Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär för påbörjande och fortsättning af arbetena å den del utaf vestra stambanan, som skall utgå från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm, ett anslag af mer än 5| millioner R:dr R:mt under innevarande riksdag blifvit af Rikets Ständer beviljadt, och då, medelst della anslag, åtminstone den hufvudsladen närmast belägna bandelen bör kunna fullbordas innan nästa lagtima riksdag inträffar, synas medel jemväl böra af Rikets nu församlade Ständer anvisas för anläggningen af en baneller slationsgård här i hufvudstaden, så att icke saknaden deraf måtte hindra den färdiga handelens öppnande och begagnande för allmänna trafiken, intilldess det för en sådan bangårds-anläggning erforderliga anslag kan under en kommande riksdag varda beviljadt. Likaså anser Utskottet, att, då reparationsverkstäder behöfva anlitas, både under jernvägsarbetenas utförande och sedan rörelsen å jernbanorna börjat, Rikets Ständer nu äfven böra anslå medel för en dylik verkstad härstädes, helst den vid vestra stambanans andra ändpunkt, på statens bekostnad, anlagda reparationsverkstaden icke kan för de i hufvudstadens granskap pågående arbetena samt den der hehöfliga malerielens iståndsättande begagnas förr än samma stambana efter hela sin längd blifvit färdig. Men beträffande beloppet af det, under, förutsättning af stambanors anläggning både vesteröd) norrut (lån hufvudstaden, i Ofverste Ericssons kostnadsförslag med 200,000 R:dr upptagna och af Utskottet i Utlåtandet N:o 62 tillstyrkta anslag för reparationsverkstäders inrättande i Stockholm under instundande statsreglerings-period, så föreställer sig Utskottet, att detta anslagsbelopp bör utan olägenhet kunna minskas, då, till följd af Rikets Ständers beslut, jernvägsarbetena under sagde period allenast komma att företagas på en enda från hufvudstaden utgående stambana.
Men jag föreslog då äfven, såsom jag tror på goda skäl, att lull procenten för vissa varor borde fastställas efter trådarnes antal. Jag tillstår, att jag ej äger mera kunskap härom, än hvad jag erhållit genom erfarenheten i England och Frankrike; men när jag ser, att mitt förslag vid förra Riksdagen, som då ej blef antagit, nu vunnit bifall, i afseende på mått, mål och vigt, kunde det hända, att förslaget i afseende på trådarnes antal äfven förtjenar att såsom grund för tullen å vissa varor antagas. Herr af Billbergh, Johan Petter: Herr Lefren bar yrkat, att näst efter orden: mått, mål och vigt, borde tilläggas: eller stycke - Den 3o O c tobe r f. m. 379 tal; Herr Munck af Rosenschöld åter, ejler trådarnes antal. Vi skulle få en oändlighet af sådana benämningar, om vi började gå från den allmänna grundsattsen att, i motsatts mot värde, antaga mått, mål och vigt. Jag tror, att det gör tillfyllest, emedan man derigenom kan få alla möjliga varor bestämde. Jag anhåller således om bifall till Utskottets redaction. Herr Munck aj Rosenschöld: Jag för min del skall afstå från att insistera på antagandet af trådarnes antal, såsom grund för tullen, i den förmodan, alt vid nästa Riksdag äfven detta mitt förslag skall blifva antagit, likasom det om antagandet af mått, mål och vigt, såsom grund för tullen å andra varor, blef vid sistlidne Riksdag förkastadt och nu vid denna godkändt. Friherre Åkerhjelm: Jag tror, att ordet stycketal bör tilläggas i io:de Grunden, emedan åtskillige varor finnas, som ej med mått, mål och vigt kunna mätas, och hvilka således endast genom detta ord kunna uttryckas. Uti Herr Lefrens yttrande härom instämmer jag derföre. Herr Lefrén: En värd Ledamot har påstått, att iakttagandet af min anmärkning ej skulle vara angeläget derföre, att hvad jag åsyftar, är bestämdt genom mått, inål eller vigt. Således skulle till exempel musikaliska instrumenter mätas med kanna, 38o Den 3o October f. m. pundsvigt, eller aln.
De flere wäl grundade samt Den 9 Augusts. 829 samt uplpsande Betänkande öfwer detta ärende, torde ännu förwaras uti Oeconomiä-Utfkottcts Protocoller för nytznämde Riksdag; och jämte det jag säledes förenar mig med hwav Friherre kuäkt-ck i detta afseende yttrat, anhäller jag ödmjukast, att detta mitt särskilta utlätande ma fa ätfölja Friherre Uullbscks Memorial till Riksens Högloft. Ständers Beswäxsvch Oeconnomiä-Utffott. Stockholm den 8 Augusti 1809. Larl 8ce!1l>n ^lörNL.-. Remitterades till Allmänna Beswärsoch Oeconomi» - Utskottet. Upplästes ett af Herr LbrenZranat, Larl, ingiswit Memorial, sä lydande: Ödmjukt Memorial. Uti detta uplysta Samfund finnes ingen, som ej har sig bekant, at flere Europeiske Stater endast af Åkerbruk och Jordens afkastning hafwa bäde sin bärgning och öfwerflöd, dä Swerige deremot, ehuruwäl begäfwat af naturen ej allenast med fruktbärande Jord, utan äfwen med Bergsbruk, som utgör den andra Moder-Näringen, befinner sig uti et Folkfattigt, Medellöst och Twinande tillstänv. Swerige är icke uti Politiske Balancen jämnförligt med andre större Magter, men wi hafwa endast et wcrkeligt
J AN A NDERS . några enbuskar. ) Kom du, mor! ( De gömma sig till vänster bakom De kan inte dröja länge. K AROLINA . af'et. Du ska bara inte slå honom, så han ta'r skada J AN A NDERS . ner'et. Jag ska slå honom, så han minns'et och kän ­ 29 ­ Åttonde scenen. DE FÖRRA. LARS ANDERS. ( från höger ) . BRITA STINA L ARS A NDERS ( beväpnad med en Det var dumt, säger jag, att han skulle få Då har han alltid det te prata om. B RITA S TINA . gärdsgårdsstör ) . si't. på'n. Han må prata, tills tänderna ramlar ur mun Och käringen med. Det skadar ingen. K AROLINA Akta dig, Jan Anders. Han har en påk. Har I fått tvättat af er tjufmjölken än? Jaså, I sitter där och lurar bak busken som K AROLINA ( upp ) . B RITA S TINA . J AN A NDERS ( upp ) . Adam i paradiset. Ja, vi är ute på jakt efter tjufvar. J AN A NDERS . sig födan, så godt en kan. Ja, si när en är en latrygg, så får en skaffa L ARS A NDERS . hölls och häfde i dig ur min drickestunna. K AROLINA . Det smakte allt mums, du, den tiden när du skrämde hönsena till skogen för mig, så att räfven tog dem? Minns du, när din räliga unge sprang och ­ 30 ­ Den räfven var nog ingen annan än du, med K AROLINA . B RITA S TINA . ditt falska räfvatryne. plär de säga. Och du, Lars Anders, du har allt fått veta, att du lefver. L ARS A NDERS . Allt det Gud ger, är godt, utom en elak käring, var gift, du. Fan visste inte, hvad helvete var, förrän han B RITA S TINA . Det tror jag passar på Jan Anders. säger de också. Men nog minns jag, hvad du sjöng för visor förr i världen. J AN A NDERS . När David blef gammal, sjöng han psalmer, Lars Anders.
El Kap. 1 S af Herr Grefve Wachtmeister: att, med ändring af berörda §, <;<'!! hircsh riR malte varda meddelad, alt vid laga skifte en dubbel gradering å afrösningsjordei. o.h t,II IL .V. Ernt. 1S53 & 1SS4. 7 Sami. S A[d. 16 Hafi. Lagsamt Allm. Re.sv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, A:o .10. bör försiggå, nemligen en efter trakternas inbördes förhållande och naturliga växtlighet samt en mod afseende å befintlig ståndskog, hvilka uppskattningar skuile ined hvarandra jemföras och den dervid uppkommande totalgradering bestämma det förhållande, hvarefter afrösningsjorden borde delas; till stöd för hvilket förslag motionären anfört, alt ett dylikt stadgande sannolikt skulle komma att minska anledningarne till det missbruk, som vid tillämnade eller pågående skiften nu i allmänhet egde ruin medelst skogens nedkuggniug å de särskilda bitterne, enär, derest vid graderingen å> afrösningsjorden afseende lastades icke blott å jorden, utan äfven å derå varande ståndskog, fördelarne af dess nedhuggning skulle förringas, dä derigenom skyldighet uppstode, att i ersättning för tillskiftad mark lemna förökad jordvidd, hvilket vore så mycket billigare, som en illa medlaren skog i sjelfva verket borde anses minska afrösningsjordens verkliga värde, i anseende till den långa tidrymd, som åtginge att återbringa densamma i godt skick.
Banko-Utskottet får fördenskull vördsamt tillstyrka, att, vid det Reglementariska af livad som angår Diskont-förvaltningen, må förekomma till pröfning och bestämmande, hurOledes, vid de tillfällen då anledning till Sillfiske förekommer, af Diskont-Fonden må lemnäs läm•pelige biträden, att i vanlig Diskontväg komma Lånebehöfvande i Bohus Län, som Sillfiske eller Sillsaltning och Trankokeri idka, vederbörligen och med minsta omgång tillhanda; utan att någon viss och serskild anvist Lane-Fond, eller för detta ändamål specielt formerad Låne-inrättIiing, må härvid blifva af nöden. Stockholm den sta Maji 1818. Riksens Häglof. Ständers BankoUtskotts Betänkande i anledning af väckt fråga om Låne-understöd för Skeppsvarfs ägare eller Skeppsbyggerier. Från Högvördige Präste-Ståndet har, enligt Utdrag af dess Protokoll under den 15 sistledne April, till Banko-Utskottet blifvit remitteradt Banko-Utsbottéts Betänkandenl Höglofl. Stats-Utskottets förnyade Utlåtande, I anledning af Herr J U Winbergs inom Vällofl. Borgare-Siandet väckte Motion, om Lane-rättigJiet i Manufactur-Diskonten för Skeppsvarfs-ägare eller Skeppsbyggerier, för hvilket ändamål Höglofl. Stats-Utskottet uti samma Betänkande tillstyrkt Lane anslag till ett belopp af 100,000 B:d, dock utan att yttra sig om tillgångarne dertill. Banko Utskottet kan visserligen ej undgå' erkännande att Skeppsbyggerierne bora räknas bland de mäst nyttiga och naturliga Näringar för Riket; men, då Bankens alla tillgångar, genom redan gjorde dispositioner, befinnas så medtagne, att något derutöfver ej lärer skäligen af Rikets Höglofl. Ständer kunna bifallas; så anser Utskottet sig ock för ingen del äga anledning tillstyrka hvad i ofvanberörde måtto blifvit ifrågasatt, utan lära Riksens Höglofl.
Ftill Betänkandet N:o 54, hvarigenom den väckta frågan om nedsättning af Centrol-stämpel-afgiften blifvit afstyrkt. S. D. Ånyo foredrogs och bifölls Ståts-Utskottets den 3o sistlidna :£0» Prat. Ut dr. d. 6 A^% 1834. Julii e. ra. på bordet lagda Ullålande ]\:o ari, i anledning af gjorda anmärkningar vid den til! Betänkandet N:o 54 afgifna Bilagan Litt. J., an^ gående föreslagen indragning af Kongl. Numer-Lotteriet. • S. D. Återremitterades StatsLtsköttéts den 17 sistlidne Julii e. m. på bordet lagde och under N:o ig3 afgifne förslag till( liqviderande af Biksgälds-Gontorels skuld vid 1834 års slut för upptagne lån utaf allinäubeten. S. D. Bi föll os, vid förn vad föredragning, Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens den 3o sistlidne Julii e. m. på bor det lagde Betänkande!): N:o ,12, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af. den, vid fördelningen af utmarken på Öland, samma utmark åsatla ränta; N:o 14, i anledning af väckte motioner, dels om upphörande nobrefbänngsskyldighelen, dels om ersättning för samma onus. S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 3o sistlidne .Julii e. m. på bordet lagde Betänkande N:o 82, öfver väckta motioner, om upphäfvande'af Kämners-Rätter, Lagrnans-Piälter och Riddare-SyneRätter, samt ändring eller upphäfvande af åtskiiiige Lagens rum, rörande Jlältegångs-Ordiiingeu.
Sofver du? sade den stränga frun med en hemlig fruktan att hennes fånge kanhända frusit och hungrat ihjäl. Hagar uppreste med möda sina styfnade leder och stod dödsblek, men trotsig framför sin domarinna. Släpp mig ut! sade hon. Nå, det fägnar mig, att du ändtligen har kommit till förnuft, genmälde fru Beata, låtsande taga flickans trotsiga begäran såsom ett samtycke att bekänna. Svara mig blott på hvad sätt drottningen skadat sig, och du får genast din frihet! Släpp mig ut! Jag har ingenting att svara, återtog Hagar häftigt. Den oförrätt hon lidit bragte henne utom sig. Du är hungrig. Se här, ät! Apollonia, gif den stackaren fatet och skeden; hon har ej ätit något sedan i går! Fru Beata anslog en mildare ton, dels af medlidande, dels i hopp om en bättre verkan. Hagar var i sitt vilda lynne. Hon stötte bort fatet, som föll till golfvet och krossades med sitt innehåll af rykande palt. Behåll er usla matbit! Hvad vill ni mig? Jag har intet ondt gjort, och ni har instängt mig på andra dagen att frysa och svälta i detta eländiga råtthål! Ni är en förnäm fru, ni, men ni är icke förnämare än drottningen, som kallat mig hit. Jag skall klaga för henne, jag. Släpp mig ut, ut, ut! Och Hagar grep i sitt raseri såstången. Det var öfverflödigt. Den stolta och manhaftiga fru Beata, som tuktat så mången uppstudsig tjenarinna, där det behöfdes, med egen hand, stod slagen af förvåning öfver denna vilda kattunge, som syntes i stånd att klösa ut hennes ögon. Törhända blandade sig i hennes känslor en viss förlägenhet öfver den möjliga redovisningen inför hennes lätt retade kungliga skyddsling. Hon lämnade utan motstånd utgången fri och såg fången försvinna öfver torget mot hamnen. Hagar flydde, hon visste ej hvart. Landet, staden, människorna, allt var obekant. En mötande pojke begapade henne med oförställd undran. En västgöte med ränsel på ryggen, glömde att utbjuda sina knappar och band.
Men det står uttryckligen i Utlåtandet, att när ortens innevånare sjelfve vilja bidraga till arbetet, skall derpå göras särdeles afseende. Jag hoppas således, att Ridderskapet och Adeln torde finna, det en återremiss icke tjenar till annat än ytterligare tidsutdrägt, särdeles om återremissens utskrifning medtager några veckor. Saken, som af 3:ne Utskott skall behandlas, torde då icke hafva åter - Den 8 Ja lili arii f. m. 2l3 kommit, medan Riksdagen varar, så attSlrömrensningarne fingo intet. Den nya motion, som vid detta tillfälle blifvit gjord, för att åtfölja återremissen, nemligen om vedskutors byggande på Statens bekostnad, för att nedföra ved från Norrland lill Hufvudstaden, synes mig vara af beskaffenhet att snarare böra skiljas från delta ämne. — Utskotten hafva vid denna Riksdag haft alt besvara så många ansökningar om anslag lill byggnader, ifrån dem, som höja sig öfver jordens yta, såsom kyrktorn intill dem, hvilka sänka sig derunder såsom Ca** n;der, att jag hoppats vi skolat slippa ifrån andra än krigsskepp af dem som flyta på vattnet. Likväl förmodar jag, att denna sista motion icke vinner mera afseende, derföre att den förknippas med Strömrensningarne, hvarföre jag tror det vore bäst, alt vi genast biföllo Utlåtandet. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Jag har egenteligen begärt ordet för alt förklara mig öfver det sätt, på hvilket ett förut af mig afgifvit anförande blifvit Lolkadt. Man har sagt, att jag trodde allt hvad sorn kunde göras, vara gjordt för de norra provinserne, derföre att ingen ved sedermera kommit till hufvudsladen. Om sådant af mig blifvit sagdt, så är det mycket emot min tanka. Jag har blott velat visa, att ändamålet, att få ved hit, icke blifvit uppfyldt.
»han dref nedåt vägen» säger intet alls; det är dödt, men »he sauntered down the alley», det är annat! Det fins rytm i det ordet: något af en sjelfsvåldig gång, någonting af slängande sysslolöshet. Och så är det ofta. Jag är förtviflad när ett främmande språk har ett fullgodt uttryck för hvad jag vill säga, men mitt eget saknar det. »S’acharner à» – är ett uttryck som jag angående ett visst slags sinlighet skulle ge guld för, derför att det är slägt med »chair» – kött och blod; genom en omedveten idéassociation ger det ett vildt och kraftigt något, som jag icke kan få på svenska. Och jag harmar mig sjuk på att icke för min nuvarande hjeltinnas4 lilla mun få något uttryck som »boudeuse»; alla våra motsvarande ord äro för tunga; jag har slagit upp i lexikonet och sett efter. Derför borde det vara tillåtet att taga upp vissa goda provincialismer för att få in flera skiftningar. Denna ytterligt samvetsgranna arbetsmoral var Ernst Ahlgrens bidrag till lösningen af kvinnofrågan. Hennes egna lifserfarenheter hade gjort henne till en varm anhängare af hvarje sträfvan för kvinnans ekonomiska och rättsliga likställighet med mannen. Men hon ansåg att med en sådan frigörelse skulle man faktiskt hafva vunnit mycket litet, om den ej följdes af en kvinnornas inre frigörelse, framför allt från fördomar, men äfven från oriktiga anspråk. Och till dessa oriktiga anspråk räknade hon den meningen, att det var endast förhållandena, icke äfven naturanlagen, som gjort skilnaden så stor mellan männens och kvinnornas andliga produktivitet. Hon trodde att endast undantagsvis skulle kvinnan komma i jämnhöjd med männen på det andliga arbetets område. Men (skrifver hon) när man blir allt hvad man kan blifva, så är man bra nog, antingen man är maneller qvinfolk. Låtom oss hålla oss till det och icke gå längre. Om männen vilja anse oss som små duktiga kamrater, så böra vi vara nöjda, ty sådan tror jag naturens mening är. Att en och annan qvinna – en eller par i hvarje århundrade – höjer sig upp öfver mängden, det förändrar ingenting för oss alla andra, genomsnittsmenniskor.
Herr von Qvanten, Carl: Jag får äran förena mig med hvad Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, i denna sak Den 9,5 N o v e ni b e r. yttrat, och försäkra, att i den Proviuee; jag bor, är förhållandet enahanda med det Herr Grefve De la Gardie uppgifvit, nemligen, alt nuvarande flyttningstid är den bästa. Herr Thams princip, all ekonomiska frågor böra localiseras, erkänner jag för rigtig, men fruktar, alt den ej kan appliceras till förevarande fråga; ty livad skulle Tjenstehjon göra under de olika frihetstider, som i följd deraf inträffade i serskilte Län. Jag önskar bibehållandet af den nu gällande flyttningstid för Tjenstefolk, men yrkar derjemte, att, i fall Herr Montgommeries Motion bi fal les, det ej måtte ske, utan frihets-tidens inskränkning från 6 till 4 eller 3 dagar. Herr af Ekenstam , Israel: Ej beredd, att nu framträda med den Motion jag en annan dag ämnat göra, vill jag dock, enär den äger ett nära sammanhang med för handen varande fråga , under hopp om tillgift för det bristfälliga i uppställningen, andraga hvad mina anteckningar i saken innehålla. Härefter uppläste Herr af Ekenstdm följandet Bland Motioner af vigt anser jag den, att söka tillvägabringa en Rikets Ständers underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om en ny Kedactiou af LegoSlaclgan för lius - Ogifte | Tjenstehjonets Gifte jnamn och tjensteart. Födelse-tid. Födelseort. Hl Tjenstetids längd hos undertecknad. Fräjd, uppförande och tjenstbarhet. Slöjdfärdighet, kunskap och moralisk Samhällsbildning. Tillfälliga Anmärkningar. Län,' / Utmärkt ärligt. Förfärdiga vanlig arbetsredskap År: år månader Ärligt. Sannolikt ärligt. Smida. Väfva. Timra. Spinna. Månad : Socke, nästkommande April 1 Sannolikt oärligt. Oärligt. Snickra. Brygga. Sy skor. Baka. Dag: Ga J October Julii 2!0. Utmärkt nyktert. Nyktert. Sy kläder. Tvätta groft.
Majlis rätt att, vid beväringsmanskapets uppbåd till verklig krigstjenslgöring, icke behöfva följa annan grund, än omtankan om försvarskrafternas användande på ändamålsenligaste sätt bjuder, lärer det blifva en nödvändig följd: att det stadgande, som nu återfinnes i 15 §:s 1:a mom. af Kongl Kungörelsen den 12 Oktober 1827, sådant samma moment lyder genom Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1819 om beväringsmanskapets uppbådande till tjenstgöring efter samma grunder inom arméens och flottans beväringsområden, hädanefter skall försvinna. Då det således kan inträffa alt, under det en del af klassen eller klasserna är i tjenstgöring, det icke anses lämpligt att uppbåda de återstående, lärer äfven blifva nödigt att ändra det i nu gällande beväringslag intagna stadgande om förbud att, sedan en klass af beväringsmanskapet blifvit uppbådad, derifrån anvärfva någon till arméen eller flottan. Till följd häraf och då det jemväl synes vara med grunden till berörde stadgande öfverensstämmande, att ingen lill krigstjenstgöring uppbådad beväringsyngling må kunna användas till den komplettering of indelta arméens nummer, som före krigets utbrott, genom rustoch rotehållares försorg, bör ega rum, har Kommitén ansett sig böra i underdånighet föreslå den förändring af ifrågavarande stadgande att, sedan någon del af beväringsmanskapet blifvit lill Rikets försvar uppbådad och inmönstrad, någon sålunda utskrifven icke får för arméen eller flottan anvärfvas, eller användas till indel ta arméens och flottans kompletterande vid krigets utbrott. Bibehållandet inom krigareståndet af ett strängt begrepp om värdet af en obefläckad vandel är onekligen af allt för mycken vigt, att kunna lemnäs utan afseende.
8amma rätt ege utlänksbe arfvingar, om ks i länl et inflytta oeb ker b^pgga oeb bo." ''5 kemnar testamentsgilvaren efter sig om^nkigt barn, oeb barr klet ej af sitt ark njuta koka oeb uppfostran, kö sbal! af egeukom, som i testamente gifven ar, sä m^ebet afsätta», som katten prökvar barnet, efter stank oeb vilbur, nökigt bafva, tillkess ket sig sjelf närs ban, koeb ej för längre tik, än tilldess barnet uppnatt 2r ar. Xr barn okärkigt, mek svär sjubkom bebältakt, eller litet vetanke, ela sball oeb alsättas, bvacl till barnets unkerbäli tarkvas, eler 6ess arf ej elertill förslär; oeb gänge 6et uncierstöcl ut, sä länge bebokvet fortfar: bommer barnet till belsan eller värela iless vilbur eljest sä lorbättracle, att clet sig sjslft törsörja ban, upp» böre 6a unkerstöket. lXu bar man genom testamente anslagit viss ärlig inbomst till sitt onppnkiga barns löka oeb uppfostran, eller till unkerbäll för sitt barn, som är olarkigt, meel svar sjubkom bebäkakt, elter litet vetanele; ban ej ket barn, som om^nkigt är, af eget ark njuta koka oeb uppfostran, eller ket, som olarkigt, sjubt eller litet vetanele ar, mek eget arf unkerballas; 6a ma ket testamente gälla för tik, som bär ofvan sågs, änka att arkvejork eller bröstarkvingarnes lott kermek belastas sbulle.
S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet nedannämnde, i Ståndet den 17 innevarande månad väckta motioner: l:o Af Kontrakts-Prosten Tegnér, om upphäfvande af nu gällande föreskrifter, angående inrättandet af särskilda begrafningsplatser, vid inträffande farsot, samt uppmaning till församlingar å landet, med större folkmängd och areal, att anskaffa en eller flere begrafningsplatser till begagnande gemensamt med den vid Kyrkan varande; 2:o Af Lektor Sondén, om åläggande för hvarje till full arbetskraft kommen person att årligen allägga och bespara en mindre penning för sin egen framtid, tillika med i ämnet nu afgifna yttranden; 3:o Af Doktor Säve, om fortskyndad reglering af Rikets Elerpentar-Läroverk, jemte de yttranden, hvilka med föranledande deraf blifvit denna dag i Ståndet afgifne; och 4:o Af Professor Carlson, angående ordnande af Rikets officiela Statistik och inrättande af ett nytt statistiskt Embetsverk, jemte deraf nu föranledde anföranden. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Herr Cassels motion (N:o 28), angående ansvarsbestämmelser för skogsåverkan, jemte hvad vidare i ämnet yttradt blifvit. S. D. Föredrogs och ladcs till handlingarne Banko-Utskottets memorial (N:o 2) med öfverlemnande af Banko-fullmägtigts till Utskottet afgilna berättelse. S. D. Förekommo motioner: af Herr Grape (N:o 34) om fortsättning till Gefle af telegrafiinien från Stockholm till Upsala. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Af Herr Stenqvist (N:o 33), angående förbud mot inrikes spärrningar och karantäns-anstalter. Remitterades, jemte ett anförande af Herr Maechel, samt af hvad i ämnet vidare blifvit anfördt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet.