Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den stora mängden af mål, som under en Hof-Rätts dagsession, af fyra till 21 Lag-Utskottets BetänkandeN:o :j/[ fem timmar, föredrages och afgöres,sysselsätter alla Ledamöterne så uteslutande, att e under påstående session icke hafva rådrum att lägga någon hand vid utai etandet af de till hvarje Ledamots föredragning lottade målen, utom pa e tei nnddagarne och på Lördagar, då Ledamöter äro från protocollsjuste1 ing ce ige. Dessa skola användas till beredning af Referentmål. Men då '.e ^ denna tid åtgår till granskning af expeditioner, samt till läsning a handlingar i vigtigare och vidlyftigare, civila eller criminella ma , o jei det af sig sjelf, att tiden under Höstoch Yår-sessionerne för utarbetandet af de egentliga Referentmålen är otillräcklig. Mål af storrå vl. y tighet, såsom en del instämda eller vädjade concurser, redogörelsetvistei in fl., hvilka kräfva en mera oafbruten handläggning, måste gemenigen lvila till dess, under de såkallade sommarferierne, mera ledighet för cam mai-arbetet kan ernås, så vida ej det större antalet af angelägna, men mindre besvärliga, mål och tvister - skall lemnas utan åtgärd. Under hösten oc i vintern blir uti de flesta vädjade saker skriftvexla ngen fullbordad, lvaiemot under sommaren endast ett jemförelsevis ringare antal inkommer. A de inkomna malen blifver största delen med slut afhjelpt innan Vårsessionens slut.^ De återstående utgöras vanligen af sådane ofvanomförmälda vidlyftigare mål, som under sommaren måste utarbetas, för att i början af öst-sessionen kunna företagas.
tighet till undervisning, religiös frihet, tillträde till allmanna förhandlingar, rösträtt) hela det parlamentariska systemet tjänar till att vinna styrka åt männen men icke åt kvinnorna. Ingen kvinna i Spanien, allt .ifrån tronen ända ner, äger det minsta politiska inflytande och i andra hänseenden ar den kvinnliga intelligensen endast en svag reflex af det starkare könets. För att bevisa sanningen af detta påstående ar det tillfyllest att endast skärskåda kvinnans religiösa s&amp;dpunkt. Jag har tillförene sagt, att i mitt fosterland mannen langt ifrån att önska, att kvinnan skulle kanna .och tanka som han, strafvar för att hon skall lefva ett i moraliskt och intellektuellt hänseende underlägset) från hans vidt skildt lif. Jag nekar icke, att den spanska kvinnan af instinkt ar troende, men denna instinkt vidmakthalles också på ett förträffligt satt af den lag, som mannen dekreterat, och hvarigenom de ha rättighet att vara deister, ateister, skeptiker eller materialister, men deras döttrar, systrar, hustrur och mödrar måste vara katoliker ratt och slatt och ingenting annat. Jag erinrar mig, att i en landsortsstad ett antal fritänkare utlyste ett meeting, vid hvilket en professor och republikan presiderade, och han tillkannagaf, att afven kvinnor ägde tillträde. Då han efter mötets slut tillfrågades, hvarför han icke medfört sin hustru, utropade han i helig rysning: Min hustru? Min hustru ar icke fritänkare, Gud vare lofvad! Jag skulle vara den sista att beklaga den religiösa känslan hos kvinnorna - om blott mannen hade den ocksa. Himlen må veta att de behöfva den! Men jag vill framhålla det inkonsekventa, oärliga och för kvinnan förödmjukande uti detta band som af mannen pilagts henne genom förbudet att gå utom trons barrier. Mannen betraktar sig sjalf som ett högre vasen, som äger ratt att skaka af sig hvarje band och inrätta sitt lif efter sin egen elastiska moral, men då han icke som den despotiske och svartsjuke afrikanen numera kan placera en neger med dolk i gördeln att vakta hustrun, gifver han henne i stallet en högre vaktare: Gud.
Ad:s beslut i afseende på förenämnda i §, under tillkännagifvande det min önskan hade varit, att i mom. deraf fått följande lydelse: ”Försöker någon Statsrådsledamot att lagstridigt ändra regeringssättet eller någon Rikets grundlag, eller underlåter han deremot göra föreställningar, när han finner sådant å birde vara, eller fördöljer någon omständighet, som kunnat sådant steg förekomma; straffes som Rikets förrädare och miste lif, ära och gods.” Om en sådan redaction antagits, så tror jag att tydlighet varit åstadkommen, och intet missförstånd kunnat äga runi. Gr. Spens: Hr Cederschjöld har vidrört en fråga, som är vidsträcktare än den blifvit af honom behandlad. Den är helt och hållet skiljd ifrån detta ämne, och jag skulle derföre helst önska, att den, oaktadt väckt i sammanhang med den 3 §:n, finge särskildt föredragas. För min del skulle jag tro att det rätta vore, alt som en särskild § i ansvarighetslagen emot slutet deraf införa, att hvad som för Statsrådsledamots tillstyrkande inför Konungen i föregående §§ är stadgadt galle äfven, när Slatsrådsledamot, enligt vissa §§ i Reg.F:n, beslutar. Jag tror alt om man inför ett sådant tillägg särskildt i 3 §:n och sedermera beflnnes hafva försummat den i någon efterföljande, är det mera farligt, än om man icke hade ett sådant stadgande på något stalie; ty i det sednare fället kommer det hädanefter som hittills att tagas för afgjordt, att det skall så vara. För att ej glömma bolt stadgandet på något ställe, ifall man skall 3aS Den 7 April. sätta dit detsamma pä ett, anhåller jag att det mätte blifva ett gemensamt tillägg. Hr Cederschjöld: Jag får fästa Gr. Spens’ uppmärksamhet derpå, att i nästpåföljande § eller den 4 nyttjas samma uttryck som det jag framställde, då det nemi. der heter: ”Statsrådslednmot, hvilken tillstyrker emot verkställigheten af den af Konung och Ständer fastställda Tryckfrihetslag” etc.
Vid granskning och jemförelse af hvad de ifrågavarande anföranden hvar för sig innehålla, hafva Utskotten funnit de derutinnan framstälde olika Förslag kunna hänföras till följande hufvud-puncter, nemligen: 1:0 Angående förlängning af den uti Rikets Ständers Reglemente stadgade, och med förlidet år 1822 tilländalupne lid för omsättning af Lån uti f. d.Filial-Disconterne. 2:0 Angående tillåtelse för Gäldenärerne i allmänhet, att äfven hädanefter få Siats-Utskottets Betänkanden. g5 begagna arne månaders anstånd innan deras Lån till Lagsökning utlemnas. 3:o Angående eftergift af öfverräntan å desse Discontens förfallne och än vidare förfallande Lån. 4:o Angående återinförandet af de vid nasti, års utgång indragne Utrednings-Contoiren i Götheborg och Malmö; och 5:o Angående återkallandet af de äldre Lagsökningar samt inställandet af nja. Till en början hafva Utskotten häröfver infordrat Utlåtande af Rikets Höglofl. Ständers Fullmägtige uti deras Bank och Riksgälds-Contoiret, hvilka utlåtande härlios biläggas. Utskotten anse sig derjemte först böra upplysa till hvad belopp Filial - Disconternes fordringar för meddeldte Lån voro hos Gäldenärerne utestående den irsta Januarii innevarande år, då, jemlikt Reglementets föreskrift, alla omsättningar af Lån upphörde; äfvensom i hvad mon större eller mindre del deraf skulle kunna komma i fråga att till omsättning anmälas: återstående utlånings-summan utgjorde nemligen den 3i December 1822: c)6 StatSrLJIskottets Betänkanden. För Götha Canal Bolags f. d. Discont, B:co R:dr . 864*973:44*2* För Götheborgs Discont . 4 10,462:44- 8. För Malmö Discont 524.882:16.7. Enligt vederbörande Ombudsmäns uppgift är af berörde utlånings-summa beroende på Concourser:
N:o 247, i anledning af Kongl. Majrts nådiga remiss å Kammar-kollegii berättelse, angående kungsgårdars och öfriga kronolägenheters i riket förvaltning. Lades till handlingarne. N:o 248, angående rättighet för Dahls häradsboer till utsyning på Ombergs kronopark. Bifölls. N:o 249, i anledning af väckt motion angående rättighet för åboerne å de s. k. Hivtfeldska Stipendiehemmanen att inlösa dem till skatte. N:o 250, i anledning af väckta motioner, angående dels reglering af dagsverks-skyldigheten till boställen och kungsgårdar, dels upphörande af holveri-skyldigheten i Skåne. Bijulls. N:o 251, i anledning af väckt motion, angående försäljning lill skatte af utarrenderade militie-boställen i Jemtland. Bifölls. Från Väulofl. Borgare-ståndet. S. D. Fortsattes och slutades föredragningen af Bevillnings-utskotlets memorial N:o 23, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående tullbevillningen ifrån och med 163 voterings-propositionen. Härvid förekommo: Inbjudningar, ställda till Borgare-ståndet, att frånträda dess fattade beslut och förena sig uti andra Riks-slånd.
Sändebud erhåller dess af sig sjelf förstådda uppdrag att isynnerhet handla och rösta i dess intresse; att de olika Stånden, huru än förblandade, rösta efter curier och icke sällan äro afvigt sinnade mot hvarandra, och att, antingen de splittra sig eller äro eniga, resultaten icke sällan utfalla till det allmännas nachdel; hvarförutan det af förhållandenas natur följer, alt Ständernas beslut, om de ock förbinda, likväl misshagade medborgare-classer, hvilka icke åtnjuta politiska rättigheter. Olägenheterna af Stånds-representationen äro dels, att det icke är möjligt beräkna eller utmäta den andel, som bör inrymmas åt hvarje class-intresse, derest man också vore lycklig nog att kunna ställa så till, att alla dessa corporations-intressen erhålla förespråkare inom Riksförsamlingen, och dels, hvad Sveriges Historia nogsamt bevittnar, att Samhället, hvilket måste erkännas hafva många och vigliga intressen att bevaka, som ligga utanföre corporationernas, ofta måste stå tillbaka, då Stånden slilas sig emellan eller det lyckas dem att göra sine intressen företrädesvis gällande. Det är också derföre en obestridlig sanning, att Svenska Nationen icke hyser förtroende för denna inrättning eller igenom någon förändrad sammansättning Bih. till R. St. Prot. 184S j 3 Sami. 16 Haft, 1 lior till Constitutions-Utskottets Memorial> N:o 16. af Stånds-classer förväntar lyckligare resultater för National-andans högre lyftning och fosterlandets stigande välstånd. Då det Höglofl. Utskottet alltså företagit sig att antingen af obekantskap med eller missaktning för detta rådande tänkesätt ytterligare förstärka Stånds-inrättningen, föranlåtes jag deremot framställa åtskilliga anmärkningar. Härvid förekommer i första rummet att, ehuru det icke lärer undgå uppmärksamheten, hurusom de tvänne Stånd, hvilka åtminstone lill antalet egentligen utgöra folket, eller i—tdelar deraf, nemligen städernas invånare och Bonde-Ståndet, nog allmänt klaga deröfver, att de för närvarande inom
Dessa för Landets väl högst vigtiga frågor hafva således, oaktadt en noggrann pröfning deraf inom Utskottet och RiksStånden icke blifvit på ett så sammanstämmigt sätt afRiksStånden a>cgjorde, att de såsom Riksens Ständers I dylika ämnen, efter Grundlagarnes föreskrift, fattade beslut, kunna till Ed r KonglMaj:ts »ådiga pröfning och afgörande öfverlennäs. Ridderskapet och Adeln finner sig derföre föranlåtet, att vidtaga den enda utväg sorn återstår,/den nemligen att dessa frågor, såsom Ridderskapets och Adelns enskilta besvär hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, Ridderskapet och Adeln hade lifligt önskat att Presteoch RorgareStånden instämt uti samma beslut, hvartill de af Ridderskapet Och Adeln blifvit enträget inbjudne och uppmanade; men Ridderskapet och Adeln vågar i underdånighet tro, att då Ridderskapets och Adelns på mogen öfverläggning grundade, vid flere Riksdagar yttrade, tankar i detta fall lika enhälligt äro delade af det Hedervärda BondeStåndetj och dessa tvänne Stånd äro de, hvilka åtmindstone i Ekonomiska frågor föreställa agare till Rikets Jord och Skog, samt sjelfve innehafva en stor del deraf, deras underdåniga önskan i detta fall äfven uttrycker största delen af Nationens, hvilken i ett ämne, som länge varit för den opartiska pröfningea Den i5 Julii. 311 redt, icke möjligen kan vara missledd* Ridderskapet och Adeln hoppas således, med ununderdånig tillförsigt till Eder Kongl, Maj:ts upplysta omtanka för Statens saina val , odi för det helas fortskyndande uppkomst, att de hinder, sorn någre enskildtes eller coiporationers oftast missförstådda, och af farhåga ör rubbning i enskildta förmoner understödda interesse ifrån längre tider beredt för landets välstånd, skola genom en vis Konungs försorg undanrödja.
och för 139 till öfver 200 kr. om året. Härtill kommo några » naturaförmåner ». Den ekonomiska ställningen sammanfattades af vederbörande sålunda Fattiga. IG,7 proc. Bergade 63,5 » Goda omständigheter .. 19,8 » Och då menar man med » bergade » en inkomst af 5 0 0 — 6 0 0 kr. årlig inkomst! Så löna vi barnmorskorna! Låt nu vara att dessa insamlade uppgifter i allmänhet äro för lågt tilltagna, och att ett mindra tal barnmorskor i synnerhet i de stora städerna hafva rimligare vilkor, så måste dock erkännas, att lönen icke står i rimlig proportion till det tunga, slitande, ansvarsfulla och diskreta arbete, som barnmorskan får utöfva. Och den sociala ställning barnmorskorna intaga är därefter. Det kan heller icke vara annorlunda, ty så länga arbetet betalas så lågt som nu, kan man icke vänta, att de burgnare och mera bildade klassernas döttrar skola utbilda sig till barnmorskor. Med några få undantag är det också ur de fattiga klasserna barnmorskekåren rekryteras. Bondedöttrar, döttrar af arbetare och småhandtverkare i städarna, tjänande kvinnor o. s. v. En liflig agitation har länge fortgått i syfte att förmå kvinnor af de bättre lottade klasserna att egna sig åt barnmorskeyrket, och många unga kvinliga studenter ha blifvit uppmanade därtill. Det tyckes emellertid, som skulle mycket olika meningar vara gällande bland auktoriteterna på detta område, angående nyttan af att införa ett dylikt nytt element i barnmorskornas klass. Så yttrar sig t. ex. professor Qroth i denna sak på följande sätt: » Många anse och däribland ej minst lä- kare, att det skulle vara en stor fördel, om i barnmorskeskolan iutoges mera allmänt elever från de » bildade klasserna », » ståndspersonernas klass », kvinnor med dessa klassers underbygnad i studier och sociala vanor. — Om en dylik plan skulle realiseras i nå- gon större utsträckning, tror jag icke det skulle vara någon lycka för » landet ». Under de många år jag varit harnmorskelärare har sällan förekommit någon afdelning, bland hvilka icke någon funnits, som har utgått från ståndspersonernas klass.
Herr Tönne började åter skjuta på brickorna i brädspelet. ”Således är ingen tid omnämd för hans resa?” ”Icke hvad jag hört. Vistandet här tror jag skall göra honom godt.” ”Är kusin säker på det? Jag föreställer mig” – härvid började äfven fru Stefana ifrigt skjuta på brickorna, i det hon kastade en förstulen blick åt spisvrån – ”att det just icke kan vara synnerligen nyttigt på någondera sidan.” ”Nej, det draget får kusin Stefana taga tillbaka ... vi glömma ju alldeles bort spelet.” Borta i spisvrån hade man icke hört ett ord af samtalet vid brädspelet. Der hade man fullkomligt nog af att höra på sig sjelf, och ifrån den friska munterheten hade man kommit in på ett af dessa allvarsamma uppslagsämnen, hvarpå kärleken är så rik. ”Således, min herrliga lilja, tror du då att du aldrig, aldrig kunde glömma mig, aldrig blifva mig otrogen, om någon gång långt bort i tiden den kärleksrika hand, som nu frikostigt öfver oss utströr sina skönaste gåfvor, skulle lemna dig att vandra vägen fram utan din Lauritz?” ”Jag har många gånger sagt”, svarade Juanna i samma hviskande ton som den, hvarmed hon blifvit tilltalad, ”att du för mig är sjelfva lifsluften. Att blifva dig otrogen förefaller mig som en så svår och derjemte obegriplig synd att, ifall vi ändtligen skulle tänka oss något så rysligt som din bortgång före min, jag aldrig från den dagen skulle ha mer än en önskan.” ”Du kunde ändå ha en önskan?” ”Ja, men vet du hvilken – jo, den att jag, liksom Valborg, då hon förlorat sin Axel, skulle kunnat få innesluta mig i det gamla Dragmarks kloster ... Kanske har jag orätt, men mig förefaller det som en olycka att klostren blefvo förstörda. Jag förmår ej tänka mig något mera tillfredsställande för en qvarlemnad maka än att, medan hon afbidar återföreningen, få göra det på en plats egnad blott åt Gud och våra heligaste känslor.” ”Jag har ej minsta tvifvel, min Juanna, att du ju skulle vilja så uppoffra dig, om det kunde ske och din gamle fader vore död.”
Ar 1860 utgjorde dödlighetsprocenten i Stockholm 3,11, i Upsala 2,65; år 1861 i Stockholm 3,35, i Upsala 2,56; år 1862 i Stockholm 3,88, i Upsala 2,75, och år 1863 i Stockholm 3,14 och i Upsala 2,71. Skilnaden är visserligen ej ringa till förmån för Upsala, men man bör dervid ihågkomma, bland annat, den mängd dödsfall af främmande personer å Stockholms stora sjukvårdsinrättningar som ej egentligen böra falla hufvudstaden, i fråga om dess sundhetsförhållanden, till last, dels att den största dödligheten eger rum bland barn, företrädesvis i de spädare åren. Dessutom finnas städer i Sverige, som förete en ännu större dödlighetsprocent än Stockholm. 1 fråga om lefnadskostnaden, medgifves äfven, att denna hittills varit icke obetydligt drygare i Stockholm än i Upsala, men förhållandet torde jernnäs genom de lifligare kommunikationsanstalterna och å andra sidan lärer det få anses fullkomligt säkert — hvilket äfven i sin mån måste anses utgöra ett skäl för ett universitets upprättande härstädes — att ingenstädes i Sverige så många och goda tillfällen gifvas för obe medlade studerande att såväl genom enskild undervisning som på flera andra sätt bereda sig anständigt uppehälle. Hvad åter angår studenternes befarade obehöriga inblandning i samhällets politiska angelägenheter, betviflar jag den på det högsta; den bildade ungdomens kärlek till Konung och bestående samhällsskick synes härutinnan lemna en borgen, lika mycket sorn det nordiska lynnets allvar; för öfrigt torde i alla händelser studentens ingripande icke böra anses för samhället vådligare än t. ex. arbetareföreningarnes eller skarpskyttekorpsernas, och man har ju ej för dem yttrat några farhågor i detta hänseende. Det friska studentlifvet — hvem älskar ej detta! Hvem vill ej bevara det!
I följd af Fullmäktiges Resolution den 21 Augusti och den 1 September, å 124 sk. per st 9 10,389 Är 1853: d:o d:o den 1 September, å 126 sk. per st 10 10,000 d:o d:o den 26 September, å 126 sk. per st. .. 44 50,790f d:o d:o den 13 Oktober, å 126 sk. per st 13 15,006| d:o d:o den 20 Oktober, å 126 sk. per st 87 100,427 d:o d:o den 27 Oktober, å 126 sk. per st 135 155,835 d:o d:o den 3 November, å 130 sk. per st 130 150,063jd:o d:o den 7 November, å 130£ sk. per st 105 121,205 Summa 533 613,716f eller en summa af 574,759: 18. 2. / så att tillgången i utländskt mynt, evalveradt till R:dr Silfver, den 15 Nov. 1853 utgjorde 760,197: 15. — Eanko-Vtskottets Berättelse. 17. Ber. §. 30. Fullm:s Ber. §. 10.) Riksdaler Silfver förvandla^ 1,334,956: 33. a. Försäljningssumma i R:dr Banko. Bokföringsvärdet. Utöfver det sednare värdet influtet belopp, eller vinst. R:dr Silfver.
|. of benna görorbnmg; dfwenfom en Swfret#» ocb Sjenfleman# f>elo P*» *rt. II. §• §. 3—6. 7 rdfnabe infomfl för dret flad tid SSemrflmng tapera#, fafldn ndmnbe in» Fomfl tid någon bet unter dret icfe utfallit; boc? fd, att reftitution nid t laga erbning föfaé för ben bel af ett lönebelopp, forn bonom febtrmer» funbe frångå. §• 3.. Sid förefomraanbe af mittag 0$ pd bet ©talent infomfl md meb fäferl?et funna pärdfna#, md ingen orbinarte tgmbet#* eder Sjenflemarr frän fina infomfler afräfna fjwab pan tid föicarie ener niebbiefpare lif* gifroer, utan oaffortabt erldgga S3ewiflning för ad bplif infomfl; proof* emot befje SSicarierö eder mebpjelpare# löneförmåner njuta befrielfe frdn ad S3eroifluing. §• 4* ttnber fiön förfld# ad ben infomfl, forn af tjenffen unter loppet af dret blifmit förrodrfwab.
Ehvar han, i någon af honom underkufvad själ, upptäcker att sådana meddelas: der samlar han alla sina krafter och härar, fördubblar frestelserna, ränkerna, försiktighetsmåtten, öfverväldigar eller bortjagar de böjelser och tankar, som börjat från honom affalla, och stänger ånyo den förutnämnda porten, med starkare bommar; hvarefter han i jubel, med de sina, firar sin triumf. Ty sedan alla sanningar blifvit sålunda ånyo fördrifna, är hans rike återställdt i sitt förriga oskick; hvilket är sådant, att för invånarne i andeverldens himmel synes enhvar så beskaffad själ, i sin kropp, stå och gå liksom på hufvudet, men hufvudlös. Då öfverdrages själens hela synvidd af fördubbladt mörker, en natt, som likväl icke hindrar de herrskande svartandarne från den försäkran, att just nu är dagsljus i sin middagshöjd, och att insigter, att kunskaper och vetenskaper aldrig herrligare blomstrat. Men de vetenskapliga forskningarna taga den utgång, att man slutligen icke ens vet, om Lifvet är något annat än Natur, eller om en verklig skillnad är mellan menniskornas och djurens själar. I allmänhet stannar man vid att dyrka Naturen, eller någonting som man kallar så; ovetande, att det, som då under Naturens namn dyrkas, är just den förfärlige Menniskohanden sjelf, Mandråparen ifrån begynnelsen; af hvilken allt blott naturligt och åt döden egnadt lif kommer. Föröfrigt är klart, att såsom denne höfding, när han ohöljdt framträder i sin trotsighet och list, drifves af hat emot den sanna Kärleken, kan han ej heller alstra och befrämja annat, än hat. Alla kärlekar af det slag, som från honom utgår, äro fördenskull, i sin egentlighet, lika många hätskheter: dels mot menniskan allmänneligen; dels emellan sig sjelfva, inom hvarje särskild mennisko-varelse; dels ändtligen emellan menniskorna såsom samlefvande i sällskap och stat.
Emot beslutet vid 2 mom., att tvistet öm deltagande i stadgadt arbete till innehafvare af Kungsgårdar och Boställen, böra i juridisk väg behandlas, reserverade sig Herr Biskopen Doctor Wallenberg » icke derföre att han tvekade om dessa tvisters judiciella natur, utan derföre, att Herr Biskopen, då hvarken den ena eller andra Domstolens rättvisa borde sättas i fråga , ansåg mål af denna beskaffenhet kunna lämpligare och skyndsammare af Förvaltnings-verken handläggas 5 och anförde Herr Biskopen jemväl reservation emot beslutet om judiciel behandling af de i 3*.dje mom. Upptägne tvister, örn kronotionde eller ränta, som till ämbetsoch tjenstemän är anslagen, eller af enskilde personer innehafves, blifvit rätteligen forslad och levererad eller icke, äfvensom emot beslutet rörande de i 4 mom. omnämnde tvister om Skattekols leverering vid Bergverk, hvilka tvister Herr Biskopen ansåg likaledes böra af Förvaltnings-verken behandlas» Både Herr Biskopen samt Herr Friherretl och Ordföranden anmälde derefter ehahanda reservationer emot pluraliteteris beslut, så Väl i afseende på 6;te morn., angående tvister om fullgörande af contracter örn lön och andra förmåner emellan Ryttare, Soldater och Båtsmän , samt deras Rusthållare eller Rotebönder, som ock i afseende å g morn. angående tvister om deltagande uti rustnings* 22g och roterings-skyldigheter, då frågor uppstå intressenternc emellan inbördes.