Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Besvarad i Bevillnings Utskottets Betänkande N:o 23). — M — 163 Motioner, väckta hos Ridderskapet. och Adelli : af Hr Kuylenstjerna, C. J. G., om beviljandet af en pension å 2000 Riksdaler Riksmynt till Majoren G. W. Gyllenhammar vid erhållande afsked från Direktörs-befattningen vid straff-fängelset i Warberg: I 4(6, R. 416- (Besvarad i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). — d:o om inköp af Hvpotheks-förenings-obligalioner: II. 122, R. 241. — Gr. Lagerbjelke, G., angående ordnande af Riddarhusets gårdsplan: IX. 251, R. 251; B. XI. 249, 257, A. 257. — Hr Lefrén, J. P., om Banko-vinstens användande till förstärk ning af Bankens reela fond: I. 71, R. 101; B. III. 396, 594, 604, A. 614, 627, 629; E. IV. 47- — d:o om beviljande af pension på Allmänna Indragnings Staten åt framlidne Ofverste-Löjtnanten Otto Magnus von Fieandts enka, Hedvig Gustafva Aminoff: V. 425, R. 427. (Besvarad i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Nionde Hufvud-Titel). — Hr Leijonancker, F. V., om anslag till lifgifvande af Topogra fiska Korpsens kartverk: II. 113, R. 114. (se StatsUtskottets Utlåtande N:o 84, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel). — Frih.
Förhållandet med arrae'ens accords-amorterings-fonds obligationer, som, ehuru löpande med 5 proc. ränta, likväl, i början af sin tillvaro, föllo till 83 proc. och derunder, är deruppå ett talande bevis. Men om jag ej ansett mig böra förbigå alla dessa betänkligheter, medgifver jag likväl, att de till ej ringa män häfvas, derest Konungen, såsom det är föreslaget, skulle täckas åt obligatiouerne gifva dess höga garanti. Ett annat lika nödvändigt villkor torde äfven böra tilläggas, nemi. att dylika statspapper, på sätt jag ofvan antydt, under form af inhemskt statslån spridas i den allmänna rörelsen, och genom en stark amorteringsfond upprätthållas till sitt fulla värde. Efter dessa reflexioner om lånerörelsens öfverflvttande i allmänhet, anhåller jag, att, hvad tillämpningen särskildt beträffar, få tillägga, att jag icke nog kan uttrycka min förvåning deröfver, att Utsk:s majoritet, i strid med alla de särdeles talande skäl, som af flere reservanter blifvit deremot anförda, föreslagit discontlänerörelsens, men icke faslighetsbelåningens öfverflyttning. Af alla en banks functioner, är säkerligen fastighetslänerörelsen den, med dess väsende minst öfverensstämmande, emedan den i behofvets stund ej medgifver indragning af de i densamma fästade summor. Deremot skulle Banken, genom att på Riksg.cont. öfverflytta discontrörelsen, afhända sig sin betydligaste lånefond, och den, hvilken lättare än de fleste öfrige kan förändras lill en verkligt bankmässig rörelse. Utsk. anförer såsom skäl för denna öfverflyttning, att ”utlåningen genom Bancodisconten och lånecontoren, på namn och reverser med omsättningsrätt, allt mer och mer iklädt sig naturen af stående lån, och således icke lemna det understöd åt enskilda crediten, som genom lån på kortare tider vinnes”; och vidare, att ”Bancodiscontens lånerörelse skall, i händelse densamma förblifver under Banken, samt icke förminskas, eller efter hand förändras, småningom undergräfva Bankens förmåga att upprätthålla myntvärdet.” Men, hvilken är den naturliga slutsatsen, som häraf måste dragas?
Fanns sådan nödvändighet, så var medlens anskaffande oumbärligt; och jag tror det vara 22 Confililutions-Uisloltets Memorial, N'.o 1i. •vanskligt bedöma det förra, både efter en och annan berättelse; och att man icke kan afgöra efter utgången , hvad som kunnat bända. I allmänhet synas mig oroligbeter inom eli för öfrigt lugnt samhälle, och allt hvad sorn till dessa oroligheter gifvit anledning, vara så sorgliga tilldragelser, alt minnet deraf bör öfverlemnas ensamt åt Histoiien; jag skyr att deltaga i delta minnes frammanande, då intet verkligt nödfall dertill föranleder. Charter Sigi/latcv-af g/f tens nedsättande för fullmakter, med icke åtföljande tjenste-befattningj ni. m. Då della mål ej blifvit behandJadl efter § 106, hvilket det icke eller kunde, efter min ofvan anförda åsigt, blifva, uppstår endast fråga om, huruvida Rikets nytta bade befordrats genom det medel, Rikets Ständer trott sig böra använda mot titelsjukan, att beskatta henne. Enligt min lanke, bör delta medel ogillas, icke blott derföre, att i allmänhet beskattning af en sjukdom är haid, ulan derföre, att här är den obillig, så länge lagen blott medgifver titel-utdelandet, men icke lika sorgfälligt stadgar en form för afsägandet af utdelad titel ulan steg, sorn sjelfva kunna lydas som eli annat slags utmärkelse-begär; — och hufvudsakligen derföre, alt titel-lystnaden liksom i allmänhet mensklig fåfänga, endast äggas, men löga motarbetas, genom svaga medel. Det kan svårligen någon lifligare än jag erkänna grundlöshelen af denna lystnad, och vådligheten al dess följder för samhället; men det, efter min tanka, enda botemedlet, är beslutandet i lagenlig väg af sådan Grundlags §, som den i Norriges Grund lov § 23, der det heter; ”Kongen kan ej meddela anden Rang och Titel end den, som ethvert Embete medförer.” N:o 56.
Vid hvad Herr Grefve Mörner anfört, har jag, då jag i principen delar dess tänkesätt, ej annat att anmärka, ån att jag bekänner, att då jag täger IndragningsStaten i handen, och genomgår densamma, det visar sig, att de betydligaste posterne åro upptagne af personer, som ej varit i den 335 Den 7 Ju/ii e. m. cathegorie Herr Grefve Mörner framställt, såsom billiga föremål för Konungens medlidande. Jag tror, att det mycket varit detta skäl, som gifvit Utskottet anledning, att ej tillstyrka denna framställning , då man ej ser huru med bibehållandet af den hitintills gällande principen, tillgång kan komma att finnas för Embetsmånnens pensionerande, om utsträckningen deraf efter propositionen skulle beviljas till Enkornas bibehållande vid månnernes pensionsförmoner. Jag medgifver visserligen, att det vore vål, om det kunde ske, men förr ån de nu varande betydligare pensionstagare åro afgångne, inser jag icke hvarest tillgång skulle hämtas till fyllande af den föreslagne ökade utgiften. Herr von Hartmansdorff: Den motion, jag tog mig friheten göra, hvar icke beräknad att hafva en retroactif verkan, om den godkånnes. I afseende på hvad Herr von Heijne yttrat, vet jag vål, att bruket varit sådant som han omtalat, och det år just derföre, jag gjort min motion. Skulle det befinnas, att någon uppoffrat sig åt Hoftjensten allena, så vore det vål rätt att en modification ägde rum , och att han finge någon pension för att icke lida nöd på ålderdomen. Men icke år det skål, att Män som åro uti Statens tjenst, och derföre lönas, tillika skola uppbära sine Hof-löner, såsom pension, och det finnas de som hafva sådane pensioner till och med på två Hoftitlar. Ej ek) ler år det skål, att fruntimmer som ej åro uti behof, och hvars lefnadssätt just visar motsatsen, Den i Jidit e, ni. 337 sen, skola åtnjuta pension, under det att Office, rares och Embetsmåns torftiga Enkor och Dött; rar få intet.
Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottets den 1 dennes afgifne och dea 9 derpå följde på bordet lagde Betänkanden; 1:0 Angående Rådmannen Lundgrens Mo, tion, om utbyte af en del ntaf den KronoBrän.? neriet på Ladugårdslandet tillhöriga Tomt. 2:0 Angående Herr Estenbergs, Pehr, Motion att öfverlåta Ladugårdslands KronoBränneri till Cassern för Andra Gardes Regementet.; 3:0 Angående Båtsmanslndelningen i Blei kinge. 352 Den 13 Maji. Företogs till pröfning StatsUtskottets den j dennes afgifne och den 9 derpå följande på bordet lagde Utlåtande angående Medel af Staten till Cassern åt Kongl. Andra GardesRegementet mm. Grefve Gyllenborg, Johan Henning , upp» läste töljande : Då denna Riksdag ej allenast ökade anslag å Tredje HufvudTiteln för Militaire behof blifvit föreslagna och bifallna, utan äfven en större tillgång för samma föremål blifvit öppnad å blifvande öfverskott af Statslntrader m. m, hade jag trott, att behofvet för ifrågavarande Cassern-byggnad afven derifrån kunde meddelas j men då StatsUtskottet ansett samma inrättning i militairiskt afseende nyttig och ovilkorligen nödig, äska ett Stats-anslag af 15,000 R:dr årligen till nästa Riksdag, och jag icke känner, huruvida i den förbor. gade Stats-regleringen för Tredje HufvudTiteln någon tillgång kunde vara öppen för ifrågavarande behof, lärer jag, så vida denna utgift till Stats-förbindelser bör hänföras, 6å mycket hellre böra dervid låta bero, som, sedan de öfrige Gar*3esRegementerne Cassemer erhållit , Andra Gardet icke mera rn de , borde deraf vara i saknad.
Ja visst, nu kom hon i håg det, hennes värdinna var ju musikalisk, älskade musik åtminstone; men kraftiga händer måste hon ha för att kunna prestera något sådant ... » Det var ju för resten roligt att få höra litet musik, » tänkte vår lärarinna, » det kan motväga de många disharmoniska läten jag trakterats med, » och så satte hon sig till ro för att njuta, men det gick ej riktigt bra: den snälla frun spelade liksom litet för hårdt, och det var ej utan, att hon tog samma stycke bra många gånger. Fröken Bark hade trott, att hon, d. v. s. hon själf, var musikalisk (att frun skulle vara det, misstänkte hon ej, efter hvad hon redan hört); nu började hon tvifla på sin begåfning åt det hållet, ty hade hon skolat ärligt bekänna sanningen, hade hon måst tillstå, att hon ej njöt ett grand. Hon satte sig ned vid skrifbordet och började rätta böckerna: kanske hördes spelet mindre, när hon tänkte på annat. » O, sådana barn: der gutes Mann, skrifva de. men hu, sådan plump jag satte. nvad står på, jag hoppade ju riktigt t i l l. jaså, ett piano öfver o c k s å! Och på samma gång, men ej på samma melodi förstås. det blir nästan litet falskt det där. bu-u, hvad det skär i öronen: Donauwellen öfver och en psalm under. nej, go vänner, det här var svårt » A. Blomberg: foto. NORDSTJÄRNANS VATTENFABRIK: parslagareoch snickareverkstad samt tvättstuga med duschrum. Till höger på gården är ett rymligt stall för sjutton hästar uppfördt jämte bostad för fodermarsken. Hela etablissementet upplyses med elektriskt ljus, och elektricitet användes äfven för att drifva alla maskiner, för hvilket ändamål elfva motorer tagas i anspråk. För öfrigt finnas 4 elektriska hissar, däraf en i fabriksbyggnaden, gå- ende från källarbotten till vinden, en på gården samt två ishissar. Under såväl fabriksbyggnaden som hela den vidsträckta gården äro storartade källare inredda, och under fabriksbyggnaden har man lagret af de färdigberedda vattnen samt torkrum och packbodar.
Den foi mella omständigheten, alt von Hofstet i lifstiden aldrig kommit att afgifva förklaring öfver de af Advocatfiscals-embetet framställde anmärkningar och påståenden, anser jag vara af så väsendtlig egenskap, att von Ilojstens sterbhusdelegare nödvändigt böra, enligt rättsgrund och billighet, af Domstol frikännas från större eller mindre ersättningsskyldighet; och då en rättegång emot förrbemälde sterbhusdelegare således, i min tanka, blir ändamålslös och, i stället för att gagna, endast skulle tillskynda Banken kostnader och rällegångsutgifter instancer11a igenom, anser jag mig pligtig reservera mig emot alla de, i och för 36 Banco-Utskoftels Betänkande , N:o■ 3 o. rättegångs anställande emot von Hofstens sterbhusdelegare, Banken möjligen tillskyndande kostnader.’’ Häruti instämde Herr Borgmästaren Helleday, Herr Prosten Thudén, Herr Commissarie!) Stuart, Herr Kammarherren Nordenfelt, Herr Brukspatron Geijerstam, Herr Prosten Berlin, samt Herr Stats-Seereteraren Baron Norden falk, de arne sistnämnde under åberopande af det yttrande, 1837 års Revisorer afgifvit och de vid Revisionen hit rädt. Betänkande, i anledning af väckt fråga, att icke någon Commissarie-beställning i Banken må tillsättas, utan i närvaro af minst 2:ne Ordinarie Ledamöter bland B ane o-Fullmäktige af hvarje Riks-Stämd.
Skrifvelse N:o 189. särskildt ringare brott, på sätt genom det Nådiga förslaget skett. Då brottet betraktas såsom fullbordadt, oansedt bruk af det förfalskade ej tillkommit, kan det uteblifna bruket blott föranleda dertill, att straffet må, på sätt nyss är nämndt, nedsättas, hvilken grundsats äfven blifvit iakttagen i förslagets 7 §, som afser uppsåtligen gjord förfalskning af mått, vigt eller annat, som med statens eller andra allmänna stämplar eller märken tecknas. Genom sjelfva förfalskningen anses nyssberörda brott fullbordadt; och derföre har ett uteblifvet bruk af det förfalskade här blott gifvit anledning till det medgifvande, att tiden för straff-arbetet må kunna nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. 1 öfverensstämmelse med oftanämnda grundsats hafva Rikets Ständer jemväl uppställt andra momentet af 17 § eller den 10 § i Rikets Ständers förslag. Denna § handlar om det förhållande, att någon annan än förfalskaren utprånglar eller söker utprångla falskt mynt eller falsk penninge-sedel. Här synes, som skulle utprånglingen och försöket dertill i allmänhet böra betraktas såsom enahanda brott; och den omständighet att skada ej sker, bör således blott kunna verka till straffets nedsättning. Om utprånglaren lyckas eller ej, är oftast beroende på en tillfällighet. Samma onda vilja uppenbaras i båda fallen; och i brott af förevarande art är det vid det onda uppsåtet, som afseende företrädesvis måste fästas. I några andra fall hafva straff-bestämmelserna jemväl blifvit något ändrade.
Dör pensionstagaren dessförinnan eller förlorar han sin pensionsrätt, upphör denna extra pensionsafgift att utgå. 7:o. Har folkskolelärare, när han söker afsked med pension, under minst fem år innehaft sin tjenst, skall lönen för denna tjenst läggas till grund för pensionsbeloppets bestämmande. Har han i kortare tid innehaft befattningen, då skall, såvida ej obotlig sjukdom är orsaken till afskedstagandet, pensionen bestämmas efter det lönebelopp, Stats-Utskottets Utlåtande M 104. 15 hvarpå hans pensionsrätt näst derförinnan grundade sig. Sökes deremot afskedet på grund af obotlig sjukdom, så bestämmes pensionsbeloppet efter medelbeloppet af de löner, på grund af hvilka sökanden under de sednaste fern åren egt att beräkna pen sionsrätt. 8:0. Pension utbetalas halfårsvis i Juni och December månader. 9:o. Pensionsinrättningen förvaltas af en direktion, som har sitt säte i hufvud staden och består af en ordförande och två ledamöter, hvilka af Kongl. Maj:t i nåder förordnas. Enligt komiterades beräkning skulle det nya bidrag af Staten, som utöfver kommunernas egna bidrag komme att erfordras, för att efter dessa grunder upprätthålla folkskolelärarnes pensionering, motsvara ett årligt anslag af 30,000 R:dr.
Måhända kunde med skäl stadgas, en högre qvalifikation för den adliga representanten, än för den ofrälse och derigenom inträdet å Riddarhuset ytterligare försvåras. Hvad som efter min tanka bör afses, är behofvet af mera stabilitet under riksdag, då Riddarhuset vanligen företer en för stor, och för ärendernas behandling skadlig, omvexling af personalen. Dess arbetande ledamöter böra fästas vid riksdagen medelst aflöning, hvilken bör uttaxeras af Ståndet derest icke alla RiksSt:n blifva aflönade af Staten. Jag vågar synnerligast fästa Ulsk:s upmärksamhet på angelägenheten af att iagttaga den varsamhet vid frågans behandling, som påkallas genom det egna förhållande att så mången konungadömets anhängare af filantropiska lagstiftningsåsigter spåra vägen för radikalismens republikanska sträfvande i en fullkomligt osvensk riktning. Ifrägavar. motion uplästes pä begäran af Frih. Raab, Adam Christian, som derefter anförde: Då jag först hörde Hr Rrakel upläsa sin motion, kunde jag icke fatta hvad Hr Brakel med densamma egentligen åsyftade. Jag begärde den derföre på bordet, har läst den och nu äler hört den upläsas; men kan sannerligen icke ändå rätt förstå hvad dermed menas. Hr Brakel har visserligen begärt att Ridd.Utsk. måtte upgöra alternativa förslager dels för den händelse att Const.Utsk. inkommer med ett förslag till ny representations-förändring, som blifver Ii vilande till nästa riksdag, i hvilket fall Ridd.Ulsk:s förslag skulle in - Den 4 Januari. 11 neliålla sältet huru K. o. Ad. för sådan händelse borde representeras, dels ock för den händelse att någon representations-förändring i det hela icke kommer i fråga, i hvilket sednare fall Ridd.- Utsk. skulle likväl föreslå lämplig förändring af det sätt, hvarpå Adeln nu representeras; men Hr Brakel har icke upgifvit eller ens på något sätt anlydi, hvilket sätt, som vid denna ombildning borde följas.
Mor Isaksson hade väl kunnat fråga honom då lika gärna. » » Nej, ser frun, att tala vid en hungrig karl, det var då aldrig värdt, och hade potatisen fått kallna, så hade allt flaskan kommit fram. En får sköta dem, som de äro sjuka till. » Fru Margareta gick in för att packa. » Som de äro sjuka till. » Skulle det materiella spela en sådan roll? Ja, kanhända i en arbetares lif. — En arbetare, tänkte hon vidare, hvarför denna klassificering, äro icke alla arbetare? Farbror Otto, denne människokännare och läkare, hade en gång yttrat, att en skollärare behöfver mera mat än en grundläggare. Hon packade icke, hon satt midt på golfvet på en taburett, och tankarna gingo tillbaka till hennes samtal med farbrodern på förmiddagen: » En kvinnas kärlek brukar kunna finna på tusen för andra osynliga och obegripliga medel » o. s. v. Skulle denna kvinna af folket funnit rätta sättet, under det att hon med sin själs begåfning förfelat det? Hade hennes omsorger någonsin nedlåtit sig till det materiella? — Hon packade e j. Hon låg vaken, tills hon hörde jaktvagnen rulla upp på gården och visste att hennes man var hemma; sedan somnade hon tungt och vaknade vid sjutiden, ovanligt uthvilad. Kokerskan blef nästan förskräckt, när frun i den tidiga morgonstunden uppenbarade sig i köket, och bemödade sig i hög grad att dölja sin öfverraskning, då hon, efter en sväng in i handkammaren, fullständigt ändrade om programmet till frukosten — och därtill på så tarfligt vis! Oskalad potatis — icke därför att Isaksson åt sådan, utan därför att fru Margareta ur sitt minnes gömmor plockat fram, att till frukost tyckte hennes man om denna enkla rätt. — Kristina sade med en ytI Stockholm. Små utställningsfunderingar och litet annat smått och godt. Bref X V. Sista brefvet. tt förfärligt springande och jäktande nu sedan barnen kommit! Jag har inte tid att skrifva en smul, och väl är kanske det, ty jag fruktar, att herrskapet för längesedan är trötta på allt mitt prat!
Efter nägon stunds ifwe, läggning härom, beslöt Ridderskapet och Adeln akt till alla delar bifalla Banco-wstotlets tilstprkande, att detta ärende, säsom ett Rcgcringsmäl, mätte af Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdänighct anmälas till winvande af dm ätgärd igenom samtelige Kronans Upbördsmän, som Kongl. Maj;t kan i näder finna för ändamälet närmast tjenande. Föredrogs ä nyo Stats-Utskottets ben i September pä bordet lagda Protocolls, Utdrag af den 2s Augusti rörande Konungens nädiga proposition, dek mätte Statswerkct erhälla ett förskott af RiksgäldsContoirets wäxel-fbrräd. Uppä derom gjord proposition af Herr Grefwe» och Landt - Marskalken blcf Stats-Utskottets afgifna tilstprkande med de derwid bifogade wilker af Ridderskapet och Adeln till alla delar bifallit. Herr Grefwe» o c h L a n d t - M a r - skalken tilkännagaf, att Ridderskapet och Adel» äter klockan half till 6 i eftermiddag skulle församla-. Ridderskapet och Adeln ätskiljdcs klockan 2. In fistem krotocoili. 6. Lilvorstoips. Den 6 September. 157 Onsdagen den 6 September. klenum klockan F kill 6 eftermiddagen. UpbrötoS Hcrrar ClcctorerneS af Andra och Tredje ClasserncS listor till wal af Ledamöter i följande Utskott, nemligen: För Andra Classen i Detvissriirigs Utskottet efter Friherre koste, Larl henric. N:o yzi. Herr Oripenkerg, Ostert Albreckt, Major R. S. O. Riddarchus-Utskottct efter Herr kstoist, Åke, och Herr kotenll^erna, Olot, N:o 254. Herr liljecrona, Fullmägtig Herr k.euteitkö1ä, Larl Oustak, löfwerste-Lieutenant.
alt de omöjligen, med den driftiga och skyndsamma behandling, som dervid erfordras, kunna af en person medhinnas; då derjemte lätteligen inses, att anställandet af en kanslist hos nämnde ombudsman jemväl är af behofvet påkalladt, på det att, i händelse af förfall för ombudsmannen, t. ex. till följd af lungre resor i kontorets ärenden, sjuklighet, eller annat dylikt, direktionen må hafva att tillgå tjenlig person att besörja ombudsmans-göromålen, helst det, i så beskafFade fall, måste blifva ytterst svårt att genast erhålla någon lagkunnig person, som vill och kan åtaga sig ett dylikt sysslande, dervid nödig närmare kännedom af ärendena ej kan inhemtas annorlunda än genom längre lids förutgången handläggning deraf, samt härtill kommer, att, oaktadt de kontroller, som varit och numera ytterligare blifvit vidtagna, i afseende å ombudsmannens uppbörd och liandhafvandet af hans göromål i öfrigt, del icke är för direktionen möjligt att åt denna befattning, till alla dess delar, egna den trägna och dagliga uppmärksamhet, som erfordras att förekomma, eller tidigt uppdaga de brottsliga tilltag, hvilka under ulöfningen af densamma möjligen kunna ega rum; men anställandet, vid ombudsmannens sida, af en kanslist, som hade tili pligt att biträda vid göromålen, otvifvelaktig! skulle, i betydlig mån, underlätta möjligheten för direktionen att ombudsmannen kontrollera, finner Utskottet, i likhet med såväl molionärerne och Rikets Ständers revisorer öfver låne-kontoret, som banko-fullmäktige och låne-konlorels direktion, sig böra. tillstyrka, att, till biträde åt ombudsmannen vid Rikets Ständers lånekontor i Götheborg, måtte få anställas en kanslist med årlig lön af 400 rd:r b: k o. Stockholm den 10 Juli 1848. Reservation af herr L. Bergman, sorn ansett lönen för ombudsmannen vid Götheborgs låne-kontor böra förhöjas till 1000 rd:r b:ko. STOCKHOLM, Elmsn & Gransergs Tryckeri, 1848.
af den, som mycket fått, blifver också mycket Till Georgina Botteros framgångar i konsertfordradt » salen och på scenen ha ett intagande yttre och Och den unga sångerskan lydde uppmaett distingueradt uppträdande säkerligen icke ningen. Hon fortsatte ihärdigt sina studier litet bidragit. » Hon är en sympatisk, elegant under fru Stenhammars och fru Willmans ledoch förtjusande företeelse », utbrister en af henning och blef för en tid fäst vid K. Operan, nes talrika beundrare i la bella Italia. där hon med mycken framgång uppträdde i Fru Bottero har en rik repertoar till sitt flere maktpåliggande roller, såsom Margareta i förfogande. Hennes förnämsta roller äro Sappho » Faust », Lalla Rookh i operan af samma i Pacinis opera med samma namn, Carmen, namn, Susanna i » Figaros bröllop », Anna i Mignon och Margareta i » Faust ». Den italien» Värmländingarne » m. fl. ska kritiken anser henne vara oöfverträffad i Hösten 1 8 8 1 reste hon jämte sin kamrat dessa stora uppgifter. Hennes repertoar uppfrån Fredrika Stenhammars skola, fröken Ingetager vidare Rosina i » Barberaren », Amneris borg Aas — numera Gina Oselio — till Pai » Aida », Judinnan, Leonora samt hufvudparris, för att under m:me Marchesis ledning fulltier i » Mefistofeles », » Salvator Bosa » (af Goända sin konstnärliga uppfostran. Den jämfö- mez), » Promessa Sposi » och » Gioconda » (Ponrelse mellan Stenhammars och Marchesis skocbielli), » Trubaduren », » Nabucco » (Verdi), lor, hvilken Georgina Sommelius vid denna tid » Muntra fruarna », » Paul och Virginie », » Valle i bref till släktingar och vänner i Sverige and ' Andorra » m. fl. ställer, är icke smickrande för den fransk-tyska sånglärarinnan.