Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s höga vägnar öfverlemnade 8 Nåd. Propos:r och 2 Nåd. Skrifvelser till R. St:r. Frih. Cederström, Gustaf Carl: Motsidans talare hafva företrädesvis fotat sin argumentation i frågan derpå, attR. St:r icke skulle kunna reglementera i ämnet. Behöfs reglementeras? Jag tillåter mig icke nu något bestämdt omdöme derom, men, behöfs det, så få väl också R. St:r lof att gripa verket an. Min tro är dock, att det skulle vara af lika gagn för det allmänna, om R. St:r allenast uppgåfvo de hufvudgrunder, enligt hvilka de åstunda att undervisningsfrågan skall ordnas. Den 13 December. 483 Ett bifall till Bonde-St:s inbjudning ådagalägger beredvillighet att åt frågan egna all den omsorgsfulla behandling, som omständigheterna kunna medgifva; och man bör väl också kunna hoppas, att derigenom skulle kunna vinnas en kompakt opinion i landet, åtminstone hvad angår sjelfva hufvudgrunderna, om hvilka åsigterna ännu äro mycket delade, samt att jemväl de anmärkningar mot St:s tillgöranden i denna sak, som i motsatt fall icke lära uteblifva, derigenom i tid undanrödjas. Frih. Cederström, Claes Rudolf, har till stöd för sin åsigt åberopat det vigtigaste skäl, som till försvar derför här blifvit anfördt, nemligen »den förlust af insigtsfulla förmågor», som Ekon.-Utsk:t skulle blottställas för genom detta särskilda Utsk:s tillsättning; tillåtande jag mig dock, med föranledande deraf, fästa Högh Ekon.-Utsk:ts ledamöters uppmärksamhet derpå, huruvida de icke f. n. kunna anses vara något jäfvige att yttra sig härom. Det är R. St:r och deras Elektorer, men icke företräträdesvis Ekon.-Utsk:ts ledamöter, som hafva att taga ofvannämnda fråga i öfvervägande. Jag röstar för bifall. Hr von Ehrenheim, Pehr Jakob:
Län hemställt, att, då på sednare tider Nämndemäns skyldighet att sina befattningar innehafva blifvit inskränkt till a:ne år, och dessa förtroendeposter icke äro förenade med någon betungande tjenstgöring, den dem tillagda frihet från hålloch reserv-skjuts måtte upphöra, och Nämndemän således lika med andra hemmans-innehafvare, hvilka ett sådant besvär åligger, förpligtas att dylik skjutsning hädanefter utgöra, eller i kostnaden derför deltaga; Lill stöd hvarför motionären ytterligare antori: att denna Nämndemännen tillagda frihet voro ganska betungande tor öfrige skjutsskyldige, serdeles då, såsom ofia inträffar, llere bland Häradets Nämnd bo inom samma skjutslag; att erfarenheten visat, det Nämndemän, som eg a flere hemmansdelar, med stöd af denna dem förunnade frihet, ansetts för dem alla vara från skjutsnings-besväret fritagne; samt slutligen att, då numera skjutsskyldigheten troligen komme att ställas på entreprenad, något skäl ej förefunnes till Nämndemännens befrielse från deltagande i kostnaden för hålloch reserv-skjutsen, om ock billigheten skulle fordra deras befrielse från kungsoch krono-skjuts. Vid föredragningen hos Hederv. Bonde-Ståndet af denna motion, hafva åtskilliga Ståndets Ledamöter yttrat sig och, med ogillande af motionärens framställning, ansett billigheten fordra, att Nämndemännen fortfarande voro i åtnjutande af den dem tillagda frihet från en del af skjutsningsbesväret; hvarjemte motionären upplyst, att i motionärens ort Nämndemännen icke allenast under tjenstgöringstiden, utan äfven sedan de upphört att vara Nämndemän, voro från allt skjutsningsbesvär befriade, samt att denna omständighet, hvilken syntes orättvis och obillig, gifvit anledning till motionen. Med anledning af hvad sålunda förekommit, för Utskottet upplysa, att Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande IV.o 72. att de föreskrifter, sora i delta ämne blifvit gifne, hufvudsakligen innefattas i en af Kongl.
St. numera anvisat att på ordinarie stat årligen utgå för KrigsCollegii behof, måtte användas till anskaffande af gevär, i öfverensstämmelse med hvad K, M;s nåd. propos. i sådant afseende innehåller, får jag, ehuru instämmande med motionären om vigten af gevärsförrådens completterande, upplysa: att deofvannämnde 70,000 r:dr ej dertill lämpligen kunna användas, emedan de måste utgå för att betacka KrigsCollegii särskilda Departemenlers sairimnräknade årliga utgifter, hvilka således icke, om delta anslag antingen belt och hållet eller endast till någon del inch.oges, kunde ske, hvarföre, och då StatsTJtsk. äfven redan uti sitt betänk. N:o 81 i delta ämne yttrat, att ”0 0 m bär) ig beten af de hittills för samul a ändamål utgångna summor lärer vara så tydligen ådagalagd, att Utsk. icke behof ver derom ingå i någon vidare speciel framställning,” den af Hr Dalman väckta motion således torde böra förfalla, Men icke ensamt ur denna synpunkt är motionen olämplig. Den är äfven, enligt de åsigler, som af Hr Dalman, understödd af flera andra ledamöter, framställdes vid fråga ,0111 den i ett föregående plenum af Ilr Lefren väckta motion 0111 inbjudning till 3:ne Stånd att frångå deras rörande anslag för exerciscompagnier fattade beslut, ej allenast oriktig, derföre att 3:ne Stånd, på grund af ofvannämnda af StatsUtsk. uppgifna skäl och på Ufsk:s tillstyrkan, beviljat ifrågavar. 70,000 r:dr, att på ordinarie stat uppföras, utan äfven, såsom åsyftande en förändring af R.
Dertill fordras nemi. skarpsinnighet, vidsträckta och grundliga vetenskapliga studier, lång erfarenhet vid lagskipning, samt dertill en nästan till konstfärdighet upöfvad skriftställaretalent. Sällan torde ett land med 3 milhr innevånare samtidigt äga mer än en eller annan i detta afseende utmärkt personlighet. Det är derföre en stor misshushållning om, när dylika kapaciteter finnas, de icke upsökas, användas, och sålunda än vidare öfvas och utvecklas. Man betänka blott hvad tid som bortkastas för lagstiftare, lagskipare och parter vid pröfning, tillämpning och tydning af tvetydiga, hvarandra ofta motsägande lagförslag eller lagstadganden. Denna tid skulle måhända kunna skattas i penningar. Men den osäkerhet, den misströstan om rättvisa, den tvedrägt och det lagförakt, som alstras genom, olika tydning ständigt underkastade, lagar, kunna ej efter en sådan måttstock mätas. De tära på statsträdets rot. Dessa olägenheter torde dock genom ett enkelt och jemförelsevis föga kostsamt medel kunna till stor del för framtiden före kommas. Detta medel är, enl. min tanke, att genom ett för ändamålet tillräckligt anslag sätta Styrelsen i tillfälle att upsöka och använda 2 eller 3 af de i detta hänseende skickligaste män, för pröfningen af det inbördes sammanhanget och uttryckens bestämdhet uti de förslag till lagar och författnrr, hvilka uti StatsDepart-.n eller eljest af i hvarje fack kunnige män upgöras. Jag har tänkt mig, att en LagBeredning borde bildas sålunda: att den ägde 2 ä 3 af Konungen utsedde ständige och aflönade ledamöter; att Just.StatsMinist:n, Just.Katisbn och R. St:rs Just.Omb:n berättigades att bevista LagBeredningens sammanträden och deltaga i granskningen af dess arbeten, när dessa embetsmäns öfriga göromål sådant tillåta; att hvarje
Uti en den 21 Februari 1829 lill Kongl. Majit ingifven underdånig skrift anhöllo tre dåvarande Riksdagsfullmäktige af Bonde-Ståndet från Malmöhus län, att Kongl. Majit malte täckas i afseende på utarrendering af Lunds Hospitalsoch Akademi-hemman i nåder medgifva tillämpning af nyssnämnde vilkor i enlighet med de rörande utarrendering af Lunds domkyrko-hemman den 18 Juni 1823 och 16 Januari 1828 utfärdade .nådiga Bref. Öfver denna framställning hördes samtlige vederbörande, bland hvilka Consistorium Academicuin anförde, att den ifrågaställde förändringen skulle blifva för Akademien skadlig, emedan maximi-priset lade hinder i vägen för akademien att vid en blifvande auktion erhålla hvad hemmanet verkligen vore värdi, utan alt förekomma arrendatorns möjliga obestånd, enär den, som för godt köp inropat arrendet, kunde afträda det lill en annan för större mellangift, än som vöre med hemmanets beskaffenhet förenlig; att sådant äfven hade inträffat vid auktionen å lägenheten Nordanå, der mellangiften skall hafva utgjort l,/77 R:dr 37 sk. 4 rst. banko; att optionsrätten afhölle spekulanter och vore Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 75. 9 vöre ett ingrepp i Akademiens egande-rätt att fritt disponera öfver sine hemman; och täcktes Kongl. Majit, i anledning af berörde anhållan, genom nådigt Bref den 28 December 1832 (N:o 17 i Svensk Författnings-samling för 1833,) i nåder förklara, dels att med utarrenderingen af Lunds Akademis prsebende-hemman skulle förhållas på enahanda sätt, som enligt Kong).
Ständer, att mera söm ett bevis på deras uppmärksamhet och erkänsla, än såsom belöning för utförandet af ifrågavarande liqvid, tillägga Herr Vice-Presidenten ofvannämnde Gratification, har utaf hvad deremot nu anmärkt blifvit, ej funnit skäl frångå dess tillstyrkande, utan anser fortfarande ett sådant vedermäle af Riksens Ständers tillfredsställelse öfver Herr Vice Presidentens rådighet och berömvärda förhållande härutinnan böra lemnäs,' jemte det dess förtjenst hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäles. Stats-Utskottets Betdnkunden. 19S7 Då Utskottet nu skolat sådant förklara till besvarande af Högvördige Präst-Ståndets Aterrerniss af denne fråga, får Utskottet-tillika anmäla, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Ronde Ståndet den 2 2 i sisth månad bifallit Utskottets tillstyrkande i denne del; hvaremot Vallöf!. BorgareStåndet förstnämnde dag, med fullkomligt erkännande af Herr Vice Presidenteh Billbergs förtjenst, likväl , i betraktande af Statens små tillgångar och stora behof, ansett sig ej kunna härtill bifall lemna. Det ankommer alltså nu på Högvördige Präst-Ståndets beslut, huruvida ärendet derigenom varder sluteligen afgjordt; men för den händelse att detta beslut ej skulle instämma med de 2:ne Ståndens, som bifallit hvad Utskottet föreslagit, utan 2:ne Stånd stadna emot 'arne, har Stats - Utskottet till tidens vinnande trott sig böra vid detta tillfälle föreslå) att i sådant fall förevarande fråga, såsom angående en Statsutgift, mätte, på grund af 69 §. uti RegeringsFormen, öfveriemnas till afgörande utaf det För* stäikta Stats-Utskottet medelst omröstning öfver följande Proposition: Den som bifaller, att, på sätt Stats-Utskottet uti den 17 näst], månad afgifvit utlåtande tillstyrkt, Riksens Ständer bevilja en Summa af 10,000 R:dr, att tilldelas Herr Vice Presidenten m. m.
Som delta är ea afgift, hvilken icke får afkortas, så åligger det den, sorn meddelar tillståndsbref, alt genom antagande borgen försäkra Kronan örn afgiftens utgörande. En sådan säkerhet bör årligen förnyas, vid påföljd af tillståndets förlust. De redan antagne Näringsliållare af denna Class, vare sig Borgare eller andre, åligger enahanda skyldighet, i afseende på borgens ställande och dess årliga förnyande, så vida rättigheten vill bibehållas. Den, som vill undgå borgens ställande för året, vare skyldig alt förskottsvis betala afgiften. Alla Krögare, Krögerskor, Spisqvartersoch Värdshushållare samt Tractörer och Källarmästare, som icke äro Borgare, hvilka hafva en bättre och förmonligare rörelse, än de minst taxerade Krögare, skola taxeras lill Fem för hundradel af den inkomst, de anses hafva af hela rörelsen. Denna afgift erlägges äfven af hvar och en annan, som med behörigt tillstånd i minut lörsäljer bränvin; och taxeras sådane personer serskildt, oansedt de utgöra Bevillning för Borgerlig rörelse. Kypare, i Fem Classer: R:dr 12. 8. 2. — Licentiater, Medicina;, med practik utom tjensten, se Doctorer. Linvräkare . R:dr 2. - Lotsar och Loisdrängar, i Fem Classer: Första Classen . Tredje d:o . — 1- j~~ Fjerde d:o . —* — 32. Femte d:o . 24. Mjölnare, se Qvarnar, § 30. Första Classen And ra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Bil. till Se».-Utskottets Betänkande, N:o It. 19 Modekrämare och Modekrämerskor af alla slag, lika med Handlande, § 10. Månglerskor af alla slag, i Nio Glassér: Första Classen ft 9 '» • R:dr 50 . ., _r Andra d:o k • k • — 40: Tredje d:o , k * • n — 30:
Alla de hus och lägenheter, som af ;alder tillhört Staten och endast varit åt Allmänna Magazins-Inrättningen upplåtne för emonagander af Kronans SpannemSls-intrader, böra till Stats-Veiket, vid Inrättningens upplösande, aterlemnas; men sådane byggnader och fastigheter deremot, sorn Inrättningen enskildt sig förvärfvat, eller från förre reg«!e Bränneri-tiderne fått sig öfverlåtne, böra, så fort, sorn på förmånligaste vilkor ske kan, afyttras, tillika med Inrättningens persedel-behållningar, Inventarier och. hlaterialier, af hvad namn och beskaffenhet sorn helst, sedan likväl ofvan omförmäldte till''låneunderstöd för vissa Kän anslagne 60,000 Tunnor Spannemål först blifvit undantagne; och på det något hinder vid fastighetemes försäljning ej måtte uppstå, låta Riksens Ständer, genom Reia* JBanco-Utskott, förståndig* Banco-styrelseq Underaånitm Skrif velter. derom, att Allmänna MagasinsInrätt ningens hit* och byggnader varda relaxerade fran de i desse fast ighe t er, för Banqnens rä k ni ng, t agne Inteckningar Försäljningen af Allmänna Magazins-Inrättningens tillhörigheter. hvilken alltid lorrie bora ske i vanlig ordning till den mestbjudande pä öppen Auction, så vida ej särskilde omständigheter till vidtagande af andra t j en li gare utvägar skulle kunna föranleda, och E. K. M, efter gjord underd. anmälan, dertill gifver Sitt Nådiga samtycke, må likväl , hvad Inrättningens fasta egendomar beträffar, icke ombesörjas förr, än utröndt blifvit om och huruvida Slats-Verket eller andre publike verk kunna vara i behof, att dessa egendomar, vare sig en eller flere, till nyttiga ändamål för det allmänna* räkning öfvertaga, i hvilket fall husen ej komma att försälja*, utan till vederbörande Verks disposition öfverlåta*, emor skälig ersättning, hvilken, efter föregången ordentlig och på lagligt sätt verkställd värdering, bestämmas bör; och hemställa Riksens Ständer derjemte i underdånighet, att försäljningen af Allmänna Magazins-Inrättningens öfverblefne behållningar i Spannernål och Bränvin hör med varsamhet tillvägabringa*, så att den ej må medföra menliga följder på de redan lågt fallne Spannemåls prisen. 6:0 Allmänna MagasinsDirectionens befattning med Verkets angelägenheter anse Hilteus Ständer kunna upphöra, så snart frågan om
M. öppet och fullständigt framföra sina tankar och önskningar; hvarförutan, såsom jag förut tagit mig friheten vördsamt gifva tillkänna, jag icke kan tillbakahålla att uttala den önskan, att R. o. Ad. skulle beslutat ej mindre att återremittera ifrågavar. betänk. än ock medelst inbjudning sökt förmå de respecli.ve MedStånden att deruti instämma. Enär jag nu så vidlyftigt sysselsatt mig med denna del af betänk., hvilken jag ock anser vara en af de vigtigaste, ja nära nog den vigtigaste delen deraf, skall jag bjuda till att vara kort i afseende på hvad i öfrigt synts mig icke kunnat undgå anmärkas; och vill jag, vid framställningen af dessa anmärknrr, följa den ordning, som uti betänk, blifvit iakttagen, nemi.: a) Angrde tjenstlösa personer. Lika med Hr von Rosen synes mig stadgandet uti lista moni. utaf denna afdelning, eller i afseende på anskallandet af borgen utaf 5o rtdr b:co, vara alltför hardt. Detta stadgande igenfinnes dock uti så väl K. förordn. den 29 Juni i8>3, som uti det af Fattigvårdscomite'en afgifna, ofta åberopade underd. betänk. Jag borde alltså kanske afstå ifrån denna anmärkning, fruktande likväl, att denna borgen skall för mången blifva svår, om icke omöjlig att anskaffa, samt att antalet af tjenstoch försvarslösa personer genom detta stadgande betydligt skall ökas. Äfvenledes instämmer jag fullkomligt uti Hr von Rosens anmärkn. vid den omständighet att Utskm förändrat det af Fattig vårdscomite'en begagnade uttryck soknenämnd till fattigvårdsstyrelse. Mina motiver äro helt och hållet desamma som de af Hr von Rosen uti reservationen framställda, hvarföre jag ej anser mig böra dem härstädes upprepa. Jag förbigår äfven de flera skäl härtill, med hvilka jag tror mig kunna öka antalet af de redan anförda. Med Hr von Rosen finner jag ock, att tvertemot hvad Utskm föreslagit borde förhållas i afseende på tjenstlös per sons användande lill arbete för enskild eller allmän räkning.
Föreskriften står ock i strid med i8?.3 års reglemente. Då jag likväl var hindrad alt vid återremissen framställa mina erinringar i denna del, och det är sannolikt, att saken oanmärkt passerat de öfriga .Stånden, samt tillämpningen dessutom icke ifrågakommer förrän nästa riksdag, vill jag nu icke yrka afslag på denna punkt. Men jag hoppas, att förhållandet tages i betraktande af de Hrr, som äro ledamöter af TJtskså att de i den särskilda instructionen för Fullmägtige underlätta vidtagandet intill nästa riksdag af sådana åtgärder, som kunna befordra ändamålet. Hr Stuart, Carl Gust.: BancoUtsk. har ansett angeläget, att för framtiden någon förändring mätte tillvägabringas i nuvar. förhållanden med pensioneringen af enkor och barn efter discontverkens tjenstemän. Det i nu fällande bancoregleinente intagna stadgande rör:de detta ämne har dit blifvit oförändradt öfverflyttadt från i8?,3 års reglemente. Ehuru genom berörde stadgande uttryckligen antydes, att någon lämpligare utväg till bemälda enkors och barns pensionerande borde beredas, synes dock icke till vinnande häraf någon fullt ändamålsenlig åtgärd vara vidtagen. Man lar visserligen häfva försökt att förskaffa Discipnternas tjenstemän delaktighet i Bancostatens allmänna enkeoch pupillcassa; men sedan detta försök misslyckats, enär denna cassas delägare icke funnits benägna att dertill samtycka, har såväl Bancostyrelsen som Discontverkens tjenstemannapersonal låtit härvid bero, utan att vidare bekymra sig om någon förändring i hvad hitintills uti ifråga var. hänseende, enligt särskild tillåtelse, fått äga rum. I följd häraf har Banken i de flesta fall fortfarande måst till merbemälda tjenstemäns enkor och barn utbetala enahanda pensioner, som deras vederlikar vid Bancoverket, genom årliga tillskott till enkeoch pupillcassan, kunnat från denna cassa bereda för sina efterlemnade anhöriga.
Skårman, i egenskap af arrendatoe utaf indragna profoss-bostället Bryntesgården Lindärfva; och N:o 61, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition om öfverlåtelse af en Eskilstuna kungs-ladugård tillhörig tomt åt Fabriks-idkaren Theofron Munktell för utvidgande af hans mekaniska verkstad, äfvensom angående väckt motion om öfverlåtelse af en del utaf berörde kungs-ladugårds jord, jemte annan kronomark, åt staden Eskilstuna. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Betänkanden: N:o 84, i fråga om tillstånd till båtsmans-torps flyttning från en rotedel till en annan. Bifölls. N:o 85, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 31 Juli 1685, angående utgörande af s. k. rotehjelp inom Jönköpings och Kronobergs län. Bifölls. Brot.-Utdrag den 2 Maj i857. 317 N:o 86, i anledning al väckta motioner om stralloch arbets-fångars användande uti arbets-korpsen. Bifölls; och N:o 87, i anledning af väckt motion om upphörande af universiteternas rätt att i släder, der de äro förlagda* med stads-styrelsen deltaga i handläggningen af ekonomiska och politi—mål. Afslogs. S. 1). Upplästes det hos Rikets Ständers Elektorer för val af kommitterade lill tryckfrihetens vård den 30 nästlidne April hållna protokoll, hvaraf inhemtades, alt till kommitterade i berörde hänseende blifvit utsedde: Riks-arkivarien, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Juris Utriusque Doctorn Johan Jacob Nordström, Lektorn och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden Jonas Landstedt, Hofrätts-assessoren Grefve Eric Sparre, Kongl, vice Ribliothekarien, En af de XVIII i Svenska Akademien, Riddaren af Kongl.
Vid granskning af 1858 års räkenskap, hafva förlidet års Revisorer anmärkt såsom ett ofördelaktigt resultat af jordbruket vid Ultuna gård, att, ehuru skörden samma år varit ganska riklig, hade icke destomindre årets behållning endast uppgått till 1,094 R:dr 53 öre, hvarpå Revisorerne grundat det omdöme, att behörig omtänksamhet och beräkning icke blifvit iakttagne vid egendomens förvaltning. Af 1859 års räkenskap hafva nuvarande Revisorer inhemta t, att Ultuna gårds konto för tiden ifrån den 14 Mars 1859 till samma dag 1860 angifver en brist af icke mindre än 8,630 E:dr 54 öre; ett förhållande, sorn ådagalägger befogenheten af hvad 1860 års Revisorer anfört. Skörden har år 1859 utfallit som följer: Höstsäd: utsäde 52 tunnor 4 kappar, skörd 423 tunnor 6 kappar, eller något öfver 8:de kornet. Vårsäd: utsäde 139 tunnor, skörd 977 tunnor 24jr kappar, eller fullt 7:de kornet; utsädet härvid inberäknade Slösäd: skörd 28 tunnor 14 kappar. Deraf visar sig, att sädesskörden, efter vanlig beräkning, varit fullt medelmåttig, ehuru kändt är, att höafkastningen år 1859 utföll otillfredsställande i de flesta orter af riket. I allmänhet hafva förlidet års Revisorer funnit anmärkningsvärdt, att flera konti uti 1858 års räkenskap visat förlust, börande mejeriet har blifvit anmärkt, att dess konto för år 1858 lemnat ett högst ofördelaktigt resultat, hvilket förhållande äfven af Institutets Styrelse, uti dess till Kongl. Majit afgifna underdånigaförklaring af den 19 December 1860 inedgifves, med antydan af de missgynnande orsakerne dertill, på samma gång som Styrelsen förklarar, att dessa orsaker .-edermera blifvit undanröjda.
Gr. af Ugglas: Jag tror äfven att denna § står i så dant förhållande med de förut behandlade, att en återremiss äfven af den bör ega rum. Återremitterades. § 9, och i sammanhang dermed Utskits yttrande, pag. 43 i Betänkt, ang:de samma §. Gr. af Ugglas: Utom det att jag af samma skäl, som jag vid föreg:de § anförde, anser äfven denna böra återremitteras, får jag förklara, att jag finner §:ns lydelse något dunkel, då jag sammanställer den med åtskilliga andra af de föreslagne §§:na. Det står nemi. här, att, till ledning vid bestämmandet af värdet å stångjernsbrukens samt masugnarnes tillverkningar, skall antagas det sednast fastställda lösningspris för Kronans hammarskattsjern, med afdrag sedermera af transportkostnader. Är det således meningen att hammarskattspriset fortfarande, såjom hittills, skall vara det bestämmande i afseende på varans värde? Det har man ändock svårt att tänka sig, då man förut läst § 27 i stadgan, der det heter att uppgift skall lemnäs på värdet af tillverkningen. Man stannar således i villrådighet, hvilket värde som bör vara norm för tax:s-männen. För öfrigt skulle jag önska, att man, samtidigt med denna instruktion för beskattningen af bruk, måtte fästa uppmärksamhet på hvad jag vid 9:de §:n af författmn redan nämnt, nemi. den bättre tax:s-metod, som nu eger rum för masugnar och Den 18 Maj e. m. 263 grufvor, nemi. att taxeras tillsammans med bruk, der samme person är egare till alla tre och kan använda den enas produkt i den andras tillverkning. Jag förenar mig således om återremiss. §:n och yttrandet återremitterades. § 10. Gr, af Ugglas: I sammanhang med hvad jag nyss yttrat i afs:de på taxeringen af grufvor och masugnar, anhåller jag om återremiss af denna §. Återremitterades. § 11 och yttrandet derom pag. 43 i Bet:det. Biföllos. § 12- Gr. Mörner:
I lijka måtto tieriär och information att inhemptas om andre eenkannerlig Landz-kyrkiors och Prästeböhls underhörige hemman, gadehuus, Engiar, Skogar, Uthiordar etc. medh sampl kvrckiornes Inventarier item hvadh capitaler i reda penningar hoos kyrckiorne så i städerne som på landet ännu alne att hima eller på räntha uthslående såsom oek huru medh the kyrckiomedell är fatt, sorn på Cronones vägnar af kyrekiorne ähro uplänthe, att the må blifva liquiderade och uthi richtigheet brachte, elfter den på sidste Rijksdagh Ständerne der nedre gifne Resolution jembvähl och hvadh medel Konungen i Danmarck och dess Ministrer vidh cessionen alf .Landet kyrckiorne häfver afbendt, in specie huru beskaffat ähr, medh Hindrich Lindenous räckenskap, som lian för några kyrekemedell att giöra, hahr förpliehtadt varit, och liwern uthi hans nampn samma medell häfver under händer halft, samt medh flere sådane. Och ändoch Hrr Commissarierne i alt thetta, så vida thet Skåne angår, sigh kyrckio-inspectorens underrättelse betiena kunna, will KongL Maijdt lichvähl att the och häröfver sielfve Prästerskapes och andras berättelse iuhempta och honom kvrchio-inspectoren tillholla giöra reda och räckenskap för den tijdb, som honom vederbökr. Stockholm den 22 Jan. 1845. C. G. Styffe. IV. Thum. E. O. Aman. i Riks-Avchivet. Hist. Docens.” Rätteligen afskrifvet intyga.* A. Lindberg* F. W. Öf verström* Consisl. Aman. i Stockholm.