Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och vann det efter tre år, uti sjette Hiskia åre, det är, uti nionde årena Hosea, Israels Konungs, så vardt Samarien vunnet. Och Konungen af Assyrien förde Israel bort till Assyrien, och satte dem i Halah och Habor, vid den älfven Gosan, och uti de Meders städer; Derföre, att de icke lydt hade Herrans sins Guds röst, och hade öfverträdt hans förbund; och allt det Mose Herrans tjenare budit hade, det hade de intet lydt, eller gjort. Men uti fjortonde årena Konungs Hiskia, drog upp Sanherib, Konungen i Assyrien, emot alla fasta städer i Juda, och tog dem in. Då sände Hiskia, Juda Konung, till Konungen af Assyrien i Lachis, och lät säga honom: Jag hafver syndat, vänd om ifrå mig; hvad du lägger mig uppå, det vill jag draga. Så lade Konungen af Assyrien på Hiskia, Juda Konung, trehundrad centener silfver, och tretio centener guld. Alltså gaf Hiskia ut allt det silfver, som i Herrans hus, och i Konungshusets drätsel funnet vardt. På den samma tiden slog Hiskia, Juda Konung, sönder dörrarna af Herrans tempel, och de skifvor, som han sjelf hade låtit bedraga dem med, och fick dem Konungenom af Assyrien. Och Konungen af Assyrien sände Tharthan, och öfversta kamereraren, och RabSake ifrå Lachis, till Konung Hiskia med stora magt till Jerusalem, och de drogo upp; och då de kommo, höllo de vid vattugrafvena af öfversta dammen, som ligger vid den vägen på valkareåkrenom; Och de kallade Konungen. Då kom ut till dem Eliakim, Hilkia son, hofmästaren, och Sebna skrifvaren, och Joah, Asaphs son, cancelleren. Och RabSake sade till dem: Käre, säger Konung Hiskia: Så säger den store Konungen, Konungen af Assyrien: Hvad är detta för en tröst, der du förlåter dig uppå?
R:dr. ö. i Departements-Chefen, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena 24,000 — Departementets Expedition 25,500 Skrifmaterialier och Expenser samt Extra Utgifter 70,000 — Summa 479,200 r ViJ.4•>m vi *«4ui»». k■»*A ' : ' ■ • •... • Ä , \ , ,( , ■ v .1.'.') - ' ■' -j1 • ’ ■ ■, \ ,.V 12 Fjerde Hnf - Laiultf örsvars-Departementet, Departements-Chefen Departementets Kansli-Expedition Departementets Kommando-Expedition Krigs-Kollegium Gener alitetsStaten GeneralStabs-Officerares bildande Topografiska Korpsen Artilleri-Staben Öfver-Kommendants-Expeditionen i Stockholm Kommendants-Staten Krigs-Akademien Allmänna Garnisons-Sjukhus et Rese-stipendium för Militär-Läkare ■ S:r Indelta Arméen. Kavallerioch Infanteri-Regementena Till Löneförbättringar vid Indelta Arméen Militie-Bostälis-Kassan: Ersättning för Reserv-heunnans-räntor och Krono-tionde m. m Indelta Arméens vapenöfning ar, Reservations-anslag Till Trossens underhåll S:r Värfvade Arméen. Lif-Gardet till Häst Konungens värfvade Hussar-Regemente Svea Lif-Gar de Andra Lif-Gärdet] 5 Wermlands Fältjägare-Regemente Svea, Göta och Wendes Artilleri-Regementen, Reservations-anslag Ingeniör-Korpsen. (Derunder Reservations-anslag till korpsens praktiska öfningar -5,000 R:dr) Transport vudTiteln. 13 Etil. Litt. E. Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt.
Hvad åter sednare delen af LagUtsk;s betänk, vidkommer, eller att om någon öfver låtit äganderätten till fäst egendom, och, innan lagfart derå sökes, förre ägarens borgenär, eller den som fått nyttjanderätten sig upplåten, kommer och begär inteckning, skall han genast få den läst förklarad, och köparen hålla sig till sin fångesman, — finner jag äfven vara ett ganska vådligt lagbud, och för min del vågar jag betvifla att några särdeles olägenheter hafva uppstått i följd af lagens förek lif l i ofvanå beropade K. förord n. af den 1 3 Juni 1800, samt K. förorda, d. 1 3 Juli 1818, att köparen skall uppbjuda egendom inom 6 månader på landet och 3 månader i staden. Men jag föreställer mig och befarar, -att ganska mångå olägenheter skulle förorsakas, om icke någon tid lemnades köparen att söka uppbud, utan lian vore skyldig att genast begära uppbud, samt om han det ej gjorde, finge, örn förre ägarens borgenär komme med en klar och ostridig fordran, hålla sig till sin fångesman. Här är i 3:dje mom. af Utskts betänk, visserligen föreslaget, att han blott behöfde anmäla sig lill lagfart, om han ej hade så beskaffade åtkomst-handlingar, alt lagfarten kunde beviljas; men jag tror, att detta stadgande skulle leda till mångå oell invecklade rättegångar. Jag tror äfven, att det skulle leda derhän, att förtroendet man och man emellan så skulle förminskas, att näppeligen någon ville köpa en egendom af en person, som ej vore allmänt känd som en rik man. Del förtroende man nu har, att man köper en egendom då mari erhållit gravations-bevis, kunde Den i5 Augusti e. m. icke bestå; ty hvad sora vore ograverad! i dag, kunde vara graverad! i morgon.
Jag beklagar detta, emedan jag nu finner mig nödsakad att afstyrka en lagförbättring, som jag eljest med nöje skulle hafva velat med min röst understödja. Utom förenämnde anmärkn. måste jag göra ännu en annan vid 4 §, hvarest ett väsendtligt tryckfel förekommer, som, förutsatt att R. o. Ad. skulle bifalla betänk., måste rättas. Der förekommer ordet ”ställd”, men bör vara ”stället”. Vidare har Utsk. i slutet af samma § uteslutit, hvad K. M:s i ämnet afgifna propos. innehåller nemi. ”handlingen skall i hufvudskrift till Rätten ingifvas, samt der offentligen uppläsas,oi rättens prot. införas och med påskrift om inteckningen förses. A landet må förlagsinteckning ej sökas, utan vid lagtima ting”. Då Utsk. tillstyrkt R. St. att, med undantag af 1 och 4 §§ af K. M. propos., besluta utfärdandet af en lag i öfverensstämmelse med samma propos. men med Usta och 4:de §§ sådana som Utsk. föreslagit dem men det af mig nu upplästa stadgande icke blifvit intagit uti Utsk:s förslag, så lärer deraf följa, att om betänk, bifölles samma stadgande icke heller komme att i den utfärdande författningen intagas, ehuru hvar och en nogsamt inser behofvet deraf. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Om det är en sanning, att det för individen är nyttigt, att panträtt medgifves uti lösegendom, är det ock en sanning, att det är af stor vigt alt denna panträtt så inrättas, att missbruk af svårare beskaffenhet icke dermed må äga rum. I afseende på sättet, att åstadkomma denna panträtt, har man begagnat tvänne utvägar. Den ene af dessa är, att den lösegendom som skall lemnäs såsom pant, qvarblifver i gäldenärens ägo och långifvaren får inteckningssäkerhet deri. Den andra utvägen är, att längifvaren blir ägare till den lösegendom, som skall utgöra panten, men lösegendom icke destomindre qvarstår i gäldenärens värd.
Ad. skulle förklara Hr Frih. o. Landtm, hafva haft orätt. Saken blifver densamma om dessa ord ur proposm utgå och den innehåller endast, att om nej vinner anser R. o. Ad. Frih. Bondes motion icke behöfva remitteras. Jag tror att detta uttrycker de talares mening som här yttrat sig emot remiss. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer så mycket mera i Frih. Palmstjernas yrkande, som det icke endast är öfverensstämmande med Gr. Lagerbjelkes förslag, utan äfven derföre alt, om propos. skulle bibehållas sådan den nu blifvit upsatt och nej vunne, så skulle vi tillvälla oss en rättighet, som icke tillkommer oss, utan Const.Utsk. Den 4 Januari. För nyad t förslag till voter:spropos„ med följande förändrade lydelse af contra-propos:n: ”vinner nej, anser R, o. Ad. remiss af denna motion icke böra medgifvas” biet härefter upläst och godkändt, hvarpå voteringen företogs och, vid dess slut, röslerne befunnos hafva utfallit som följer: Ja — 12. Nej — 28. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag begär att i prot. få antecknadt, att jag icke deltagit i R. o. Ad:s beslut att vägra remiss å Frih. Bondes motion. Föredrogs och remitterades till BevillmsUtsk. Hr Rosenblads, Bernh., d. 30 sistl. Dec. f. m. på bordet lagda motion om befrielse från eller nedsättning i bevillningen för Götha Kanalbolags aktier. Äfvenledes föredrogs och remitterades till BevillmsUtsk. Hr Rosenblads, Bernh., d. 30 sisth Dec. f. m. på bordet lagda motion, alt det utaf Tulldistrikts-chefen Karström utarbetade förslag till Tulltaxa för inkommande varor måtte antagas med vissa förändringar. Föredrogs Hr Ro«enblads, Bernh., d. 30 sisth Dec. f. m, på bordet lagda motion om aflåtande af en nnd. skrifvelse, med anhållan att K.
Denna del af punkten står i rak strid mot R. o. Ad:s beslut i 3:dje punkten, emedan den fordrar att hvad som tillförene utgått in natura efter markegång, skall hädanefter utgå i kontant. Jag hemställer derföre vördsamt alt R. o. Ad. måtte, i öfverensstämmelse med sitt förut fattade beslut, ogilla denna första del af punkten. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Hr von Hartmansdorff yrkat att ifrågavande punkt måtte delas, så att serskild propos. blefve framställd å den första delen af ötsk:s förslag till och med orden ”för hvarje pastorat sammanräknadt belopp i kontant”, samt propos. till bifall ej blifvit begärd, Hr Landtm, finge hemställa om R. o. Ad., på sätt Hr von Hartmansdorff yrkat, behagade afstå denna del af Utsk:s förslag. Ropades ja. Hr von Hartmansdorff: Följden af detta beslut lärer således blifva, att återstoden af denna punkt lägges till handlingarne såsom förfallen. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna alt, till följd af dess i afseende på första delen af ifrågavar.-de förslag fattade beslut, den återstående delen deraf ej erfordrade annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Ropades ja. Den 8 September e. m. 159 6:te punkten. Utsk:s i denna punkt afgifna yttrande bifölls. 7:de punkten. Frill. Palmstjerna: Utsk. synes mig hafva behandlat denna sak temligen kortvilligt. Jag kan ej inse hvarföre detta anslag till åtskilliga ändamål i Stora Kopparbergs län under namn af Fahlu kungsgårdshjelp skall försvinna.
S. D. Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets den 5 och 9 dennes på bordet lagda betänkande N:o 21, i anledning af väckt motion, om transitooch nederlags-rätt för Slitö hamn på Gottland, beslöt Ridderskapet och Adeln att någon underdånig skrifvelse uti ifrågavarande ämne icke borde aflåtas, samt att ofvanberörde betänkande skulle läggas till handlingarna. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets den 5 och 9 dennes på bordet lagda betänkande N:o 24, i anledning af väckt motion om bildande af fögderieller länsvis sammanträdande municipal-auktoriteter, för behandling af för fögderiet eller 56 Prot.-utdrag den 42 Februari 4848. länet gemensamma angelägenheter, ansåg Ridderskapet och Adeln sig böra låta vid Utskottets betänkande bero. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-utskottets nedannämnde den 9 dennes e. m. på bordet lagde memorial och utlåtanden: N:o 11, med hemställan om afskrifning af ett utaf grosshandlaren A. Broberg Andersson i lifstiden uti banken upptaget lån; N:o 12, i anledning af väckt motion om skyldighet för bankens tjenstemän att afsäga sig tjenste-befattningar i andra verk; N.o 13, i anledning af väckt motion om ersättning af banken för 3:ne falska bankosedlar; samt N:o 15, med hemställan om förhöjning i de åt kommissarien vid pantlåne-expeditionen anslagne missräknings-penningar. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-utskottets den 9 dennes e. ra. på bordet lagda betänkande N:o 17, i anledning af väckta motioner om rät tighet för qvinna att vid viss ålder blifva myndig. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D.
Jag vill visserligen icke sätta mig emot återremiss af betänk., oaktadt, såsom Gr. Posse upplyst, nämndeman icke kan vara domare i det mål, der han varit stämningsman. Så tillgår håde i afseende å brottmål och civila mål. Men då betänk, strider emot principen, att betalning för kallelser i brottmål icke bör äga rum, yrkar jag afslag å betänk. Hr von Troil: Hvad Ilr Gr. Posse vltrat öfverens's lä miner fullkomligt med min mening. Men det händer ofta, att ett tydligt lagbud blir olika tolkadt, och jag ville derföre, att det mätte bestämdt uttryckas, att den, som kallat i ett mål, icke får deri döma. Jag är likväl icke emot afslag å betänk., fastän jag icke, lika med Frih. Ehrenborgh, anser förhållandet här vara af samma beskaffenhet, som med civilmål; ty i dem lilldömes ersättning för kallelser i alla händelser, då deremot här är föreslaget, att ersättningen endast borde äga rum, när den tilltalade åt saken fälles. Jag anser altså nödigt, att det uttryckligen stadgas, ali den, som kallat i ett mål, ej får sitta i nämnden, då del ; i (göres. Er von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag anser det för en olycka, att ingen ersättning gifves för kallelser 21$ D e 11 7 Juli c. m. i brottmål. Följden är, att största omkostningar, hvilka aro förenade nied upptäckande af mord oell andra svåra brott, blifva till stor del oersatta; vittnen blifva motvilliga att infinn;, sig &c, För i| år sedan, då ett betydligare brottmål skulle utspanas, måste kronobetjeningen af extra medel gäldas för den mängd kostnader, de derför fingo vidkännas. Det är visst principen, att alla böra varainteresserade för brotts upptäckande, men denna princip möter binder i tillämpningen; och såsom ett ytterligare motskäl mot afslag till betänk, får jag erinra, att nämndemännen i alla fall hafva ganska litet för sitt besvär. Jag har sålunda ingenting emot Utskms betänk,; men jag vill icke bestrida återremiss deraf. Frih. Ehrenborgh:
Dessutom vore de flesta läsrummen så låga, att de, med afseende å det antal lärjungar, som tillhörde hvarje klass, enligt en af Provincial-läkaren i orten gjord beräkning, knappast egde hälften af det kubik-innehåll, som erfordrades för bibehållande af ren och frisk luft. Det syntes således uppenbart, att det större stenhuset, för att blifva fullt användbart och ändamålsenligt, tarfvade en betydlig reparation och förändrad inredning, hvartill, enligt uppgjordt kostnadsförslag, skulle erfordras 15,000 R:dr R:mt. Men dermed vore dock behofvet ingalunda afhjelpt, enär genom dessa åtgärder icke ens erhölles tillräckligt antal lärosalar, ännu mindre lämpliga lokaler för läroverkets samlingar, af hvilka en del nu måste förvaras i ett å vinden inredt, dertill otjenligt rum. Ett nytt hus måste således ovilkorligen i stället för det mindre stenhuset uppföras, derest tillräckligt utrymme skulle erhållas, till hvilken byggnad, enligt kostnadsförslag, erfordrades 73,000 R:dr R:mt. Af dessa förhållanden och då stiftets byggnads-kassa vid sednaste bokslut den 31 December 1858 endast hade en behållning af 9,364 R:dr 48 öre R:mt, hvaraf räntan knappt vore tillräcklig till läroverks-husens underhåll, ännu mindre till någon nybyggnad eller betydligare reparation, har motionären, — befarande att, utan Statens mellankomst för afhjelpandet af omförmälda olägenheter, elementar-Iäroverket i Carlstad svårligen kunde med framgång fortsätta sin verksamhet — funnit sig föranlåten hos Rikets Ständer framställa den begäran, att för verkställande vid samma läroverk af ofvannämnde reparation och nybyggnads-arbeten måtte beviljas statsanslag till ett sammanräknadt belopp af 88,000 R:dr R:mt. Uti föregående 39:de punkt af detta Betänkande har Utskottet uttalat den åsigt, att Staten icke borde betungas med kostnader för uppförande af läroverksbyggnader och deras underhåll, utan dessa utgifter bestridas af städerna, med de bidrag, som kunde erhållas af stiftens byggnads-kassor, äfvensom af innevånarne i orten.
Vidkommande åter de gjorda yrkanderna om flyttningstidens bestämmande till den I Nov.; så får väl Utskottet härvid åberopa de skäl för afstyrkande deraf, som Betänkandet upptager, samt tillagga, att i Bergslags-orterna skulle, för flyttningstidens utsäfande till denna årstid , ett betydligt hinder möta deraf, att kolningar till Bergs Bruken då som mest anställas; men Utskottet har icke eller kunnat lemna utan afseende de verkeligen betydliga olägenheter for Jordbiuket, som af den nu varande flyttningstiden härflyta, och hvilka dels uti den af Utskottets Ledamot, Protocolls - Secreferaren Danckwardt, författade , vid Utskottets Betänkande bilagde särskilda mening, dels ock uti Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs samt Herr Landshöfdingen - H3 » Den 11 Juli. dingen Ekorns upptagna anmärkningar blifvit anförda, och hvilka olagenheter, vid Lagens stadgande år 1734, till storsta delen icke inträffade, af den orsak, att flyttningstiden då, innan den nu gällande så kallade nya stylén blifvit i Sverige antagen, inföll ellofva dygn sednare än nu; Utskottet tror för sin del, att hvarken dessa olägenheter eller de svårigheter, sorn skulle inträffa för flyttningstidens utsättande till den 1 November, skola äga ruin, derest densamma varder bestämd till den 15 October, samt för Stockholm, der tvänrie flyttningstider äro, tillika till den 15 April, i hvilket fall jemväl uppsägningstiden borde en half månad förlängas. Dock som Betänkandet blifvit af de öfriga frenne Biks-Stånden bifallet, anser Utskottet sig icke fillständigt, att frångå hvad samma Betänkande innehåller , utan öfverlemnar vörd«;amligen till Höglofl. Kidderskapets och Adelns eget godtfinnande, huruvida Ridderskapet och Adeln skulle vilja inbjuda sina Med Ständer, att en så beskaffad förändring antaga. Stockholm den 6 Juli 1815. På Höglofl. Biddersk. På Högv. Prest Stån* och Ad.
Raab anmärkt, skulle det vara en stor fördel för dessa boställs-innehafvare, hvilka, i likhet med alla andra, icke hafva rätt att afyttra en pinne skog från sina boställen, att komma i åtnjutande af ^ J ö:del af inkomsten utaf skogen. IJn sådan fördel kan likväl icke beviljas dem, utan att den skall ske på mångens bekostnad, och i främsta rummet på Kronans, som är egare till skogen. Boställs-sladgan innehåller, att sådana boställen, hvilka icke ega skog, skola erhålla sitt behof fylldt frän boställen der skog finnes. Hvar skola dessa erhålla skogsförnödenheter? De vilja icke köpa dem, men de måste det efter det förslag Gr. Lagerbjelke förordat. Gr. Sparre har omförmält en annan författning, som skulle vidröras, om det förslag, som här blifvit gjordt, skulle antagas. Gemenligen är det så, att man lyssnar till framställda speciella beslut i allmänna frågor. Många förtaltn:r ega sammanhang med hvarandra, och det går således icke an att, serdeles i skogshushållningen, som eger gemenskap med skiftes-verket, komma fram med ett enstaka stadgande, med mindre man äfven tillser, hvarthän sådant leder, och detta skulle jag tro vara tillräckligt för ali visa fördelarne af Hr "von Hartmansdorffs och Frih. Raabs för - Den 11 November f. m. 363 slag, nemi. ali R. St. hos K. M. endast begära en Propos. till nästa Riksdag, och att man således undviker att göra sådana framställningar, hvilka medföra de följder, som otvifvelaktig! skola npstå af det här framställda förslaget. Jag förnyar således min anhållan om bifall till det af mig förordade förslag. Så kärt det än är oss alla, att det må vinna framgång, hvad som i Betänk, åsyftas, för införandet af en bättre skogshushållning, så angeläget är det äfven, att vi ieke upgöra stadgauden, som af K. M. icke kunna bifallas, utan vi måste inskränka oss till mera evasiva förslag, på det att saken vid nästa Riksdag må vinna framgång. Frih. Raab:
176 — d:o om en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, det Kongl. Maj.t måtte i nåder lemna Rikets Ständer tillfälle att yttra sig i anledning af Norska Stor-Thingets beslut om Ståthållare-Embetets upphäfvaude; H. 387, 448, R. 473; B. IV. 48, 99, 176, A. 274, 290, 292, E. 312. 370. 424, 448. — d:o att den pension, stor 150 Riksdaler Banko, som fram lidne Ofver-Krigs-Kommissarien Fredrik Lindstedts döttrar på Riksgälds-Kontorets stat uppburit, måtte efter den ena dottern, Ebba Maria Lindstedts nyligen timade död, få oafkortad utgå till de qvarlefvaude systrarna, Thilda och Siri Lindstedt: VIII. 195, R. 196; B. XI. 219, 254, A. 254 — Frih, von Duben, G., om anslag till löner åt en Adjunkt i Barnsjukdomarnes klinik och en lärare i Psykiatri vid Carolinska Institutet: II. 75, R, 81. (se vidare StatsUtskottets Utlåtande N:o 123. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel). — d:o om ett anslag för en gång till ordnande af Laboratoriet vid Carolinska Institutet: II. 81, R. 81- (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel). — Hr Edelsvärd, A. W., angående nedsättande af en Komité för utarbetande af förslag till nya byggnads ordningar för så väl städerna som landsbygden: I, 134, R. 139; B lil. 14, 49, A. 49, 52. E. 210. Fri herre von Schwerin, Carl Julius, föreslagna Direktion öfver Rikets Ständers Bank: I. 348, R. 349.
77.5 hang lärer bora under öfvervägande komma hvad indragoingar i vissa, delar kunna göras, som be* reda möjlighet i tillökningar i andre; Och Stats-; IJiskottet har, pä sådan grund, samt i anseende tili Stats - Verkets knappa tillgångar, ansett sig icke eller kunna tillstyrka anslående af de nya Löner vid Kongl. Justitia?- Revisions-Fttpeditionen, som tillförordnade Herr Justities(Cantzleren föreslagit. 18:0 Till Stats - Utskottet har jemväl blifvit af Kongl, Majit i Nåder remitterad en af Landshöfdingen på Gottland, Herr Friherre Jas, Cederström i underdånighet gjord hemställan, atr, sorn de till Landt-Staten derstädes hörande Tjenstemän äga otillräckelige och vida mindre Lön per än deras vederlikar i andre Provincer, emedan» utom det att de senare hafva större i», deldte Löner och Resepenningar, de på Gottland åter endast i Contant uppbära sine Resepenningar samt Fogdarne och Häradsskrifvare© en stor del af deras aflöning oindelt, det måtte (desse Tjenstemän* Löner varda förbättrade, åtminstone så vida, att de erhålla sine nuvaran* de Löner och Resepenningar jndeldte i Hem* mans-Räntor, hvartill, enligt uppgjord beräkning, erfordrades 519 R:dr indeldte, och hvarå äfven tillgång Önnes i Kronans behållne Räntor på Gottland, der ett belopp af 10,2 r§ R;dp 42 sk. i sådane Räntor är odisponeradt, I anledning häraf har Stats-Utskottet inhäm» tat, att jemväl uti åtskilige andre Län Land-Statspch Krono-Betjeningen till större eller mindre del njuter aflöning ojndeld eller i Contant, samt äfven Annes yngare lönad, än uti de större Lä? 77^ Stats-Utskottets Betänkande».. nen. Någor, jemkning till närmare öfverensstämmelse härutinnan eller påökning för en de!
Äfven Hedenström anger (Otrywki o Sibiri, St. Petersburg 1830, s. 130), att ripan öfvervintrar på de Nysibiriska öarna, och att den der är fetare och mörare än på fastlandet. Då härtill kommer den mängd renar, som skjutes um våren och icke upptages vid beräkning af fångsten, och då man betänker, att antalet fångstfartyg, som utrustas från Tromsö, är mindre än det, som utgår från Hammerfest, och att renskytte på Spetsbergen äfven idkas af fångstmän från andra städer äfvensom af turister, så måste man antaga, att minst tre tusen djur blifvit fälda under hvart och ett af de nämnda åren. Förut var renskyttet än mer gifvande, men sedan 1870 har det betydligt minskats. Då Spetsbergen först kartlades, erhöllo en mängd ställen namn efter renar, hvilket antyder, att renen då fans der i stort antal, och just på de flesta af dessa ställen saknas renen numera fullständigt. Deremot sågo de holländska och engelska resandena, under 16:de seklet icke några renar på Novaja Semlja. Under den svenska expeditionen 1875 sågos inga renar på denna ös vestkust söder om Karmakul bay, hvaremot en mängd skötos vid Besimannaja bay och Matotschkin-sundet. Då några bland den bekante norske fångstkaptenen Sievert Tobiesens följeslagare år 1872–73 tvungos att öfvervintra vid Norra Gåskap, sköto dessa under vintern och våren endast 11 renar. Några ryssar, som genom en olyckshändelse blefvo tvungna att tillbringa sex år efter hvarandra någonstädes vid kusten af Stans Foreland (Maloy Broun) och som under denna långa tid voro i afseende å sitt lifsuppehälle helt och hållet hänvisade till hvad de utan tillhjelp af skjutgevär (de egde, då de landade, krut och kulor till endast tolf skott) kunde genom jagt anskaffa, hade, då de tre öfverlefvande år 1749 återfunnos och afhemtades, dödat två hundra femtio renar.