Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Länge kanske och ganska billigt har Ståndet synts tider vara att jag omsider begynte orda till det klandrade systemets och till den öfverklagade Conseljens speciellare försvar. Men dermed kan jag förfara så fåordigt, som denna debatts redan vunna längd och den långt lidna timman tyckas äska. Jag har redan på detta rum vitsordat förvaltningen af landtoch sjöförsvaret. Den Svenska lagskipningen innehar ostridigt en hög rang bland Europas justitia;-väsenden, och kan mäta sig med de yppersta. Åt våra öfriga embetsmanna-corpser har jag ofta på detta rum egnat det beröm, om hvars rättvisa jag är öfvertygad. Men sålunda återstår åt försvaret ett temmeligen afskördadt fält. Jo! nominations-systemet finner jag der ännu. Det beskylles för aristocratisk princip. Ack! aristocrati och vår statscalender sammanförda!!! Börd och rikedom i förening äro ju det, som i det öfriga Europa anses bilda aristocrati. Men att bland oss statstjenare se Pluli gunstlingar vore ju att bittert skämta öfver våra förmögenhetsvillkor. I Sverige är ju regeln, att ingen tjenar, som ej för torftighet mäste; och motsatsen är ju undantaget. Menas åter nobiliär-syslcme, skulle anklagelsen röja tota! frånvaro pä beskedet hvad detta är. Det råder i laud der de högre 2J0 Den 3 Juli c. m. slatstjensterna uro tillgängliga blott för den historiska adeln, sorn icke furstars gunst men tiden allena mäktar bilda. Nåväl! tinnes ringaste gemenskap emellan detta sysleme och vårt, nemi. det, enligt livilket, redan under många Regeringar, adelsbrefvet kunde vara blott 24 timmar äldre än fullmakt på högsta statstjenst; och enligt hvilket nu denna setts och ses vara t. o. m. utan detta diplom tillgänglig. Åro icke båda allom tillgängliga i Sverige? — Granske man blott slatscalendern, säger jag. Men nog ser jag hvartut det velter.
Till bevakande af Riksgälds-Kontorets fordringsanspråk för meddelade byggnadslån och till förekommande af förluster genom de härför intecknade egendomarnes försäljning till alltför låga pris, hafva Herrar Fullmäktige fortfarande begagnat den af dem förut iakttagna utväg, att, efter erhållen underrättelse om förestående exekutiva auktioner å sådana egendomar, uppdraga åt Stadens Magistrat att föranstalta om den utmätta egendomens inropande för Riksgälds-Kontorets räkning, så vida icke det derå vid auktionen gjorda högsta anbud uppginge till ett belopp, hvarigenom Riksgälds-Kontorets fordran blefve till fullo betäckt. Denna åtgärd har också i allmänhet befunnits både ändamålsenlig och tillfyllestgörande; men vid 2lne tillfällen hafva dock de bortauktionerade egendomarne, till följd häraf, blifvit för Riksgälds-Kontorets räkning inropade. Det ena inträffade redan under sista Riksdag och anmäldes af Herrar Fullmäktige hos dåvarande Statsutskott. Den i Staden Borås belägna egendom, hvartill Ri ksgälds-Konteret, på sådant sätt, då erhöll äganderätt, är numera, e'ter det flera auktioner lill försäljning deraf förgäfves blifvit anställda, föryttrad. Genom det härå, vid sista auktionen, erhållna och af Herrar Fullmäktige antagna köpeanbud, har Riksgälds-Kontoret likväl blifvit till fullo betäckt för sin kapitalfordran samt dessutom erhållit godtgörelse för en del af den å samma fordran upplupna, förut oguldna ränta. Deremot har ett annat förhållande inträffat i afseende på den andra, för ett byggnadslån å 3,g5o R:dr intecknade, egendom i Staden Wenersborg, sorn vid en dylik auktion, i Januari månad innevarande år, måste för Riksgälds-Kontorets räkning inköpas. Jemlikt Herrar Fullmäktiges föreskrift, lärer dock inropet häraf skett under uttrycklig reservation af Riksgälds-Kontorets anspråk mot Byggnadslåne-Kommitteen, på grund af Kommitteens ännu fortfarande ansvarsskyldighet för de uppburna lånemedlen.
Då alla andra Fabriksidkare ega, utan något slags hinder, upphandla rudimaterier för sina näringar, synes rättvisan fodra, att icke något serskildt tvång bör åläggas förstnämnde Bruksegare. Papperstillverkningen bör snarare uppmuntras, än genom onödiga prohibitiv-åtgärder tillbakaträngas. Till de senare hörer onekligen Utskottens ifrågavarande beslut. En rudimaterie af sådan beskaffenhet som lumpor hör med minsta möjliga kostnad kunna anskaffas, så vida någon vinst af förädlingen skall kunna påräknas. Att Pappersbruksegare skall uteslutande gagna till Commissionairer endast sådane, som inom hvarje socken voro boende, skall säkert medföra kostnader, vida öfverstigande varans värde och utgifterne derföre, enligt nu gällande Författningar, och således äfven leda till den följd att papper ansenligt höjes i pris samt medföra skada för Bruksidkaren. Man har, såsom skäl för förändringen, åberopat de olägenheter, som tillskyndas allmänheten af kringstrykande Lumpsamlare, men dervid för - Lagsamt Allm. Besv.- och Oeconomie-Utslottens Utlåtande N:o 8. 7 Lisett alt, om Landshöfdingarne behörigen iakttaga de, angående pass för dylika personer, meddelade föreskrifter; måste dessa olägenheter, der de finnas, försvinna. Häruti instämde Herr Hessle, med tillägg, att han ansåg Utskottens förslag desto hellre olämpligt och rattsstridigt, som, utom det samma inskränkte Pappersbruksegares frihet, att på hvad sätt de sjelfve funno tjenligast, öfver hela landet uppköpa råämnen för deras tillverkningar, lades hinder i vägen för fria medborgare, alt egna deras verksamhet åt ett arbete, hvilket icke kunde hänföras till någon brottslighet, icke heller ingriper i andras bättre rätt, och således ej lagligen bör någon förbjudas. Härmed förenade sig Herr von Strussenfelt samt Herrar Holm och Hök. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i834- Uay stutt Allm, Besv, och Oecoh. TJisk, Vdätande N,o~g i N:o g. Ank. till Exp. Utsk, ilen 9 Julli.
ögon, sällan att lida Arma M e n när det kalla N:o 62. Hur konserverar man rabarberstjelkar till bruk på vintern? H — a. Upplysning om hur afbrutna armar o. d. pä gipsfigurer bäst kunna fastsättas och hvarmed man kan återställa figurernas hvithet mottagas tacksamt af Husmor pä landet. ädla i mycket. och en hans känner omätliga står Ett M E D att än kallt — o c h inom minnas. Skall denna skall minnet deraf vara hennes framtids njuta det och CO enda, dagar, vara till hvilken hennes tankar Kommer aldrig denna o * m o t rutan; bladen flyga kring hon g ö m m e r snyftande sitt o anlete händerna. Ufven runkar sitter i den gamle, ihålige eken bekymrad sitt och hufvud! gränslösa Dolly Roon. njutningslystnad! qvinna! » N:o 34. I vår våning hade malm inrotat sig ganska betydligt, men nu efter G års flitigt vädrande och piskning jemte användning af pulveriserad maphtalin », strödd på botten af de byrålådor, som innehålla yllesaker (äfven lapplådan), strumpkorgar, i möblerna der det] åter sig göra, samt små strutar i klädningsoch rockfickorna i garderoberna, syns knappast någon af dessa ovälkomna förstörelseinsekter qvar. Stenia. Hur fördrifvas bladlössen på krukväxterna? Z — a G. N:p 67, Huru kan man fortast bleka linnf väf vår? Väfverska. En ung flicka i landsorten ber att få veta inträdesfordringarne till Gymn. centralinstitutet. Till hvem skall ansökan sändas? Hvad kostar en dylik kurs? Hur lång tids daglig sysselsättning under tiden? Lisa. Köp pä apoteket en sats aseptin för 90 öre. Låt 2:ne kannor vatten koka upp och blanda det tillsammans msd satsen i en kruka (ej träkärl) och låt det stå väl täckt i 12 timmar. Den upptappas sedan på buteljer. Vill man hafva den starkare tages mindre vatten. Anna Maja. Hur bakas små engelska och Kongelfs pepparkakor? H. S. Hur uttagas årsgamla vinfläckar ur svart silkessammet, utan att tyg eller färg skadas? Dura.
S. D. Wid föredragning af StatsUtskoffets Betänkande i\:o 445, anga nde CJörliaC*nal Bolags, Götheborgs och Malmö f. rf, |.)iscontlnräitnirg, lann BondeStändct lör godt atr, med göril-ändande af Utskottets utlåtande, meddela Ful mägfige decharge, 1 utseende på iörvalrningen af lörer.ämde Discont. Verk intill sistlidne April Månads slut. S. D. Föredrogs och gillades följande Bctänkanden: Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens i Trot. Uttfr. d. ii Septemb. 1525. 925 N:o 441, Om Kongl. f.ifRegerm nst Husar Corjscns rcducerancic lill Inlantcij. St3tsUtd<ottets : N:o 4 ’9, Angående upplåtande af Rosersbergs Kungsgård lill E .ketäte för Hennes Kongl. Drottningen. N:o 457, Om ändring i tiden till redovisning tor Statens Inkomster. S D. Wid fort dragring af Sfat-Ufskotters utlnrmde N:o 410, angående Persion lör JosritlaeRåd, t P»lom, bU detsamma at Bonde» Siandet alslagit, S D. Upplästes ankomne profocols lifdrag frän Hög v. PresteHändet af den 11 och frän Häglof. R idd. iskapet, och Altin af den 27 niistli Ine Augusti amf fran V\‘allo 11 i g e Borg »reSiåndc t al flen 5; dennes, innelattarde rle svara Bo ideStän 1* ts inbjudning den 6 Augusti, att lle>-p. Med "Mandén ville förena sig uti anmodan till StatsUt^kot» tct, att i följd af 49 §.
N:o 175, i anledning af väckt motion, att åbooch besittningsrätten till Kronohemmanet Sunnegata måtte återgå till Fröken Anna Sophia Brattj eller hon i annat fall erhålla ersättning af Stats-medlen; och N:o 176, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öf verlåtelsen till Kyrkoherde-bostället i Vestra Tollstads socken af Ivrono-ängen Skinnar vrån; blefvo samma Utlåtanden af Ståndet bifallna. 38o Prot. TJtdr. d. 8 Juli t84<>- Från Wällofl. BoRGARE-StANDET. S. D. Beslöt Ståndet, att de anmärkningar, som Herr Christierson_, i anledning af Bevilln ngs-Utskottets Betänkande N:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf, denna dag afgifvit, skulle åtfölja redan beslutad äterremiss af nämnde Betänkande. S. D. Föredrogos ånyo följande Lag-Utskottets bordlagda Belänkanden: N:o 56, öfver väckta motioner om upphäfvande af Kämners-Rätter, Lagmans-Rätter och Riddare-Syne-Rätter samt ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens rum, rörande Rättegångs-Ordningen. Återremitterades. och N:o 67, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande, för att befordra skyndsamhet vid ärenders handläggning i Rättegångs-Verken. Bifölls. S. D. Föredrogos följande Kongl. Maj:ts denna dag till Rikets Ständer ankomna Nådiga Propositioner och Skrifvelser: l:o Kongl. Proposition af den 3 dennes, angående lagtima Riksdagars återkomst livall tredje å samt om föremålen för urtima Riksdagar. Remitterades till Constitutions-Utskottet. 2:o Kongl. Proposition af den 3 dennes angående ändring uti 109 §. Regerings-Formen samt 80 §. Riksdags-Ordningen.
Då sade hela menigheten, att man skulle så göra; ty detta täcktes allo folkena väl. Alltså församlade David hela Israel allt ifrå Sihor vid Egypten, intilldess man kommer till Hamath, till att hemta Guds ark ifrå KiriathJearim. Och David drog upp med hela Israel till Baalath, det är KiriathJearim, som i Juda ligger, att han skulle dädan uppföra Herrans Guds ark, den på Cherubim sitter, der Namnet åkalladt varder. Och de läto föra Guds ark uppå en ny vagn, utur AbiNadabs hus. Men Ussa och Ahio drefvo vagnen. Och David med hela Israel spelade framför Gudi med all magt, med sånger, med harpor, med psaltare, med trummor, med cymbaler, och med basuner. Som de nu kommo uppå den platsen Chidon, räckte Ussa ut sina hand, till att hålla arken; förty oxarne gingo afsides. Då förgrymmade sig Herrans vrede öfver Ussa, och slog honom, derföre att han hade räckt sina hand ut på arken, så att han der död blef för Gudi. Då vardt David bedröfvad, att Herren hade sönderrifvit Ussa, och kallade det rummet PerezUssa, allt intill denna dag. Och David fruktade sig för Gud den dagen, och sade: Huru skall jag hafva Guds ark in till mig? Derföre lät han icke föra in till sig Guds ark uti Davids stad, utan förde honom in uti ObedEdoms hus, den Gitthitens. Alltså blef Guds ark när ObedEdom i hans huse i tre månader. Och Herren välsignade ObedEdoms hus, och all det han hade. Och Hiram, Konungen i Tyro, sände båd till David, och cedreträ, murmästare och timbermän, att de skulle bygga honom ett hus. Och David förmärkte, att Herren hade stadfäst honom till Konung öfver Israel; ty hans rike steg upp för hans folks Israels skull. Och David tog ännu flera hustrur i Jerusalem, och födde ännu flera söner och döttrar. Och de honom födde vordo i Jerusalem, heto alltså: Sammua, Sobab, Nathan, Salomo,
I afseende pa försäljning och utspridande af utifrån inkomna Skrifter pa Swensta Språket, äge Hof-Canzleren lika rättigheter och aligganden, svin i afseende pa inom Riket tryckta, och ware Föryttrare af sadana Skrifter underkastad samma skyldighet och answar, som i 2 mom. denna §. för Boktryckare stadgade äro. 12:0 Finner Hof, Canzleren att Utrikes ifrån inkommen, pa främmande Sprak författad Skrift innehaller något stridande emot z §. 4, r, 7, 9, ro och mom. aligge honom att, efter tills widare dera lagd qwarstad, i underdånighet inhämta Kongl. Majus befallning huruwida Skriften bör till förytlrande frigifwaö, eller onder widare qwarstad sörblifwa. Till 788 Den 22 Junti. Dill den ändan äligge hwar och en, som, ge* nom gjord anmälan hos Hof.Canzleren, ar berättigad att Bokhandel idka, all till Hof-Canzleren eller hans Ombud inlemna förteckning pä inkomna sl-Iändsta Skrifter. Skulle a någon sadan ^warstad läzgas, inhämw Hof Canzieren i underdånighet Kongl. Majus Nådiga befallning, huruwida Skriften bör till föryttrande frigifwas, eller under widare qwarstad till äterulförande fördlifwa, da det pq Konungens Nådiga pröfning mä ankomma, om och till hwad belopp Bokhandlaren ma njma ersättning af Stats - Medlen-, §. 5. Alternativ.
Vidkommande åter isolerade lokalbanor samt egentliga bibanor till hufvudlinierna från bergslager, fabriksorter, mindre städer, lastplatser, skogstrakter, bruk och andra dylika stallen, är förhållandet, så vida jag rätt uppfattat våra omständigheter, helt olika och måste skådas ur en helt annan synpunkt: den rent ekonomiska och affärsmessiga, och följaktligen spårvidden och byggnadssättet i allmänhet u dessa banor helt och hullet bör rättas efter trafikens beskaffenhet. Man hör ofta anföras utländska exempel och utländska ingeniörers yttranden om nödvändigheten att alla jernvägar i ett land skola byggas efter samma system. Stats-Ulskottets Memorial M 77. 85 Lika orätt som man skulle göra i att ej, till fosterlandets bästa, söka draga all nytta af utländningens ofta dyrköpta erfarenhet, lika orätt vore det att utan urskiljning stereolypiskt vilja efterapa utländska mönster, hvilka — hvad jernvägarne beträffar — ofta lika litet, som derifrån importerade moder, passa för våra förhållanden *). En utländsk ingeniör, om aldrig så skicklig och förtjent af sitt Iand, har samma svårighet att yttra sig fullt tillfredsställande och rigtigt öfver vårt kommunikationsväsende, utan att ert längre tid studerat våra lokala, klimatiska, kornmerciela och en mängd andra omständigheter, såsom trafikens gång och beskaffenhet, folkets vanor m m., hvilka alla mäste tagas i betraktande, som en Svensk ingeniör skulle få, om det lemnades honom uppdrag att på »rak arm» uppgöra ett kommunikationssystem för China. Vid en blick på jernvägskartan öfver Europas fastland skall man finna att de olika Staternas banor med hvarandra sammanlöpa och ligga utbredda öfver kartan likasom maskorna i ett nät och att, om man tänker sig trafikens gång, de i allmänhet med få undantag kunna anses såsom genomgående transitolinier för hela Staters trafik eller, efter tillämnade sammanbindningar, blifvande sådana. Så äro t. ex. Belgiska banorna transitolinier för en del af Englands och Frankrikes trafik på Tyskland och tvärtom I Tyskland äro, som bekant, hvarje af de många »suveräna» Staternas jernvägar transiloleder för de öfriga (hvilket var orsaken till ombyggnaden af Badiska banorna).
Enkedrottningen suckade; derefter tillade hon: – «En förolämpad mor är ändå alltid mor Om Gustaf så visst hade en sons hjerta Hertigen och prinsessan föllo sin mor kring halsen och kysste henne, under glädjetårar. De upptinade mer och mer hennes stolta lynne. Mot sin plägsed vardt hon slutligen nästan vek och, befallande sin uppvaktning att stadna qvar i slottet, gaf hon handen åt prinsessan, tog hertigen under andra armen och begaf sig ut i trädgården. Sommarqvällen var herrlig: jasminernas doft fyllde luften med vällukter, fåglarnas qvitter själen med harmoni. Lovisa Ulrika tog plats mellan sina begge barn, på en gräsbänk under ett hvalf af caprifolium. Med hänförelse skådade hon den nedgående solen. Hennes stora, uttrycksrulla ögon strålade af en himmelsk eld, hvars återsken, i mån som talet lifvades och rösten höjdes, färgade med purpur de eljest något bleka kinderna. – «Sen j, mina älskade, huru solen mer och mer sjunker der borta bakom träden och förgyller deras toppar? — Det är bilden af mitt lif, af min lycka. — Jag var ung, när jag för 38 år sedan första gången beträdde denna jord. Min höge broders stora rykte hade föregått mig, och det var kring mig, Svenskarnes förtjusning och förhoppningar flockade sig, medan de med otålighet och förakt sågo thronen innehafvas af en gubbe, som, i saknad af både makt och dygder, hvarken kunde befalla eller förtjena vördnad. Jag delade folkets hyllning med min gemål, eder framlidne fader, hvars kärlek och förtroende till mig voro odelade. Vi hade blott en tanka, en vilja, ett hufvud och ett hjerfa, Aldrig har något äktenskap varit lyckligare, än vårt. — När företrädaren dog, ville jag att min gemål, som då kallades konung, också skulle blifva det. Hvilka hinder vi hade att bekämpa, pröfningar att genomgå, svårigheter och obehag af alla slag att uthärda! Det var bekymmersamma och oroliga tider. — Om ändå eder far haft min brors beslutsamhet och kraft! Då skulle vi nog gått i land med våra förehafvanden.
Detta moment, hvilket Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit, hafva Borgareoch Bonde-Stånden återremitterat, till följd af anmärkningar, hufvudsakligen innefattande, att, då Rikets Ständer sjelfva begärt Författningssamlin - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 96, gens utgifvande och då sättet, hvarpå arbetet hittills utförts, blifvit fördelaktigt vitsordadt, syntes det icke vara välbetänkt att lemna detsamma olullbordadt, hvarigenom den redan derpå nedlagda kostnad skulle vara ändamålslöst bortkastad; hvadan Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att arbetet måtte, så skyndsamt som möjligt, på lämpligt sätt fortsättas, och detsammas snara och fullständiga utgifvande icke blifva beroende af Krigs-Kollegii godtfinnande. Då de till grund för återremissen åberopade skäl redan vid ärendets förra behandling af Utskottet tagits i öfvervägande, och förevarande moment blifvit af 2:ne Riksstånd bifallet, har Utskottet ansett sig sakna skäl att sitt förra yttrande i denna punkt frånträda. 5:o Ronde-Ståndet har till Utskottet återremitterat 30 §, deruti Utskottet tillstyrkt, att Revisorernes hemställan om förhöjning af inlösningspriset för salpeter icke för närvarande må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; men som berörde yttrande är af de 3:ne öfrige riksstånden bifallet, kan Utskottet med detta ärende, hvilket sålunda, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är af Rikets Ständer afgjordt, icke taga vidare befattning. 6:o Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva afslagit, men Borgareoch Bonde-Stånden bifallit de af Utskottet i nedannämnde §§ framställde förslag: a) uti 33 §, angående underdånig anhållan, att, till besparing af hyreskostnad, tjenlig lokal till embetsrum för Öfver-Ståthållare-Embetets
Etthundrafemtio tusen Kalr R:ml, under den tid innevarande riksdags statsreglering kommer att omfatta, fä begagnas till undsättningar utan .återbetalnings—skyldighet ät sädanc behöfvande, som icke äro i tillfälle alt sjelfve förskaffa sig arbete eller i ständ att af egna tillgängar Återgälda de undsältningsbidrag, hvilka dem tilldelas; hörande dylika understöd företrädesvis tillgodokomma de kommuner, som tillförbinda sig att sä använda desamma, att för dithörande fattiga och arbetslösa personer bcredes sysselsättning och möjlighet att genom eget arbete förtjena sitt uppehälle; 0:0 Ofvan omförmälda tillgångar må för öfrigt användas endast till räntefria låneunderstöd med bestämda återbetalningsterminer och mot vederbörande större eller mindre menigheters gemensamma ansvarighet eller annan af Kongl. Maj:t godkänd säkerhet; 4:o Så vidt omständigheterna medgifva, skola tillfällen för de behöfvande beredas att erhålla sysselsättning och förtjenst vid allmänna arbetslöretag; samt 3:o De för undsättningar vid rnissvexter och felslagna skördar afsedda medel böra, till den del de icke äro för anvisade utbetalningar erforderliga, till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, emot skyldighet för detta Verk alt det sålunda emottagna beloppet, vid skeende reqvisition, för dermed åsjftadé ändamål Kongl. Majit tillhandahålla. Ank. till Exp.-Ulsk. den 10 Juli 1800, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ifragastäldt förundradt sätt för amortering af Landshöfdingen ackorden. (R. A.) Till inlösen af de vid Landshöfdingc-tjensterna i IS län fästade ackord medgåfve Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer, uppå Kongl. Majlis nådiga Förslag, att från Riksgälds-kontoret skulle få utgifva» ett lån af 154,937 R:dr ‘26 sk. Stats-Utskottcts Ullcitande N:o 135. 4 r:st.
Det är visserligen möjligt, och jag lyckönskar den värde talaren och andra rotehållare, om de haft mera nytta af de soldater i hvars rotar de hafva del, än jag. Jag har blott undantagsvis räknat på deras biträde och således tror jag att icke någon egentlig fara skulle upstå genom att använda 10,000 man om året till jernvägsarbeten. Öfverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarpå K. M:s förev:de Nåd. Propos., jemte derom nu afgifne yttranden, remitterades till StatsUtsk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ på 4 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Lördagen den 6 December 1856. Plenum kl. 6 e. m. Just. ett prot.utdr. för förmiddagens plenum. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 29 sisth Nov. och d. 3 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 7, i ani. af väckt fråga om införande i tidningarne af sammanfattningen utaf Riks5t:ns förhandlingar, samt serskilda kanslibiträdens anställande för sådant ändamål. Hr Bildt, Didrik Gillis: Ehuru jag inom Utsk., på sätt den Utlåt, bifogade reservationen utvisar, sökt efter min förmåga medverka till ett beslut i motsatt syftning, emot det, hvartill Utsk. kommit, anser jag likväl ifrågav:de angelägenhet vara af den vigt, 44G Den 6 December e. m. att den icke heller här bör af mig stillatigande förbigås. Jag tror nemi. att allmänheten äger grundade anspråk på att få så fullständiga uplysningar som möjligt om hvad som hos R. St:r sig tilldrager; allmänheten följer med allt mer och mer stigande intresse representationens förhandlingar, och detta i samma mån som samhällets konstitutionella lif utvecklas och fulländas. Man måste medgifva att den roll pressen f n. spelar inom vårt land, är helt annorlunda än den var för några tiotal af år sedan, och denna press utgör numera ett behof för enhvar, som intresserar sig för Statens angelägenheter.