning uti sin fattig-personal, förmedelst öfverhand tagande fattigdom, förtjenstlöshet, lättja och liderlighet, hvilken personal år 1826 uppgick till 785 barn och 1106 äldre personer, med en kostnad stor 3o,25o R:dr, men år 1827, g38 barn och n35 äldre personer, med en kostnad stor R:dr 35,o45, allt Banco, öfverstigande för dessa båda åren Inrättningens inkomster, hvilka för 1826 utgjorde 2Ö,o85 och 1827 29,990 R:dr, med sammanlaggdt 9000 R:dr, finnes nogsamt det bekymmersamma tillstånd, hvaruti densamma sig befinner. När härtill lägges den betydliga nedsättning i värde, som Inrättningens alla Egendomar, Inventarier och Arbetshus-lagret, i bredd med tidens närvarande priser, måst vidkännas, under hvaddeverkeligen kostat, utgörande under de sednaste 5 åren öfver 20,000 R:dr, samt olyckligtvis iråkade betydligare förluster, utgörande öfver 12,000 R:dr, uppkommer af allt detta den nödvändigheten för Stadens Innevånare, att afsäga sig den betydliga kostnad de hittills ensamt dragit för underhållet och vården af Gar - i6o Stats-Utskottets nisoncns, TygStalens oell Fortilicationens fattige. Oell lialva vi undertecknade, lill följe häraf, såsom Stadens Fullmägtige vid detta Riksmöte, erhållit det uppdrag alt hos R. St:r ödmjukt och vördsamt anhålla. derom, att R. H. St:r täckas hos K. M:t i underddiet framställa billigheten af denna Stadens ödmjuka begäran, samt sjelfve gunstbenäget anvisa medlen för dess verkställande.
— Till Musiken 5 00. —« Till Medicamenlspenningar 12:24. Summa Tillökning R:dr i ,775:40. Betänk an den, N:o 13 r. 1~j :0 För Svea, Götha och Vendes Artiller iRegementen äro de af K. M:t föreslagne Staterne grundade på en af detta Vapen belt ,och hullet förändrad organisation. Styrkan har vid Svea ArtilleriRegemenle -fördelte i 4° Compagnier å 60 och 10 Batailloner k 240 Man, hvaraf FältArtilleriBatailloner vid Svea Regemente 2 åkande, Götha 2 Dito och Wendes 2, en ridande och en åkande, samt Fästningsoch BelägringsArtilleriBatailloner vid Götha Regemente 2 samt vid Svea och Wendes 1 hvardera. Svea och Götha Regementen hafva ansetts böra ökas till i,i25 Man hvardera och Wendes till y5o, utgörande således tillökningen i styrkan 600 Man. De tvenne förstnämnde Regementerne böra hvardera fördelas i 6 Batterier åkande FältArtilleri ä i5o eller tillsammans goo Man, och 3 Compagnier DepotArtillerie, ä 75 eller tillsammans 225 Man; och Wendes Regemente uti 4 Ridande Batterier FältArtillerie å i5o, eller tillsammans 600 Man och 2 Comp. DepotArtillerie å y5, eller tillsamm. i5o Man; hvadan uppkomma 16 Batterier FältArtillerie, med tillsamm. 2,400 Man och 8 Compagnier DepotArtillerie med tillsamm. 600, samt hela styrkan 3,ooo Man; upptagande Staterne det, efter denna styrka och öfrige förhållanden, lämpade antal af Befäl, Tygoch BeväringsPersonal o. s. v., med förbät - utgjort Götha Dito Dito Vendes
Utskottet hafva gifvit ett slags hyllning ät detta förfarande. Jag vill icke anses deruti delaktig, och hade derföre önskat en rättelse i denna del af redaclionen, " I fråga om tullen å Silke instämde Herr Bergelin med Herr Cron. Herr Pettersonj P: ”Med HÖglofl. Utskottet har jag varit af skiljaktiga tankar i beslutet tili Betänkandet N:o 27, angående stora Sjötulls - bevillningen. Inom samtlige Höglofl. Riks-Stånden hafva ock, vid samma Betänkande, uppstått flera anmärkningar, som gifvit anledning till återremiss för vidare Utlåtande , hvilket af Ilöglofl. Utskottets pluralitet nu blifvit författadt till Expedition, men som alls icke, i min tanka, förmått åstadkomma några sådana antagliga skäl, som hos mig föranledt till frånträdande af mina förut yttrade åsigter i ämnet,” ”Från Höglofl. Utskottets vidtagne beslut skiljer jag mig hufvudsäkligast uti: 1:0 stadgandet af skyddstull , i stället för förbud å vissa Fabriksoch Handtverks-varör; 2:0 förhöjda Tull-afgifter å Ull, Bomull , Socker peli Salt; samt 3:o den etablerade Bil. till Bevillnings-Utskottcts Uti. N.-o 44. 89 principen, att frikalla dessa varu-artiklnr från städernas Tolag.” ”Till vederläggning af hvad för de två första punkterna är vordet anfördt, tror jag skälen för skiljaktighet med Höglofl. Utskottet tillräckligen äro motiverade i de, vid Betänkandet N:o 2n , af Herr Borgmäre Åland och mig afgifna serskilda reservationer, som här i allo ytterligare åberopas, för att undgå vidare vidlyftighet. Hvad tredje punkten, eller städernas Tolag åter angår , så kan för mig ej redas tänkbart, att Höglofl.
Bönderna sofvo tungt, lägrade omkring den. Susanna såg icke Harald här, och det var henne kärt i denna stund. I behof att förströ de plågsamma intryck hon erfarit, tog Susanna ett vattenkrus och gick ned mot elfven dermed, för att hemta vatten till morgondagens frukost. Under vägen dit fick hon se Harald, som med sin bössa på ryggen gick fram och åter ett stycke från grottan. Obemärkt af honom kom hon likväl ned till elfven och fyllde der sitt krus med snöblandadt vatten. Den lilla kroppsliga mödan gjorde henne godt, men den ensliga vandringen var för öfrigt föga egnad att lätta sinnet. Scenen var obeskrifligt dyster, och till snöbäckarnes enahanda surrande sällade sig då och då vindstötar, som lika gigantiska suckar genomforo öknen, ängsligt hvinande. Ett ögonblick satte hon sig ned vid foten af en klippa. Det var midnatt och djup stillhet herrskade öfver nejden. Klipporna omkring henne voro betäckta med sorgelaf, och den bleka snölafven vexte i bergsrefvorna; här och der, ur den svarta jordskorpan stack kärrstafven upp, en liten blekgul, svafvelfärgad blomma, hvilken Lapparne sägas bruka till trollkonster, och som gjorde här intrycket af ett hemskt leende öfver dessa dödens fält. Susanna kunde ej befria sig från minnet af sin dröm, och hvart hon vände sin blick, tyckte hon sig se den lilla döende systerns bild. Kanske hade hon i denna dröm fått en varning, kanske en spådom; kanske skulle hon aldrig komma från denna ödemark; kanske skulle hon dö här och då – hvad skulle lilla Hulda bli af? Skulle icke vanskötsel och nöd låta henne sjunka ned på lifvets hårda stenar, och eländets vågor gå öfver henne?! Midt under dessa mörka tankar öfverraskades Susanna af Harald. Han såg att hon gråtit och frågade med en röst så innerlig, att den gick till Susannas hjerta: «Hvarföre så ängslig? Är ni orolig eller missnöjd? Ack, säg mig det öppet som till en vän! Jag kan icke bära att se er så!» «Jag har drömt illa!» sade Susanna i det hon aftorkade sina tårar och steg upp.
Rikets Hofrätter — Konungens hof § 48. derifrån afsätta. § 49. Riksdagen representerar Svenska Folket. De rättigheter och åligganden, som gällande lag tillägger Rikets Ständer, tillkomma hädanefter Riksdagen. Den fördelas i två Kamrar, hvilkas ledamöter väljas, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar. Kamrarne ega i alla frågor lika behörighet och myndighet,- skolande Riksdagen i kraft af denna Grundlag sammankomma till lagtima möte hvarje år den 15 Januari, eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter; Konungen dock obetaget att, emellan Lagtima Riksdagar, Urtima Riksdag sammankalla. Hos Urtima Riksdag må endast förekomma ärende, som föranledt Riksdagens sammankallande eller af Konungen eljest lör densamma framlägges, så ock hvad med dylikt ärende står i oskiljaktigt sammanhang. Riksdagen skall sammanträda i Rikets hufvudstad, utom i de fall, då fiendes framträngande eller pest eller andra lika vigtiga hinder göra det omöjligt eller för Riksdagens frihet och säkerhet vådligt. 1 dessa fall tillkommer Konungen att, efter samråd med Riksdagens Fullmäktige uti Banken och Riksgäldskontoret, annan riksdagsort utsätta och kungöra. I de fall, då Konungen eller Regenten eller Stats-Rådet sammankallar Riksdagen, fastställes tiden för dess sammanträde efter 20:de och inom 30:de dagen från den, då kallelsen blifvit uti hufvudstadens kyrkor kungjord. § so. § SI. § 52. Konstilutions-Utskollets Memorial M 2. 33 §52' » Kamrarnas Talmän och vice Talmän utnämne Konungen. § 53. Lagtima Riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa Utskott: ett Konstitutions Utskott yttranden deröfver till Riksdagen afgifva — utreda och för Riksdagen uppgifva —■ Banko-förvaltningen gifva; samt ett Lag-Utskott, att utarbeta de från Kamrarna remitterade förbättring. A Urtima Riksdag skola ej flera Utskott tillsättas, än som erfordras för beredning af dervid förekommande ärenden. § 84. Askar Konungen af Riksdagen särskilda
Brot. 1840. 5 Sami. 1 Afd. 18 Haft. 7 5o Be\)illnings-Utskottets Utlåtande, N:o 27. 73. §. pag. 46 och 47* Hos Presteoch Borgare-Stånden liar blifvit anmärkt: att, då frälsesmiden äfven bör laxeras efter deras privilegierade smidesbelopp, predihalel: ”,hammarskatts” borde belt oell hållet utgå, då ordalydelsen skulle blifva: ”Derefter upptages till serskild värdering beloppet af så väl den ”för hvarje bruk tillåtna tillverkning, beräknad efter Brukets privilegierade smide, sorn äfven etc.;’'’ att vinsten af bruksrörelsen är origtigt beräknad, då den antagits till minst i:del af tillverkningsvärdet, emedan många jernbruk finnas, af hvilka nu ej kunde påräknas den ringaste vinst; att uti denna §. borde intagas ett bestämdt stadgande för Taxerings Comitcerna att ovilkorligen, vid beräkning af ett bruks afkastning, göra afseende på den olika beskattning, sorn af bruken måste utgöras, och hvilken beskattning borde afräknas, innan någon inkomstberäkning komme i fråga; samt att bruksegares inkomst för året ej borde beräknas efter det privilegierade smidesbeloppet; utan bevilbiingen utgå i nion af verkliga tillverkningen.
Detta Memorial säsom innehällando Förflag till en förändring i en af Grund-Lagarne, skulle hwila tiss uptagande och afgörande wid nästa Riksdag. Uplästes och kades pä bordet ett af Stats »Utskottet ingifwit sä lydande: Wördsaml Memorial. Ibland de ämnen, som under detta Riksmöte tillhört StatsrUtffottctö ätgjärh, att till Riksens Högloft. Stä», ders granffning framställas och utredas, har Stats» Ut, stöttet äfwen trott sig böra uptaga det, angäende under, hället för Hennes Maj:t, Swerigcs nu Regerande Drott, ning, i den händelse efter Försynens allwisa stickclse Hen» nes Maitt stulle uti Enftständ blifwa försatt. Stats-Utstottet hade gerna önstat, om möjligt warit, att »unna undgä widröra ett ämne, hwillet påminner om dsn högst smärtande och ömmande förlust, som Fäderneslandet, Den 6 April. landet, wid saknaden af en god och ölstad Konung, en dag stall göra. Men sedan Kongl. Ma):t, genom desi Hyf-§anzlerSEmbete, lätit till Stats-Utstottet i Räder öfwerlemna en Afskrift af Högtsalig Konung lil:?, den 24 April 1774, till dä warande Hennes Kongl. Höghet Hertiginnan af Södermanland» nu mera Hennes Majit Drottningen, Zisna försäkran om Enke-Säte och underhäll, i fall Hennes Majit säsom Swensk Drottning blefwe försatt i Enkeständ. Och dä, efter naturens oföränderliga Lag, denna ömma förlust, hwilken Gud Nådeligeni det längsta afböje, möjcligen kunde inträffa; Sä har Stats-Utstottet för sin del trott Riksens Högloft. Ständers underdäniga wördnad och tillgifwenhct för Hennes Majit Drottningens dyra och älskade Person fordra, att till betygande deraf» kn witz underhälls - Summa för Hennes Majit blefwe af Riksens Högloft.
R:dr, tili Lunds Academie 34,ooo, till Special-Scholorna 4i,ooo R:dr, samt till Fond för utgifvande af Läroböcker och Lärda Verk, m. m. samt tvänne Rese-Stipendier 11,000 R:dr, Då denna summa uppgår till ett större belopp än Statens tillgångar vid denna Riksdag lära medgifva, inskränker Sig Kongl. Maj:t, att hos Rikets Ständer för det närvarande föreslå beviljandet af ett årligt anslag af de i första rummet äskade 42,000 R:dr för att användas till den af behofvet, så högt och så länge påkallade löneförhöjning för Lärare vid ElemenlarEärpverken, hvarigenom, till deras Imf - Kongl. Maj ds Kådiga Propos. N.-o 5 g. 25 vudsakliga båtnad, denna genast kunde verkställas. De nuvarande löne-anslagen uppgå vid Gymnasium för en Lector allmännast till 120 tunnor spannmål, vid en högre Lärdoms-Skola, för Rector, 8o tunnor, ConRector 4o, den äldste Collega, 3o och åt hvarje af de öfrige a5 tunnor—- Huru ytterst ringa dessa löner, i synnerhet för Scholornas Lärare, nu mera äro, lärer ingen bestrida. Comiteen, som, på anförda grunder, uppgjort en beräkning af erforderliga löner för Lärare-personalen vid Elementar-Läroverken, har, i förhållande till tjensternas vigt och den skicklighet de fordra, samt ändå i måttlig beräkning taget, ansett de högsta af dessa löner böra bestämmas till i5o tunnor och de lägsta i allmänhet till 5o, hälften Råg och hälften Korn. Emellan nämnde maximum och minimum har Comiteen föreslagit lönerne för Con-Rector och äldste Collega vid fullständig Schola, i beräkning efter de serskilda förmoner, ssm dervid kunna vara fästade. Kongl. Majit tillförser
listan tvänne svensk-födda adliga damer, som hvar på sin ort intaga Till Ungarn leder ännu en dylik förbindelse, och det af senare en synnerligt framskjuten ställning. Ni h a r säkerligen gissat, hvilka datum. Frih. von Lantingshausen von Höpkens på Bogesund mor var vi afse, i det Ni redan länge förgäfves spanat efter namn på det mäknämligen en ungersk dam, Clothilde von Bosanyi, dotter af kejserlige tiga tyska rikets ambassadriser i Wien och i Roma: grefvinnorna zu österrikiske kammarherren Stefan v. Bosanyi och grefvinnan Eleonora Eulenburg och von Wedel, födda Sandels och grefvinna Hamilton. Carracciolo; hennes och frih. von Höpkens förmälning ägde rum 1845 Grefvinnan zu Eulenburg är som bekant brorsdotter till nuv. grefve i Breslau. — Sandels; hennes moder, änkegrefvinnan Sandels, född Tersmeden, är Äfven det fjärran Hellas h a r haft sin tribut att ge åt Svef. n. bosatt hos sin dotter i Wien. — Grefvinnan v. Wedel åter känna riges Ridderskaps och Adels kalender. Vår berömde målare grefve * ju vi stockholmare allesammans väl, alltsedan hon på visst sätt förde Georg von Rosens och friherrinnan Dicksons grekiska möderne, Rizospiran i hufvudstadens förnämsta societet. Rangabé, är kändt; framlidna grefvinnan von Rosens ätt h a r i hemlandet utmärkt sig både å diplomatiens och litteraturens fält. — Af Äfvenledes med afsikt ha vi sparat till slutet änkegrefvinnan Douglas, senare datum är öfverste Gyllenrams i Malmö äktenskap med grefgrefvinna af Langenstein och Göndelsheim, såsom bekant dotter af vinnan Diamantine Theotoky från Korfu, som ingicks 1882. den 1830 aflidne storhertig Ludwig I af Baden samt moder till vår nyligen afgångne utrikesminister grefve Ludvig Douglas.
Jag begagnar mig af tillfället alt förena mig med Hr Edenhjelm, och det var en glömska af 111ig, att jag icke vid mitt första anförande fästade uppmärksamheten vid detta stadgande; men jag ålnöjer mig icke med hvad Hr Edenhjelm i delta afseende begärt, utan yrkar att hela denna g § må utgå. Jag anser att dessa lagbrytare, som man kallar Judar eller utländningar, må hafva tillräckligt försonat sitt brott, då de undergått det straff 2 §.'n omtalar, och jag vill icke bifalla den ekonomiska lagstiftning, som uttalar straffet '”landsförvisning. ”Jag vill nu äfven göra en anmärkn. emot 21 §:n, som enligt i8>5års författning var så lydande: ”Den, som förfärdigar” — här hafva Utsk:n infört orden ”eller låter förfärdiga’’ — ”brukar, eller låter bruka falsk stämpel eller insegel å varor, sorn äro inom eller utom Riket tillverkade; straffes på sätt 8 cap. 1 §:n 2 mom. Missg.htn förmår, och vare det falskt stämplade godset förbrutet.’’ Ulsk:n hafva nu tillagt följande mening: ”såvida detsamma icke bevisligen på god tro kommit i annan mans hand.” Genom detta tillägg har en tredje person blifvit invecklad i saken, och, om han åter afyttrat det falskt stämplade godset, kunna tilläfventyrs ännu flere inblandas i målet. Jag har ingenting emot alt den, sorn köper ett förfalskadt gods, med vetskap derom, må mista detsamma, men bevisningsskyIdigheten bör icke åligga den enskilde personen utan beslagaren, såvida icke godset finnes qvar i dens hand, som sjelf förfalskat godset. Jag finner det nödvändigt att bevisningsskyldigheten i delta fall tillhör beslagaren, ty påstår jag mig hafva ärligen bekommit varan, må den, som vill frånkänna 111ig densamma, öfverbevisa mig derom att jag afvetat dess förfalskade egenskap, och detta bevisningssätt torde vara så mvcket mera angeläget uti frågor af förevar, kinkiga beskaffenhet. Hr Lagerheim: I största korthet vill jag endast till svar å Frih.
Detta arbete, på en gång det äldsta och största af ännu fortgående inhemska planche-verk, hade till föremål bekantgörandet af de märkvärdigaste och naturskönaste egendomar inom fäderneslandet, såväl genom deras aftecknande, som genom fullständig historisk, chorografisk och topografisk beskrifning deröfver, samt vöre, hvad äfven namnet antydde, en fortsättning af Grefve Dahlbergs förtjenstfulla och för Fäderneslandets minnen dyrbara arbete »Svecia antiqva et hodierna.» För det Thersnerska verkets utgifvande, som under Konungarne Carl Xlllrs och Carl XlVrs regeringar blifvit uppmuntradt genom årliga anslag eller gratifikationer af till och med 500 R:dr, hade jemväl under de sista åren något understöd erhållits, men alltför otillräckligt för betäckande af koslnaderne. Arbetet var numera så framskridet, att 66 häften, innehållande mer än 270 vuer med beskrifningar, blifvit utgifne. Då emedlertid utgifvaren, sorn odeladt gjort till sin lefnads föremål att fullfölja sin faders plan med ifrågavarande arbete, helt och hållet saknade egne medel, har Motionären, pä det att arbetet ej' mätte afstadna, begärt ett årligt anslag af 200 R:dr till dess fortsatta utgifvande. Med afseende derå, att omförmälda, af Öfverste-Löjtnanten Thersner i lifstiden började, större planche-verk af hans efterlefvande dotter fortsättes, samt då arbetets fullföljande kan befrämjas med en så ringa uppoffring för Staten, som den ifrågavarande, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må, för utgifvande af planche-verket »Fordna och Närvarande Sverige», anvisa ett belopp af 200 Rrdr, att under hvartdera af nästkommande tre år från Riksgälds-konloret utgå. 18:o.