Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Kom, Lotta!» Hon skuffade sig ut på trappan och kom i en hast upp i släden. Hedvig och Sofi och några andra af deras klasskamrater klädde på sig under högljudt skratt och prat. »Hur många buketter har du fått? — Sex! — Åh, jag fick bara tre! — Hvad det var roligt! — Ah, hvad jag är sömnig!» — en hög gäspning, och så ett lif för att finna de rätta halsdukarna, kapporna och galoscherna. Herrarne stodo på trappan för att se damerna passera och hjelpa dem upp i slädarna. Erikson förde Dina under armen, stoppade slädfällen omkring henne, och i det ögonblick han skulle stänga dörren, kysste han flyktigt hennes hand och hviskade: »Vi mötas vid Filippi!» — hvarmed han menade nästa teaterföreställning. Maria hade krupit upp före Dina. Hon satt tyst i sitt hörn och såg ut i natten, der snön hvirflade ned. »Hur är det med dig?» frågade Dina, som låg beqvämt tillbakalutad i sitt hörn. »Har du inte haft roligt?» »Nej», svarade Maria kort och barskt. Dina ville taga hennes hand, men Maria drog undan den. »Men hur är det fatt med dig?» frågade Dina. De voro nu alldeles invid hennes port. »Det är det», Maria vände sig rakt emot henne, »det är det, — att du, — att du — inte bryr dig det ringaste om mig», och hon brast i gråt. Hvart hade all snön tagit vägen? Borta var den, försvunnen, som om den aldrig hade funnits till. Fälten lågo ljusgröna, i alla trädgårdar spirade gräset, och i skogen plockade man blåsippor och guldvifvor. Längs stadens promenader blommade alla lönnarna och stodo som gyllene buketter upp mot den blå luften. — Icke en vind rörde sig, icke en sky syntes på himlen. Det var första juni, skolans examensdag, och den dag, då öfversta klassen skulle taga afsked. Fönsterna, som vette ut mot skolgården, stodo öppna, för att låta den friska luften strömma in, och der inne var öfverallt prydt med björkgrenar och blommande häggqvistar.
Medelst Protokolls-utdrag af den 14 sistlidne Augusti, har Heder v,. Bonde-Ståndet till Konstitutions-Utskottet öfverleranat ett af Riksdagsfull mäk - Konstilutions-Utskottets Memorial, N -o iS. 17 mägtigen från Stockholms Län Matts Pehrsson, under yttrande af anledning till anmärkning emot Stats-Rådet, ingifvet convolut, hvilket, i Utskottet öppnadt, befunnits innefatta erinringar emot en Kongl. Skrifvelse till Kommerse-Kollegium af den 14 Maj 1842, hvarigenom, uppå derom gjorda underdåniga framställningar, medgifvits, att Finska och Åländska fartyg linge fortfarande under Irenne års tid, eller till innevarande års slut, användas för transport af trädvaror och tjära från Westernorrlands, Westerbottens oell Norrbottens Län till andra Svenska orter, — ett medgifvande, som, enligt motionärens förmenande, utvisade, ”huru föga rådgifvande betänkt landels egen fördel och inhemska kustfararnes billiga rätt”, enär ”kustallmogen och mindre skeppsredare” under sednare år gjort betydliga ”ansträngningar, för att kunna uppfylla fraklhandelsbehofvet” i berörde hänseende; hvadan, under upprepande, bland annat, att ”en sådan behandling af talrika och idoga klasser inom samhället icke vore förenlig med rikets sannskyldiga nytta”, — att ”vid målets handläggning oväld icke syntes hafva varit rådande”, —- och att detta förbiseende af den inländska kustfartens vigt hvarken visade nit för fosterlandets bästa eller någon drift i bevakandet af folkets intressen, men deremot, såsom gynnande Ryska underså ter på egne medborgares bekostnad, ådagalade ”föga politiskt och hnancielt begrepp om rikets sanna väl”, — motionären anhållit, att Konstitutions-Utskottet måtte vid granskningen af Stats-Råds-protokollen taga rådgifvare-åtgärden vid det omhandlade beslutet i betraktande, och befordra densamma ”till den behandling, som med grundlagens anda och stadganden är förenlig.”
Men snart började, dels under enskild ta samtal, dels under Ståndens öfverläggningar härom, helt andra och skiljagtiga meningar att i delta afseende göra sig gällande, och man tvistade om sjelfva principen för rättigheten till denna tillverkning. Delta gaf mig anledning till den reservation emot Bevillningsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o2, hvilken jag nn åberopar, och uti hvilken jag uttryckt den åsigt, att frihet är ett nödvändigt vilkor för fortkomsten af alla näringar, samt att, då man i allmänhet försvarar hvarje oförvitlig Svensk medborgares rättighet att drifva det lofliga yrke, som han för sig finner förmånligast, vore detinconsequentT derest man härifrån ville undantaga en enda riärings-gren och binda densamma, såsom ett slags tnonopoliumy endast vid en viss sambälls-class. Jag sökte äfven visa, att ju mindre Statsmagterna inblanda sig uti den enskildes industri, destomera modererar denna sig sjelf, just genom den af friheten uppkomna concurrence; äfvensom att en allt för hög beskattning leder till lagbrott och lönn-brännerier, serdeles på de orter, der den så kallade husbehofs-bränningen för närvarande utgör landtmannens enda hufvudsakliga binäring; hvaremot en hög skatt ingalunda bidrager att hämma fylleri-lasten, den der bäst motverkas genom ändamålsenligt inrättadeyb/Ä - Beuillningssamt Allm. Besv.- och Ehon.~LJtskotlens Utlåtande, N:o 5. 5i skolorj samt lära och efterdöma af de högre folk-classerne och af deni» hvilka på ungdomens uppfostran hafva inflytelse.
För att likväl åstadkomma denna förändring i det nu öfliga sättet att bokföra ifrågavarande belopp och på det en del af desamma måtte, såsom med andra dylika redan tillgår, på en naturligare väg än genom direkt uppdebitering, eller genom intagning uti riks-hufvudboken af de redogörelser, dit de ingå, vinna en för dem riktigare plats i samma hufvudbok, tror Utskottet det skola lända till ändamålets befrämjande, om dels undersökning skedde, för att utröna, hvilka i riks-lmfvud-boken ännu ej intagna redogörelser numera ytterligare derstädes kunde inrymmas; dels, sedan samma undersökning försiggått, de förskotter af förenämnde natur, som ingå i redogörelser, hvilka befinnas icke böra i riks-hufvudboken ingå, för framtiden icke heller i samma hufvudbok upptoges i annat fall, än der ersättning för något sådant förskott förväntas, då posten borde balanseras i det verks hufvudbok, som förskottet meddelat; samt dels slutligen, så vidt möjligt och lämpligt är, inskränkning gjordes i användandet af det hittills brukliga sättet att af de lill verkligen kapital-utgifters bestridande afsedde anslagen anvisa förskotts-utbetalningar, hvilka egentligen icke förr, än deras egenskap af att att utgöra verklig kapital-förminskning vore gifven, kunna anses böra slats-reglerings-fonden påföras. Bland ofvan anförde frågor, rörande de under stats-medlen inbegripne serskilda fondernas inbördes afskiljande och bestämning i öfrigt, förekommer slutligen den, huruvida fastigheters och inventariers värden böra vid grundfondens beräkning uteslutas eller icke. Frågan torde rätteligen böra tagas något visträcktare och anses gälla, huruvida dylika döda värden böra under något vilkor förekomma uti de redogörelser, hvilkas ändamål är att framställa de rörlige tillgångarnes förhållanden.
Det var den första sättarepojken, som kom tillbaka efter matrasten, – med middagsposten. Han lät pojken kasta kol i kaminen, stängde dörren ut till tryckeriet, öppnade de anlända brefven, ordnade annonserna i en packa och korrespondensnotiserna från landsbygden i en annan, hängde hvardera upp på sin spik samt gaf sig i lag med de många bladen. Fastnade på en ledare i en huvudstadstidning i tullfrågan och begynte skrifva en motartikel för nästa nummer, medan tryckeriet derute efterhand fyldes af den lilla personalen och typerna klipprade och kaminen höll oväsen och takdroppet utanför ordentligt rann. Han hade hållit på härmed en halftimma eller så och ämnade just bryta upp för att gå till sin middag hos den gamla fattiga prestenkan, som inrättat sig i nabogatan med «kost för ungherrar», då han hörde någon stanna ett tag utanför och derpå med tunga steg hifva sig uppför de tre trappafsatserna. Redaktören lyssnade lite, ryckte med en förundrad min upp fickuret, betraktade det med ett smil samt blef sittande så med uret i hand och blicken fäst på dörren. Ja, visst var det vännen Bob, – något tungt välte sig in i förstugan derute, det flåsade och pustade, någon hemtade andan som efter en bergbestigning, och der förgick en hel lång ansenlig paus, innan något ytterligare skedde. Derefter fumlade det på dörrhandtaget, knackade med en käpp, fumlade igen på öppningsapparaten, – och vännen Bob sköt in med magen förut samt den silfverbeslagna käppen rakt upp och ned i den ena, utsträckta handen. «Ja, det är allt jag, du,» sade han andfådt, redan innan han ännu hunnit innanför dörren, slog denna igen efter sig, sjönk ned i närmaste stol samt pustade en stund. Redaktören satt fortfarande med uret i hand och såg från uret öfver till Bob och från Bob tillbaka igen på uret.
Sjette Hufvud - b. 2 Juni g. 2 Jnni Åttonde Sjette b. 19 Maj Sjette Nionde b. 3 Jan. 31 Jan. b. 31 Jan. g. 25 Apriljb. 27 April Hufvud Hufvud b. 23 Maj Hufvud Hufvudg. 3 Jan. Bonde Ståndet. N:o Titeln, b. 31 Maj a. a. 15 Maj a. a. 16 Maj a. a. 18 Maj Titeln. Titeln. b. 19 Maj! Titeln. Titeln, b. 3 Jan. b. 31 Jan. b. 1 Maj a. a. 16 Underdånig Skrifvelse. — 20 D. Danaarf, om eftergift af Kronans rätt dertill efter Klockaren C. P. Bergstedts hustru A. M. Reis » om ändring af lagens stadganden i 15 Kap. 1 § Arfda Balken, angående Danskars rätt till handel m. m. i Sverige, se Handel. Diakonis s-anstalten i Stockholm, om understöd för Dieterich, U. W., Professor, om pension åt hans enka Disciplinär domsrätt öfver de studerande, om förändrade bestämmelser i afseende på universiteternas I anledning af återremiss Docenter, universitets-, angående beräkning af tiden för uppflyttning i högre lönegrad af dem, sorn anställas vid elementarläroverken Dom eller Utslag i RådstufvuRätt och hos Ofverståthållar-JEmbetets Kansli, om förändradt sätt för dess lifgifvande Domstols-inrättningen å landet, om ändringar deri I anledning af återremiss Dorothea och Åsele i Westerbotten, om väganläggning mellan Dybeck, Richard, om pension åt Dylta svafvelbruk, om inlösande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till I anledning af skiljaktitiga beslut — W cd O N:0 1 66 3 “s 3 ~ P-> e» n - N.o | Sid. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln.
Maj:ts Befallningshafvande i städerne af magistraterne och å landet af fem kronofogdar och sjutton länsmän. Denna fåtaliga, inom en vidsträckt provins spridda och med många, väsendtligt skiljaktiga göromål strängt sysselsatta kronobetjening måste också ofta till deras utförande anlita fjerdingsmännens medverkan. Denna sednare eller fjerdingsmans-befattningen besörjes af hemmansägarne i tur och med årligt ombyte inom de flesta socknar; men på åtskilliga orter äfven af vissa personer under längre tid, efter öfverenskommelse. Sockne-nämnderne å landet hafva visat sig alltmer och mer verksamma hvar i sin ort att befrämja sedlighet och ordning samt att handhafva helsovård och kommunernas ekonomiska angelägenheter. Uti de i Länets alla församlingar inrättade folkskolor har undervisningen fortgått; och hafva, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 20 Januari 184-7 samt den 9 Januari 1849, under de ifrågavarande 3 åren nio församlingar i Wermland åtnjutit bidrag med sammanräknade 1,253 R:dr 16 sk. Banko till sine folkskollärares aflönande. Sedan längre tid tillbaka har Länet fortfarande för helsovården anställde 4 provincial-läkare, hvarjemte finnes inom Näs härad en läkare, som häradets invånare aflöna, och vid Uddeholms bolagsverk en bruks-läkare, hvilken njuter lön af bolaget; dock hafva bägge dessa enskilde läkare skyldighet att, i fall af behof och efter Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes uppdrag, förrätta provincial-läkaregöromål inom de orter der de vistas. Å de uti Länet varande 2:ne lazarettsoch kurhus-inrättningar, den ena i Carlstad, för hvilken Länet, med undantag af Fernebo och Nyeds härader, utgör distrikt, och den andra i Philipstad, för nyssberörde bägge härader, har följande antal sjuke nedannämnde år vårdats, nemligen: k Carlstads Lazarett och Kurhus. År 1848 . .. 324 174. » 1849 ... 335 239.
Ull.dc. N.o i3/f. g unnad, att efter egen pröfning föredraga sina Läro-satser; alltså vågar Utskottet icke tillstyrka, att Universitets-Lärarne i Lagfarenheten varda ålagde någon förbindelse att hålla föreläsningar öfver ett, ännu endast under formen af Förslag tillvarande Juridiskt System, och således icke eller alt examinandi förpligtas, att af kännedom derutinnan aflägga prof. Deremot och med föranledande af Motionen, så vidt den angår de för blifvande Embetsman föreslagna förhören i Rikets Grundlagar, får Utskottet vördsamt upplysa, att hvarken Kongl. Kungörelsen af den 9 October 1812 eller någon annan allmän Författning anbefaller de Academiska Lärarne att> öfver Grundlagarne föreläsa och examinera. Comiterade till öfverseende af Rikets undervisningsverk hafva väl uti, deras betänkande af den 20 December sistlidit år, i underdånighet föreslagit, att ibland de hufvudämnen, hvilka för den civile Emhetsmannens bildning äro af största vigt, Statskunskapen måtte ingå, och att så väl föreläsningar deröfver må hållas afLärarne, som prof af kännedom deruti ådagaläggas af examinandi. Ehuru nu Statskunskapen visserligen bör innefatta läran äfven om Rikets Grundlagar, likväl och på det, i jo Besv. och Oecon. Utsk. Vthele. N.-o 135. händelse Kongl. Majit skulle i Nåder täckas bifalla Comiterades Förslag, något missförstånd å vederbörandes sida ej måtte ega rum, i fråga om den grad af insigter, som i Statskunskapen erfordras af examinandi, har Utskottet, med fästadt afseende vid den oundgängliga nödvändigheten, att den blifvande Embetsmannen i en constitulionel
Derigenom har visserligen den förut från all kommunalverksamhet uteslutna stadsbefolkningen erhållit tillfälle att deltaga åtminstone i de kommunalangelägenheter, som förekomma å sockenstämma, men utom det alt några af de vigtigaste ärendena, såsom användandet af stadens medel och egendom, valet af municipala embetsmän m. m., fortfarande äro Magistraten och Borgerskapet ensamt förbehållna, bar den splittring af kommunalärendena emellan särskilda beslutande kommunalmyndigheter, som den nämnda förändringen medförde, föranledt brydsamma tvister om behörighet deni emellan och vållat en brist på sammanhang och enhet i besluten, hvilken i sin mån motverkat bildandet af ett lifligare interesse för kommunens angelägenheter. De Kommitterade hafva i stället föreslagit, att hela beslutanderätten i hvarje stads gemensamma ordningsoch hushållnings-angelägenheter skall öfverlemnas lill 8 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 486. dess egna röstegande medlemmar, alt af dem utöfvas antingen omedelbart på allmän Rådstuga, eller medelbart genom Stadsfullmäktige. Allmänna Rådstugans sammanträden skola val bålla* inför Magistraten, men denna myndighet bar dock icke sig tillagd någon annan eller högre bestämningsrält i afseende pä besluten än den, son) tillkommer dess ledamöter enligt röstlängden. Rösträtt å allmän Rådstuga har hvar och en medlem af stadskommunen, som för fastighet, lön eller näring i bevillning (III Staten skattar åtminstone 1 R:dr Runt, och hvarje röstberättigad har en röst för hvarje Riksdaler, som han erlägger i bevillning. Under den allmänna regeln inbegripas dock icke de stadens angelägenheter, som, enligt Rikets grundlagar, privilegier eller särskilda förordningar, äro vissa klasser af stadens medlemmar särskildt förbehållna och hvilka fortfarande skola handläggas såsom hittills. Detta undantag alser i de Kommillerades förslag hufvudsakligen den särskilda klass af stadens innevånare, som hittills utgjorts af det egentligen så kallade Borgerskapet, i hvars sammansättning, rättigheter och skyldigheter de Kommittsrade ansett någon förändring nu icke kunna ifrågakomma. I de städer åter, der den representativa formen för beslutanderättens utöfning kommer att tillämpas, intages allmänna Rådstugans plats af Stadsfullmäktige.
Efter denna behandling af skodonen bör man ej låta borsta dem, ty skinnet blir då hårdt af skosvärtan och spricker lätt. Genom användning af glycerin behåller det däremot utseendet af att vara nytt och är mera hållbart. I fuktigt väder tränger ej heller vätan igenom. Handarbeten. Paraplyfodral. Det är alltid besvärligt att ha många effekter med sig på eu resa, och man bör därför alltid så mycket som möjligt söka förenkla sin packning. Ett enkelt, men mycket praktiskt fodral, som rymmer tvänne paraplyer på en gång, förfärdigas på följande sätt. Ett stycke grått linne, 36 cm. bredt och 75 cm. långt, afdelas midt på för att bilda två fack. Sedan man nedåt något afsneddat de båda delarne, men upptill afrundat desamma, monteras de upptill och nedtill med mörkbruna ylleband. Därpå fastsyr man nedtill på afvigsidan ett stycke från kanten ett hvitt linneband, medels hvilket de båda facken nedtill hopdragas, så att endast paraplykäppen kan sticka igenom. Därpå syr man åter ihop de båda delarne och monterar denna söm med ylleband, som upptill få sluta i en slinga, tillräckligt vid för att man vid bärningen bekvämt skall kunna träda handen och armen genom densamma. H varjehanda. Handsvett. Detta onda, som är högst obehagligt vid finare handarbeten, pianospelning, ritning e t c, måste behandlas dels lokalt, dels genom något allmänt hudstärkande medel. Till de förstnämnda medlen höra tvättningar af händerna flere gånger om dagen i ekbarksdekokt eller alunlösning. Innan man går till sängs, beströr man händerna med följande pulver: salicylsyra 3,0, stärkelse och zinkhvitt hvardera 10,0, preparerad talcium 90,0, hvarpå händerna omlindas med bindlar. Huden starkes för öfrigt, genom att man hvarje dag tager kall afrifning öfver hela kroppen. Läkareråd. q — 19 år. Bestryk dem med ett tjockt lager borsyrevaselin (10 proc.) och lägg pä litet Ten bomull och fäst denna med amerikansk häfia af lämplig storlek. Byt om detta förband morgon och afton, och tvätta p &amp; aftnarna försiktigt af med aseptin. Ej farligt, men bör skötas ordentligt.
Ett Arkiv är i allmänhet af föga nytta, derest icke den, som har värd derom är fullt bekant med dess innehåll. Sådant är i högre grad förhållandet med KammarColliii Arkiv än med andra. Man kan nemi. icke nöja sig med att. hafva en registerbok, och allmänhetens kraf kan icke tillfredställas, derest icke arkiv-föreståndaren så att säga är upfostrad inom Arkivet. Detta kan emellertid icke upnås, om han skall ställas på den fot Utsk. föreslagit.. Det ligger också någon orimlighet deruti, att när den lägsta tjensteman inom Collen är ordinarie, så skall han, när han blir befordrad till högre tjenst, icke komma på ordinarie stat, utan kan ifrån denna tjenst när som helst förflyttas. Han är sålunda en person utan stadig tjenst, sorn beror af ett arfvode, hvilket den ena dagen tilldelas och den andra fråntages honom. Sådant måste strida mot hvarje begrepp om en ordnad förvaltning inom ett embetsverk, och jag anhåller derföre att få förena mig med dem, som anse att lönen för den ifrågav:de kamm arförvandten måtte å stat upföras. Jemte det jag gör detta får jag äfven anhålla om bifall D en 21 Oktober f. m. till sednare delen af Utsk:s förslag, som rör Kammarskrifvaren Strandbergs upförande på allmänna indragningsstaten, emedan om så icke komme att. ske, tillgångar skulle saknas för den ifrågav:de personens aflöning. Hr Liljehöök: I sednare delen af Utsk:s hemställan tillstyrkes att »Kammarskrifvaren C. C. Strandberg, hvilken under en längre följd af år för sjuklighet haft tjenstledighet, måtte förflyttas a Allm. Indragningsstaten, med åtnjutande af 7 G o Hdr årligen, på sätt vid Utlåt, angule regleringen af utgifterna under Riksstatens 9:de Hufvudtitel kommer att omförmiilas.» Detta har också på afdelningen vid behandlingen af 9:de Hufvudtiteln blifvit iakttaget. Jag ber att här få göra en anmärkn., som kommer att tillämpas på så väl föregrde som blifvande beslut.
Majlis Proposition med förslag till Förordning angående mord, dråp och annan misshandel m. rn. Sedan, i anledning af omförmälde nådiga Proposition, Utskottet, genom sitt Betänkande N:o 20, förelagt Rikets Ständer ett förslag till Förordning angående mord 6 Lag-Utskottets Memorial N:o 4(1. dråp och annan misshandel, i vissa delar afvikande från den af Kongl. Majit föreslagna författning i åmnet, samt Riks-Stånden, vid förehafvande af nämnda Betänkande, i afseende å några §§ fattat sins emellan stridiga beslut, men i andra delar åter, på grund af gjorda anmärkningar, återförvisat ärendet till förnyad handläggning af Utskottet; så hade Utskottet, genom sitt Utlåtande N:o 39, dels sökt sammanjemka de stridiga meningarna, dels oek afgifvit svar å de gjorda anmärkningarna. Vid förehafvande inom Riks-Stånden af sistnämnda Utlåtande har, enligt till Utskottet ankomna protokolls-utdrag, den af Grundlagarna föreskrifna röstöfvervigt för beslut af Rikets Ständer i sådana frågor, som de förevarande, vunnits för Utskottets i samma Utlåtande gjorda framställningar i afseende å 8, iJ, 12, 15, 24, 25, 26, 38, 41, 51, 52, 53, 54, 57 och 73 §§, sednare delen af 20 § samt ingressen i den föreslagna författningen. I afseende åter å 1, 2, 3, 4 och 5 §§, förra delen af 2> § samt 30 och 37 §§ har sådan röstöfvervigt ej blifvit vunnen, utan stå Riks-Stånden härutinnan fortfarande i skiljaktiga meningar, och en af Ridderskapet oell Adeln gjord inbjudning till Borgareoch Bonde-Stånden, att i dessa delar med förstnämnda Riksstånd sig förena, har icke blifvit antagen. Enligt 73 § Riksdags-Ordningen, måste således omröstning i Förstärkt Lag-Utskott ega rum, — och det är framställning af förslag till voterings-propositioner dervid, som utgör föremål för detta Memorial.
Ständers ConstitUtionsUtskotts remiss den 2 April 1818, inför RiksRätt utfört emot Konungens GeheralAdjutant för Ffottorne, dels ock de af Herr Friherren och Justitieombudsmannen förordnade Fiscaliska åtal emot åtskilige Ämbetsoch Tjenstemän för begångne tjenstefel och den handlägg» ning desse åtal vunnit; samt de af Herr Friherren och Justitieombudsmannen vid dess Berättelser fogade förteckningar, öfver de Riksens Stånders Beslut, till hvilka Kongl. Maj:t lemnat dess nådiga Sanction, samt öfver sådane Riksens Ständers underdånige Betånkanden, vid nästlidne Riksdag, som blifvit understälde Kongl. Majrts vidare nådiga pröfning och afgörande. Beträffande dernäst de hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, i anledning af ifrågavarande ÅmbetsBerättelser, utaf Herr Pehr Gustaf Cederschjöld, Herr Friherre C. H. Ankarsvärd Samt Herr Grefve F, B. Von Schwerin afgifne yttranden, hvaraf den förstnämnde, så vidt det innefattar bestämdt anmärkte brister uti nu gällande Lagar och Författningar, redan blifvit genom Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottens gemensamma