Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skada blott att de komma endast glimtvis och ej som regelbundna yttringar af en plan-messig, af konstnärliga intressen ledd regim. Upptagandet af Gogols » Revisorn » var en dylik förtjenstfull handling, och sådana stycken som Kärlekens komedi, Mäster Olof, Revisorn äro prydnader på hvilken teaters repertoar som helst, när man faster sig endast vid synpunkten af styckenas eget värde. Men betecknande nog blef ej heller utförandet af Revisorn något vidare utmärkt. Både hos hr Breckström och hr Per-sonne är, som hvar menniska mången gång varit i tillfälle se, fantasien af naturen for vingklippt. De lika litet som ofriga medverkande gingo med tillräckligt saftigt humör och feststämning till sitt arbete, om ock den förstnämde synbarligen nedlagt mycken omsörg på utarbetandet af sin uppgift. Hr Personne, som ej ens tycktes säker på minnesläxan, tycktes deremot ha tagit saken mera lättvindigt och plockat i hop litet hvarstans bland sina föregående » skapelser *. Våren och sommarinbrytningen äro i naturen fbryng-ringens och kraftförvärfvandets tid. För Dramatiska teaterns association kommer då deremot den ljufliga stund, när dess medlemmar få slå sig ned kring kassan och dela den stora belöningen för déras samvetsgranna flärdlösa arbete i konstens höga tjenst. I år lär dock en föryngringsprocess komma till stånd, och den säges bestå i afskiljandet från teatern af några af de odugligaste af de yngre, naturligtvis utan att man haft energi att taga steget fullt ut. De som befunnits värdiga att engageras i stället tyckas dock for denna heder mera haft att slöda sig vid släktskap eller relationer än oomtvisteligt och be-pröfvadt konstnärsskap.
Sedan egarne af hemmanet Lindö, hvilke, emot räntans utgörande till Kronan, begagnat dessa holmar alltifrån det Kammar-kollegium genom utslag den 6 Mars 1827, rättigheten dertill, ehuru blott för tio års tid, medgifvit, hos Kongl Maj:ts Befallningshafvande i länet begärt att blifva vid samma rättighet bibehällne, hvilken begäran Kongl. Maj:ts Befallningshafvande dock ej kunnat bifalla, och sedan, med anledning af den i nyssberörde utslag innefattade föreskrift om holmarnes framtida utarrenderande, genom auktion åt den högstbjudande, fråga uppstått om tiden och vilkoren för sådan utarrendermg, har Kongl. Majit, enär ofvanuppräknade holmar och skär äro af lika beskaffenhet med de lägenheter, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut samt Kammar-kollegii på grund deraf den 25 April 1845 och den 13 Mars 1857 utfärdade Kungörelser, blifvit tills vidare, utan erläggande till Kronan af någon afgift, upplåtne till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, velat härmed föreslå Rikets Ständer att, på enahanda skäl och lika sätt, jemväl ofvanuppräknade kronoholmar, genom hvilkas utarrendering eller skatteförsäljning blott en ytterst ringa inkomst kan Kronan tillskyndas, måtte få lills vidare upplåtas till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, utan någon afgifts erläggande till Kronan, men under iakttagande, att förhållandet varder i jordeboken behörigen antecknadt. Kammar - Kongl. Maj.ta Nåd. Proposition M 90. 9 Kammar-kollegii underdåniga skrifvelse i ämnet kommer att tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling ärendet varder öfverlemnadt; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. 0 S C A It. J A. Gripenstedt.
I anseende till den större folkmängden i Stockholms Stad, hvarigenom för dess Taxerings-Gommittée blifver svårt att inhämta den kännedom, som erfordras, om hvars och ens vilkor samt mer eller mindre lönande handel, rörelse och näring, skall Öfver-Ståthållaren och Magistraten, förr än taxeringen inträffar, från Handelsoch Fabriks-Societeternas Deputerade samt Handtverkeriernas Ålderman och Bisittare, infordra, och alla dessa ovilkorligen vara pligtige, att hvar för sig meddela förtekningar på Ledamöterna i hvarje Societet elier Embete, med uppgift af Nummer och Qvarter, der de i Staden eller på Malmarna bo och vistas, samt derjemte utlåta sig öfver deras förhållande sins imellan, i anseende till rörelse, förtjenst, flera eller färre arbetare, Stads-utskyldernas belopp, med hvad mera, sorn kan tj^na till ledning för granskningen af de Skattskyldigas uppgifter; dock utan att någon summa föreslås för Bevillningen efter classer, och utan att Taxerings-Committéen således hindras , att bestämma deras afgifter ef tex - Den 2 Juli. 315 ter den kännedprn, som afven af aftära omständigheter, kans hämtas. Skolande hvad i 2 §. 27 Morn. af denna Artikel blifvit BeredningsCornmittée å landet fdreskrifvet, jemväl Taxerings-Committéf i Stad åligga. 15 Mom. I öfrigt bör Taxerings-Committée, vid bestämmande af den synbara, förmögenhet ■ som uppkommer af handel, rörelse, näring och handtering , söka all möjlig upplysning om hvarje Slcattskyldigs belägenhet och inkomst, för att, jemlikt aflagd ed, på sätt i denna Artikels 6 §. föreskrifves , utan väld, mannamån eller ensidig afsigt, samvetsgrannt påföra hvarje Skattskyldig, hvad efter de i denna Stadga antagne grunder, af honom bör erläggas.
Att först så der af bägarn blåsa skummet, Förrän han ger ur konstfull gyllne skål Sitt snilles rätta vin i rågadt mål. Så Rosenstein – det bästa hjertelag, Det klaraste förstånd, som ödet tvungit In i en tung gestalt med grofva drag; Och Silfverstolpe, nyttans skald, som sjungit »Medborgarns» lof och med sin frisinthet Nyss väckt på höjderna så stor förtret. I glädtigt samqväm ilar stunden bort, Man ömsom skämtar, ömsom allvar språkar. Med något infall, träffande och kort, Värdinnan ofta sakens kärna råkar, – Men blott i förbigående, helt blygt och lätt, Och liksom vädjande till högre rätt. Re’n uppbrottstimmen nalkas. Nio slag Förtonande ifrån pendylen dallrat. »En bön till vår värdinna vågar jag» – Tar Gyllenborg till orda – »Lenngren sqvallrat. Förunna oss ert nya stycke nu! Den glada festen – så är titeln ju?» Skaldinnan får ej neka. Hennes man I loflig stolthet redan sagt för mycket. Med purprad kind, med röst, som långsamt vann Sin stadga åter, nu hon läser stycket: Hvad täck skalkaktighet, hvad ömt behag Och dock hvad breda, säkra penseldrag! En landtlig fest, der oskuld, barnaskön, Med jordisk glädje står så väl tillsamman Som fatens rosor, lille Görans bön Med nyckelharpans surr och folkets gamman. Hur stormar grusande kring verlden gå Än ryms i Sverge mången lycklig vrå! Hon slöt att läsa. Kretsen lyssnar än Tyst inom sig till ljud från flydda vårar, Då Gyllenborg sig reser upp igen, – Hans blick är blank af återhållna tårar. »Tack!» – säger han, den hvita hjessan böjd – »Jag vet att Kellgren skulle lett af fröjd! »I namn af Gustafs sprängda skaldförbund Vår tack för än en afton, ljufligt gången Bland alla gratier på fridlyst grund! Tack och farväl – än lefver svenska sången!» Värdinnans hand man har till afsked kysst, Och snart är hela huset mörkt och tyst. Ur första våningen det ljus försvann, Dit sene vandrarn blickade så gerna.
Till den värde Talarens kända och noggranna ömtålighet för allt hvad sora rörer våra stadgade constitutionella former, hemställer jag, huruvida dermed låter förena sig, huruvida rätt och grundlags enligt är, att ett ämne, hvars afliandlande icke åsyftar mindre än en total Den 21 J ul i i f. ni. 87 omskapning af vårt samhällsskick, först på detta rum, och med en sådan utveckling, sättes i fråga. I alla fall lärer Herr Friherren, som är så väl qvalificerad att uppfatta håde egen och andras förmåga, behaga finna, att ett föremål af så vidsträckt omfattning, så inträngande i alla opinioner och i alla intressen, icke medgifver, att ett svar eller vederläggning hvarken kan eller bör improviseras. Skulle ett förslag öfver ämnet i vanlig och lagstadgad ordning till pröfning förekomma, och besinningen öfver ett så högvigtigt ärende fått tid att utkräfva sin rätt, torde väl en sådan vederläggning, eller åtminstone ett försök dertill, icke uteblifva. Intill d ess tror jag lämpeligt vara att återgå till den under verkelig öfverläggning nu ställda fråga, som är irsta punkten af ConstitutionsUtskottels Betänkande. I afseende på denna, vore det måhända tillfyllestgörande, att jag förenade mig med hvad Herr von Hartmansdorff i förledna Lördags Plenum deröfver anfört. Ett serskildt förhållande kräfver dock några tillägg, hälst dessa torde kunna utveckla en ytterligare, en ny åsigt, dock lill fördel af samma resultat. Uti en till Rikets Ständers ConstilulionsUtskotl ingifven motion, som äfven genom trycket blifvit offentliggjord , och följaktligen icke torde vara okänd 88 Den 21 J u 1 i i f. ra. för någon del nf Högloflige Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, liar jag af mitt ämne blifvit förd alt, bland andra föremål, äfven afhandla indragningsmaglen.
Ulskorrer i Desi särDite Betänkande» as den 14 Augusti och 9 September yttrac, tillfälle för Allmänheten ma öppnas att biträda Staten med Län, ej mindre emot Riksgälds» Concoiretö Obligationer än pa sa kallade Annuiceter; dock med wilker, att den dera betalande Ränran, nedsättes i Obligationer till fem procent, och för Annuiteis Läner kill sex Procent om aret, hwliken ränta hmarje halft är betalas. Härom skulle de Respectiwe Mrd. Scänden wördlamt och wänligen underrättas, genom detta ProtocollS, Utdrag. bA lupin. blx krorocullo. lk. keterlon. Ut' Dsn Z Januari!. 95 Utdrag of Protocollit, hallek uti Borgare, Ständers Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 20 December 1809. S. D. Efter öfwcrwägande af hwad Riksens Högloft. Ständers Lag. Utskott, i Betänkande as den urte j denna mänad, anfört, angående inskränkning i friheten art göra Fidei Commiher, beslöt Borgare, Scandet att för sin del gilla de: af Utskottet föreslagne tillägg wid 16 Eapirlet i §. Zsrfda.Balken; hwilket de Nkspectiwe Med - Srande» genom derta Protocolls - Utdrag wördjamt och manligen skulle nljkannagifmaö. ^lr lu^ra. Lx ?solocoI!c> ^s. Ik. keterson. S. D. Hwad Riksens Högloftiqe Ständers Lag-Utskott, uti Betänkande af den go sistledne Nowember förcflagik, om ändring och tillägg i 19 Cap. 2 §. Ärfva Balken, i afseende a tiden för Mös or myndighets tillstånd, blef af Borgare - Ständer bifallit; ywarom ivördsam^vch wänlig underrättelse skulle, genom Prorecolls.Utdrag, de Respecliwe Med-Skänden meddelas, lu^ra. Lx keolvcotlo.
Talaren har omförmält, att jag betviflat Riksg:s-kont:s tillgångar och sagt det jag lösligen kastat fram en sådan förmodan, ulan alt hafva stödi den på någon bevisning. Jag säger Eder, Mine Hrr! att jag ej vågade framkasta ett sådant tvifvel förr än jag sökt underrättelse om förhållandet. I sådant afseende vände jag mig till en tjensteman i Riksg:s-kont., som borde hafva kännedom om ställningen. Hans skriftliga svar, som jag har i mina händer, innehöll, att haji icke visste hvar den beräknade tillgången funnes. Veten J, Mine Hrr! som Ullhören StatsUtskis Rikg:safd. hvar denna tillgång är: så sägen det! — Eljest få vi väl se det framdeles. Jag anhåller att detta mitt yttrande äfven måtte åtfölja remissen. \ Hr Sandströmer: Jag skall blott framställa några få erinringar i anledn. af den siste talarens yttrande. Han anför, att om Konungens rådgifvare icke upgifva stalsbehofven fullständigt, så blir representationen missledd. Jag medgifver fullkomligen, alt om rådgifvarne skulle undanhålla nödiga uplysningar i berörde hänseende, så vore del klandervärdt; men elt är att upgifva framställda behof, — annat att tillstyrka användande af medel för alla dessa behofs fyllande. Af de handlingar, som åtfölja den K. propos:n, kan inhcmlas hvad som af vederbör, blifvit äskadt, äfven i de fall, då Konungen icke ansett sig böra af R. St. fordra anslag till alli, sorn blifvit begärdt. Jag kan således icke finna, att St:rne, på något salt, äro vid dessa frågors behandling missledda. Del måtte ock säkerligen hafva varit pä det sättet, som den värde motionären fått veta hvad han i sin motion anfört rörde de 600,000 rdrs nedsättning uti anslaget till fängelsebyggnader.
Den 13 Martil, 739 Jnstruction, samt 68 §• Riksdagsordningen, hafva visse deri omnämnde åtgärder vidtagit, och då jag, ej allenast såsom ledamot i alla revisioner deltagit utan äfven i egenskap a£ ordförande, ägt förbindelsen till ärendernes framställning till beslut, anser jag mig vara 1 tvelaildigt afseende skyldig att upplysa Högloft. Riöderskapet och Adeln, att Revisionsåtgärderne jemlikt min öfvertygelse icke öfvers skridit föreskrifternes gränsor. Det är emot revisorerne yttradt, att, oagtadt bokstafliga innehållet, i den för dem utfärdade Instruction, samt 68 § ”Riksdagsordningens stadgande, att hvarje revision endast bör omfatta 2:ne års af« slutade räkenskaper, Revisorerne dockickesäl-^ lan utsträckt sina omdömen och anmärkningar till förvaltningsåtgärder, hörande till en påföljande tidepunct, hvarförutan de stundom ingått i tillstyrkanden och förslag, som enligt hvad en del ledamöter vid sista Tevisionen sjelfve funnit icke rätteligen böra utgöra föremål för deras befattning.” Härvid får jag först erindra, att detta stadgande 1 68 §. Riksdagsordningen torde hafva afseende på räkenj skapernes granskning och de ä ren der sorn deN med stå i samband, i anseende till hvilka, då en längre tiderymd fordras, för Täkenskapers afslutande, en bestämd tid, aflägsen ifrån den närvarande tiden, måste bestämmas,men, lägger derföre intet hinder i vägen för den deraf oberoende, administrativa granskningen, emot hvilkens fortgång till den närvarande tiden, änga föreskrifter kunna citeTas, utan hvilka der^ omot synas dertill authorisera, enär 2 §, i R«- Den 13 Mardi. visorernes instruetion innehåller att Revisorer-: ne skola äga tillgång till alla StatsContoirets handlingar och räkenskaper, icke allenast för de år till hvilka revisionen sträcker sig, utan ock likmätigt 42 §.
H ögloflige Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet samt VällofligeBorgare-Ståndet hafva, vid skedd föredragning, bifallit Stats-’ samt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottens Betänkande N:o 69, af den 4 September detta Sr, angående tågande Truppers inqvartering och proviantering under fredstid, hvaremot detsamma från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt, med den anmärkning af Riksdags-Fullmägtigen Casper Wijkman från Upsala Län, att, ehuru han, i betraktande af de mångahanda olägenheter, hvilka åtfölja jordbrukarens skyldighet att proviantera och fourragera tågande Trupper, icke annat än med tacksamhet kunnat emottaga Utskottens till afhjelpande deraf framställda förslag, ansage Riksdags-Fullmägtigen, enär samma förslag förutsätter, att Mötes-Passevolancen skall komma att fortfara, men Utskottens hemställan om sättet för tågande Truppers underhåll bör blifva oberoende af berörde Passevolancc-s fortfarande eller upphörande, sig föranlåten att yrka återrernisj, på det Utskotten i6 Statssamt Oec^-Utsh. TJtl. N:o 101. matte sattas i tillfälle att en sådan af Casper Wijknidn begärd förändring åstadkomma. Sedan Rikets Högloflige Ständer numera i Grundlagsenlig ordning beslutat, att Mötes-Passevolanäen skali* under ytterligare femton år, komma att fortfaia, vid hvilket förhållande den af Riksdags-Fullmägtigen Casper IVijk’ masi ytträdé betänklighet mot bifall till Utskottens Betänkande N:o 6g, torde kunna förfalla, hafva Utskotten, med tillkännagivande af denna deras öfvertygelse, derjemte vördsamt skolat förklara, att, då sistberörde Betänkande redan blifvit af trenne Riks-Stånd gilladt, det icke, ernot 69 §. Regerings-Forinen, samt 49 §. 3 mom. och 75 §. Riksdags-Ordningen, är de förenade
Banco-Fullmägtige, som ingalunda underkänna detta Stei’eotyperingsFöreståndaren Brolings förtjenstfull arbete, anse dock mindre med afseende derå, än å det utmärkta sätt, hvarpå bemälte Stereotyperings-Föreståndare i allmänhet uppfyllt den ansvarsfulla befattning, han inom Banken innehafver, sig böra bos Höglofl. Utskottet föreslå att Stereotyperings-Föreståndaren Brolingsom, enligt Rikets Ständers vid sisth Riksdag fattade beslut, och Höglofl. Utskottets Protocolls-utdrag af den 5 Febr. 1835, åtnjuter ett lönebelopp, lika med Bankens yngre Commissarier, må försäkras om den förmon, att framdeles undfå lön på Stat, och arfvode lika med Bankens 10 äldste, i tjenst varande Commissarier, eller med tillsammans 1,800 R:dr B:co, då den Commissarie kommit i åtnjutande - Berättelse af Banco-Fullmäktige. 5? tande af högre Commissarie-Lön, hvilken näst förr än Broling, genom Högloft. Utskottets omförmälde beslut, erhöll nu inneliafvande lön, blifvit till Commissarie befordrad, och sålunda, då Commissarien L. O, Ekman varder till högre Commissarie-lön uppflyttad. Sedan Bankens Garde des Medailles, Hr Canzli-Rådet J. G. Liljegren j med döden afgått, och återbesättandet af denna befattning blifvit afBancoFullmägtiges pluralitet beslutad, bar Riks-Antiquarien B. E. Hildebrandj den i4 December i83^, för tiden intill Rikets Ständers nu inträffade sammanträde, erhållit förordnande att, såsom Bankens Garde des Medailles, förestå Bankens Myntoch Medaiile-Cabinett, emot det derföre uti BancoReglementets §.
Ej heller må någon vid ett val beräkna flera röster, än sex; ej heller för urtima Riksdag rösta pä annat ställe, än der han för nästföregående lagtima Riksdag rätteligen varit i röstlängd upptagen. lior till Gonstilutions-Vtskottets Memorial, N\o 85. 3 , 4 §* Valrätt får icke utöjvas af den, som a) står under förmyndare; eller b) sedan hans egendom till borgenärers förnöjande afträdd och beslut om offentlig stämnings utfärdande fattadt är, icke gitter lagligen visa, att han från sin vid egendoms-ajträdelsen varande skuld är fri; eller c) för nesligt brott på sådana skäl misstankes, att Domstol genom laga kraftvunnen dom förklarat saken böra till framtiden lemnäs; eller d) utur Riket af vikit; eller e) förvärf vat medborgarerätt i främmande land; eller f) gått i utländsk tjenst. De under e och f nämnde ega icke ånyo utöfva valrätt förr, än de efter återkomst, eller efter nämnda utländska förbindelsers upplösning, tre år i Riket bott och varit skattskrifne. 5 §. Valrätt är för alltid förverkad af den, hvilken genom laga kraftvunnen dom är förvunnen till nesligt brott eller lill köp eller salu af röster för Valmannaeller Riksdagsmanna-val, eller att i och f ör fullmägtigskap hafva förledt någon till oskälig rättegång, emot bättre vett drif vit or ättjär dig sak eller brukat veterlig falskhet. Den, som rösträtt enligt 1 och 2 <5^ på mer än ett ställe för samma Riksdag utöfvat, emot det förbud, som 3 § innehåller, må icke ånyo utöfva sådan rätt förr, än två lagtima Riksdagar förflutit, efter det han om sådan otillåten röstning öfvertygad blifvit 6> Valbar till Riksdagsman i Riksförsamlingens Första Kammare är hvarje valberättigad, som bekänner sig till Protestantisk lära och fyllt tjugufem år. Då valbarhet upphör, upphör äfven uppdrag, som genom val gifvet är. 7 §.
Ni lemnar visserligen ej några upplysningar om ert tillstånd i öfrigt, men vi tro oss dock böra tillråda eder att försöka den behandling, som tillrådts Sigrid i n:r 7. — A f elektriska ringar o. d. har ni i alla händelser ingen nytta. Vanda. Ingnid en gång dagligen Hebras säpsprit (1 del såpa löst i 2 delar sprit med tillsats af några droppar lavendelolja till den filtrerade lösningen). När huden blir spänd, röd och öm, så upphör med ingnidningarna under några dagar. Ni lider väl ej af något underlifslidande? Annonser. Annonspris: 25öreprpetitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. För 1 of vad e. Oscar von Wolcker och Agda Wahlquist. Södertelge. Tillkännagifves endast p å detta sätt. [202] Claes Palme Migrän 17. Se svar till Isabella i n:r 3! Drick hvarje morgon på fastande mage ett stort glas Marienbader Ferdinandsbrunu (arteficielt) samt på förmiddagen samma qvantitet. Fortsätt dermed en längre tid. Manlig läsare. Tandpulvret fullkomligt oskadligt. Tillsätt emellertid för smakens skull några droppar pepparmynt olja. Signe 21 år. Har Di tillfälle att begagna sjukgymnastik? Detta vore af stor nytta för er. Drick hvarje morgon två dricksglas Porlavatten med tillsats till det ena af en tesked arteficielt karlsbadersalt, om aftöringen fortfarande är trög. Laumari. Säkerligen nyttigare utan denna väggbeklädnad, men om salen är stor och luftig samt ventileras-väl, och ingen af dem, som vistas der, visar några sjukliga symptom, så kan den ju bibehållas. Sigrid. För svullnaden behöfs medicin, som ' fås blott på läkares recept. Ingnid tunt med vaselin, innan ni går ut. Se svar till Nicka i detta nummer! Anna P. Se svar till Karin och Gertrud — M i n:r 9 samt till Wend i detta nummer L — x. Er dotter bör en längre tid taga af Blai (d ' s jernpilter 3 piller 3 gånger dagligen samt lefva af stärkande föda. Hon bör i synnerhet förtära rikligt med mjölk.
t &gt; » » » » &gt; » i 3: 1: 1: 0: 0: 1: 0: 3: 1: 0: 50 25 — 75 25 60 25 25 laste arbeten, tillverkade med Liedbergs flossaapparat, hvilka f ö r e d e n 1 o k - t o b e r i år insändts till Bedaktionen af Idun, Stockholm. Alla de insända arbetena, äfven de prisbelönade, återställas i oskadad! skick till deras ägarinnor omedelbart efter prisutdelningen, i hvarje fall i g o d tid att anKronor 12: 85 vändas till julklappsutdelningen, för hvilken helt visst många af dem torde komma Hvarje arbete bör alltså Ja, 12 kronor och 85 öre kostade oss aftoatt vara afsedda. nen, och du vet, att jag har i lön endast 2500 åtföljas af noggrann uppgift på afsändakronor om året, d. v. s. 6 kronor 85 öre om rinnans namn o c h adress. Tid bedömandet af de insända arbetena dagen. Huru tror du det skall gå ihop? » Ja, penningebekymmer äro de värsta bekymha v i nöjet påräkna biträde af en nämnd mer. Min hustru blef ledsen och grät en vers; af damer, hvilka härtill måste betecknas jag var » sur » redan förut. Jag är ingen snålsom synnerligen sakförståiidiga, nämligen varg, långt därifrån; men när vi äro två, som föreståndarinnan för Handarbetets Vänners skola lefva på 2500 kronor om året, och när utställning i Stockholm fröken Agnes Branman mäste vara snyggt klädd och är van vid ting, innehafvarinnan af Svensk Konstslöjdatt hafva fint och trefligt hemma och tidninutställning fröken Selma Giöbel och slöjdgar och böcker m. m., då har man inte råd inspektrisen v i d Stockholms folkskolor frö- att på en enda afton göra af med dubbla dagsken Hulda Lundin. förtjänsten. O b s I I I d u n s M o d e t i d - Nå, jag är inte mer än människa, och när Vid middagen kom min hustru emot mig.
(Hälften af det beviljade lånet utbetaldt 1846) Dito till sedermera allidne Lagmannen AP. Sandberg, för ett vattenaftappnings-arbete å säteriet Agnhammars ägor inom Grums Härad och socken af samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846) Dito till Majoren F. G. Liljehöök, för vattnets afhållande från ett odlingsbart fält å säteriet Odenstads ägoområde i Gillbergs Härad och socken af samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846) Dito till Inspektoren P. Norbäck, för aftappning af 4 st. myrer vid hemmanet Trangärdstorp i Grafva socken af Carlstads Tingslag och samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846) Dito till RyttmUstaren C. W. Hammarsköld, för utdikning af Hägerwalls och Skarfstads mossar samt aftappning af Mo-sjön inom Skultuna socken af Norrbro Härad och Westerås Län, emot dito efter 1850 års slut dito. (Lånet utbetaldt 1845) Dito till bemälte Ryttmästare, för sänkning af Frövisjön inom samma socken, emot dito efter 1851 års slut dito. (Lånet utbetaldt 1846) Dito till Agronomen F. R. Möller, å Direktionens öfver Westmanlands Landtbruksskolas vägnar, för utdikning af myrer vid Julpa gård i Romfartuna socken af samma Härad och Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846) Dito till deltagarne i utdikning af Bredmossen samt sänkning af Laggarbo och Harmsjöame inom Kolbäcks och Bergs socknar af Snefringe Härad och samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846) I>ito HH dito i utdikning af l.yarno Nesselstns, Holms j Myrkarby#, Kattbys och Nikbys myrängar och kärr inom Hvittinge socken af Thorstuna Härad och samma Län, emot dito dito.