Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Rikets Ständers år i835 församlade Revisorer tillstyrkt BancoFullinägtige, att, så snart möjligen ske kunde, låta på ett säkert och varaktigt sätt reparera och iståndsätta de yttre murarne af nya VerkhusByggnaden vid Tumba, hafva undersökningar redan i December månad nämnde år, uppå föranstaltande af Inspecterande Fullmägtigen vid Tumba, Herr Kammarherren Rosenblad, blifvit af Herr Öfverste Lagerheim och Bankens Conducteur Sifvert anställde, till utrönande af ändamålsenligaste sättet för skyndsamt verkställande af reparationen å nämnde Byggnad, hvarefter Fulimägtige, hvilka ansett det utgöra vilkoret för en sann hushållning, att den nödige ansedde reparationen blefve pålitligt verkställd, med begagnande af goda materialier, och under ledning af fullkomligt sakkunnige män, genom Contract af den 18 Februarii i836, uppdragit åt Herr Öfverste Gustaf Lagerheim och Directeuren A. B. Nyström, att verkställa reparationen, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de yttranden och förslager, — 49 — slager, hvilka, vid de under år 1835 hällne besigtningar blifvit afgifne, under de vilkor, att alla materialier, af hvad namn de vara må, skulle af ^Bruket tillsläppas; att bemälde Herrar, för hvad de sig åtagit, skulle åtnjuta en contant betalning, i ett för allt, af 2,666 R:dr 3a sk. Banco; att om vid utrifningen af de skadade delarne det befunnes, att skadan sträckte sig högre upp, än vid Contractets upprättande varit förutsedt eller 3^- alnar öfver gråstens-grunden, ommurningen skulle fortsättas så -högt upp, som för ändamålets vinnande pröfvades nödigt, emot en betalning af 32 sk. Banco Cubikfoten, hvilken betalning dock skulle nedsättas till 24 sk.
Sitt varma Iijärta liar lion dock bibeliållit, och vi känna den varmaste sympati för Anna, soni Iielst af allt vill bli sjiiksköterska, då hon blir stor, sh att någon inänniska skall beliöfva Iienne och riktigt 1iå11a af limle. Hvar Iion kan begagnar sig författarinnan af tillfället att göra sitt inlägg i kvinnofrågan ocli låter så t. ex. Anna beratta sagan om » Kvinnan och fågeln Moderlighet w för några sinkbarn, so111 iiatiirligtvia ej alls kuiiiia förstå den. Annas fullkomliga motsats &amp; r den fina och koketta Gunlög, soni blifvit uppfostrad efter inoster Karnas recept. Hon är svag och klen och har inga andra intressen ni1 fina kläder och kurtis. Detta ar ingalunda underligt, d&amp; inoster Karna t. ex. en gång själf förklarar, » att ett litet fint koketteri med ögonen skadar ej " Gmlög sjalf förklarar, att lion aldrig, kali gå på sådana har vagar utan irianligt beskyddw. (Gunlög talar om sådana vägar, där det finnes vattenpussar). Visserligen kunna vi önska våra flickor inera frihet och %frisk lufts i deras uppfostran än livad som i allinanliet bestås dem, inen lyckligtvis tro vi, att inaii skall f5 leta vida omkring för att f &amp; reda på Giinlögs like. Vi tro icke, att inan får 11öra en ung flicka utlata sig som Gnnlög oin vistandet på ett vackert laiidsstiille, att hon liar det. ' bra bara d % lion far sitta p % verandan ined en roman och en assiett sylt », och att stillheten nog lian vara bra för &gt;mina stackars lifirdt pröfvade nerver s. De båda flickornas präktige morbror kommer lieiii från Amerika, blir naturligtvis varmt intagen af Anna, soin lyckligtvis, sedan Iion blifvit konfirmerad, får uppträda soin flicka. Han %j iider lienne på en utrikes resa, och bergttelsen slutar med, att Anna blir förlofvad ined. sin kusin Edgar.
§ 24, angående lånet för bibliotheks-byggnaden vid Uppsala Akademi, § 25, angående lånet för utvidgande af läroverken i Carlstad, 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 183. § 26, angående lånet för byggandet af den nya stifts-kyrkan i Hernösand, § 27, angående det staden Christinehamn vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade lån, och § 28, angående staden Lidköpings kyrkobyggnadslån, äro lika lydande med sednast utfärdade reglementes 22:dra, 23:dje, 25:te, 26:tc och 27:de §§. § 29, angående låneu för Knäreds och Markaryds församlings kyrkobyggnader, innehåller samma betalningsvilkor, som för dessa lån linnas stadgade i nu gällande reglementes 28 §. § 30, angående det under sednast förflutne riksdag beviljade och sedermera utbetalda lånet för ny kyrkas uppbyggande åt Wallentuna församling, föreskrifver för sistnämnda lån enahanda betalnings-skyldighet, som 154 § af 1858 års reglemente, § 31, angående lånen för reparations-arbetena å Linköpings, Wexiö, Skara och Westerås domkyrkor, är, hvad förstnämnde kyrkor beträffar lika lydande med 29 § af 1858 års reglemente och innefattar dessutom do under sednast förflutna riksdag, uti samma reglemente föreskrifna betalningsvilkor för då beviljade lån till Skara och Westerås domkyrkors reparerande. § 32, angående lånet till Carlskrona stads pastorat, och § 33, angående lånet till Stockholms allmänna Barnhus, äro lika lydande med det vid sednaste riksdag utfärdade reglementes 30 och 31 §§. § 34, angående det under 1828—1830 års riksdag, för återuppbyggande al staden Borås, beviljade lån, har samma lydelse, som sednare momentet af nu gällande reglementes 32 §. § 35, angående staden Wenersborgs byggnadslån, § 36, angående staden Söderhamns enahanda lån, § 37, angående det för staden Wexiös återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda beviljade lån, § 38, angående sistnämnde stads efter 1843 års eldsvåda erhållna byggnadslån, § 39, angående staden Åmåls byggnadslån, § 40, angående särskilda stadganden i afseende på de byggnadslån sistnämnde 2:ne städer samt städerna Wenersborg och Borås erhållit, § 41, angående staden Christianstads byggnadslån, och § 42, angående staden Lidköpings byggnadslån, äro lika lydande med 34—41 §§ af nu gällande reglemente. § 43, angående städerna Örebros och Jönköpings byggnadslån, motsvarar ofta åberopade reglementes 42 § och innehåller de för dessa lån under 1853 och 1854 års riksdag stadgade betalningsvilkor;
Trollhätte slussverks bolag eller ett nytt, som, jemte utlösande af det gamla, sammansköte ett nödigt capital till sakens utförande, med det bidrag tillika, som kan erhållas genom bemälda R. Sirs beslut, så mäste detta enskilda bolag förvissas om några dylt - o4 Den 5 Maj ka friheter, som de der förr blifvit förunnade enskilda bolag i lika väg. Man finner då t, ex., hurusom R. St. i und. skrifvelse till K. M. af d. io Oct. 180g, ang:de Götha canals utförande, beslutade och K. M., medelst nådigt svar af d. 10 Nov. s. å., instämde uti: ”Att på det enskilda skola finna sin uträkning att i ”densamma canals anläggning med sin förmögenhet deltaga, ”skulle den blifva deras everdeliga egendom, utan ”att staten deraf kunde taga någon direct in”komst, och det blifvande canalbolaget förunnas alla möj”liga och skäliga förmåner.” Trollhätte bolag har deremot vid denna riksdag blifvit ålagdt att å sin utdelning betala bevilln. efter bevillntsförordn:s bestämmande; men enär det verkligen i alla fall kommer att i dessa tider hålla hardt att förmå personer ingå i en sådan ny sak med sina penningar och verksamhet, det ena lika angeläget som det andra, så synes det väl vara skäl, att R. St., för att göra till allmänt och enskildt gagn rätt användbara de g millioner, som Götha canal kostat, nu afven i så måtto för deras del medgifva alla möjliga och skäliga förmåner åt det bolag, som öfvertager sig att utföra Trollhätte canals ombyggnad på de af K. M. i öfrigt nådigst bestämmande vilkor och det bidrag, som R. St. redan förordnat, som att detsamma bolag, fr. o. m. öfverlagande och i ver k sättande af denna betydliga entreprenad, fr i k allas från ali bevilln. å dess actie r eller å den på dem fallande fr a m t i d a större eller mindre utdelning.
M. afgår; men efter mitt begrepp hafva Utsk:n vid jemnkn:sförslagets uppgörande förfarit på ett sätt, som endast kan tillsluifvas begäret att påskynda riksdagens slut. Utsk:n hafva nemi. tillstyrkt 2 Stånd att öfvergå till det 3:dje Ståndets beslut, samt helt och hållet undertryckt det 4:de Ståndets mening. Efter min tanka hade de olika besluten i denna sak bort leda till votering i förstärkt Utsk.; ty nu har i 2:dra punkten R. o. Ad:s beslut blifvit undertryckt, och 2 af de öfriga Stånden, som sinsemellan voro oense, hafva blifvit inbjudna att förena sig med det 3:dje eller BorgareSt., ehuru förhållandet bort vara tvärtom. Jag bär emedlertid ej genom en reservation velat fästa uppmärksamheten på detta förhållande, men anhåller, att betänk, endast må läggas till handlma. R. o. Ad. beslöt att vid Lago. Oecon.-Utskms memor. A:o 58 låta bero. H, R. o. Ad. åtskiljdes kl. to på aftonen. Iu fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Tliorsclagen elen 7 Maj 1835. Plenum kl. 6 e. m. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskrs under N:o 33o afgifna förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de förändrade föreskrifter i afseende å jernbelåningen i Stockholm och Götheborg. Justerades 8 prot.-utdr. för d. 5 dennes. Upplästes och lades på bordet nedannämnda memor. och utlåt:n från Din j Maj. 101 Constitu tion sUtskottet: N:o 121. till BorgareSt., ang:de en af detsamma yrkad, men al talmannen vägrad propos:n; BevillningsUtskottet: N:o 64. ang:de ytterligare minskning i Utsk:s cancellipersonal; N:o 65. i anleda, af RiksSt:ns olika beslut, ang:de Utsk:s betänk.
Jemte öfningar att författa bref, affärs-uppsatser m. m. på modersmålet, böra Tyska, Franska och Engelska språken läras på ett mera praktiskt än strängt grammatikaliskt sätt, så att en elev kan, på den korta tiden, hinna lära sig att, utan lexikon, ledigt öfversätta författare i techniska ämnen på nämnde språk. \ 0:o. Historia och Geografi. En allmän öfversigt af menniskoslägtets kultur-historia, serdeles med afseende å vetenskap och konst, saint al geografi hufvudsaldigen ur denna, samt ur naturvetenskaplig, industriel och merkantil synpunkt. 11 :o. Bokföring och Handelsvetenskap. För dem, som egna sig åt handeln eller sådan fabriks-rörelse, der det merkantila elementet ingår som väsendtlig del, bör en liten specielare kurs genomgås i köpmanna-räkenskapers förande, köpmanna-korrespondens och uppsatser, handelsoch vexel-rätt samt handels-geografi och handelsvarukännedom. 12:o. Slutligen torde ock bland undervisningsämnena kunna inrymmas en plats åt Sången. Som de liesta af ofvanuppräknade läroämnen böra, så vidt ske kan, Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. om Statsverk. 1850. 21 tillämpas i industrien, men likväl endast de första elementerna kunna, vid berörde undervisning, förekomma, anser jag namnet Tecknisk Elementarskola vara den lämpligaste benämningen å ifrågavarande lägre undervisningsverk. Vid inträdet i ett sådant läroverk bör ynglingen hafva fyllt 14 år, hafva god handstil, känna religionens grundsanningar, elementerne af Svenska och Tyska grammatiken, samt af historien och geografien, serdeles fäderneslandets, kunna ledigt behandla de fyra räknesätten, äfven med vanliga oell decimal-bråk, samt i geometrien känna de första grunderna; börande dessa kunskapsfordringar i ett blifvande reglemente närmare specificeras oell i allmänhet rättas efter de kunskaper, en yngling, vid denna ålder, i de nya allmänna skolorna kommer att ega.
Akt Wargerningens uppsättande strider emot Knekte-Contraclerne och hittills gällande Författningar, undantagandes uti nägon enda prvwins i R ket, hwarest ett särskildt åtagande ägt rum, är uti Memorialet sä rlgtigt anmärkt, att jag endast i anledning af hwad jag anfort om Indelta Armeen får tillägga, att en WargerningeKarls uppsättande och underhällande, kostar näston lika lom sjelfwa Soldaten, emedan Torpet endast gör skill, noden. En WargermngsKarl, kan ej anskaffas mot samma Märkning som en Recrut trll de Trupper, hwilka ärv pä samma sok, som Wermelando FattJägare. Cäsom Rolhällare i Wermeland har jag erfarit, att WaraerningöKailar erhällit till och med ivo R dr Banco l Lega, dä ingen Jagare wid nämnde Bataillon hittills konäs mera an io R:dr i Wärfning. Ordsaken härtill wara dels skillnaden i Copllulationstiden, pa lissly eller pä 6 är, dels ock dcn större fwänghet och mindre mana en Rvthällare har att anwärfwa Recruter, ehuru de likwäl haft godt tillfälle, de senare ären, alt öswa sig häruti» ReservBatailloners upprättande genom Soldaters uppsättande och underhällande af dea oroterade Jorden och Städerna möter sä mänga betänklm^eter, jemte det samma anmärkning ion» bliswik cjord emot Wargerningen äfwen med största skäl härtill kan lämpas, att jag icke inser möjligheten, Den n Januarit 68) ten, eller näion werkande anledning att antaga detta sätt, hwarföre widrörandel af detaillerna derwid, endast skulle medföra en ännu större widlöftighet z o Method-n lvm förefläs är, arr öka nu warande Armeen genom wärmtng pä samma for, som Wermlands FältIägare. Det ware önskeljgt, att Riksens Ständer kunde ofver den redan förcslagne Bewillningen, äfwen härtill anflä en erforderlig junima.
I afseende på beskattningen å handtverk m. m. å Landet, får Utskottet åberopa innehållet så väl af denna som Nionde Grunden, med serskildt förklarande, alten alldeles lika beskattning i dessa hänseenden för Landet och Städerna icke är verkställbar ur flera skäl, och synnerligen derföre, att classificationerne och minimi-afgifter för Borgare bero af Städernes inbördes storlek och förhållanden ; och enär slutligen detta Moment synes innebära all den tydlighet och utveckling, som är förenlig med dess egenskap af Bevillnings-gi und» samt tillämpningen deraf nu icke bör komma i fråga, tror Utskottet, vid dessa förhållanden, någon förändring icke böra vidtagas i oftanämnde Bevillnings-grund. Bevil/nings-Ut skottets Utlåtande A.o 28. 35 Femte Grunden. I fråga om Capita* Jers beskattning hafva nu, liksom vid före* gående Riksdagar .mångfalldiga anmärkningar förekommit. Efter deras olika rigtning torde de kunna hänföras till tvärine slag, nemligen dels sådana som angå sjelfva principen för Capitals beskattning, dels ock sådana, som afse sättet för denna princips tillämpning. I princip-frågan hafva några Talare hos Högloft. Ridderskapet och Adeln ansett Bevillnings innehållande af Låntagaren alldeles olämpligt, och föredragit Capita* listernes directa beskattning med uppgifna förslag, än att egare af utlånta Capital skola inför närmaste autoritet liqvidera sin Bevillning emot anteckning å Reversalet, hvilket aldrig mer borde vara till betalning förfallet om en sådan anteckning saknades _» än att hvar och en borde åläggas uppgifva sina fordringar» hvarigenom större delen af dylika torde blifva beskattade, helst om den förlorade hela Capitalet, som öfverbevistes om undandöljande, och än att gäldenärernes uppgifter om sina skulder kunde controllera Capitalisternas om sina fordringar, i synnerhet då Taxerings-Comitéerne vanligtvis skola vara i tillfälle att känna Capitalisternes ställning; hvarjemte åtskilliga Ledamöter af 36 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 28.
Dmnar hvar och en Medborgare frihet, art på arl/gt sätt försörja sig så snart han dertill äger förmåga. Brottslingen bor ej kunna anföra till siu ursagt, att han velat antaga ett lofligt yrke, men sett sig derifrån vara hindrad och derigenom bl livi t föraniedd att på olofligt sätt föda sig. 3:0 Att bestämda Författningar nogsamt handhafvas för att förmå hvarje Medlem af Samhället att visa det han äger lofliga utvägar till sin bergning. Om en fullkomlig ordning härutinnan kunde vinnas, hvilket dock torde vara förknippadt med de största svårigheter , så är otvifvelagtigt att många brott derigenom skulle kunna förekommas, och 4:0 Aft bestraffningarne för första och andra res.m itöld blifva så förändrade, att den brottslig's förbättring derigenom beredes och hans återinträdande i Samhället icke försväras* Den i April. 55 hvilket onekeligen härflyter af de straff, som för det närvarande härvid äro stadgade. Om alla dessa anstalter hade upphunnit en önskad fullkomlighet, så tror jag för min del, att den som tredje gången stulit ett betydligare belopp, borde för alltid sättas utur stånd att vidare skada, och att Staten vore berättigad att emot honom använda döds straff. För det närvarande och då sä mycket i ofvannämnda puncter ännu återstår att göra, lärer likväl denna stränghet ej kunna användas. Men deremot torde det vara hvarje Medborgares rättighet att fordra, det de anstalter, som vidtagas för att med undvikande af döds-straff sätta tjufven utur tillfälle att vidare kunna vara skadlig, ovilkorligen äro af den beskaffenhet att de utesluta möjligheten för honom att sjelf kunna sätta sig på fri fot, och om dessa anstalter icke äro och kan hända ej kunna blifva af den fullkomlighet, att ändamålet dermed ovillkorligen vinnes, om det ännu lyckas tjufven att komma på fri fot och idka sitt handtverk, är det icke då en rättvis fordran af Samhällets Medlemmar, att dödsstraffet måtte användas, såsom det enda återstående för att bereda allmän säkerhet, och har Staten uppfyllt sin pligt att freda till lif och egendom om hon ej använder detta Straff?
Skrifvelse N:o i91. Tab. Litt. A. Ecklesiastilc-Departementets Expedition. Expeditions-Chefen arfvode 1 Expeditions-Sekreteiare, Chef uti Afdelningen för Allmänna undervisningen 1 Expedilions-Sekreterare t Dito t Protokolls-Sekreterare 1 Dito i Dito t Registrator 1 Kanslist 1 Dito 1 Kopist 1 Dito 1 Dito indrages och lönebeloppet utgår till befrämjande af göromålens gång inom Expeditionen För biträde åt Chefen uti Afdelningen för Allmänna undervisningen Till befrämjande af göromålens gång inom Kanslistoch Kopist graderne 1 Vaktmästare 1 Dito Till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjenle . S u m m a 43,500 Anm. Tillökningen i Expeditionens anslag blifver således 550 R:dr. Expedilions-Ulskotlvts Förslag lill anderd. Skrifvelse N:o 191. 221 Tal». litti. B. Kleresi-Staten. Tillökning i Riks-Staten. Penningar. Till aflöning åt Kapellpredikanter: en i Malå Kapellag . en i Trehörningsjö d:o . Anslag åt Pastor i Forssmark 850 600 80 Indelt Spanmål. Utaf den inom Närtuna, Husby-Långhundra, Odensala och Husby-Odensala socknar i Stockholms län åt Upsala Akademi anvisade tiondespanmål tillkommer Kleresi-Staten eli qvantum af 48 T:r 4 kpr, motsvarande 303 kub.-fot 2 k:r hvaremot uteslutes ur Riks-staten: den åt Slolls-predikanlen å Drottningholm förr anslagna indelta spanmål, 24 T:r eller ... 151 „ 2 „ tillökningen blifver således 152 kub.-fot. med värde förslagsvis å 2 R:dr kub.-foten Oinde/t Spanmål.
Skulle verkligen den nyss nämda “ omöjligheten " kunna till eji början bytas ut mot “ stor svårighet “, så är det icke alldeles otänkbart, att fru Willman slutligen kan öfvervinna den svårigheten, så stor den än må vara, ty hos henne finnes betydlig intelligens och kraftig ihärdighet. Det är något ärligt och sant i hennes sträfvan, något som ingifver aktning, om man också ännu saknar frukterna af detta ärliga arbete. Fru Dorsch-Bosins Portia är smidigare, lenare, lättare, meri hon är derför icke finare, och hvad majestät och ädelhet vidkommer, äro de blott yttre prydnader, påtagna för tillfället, när Portia går ut bland menniskorna, men icke vuxna ur hennes natur. Hvad som i betänklig grad skadar, att icke säger för-derfvar, denna Portia, är framställarinnans tillkonstlade och förvrängda spel i många scener och synnerligen i rollens så • väl glädtigare som känsligare delar. I dessa är fru Dorsch-Bosins spel så behagsjukt, att det vänder upp och ned på Portias hela karakter. Det är högst förvånande, att en sådan tillkrånglad och onaturlig framställning härleder sig från samma skådespelerska, hvilken gifvit en så sann biid a£ Hjördis och ett så friskt, naturligt och oskuldsfullt tilltalande stycke sceniskt arbete som Margareta. Hvarför fortfar fru Dorsch-Bosin icke att vara sig sjelf? Hvarför strider hon icke bättre mot faran af att låta öfverrumpla sig af en ef-terbildningslust, som kommit öfver henne efter hennes ankomst till den kungliga scenen? Jag tror icke, att hon af-sigtligt efterbildar fru Hwasser, men omedvetet sker det, och detta i så hög grad, att det hotar att förderfva hela hennes konstnärsindividualitet. Då fru Dorsch-Bosin sannolikt aldrig kan hinna fru Hwassers störa. egenskaper, verkar det så mycket mer obehagligt att se henne återgifva denna talangfulla skådespelerskas mindre goda sidor, hvil-két för öfrigt ju är faran vid all efterbildning. I.närvarande fall är det så mycket mera beklagligt, som man har rättatt vänta något annat af fru Dorsch-Bosins stora sceniska begåfning.
8*7 nadsförslag; men då motionstiden redan nalkas siit slut, nödgas jag nu på förhand, härmedelst vördsammast föreslå, det Rikets Ständer, efter att genom förenämnde officiella yttrandp, hafva inhämtat kännedom om sakens möjlighet och kostnad, täcktes anslå dertill nödige medel, al den hutvudartikel sorn Icinnar bidrag till stiömrensningar och andra till landets upphjelpande nyttiga företag,' hvarigenom äfven under denne tidepunct af allmän förlägenhet, något penningar på ett högst sakenligt sätt, skulle spridas i en ort; och bland en folk—dass, som är deraf i största behof. Det vare långt ifrån mig, att önska detta företag, med andra enskildt* intressens skada, och minst att se det utsträckt så långt, att seglationen skulle deraf lida. Sjelf fartygs ä • gare, skulle jag i sådant fall, arbeta emot min egen fördel Då det blott är fråga om, att erhålla ett affall, som vore verksamt när sjön öfverstiger den bestämda medel-höjden, men ej oft are, lider den seglande på intet sätt, tvärtom tryggar den jemna vattenhöjden hams fart, och han vet då på hvad djup han behötver befrukta farvattnets klippor. I öfrigt kunna ju Rikets Höglofl. Ständer, vid deras anslag fästa det vilkor, ätt regeringen gerom ytterligare vettenskapliga undersökningar, om så fordras, täcktes låta pröfva de betänkligheter härvid, hvilka i ett eller annat alsten d« möjligen uppstå, och sedermera besluta efter förefinnande omständigheter, hälst jag ingalun - 828 Den 26 Februarii. da vill gifva väckelse åt ett förbastadt företag; men kunde saken, som jag fullkomligen tror, låta sig göra, utan någons förgång, vore det en härlig och [riksgagnelig vinst, att fjettra utsväfningarne af denna sjö, att skänka landti mannen trygghet för sina skördar, och göra odlingsbar en massa af angränsande jord, så stor, att för dess ägande folkslagen, mot hvarannan ofta anställt förödande krig. N:0 7. Herr von Vegesack, Ernst'.
Enligt direktionens i svenska nykterliels-sällskapet underdåniga hemställan, föreslår Kongl. i\'3aj:t, det Rikets Ständer må bevilja bemälda sällskap ett årligt anslag af 1,000 R:dr, att under tre år utgå med tillsammans 3,000: — för att elter omständigheterna af sällskapets direktion användas både till nykterhetsskrifters utgifvande och för nykterhetstalares kringsändande, — medel, som ansets verksammast bidraga till det goda ändamålet, men hvilka sällskapet, i an Transport R:dr 192,808: — 78 Kongl. Maj.-ts Nåd. Pro/J. till 11. Transport R;dr 192,808: seende tili ringhelen af dess tillgångar, endast uti inskränktare mån kan begagna. Sedan Ingenieuren J. Waldberg under fleråriga resor i södra Afrika gjort rika samlingar af naturalier oell erbjudit dem till inköp lbr natur-historiska riks-musei rakning, bar Kongl. Maj:t, uppå velenskaps-akademiens underdåniga tillstyrkande, den 17 December 1845 bifallit, att förenäinndn samlingar linge inlösas emot en betingad köpeskilling af 19,500 R:dr, Ii vilken borde sålunda utgå, att, utom 3,500 R:dr, som af riks-musei fond blifvit till Wahlberg förskottsvis utbetalda och borde oafkortade honom tillkomma, skulle i lösen ytterligare erläggas 16,000 R:dr, hvaraf 6,000 R:dr genast borde, uppå skeende reqvisition, Wahlberg tillhandahållas af besparingarne på liks-statens Åttonde Hufvud-Titel, och återstående beloppet 10,000 R:dr skulle med minst 1,000 R:dr årligen från och med 1846 tili Wahlberg utbetalas och intill nästa Riksdag utgå af anslaget för evira utgifter under 8:de hufvud-titeln; viljande Kongl. Maj:t lör gäldandet af den öfriga delen utaf köpeskillingen framdeles anvisa nödiga medel.