Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. Cederström, Anders: Då jag ej kan finna, att denna fråga äger något samband med repres:s-förändring, och när jag är fullt öfvertvgad 0111, att den endast rörer Stockholms stad och ej 108 Den 10 Januari e. m. liela riket, ej ens öfriga städer i detsamma, samt då representanlerne för Stockholm fått tillfälle att sig yttra och BorgareSt. bifallit förslaget; så får jag för min del yrka, att R. o. Ad. ock måtte bifalla det. Sedan Hr Gr. o. Landtm, härefter framställt propos. till antagande af det i 8:de punkten anmäldta. förslag till ändring i 14 § 1 mom. Riksd.Ordn., men denna propos. blifvit besvarad med starka nej, blandade med ja, tillkännagaf Hr Landtm., att elter hans uppfattning svaret utfallit med öfvervägande nej, och således nu ifrågavar. förslag blifvit af R. o. Ad. förkastadt. Frih. Raab: Jag vill ej besvära med votering, utan anhåller alt fä nedlägga min reservation. Förslag, väckt i Const.Utsk. ang:de ändringar och tillägg i föreskrifterna om grundlagsfrågors behandling. Regerings-For men. § 56. Allmänna frågor, som uti R. St:s Plena väckas, ma ej till omedelbart afgörande iler upptagas, utan skola öfverlemna» lill behörigt Ulsk. som, på sätt i Riksd.-ordn. föreskrifves, äger att dem utreda och deröfver sig yttra. (Det återstående af denna § utgår.) g 81. Denna Reg.F. samt Rikets öfriga grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens och alla ltiksStms sammanstämmande beslut. Fråga derom må ej af riksdagsman i Stånds Plenum väckas, utan bär anmälas hos R. St:s Const.Utsk. Detta Utsk., hvars pligt det är att grundlagarne granska, äger rätt att hos R. St. föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga, och möjliga alt verkställa. Riksdagsmans förslag till grundlagsändring, hvilket Const.- Utsk. förkastat, förfalle.
Gref - Den 19 Vctober. 4593 Grefwe ve I» LsräiS: Till swar pä hwad Herr Grefwe borner bergat anföra, att tet ej är en enskild Ledamot, utan pluralitrtcn som bör fbresiä förändringar, fär jag hemställa huruwida detta kan wara applicabclt, när Regerings - Formen stadgar att en enda Riksdagsman kan underteckna ett sädant förslag. Grefwe Ivlörnsr swarade, att prbfningcn om Fbrstaget borde Ständernas uppmärksamhet underkastas, wore genom Regerings - Formen uppdra» gen Utskottet, som bcstode af flera. Grefwe Oe la 6 sr 6 i c inwände, att Utskottet swärligcn kunde pröfwa hurudan pluraliketenS i Ständet tankesätt om frägan wore. Herr Silverstolpe, ^restnc, anmärkte att en prbfnings-rätt hos ett Utskott ensamt wore r) annat än hwad äfwen wore hemliga Utskottet tillagdt. Grefwe Ve la Qsräie rrindrade, atk derom wore särskilt i Regerings »Formen stadgadt. Herr Silverstolpe, krestria, med, gaf detta, men upprepade att prdfningen wore dylik. Herr Ikam, kekr, wille, med all wörd, nad för andrae olika tankar, solennitet förklara stg för ben tanke Grefwe ve l» (-aistie pttrat: tilläggandeS att sedan Riksens Ständer och deras klen» Sterfätt friheten, borde ben Återigen icke bortgifwas: ett annat förMande af Ständerna skulle innefatta condrabietion. Herr 4594 Den 19 October. Herr VsZ e r lieim, Olok Let tor» de wara förmätit af mig att öfwer detta ämne wittja afgifwa ett utlätandc, dä swärligen nägot synes wara att tillägga hwad Herr Grefwe ve la Laräie behagat yttra.
Då den siste varde talaren här icke egentligen talat emot bifall till det ifrågavande Betänk., utan emot Hypotheks-föreningarne och emot Riksg:s-Kont:s styrelse, så hade jag kanske icke bordt begära ordet för att för - Den 15 Mars f. m. 231 svara Utsk:s Betänk.; men det må förlåtas dem, som deltagit i beslutet, om de vilja bemöta tillvitelser emot Utsk:s förslag. En värd talare har sagt att man bordt utlåna dessa penningar till personer eller korporationer, ifrån hvilka man kunde på räkna att med säkerhet återfå sina penningar när man beliöfde dem. Jag får fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att Riksg:s-Kont:s Fullmäktige äro skyldige att följa Reghtet och att detta Reghtes stadgande är af Fullmäktige fullgjordt. När tiden kommer, så kunna äfven R. St:r vid denna Riksdag pröfva huruvida Reghtet är bra eller icke; men att Riksg:s-Kont:s Fullmäktige, då de följt Reghtet, handlat rätt derutinnan, lär väl icke kunna förnekas. Frågan är verkligen icke af den invecklade beskaffenheten, att man här behöfver ingå i någon pröfning af Hypotheks-föreningarnes nytta eller huruvida Staten kan få vidkännas någon förlust på Hypotheks-föreningarne genom det uti Riksg:s-Kont:s Reghte nu befintliga stadgande eller icke. Ingendera saken är här i fråga. Man har blott ansett såsom en skyldighet att icke, så att säga, i onödan tvinga Hypotheks-föreningarne att brådslörtadt inbetala penningarne och derigenom göra förluster, och man har derföre ansett att Riksg:s-Kont. icke bör, om sådant kan utan förlust undvikas, upsäga de obligationer, dem Riksg:s-Kont. upköpt till följd af R. Stms beslut. Nu är Hypotheks-föreningarnes ställning i korthet den, att de hafva ungefärligen 32 milhrs skuld. Af dessa hafva de omkring 25 milhr utlånta emot inteckningar i fastighet och de återstående 1 milina diskonteras. Riksg:s-Kont. och Banken hafva 5 milhr R:dr uti Hypotheks-föreningarnes obligationer.
S. D. Föredrogos ånyo och afslogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 16 och 21 dennes på bordet lagde nedannämnde Utlåtande och Betänkande: N:o 96, i anledning af återremiss utaf Betänkandet Nto 38, angående kontroll till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar; och Nto 100, i anledning af väckt motion om beviljande af stapelrätt åt staden Sölvitsborg. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 16 och 21 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 99, i anledning af väckt motion om allmänna begrafningsplatsers begagnande för dem, hvilka i farsot aflidit. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens nedannämnde den 17 och 21 dennes på hordet lagde Betänkanden: N:o 1, i anledning af väckte motioner, angående dels ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar, samt dels rättighet till erhållande af tjenligt väglagningsämne å andras egor; N:o 2, i anledning af väckt motion om ändring af Kongl. Brefvet den 19 Juni 1830, i fråga om beräknande af ”matlag” eller ”rök;” samt N:o 3, i anledning af väckt fråga om förändring af föreskrifterna rörande prestval. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 21 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtanden: N:o 161, i anledning af Kongl. Majtts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Folkskole-lärares pensionering; och N;o 162, i anledning af väckt motion om ett lån till Skredsviks församling i Götheborgs och Bohus län. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en denna dag af Herr von Hartmansdorff, August, väckt motion att åt Professoren Johan Guslaf Sandbergs efterlemnade Enka måtte beviljas en årlig pension af 400 R:dr B:co å Allmänna lndragnings-staten.
Under en sådan förutsättning och vid betraktande af det menliga inflytande, som större tullnedsätlning på en gång möjligen skulle på landtbruket utöfva, instämmer Utskottet i Kongl. Maj:ts förslag, att införsels-tullen å Smör må bestämmas till 1 R:dr pr lispund. Herr Grefve Taube har föreslagit, att rubriken »Socker» mätte förenklas och de derunder förekommande tull-bestämmelserna upptagas på följande sätt: raffineradt, eller med ra/fineradt lika, topp-, kandioch Ieakeller kros sadt 1 skålpund . Herr vice Talmannen Brinck åter har yrkat, att införsels-tullen måtte nedsättas å topp-, kandioch kaksocker från 5 till 4 sk., å krossadt lumpsamt havanna terrestill 3 sk. 6 rst., och å sirap till 1 [sk. 6 rst. skålp.; •—äfvensom Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilsson hemställt, att då den nuvarande tullen af 5 sk. skålpundet å nyssnämnde sockerslag visat sig innefatta ett indirekt förbud, hvarigenom, utan ringaste vinst lör Statsverket, allmänheten på ett högst kännbart sätt beskattades af sockerbruks-idkarne, denna tullafglft mätte nedsättas lill 3 sk. pr skålp.
Deremot fann Stats-Rådet förslaget om utdelande af premier och hedersbelöningar för utmärktare mindre jordbruk icke vara af den vigt, alt, med afseende å de betydliga anslag till landtbrukets befrämjande, som för öfrigt begäras, framställning derom lill Rikets Ständer borde ske. Enär Kongl. Majit torde vara sinnad att, sedan den väckta frågan om uppförande å Landlbruks-Akademiens tomt a( en byggnad, som skulle inrymma, icke blott lokal för slöjdskola, industri-utställningar och geologiskt museum, utan ock för utställning af landtbruksredskap, hunnit blifva af vederbörande myndigheter slutligen handlagd och till Kongl. Majit inkommit, derom aflåta nådig proposition till Rikets Ständer, ansåg Stats-Rådet Akademiens vilkor liga framställning om särskildt anslag till utställningslokal icke böra föranleda vidare åtgärd, likasom icke heller Akademiens anmälan om bibehållande af reseunderstöd för jordbrukets vetenskapliga eller praktiska studium, dertill Rikets Ständer redan vid sednaste riksdag anvisat medel, som blifvit i Riksstalen uppförda under anslaget till »Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmanna-näringar». I betraktande af det betydliga belopp, som skulle erfordras för att, enligt Stamholländeri-Styrelsens förslag, utbilda Stamholländerierna så, att de, till beskaffenhet och antal, kunde på förädlingen af landets boskap utöfva fullt verksamt och välgörande inflytande; och då den genom Stamholländeriernas inrättande åstadkomna väsendtliga nytta af ädla boskapsracers införande i landet numera vore mera allmänt insedd och jemväl framkallat enskilde större jordegares samverkan för enahanda mål, så att ytterligare åtgärder i samma riktning företrädesvis torde åt den enskilda omtanken eller åt föreningar inom orterna böra öfverlernnas, ansåg Stats-Rådet sig icke böra biträda det af Stamholländeri-Styrelsen nu framlagda omfattande förslag
Redan hans öfver allt tvifvel höjda bidrag till dessa balletter är emellertid tillräckligt för att gifva dem rätt stor märkvärdighet i vår litteratur; ty dels har det sätt, hvarpå Stjernhjelm här böjer och formar svenska språket till att återgifva tankens och känslans skiftningar, dels har ock den mängd förut icke begagnade versformer, han genom balletterna införde, förlänat dem ett icke ringa inflytande. Kraftigt och malmstarkt klingade svenskan från de stora Wasakonungarnas läppar, ty språket tog form af den anda, som deraf betjenade sig. Så var äfven förhållandet med Stjernhjelms språk; men Stjernhjelm var på samma gång mera språkkonstnär i ordets bättre betydelse. Hvilken rikedom, hvilken renhet och omväxling i hans språk, jemfördt med samtida författares! Det är nästan som talade han ett annat tungomål. Och så gör han ock. Han drog ut som en eröfrare, gjorde landvinningar och hemförde skatter, af hvilka många ännu i dag icke funnit sin tillbörliga värdering. Kort och träffande karakteriserar Geijer hans filologiska segertåg. ”Stjernhjelm har på ”engång renat och riktat svenska språket på ett sätt, som ”alltid borde tjena till mönster: genom att återgå till den ”gamla äkta svenskans källor i fornspråk och folkspråk, ”och genom att utdrifva all onödig främmande tillsats. ”Var han sålunda säker på beståndsdelarnes renhet, så ”böjde och vände de sig under hans kraftiga hand efter ”behag. Han har en högst lycklig djerfhet i ordfogningar. I allmänhet är denna lyckliga djerfhet, som sjelf har ett ”eröfrartycke, ehuru dess segrar i sjelfva verket äro odlarens, en hufvudegenskap så i hans bundna som obundna ”föredrag. Det är en frisk och glad djerfhet, en djerfhet ”med godt samvete, och hvilken man förlåter blandningen ”af höga och låga uttryck för den vördnadsvärda ärligheten i beggedera”422. Äfven i ett annat hänseende uppträdde Stjernhjelm reformatoriskt.
Nå dermed vare nu hur som helst, i alla händelser ännu ett tack för den vänliga handtryckning, du sändt mig deruppe från hemlandet, ännu ett tack för ditt bref, som sannerligen står som en hvit sten i min privata, annars tyvärr alltför magra årskrönika, just derför att jag har reda på, hvad du alt har att göra under dessa arbetsamma veckor efter jul till mediet af Mars. Herre Gud, stackars flicka, hur är det möjligt, att du kan hinna med alt? Sannerligen ingen tid på hela året utom möjligen veckorna före jul, då stramalj och makramé, klosterarbeten till soffkuddar, omöjliga broderade syväskor och vansinniga utsydda portnyckelsfodral – hvilka sedermera skola hamna i pappas och mammas respektiva garderober och chiffonierer som underbara kuriosa, göra sitt till för att skaffa våra svenska flickor bleksot och ryggmärgslidande, med undantag af denna nattvaksperiod finnes väl ingen tid på året som så upptager en societetsflickas alla nerver och tankar som den s. k. saisongen. Låt mig bara se och gå igenom för mig sjelf, hvad hon alt har för tyngande pligter att uppfylla under denna svåra tid! Först och främst skall hon naturligtvis tänka på balerna, ah sannerligen kommer det icke en varm glimt i ögat på dig, blott jag nämner dessa sinnrika tillställningar med sina dyrbara minnen af fullklottrade dansprogram, sönderrifna tarlatansremsor och champagnefläckade atlaslif, dessa ljufliga motionstimmar, under hvilka de dansande liksom manegehästarne för trumpettonerna och vildarne för Papagenos klockspel få spasmodiska ryckningar i knävecken, så snart Ekdahl slår an de första tonerna på flygelklaviatyren, dessa oförlikneliga uppbyggelsestunder med sin spirituella konversation, i hvilken meteorologiska iakttagelser, små skandaler, hästryktning och estetisk godtköpsragu äro huvudingredienserna, med sin ögonblickserotik och sin från nakna verveine-doftande halsar strömmande sensualismen, med sina förkänningar hos modisten vid Bazaren och Freia och sina efterdyningar på apoteken – nog äro de lysande bevis på den höga ståndpunkt, det nittonde seklets svenska umgängeslif intar.
Jag har här framställt en beskrifning öfver de Halländska hemmanen, men huruvida de skulle kunna tåla någon jemförelse med de Skånska 448 Den 23 Mars e. m. hemmanen, det hemställer jag till dem, som varit både i Skåne och Halland. Att år 1812 de Skånska utsockne-frälse-hemmanens egare ingingö på att ordinarie rotera dessa hemman var en ganska Vacker och patriotisk handling, men det herodde hufvudsakligen på de stora possesionater, som till en stor del innehade dessa hemman och som äfven öfvertalade de närmaste grannarne att följa deras exempel. J)et är icke svårt att vara patriotisk på sådant sätt, då man har råd dertill, men då hemmanen äro så klena som i Halland, så må ingen undra att åboerne föra fram sina bekymmer. Jag är likväl öfvertygad derom att R. o. Ad. och R. St:r denna gång bevilja hvad StatsUtsk. föreslagit och att dessa hemmansegare skola sig dermed nöja. Jag får derföre vördsamt anhålla, ått R. o. Ad. behagade.bifalla StatsUtsk:s Retänk. Frih. Cederström, Rudolf: Uti det mångfaldigt vexlande skick, hvaruti ifrågavande ärende under seklers lopp sig befunnit, böre vi ej förbise den föregide behandlingen af besagde ärende, hvarutur jag anhåller alt få anföra åtskilliga factiska momenter. Man bör sålunda t. ex. icke förbise att dessa hemman tillförsäkrats att orubbadt bibehållas vid deras uti 1689 års indelningsverk erhållna frihet ifrån rotering; att 1756 d. 7 Dec. K. M. enl. R. St:rs hemställan för dessa hemman fastställde, icke rotering, men åtagande af utskrifnings-penningar, att 1766 års roterings-förrättning icke med rotering belade dessa hemman; att år 1812 R. St:r hemställde och K. M. år 1813 bekräftade att dessa hemman skulle med extra rotering beläggas, således icke med ordinarie rotering.
På novellistikens sida finna vi då namn så- dana som fru Eva Vigström f Ave), en af våra allra trognaste och tidigaste medarbetarinnor, hvilken för öfrigt med sin mångsidiga talangmedverkat som artikelförfattarinna, som biograf m. m., med ett ord på de mest skilda områden; fru Afhild Agrell, den där ock allas vår Lovisa Petterkvist är; fröken .Elin Ameen, bland annat författarinna till den fängslande berättelsen » Frihet » i romanbiblioteket; den kärnfulla fru Hilma Angered Strandberg; Tore Blanche, den elegante kåsören och berättaren; fru Cecilia Båålh-Holmberg, den skickliga kulturskildrerskan och novellisten; fru Sophie Elkan (Bust Boest), den skarpsynta verklighetsskildrerskan; fröken Amalia Fahlstedt och fru Laura Fitinghoff, bägge ursprungliga författarindividualiteter; Per Hallström, hvars rykte redan stadgats långt utom fosterlandets gränser; den populäre Frans Hedberg; fröken Hedvig Inåebetou (— ster), hvars fina författarskap för visso har många vänner; fru Amanda Kerfstedt, en af våra erkändt förnämsta skriftställarinnor; fröken Elisabet Kuylenstierna, hvilken unga författarinna hos Iduns läsarinnor gjort sig skattad för sin behagliga stil; fröken Selma Lagerlöf, » Gösta BerlingS » ryktbara diktarinna; fröken Elsa Lindberg, en ung stjärna i märkbart uppstigande; fru Vilma Lindhé, högt skattad för sin gedigna berättarekonst; fru Nonny Lundberg, frisk humorist och äfven känslig skaldinna; fru Matilda Lönnberg, » fru Holmfrids » prisbelönta författarinna; fru Matilda Mailing, den finslipade historiska novellens eleganta företrädarinna; fröken Gerda Meyerson, välkänd både i novellens och det dramatiserade proverbets form; Georg Nordensvan, den spirituelle novellisten; professorskan Helena Nyblom, med samma skaldeflykt på prosaskissens och den bundna diktens område; fröken Matilda Boos, » Helgsmålsklockans » m. m. ryktbara författarinna; fröken Ina Stockenstrand, en stadigt framåtgående novellist af gedigen halt; fru Anna Wahlenberg-Kjerrman, välbekant för alla vänner af kärnsvensk diktning; fru Josephine Wettergrund, allas vår Lea — vare det nog sagdt; N.
Man kan blL ordentligt yr i hufvudet af det alltsammans: en del skall vattnas, och en del skall inte vattnas; somligt skall kokas och somligt skall vara rått; somligt skall saltas, somligt gömmas färskt, det ena gå 9 gånger genom kvarnen, det andra 5 och en del bara hackas. Gryn skola blötas, förvällas eller kokas — tre ytterst fina distinktioner — o. s. v. utan ände! Man skall ha formlig administrationstalang för att reda sig med alltsammans. Och så all denna oändlighet med mat! En gång om året rulla vi oss och vada oss i mat — större delen af året är det en riktig trollkonst att finna på något till middag — men nu gäller trolleriet att få plats för alltsammans. Mat i alla former hotar att spränga huset. Hvar skola vi få byttor och kar till alltsammans? Det svämmar öfver bord och bänkar! Vid en slakt är idén om grytan, som kokade gröt öfver stad och land, satt i verket. Två pigor stå vid köttkvarnen och mala, så svetten lackar, en hackar och en bultar, här koka de sylta, där stoppa de korf, smågossarne tälja korfpinnar — vi flänga, som gällde det lifvet, och » komma vi ej till Dovrefjäll i kväll, så förgås all världen, » sa ' hönan. » Men snälla du, är du inte nöjd öfver att ha all denna maten åt barnen dina då? An de, som ingen mat ha att ge sina, och du beskärmar dig, att du har för mycket! » » Jo, jo visst, jag tycker det är en synnerligen lugnande tanke, att om jag skulle dö nu, så kunde jag efterlämna åt mina barn circa 300 korfvar och ett par hundra köttbullar — ett ganska anständigt morsarf, det! » Men den gamla slaktarmadamen, som varit med om slaktningen här i många år, och som varit med hos alla fruarna här, ruskar på hufvudet: » Hon är för rar, den frun. » Lena har släpat år efter år utan några reflektioner. Blir hon bara tillräckligt smord med varmt kaffe, så går det bra.
Gerts härad, om ändrade stadgande angående kronobrefbäringsskyldigheten inom, se Kronobrefbärings-skyldigheten. Gesällbref pä landet, om ändring i § 33 i Fabriksoch Handtverks-ordningen, angående utfärdande af, se Fabriksoch Handtverks-ordningen. Giftermål, om upphäfvande af förbudet för gemenskapen att utan befäls samtycke ingå, se Gemenskapen af Arméen. Giftermåls-balken, om ändring eller upphäfvande af 2:a Kap. 5 § — 7 1 16 — a. 25 Jan. a. 25 Jan. å. 25 Jan. g. 25 Jan. 1 anledning af återremiss . — 7 1 23 — a.a. 23 April a. a. 26 April a.a.28 April a. a. 28 April » om upphäfvande af Kap. 2 § 6 — 7 1 24 — b. 23 April b. 26 April b. 28 April g. 28 April Giftomanna-rätten, om upphörande af .. — 7 1 15 — å. 25 Jan. å. 25 Jan. å. 25 Jan. å. 25 Jan. Svar på återremiss — 7 1 26 — a. 6 Juni a. 29 Maj b. 2 Juni g. 16 Maj Gottland, om utsträckande af postföringen och telegraferingen å — 4 2 26 — b. 12 Sept. b. 15 Sept. b. 15 Sept. b. 15 Sept. v om understöd till Skiftesverket å, m. m., se Skiftesverket. » om uppskof med tillämpandet af Kongl. Kungörelsen den 15 Juli 1859 angående laga skiftens verkställande på, se Skifte. » om skiljande af Landshöfdingeoch Militärbefälhafvare-Embetena på . i — 8 — 135 — b. 11 Aug. b. 8 Aug. b. 8 Aug. å. Svar på återremiss.
CommerceCollegii åberopade Kungörelse, hvilken blott angår ordningen för vinnande af burskap å nämnde borgerliga rörelser, icke kunna föranleda till någon förändring i hittills gällande grunder för SaluAccisens utgörande, finner sig deremot höra lemna behörigt afseende å det uppgifna förhållandet om Landtmannens rättighet att utan hinder och afgifler kunna till Städerna införa kött, bröd och dricka,„enär derigenom den ena medborgaren skulle högre och olika beskattas emot den andre för idkandet af en och samma näring. På denna grund tror Utskottet sig böra tillstyrka att, om och hvarest rättigheten att utan afgift till Städerna införa och till salu hålla kött, dricka samt bröd är eller blir Landtmannen medgifven, så bör den Staden från denua afgift befrias, och har derföre Utskottet ansett sig icke kunna uppföra denna titel till högre än y5oo R:dr. N:o 55, Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss, rörande nedsättning af Grosshandlanden JVeners arrende för Svartsjö Kungs? Ladugård. (I -A.) (jrosshandlanden Herman TVener har, redan före sisth Riksdag, hos K. M:t i underd. anhållit, att sedan han, 228 Stats-Utskottets under loppet utaf de första 5 åren, af dess ingångne 3o-åriga arrende å Svartsjö KungsLadugård, till Egendomens förbättrande användt sin hela enskildta förmögenhet, men, i anseende till den dryga arrendeafgiften af 600 T:r Spanmål årligen, sage sig urståndsatt, att arrende-skyldigheterne längre fullgöra, K. M:t, vid sådant förhållande, samt med afseende å den beklagansvärda belägenhet, hvari Sökanden, med hustru och 5 oförsörjda barn sig befunne, i Nåder mätte, för år 1822 och påföljande arrendeåren, förunna Sökanden nedsättning i arrendet till 45o T:r om året. Öfver denna ansökning blefvo hörde ej mindre K.
då verkligen varit till åker upptagen och ännu år 1839, då Rosell förrättade den sednare undersökningen, hvarpå Erasmi i väsendtlig mån grundat sin talan om nedsättning i arrende-afgiften, tili en del brukades som sådan, äfvensom hela egan tillförene under den tid, öfverste-löjtnanten Liljehöök emellan åren 1802 och 1824 innehade bostället, varit odlad, fastän åter lagd till äng; alltså och enär i följd häraf det ej kunde anses emot kontraktet stridande, alt af den till Erasmi öfverlemtiade åkerjord en del varit anslagen till egendomens torplägenheter, äfven om desse ingått i skattläggning, en annan del förut varit brukad till äng och af Erasmi åter blifvit till sådan utlagd och att jorden på åtskilliga ställen befunnits besvärad af sten och syra, funné Iiongl. Maj:t det icke kunna antagas, att kronan uti desse anmärkte omständigheter brustit i fullgörande af kontraktet, hvilket, efter hvad ofvan vore anfördt, måste lända parterne till efterrättelse; och pröfvande alltså Kongl, Maj:t, med upphäfvande af domstolarnes beslut i dessa delar, rättvist förklara, det Erasmi icke vore lagligen berättigad att å utfästa arrendeafgiften njuta något afdrag på grund af nämnde omständigheter, hvadan hans käromål derom ogillades; hvaremot i frågan om den jord, som består af trädgårdar och kålgårdar vid ifrågavarande hemman och torplägenheter, fastställdes Kongl, Hof-rättens dom. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande, och ehuru, på grund af högstberörde Kongl, dom, Utskottet måste antaga, alt Erasmi icke egt laglig rätt att uti arrendet af indragna kornetlsbostället, krono-säteriet Boda med tillydande hemman och lägenheter njuta den nedsättning, hvarom lian med kronan tvistat, har likväl