Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad afseende jag önskat att financeUtsk. skulle, om jag så får kalla det, taga på skatteväsendet, är måhända för mig ganska svårt att göra klart, men jag torde åtminstone med några undersökningar, hvarmed jag sysselsatt mig sedan någon längre tid tillbaka, få bevisa, att min afsigt icke varit sådan, som man har velat tyda den. Jag har uti motionen omnämnt, att jag önskade det en allmännare uppmärksamhet skulle fästas på det sätt. hvarpå capitalbildningen här i landet sker. Jag har hört en person enskildt anmärka, att här nyttjas ett ord, som man icke förut har hört nämnas, och som man ingenstädes funnit uti vanliga statsekonomiska afhandlingar, i hvilka man förmodar jag hemtat grunden för min åsigt. Om så är, att capitalbildning är ett ord, som ej af eder blifvit förstådt, så beder jag, i afsigt alt minska missförståndet, att få lemna den upplysning, att jag med capitalbildning menar det liufvudsakliga resultat af alla anstalter för produetionens befrämjande, som en statsman och en hvar, som har befattning med financiella åtgärder och organisationer, måste taga till synnerligt ögonmärke, och om han så gör, så kan han icke förbise sätten att befordra besparingar, emedan produetion thyförutan icke leder till capitalbildning och till nationalförmögenhet. Om t. ex. skatteväsendet skulle vara - Den 4 September f. m. 153 ra ett väsendtligt hinder för att capitaler kunna i landel bildas, sä mäste financieren i främsta rummet tänka på dess förändring. Nu tror jag mig kunna ådagalägga, att skatteväsendet i deltaland (och en ledamot på andra sidan har nyss visat, att jag icke varit den enda, som trott detta, när han påmint om de millioner, som ligga i banken) är till hinder för financeväsendets reglering och för capitalers erhållande.
Vid denna riksdag kan det i alla fall icke ske, och således anser jag den åtgärd, som blifvit föreslagen, Den 28 November c. m. 4^9 nemi. communication med de öfriga Stånden, vara öfverflödig. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: Som jag ej förutsåg detta ämnets föredragning, har jag icke sjelf directe i räkenskapsverket underrättat mig om verkliga beloppet af riksdagskostnaderna. De siffror jag nämnt, har jag erhållit afen StatsUtsk:s ledamot, som behagade aproximativt uppgifva dem för mig. Skulle likväl å denna utur minnet meddelade uppgift to a 12 tusen r:dr vara att afpruta, nedgår summan likväl ej till det af Hr Stuart angifna belopp. Dertill anser jag mig kunna sluta af det säkra factum, att 1S34 års prot., för R. o. Ad. allena, kostade trettontusen r:dr. Efter proportionsläran, och när tryckningen af alla utsk.betänk:n och bilagor tillkommer, synes totalkostnaden böra gå mer än dubbelt högre, än den summa jag uppgifvit. Hvad angår publicitetens, må jag nämna ett bruk, som ända till i8i5 års riksdag var mycket gängse. Stånden ofta tryckning af anföranden, hvilka de ansågo förtjenta af särdeles uppmärksamhet. Här är föröfrigt 2:ne frågor: den ena om livad sorn framdeles skall ske, ifall af ändring i systemet för vår prot.- tryckning; den andra om, ändring i detta sysletne. Jag instämmer fullkomligt med Giv Horn deruti, att antingen man anser grundlagens text såsom bindande eller icke bindande till ordagranna talprotocoll , kan i alla fall ingen ändring ske förr än vid nästa riksdag. Således ar nära nog likgillligt huru denna fråga nu blir behandlad. Den egentliga närvar, frågan är, huruvida den sednast beslutna refereringen skall upphöra med nästa Tisdag eller fortsättas, och jag röstar för ref er erin ge ns fortsättande. Frih. Boye:
Utskottet har dock ansett särskilda bestämmelser icke böra bibehållas för de fall, då mäskvärmare vid lönnbränning blifvit begagnad och då sådan icke begagnats, emedan de lönnbrännare. som ej begagna mäskvärmare, lära anbringa någon annan apparat., hvarigenom samma resultat vinnes som om mäskvärmare begagnats. I de fall, då redskapens storlek ej kan utrönas, föreslår Utskottet, att averkningen antages lika stor med den minsta enligt Utskottets förslag tillåtna pannerymd. Utskottet tillstyrker således, att 62 § 2 mom. måtte erhålla den förändrade lydelse, 40 § 2 mom. i bilagde förslag visar. S 67 w Del i denna ,§ för deri, sorn från mätning till beskattning undansnillar något af det bränvin som tillverkas m. m., alternativt föreslagna straff af fängelse vid vatten och bröd, överensstämmer icke med de åsigter, som i den sednare tidens lagstiftning gjort sig gällande, enligt hvilka vatten och brödstraffet endast användes, då tillgång till ådömda böter saknas, men fängelse med arbete, då bötesstraffet Sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.~Vtsk. Bet. Si anses alltför lindrigt. Så stadgar Kong! Förordningen den 7 September 1858 angående förfalskning m. m, såsom ansvar för den, som med uppsåt gör orätt i mätande, vägande eller räknande vid handel eller eljest, då varor mottagas eller aflcmnas, med hvilket brott del förevarande synes närmast jemförligt, böter eller fängelse från och med 2 lill och med 6 månader. Utskottet föreslår derföre, för vinnande af likformighet i lagstiftningen, att det i denna § alternativt stadgade straff af fängelse vid vatten och bröd måtte utbytas mot fängelse med arbete från och roed 2 till pcb med 6 månader, § 86 (58).
Utskottet får alltså tillstyrka: 22:o. att Rikets Ständer, för anläggande af en jernbro öfver Lilla Hammarsundet i närheten af Askersund, måtte bevilja det för berörda arbetes utförande bildade bolag ett mot |:delar af den till Attatioåtta tusen Etthundra R:dr beräknade kostnadssumman ungefärligen svarande anslag af Femtioåtta tusen Sjuhundra R:dr, med vilkor att, derest arbetet icke kan komma till verkställighet med mindre afgift för brons begagnande skall af de trafikerande erläggas, bropenningar icke må upptagas till högre belopp, än som för brons underhåll erfordras. 28 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. Till följd af flera från hemorten erhållna uppmaningar, och under förbehåll att, så fort ske kunde, få till Stats-Utskottet inlemna erforderliga handlingar samt motivera sin framställning, har Riksdagsfullmägtigen S. P. Bosenberg uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 265) anhållit, att Rikets Ständer ville till en beslutad brobyggnad öfver Rönne å vid staden Engelholm i Christianstads län, anvisa ett statsbidrag, motsvarande £:del af den summa, hvartill brobyggnaden, enligt upprättadt och i nåder stadfästadt förslag, vore beräknad att uppgå och hvaröfver handlingar skulle, så snart de komme motionären tillhanda, blifva inlemnade. Då några sådana handlingar sedermera icke blifvit till Utskottet ingifna, lärer 23:o. något afseende å ifrågavarande motion icke kunna fästas.
t Stig påh de hviskade, när sill välten de sände ned uti silfverslänk, » stig bara på, här finns rum för natten och fyllda visthus och vin i skänk. Och vill du smeka ett fagert skinn — stig dristigt på; hon är din — ja, din! » Besitta, bjudningen helte duga, ty tom var ränseln och kassan läns. Och jag steg på, utan ens att buga, men ingen mötte vid parkens gräns. Och ingen såg jag, när fram jag nätt till okändt, strålande marmorslott. » Hallå.h jag ropade inåt hallen, och ekot svarade doft hallå. » Hallå! » jag ropade uppål vallen — ej ekot ens iddes svara då. Ej hjälpte rop eller bister min: min mage skrek efter mat och vin. Er, djupa källrar, jag aldrig glömmer: i mörkret skymtade fat vid fat; i silfverkannor jag vinet tömmer — Hochheimer, Chamberlin och Muscal. Af andeväsen då slottet fylles, och allting blixtrar, och allt förgylles. 1 riddarsalen står bordet dukadt och dignar under sitt öfverflöd, och silfret glänser som aldrig brukadl, och vinet brinner med dunkel glöd — och säkert är, att det fanns däri en liten smula af hexeri! För vindeltrappan nu upp jag famlar, där tung är luften af ambradoft; när mina tankar med våld jag samlar, hos jungfrun står jag i höganloft. En jungfru — nej, det en groda är, som hvilar ju på sin kudde där. En groda, ja! — I går afton senast vi möttes båda vid dikesrand, då var du groda och det allenast, när kall du låg i min varma hand. Men här du spelar prinsessa ju — är jag förtrollad eller är du? Då stiger sakta ur väggar och golf, när klockan spöklikt dånar sitt tolf öfver sofvande park och speglande vik, en smältande, smekande ljuf musik. Och oemotståndligt min kraft är fången af midnatts klockan och hexesången; jag kysser grodans spräckliga skinn och hviskar: min är du, min • — ja, min! Hexeri eller verklighet — hvilket ej rätt jag vet!
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid ett ämne, som näst efter Rustningsoch Roterings-skyldigheten, rörer Landtmannens betydligaste beskärning. Till förekommande af det förtryck, och den högst obehöriga behandling, som Ränte-tagaren ofta tillåter sig; är det icke längesedan förordnat, att vid yppad tvist om Tiondes antagande, skall i Vittnens närvaro prof tagas af den ifrågavarande Spannmålen, för att i Påse förseglas, och jemte Besvären till Konungens Den 30 December. 6 23 Befaliningshafvandes granskning och berömmande insändas; men troligen lära dessa försvarsmedel, om icke aldrig, åtminstone ganska sällan blifvit använde; ty sedan Ränte-gifvaren, oftast uti svåraste vägelag, transporterat Tionde Spannmålen de bestämda 6 milen, och efter vanligheten vid framkomsten fått den casserad, samt stundom smädelser på köpet, så är icke troligt, att, då redan trött och ledsen, han skall på okänd ort, vidtaga den utvägen att anskaffa Vittnen samt Concepist och Charta till Besvärsskriften, för att med förseglade Påsen, begifva sig på, en kanske längre väg till LandsCancelliet, hvarest han får söka och betala en Fullmägtig , allt under den största ovisshet om utgången : Emedan Landtbrukaren i sin enfaldighet tror det göra tillfyllest, då lian till Tionden tager den bästa Spannmålen, som vuxit på dess jord, och med största sorgfällighet ränsat densamma; likväl kan några Frö, och Svindelkorn i Rågen, eller Hafre-korn i Kornet uppletas, för att göra alla hans förhoppningar till intet, och han blifver sluteligen tvungen, att på aflägset ställe, antingen till lindrigaste pris försälja Tionden, eller ock arhämta den från samma långa afstånd, till hvilken den blifvit utförd. Till undvikande af alla dessa lika kostsamma som besvärliga anstalter, så betalar hvar och en långt hellre allt hvad som Räntetagaren äskar, så mycket mer, som det oftast handlar om några kappar till hvarje; ty äfven i detta afseende häfver man i Elfsborgs
Föredrogs å nyo och återremitterades (SVötfj-UtfJÄoWeÉs Utlåtande Bih, till B, St. 1834* Nro 2o3, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, i hvad densamma afser ett extra Stats-anslag af 3 millioner Rrdr till Försyars-Verkels iståndsåttande, allmänna arbeten m. m. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Stats Utskottets Be» tänkande och förslag, N:o 2c4> i afseende på Riksgälds-Con lorets behof ifrån och med år 1835 lill och med år iddo, S. D.. Föredrogs å nyo Eanco-l tskottets Memorial N:o 3o, med anmälan om respeclive Riks-Slåndeus beslut, i afseende på Utskottets i Utlåtandet N:o i6 framställde förslag lill hufvudgrunder för Bankens rö relse och förvaltning, hvarvid Preste-Ståndet fattade följande beslut:
I den händelse 39 § omtalar, att Konungen efter företagen resa utöfver tolf månader ur riket blifver, sammankalle Stats-Rådet, genom öppet Påbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor samt skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men Han ändock icke till Riket återkommit, tage Riksens Ständer den författning om Rikets styrelse, hvilken de nyttigast finna. nas, på manliga sidan utginge, skall, intilldess nytt Konungahus blifvit utkoradt och den valde Konungen Regeringen tillträdt, styrelsen föras af Regering, på sätt i § 39 sägs. 43 Går Konungen i fält eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordne tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland StatsRådets Ledamöter, särskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver. Med de mål, Konungen då sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar. Hvad nu om Konung sagdt är, gälle ock i afseende på Regent, då Riksstyrelse af Honom utöfvas. 51. I de fall, då Konungen, eller Regenten eller Regeringen, sammankalla Riksens Ständer, fastställes tiden till Riksdagens begynnelse efter tretionde och inom femtionde dagen från den, då kallelsen blifvit uti hufvudstadens kyrkor kungjord. 91 I den händelse 39 § omtalar, att Konungen, efter företagen resa, utöfver tolf månader ur Riket blifver, sammankalle Regent eller Regering, genom öppet Påbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och låte kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens k3rrkor samt skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra.
Då emellertid traktaten icke allenast medför minskning i Statsverkets påräknade ordinarie inkomster genom upphörandet af de bland dessa upptagne och tili 40,000 R:dr Runt heräknade såkallade Danska fyringsmedlen, eller Danmarks bidrag til! underhållet af Svenska fyrar och håkar i Öresund och Kaltegat, ulan äfven innebär förbindelse till en på längre tid utsträckt betalnings-skyldighet, för hvars fullgörande, ifall omständigheterna icke skulle tillåta utgiftens fortfarande anvisande å Handelsoch SjölartsFondcn, andra tillgångar tilläfventyrs mäste framdeles anslås, finner Kongl. Majit sig höra härigenom lill Rikets Ständer i Nåder öfverlemna, ätt genom deras godkännande bekräfta de förbindelser i afseende å godtgörelse till Danmark för Oresundk-tullen, som Kongl. Majit genom ifrågavarande traktat Sig och Riket iklädt. Slutligen, och då traktatens bestämmelser, angående tullens upphörande böra träda i kraft från och med den 1 instundande April, vill Kongl. Majit fästa Rikets Ständers uppmärksamhet pä angelägenheten deraf, att Rikets Ständers beslut i ämnet varder fattadt så skyndsamt sig göra later och, om möjligt före nyssnämnda dag; i hvilket fäll de olägenheter för Svenska sjöfarten undvikas, hvilka måste följa al den Danmark medgifna rätt att efter berörde lid och till dess de förbindelser, som omförmälas i Ari. 7 och 8 af den allmänna traktaten, blifvit uppfyllde, provisoriskt, medelst fordrande af borgen, bibehålla de afgifter, som enligt traktaten blifvit afsk a fläde, på $ätt som inhemlas af det härom, enligt i öfversättning bilagde Protokoll af den 14 innevarande månad, emellan de kontraherande Makterna träffade särskilda aftal.“ Nyssnämnda i den Nådiga Propositionen åberopade Protocoll är af följande innehåll:
Hjertås väckta motion om afskaffandet af Lagmans, Kämners, m. fl. rätter, får jag vördsamt anföra, och då jag i hufvudsaken förenar mig deri, anhålla, att frågan om Kämnersrätternes afskaffande i småstäder måtte, såsom ny motion af mig väckt, från delaktighet i behandling med de öfrige frånskiljas, af orsak, att, då endast ekonomiska och juridiska skäl tala för de öfrigas afskaffande, äfven moraliska skal tala för afskaffandet af Käronersrälterne i småstäderna, der de ännu qvarfinnas. Och får jag derföre föreslå, att de vid dessas forum behandlade frågor måtte af Rådstufvurätterne handläggas. — Det menliga och demoraliserande för ett samhälle att äga rättvisans skipare, de der till nödtorftig lifsbergning sakna annan utväg, änden de, under utÖfningen af sitt domarekall, genom mängden af vid dessas forum behandlade tvister lyckas göra sig, är af hvarje rättänkande insedt. Skulle, emot all förmodan, Kämnersrätternes afskaffande möta hinder hos endera eller båda Statsmakterna; får jag, såsom oundvikligt, föreslå, alt Staten anslår, ej allenast tillräcklig och passande lön för Hrr Kämnersprseses, utan äfven förordnas måtte en Kämner, med ty åtföljande tillbörlig lön, den der dervid förer protocoll, och hvarförutan detta forum ej torde anses fullständigt. — Föga kan man, vidalia tillfällen, vänta sig fullkomlig skicklighet i lagtolkning, äfven om den goda viljan dertill ej sättes i fråga, af personer, så underordnade i pretentioner, da de emottaga ett lagskipande och således ett vigtigt embete, mot en årlig lön af 100 r:dr och obetydliga lagliga sportlar.
Generalitets-staten. Jemte tillkännagifvande, att l:sta Lifgrenadier-regementets öfversteindelning, med derunder inbegripna bostället Kongsbro, efter det f. d. Brigadchefen, Generalmajoren m. m. Friherre E. G. Ulfsparre den 17 April 1865 aflidit, till regementet återkommit med undantag af nämnda boställe, hvilket af sterbhuset under fardagsrätt innehafves till midfastan 1867, har Kongl. Maj:t nu föreslagit, att Generalitetsstaten måtte minskas med beloppet af den löneersättning 4,950 R:dr årligen, som till regementet för saknad öfversteindelning hittills utgått från den till indragning bestämda sjette fördelningsgeneralslönen, samt att Generalitetsstatens anslag alltså måtte nedsättas från 82,250 till 77,300 R:dr, dock med vilkor, att ett extra anslag af 520 R:dr 31 öre för en gång beviljades för första fjerdedelen af år 1867, till regementets godtgörande för saknaden af förberörda boställe; och då, jemlikt meddelad föreskrift, anslaget till Generalitetsstaten skulle minskas med omförmälda fördelningsgeneralslön, i den mån derå anvisade utgifter upphöra, samt det begärda extra anslaget är beräknadt efter boställets i stat upptagna afkastning, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall till hvad Kongl. Maj:t uti ifrågavarande hänseende föreslagit, dels upptaga anslaget för Generalitetsstaten till en summa af 77,300 R:dr, dels ock anvisa å Riksgälds-kontoret ett belopp af 520 R:dr 31 öre, att enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition utgå. 3:o. Kommendants-staten.
Maj:t, i anledning af dessa förhållanden och då den vid sistberörda regementen befintliga befälspersonal, som icke kunde befrias från sin tjenstgöring i öfrigt, befanns otillräcklig för att kunna äfven besörja vapenöfningen med det sålunda dem tillslagna beväringsmanskap, funnit nödigt, att hvartdera af Fotgardesregementena, efter hand och i mån af tillgångar på Lifbeväringsregementets stat, erhöile tillökning i sitt befäl med 1 Tredje-Major och 4 Andre-Kapitener, med följande aflöning, nemligen: 1 Tredje-Major Rationer för 2 hästar, å 270 Rdr Stallhyra för dito å 100 » » 200. 4 240 4 Andre-Kapitener, löner å 2000 » 8,000. tillhopa Rdr 12,240. för hvartdera regementet eller inalles för begge regementena 24,480 Rdr; så föreslogs af Kongl. Majit vid sistförflutna Riksdag, att denna anslagstillökning för Fotgardesregementena finge utgå i mån af blifvande tillgångar på Lifbevärings - 24 Bil. N:o 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. regementets stat, hvilken, uti Riksstaten upptagen till 31,911 Rdr SO öre, härtill lemnade full tillgång, äfven med förutsättning att de för vakanta beställnin gar vid Lifbeväringsregementet belöpande afgifter till accordsamorteringen från anslaget utginge.
Närwarande församl(ingen) war wäl icke emot, att denne öfwerklagade yppigheten i kläder borde bortläggas, man kunde nu icke fatta något wisst beslut härom, utan upskjöt detta mål til nästa Vallborgsm.(ässo) sochnstämma. § 9. Äfven begärte sochnskräddare skriftel(ige)n, att församl(inge)n ville, för anförde orsaker skull, förmana alla dem, som icke äro sochnskräddare, att sy åt andra, så lydande: "wi får äfven beswära oss för församl(inge)n, att här har slagit sig till jämte skräddare eller så kallade bönåsar19), och som wi är så monga Sochnskräddare, så att vi kunna hinna, til att upholla församl(inge)n med wårt arbete, hälst uti en så beklaganswärd dyr tid, då mongen utaf församl(inge)n icke är förmögen, att hafva någon skräddarn, utom snarare försälja bort, det de skulle hafva till kläder, utom församl(inge)n, församl(inge)n lärer också kännas vid, att fåren hafva dödt bort til en stor myckenhet, jämte det at linet hafver warit svagt til wäxen, alt detta gjör en betydel(ig) minskning uti skräddare profession20), så at vi finna oss aldeles at gå under, om här skall vara så monga skräddare, här äro nogre gamle karlar, som har varit uti för-saml(inge)n, som wi tillåta, om de vilja göra oss en liten understöd til krono utskylder, desse äro Anders i Foglönäs, Nils i Hvithellstug(an), samt Arvid i Charlottendal, desse tillåtas för egen räkning at få idka handt-värket.
Och härmed får nu Stats-Utskottets Afdelning sluta sia Berättelse om Magasins-Aren dorna - 350 Den 27 Jili. derna, vid granskningen hvaraf, Staf s-Ut skot* tets Afdelning efter sin förmåga sökt fullgöra hvad Riksens Höglofl. Ständers förtroende det samma ålaggt. Int-st annat återstår för Stats-Utskottets Afdelning än att uttrycka den önskan, att Allmänna Magazins-Inrättningen, om hvars nytta och nödvändighet Stats-Utskottets Afdelning varit i särskildt tillfälle att vinna en fast öfvertygelse, snart matte, genom anslående af tillräckelig Fond af Riksens Höglofl. Ständer, försättas i det tillstånd af vidsträcktare verksamhet, som Svenska Jordbrukarens imellan rik tillgång och tryckande behof af dess hufvudsakeligaste product ofta omvexlande belägenhet oundgängeligen påkallar. X sammanhang med denna Berättelse har Stats-Utskottets Afdelning trott sig böra hos Riksens Höglofl. Ständer anmäla det särskildta trängande behof af Magazins - Inrättning i Jemtland, som Herr Prosten Doctor Renström framställt uti yttrande till Stats-Utskotts-Afdelningen Protocoll för den 30 nästlidne Juni. Det är otvifvelaktigt att Jemtlands belägenhet, såsom af alla Rikets Provinser bland de mest aflägse från Hafs-kusten, måste i hög grad försvåra och hindra cornmunicationen, och således genom den långväga och besvärliga landttransporten, å ena sidan, i missväxt-år, då Spannmål måste från andra orter hämtas, mycket uppstegra priset å den samma, och å andra sidan i ymnigare år, då tillfälle till afsättning icke gifves, föranleda till misshushållning, om ej missbruk, med lifvets första nödvän - Den 2 7 Juli. 351 vändighets-vara; ocVi i ett sådant tillstånd kan omöjligen förväntas, att detta i öfrigt penninge-fattiga och närings lösa l/and någonsin skall uppstå från den vanmagt, hvaruti det samma, för närvarande befinnes.
Magdalena Ekman, ,999999 >>>>} 9 * * l4:o om pension till Öfverste-Lieutenantcn Nordencreutz^ enka Carin INforden CreutZ , ,99999999*99999 l5:o om pension till Hof-lntendenten Hjorts berg , 9 99999999 9 99*999 Svar pä återremiss , , , , , 16;o om Emcriti-löner för Gymnasiioch SkolLärare » , , , Svar på återremiss , , , , , L\ :o <* !a 5_ 3 n? > a orq eller Memorial. >Se bär Puks-Ståndens Beslut PresteBorgareStåndet. Ståndet. of van Indrag nings-Stat 1. Indra gnings-Staten , Allmänna: 17:o om pension till Friherre Berzelius Svar på äterremiss l8:o om pension till Engelska Agronomen Steffens enka IN:o 23:o om 24:o om Svar på återremiss , , , , , 19:o om pension till Professoren, Doctor Friels enka 2Q;o om pension till Hof-Capelimästaren Hcgtfners enka 999999999 99999 Svar pa återremiss , , , , , Voterings-propositiou , , Omröstnings-resultat , , , , 21:o om ett af C, M. Härd vackt löne-ersättnings-anspråk ,,,,,, 22:o om pension till Heilborn ,,,,, Svar på återremiss , , , , , pension till f. d. Secreterareu vid Kongl.