Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sorn Utskottet kommer att, uti ett serskildt till Rikets Ständer afgående betänkande, yttra sig öfver Revisorernes omförmälde förslag, får Utskottet nu inskränka sig till åberopande af berörde serskilda utlåtande. Stals-Ulskotlets Utlåtandej, N:o 7 6. 3 Kongl. Stats-Contoret. § 3. Förkl. i63.) Hvad Revisorerne anmärkt, rörande öfverskridandet åren i832 och 1833 af de lill utgifter under aldra Hufvudtiteln anvisade summor, har af Utskottet, lill följd af föreskriften i 29 § Riksdags-Ordningen, blifvit till Constilutions-Utskottets handläggning öfverlemnadt. § 4- (Pag. 19. Förkl. 164.) Revisorerne hafva anmärkt, att Kongl. Maj:t, genom Nådiga Bref den 7 Sept. och 2! Dec. i833, förordnat Landshöfdingen m. m. A. Adlersparre att, under den Landshöfdingen m. m. M. von Törne beviljade 8 månaders tjenstledighet, förvalta Landshöfdinge-Embetet i Jemtlands Län, emot åtnjutande, utom skjutsoch tractamentsersättning, af ett månadtligt arvode, stort igo R:dr utaf 2:dra Hufvudtitelns besparingar. Enär något skäl eller laga förfall icke blifvit såsom grund för berörde Landshöfdingen von Törne beviljade tjenstfrihet anfördt och Kongl. Brefvet till Kongl. Kammar-Collegium af den 29 Oct. 1799 dessutom föreskrifver, att tillförordnade Landshöfdingar böra erhålla en tredjedel af Landshöfdinge-lönen, anser Utskottet, lika med Revisorerne, Landshöfdingen von Törne sjelf hafva bordt vidkännas kostnaden för sin vicaries aflöning; och får i följd häraf tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det så beskaffade dispositioner för framtiden icke må ega rum. § 5.
Ridderskapet och Adeln blifvit utredt, besvara dermed, alt utländska Assecurance-Compagniernas Brandförsäkrings-Bref, lika med de borgens-förbindelser, som också nu under tiden fått till Banken aflemnas, icke varit antagna såsom någon fortfarande säkerhet, (hvilket de Skånska Brandförsäkrings-brefven borde blifva) utan endast i och för Bankens betryggande intill dess Rikets Ständer hunnit öfver ämnet besluta. 74 Banco-Utskottets Betänkande N.-o j4* Hvad Götheborgs nya Brandstods-förening angår, så är densamma i risque för nära 600,000 R:dr, och Glott inom Götheborgs Stad. Afgifterna erläggas årligen med omkring 6000 R:dr, samt kunna ej ökas. Om blott ett hus, försäkradt till 3o,ooo R:dr skulle afbrinna, åtginge 5 år för att ersätta skadan, Reglorna för denna Bandstods-Förening innehålla väl en förbindelse af Bolaget, att, en för alla och alla för en, ansvara för brandskada å de fastigheter, som för lån af Banken äro intecknade; men det exemplar af dessa Reglor, som till BancoUtskottet inkommit, befinnes utan datum och någon underskrift, och saknar således belt och hållet egenskap af authentik handling; hvarförutan, såsom Utskottet redan i dess förra Betänkande tillkännagifvit, dessa Reglor hittills icke äro af Kongl, Maj:t gillade och stadfästade, Med afseende å dessa förhållanden, bär Utskottet ej funnit något skäl att, vid ett företrädes bestämmande emellan de ifrågavarande 3:ne Bradförsäkrings-Inrättningarne, följa annan ordning än den Utskottets förra Betänkande upptager. Men det förbehåll, som för dem gemensamt innefattas uti nämnde Betänkande, nemligen att Banco-Utskottets Betänkande N-o 74- 75 Brandförsäkrings-summan skulle uppgå till minst tredubbelt det belopp, som utgör Bankens fordran, bar Utskottet funnit ej vara för Bankens säkerhet ovilkorligen nödigt, utan anser tillräckligt, om brandförsäkringssumman uppgår till dubbla lånbeloppet.
F:ns 57, 60, och 61 §§ beslutade tulltaxa jemte underrättelser öfverlemnas till K. M:t i und., för att utfärdas, de sednare så vidt de vinna K. M:ts nådiga fastsällelse.» Jag vågar påstå, att detta förslag innehåller en uttrycklig begäran, att den tulltaxa, som af R. St:r beslutas, 504 Den 25 April f. ra. måtte af K. M:t oförändrad utfärdas, ty genom att göra endast tulltaxeunderrättelsernas utfärdande beroende af K. M:ts nådiga stadfästelse, har man ju uppenbarligen uttrvekt den mening att sjelfva tulltaxan icke erfordrar någon så beskaffad stadfästelse, eller med andra ord någon K. M:ts pröfning innan den utfärdas. Jag måste således antaga, att detta förslag till skrifvelse i sjelfva verket innehåller, att den af R St:r beslutade tulltaxa skall af K. \l:t oförändrad utfärdas. Man bar här sagt, att en sådan mening skulle stå i öfrerensstämmelse med hvad R. Sl:r vid föregående riksdagar beslutat och man bar på detta rum uppläst skrivelser, som skulle innehålla en likartad anhållan af R. St:r, som den bär föreslagna. I)å jag deremot i min reservation förklarat, att Bevilln.-Utskd hittills icke aflåtit något förslag till skrifvelse i denna syftning, anser jag mig också skyldig att försvara detta påstående, och jag tror mig kunna göra det. Hiir har i första rummet åberopats en skrifvelse från 1812 års riksdag, hvilken innehåller, »att den af R. St:r beslutade tulltaxa ölverlemnas till K. M:t för att utfärdas,» men, Mine Hrr! det tillägg, som just karakteriserar förevarande skrifvelseförslag, saknas; det står icke något derom, att K. M:t skulle ega att pröfva endast taxeunrierrättelscrna, utan det slår endast, att den af R. St:r beslutade tulltaxa öfverlemnades för att utfärdas.
500 — 300 — 500 — 300 500 — 300 — Fanjunkare 560 — 360 — 360 — 560 — 560 — 360 — Sergeanter 940 240 — 240 — 240 — 240 — 240 — (utan Nio lön) (utanN:o lön) Furirer (nummerlön) . 120 — 120 — 180 — 120 — 120 — 180 — Korporaler (5 T:r 50 — 50 — 50 — 50 — 50 — 50 — Hornblåsare 50 — Anmärkning: V i cl Korpsen N:o 5 finnes ej Mönster-Skrifvare och ej Andre Eapite.ier; vid Korpsen N:o 7 finnes ej särskild Regements-Skrifvare. Bih. lill B. St. JY1 5 till Kungl. Maj is Nåd. I’rop. JM 1, om Statsverket lfi;>6. Litt. P. 7 Öfversigt af den föreslagna Löntillökmngen vid Indelta Kavalleriet. Lif-Re. :ts Lif ftpgits Smålands Skånska Skånska Jemtlands Dr aponHussar* H lissa rRragonHussarHästjägare• korps korps M 3 Rrg:l JSs 4 *. Rr*g:tet. Reg:tet. m <; korps. J)s ö. Riksmynt K:<ir öre R: Maj:ts Nåd. Prop. J\'t 1, om Statsverket 1836. 27 Litt. d. 7 Öfversigt af den föreslagna Lönlillökningen vid Indelta Infanteriet. Rrgemente! M S. Regementena N:r is 24 & 25. Korpsen N:o 3. Korpspn N:o 7. Knrpsrrne N:cj19, XIX. Korpsen N:o 23. Riksmynt Prop. JM I, nm Statsverket 1836 Litt. 11.
Med de upplysningar Conrraerce-Collegium och Hall-Rätterne både ega och kunna erhålla , anser Utskottet rätta qvantiteten af den rudimateria, sorn ingår i ett fabricat, böra kunna utredas; och då det för öfrigt på verkställande magten ankommer att föreskrifva vilkoren och bevisnines-sättet för O en dylik restitution; då tull-specialerna upplysa, att fabricater af utländskt råämne, till icke ringa qvantiteter , utföras, och denna fördelaktiga export, om våra fabriker mera närma sig de utländska i fullkomlighet, sannolikt bör okas, belst en del arbets-kostnader hos oss torde vara och blifva lägre än i flera andra länder; då Staten på en sådan restitution destomindre förlorar, sorn arbets - Bih till R. St, Fröt. 1828 och 182gj 5 S. j 1 rifd. 2 B. g:de Häftet. 5 66 Bevillning-Utskottets Utlåtande lY.-o 44- förtjensten är en verklig vinst för landet, så synes en sådan uppmuntran till dylika varors afsättning på orter, der local-förhållanden medgifva detsamma, vara både billig och fördelaktig; i följd hvaraf Utskottet alltså äfven nu hemställer, att det föreslagna stadgandet härom måtte få intagas bland underrättelserna till Tull-Taxan.
310 SALLY skyndar in. Nå nå hvad i all verlden...? Är han här? MONIKA. Axel? Nej, det dröjer än en stund. Men vi få fremmande. Malins far, gubben Holm. Rusta nu till en fin supé. Det får du tänka på. SALLY. Ska' jag? Men jag har ju köksbestyr förut, och så ska' vi klä' om oss, och hvem ska' duka bordet? MALIN som kommit in med grönt. Det blir min sak. God dag, snälla tant. Se här hvad jag har fått i trädgården. SALLY. Nå, hjertans välkommen, söta min vän. Nu så ska'man tro det blir en glädje! Ja, börja du då så hjelpas vi åt en stund. MALIN. Kors så vackra kläder och alldeles nya! MONIKA. Hatten får han af mig. SALLY. Och halsduken af mig MONIKA. Men rocken af mig SALLY. Men västen af mig Ja, men byxorna af mig. Kors, se der kommer ju gamle Greken den måste vi niga för! Nej, nu går jag till andra bestyr. Ut i köket, Sally, och se till att det blir fint annars...! SALLY. Nå nå jag går ju! går. MALIN. Jag får lof att skaffa mig mera grönt till den här stolen. Är det inte nätt med sippkransen kring hvarje kopp? Han skall väl ha' den här stora? MONIKA. Ja visst, mitt hjerta. MALIN. Här finns bara fem hvitsippor dem lägga vi kring den. MONIKA. Och silfverkannan ska' fram MALIN. Och intet brunt socker i dag. MONIKA. Usch, fy! Nej, hela toppen, om det gäller. Det ringer det måtte väl inte vara han...? Allén inträder. MALIN. Å nej så lärd törs han väl ännu inte se ut. Jag springer ut i trädgården. 312 ALLÉN ofantligt artigt. Allraödmjukaste tjenare. MALIN i utgåendet. Allraödmjukaste tjenarinna. Ack så roligt! MONIKA. Kommer han nu utan invit?
Maj-.t. hvilka motionärerne i sagde hänseende föreslagit, Utskottet, som förmodar, att derest det nu tillstyrkta ökade anslaget varder af Rikets Ständer beviljadt, och Kongl. Maj:t pröfvar de utaf motionärerne förordade undersökningar böra på allmän bekostnad verkställas, erforderliga medel för desammas företagande icke komma att saknas, får hemställa, att de af Doktor Nordlander, Herr Rönblad och Riksdags—fullmäktigen Bäckström väckta motioner, angående undersökningar om nya och förbättrade kommunikations-leder inom de inre delarne al rikets nordligaste provinser, icke må till någon Rikets Sländers åtgärd föranleda. Bih till B. St. 1 \:o 161. / Ank. lili Exp.-Utsk. den 16 JSov. 1857, k!. 2 e. rn. Utlåtande, i anledning af väckta frågor, dels angående ali skattskyldig jords friköpande från grundskatt, dels om rättighet för egare af kronoskatte-jord att medelst inlösande af densamma åliggande grundräntor åt jorden bereda frälse natur, för att af de härigenom inflytande medel antingen bereda tillgång till jernv äg s-ar betens utförande eller ock bilda en särskild Stat s-verket tillhörande fond. (I. A.) 1 dessa ämnen äro följande inom Ilidderskapel och Adeln samt Bonde-ståndet väckta motioner till Stats-Utskottets handläggning öfverlemnade, nemligen: l:o af Herr Grefve Gösta Posse, som erinrat, huruledes under de sednare åren frågan om underlättandet och utvidgandet af landets kommunikationer blifvit med så stort intresse omfattad och vigten deraf så allmänt erkänd, att man numera ej behöfde öfvertyga någon om angelägenheten och behofvet af de ifrågaställa jernvägs-anläggningarnes skyndsamma utförande, utan endast hade att ådagalägga och utreda möjligheten Bih. litt R. SI.
JJä man jemnför detta med de grundsatser som nu föl jas, så må man beklaga att Konung Gustaf Wasas största verk, reformationen, blifvit så vanstäld och urartat ifrån sin första sköna idée. Konung Gustafs storhet låg just deruti, att Han, under det tidehvarf Han lefd.e, mäktade inse, och i de förhållanden hvaruti Han stod, ville erkänna samvetsfriheten såsom egande sin rot och uprinnelse i den Heliga Skrift. Detta vittnar äfven en bland vår tids lärde skriftställare i en stats-ekonomisk statistik öfver Sverige. Han säger: ”Religionsförändringen i Sverige sådan den tänktes af Gustaf den I:ste och Hans söner, samt ordnades af de två reformatorerne Laurentius Andrae och Petri, var helt och hållet Svensk. Den stod i högst obetydlig sammanhang med den Tyska. Dess grundval var: Förkastelse af all menniskostadga i trossaker, och antagandet ensamt af den Heliga Skrift såsom läroregel”. I Tyskland bnndo sig nemi. Protestanterne ganska tidigt till bekännelseskrifter, bildande deraf en bestämd läroform. Den Svenska reformationen borttog endast alla Påfviska lärostadgar, såsom alldeles intet gällande, emedan de voro menniskoord. Man upsatte emot Påfviska läran icke någon annan lärobekäunelse än Biblen sjelf. Man erkände ingen skilnad emellan olika kristne; man antog blott en kristen kyrka (ecclesia catholica), hvilken det Apostoliska Symboluni förbinder alla kristne att antaga. Det var således ej fråga om hvad Luther sade, eller hvad emot honom sades, utan blott om hvad han hade Skriften för sig eller emot sig. ■—- När Tyska Furstarne sände lill Gustaf den lisie de Smalkaldiska Artiklarne •— äfven en den Tyska kyrkans bekännelseskrift — (numera äfven den Svenska), med begäran att Han ville ingå i det förbund, sorn de stiftat lill försvar af de deruti innehållne lärosatser, vägrade Gustaf att ingå i detta förbund.
till hugnad och dem som oss Tro emot till förtret och oss bada hiir i verlden till timlig hugnad och gladje, och att vi efter detta ebndiga lifvet matte fS besitta den eviga glädjen! Vill jag nu saga: Gud hjelpe oss snart och med hugnad tillsammans, som af allt hjerta och utan skrymtan älska hvarannanl Var han sa hjerteligt glad öfver sitt stycke, som honom var loivad, att, om han hade haft hela verlden, SS hade det anda inte gjort fj4lelse emot den gladje, han hade ofver mig, och alla de skönaste voro hos honom som inte aktade emot mig, sa högt älskade han mig. Hade jag ock nu det hoppet, a n all deras onda spidom skulle bli till inte, och att Gud nu snart skulle gifva mig glädje för a11 min svara vedewiirdighet, jag har stiltt ut. Lan Cruus skref till Gustaf IIorn och tackadc för den gLfvm, hmram han fltt löhe och bad att R brallop $8 fort som möjligt, cn5r han ville draga i fKll. Den zo rcpL lemnadc Agneim med sin mormor Tidön och bujadc ordni för sitt bröllo men d&amp; s 1 jag, rhrifver Agneta, .di m. mor var död för mig. rom skulle b&amp; berttllla %t mig ich skda h d jag hmic bchof, ty det gick mig nllt mycket trögt och tungt '. tick Cruus fullmakt af drottningen att i VcstcgBtlind t q n emot rcilgötimc till hlri. Den 5 main afreste hon, mönilride ritt regemente och följde det till Göteborg, hvmifdn det skulle öfverföns till Tyskland. Sjelf for han iter till Stockholm för att hala bröllop. Emellertid mölte Lirkilliga hinder i afrecnde L dctti, ty Gnruf Horn kunde ej komma tlfver till Sverige och sille ej gerna att brtllloppet skulle firns i hans frSmvnm. Det d g it sam om Cniuren skulle nödgas res. ibin sin unga Iiistmö.
Discont-Cont, i Stockh, titian. Räkn. 82,845: '• Dito i Gotlieb. Malmö Disconts Utredning, för infriade Obligationer Inköpte Lane-B:co-Capi täler Dito Dito hypotic.för erhåll. Renovation å stulne Sedlar; Inköpte Ganal-Verkéts Aeti er , Capital , 7,680. Innéståétide Utdelning i , 768. Räkn. med Ranken öfver f. d. Discont-Verkets Utredn. Lagsökn. Omkostnåds-Corrto Low, Smith & Comp. enskilda Räkning För högt heräknad Ränta på, vid Götheborgs DiscoiitContoir, i Lån-Liqvid, influtne 3 Procents Reverser' Götha Gänal-Bolags afskrif-, ne Skuld . C. A. Iggeströms Skuld Behållning till 1820 på Räkning för orätt insatte Medel Utredn. Cont. i Götheb; Behållning af ExspencéMedel Ombudsm. Häradshöfd. Möllers Beliålln. af Exspencer Sia Minskning i Tillgångarne, härrörande från afskrifne S u ni in a l4 September 1820. L. C. J. Zengerlein. D. i Oet. 18 1». Utdrag af RakensL för åren 1818 och 1819 öfver Skulder. D. i Oct. 18 18.
Föredrogs och lades till handlingarne samma Utsk:s den 14 dennes bordlagde Mern. N:o 82, i ani. af återremiss af Utslcts Betänk. Föredrogs ånyo Hr Brakels, Mauritz, den 11 och 14 dennes på bordet lagde förslag, att Riks-Stånden skulle sammanträda till gemensam öfverläggning rörande Stats-Utsk:ts blifvande Utlåt. ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 5:te hufvudtitel. Gr. von Platen, Baltzar: Ehuru kanske icke af behofvet påkalladt, tar jag mig dock friheten fästa uppmärksamheten deruppå, att de ord, hvilka jag nu kommer att yttra i afseende å Hr Brakels motion att de öfriga Stånden måtte inbjudas att deltaga i gemensamma öfverläggningar rörande Sveriges sjöförsvar, icke måtte betraktas eller tydas som ett yttrande af en J)ep:ts-Chef, utan helt enkelt som ett yttrande af en enskild ledamot utaf detta Stånd, hvilken varmt intresserar sig för det ifrågavrde ämnet. Ingen kan högre än jag värdera det tillägg till 46:te §:n R. 0., hvarigenom det blifvit en möjlighet för Riks-Stånden att äfven under närv:de förhållanden sammanträda och öfverlägga ang:de ämnen af allmännare intresse; men tror likväl, att det, såväl med hänsyn till denna rättighet som i afseende å alla andra rättigheter af större omfång och vigt, är nödigt att iakttaga, huru och på hvad sätt de begagnas. Derföre har jag ock ansett nödvändigt att, uti så fall, såsom ledning stödja mig på den Den 18 Februari. 451 erfarenhet, sorn historien — under den korta tid denna förändring i §:n varit till — gifver oss vid handen; samt trott att man bör tillse, att denna dyrbara rättighet icke allenast med grannlagenhet utan äfven med klokhet begagnas. Med mig erinrar sig säkerligen många de intressanta gemensamma öfverläggningarne rörande dels religions-friheten, dels jernvägsfrågan. Min öfvertygelse är, att dessa sammanträden på ett högst väsendtligt sätt bidragit till nyssnämnde frågors lyckliga lösning; men äfven andra frågor hafva funnits, hvilka utgjort föremål för gemensamma öfverläggningar.
Sedan Komitén sålunda redogjort för de hufvudsakliga grunder, i enOm kosinaligliet med hvilka befordringen af post och resande, enligt Komiténs tanka, l°r hc~ bör för framtiden ordnas, så får Komitén, som redan tillkännagiivit sin sialiernal åsigt, att, till en början, endast väglinierna mellan Cathrineholm och Chriordnande på stianstad, mellan Göteborg och Lund, mellan Stockholm och Hernösand,det aJ Komimellan Stockholm och Arboga samt mellan Hofva, eller någon i närheten1 c' deraf belägen jernvägsstation, och Norska gränsen, böra till postvägar indelas, och att följaktligen alla öfriga med gästgifvaregårdar nu försedda vägar tills vidare böra förblifva bipostvägar, nu uppgifva den årliga kostnad, som genomförandet af Komiténs förslag i denna omfattning skulle komma att tillskynda dels Statsverket för befordringsanstalterna å ifrågavarande postvägar, äfvensom för postföringens skiljande från posthemmanen, samt dels de skjutsningsskyldige för befordringen å bipostvägarne; Och får Komitén, som vid sina beräkningar tillvägagått med största möjliga försigtighet och således heldre tagit för höga, än för låga, värden, i sådant afseende meddela följande öfversigt af a) Statsverkets kostnad. Förlust på postbefordringsanstalterna, enligt nedanstående kostnads - beräkning : å linien Cathrineholm — Christianstad R:dr 133,325. Göteborg — Lund „ 95,474. Stockholm — Hernösand „ 115,273. Stockholm — Arboga ... „ 39,081. „ Hofva, eller någon i närheten deraf belägen jernvägsstation, — Norska gränsen Aflöning åt tillökad personal vid Stockholms postkontor och erforderliga nya tjenstemän vid sjelfva poststyrelsen, enligt Bil. N:o 8 a R:dr 24,910. Ökad skjutskostnad för alla nuvarande, å bipostvägar gående ordinarie och snällposters befordran, enligt Bil. N:o 8 b " R:dr 553,750. hvarifrån afgår: postföringsoch skjutskostnad för nu gående poster å linien Cathrineholm — Christianstad.
Utsk:s Betänkande, N:o 83. eller för helsans förbättrande, ulan alt sådan fara, som bär ofvan säges, bevisligen är för handen, afstå under ledigheten halfva lönen Utskottet har tagit denna motion uti öfvervägande, och, som det af motionären väckta förslag åsyftar alt åstadkomma enhet i de föreskrifter, som uti berörda ämne tjena lill efterrättelse, och sådant i Utskottets tanke är af behofvet påkalladt, finner sig Utskoltet alltså ega skäl tillstyrka, alt Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, täcktes taga detta ämne under nådig pröfning och sedermera, på sätt och så vida Kongl Majit kan finna lämpligt, låta utfärda en allmän författning, rörande embetsoch Ijenstemäns rättighet till lön under tjenstledighet. Stockholm den 5 Maj 1848. JW 83- Ant. till Exp.-Utsk. den 9 Maj, kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion erm bestämmande aj minimibeloppet för tecknings-summa tili Iiypotheks-förening d ön Gottland lill 3oo,ooo 1 :dr. Hos Högv. Preste-slåndet har, uti ett till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitteradt anförande, herr Doctor Lyth fästat uppmärksamheten derå, huru välgörande en ändamålsenlig bankinrättning skulle vara för Gottland, hvars rörelse och kreditförhållanden, serdeles under den tid af året, då kommunikationen med fasta landet är afskuren, i hög grad försvårades genom den då rådande penningebristen. Såsom hjelpmedel häremot hade visserligen blifvit ifrågasatt att förlägga en filial-afdelning af banko-diskonten i Wisby, men detta förslag hade af flera goda skäl blifvit Allm. Desv. och Ekon.-Utsk:s Betänkande, N:o 83. 3 förkastadt.
Icke heller finnes något stadgande, som bestämmer det eller de ställen, der de fiskande ega utlägga sina garn eller draga sina notar, i händelse de derom sins emellan råka i tvist, och något större ansvar är ej stadgadt för den, som drager sin not i annars notvarp än för den, som fiskredskap af annat slag inpå annans sätter, oaktadt den förra förseelsen måste anses större än den sednare, såsom i allmänhet ländande till mera förfång och skada. Vidare föreskrifves uti 4 kap. 1 § af Hamn-Ordningen att den, som snattar, men ej orkar böta, skall sitta i stocken, oaktadt stockstraffet redan genom Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841 blifvit afskaffadt, och i de fall, der böter egde rum, i stället derföre fängelsestraff infördt. Efter utskottets tanka, bör likväl en sådan Ordnings-Stadga, hvarom här är fråga, innehålla alla de föreskrifter, som kunna vara erforderlige för Ledamöter i Hamn-rätt, i och för utöfvandet af en sådan befattning, så att dessa Ledamöter, af hvilka man icke kan påräkna någon egentlig lagkunskap, ej må i brist på kännedom om allmänna lagen eller de förändringar, som deruti egt rum, begå felsteg och misstag. Af dessa skäl och då Utskottet anser ofvannämnde Hamn-Ordning icke vara så fullständig, som erfordras, och icke i allt öfverensstämma med gällande lag, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta öfverse Hamn-Ordningen af den 24 Januari 1771, så att densamma vinner den fullständighet, som af förhållandena påkallas, och i öfrigt öfverensstämmelse med gällande lag. Stockholm den 16 Januari 1851. Allm, Besvärsoch Ekon.-Bish. Utlåtande N:o 7. HiO t. Ank. till Exp. tflsk. d. 17 Jan. 1851, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående fastställandet af reglementen för Sockenmagasiner.
Då till organisation af de föreslagne 3 activa ArméeCorpserne och 2 Reserver med Sjömännen, tillsammans 308,079 man, ej erfordras mer af Sveriges manbara befolkning, än dem emellan fyllda 18 och fyllda 35 år, dervid 59,o35 äro undantagne, dels för Civila Embeten och tjenster och dels för lyten eller oförmåga, föreslås, att till en ytterligare reserve, likväl utan allt Befäl ifredstid, men till hvars behof materiel i Kronans förråd bör finnas, 100,000 man i Hallorne upptagas af Sveriges manbara befolkning emellan fyllda 35 och 45 år, dervid 55,670 personer finnas utöfver behofvet. På verkställigheten af 6 punkten beror bibehållandet af enighet mellan Regenten och 33 'och Folket, oundgänglig för Styrelseformens varaktighet och villkoren för Nationens trefnad, i det Styrelsen dessförutan saknar förmåga att i alla afseenden bevaka dess rätt och fördel. Bestämmelsen i 7:de punkten är lika naturligen nödvändig för Samhället, som särskildt för hvarje individ, den der vill vara oberoende af tillfälliga händelser och olyckor, Och så mycket angelägnare inom ett fritt samhälle. Verkställigheten af 8:de punkten står i förening med principen för den 5:te, och derigenom att all jord bringas till samma natur, kunna tillräcklige medel erhållas för verkställigheten, utan behof af särskilda eller nya Statsbidrag, enligt Tabellen N:o 14. t>:de punkten åsyftar att bereda medel till fortkomst i all slags konst och slöjd, till Nationens städse stigande välstånd och trefnad.