Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom då Förläggaren vore nödsakad stämpla ej endast de exemplar, som erhöllo afsättning, utan äfven dem sorn 4*4 Den 10 November e. m. blefvo till öfverlopps , samt dessutom, för att aldrig komma i förlägenhet om tillgång på stämpladt papper, måste vara försedd med större pappersförlag än han eljest behöfde, så måste äfven dessa ökade omkostnader fordra en ytterligare tillökning i Bladets pris. Med det af Utskotten uppgifna dagliga antal Tidnings-Exemplar i Hufvudstaden kan. svårligen förekommas, att stundom svårigheter och uppehåll måste möta stämplingeu i Riksgäids-Contoiret; och om någon Tidning af vidsträcktare omfattning körn att utgifvas i en landsort, så skulle dess'stämpling, på sätt Utskotten föreslagit, medföra knappast öfvervinnerliga olägenheter, så väl för förut starkt sysselsatta Embetsman, som för Redaction. Jag kan icke eller inse något giltigt skäl, hvarföre Utskotten uteslutit aila så kallade Tidskrifter från ali ynnest å Statens sida. Mig, måste jag bekänna, stöter det, att man. anser Svea och Odalmannen icke förtjena den Sta tens medverkan tili Ppblicitet, som Dagligt Allehanda och Conservations-Bladet. De få häften af Periodiska Skrifter, som hos oss utkomma, skulle visserligen obetydligt tynga postföringen. Bref om 5a lods vigt få, enligt författningarne, med posten afsändas. Om mitt minne ej bedragar mig väger i|. ark finare papper i lod, jag vill dock blott antaga i ark. Då utgöra 5a ark eller 832 sidor Octavo högsta paquetten, som får afsändas, och till halfva detta arktal går sällan något häfte af Den 10 November e. m. fa 5 våra Tidskrifter. Af alla dessa orsaker får jag anhålla om återremiss. Herr von Hartmansdorff j August: Jag har ej kunnat fatta annat, än att Utskottens Förslag skulle vara förmånligt för alla; för Staten, emedan den erhölle större inkomster, och för de betalande, emedan Tidningarne ej kommo att kosta mera i Malmö eller Piteå, än i Stockholm.
Maj:ts lill Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition om förnyande uppå ytterligare i5 år af den så kallade Mötespassevolaneen, företogs å nyo till pröfning och upplästes, hvarefter, och sedan RiksdagsFullmägtigen från Malmöhus Län Nils Månsson uppläst ett skriftligt anförande, hufvudsakligen innefattande tillstyrkande för StatsRådets alternatift framlagda förslag, alt af Allmänna Bevillningen bestrida de Den 26 Octo ber f. m. med Regenxenternes årliga vapenöf ;r förenade kostnader, samt någon dis< , a derefter uppstått i fråga om den orö d hvaruti de i Betänkandet innefattade nmr;- ställanden borde föredragas och ef f isk otten profvas; anställsjes votering öfver en bifa!, n så lydande Propositi on: Den, som i sin helhet bifaller Beredningens förslag till Betänkande, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anses Utskotten hafva beslutat , att Betänkandet skall punktvis tijl ny pröfning föredragas. Och som vid voteringssedlarnes öppnande och sammanräknande, proposilionen hefanns besvarad med 43 Ja och 26 JVejj som följd hvaraf det föreslagna Betänkandet blifvit af Utskotten gilladt, skulle detsamma i vanlig ordning till Rikets Höglofl. Ständer expedieras. Emot pluralitetens sålunda fattade beslut reserverade sig Herr CommerceBådet Santesson, med hvilken Herr Grosshandlaren Eckerman sig förenade; samt RiksdagsFullmägtige Carl Bergman från Gefleborgs Län, Anders Nilsson från Wermelands Län och .Nils Månsson från Malmöhus Län, med hvilken sistnämnde förklarade sig instämma nedannämnde Ledamöter af det Hedervärda BondeSlåndet, nemligen Johan Andersson från Up - Den 36 O c tobe r f. m. såla Län, Nils Håkansson frän Kronobergs Län, Pehr Pehrsson från Örebro Bän, Andreas Håkansson från Elfsborgs llän, Anders Nilsson från Malmöhus Län, Pehr Pehrsson från Christianstads Län, Olof Nilsson från Carlstads Län, Jonas Johansson från Jönköpings Län och Anders Eriksson från Jemtlands Län.
©>å ©men|?a fartpg och labbnittgar år 1828 tillerfättbeö ettahanba förmåner i D^eberläitbfFa hamnar, forn infjemffa, föranlebbe lifmäl några i ben SfceberlänbfFa larifen införba inffränfanbe ffabganben, i affeenbe på ©menjFa honbeln, till en färffilb framfiällning å $ongf. SDtajtté ftba, åfpftanbe att bereba lifa tullbehanbling af Sräbmaror, forn till 9?eberlän* berne utförbeé ifrån ©menjFa hämnar tnib 9?orbfjön, tneb bern forn forn* c mo ifrån Oiferfjöfjamnartte. ©enom fortfatt unberhanbling i betta ämne har, emot nebfättning i bullett å några arttflar, font utgöra föremål för ffteberlänbfFa (jättbeln på ©toerige, ben i omförmälbta fjättfeenbe åfpftabe lifheten i afgifter bliftoit mebgiftnen. ©fter be i 3?eberlänberne febttajl ittträffabe politiffa hmälfnittgar, lät $ongl. 50?aj:t, få fttart omffänbtgfjetente ntcbgåftno, inforbra uttberrät* telfe, hucutniba någon förättbring härigenom ägt rum i befjanblingen af ©mettfFa fartpg och labbnittgar i 23elgiffa hämnar; och bå ^ongl. 2JJaj:t bermib inhämtat, att motfroaranbe förmotter äro för ©menjla ^anbeln t belgien ntebgifne, här ^ongf.
45 vi skulle uplefva den olycksaliga tid, då våld komme att gå för rätt, det icke båtar till något, om jag skattar litet mer eller mindre för hvad jag eger, utan att mitt fel allena blifver, att jag äger något. Uppå härefter framställd propos. blef förevar, motion tillika med de i anledn. deraf nu afgifne yttranden permitterad till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. Frih. Raabs, Adam Christian d. 30 si>tl. Dec. f. m. pä bordet lagda motion, angtde å tern plågande af 1847 års komiterades förslag till förenkling af skatteoch upbördsväsendet. Föredrogs Hr Olivecronas, August, d. 30 sisth Dec. f. m. på bordet lagda motion om inrättande af en regulier paketfart emellan Sverige och några af de förnämsta handelsplatser vid Atlantiska och Medelhafven. Hr Olivecrona anförde skriftligen: Da jag för första gången har äran inför H. R. o. Ad. upträda som motionär, finnér jag mig pligtig att försvara den sak, som jag vågat framlägga till allmänt skärskådande; men jag måste, såsom ovan att yttra mig inför en stor och uplyst riksförsamling, utbedja mig dess öfverseende för bristande förmåga i bevisningens klarhet. Mitt förslag om seglande paketfart skall säkert af mänga anses som ett foster af inbillningen, utan inre värde. Det medgifves ock, att en ganska dryg vexel är dragen på framtiden. Sveriges industri är ännu så inskränkt inom landet och blott en af dess modernäringar kan anses stå inom konkurrensens område på den stora verldsmarkuaden nemi. jernhandteringen. Men åkerbruket är dock landels, liksom de fleste andra länders hufvudsakliga rikedomskälla och kan i betraktande af den stora areal odlad och odlingsbar jord producera mer än tillräckligt för Sveriges nuvar. innebyggares behof.
R:dr såsom maximum för hvarje månad; och alt, ehvad summa som lomme alt bestämmas, densamma måtte blifva-lika för alla Ståndens Talmän; saint 3:0 Af åtskillige utaf nyss uppräknade Hrr Ledamöter: att aflöningen ler Cancellie-personalen måtte utsättas lill visst belopp, så att de vid Cancellierne biträdande må veta hvad de för sin tjenstgöring hafva att påräkna, och af Hr Helsingius_, att, hvad Banco-Utskottels Cancellie serskildt vidkom, aflöningen för dess personal mätte blifva lika med hvad som bestås Slats-Utskoltels; samt Inom Bonde-Ståndet:: i»:o Hvad först angick Talmännens ersättning för egne Riksdagskostnader, alt, enligt flere Riksdags-Fullmägtiges yttranden, densamma måtte bestämmas till lika belopp för alla Ståndens Talmän, och 4°° R:dr antagas såsom en lämplig summa, hvaremot Nils Insulin hemställt, att ds ofrälse Ståndens Talmän må, lika med hvad Utskottet för Landt-Marskalken föreslagit, erhålla 5oo R:dr månadtligen, men J. J. Ruthberg i\ler tillstyrkt, att ersättningen måtte inskränkas till anslag för hushyra; 2:0 I afseende på Klubbkostnaderne; att dels, enligt Ola Jeppssous från Blekinge förslag, ersättning för tobak och svagdricka mätte, elter behörig redovisning, beviljas, dock icke för Bonde-Ståndets klubb öfverstigande 3oo R:dr i månaden, dels, efter hvad Nils Insulin från Stockholms Iian, Eric Ersson från Kopparbergs
Detta, att man drömmer en annans drömmar, tänker en annans tankar och med fasa märker, att den beprisade fria viljan ej finnes, att det blott fins en oemotståndlig trängtan att gå, gå ner från balkongen, ut genom trädgården, öfver den breda bryggan, som för öfver floden, och sedan dit — dit bort för att säga: ’Hvad hjälper det, hvad hjälper det! — Gif mig din hand, och låt mig lägga den öfver mina ögon och låt mig få gråta ut i din famn!’ Och jag lägger min egen hand öfver mina ögon, och jag gråter, som jag aldrig gråtit förr Och tårarna lätta Nej, nej, jag skall inte göra det! Jag skall inte stanna här ännu en dag, ännu en månskensafton. Det är ännu tid att resa. Jag skall resa. Om några minuter skall jag sitta på tåget, som för mig öfver den breda floden. Och när jag ser månstrålarna lysa på kalkberget och jag susar förbi det hvita slottet, skall jag hviska en välsignelse öfver honom — och öfver det hem, hvars frid jag ej skall störa — och tacka Gud, att kampen och frestelsen äro öfver för mig — » Den resande satt en stund med handen öfver ögonen. »Och om hon stannat», mumlade han — »om hon stannat —» I fantasien vägde han de båda möjligheterna mot hvarandra: Mötet med honom — och mötet med döden. Hade det ena varit lyckligare för henne — eller det andra? Och han tänkte, i det han, innan han lämnade rummet, stannade framför den unga flickans liflösa gestalt: »Hvad är det som afgör, som bestämmer: försyn eller slump?» Men dödens svarta vingar hade denna natt kastat sin skugga öfver hans väg. Den fruktansvärde hade varit honom så fruktansvärdt nära, att han ej kunde uthärda tanken på att detta skett utan plan eller mål. Han ville känna sig och hela världen omhägnad, ledd och styrd, och han hviskade med skälfvande läppar: »Du tackade Gud, att kampen var öfver. — Jag tror, att det var en faderlig försyn.» FARLIGT UMGÄNGE. INTERIÖR I EN AKT. PERSONER: Helena Munk, 38 år. Annie Gylling, 25 år. En kammarjungfru. Ett vackert, modernt arrangeradt rum med gamla familjeporträtt och gravyrer på väggarna.
Herr Crusenstolpe lär ej kunna neka, att endast två opinioner måtte förekomma, den ena som anser fäderneslandet förlora genom tidsutdrägt, och den andra, som tror att genom ett hastigt färdiggörande af Canalen, den kan framkalla vinster, ty han måtte ej på fullt alfvare söka inbilla oss, att detta är det minst vigtiga af de ämnen, som varit föremål för anslag vid denna Riksdag. Om man skulle tro, att det ej finnes tillgångar till Canalen, skulle jag verkligen tro, att det vore mera skäl alt göra besparingar på andra vägar. Jag anhåller, att Herr Crusenstolpe .ville åter - 94 Den 3o December f. m. taga sin hemställan, och låta oss komma till hufvud frågan, helst tiden är inne, då uppköpen böra göras för att kunna ske utan alltför stor kostnad, och då anstalter bora göras om arbetscommenderingarne. Här är ej mera än några månader qvar, innan de böra vara i rörelse. Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens anmodan till Herr Crusenstolpe, att han mätte återtaga sitt ifrågavarande förslag. Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Derest denna fråga skulle uppskjutas, intilldess alla andra anslag voro afgjorde, skulle Rikets Ständer icke hafva mera än tvänlie allernativer, nemligen antingen att antaga Utlåtandet sådant det är, eller ock afslå detsamma. Men som jag för min del alldeles icke skulle vilja hvarken det ena eller det andra, hvarken afslå det, emedan jag önskar att (kanalen må blifva färdig, ej eller bifalla Utlåtandet sådant det är, emedan jag ej kan samtycka lill afskrifning af hvad Staten bidragit, utan önskar ålerremiss; så får jag tillstyrka afslag å Herr Crusenstolpes hemställan, och att Utlåtandet om Götha Canal desto förr ju heldre må föredragas. Herr Franc Sparre, Bengt Erland: Jag får äfven äran yttra den tanka, att Utlåtandet bör till pröfning nu förekomma.
Men Utskottet bör 468 Stats-lJtskottets Betänkcmden. emedlertid upplysa, att någon särskild gärd, hvilken vid dylika tillfällen oftast varit vanlig, eller ökning af Bevillningen för denna utgift icke kan komma att erfordras, utan att densamma må kunna bestridas af redan gifna tillgångar; i hvilket afseende Utskottet får uppgifva, att, enligt Räkenskaperna öfver den genom Saltpettergärden samlade fond, uppgick dess tillgång vid sistlidne års slut, inberäknadt, Inventarier och utlånte Capitaler till 683,102 R:dr 10 sk., deraf 5oo 000 R:dr B:co äro för närvarande disponible; äfvensom att, genom den, sedan sista Riksdag skedde afbetalning på Riksgälds-Contoirets, mot 5 och 6 proCents ränta, upptagne Lån, en förminskning i Contoirets behof för sudan räntebetalning hädanefter uppkommer, som medgifver utbetalning af den del utaf ifrågavarande Summa, som å Riksgälds-Contoiret kan anvisas; Och hemställer Stats-Utskottet, vid dessa förhållanden, om icke de 1111 föreslagne 600,000 R:dr måga anslås att till ena hälften, eller 3oo,ooo R:dr, utgå af Saltpetter-fonden och den andra eller en lika Summa förskjutas från Riksgälds-Contoiret, som dessutom, enär det bidrag till Statsbehofvens fyllande, hvilket derifrån levereras, endast till någon del under ett löpande år vanligen utgår, då deremot Bevillningen, för året till en del under loppet deraf och det öfriga hufvudsakligen vid början af det påföljande inflyter, derige - Stats-Utskottets Betänkandeti. 4% nom eger tillgång för ett sådant förskott; Hvilket allt vördsamligen liemställes till Riksens Ständers bepröfvande; och lära Riksens Ständer deras härutinnan fattande beslut hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla. — Någre Ledamöters i ämnet afgift ne särskildte yttranden varda härjemte bifogade. Stockholm den 5 April i8a3.
-— från roterings-skyldigheten för åtskilliga fiskelägen inom Norrvikens fögderi af Götheborgs och Bohus Län, angående: B. VII. 351;' VIII. 9, A. 9; U. IX. 58, 110, A. 110. — för sockneprester från skyldigheten att åtfölja dödsfångar till afrättsplatsen, angående: B. VI. 36, 429, A. 429; E. VII. 226. — från räntor och onera för Komministers-bostället N:o 1,^ mantal Rätansbyn i Jemtlands Län, angående: B. III. 602, 640, A. 645. — för Jemtlands roterings-kassa från allt bidrag till anskaffning och underhåll af beklädnaden vid Jemtlands Hästjägare-Korps, angående: in. 629, R. 629; B. VII. 303, 35'; VIII. 7, A. 7 ; E. X. 107. — för klockare-lägenheterna i Skåne från erläggande af den s. k. helgonskylden, angående: B. IX. 112, 152, Å. 152. — för Svenska ångfartyg, sorn, enligt på förhand upprättade reseturer, göra reeuliera resor, från skyldigheten att taga lots, angående: B. X.'21, 144, A. 152. Begrafningsoch öfrige kostnader med anledning af Hans Majit Konung Oscar I:s dödliga frånfälle, angående: V. 242, R.279; B. X. 248. 282, A. 282; E. XI. 115. Begränsande af sockenstämmas beslutande-rätt, angående stadgande!) till —: B. IH. 87, 136, A. 136. Beijershamn, färjeplats: se Ölands vestra kust.
Dukar under i5 M R:drs värde L vr Dito 6> Väfnader: Dito Dito 5 o — Linne och Dito Dito CL Hamp; OS Segel o. TälttD duk Dito Dito VDito Dito H Tältduk Lärft, Rafvenc_ alla andra finaduk o. Buldan T" re läi fler, HviHalsoch NäsH Qä ta, färgade&c. dukar X » tior till B ev.- och Oecon.-Utsk. Bet. V.-o a(j. Bil. Litt. D. Tableau, som utvisar den sänkning eller förhöjning emot nu gällande Tullbestämmelse, sorn af Bevillnings-Utskottet blifvit å Import-Tullen föreslagen samt det förmodade resultatet. Varu-benämning. Va minsfa qvantitet. Värde Calculcrade årliga beloppet af förtullnings-qvärititcten efter 5 års medelberäkning. Tullbeloppets minskning å minsta qvantiteten eller å 100 R:dr värde. Calculcradt resultat. Tull beloppets ökning å minsta qvantiteten eller 100 R:dr värde. Calculcradt resultat. Apelsiner Arsenik Aska, Pott raffinerad och calcinerad Band, Sidensammets andra slag halfsiden .. Ylle Blysocker . Bläckpulver Bränvin: Cognac t. o. m. 12 grader deröfver Rumin t. o. m. 12 grader deröfver Arrac t. o. m. 12 grader deröfver . Caffe Chocolad Citroner Citronskal Cobeber Coeffurer Cremor Tartari Decorationer ... Fikon Fisk, saltad, Lax Fjädrar, UrFläsk Formar för Sockerbruken Frö, Canarie . Färger: Berggrönt Smaltz Cochenille . Drakblod Grains d’Avignon Krapp Orleana Sumack Galläplen Galgant Garn, Bomulls, hvitt öfver N:o 20 Kamulls, fargadt Gipssten Glas, optiska, monterade andra slag Spegel, slipade ofolierade folierade .
Ständer hafva tagit denna nådiga framställning i öfvervägande, men ej lunnir, skäl att till densamma lemna bifall. 37:o. Sedan, med anledning af Rikets sednast församlade Ständers medgifvande, “att de lärare, som, innan de blefvo till lektorer utnämnde, haft full lektorsundervisnings-skyldighet, få beräkna denna sin tjenstgöring, med undantag af fern år, vid löneförhöjning inom lektorsgraden, i likhet med hvad andra extra lärare, duplikauter och vikarier inom adjunktsoch kollegagraden fått sig tiller - 12 Exp t'ditio nslits ko t le ts Förslag tilt underd. Skrifvelse, N:o 81. kändt, E. K. Maj:t från vederbörande infordrat uppgifter å samtlige de lärare, som, på grund af sagda medgifvande, skulle vara berättigade att under innevarande statsregleringsperiod i högre lönegrad uppflyttas, så hade, enligt hvad inhemtas af ett den nådiga Propositionen bilagdt Statsråds-protokoll öfver ecklesiastik-äreuden den 27 Maj 1864, do inkomna uppgifterna gifvit vid handen att ej mindre än 22 lärare anmält sig till erhållande af ifrågavarande förmån, och att de fleste äfven blifvit dertill af vederbörande skolstyrelser förordade. — Vid granskning af de skäl, som till bestyrkande af desse lärares rätt blifvit anförda, hade det visat sig, att, om Rikets Ständers ofvannämnda medgifvande skulle utsträckas till alla dem, på hvilka detsamma enligt ordalydelsen borde ega tillämpning, de derutaf betingade löneförhöjningarne skulle för innevarande statsregleringsperiod uppgå till mer än 25,000 R:dr; och då Rikets
Detta Uilåt. företogs punktvis till afgörande, hvarvid nedannämnde af Utsk. ånyo behandlade punkter af Betänk:t JVs 115 förekommo, nemi.: Punkten Litt. A. Hr Te rsmeden, Nils: Ehuru det beslut, som R. o. Ad. förra gången fattade, i sjelfva verket innebar en öfverflödsålgärd, får jag dock tillstyrka, att R. o. Ad. måtte vidblifva detta beslut, då ett annat Stånd deruti instämt. Att deremot införa ordet ”gemen samt” näst före orden ”redan gillade grunder”, måste jag för min del ogilla, emedan R. St. derigenom skulle önska, att den blifvande skolordningen skulle byggas på de grunder, som förut blifvit af R. St. och K. M. gemensamt fattade. Nu kan det emellertid hända, att K. M. redan fastställt grunder, öfver hvilka R. St. icke yttrat sig, men väl fattat deremot stridande beslut; och om de nu tillägga ordet ”gemensamt”, så skulle man hafva hegardt, alt hvad som af K. M. redan blifvit fastställd), skulle uphäfvas, en orimlighet, som är så mycket större, som R. St. i detta fall icke hafva något att besluta, utan endast alt önska. Jag hemställer fördenskull, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut; ty om K. M. vill följa Ständernas önskningar, eller vidblifva de grunder, som redan blifvit fastställde, så står det honom alltid fritt. Frih. Rehbinder, Wilh. Fredr.: Jag vill icke trötta R. o. Ad. med upläsandel af min reservation i denna punkt; men jag ber dock att korteligen få redogöra ,för skälen dertill. Förhållandet var nemi. att R. o. Ad., samt BorgareSt., hade bifallit Utsk:s förslag i denna del, hvaremot PresteSt. beslutat, att orden : ”på de af K. M. och R.
Befallningshafvandes åsigt det väl vore påtagligt, att Roterings-kassan enligt ordalydelsen, så väl i reglementet för kassan, som i sjelfva knekte-kontraktet, borde, för Rotekållarnes räkning, till hälften med Kronan bestrida lika såväl det erforderliga beklädnads-bidraget för Hästjägarne, som den icke ifrågasatta halfva andelen i sadelmunderingens anskaffning och underhåll, samt att kassan följaktligen ålåge att, icke blott för de förflutna åren, utan äfven allt framgent, så länge beklädnadsbidrag skulle af Rotehållarne lemnäs, godtgöra skilnaden i den Hästjägare-korpsen tillkommande beklädnads-andel, beräknad efter årliga riksmarkegångspriset å en soldatmundering, och den för en Hästjägare med 7 R:dr 1 sk. 9 rst. banko enligt särskildt upprättad uträkning erforderliga årliga beklädnadskostnad, utan tillägg af det uti samma uträkning utförda belopp af 10 procent i reparationsbjelp; dock hade Kongl Maj:ts Befallningshafvande ansett sig böra i underdånighet hemställa, det Kongl Majit täcktes i nåder bestämma, huruvida, enligt grunderna för nya roteringen, Roleringskassan ålåge att från och med år 1852 och framgent intilldess annorlunda kan blifva stadgadt, till Hästjägare-korpsens Beklädnads-direktion utbetala enahanda beklädnads-bidrag, sorn för Kronan är vordet erlagdt och vidare erlägges, med afdrag likväl af hvad kassan å beklädnadsbidraget redan guldit, eller huru och på hvad sätt det felande bidraget eljest borde Beklädnads-direktionen godtgöras. Vid pröfning den 22 Februari 1859 af denna fråga, hvaröfver jemväl Krigsoch Kammar-kollegierna afgifvit underdånigt utlåtande har Kongl. Majit ansett, att enär, genom det af Kongl. Majit och Rikets Ständer vidtagna, uti Kongl.
7.479.000. återstår, vid blifvande Stats-regleringen,• en ökad tillgång af . 32,375. men enär uti den sålunda ökade Inkomst-Summan innefattas sådane belopp sorn jemväl blifvit föreslagne att uppföras såsom tillkomne utgifter för Stats-Verket, nemligen: upptaget högre värde å indelta räntor 10,827: 29. 6. och beräknade högre utgifts-anslag för Justiliae-Sla tens aflöning 1,000. för Tull-Verket 50,000. — - för Post-Verket 100,000. Tillsammans 161,827: 29. 6. visar det sig, att denna Inkomst-beräkning, till följd af de anvisningar, Rikets Ständer vid senaste Riksdag gjorde å öfverskotten, utfaller ( 3o ) med en brist af 129,452 R:dr 29 sk. 6 r:st., för hvilken serskild tillgång erfordras. Att i afseende å Stats-Verkets utgifter för den kommande tiden afgifva ett fullständigt förslag, är Stats-Gontoiret så mycket mindre i tillfälle som Stats-Contoret saknar fullständig kännedom om alla de förändringar som i denna del må kunna vara af behofvet påkallade, och hvarom Eder Kongl. Maj:t lärer till Rikets Ständer nådig proposition aflåta; men Slals-Gonloret tror sig dock böra här uppgifva de fall och omständigheter uti hvilka Stats-Contoret anser rättelse erfordras vid den blifvande regleringen af Stats-Verkets Utgifter; nemligen å: Första Hufvud-Titeln. Kongl, tiofoch Slotts-Staterne. För Haga Lust-Slott och Park anvisade Rikets Ständer vid i8a3 års Riksdag en tillökning af 1,000 R:dr uti det förut till 2,000 R:dr bestämde Stals-anslaget, hvilken tillökning dock allenast skulle utgå till påföljande Riksdag; och som Rikets senast församlade Ständer fortfarande, under enahanda villkor, å Staten uppförde berörde tillökning, lärer framställning om densammas vidare upptagande å RiksStaten, böra göras hos Rikets Ständer.