Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt afivaktar Directionen Eders Kgl. Maj.ts Nädlga befallning och förestrift, om den ätgärd och de anstalter, jemte tillräckelige medel dertill, sorn böra pä Directionen ankcm»na, till skyndsamt beredande af den bränning, som wid näst päkommande Bränningstid lärer böra sä »väl här i Stockholm sorn i Götheborg i werket ställas; Och hwarom med »nera Directionen redan under den zo nästledne Maji haft näden underdänig hemställan göra. Directionen framhärdar med djupaste »vördnad Stormäktigste Allernädigste Konung Eders Kongl. Majlls underdänigste och tropligtigste tjenare och undersätare /l. sk sk 8?«u8ldis. ^Vivoekk-K. k. Irosi-okr. I. k. /lirell. l.. kllolmblscl. Stockholm d. 19 Julik 1810. Bihang. N.o 6z, 64^ Kongl. 49S Den iz September. Kongl. Allmänna MagazinS. Directio. nenS underdäniga Skrtfwelse till Kgl. Maj:t angäende Bränwins bränning för Kronans räkning i Götheborg; dat. den L7 Augustt igro. StormägLigste Allernädigste Konung! underdänig strifwelse af den 70 nästledne Maji har Eders Kongl. Maj:ts Allmänna Ma. gazins.Direction haft näden korteligen anföra tillständet för närwarande, af Allmänna Magazins Inrättningen, samt där hos begärt Evers Kongl. Maj.ts Nädiga föreskrift om den ät. gärd och de anstalter, jemte tillräckligt medel dertill, som böra pä Directionen ankomma till skyndsamt beredande af den Bränwins-bräm ning, som wid instundande kränninqstid, eller den r October, lärer böra sä wäl här i Stock, holm som Götheborg i »verket ställas.
a) Den dåliga och ofta lijärtlösa beliaiidling de där rönt, isyiinerhet dh de blifvit förförda eller af nhgoii orsak blifvit sjuka eller aniiars oförmögna till arbete; b) Det inyckiia obehag och de tralcasserier frbii polis, koiiiiniinaliiiyndiglieter ocli fattigviolrden, so111 förorsakats genoni de sjukligs och d eriiesfallna tjänstflickornas %terförpassande och öfverföraiide till f; ' d landet likt brottslingar; c) Dessa flickors bekyininer och srbriglieter a t t sedan liar lieiniila f å någon iitkonist eller vinna ' sin bärgning, ty sällan 11s de fatt ii&amp;- got bidrag från fadern till det eller de barn de inedföra från iitla.ndet; d) D e varningar och iipplgsiiingar soin s % val genoin priisterskapet och fattigföresthildariie soin ock genom Fredrika Brenier-Förbiiiidet meddelats och spridts bland folket. Ofvaiinäinnde prästinan fortfar: Med ett ord: » iitrandringen till dessa länder Itar förorsakat bhde emigranterna sjiilfva, deras föräldrar och anhöriga, griisterskap och fattigvård etc. sh inycket besvär, svhriglieteï och bekyininer, ja för de flesta förliistes och kostnader, a t t jag tror a t t de. flesta lm ledsnat vid den slaf inarkiiacleri. D Liksoin det pk den tid, d&amp; iitvandriiigen stod på sin 1iöjdpiinl; t var omöjligt a t t säga huru ni %ilga so111 iitaandrade, lika oinöjligt iii. det iiii a t t bestäindt säga, i hvilkeii grad iitvaiiclringen iniilskats.
AT . , (l:a alternativet) Borgare-Ståndets beslut; innei ej, an aaes. alternativet) Riddersk. och Adelns beslut. s Bevillnings-Utskottets Memorial, N',o 3o. Alun: andra slag. Härvid anmärkes endast till rättelse det i den af Utskottet upprättade tariff förelupna tryckfel att qvantiteten för tullberäkningen finnes utsatt i %, men hvilket bör vara L%. Angelica, Anis, Antimonium crudum eller Spiesglans. Preste-, Borgare - och Bonde-Stånden hafva, lika med Utskottet, ansett nuvarande utförselsafgifter å hvardera af dessa artiklar, nemligen 1 rst. per S;, böra upphöra; men Riddeiskåpet och Adeln bibehållit desamma. Utskottet hemställer, att sistnämnde Stånd måtte frångå detta dess beslut och instämma i de öfriges; men för den händelse att Ridderskapet och Adeln icke finner sig härå kunna fästa afseende; lärer omröstningar böra ega rum eniigt följande voteringspropositioner: - Den, som gillar Utskottets förslag, att Angelica bör afgiftsfritt Vinner Nej, kommer nuvarande utförselstull, 1 rst. per W, att derå bibehållas. Den, som, lika med Utskottet, vill, att Anis skall vara fri den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel att fortfarande vidkännas 1 rst. tull per W vid utförsel. Den, som instämmer i Utskottets förslag, att för utförsel af Antimonium crudum, eller Spiesglans, tullfrihet bör ega rum, den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, skall nuvarande utförselstull derå, 1 rst. per %, förblifva gällande. få utföras, röstar den, det ej vill, röstar 5:o. från utförselsafgift, röstar Ja; röstar Ja; Apo - Bevil,'nings-Utskotlets
(8refwe von Lottrverin: orsaken hwarförc Oenonomia-Ulstöttet tillstyrkt, alt i händelse Kongl» Majit skulle pröfwa nödigt minsta bränwins lillwerkningen, förbudet stulle riglas mot de större pannorne först, och mot ve mindre sednare, lag r den förmodan, att de större jordägare som hafwa mera omtanka, skulle wara mindre bchtlstände för olägenheterne af mindre tillgäng pä foder, som gerna ätföljer spanmäls bristen, an den ringare och mindre omtänksamma jordbrukaren manligen är, samt äfwen deri att Slaten genom ett allmänt förbud för» Den 9 Julli. förlorar en stor del of panns afgiften, men endast obetydligt nar förbudet blott sträcker sig kill de större pannorne, hwilka iikwäl confumera största spanmaks quantiteten, dock afstär jag gerna frän detta mitt påstående, öfwerrygad art wid en inskränkt bran, winö bränning ingen nödwändrghet akt förbjuda den kan wara akt befara. Aerr Landt - Marskalken gjorde derefter proposition pä 26 och 27 puncterns af Herr Orukvas forsing, hwilken Bifölls. Efter upläfande af iz puncten afOcconomiäs UistokletS samt 29 om go af Herr Orust/a» project blef Oeconomiä Urffouers förslag bifallit. v.plastes ,6 puncten af Utffokrels samt 2O, 2i:sia och ro:de puncterne af Herr vrukvas för» stag.
Att de utgifne Låne-Capitalen, i stället för att årligen liqvideras, kunde få blifva stående, under vilkor af räntans betalande vid hvarje Bruksårs slut; då jemnväl, i händelse det af Banco.Styrelsen bestämde utlånings-belopp öfverstege gamla lånet, ett sådant öfverskott finge komma Låntagaren till godo, och denne åter vid motsatt förhållande inbetala skillnaden emellan nya och gamla lånebeloppet, och 3:0 Om icke vid skeende utlösning ell^r* relax af panter på Stapelstädemes vågar, utom Stockholm, insättning af det penningebelopp, som dertill erfordras, kunde få ske i J-äns Bänterierne uti den ort, der Stapelstaden är belägen, sedan lämplige föreskrifter och säkerhetsmått i sådant afseende blefve stadgade, Banco-ZJtskotteti Betänkande». 67 Banco-Utskottet bär ej underlåtit att öfver dessa förslag inhemta Herrar Banco-Full» mägtiges och Banquens Commissariers utlåtanden, och får, efter behörigt öfvervägande af ämnet, derom till Rikets Ständer nu afgifva dess vördsamma Betänkande. Hvad först beträffar frågan om fortsätt»' ning af belåningen på jern och metall-efifecter hela året igenom, så anser Banco-Utskottet otvifvelaktigt, att en sådan vidtagen anstalt skul» le medföra, så för Bruks-egaren , sorn den handlande, en väsendtlig förmån, då derigenom den förre, vid bristande afsättning å sin vara» kunde, oberoende af den enskilde Förläggaren, förskaffa sig nödig penninge-tillgång för sia rörelses vidare bedrifvande^ likasom den senare eller Köpmannen, på hvilken det ankommer, att till utrikes orter afsätta den producerade varan, å sin sida bl ef tre i tillfälle hålla den samma vid ett någorlunda jemnt, ej för lågt, pils; en omständighet, som, då Jer» net utgör Rikets förnämsta export-artikel, jemnVäl måste fördelaktigt verka på förhållandet emellan landets exporter och importer.
I afseende på 3:dje anmärknings-punkten, hvari blifvit yrkadt, att Konungens Befallningshafvande icke måtte hafva någon befattning med hemmansklyxningen, utan besutenbelen undersökas och bedömas af SockneNärond, få Utskotten fästa uppmärksamheten derpå, att hvad man velat genom anmärkningen ernå, redan finnes i författningsförslaget stadgadt. Enligt förslaget eger Konungens Befallningshafvande intet alt skaffa med hemma nsklvfn ingen , och 8 §• 1 Gap. föreskrifver inrättandet af Sockne-Nämnd, hvars befattning der utförligen bestämmes. - Hvad Utskotten hemställt rörande Konungens Befallningshafvandes tillgörande vid bestämmande för hvarje ort af det minsta hemmantal, hvartill klyfning utan föregången undersökning och serskild tillåtelse må ega rum, har naturligtvis afseende på författningens stiftande, icke på dess tillämpande; och torde något vidare yttrande' i1 anledning af denna punkt icke erfordras. Hvad åter beträffar de anmärkningar, sorn blifvit riktade mot Utskottens tillstyrkande i 8 §. 5 morn.: att klagan öfver Nämndens beslut må, i händelse lösnings-anspråk väckes, ega rum, , äfven då klyfning blifvit af Nämnden tillstyrkt, hvilket ansetts tillintetgöra hela ändamålet med Nämnden, förnärma delegares naturliga rätt att icke beröfvas sin egendom, samt bereda fördelar åt den rike på den fattiges bekostnad; så synas dessa anmärkningar egentligen bero på förutsättningen, alt Nämnden är en Jury, hvilket Utskotten icke kunna erkänna. Vöre Nämnden alt anse lika med en Jury, så skulle dess beslut naturligtvis vara utan appell, antingen den tilleller afstyrkle klyfningen; men nu medgifves, att, i händelse Nämndens utlåtande är afstyrkande, det må kunna underkastas domstols pröfning, hvaraf ovilkorligen följer, att Nämnden icke kan hafva egenskapen af em.Jury.
R:dr öre R:dr öre Transport R:dr R:mt Fyllning för banan öfver Strömsborg: Jordfyllningen kostar Kallmurning, på båda sidor om det utfyllda planet, kub.-f:r 30, å 40 R:dr Betäckning å morarne med huggen sten 1,576,322 800 1,200 3,360 — 5,360 Brons fortsättning från Strömsborg till Röda bodarne och Tegelbacken: Plåtbro med 4 öppningar om 85 fot hvardera, samt en öppning med rörlig bro vid dess norra ända utmed Tegelbacken. Landfästet mot Strömsborg upptages till samma kostnad med lahdfästet vid Riddarholmen 4 st. pierer för brons uppbärande kosta per medium hvardera, med pålning, platform, stenhuggning och murning, 7,200 R:dr För särskild stenhuggning å lister och betäckning . Landfästet mot Tegelbacken: med särskild murning för den rörliga bron, 182 pålar med nedslagning, plåt» form och stenfyllning i gallret Murning med stenhuggning Särskild kostnad i grundläggning och stenhuggning för pivåen och brons anslag mot landsidan Sjelfva bron med maskineri Öfverbyggnaden af plåt för dubbla spåret, 368 fot i längd, i 4 öppningar, å 28,000 R:dr Skydd mot påsegling och stötar af fartyg, 13 st. raoringar å 150 R:dr samt 700 fot ketting a 2 R:dr 50 öre 10,470 28,800 4,600 4.700 5,500 2,300 18,000 112,000 3.700 190,070 Jernvägens anläggning mellan Tegelbacken och gamla Kungéholmsbrogatan, der förslaget till norra stambanan vidtager: För rörelsens obehindrade gång lägges en körbana under jernvägsspåren, 32 fot bred, med lutning 1:18.
På denna grund stödjer sig strafflagsförslaget, då det tillegnar lagen det från rättsmedvetandet, sederna och lagskipningen hemtade, men hittills föga utvecklade begreppet om vanfrejd under en bestämd form och med den nya benämningen fö?'lust af medborgerligt förtroende för viss tid. Sjelfva det nya namnet uttrycker fullständigt, hvad dermed menas, och dessutom år. på sått ofvan förmåles i lagförslaget beskrifvet, hvari denna påföljd består. I motsats mot nuvarande förhållandet med vanfrejden skall aldrig någon tvekan behöfva uppstå, vid hvilka brott denna vanhedrande påföljd eger rum. Såsom 1734 års lag, i fråga om årans förlust, så har lagförslaget, i fråga om förlust af medborgerligt förtroende, vare sig för alltid eller för viss tid, uttryckligen utsatt, när sådan påföljd eger rum, äfvensom att den skall ådömas, och icke, såsom hittills, vara en af sjelfva brottets beskaffenhet gifven följd. Den nya lagens mening år tydligen, att i intet annat fall, ån der lagen sådant stadgar, och domstol dertill dömt, ej heller i vidsträcktare mån, skall brottet draga vanheder med sig; och för att denna lagens mening må blifva en verklighet, år det, med afseende å de nuvarande förhållandena, en nödvändig följd af den nya strafflagen att ofvan anförda särskilda st ad gändin, som sammanhänga med det gamla svåfvande begreppet af vanfrejd och för närvarande utgöra den enda lagliga grunden för frejdebetygs utfärdande, varda till de nya förhållandena lämpade eller åtminstone hänvisade till den plats inom lagstiftningen, som dem egentligen tillkommer eller kyrkotuktens område.
Äterremist afStats-Utskottets utlätande öfwer Konungens Nädiga Proposition om Kungsoch Kungslatugärdarne; Gillanda af Stats-ULskottets yttrande öfwer en dit remitterad fräga om utstakande af en wist gräns för f. d. Konungens wistelseort; Instämmande uti Riddrrffapels och Adelns Renust till det särskilta Utskottet af Herr bZui11, 3118 motion, om fastställande af de wid sista Riksdag fattade beslut; Upplästes Protos Ks-Utdrag frän det Hederwärda Bonde-Ständet af den 21 September, innefattande: Remist till Lag-Ulsk>tttet af Riksdagsmannen .fin >- l>!ii85oii frän Östergöthland, angäende det Marknader ej n,ätte hällas pä Mändagar; Anmo - Den 4 October. Z73 Anmodan till Expeditions-Utffottet om uppsättande af cn adresi till Konungen för att underrätta cm decharger för Stats-Rådet, Föredragande och Konungens Nadgifware i Commandcmäl; Remisi till Bewillnings-Utskottet af Konungens Nädiga Proposition, angående nägra underdåniga ansökningar om eftergift iBewillning; Bifall till Stats-Utskottets Memorial om Riksdagswcdergällninaar för Utskottens Secreterare, Canccllier och Wak^betjening; B fall till Stats-Utskottets Memorial om betalandet af hpran för Standens Kaibbrum; Ater remisi till Lcccncmie-Utskottet af desi utmätande öfwer Konungens Nädiga Proposition om allas skyldighet att deltaga i wärdén af Fattige. Af den 22 September: .
I följd hvaraf, och sedan det Öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att 3i §. i nya RiddarhusOrdningen således komme att erhålla den i Nej-propositionen upptagne lydelse. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Anmältes och emottogs HofCancelleren m. m. Herr D. vonschulzenheim, hvilken, å Kongl. Maj:ts höga vägnar, aflemnade följande Kongl. Maj:ts den 2 dennes aflåtne Nådiga Skrifvelse, angående Hennes Maj:t Drott - Dea 10 Augusti f. m, ^9 Drottningens Höga Kröning; samt Kongl* Maj:ts Nådiga Proposition af samma dag om pension för Herr JustitiasSLatsMinistern m. m. Grefve Gyllenborg, i händelse han lemna r Rikets tjenst innan uppnådd 65 års ålder. Hans E.xcellcnce Hen4 Grejven och La.nd.tMar celleren, alt till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapels och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran att Kongl. Majlis Högstberörde Nådiga Proposition och Skrifvelse skulle med första varda till handläggning företagne. Sedan Herr HofCancelleren blifvit på Vanligt Vis utheledsagad, fortsattes pröfningen af RiddarhusUtskottets förevarande Metnorial. §. 3a. Votering sker för öfrigt, med iakttagande af hvad 53 ,5‘. Riksdagsordningen föreskrifver. Under påstående votering, böra tryckta voteringssedel• alltid finnas att tillgå pä serskildte ställen i RiddarhusSalen, och får emellan de med Ja och Nej tecknade, någon skilnad i öfrigt icke finnas.
Jag blef emot min vilja sorgligt stämd, men sökte att dölja det för de muntra flickorna, som hoppande omkring mig, beredde sig, ledda af barndomens dunkla forskningsbegär, till att beträda det ställe, der lekar och allvarsamma företag likaledes måste upphöra Inkomna på kyrkogården, sprungo de äldre barnen från grafsten till grafsten att läsa deras inskrifter och betrakta blommorna, som här och der ännu framstucko. Min lilla följeslagerska lemnade mig ej. För första gången på ett sådant ställe, ville hon underrättas om allt. Hon frågade om det var menniskor, som lågo under stenarne? om ej, ifall stenarne borttogos, hon kunde få se menniskorna och taga dem i hand? vidare om alla menniskor skulle läggas under sådana stenar? men denna fråga hade knappt hunnit öfver hennes läppar, när ett glädjerop af de öfriga barnen kallade henne bort till dem. Detta var det bästa, ty jag vet icke, om jag kunnat afhålla mig från att under tårar trycka den oskyldiga varelsen till mitt hjerta och säga henne, att äfven hon skulle i sina af lif och helsa nu svällande lemmar känna dödens krypande isköld, att äfven hon icke alltid skulle förblifva på den jord hon nyss sagt mig vara „så vacker och beskedlig“ och dessa mina stormiga upplysningar hade säkert icke varit henne nyttiga. — Men om en Moder, olycklig nog att icke veta, ej en gång dunkelt känna, att det barn, hon framfödt till detta jordiska lifvet, äfven måste vara medlem af ett högre ovanskligt – om en sådan Moder gick med sin dotter på en kyrkogård, och den första aningen om döden der öfverföll hennes barn, skulle ej vid dettas menlösa frågor, hennes bröst söndersprängas af smärta? Den 15 Okt. Hvad är menniskans lif? Denna af mig ofta upprepade fråga har jag ännu icke kunnat besvara och börjar förmoda, att till dess besvarande fordras ej mer eller mindre än utredningen af de öfriga Varandets gåtor, som väl alla tillsammans utgöra länkar af den stora kedja, hvars början eller slut ingen sett, men om hvars tillvaro vi icke kunna tvifla. — Hvad är dock menniskans lif?
Uppfinningarries och indiistriens betydelse för kvinnans likställighet med mannen) f S. A. AnB,de, öfveringeniör i Irongl. patentbyrån. RIeiiingen med denna lilla skrift, so111 utgör n: r 40 af Student föreiiingeii Verdandis småskrifter, %r att visa det nära saniinanhang, livari iiidiistiien s t h till kviiinofr %gaii, och i livilkeii hög grad dess utveckling bidragit till åstadkoininande af större likställighet inellan könen. Författaren resonuerar på följande satt: Tack vare den inoderm indiistriens framsteg och de industriella uppfiniiingariie har kvinnans verksamhet inom lieinmet betydligt inskränkts: Hpsliållssysslornas antal liafva ininslcats, dk en nåiigfalcl artiklar, soin fordom maste tillverkas i hemmen, nu finnas att köpa, andra sysslor hafva förenklats i följd af de praktiska redskap, soin nu finnas att tillgi. För att nu endast anföra några fh exempel, förrättades förr alltid bakning, brygd ocli mältning i lieininen, vidare bereddes diis s %viii bBrnviii som iittilca, tvål och såpa, vidare förekommo, utom natiirligtvis matlagning och sömnad, bland Iiemsysslorna ljusstöpning, färgning, liäckliiig, kardning, spinning, väfnad, byk, slakt och mycket annat, som ej kan så noga specificeras. Sysslorn,z måste dessutom förrättas utan alla de hjalpinedel, som nu för tiden finnas och i så hög grad underlätta arbetet. Man beliöfver blott tänka på, att inan för icke så särdeles länge sedan hvarken kande till tändstickor eller järiispislar, livarken vattenledning. eller strykugnar, för att nu icke tala om syoch stickmaskiner. I sainina inån soin kvinnornas arbete inom lieininen minskats,. lia de inåst söka andra oniiiiden f ör sin verksainliet, områden, soin ' förr ansågos uteslutande tillliöra mannen.
Jag föreser således med fullkomlig wisthet att Riksens Ständer ej wilja lämna Regeringen i den bekymmersamma ställning att se sig utur tillstånd att kunna bewaka samt befordra Rikets säkerhet och fördel i brist utaf sädane anstalter, som behöfwas för att hos Bundsfönvanter ej mindre än hos fienden underhalla det intryck af åkning, som hela Europa egnat ät Swensta namnet. -ögonblicket ar wid dylika tillfällen oftast dyrbart, och äfwen den korta tih, som mäste fkrbigä, innan Konungen kunde erhälla Riksens Ständers råd och hjelp, kunde medföra oersätteliga förluster för Riket: jamwäl hwad jag ofwanföre rvägat tillstyrka om reserwkarlars antagan^ ds till Armsens förstärkning wid förefallande behof; kun - ^ de Den 2 Apt-il. de ttivjligtwis, innan det kunne werkställaS förorsaka ^örre tids utdrägt, än omsiändighetcrnc uran Rikets ffad^ medgäfwe. Tilt förekommande häraf tror jag fördenskull att Riksens Ständer, i betraktande afwär werldsdels ntiwarande besynnerliga politiska stallning, med fullt biber hällande af deras fri - och rättigheter kunde förklara Konungen berättigad att, om, innan Sländernes nästa sammankomst, dä >de fä tillfälle att om nödiga förbättringar i förswarswerketi l wad nu icke mevhinnes, widare besluta, den olyckan skulle inträffa, att Riket befunne ffg inwcckladt uti krig, widtaga kill erforderligt motwärNS anstaffande de Medel, som utan inträng i Riksens Stänchers beffattningsräkt, ögonblicket oumgängcligen kan kräfwa, intill dest Riksens Stander hinna sammankallas t-ill ytterligare widtagande af de Utwägar till Rikets hjelp, som dess behof och förstvar tarfwa.
Stael von Holstein, OeorZ Logislaur, yttrande, Sept. l?8. Stael von Holstein, Llattlua, On-tas, yttranden, fk»v. 1462. Stambok, om allmänhetens uppmanande, genom en öfwer hela Riket utgäende, att med friwilliga sammanstött bidraga till Westerbottens nödställde innewänares undsättning, Sept. Z3?. Stat, H. K. H. Kron-Prinsens, Aug. 1416. om otillräckligheten deraf rc. Lebr. 1211. se Rron-prinfcn. — Se öofoch Äof-Stalk-Staters ne; Stats-reglering;c. Staten» behof, af Riksdagsmannen Heckert föreflag, ne utwägar till afhjelpande deraf, Dec. H86. Statistisk kännedom om landets närwarandc ställning, om nödwändigheten af nägon anstalt till minnande deraf, Oct. 4104. Stats-Lontoiret, om meddelande af desi bewis «t deni som i och för kriget hos Kronan hafwa godkände fordringar, Jul. 578. Se härom widare Finance-Planen. — om upptagande af län, pä desi Obligationer, för förswarswerket, Maji 141. angäcnde desi besörjande om Allmänna Indragnings-Statens tryckning wid hwarje Riksdags början; se Indragnings-Staten, allmänna. Stats-Ministerns, för utrikes ärenderne, ffrifwelse till Herr Landt - Marskalken med underrättelse om f. d. Konungens ankomst till Perth, Ian. 295. Stats.Ministrar,>e, om bestämmande af löner för dem samt Statsoch Iustitie-Rädcn; sc Löner. Register. -69 Stats-cvbligatisaer, för de under kriget gjordt contan >e förstrackningar till Stats-Werket, om Riksens Ständers garantie derför, Masi 167. 170. 17?.
Garibaldi kände sig nu lugnad. BrIen snart återkom hon sjalf med sraret, ty i liela den republikanska kåren fanns ej en man, som vagade sig öfver till skeppet. Garibaldi erhöll nu geiiom henne generalens befallning a t t söka radda vapen och ammunition samt sedan tanda eld p % den lilla flottiljen. För a t t utföra det senare, begaf han sig ombord % de andra skeppen, hvilkas däck vor0 betiickta af döda. De f % öfverlefvande af sitt folk hade ' han Ater måst ställa under hnitas befäl, och hon blef nu den, som ledde räddningsarbetet. Stående upprätt, lugn och högrest i skeppsbåten, hvars roddare sutto krokiga för att undvika fiendens kidor, for hon fram och tillbaka mellan stranden och skeppet, till dess allt och alla kommit i sakerhet. Men iifven under striderna på fasta landet följde hon till häst sin make. D å denne vunnit segern vid Santa Vittoria, var det hon, som outtröttligt vhrdade och förband de sisade. Under nederlaget vid Taqvari behöll hon i det längsta modigt sin plats bredvid Garibaldi, inidt i den värsta striden. Hon blef dock i tumultet skild fran honom. Nar hon s&amp; att allt var förloradt, satte hon sporrarne i sin hast, så att denne med ett väldigt sprang förde henne ur fiendens midt. DA bortslet en kala hatten frlin hennes hufvud, en annan traffade hennes hast, som störtade. Fkngen fördes hon inför den fientlige öfversten, livilken, beundrande hennes mod, biföll hennes anhållan att på slagfältet söka Garibaldi, den hon trodde vara stupad. Liinge irrade hon omkring. Hvarje död, som fallit framstupa mot marken, vande hon om för att f8 se iians ansikte. 31en den hon sökte fann hon ej. Ofvertygad att han lefde, tänkte hon nn endast på flykt och återförening med honom. Hans kappa, som han under striden bortkastat för att vara friare i sina rörelser, hade blifvit flinnen af en fientlig soldat.