Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Musikanterna stämma sina instrumenter och klinga med hvarann. Skratt och skämt höres från de talande. FÖRSTA SCENEN. BELLMAN, KORPORAL SVÄRD, GÄSTER OCH MUSIKANTER. BELLMAN (vid ett bord nära avantscenen, Nej, hvad var det för allvarliga tankar på första Maj... Det följer ofta allvar på den glada yran... Jag skall väl sjunga bort all mulenhet... Jag har ju lofvat dem en epistel i afton Klöfver är trumf, gubbar Nu är ditt vif spräckt tankfullt lutande hufvudet mot handen). SVÄRD (vid ett bord, spelande kort). EN AF GÄSTERNA. EN ANNAN. Du spelar som en stackare i qväll. Hvar har du gjort af din käresta, det är väl henne du sitter och kikar efter Hit med Pontac, Cajsa Lisa 46 Kors, jag kommer ... jag kommer! Det skall f-n spela mariage längre ... jag ger er katten... Spela bäst ni vill. Då spela vi trisett... (slår ut korten.) FÖRSTA GÄSTEN. EN SJÖMAN(till Svärd). SVÄRD. SVÄRD. CAJSA LISA. Jag undrar om han skall sjunga för oss? Åhjo, han gör väl det... Låtsa bara inte som du ser honom... Stick inte öfver du, bror... Se hur knektarne damma Här blir kalad! Putsa ljusen, Cajsa Lisa! Nå, hvarför ropar du inte Att dn inte strammar. (Bellman reser sig upp från stolen.) Nu! tyst nu! EN GÄST. EN ANNAN. FÖRSTA GÄSTEN. TREDJE GÄSTEN. ANDRA GÄSTEN. Det är en karlakarl ... han gör inte anseende till personen, han... Nej, han sjunger för hvem som helst här ute på Djurgården, men förnäma säga de få be honom mycket, och få ändå inte höra en ton... EN TREDJE.
Då Sigfrid stötte honom från sin sida, gaf sande föda, såsom t. ex. kalfspad med en invispad äggula samt äfven köttet. Ebon Hoi. Tjenarne. För att få en pligttrogen tjenare må- ste husmodern sjelf vara trogen sina egna pligter. T y det är icke endast husmodern, som kontrollerar, — hon kontrolleras också — och just utaf sin egen tjenare. Den fru, som för likt och olikt försummar sin pligt som husmoder, som låter tjenarne sjelfva styra efter eget behag, som sällan ser till sina små i barnkammaren, som låter nöjen, toaletter, promenader, visiter, romanläsning m. m. upptaga sin tid — hon behöfver ej tro, att hennes tjenare ens kunna vara pligttrogna — hon kan knapt fordra det ens. Har tjenaren förpligtelser gent emot husmodern, så har denna det icke mindre gent emot tjenaren och allra främst står då, att hon måste var.a en föresyn och ett godt och manande exempel för dem. Hon kan ej svara dem, att de för föda och lön måste göra sina pligter, — har hon icke sjelf äfven föda och kläder och fullt upp med allt af denna verldens goda — genom sin mans sträfsamma arbete — och fordrar icke äfven detta, att hon sjelf derför uppfyller sina egna förpligtelser genom att tillse och öfvervaka sitt hus samt att med kärlek deltaga i vården om sina små. Och förrän hon sjelf är pligttrogen i detta, förr får hon ej heller någon pligttrogen tjenare. Ebon Hoi. han sig forlorad. Detta korta ögonblick inneslöt för honom smärtor, mot hvilka allt, hvad han hittills lidit, förbleknade. Så hade då all kärlek varit hycklad, falsk; nu förintad till lögn och tomhet. I bittra strömningar drogo dessa tankar genom hans själ, då han sjönk i hafvet. Som död togs han upp af ett fartyg, som for till en liten italiensk kuststad. På en hospitalbädd vaknade han till lif med en förnimmelse af äckel. En känsla af hämd, af den djupaste smärta gaf honom krafter åter.
Af de öfriga uppträdande vilja vi särskildt framhålla hr Lundberg för hans goda och måttfulla utförande af magister Wollmers roll. Hr Ranfi hade likaledes åtskilliga goda pointer i titelrollen. Samspelet var för öfrigt godt. Fredagen den 14 dennes gifves för sista gången » Birger o c h hans ätt », hvarefter på tisdagen f. f. g. uppföres Rudolf Kneisels nya lustspel » Fröken Räf », som med stor framgång uppförts ä alla tyska teatrar. I denna pjes gör fru Anna Lundberg, född Malmgren, sitt inträde på denna scen. Den 12 sept. j ". Hbg. Konst. Konstnärsförbundets utställning öppnades sistlidne onsdag. För tillfället hinna vi ej nämna vidare, än att utställningen i sin helhet är synnerligen god o c h har att uppvisa alster af mycket högt konstvärde. Utställarnes och konstverkens antal utgör resp. 51 och 117. Af de anmälda konstverken saknas ännu åtskilliga, bland dem Nils Forsbergs å Parissalongen medaljerade lafla » En hjeltes död ». Utställningen förtjenar många o c h täta besök. Vi återkomma. Carmela. (Forts.) » j p j | c k, det är en historia, som hvar och en ^§1£ förtäljer på sitt sätt och hvarvid sant och osant är svårt att särskilja, » svarade doktorn. » Hvad jag vet derom är ungefär följande: För tre år sedan var här vid vaktkommenderingen en ung officer, som genom sitt sköna yttre, sin sång och sitt citterspel förtrollade alla och förvred hufvudet på alla flickor. Carmela, hvilken då som nu var den sköuaste af alla, blef snart hans utvalda. » » Och hon älskade honom till baka? » frå- gade Gabriello. » O, naturligtvis älskade hon honom till baka! Han var ju den skönaste man på långa vägar, och hur skulle det ej smickra en flicka, när en sä fin herre med sång och citterspel låg tillbedjande för hennes fötter? Men huru det går med sådan kärlek — glödande var den som lavaströmmen, hvilken frambryter ur kratern, men den är också blott glöd och ingenstädes den rent och klart framglidande ström, hvars källsprång ensamt borga for den sanna lyckan.
R:dr sk. r:st Kemiskt teckniska preparater j i taxan ej specificerade: * tili införsel för fabrikernas behof efter serskilt anmälan hos Kommerskollegium och af detsamma R:dr sk. r:st lemnadt tillstånd 100 Rxlrv. 5 — för medicinska behof, hänföras under Apoteksvaror, ej specificerade. 20 Kimrök • 100 skålp. 4 — 25 * Kli af andra ämnen än spanmål Kläder, gång-, linneoch säng-, ej specificerade Anm. Knapergall och ekollon } malen eller 1 skålp. 20 — 1 24 omalen Knappar af sammansatta eller, såsom 1 lisp. 3 — 2 — arbetade, ej specificerade ämnen . Knif var: 1 skålp. 24 4 rakoch penn 1 skålp. 1 2 andra slag, samt gafflar, ej,specificerade 1 skålp. 24 — Koppar: ( i skcpp.d f 75 * rå- 5 — 1 stäp. v. ) 20 125 * garad F 1 skepp:d \ \ stäp. v. j — Kedjor, till innanverk i fickur; se Ur,' delar ej specificerade. Kirsbär; se Frugler och här. Kli af spanmål; se Spanmål, malen, mjöl. Klinker; se Tegel. Klippfisk; sc Fisk, torr. Kläden; se Väfnader, ylle-, valkade. Klöfvar, hänföras under Horn, oarbetadt. Knappnålar; se Nålar. Knviningar; se Snörinakarearbeten. Kolsyrad! natron eller renad soda; se Soda. liih. lill RSt. Banko. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko.
Efter erhållen befallning att till Kongl. Majit inkomma med underdånigt utlåtande och förslag angående de förändringar i nu gällande tulltaxa, hvilka, på grund af inträffade omständigheter och vunnen erfarenhet, eller för vinnande af större enkelhet i administrationen eller lättnad i rörelsen, må anses vara af behofvet påkallade, hafva Kommerskollegium och General-tullstyrelsen till åtlydnad häraf, under den 28 sistlidne Oktober, afgifvit underdånigt yttrande och deruti föreslagit vissa ändringar och tillägg rörande åtskilliga detaljbestämmelser i nuvarande tulltaxa, Vid underdånig anmälan af detta ärende har Kongl. Majits uppmärksamhet väl blifvit, efter hvad bilagde Stads-Råds-protokoll närmare utvisar, fästad derpå att åtskilliga brister i tulltaxan kunde föranleda till en väsendtligare omarbetning af densamma; men då tidpunkten dertill nu icke synes vara lämplig, enär förberedande åtgärder redan blifvit vidtagne för öppande af underhandlingar om handelsoch sjöfarts-traktat med Frankrike, och nödig omtanka således bjuder att icke gå underhandlingarne i förväg genom framställande af förslag till någon större reform i nu gällande lagstiftning; har Kongl. Majit funnit Kommers-kollegii och General-tullstyrelsens ofvanberörda förslag angående tulltaxan endast böra till Rikets Ständers Bevillnings-Utskott öfverlemnas för att tjena till Bilt. lill It. St. Skrifvelse Ni 49. upplysning och ledning vid den granskning af tulltaxan, sora hos Rikets Ständer kommer att ega rum. Kongl. Majit, som velat härom meddela Rikets Ständer underrättelse, förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Ar och dag som ofvan. CARL. ./. A. Gripenstedt, Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stals-Bådet å Stockholms Slott den 2 \ Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De. Geer.
Men förtrollningen är borta, mitt hemlands sånger ha i dag ljudit för mina öron och med dem har min längtan efter friheten fått nytt lif. För friheten vill jag offra allt, till och med mig sjelf. Friheten, friheten gif oss den tillbaka, Inca, och ditt namn skall varda välsignadt af oss alla.» Yelva tystnade; hon stod framför honom med böljande barm och blixtrande ögon, medan månskenet spelade på den färgrika klädningen. Incas ansigte hade i början förmörkats, men, efter hand som hon talade, fick det ett mildt och beundrande uttryck. »Hvad du är vacker, Yelva», bröt han omsider tystnaden. »Så, just så tycker jag om dig! Dina känslor äro äkta, liksom din längtan till ditt hemland. Det är musik i din röst; den påminner mig om dessa oförklarliga toner, som jag en gång hört i urskogens mörker, dämpade, vemodsfulla, lockande toner ...» Han grep hennes hand och drog henne intill sig. »Sjung för mig ditt hemlands sånger, Yelva, och för mig in i den verld, i hvilken du lefvat. Låt mig få följa dig; jag skall bygga en bro öfver det svalg, som du anser finnas mellan oss jag bygger den af alla de känslor jag eger för dig och jag skall nå öfver till dig! Sjung, älskade, sjung ditt hemlands sånger ... sjung om din förlorade frihet och låt mig få följa dig på din flykt långt bort från mitt gyllene fängelse!» Inca gled tillbaka mot hvilobänkens hyende han tillslöt ögonen, medan han behöll hennes hand i sin. »Börja, Yelva, sjung ...» Han log. »Hvad din hand darrar, barn» han förde hennes hand smekande upp till sitt ansigte och lade den öfver sina ögon. Yelva började sjunga, sakta, dämpadt och med melodisk röst: det var samma sång som hon hört på vägen. Hennes andra hand var åter fast pressad kring nålens hufvud, medan hennes ögon voro fästa på Incas breda bröst, som skarpt belystes af månskenet. Handen knöt sig fastare och fastare kring solgudens bild. Men hennes röst darrade icke; lugnt och i vaggande toner sjöng hon hemlandets enkla sång, prisande skogen och dess skönhet.
Att den förändring Utskottet föreslagit af fatalietimman för inställelse vid HäradsRatt uti Concursmål till kl. 12 på dagen i stallet för kl. 7 på aftonen, skulle föranleda flere olågenheter; att enär den nu bestämde Bättegångstimans slut kl. 7 utgör blott yttersta tiden för bevakningen, icke hinder möter att utropen kunna ske tidigare, såsom kl. 4, 5 eller 6, i likhet med hvad i HofRåtterne vanligen iakttages, att upprop hålles kl. 11 ehuru fatalietiman år kl. 12; att kl. 7 utgör aftonens början och kan således ofta mera lått urskiljas än middagstiden, hvilken vora svårare att bestämma å Landet an i Sfäderne; och då Parter af ålder varit vane att fatalietiden vid HäradsRått beräknas till kl. 7 pä aftonen, samt HäradsRätten under påstående Ting vanligen har sammanträde både föroch eftermiddagarne, så skall icke något skäl »örefionss, hvarföre uti Concursmål olika fatalietimma skulle bestämmas emot den som för alle andre Rättegångsmål är gällande. |02 LagUtskottcts Betänkande», 4:0 Att Lagutskottet ansett sig icke kanna föreslå någon ändring i 7 Cap. 4 ©hura erfarenheten uti en Med betydlig rättegång upplyst oro de obehagliga tvister, aom kunna uppstå äfven emelian föräldrar
Direktionen uppgjord under förutsättning af en sådan fördelning af förvaltnings-bestyret, att Direktionen pä eget ansvar och utan lliksgiilds-Ronlorets medverkan, borde ombesörja utlåningen samt vårda lånehundlingarna, intilldess en så stor tillgång hunnit samlas, att densamma lämpligen kunde emot inteckning i fast egendom utlånas, hvarefter de för det sålunda utlånade beloppet ei hallna säkerhets-handlingarna skulle till Riksgälds-Kontörel aflemnas; omfattande denna, i 75 särskilda perioder eller serier fördelade, plan, en tiderymd af 100 år, vid hvars slut, så vida icke inträffande olyckshändelser eller andra tillfälligheter dessförinnan föranledde ett oundvikligt anlitande af de samlade medlen, en kapitalfond af mer än 2,000,000 r:dr skulle vara bildad. Som Rikets Ständer, enligt Stats-Utskottets härom afgifne och af samtlige Riks-Stånden godkända utlåtande N:o 484, funno det af Direktionen, å Hjelmare kanal-bolags vägnar, föreslagna sätt för meranämnda fonds bildande fullkomligt öfverensstäm mande med syftningen af Rikets Ständers, angående samma fond förut fattade, beslut samt dessutom både eaklare och ändamålsenligare, än de vid 1834 och 1835 års riksdag stadgade ärliga ränteliqvider, så ock enär, genom de, till åstadkommande af jemna summor, utaf bolaget erbjudna tillskott samt den oafbrutna ränteberäkningen, fonden komme att vida hastigare ökas och tillväxa, beslöts och förordnades af Rikets Ständer bland annat: att räntan för ofvannämnde, i stora Wallby och Oppeby intecknade, förskrifning, tillika med de, genom utlåning af denna räntas årliga belopp, ytterligare uppkommande räntemedel, skulle förblifva under kanal-direktionens vård och förvaltning intilldess en viss betydligare summa såmedelst blifvit bildad, och hvilken summa tills vidare bestämdes till ett belopp' af högst 6,000 r:dr; Bih. till B. St.
Utsk:n hafva nemi. bordt fästa afseende dervid, alt vi hafva åtskilliga regementen, hvilkas bela nummerstyrka irke är större än ungefär en bataljons vid ett annat; alt en del regementen äro å roten så hopblandade med andra, att de kunna sägas riktigt inflätade bland dessa (se i Småland, Westergöthland, Södermanland, Upland, Westmanland o. s. v.); att vid somliga regementen är det Kronan, som bekostar och besörjer beväpning, beklädnad, utredning m. m., då deremot vid andra detta sker af rusthållarne. Alla dessa, stor misshushållning medförande, oformligheter äro dock genom förslaget afhulpne. Alla korpser blifva i det närmaste lika stora; hvarje korps’s olika soldatnummer kommer alt förläggas tillsammans och utgöra ett distrikt för sig, således icke hopblandas med soldatnummer tillhörande andra korpser; slutligen kommer all beväpning, beklädnad och utredning att besörjas af Kronan emot en måttlig, en gång för alla bestämd afgift af rusthållarne. Ett förhållande lika fördelaktigt för det allmänna som de enskildte. Förslaget har således i förnyande hänseenden så bestämd fördel framför närvartde förhållande, 454 Oen 16 Juli. ali del endast härför borde vinna framgång. Att en del korpser enligt förslaget komma att förläggas inom flera län, kan icke hjelpaS och är i öfrigt icke annat än hvad som redan nu eger rum. Hvad den öfriga rekapitulationen af Utskins anmärkningar an gar, så finnér jag obehöfligl att den till besvarande ytterligare uptaga, då jag redan i det föreg:de på sina behöriga ställen anfört hvad i detta fall varit af nöden, för alt komma till den slutsats, att behandlingen af min motion icke kan anses tillfredsställande eller genomförd med den omsorg, som i anseende till ämnets omätliga vigt varit af nöden. Af denna anled. förnyar jag min anhållan om återremiss af betänk.; en anhållan, som jag är öfvertygad att hvar och en, så väl inom som utom delta hus, icke skall Anna obefogad, sä framt han betraktar saken med oväld och omtanka för det allmänna bästa.
Dessa lagförslag äro möjligen behäftade med brister och uttrycka stundom åsig ter, hvilka ej torde komma att gillas af pluraliteten, men förslagen hafva dock förtjensten att vara de mest fullständiga, som hittills blifvit framlagde och synas derföre lämplige att tjena till utgångspunkter för den diskussion, hvarutur omsider en med Rikets Ständers önskningar öfverensstämmande skogslag kan framgå. De grunder, uppå hvilka lagförslagen äro byggda, synas åtminstone ej kunna tillvitas felet att icke vara nog frisinnade; så tillstädjes, med afseende å härads-allmänningarne, intressenternas deltagande i deras värd och förvaltning; utvidgning föreslås i rättigheten till utsyning å kronomarkerne m. fl. skogar i de norra länen, och intet band har blifvit lagdt pä den enskilda hushållningen. Som emellertid åtskilliga af stadgandena ej torde åstadkomma den trygghet, med afseende å såväl de allmänna som enskilda skogarnes fortfarande bestånd, hvilken af skogslagen borde kunna förväntas, får jag föreslå antagandet af följande från förslagen skiljaktiga punkter nemligen: l:o att härads-allmänningarne skola antingen stå under förvaltning af Jägeritjenstemän eller ock af allmännings-intressenterne gemensamt med sådane tjenstemän förvaltas. Ehuru fördelaktigt, för spridande af kunskap om en ändamålsenlig skogshushållning, allmännings-intressenternas deltagande, genom kommitterade, i skogsförvaltningen än må anses, så synes dock det fullständiga öfverlemnandet deraf i delegärnes händer, utan biträde af någon i skogshushållning kunnig person, såsom förslaget under vissa vilkor medgifver, ej vara lämpligt. 2:o att Staten öfvertager skogshushållningen å kungsgårdar, kungsladugårdar, å till Kronan indragne boställen samt andra hemman och lägenheter, hvilka förvaltas eller äro utarrenderade för Kronans räkning; å kyrko-, akademi-, hospitals-, krigsmanshussamt andra allmänna inrättningars hemman och lägenheter, äfvensom ä boställen af alla slag, hvilka icke äro till Kronan indragne. 316 Motioner .i Borg ar c-Ståndet 1862.
Motioner samt hvad i öfrigt uti ämnet förekommit, hafva sammansatte Utskotten inhämtat, att Riksens Ständer vid sista Urtima Riksdag förehaft frågan om Tullverkets förbättrade organisation, samt genom underdånig skrifvelse den 7 Aug. 1815, i anseende lill den vigtiga inflytelse Förvaltningen af Tullverket äger på Rikets HandelsBalance, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält deras önskan, att Tullverket, under hvars inseende Lotsverket äfven kunde ställas, mätte lemnäs hälst åt Embetsman, af hvilka en del ej voro af andra göromål upptagne: att Löner, til räckelige för deras utkomst, mätte utan beräkning af vissa procent på den inflytande uppbörden, ehuru de af Tullmedlen kunna utgå, uppföras på Rikets Stat: att Tull-Staten kunde ställas på militairisk fot, samt tillfällen äfven lemnäs åt afskedade förtjente Militairer, att vid berörde Verk erhålla befordringar, och samma befordrings-lagar der blifva gällande, som vid andre Publike Verk: att redovisningen för Tull-uppbörden ställes på samma fot, som den för Rikets Uppbördsverk i allmänhet: att vid hvarje månads slut ett sammandrag af Specialen i hvarje Stapelstad från trycket utgifves, innehållande uppgift å export och import, samt Exporteurers och Lnporteurers namn : samt att alla Confiscations - mål böra vid de allmänna Domstolarne upptagas och afgöra» J hvarförutan ^1076 Stat»- och BestfärsUtskottens Betänk anden. Riksens Ständer trott, att större säkethet emot Lurendrägeri och Tullförsnillning knnde vinnas, derest den del af Tullbevakningen, som beror af tillsynen genom Tull-jakter, posterade på visse distancer i Skärgåidarne, blefve uppdragen åt Kronans Manskap / söm inom körta terminer ombyttes. Hvad Riksens Ständer sålunda i underdånighet hemställt, har väl, i vissa delar, blifvit i verkställighet satt; Men någon liufvudsakelig reform af Tullverket har hittills icke blifvit vidtagen. Sammansatte
Man ser således att skjutsningen ganska betydligt altagit, dels genom de ökade jernvägsoch ångbåts-förbindelserna och dels genom den dyra legan. Från 16 län har man positiva uppgifter för alla åren 1855—1860. och de visa ett ganska eget resultat i afseende på skjutsen. Om man äfven antager att kostnaden blir större än den blifvit upptagen till, så tror jag likväl att 200,000 rdr skola vara fullt tillräckliga att bestrida en fjerdedel af entreprenadkostnaden. Jag anhåller om återremiss. TIr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att från Högv. Preste-St. ankommit ett prot.-utdrag, innefattande nämnde Stånds beslut i det förev:de ämnet samt inbjudning till de öfriga Itiks-Stånden att deri sig förena; hvarefter detta prot.-utdrag (N:o 242) upplästes. Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Det förhåller sig tvifvelsutan med förbättringar i vårt skjutsningsväsende på samma sätt som med reformer i alla andra vigtiga samhällsfrågor, nemi. att, om man vill komma till ett tillfredsställande resultat, det första vilkoret är att utgå från en ren grundsats, från en grundsats, som till sin sanning icke kan bestridas. Om man besitter denna nyckel, som löser de flesta frågor, kan man äfven hoppas att åtminstone närma sig det mål, man eftersträfvar. Förkastar man densamma, så fortfar man att famla i mörkret och att hafva det ena misstaget på det andra.
Till fördel för den förstnämnda måttstocken anföres, att den är urgammal samt i allmänna lagen och en mängd författningar stadgad såsom grund för utgörande af åtskilliga kommunala besvär. Detta är sannt, men då Srågan icke går ut på att rubba grunderna för dessa besvär, hvilka för kommunens medlemmar äro obligatoriska och underkastade offent - 129 Jig myndighets exsekution, utan på att stadga en billig grund för den bevillning till socknen, sorn socknemännen frivilligt åtaga sig, torde detta skäl förlora det mesta af sin vigt. Det liar varit en hos Komiterade allmänt antagen grundsats, att så inrätta formerna för det kommunala lifvet, att de ej skulle ställa sig hämmande i vägen för allmänna författningars tillämpning, eller af dessa författningar göras overksamma, och jag har för min del gått nästan längre än pluraliteten i denna undfallenhet för det bestående. Det är ock i denna syftning jag uti 9 och 10 §§ samt bilagan Litt. A. gifvit anvisning på methoden, att låta de olika taxeringsgrunderna hvar för sig och tillsammans operera. Det är för sistnämnda fall, eller att afgifter skola på en gång uttaxeras af hemmansjorden efter mantalet och af näring och lön efter bevillningen, som jag föreslagit, att sammanlagda fastighetsbevillningen för socknen skall fördelas på hemmansjorden efter mantalet samt jordegarne betala och vissa lika tillfällen rösta efter denna imaginära bevillning. Resultatet af denna methods tillämpning blir, för angifna fall, alldeles lika med det som uppkommer vid användning af pluralitetens; skiljaktigheten ligger deruti, att då pluraliteten förvandlat bevillningen till hundradelar af mantal, för att kunna jemföra densamma med mantalet, har jag valverat mantalet till riksdaler och ören, för att kunna jemföra detsamma med bevillningen. Ett exempel skall ådagalägga detta. Uti en socken om 59 mantal uppgår bevillningen å den i mantal satta jorden til! 1,17G R:dr, hvilken summa, dividerad med 59, gifver talet 19,93.
Hanart densamma Matte lill'Uststollet ö-erremittms. Zerr von Ln«elbreclatcm, klerman, Ullät sig atc de tysta Regemenkernc aldrig hyst obilliga tänkesätt pä Sivcriges bekostnad; att han förklarade sig nöjd »ned Lttahs-Utstvikets tillstyrkande; jainte der tillagg, Herr Ofwerste Drufva liststyr k; att för öfrigt, vä Kongl. Majit ägde art detta mälafgöra, »vöre han försäkrad om ett rättivist afsiende ä besia regementers tjensier och belägenhet; och att Ridderffapet och Aoelns wälwilja aldrig kunde ur hans minne förfwinna. Herr Istotsilieh, Larl krestric, tsibad sig fä erindra-alk trenne ständ redan lode bifallit detta betänkande, att <re ständs röst »vöre lag, hemsiälianvcs altsä oM icke den gjorde aiiinärlötingeii sunde förfalla, eller och om Rirderstapek och Sldeln sä behagade, betänkandet äierremikteras. Uppå gjord proposition af Herr Landt-Ma» ffalken 223 , Den r 6 Julli. s?Mn blef deruppå Stats-lllstolkers betänkande bifallit. Uplästes och godkändes Riksens Ständers unLerdäniga ffrifwelse till Kongl. Maj:tvm expetanoe löner. m. m. för Pommerska regemenkerna. Föredrogs a nyo Allmänna Beswärsoch Oeconomiä-Urjkottels den rz Juiri pä bordet lagda memorial, rörande Salrpetler tillwerkningen i Riket. Aerr ^otendorg, ^näsrs kreörik: Till Prvtocollet: