Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
164 Fullkomligt lugn, trängde herr Lycko sig in bakom mig, trots att karlen bjöd till att klämma af honom en bit af näsan i dörröppningen i detsamma. » Ska den där valpen vara m e d så » sa han mulet. » Visst inte, » inföll jag hastigt, » vi har en ann herre m e d oss, en som är mycket värre, » höll j a g på att säga, fast j a g lyckligtvis kom i håg mig i tid. » Inga barn, inga hundar heller? » » A r herrn roteman? » frågade j a g mildt. » Hur så? » » Jo, de lär vara så där — älskvärda, de, har jag hört. Torka af fötterna var så god. » Vi lydde, men inte herr Lycko. Han öppnade, så döf och oberörd, som om han varit i en helt annan värld, eller åtminstone som om han varit hos en annan värd, dörren till rummet och steg in otorkad. Kan någon tro det I Rummet var stort, med hvälfdt åttkantigt tak och hade ett bredt kristallklart fönster och en den skönaste utsikt öfver Djurgårdsbrunnsviken. Flaggor i stället för dörrdraperier och hvarenda vrå var full af de mest egendomliga prydnader. Inte ett dammkorn någonstans — Värden stod bredbent m e d en kall-pipa i munnen och såg ömse på oss, ömse på rummet. » Jag tror det duger? » sa han till sist, stolt. » Det gör det visst, » sa j a g förtjust, » jag tror aldrig att j a g sett något så sött! Men hvem ska passa u p p? » » Jag förstås, » svarade värden lugnt. » A h herre G u d! » » Ja, tror frun kanske j a g skall släppa något kvinnfolk hit i n? Jag är händig som den smäckraste husa !. Först hade jag bara tänkt ta herrar, men de äro sådana oordentliga krabbor, landtkrabborna. Rör ingenting därborta! (Det var åt Lycko!) Frun ser inte så tuddig ut — och tycks vara rätt snygg. Nåå, ska vi slå till för tio om d a ' n?
Det faller af sig sjelft, att om en lägenhet öfverlåtes på en annan med rättighet för denne sednare att utan den förstes hörande få öfverlåta lägenheten på tredje man; så kan en sådan öfverlåtelse äga rum, utan att hemmansiunehafvarens tillstånd dertill behöfver begäras; hvaremot och derest ett sådant villkor icke finnes betingadt uti öfverlåtelseacten emellan hemmansinnehafvaren och den person, på hvilken jordlotten blifvit öfverlåten, denne sistnämnde, ulan hemmansinnehafvarens tillstånd, icke äger alt under någon form lägenheten på annan upplåta. Mig synes således lämpligare böra emellan orden tillstånd och på annor man öfverlåta insättas orden: så framt icke annorlunda aftaldt är. Derigenom tror jag meningen blifva tydlig och klar. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då särskilda anmärkmr blifvit gjorda vid de olika momenten, R. o. Ad. torde finna att propos. borde framställas å hvarje mom. särskildt; och hemställde Hr Landtm, nu, sedan lian först upptagit de anmärkntr som blifvit gjorda, om R. o. Ad. behagade bifalla i mom. af 7 §:n. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, bemslällde derefter, om R. o. Ad. ansåg, alt, på sätt Hr von Hohenhausen föreslagit, det uti 1 mom. innefattade förbud borde utsträckas äfven lill utarrendering af lägenheter. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att, på sätt Frih. Cederström yrkat, efter ordet öf 20 H. 10 74 Den 6 Februari f. m. verinia borde tilläggas orden: så framt ej annorlunda aftaladt är. Denna propos. blef icke af R. o. Ad. bifallen, ulan blef i snom. godkändt med det bär ofvan beslutade tillägg. Hr von Hohenhausen:
En Stats-Utskottets Utlåtande JS:o 448. 49 En element,ir-skola i Ronneby köping anser Utskottet behöflig, med afseende dels å köpingens folkmängd, uppgående till 1,800 personer, dels ock å afståodet till de närmast belägna städernas skolor, utgörande lill Carlshamns 3 och lil! Carlskronas 3^ mil. Eli läroverk med 1 Rektor och 1 lärare synes derför böra här inrättas. Likaledes torde de båda skolorna i Marstrand och Norrtelje, af hvilka den förra, som cj finnes i den Kongl. Propositionen upptagen, redan eger en elementar skola, hvilken synes fortfarande böra på stat bibehållas, samt den sednare eller Norrtelje pa;- ilagogi har ett antal af 90 lärjungar, deri likväl inberäknade lärjungarne i den med läroanstalten förenade folkskolan, höra ä staten uppföras bland de elemeutar-läroverk, som skulle erhålla 2 lärare eller J Rektor och 1 Kollega. Utskottet får således fö reslå, att elemeutar-läroverk med IRektor och 1 Kollega må å stat uppföras, för Söderköping, Askersund, Sölvesborg, Strömstad, Luleå, Oscarshamn. Arvika, Wimmerby, Filipstad, Ronneby, Marstrand, Norrtelje samt Nicolai, Adolf Fredriks, Hedvig Eleonora; och Ulrica; Eleonoras församlingar i hufvudstaden, med iakttagande deraf, att nuvarande yngre Kollega vid Wimmerby och Filipstads skolor får qvarstå med bibehållande af nu innetiafvande lön, samt med de vilkor för Norr telje, som här ofvan, i håga om Christinehamns paedagogi, omförmälas. Såsom förut är nämndt har Kongl. Majit, för beredande af peedagogiernas upptagande å elementar-iäroverkens stat, föreslagit, att Rikets Ständer mätte bevilja ett årligt anslag af 63,449 R:dr, att med den summa, som är för hvarje särskildt läroverk behöflig och beräknad, utgå i den mån Kongl. Majit, efter Utskottets pröfning af särskilda förhållanden, funne lämpligt.
VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-akademien Akademien för de Fria Konsterna (deraf 2,000 R:dr Hamb. Banko, förslagsvis å 128 8k:r) Musikaliska Akademien Naturhistoriska Riksmuseum, 1849 års anslag 7,500: — Tillökning för 4 Intendenter å 400 R:dr 1,600: — Institutet för Blinda och Döfstumma, 1849 års anslag Tillökning 16,000: — 6,333: 16. Kongl. Museum, anslaget öfverfiyttadt till 7:de Hufvudtiteln. Fattigvården i Stockholm och Landsorten*, 1849 års anslag Förslagsanslag d:o i allmänhet. Lasarettet i Stockholm Hospitalers och Lasaretters underhåll Stora Barnhuset i Stockholm Frimurare-Barnhuset, 1849 års anslag, ökas med 166: 32 Barnhusen i Landsorterna Kyrkors underhåll: 1849 års anslag tillökt med 5 tunnor oindelt Lekvattnets kyrkor Rese-slipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus. Förslagsanslag Indelta räntor. Spannmål. Indelt. Iironovärde. Markegång. Mått. Oindelt Värde förslagsvis, ä 6 R:dr t:n. Mått. Skrifvelse, N:o 173. 443 spinnhusmedlen, hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 13 Augusti 1845, numera inga till Stats-kontoret i stället för till Fångstyrelsen, dit de fdrst inflöto: och hade Frimurare-barnhusets andel deraf blifvit anordnad, antingen å' sjelfva inkomst-titeln eller å öfverskotten på statsverkets inkomster; men da dels detta vore mindre formligt och dels E. K. M:t uti serskild proposition föreslagit, att ifrågavarande serskilda afgift mätte upphöra, har E. K.
Så bäfwe wij tilförne icke heller annat af them warit begierendes, än wedh och koll, medhan the icke bafve råd annat at vtgöre. Tu skall förthenskulld icke någre andre partzeler af them therföre uthfordre, uthan allene koll oell wedli, effter som thu af innelagde ordning bäfwer till at förnimjiie, hvad the uthgöre skole, Så effter nu till bruket behöfwes både koll och wedli, och thu föregifver tig hafwe een stoor hoop kiöpeko 11 liggiandes widh stranden opå Åbakarne, vLhi Tuna Socken, och annorstädes. Therföre hafwe wij lier bandiet med the bönder, som af Dalerne bäfwe hijt till oss skickede warit, at hwar bonde, både utlii före:de Tuna, Åll, Torss säker och Wijka Sockner skole framföre, Twå stiger koll hvilke them sedan skall afqvittat blifwe, vthi the koll som the äre blefne tillbaka medh , och vthi winthres framledne icke hade råd framköre, eller och the vthlagor the lierefter uthgöre skole, men skuthor ther till skall thu them förskaffa, hvilka wij befale at thu hoss Bergzmännen annamer Och förlhenskuld befale at thu således therom besteller, och bändler med vndersåtherne vthi för:de Sockner, at the med thet allerförste, samme koll framföre. "Widere effter wij förnimme, at een stoor deell af böndernes hemmen äre (ihet Gnd bettre) osådde blefne; Derföre bafve wij nådigest tilsagcht them som wintersäde bruke wele, och sine hemmen nu i hösth opsåå till Ettusend t ynner Råg till förstreckning, hvilken the widh Westerårs med förste bekomme skole, hvilken the sedan oss framdeles med koll och wedh bettale skole.
S. D. Antogs Hedervärda Bonde-Ståndets, uti Protocolls-Utdrag, af den 3 dennes, sorn nu upplästes, meddelade inbjudning till Borgare-Ståndet att förena sig uti BondeStåndets, vid föredragning af Stats-, Be vi lärl in gssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, Nio 128, angående förändring i sättet för grundräntornes eller Krono-Tiondens utgörande, fattade beslut. Prot.-Utdrag den 4 Mars 1830. 2g S. D. Föredrogos å nyo följande Stats; Utskottets Utlåtande och Memorial: N:o 412, öfver Expeditions-Utskottets Memorial, Nto 350, angående en underdånig skrifvelse om verkställd granskning af Lazarettsoch Curhus-räkenskaperne, bifölls och Öfverlemnades, för iakttagande, till Expeditions-Utskottet; och N:o 416, angående den summa af 70,000 R:dr» som är anvisad för Krigs-Collegii De-' partementers materiela behof och krut-tillverknings-kostnaderne, att årligen utgå utaf öfverskotten på Stats-Verkets ordinarie och extraordinarie inkomster för åren från och med 1830: Med fÖrblifvande vid sitt förut i ämnet fattade beslut, ogillade Ståndet hvad t detta Memorial hemställes. S. D. Biföll Ståndet Höglofl. Ridderskapets och Adelns, uti Protocolls-Utdrag , af den 26 sistl, Februarii, sorn nu upplästes, meddelade inbjudning till de öfriga RiksStånden, att förena sig deruti, att den, såsom ersättning för Herr Adlerstams lidande, numera bestämda summa af 4,650 Rtdr B:co 30 Prot.-Utdrag den 4 Mars 1830; må öfverlenanas till Herr Adlerstams egen disposition, samt följaktligen till honom utbetalas.
Uppläst och godkändt Iios Ridd. och Adeln den a3 Juiii 1834-1 Preste-Ståndet den 23 Borgare-Slåndet den 23 Bonde-Ståndet] den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utarbetandet af förslag till de ändringar och förbättringar i Catechesen, hvilka kunna finnas nödiga. (Oecon.-Utsk. N:ris 44 *1 87.) S. A. K. Som Rikets Ständer anse det vara nyttigt och behöfligt, alt denria gällande Catechesen öfverses och dess möjliga brister afhjelpas, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underdånighet anhålla om Nådig .befallning till Presterskapet, att, sedan den nya Bibel-öfversättningen ar vorden antagen, inom sig utse en eller flere Deputerade, för att utarbeta förslag till de ändringar och förbättringar i ofyannämnde Lärolok, hvilka kunna finnas nödige. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 Julii i834-; N:o 7 5. Uppläst och godkänt hos Ridd. och Adeln den a3 Julii 1834- Preste-Ståndet den 23 — —• Borgare-Ståndet den a3 —• — Eonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående utfärdandet af en ny Författning rörande Privilegia Exclusiva. (Oeeon.- Utsk. N:o 91.) S. A. K. I anledning af väckt motion, h^fva Rikets Ständer å nyo till gransk - Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse N.-o j5. 101' .ning förchaft de redan vid 1823 års Riksdag, uti underd.
— Mig synes äfvenledes att, då man nyss afslagit en så betydlig summa som 65,000 r:dr, för en kanalanläggning i samma nejd, så kan man icke säga, att denna 58 Den 14 Juni f. ra. trakt blifver så omåttligen gynnad, att den, såsom en värd talare hördes försäkra, finge allt hvad för den begärdes. — Att åter Christinehamns stad skulle vara den ensamt vinnande parten, är något hvaremot jag likaledes mäste göra invändningar. Att denna stad vinner något, medgifves visst. Men långt ifrån att medgifva, att den ensamt eller hufvudsakligen vinner på denna anläggning, så påstår jag, att det är snarare de trakter, hvilka ligga långt nedom, och de uppom, som snarare vinna härpå, än staden sjelf gör det. I likhet med Frih. Tersmeden är jag öfvertygad, att det är ganska riktigt, att ej låta alla arbetsföretag för hela landet afstadna, och att i anseende till kommunicationens behof af lättnad å orten, för dess omsättning af mångfaldige produkter, det vore högeligen nyttigt och skäligt, att bevilja anslag för det ifrågavarande. På alla dessa skäl tillstyrker jag således bifall till StalsUtsk:s uti. i detta hänseende. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt lill fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr von Troil: Man tyckes här, antingen ej vilja eller ej kunna uppfatta skilnaden emellan lån och anslag. De delar af Utsk:s betänk., som här äro klandrade, äro af den beskaffenhet att de tillstyrka, ej anslag, utan lån, och uti ifrågavar. punkt har Utsk. äfvenledes ej tillstyrkt annat än lån; Det är, ej en, utan flera gånger upprepadt, att vilkoren för dessa lån äro sådana, att statsverket genom deras lemnande ej bör förlora något, och att om någon förlust möjligen skulle ske, denna blir högst obetydlig. Då hemställer jag, om det ej är skäl alt Staten uppträder såsom medlare, på det att arbetsföretagen ej måtte komma att alldeles afstadna i våra provinser? — Lika med Frih.
Jag får underställa, huruvida Ridderskapet och Adeln anser sig böra stanna vid dess förra beslut, då puncten är af trenne Riks-Stånd afgjord, så till vida, att puncten, hel och hållen sådan den är, blifvit bifallen af Presteoch BorgareStånden: den senare delen deraf åter blifvit gillad af BondeStåndet, och den förra af Ridderskapet och Adeln. För hvardera delen finnes alltså tre Stånds beslut, och jag skulle således förmoda, att någon förändring icke nu torde komma i fråga. Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde pro position till bifall af den utaf U tskotten af Åt. tonde Den 30 September f. rri.- fonde puncten föreslagne nya redaction ^ hvilken proposition med Ja besvarades. Nionde, Tionde, Elfte och Tolfte puncternt ähsagos icke erfordra någon åtgärd. Trettonde Puntten. Herr Grejven och LandtMarsiålken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, under förblifvande vid dess i afseende å denna punct förut fattade beslut, godkänna den af Utskotten förslagne vpterings-prOpositiotié Hopades Ja. fjortonde Puncten Herr vbn Hohenhausen: Jag önäkar blott ätt få fästa uppmärksamheten derå, att här icke éndast är fråga om én redactions.förändring; Som gör §. tydligaré. Det är äfven ett nytt förhållande i sak, sorn genom den nu föreslagbe 14 §. uppstår, det nemligen, att, då förut 500,000 R:dr varit afsatte för beläning af publika papper, men erfarenheten visat, att denna summa ej alltid utgått, beloppet nu mera,1 enligt ifrågavarande redaction, skulle äfven £ Discontväg få användas. Jag tror icke, att denna omständighet kan verka särdeles menligt på rörelse-capitalet, och. tillstyrker derföre Utskottens förslag; men jag här trött mig dessförinnan böra upplysa, att detta förslag äfven rörde sak, jR/dd. oth Ad. Prut, VIII Band. 11 434 Den 30 September fm.
Nådig kungörelse om ytterligare subscription till deltagande i Bolaget; men utslaget deraf svarade ej heller erno t ändamålet , enär större tillökning i Actie - teckningen icke vanns än Proposition om Hjelmare Canalo. Slussverk, 695 8900 Ridr. Tillgångarne för arbetets utföranda utgjordes då af följande summor: det af Rikets, Ständer beviljade i2_ Ridr 900,000. •— 4 9,000. Sorn skillnaden emot den i förslaget beräknade kostnaden ej uppgeck till, större belopp, än möjligen kunnat, i man af behofvet, på Nionde Hu.fvud-Tifeln godtgöras, och dessutom ytterligare bidrag förväntades under en förlängd Termin för, Actie-teckningen i Stockholm; så fann Kongl. Majit den, 22 December 1818 skäl i Nåder förklara, att, utan hinder af bristen i den erforderliga kostnads-suminan, Slussverkets ombyggnad, sorn ej tålde uppskof, skulle företagas med redan för handen varande tillgångar. Arbetet börjades i följd häraf år 1819 och har sedermera; blifvit fortsatt efter faststäld plan för hvarje år. Af den Summariska berättelse om arbetets fortgång under de sist förflutna fyra åren, som D irectionen för det nya Canaloch Slussverket den 20 December för lidet år lill Kongl. Majit afgifvit, inhemta*, att egentliga Canal-aibeten blifvit verkstälda till 14, 36 procent utöfver hvad Arbetsplanerjie för alla fyra de år 1816. snbscriberade medel de år 1818 subscriberade medel samt de åren 1815, och 1816, på Nionde Hufvud Titeln, af Kgl. Majit, gjorda anslag till reparationer å det. gamla. Slussverket och samlande af materia,- lier för nybyggnaden; - 6g6 Proposition om Hjelmare Canalo.' Slussverk. åren upptagit; samt att den hittills använda kostnaden, utgörande tillsammans 270,092 R:dr 25 sk., understiger beräkningarne i samma arbetsplaner med 1,784 R:dr 25 sk.
Skånska Hypotheksföreningens, emot 5 proc. dito, „ 25,000: 1,796,958: 33. L St:s Bank (för Kontorets egentliga inkomster och utgifter) 11. Vid 1842 års slut. Inom linien upptagna Tillgångar: Rikets Ständers hus, beräknadt efter den derför af Riksgälds-Kontoret betalda köpesumma. (Det bokförda värdet häraf upptaget inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års Riksdag) Det oersatla Förlags-kapitalet till bedrifvande af lånerörelsen vid f.d. General-Ässistans-Kontoret. (Fördt inom linien, enl. dito dito) Det obetalda beloppet af det vid 1828—1830 års Riksdag beviljade och sedermera begagnade Kreditiv till spanmålsundsättningar i missväxtår. (Dito dito) • Den lyftade andelen utaf det, vid 1831 och 1835 års Riksdag, anvisade s. k. Mindre Kreditiv, efter afdrag af den för byggnadslånet till Staden Wexiö använda summa. (Dito dito) 565,000: Det såsom kreditiv beviljade samt utbetalda anslaget för en vattenledning till Carlskrona. (Dito dito) 83,333*. 46 Kongl. Krigs-Kollegium år 1842 öfverlåtna fordringar hos Städerna Malmö och Ystad för dem beviljade lån till stalloch kasern-byggnaders uppförande, hvilka fordringar skulle användas till anskaffande af stalloch magasinsbyggnader för den i Ystad förlagda Squadron af Kronprinsens Husar-Regemente, samt hvad dertill ej erfordras inbetalas till Riksg.Kont. 33,000: — 40,423: 17. 800,000: — Summa K:dr Vid 1844 års slut. 33,000: 39,845: 32. Stockholm den 13 December 1845.
Det torde äfven tillåtas mig att yttra några ord om lönerne, hvilka en värd ledamot har påstått af mig upptagits för kompani-officerare och lägre befattningar till högt belopp för alt söka vinna popularitet. För att visa förhållandet med den närvar, löneregleringen inom ar - 266 Den 15 Mars e. m. méen, har jag uppgjort en tariff, (se den vid förslaget fogade Tab. N:o 36) som upptager aflöningsförhållandena inom kompani-officersgraden. Jag frågar den värde talaren huruvida han vågar påstå att en person, som icke äger någonting annat än sin militära tjenst, skall kunna lefva på de löner, som nu bestås, och hvaraf somliga äro mindre än dem som erhållas af den simplaste tjenare. För alt lefva, nödgas han således slå sig på något annat näringsfång. Att en sådan organisation icke skall ingifva honom särdeles belåtenhet, att han icke derunder kan förskaffa sig den erfarenhet i sitt fack, som erfordras för den plats i samhället han innehar, det vågar jag fortfarande påstå. Slutligen ber jag att få tillkännagifva, att då jag yrkade remiss af mitt ifrågavar. anförande till Stats-, Lago. Ekon.- Utsk:n, så var det i öfverensstämmelse med de yrkanden, som gjordes när K. M:s propos. om beväringspligtens förändrade organisation bär förevar till remiss. Men jag förklarar mig nu fullkomligt nöjd dermed, antingen remiss sker till alla tre nämnde Utsk. eller blott till ettdera af dem. Hr Nordenfeldt: Jag vill endast med några få ord i frågan om löneregleringen tillkännagifva, att meningen med hvad jag förut i det afseendet yttrat, alldeles icke var att påstå, det lönerne för officerarne vid arméen äro tillräckliga. Men jag ville blott säga, att detta ieke vore ett skäl att verkställa en total omstörtning af hela arméens organisation. För min del hyser jag det förtroende till K. och R. St., att de skola inse behofvet af att jemnka det lägre befälets löner i ett mera passande förhållande till hvad andra embetsman inom samhället åtnjuta.
Gm ung - domens uppfostran och bildning synes man, äfven hos den minst bemedlade allt mer och mer vårda sig. Wermlands allmoge är arbetsam och i lefnadssättet tarflig, egenskaper, hvilka för densamma äro oumbärliga, då den afen mindre bördig jordskalf hämta sin näring. Slöjdfärdighet finnes ock hos arbetarne flerestädes. Den menliga verkan, som 1836 och 1837 årens svaga skördar hade på allmogens välstånd, har» väl under de sednare åren blifvit efterhand utplånad, och en tilltagande välmåga kan bland densamma bemärkas; men förtigas bör dock ieke att många af allmogen äro skuldsatte genom de förskott eller förlag, som de af vana upptaga och ej sällan obetänksamt anlita för kolning och körslor till bruken, samt att andre åter ofta till bränvin använda och sålunda hastigt förspilla en stor del af den förtjenst, som de genom träget och långvarigt arbete hämtat. Det omåttliga bruket af bränvin har visserligen mycket aftagit i flere delar af provinsen och den bonde beträdes numera ej gerna dermed, som gör anspråk på någon aktning eller anseende i sin ort; men begifvenbeten på denna dryck är likväl ännu nog stor, i synnerhet i de orter der folket är fattigast och minst upplyst, för att utgöra ett betydligt hinder emot välmågans skyndsammare spridande och sedlighetens framsteg; och det är nedslående att förnimma huru beställsamt vinningslystnaden begagnar alla medel att, i den del af Länet der bränvinsbränningen icke är allmän, påtruga bonden och arbetaren i dess hemvist bränvinet och aflocka honom derigenom den penning, som han tungt förvärfvat och så väl till bättre ändamål behöfde. Den i norra delen af Länet utefter Norrska gränsen bosatte Finnallmoge skiljer sig åter mycket från provinsens öfriga allmoge.
Ett par små gatpojkar lågo på magen över bassängens stenkant och plaskade med händerna i vattnet; de disputerade om en dresserad fisk, som skulle finnas där och till vilken den smutsigaste av dem påstod sig vara husbonde. Eljest var det tyst och ensamt i rundeln kring fontänen. De silverbleka pilarna, vilka sist av alla Kungsträdgårdens träd fälla sina sent och långsamt gulnande blad, tycktes böja de ännu sommarfriska kronorna samman till en sakta klagande krets om de åtta svarta svanorna av brons. Ja, låt oss fara ut till Drottningholm. Tomas och Märta stodo ensamma på Tessins överdäck. Sundet mellan Lovön och Kersön låg nästan lugnt, skyddat mot vindarna av Kersöns höga, skogiga strand. Vattnets oroliga, fläckvis krusade och fläckvis blanka yta återgav en darrande och bruten spegelbild av det underbart vita sommarslottet, vars mittparti med det höga och sirligt buktade koppartaket reste en stark kontur mot hösthimmelens blå, medan flyglarnas ärggröna kupoler likt trötta huvuden sjönko tillbaka mot kuddar, stickade av rött och gult bladverk. Trapporna ned mot sjön lågo vita i solen som om de varit av marmor. På kajen satt en gammal slottstjänare och halvsov med ett metspö i handen, en gråhårsman med uppknäppt livré och tindrande blanka knappar i rocken. Tomas och Märta gingo upp till värdshuset för att äta frukost. De fingo ett stort, lågt rum med blommiga gardiner för de gammaldags, sextonrutiga fönsterna, vilkas utsikt nästan helt och hållet var skymd av det röda vilda vin, som i cirklade och vridna rankor klängde upp utmed husets väggar. Mitt i den breda soffan låg en stor, vit katt och sov. Tomas stängde omsorgsfullt dörren efter jungfrun som serverat dem. Jag är så lycklig i dag, sade Märta, då de efter slutad frukost gingo den avlövade poppelallén fram till slottet, förbi kapellflygeln och ned i parken. Jag känner mig som om aldrig något ont skulle kunna hända oss två. Molnen segla förbi oss däruppe; det är inte på oss det skall regna i dag.