Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mötes-passevolance-afgiftens utgörande . 52; —- öfverllyttande på Allmänna Bevillningen . . 212; 462.- 21! N.. Nationalbelöning åt Öfverste Klingstedt, angående ... t \\. National-Beväring, Gotl lands 44» 202- National-Museum, anskaffande af iocal dertill . 354» ^t. E. 435, litt. E. Nnttvardsungdom, om dess befrielse från Mantalspén ningars erläggande 64» Naturforskare, Nordiska, rum för deras sammanträde 1842 56q. Naturhistoriskt Museum i Götheborg 55. Navigations-skolor 2 it. Nionde HulVud-Titeln , dess reglering, angående .. 5 g, 217. Nissa-åti, lån till uppbyggande af en Bro deröfver 44^» 49^- Nordblads, Stadsmäklare, ansökning att få lill Skatte lösa Kronolägenheten Stocksund tor. Nordre Elf, upprensning deraf .. 354, C. 435, litt. C.. Norrköpings Gorrections-lnrättning, eftergift af en der yppad balance, angående .. 382, 432. Norrlands ijelltracters uppodling 354» litt. C. 435, litt. C.. Norrland, väganläggning derstädes ... 354» litt. C. Norrtelje Gevärsfactori, dess nedläggning, angående 354» litt. A. 435, litt. A. 54o, 575. Norrtelje å, dess upprensning, angående. 354» litt. C. 435, litt. Numer-Lotteriet, om dess indragning 28, 4o> 2o5. — försäljning af dess hus 354» litt.- D. 435, litt. D. — uppförande å Indragnings-Stat af Tjen stemännens löner och arfvoden 385.
Ja, min f röken, j ag vet att er far renskrifver mot betalning, mot en ringa betalning; rodna ej derför, arbete är ära, arbete är helsa och lif. (för sig) Du har således bibehållit din svaghet min stackars gamle f ar. M A R I A (för sig). Hvad han betrak tar mig . (högt) Ni har rätt min herre, man behöfver icke blygas öfver att man arbetar. Det är en f alsk känsla inom oss, som bjuder oss att dölja vår möda och inbilla verl den att vi drömma bo rt vårt li f ... men j ag är så uppf ödd i dessa vano r ... men för att bevisa er att jag ej hyllar dem, så anhåller jag om att ni ville lemna til l mig ert renskrifningsarbete ... jag hjelper min f ar beständigt. K N U T . Och jag är förtjust öfver att få lemna min affär i edra täck a händer. Det är ett bref ti ll en k är vän ... som det är ang eläget skall jag bedja att genast få diktera. Ett bref? Man skrifver väl vanligen sjelf brefven till sina käraste vänner? Det är således? K N U T . En mystifikation? ja, min fröken, men var lugn, den är icke k omprometterande. Får jag besvära? M A R I A . Jag är i ordni ng... Var god och sitt ned. K N U T (dikterar). Mi n älskade Maria. M A R I A (skrif ver). "Älskade Maria". K N U T . Om du skulle se dessa rader. M A R I A . Skrifvit! K N U T . Skrifne af mi n egen hand. M A R I A . Hand! K N U T . Skulle du se den darra ... af återseendets... M A R I A (forskande). Återseendets. K N U T . Återseendets ljufva fröjd... Er hand darrar ju , min fröken. M A R I A . Min? nej visst icke ... j ag är färdig. K N U T . Jag är åter hemma. M A R I A . Hemma. K N U T .
Majits disposition icke finnes någon tillgång, som skulle författningsenligt kunna användas för att bereda Michaelsen det tillskott utöfver honom från Arméens Pensions-kassa tillkommande pension, hvarigenom han blefve tryggad, att efter undfånget afsked varda bibehållen vid ett inkomstbelopp, motsvarande hans nu egande löneförmåner, hvilka utgöras af Andre Bataillonsläkarelönen 250 Ridr Bico och den förhöjning derå af 50 procent, han med 125 Ridr nämnde mynt alltsedan år 1826 från Allmänna Indragningsstaten uppburit, vill Kongl. Majit, som anser Michaelsen genom sin ovanligt långvariga och tillika berömliga tjenstgöring hafva af den sökta förmånen gjort sig väl förtjent, härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att medgifva, det Bataillons-Iäkaren Michaelsen må, när han efter derom gjord underdånig ansökning erhåller Nådigt afsked från Andra Bataillons-läkare beställningen vid Calmare Regemente, få på Allmänna Indragningsstaten uppföras lill åtnjutande för sin derefter återstående lifstid af ett belopp af Tvåhundra Tjugufem Ridr Bico, eller skillnaden mellan den pension å 150 Ridr, som då kommer att honom från Arméens Pensions-kassa tilldelas, och sammanlagda summan af den löneinkomst han, på sätt förut berördt är, för närvarande med 375 Ridr toppbär, hvaremot nu till honom utgående personella löneförhöjning 125 Ridr Bico i stället bör indragas. De ärendet rörande handlingar skola varda tillställda det Rikets Ständers Utskott, som åt sig får uppdraget alt detsamma handlägga. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse väl bevågen. Datum ut supra OSCAR. A. F. N. Gyldenstolpe. 12 Kongl. Majds Nåd. Proposition, N:o 83. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-frenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i öfvervaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 17 Januari 1854.
Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Landtförs vars-departementets Kansli-expedition 12: 91. å 5:te hufvudtiteln, Tillskott i de till båtsmansindelningen i Blekinge län anslagne räntor 3,421: 83. Utflyttningshjelp efter laga skiften 75,891: 9. Odlingshjelp m. in. för krononybyggare 5,607: 23. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m 19,964: 10. Reseoch traktaments-penningar 12,857: 70. Omkostnader för Kontrollverket 2,512: 89. Lyshållningsm. fl. utgifter för Kronans publike hus i Stockholm 7,698: 26. Observationsoch uppbörds-procenter 4,349: 59. Uppköp af ved för Wisby s. k. Krono-kalkugn 402: 60. å 8:de hufvudtiteln, Särskilda förslagsanslag för Kleresiet: Biskopens på Gottland lön 792: 70. Forsoters och smittosamma sjukdomars-botande 9,271: 47. Fattigvården i allmänhet 11,137: 48. Reseoch traktamentspenniagar 1,122: 70. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. 12,350: 68. Summa Liqviden med Riksgälds-Jcontoret å öfverskott oeh besparingar samt brister har på följande sätt: Brister å stats-verkets inkomster 2,138,362: 59. Dito å förslagsanslagen 893,129: 42. Fångars vård och underhåll Mediko-legala besigtningar Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. Reseoch traktamentspenningar Ersättning åt vittnen och parter 4:de hufvudtiteln:
» På landsbygden » var en sådan samling, » Från land och stad » en annan. Hennes bondhistorier äro mycket förtjänstfulla utan all fråga — de äro väl studerade, väl berättade, och en sådan bit som Vår Herres blomster är en liten pärla. Fru Agrell har själf sett sitt folk; hon har varit inne i ladagården och sett ladugårdspigan brottas med korna, hon har varit med på bondbröllopet och hört magen ackordera med svärfadern om hemgiften, hon har på åkern sett far och mor vara osams, därför att mor ej orkade arbeta så snart efter barnsbörden, hon har sett på marknadsstassen och marknadseländet med fyllan och villan, auktionsklubban har hon hört och auktionskvickheterna känner hon — och egoist, girig och småaktig är han, denne bonde, det har hon funnit. Grunden till denna girighet vet hon visserligen. Hon vet, att bonden har det knappt, och att det är de yttre förhållandenas små och trånga villkor, som göra honom till handelsman, som så godt som tvinga honom att anse allt som varor; dessa förhållandens tryck skapar honom till en, hvilken dyrkar penningen mer än lif och hälsa, ofta mer än hedern. I Stora pengar visar hon, hur en bondkvinna vill vara ädelmodig och verkligen gör en uppoffring, men i stället för att ha godt samvete öfver det, känner hon sig olycklig; hon vet bäst, att det är » stora pengar » för henne. Fru Agrell har sett bonden i de stora kriserna, vid de festliga tillfällena, och aldrig visar ' han sig mindre till sin fördel än då. Hon har icke som Bondeson t. ex. sett honom i sitt stilla förnöjsamma hvardagslag, i det rena hemlifvet, när han icke är bragt ur jämvigten genom för honom ovanliga förhållanden. Hon lärde sig förstå deras gester, hon lärde sig tala deras språk, och till och med deras ädelmod lärde hon sig, men den äkta sympatien för dem fick hon aldrig. Fru Agrells sätt att skildra bondlifvet visar en sida i hennes naturell och hennes författarskap. Hon har den dramatiska talangen, hon griper en situation, hon ser raskt, hon målar djärft, karaktären står framför henne i en ögonblicksbild; i ett psykologiskt moment, uttryckt genom någon yttre påtaglig handling, vill hon fånga människan.
1 anseende lill mängden af de föremål, för hvilka särskilda allmänna bidrag vid sagde Riksdag yrkades och beviljades, samt betydligheten af de medel, som då funnos att i sådant afseende disponera, korn denna Extra Statsreglering att omfatta, dels i lånedels i anslagsväg, beviljade utgifter, som till sina föremål äro särdeles olikartade och till sitt sammanlagda belopp högst ansenliga. Då nu utbetalningen af berörde låneoch anslagssummor i allmänhet skulle bero på antagandet af de flerfaldiga villkor och förbehåll, hvarunder desamma blifvit beviljade, samt i de flesta fall endast successift verkställas, har följaktligen hittills endast en del deraf, med iakttagande af Rikets Ständers mer och mindre bestämda föreskrifter, kunnat från Riksgälds-Konloret utgifvas. Emedlertid hafva Revisorerne ansett sig böra i denna Berättelse upptaga alla de, i anledning af Extra Statsregleringen vid sista Riksdag, till den urte nasti. September, af Riksgälds-Kontoret bestridda utbetalningar; varande, för erhållandet af närmare upplysning om anslagsoeh lånesummornas totala belopp, samt villkoren för deras utgående, de §§. i Riksgälds-Kontorets Reglemente, hvarpå hvarje utbetalning sig grundar, jemväl uppgifna: till Länsfängelsernas ombyggnad och förseende med celler (Reglementets 4* §0 • • • • • D:dr 79,38o: a5. g, „ komplettering af Fält-Artilleriets redskap samt ridoch stalipersedlar (42 §0 h:dr 24,000: „ Beväringsmanskapets Reservförråds komplettering - . ^ i5,ooo: , samma Förråds förökande 15,407:11. 3. „ Gevärstillverkningen 223,5oo: „ befästningsarbeten i Stockholms skärgård • • ^ * . • ■ • 15o,ooo. — „ fortsättande af fästningsbyggnaden vid Carlsborg . i5o,ooo: f, iståndsättande af Carlstens fästning och befästningsarbeten vid inloppet till Carlskrona 120,000: 697,907: rr. 2.
Justerades pleniprotocollen för d. 10 dennes e. m. samt d. i5 dennes f. och. e. ni. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 10 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 28 April 1834* Plenum kl. io f. m. Justerades 17 prot.utdr. för den 25 dennes f. och e. m, Frih. Roye, Ludv.: Då jag af enskilda angelägen heter föranlåtes att för någon tid lemna riksdagen, begag\- nar jag min riksdagsmannarätt, i det jag anhåller att på förhand få ingifva det yttrande, jag har att afgifva i anledn. af BancoUtskrs betänk. ang:de realisationsfrågan, på det detta yttrande må uppläsas och ingå i prot. för den dag, då öfverläggningen för sig går. Denna begäran blef af R. o. Ad. bifallen. Ånyo föredrogs LagUtskrs d. i5 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 26 öfver Frih. Jac Cederslröms motion om upphäfvande af förbudet att föra foder från bole. Frih. Cederström, Jac.: Ulsk. har vid behandlingen af denna fråga ansett förbudet i Byggn.balken mot försäljning af foder från bole egentligen angå boställsinnehafvare och arrendatorer, samt på sådan grund tillstyrkt, att berörde förbud må qvarstå. Om jag antager Utsk:s åsigt, i afseende å hvad förbudet omfattar, såsom riktig, hvilket dock ej är fallet, ty jemnförelse emellan Byggn.- och Jordabalkarnas stadgande i dessa hänseenden visar tydligen, att förbudet gäller all skattskyldig jord; men om jag antager, att förbudet
Lugn och majestätisk framflöt Seinen, ett skepp styrde kosan mot Paris. Likt ett eko ljöd det i mina öron: » 0 ' était lä qu ' il était allé mon fils, mon pauvre enfant! » (Det var dit han gick, min son, mitt stackars barn!) I detta ögonblick började kapellets kloekor ringa till bön. Tonvågorna, som dallrade genom luften, ackompagnerade stjernornas tindrande der uppe. Var det kan hända en bild af den harmoni, som bör råda emellan höjden och oss? Ajas. Fallström. agnen svängde upp på gården — en stor fyrkantig, sandad gårdsplan med en cirkelrund blomsterrabatt i midten, ur hvilken vattenkonstens stråle som ett blankslipadt svärd sköt upp mot den svagt erggröna aftonhimlen. Som på ett tyst kommando höllo de präktiga fuchsarne framför den breda stentrappan med sina gröna trädgårdssaffor. När jag lutade mig fram ur vagnshörnet, såg jag genom den höga vestibulen rakt in i I I |~ \ U I 1 U M IN användas och marginal lemnas. salongen på nedra botten. Den låg i en dämpad röd belysning, gardinerna voro fälda, och den andades detta lugn, som verkar så oändligt välgörande på nerverna, när de slitit ondt på en lång jernvägsresa i dam och hetta. Mot denna bakgrund af dämpadt ljus trädde en ung qvinnogestalt fram. Hon gick med lätta, tysta steg genom vestibulen och kom ut på stentrappan. Hon log vänligt emot mig, och jag saknade i detta ögonblick icke solen, som sjönk — jag återfann den i detta blida, ljusa leende. Hon sträckte sin fina hand emot mig och gaf mig ett handslag, trohjertadt och frimodigt. » Välkommen, hjertligt välkommen! » Vi gingo in i vestibulen. Der låg en stor dansk blodhund, guldgul, med ett präktigt hufvud och stora kloka ögon. Han såg upp emot sin matmor och gnälde helt tyst, men oändligt vältaligt. » Ja, Nero får helsa. » Han steg upp och gick fram och lade som ett tecken på gästvänskap sin breda tass i min hand.
Nro 5i, gjorde förslag, alt de i detta moment omnämnde Tjenstemän må befrias från Jönebeyillning, då lönen icke uppgår till, eller öfverstiger 200 R:dr, är godkändt af 3:ne Riks-Slånd; men di Bonde-Ståndet ogillat detsamma, och bifallit Betänkandet N:o 38, så, i händelse detta beslut vidhålles, lärer votering komma att anställas öfver en så lydande proposition: 4:o. Den, sorn gillar Utskottets förslag, alt de uti 6 mom. af 162 §. omnämnde Tjenstemän må befrias från löne-bevillning, då lönen icke uppgår till, eller öfverstiger 200 B;dr, voterar Ja; den del ej vill, volerar Nej. Vinner Nej, komma ifrågavarande Tjenstemän att befrias från löne-bevillning endast i de fall, då lönen icke öfverstiger 100 R:dr. Den af Utskottet härvid föreslagna förändring är godkänd af 3:n« Riks-Stånd; men som Preste-Ständet beslutat, att i denna §. böra bland dem, sorn njuta afdrag i Bevdlningen för 4 minderåriga barn, äfven tilläggas: "Fiskare på landet/' så, i fall delta beslut ej fiånträdes, torde vote-* ling böra anställas enligt följande proposition: • 5:o. Den, Sorn bifaller Utskottets förslag till förändring i iö5 §., voterar ■fa; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer att i denna bland dera, som njuta afdrag i Re'vllin ingen för 4 minderåriga barn, äfven tilläggas: ”Fiskare på landet,'* 8 Bevilhiiiigs-Utskottets Memorial Nio Pae;. 86 & 87, ,66 §.
– Vi foro utmed Neckarfloden till Schwäbisch-Gemünd, en liten vänlig stad, der vi lågo om natten. Under vägen sågo vi på en hög bergkulle ruinerna af slottet Hohenstaufen, stamsätet för Tysklands största kejsarslägt under medeltiden. Borgen förstördes 1525 i Bondekriget. Den 20de fortsattes resan öfver Ellwangen till Feuchtwang, som ligger innom Bäjerska området. Emellan Gemünd och Ellwangen blir landet allt mera skogigt. Tall och gran förekomma allt mer, mellan ek och bok, och ge snart landskapet ett nordiskt utseende. Men man ser ingen gråsten, inga kärr, såsom hos oss. Den skönaste grönska (nu, efter regnet, blandad med återuppskjuten väpling och andra blommor, liksom en ny vår) går ända intill den dunkelgröna barrskogen, och med djupa vikar inuti den. Det är besynnerligt, att, med denna barrskog i sigte, förmärka äple-, päronoch plommonträd, med frukt belastade, utefter alla vägar. De utgöra ofta landsvägens alléer i södra Tyskland. Blommande måste de ge en herrlig anblick. Omkring Ellwangen blir landet vildare. Man har backar så stora som i Vermland. Man far förbi jernhyttor och på något afstånd äfven jernbruk. Man ser kolmilor från vägen och möter oupphörligt kolkörare. Efter inträdet i den nu Bäyern tillhöriga del af Franken, som fordom utgjorde förstendömet Anspach, fortfar barrskogen, ja blir egentligt rådande, men är ej åtföljd af samma fruktbarhet, som i det gamla Swaben och Wärtemberg. Här är torrare land – intet vatten – man ser knapt en bäck. Fruktträden försvinna från vägarna. Vinrankan ser man knappast någongång såsom en väggprydnad vid husen. Vingårdarna hade redan i de högre, Franken närmare, trakter af Swaben upphört. Man erinrar sig nu, att man ifrån Rhen och Neckar farit mycket uppföre. Man befinner sig i ett högre, kallare land. – Vi åto förträffligt middag i Anspach, och kommo mot aftonen ned på den stora sandiga slätt, i hvars midt Nürnberg ligger. – Här dröja vi i ett par dagar.
Domstolens protokoll utvisar, de närvarande Ledamöter, Herrar JustitieRäden Stråle, Nyblaeus, Engelhart j Backman, Nordenstolpe Grefve Snoilsky och af Rolén sammanstämt; hvarvid likväl Herr Justitie Rådet Engelhartj för sin del, åberopat det skäl, att Hofftätten, genom dess ifrågavarande utslag, icke ålagt Konungens Befallningshafvande något ansvar, utan allenast ogillat och upphäft en vidtagen embetsåtgärd, och att detta sednare alltså utgjorde enda föremålet för hans klagan. (Tillägg under tryckningen). — 81 Kongl. Svea HofRätt att derstädes yrka, det Konungens Befallningshafvande måtte åläggas att samma kungörelse i berörde delar, genom förnyad kungörelse, återkalla; uppå hvilken af AdvokatFiskalsEmbetet utförda talan Kongl. HofRätten, genom utslag den 25 Maj nästlidne år, sig utlåtit, att enär ifrågavarande kungörelse, uti de af ÅdvokatFiskalsEmbetet anmärkta delar, innefattade påbud, oförenliga ej mindre med köpares och säljares rätt att, utan hinder af sådana inskränkande föreskrifter, för hvilka i lag giltig grund saknades, sjelfva eller genom andra på god tro afsluta köp, än äfven med den, enligt gällande författningar, landtman förunnade rättighet att i städerna å anvista allmänna försäljningsställen, utan inskränkning i afseende på tiden, få försälja malen och omalen spannmål och potates i huru stort parti som helst; funne Kongl. HofRätten skäligt att, med bifall till AdvokatFiskalsEmbetets framställda påstående, förpligta Konungens Befallningshafvande, att genom ny kungörelse återkalla den nu åtalade i de delar, deruti densamma varit föremål för AdvokatFiskalsEmbetets talan. Efter att hafva, i likhet med hvad förut under min embetstid är iakttaget, inhämtat nödiga underrättelser angående de öfriga, emot
Rikets Ständer, som insågo att, ”genom undervisningens inhemtande på 2:ne ställen, den medicinska kursen blefve onödigtvis i hög grad fördyrad och förlängd,” begärde emellertid tills vidare endast nedsättandet af en kommitté för utarbetande af förslag till ändamålsenligt ordnande af ifrågavarande undervisning; men denna kommitté föreslog att de 3:ne medicinska läroverken skulle förenas till ett enda i hufvudstaden. Ehuru de kommitterades _ utlåtande afgafs redan den 30 Juni 1859, biel' i anledning deraf någon åtgärd icke af Regeringen vidtagen, förr än efter den påföljande riksdagens slut, hvarföre Ekonomi-Utskottet, år 1860, afstyrkte de ånyo väckta förslagen om förflyttning af medicinska fakulteten i Upsala. Stats-Utskottet framställde dock, vid samma riksdag, att Ständerne skulle hos Kongl. Maj:t begära fullständig utredning till nästblifvande riksdag angående samtlige de kostnader för byggnader, undervisningsmateriel och lärare, som af kommittéens förslag föranleddes. Men efter riksdagens slut har, under sistlidet år, en författning utkommit, som belastat och ökat den oreda och den för landet betungande kostnad, som den medicinska undervisningen förut medförde; om hvilken förökning i kostnad Regeringen äfven vid innevarande riksdag gifvit Ständerne en påminnelse, genom sin begäran om ytterligare en profession och andra nya anslag för den medicinska fakultetens i Upsala behof. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 159. 307 Beträffande nödvändigheten af den Juridiska fakultetens;förflyttning till Stockholm, har samma fakultet sjelf, jemte enskilde dess ledamöter, så ofta framlagt oemotsägliga bevis derför, att jag icke behöfver vidlyftigt utveckla densamma. Man har nemligen öppet medgifvit, dels att någon tillfredsställande undervisning i rättsvetenskapen icke vid Upsala nu lemnäs eller kan lemnäs, emedan för flera vigtiga, delar af denna vetenskap särskilda lärare saknas, dels ock att ynglingarne ^ i allmänhet endast inhemta det minimum af lagkunskap, som erfordras för att pä ginaste väg bereda sig inträde på den praktiska banan, lemnande åsido allt annat såsom öfverflödigt.
Emellertid ansågs, att för det beviljade understödet borde ställas säkerhet, och denna säkerhet bestod deruti, att Slaten tog alla de utförda arbetena i beslag, för att dymedelst komma i besittning af jernvägen, i fall bolaget icke skulle upfylla sina skyldigheter, till hvilka hörde att bolagsmännen, utom den tredjedel de förbundit sig att inbetala, äfven skulle teckna sig för ytterligare en tredjedel, så att de kunde inbetala den om så skulle påfordras. Man kunde dock icke då föreställa sig, Den 1!» December. 333 att det upgjorda kostnadsförslaget, hvilket var vederbörligen granskadt, skulle genom oförutsedda tillfälligheter blifva sä skiljaktigt från verkliga behofvet, att denna sednare inbetalningen, hvilken betraktades såsom ett plus i Statens säkerhet, skulle blifva en nödvändighet. Sä har dock skett och bolagsmännen hafva således betalt icke blott den beräknade tredjedelen, utan äfven den derutöfver tecknade, och det oaktadt har genom den betydliga pris-stegringen en summa af 700.000 Rdr kommit att fattas. Denna summa måste således i låneväg anskaffas, och nu hemslälies, huruvida det icke vore skäl, att Staten trädde emellan och lemnade sin kredit för att sätta bolaget i stånd att fortsätta arbetet. En så stor summa kan icke erhållas utan att derföre betala en betungande ränta, och dertill kan detta bolag icke erbjuda någon säkerhet, som kan accepteras af någon annan, än Slaten, emedan denna redan eger företrädesrätt att för sina lanta penningar uttaga bolagets arbete, nemi. jernvägen sjelf. Nu är det arbete, som är nedlagdt på jernvägen så dyrbart, att Staten deruti eger full säkerhet för hvad den redan gifvit och äfven för den försträckning, som nu är i fråga; och när dertill kommer att detta arbete blifvit utfördt på ett sätt, som vittnar om den största drift, och den berömligaste sorgfällighet, samt allt skäl således är att förmoda, det bolaget kommer att upfylla sina åtagna förbindelser till Staten, så skulle det, enl. min upfattning, vara särdeles inkonseqvent af R.
Verk öfverflyttas till Kollcgii aflöningsanslag, hvilket derigenom, i stället för nu uppförde 27,176 Ridr, skulle blifva 28,076 R:dr. Ingenieur-Corpsen. I anseende till Svenska Arméens behof af nu felande Ingenieurtrupper, hvilkas styrka Kongl. Majit finner rätteligen böra bestämmas till en Bataljon af 360 man, på tre Kompanier, med erforderligt befäl, enligt det af chefen för Ingenieur-Corpsen uppgjorda förslag, vill Kongl. Majit nu, med förnyande af sin vid förra Riksdagen i ämnet gjorda framställning, i Nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva uppsättande till en början af endast ett Sappör-Kompani af 120 man, jemte befäl af 1 Kapten, 2 Lieutenanter, 1 Under-Lieutenant och 3 Under-Konduktörer, samt att till detta Kompanis aflöning och öfriga underhåll bevilja ett årligt anslag af R:dr 17,500: —: — deraf Kongl. Majit anser ett belopp af 3,914 Ridr, eller hvad som beräknats vara erforderligt för manskapets beklädnad, böra afskiljas och tilläggas anslaget till Försvarsverket i allmänhet, samt återstoden, 13,586 R:dr, sammanföras med anslaget för Ingenieur-Corpsen, hvilken Corps, om den alltså kommer med trupp att förses, lämpligen kan upptagas under rubriken Värf vade Arméen, näst efter Artilleri-Regementerne; hvarjemte Kongl. Majit begär Rikets Ständers medgifvande dertill, alt, lill bestridande af kostnaderne för det föreslagna Sappör-Kompaniets första uppsättning, hvilka beräknats uppgå till 16,900 Ridr, må användas första åretsunderhållsanslag för Kompaniet, hvarigenom särskildt anslag till uppsättningen kunde undvikas. Faltläkare-Corpsen.