Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men i stället att menniskornas allraförsta uppfostran nu måste ske utifrån inåt, eller börjande från de yttre sinnenas intryck, medelst hvilka, mer och mer, de innersta och högsta krafterna väckas, skedde den förstfödda menniskans omvändt, eller inifrån utåt; på det vis, att Själen då, omedelbart af himmelska inflytelser närd, genast mäktade ana sin utveckling med en liflighet, som genast försatte henne i full utöfning af sina rättigheter såsom de kroppsliga organernas beherrskarinna. Visserligen genomgingos äfven de första barndoms-tillstånden: men på en vida kortare tid, och ett vida mindre värnlöst sätt, än sedan blifvit vanliga; dertill samverkade energien af nyssnämnda divination, i förening med de himmelska frändernes ledning och den oinskränkt dem lydande Naturens huldhet. Så förmådde den späda varelsen, liksom i mimisk handling föreställande den inneboende anden, utan andra menniskors tillhjelp inhämta sin första näring (af den moderliga grenens saft), krypa, lära sig gå o. s. v. Alltigenom begagnades de ledningsoch locknings-medel, hvilka mest passade för hans dubbelnatur. Så t. ex. bragtes han att gå, dels genom det lustretande skimret af allahanda öfver honom hängande frukter, dels genom bilder af andra barn, som i öfrigt voro honom lika, men flögo, och derföre, bäst de nalkades, åter uppåt aflägsnade sig; deras bevingade lekbroder tyckte han sig vara, så snart han lyftade sig upprätt i bemödandet att följa dem. Och så dröjde ej länge, innan han vandrade öfver Paradisets ängder, med säkra steg och åt himlen rigtad blick, den han ej oftare ville sänka, än han måste fästa den på jorden för att välja sin kroppsföda. Men kraftigare mättade och styrkte honom den själaspis, hvarmed han börjat näras alltsedan sin framkomst. Man säger med skäl, att ”ideerna ej äro oss medfödda”: ty vi kunna ej redan från vår spädaste ålder urskilja hvad som är godt och sannt; liksom i allmänhet djuren strax ifrån födelsen veta, hvad med deras natur öfverensstämmer.
1839 den i November föredragen; men som denna fråga står i sammanhang med den under utarbetning varande tågordningen, fann Kongl. Maj:t denna Rikets Ständers underdåniga skrifvelse icke lill serskild åtgärd föranleda. 13:0 af den a5 Augusti j834, angående Kom mendanten å Carlshamns Kastell, Kapitenen Benzelstjernas uppförande till pension å allmänna Indragnings-Staten. i834 den i3 September föredragen; Och Stats-Konloret derom underrättadt. 14:o af den 25 Augusti 183-4, angående upp förande å Allmänna Indragnings-Staten af förre Kommendanten i Warberg, Öfverste-Löjtnanten Friherre J. K. Bennets Kommendanls-arfvode. i834 den i3 September föredragen; Och Stats-Kontoret derom underrättadt. 15:0 af den 25 Augusti i834, angående upp förande å Allmänna Indragnings-Staten af en Kapitenen vid f. d. Regementet Royal Svedois, L. Stjernstam beviljad löne-ersättning. i834 den i3 September föredragen; Och Stats-Kontoret derom 1111- derrättadt. 16:0 af den 28 Augusti i834> i fråga om Generalsoch Amirals-Pensionernes uppförande på Allmänna Indragnings-Staten. i834 den i3 September föredragen; Och så väl Stats-Kontoret, som General-Adjutanterne för Armeen och Flottan, om Rikets Ständers beslut underrättade. 17: o af den 11 September 1834 > i anledning -af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ytterligare anslag lör anläggande af en vattenledning till Carlskrona. i6 Bil. till R. St. fast. Ombudm. Emb. Ber. den 14 jifan. 1840.
I sådant fall kan jag meddela, att inom Kungsholms församling här i hufvudstaden, hafva busförhören alltid varit hällne i husen, och just för ali göra dem så fullständiga som möjligt, har Utsk. föreslagit, att rolarnc, hvarinom förhören skola hällas, böra förminskas, och jag vet icke, hvarföre sådant icke skulle kunna ske. Jag ser icke något som hindrar en sådan rotarnes förminskning till blott och bart hvarje familj. Min öfvertygelse är, att högst få husmödrar skola finnas icke beredvilliga, att öpna sina dörrar, då fråga är om undersökning om barns oell tjenares religionskunskaper. Jag hallinder sistl. höst erfarit, ali en förändring i tiden och sältet för anställandet af husförhör inom Jacobs och Johannis församlingar icke rönt det ringaste motstånd, och jag har tyckt mig finna, att de visat tecken till ett vaknande lif, och hvad som förut varit 304 Den 9 April. en börda för läraren, har i stället blifvit den största tillfredsställelse. Skulle nu rotarne anses för inskränkte, om hvarje familj inom församlingarna betraktas såsom en rote, så är ju ganska enkelt att sammanslå 3 eller 4 familjer till en rote. Till undanrödjande af all farhåga för förhörens förrättande inom husen kunna förhören framflyttas till medlet eller slutet af våren, då till förekommande af rummens förstörande genom inläppt luft dörrarne kunna hållas öpna, enär man skall länka mera på menniskors boningar än andliga förkofran och tillstånd. Mig återstår nu blott att besvara den framställda frågan om gudstjensternes fördelning. Jag har redan uttalat min önskan, att aftonsången må bibehållas. Behofvel deraf framstår i detta ögonblick för mig tydligare än någonsin förut, ty jag ser ett allt mera och mera öfvervägande andligt behof genomgå liden, och således framstår äfven behofvet, alt på söndagseftermiddagen äga ett betraklelserum, ett gemensamhelsrum.
Utsk. ansett sig böra så mycket som möjligt uppmana och uppmuntra till ifrågavande undsältningsmedlens begagnande till arbetsföretag, men någon ovilkorlig föreskrift i det afseendet kunde icke gifvas, emedan det finnes fattiga i den belägenhet att de icke kunna arbeta, hvarföre också åt socknarne lemnades rättighet, att använda medlen på sätt dem lämpligast synes; och man måste ställa så till att de socknar som icke hafva arbetsinrättningar, likväl må erhålla sin del af hvad som är anslagit. Hvad vidare mom. b) beträffar hafva Frihme Tersmeden och Kraemer, hvilka sjelfve handlaggt undsättningsärender, tillräckligt ådagalagt, att det föreslagna mom. ingalunda lägger hinder i vägen att på uppgifvet sätt tillvägagå eller för de undsättningskomitéer, som länsvis kunna bildas, att på det ändamålsenligaste sätt använda de lemnade medlen. Jag ber att utöfver hvad dessa Hrr yttrat, få erinra, att det gifves socknar så aflägsna att det blir mera kostsamt för dessa socknar att från undsättningskomitéens magasiner afhemta den spanmål, de kunna behöfva, än om undsättningskomitéen åt direktionen för dessa socknars undsättnings-angelägenheter öfverlemnar att sjelf anskaffa födoämnen för de kontant lemnade medlen. Dessutom ber jag att få fästa uppmärksamheten på en annan omständighet som i min tanke kommer alt motverka de missbruk Hr von Hohenhausen befarat skola inträffa, eller att de serskilla socknarne skulle söka att tillskansa sig andel uti undsättningsmedlen derföre att lönebidrag derifrån räntefritt kunde erhållas. Denna motvigt innefattas i det kloka beslut R. St. vid denna riksdag fattat, att icke medgifva någon afskrifning af undsättningslån. Såvida denna grundsatts äfven framdeles vidhälles och tillämpas, torde alla försök att utan behof söka undsättning i missvextår slutligen försvinna, ty sedan man en gång blifvit öfvertygad derom att de lån som erhållas äfven en gång skola återbetalas, kastar man sig icke lättsinnigt in på lånebanan. Frih. von Kraemer: Långt ifrån att instämma i den afFrih.
RiksRätten, huruvida ej nu anförde förhållanden i afseende å påskriften af år 1836 skäligen berättigat till den öfvertygelse, att samma påskrift, för de dermed försedda dokumenter, innefattat förnyande både af borgen och af skulden; och jag vill blott tillägga, att då man funnit sig oförhindrad att nu påkalla och mig affordra ”bevisning” rörande afsigten och förhållandet i öfrigt med en redan afliden Embctsmans, Hr Grefve af Wetterstedts ifrågakomne tjensteåtgärd, en sådan bevisning, enär ej mindre bemälde Hr Grefve än Hr ExpeditionsSekreteraren Bergius äro urståndsatte att angående beskaffenheten af samma åtgärd meddela förklaring och vitsord, icke kunnat åstadkommas mera tillfredsställande än den här blifvit lemnad. I allt fall lärer det ej vara med en laga rättegångsordning förenligt att grunda åtalet emot den efterlefvande på en tydning af hädangångnes tillgöranden och afsigter, hvilkens ti oriktighet desse sednare möjligen kunnat ådagalägga, om de blifvit derom tillsporde och hörde. Jag har redan antydt huruledes jag, för min del, finner frågan om borgensförbindelsernes preskription icke vara af något väsentligt inflytande på målets pröfning i lagligt hänseende. Men det gifves en ännu högre synpunkt, nemligen den moraliskaj, hvarutur saken påkallar att bedömas. Om det nu i. allmänhet anses af hedrens lag förbjudet att, på grund allenast af en så beskaffad formel invändning, sorn den angående preskription, undandraga sig verkan af en åtagen förbindelse, hvilken eljest medgifves vara ouppfylld, så synes man ej, utan våldförande af känslan för det rätta och värdiga, böra kunna framställa den fordran, att den offentliga Embetsmannen, som handlar i Konungens namn, skulle, vid påföljd af hardt ansvar, vara pligtig att iakt 42 - 326 taga ett handlingssätt och begagna utvägar, som enskilde emellan ej kunde annat än betraktas såsom otillatne.
Be fallningshafvande. vanligen lemnat. tillstånd emot vanlig stubböres-afgift, intilldess för några år sedan den förändring inträffat, att Konungens Befallningshafvande Bih. till R. St. Brot. 1859 k 1660. 8 Sami. 51 Höft. 2 6 Allmänna Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 207. ansett sig icke vidare kunna tillåta en så beskaffad afverkning i anseende dertill, att frälsehemmanen icke omnämndes uti ofvan omformälda Kongl. Bref af den 11 April 1844, likasom Konungens Befallningshafvande af enahanda skäl afslagit sådana utsynings-ansökningar af landtbönder å skatteoch kronohemman. Till undanrödjande af den obillighet, som, enligt motionärens åsigt, lage uti frälsehemmans-äboers samt landtbonden å skatteoch kronohemman uteslutande från en förmån, som tillerkändes åboer å skatteoch kronohemman, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer skulle i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Brefvet den 11 April 1844 mätte erhålla tillägg i den syftning dels att sjelfegande frälsebönder, äfvensom landtbönder ä sådana frälse-, skatteoch kronohemman, som voro med åbyggnader försedde och å hvilka jordbruk bedrefves» äfven skulle ega rätt att till afsalu, emot stubbörens erläggande och efter af jägeribetjeningen verkställd utsyning, å Kronans marker hugga och afhemta bjelkar och sågtimmer af minst ti9 tum i lilländan och dels att, derest någon önskade upptaga ett i ödesmål fallet kronoeller frälsehemman, som saknade åbyggnad, han mätte ega att, utan erläggande af stubbören, från krono-allmänningen afverka tili åbyggnadens uppförande erforderligt timmer.
131 derne för sjelfva gevårsfabrikationen, fördelade på hvarje af de tillverkade gevären, alt med några sk. understiga det pris, som vid Husqvarna betalas. Jag vill icke nu ingå i bedömande af de skiljaktiga åsigter, som sålunda af revisorerne och krigs-colhm blifvit framställde; för min del anser jag, lika med revisorerna, att gevärstillverkningen vid Carl Gustafs faktori hittills varit Staten allt för dyr. Jag tror att revisorernas anmärkmr haft en stor nytta med sig, i det de fästat såväl styrelsens som R. St:s och nationens i allmänhet uppmärksamhet på detta vigtiga ämne; men då styrelsen i följd deraf, så vidt på densamma ankommit, sökt för framtiden förbätra det nuvar. tillståndet, tror jag all R. St. icke böra ingå med någon tind. skrifvelse, som åsyftar ett förändradt sätt för sjelfva gevärsfabrikationens bedrifvande, åtminstone icke förr än man kommit i tillfälle att bedöma följderna utaf det nya förvaltningssystemet. Inom 3 år hafva vi åter riksdag; finner man då att en skrifvelse bör allåtas i nu föreslagna syftning, sä kan det ju ske. Men nu, då man tydligen ser att gevärstillverkningen vid Carl Gustafs stads faktori är i stigande och att ti 11 verkningspriset är i fallande, anser jag den af Utsk. föreslagna skrifvelsen vara olämplig, isynnerhet hvad beträffar den deruti ifrågasatta utarrenderingen af detta faktori, hvilken åtgärd jag för min del anser för framtiden skulle medföra stor våda för verkets bestånd. Så många bevis äro här framlagde till bestyrkande af denna åsigt, att jag skulle anse mig handla orätt om jag upptoge R. o. Ad:s tid med att derom vidare orda. Jag tror att vi vid detta tillfälle böra inskränka oss till att aflåta en sådan skrifvelse, som den Hr von Hartmansdorff föreslagit. En skrifvelse i de ordalag, som deri innefattas, är af behofvet påkallad, emedan hela nationen vet att tillverkningen vid merberörde gevärsfaktori varit för dyr, men om R.
Preste-ståndet, vidblifvande gällande taxa, ogillat Utskottets förslag att utur kontexten utesluta rubriken visitkort och i noten hänvisa densamma till papper, färgadt, pressadt, tryckt, figureradt, försilfradt eller förgyldt. Såvida Ridderskapet och Adeln samt Pr este-ståndet icke vilja med de öfriga Stånden sig förena om antagande af Utskottets förslag, måste, då frågan inverkar på tullafgiften, följande omröstning ega rum: 297:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att ur sjelfva taxan utesluta rubriken vi - 30 Bevillnings-Utskottcls Memorial, N:o 23. sitkort och i noten hänvisa densamma till lika tullbehandling med papper, färgadt, pressadt, etc. röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålles rubriken visitkort i taxan med 32 sk. införselstull per skålpund. Utskottet har föreslagit samt Borgareoch Bonde-stånden beslutat att, med Vadd. uteslutande af hufvudrubriken vadd ur taxan, deri upptaga bomullsvadd under bokstafven B med 6 sk. införselstull per skålpund samt i noten hänvisa silkesvadd till taxans sista rubrik. Ridderskapet och Adeln samt Preste-ständet hafva i dessa hänseenden bibehållit gällande taxa oförändrad. Då silkesvadd, för närvarande, med 4 r:dr tullvärde, är åsatt 1 r:dr införselstull per skålpund och Utskottet för taxans sista rubrik föreslagit samma tullprocent, innefattade förslaget om silkesvadds hänvisning till nämnde rubrik, likasom om bomullsvadds förflyttande till bokstafven B, endast formell ändring af gällande taxa; vid hvilket förhållande, och enär två Stånd stannat emot två, frågan härom torde böra förfalla. Beträffande åter införselstullen å bomullsvadd, så inbjuder Utskottet Ridderskapet och Adeln samt Preste-ständet att i de öfriga Ståndens beslut härom sig förena; och föreslår Utskottet, för annan händelse, följande proposition till omröstning: 298:o.
V. 80, 108. — Rikets Ständers till Kongl. Maj:st vid Riksdagens början. I. 4, 9. — vid Riksdagens slut. XI. 475. Didron, Johan Herman, yttrande: VI. 302. 46 — D — Dikning, åkerjordens ändamålsenliga, om medels anvisande till låneunderstöd för verkställande af. VIII. B. 106. A. 110. Direktörer vid lånekontoreii i Göteboig, Malmö och Wisby, om val af. Se Val. Diskontering af vexlar mot 4 procents ränta, om uppliiifvande tilis vidare af Stadgandet derom. I. B. 180. A. 194. — och utlåning för Handel och Näringar, om tillfällig förstärkning af fonden till. I. B. 113. A. 149, Diskontverkens räkenskaper och förvaltning om utseende af Revisorer och Suppleanter för. III. B. 40 A. 43. V. E. 175. XI. 23. — tjenstepersonal, angående tillfällig löneförhöjning åt. Djekneeller Socknegångs-pengar, frångångne Rektorn i Lindes Stads-skola, om ersättning för. Se Stats-Utskottets Memorial N:o 148. (35 o). Djurfång och jagt. Se Jagtstadgan. Djurs misshandling, om stiftandet af en lag emot. I. 407, 455. 11. 456. VI. Domar och Utslag, meddelade af Norrsk rätt, angående verkställighet af. VII. 221. R. 224. Domare, Extra och Brottmåls-, om förhöjdt reseoch dag-traktamente åt. Donner, Gustaf Wilhelm af, yttranden: I. 439. II. 235. Drafven och Bolmen, sjöar i Småland, angående föreslagen afskrifning af erhållet lån samt ålagda afgifter för sänkningen af. Drake, A. A., aflidne Banko-Kamereraren, om förhöjd pension åt Enkan efter. III. B. 68 A. 108.
Huruvida nyssberörde, till aflöningar och Hushyra erforderliga belopp skola på ordinär Stat, under Andra Hufvud-Tituln, uppföras, lärer finnas beroende af det beslut Riksens Höglofl. Ständer meddela, öfver Statsoch Lag-JJtskottens den gide nästl. Maji särskildt gifne yttrande, i anledning af Herr Jac. Lindströms motion, om indragning af den nya Hof-Ratten öfver Skåne och Blekinge samt komma att vid Riks Statens upprättande iagttagas; äfvensom utgången häraf Stats-Vtskottets Betänkande11. 1291 häraf synes böra bestämma huruvida den Sportel-ersättning, som i Nåder blifvit Lagmannen Hedenstjerna bevilljad, må uppföras på allmänna Indragnings-Staten för att derifrån utgå, så länge lian Advocat Fiscals-tjensten i Kongl. Gotha Hof-Piätt innehafver. 2:0 Uppförande på Staten af 2:ne Protocolls Secreterare och 2:ne Cancellist-löner vid Kongl. Maj:ts Justitiae-Revisions-Exped/ tion, samt Lön för Secreteraren vid Justities Cancellers Ämbetet. Härom får Stats-Utskottet upplysa, att Riksens Ständer, i anledning af Kongl.
Dito beräknas till För Gärds-, Bruksoch Fabriks-Betjente samt Mjölnare, som år 1828 påfördes R:dr 17,608: 42 sk., påräknas Afgifter af Advokater, Artister m. Jl., samt för diverse Inkomster, upptogs år 1828 till R:dr 12,345: 6: 8, och utföres här med , Af Arbets-Classen beräknas, med afseende på föreslagna förändringar, Af Ständs-Personers Betjente påräknas Af Bruksoch Fabriks-Arbetare beräknas Af Gårdfari-Handlande, Handtverkare m. fl., som äro sina egne, hvilka år 1828 debiterades med R:dr 64,157: 10: 10, beräknas bär . Grundskatts-afgft för Fiälse-Egendomar upptages lika med år 1828, eller Postoch Lots-Hemmans-afgift, uppgår till Rotefrihets-afgift, sorn år 1828 uppfördes till R:dr 14,677 12 sk. 7 r:st., anses kunna utgå med För Kolnings-friket, uppgående år 1828 till R:dr 9718: t: 5 r:st., beräknas ... För Kr •utoch Svafvelbruk Patroni Ecclesiarum i Halland, Skåne och Bohus Län, samt Domkyrkor ne för åtnjutande Krono-Tionde, påförd es år 1828 R:dr 2335 47: 8, men här antages denna intrad lill Af d'heater-Representationer anses, med fäsladt afseende på fÖreslagn förändringar, kunna gifva Af Testamenten beräknas i medeltal Af Fiskerier m. rn. bör inflyta . Af B /'Harder upptages , . _t. För Hus-Prester äfvenledes För Öfverflödig Betjening påräknas Af Angfartygs-Egare, som hittills icke erlagt någon Bevillning, men liu ansetts böra sådan erlägga, beräknas het med år 1828 Af Sjö-Assurance-CoUipagniet beräknas
Jag medgifver visserligen, att det må kunna vara skäl för, att en näringsidkare, som drifvit en betydlig rörelse, äfven om han icke derpå haft någon behållning, utan möjligen förlust, ändock, för det skydd han åtnjutit, bör vara skyldig, att erlägga någon skatt, så viii till Staten som kommunen, men denna skatt bör då, i min tanke, icke vara lika stor, som om rörelsen hade lemnat den behållning, en sådan rörelse anses i allmänhet afkasta. Annars skulle ju en näringsidkare, som icke haft någon inkomst, utan tvertom förlust, aldrig få åtnjuta någon lindring i bevillningen, och delta måtte väl icke vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande. Ett så orättvist stadgande skulle dessutom otvifvelaktig! hafva till följd, att uppgifterna från näringsidkare i allmänhet blefvo lika opålitliga, som de hittills varit. Jag har, för min del, ansett, att om en näringsidkare kan styrka, att han icke haft någon behållning på sin rörelse, utan möjligen förlust, han då icke bör erlägga bevillning för mera, än halfva den summa, en sådan rörelse, som den han bedrifvit, anses i allmänhet afkasta, hvilket i alla fall synes mig vara en ganska hög minimi-afgift, och jag får på denna grund vördsamt föreslå, att det omförmälda stadgandet i § 7 måtte blifva förändradt i öfverensstämmelse härmed. 2:o § 16 stadgar, att utländning, som reser omkring i riket och för egen eller, såsom utskickad, för annans räkning bjuder ut eller sluter handel om utländska varor, skall vid ankomsten till riket erlägga lill vederbörande tullkammare Etthundra Riksdaler samt dessutom Fyratio Riksdaler för hvarje månad, som han, utöfver en tid af tre månader, i riket qvardröjer. Dessa afgilter äro jemnt dubbelt så höga, som de, som äro stadgade i den nu gällande Bevillnings-stadgan för sådane resande. Jag yrkade i en reservation emot förslaget till Bevillningsstadga vid sistlidne riksdag, på då anförde skäl, att ingen afgift skulle åläggas dylika resande.
Mig skall del vara likgiltigt om detta t i I lugg kommer all införas; ty förr än lärare linnas, kunna ieke skolorna komma i gång. Emot 4 inom. är anmärkt, att det icke borde i författningen utsättas huru lange skolorna böra stå öppna, oell man bär velat förkorta tiden till 3, 4> b månader. Mig synes det vara billigt att läraren är tillgänglig under 8 månader för skolundervisningen. Mera hafva Utsktn icke yttrat i detta 4 moment. När skolan står öppen i 8 månader, och dessa 8 månader äro indelade i vissa terminer efter skolordningen, som får uppgöras inom hvarje församling för alt pröfvas af domcapitlet, så synes mig ändamålet vara ganska val uppfyldt utan band för någon att hålla sina harn dagligen i skolan under 8 månader. Det heror -på föräldrarna sjelfva ali ditskicka sina barn under en, två eller tre månader af hvarje termin, allt efter som de linna tjenligast vara. Såvida man icke antager att det vore alltför besvärligt för läraren att hålla föreläsningar under 8 månader, så ser jag intet sorn hindrar alt antaga momentet sådant det är. Jag har sålunda trott mig höia göra reda för de åsigter, sorn i Utsk:n gjort sig gällande, och på de skäl jag anfört, får jag vördsamt tillstyrka bifall å Utsktns förslag. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag behöfver icke vara särdeles vidlyftig i hvad jag nu har alt anföra, sedan jag af den sista välda talaren blifvit till stor del förekommen på ett utförligare sätt än jag kanske kunnat åstadkomma i hvad jag ämnat framställa.
Höghet Prinsessan, och Hans EMence Herr Grefwe ttralie mottog, under Herr Landt-Marffalkens fränwaro, Klubban. Efter Deputationens återkomst affärdades under anförande af Grefwe körner, ^UollLör^n, Ridderstapcts och Adelns afffeds-Deputation till de andra Respective Ständen. Sedermera bestöts att Herr Landt-Marstalkens Tal till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan afwen skulle i Protokollet intagas och särskilt af Trycket utgifwas. t Samtelige Herr Landt-Marffalkens Tal lyda som följer: Till Lonungen, p3 Rikk-Salen den 12 November i8ls. Stormägtigsie Allernadigste Konung! Fullbordade äro nu de wigtige wärf,som, under loppet af fyra snart förflutna mänader, i förtroliga rådplägningar samlat Swensta Folkets Ombud kring Eders Kongl. Maj:ts Thron. Sällan hafwa flera märkeliga händelser tätare följt hwarandra, .sällan har ett Folk warit hotadt af flere miflöden, Samfundsbanden warit närmare att upplösas, än under den korta tid som tilländagatt, sedan Nationen, twungen att frälsa det dyrbaraste hon äger, sin sjelfständighet, hänfördes till den ytterlrga nöd, att bryta hellga, öma och wördnadswärda band. Den iZ November. F4Z Det war under de enstilda sorgernas smärta, soni Eders Kongl. Maj:t ädelmodigt bcstöt, att för Sweriges wäl uppoffra sin återstående lefnads sällhet och ro; som Eders Ma;:t einottog storessen af ett R:kc,stakadt i djupet af sina grundwalar, och der Folkets lynne naturligen ffulle »vidkännas brytninaarne och allt det obestämda af en hastig öfivergäng fran de olika SamsundSläror, som innefattades i gamla oeb npa Grundlagar. Ögonblickets rrädor afivändes; unn framtidens hopp war ännu »vacklande och swag.