Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit föreslagna särskilda förmån för Lands-kamererarne och Landträntmästarne i Gottlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län, dessa tjenstemän, i händelse af bifall till den nådiga Propositionen i denna del, skulle komma att erhålla pension till högre belopp, än som motsvarar deras nu innehafvande lön, samt 6 ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 186. det i öfrigt synts Rikets Ständer olämpligt att meddela några särskilda bestämmelser i afseende å dessa tjenstemäns pensionering, förr än i sammanhang med den difinitiva regleringen af deras löner, hafva Rikets Ständer, som icke funnit skäl bifalla hvad E. K. Majit i sistberörda hänseende föreslagit, till E. K. Majits ifrågavarande nådiga framställning i öfrigt på det sätt lemnat bifall, att pensioneringen på indragnings-stat för Lands-sekreterare, Landskamererare, Landträntmästare, Länsbokhållare, Kronofogdar, Härads-skrifvare och Länsmän, likasom för de tjenstemän vid Läns-styrelserna utöfver nyss uppräknade, angående hvilkas pensionering särskildt stadgande förut icke varit medaeladt, jemte der anställde vaktbetjente, må, intilldess annorledes i sammanhang med den blifvande allmänna pensionsregleringen varder stadgadt, bestämmas efter de allmänna grunder, som för öfriga civile ernbetsoch tjenstemän vinna tillämpning samt att dervid såsom lön beräknas totalsumman af de särskilda slag af inkomster, med undantag af hyresersättningar, som enligt stat tillkommer ifrågavarande tjenstemän; — samt att Lands-sekreterare tilläggas enahanda pensionsrätt med Landskamererare. B) Såsom ett vilkor för tillgodonjutande af nu ifrågaställda högre pensioner, har E. K.
Jag tillstyrker remiss endast lill StatsUtskottet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition. Ropades åter Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse finge, tillika med de i anledning deraf nu afgifne yttranden, remitteras till StatsUtskotjtet. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Hjerta: Enär rubriken å den Kongl. Skrifvelsen innehåller, att den är föranledd af inom RiksStånden väckt fråga om lättad utväg till lånbidrag åt fastighetsägare, bör väl Högstberörde Skrifvelse remitteras till samma Utskott, till hvilka de motioner, som gifvit anledning till den, blifvit öfverlemnade. Friherre Cederström: Jag har endast begärt ordet i anledning af Herr Hjertås påstående, att rubriken i den Kongl. Skrifvelsen skulle bestämma, hvarthän den borde remitteras. I sådant fall skulle nämnde Skrifvelse remitteras endast till BancoUtskoltet, hvilket dock icke lärer få utlå - i88 Den i5 December f. m. ta sig ofver hvad RiksgäldsContoiret bör göra, eller icke göra. Då Skrifvelsen föreslår en ny function för RiksgäldsContoiret, och rubriken å Skrifvelsen endast omnämner, hvad som gifvit anledning till densamma, men anledningen ej har med sjelfva saken att skalfa; så bör remiss ske endast till StatsUtskottet. Detta Utskott äger rätt, att beidst genom Deputerade communicera sig med BancoUtskottet; och om det icke är tillräckligt, kan sammanträde begäras; men remiss till 2:ne Utskott bör icke äga rum. Herr Rosenqvist: Då jag jemför Friherre Cederströms yttrande, att all discussion i ämnet är öfverflödig vid remissen, med arne Ledamöters advocatur, för att få den Kongl. Skrifvelsen remitterad endast till StatsUtskottet, så ger detta anledningar till många reflexioner.
Ständer hafina äswen bifallit och faststäldt de Pensioner Eder Maj.t, enligt i Desi Nädiga Preposition meddelad specification/ tilldelat Hans Kongl. Höghet Kron - Prinsen Carl Augusts fordna Betjening, till en sammanräknad Summa af 2,4kZ R d. 16 st., och sädant pä det sätt att desie medel pä Allmänna Indragnings Staten mäga upptagas. Beträffande widare de medel som ät Justiintet ak blinde och döfstumme blikwit anflagne, fä Riksens Ständer hos Eder Maj:t i underdänighet anhälla att Stats Contoiret samt General Tull-Arrende Societetens Fullmägtige mätte undfä Nädig befallning, att om werkställig.- heten af Riksens Ständers wid sista Riksdag i afseende härä fattade beslut draga försorg; Kommandes denna utgift af den anledning icke pä Stat uppföras, att Institutets fortfarande, som beror af en enskild person, är undcrkastadt altför mycken förändring, för att kunna anses lika med andra pä Stat upptagna inrättningar. Rörande fluteligen de medel Eder Majst önskat mätte kunna bewiljas ät Commerce-Collegio till ätstilliga utgifter, hwilka af den till Manufacturernes befrämjande anflagne Summa förut biifwtt bestridde, hafwa Riksens Ständer icke ägt tillfälle att nu göra sig underrättade om beskaffenheten af de af Kongl. CommerceCollegio uppgifne särskillte behof, till bedömmande af huruwida tillgäng dertill pä annat sätt skulle kunna ernäs. Riksens Ständer fä därföre nu i underdänighet anställa, det täcktes Eder Den 15 October. 237 Eder Maj:t i Räder af den till upprättande g:de Hufwud.titteln anflä hwad Eder Majit till Commerce.Collegii disposition pröfwar wära af röden. Riksens Ständer framhärda rc. UppIIA oci, »<>-1>cZn6 Ko5 e-inkel.
RättegångsBalken, hälst den mindre vidlyftige procedure till completterande af ett mål, sorn i Collegier följas, synes äfven kunna i HofRätt tillämpas, utan inskränkning i någons rätt} eller för målens utveckling. Då föremålet för denna motion hufvudsakligen är att, genom meddelande af ett säkert och längre rådrum betrygga rättsökande, för försittande af fatalier, efter erhållen kännedom oni domars innehåll, får jag i sammanhang dermed fästa uppmärksamhet å föreskriften i Kongl. Förordningen den 2 Februarii 1807 om enskiften att nemligen fatalieme af sextio dagar, tilian, drings sökande i Landshöfdingen utslag, beräknas ifrån utslagets datum enär det likväl kan hända att denna korta fatalietid, framskrider under utslagets qvarliggande i LandsCancelliet, och hvarom den tappande partén icke äger kännedom, särdeles sorn, någon Författning icke föreskrifver att äldane utslag efter anslag vid LandsCancelljet skola utgifvas. I anledning deraf föreslås den ändring att fatalietiden af sextio dagar, äfven måtte efter delfåendet beräknas; äfvensom, i anseende tilli 43* Dm 3 Martti« föreskriften, att den sora i KammarCollegii utslag, hos Konungen ändring söker bör besvären bilägga bevis, när han?» af Collegii utslag del erhållit, den synes i så måtto böra ändras att denna förbindelse bör åligga den vinnande partén, hälst den tappande parten, om han till exempel får utslaget sig tillsändfc ä ett recomenderadt bref, derom icke erhåller bevis, men saknar möjelighet att verkställa Lagens föreskrift; och känner jag en sådan händelse, som lagt hinder för en saks fullföljande till högsta Instantien.
Kandidaten (som just håller på att skapa sig ett namn), 29 år, försedd med helsa, matlust, energi och en färdigköpt rensel, hvars innehåll lyckligtvis aldrig i sin helhet blef utforskadt, fast vi mer än anade, att diverse benbrottsliga föremål doldes under ett lager af hela, hvita linneplagg och flere par kulörta ullstrumpor. En fältflaska med en ständigt klingande bägarformig hufva hängde öfver kandidatens ena skuldra; en sjal och en svart gummikappa, resdrägtens reservtrupp, lågo hopvikna under renseln, och ett par i »Dagens Nyheter» invecklade kängor, fästa i ett snöre vid kandidatens lifrem, förde en något bakåtvänd sväfvande tillvaro under våra vandringar. Lägga vi nu till denna utstyrsel en hatt, som enligt en af reskamraternas påstående ibland drogs så långt ner för öronen, att kandidaten ej kunde se, samt ett paraply, så ha vi den kamraten i ordning. Så kommer: Ellen (i högtidligare ögonblick anförtrodde hon oss, att man af någon henne oförklarlig orsak under hennes tidigaste barndom beröfvat henne de namn hon lagligen erhållit i dopet och påtvingat henne detta), hon är begåfvad med 24 år samt en präktig, fast hårfläta på nacken; ett ypperligt lokalsinne, hemsydd rensel, grå ressjal, artistiskt slängd öfver höft och skuldra, reskartan i ena handen, paraplyet i andra, sångstämma i bröstet, nickelbägare i fickan och något af tidens gångsport i fötterna. Hon är sällskapets vägvisare, troget understödd af: Heggen, 24 år gammal, stockholmska liksom Ellen och som hon utrustad med grå gummikappa, ortsinne och hemsydd rensel, men prydd med en randig ressjal öfver skuldran, kompass vid lifbältet, snabba fötter, torroligt lynne och ett dopnamn, som blott begagnades i svalare stunder. Vidare:
Tages i betraktande, att det bolag som besörjer trafiken å Jemtlands-leden fraktar tyngre gods, såsom salt, spanmål m. m., emellan Melen och Östersund, 16 mil, för i medeltal 7,87 öre per centner milen enligt taxa, i stället att varutransporten med vanliga formän under normala förhållanden kostar minst 15 öre och att för hvarje centner gods, som med vanliga forman fortskaffas från Sundsvall till Östersund, erfordras 1,25 hästdagsverke och till samma ort från Lewanger 1,37; men att transporten å kommunikationsleden verkställes med begagnande af blott respektive 0,60 å 0,61 hästdagsverken öfver land mellan sjöarne; så synes det vara alldeles uppenbart, att denna led redan i sitt nuvarande ofullkomliga skick är och, i en snar framtid, äfven om inga förbättringar vidare ifrågakomme, ehuru i det afseendet mycket kan göras, äfven med hänseende till frågan att minska omlastningarnes antal, kommer att blifva till ofantligt gagn icke allenast för de delar af Nordre Trondhjems Arnt och provinserna Jemtland, Herjeådalen och Medelpad, som tillhöra området för denna led, hvars areal kan uppskattas till omkring 1,000 Svenska qvadratmil, deraf en icke obetydlig del utgöres af goda odlingslägenheter med en befolkning af endast cirka 150,000 personer, som till följd af sin glesa utsträckning på den stora ytan har största behof att spara arbetets kraft för jordens odling, utan jemväl, i mån bileder hinna anläggas, hvilket af naturliga förhållanden underlättas, för Helsingland och Ångermanland, som otvifvelaktigt t-ill vissa delar deraf komma att anlita leden för sina behof af Norska produkter, äfvensom för export till Norge af sina väfnader, när tullförhållandena mellan de båda rikena så ordnas, att äfven sådana varor må tullfritt dit införas landvågen. I samma mån kommunikationen till lands emellan 2:ne orter förbättras, ökas handelsförbindelserna och som följd deraf utbytet emellan de båda.
Obegripligt är då, huru sex ganska enkla omständigheter kunnat undfalla honom. 1) Betraktar man läran om Christi Tillfyllestgörelse sådan hon i sig sjelf är, så har hon aldrig ägt och kan aldrig äga den mening, att menniskan skulle tillegna sig försoningens nådeverkningar genom en blind, död tro (hvilken man behagat kalla ”historisk”), hvarmed föröfrigt en sedlig overksamhet, ja en positift fortfarande syndalefnad kunde bestå tillsammans; lika litet har den äkta Paulinska och Lutherska läran om Tron någonsin yrkat på en annan Tro, än den lefvande och sjelfnödvändigt i gerningar fruktbärande, hvars innehåll är, att menniskan omfattar Christus med hela sin varelse, hängifver sig åt honom oinskränkt, och derigenom i honom såsom en lem i hans kropp, en gren i hans vinträd. 2) Herr Richard sjelf har ju ej längesedan utgifvit en theori om Bankerutter, hvari han säger Christendomens egentliga grundinnehåll vara en menniskans bankerutt i sin skuld till Gud, hvilken skuld efterskänkes henne af Guds barmhertighet. Men så långt; som i detta påstående ligger något sannt, är det en portion af – just den Paulinska sanningen. 3) Derigenom, och endast derigenom, att Paulus nedbröt de judechristna fördomarnas skrankor (från hvilka, i begynnelsen, sjelfve Petrus ej var fri), kunde det lyckas för Christendomen, att blifva det i alla rigtningar verldsomskapande cultur-element, som den, enligt stiftarens afsigt och förutsägelse, skulle blifva. I motsatt fall hade den nya församlingen, snart nog, antingen upplöst sig i ett slags pietistisk subjectivism eller particularism, som innan kort blifvit uppslukad af Judendomens och den Helleniska Hedendomens då ännu (i stor makt) upprättstående objectiva former; eller ock fortfarit blott som en liten half-judisk sect, – ungefär sådan som Ebioniternes eller Nazarenernes. 4) Herr Richard anser förmodligen den Paulinska salighetslärans christlighet lika litet för en fullständig, som för en ursprunglig och oförfalskad.
Att manligt och öppet, men dock hofsamt, bekämpa regeringsåtgärder, dem man anser gå i en reaktionär rigtning, är en riksdagsmannapligt; att försvara och understödja hvad man af fullaste öfvertygelse finnér vara utgånget från en progressiv, en rent folklig statsmannaåsigt, är ett icke mindre oeftergilligt åliggande. Låtom oss derföre. Mine Hrr! icke för vår del bidraga till att emellan regeringen och den blifvande andra statsmagten inkasta ett Erisäpple, sådant som den nu föredragna punkten. Den innebär på en gång ett bittert klander emot regeringens föregående åtgärder och en slags skolmästerlig förmaning att hädanefter beträda en helt annan bana, en med åsigterna hos Bevilln.-Utsk:ts majoritet mera harmonierande. Det ena vöre, sedan man redan godkännt Konst.-Utsk:ts déchargebetänkande, lika obehörigt som det andra, föga värdigt R. St:r. Och jag hoppas med tillförsigt, att R. o. Ad., efter att ha på goda grunder utstrukit alla tullsatser på lifsförnödenheter, nu äfven måtte utstryka denna tullagstiftningssats, så vådlig för det konstitutionella lifvets sunda utveckling, för det alltid önskvärda förtroendet emellan Konung och folk. Jag anhåller om propos. på afslag. H. IV. 33 514 Den 25 April e. m. Hr Åke rman, Fredrik: Jag älskar en stark konungamakt, men ännu mera den grundlag, som af Konung och R. St:r är besvuren, och tror älven att ett samvetsgrannt iakttagande af våra grundlagar låter förena sig med en stark konungamakt. Hvad nu denna fråga beträffar, så kan jag icke förstå huru de, sorn motsätta sig Bevilln.-Utsk:ts förslag, tolka grundlagen. Man säger att det är K. M:ts prerogativ att nedsätta tullsatser. Jag frågar: hvar står detta skrifvet i grundlagen? Jag har läst den ganska noga, men icke kunnat finna något sådant. Men deremot står det att »R. St:r allena ega att Svenska folket beskatta». Nu står det i 60:de §:n R. F. att K.
Hvar är garantien för den roterings-skyldige emot en obilligt affordrad - för' hög vacance-afgiftUtskottets Betänkande besvarar ingen af dessa frågor, inskränkande sig Utskottet till en tillstyrkan om rotefrihets-afgiftens upphörande för de från extra till permanent vacance-afgifts erläggande förvandlade rotar. Man komrne ihåg, att Botefrihets-afgiften utgör 12 B;dr, och att vacance-afgiften iii8 Den 2 2 Julii e. rn. vidIndeltalnfanteriRegementerne erlägges med! 66i R:dr och. derutöfver, och man torde ur« sakta den förut af skatter o*h pålagor nog be* svarade Jordbrukaren, om han just icke fin* ner sig Utskottet särdeles förbunden, för det ytterligare onus man vill Slägga honom. En af Utskottets egna Ledamöter, Riksdagsmannen Nils Månsson, caracteriserar detta Utskottets förslag med benämningen af ett artigt infalli Jag kommer nu till den sista, men ock-* så mest grannlaga af de anmär.kningar jag äf sinnad att anställa mot Utskottets Betänkandes den angår det föreslagna sättet till extra roterings utgörande med annat än manskap! Jag utbeder mig att härvid få i Ridderskåpets och Adelns minne återkalla den tid* då extra roteringen antogs!
Rättegångsordning snarare framdrar brottslingen i ljuset, hwad stöd kan friheten, hwad ara kan samhället waara af, rut, kanhända hwarje wecka, st ett förnyadt straff af en förnyad förbrytelse päkallas? Man har anfört, att, genom bibehällandet af den gränslösa krycksch förolämpnings friheten, kunna Regeringar i desi förswarare erhälla ett lillgifwet parti, men en klok och kraftfull styrelse hwarken söker eller behöswer annat parti än lagens och ordningens wänner; besia böra utgöra hela nationen och under en lycklig och »välgörande inflytelse, böra wi hoppas, att de hos osi snart skola blifwa det. Om den sanning, att i Veu moraliska, sä »val som i den physiska werlden, ingen fremmande wäxt bör till eget land inflyttas, uran med wederbörligL afseende pä jordmänernes skiljaktighet, om den icke i närwarande fall sär anwändasz om man deremot anför, att friheten af tankans yttrande är en frukt, som tillhör alla climater» kan man likwäl ej bestrida, att desi odling fordrar största »varsamhet, om skörd och trefnad skola wäntas I det för uplysuing och frihet högt prisade England, hafwa flera mansäldrar ätgatt innan tryckfriheten, i framskridande gäng, hunnit sitt närwarande stick, och under dem, har en ncuional-opinion hunnit mogna, under dem hafwa Författare, stridande för laglydnad, heder och sanning, hunnit danas till en segrande mvtwigrs beredande emot alla bemödanden 746 Den -« Junti. af anarchiens lärjungar och folkwillornas utbreda» re.
Kyrkan äger för öfrigt åtskilliga minnen från den katolska tiden. Från kyrkan synas Kinnekulle bergväggar resa sig som väldiga fästningsverk. Tj \ RÅN DEN FÖRFÄRLIGA KATASTROFEN I - * - TODLON, då natten mellan den 5 och 6 dennes kruthuset vid Lagoubran strax utom staden af ännu okänd anledning sprang i luften, meddela vi en bild, framställande sökandet efter de döda och sårade bland ruinerna. Nära 200 tunnor krut var det som exploderade, och verkningarna voro också förfärliga. Vida omkring grusades allt, skakningen förnams milsvidt omkring och 54 döda och öfver ett hundratal sårade blefvo de närmaste offren. • A F PRESIDENTEN LOUBETS FÖRSTA KONSELJ - t * - meddela vi en fotografisk afbildning, som torde ha sitt särskilda intresse, då den omfattar porträtt af hela den nuvarande franska ministären. Från vänster räknadt sitta eller stå ministrarne i följande ordning rundt kring kordet: Viger, Delombre (stående), Leygues, Krantz (stående), Loubet, Freycinet (stående), Delcassé, Peytral, Guillain, Lockroy, Lebret och Dupuy. PRESIDENTEN LOUBETS FÖRSTA KONSELJ. — släden, medan Johan och jag taga reda på frökens reseffekter. » Kurt och kusken voro snart tillbaka, och nu bar det i väg. Snön knarrade under medarne, och bjällrorna klingade. Kurt satt och betraktade Elsi i smyg. Inte hade Inga och han tänkt sig, att hon skulle se ut på det viset, hon var ju lång och ljus. Hon var bestämdt förfärligt tråkig. Det var något så förnämt och otillgängligt i hennes ansiktsuttryck, att han kände sig riktigt blyg. Men snart försvann Kurts blyghet, och han började prata på sitt muntra, trefliga vis. » Åker fröken skidor? Inte, det var dumt det, ty Inga och jag ha gjort ett sånt väldigt stiligt gupp i skidbacken, tills fröken skulle komma. Där uppe till höger ligger Löfsta, där Bratts, mina kusiner, bo. Det är så mörkt nu, så fröken kan nog icke se det, men på dagen ser man både ladugården och flaggstången ifrån vägen.
RoteJ rikets-medel inom Norroch Vesterbottens Län Rotekällarne, vid Uplands Regemente, om be - h ? re” 2 N: 1 1 4 1 4 Nio! V 41 a V 41 å. y 41 å. Fält Jägare-Corpser, om ersättning till deen för Rotefrihets medel inom Norroch Vesterbottens Län , , Rotehållare * deras befrielse frän skyldigheten att ersätta klädespersedlar , sorn skadas af mal Srar på återremiss , , , , » vid Vesterbottens Fältjägare-Rege mente; restitution af vacance-afgiften Rote-/ emkningen i Vesterbottens och Norrbottens Län, fråga om skyndsam verkställighet deraf, , , , >>>>■>>>>*) Svar på återremiss ,.,»»»» Rotering, om befrielse derifrån för Torps prestgård å Dahlsland , , , , , , » i Gestrikland och Helsingland , , » cm förändring i Södra Skånska In fanteri-Regementets, i följd af Adelsfane-boställeuas befrielse från ordinarie Roterings utgörande , , » den nya ordinarie Soldat-*-, angående Svar på återremiss , , , , » den tillökade ordinarie Båtsmans inom en del Län, angående, , , Svar på återremiss , , , , » provinsen Skånes ordinarie, om jemk ning deri ,,,,, » om återgående till extra rotering Fån den nya ordinarie , , , , Raleringsbcsväretj se Motioner. Roteringshjelpen, om förändradt beräkningssätt för densammas utgörande inom Krono bergs lin , . , , , Hat er mg s skyldigheten, för hemmansegarne å Hammarön, om lindring deri ,,, Rotevacance-afgifter vid Skånska InfanteriRegementena; se Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, sid. 6. Rotevaeance och mö tes-afgifter , tillfällige , se Stats-Verket, desi inkomster,ordinarie, s. 6. Rottne-an, andag till dess upprensning; se Anslag för en gång, g\ Rundstedt> ansökning om prolongation å arrende af Söderby.
Man har vid denna Riksdag mycket talat om att en värdering på fast egendom alltid borde åtfölja inteckningen, på det att pantägaren, och den hvarpå han sin rätt öfverlåta kan, må hafva utväg för sig öppnad, att lära känna värdet af panten. Men ehuru angeläget detta är, förekommer likväl, att nämnde värdering, äfven med hvad värderingsgrunder man följa vill, icke kan blifva mer än approximativ rigtig, och alldeles ej kan af Statsmagter garanteras, utan att Staten frångår med detsamma sitt egenteliga ändamål. Äganderätten är deremot just i detta ändamål angifven att böra skyddas, sådan den tillhör hvar och en-, och hurudan den är, måste kunna af offentliga handlingar inhemtas, sä vida denna rätt nu mera endast uppstår genom fång, som i sådana handlingar blifvit förvarade. Naturen af hvarje äganderättens villkor måste således kunna beskrifva®, och åliggandet för Domaren, att låta ett sådant beskrifvande inflyta i pantsättningsdocumentet är så mycket lämpligare att stadga, som det är i all sin vidd möjligt, och till och med lätt, att verkställa. Under vilkor deraf, skulle jag således för min del tillstyrka inteckningsrätt af hus på ofri grund, men jag hemställer, om icke, när detta anlages, äfven flera andra classer af ^vilkorlig egendom borde få på lika sätt pantsättas. Jag ser intet hin - ÖS V.en ii Junit f. mi der» att man enligt samma raisonement skulle kunna rada till infeckningsan§taltens utsträckning, på lika skäl ock under samma torine?., tili flera andra egendomsclasser, till och med arrend' rättigheter, lifstidsconirapter, och gå vidare med ständigt iagttagande deraf, att pantr tagaren finge hvarken mer eller mindre rätt kos sig pantsatt, än den pantgifvaren verkligen äpde och kunde öfverlåta, samt att dessal rättigheters beskaffenhet klefve i pantsättniogsdocqmentet noga beskrifven.
Ständer uppgifva och föreslå sättet för användande af de 500,000 R:dr, som, genom förminskning af fonden för publika pappers belåning, Utskottet beräknat att kunna användas till kreditiv åt Hypotheks-föreningar; och hvilka 500,000 R:dr ärö inbegripne i den summa af 27,680,000 R:dr, hvartill Bankens laneoch kreditiv-rörelse på det hela uppgår. Genom 31:sta punkten hade Utskottet föreslagit: l:o att innevarande år, eller så fort ske kan, ett lånekontor må inrättas i Wisby för Gottlands län, att fortfara intill dess Rikets Ständer kunna derom annorlunda besluta. Banko-Utskottets Utlåtande, JY° 39. 13 2:o att rörelsekapitalet för detta lånekontor bestämmes till 200,000 R:dr banko, deruti inräknade Bankosamt handelsoch närings-diskonternes fordringar hos invånarne på Gottland och sålunda fördeladt, att 100,000 R:dr användes till utlåning mot namn och reverser med omsättningsrätt, 50,000 R:dr till utlåning och diskontering genom Handelsoch närings-diskonten samt 50,000 R:dr till kassakreditiv. 3:o att omkostnaderna för detta kontor i ett för allt icke få öfverstiga 3000 R:dr banko årligen; samt 4:o att kontoret förvaltas af 4 Direktörer, valda af Riksstånden, och ett Bankoombud utsedt af Banko-fullmäktige. Detta förslag är vordet i sin helhet återremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt bifallet af Presteoch Bonde-stånden; och har Borgare-ståndet, med godkännande af 1, 2 och 3 momenterna, återförvisat det 4:de momentet.