Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit vid underdånig anmälan af denna fråga den 20 November 1860 i nåder förklarat att, när, efter ingången af år 1861, ledigheter inom Flottans konstruktions-korps inträffade, skulle å de lediga tjensterna meddelas nådiga förordnanden för officerare inom korpsen att desamma tillsvidare bestrida emot åtnjutande af dermed förenade aflöning8förmåner, men att deremot nya Officerare icke under denna statsregleringsperiod komme att vid korpsen antagas; hvarjemte åt dåvarande Chefen för Sjöförsvars-departementet uppdragits att, med hänseende till hvad Rikets Ständer rörande en förändrad organisation af Flottans konstruktionskorps andragit, ånyo taga frågan härom under behandling och sedan ett i de delar, der jemkningar i det förut afgifna organisationsförslaget funnes kunna ega rum, förändradt förslag hunnit uppgöras, detsamma före detta riksmöte Kongl. Majits nådiga pröfning underställa. I följd af derom gifven nådig föreskrift hade sedermera den för utarbetande af förslag till tidsenligt anordnande af rikets sjöförsvar tillsatta kommitté, under uttalande af den åsigt, att den blifvande nya sjökrigsmaterielen måste komma att på organisationen af Flottans konstruktions-korps utöfva en väsendtlig inverkan, helst de stora förändringar, som under den sednaste tiden egt rum i berörda materiels beskaffenhet, hade till följd att fordringarne på kunskaper och skicklighet hos en fartygskonstruktör måste i flera afseenden nu vara helt andra än förr, i sådant hänseende föreslagit att nämnda korps, med hvilken, under benämning af Flottans Ingeniör-korps, borde förenas Flottans maskinist-officerare och mekaniska stat, måtte komma att utgöras af tvänne Regements-officerare, 3 Kaptener och 5 Löjtnanter, för hvilken personals aflönande m. m. ungefärligen den nu för konstruk - 4 Stata-Utskottets Utlåtande N:o 81. tions-korpsen provisoriskt beviljade aflönings-summa skulle blifva erforderlig.
Desse Utskotts Utlåtande N:on3, rörande prolongation af Filial-Disconternas utredning; och till Stats-Utskottet: Dess Utlåtande N:o , angående Nils Månssons, från Malmöhus Län, väckta Motion, om inköp af Hus till Sessions-rum för Bonde-Ståndet och Ständernas Utskott; samt remitterades tili Sist - Protocolte-Utclrag. 1199 Sistnämnde Utskott: Anders Anderssons, från Skaraborgs Län, Memorial, om Boställe för Häradshöfdingen i Barne, Wista och Kållanda Häraders Domsaga i nämnde Län. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: 1:0 Johannes Larssons, från Jönköpings Län, den 28 Februarii, på hordet lagde Memorial, angående Spannemåls-Magaziners inrättande i Landsorterne; 2:0 Nils Pehrssons, från Malmöhus Län, Memorial, angående Ekeskogarne, m. m. Bevill 11 in gs -Utskottet: 1:0 Eric Anderssons, från Stora Kopparbergs Län, Memorial, om lindring i Bevillningen för Lima Socken. 2:0 Petter Pehrssons , från Calmare Län, Memorial, om ändring i 2 Art. 6 §. af Bevillnings-Förordningen. 3:o Daniel Nordqvist, från Carlstads Län , Memorial, om lindring för Innevånarne i Elfvedalen. 4:o Anders Mårtenssons, från Jemtland, muntliga tillägg, till Eric Andersson Bångs förut ingifna Memorial, rörande lindring i Bevillning för visse trakter i Jemtlands Län. 2 Sami. 2 B. 77 1200 Riks-Ständens Bevill ni 11 gssamt Allm. Besvärso c h E k o 11 o m i - U t s ko tt e n: Carl Bergmans muntliga tillägg, till Nils Martinssons den 36 nästlidne Februarii remitterade Memorial, angående förbud mot visse varors införsel från Finland.
LagUtskottets: Om en Lag, att ej någon må till Domare-förrättning förordnas, innan han fyllt tjugufem år m. m.; om ändring i föreskrifterne, angående Utmätnings-auctioner å landet; otn rättighet för hvar och en, att emellan Riksdagarne, till Kongl. Maj:t inkomma med förslag till ändring i Författningar; angående oinskränkt rättighet till flottning och färdande i alla flott och farbara sjöar och floder, samt förhöjning af de i allmänna Lagen stadgade böter för den, som stänger kongsådra eller farled m. m.; om yrkadt stadgande att rättighet till återlösen af förpantad frälserätt må upphöra, så snart den i förpantningsbrefvet utsatte tid tilländagått m. m.; öfver gjord Motion, att Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800, huru med städsel och lego af jord på landet förhållas bör, må utsträckas till arrenden af jord i Städerne; om förhöjning af afgiften till Kyrkan för förnyadt lägersmål; och om granskning af alla de Lagförändringar, som utan Rikets Ständers samtycke blif - 3o4 Den 29 Maji. vit gjorde, i synnerhet emellan åren 1786 och 1809. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: I anledning af väckt fråga om rättighet för Magistraterne i Landshöfdinge-ResidenceStäderne, att utfärda pass för desse Städers Borgare; om bestämmande af vissa skyldigheter för dem, som företaga odlingar af mossar eller andra sidlände trakter; om skyldighet för blifvande Larldshöfdingar, att förete Akademiska betyg öfver aflagde vederbörlige prof på kunskap i Allmänna samt Hushålls-Lagfarenheten; om .. KammarRättens rättighet att i vissa fall fullfölja gjorde anmärkningar; och om ut•gifvande på Statens bekostnad af en fortsättning utaf den så kallade Lagsamlingen. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets:
Utredningen af Götheborgs Inrättnings fordran, tili ett belopp af 13,420 R:dr, lör levereradt vadmal har uteblifvit af redan anförda orsak, eller de löpande göromålens mängd, som ej lemnat tid öfrig för vidlyftigare undersökningar; men hvad medlens indrifvande angår, så lärer sådant ej kunna verkställas, då samma medel redan åren i833—• i835 äro använda till betäckande af utgifter vid Södra Korrektionsinrättningen. Vid den af Revisorerne gjorda erinran, att år 1840. i2,3o4 R:dr och år 1841 7»8c>4 „ utgått från Landtränteriet i Malmö och äro upptagna såsom redovisade uti den vid Malmö Fästningsoch Korrektions-fängelse anlagda Fabrik, torde endast böra upplysas, att nämnde medel utgått såsom ersättning för å Fabriken tillverkade beklädnadsmaterialier, oell att Fabrikens Hufvudböcker nu tili Koncl. Kammar-Rätten ingifvas.
St:r, att för sådant ändamål bevilja ett Creditiv af högst 100,000 R:dr, att, i händelse af behof och äfven i sådant fall, endast successive begagnas, emot skyldighet att likaledes successive åtel betala Capitalet, i den mon penningar till Cassan inflyta; och hvilket K. M:t anser kunna af K. StatsContoret, utaf under händer hafvande Medel förskjutas; hvarigenom serskildt Anslag icke erfordras. — Hos H. R. o. A. har Frih. Anckarswärd, Carl Henric, härvid anmärkt: att ett sådant Creditiv, under Ständers garantie eller ens med Lagstiftningens begifvande, ej bör kunna anslås; att det icke är öfverensstämmande med sanna begrepp om StatsContorets verkningskrets, att kunna disponera ett sådant Creditiv; samt att det skulle innebära en felaktighet, om det kunde blifva möjligt för StatsContoret att disponera sådane Öfverskotter på StatsMedlen , då detta EmbetsVerk icke bör hafva andra Medel om hand för KrigsStaten, än de, som äro på Tredje Huf2 B. 2 H. iii / j 86 StatsUtskottets ■vudTiteln uppförde. Utskottet liar insett olägenheten af de såkallade TjensteAccorderne inom Armeen, och medgifver, att deras tillvaro mycket inverkar på behofvet af den i fråga ställde Löneförbättringen; men då detta är ett ondt, som svårligen och ej utan de största uppoffringar å Statens sida står att helt och hållet afskaffa, ett ändamål, som visserligen åsyftades men ej kunde vinnas genom 1793 års AccordsReglemente,— anser Utskottet det imedlertid vara bättre, att detta häfdvunna missbruk formligen tillätes, men i och med detsamma genom stränga föreskrifter inskränkes inom bestämda gränsor.
Men, äfven om man antager, att de kunnat behandlas mildare; kunna väl, efter hvad jag nu liaft äran nämna, några få, nyligen, i enstaka fall, meddelade regeringsbeslut, der följden i allravärsta fall är böter eller fängelse vid vatten och böd, kunna väl, säger jag, dessa anses gifva en rättmätig anledning att klaga öfver ett samvetstvång, som skulle väcka ”liela den civiliserade verldens” förundran, öfver Svenska kyrkans förföljelse mot sina egna barn, deras egodelars försköning? o. s. v. 336 Den 19 December. Orsakerna till åtal mot de af Motionären åberopade Dissenters måste emellertid, såvida motionärens upgifter med afseende härå i öfrigt äro riktiga, nödvändigt hafva varit andra eller flere, än för otillåten andaktsöfning. Motionären säger nemi., att de blifvit dömde till uppenbar kyrkoplikt. Det är mig icke möjligt att tro, det någon Svensk domare vore så okunnig eller förgäten af sin pligt, att han för sådan förseelse ålade kyrkoplikt. Hafva Läsarne åter gjort sig skyldige till andra lagöfverträdelser, för hvilka sådan påföljd är stadgad: så kan jag icke inse, hvarföre de, mer än andra, skulle undgå densamma. Från kyrkans synliga öfverhufvud har således, intill denna tid, någon förföljelse mot Läsarne icke egt rum — ej heller, det vågar jag för säkert antaga, från någon af Konungens högre embetsman. Det är väl möjligt, och jag har hört sägas, att en och annan oklok och ofördragsam prest eller kronobetjent bemödat sig att oroa och med angifvelser hemsöka fromma och rättsinniga Läsare, som med skäl kunna räknas till de ”stilla i laudena”. Detta är ganska illa. Men sådant kan äfven i andra afseenden, med bästa vilja hos de högsta befallande, icke alltid förhindras.
Jag har icke kunnat inse, att det skulle ligga i sakens natur, att den, som egnat sig åt det eller det kallet, mer än andra oföränderligen qvarstår vid en fattad öfvertygelse. Jag tror, att man ser exempel håde på detta och motsatsen. Den bättre menniskan åtminstone, ehvad hon är jurist eller icke, lärer alltid vara öppen för en bättre, på skäl grundad öfvertygelse. Att andra menniskor än jurister skulle vara mera ombytliga i sina tänkesätt finner jag hvarken bekräftadt af erfarenheten eller menniskans psychologiska natur. Hr Gr. har vidare anfört, huru svårt det är att bestämma tryckfrihetsbrott. Jag medgifver, att det är ganska svårt att å desamma lemna en fullständig definition, synnerligast på de s. k. verbal-injurierna, hvilka, enligt min tanke, ej kunna definieras så, att hvarje särskild art kommer att derunder innefattas. Men jag tror, att de, som nödvändigt vilja gifva bestämmelse åt hvarje brott, icke skola lyckas deruti bättre, än att mycket skall återstå att supplera. Hr Cederschjöld har bland sina mot mig framställda anmärkningar beklagat, att jag alldeles förbigått en sida af juryinrättningen, som jag ansåg vara den vackraste, nemligen den politiska. Jag har gjort detta dels derföre, att jag icke ville upptaga tiden med en lång undersökning, dels emedan denna sida är den mest kända, den allmännast beundrade, den, hvarvid de flesta loftalare öfver juryinrättningen synas hafva fästat sig. Jag har vidare förbigått den derföre, att jag tror, att man vid en undersökning i detta ämne skulle komma till det resultat, att juryinrättningen är mest passande för democratiska stater. Jag har således uppehållit mig vid den andra sidan, som Hr Cederschjöld kallade den fula, och hvilken jag trott förtjena mera uppmärksamhet, efter den blifvit mindre behandlad. Hr Cederschjöld har anmärkt, huru oförsvarligt det vore att icke åt åklagaren öfverlemna brottets rubricerande och qualificerande. Jag har för det första icke sagt, att sådant vore positivt oriktigt, utan att detta är en följd af den här befintliga juryinrättning, samt att sådant strider emot de grunder, som finnas i vår lagstiftnings öfriga delar.
Utlåtande, öfver Riksdags falima gil gen Lars Larssons ifrån Elfsbergs Län motion, om af fattande af en Fond till understöd och län för ttörre nödige vattenajlcdningar, (R. A.) Uti el t ifrån BondeStändet remitteradt memorial har Riksdagsfullmägtigen Lars Lanson ifrån Elfsborgs Län sökt fästa uppn äiksamheteri 8 Stats-Uiskottets Utlåtande N:o 16t> derpå, att dea sig visade oförmågan, till anläggande af nödige vättenäf* ledningar är lika säker orsak till missväxt och sämre skördar, som hinderlig för odlingar och Landets förbättring, hvadan lian yrkar, att a£- hjelpandet af dessa för odlingens och jordens förkofran och bestånd väsendtligasle hinder mätte i första rummet afses, samt en Fond afsättas till understöd och länJ för alla större nödige nät tena fl edsängar , hvilken Fond, efter undersökning af Gode Man, bestyrktes vara af behofvet påkallad, och hvaraf beloppet linge lyftas hos Konungens Befallningshafvande eller Länets IlushållsSällskap, i den nion arbetet hvarje år ansågs kunna verkställas och om hvars fullgörande alltid borde företes bevis innan vidare andel erhölles. Detta lån skulle få innehafvas i fern år emot 2 a 3 procents årlig ränta utan Capitalafbetalning, samt, efter denna tid, inbetalas med i-5:del af dess primitiva belopp, jemte stadgad ränta. Enär ifrågavarande företag, till hvars utförande ett till beloppet obcgränsadt Låneunderstöd blifvit hegardt, är af sådan beskaffenhet, att det endast kan vara föremål för enskilda .onitankan eller ock Länens HushålljiingsSällskapers åtgärd, så afstyrker Utskottet bifall till motionen. Stockholm den i3 Junii 1834- Ank. till Exp. Utsk; den 13 Junio Utlåtande, öfver den del af Herr Friherre Hjertås, Gustaf t Adolph, motion, som angar ett räntefritt län frän RiksgäldsContoret alt användas till uppförande af byggnader vid Ottenby Stuteri-Inrättning. cR.
Täooérings-Comitéen vare likväl oförhindrad att päbörja och fortsätta sina göromål, så vida, oberäknadt Ordföranden, minst hälften af Ledainölerne äro tillstädes. § 103. Af Öfver-Stålhållaren och Landshöfdingarne beror alt till Prolocollsförande antaga den, de dertill anse skicklig; kommande arfvode!, för honom ali af allmänna medel utgå, efter hvad i 121 § stadgas. Taxerings-längden inom hvarje stad föres af den person, som det antingen tillhörer, eller Magistraten dertill utser. § 104. De för städernas taxering nödige upplysningar höra i synnerhet hemtas af föregångne skatlsk rila ingar samt de uppgifter, som hvarje skattskyldig åligga. Blifvande i delta alseende, och sa vult det kan tillämpas, h\ad för landet är stadgadt äfven för städerne gällande, till följd hvaraf Konungens Belallningshafvande höra pa enahanda sätt, som angående taxering på landet är föreskrifvet, genom allmänna kungörelser underrätta de skattskyldige, hvad dem, i afseende på uppgifter, så vid skattskrifning som vid taxering, åligger iagltaga; kommande pä enahanda grund den, för underlåten eller origtig uppgift å landet stadgade bot och påföljd äfven för städerne att gälla; och skola böterne på lika sätt fastställas, uttagas och användas. § 105. På Taxeringsmännen allena beror pröfningen af de skattskyldiges uppgifter, hvilka skola med strängaste rättvisa granskas. Alla nödiga upplysningar skola för detta ändamål noggrannl sökas, utskeppningen, importen, skeppsfarten, afslämplingen, handelsrörelsen m. m. tagas i betraglande, äfvensom, jemte allt detta, en synbart yppigare letnadskoslnad, vid bedömandet af inkomsternas belopp, skall tjena laxeringstnännen lill vägledning. Bil. till Bev.-Utskoltets Betänkande, N:o 11. 63 § 106.
Kommer nu auktionisterna att här införas, och det blir fråga om en person, som på detta yrke förtjenar mindre än minimi-beräkningen upgår till, så blir han äfven upförd till mindre belopp, eller åtminstone har man rättighet att upföra honom till mindre, enl. sista stycket i 29:de §:n. Frih. Palmstjerna: För att icke uppehålla R. o. Ad. med någon discussion i detta ämne, så vill jag afstå ifrån mitt yrkande, att det må införas i §:n genast, och hemställer, att §:n och mom. i stället måtte återremitteras till Utsk., som säkerligen icke blir mycket besvärad af denna återremiss, då deremot sä många andra finnas, som föranleda mycken vidlyftighet. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot ifrågavande mom. gjorda anmärkn:r föranleda till återremiss, ropades Ja. Då §:n 28 mom. 1 förekom, yttrade Hr Printzensköld: Afven i slutet af §:n förekomma ordalag, som förut blifvit begagnade i 10:de och 27:de §§:ne och hvilka båda §§ blifvit i denna del lill Utsk. återremitterade, på grund hvaraf jag anhåller, att jemväl denna §, i hvad -den rörer ifrågavande ordalag, nemi. ”såvida denna bevilln. icke går till högre belopp” måtte till Bevilln:sUtsk. varda återremitterad. Efter detta anförande tilläde Hr Printzensköld: Om mitt minne icke felar, så skedde återremissen just när discussionen af den 28:de §:n förevar, emedan motionären hade fästat sig vid ifrågavande §. Något beslut derom torde således icke nu behöfvas, och jag afstår således ifrån mitt yrkande i detta afseende. Hr Palmcrantz:
Medium af de åren 1838—1842 influtna Gerningsören bar föga öfverstigit det vid senaste Statsreglering påräknade belopp, hvilket alltså är utfördt med l8:o Bötesmedel hafva, likasom vid vid sista Riksdagen och i enlighet med hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, blifvit uppförda till • . 14:o Cavaleri-Regementenas hästvacance spanmål upptogs vid senaste Statsreglering till 24,250 tunnor efter ett värde af 6 R:dr tunnan, eller 145,500 R;dr. Enligt Kongl. Brefvet till Krigs-Collegium af den 14 November 1842 har Södra Bataillonen af Bohus Läns Regemente blifvit på 10 års tid förändrad till Infanteri?, med befrielse från häslvacance-afgift; i följd hvaraf, vid beräknande af ifrågavarande inkomst, bort afgå de 2,000 tunnor spanmål, hvilka såsom vacance-afgift vid nämnda Bataillon erlagts; och då någon vidare förändring i afseende på denna inkomsttitel nu icke ifrågakommit, äro alltså 22,250 tunnor spanmål, efter ett värde af 6 R:dr tunnan, utförda till l5:o Expeditions-VIskoliels Förslag till und. Skrifvelset N.o io/j. 553 Infanteri-Regementerne, utgörande 2,310 tunnor spanmål, hafva upptagits, å 6 R:dr per tunna, till l6:o Tillfälliga rotevacance* och mötes-afgifter äro, i likhet med hvad den Nådiga Propositionen innehåller, vid förra beräkningen bibehållna och således utförda med 17:o Rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering under kastad ford. Denna inkomst, som under åren 1841 och 1842 icke uppnått den vid senaste Statsreglering beräknade summan, 28,000 R:dr, har, i enlighet med II.
Upplästes Stats-Utskottets denne dag af. $;ifne Utlåtande uti den af Ridderskapet och Adeln remitterade fråga om dispositionen af de för Allmänna Magazins-Inrättningen och ■ManufactuMDisconten anslagne medel: deruti Den 18 Julii. 355 SfatsUtskottet yttrat, att då Kongl. Maj:t i når der förklarat sig icke kunna med de af Rik-, sens Ständer fästade vilkor vid de till berörde Inrättningar anslagne Creditiv, gilla och antaga deras beslut, hafva ock anslagen derige-* nom upphört, och frågan om dessa creditiv blifvit försatt i det skick den samma var, förra än Beslutet vidtogs, i följd hvaraf Utskottet trott sig böra målet till förnyad handläggning upptaga, dervid Stats-Utskottet hemställt, att omförmälte anslag mitte till de redan stadgade beloppen utgå, samt att Riksens Ständer under åberopande af hvad deras underdåniga skrifvelse i allt öfrigt innefattar, rörande Förvalta ningsgrunderne för nämnde Inrättningar, borde hos Kongl* Maj:t i underdånighet anhålla, att samma grunder måtte tillämpas vid disposition nen af de anslagne medlen. Hans Excdlence Herr Grefven och LanåtMar* skalken uppläste 49 §. i Riksdags-Ordningen, samt hemställde om icke, då förevarande mål vore af alla Ridderskapets och Adelns Leda-* möter fullkomligen kändt, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att det samma finge till tidens vinnande nu genast till pröfning fö-f reta gas. Herr Manmrstam, Johani Jag anhåller att få underställa, om mot lydelsen af den nyss uppläste §:n Eders Excellence kan framställa ifråga-' varande Proposition, eller om Ridderskapet och Adeln kan den samma bifalla. ■ Sen 18 Julli.
Departements-chefen i afseende på så väl Justitie-Stats-Expeditionen, som Högste Domstolen i underdånighet föreslagit och hemställt. Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern yttrade vidare I 3:o angående Justitie-Kanslers-Expeditionen. Justitie-Kansleren, hvars yttrande blifvit i afseende på denna expedition inhemtadt, har anmält att det antal tjenstemän, som genom Kongl. Brefvet den 4 December 1840 är vordet för expeditionen bestämdt, ännu ansågs motsvara behofvet, så framt nemligen åtminstone de två främste bland dessa tjenstemän, Sekreteraren och Registratorn, så aflö nades att de uteslutande kunde egna sig åt tjenstgöringen inom Expeditionen, samt dess utom till uppmuntran för extra ordinarie tjenstemännen beviljades i stället för de indragna ljuspenningarne, ett något högre anslag; och har Justitie-Kansleren i sammanhang dermed hemställt, att Sekreteraren, hvilken innehade en befattning, som med afseende på göromålens både vigt och mångfald vore fullt jemförlig med Expeditions-Sekreterarnes i Stats-deparlementen, äfven måtte, under benämning af Expeditions-Sekreterare, uppföras i samma lönegrad som dessa, samt Registratorn erhålla en lön af 3,000 R:dr, dock under vilkor att dels begge dessa tjenstemän skulle utan särskildt ersättning, för framtiden inträda den förra såsom Sakreterare och den sednare i egenskap af Actor vid Kanslirätten, dels ock Registratorn äfven erhålla till åliggande att jemte bestridande af de egentliga registrators-göromålen, biträda vid granskning af Hof-rätternas och kollegiernas m. fl. embetsverks arbetsförteckningar, m. m. 8 Bil. N-.o 1 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. N:o 1, om Statsverket 1856.
Stoftet af hans många hästar skall betäcka dig; så skola ock dine murar bäfva af dönen af hans hästar, vagnar och resenärar, när han indrager genom dina portar, såsom man plägar indraga uti den stad, som nederrifven är. Han skall med sina hästars fötter förtrampa alla dina gator; ditt folk skall han dräpa med svärd, och rifva dina starka stodar neder till jordena. De skola röfva ditt gods bort, och sköfla din handel; dina murar skola de afbryta, och rifva din sköna hus omkull, och skola kasta dina stenar, trä och stoft, i vattnet. Alltså skall jag göra en ända uppå dins sångs ljud, att man intet mer höra skall klanget af dina harpor. Och jag skall göra ena bara klippo af dig, och ett skär, der man fiskagarn uppå, utsträcker, så att du skall der öde ligga; ty jag är Herren, den detta talar, säger Herren Herren. Detta säger Herren Herren emot Tyrus: Hvad gäller, att öarna skola bäfva, när du så grufveliga förfaller, och dine sargade sucka, hvilke uti dig skola dräpne varda. Alle Förstar vid hafvet skola stiga ned af deras säte, och lägga sina kjortlar ifrå sig, och draga af sig sin stickada kläder och skola gå i sorgekläder, och sitta på jordene, och skola förskräckas och häpne varda öfver ditt hastiga fall. De skola beklaga sig öfver dig, och säga om dig: Ack! huru äst du så platt öde vorden, du namnkunnige stad, du som vid hafvet lågst, och så mägtig vast i hafvena, samt med dina inbyggare, att hela landet måste frukta för dig. Ack! huru gifva sig öarna öfver ditt fall, ja, öarna i hafvena förskräcka sig för dine ofärd. Så säger Herren Herren; Jag skall göra dig till en öde stad, lika som andra städer der ingen uti bor, och låta komma en stor flod öfver dig, att stor vatten skola öfvertäcka dig.