Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och om slutet på allting ändå vore ledsnad och dåsighet, så för min del tycker jag tusen gånger bättre om den okunnige, som ärligt gäspar mig uppi ansigtet, än den margkunnige, som med så mycken konst och skicklighet förställer sig, att jag kanske tror honom gråta af idel rörelse, ömhet och andra höga känslor, när i sjelfva verket vattnet står honom i ögonen af de gäspningar han qväft. — Nej om så vore, vet jag icke hvad som kan afhålla mig och andra rättänkande från att tända eld på alla bildningsanstalter, särdeles folkskolor, ty måste nu de oförderfvade, vid naturens bröst ännu liggande bönderna blifva lärda och bildade, så skall väl också allt hvad som ännu är Land, småningom blifva Stad, och då betackar jag mig för Jorden allra ödmjukast, och seglar ut på hafvet eller kryper upp på något af de högsta bergen i Thibet, dit stadsluft, skolrum – samt studerkammarluft väl icke måtte kunna tränga och men frälsa mig från mina frågor. Du ser nog hur yr de göra mig i hufvudet. Skrif för all del snart och försvara bildningen om du kan, annars skall jag af ren öfvertygelse arbeta på att obilda mig – Kan du icke, så rif ned Sjöröds skolhus, hör upp med dina Pensionärer och kom hit, der i alla möjliga fall och händelser en finnes, som aldrig skall upphöra att gå i skola hos dig. Din Eva. Hvad skola vi göra med nyfikenheten om det icke blir värdt att lära någonting? Man må säga hvad man vill, så är dock detta vårt slägtes såkallade attribut det samma som vettgirighet, fastän kanske i slitna kläder. Pappa har ännu icke fått del af mina stora tankar. – I det hela taget äro ändå Herrar litet underliga! Klaga öfver vår ytlighet och när vi så – oftast måhända för att behaga dem – börja tala om allvarsamma, ja djupsinniga ämnen, så svara de icke alls eller bara med ett leende, som säger: ”Det der är icke för dig” – eller ”Det der förstår du dig icke på.” – Men jag skall likafullt en af dagarne trotsa Pappas leende.
Framgången af denna allmännyttiga fråga kan sålunda anses vara beroende deraf, om anslag erhålles till elfvens kanalisering. En högt aktad vetenskapsman har nyligen yttrat “att Gellivara malmberg bär i sitt sköte en hel framtid af förhoppningar och löften åt vår inhemska jernindustri med dess särskilda utgreningar“. Jag vill antaga att så är; jag vill medgifva att tillgodogörande af dessa rikedomar må anses vara ett föremål värdigt Rikets Ständers understöd; men jag vågar påstå, att om Rikets Ständer med så frikostig hand, som Höglofliga Utskottet förutsatt, bispringa detta företag, sådant bör ske endast under vilkor, att hufvudändamålet, bå vidt möjligt, vinnes. Kan för en utgift af 852,000 R:dr Gellivara malmfält blifva tillgängligt för vår jernindustri, kan uppoffringen af en så stor summa försvaras, hvilket, i motsatt fall, svårligen torde lyckas. Jag föreslår sålunda, att de medel, hvilka för anläggande af kanaler förbi Luleå elfs forssar, kunna af Rikets Ständer varda beviljade, må utgå endast i det fall, att aftal, sorn af Kongl. Majit förklaras giltigt, blifvit afslutadt om anläggande inom viss af Kongl. Majk bestämd tid utaf jernväg emellan Luleå eif och Gellivara malmfält." af Grefve Piper, Ch. Em. af Herr Reuterskiöld, C. L. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 83 af HenA. A. Berger: “Sedan Luleå' stads borgerskap och åtskillige af Norrbottens läns innevånare genom utsedde deputerade, under omförmälande af “de stora fördelar och lättnader för rörelsen, som genom en jernväg förbi Hedens forssar i Luleå eif skulle brredas“, hos Kongl. Majit anhållit om nådig proposition til! Rikets år 1859—1860 församlade Ständer om ett låneunderstöd af 93,000 R:dr R:mt för berörda jernvägsanläggning och Kongl. Majit i nådig Skrifvelse af den 16
R:dr r:mt blifvit anvisad till påbörjande och grundläggning af sådane arbeten å södra stambanans norra del från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning, röstar Jilj Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, kommer kontra-propositionen vid samma votering att innefatta Borgare-ståndets beslut, hvarigenom enahanda summa anvisats till förberedande arbeten å en sammanbindnings-bana mellan Falköping och Jönköping. Som denna votering utföll med 66 ja och 53 nej, var ja-propositionen anta gen till kontra-proposition vid hufvudsakliga, eller 5:te Omröstningen. Den, som, i likhet med Presteoch Bonde-stånden, anser något anslag vid denna riksdag icke böra beviljas för påbörjande af arbetena å norra delen af södra 4 Stats-Utskottets Memorial M 113. stambanan, från Falköping samt för dessa arbetens fortsättning derifrån till och förbi Jönköping, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer anvisat en anslags-summa af En million trehundratusen R:dr r:mt till påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å södra stambanans norra del från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning. Denna votering har utfallit med 52 ja och 67 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med nej-propositionen. 6:te Omröstningen.
att det ingalunda skulle för vår statistik blifva gagneligt, om en mångfald af primäruppgifter hopades, hviika, sedan deras insam - 4 Bil. N:o 5 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1862. lande vållat mer eller mindre vidsträckt besvär, för bristande arbetskrafter inom det centrala embetsverket (inge ligga ogranskade och obearbetade; att, hvad särskildt befolknings-statistiken vidkomme, t. f. Chefen ansett för en oeftergiflig pligt att söka införa den method, som numera ensamt kunde vinna erkännande, nämligen nominativ census eller folkräkning, och nominaliva uppgifter öfver vigde, födde, döde m. m., hvilken genomgripande förändring, — som, efter vidt omfattande förberedelser, anbefalldes genom nådiga kungörelsen den 4 November 1859, jemte (lere deraf framkallade special-föreskrifter, och som efter Englands föredöme tillika afsåge att fylla bekofven för en fullständig civilständs—registration medelst utdelning af formulärblanketter till alla uppgifter och dessas insändande till samt förvarande i ett centraI-arkiv för hela riket, — dock togo i anspråk
Förhållandet till Kongl. Majit bör förblifva orubbeligt detsamma som förut, hvarigenom ingen verkelig förändring uti formaliteter åstadkommas; enda skillnaden är att Hofrätten vid Förslagets uppi Den 12 Julii f. m. sättande begagnar Hazarden i stället för om-i dömett uti sann slutföljd af Lagens föreskrift. N:0 21 Friherre af Nordin, Carl Johan: Jag har yttrat genom min reservation, den öfvertygelse jag hyser om Höglofl. StatsUtskottets nu ifrågavarande Betänkande; det till-a hör oss alla att kunna misstaga sig och mig snarare än mångå andra, det är således troligt att jag det gjort enär jag tillhör minoritetens tanka, men att de skäl Utskottet lagt till grund för sitt afstyrkande af Kongl. Msj:ts Nådiga proposition, icke kunnat verka hos mig någon förändrad öfvertygelse, dertill tror jag mig fulL komligen berättigad, emedan jag anser mig hafva i mitt serskilta yttrande vederlagt Utskottets uppgifne grunder, i följe hvaraf jag vördsamt anhåller det Utskottet måtte få sig återremitteradt dess Betänkande med anmodan att framlägga mera sanna grunder eller ock förändra resultatet af dess yttrande. N:o 3» Grefve Mörner, Carl'. Då jag till Protocollet för den i s sistledne Maj anhöll att Besvärsoch Economie Utskottets Betänkande rörande yrkad befrielse
Sleoiforerne bafroa berefter af befia 83erättelferS innehåll tagit fufffiänbig Fän« nebom, famt genomläft be fjoS få roal öjerrar gullmäftige forn SRiFSgälbSsSontoiretS Gommifiariat förba sprotocoll, meb bitfjöranbe Siegiftratur, allt ifrån ben tib tift fnoib Fen DiiFetS ©tanberg 1837 förfamlabe SReoiforer, enligt afgiftoen 33erättelfe, firäcft fin granfFning, eller ifrån början af Dctober utånaö famina år och intill ben 1 fifilibne SDctober. SReuiforerne f) aftöa jemtoäl granfFat SlifSgälbS* (SontoirctS SiäfenfFaper för åren 1837 och 1838. öjtoab ffteoiforcrne ej minbre toib benna granfFning, än imber läSningen af förenämnbe hanblingar, infjemtat af ben befFaffcnhct, att bet anfettS böra blifioa fö* remål för anmälan, innefattas uti ben Scrättelfe, font nu fjänneb afgifioeS: l:o 2Fn0åen6e Ktfs0alös IDfeb SläfenffapSsUtbragenS atftnängöranbe åfpftaS, att gifroa Slllwänheten bel af SfifSgälbSsSBerfetS fällning unber året näfl före bet, bå bejfa Utbrag utgifroaS af trpcfet. Steniforertté hafina liftoäl funnit uppgifterna i betta affeenbe, när be mebbelaS genom utbrag af SftäfenfTaperna, och fStebeS Bliftna Bunbne tnib en för befamma Befiämb form, i rnijfa betar ingå i betail
Sanjligeb. a 3 Dlbt) 4: ©ebuctioné*afgift toto ingifroanbe af bebuetionet od) contratoebuctioner i reoiftonö faber, motfroaranbe €anj(t« gebubren . 2: förutom cbartering enligt 4 §. 1 mom. 5J>afö för refa till utribeö ort (inbegr. Qtanjlngeb. a 4 9fcbr) 10: ©tat$*3)Jiniftern$ för utribeö ärenbena ^3afj för utlanbjb refanbe att i ^Xibet infomma 4: Perniö från 3uftitiae*@tatö''3)}ini|tetn på anmälan om tib< ningar (inbegr. Ganjlngeb. ä 3 9v:br) 3: 12. — ©en bef af fötenänmbe afgifter, font motfmarat be forbna ftgillpenningarne, utgör: å Sibell, 'griberre* od; ©refroe-bref . • 9: å alla öfriga från Of1 utgåenbe ^pebitioner 1: å 3iu|titiae',£cm$lerenö $ullmabter för Sanbö* od) ©tabö* $ifcalet, famt 3uflitiae»©tatö»?Kini(lernö mebbelabe bernis för tibningarS titgifvnanbe — 12. §. 6. Cbartertng af (f>ppna 23tef, Sullmabtec, Confiitutortalcr ut. m. od; 2lffbcö från Wibeto *£mbetewetb od; anbra offentliga niynbigl;cter. 9?ebannämnbe utgåenbe ejepebitioner dmrteraö, forn följer:
Jag frågar, om en större misshushållning kan äga rum, och om man icke bör söka afhjelpa detta förhållande. Ehuru denna allmänna satts ej förmår göra sig gällande, då Näringarne äro så dåliga, hoppas jag dock i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition, alt förhållandet snarare torde 43 H. 6 82 Den 28 September e. m. blifva förmånligare genom förbätlrade författningar, än genom en ökad personal, synnerligen som jag tror, att elen redan befintelige personalen kan minskas, hvarigenom äfven besparingar torde uppkomma, sä att 400,000 R:dr i administrationskostnad kan anses tillräckligt. Men då jag nu hör, att meningarne i detta afseende äro emot mig, tillstår jag det vara likgiltigt, huru pass högt man beräknar det ena eller det andra, hvarföre jag visserligen icke eller skall begära Votering, utan gerna öfverlemna åt den majoritet, som beräknat ali ting så högt, att äfven nu beräkna Administrationskostnaden för Tullverket högre, ehuru den förut börjat med att beräkna denna kostnad lägre, för att då kunna få beräkna så mycket större Statsinkomster. Friherre Åkerhjelm_, Gustaf Fredrik: Så väl Utskottet, sorn flere talare hafva framställt det verkliga förhållandet, att den summa, som här blifvit beräknad att åtgå till omkostnader i och för Tullverket, blott är en calculationsvis upptagen summa, lika underkastad minskning som ökning; men angeläget är likväl i alla fall, att gränslinier uppdragas för beloppen af en så betydlig Administrations-kostnad, som Svenska TullVäsendets är, och det är både vägledande och tillfredsställande för delta Verks styrelse, att, vid uppgörandet af caleulerne för hela TullStatens aflöning, Den 28 September e. ni. 83 hafva en viss förslagssumma, som så vidt sig göra låter ej får öfverskridas. Jag vill bevisa, af de sednare årens erfarenhet, att aflöningarne, Indragningsoch PensionsStaterne, fixerade och ombytliga omkostnaderna vid TullYerket, öfverstigit 4°°>ooo R:dr; men att deremot Tull-intraderna i samma proposition ökats.
Förlåt att jag åter faller besvärlig!” ”Hvilken vacker karl! Så han vuxit till sig, sedan jag såg honom som skälskytt!” tänkte Gabriella. Ty äfven i ett ögonblick af största oro, kan en flicka se om en karl är vacker eller ful. Birger och kaptenen besvarade lugnt och artigt helsningen, hvarefter Rosenberg med stor kallblodighet yttrade: ”Om meningen är att herr löjtnanten ernar hedra oss med ett besök, så haf den godheten och skynda! Fruntimmerna äro ruskiga och frusna efter resan. Vi hafva varit inåt Marstrand.” ”Ja, vädret är i dag serdeles gynsamt för lustfärder,” anmärkte Arnman med ett leende, som kunde kallas fint; och härmed var han i ett hopp ned i slupen, då han först riktigt fick syn på fruntimren. Vår blomstrande hjeltinna satt vid sidan af den ännu alltid till utseende och ställning ädla, men allvarliga Erika. Hennes klara vackra ögon sågo fritt, kanske till och med litet stolt på den unge jaktlöjtnanten, hvilken kände hennes blickar skjuta rakt igenom rocken åt den sidan, der, enligt påstående, hjertat skall finnas; de träffade ’fläcken,’ ty den tiden fanns icke all denna förträffliga stoppning, som nu kan afhålla en hjertstöt. Emellertid lät vår vän Arnman icke bekomma sig, utan sedan han, såsom en artig ung man egnar, bugat sig för damerna, gick han, likväl på ett betydligt afstånd från dem, i befattning med sin tjenstepligt. På Gabriellas hvita panna, lätt skuggad af den lilla svarta kastorhatten, brunno ett par små, klara röda fläckar; detta var ock enda tecknet, som blott för den uppmärksamma Erika förrådde hennes inre rörelse. Men Erika hade märkt dessa fläckar från barndomen, synliga endast vid någon starkare känsla, såsom glädje, harm, oro, m. m. Men Erika kunde ändå icke se in i sin älsklings hjerta. Hade hon kunnat göra det, veta vi icke, om hon kanske ej rodnat en smula, då hon förvissat sig att Gabriella grundade sin seger på det dröjande ögonkast, som jaktlöjtnanten skickat henne. Gabriella gjorde sig ej samvete af att tillräkna denna blick en viss icke otydlig beundran för hennes – skönhet.
West. känäeström. Herr Hof - Marskalken Friherre knäbeck androg: Uli mitt memorial, angående branwinsbränningen, som frän Högloft. Riddsrsikapct och Adeln blif, wit till Bewillnings-Utffotlers åtgärd remitteradk, har jag ansett Städerne icke böra fä bränna, emedan en sadan rättighet egenteligen endast borde åtfölja jorden, och Städerne icke nyttja den obetydliga jord de äga kill sädes-production uran till pkaniager m» Den 24 November. iZ71 w. m. Af aktning för Wällöf!. Borgare-Skändet, är lrkwäl en sidan rättighet sedermera dem medgifwen, emot dea beräkningsgrund, att 12 personer i Staden skulle i afseende pä afgiften smara emot ett helt hemman pä landet. Och som detta är desto mera billigt, som salla» finnes ä någon ork 2 mantalsskrifne personer pä cik mantal, utan öfwer hnswud högst kan paräknas 6 a 8 personer dera, sä kan jag för min del ej r-llstyrka någon minskning i berörde aiual, och anhäller akt proposition till bcsiur härutinnan maire ske Härmed förenade sig Riksdags - Fnllmägkigen IrlsAnus jonsson frän östergöthland. Herr Lagmannen Ltälrlo anhöll akt innan proposition sker. ben tilläggning dcrwid kunde göras, akt Släderne matte sig emellan behörigen fä reparrisera den afgift, dem efter personalen tillkommer, sä alt den fattige icke mä komma ali be-ala lika med den förmögne; men Herr Grofihandlaren LanteLlon förklarade sig ingalunda kunna medgiswa akt Släderne skola answara för det deruti warande lösa Folkets asi.ist, utan finge de» uttagas hss dem sjclswe, sa midt tillgäng dertill finnes. Herr Kongl. Hof-Predikantcn
Utdrag aj Protokollet öjver Justilie-Deparlements trender, hållet å Stockholms Slott Fredagen den 31 Juli 1857 inför den under Hans Majit Konungens frånvaro i Nåder tillförordnade Regering: Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Siats-Råden: Wallensteen, Grefve Gyldenstolpe. Expeditions-Chefen Gramér uppläste till justering förslag till den af Kongl. Regeringen d. 7 i denna månad beslutade Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående pension å Rikets allmänna indragnings-slat åt Registratorn i Svea Hof-Rätt Johan Christian Thulin; Och behagade Kongl. Regeringen denna Nådiga Proposition, sådan den tinnes detta protokoll bifogad, godkänna. Ex prolocollo: E. Helling. Bili. till B. St. Majlis Nådiga Proposition Nio 422. Ank. till lixp.-Utsk. d. 6 Aug. H57, kl. 9 e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Pikets Ständer, rörande anmäld brist i tillgångarna Jör Flottans Matrosers och uppfordrade Båtsmäns mathållning sisllidne och innevarande år; Gijven Stockholms Slott den 4 Auga sti 4857. Hos Kongl. Majit har, uti skrifvelse af den 14 sisllidne Juli, Förvaltningen af Sjö-Ärendena i underdånighet anmält, att, enligt från vederbörande inkomna uppgifter, kostnaden för de under loppet af år 1856 till Flottans inkasernerade matroser och båtsmän utspisade matportioner ulgjort: vid Carlskrona station för 226,835 portioner Ridr 41,987: 40. 1. Götheborgs Depot 19,012 d.-o „ 3,189: 39. 4. samt all, då den till bestridande af berörde kostnad disponibla del af manskapets gage endast uppgått: vid Carlskrona station till R:dr 28,255: 4. 4.
Cederströms anmärkn. i afseende på Arboga å skulle kanna hafva något inflytande på frågan, emedan denna å icke kan blifva segelbar, och att således 'genom densamma aldrig kan upkomma någon trafik, hvilken deremot redan exi - Den 29 Juni e. m. 547 sterar oell framdeles blir ännu större vid Köping än den nu är. Der ligger bakom Köping en trakt full af berg och skogar, och hvarje år ökas rörelsen derpå. Det har blifvit en regulier deligensfart mellan Köping och Smedjebacken, och det är troligt, alt en stor del af Westerdalarne får sin trafik öfver Köping. Jag tror derföre, att det är rättvist, alt Köping vid della tillfälle blir taget under armarne af R. St., och anhåller på grund deraf om bifall lill StalsUlsk:s yttrande. Hr Bildt: I motsats emot den siste värde talaren, anser jag, att vid sådana frågors afgörande som denna, man bör ulgå ifiän jemförelse. Något abstraet rikligt finnes icke här, ulan det är endast genom jemförelse emellan viglen af de olika föremål för hvilka anslag begäres, som man möjligen kan säga hvad som är det rälla eller orätta. Då man utgår från denna sals, hvars riktighet jag tror, alt de värde Hrr:ne icke kunna beslrida, sä måste erkännas, allom man bifaller hvad Utsk. föreslagit för Köpings-än man begår en orättvisa med afseende på Arboga, och de understöd, som för denna stad äro i StalsUtsk:s Betänk, föreslagna. Förhållandet är nemi. det, såsom B. o. Ad. har sig bekant, ali SlalsUlsk. har föreslagit och B. o. Ad. bifallit, all en summa af 20,000 R:dr Inko måtte anvisas, hälften såsom anslag och hälften såsom lån för Arboga-åns nprensning. Nu deremot i fråga om å-rensningen vid Köping har StatsUlsk. föreslagit Sländerna alt gifva två tredjedelar Såsom anslag och en tredjedel såsom lån, af den derför begärda vida betydligare summan.
Ridderstapets och Adelns bestut i detta ärende afven 2 Octob.; och gillade Preste. Ständet ofwanförmälda Memorial och yttrande, med de af Högloft. Ridderstapet och Adeln föreslag, ne 2.ne ord-förändringar. Ur supra. Lx krotocollo g. U. älmqvist. Utdrag af BorgareStändets Protokoll wid urtima Riksdagen i Örebro den 4 October 1810. S. D. ^örehades Stats-Utstottets den 2 den. nes pä bordet lagda Betänkande i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition om betalning af Hamburgste Banquierernes Amer. hoffs Arfvingars, E. A. von Halle LSonS och 246 Den 4 Oclober. och Luis Sr Iencquels fordringar; Och sann Ständet skäl att med en derwid gjord anmärk, ning i denna del äterförwisa ärendet till Ut» skottets ytterligare utlätande. t.'r supra. Lx protocollo g. v. Valerius. Utdrag af Borgare. StändetS Proto» coll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 4 October rörö. S. D. 88id förnyad föredragning biföllsStats. Utstottets Memorial med hemställan att en är» lig Summa af Fem Tusende Fem Hundrade Riksdaler mätte till Pensioner för sivärt bletze. rade Officerare och Under. Officerare pä Stat gnstäs. Ot supra. Lx ?rotooollo g. v. Valerius. Utdrag af Borgare»Ständets Protokoll wid urtima Riksdagen i Orebro den 4 Oktober idis. S. D. föredrogs Stats. Utskottets under den sr September afaifna yttrande uppä Kongl. Maj.tS Nädiga Propasition, angäende Riks . ' dags Den 4 Octo ber. 247 dags kostnaderne; och blef hwad Utskottet här. wid andragit och hemställt, af Ständet till alla delar gilladt. Or supra. Lx ?kotocol!c>. g. O. VslLiius. Utdrag af Borgare.
Hon darrade af afund, när någon annan fick en berömmande uppmuntran, och när en stackare icke alls kunde, satt hon med ett triumferande, hånfullt leende och njöt af att se, hur utomordentligt obetydligen kamrat kunde vara. Men det var icke blott i lexläsning hon var representant för fullkomligheten. Hon var det i allt. Hon glömde aldrig någonting, hon var idel öga och öra under timmarna, fullkomligt oemottaglig för alla kamraters mindre exemplariska uppförande. Hon sade till kristendomsläraren, att hennes favoritlektyr var kyrkohistorien, och hon gladde sina lärarinnors hjertan med att berätta dem, att hon på en söndag aldrig företog sig det ringaste arbete. Hennes pligtkänsla var så genomgående, att hon ansåg det som bedrägeri att hjelpa en kamrat. Om någon under en qvart kom och bad: »Åh, Hulda! Hjelp mig med det här! Hur skall det här öfversättas?» fick man regelbundet till svar: »Hvar och en bör läsa på sina lexor sjelf. Jag har läst på min och kan den. Jag råder dig att göra det samma, så behöfver du inte i elfte timmen söka hjelp hos andra. Hon hade vissa kamrater, som beundrade henne och i all beskedlighet försökte att apa efter henne. Så länge de icke rivaliserade med henne, beskyddade hon dem och höll dem som en stab omkring sig. Hon tyckte allt för bra om sig sjelf för att förvåna sig öfver, att de andra ansågo sig böra beundra henne, och lärarne voro nästan litet rädda för henne. De funno sig liksom tvungna att gifva henne bästa betygen. En ung stackars kandidat, som en tid vikarierade för läraren i franska, hade icke riktigt uppfattat hennes fullkomlighet och tillät sig en dag att säga: »Men försök då att tänka er litet för.» Det var en så kallad förståndsfråga, som icke hörde till lexan. Hulda bleknade, och på eftermiddagen kom hennes mor i stilla indignation till föreståndarinnan. Hennes dotter Hulda hade blifvit förnärmad af en lärare. Han hade sagt: »Försök då att tänka er litet för.» — Försök då — liksom hon icke skulle försöka! En så tänkande, samvetsgrann varelse som hennes dotter, som aldrig önskade annat än att göra alla sina lärare till viljes!
(Spunt, bcträffanbe bemittnittgen af fa fl egeitbom, 281 funnit lämpltgaft att benfantma, päbartefter fåfotit ptttittä, Peräfuaö efter egenboiitetiS fapitafmärbe, pafme 281 boet’ anfett itöbmänbtgt förorbna, att ett förnpab uppfattning af beit fafta egcnbomenS merfltga luärbe fatt ega ruin ocp att tvärhet, forn ptttittö i attmänpet marit beräfnabt alltför lågt, fall utrönas efter mera tillförlitliga ocp allmängiltiga grttnber. Huber fåbana förpåttanbeit pafme 28t, jemte bet 28 i t attmänpet nebfatt be för bcmittntngcuä utgöranbe pittittä fabgabc pvocentPeräfntngar, beflutat att Pcmittntngcu efter ben lipa ©tabgau fatt utgå af jorbfcrtfäfafigpet meb 3 öre för pmarjc fulla lOOibe 9t:br af uppfatta niugsmärbet ocp för att amtan faftgpet meb 5 öre för pmarjc fittta lOOibe 9t:br af uppf att uingSmärbet. (Sftcr bcräfutng, att jorbPntfäfafigpct lentnar i årlig bc 43 t nffccnbc å bet f. f'. bemtllttttigSafbxaget rnt gäflanbe föreffrtfter, Ijtoarföxutan Söt, tticb ttCfämpntng af grunbfatfert cm jenilif befattning af afl tnfotnft, borttagit be ftabgabe fira ocf> tntnttnt
Yed Landgille forstaaes samtlige Prsestationer, vasre sig enten i Korn, Smör oell andre Nalural-piaestationer, eiler i Penge, som svares til Gaarden» Kier, og som i naervaerende Tilfaelde vet naermest var Kirken, men hvis Rel udövedes af Kongen, forsaavidl ingen Privat (Adelig Kirkepatron;), Universitet eller Capitel havde Pa trona ts-rellen (jefr Hee. 1—-4—1). Til nsermere Oplysning om en Mishrug, sorn fra de saakalilte Reguskabs-provsters side ikke har vreret usaedvanlig, kan maaske tjene Ree. 1—4—39, livor det liedder: ”Oc skulle alle SieedsmaaJe oc andel Uvisse, saavei afF Capitelsoch Provslie-Kirketiender, <marde, B el, Jorder oc Huse, sorn ad' andre Kiiker, forbliffve Kirkerne effter Recessen, oc ikke forklaris (saaledis) al, naar Kirkerne langer den serl v anlige Foste, da maa Regenskabsprovster eller andre til dores Profit nyde hvis videre kand halFvis, hvad för en Deel tiltegt oc derimod hos en Deci til doris egen Fordeel optaget oc i Brug varit haffver, undtagen der findes adkomst udi Capitels eller deris, som sig det tilholde, Egend oms-breff ve oc gamle Jordböger, sorn saadant udvise”. — Kiöbenhavn den 2 Maris 1840. K elderup tiåsen vin ge.