Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ar 1830 fullbordades med stor kostnad bankens brandanstalter, och för att, utan särskild kostnad, sätta dessa i verksamhet, drogo banko-fullmäktige icke i betänkande, att, utan afseende på deras af grundlagarne icke medgifne lagstiftande makt, utfärda ett s. k. brand-reglemente, hvarigenom bankens liela tjenstemannapersonal och vaklbetjening inrullerades till tjenstgöring vid sprutorna, och på grund af hvilket reglemente, under dessa 17 år, ett betydligt penningebelopp blifvit af bankostyrelsen, villigt biträdd af understyrelsen och fiskals-erabelet, utaf verkets personal utpressad under namn af böter. An värre: samma reglemente, som utan alt medgifva pröfning huruvida en och annan kan äga mindre fallenhet för spruttjenslen, tvingar en hvar att deltaga i ett bestyr, vid hvilket en viss uraktlåtenhet medför tjenslens förlust inom bankoverket. Fullkomligt medgifvande hvarje tjensteman* inom banken [iligt att, då banken är uti fara, på stället bidraga till farans afböjande, kan jag dock ieke undgå att förmoda, det R. St. vilja medgifva deras tjenare, att behandlas efter å grundlagsenlig väg tillkomne författningar, och i anledn. härutaf föreslå, det ett nytt brand-reglemente mätte på laglig väg blifva utarbetad! och sanctioneradt. Men som bankens tjenstemän kunna vara skicklige i deras kall såsom sådane och ändock icke äga någon fallenhet för behandlingen af en spruta, och som det icke är fullt billigt, alt de tvingas till en förrättning, hvartill en möjlig ringa fallenhet kan beröfva dem både deras framtida välfärd och egendom, så får jag hemställa om icke R. St. tillåta bildandet af en särskild brandcorps, uti hvilken må kunna inträda de af bankens tjenstemän, som till sådane sysslor känna sig äga duglighet och som icke hafva penningar och handlingar, att vid inträffad våda vaka öfver.
Utgiften för en förbättrad anordning, hvartill ritning blifvit uppjord och hvarigenom utrymme tillika skulle beredas för emottagande af 15 patienter utöfver nuvarande högsta antalet, uppginge, jemlikt äfvenledes upprättade kostnadsförslag, till en sammanlagd summa af 36,920 R:dr 26 öre, deri likväl icke inberäknad kostnaden för varmapparaten till cellflygeln; och hade Serafimer-ordens-gillet, som för sin del gillat Hospitals-direktionens förslag, i underdånighet hemställt, att, för utförande af ofvan beskrifna förbättringar vid Upsala hospitals-inrättning, af Rikets Ständer måtte i nåder äskas erforderligt anslag, med afseende å kostnaden jemväl för varmapparaten, icke understigande 40,000 Ridr. Med anledning häraf har E. K. Majit, som, i likhet med Serafimer-ordens-gillet, funnit af behofvet påkalladt, att central-hospitalet vid Upsala medelst ofvanomförmälda förändringar och tillbyggnader försättes uti ett för sjukvården mera ändamålsenligt skick, uti högstberörda nådiga Proposition föreslagit, att Rikets Ständer till bestridande af kostnaderna såväl härför, som för den behöfiiga varmapparaten, af allmänna medel anvisa ett belopp af 40,000 Ridr. Af ofvannämnda i den nådiga Proposition omförmälda förhållanden jemte de upplysningar, Rikets Ständer vid behandlingen af dessa frågor i öfrigt erhållit, hafva "Rikets Ständer funnit ådagalagdt, att de förbättringar och förändringar, som nu blifvit af E. K. Majit föreslagna i afseende å Wexiö, Nyköpings, Wisby och Upsala hospitalsbyggnader, äro af behofvet högeligen påkallade, äfvensom att dessa arbeten icke kunna till vägabringas med mindre Rikets Ständer dertill särskildt bevilja medel; hvadan Rikets Ständer, som icke haft något att erinra vid de härför uppgjorda, i E. K.
Så växa fordringarna på lifvet, och hon kan icke tänka sig några missräkningar. Den framtidsbild hennes fantasi målar är ljus och lekfull, » interiören » dyrbar och elegant, en infattning i gyllene ram. Lilla kära anspråkslöshet — kom åter! Lek som ett yrt barn, dansa med fröjdfullt hjärta i din enkla, hvita klädning, nicka gladt mot spegeln, som återger din vackra, ungdomsfriska bild, och låt försynen och ditt hjärta skapa din ställning i lifvet. Då är du, täcka lilla anspråkslöshet, så stark, att du ej känner dig bankrutt, äfven om ramen kring den tafla, din fantasi målat, skulle ramla isär. Du har icke stora » anspråk » — jo ett: du vill vara lycklig och älskad, du vill känna denna inre harmoni, detta inre solsken, som bevarar hjärtat frän kall egoism och skänker kraft att stå upprätt äfven under sorg och motgångar. » Anspråk » ha förstört mången kärlekslycka. Hur mången förbindelse har ej gått om intet, därför att hon ej kunde nöja sig med det lilla hem, lian mäktade åstadkomma, och det enkla lefnadssätt, som måste följa af hans små inkomster. Hon älskade nog — ja bevars — men hon kunde icke tänka sig mindre än fem, sex rum med mattor och kronor, möbler i äkta valnöt och damast, det ena efter det andra. Med få ord, så som hon uppställt det för sig bland sina fordringar på lifvet och så — som hennes väninnor hade det. Och pruta kan hon icke och icke heller nöjas med litet i början. Allt måste vara färdigt på en gång! Hon tänker icke på, att hela grannlåten sedan kan ramla öfver ända, att hon genom sina » anspråk » kanske blir skulden till olyckan, och att hon icke eger det mod, som då fordras för att bära pröfningen och vara sin makes bästa hjälp — ty sådan var ej hennes kärlek. Anspråkslösheten nöjer sig med litet, men hoppas gladt på framtiden, under det hon ser lyckan i det närvarande. Hon jämför icke och afundas icke dem, som ha det bättre. Hon glades lika mycket åt en bukett af ängens friska blomster, ja, mer än åt drifhusens praktblommor. Hon kan älska nöjet, då det bjudes, men hon åtrår det icke.
Då jag omöjligt kunnat föreställa mig, att uti ett civiliceradt Land, under en con - 328 Den 3o Mars e. ra. slitutionel Regeringsform, någon Domare eller Executor skulle kunna eller våga i sin tjenst begå så svåra brott som de, hvilka uti Herr JustitiaeOmbudsmannens afgifne, och till Ilögloflige Lagutskottet remitterade, EmbetsBerättelser finnas upptagne, oell hvaribland förekommer det å pag. 85 uti Berättelsen för åren 1826 och 1827 framställde fasansfulla förfarande af Herr Lagmannen och Häradshöfdingen J. J. Pamp, att, i egenskap af tillförordnad PoliceMästare i Norrköping, hafva låtit, i 2:ne omgångar, gifva en karl femtio prygel hvardera gången, således 100 prygel på en dag, och derefter uppspika honom på väggen i fängelset, och låta honom uppspikad förblifva i tolf limmar, för att tvinga honom till bekännelse; hvarjemte Herr Lagmannen ökat sin brottslighet dermed, att han, i stället att, enligt bestämda föreskrifteu i 29 och 38 puncterne af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, tillse, att den så barbariskt marterade arrestantens klagoskrift blefve befordrad till vederbörlig Hofrätts emottagande, tvärtom förmått honom underteckna en annan skrift, som genom Herr Lagmannens försorg blifvit författad, så lärer hvarje samvetsgrann, rättvis och medlidsam menniska finna, alt då Herr Lagmannen, som nu har en god Domsaga i Nerike, fått försona ofvanberörde sine fel roed endast 100 R:dr böter, det är en af roensklighelen och allmänna säkerheten högt Den 3o Mars e. m. 3ag påkallad nödvändighet, att en AnsvarighetsLag stadgas äfven för Domare och Befallningshafvande, som under Embetsutöfning begå brott, och således i stället att deras EmbetsEd likmätigt, skipa lag och rätt, samt tillämpa Lagar och Författningar till medborgares hägn, tvärtom sjelfva öfverträda Lagarne och begagna
Uti den i Carlskrona befintliga sparbank utgjorde insättningssumman vid 184-7 års slut 221,324- R:dr 24 sk. och sparbankens egen fond var 6,029 R:dr 9 sk. 11 rst.; men den förra har, sedan räntan blifvit minskad från 5 till 4 procent, nedgått till 169,327 R:dr 44 sk., som den vid sistlidet Ars höst utgjorde, hufvudsakligen derigenom, att de, hvilka haft större summor i sparbanken innestäende mot ränta, uttagit desamma; hvaremot insättningen af mindre summor och besparade medel fortgått på lika sätt som förut. Sparbankens egen fond var vid sistberörde tid 9,809 R:dr 40 sk. 7 rst. Banko. Smålands Privatbank har härstädes ett afdelningskontor. I afseende på stadens styrelse har Kongl. Maj:t genom nådigt bref af den 14 Januari detta år, uppå derom gjord underdånig framställning, bifallit den förändring, att magistrat och rådhusrätt skall bestå af 1 borgmästare och 6 rådmän, bland hvilka sednare minst 4 skola vara speciminerade och af dessa en förrätta polismästaretjenst, en tillika vara magistratssekreterare samt en stadsoch rådhusrätts-notarie, hvilken organisation kommer att framdeles på jemväl föreskrifvet sätt träda i verkställighet. Enligt ordningen för härvarande poliskammare och stadens invånares särskilda beslut i ämnet, är en polis-gevaldiger för staden tillsatt och tillsynen öfver nattbevakningen med denna befattning förenad; äfvenledes har en frivillig niddningscorps till bergande af lösegendom vid eldsvådor blifvit inrättad. I ecklesiastikt hänseende innefattar staden två församlingar, nemligen Amiralitetsoch Stadsförsamlingarne. 12 Ea
Denna regel synes mig dock vid detta tillfälle icke hafva blifvit iakttagen. En af de förnämsta häfstängerna för industriens befrämjande är utan tvifvel den enskilda assosiationsandan; men den måste i betydlig mån undergräfvas genom de förhoppningar, som lemnäs, att äfven (joo Den 27 Mars f, m. för de mest enskildt» företag erhålla statsbidrag, och jag tror att vi komina till en ganska grundad erfarenhet om sanningen häraf, genom de mångfalldiga förslag, som i denna del, vid denna riksdag, framkommit. Jag kan icke föreställa mig, alt Uddeholms bolag, hvilket, så vidt jag tror mig vela, utgör en af de största assosialioner i Riket, icke skulle vara i stånd alt sjelft åstadkomma den ifrågavar. farledens försättande i sådant tillstånd, att bolaget deraf kunde draga all erforderlig och behöflig nytta. Det förekommer mig, mine herrar! åtminstone något läukvärdt, att ett bolag, sorn nyligen begärt och fått privilegium på öfver 20 nya härdars anläggning, och som således har utvägar dertill, deremot skulle sakna utväg alt lör befrämjande af så beskaffade stora företag, åstadkomma en summa afcirca 100- eller i5o,ooo r:dr, sorn nu är i fråga. Man har sagt alt bolaget ådagalagt denna sin oförmåga; men alt ett bolag kan sägas hafva ådagalagt en oförmåga, genom blotta förklarandet att icke vilja åstadkomma företaget, blir åtminstone för mig alltid oförklarligt. Jag är dock för litet bekant med locala förhållanden, för alt kunna afgifva något bestämdt påstående i afseende på sakens beskaffenhet; men det vill förekomma mig, afl det tills dato icke legat i Uddeholms bolags intresse, att få denna farled så fullständigt öppnad, emedan det förekommer mig, att de ofvanföre liggande skogome kunde hafva stigit i varde, sedan en lattad transport för skogseffeeler blifvit åstadkommen. Om Uddeholms bolag inköpt större delen af dessa skogar, och derpå bygges ett nytt intresse för bolaget, så undrar jag ej derpå. Jag skulle, såsom medlem af detta bolag, säkerligen söka att tillvinna bolaget och mig alla de fördelar, som jag kunde se mig i stånd alt uppnå.
Öfverläggningen ansågs härmed slutad och motionen jemte det nu afgifne yttrandet remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t. Föredrogs och remitterades till sistnämnde Utsk. H. Exc, Hr Gr. Löwenhjelms, Carl Axel, d. 26 dennes bordlagde motion ang:de en underd, anhållan hos K. M. om utarbetande af ett lagförslag ronde förvaltning af fångars egendom. 518 Den 30 November e. ai. Hr Stjernspetz’s, Per Arvid Henrik, d. 20 dennes bordlagde motion, ang:de förhöjning af de i 15 kap. Byggn.Balk. stadgade bötesbelopp, föredrogs och remitterades till LagUtskd. Föredrogs Frih. Hjertås, Fredrik Philip, d. 26 dennes bortflagde motion, ang:de meddelande af fullständiga föreskrifter rör:de brukning af boställsjord. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig.' Då tiden redan förut blifvit mycket tagen i anspråk, vill jag endast i korthet vidröra Frih. Hjertås motion. Han föreslår deri, att hvarje boställsinnehafvare, derest ej särskilde naturförhållanden göra sådant mindre tjenligt, skall å bostället införa cirkulationsbruk. Jag hoppas och tror, att i en tid, då man inser nyttan af frihet i hvars och ens handel och vandel, något nytt förmynderskap icke kommer att af Utsk:t tillstyrkas. Men då jag således hoppas, att denna motion icke skall vinna full framgång, rriåste jag dock medge, att den innehåller något, som är af vigt att behjertas. Den föreslår nemi., att, derest boställsinnehafvare vill på sin jord påkosta åtskilliga förbättringar i teknisk väg, skall han derföre ega rätt att af sin efterträdare utbekomma ersättning. Medgifves detta efter enahanda grunder, som för byggnader, d. v. s. att kostnaden blir fördeldt på åtskilliga år. så är jag fullt öfvertygad att innehafvare af boställen, som äro i behof af dylik förbättring, verkligen utföra densamma.
I det underdåniga utlåtande af den 3 Maj 1856, hvilket åtföljde det af särskilde Kommitterade utarbetade förslag till ny tulltaxa, yttrades bland annat att, om införselafgifterna böra betraktas såsom bevillning, ålagd förbrukaren af artiklar, hvilka, der de tillverkats inom landet, skolat i tillverkarens vinst beskattas, utgöra åter utförselafgifterna en beskattning å den inhemske producenten utöfver hvad han skolat till statsverket betala i mån af vinsten å sin rörelse. Ty då den utförda varan allestädes på verldsmarknaden har främmande medtäflare och följaktligen måste nöja sig med der gängse pris, torde det icke vara någon motsägelse underkastadt, att de afdrag, som vid utförseln ega rum, med ett motsvarigt belopp minska den behållning, som derförutan kunnat af försäljningspriset uppkomma. Att den svenske tillverkaren af export-artiklar härigenom underkastas en beskattning, hvarifrån tillverkaren af varor, som förbrukas hemma i landet, är fritagen, låter således lika litet förneka sig, som att utförsel-tullen är ett band, hämmande den del at landets rörelse, hvarmed införda utländska varor skola betalas. Instämmande fullkomligt i dessa de kommitterades sålunda uttalade åsigter, anser äfven jag för min del, att i samma mån tull-lagstiftningen i ett land upphört att varaiskyddssysteraets tjenst, och endast afser en särskild beskattningsform för beredandet af nödiga statsinkomster, i samma mån blir hvarje export-tull, som åsättes, både en orättvisa och en orimlighet. Den blir en orättvisa så till vida, som den utgör en beskattning, hvilken, såsom de kommitterade rätteligen anmärkt, uteslutande drabbar producenten af exporterade varor, men hvilken alla andra undgå att vidkännas. Den är tillika till sin grund orimlig, emedan den försvårar för de inhemska produkterna konkurrensen på verldsmarknaden och hindrar derigenom de naturliga varu-utbytena mellan olika länder: den beskattar särskildt — icke trögheten och inskränktheten — utan just dem, hvilka genom företagsamhet och klok omtanka så väsendtligt bidraga till landets ekonomiska utveckling och förkofran.
Vid 92:dra punkten (angående anslag åt mindre undervisningsanstalter för döfstumma): af Doktor Arrhenius: ^Hvarken Utskottets förslag att anslå endast 20,000 R:dr till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter iör medellösa döfstumma barn eller det dervid fästade vilkoret, att högre anslagsbelopp ej må någon anstalt tilläggas än som motsvarar 100 R:dr för hvarje å anstalten intaget barn, har jag för min del kunnat godkänna. Hvad anslaget angår, så blefve det visserligen tillräckligt till understöd lör de 7 redan befintliga s. k. tysta skolorna; men dermed afses äfven ett annat, såsom mig synes, ännu vigtigare ändamål, nemligen uppmuntran till inrättande i hvarje län genom landstingens försorg, och något understöd af statsmedel af sådana skolor, i hvilka döfstumma barn, utan att aflägsnas allt för mycket från sina hem och allt för länge vara skiljda derifrån, kunde inhemta den för dem nödvändigaste undervisningen, hvilken sedan, då anlag och tillgångar dertill föranledde, kunde fulländas vid Institutet. Sådana skolor saknas nu i icke mindre än 18 län, och det snara afhjelpandet af detta kännbara behof är en särdeles ömmande angelägenhet. Direktionen öfver Institutet för döfstumma och blinda, som beräknat antalet af döfstumma barn i riket, som äro i saknad af all undervisning, till endast 65 (de kunna med säkerhet antagas nu vara till antalet mycket öfver 100), har i underdånighet förordat ett anslag af 30,000 R:dr endast för dessas vård och undervisning. Då jag i allmänhet är af den tanke, att Regeringen bör vara oförhindrad att använda de för ett visst ändamål till dess disposition ställda anslag på sätt den efter pröfning af förhandenvarande förhållanden finner vara för det afsedda ända målets vinnande lämpligast, anser jag äfven det vid ifrågavarande anslag fästade vilkoret vara mindre lämpligt och i många fall kunna leda till obillighet. Behofvet kan för olika skolor vara mycket olika
Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 26 sistledne October under N:o 244 afgifre, samt den 29 i berörde månad på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande , angående skydd för Taxerings-män ; fann Ridderskapet och Adeln , ätt enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet , Utskottets ifiågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Då nu å nyo föredrogs Statsoch Bevillnings-Utskottens den 28 sistl. November ander N:o 631. afgifne, samt den 1 dennes på Bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärknin* gar vid Utskottens förut meddeldte Betänkan» de , om Tidningars förseende med Chartae-Sigillatae-Stämpel, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottens Den 4 December c. m. 331 ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Hand* lingarne. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-Utskottets den 28 sistledne November under N:o 632 afgifne , samt den 1 dennes på bordet lagde. Memorial , med förslag till ändring i tiden för afslutande af summariske räkningarne öfver Uppbörden af Riksgälds-Contoirets medel m. m. Företogs till pröfning StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens ej mindre den 25 sisth October under N:o 57^ afgifne , samt den 3 derpå följde November eftermiddagen på bordet lagde , Betänkande, rörande anslaget för Strömrensningar, samt åtskilllge dermed gemenskap ägande motioner; än ock den 28 sistledne November under N:o 633 meddeldte , samt den 1 dennes på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. Herr Ribbing., Arvid:
Vid uppbåd till mönstring, vapenöfning eller krig skall såsom laga förfall anses: om man är sjuk; om man i Kongl. Maj:ts och rikets tjenst är uppbådad eller faren; om man i häkte sitter; om man af fiende, vådeld eller vattunöd hindras; vederbörande dock obetaget att, då andra än nu sagda förfall förebäras, pröfva, om de äro af den vigt, att de såsom ursäkt gälla må. Utom de i föregående moment uppräknade omständigheter, skall, så vidt angår den i 3 § omnämnda del af sjöbeväringen, såsom laga förfall för inställelse till sjökrigstjenst räknas: att vara på utrikes sjöresa stadd; eller på inrikes sjöresa för tillfället från sin hemort aflägsnad; eller före den dag, sjöbeväringen eller någon del deraf blifvit, genom allmän kungörelse, till krigstjenstgöring kallad, vara å fartyg inmönstrad till förestående sjöresa; eller ock att genom kontrakt eller annan laglig öfverenskommelse redan tillförene hafva förbundit sig att någon viss, ännu ej tilländalupen tid tjena enskild man eller bolag å dess fartyg; inträdande dock skyldigheten till sjökrigstjenst i de tre första fallen den dag efter resans slut, då sjölagen medgifver befrielse från den innehafvande enskilda sjötjensteu; samt i sista fallet 30 dagar efter det fartyget första gången kommit i Svensk hamn, sedan sjöbeväringens kallande till krigstjenst kungjordt är eller krigsförklaring blifvit utfärdad. § ^0.
Allt detta kan af DiscontVerkets redigt förda Böcker upplysas, men utom denna fond finnes en annan vida be-1 tydligare, som upplåna.? af privata emot g ProCent, dels emot reverser dels på afskrifnings räkning, och detta beror ej af Creditivet, utan af allmänna ställningen och tillgångarna i t,andel; man linner detta helt naturligt, då 5 ProCents af betalnings räkningen är att anse lika med en Banquier, der hvarje Handlande sätter in sitt Cassa Saldo, som han val ej för ögonblicket behöfver, men alltid måste vara tilheds till dess disposition. Äfvenså händer, att uti publika Cassör finnas betydliga behållningar, som blifva insatte på afskrifningsräkning, heldst under krigstider, då uti en väl ordnad stat vissa Cassör, som tillexempel Krigs-Committéens, mäste kunna disponera betydliga tillgångar. Denna tillgång skall nu ganska säkert förraindskas. Beträffande åter 3 Procents reverserna, så utfärdas de för sådana medel, hvilka allsicke ägna sig för afskrifningsräkningen; ägaren är antingen i den belägenheten att ej vill ja synas hafva penningar, eller afsides boende på Landet, då afskiifningsräkningen är honom till ingen nytta, eller ock stundom en mindre Bor - »544 Den gi Jul! e. m. gersman eller näringsidkare, hvilken, obekant roed och utan behof af afskrifnings räkningen, ej vill begagna den, men finner beqvämligt att bemma hos sig förvara ett Capital i en tre ProCents sedel och derföra njuta någon iukorost. Af allt detta torde vara upplyst, att dessa förhållanden ej krokna reduceras till någon proportions-Cnlcul. Och likväl äro dessa 5 ProCents insättningar sa betydliga, att de utgöra omkring 4, Millioner, hvaraf hälften emot 3 ProCents reverser.
För »»lin del har jag ej »agot intreste art hindra det indragningar icke genast »nät - rois Den 2i Februari!- malte taga sia början, men när man betänker alt älstillige personer genom ett sädani bestut komme i mistning af hwad de förur lageligen innehaft, får jag förestä, alt till deras stavring i förlusten besia indragningar ej förr an med nasta är mätte begynnas. Herr klingspor, 6erät, ropade härtill Nej. Friherre kistäorstolps fortfor alt bewifa de sivarigherer som ffulle atföl,a ett bestut, att indragningarne frän detta ärs början ställe beräknas, halst första qwartalet redan borde wara ulbelalt. Alstillige hördes ropa, att der kunde begynnas med andra Qvartalet af innewarande är. Herr Grufmen och» Landtmarstalken gjorde proposition pa denna sistnämnde mening, hvilken bifölls och säfom ett tillägg i Protocolls-Utdraget infördes. Föredrogs ä nyo Constitulions-UlstotlelS den 19 Februarii pä bordet lagda Memorial, innehållande lilläggningar j Jnstruckionen för Riksens Ständers Iustitiä-Ombudsmari. I anledning häraf uplästes följande: Den si Kbruarli. 1017 Utdrag af Protocollet, hållet i BorgareSländets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 19 Februarii r8io>. S. D. Biföll Borgare-Standet, att pä satt Riksens Högloft. Ständers Constiturions Utskott, i Memorial afven 15 dennes, yttrat uti 24 Z afJnstructionen för Riksens Ständers Justitia-Ombudsman den af U.stoltet föreftagne mening mä införas, till tydligare bestämmande af denna Embetsmans egenreliga wistelse-ort och att han under sin tjenstetid ej mä nägvn annan publique Embetsmanna-befattning utöfwa. Hwarom de Respectiwe Med-Slanden samt wälbemälke