Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förra af dessa undersökningar anser jag icke kunna verkställas med för mycken noggrannhet, och det är bekant, att i Amerika, der de fleste jernvägar finnas, anses inga kostnader förlorade i och för dylika undersökningar. Likväl, då redan i det afseendet så mycket är examinerad!, skulle jag tro, att, om man på vägen emellan Stockholm och Götheborg börjar med sådane sektioner, der de lokala förhållandena äro fullständigt utrönade, så att något tvifvel icke längre återstår om den ändamålsenligasle rigtningen af vissa delar å den tillämnade jernbanan, så skall Regeringen eller dess underordnade embetsman hafva tillräcklig tid för att utröna hvarest återstoden af jernvägen lämpligen bör ledas. Rörande den andra undersökningen åter, som afser att utröna hvilken linea som i industriell, commercielt och politiskt hänseende är fördelaktigast, tror jag icke, att man är serdeles betjenad med det upskof StalsUtsk. tillstyrkt. Vi känna nemi., hafva äfven här hört repiteras från flera håll, det faktum, alt när det är fråga om en så betydlig fördel, som den en jernväg medför, skall en hvar, som kan hafva något inflytande, söka att få den lagd så nära som möjligt till sitt hem, och om han då kan förena sin egen fördel med en skymt af det 12 H. , 18 274 Den 23 September e. m. allmännas, så är klart, alt han skall förorda den riglning för jernvägen, som ligger i hans intresse. Detta är så naturligt, att man icke behöfver leta efter motiver derför; men del förefaller mig äfven ganska naturligt, alt jost i sådana frågor, der en mängd enskilda intressen sammanträffa, ingen auktoritet kan vara mera kompetent att afgöra de i anledn. deraf upkommande tvistiga frågor, än R. St. såsom nationens representanter, hvilkas sammanträden i sä många andra fall hafva till föremål att besluta i precist likartade fall eller der enskilda intressena strida om fördelar. Det är af denna orsak jag anser R.
Serafimerlazarettet samt å en del af statens vestra jernvägs-stambana, få Revisorerne anmäla, att de under sin gransknings-förrättning jemväl tagit i ögonsigte följande verk och allmänna inrättningar, nemligen: Kongl. Myntoch Kontroll-verken, Carolinska Medico-kirurgiska Institutet, Allmänna Garnisons-sjukhuset, hospitals-byggnaden vid lägenheterna lledvigsoch Conradsberg på Kungsholmen samt National-museum; hvarjemte Revisorerne besett riks-regalierne, naturhistoriska Riks-museum och Kongl. Flottans förråder å Skeppsholmen. För de i berättelsen förekommande sifferuppgifters öfverensstämmelse med räkenskaperna, äfvensom för deri intagna tabellers riktighet, är Kamereraren vid Revisionen ansvarig. De emot några af förestående punkter anmälda reservationer, hvilka ej finnas berättelsen bifogade, äro intagna i Revisionens protokoll. Revisorerne hafva hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om nådig befallning till Kongl. Stats-kontoret att utbetala såväl de arfvoden, Revisorerne, jemlikt 3 § i instruktionen, bestämt för de vid denna revision anställde tjenstemän, samt den vaktbetjeningen tillagda aflöning jemte kostnaderna för skrifmaterialier m. m.; hvarjemte underdånig framställning skett, angående nådigt bestämmande af lämplig vedergällning åt den Stats-kommissarie, hvilken, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, under förrättningen Revisorerne med upplysningar tillhandagått. — 283 — Jemlikt stadgandet i 68 § riksdags-ordningen, varder tiden för nästa stats-revision utsatt till den 15 Augusti 1861. Stockholm den 15 Oktober 1860. Höglofl. Ridderskapet och Adelns ledamöter: G. LAGERBJELKE. H. GYLLENRAM. G. H. STRÅLE. M. WOLFFELT. C. G. HJERTA. A. ADLERSPARRE. J. I. HAHL. JOH. FR. ÅKERBLOM. Högvördige Preste-ståndets ledamöter; FR. E.
Till följe häraf får jag föreslå, att efter orden »med qvarstad belagd» må tilläggas: eller i det fall, att Skriften ej blifvit enligt 4 § 2 Mom. till Ilof-Canzler en eller dess Ombud inlemnade. Skulle till öfverläggning upptagas, då 5 § till pröfning i nästa sammanträde förekomme. *) Sid. 73 här ofvan. Bilaga Q till Mern. N:o 3. 377 Bilaga Q till Meni. Protocoll hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 18 Junii 1812. Justerades Protocollet för den 17 dennes. Beredningen företog till granskning det förslag till redaction af 5 § i Tryckfrihets-Lagen, hvilket sista Constitutions-Utskottet afgifvit, då ifrån början, till och med orden »insättande i häkte» pag. 58,*) skulle införas en ny redaction af följande innehåll: 5 §. l:o. Lagligheten af Böckers och Skrifters innehåll skall hädanefter alltid prof vas af en Jury eller Nämnd, bestående af nio personer, hvilka, utan arfvode eller kostnadsersättning för denna befattning, sammanträda vid den Domstol, der brott emot denna Lag åtalas och der, genom förhör med Farterna, åklagarens af gifvande slutpåstående och den åtalades infordrade förklaring, ransakningen fullbordas bör. 2:o. Derefter äga Parterna välja hvar sina fyra och Domstolen fern, tillsammans tretton i Staden eller orten derintill nära boende, för medborgerlig dygd välkände personer, af hvilka, sedan de efter Lag blifvit af Domstolen ojäfvige förklarade, en af vederparten och en af Domstolen nämnd person bör af hvardera Parten, utan anförde skäl, jäfvas. 3:o. Sedan Nämndens antal sålunda blifvit nedsatt till nio L,edamöter, skola de af Domstolen, så snart sig göra låter, till utsättande dag sammankallas, då de inför Domstolen skola aflägga en så lydande ed: Allsvåldige Gud! Du skådar mitt hjerta. För Ditt allseende öga är intet uppsåt fördoldt. Vare
Med behörigt afseende pä de wälgrunbade stal, som fbranledit till Allmänna Bkswärsoch Economie-UtskottetS Betänkande af den y denncs, angäende Segclfarts öpnande emellan Wenncrn och östersjön, besiöt Bondc-Ständet att till hwad Utskottet härlitinnan förcstagit, sitt bifall lemna, dock med den undcrdäniga önskan, att Kongl. Maj:t wid Canal-arbetets bedrifwanbe häldre wille i Räder läta nyttja Wärftvade Rkgcmenker, bland hwilka en stor del Soldater ändock manligen permitteras, än Indelta Armeen, frän hwars cvmplctterande och widare utredning Rot - och Rnsthällare säsom af kriget utblottade behöfwa förskoning. Genom Protocolls-Utdrag ffulle de öfrige R>- spcctive Ständcn härom wördsamt och wänligen underrättar. vt luprn. Lx krotocoilo L. L. IriiLärstk. S. D. Med den listigaste kärrsta af underdänig wördnab och tillgifwenhet ansäg Bondc-Ständet sig böra instämma med Högloft. Ridderffapet och Adeln uti dess genom Protocolls - Utdrag den 22 dennes Ständer meddelte Beslut, att till förewigande af minnet efter deras 12Z0 Den 2 October. deras Majesters Kenling L?,ni. XIII. och Drottning Isticvvio Lii^nnoin^ höga Kröning stulle pä BanquenS bekostnad stäs en Medaille af lika storlek nied förra KlöningS-Medailleu pä sätt hittilS öfligt warit; Hwarom de öfrige Respecbive Ständen genom ProtocollS-Utdrag stulle wördsamt och wänligcn under, rättaS.
11 svårligen skulle kunna indragas, åtminstone icke utan högst skadlig inverkan på affärs-förhållandena inom de orter, der dessa Filial-banker utöfva sin verksamhet, och som Riks-banken å denna sin utlåningsrörelse åtnjuter vida lägre ränteafkomst, än på någon annan låneoch kreditiv-rörelse, som af Banken bedrifves, hvilket bäst visar sig deraf, att det nästlidet år till Filial-banker anvisade sammanräknade försträcknings-belopp at R:dr 9,699,200 lemnat en ränte-inkomst af allenast 232,187: 57 elior ungefär 2,3 9 procent; hvarvid icke tagits i beräkning de utgifter, Riks-banken måste vidkännas dels i arfvoden till Riks-baukens ständiga Ombud hos Filial-bankerna och Ombuden vid de årliga revisionerna af Filialbankernas räkenskaper och förvaltning, dels i ersättning för tryckplåtar till Filialbankernas assignationer och vexlar samt dels i ökad förvaltnings-utgift för handläggning af de flerfaldiga göromål, Filial-bankernas assignering å Riks-banken medför; så och då Utskottet har skälig anledning betvifla att Filial-bankerna uppfylla det med deras stiftande afsedda och i Banko-Utskottets vid 1850 — 1851 årens riksdag under N:o 43 till Rikets Ständer aflåtna Betänkande angifna ändamål, får Utskottet vördsamt hemställa, dels 12:o att till kreditiv åt Filial-banker ytterligare medel ej må af Riks-bankens tillgångar anvisas; och dels 13:o att nya Filial-banker hädanefter ej må undfå kreditiv af Riks-banken.
Jag vågar nu på grund, så väl a! gjorde motioner, som åliggandet i allmänhet för Banco-Utskottet, att föreslå Rikets Ständer allt, livad det anser för reglerande af detta penningeverks angelägenheter nyttigt, vördsamt tillstyrka följande beslut ; 1:0 Att så väl till förstärkande af Bankens kapital, som på det den såsom Grundfond bestämde summa af 5 millioner må befinnas afsatt å en serskild räkning, nemi. med Riksgälds-Contoiret, (Tvärs skulder nu bestå, dels uti reverseradc 3,960,000 R:dr samt inom linien förde g,35o,og4 R-'dr 3o sk. 1 1 rst.) Rikets Ständer nu måtte besluta, att af den sednare skulden endast 1,040,000 R:dr, vid nästa års början må uppföras jemte den förstnämnde summa, å 3,960,000 R;drj men allt det öfriga Bih. till R. Sf. Prot. 1840. 6 Sami. 1 A/d. 20 Haft. 2 Banco-Ulskotfels Betänkande, N.o 64. af Banken efterskänkas och ur räkenskaperna afskrifvas, samt reverserna., der sådane finnas utgifne, till Riksgälds-Contoiret återställas. 2:0
Hvar och en, som tagit kännedom om detta arbete, måste erkänna, att det i sin plan är lika storartadt som i sitt utförande omsorgsfullt, och vittnande om den stora möda och lärdom, som derpå blifvit nedlagda. När Ignell lefde, befann han sig alltid i små omständigheter. Han hann icke längre än att blifva komminister, ty hans theologiska åsigter satte en gräns för hans vidare befordran. Men nu, sedan han är död, må äfven den kyrkliga censuren fälla sina vapen, nu då han icke längre har den förmånen att vara komminister, må han endast få bedömas såsom den utmärkta och förtjenstfulle vetenskapsmannen. Betraktad ur denna synpunkt, blifver en pension åt hans enka, i likhet med pensioner åt andra förtjenta mäns enkor, endast att anse såsom betalning af en hedersskuld, som hedrar nationen. Jag tillstyrker derföre, på det varmaste och lifligaste, den af Stats-Utsk:t föreslagna pensionens beviljande. Den 9 Maj c. m. 191 Gr. Mörner: Jag tror icke, att det i allmänhet varit vedertaget, att enkor efter litteratörer skola förses med statspension, — äfven om den aflidne varit tidningsskrifvare. Om det skall blifva fråga om pension för enkan efter en sådan person, bör å andra sidan också fordras, att litteratörens förtjenster skola hafva varit utmärkta. Frih. Klinckowström: Jag bar ännu en gång begärt ordet för att icke lemna den siste värde talarens yttrande obemött. Jag måste nemligen förklara, att det är en himmelsvid skilnad mellan en sådan litterär verksamhet som Ignells och en vanlig tidningsskrifvares. Jag måste också beklaga att Gr. Mörner icke haft tid att taga Ignells utmärkta arbeten i skärskådande, ty då hade Hr Gr:n skolat finna, att Ignells arbeten äro väl värda den lilla pension, som här är föreslagen.
Remiss d. 4 Apr. innevarande år, till Utskottet öfverlemnat Handlingarne 11 ti ett till K. M:t inkommet mål, rörande underd. ansökning af Capitainen Olof Hammardahl om nedsättning af Arrendet under de från den 14 sistlidne Mars återstående 17 Arrende-åren för KronoHemmanet Edeby 2J Mantal på Lofön i Stockholms Län ifrån i53 til! 100 T:r Spannemål hälften Råg och hälften Korn. Af desse Handlingar har Utskottet inhemtat: att bemälde Capitaine, som med K. KammarCollegii tillstånd fått på sig transporteradt den Arrende-rättighet af ofvannämnde Hemman som HofEkonomjen sedan år 1822 innehaft, grundat sin ofvanberörde begäran dels på en uppgjord Calcul, enligt hvilken kostnaderne och besvären af arrendet skulle med 76 R:dr öfverskjuta alla deraf påräknade förmoner, upptagne sammanlaggdt till 321 R:dr och hvarigenom skulle visas omöjligheten att utgöra de af Hemmanet utgåen - de arrenden och onera, sedan conjuncluren för Landtmannavaror, jemförd med den tiden (år i8i5) då ArrendeContractet fastslalIdes, undergått en ofördelaktig förändring, dels ock på saknaden af skog, sorn föga funnes till husbehofs-bränsle och alldeles icke till stängning; hvaremot Kronan ägde rättighet, att alltid eller vid inträffande hög Markegång affordra Arrendet i Contant, som vissa år för Arrendatorn vållade betydlig förlust; Till följd af erhållen Nåd. befallning, att öfver den underd. ansökningen sig utlåta, har Landhöfd.Emfoetet i Stockholms
C. och E. vid Roteringskassa, Jemtlands Räkenskaper, icke granskade i Kongl. Kammar-rätten — statsverkets, formulär till Räntekammarens hufvudbok Rönnowska testamentsfonden Sala elementarläroverks räkenskap Salpeter fonden Bilagan litt. II. vid Salpeter-försäljnings-medlen Sammandrag öfver alla i 1850 års rikshufvudbok ingående medel, bilagan litt. A. vid de af Krig s-kollegium under år 1859 bestridda utgifter Bilagorna litt. L, M och K vid Serafanerordens-gillet Serafimer-lazarettet Sifferuppgifterna, ansvarigheten för Silfver-utmyntningen Sjöfartsfond, Sveriges enskilda Sjöförsvaret, anslagen till Sjöförsvars-departementets Kommandoexpeditions räkenskaper Sjökarte-kontoret Sjötulls-medlen Sjöärendena, Förvaltningen af Skara stifts Konsistorii räkenskaper — Veterinär-inrättning Skeninge elementarläroverks räkenskap Skeppsholms brobyggnad Skiften och afvittringar Tabeilen vid Skogs-institutet Skogsplanterings-kassan Skogsstyrelsen Slottsbyggnads-medlen Sockenkartor, anslaget till Spanmål in natura, statsverkets 374 — Revisions-berättelsen. Revisions-berättelsen. Utlåtandena. Sqvadrons-fond, Norrbottens hästjägares sid. 71. Bilagan litt. L. vid » 77. Stadshälcten » 149. Stambanorna, jernvägs» 106—133. Bilagorna litt. A, B, C, D och E vid » 117, 119, 120. Stamholländerierna » Statens jernvägsbyggnader » 105—135. Bilagorna litt. A, B, C, D och E vid » 117, 119, 120. Stationer, Flottans » 90—95. Statistiskt sammandrag öfver de af Krigskollegium under år 1859 bestridda utgifter » 77. Bilagorna litt. L, M och N vid » 77. Stats-kontorets embetsförvaltning och redovisning » 4—31,273—278. 285-288.
Afven får jag nämna, a*tt det ej lärer vara någonting olagligt i Förslaget, då 3 Stånd redan gillat Setänkandet. Jag tror således, att Ridderskapet och Adeln äfven bör bifalla det; till en stor del är 3 procentslåningen grundad deruppå , att de penningar, som måste finnas i Cassorne, skola anländas, och räntor derigenom besparas. Herr Thami Wollrath: Fullkomligt förenande mig med hvad Herr Hjerta yttrat, anhåli' ler jag upplysningsvis få nämna, att öfverskotten å Tullmedlen för åren 1816, 1817 och 1818 ej förr än 1820 blefvo till RiksgäldsContoiret från StatsContoiret uppgifne till belopp och icke förr än I821 RiksgäldsContoiret ersatte med 66,000 R:dr. 1819 års öfverskott blefvo ej eller aflemnade förr Den 17 October f. m. jin 1821. Enligt de underrättelser, jag inhäm* tat, var åtminstone den 5 Maji innevarande år ingen uppgift eller redovisning lemnad till Riks» gäldsContoiret i afseende å de öfverskott, som uppkommit sedan år 1820. Jag medgifver, att detta hittills icke orsakat Slaten någon skada, då RiksgäldsContoiret ej varit i behof af att begagna öfverskotten; men då, på sätt Herr Hjerta yttrat, RiksgäldsContoiret får stort behof deraf, när mindre creditivet äfven skall utgå från RiksgäldsContoiret och då det är angeläget att i minsta möjliga måtto söka begagna 3 procentssedlar, så hemställer jag, om det ej är nyttigast, att Tullmedlen i första hand blifva att tillgå för RiksgäldsContoiret, så att någon besparing derigenom kan äga rum.
De försvarsåtgärder, hvilka genast träffades på finska sidan gjorde dock dessa hotelser om intet och längre fram på hösten afseglade den danska flottan till Gottland. I hvad mån Arvid Kurck personligen led af Åbo stads plundring är obekant. Sannolikt var han en bland dem, hvilka genom flykten undsluppo fiendens blodtörst och härjningsbegär. Arvid Kurck blir biskop. Kristian tyrann. Den 10 juni 1510 mottog domkapitlet i Åbo det oväntade och sorgliga budskapet, att biskop Johannes Olavi föregående dag plötsligt aflidit å Kuustö slott. Under en måltid hade han fått en matbit i lufstrupen och dött i följd af kväfning. Underrättelsen härom väkte allmänt deltagande, ty den hädangångnes nitiska värksamhet och fosterländska sinnelag voro vida kända. Domkapitlet, som från Johannes död till hans efterträdares utnämning höll sina sessioner å Kuustö, sammanträdde omedelbart till val af ny biskop, för att förekomma både den världsliga makten och påfven, af hvilka den sist nämde mången gång egenmäktigt inskridit vid valet af nordens biskopar. Sedan domprosten Henrik Venne och ärkedjäknen, magister Paul Scheel, hvilka i andlig värdighet stodo närmast, förbigåtts dels emedan de redan voro något ålderstigna, dels emedan de saknade nog mäktiga relationer, utsåg domkapitlet Arvid Kurck till Johannes Olavi efterträdare i ämbetet. Arvid Kurck uppfylde nämligen, såsom vi jämväl tidigare erfarit, alla de anspråk man kunde ställa på kyrkans främste man i landet. Han vägrade väl först att mottaga den honom erbjudna värdigheten, inseende det ansvar han genom dess antagande nödgades pålägga sig och det ofta brydsamma läge, under rådande stormiga tider måste vänta honom på denna post. Men på de öfriges böner lät han sitt motstånd omsider vika, hvarpå en skrifvelse uppsattes till ärkebiskopen i Upsala med underrättelse om valets utgång. Därjämte anhölls om dennes medvärkan till den påfliga sanktionens erhållande.
Föredrogs Allmänna BeswärsochÖeconoinieUtskottets Memorial af den 29 Junit rörande en del af Riksens Ständers Justiriä-Ombudsmaus berättelse, som angar deri föreflagen ändring uti Auctions kammar - ordningen för Stockholms Stad as den 6 Junii 1780, angående ben sä kallade och till g si. för hwarje parne bestämde stag afgift, och har pa anförde stal Justiliä-Ombudsmannen föreslagit den rättelse uti auclions-afgisternes beräknan Ve, Den 3 Iulii6z de, arr när auctions-provistonen och flag-afgiften ' tillsammans utgöra mera an 6 procent af partiets försäljnings-summa, bör slagmfgiften minstas, sä att den samma tillika med auclions-provisionen ej betungar partiers försälinings-fumma högre an till fullt belopp af ti procent. Och har Utstottet fun. nir staligr tillstyrka, att hos Kongl. Majrt under, dunig anhållan ma göras om den rättelse och ändring uti Auktions kammar-ordningen, somJusiiliäOmbudsman föreflagik. Lades pä bordet - Uplastes allmänna Beswarsoch OeconomiaUtstottleks memorial af den zo Junii, till följe af Lagmannen Högwälborne Herr sokan Illsnninz 6x>tenb>0lA8 motion, angående innehållet af Kongl. Majns Nådiga Förordning under den 4 sistledne Februarii, rörande indelre Jnfanterie-Regementernes beklädnadssäkt; Och har Utstottet funnit at bemalte Herr Grefwe egenleligen dermed ej äfystat ändring, förbättring eller förklaring ar någon allmän oecvNomist lag och författning, icke eller anmärkt tili oeconomistt hänseende någon brist uti allmänna stadgande», hwadan ock Utstotter med åberopande af 44 z. uti Riksdags - Ordningen d. io Februarii 1810, äterlemnar samma Memorial, såsom till Ulstotkets befattning icke hörande. Lades pä bordet.
I sammanhang härmed har Hans Jansson, under anmärkning af det olämpliga deruti, att uti i Sect, 7 Cap. 2 §■ af 1820 års Kongl. Skol-Ordning finnes 'bestämd en plikt, utgörande värdet af 1 tunna råg, hvartill den lärjunge är förfallen, som utur Skola afgår, men sådant icke anmäler inom 14 dagar efter den termins början, ela han sist begagnat undervisning derstädes, — föreslagit, att stadgandet om denna plikt mätte komma att upphöra, samt §, derefter rättas. Utskottet bar tagit denna framställning i behörigt öfvervägande; och hvad först vidkommer de af Hans Jansson, i afseende å vissa delar af allmänna Undervisningsväsendet föreslagna förändringar, så enär desamma innefatta ämnen, hvilka dels redan utgjort föremål för granskning af den Comité, som varit nedsatt till öfverseende af Rikets Undervisningsverk, och hvars till Kongl. Maj:t, under den 20 December 1828, afgifne underdåniga Betänkande ännu är beroende af Kongl. Mapts Nådiga pröfning, dels stå i strid med vilkoren för en verklig academisk bildning, så hemställer Utskottet, att Hans Janssons härom gjorde förslag icke måtte lill någon Rikets Högloflige Ständers åtgärd föranleda. s Allm. Bcsi<. och Occon -Utskottets Betänkande N.o io5. Men hvad deremot beträffar den af Molionairen väckta fråga om upphäfvande af det uti ofvanåberopade §. af Kongl. Skol-Oi dningen förekommande stadgande, att lärjunge, som icke inom 14 dagar efter deri termins böljan, dä han senast begagna! undervisningen, anmäler sig till entledigande ur Skola, skall derföre böta värdet af i tunna ftig, sä, enär höler i berörde fall icke synas vara lämplige eller äudamålsenlige, tror Utskottet sig böra tillstyrka Kikels Högloft.
Den 9 Majk 257 Stånden vid Utskottens första Betänkande j blifvit deremot framställde, icke kunna vara så vidlyftiga, att de ju snart kunna besvaras; så förnyar jag min anhållan , att det nu före. varande Betänkande må få hvila intilldess Utskotten hinna att öfver hufvudfrågan afgifvå Utlåtandei i anledning af hvad Grefve Vön Platén, yttrat om Ridderskapets och Adelns tacksamhetsgärd till Kongl. Mäj:t; så får jag försäkra * ätt jag för min del tror mig bäst frambära min gärd, då jag inför Nationens Répresentanter talar sanningens språk, och jag fruktar ej att der-s före erhålla förebråelser hvarken af Konungeii eller någon annani Herr Cederskjöld: jag torde blott få er® inra , att af ett så kort uppskof, som vid det^ fca tillfälle skulle kunna äga rum, någon syn-i nerlig våda ej synes kunna uppkomma, hellsÉ de nyligen förskottsvis beviljade 80,000 R:dr Väl ännu ej måtte vara använda, utan befinnas tillräckliga till bestridande af de praeiirninaira utgifterna * såsom för ArbetsManskapets hopw samlande, m. m. Skulle deremot denna Summ* härtill ej förslå j synes man hafva mycken anledning att frukta j att de återstående 220,000 R:dr skola befinnas alltför otili äckliga tili årsarbetets utförande. Jag kan således ej föreställa mig, att någon så serdeles stor bråd-' ska kan vara med afgörandet af detta Mål; titan förnyar min anhållan , att det måtte få Ridd, 0. Ad. Pr oi. B. I. A£d. 33j 34* 25$ Den 9 Maji. hvila, till dess frågan om Canal Arbetets försättande blifvit afgjord. Om man först ville bevilja penningarrte, skulle Riksens Ständer derig norn, om jag så får säga, liksom lemnå CanalBolagftt Inteckning i deras rätt att besluta om Canalarbetets fortsättning. Grefve Spens , Carl Gustaf:
Hvad åter angår de olägenheter, som de begge embetenas förening i en person förmenas medföra, har motionären väl framlagt några klagomål öfver åtgärder, sorn han ansett antingen stå i strid med den på ön upprättade s. k. militärkonvention, eller eljest lemna ur sigte befolkningens behof och fördelar; men då det ej lärer kunna ifrågakomma, hvad ej heller motionären begärt, att göra Konungens Befallningshafvande på ön till en instans, hos hvilken Militär-befälhafvarens åtgärder skulle kunna öfverklagas, och hvilken skulle ega magt att dem undanrödja, kan Utskottet ej inse, att åtskiljandet af de begge embetsbefattningarne skulle innefatta någon borgen för att icke samma förment obefogade åtgärder Allmänna Beivdrsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 7 kunde fortfarande af Militärbefiilhafvaren beslutas, eller att ieke inncvånarnc blefve fortfarande, likasom nu, hänvisade att på högre ort förskaffa sig rättelse. I öfrigt vill Utskottet, med hänvisning till hvad sistlidne riksdags EkonomiUtskotts ofvan omförmälda Betänkande innehåller, såsom tillägg dertill endast fästa uppmärksamheten derå, att ifrågavarande Militärbefälhafvare-befattning icke är fullt jemförlig med motsvarande befattningar i distrikten å fasta landet. Under det nemligen de trupper, som stå under de sednares befäl, bestå af indelta och värfvade regementen med den fullständiga militäriska organisation, som utgör kännetecknet på en stående aimée, är deremot det manskap, Öfver hvilket den förstnämnde har befälet, allenast ett slags milis, hvars åtagna, genom den s. k. konventionen på det strängaste begränsade, skyldigheter i afseende på krigstjenst blifvit afpassade efter möjligheten att tillika sköta de befattningar, som utgöra medlemmarnes egentliga näringsfång, en förening af civilt yrke och militärisk tjenstgöringsskyldighet, som har sin motsvarighet i föreningen af den civila och militära styrelsen och förvaltningen.