Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, A':o 63. af nja lärohus i Wexiö och Wisby samt utvidgande af skolhuset i Örebro, hvarvid hufvudsakligen blifvit i Nåder meddeladt: Beträffande den föreslagna läroverks-byggnaden i Wexiö, hurusom Konsistorium derstädes, med åberopande af dess redan är 1850 gjorda underdåniga framställning om de flerfaldig?* brister och olägenheter, af hvilka den nuvarande lokalen för Wexiö förenade Gymnasium och Skola besvärades, samt angående omöjligheten att med en tillgång af endast 4,366 R:dr 32 sk. i Stiftets byggnads-kassa kunna bekosta uppförandet af ett nytt och lämpligt lärohus, hos E. K. M:t i underdånighet förmält sig derföre anse oundgängligen nödigt, att ett nytt, emot tidens fordringar svarande, lärohus i Wexiö uppfördes, hvilken byggnad, derå af E. K. Mås Öfver-lntendents-Embete sedermera afgrfvits ritning jemte kostnads-förslag, komme att erfordra en utgift af 46,240 R:dr, deruti inberäknadt värdet af en luftvexlingsoch värme-apparat, hvars anbringande inom en byggnad, afsedd till sådant ändamål, som den nu ifrågavarande, Embetet funnit vara särdeles behöfligt. 1 afseende pä det ifrågasatta nya lärohuset i Wisby förekomme, att, sedan, till följd af föreskriften i E, K.
På Hoglofl. Ridd. och På Högvördiga Prest Adelns Uedarnöters Ståndets .Ledamöters Vägnar vagnar A. Lantingshausen. Carl Fr. Ortman. På Vällofliga BorgärePå Hedervärda Bonde* Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar And. Fredin* Jacob Ericsson. M. M. Rosbeck. Uen 9 Augustt. Vördsamt Memorial! Til! Riksens Ständer fär Cpnstitutiotis Utskottet till behandling enligt 56 §. Regeringsformen ahmala följande förslag till ändring af 68 §. Riksdags-Ordningeu. Dä. man genom erfarenheten funnit, att den tid af Tre månader som blifvit fastställd för Revisionen af de Verk, hvilken af Riksens Ständers Rell visorer bör förrättas, varit allt för korrt för att alla görpmålen med vederbörlig noggrannhet luinnat medhinnas, har man trott sig böra tillstyrka dess utvidgande till fyra månader. Utskottet föreslår derföre, att tiden till Revisionens begynnande måtte utsättas till den 15 Augusti och meningen i berörde 68 §. näst för den sista så förändras: och må ingen Revision öfverskrida en tid af fyra månader. Stockholm den 4 Augusti 1815. På Höglofl. Ridd. och På Högvördiga Prest Adel ns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Välloflig! BorgarePå Hedervärda Bonde - vägnar Rudolf Cederström. vagnar Carl v. Rosenstein. Ståndets Ledamöters vagnar J. Westelin: Ståndets Ledamöters vägnar Anders J-.son. Hyckert'. G. A. Silverstolpe. Register. A. Adress, R. St Tacksägelse, tili Kongl. Maj:t och - H. K. H. KronPrinsen, I. 437. ^ ti. St. Tacksägelse, till Kongl. Maj:t angåen de Förvaltningen af Bartheletnyskä Stats* Medlen V. 2044. um. R. St. Tacksägelse, till Kongl. Majtt och ff. K. H.
I hans yttrande förekommer ang:de sjelfva företaget, att han funnit detsamma »blifva af ganska vidsträckt nytta, såsom »afseende tillgodogörandet af omkring 7000 t:l:d af matjord bestå»ende sjöbotten». Förberörde handlingar önskar jag få äran till StatsUtsk. öfverlemna, då ärendet der skall föredragas. Remitterades till StatsUtsk. Sedermera anförde Hr Ribbing: Åtskilliga skrifvelser hafva ankommit från Landtstatstjenstemännen, hvilka till en del ådagalägga, hvad jag specielt känner, nemi. det förhållande, att vid de sednaste upgifterne till reglering af nämnde tjenstemäns löner, åtskilliga misstag kommit att äga rum. Origtig värdering af boställena har inträffat, t. ex. också derigenom, att då den ene om sitt boställe upgjort arrendekontrakt under sin tjenstetid, hvarigenom detta arrende blifvit högre, så har den andre utarrenderat sitt med upsägningsrätt, och derigenom fått ett vida mindre arrende. När nu arrendeafgiften tagits till grund för upskattningen, så har derigenom ojemnhet i värderingen upstått. Jag har såsom riksdagsman blifvit anmodad att söka få dessa missförhållanden afbulpne, och i ani. deraf måste jag väcka det förslag: Alt löneregleringen icke måtte blifva så fast, att ju icke jemkning må kunna ske, och sådan orättvisa, som den förenämnda, förekommas. Denna motion remitterades till StatsUtsk. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar, upläste följande motion : Motion gjordes vid sisth Riksdag derom, att R.
Då Adjunkten Sylvander, hvilken under liera år åtnjutit tjenstledighet till följd af försvagad hörsel, hvilken åkomma numera så förvärrats, att Sylvander kunde anses oförmögen att sin befattning bestrida, samt, enligt läkarebetyget, någon anledning icke förefanns att antaga, det Sylvanders hörselförmåga kunde förbättras, fann Statsrådet, jemväl med fästadt afseende derå, att en lärarebefattnings bestridande genom ofta ombytta vikarier otvifvelaktigt måste menligt inverka på undervisningens behöriga gång, sig föranlåtet i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Majit täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer göra nådig framställning derom, att Sylvander må vid afskedstagande! uppföras å allmänna indragningsstaten till åtnjutande för sin återstående lifstid af pension, motsvarande § af hans innehafvande lön, eller 1,500 Rdr årligen, att utgå från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked. Hans Majit Konungen täcktes hrad Stats-rådet i förestående mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt i nåder gilla och bifalla. Ex protocollo C. A. Th. Ädelgren. Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:U Nåd. Prop. N.'o 1 om Statsverket 1865. 19 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Majjt Konungen i Stats-Iiådet å Stockholms Slott, den 13 Oktober 1865. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern, Herr Friherre De Geeb, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Man DEBSTBÖM, Stats-Kåden: Herr Friherre Gbipenstedt, Grefve von Platen, Lagebsteåle, Malmsten, Bbedbeeg, Thtjlstbup, Reuteeskxöld och Cablson. Departements-Chefen, Stats-Rådet Carlson föredrog i underdånighet följande ärenden rörande dels regleringen af Åttonde
Ej heller må Konungen statens inkomster förpakta eller, lill vinning, för Sig och Kronan eller enskilda personer och Corporalioner, några monopolier fastställa. §. 57. x411a afgifter, som Riksens Ständer under de i föregående §. nämnda titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver. §. 58. Sedan Statsverkets behof blifvit af Riksens Ständer pröfvade, ankomme det på Riksens Ständer, alt en deremot svarande bevillning sig åtaga samt att tillika fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskilda ändamål användas, oell dessa summor under bestämda hufvudtitiar uti Riksstaten anslå. §. 59. Dessutom böra, för oförsedda händelser, tvänne serskilda tillräckliga summor anslås, och till utbetalning å Rik - 84 Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. sens Ständers Riksgälds-Contor anvisas; den ena att vara tillgänglig, dä Konungen, till Rikets försvar eller andra högst vigtiga ock angelägna ändamål, sedan hela Stats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, finner den vara oundvikligen nödig; den andra, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han StatsRådet in pleno hört och Riksens Ständer sammankallat. Riksens Ständers förseglade anordning å sistnämnda summa må ej förr brytas, eller summan af Fullmäktige i Riksgälds-Contoret utbetalas, än sedan Riksdagskallelsen blifvit i Hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. §. 04. Så väl Rikets ordinarie Statsmedel och Inkomster som hvad, på sätt omförmäldt är, under namn af extraordinarie Utlagor eller Bevillningar till Stats-Verket af Riksens Ständer anslås, vare under Konungens disposition, att till de af Riksens Ständer pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas. §. 65.
Alla Embctsmän, Statens, Hofwets, N'ststigue Wcrks, Läns och Städers, Militaiste och Civile, Högre och Lägre, som njuta Lön ! Penningar, Spänne mäl, Boställen, indette Räntor, eller sädane Sportler, som kunna lagligen päräknas med nägorlnnda säkerhet kill en ärlig revenke, skola uti Minimi-afgift efter Taxeringsmännens bcpröfwande erlägga, af deras sälunda ansedda ärliga totala Inkomst af spplan, twä tredjedelar emot hwad han derföre skulle betala estter Tabellen N:o I, om samma Inkomst more bedällen, dock för Löntagare af aldraringaste Classcrne icke under En Riksdaler. Nägot särskilt synnerligt belwär för Tar^stnglwännen föl;er icke häraf, enär de i alla fall aro tige cftcrfräga hwar skactskyldigs behällna inkomsts som förutsätter »ogift af totala afkomst.'» st hwarie Embete. Ehuru Högloft. Utskottet i stället fst star snarare har bestämt Minimi - Afgiften för de Embetss män, af hmars Penningclöncr kunnat inhämtas kännedom , till fullt lika med hwad samma inkomst, säsom bchällcn , efter Maximi - Tabellen, skulle erlägga; men hwangcnom alla dem, som äro i skuld, och äga jnga flere inkomster än Embetet ätföljer, sker stor orättwisa, sä twiftar jag ej, att Lchxlar af MaximiArgiftcn skulle nära inbringa Staten detsamma, dä LaxcringSmän fä npstakka Lönen för hwarjc Embete! likhet med werkekiga förhällandet, som för alla indrägtige beställningar wiherligm blir mera än hwad Högloflig - 884 Den 2Z September. loflige Utskottet nu i Oest Project päräknadt, dä Utskottet wid Oest method alltid mäst befara att träffa de minst lönande lika med de mäst gifwande.
De npa 0eDlarneP värDe enligt 3vifPgälDP»beräfningen varDer, å tjenligt (tälle t famma 0eDlar, på ett i ögonen faUanDe fatt, utmdrft; 7:o Sitt, till en början, 0eDlar enligt npa formulairenmå ut» färDaP cnDaft å följanDe oaleurer, nemligen: S 32 fT. 23:co att inlöfaö meb 1 5t:br ©ilfioer @p., tnotftoaranbe 1 9t:br 9t:g3. — 2 3t:br 23:co 1 3 6 — 32 fT. 23:co — 21 10 16—32— 6| 25 33 — 16 121 50 100 371 — 150 — - — 500 187? — - 750 - — hvarviD <2Båre gullmägtige i $5anfen berättigaP, att, Derejt, utom DeSa 0eDelvaleurer, någon annan (fulle ftnnaP vara för allmänna rörelfen färDeleP npttig och nöDvänDig, (åta, enligt De af DS nu (taD» gaDe grunDer, utgifva en, högft tvenne anDra Paleurer emellan 2 odj 100 £K:Dr 23anco; odh 8:o
Af denna anledning är det, som jag yrkat och fortfarande yrkar, alt i Utskottets förslag må näst efter ordet moder införas: och slägtingar på mödernet.» Herr Carlén har tillkännagifvit, att han ej deltagit i denna frågas afgörande. Ank. till Exp.-TJtsk. deu 6 Okt. 1863. kl. 12 midd. Memorial, med förslag till voteringsproposition‘nr i anledning af de inom Iliks Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande 35, öfver gjorda anmärkningar och BiksStåndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets Betänkande JLI 33, öfver dels Kongl Maj is Nådiga Proposition med förslag till ny Strafflag, dels ock enskilda motioner rörande brollmåls lagsliftningen. Sedan Utskottet genom sitt Betänkande JV2 35 förelagt Rikets Ständer ett förslag lil! ny Strafflag, i viss mån afvikande från det af Kongl. Maj:t afgifna förslaget, samt Riks-Stånden, vid förehafvande af nämnda betänkande, i några delar fattat sins emellan stridiga beslut och till Utskottets vidare behandling återförvisat andra delar deraf; så hade Utskottet, genom sitt Utlåtande JVs 55, med besvarande af de gjorda anmärkningarne, sökt sammanjemka de stridiga meningarne. Af Utskottets framställningar i detta afseende hafva till dem, som röra 1 Kap. 1 och 2 §§, 2 Kap. 2 och 9 §§, 5 Kap. 3 och 18 §§.
Kommo åter penningarne alt ligga ofruktbara, hvilket sannolikt händer, om fullkomlig säkerhet, såsom vid allmänna Cassör erfordras, skall erhållas; så finge Indelningshafvare!! intet. Är åter Bostället större, och erfordras, för att erhålla ett skäligt arrende, åt Indelningshafvare!! en städjesutama af io å 20,000 R:dr, hvilken aktar sig icke att Nedlägga den på främmande jord? Étt annat skäl företer sig ock emot en sådan städjas Uppbärande och förvaltande af Committeen, och det är just det, hvilket Utskotten sjelfve anfört emot BoställsCassans fördelning på Regementerne. Min öfvertygelse är således, alt så väl Indelningshafvarens som Boställets rätt och bästa kräfva, att med arrendets bestämmande och utgörande bör tillgå såsom hitintills, med den enda förändring, att penninge-arrendet, i stället för vid Midfastan, ej erlägges förrän i October månad. Det är också redan nog svårt, att få BoställsArrendatorer. Med de af Utskotten föreslagne vilkor, skulle de troligen alltför sällan erhållas, utan att för mycket minska Indelningshafvarens inkomst. Jag anhåller vördsamt om återremiss af Utskottens Utlåtande, och att dessa erinringar få åtfölja remissen. Bestrides återremissen, så begär jag Votering, och att Contra-proposition må blifva till återremiss. Hans Eoccellence Herr Grefven och 5o IL 7 9» Den 18 November f. m. Lan dtMarsh athen hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja. k nyo föredrogs StatsUtskottets den 13 dennes under N:o 329 allåtne, och den i3 derpåföljde e. m. på hordet lagde ytterligare Utlåtande, angående LandshöfdingeResidencehuset i Hernösand. I sammanhang härmed upplästes Välloflige BorgareStåndets
Stats-Contoiret sig anmäla inom den 7 Julii åren efter det hvarunder fordran tillkommit, vidden påföljd för uraktlåtenhet häraf, att all fråga om betalningen anses förfalla; har Stats-Utskottet, som ansett att ändamålet med denna författning, nemligen att Stats-Verkets utgifter måtte kunna inom viss tid berak - Stats-Utskottets Betänkanden. 83 nas, skulle förfelas, derest försummelsen utan giltiga skäl att till den föreskrifna tiden sig om en gifven och känd fordrans utbekommande anmäla, icke medförde annan påföljd, än den, att afvakta Riksens Ständers nästa sammankomst, och enär någre sådane skäl härvid icke förekomma, att nu mera aflidne Abbé Vogler i lifstiden eller sedermera dess Arfvingar mött några verkliga hinder för Pensionens uttagande i rättan tid, destomindre trodt sig böra föreslå att Abbé Voglers Arfvingar måga för den innehållne och länge sedan jemte öfriga besparingarne på Utgifts-Titlarne disponerade Pensionen, tillerkännas ersättning, som Stats-Verkets inskränkta tillgångar icke medgifva något särskildt anslag härtill. Hvilket Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande vördsamt underställes. Stockholm den 22 Febr. 1822. Antom den a5 Febr. i8a3. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Kyrko-Rådets i Calmar gjorda underdåniga ansökning om medels anslående för reparation af Kyrko-byggnaden derstädes Sedan Calmare Stads Kyrko-Råd hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält behofvet af 84 S tat s~Ut skottets Betänkancien. understöd, för att kunna verkställa den reparation å Domkyrkan derstädes, som skall vara af högsta nödvändighet, men åstadkomma en kostnad af a 0,623 R:dr 46 sk. B:co, dertill Domkyrkans egne tillgångar icke äro tillräcklige, och Stadens innevånare ej eller skola kunna bestrida; så har Kongl.
H o n ville ej invänta hofskräddaren, som efterskickades från H a m b u r g, h o n längtade blott efter att slutas i sin gemåls armar. I Tyskland blef hon mottagen m e d stor ståt. H a d e hon Gustaf A d o l f v i d sin sida, gladde hon sig åt festligheterna; var han borta, så undanbad hon sig alla n ö j e n; då hade de f ö r henne intet behag, ty då förtärdes hon af o r o och längtan. Lutzen gaf en bekräftelse aningar, s o m plågat Maria ensliga stunder. I WeisenTysklands besegrare, hjälteälskade herre, såsom d ö d, H e l a hennes tankevärld, all hennes ö m h e t samlade sig nu kring stoftet. Änkedrottningen lät nästan dagligen öppna locket af kistan. H o n hade låtit uttaga konungens hjärta o c h förvarade det i en gulddosa, från hvilken hon aldrig skilde sig. H o n framställde nu också en begäran, att konungen aldrig skulle begrafvas. Maria Eleonora ville d o c k ej ens nu afstå från att få beskåda den älskades drag. H o n framställde till rådet en begäran att få medtaga sin makes lik till S t r ö m s h o l m, där hon tänkte slå sig ned. Det var E b b a B r a h e, nu J a k o b de la Gardies maka, s o m å Maria Eleonoras vägnar framställde denna begäran. Pfalzgrefvinnan Katarina sökte förgäfves med sin lugna ömhet dämpa sin svägerskas lidelsefullhet. R å d e t afslog bestämdt denna begäran, f ö r så vidt Maria E l e o n o r a någonsin mera ville se och omfamna sin dotter. O c h från henne ville hon ej afstå. Likgiltig f ö r henne förut, omfattade hon henne nu med tröttande ömhet. Maria Eleonora afskydde n u Sverige o c h allt svenskt, hennes nyckfullhet o c h ombytlighet hade inga gränser.
Yi funnit vara till stil och anordning ändamålsenliga, kunna med en efter nuvarande behofvet afpassad begränsning af byggnadsplanen och med iakttagande af nödig sparsamhet vid utförandet, hufvudsakligen följas, utan att kostnaden öfverstiger den af Rikets Ständer för ändamålet anvisade summan; håfve Vi funnit godt att nämnda ritningar, i den vidd nyss antydda begränsning afser, till utförande af hufvudfagaden och midtelbyggnaden i nåder fastställa, dock med förklarande, det egen J till 20 Stats-lltskottets Utlåtande M 180. Vår nådiga pröfning i underdånighet anmäla, om, efter inhemtande afGeheime-öfver-byggnadsrådet Stillers tanke, J finnen någon förändring uti den sålunda stadfästade byggnadsplanen lämpligen och med fördel kunna vidtagas, utan att utrymmet derigenom inskränkes eller kostnaden ökas utöfver hvad tillgångarne medgifva. Då Vi funnit ledningen af det tekniska och artistiska i byggnadens utförande böra i någon mån åt ritningarnes författare öfverlemnas, håfve Vi jemväl funnit godt anbefalla Eder anmoda Stiller att utse någon kunnig och erfaren arkitekt, som funnes benägen åtaga sig att, under hans inseende, utarbeta de för verkställigheten erforderliga detalj ritningar och att instundande vår hitkomina, för att ledningen af byggnadsarbetet i ofvanberörda hänseenden öfvertaga; börande J, rörande vilkoren för detta åtagande, med bemälde Arkitekt ingå öfverenskommelse och densamma till Vårt godkännande i underdånighet anmäla.
Vid förehafvande af Utskottets Utlåtande, N:o 5, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens olika beslut i afseende å andra delar af Utskottets Betänkande N:o 2, angående vilkoren för bränvins tillverkning, med dervid fogadt förslag till förordning, hafva, enligt tili Utskottet ankomna protokolls-utdrag, Riks-Stånden i nedan omförmälda hänseenden stadnat i olika beslut; och får Utskottet nu afgifva yttranden deröfver, äfvensom förslag till voterings-propositioner i de frågor af bevillnings natur, hvilka, jemlikt 71 § i Regerings-Formen, böra af förstärkt Bevillnings-Utskott afgöras. § 2. » Borgare-Ståndet har antagit Utskottets inbjudning till Borgareoch BondeStånden, att, lika med öfriga Riks-Stånden, bestämma bränvins-tillverkningstiden att räknas från den 15 Oktober intill den 15 December, hvaremot Bonde-S lände t, med vidblifvande af sitt, vid behandlingen af Betänkandet N:o 2, fattade beslut, densamma afslagit; och då denna reglementariska fråga sålunda, genom tre Stånds sammanstämmande mening, blifvit afgjord, torde Bonde-Ståndets skiljaktiga åsigt böra förfalla. § 13. Utskottets till Presteoch Bonde-Stånden gjorda hemställan, att bemälde två Stånd måtte med Ridder skaget och Adeln samt Borgare-Ståndet sig förena Bih. till R. St.
Låt oss då icke tvista mer om denna sak, visa mig vägen nu genast, kom! De båda unga männen trängde sig fram genom mängden och passerade genom salonen, gingo genom några rum, der endast ett halft dussin gamla herrar voro placerade vid ett par spelbord, och inkommo i ett kabinett, der ingen menniska fanns och hvars dörr var till hälften igenskjuten. Lessley pekade på en annan dörr i fonden, som var betäckt endast af en tjock gardin af damast, och sade sakta: — Jag behöfver icke bedja dig vara försigtig och icke alldeles glömma tiden, ty jag vet, att Arabella är klok och lugn. Kaptenen aflägsnade sig, och det bittra leende, som krusade hans läppar vid de sista orden, tydde på att han talade af någon egen obehaglig erfarenhet. Astleys hjerta klappade hårdt, det var i Arabellas egen lilla salon han nu befann sig. Tvenne vaxljus upplyste matt detta rum, der allt påminde om den sköna qvinnan, som älskade honom. Han vågade knappast andas, han såg sig rädd omkring; der låg en schal kastad öfver en stolskarm, en uppslagen bok på det lilla bordet af rosenträd, några vissnade blommor der bredvid, en näsduk nedfallen på mattan och hennes zittra i ett hörn, och af alla dessa småsaker sökte Astley gissa till hennes lynne, hennes hemliga tankar, hennes sysselsättning i ensamheten, hennes vanor och tycken. Ack dessa qvinnor hafva hvarken tycken eller vanor eller ensamhet, de tillhöra den glittrande, ytliga, pratande och dansande verld, der modet är envåldsherre och föreskrifver allt! Tio minuter hade förgått. Astley hörde endast då och då det orediga sorlet ifrån de andra rummen, några korta och högljudda utrop ifrån de spelande herrarne, kortens fall emot den polerade bordskifvan, och stegen af en och annan betjent, som gick genom det angränsande kabinettet.
Ett af mina skäl är , att desse Embetsman, när de föredraga, böra anses som sine Ministrars Ombud i Stats-Rådet. Såsom jag uppfattat ansvarighets-Iä'ran , har jag aldrig kunnat dermed anse förenligt, att, somnusker, Expeditions-Secreterare föredraga under eget ansvar för saken. De böra ansvara för fullständigheten af sin föredagning, för dess form , icke för åtgärden vid besluten. Ansvaret för desse bör förblifva Förvalinings-Chefens. Huru ofta har här icke blifvit yrkadt på systematisk planmässighet i Styrelsen; men lika önskligt det är , att System uppdras , lika önskligt måtte vara , att det följes. Huru kan likväl detta för. väntas, om hvarje gång en Förvaltnings-Chef är opasslig, Expeditions-Secreteraren föredrager pä eget ansvar? Denne måtte då bill jgtvis äga att, enligt sin enskildta öfvertygelse, tilleller afstyrka. Hvem vet ej, att ett enda måls systemvidriga afgörande kan albryta sammanhanget i hela Systemet, och göra dettas vidare fullföljande omöjligt ? Huru skall man sedan, när Riksdag inträffar, pä FörvaltniDgs-Chefen kunna använda 107. §. då det icke stått i hans magt att fullfölja sitt måhända på förra Ständers beslut uppfattade System, och då han således icke förmått befordra Rikets sannskyldiga bästa? Ridd. o. Ad. Prof. XI. Band. 8 Den 3 December f. m. Är det således Förvaltnings-Chefens System Ex» pediticns-Secreteraren i Conseillen skall göra gällande, hvilket jag anser för det rätta, så bör denna organs godtyckliga afsättlighet deraf äfven blifva en följd.
Betänkanden: ”nu mindre kunnat komma i det skick, att n5- ”gon inskränkning däruti varit möjlig.” ”Tvärtom hafva beklagligen de Fattigas an”tal ökat sig ansenligen under de 2tne sistför”flutne arén; något deraf, att dä Fattigförsörj”ningens egentliga ändamål var att förekomma ”Tiggeri, densamma bort utsträckas till alla dem, ”sorn i brist på. lifsuppehälle, voro satte i nödvändighet att eljest omfatta denna utväg; myc”ket af den anledning, att den under dessa år ”minskade och slutligen nästan aldeles aftynade ”Allmänna rörelse så inskränkt tillgångarne af ”arbetsförtjenst, att den för de behöfvande säl”ian varit att lili ga; Och ändteligen af denna ”med flere orsaker, som minskat tillfällen till ”utkomst för Eders Kongl. Maj;ts här förlagde ”Gemenskap och Warfsarbetare i samma mon ”sorn antalet af Barn genom en innom den ”Classen utmärkt ffugtsamhet vunnit ansenlig ”tillökning”, ”Af alla dessa anledningar sammanlagde, ”har också Fattigpersonalen så tillvuxit, att i ”stället för 552 personer, som påräknades vid ”det af Riksens Höglofh Ständer beviljade understöd, den innom årets slut upgick till 594 ”personer, utom 19 personer, sorn i Fattighuset ”förslgos med alla lifvets behof; För 1816 sluttade sig med 660, utom 25 i Fattighuset, och ”för innevarande månad utgör, oberäknade 35 ”personer i Fattighuset, 665, deraf 252 minderårige Barn och 413 äldre personer; hvarför - StatsUtsi. Betänkanden. 41 ”utan omkring 30 Barn serskildt underhållits i ”en FattigSchola och ännu åtnjuta fri under, ”visning oell en portion Soppa samt en half mark ”Erod hvardera öm dagen”.