Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ur Printzensköld, Carl: Instämmande med Gr. Mörner deruti att ett stadgande sådant som delta skulle medföra icke allenast osäkerhet för de lagsökande utan jemväl leda till flere andra förvecklingar, anhåller jag lika med honom alt betänk, må varda afslaget. Uppå härefter först till bifall oell sedan till afslag framställd propos., a felög R. o. Ad. sednare delen af förevaride betänk. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allm. Besv,- o. Ekon.» Ulsk:s d. 27 och 29 dennes på bordet lagda betänk. N:o 39, i ani. af väckt fråga om förklaring öfver 2:dra mom. i 5 § af Kgl. Förordn. om sockenstämmor i riket, d. 29 Aug. 1843, i fråga om grunden för rösträttighetens beräknande. Föredrogs och lades till handlingarne Const.Utskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 32, med anmälan om de uti Förstärkt Const.Utsk. anställda omröstningar. Föredrogos och biföllos LagUtskrs i gårdagens f. m:s-plenura på bordet lagda betänkm: N:o 65, i ani. af väckte motioner om föreskrifter derom, huru förfaras bör då någon öfvergifvit fäderneslandet eller försvunnit, men efterlemna! egendom; och N:o 66, i ani. af väckt motion, angule forum för handläggning af frälsemans konkurs. Föredrogs och bifölls Lagsamt Allm. Besv,-o. Ekon.-Utsk:ns i gårdagens f. m:s-plenum på bordet lagda betänk. N:o 4.3, i ani. af vackt fråga om ändringar i Exprditionstaxan. Föredrogs Gr. La ger b j e I kes, Gust., i gårdagens e. m:splenum på bordet lagda förslag, att R. o. Ad. måtte ät Riddarh.»
Då maximum för den del af sedelstocken, som icke motsvaras af metallisk valuta, är faststiilldt till 20 millioner R:dr, men Riksgälds-kontorets kreditiv, äfven om det är till fulla beloppet anlitadt, icke i sedelstocken inberäknas, följer deraf, att nyss nämnda maximum under omförmälda 10 månader i sjelfva verket kan utgöra 21 millioner R:dr; hvaremot under de 2 månader af året, Juli och Augusti, då kreditivets begagnande är förbjudet, en sådan tillökning i sedelstocken ej får ega rum. Skulle nu, i enlighet med hvad i motionerne blifvit föreslaget, Riksgälds-kontoret berättigas att, under instundande Juli och Augusti månader, disponera kreditivet, kunde, jemväl under dessa båda månader, sedelstocken komma att uppgå till mera än 20 millioner R.dr utöfver hvad som eger motsvarighet i metallisk valuta; hvarigenom en väsentlig rubbning skedde i de för sedelstockens beräknande af Rikets Ständer hittills meddelade föreskrifter. Den stränga begränsning af Bankens förhållanden till Stats-verket, som vid realisationen ansågs nödig att till ovilkorlig efterlefnad fastställa, innebär, efter Utskottets öfvertygelse, i sig en ibland de vigtigaste grundsatser med afseende å Bankens förvaltning. Med denna, af Rikets Ständer sedermera orubbligt vidhållna, grundsats later sig icke förenas att Banken, vid tillfällen då Riksgälds-kontoret, af en eller annan anledning, kan komma i behof af penninge-underslöd skulle dermed tillhandagå, aldra mins t då sådant medförde utsträckning af den för Banken föreskrifna sedelans\ anglie!. De olyckliga följder, som under förflutna tider för Riket uppstått genom sammanblandning af Statens och Bankens förhållanden, äro allt för väl kända, att här behöfva närmare framhållas.
TILL » STUDENT 8 6 », VISBY, PÖSTE IILDJE EN STUND, MÅSTE VARA INNAN BÄSKA K O M M A DEN DE SERVERAS. M A N MYCKET FÖRSIKTIG, ATT INGA M E D, EMEDAN DÅ ÄR FÖRSTÖRD. W e s t b e r g s HELA SALLAENTRÉ HÅ- NATUREN, SIG N:R 6 BEHAGADE SNARAST KAMMAKAREGATAN. (G. 3059) [1977] Fysiologiska s M o n. ^ FÖR damer, herrar OCH barn I * TILLVERKAS HOS UNDERTECKNAD TILL MODERATA PRISER. &amp; Personer, SOM hafva ÖMtåliga eller förstörda fötter, kunna BOS mig få skodon, som passa väl och äro " bekväma att gå med. Högaktningsfullt [1795] ^ 3 ^ o, to [1737J VECKA: SERIEN AF S C H W E I Z. öre, BARN SÖK, KR. 1: 7 5, BARN ÖPPET ALLA Å EN LANDTGÅRD ÖNSK. ETT FRUNTIMMER MOT FRITT VIVRE UNDERV. I ATT LÄSA, DAGAR 20 öre. FRÅN KL. UNG FLICKA ÖNSK. INACK. FÖR I TILL HÖSTEN BLIFVA E N TREFLIG F A M. PÅ LANDET ATT LÄRA SIG HUSHÅLL, HÄLST DÄR U N G D O M FINNES OCH I NÄRHETEN M. SVAR i BREF » M. », STRANDVÄGEN 2 7, 2 TR., STOCKHOLM. ORDER I POST MOTTAGES PR TELEGRAF, ' OCH TELEFON OCH EXPEDIERAS \ | skyndsamt.) N SKRIFVA OCH TALA FRANSKA OCH ENG. SPRÅKEN, M. SÖNDAG NYTT PROGRAM. [1357] E Högman rikhaltiga EGYPTEN.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets från den 24 Februari på bordet hvllande Betänkande, angående Pension för Hans Kongl. Höghet Kron-pi insens Lärare; blef detsamma, i anledning af deremot gjorde anmärkningar, till förnyadt Utlåtande af Utskottet, återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 21 afgifne och den 24 i sistlidne Februari månad på bordet laggde utlåtande, angående Riksdagsmannen från Skaraborgs Län Johannes Anderssons Memorial, rörande föreslagne grunder för liqviderandet af un.Jsättningsspannmål; blef samma Utlåtande, efter derom framställd proposition , af Hedervärda BondeStåndet giljadt; hvarom Respektive Med-Stånden Prot. Utdr. d. 3 Mars 18x8. 169 samt Stats-TJtskottet skulle vördsamt och. vänligen underrättas. S. D. Lag-Utskottets den 24 i sisth månad pa bordet lagde Utlåtande af den 10 föregående, om föreslagen vidsträcktare rättighet för odlare till grannarnes biträde vid dikning m.m.; blef vid nu skedd förnyad föredragning af Hedervärda Ilonde-Ståndet bifallit; Hvarom Respektive Med-Stånden samt Lag-Utskottet skulle ■vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Lag-Utskottets den to sisth Februari afgifne och sista Pleni-dag på bordet lag. de Utlåtande angående gjordt Förslag, att Skogsåverkan måtte anses och straffas lika med stöld, hvilket Utskottet, uppå anförde skäl ej tillstyrkt, blef nu å nyo föredraget och, efter derom framställd proposition, af Hedervärda Bonde-Ståndet go dkiXndt, ■ o S.
— För att häfva den motsägelse, som i ofvananförda fall förefinnes emellan begge de jemfördä författningarna, skulle jag åt 57 § af ännu gällande Kongl, förordning angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin hafva velat gifva en sådan lydelse: ”allt hvad i denna författning finnes stadgadt om utminutering af bränvin, galle äfven för andra inhemska brända och destillerade spirituösa drycker. Dylika drycker af utländsk tillverkning må äfven af den, som ej eger bränvinsminuterings-rättighet, försäljas i samma qvantum, som bevisligen är införtulladt.” — Emot höglofl. sammansatta Bevillnings-, Lagoch Ekonomi-Utskottens förslag lill redaktion af ofvannämnde § får jag härmedelst, af ofvan anförda skäl, reservera mig/’ Häri har Herr Maechel instämt. Af Bcvil/n.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 1. 25 Prosten Lindberg har reserverat sig deremot, att den i förordningens 60 §, motsvarande uti förslaget den 59, medgifna visitationsrätt icke blifvit utsträckt till andra ställen, än dem, som i samma § finnas bestämda. af vice Talmannen Halling: ”Uti Herr Friherre von Iiranners reservation emot sammansatta Utskottens förslag till 1 § rörande tillåtne bränvinsbränningstidens indelning uti 6 terminer, instämmer jag så mycket heldre, som beslutet af mig biträddes, under förutsättning att afdelningens förslag till 28 §, innefattande föreskrift om förhöjd beskattning å bränvinstillverkningen, också skulle antagas, hvilket likväl ej inträffade. Att på oloflig tid eller på olofligt sätt tillverkadt bränvin, jemte de kärl, hvari det förvaras, i de fall beslag å bränvinsbrännings-redskap sker och den derefter dömes förbruten, också förverkas, kan hafva skäl med sig, så vidt antagas får, att bränvinsprodukten olofligen tillkommit.
Min innerliga öfvertygelse är att hufvudfelet finnes inom Statsinrättningarnes beskaffenhet, och det är dessas inrättande efter Statens förnämsta ändamål, nemligen Statsborgarens säkerhet, trefnad och stigsnde välmåga sorn jag yrkar, så^om ett hitintills i min tanke alltför mycket utur beräkningen lämnadt syftemål. Jag anhåller om återremiss af StatsUtskottets Betänkande. N;o 6. Herr Brimcrona, Nils: Sedan RiksStatens 3:dje HufvudTitel blifvit hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln uppläst, får jag vördsamt begära ordet för att dervid i afseende uppå det årliga anslaget för FyringsStaten gjöra några anmärkningar. Höglofl. StstsUtskottet har bestämt , att en del af denna summa skulle utgå af Båkmedl#n, och en del af den till Sjöförsvaret snslagne. Dat 7 Julli f m. lo5 Från ä!d*ta tider hafva Lotsoch Bikinrättningsinedlen varit ämnade till Nybyggnader rep irationer, och underhållet af de tili de sjöfarandes rättelse nödige sjömefken och hvilka för det närvarande uppgå till io Fyr-och 75 KänningsBåkar och större Sjömärken, utom andre i Skärgärdsrne, och bamnarne oumbärlige säkerbetsanstalter såsom Bergringar, Duc d’Alber, MoringsAnkare och Pålfästen, till ett icke ringa antal, och af hvilka åtskilliga nya Båkar och förbättringar af de nuvarande högt af behofvet påkallas till Sjöfartens betryggande. Vid ett sådant förhållande får jag fästa Höglofl.
Flerstädes i Englands slott och villor har så väl i möbler som rumsdekorering framträdt en fri och personlig konst, hvilken, fullkomligt obunden af historiska stilar, förmår samla det hela till enhet. Det är emellertid icke från utlandet vi ha att lära, och Askersundssömmerskans vördnad för en parishatt är blott allt för syskonbesläktad med vår konst. Vi se norsk dramatik befrukta de doktrinära fransmännen, hvilka aldrig utskicka en smakdogm utan att den rider snedt åt någondera sidan. Vi se en svensk prosaförfattare göra uppseende i Tyskland, medan hans yngre och bättre böcker redan ligga gammalmodiga här hemma. Benägna att underskatta egen förmåga, sakna vi dock allt jämt själftillitens djärfhet och telegrafera alltid först till utlandet, innan vi våga tro. Hur blommar icke annars i inbillning och verklighet en hel sagoskog af de underligaste motiv, om blott en genial byggmästare hade händer nog dristiga att plocka dem! Något så enkelt som ett fönsterkors i en kyrka kan skulpteras till ett ljusomflutet krucifix, hvars hufvud och sträckta armar nå fönsteröppningens sidor och på så sätt samtidigt verka stödjande. Och är ormbunken mindre dekorativ är akantusbladet? Hur kunde icke lönnlöfsslingan modelleras på en väggyta, och kunde icke rumsdekoratören uppdraga åt konstindustrien att i glas, porslin eller koloreradt trä förfärdiga ljuskronor med förebilder i de kronor af blomster och grönt som vid bondbröllop fordom hängde i stugans tak. Prästkragen, blåklinten, näckrosen och näckrosbladet – alla stå de utanför vår egen gärdesgård, ypperliga i form och färg, och vänta endast att, strängt stiliserade, upplyftas i dekorerandets tjänst. Så länge själftilliten fattas, få de längta. Och vi skulle kanske ännu nöja oss med arkitekternas skolstudier, om blott våra äldsta byggnader icke gjordes till griffeltaflor för deras stilöfningar. En viss ifver att modernisera är oss svenskar egen. Stockholm har sällsamt få bevarade minnesmärken för att vara en så gammal kungsstad. Låt oss åtminstone spara de få spillror, som landet har kvar!
Alt förteckning öfver persedlarne uprättas, är således fullkomligen i sin ordning, likasom att de anslagna medlen redovisas. Jag kan icke finna någon anledn. hvarför Betänk, borde återremitteras, och det skäl man anfort, att om reparationskostnaden icke skulle kunna bestridas med den anvisade summan, E. St:r kunde få vidkännas några efterräkningar, synes mig icke mycket betyda. Det bör vara hela den Svenska allmänheten bekant att de summor, som K. M. årligen använder för Slottens underhåll, betydligt öfverstiga det ringa belopp, som dertill är af E. St.-r anvisadt, att man icke i detta särskildta fall har att befara någon arriérepensée. Jag kan således icke finna något skäl att yrka återremiss af Utsfcs Betänk, i denna punkt, utan anhåller på nu anförda skäl att den måtte bifallas. Hr Cederschiöld, Eob. Theophron: Hvad Hr Stjern svärd andragit i fråga om äganderätten till det Furstliga palatset, är af den beskaffenhet, att man icke nu på stående fot kan derom fälla något bestämdt omdöme, men sådant är icke heller af behofvet påkalladt för den fråga som nu utgör föremål för öfverläggning. Jag har begärt ordet med anledn. af Frih. Tersmedens yttrande, att eganderätten till palatset skulle vara genom handlingar ådagalagdt. Ett sådant antagande bör icke läggas till grund för beslutet, ty i händelse det sedermera skulle befinnas att det icke förhölle sig så som man antagit, så skulle vederbörande sedermera kunna framkomma med det yrkande att, som det gifna anslaget icke ländt till .åsyftad nytta, ett nytt anslag måtte beviljas till iordningsättande af ett annat Palats. Efter min åsigt bör den som får anslaget, sjelf se till huruvida äganderätten honom verkligen tillkommer, och huru han använder detsamma. För E. St:r är det tillfyllest att de hafva beviljat anslaget. Jag har antagit, och troligen de fleste med mig, att det begärda anslaget 150,000 E:dr skulle vara tillräckligt för hela bosättningen. Men då nu Frih.
Under det år som sedan dess förflutit har fru Amelie Fagerlund tillvunnit sig ett odeladt erkännande för det sätt, hvarpå hon utfört sitt maktpåliggande och ingalunda lättskötta värf som husfru i landshöfdingeresidenset. I föräldrahemmet hade hon i sin moder haft den bästa föresyn, icke minst i fråga om det sätt, hvarpå en landshöfdings maka bör fullgöra sina åligganden. Jämte denna värdefulla erfarenhet var hon emellertid i besittning af personliga egenskaper, som tycktes göra henne särskildt danad för hennes nya ställning: en aldrig svikande lynnets friskhet i förening med denna äkta kvinnliga själfbehärskning, hvilken är i stånd att stundom göra själfva tröttheten osynlig, ett förstånd, som ej blqtt räcker till för hem och familj, utan också för att ordna och leda inom en landshöfdingmakas öfriga piktområden, en smak, som sätter henne i stånd att, som det heter, representera, dock utan den lyx, som icke minst i landsorten så ofta bländar svaga ögon, när den lyser från samhällets höjder, ett hjärta, som ömmar för lidande och nöd, men som därjämte kan eldas för lifvets större frågor och icke minst för fosterlandets angelägenheter, och slutligen denna världsvana, som tillåter henne att ledigt och utan nedlåtenhet närma sig en hvar, men som därjämte lika ledigt och älskvärdt utstakar gränser, som ej få öfverskridas. Under dylika förhållanden torde det väl vara tämligen själf klart, att en hvar som träder inom hennes tröskel också känner sig synnerligt väl ti ' 1 mods. I likhet med de flesta landshöfdingsfruar har fru Amelie Fagerlund inom residensstaden trädt i spetsen för en del enskilda välgörenhetsinrättningar eller föreningar för allmännyttiga ändamål. Hon är sålunda ordförande i styrelsen för Bernhardinaskolan och Hushållsskolan, en varmt intresserad medlem af Sjukvårdsföreningen samt äfven ordförande i Försvarsföreningen m. m. Likaledes har hon haft sin viktiga andel i bildandet af det dramatiskt-musikaliska sällskap, som under de senaste åren m e d eller utan samband med musikföreningen å Kalmar teater gifvit föreställningar för välgörande ändamål och hvilket sällskap sedermera på egen hand utvecklat sig så, att det för närvarande äger att uppvisa flere framstående musikaliska och dramatiska förmågor, som under andra förhållanden antagligen icke blifvit upptäckta.
Kommilerade hafva funnit saken utan särdeles svårighet på så sätt kunna utföras, att i stället för att, såsom hitintills på landet ägt rum, hvarje särskild gård utgör ett skifteslag, skulle flera gårdar, efter lokalens beskaffenhet, sammanslås i hvarje skilleslag, och är ett projekt härtill af kommilerade uppgjordt, och det ingångna underdåniga förslaget bifogadt. Troligen kan ingenting, bättre än detta, när det kommer till utförande, befrämja jordbrukets framsteg på Gottland, när eu hvar jordbrukare får sina nu spridda jordstycken närmare förenade. Det skall ock i en framtid verka till skogsbesparing, genom minskning af det oräkneliga antal gärdesgårdar, som hvarje hemmansägare nu måste 22 underhålla, och komma, till följd af Eders Kongl. Maj:ts derom meddelade nådiga förordnande, socknedeputerade alt öfver det uppgjorda projektet höras. Ingen hemmansdel har råkat i ödesmål, och mig velerligt finnes icke heller här på landet något ödeshemman. Utom 2:ne qvarnar och 1 såg, hvilken sednare genom uppdämning orsakat betydlig olägenhet, och om hvars utrifning rättegång blifvit börjad, men icke fortsatt, förorsaka uppdämningarne vid den ofri ga mängd af sågar och qvarnar, som finnas på landet, endast våroch höst-tid vattendränkning al myrtrakter; åtminstone hafva inga klagomål, som vittna annat förhållande, inkommit. Uppdämningen om våren får dock icke räcka längre än till den i lag bestämda tid, för att icke skada växten af myrfodret. De hittills företagne myr-utdikningarne hafva icke fordrat utrifning af några betydliga vattenverk, men Lummelunds-verken hafva ansetts komma att lida en minskning i afkastningen, som är ersatt i ett för allt med 5,000 R:dr; och flyttningskostnad för Ihre qvarn i Ilangvahr är äfven godtgjord. Hemmansklyfningen i några socknar, såsom Mästerby, Näs, Nähr och Eskelhem, är allt för långt drifven; fortsattes den ytterligare, är att befara jordägarnes obestånd.
St:r tillförene förfarit, och derföre ömsom sänkt tionde-tackjernet och ömsom återställt det till sin förra höjd. Enl. min tanke, bör man, vid detta tillfälle, gå lika varsamt tillväga. I fråga om stångjernet känna vi, att dess pris är i stigande. Följden deraf måste naturligtvis vara, att tackjernspriset i sin ordning jemväl skall höjas, och tillverkarne alltså befinna sig i bättre ställning än förut. Hvad jag nu yttrat om tackjernet, anser jag äfven tillämpligt på stångjernet, och på lindringen i dess beskattning. Åtskilliga beräkningar öfver beskattningens förhållande till behållningen hafva blifvit upgjorda. Afven i dag hafva vi erhållit en sådan, serskildt tryckt i afsigt att rätta och vederlägga de beräkningar, vederbönde reservanter upgjort. Denna ifrågavande härleder sig från Nerike, hvars innevånare äro serdeles fallna för dylika beräkningars upgörande. De äldre ledamöterna af detta Stånd påminna sig nog den tiden, då fråga var om rusthållens beskattning. Då visades, att rusthållarne inom Nerike satte till på att vara jordegare. Nu bevisas lika klart, att jernverksegare i Nerike sätta till på att vara Brukspatroner; och Presidenten i Bergs-Colkum har detsamma bekräftat. Således borde man vänta sig, att Brukspatronerna i Nerike skulle bortskänka sina bruk. Men de lära lika litet göra det nu, som rusthållarne derstädes tillförene skänkte bort sina rusthåll. Jag tror alltså, att man på dessa beräkningar icke får göra serdeles afseende. Man har sagt, att åtskilliga bruk blifvit nedlagde, och i Betänk, är upgifvet beloppet af den stångjernstillverkning, som sålunda uphört. Jag minnes icke riktigt, men tror, att beloppet utgör några och 20,000 Skfå. Sådant beror naturligtvis af tillfälliga omständigheter Det är då icke annat, som händer jernbruken, än hvad som drabbar jordbruket, nemi. att vissa hemman måste förmedlas eller förfalla till skattevrak. Sådant har dock ej fö ra nied t någon allmän nedsättning af jordbrukets skatter, utan de hemman, som kunnat draga sina utskylder hafva måst med dem fortfara. Likaså hör väl förhållandet vara med bruken.
Majrt, sorn, genom Nådigt Bref den 7 April i83o, bifallit, att de i General-Assistance-Contorets hus för Riks-Archivet tjenlige rum, som lör andre afsedde behof vore umbärlige, skulle till Riks-Archivet upplåtas oeh för sadan bestämmelse inredas, har anbefallt vederbörande att om verkställighet häraf besörja. 5i Bi!. till R. iSV. Just. Qmbudsm, Emi. Ber. den i5 Stin. i834- 79° Liéutenanten J. W. af Uhrs sökte 'nedsättning i arrendet af Skällnora Kungsgård. Genom Nådigt Bref den 7 April i83o liar Kongl. Maj:t, till hvad Rikets Ständer härutinnan yttrat, lemnat Dess bifall och derom till behörigt iakttagande vederbörande underrättat.. 80:0 Rättelse åfelt i en af Rikets Ständer afla ten skrifvelse, rörande sökt nedsättning i arrendet, af Sörforss Krono-Laxfiske.i Umeå Elf, i så måtto förelupet skriffel, att de återstående arrendeår, för hvilka nedsättning i Taxan blifvit tillstyrkt, uppgifvits till två i stället för tre. Kongl. Majit, som* under den 28 Mars1829, beviljat eftergift af halfva arrendet för 2:ne återstående arrendeår, har, i anledning af hvad Rikets Ständer i förberörde afseende anmält, under den 7 April i83q, bifallit, att denna eftergift jemväl för det 3:dje återstående arrendeåret må tillgodonjutas. 8l:0 Anmärkningar vid 1827 års Skiftes-Stadga. Under den g Junii i832 laar Kongl. Maj:t utfärdat Nådig Kungörelse, angående vissa ändringar och tillägg i berörde Stadga. 8l2:0 Medels tillhandahållande af Riksgälds-Contoret, för upprättande af Ottenby Stuteri samt till Landt-Beskällares anskaffande.
En sådan utväg finnes icke, eller åtminstone blott ofullständig, i Konungens benådningsrätt, som i afseende på brott af det slag, hvarom här är fråga, är inskränkt, och icke kan åt landet bibehålla en för sådan lagstridig handling dömd mans tjenster, vore dessa än så omistliga. En annan utväg måste således här utfinnas, nemligen rättigheten att icke anklaga, ehuru lagöfverträdelsen är ostridig och klar. Det gifves ock grundlagsbrott, för hvilka något straff i Ansvarighetslagen icke är bestämdt, och ej eller torde kunna lämpligen bestämmas. Constitutions-Utskottet befinner sig, i afseende på sådana, i den obehagliga Bih. lill R. St. Prot. 1840. 3 Sami. 2Q.cle Ildft. 1 2 Conslitutions-Utskoltets Memorial, N:o 60.. nödvändigheten att anklaga med den öfvertygelse, att anklagelsen icke kan. leda till juridiskt ansvar för den anklagade. Äfven i denna händelse synes det för nationens värdighet af vigt, att anklagelsen kan nedläggas. Utskottet erkänner likväl vådan af att åt ett Constilulions-Utskott öfverlemna att, efter sitt godtfinnande, nedlägga en anklagelse, då lagöfverträdelsen är uppenbar. En sådan rätt synes endast kunna tillerkännas hela national-representationen. Men Utskottet måste derjemte erkänna vigten af de skäl, på hvilka skyldigheten att ställa Konungens Rådgifvare under tilltal, för begångna öfverträdelser, blifvit Constitutions-Utskottet ålagd. Med allt förtroende för Riks-Rättens känsla af sitt ansvarsfulla kall, synes dock betänkligt, att tynga anklagelsen med vigten af hela national-represenlationens uttalade öfvertygelse; och Riksens Ständers anseende synes icke eller böra blottställas för äfven ty re t att en af dem besluten anklagelse skulle underkännas.
Extra stats-anslag till utredningspersedlar och materiel för Beväringsmanskapet 30,407: 11. 2. Auktionsoch ersättningssamt volontär-vakansmedel m. m., 25,415: 36. 1. 33,500: 41. 6. Balans till påföljande är: Credit. Balans frän föregående år: Indelta Dito beklädnad . Dito Ved och lysningsämnen . Fästningarnes behof, rese-, traktaments-och transportkostnader, byggnader och reparationer samt diverse andra utgifter . 68,680: 44. 10. 66,219: 23. 4. Enligt den vid 1845 års hufvudbok fogade balansrelation, bestodo de vid årets slut utbalanserade fordringar af följande poster: hos Kongl. Stats-Kontoret innestående anslag 67,687: 17. — „ Kongl. Spanska Regeringen, beloppet tills vidare balanseradt, enligt Kongl. Brefvet den 31 Juli 1845, 9,909: 26. 10. „ Fabrikören Fougts enka . 3,963: 6. — „ aflidne Majoren Bergenslråles konkursmassa; for dran är beroende på Advokatfiskals-Embetets åtgärd, 76: 15. — „ Kapitenen Gyllenram och Fältkamreraren Nygren 434: 3. 10. „ Regements Qvartermästaren von Essens sterbhus 132: 44. 8. „ aflidne Handlanden Hällströms konkursmassa . 1,285: 3. 2. „ åtskilliga Embetsverk, Regementer och Corpser, år 1846 inbetalda och redovisade, tillhopa 16,918: 45. 5. „ åtskilliga personer, förskotter redovisade år 1846, 571: 28. 1. Utaf de till år 1846 utbalanserade förskotter voro samma år, en ligt nyssnämnde balansrelation, redovisade eller ålerlefvererade tillsammans 40,144: 4, 4. beroende på redovisning eller återbetalning: