Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1 tiel den, som samma redskap emotiagit och i förvar häfver, att förteckning dera upprätta och förseglaren tillhandahålla från den dag, då redskapen enligt nyssnämnda § skall vara aflemnad; och skall denna förteckning äfven upptaga namn och hostad för egare af i förvar inlemnad redskap. I stad låitc Magistraten ombesörja förseglingen och förvarandet. Förseglingen skall ske med messingstråd, på det sätt, att densamma trädes uti borrade eller stampade fina hål och sedan, sträckt, öfver midten af pannans, hattens, det lösa bröstets eller rörens öppning, hopknytes genom en linnelapp, samt förseglas på båda ändarne med deras sigill, hvilka det blifvit anbefaldt att denna förrättning verkställa. Den för materialierna till försegling åtgående kostnad kommer att af kronans medel från landtränterien förskjutas och ersättning derför i vanlig ordning af Statskontoret meddelas emot behörig redo och räkning i landsbokcn ; hvaremot arfvode för förseglingsbestyret bekostas af panne-egaren, och utgår efter kannerummet, med en skilling för inmurad redskap med fast bröst, som å egarens hemvist förseglas, äfvensom för all sådan lös redskap, som innehafvaren, enligt stadgandet i föregående moment, låter försegla å stället, der den finnes, samt 6 r:st för öfrige sådane redskap, som till de af förseglaren utsatte mötesställen transporteras, allt för hvarje kanna af pannans innehåll; dock må, vid dessa tillfallen, reseoch traktaments-penningar af förseglaren icke beräknas. § 27. De personer, som, enligt § 59, ega att, i afseende på bränvinsbränning, visitatioiier och beslag göra, vare berättigade, när de för kronans rätt och till kontroll emot underslef anse sådant nödigt, att i stad eller på landet låta ånyo uppmäta förut uppmätt och stämplad bränvinspanna.
Rengen och Linköpings hamn, om kanalanläggning mellan. Se Kinda båtled. Resekostnad, om skyldighet för embetsoch tjensteman alt vid resor i och för tjensten å ort, der jernvägseller ångbåtskommunikation varit för honom tillgänglig, beräkna sin resekostnad derefter. Motion N:o 146. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Rese-reglemente, om närmare bestämningar i gällande, i den syftning att icke någon må erhålla ersättning för andra fortskaffningsmedel, än som han verkligen begagnat. Motion N:o 388. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Revision, om ändring i 89 § 1 mom. af gällande Banko-reglemente i fråga om revision af Banko-diskontverkets förvaltning. Motion N:o 442. BankoUtsk. Utlåt. Revisorer, Rikets Ständers, af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken, angående upphörande af arfvode och annan ersättoing för dem, som tillika utöfva Riksdagsmanna-kallet. Motion N:o 433. Sammans. Statsoch BankoUtsk. Utlåt. N:o 41. R. St. underdån. Skrifv. Riksgäldssedlar, angående inlösen af tvännc å 10 R:dr. Motion N:o 74. StatsUtsk. Utlåt. Rindboliden, om skade-ersättning för förlust i anledning af vägomläggning förbi. Se Nilsson. Rosenberg, Sven, frän Christianstads län, Motion Nio 65, om ruslhållarnes i Skåne befrielse från rustningspersedlars anskaffande och underhåll mot årlig afgift. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 7. — ■— Motion N:o 66, om tillägg i 17 kap. 16 § Rättegångs-balken samt ändring i föreskrifterna rörande embetsmanna-eden. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 23. R. St. underdån. Skrifv.
Härads-allmänningarnas förvaltande enligt samma grunder, som Krono-parkerua, saxat om utsyningen derå. S. D. Gillade Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsocb Ekonomi-Utskottens den 14 sistlidne April på bordet lagde Betänkande, N:o 6o, i anledning af väckt motion om rättighet att, under vissa vilkor, hos andre än målsmän insalta barn till uppfosiran. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 3 dennes på bordet lagde Betänkande, N:o 58, i anledning af väckta motioner om förändring i Författningarna, angående mått, mål och vigt. S. D. Förediogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Bsvärsoch Ekonomi-Utskottens den 5 dennes på bordet lagde Betänkanden och Utlåtanden : N:o i85, i anledning af väckt motion om upplåtande af Krono-betena samt Krono-allmänningarna i Skåne, till Kronotorp, m. m ; N;o 186, i anledning af väckt motion om förändring uti Kongl. Brefven den 3 Maj 1826 och den 18 Juli 1827, så vidt de röra slockfångst för sågverken i Yssteroch Norrbottens Län; N:o 187, anledning af väckte motioner om förändring i sältet för hemmans förmedling; Prot Uldr. den 28 A'pril l S/{I• 383 N:o 188, i anledning af väckt motion om rättighet för vissa Häraders inom Skutabo gs
Utskottets vid tillstyrkandet af dessa löne-förbättringar tillämpade åsigt, att kanslist—tjenster eller sådana beställningar, hvilkas innehafvares hufvudsakliga åligganden bestå i utskrifning, kollationering och afsändning af expeditioner, borde vid embetsverkens förestående reglering indragas samt de för sådana göromåls bekostande erforderliga medel särskildt anvisas; hvarföre Rikets Ständer, i stället för att bifalla de af Kongl. Maj:t föreslagna löne-tillökningarne för dessa tjenster, anslagit deremot svarande belopp till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition för befrämjande af göromålens gång inom kanslist-graden. Med denna sålunda godkända åsigt låter det sig följaktligen ej förena, att, för enahanda göromåls bestridande hos Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, å detta verks stat åter uppföra och låta genom derå utfärdad fullmakt tillsätta en för flera år tillbaka indragen kanslist-syssla. Men som tjenstgöringen inom Fullmäktiges Expedition, till följd af de mångfaldiga bestyr Fullmäktige under denna Riksdag fått sig uppdragna, ofelbart måste under den kommande tiden blifva vida mer trägen än förut, så synes hela det belopp, Fullmäktige till aflöning för den ifrågaställa Kanslist-tjensten föreslagit, böra af Rikets Ständer beviljas och anvisas för att fortfarande intill nästa Riksdag utgå såsom årligt arfvode för bestridande af de inom Fullmäktiges Expedition förefallande kanslist-göromål. Derjemte torde det äfven för de ökade göromålens behöriga gång blifva nödvändigt, alt ett särskildt lämpligt arfvode ställes till Fullmäktiges disposition, för alt kunna tilldelas den tjensteman, som af Fullmäktige förordnas att biträda vid protokolls-föringen bos Fullmäktige.
Då jag fullkomligt delar denna åsigt, har jag ansett det tillhöra min pligt som representant, att, i min ringa mån, söka medverka dertill, att åtminstone en väsendtligare del af de löneförmåner, som åtfölja dessa embeten, varder på ett förnuftsenligare sätt använd, utan att dervid beröfva presterskapet det ringaste af dess inkomster. Då indragning af bemälte embeten varit på tal under våra Riksdagar, har den invändning tillbakakastat frågan samt fråntagit henne allt hopp om framgång, nemi. »att hon stöde i uppenbar Strid med föreskrifterna i 13 och 29 §§ R.O., der det i den ena heter: »Jemte Erkebiskopen, Biskoparne och Pastor Primarius i Stockholm, hvilka af Konungen till Riksdagen kallas» etc., och i den andra: »Till Erkebiskop och Biskopar, med hvilkas val förhålles», o. s. v. Jag erkänner, att denna invändning varit fullt befogad, och ämnar ej, som föreg:de motionärer, påyrka hela den biskopliga in - Den 16 November f. m. 14» stitutionens borttagande, dels emedan jag ej vill komma i kollision med våra grundlagar, dela emedan jag vet, att alla så radikala försök bidraga att förstärka och uprätthålla hvad som förr eller sednare måste falla, om man blott går varliga fram och så småningom plockar en sten då och då ur den lutande, redan af allmänna tänkesättet utdömda bygnaden. Jag åtnöjer mig således med att vördsamt föreslå: att i mån, som biskopsembetena i stiften inom Riket, med undantag af Hernösand, Upsala och Lund, blifva lediga, R. St:r måtte besluta, att alla öfriga biskopsembeten indragas. Genom ett sådant förfogande och beslut ar grundlagens stadgande i afs:de på erforderligt antal biskopar respekteradt, samt norra, medlersta och södra Sverige till själavårdens öfverinseende hugnadt med särskilda biskopsembeten, af hvilka det i Upsala fortfarande skulle blifva säte för Svea Rikes Erkebiskop. Jag anhåller, att denna min motion kommuniceras resp. MedStm, samt remitteras till vederbörligt Utsk. 2:o.
Län, att sky ndesammel igen inlomma nied de felande Omsluten för i 810 till och med 1814, meri i synnerhet det för 1S10, på det något vidare hinder och uppehåll för Riks-Hufvudbokens författande icke må mota. Utom hvad Herrar Revisorer hos Riksens Höglofl. Ständer sålunda anmält, hafva jemväl under innevarande Riksdag motioner i detta ämne inom Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit väckte; och, sedan Stats-Utskottet deröfver utlåtande afgifvit samt Riksens Höglofl. Ständer i anledning deraf uti underdånig skrifvelse af den 13 sistledne Februarii hos Kongl. Majit anhållit, om så kraftiga åtgärders vidtagande att det angeligna och magtpåliggande Riks-Hufvudboksluts-arbetet icke vidare må uppehållas, har Kongl. Majit härom låtit Dess Nådiga Befallningar afgå så väl till vederbörande Dess Befallningshafvande som Herr JustitiasCantzleren, att med dess Embetes uppmärksamhet loija detta ärende; och har, i föjd häraf, Herr Justitiae-Cantzleren uti bref till Kongl. StatsContoiret begärt, att hvarje 14tele dag genom vederbörande erhålla uppgift på de omsluts-arbeten, sorn under tiden inkomma och hvilka uppgifter åter Kongl. Stats-Contoiret förständigat RiksHufvuu-Boksluts-Contoiret, att till Herr Justitite-Cantzleren, i föreskrifven tid och ordning meddela. Efter de sålunda vidtagne åtgärder, hafva omsluten för år 18ro nu mera för samtelige juänen till Riks-Hufvud-Boksluts-Contoijet in - l Stats Utskottets Betänkanden. tommit, och de öfrige inkomma efter hand, så att Stats-Utskottet nu förmodar, det något hinder för Riks-Hufvud-Bokens författande icke vidare må möta.
Den år 1828 påbörjade anläggning af en stor och dyrbar Sten-dara på den sä kallade Jord-Grufvans vestra dagklyft, uppå hvilkens fullkomliga säkerhet bryt_ ningen i hela det största Grufvo-fältet berodde, fullbordades år 1831 och lyckades fullkomligt. Dessutom har den gamla, åren 179(0—1801 uppförda» Stendammen, som börjat taga betydliga läckor, blifvit försedd med en ny, Allt-vägg och derigenom vunnit fullkomlig täthet. Flere andra, mindre betydliga, arbeten för vattnets afhållande från Grufvorne hafva ock blifvit verkställde, hvarigenom man ändteligen upphunnit det, allt sedan år i"g6r ifrigt och beständigt, eftersträfvade mål, att få Grufvorne i alla 3:ne fälten med säkra och varaktiga Stendammar fredade från inbrott af den nära intill och högt öfver de flesta Grufvornes dagklyft, belägna Sjön. Derigenom har man ock kommit derhän, att snart skall ingen annan åtgärd, än den så kallade konstkraften, vara behöflig för vatten-uppfordring från Grufvornes botten, hvilket resultat är af så mycket större vigt för framtiden, som Grufvornes efterhand tilltagande djup i annat fall snart nog skulle lägga oöfvervinn örliga hinder emot deras bearbetande, sedan uppfordringen af både vatten och malm, med Hästeller Ångmaschins-kraft, blifvit så dyrbar, alt Grufvu-arbetetej bure sig; men hvilket resultat tillika, under de sista Z1] årens tid ensamt medtagit en sammanräknad förlagskostnad af vid pass 270,000 R:dr Riksgälds-Sedlar i Capital, enligt förda Bokslut.
R;dr eller 100,000 R:dr mindre än det i K. M:ts Proposition calculerade belopp. Anseende Utskottet denna minskning böra bibehållas, på det att de förän - Betänka nden, JY;o ia3. *7 dringar i handeln och sjöfarten, sorn genom tillfälliga omständigheter kunna inträffa, icke mö bereda ett alltför stort deficit i denna StatsVerkets betydligaste InkomstTitel, 35:o SaluAccisen. Af de stridiga meningar som yttrats rörande denna InkomstTitel, i det att den inom Yällofl. BorgareStåndet ansetts böra alldeles afskaffas, då deremot inom Högv, PresteStåndet yrkats att den borde förhöjas, bemtar Utskottet ytterligare skäl alt tillstyrka antagandet af Utskottets i denna punkt föreslagna beräkning, 37:0 ChartceSigillatcc-medlen, Du denna inkomst de senare åren dels uppgått nära tilldels öfverstigit 3oo,ooo R:dr samt af de nyligen vidtagne controller mot missbruk vid handlingars charterande bör förväntas, att uppbörden snarare stiger än minskas, finner Utskottet lämpligt att från 290,000 R:dr till 3oo,ooo It:dr böja beräkningen af denna InkomstTitel. Vid de återstående Titlarne; nämligen Postmedlcti, Rranvinsafgiften och Restantierne hafva väl åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda, men då dessa dels inom Stånden blifvit, efter Utskottets tanka, nöjaktigt besvarade och dels varit rakt stridiga emot hvarandra, så att Utskottets förslag innefattat en medelväg af hvad å ömse sidor yrkats, har Utskottet rörande dessa Titlar ej annat att tillägga än i afseende på det förändrade belopp hvartill Restantierna nu blifvit uppförda, att Utskottet, för att vinna en jemn slutsumma i RiksStaten, jemkat denna sista Titel efter samman - s8 StatsUt skottets lagda beloppet af de öfriga Titlarnes, nu till en del förändrade summor. Reservationer. jto Angående förslagspriset å den till Statsverket ingående Spanmål.
Nu var jag dum; sjelf utblottad på allt, på det allra nödvändigaste, ville jag taga en obetydlig bråkdel af de rikedomar för hvilka öfverflödet ej finner användning. Ja, jag förtjenar det strängaste straff! – Var inte så högljudd! Det borde ligga i ert eget intresse, att så få som möjligt hörde oss. Är ni skådespelare? – Nej! – Jag trodde det, eftersom ni tycks kunna uttrycka er med en viss ledighet. Ni tror då, att jag är så rik? – Jag vet inte, jag känner er ej ens till namnet. Jag såg blott, då ni lade in tusentals kronor i kassaskåpet. – Hm, jag skall väl blifva försigtigare för framtiden. Hvad heter ni? – Arnold Lindqvist. – Är det ert verkliga namn? Ni förstår väl, att det ej tjenar till någonting att ljuga, då det ju blir en lätt sak för polisen att kontrollera sanningen af alla edra uppgifter. – Jag vet det. – Ert yrke? – Civilingeniör. – Hm. Jag såg på er, att ni ej var någon inbrottstjuf ex professo och är äfven öfvertygad, att detta var ert första försök. Ni behöfver inte försäkra mig derom! De här verktygen äro ju goda nog, fast en tjuf till yrket kanske skulle förkasta dem. Men han skulle gå klokare till väga. Ni hade inte studerat lokalen, och tycks ha varit fullkomligt okunnig om ringledningen från kassaskåpet till min sängkammare. Arnold rodnade och slog ned ögonen. Hur mycket hade han icke försummat! Hvilka ofantliga luckor i hans så väl genomtänkta plan! – Nå, fortfor den andre, ingen kan vara mera förvissad än jag om, att detta ert första försök också blir ert sista. Ni ångrar er, inte sant? – Nej, svarade Arnold i trotsig ton. Men jag föraktar mig för min dumhet. Jag är beredd på att straffas. – Nå, det är ungefär detsamma som ånger. Jag är inte fallen för sentimentala scener och skänker gerna efter tårar, knäfall och dylika utgjutelser. Emellertid kan ni väl förstå, att det här är en obehaglig historia för mig: att blifva väckt midt i natten af att någon bryter sig in i mitt kassaskåp. Hade ni varit en vanlig förbrytartyp, skulle jag gjort processen kort med er; då hade polisen fått taga hand om er genast.
Derest ett sålunda ensamt genom enskild omtanka och verksamhet åstadkommet företag lyckats och det dermed åsyftade ändamålet vunnits, måste ett dylikt understöd anses mindre behöfligt. Har åter samma företag misslyckats, kan Staten icke vara skyldig att ersätta eller minska de förluster, som, utan något dess förvållande, för verkstäl larne uppkommit. Erkännandet vid något fall af en sådan skyldighet å det allmänrias sida skulle sannolikt komma att både föranleda obetänkta företag och framkalla obegränsade ersättningsanspråk. Enär nu den kostsamma och prydliga samt för både lärosätet och den studerande ungdomen hedrande och gagnande byggnad, som genom Akademiska Föreningen i Lund åstadkommits, blifvit både företagen och fullbordad utan att under hela byggnadstiden, så vidt kändt är, någon fråga ens uppstått om begärandet och begagnandet af allmänt understöd, har sagde byggnads uppförande alltid betraktats såsom ett helt och. hållet enskildt företag, och det torde vara åtminstone tvifvelaktigt, huruvida de personer, hvilkas berömvärda ansträngningar och uppoffringar tillkomsten af denna byggnad i främsta rummet måste tillskrifvas, verkligen hyst den önskan och förhoppning, att densamma, efter sitt fullbordande, skulle blifva föremål för något särskildt bidrag från det allmännas sida. För öfrigt anser sig Utskottet, i afseende på den erbjudna intecknings-säkerheten för det lån, som nu först blifvit ifrågasatt, icke bora underlåta framställa den erinran, att Staten, äfven om den vid lånets beviljande föreskrifna återbetalnings-skyldighet åsidosattes, svårligen skulle finna sig befogad att, medelst vidtagande utsökningsåtgärder, beröfva den studerande ungdomen vid det ena af rikets universiteter en byggnad, som åstadkommits och denna ungdom till allmänt begagnande under sin akademitid fått emottaga genom förut vid samma universitet studerande personers enskilda uppoffringar eller andra medborgares frikostighet. 1 betraktande af nu anförda omständigheter och då Utskottet finnér de af motionären uppgifna förhållanden ingalunda påkalla det för Akademiska Föreningen i Lund föreslagna låneunderstöd, får Utskottet alltså hemställa, att den derom väckta motion icke må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 7 April 1854.
Maj:ts nådiga Proposition, angåeude i vissa afseenden förändrade föreskrifter, i fråga om sättet för utarrenderingar af Kronans egendomar. Bifölls. JM 106, i anledning af dels Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående förändring och tillbyggnad af Kronans egendom JM 4 Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riks-arkivets samlingar m. m., dels väckta motioner om anslag till en nybyggnad för Riks-arkivet och Kongl. Bibliotheket. Utskottets hemställan, sid. 8, godkändes, och hvad vid slutet af utlåtandet anföres lades lill handlingar ne. JM 107, i anledning af väckt motion, angående förut varande arrendatorers företrädesrätt vid förnyad utarrendering af boställshemman. Bifölls. JM 108, i anledning af väckt motion, angående upplåtande åt hemman inom Norrbottens län af mindre, Kronan tillhöriga jordrymder derstädes, emot utgörande af skogsränta. Bifölls. JM 109, i anledning af väckta motioner, angående Sala silfververks återgång till Statens disposition. Bifölls. JM 110, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till staden Malmö af förra fastningsbastiouen Nyköping. Bifölls. 424 Prot.-Utd.rag M 141, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse till Stockholms stad af Kronan tillhörig mark, för anläggning af strandgata utefter Ladugårdslandsviken från Nybron till Fredrikshof. Bifölls. JVs 442, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lägenheten Stallmästaregården för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken Bifölls. M 113, i anledning af väckt motion om kostnadsfri upplåtelse för den tillämnade jernvägen emellan södra stambanan och Landskrona af viss del utaf Kronans omkring nämnda stad befintliga fästningsverk. bifölls; och J\l 11-4, i anledning af vackt motion oro annat sätt för utgörande af räntepersedeln »hö» inom Wester-Norrlands län.
Jag kan ej dela denna åsigt, utan anser det för en orättvisa emot den fattige, om det också blott voro ro, som utgjorde skatt och tunga för sina hemmansdelar och ej finge åtnjuta samma rättigheter och förmoner i och för jorden, som deras förmögnare grannar. Till följd af denna min öfvertygelse, var jag förliden dag i Kongl. Kammar-Rätten och begärde ett utdrag af senare årens taxeringslängd, innehållande uppgift på alla i min hemort, eller Tveta, Wista och Mo Härader af Jönköpings Län, som är indelt i 5 Fögderier, och utgöra dessa Fögderier *.'del af Länet. Utdraget ifrån Kongl. Kammar-Rätten är af följande innehåll: De, som bränna för jord under 3oo Rtdrs värde, äro till antalet 56o; de åter, sorn utöfva brän vinsbränning för jord öfver 3oo Rtdrs värde, uppgå till 1,939 hemmansegare. Häraf synes, alt blott för Jönköpings Län, med samma beräkning för de öfrige |delarne af Länet, utgör antalet på hemmansegare, som, genom Utskottets ifrågavarande beslut, blifvit betaget utvägen att, genom förädling i bränvin, använda den säd och potatoes, som till intet annat är tjenlig, 2,800. Jag hoppas, att de respeclivc Med-Stånden skola finna obillighet»» Sevillu.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande IV.-o 5. sf Utskottets beslut i denna del, och derföre förordna så, alt egare af hemmansdelar, som ej uppgå i värde till 3oo R:dr, må få bränna med e«i lG kannors panna. I annan händelse hoppas och anhåller jag, att de måtte frikännas ifrån alla utgifter till Staten, ty på samma gång, som deras rättigheter dem beröfvas, böra äfven deras skyldigheter upphöra af hvad namn och beskaffenhet de vara må. En annan sak måste äfven härvid tagas i betraktande såsom en oundviklig följd, af Utskottets beslut.
N.-o 27. hvaruti förekomma orden: ”till uppmätning ifrägakommer endast den pannaj hvarunder eld omedelbarligen användes” Utskotten få härvid först tillkännagifva, att den af Presle-Slåndet framställda och godkända redaction, i (Våga om pannors uppmätning, i Utskottens tanka, är ganska tjenlig och ändamålsenlig samt derföre hemställa , att densammai stället för den sorn i Betänkandet N.o 16 föreslogs j mätte af samtlige Rikets Ständer blifva gillad och antagen. Dernäst få Utskotten fästa Hedervärda Bonde-Ståndets uppmärksamhet derå, att det blifver en följd af Ståndets gillande utaf det i Utlåtandet N:o 16 gjorda förslag om uppmätning af aila pannorna vid konst-bränneriet-j att ofvannämnda uttryck: ”till uppmätning ifrägakommer endast den panna, hvarunder eld omedelbarligen användes/’ måste utgåj emedan den så kallade förpannan ^ vid dylika inrättningar, icke af elden vidröres; och torde derföre Ståndets böslut härefter blifva jemkadt, föreslående Utskotten slutligen, Savilia.-, Las,- och Oec.-Ulsk. Mern. N.o 27. 25 att, för denna §., den vid Betänkandet N:o 6 framställda redactionen må bibehållas oförändrad till och nied orden: ”uppmätt till och med halsen;” men alt derefter ordalydelsen må blifva följande: "Sädana hattarj på hvilka ifyllnings-lucka är anbragt, skola uppmätas till luckans nedersta kant, och hvad hatten sålunda bejinnes nedanföre denna kant innehålla sammanslås med sjelfva brännvin s-pannans kannerjmd, efter afdrag likväl af kokrummet.
M. äfven i nåder gillat, alt så beskaffad tiondeafgift, hvarmed nyssnämnde förhållande inträffade, måtte — förvandlas”; hvarjemte Hr Landtm., enär någon propos. till bifall icke blifvit begärd, hemställde om R. o. Ad. behagade afslå denna del af 17:de punkten. Denna propos. besvarades med ja, hvarjemte Frih. Palmstjerna yttrade: Det är första gången under min riksdagsmannabana som det inträffat, att propos. på ett förslag kunnat begäras och af R. o. Ad. antagas på det sätt att vissa ord blifvit ur den af Utsk. framställda meningen undanryckte. Hr von Hartmansdorff: Sådant kommer sig deraf att StatsUlsk. sammanblandat saken med verkställigheten. Samma förhållande kommer troligen att visa sig vid andra frågor, som äro svårare än denna. Man kan om denna punkt anmärka, alt hela den första delen blott utgör premisser, som icke kunna afslås. Det är här nemi. icke fråga om alt rösta öfver premisserna, ulan om sjelfva saken och den förekommer på de sista linierna af denna del. Hvad återstoden af punkten beträffar, sä, och då den i anseende till beslutet rörande den första delen, måste anses vara förfallen, anhåller jag alt den mätte läggas till handlingarne. Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., fann R. o. Ad. att, till följd af Ståndets afslag å första delen af 17:de punkten, den öfriga delen af samma punkt hade förfallit. 18:de punkten. 188 Den 9 September f. m. Hr von Hartmansdorff: Här är samma förhållande som med några föregående punkter, hvilka R. o. Ad. redan afslagit. Det är nemi. af SlalsUlsk. hemstäldt, att den s. k. halmstädjan måtte upphöra. Ett sådant beslut kan, enl. min öfvertygelse, numera icke fattas, såvida nemi. som del ingår i 1848 års statsreglering, emedan de ordinarie inkomsterna redan blifvit af R. o. Ad. beräknade.