Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 28 Junii 1798 och 38 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, i allmänhet meddelade föreskrifter rörande kommunikation af i Hofrätt utaf enskild part anhängiggjorda besvärsmål torde nemligen i nu ifrågaställda fall, till följd af ofvanberörda naturhinder, mången gång nästan omöjligen kunna med säkerhet och noggranhet iakttagas, hvaremot denna väsendtliga olägenhet skulle upphöra derigenom, att för de händelser, då till Hofrätt inkomna besvär öfver af domstolar och myndigheter pä Gottland gifna beslut till förklaring med klagandens vederpart utställas, med skyldighet för klaganden att besörja föreskrifna kommunikationen, stadgades, det Hofrätt, derest klaganden så önskade, bör öfversända besvären till E. K. M:ts Befallningshafvande på ön, der klaganden då hade att uttag-a be svären och ingifva bevis om verkställd kommunikation; och som den förklarande ej heller borde förvägras den förmån, som vederparten sålunda finge åtnjuta, synes hans rätt att ingifva förklaringen till E. K. M:ts Befallningshafvande äfven böra erkännas i lag, destoheldre som det, med anledning af 1748 års ofvanberörda Kongl. Bref, redan lärer vara lifligt, att handlingar af denna beskaffenhet emottagas i Wisby Lands-kansli och derifrån öfversändas till Hofrätten. Parter ne erhölle sålunda ingen annan förmån, än den de egde, om Hofrätten funnes pä deras ö, hvaraf ock följde, att den, som i Hofrätten klagat, mäste bos E.K.M:ts Befallningshafvande söka upplysning derom, huruvida besvären dit ankommit för kommunikation med vederparten. Och då, i Hofrätt, sådan upplysning lemnäs genom anslag, synes för det fail, alt besvär af ifrågavarande art blifvit af Hofrätten utställda till kommunikation och af sådan anledning öfversända till E. K. M:ts Befallningshafvande på Gottland, jemväl denna myndighet böra derom genast utfärda anslag i Lands-kansliet, der den klagande således sjelf må söka nödig upplysning.
Län rustningsbesväret vore lika tryekande; 2:o af Ephraim Larsson från Elfsborgs Län, som hemställt, att StatsUtskottet i anledning af Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Skrifvelse måtte föreslå Rikets Ständer att fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet å följande omständigheter: a) att indeldte Cavalleriets nuvarande styrka synes Rikets Ständer vara för Rikets behof tillräcklig; b) att det obestämda förhållande, hvari contract på korta tider försätta de Rusthållare, med hvilka så beskaffade contract blifvit afslutade vore för bemälde
Alla sågo på Elin, rättar-Anders ställde och ordnade slottern, hvar och en kom i sin ordning vid skårgången,39 och Elin följde troget hvarje Gunnars steg. De talade nästan icke, men sågo ofta på hvarandra, logo och nickade, och då klappade deras hjertan ändå fortare än förut. Vid den så kallade «dagolsrasten» kom Bengt och förnyade bekantskapen med Elin: Äfven Olle kom, och behagade i en knapp vändning vilja taga Elin om lifvet och «stjäla en liten köss», som han sjelf sade, men Gunnar kom med sin lie i högsta hugg och en vredens åskblixt i hvart öga, och sade rytande till Olle: – Näsja intet att komma Elin på tio famnar när, för jag näpser dig, så att du aldrig glömmer ’et. – Olle sprang sin väg så fort han orkade, men kastade, när han kommit bra långt undan, en slängkyss tillbaka till Elin, och skrek och skrattade och larmade som vanligt. Elin gick ganska väl ifrån sitt första dagsverke, ehuru hon var rysligt trött om aftonen, ja så trött att Gunnar ville bära henne hem, hvilket hon dock skrattande undanbad sig, men bad deremot, när hon kom halfvägs på hemvägen, att få sätta sig ett ögonblick och hvila litet på en mossig sten. – Du kan gerna gå före, käre Gunnar, så uppehåller jag dig intet, för jag hittar nog vägen på egen hand – sade hon. – Du pratar! – svarade Gunnar. – Tror du jag ville gå ifrån dig, här i villande skogen och så på sene qvällen? Nej förr ville jag stanna hos dig så här stående mot ett träd hela natten. Elin bara såg på honom till tack. Gunnar bara såg på henne, och de kunde aldrig nog se på hvarandra och de trodde sig ej dermed göra något ondt. Så länge sjelfva slottern varade fram på herregården, följdes Gunnar och Elin åt, på samma sätt, och det andra slotterfolket sade sins imellan: «Har j sett Gunnars i Vika svägerska? Ho’ ä’ förfasligt fin. De’ ä’ ena vacker tös, men högfälig ser ho’ ut.
Då motionärens framställning ej innefattar något förslag till förändring uti hvad, genom gällande författningar, i delta afseende redan finnes stadgadt, oell Utskottet ej tillkommer att yttra sig, angående tillämpning af ifrågavarande författningar, anser Utskottet, i likhet nied dess i det redan algi Ine utlåtandet Nio 80 uttryckte åsigt, att, der antingen serskildt i Grundlagen ej finnes föreskrifvet, huru med afgående Stats-Råds, Stats-Secreterares eller Justitiae-Råds pensionerande skall förhållas, eller ock de afskedades rätt Bill. till R. St. Prot iSjo. 4 Sami. 1 Afd. 44 Haft. l a Ståls-Utskottets Utlåtande, No i4"l lill pension är lagligen bestämd, de serskilda fall, som, i afseende pa bemäl de Embetsmäns pensionsrätt, kunna förekomma, böra efter afskedets erhållande till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, och har Utskotta, i följd häraf, icke funnit motionen föranleda till någon åtgärd; hvilket likväl Rikets Ständers bedömande vördsamt underställes. Stockholm den 19 Ank. till Exp. Ulsk. den 21 Maj, kl. g f. rn. Utlåtande, i anledning af Herr Norderi skölds , O. G., motion, om de vid vacancer inom Sjöstaten under vacanceoch liggetiden besparade löners anslående till Miniralitets-KrigsmansCassan. (U. A.)
Utsi» den 21 Maj, kl. 9 f, aiö i Utlåtande, i anledning af Herr Munck af Rosenschölds, N. R., motion om anslag till pensioner ät enkor efter de soldater, som tjenstgjort vid den så kallade fVestra Arméen år 180g. (U. A.) Med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en årlig pension åt framlidne Hans Excellens Grefve G. Adelsparres Enkefru Gref vinna, har Munck af Rosenschöld, N. R., uti en hos Höglofl. Ridderskapet oell Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, begärt, att alla ännu lefvande enkor efter de soldater, som år 1809 tillhört den så kallade Westra Armen, måtte erhålla pensioner, svarande emot den del, deras män, såsom soldater, i förhållande till Grefve Adelsparre, såsom deras Chef, haft uti förtjensten att bidraga till den nämnde år timade Regements-förändringen. Utskottet hemställer, att motionen lemnäs utan afseende. Stockholm den 19 Maj 1840» Bih. till R. St. Ank. till Exp. Utsk. den 21 Maj, kl, 9 f. m. Utlåtande, i anledning af Herr von Hartmans dorffs, A. , motion om mynthusets upplåtande till embetsrum åt de 6 Regerings-Departementen, m, m. (U. A.) I anledning af Rikets Ständers redan fattade beslut om fördelningen af Stvrelsens grenar och Kongl. Majrts förklaring att vilja detsamma i Nåder godkänna, samt af Stats-Utskottets betänkande N;o 32, angående anskaffning af hus, hvari de StatsRåds-Ledamöter, som äro Departements-Cdiefer kunde erhålla både embets-och boningsrum, har Herr von Hartmansdorff, uti en inom Höglofl.
Majit, som för sin del icke funnit något att erinra emot de af Krigsbciälet förutsatta vilkor och förbehåll, med godkännande deraf, nu föreslagit Rikets .Ständer: att från och med år 18(37 Staten måtte, jemte öfvertagande af förvaltningen af arméens pensionskassa, ikläda sig förbindelsen att besörja arinéens hela pensionering i enlighet med den pensiousstat och öfriga bestämmelser, som af E. K. Majit och Rikets Ständer varda fastställda; att Staten, tillika med förvaltningen af arméens pensionskassa, måtte öfvertaga kassans alla förbindelser, af hvad namn och beskaffenhet som helst; att från 1867 års början, någon afgift från arméen för dess pensionering ej komme att erläggas; och att förvaltningen af arméens ackordsamorteringsfond måtte ordnas och besörjas af Staten, som äfven skulle ansvara för uppfyllandet af fondens förbindelser, emot det att Staten berättigades uppbära de från arméen nu utgående ackordsräntor, så länge dessa komme att fortfara. En definitiv pensionsreglcring för arméen funne E. K. Majit likväl sig icke kunna nu föreslå, enär en sådan pensionsreglcring måste stå i nära samband med planen för arinéens organisation och löneregleringen för befälet, hvilka för handen varande frågor ännu icke kommit till slutligt afgörande. Deaf Landtlörsvars-komitéen afgifna ofvan omförmälda förslag till pensionsstater, dels för arméens dels för Gotlands nationalbevärings befäl grundade sig ock på en sådan förutgående reglering af armé-organisationen och aflöningen, särdeles hvad angår indelta arméen. Uti dessa pensionsstater förekomma nemligen beställningar, som ännu icke finnas, hvaremot der vore uteslutna flere nuvarande löntagare och deribland hela arinéens civilstat, med undantag af handtverkare, hvilken stat komitéen förmodat komma att innefattas under annan pensiousrcglering eller den så kallade “Allmänna pensionsstaten.“ Ehuru således, vid dessa förhållanden, en definitiv pensionsreglcring för militärstaten icke syntes kunna ifrågakomma, har E. K.
"Nio ¥ Steinmetz, Joh. och Jon. se Ackordsanbud. Stipendier för yngre universitetslärare. angående ändrade fö- * reskrifter för åtnjutande af 8 — 5 b. 28 Jan. b. 21 Jan. b. 21 Jan. b. 24 Jan. Stjernsvärd, om ersättning tili Majoren G.M, i anledning af ett honom lemnadt uppdrag att utgifva en samling gällande Krigsförfattningar 4 1 193 b. 7 Jan. b. 5 Jan. b. 5 Jan. b. 5 Jan. Stochholms befästande, om medel till påbörjande åt landsidorna af 4 1 236 6 Febr. b. 3 Febr. 3 Febr. a. 3 Febr. Svar på återremiss 4 1 249 — a.a. lOFebr. a.a. lOFebr. a. a. 10 Febr. a. a. 13 Febr. Strömsholms Kanal-bolag, om upplåtelse af jord till 4 24 — å. 24 Jan. å. 21 Jan. å. 21 Jan. å. 21 Jan. 81 I anledning af återremiss — 4 1 65 — b. 17 Juni b. 13 Juni b. 13 Juni b. 16 Juni Strömstad, angående lån till full217 bordande af hamnbyggnaden vid — 4 1 158 32 b. 5 Dec. b. 5 l)ec. b. 5 Dec. b. 3 Dec. Styr else-För vältning s-V er ken, ang. 26 Mars gående reorganisation af — 8 1 69 — b. 4 April b. 4 April å. 1 Aprii 65 Svar på återremiss — 8 1 77 — a. a. 29 Apr. a.a. 25 April a. a. 25 April a. a. 25 April Stångjerns-smidet, om eftergift afbeskattning å, se Tuekjernstiliverkningen. Stämplade papper, om förändring af det såsom Skrifkartor nu brukliga 4 2 21 b. 3 Oct. ' b. 3 Oct. b. 30 Sept. b. 26 Sept. s.
Billström; af Herr A. IV. Björck. »Då den Kongl. Propositionen, angående beloppet af det så kallade mindre kreditivet, såsom anledning för de stegrade anspråken, endast hänvisar till nödvändigheten att under nuvarande politiska förhållanden upprätthålla fäderneslandets sjelfständighet, så hade, efter mitt förmenande, Utskottet haft en ökad pligt att söka redogöra för den inflytelse på landets sjelfständighet, somdesse förhållanden må kunna ega, på det att representationen i första rummet, och folket i det andra, må erhålla någon ledning med afseende å den inverkan på regeringens handlingssätt, som representationen, å folkets vägnar, bör utöfva och hvartill företrädesvis tillfällen, lika med delta, erbjuda anledning och utväg. Ett försök att i korthet antyda de misstag, hvarföre en politik, sådan den vår regering hittills följt, kan blifva blottställd, hör lämpligen föregås af den erinran, att det, enligt Grundlagen, tillhörer, å ena sidan, Konungens höghets-rättigheter att ingå , förbund samt att förklara krig och sluta fred, och å den andra representationen att bevilja medel för krigs förande; men att, likasom Rikets Stän der icke bunna vägra nödige medel för utförande af det krig, Konungen förklarat, utan att samhälls-fördraget hotas till sitt bestånd, så kan ej eller, utan enahanda följd, Konungen börja ett krig i strid med nationens öfvertygelse om dess 8 Stats-(Jtskottets Utlåtande, Nfo 329. nödvändighet och ändamålsenlighet; och då ett misstag i detta hänseende å regeringens sida alltså nödvändigt medför de mest betänkliga följder, måste representationen söka alt begagna hvarje tillfälle, som erbjuder sig alt på förhand bestämma riktningen af regeringens tillgöranden, hvilka sedermera och i öfrigt helt och hållet falla utom området för Rikets Ständers deltagande. Det lärer lätteligen medgifvas, att Svenska folkets sjelfständighet, såsom oafhängig nation, icke, under Europas närvarande skick, kan hotas från mera än ett håll. Meningarne synas deremot delade i fråga huruvida några särskilda anledningar förefinnas derföre, att den östre grannen skall nu eller inom kort uppträda hotande emot oss.
Med mycken upmärksamhet har jag afhört Hr von Hartmansdorffs anförande och just de skäl han deri utvecklat, utgöra grunden för samma min anhållan. De omständigheter, hvilka tala för en återremiss, utvecklades enl. mitt omdöme, så fullständigt af Hr von Hartmansdorff, att jag nästan skulle vilja säga, att den konklusion, hvartill han kom, icke stod rätt väl tilsammans med premisserne. En annan talare har anmärkt, att något stötande för hans känsla skulle ligga deruti, att i betänk, förekommer framställning om upgörandet af konventioner om det ordinarie presterskapets inom hufvudstaden aflöning. Denna åsigt kan jag icke dela. Mig synes påtagligt, på sätt Hr von Hartmans - 312 Den 0 April. dorff äfven anmärkt, att, om preslerskapet skall kunna verka sjelfständigt och fritt, bör det äfven vara försatt i den ställning, att det icke behöfver att, om jag så må uttrycka mig, tacka någons gunst för sitt uppehälle. Då presterskapets aflöning nu är hett och hållet beroende af den välvilja, det utaf serskilde ledamöter inom församlingarna kan åtnjuta, är det icke otänkbart, att presterskapets fria verksamhet kan derigenom i någon mån inskränkas. Jag tror således, att det är mycket rigtigt, att R. St. fästa upmärksamheten på ett sådant förhållande och söka att undanrödja detsamma. Genom konventioner om bestämd aflöning undanrödjas de olägenheter jag bär antydt. Hr von Hartmansdorff har äfven talat om de olägenheter, som tipkomma deraf alt barnaundervisningen under den tid, som förflyter emellan barnens utgång ur folkskolan och beredelsen till deras första nattvardsgång icke blifvit gjord till en offentlig angelägenhet. Dä olägenheterna häraf blifvit af honom så tydligt ådagalagda, synes det mig äfven vara skäl, att uti den föreslagna skrifvelsen bibehålla en framställning om afhjelpandet af dessa olägenheter. Samme talare har äfven yttrat, huruledes de af honom såsom nyitige ansedde flyttningsförhören med tjenstehjon skola kunna åstadkommas.
Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets Betänkande af den 24 Maj, angående ■upphandlingar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning, blef å ny o föredraget och, i anledning af dervid gjorda anmäkningar, till Utskottet aterremitteradt. Ut Supra. Ex Protocollo J. Janzon. Den 3 Junu S. D. Dä Stats - Utskottets utlåtande af den 36 'Maj, i anledning af Lector Arenanders Memorial, om förlag af allmänna medel till tryckning af Samlingar i Svenska Historien, nu a nyo föredrogs, blef det samma med dervid gjorda anmärkningar till Utskottet återremitteradt. Ut Supra. Ex Protocollo J. Janzon, S. D. U öredrogs ä nyo Banco - Utskottets Memorial af den 19 Maj, i anledning af Herr P. G. Cederschöids Memorial, om några medel till stadga i myntväsendet och minskande af pennirigebristen; samt Stats-^Utskottets Betänkande angående Prosten. Doctor :Fåbrei Memorial om utfodringen vid Kongl. Majus Hof-Stall, samt upplåtande af Kungsgårdarne Ultuna och Byda till Hans Kongl. Höghet Kronprinsens disposition i och för utfodringen vid Dess Hof - Stall, och ansågos desamma vara ad Notitiam. Ut Supra. Ex Protocollo J. Janzon, S. D. Efter uppläsande af Högloft. Bidderskapets och Adelns Protöcolls-Utdrag den 29 Maj samt Vällofl. Borgare - Ståndets af denna dag, angående - t Den 3 Juni. *7 de me (Me Ian de t af de anmärkningar., som. vid Utskottens Betänkanden blifvit gjorda, beslöt Prest-Ståridet alt lika med Väl loll. Borgare-Ståndet anmoda Riksens Ständers stjmteliga Utskott , att uti sina förnyade. Betänkanden, sä vidt möjligt är, upplaga an märk niia ga mes hufvudsakliga innehall. Ut Supra. Ex Protocollo J. Janzon. S. D. -fi-ferremitterades:
Alt befordra lombard-rörelsens öfverflyttning ilian Slaten på enskilde personer, eller Bolag, verkande efter faststälde Reglementen och stälde under den Allmänna Styrelsens uppsigt, är således det föremål, som synes böra åsyftas: och om för detta ändamål Staten skulle göra någon uppoffring, torde denna böra betraktas såsom en vinst, i synnerhet om uppoffringen blir betydligt mindre än den som användes för Assistance-Contoirets upprätthållande. Den kostnad för Staten som, under öfvergångstiden är en följd af Verkets upplösning, må här ej komma i beräkning; ty denna kostnad föreslår när som heldst ölVergången sker. Man måste således antingen underkasta sig den eller ock uppgifva allt hopp och bemödande att någonsin bringa denna angelägenhet i ett princip-enligare förhållande. I frågan åter om medlen till ändamålets vinnande, så lära alla medel blifva frugllösa, intill dess en bestämd lidpunct är utstakad för lånerörelsens fortfarande vid Assistance-Contoiret eller för Contoirets upplösning, emedan dess tillvarelse dels afleder den enskilde indit - Stats-Utskottets Betänkande!! 701 striens rigtning ifrän detta häll, dels äfven utestänger anledningarne till omtanke i detta afseende, hos de Aucloriteter, hvilka det närmast tillkommer att besörja denna del af Hufvudstadens angelägenheter.
Nto 177 afgpfrie, samt den 9 derpaföljde eftérmiddagén på bordel lagde, Förslag till jemkning uti RiksStåndens särskildtö beslut öfver föreslagne ändringar uti Forfattiiingarrié rörande' hiisbéhöfs-bränrivins-brärinih» ningen och derinfed gemenskap ägande äinrien^ Företogs till pröfning Allmänna Besvärs* öch OecdnomieUtskottets den 3 dennes under JFo 178 afgifne, saint deri 9 dérpåföljde elteriiuddagen på bordet lagde, Utlåtande öfver *4o Den ig September e, m. gjorde anmärkningar viel Utskottets förut med»' deldte Betänkande, i anledning af väckte frågor örn eli förändrsdt Sko! väsende ui i Lindt • Försam1 ängarne, till Barns ftillständigsre och tidiga undervisande uti läsa, skrifva och räkna. Herreau Hartmansdorff, Augustt: Utskottet har i detta Betänkande hufvudsakeligen upprepat samma yttrande, sorn förra gången, nemligen tillstyrkande af en underdånig anhållan hos Kongl. Majt, att frågan om ett förbättrad! skoleväsende på landet måtte öfverlemna^ till UppfostringsCom milden, Jäg har deremot intet att erinra, men får anmärka, att Utskottet afstyrkt den motion jag g ort, att nemligen en dylik undersökning, som Kongl. Majtt redan låtit anställa i afseende å dé allmänna Skolornas och de civila StyrelseVertens organisation äfven matte göras i afseende å Ecclesiastik Verket, på det att äfven detta måtte undergå en lii ka förbättring med hvad uti andra styrelsegrenar är eller blifver vidtaget. Utskottet förmenar denna undersökning icke vara behöflig, eller ens förenlig med PresteStåndets privilegier; idet förra emedan man redan viste hvad Lärostaien har uti inkomst, och huru stor dess personal vore.
Min tarka är att Utländskt Bränwin endast mätte införstrifwas uti miswäxt-är, men jag önskar att des pris mä blifwa dyrt, äfwen som jag hälst skulle se, att sädant Bränwin, som är tilrvcrkadt af frugtcr och dylika ämnen, blifwer infördt snarare än Sädes-Bränwin och för min del wille jag tilstprka att ingen annan än all» männa Döagaz.inS-Directionen mä erhälla rättighet, att täta sädant Bränwin hitkomma. —^ Widare anmälte Herr Prosten 44u1t, att uti wisa tracter af Wästcr-Norrlgnd och Wästerbotten fin» tias Embetsmän ä Landet, hwilka wäl hafwa Publika hus att bo uti, men ej nägon Jord att bruka , äfwm som Ständspersoncr ä dcsc Orter stola wara ä Landet bosatte utan att de innchafwa Jordbruk; Herr Prosten srägahe i anledning häraf om dese kunde tillätas att Utöfwa Bränwins-bränning; men Beredningen trodde -tt stora misbruk torde upkomma af ett för dem lcmnadt tilständ till sädan rättighets begagnande och ders före korde det afstyrkas» Den 14 September. 445 Eniok Herr Friherre Ikarmltons projekt att försälgning ej finge ske till mindre ^V2NMM än kll kanna af tillwärkarey, anmärkte Riksdagsmannen Zr^n^el Lric8kon, att allmogen borde säsom en nyttig och bil, lig inkomst för sig sä hemma försälja Bränwin half, stoptals, hwilkct dock skulle utgöra det minsta beloppet; och deruti instämde jemwäl de andre bägge tilstädcswarande Ledamöterne af Bonde-Eländet, men Beredningens öfriga Medlemmar funno ej skäl att bi, falla till ett sädant wilkors införande uti Betänkandet.
Så länge författningarne rörande jordafsöndring och hemmansklyfning tillmäta den rike möjligheten att. förvärfva jord så mycket han vill, men den fattige eiler mindre bemedlade förhindras alt förvärfva så litet han kan, blott af fruktan för en rubbning uti det föråldrade och högst orättvist fördelade grundskatle-väsendet. så måste ett svindlande affärsoch spekulalions-system utveckla sig tili allmän som enskild skada. Det arbetsföra folket, som gerna ville besitta en jordtorfva och densamma bruka såsom sjelfständiga och besutna, men icke eger magt köpa i mantal salt jord, förnekas denna dess naturliga räll, om det ock har samlat en köpeskilling, motsvarande hvad det kunde åstunda, strömmar till städerna och lemnar den förut betungade jordbrukaren med den ytterligare bördan alt stå ensam, eller emot de drygaste löner skaffa sig folk till modernäringens vederbörliga häfdande, den näring, som likväl ytterst är hela landels näring och bestånd. Den mindre bemedlade ungdomen med bildning och kunskaper sträfvar så långt möjiigt är att, lili skada för jordbruket, befrias från dess mödosamma värf, emedan besittningen af en i mantal satt mindre gård ger dem ingen möjlighet till utkomst för de tryckande skallerne, och besutenheten pä en jordlott i tunniandtal öfverensstämmande med ett obetydligt och mindre kapital, på hvilket de gerna och med framgång kunde egna sig åt det egentliga arbetet, motverkas och hindras af lagarne. Det mindre naturliga lifvet i städerna beröfva!* sålunda modernäringen mycket af dess bästa krafter. Sålunda eftersökas embetsmarinavägarne af de sednare, och de förra, eller det egentliga arbetsfolket, uppsöka och närma sig penningemarknadeu och de stora stå - 550 Motioner % Bonde-Ståndet 1862 N:o 347. derna, der stora arbetslöner på kortare tider och särdeles i brådaste andetiden stå dem till buds.
Allmänna Institutet för döfstumma och blinda. Räkenskaperna för Institutet, hvilka granskas såväl af särskildt dertill utsedde Revisorer som ock uti Kongl. Kammar-rätten, hafva för år 1860 undergått granskning i bemälde embetsverk med anmärkning. Inkomster och utgifter redovisas på följande sätt: Debet. Credit. Balans från år 1859: Utgifter: Aflöning , Kost och beklädnad Lifräntor Tillgångar Uppbörd: Statsanslag : 45,000: — Kollektmedel 4,704: 3. Underhållsafgift af betalande elever 6,792: 67. Balans till år 1861: Byggnader och reparationer 4,132: 92. Balans till år 1861: Emot dessa räkenskaper har från Revisorerne.s sida ej förekommit något att erinra. Kolonien S:t Barthelemy. Redogörelsen för Koloniens förvaltning under revisionsåret har utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, och Revisor erne hafva ej heller funnit något att erinra vid densamma. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Spanska Daler. Cent. Balans från år 1859: Tillgångar 1,050: — Inkomster: Tulloch hamriafgifter 3,043: 56. Credit. Balans från år 1859: Utgifter: Aflöning till öus enibetsoch tjenstemän samt betjente 6,610: — Kostnader för garnisonen, milisen och försvarsverket 2,445: 88. Anslag för möblers underhåll 300; — Hushyror 216: — Uppbördsprovisioner 73: 73. Andelar i influtna sakören 45: — Reparationer m. m 714: 87: Balans till år 1861: Förskott . 1>7,i0: — 2,068:664.