Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vördsamt får jag anhålla, att denna min motion må blifva remitterad till LagUtsk., för att gemensamt med Besvärsoch Ekon.Utsk. behandla första delen deraf, såsom ett önskningsmål, men deremot ensamt handlägga motionens sednare del, såsom ett för båda Statsmakterna gemensamt lagstiftningsärende. Väl hafva 1812 års Ständer medgifvit, att deras söner och efterkommande, under fem år4 tid, skola såsom krigsmän stå till K. M:s och Kronans tjenst, men nämnde Ständer hafva icke förgätit, att härvid göra det förbehåll, att dessa krigsmän ej må underkastas andra militäriska bestraffningar, än arrest, cassation och dödsstraff. — 1840 års Ständer må det tillkomma, att, till deras söners och efterkommandes säkerhet, bereda nödiga garantier mot möjlig öfverträdelse af delta förbehåll. Hr Cederschjöld tilläde derefter muntligen: I utbyte mot prygelstraffet föreslår jag arrest uti mörkt rum med nedsatt kost för arrestanten; och får jag derjemte göra det tillägg till min motion, att, i fall prygelstraffet skulle anses ej kunna helt och hållet afskaffas för den ordinarie soldaten, likväl stadgas måtte, att prygelstraffet uti intet fall må användas förr, än flera gånger förnyade be - Den 4 Mars e. m. stralfningar nied mörk arrest visat sig ej verka till den felaktiges förbättring. Hr af Dalström, Gustaf Jacob: Jag skulle önska att vi voro komne derhän, att hvad motionären åsyftar, kunde sättas i verkställighet, i hvilket afseende åtgärder icke uteblifvit. Hvad Hr Cederschjöld i detta fall ansett böra äga rum, så väl i afseende på verkliga soldaten, som beväringsmanskapet, är redan stadgadt genom 1812 års circulär. Det är dock allmänt bekant, att svårigheter visat sig för verkställighet af berörde circulär, emedan man icke kan åstadkomma erforderliga arrester. Jag anser mig böra anmärka på samma gång, som motionen remitteras till vederb. Utsk., att af nuvar.
Den, som bifaller att StatsAnslaget till Institutet för Blinda och Döfstumma förblifver vid dess förut varande belopp 3,333 R:dr 16 sk., voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; ökes samma Anslag med aooo R:dr; med vilkor, att ytterligare en Elev från hvarje af Rikets Stift må vid Institutet emottagas och vårdas. Betänkandets, N:o 3o4. 523 Förblifver åter Ridd. och Adeln vid sin menni" O och Ilederv. BondeSlandct icke heller vill sitt vilkor frånträda, då framställas nu äfven till antagande följande 2tne VoteringsPropositioner. 19:0 Den, som bifaller att StatsAnsIaget till Institutet för Blinda och Döfstumma förblifver vid dess förut varande belopp 3,333 R:dr 16 sk., voterar Ja. Den det ej viii, voterar Nej. Vin ner Nej; kommer serskild votering att ske huruvida samma Anslag bör ökas till 5,333 R:dr 16 sk., med eller utan vilkor. 20:0 Den som bifaller, att StatsAnsIaget för Blinda och Döfstummas Institut ökas ifrån 3,333 R:dr 16 sk. tili 5,333 R:dr 16 sk, under vilkor, att ytterligare en Elev från hvarje af Rikets Stift md vid Institutet emottagas och vårdas, voterar Ja, Den det ej vill, voterar Nej, Vinner Nej; ökas anslaget till 5,333 R:dr 16 sk., utan förenämnde vilkor, Den 17 October 1829. Utlåtande, rörande Kronans lius och byggnader. Vid senast förflutne Riksdag hafva R.
Maj:ts den 19 dennes bordlagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer med öfverlemnande af förslag till redaktions-förändringar och tillägg i nu gällande tull-taxa; tillika med de deraf föranledda yttranden. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V Iskottet Kongl. Maj:ts den 19 dennes å bordet lagda nådiga Proposition till Rikets Ständer angående grunderna för en förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning; tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden. S. D. Efter skedd föredragning af Lag-Utskottets den 19 dennes bordlagda Utlåtande N:o 5, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade kungörelse af den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af kronojord, blef detta Utlåtande lagdt till handlingarne, med förklarande att Ridderskapet och Adeln ansåg motionen7:böra af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlas. «£■ S. I). Föredrogs och lades till handlingarne Stats-UIskottets Memorial N:o 3, med den till Rikets nu församlade Ständer af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret algifna berättelse.
Jag ftugtae för möjligheten häraf, misinöjen och fökrbräellek af osi sjelfwe och äfwen af andre blifwa öä KikttS Ridd. Sch ÄS. post. 5 V. flM 4Z - Z46 Dsn 5 Jarmar». frugter af wär tröttsamma och bekpmmerfulla ätta mänaders arbete; blott för det att wi underlåtit att till Förordningen toga fullt uppllsande UppZiftS-FormulairerOch hwad ännu wärre ar, Allmänheten ställe kunna ledas tn pä den tankan, alt felet kill alltsammans wvre ej sä mocket r de gifne Formuiairen som icke fast mer i >,eliwa Bewilluingsgrunden, hwaraf möjeligen skall följa alt densamma ehuru bulig och rätlwis, framdeles blefwr ogillad till uppenbar stada, särdeles för deri ringare Classen at Medborgare. Blott rwanne exempel utbeder jag mig fä anföra till bewis derpä att man lälieltgen kan misstaga sig om Förordningens rätta tillämpning, ulan att kunna bestyliaö för wärdölöshet i eftertankan, sä wida man ej har för ögonen ett Forvulmre fom är underwifande, hae en Person, som har att sördra flere ärs innestäende Lön, han menar att denna hans fordran, fäsom ännu olldrig inhändigad ej bör upp örås ibland behållen inkomst, och att för den iamma ej bör betalas Bewilning, ehuru det etter mitt begrepp» om Förordningens innehäll är en stridighet af den grund, att Vet är hans egna fel att han icke urkraft densamma sä snart tjcnsteäret tillänkalupit, i likhet med dwad i akttagaö bör i anseende till förfallne men ännu icke uppburne Interesse», för hwilka Bewillning uppbäras bör.
de skulle få dubbelt bråd l, om en gång dc fingo veta, hur väl vi hvar ann förstått. CMcd en kyss gif riddarslaget, din vasall mig sedan kalla, och jag svär dig troget skydda — 2. %) u står hredvid mig, så späd och fin, stödd emot kryckan på parasollet, och blicken glänser som eldigt vin i slipaclt glas, emot ljuset hållet. du, den fagraste bland alla. Daniel Fallström. Vår " nervösa " tid. H v a r a f kommer det? O c h — detta är viktigare, än m a n tror — redan s o m barn lär man sig all göra natten Ull dag. N u hör äfven detta till undantagen. M e n det oriktiga är, att det s k a l l vara regel, att alla nöjen börja sent. K a n det vara helsosamt? J o, vi måste supera! I synnerhet för barnen. Ty det är alldeles säkert o c h visst, att ingenting så undergräfver helsan s o m bristen p å sömn. Naturligtvis behöfva föräldrarne i c k e därför afsäga sig allt umgängeslif, alla nöjen o. s. v. Berndt Oskar Stackelberg. Det var också frih. Stackelberg, som ö p p - nade den ganska intressanta debatten o m denna sak, o c h bland de många o c h betydande talare, som gäfvo frågan sitt understöd, var han tvifvelsutan den mest framstående. Kammaren lyssnade också aktningsfullt o c h s y m p a - tiskt till frih. Stackelberg, som nu för första gången inom riksförsamlingen egnade sin parlamentariska förmåga åt ett ämne, som icke stod i något samband m e d hans egenskap af sjöofficer. Frih. S. hade nästan uteslutande egnat sin föregående verksamhet inom riksdagen åt sjöförsvarets tjänst. J a, den frågan måste m a n bedja skolstadgan, eclesiastikministern o c h k o n g l. MathUda Lang / et. Inför främmande ögon. Dcn nationella textilindustrien i Sverige och föreningen - ' Handarbetets vänner ».
Ett halft spannland åker uti Nälsta-gärdet, samt täppan vid stugan få af Soldaten årligen besås. 5:o Erhåller Joh. Fredr. Simsson full uppklädning, bestående af 1 jacka, 1 par byxor af kläde, 1 par hvita linnebyxor med stöfletter, 1 halsduk, 1 skärp, 1 par skor, 1 par strumpor, 1 skjorta och 1 par svarta slebletter allt i likhet med Soldat-munderingen. 6:0 Hvad årlig lön och andra omständigheter beträffar, rätta vi oss efter nu gällande och framdeles blifvande författningar. Med ofvanstående contract förklara vi oss å ömse sidor nöjde till alla delar. Kälsta Rote d. 2 Oct. 1820. Johan (J) Fredrik Simsson. Hans Pehrsson, Pehr (P) Ersson, Rotehållare. Rotehållare. Rätteligen afskrifvet intyga J. C. Liedberg. C. C. Söderholm. K:o ioo3 Brand. Uti detta contract deltaga: Kälsta Korrgård under Äleby för J förmedl. Mtl. Dito d:o d:o § d:o d:o. Bil. Litt. O. (Afskrift.) Emot nedanskrifne vilkor hafva Rote-interessenlerna uti Roten K:o 1011 vid K. Södermanlands Reg:te och Gripsholms Comp. öfverenskommit med f. d. förstärkningskarlen och nuvarande drängen Anders Korgren, att för nämnde Rote låta inskrifva sig till ordinarie Soldat. 1 :o Den 17 Februarii f. ra. a33 1:0 Äger Anders Norgren rättighet att af Roten uppbära 4o R:dr B:co uti ett för allt till både Jega oell uppklädning, hvilka 4° Rtdr Brco skola uti 3:ne terminer lemnäs, nemi. i3 R:dr 16 sk. B:co strax efter inskrifningen, en lika summa uti Januari 1814, samt den resterande tredjedelen uti November sistnämnde år. Såsom städsel och handpenningar har A. Norgren undfått af Roten 4 R:dr 24 sk.
Hvad nu först angår de till Utskottet öfverlemnade förslag till instruktioner, så har Utskottet, efter verkställd granskning, till efterrättelse fastställt och till Fullmägtige öfverlemnat desamma, med tillkännagifvande derjemte för Fullmägtige att, sedan deras framställning om tillåtelse att, utan hinder af den gifna fastställelsen, i instruktionerna vidtaga förändringar blifvit vederbörligen afgjord, Utskottet ville om beslutet härutinnan meddela underrättelse. Vidkommande åter denna fråga, eller huruvida Fullmägtige må berättigas att i de fastställda instruktionerna vidtaga förändringar, finner Utskottet det väl vara nyttigt att en sådan rättighet lemnäs Fullmägtige, enär, i motsatt fall,en förändrad anordning, om än aldrig så ändamålsenlig, skulle kunna förhindras genom en instruktionsföreskrift, i hvilken åtminstone icke förrän vid nästföljande riksdag ändring kunde vinnas. Då likväl hädanefter, liksom hittills, arbetsordningen inom Banken torde böra i sista hand af Banko-Utskottet bestämmas, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka en alldeles oinskränkt frihet i detta hänseende, utan hemställer, att alla dylika, af Fullmäg - BankoUtskottets Memorial N:o 20. 3 tige vidtagna instruktionsförändringar böra underställas Banko-Utskottet vid nästkommande riksdag, för att af detta slutligen pröfvas och fastställas. Såsom ofvan är nämndt, hafva Fullmägtige för öfrigt ansett att stadgandet i förevarande § borde inskränkas till angifvande af bankoverkets organisation och bestämmandet af göromålens fördelning lemnäs åt instruktionerna. Men ehuru reglementet icke bör så affattas, att Fullmägtige derigenom betagas tillfälle att i arbetsordningen vidtaga ändamålsenliga förändringar i mån som sådana finnas påkallade, hvadan Utskottet äfven här ofvan hemställt att Fullmägtige icke måtte ovilkorligen bindas vid instruktionernas en gång fastställda lydelse, torde dock, utan inskränkning i den för Fullmägtige sålunda afsedda frihet, föremålen för verksamheten inom Bankens särskilda kontor, sådan densamma genom de nu fastställda instruktionerna är bestämd, böra uti reglementet i allmänhet angifvas.
J3å bland Allmänna Magäzins - Inrättningens åligganden, det, att isynnerhet i Rikets Norra jLandskaper hafva förråd af Frö-Säd, anskaffad af Orternes egne Sades afkästningar, synes väta serdeles angeläget och magtpåliggande* har ock Stats-Utsköttet i deså Förslag örn Magazins-Inrättningens reglering, uppgifvit de allmänna grunder, sorn Stats-Utskottet för sin del anser lämpligast, så i afseende på Magazins-Husens upförartde, sorn Spannmåls Uagrens anskaffande och deSsas tillhandahållande vid inträffan. de behof, med hvad mera härtill hörer; Uti Riksdagsmannen Carl Henricssons till Stats-Utskottef remitterad® Memorial om etc Stäts-Vtsiottété Eetanianden'. 1583 Frö-Säd*-Magazins anläggande i Järfsö Snickert af Gefleborgs Län instämmer altså Stats-tJtskrit* tet i sjelfva hufvudsakeri; men får i öfrigt öc.h hvad i afseende på sättet att Uppföra Mngazinet och huru med förvaltningen af Sädes-Lagffct tillgå börj åberopa d^ss förutnämnde Förslag, såsom innefttande ailä de skäl och orsaker, hvilka synas påkalla dylika Förrådets anläggande ofch defäs beredande samt tillhanda* hållande genom Allmänna Magazins-Infättniri-» gens försorg» hvilket dock Rikrens Höglofl* Ständer vördsamligen underställes. Stockholm den 33 Maji I8i8- i>j-f 2651 Riksens Hogtcfl. Ständers Stats - Utskotts Betänkande i angående Herr Bo Oxehufvud* Motion om ett Spatinmåls-Magazins anläggande i Staden Fahlköping, jemte Herr Carl Fredric Flachs yttrande i samma ämnei H os Högloft.
Maj:t i Nåder beviljad; samt att då uppfinningar i denna väg ofta åstadkommas af Vetenskapsidkare, eller andre personer, hvilke af sitt yrke hindras, att sjelfve verkställa desamma, skulle, i händelse den grundsats Siats-Utsko Itets Beta hk a n de n. 555 ovilkorligen antogs att icke någon uppfinning kunde belönas, förr än densamma Blifvit i stort utförd, mången uppfinnare ‘komma att, antingen helt och hållet eller åtminstone i längre tid, sakna den belöning hvartill han verkligen gjort sig förtjent; Hvilket skulle betydligen försvaga ilen väckelse och uppmuntran lill nya upfinningar och förbättringar i siöjderne, ■sorn genom ifrågavarande belöningar åsyftas och hittills egt runi. Med afseende å hvad Kongl. Coinjnerce-Collegium sålunda upplyst och anfört, och då, i fråga om användandet af det årliga anslaget till Manufacturernes befrämjande, någon anmärkning icke förekommit, som kunde synas fordra inskränkande föreskrifter, angående dispositionsrätten öfver berörde anslag, samt det bör förmodas, att Kongl. Maj:t hädanefter lika som hittills, lärer finna nödigt att, enär belöningar begäras för nya uppfinningar, låta, genom föregående undersökningar, utröna deras verkliga beskaffenhet, innan sådane belöningar beviljas; är Utskottet af den tanka, alt den af Revisorerne föreslaglie anhållan för närvarande icke af ometåndigbeterne påkallas. 556 Ståts-Utskottets Betänkanden, I anledning af granskningen utaf Allmänna Arbetshus-Fondens förvaltning, hafva 1820 års Revisorer anmärkt, alt, sedan Rikets Ständer, så väl vid i8t5 års Riksdag, som vid 1817 och 1818 årens Riksmöte, hos Kongl. Maj:t anhållit, alt den Biskoppen i Götheborgs Stift af berörde fond tillagde årliga hushyra af 700 R:dr matte upphöra och nämnde summa få till det med Fonden åsyftade ändamål användas; så har Kongl. Maj:t uti Nådig skrifvelse till Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Det andra, att man ansåg samma inbjudning hafva uppdragit ett alltför inskränkt område för det särskilda Utskottets verksamhet. Dessa fel hafva genom den form, Bonde-St. gifvit åt sin inbjudning, nu blifvit alhjelple. Mig återstår dock att besvara en tredje och hufvudsaklig invändning, eller att det icke skulle tillhöra R. Sl:r alt reglementera för en sådan fråga, som den nu förevarande. För alt kunna fullständigt bedöma detta förhållande, torde dock vara nödigt att lemna tillräcklig uppmärksamhet åt historiken öfver ilen nuvarande skolstadgans tillkomst; hvilken jag derföre anhåller att lå i korthet framställa. Den första mer genomgripande förändringen i Iv. Skolordningen af den 16:de December 1820 åvägahragtes genom det den öde .lidi 1840 till samtlige konsistorier i riket och direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk utfärdade cirkulär, angående reglering af elementarläroverken. Berörde skolstadga hiel derefter förändrad genom K. M:s nådiga stadaa för rikets allmänna elementarläroverk af den 14 Augusti 1856. Hufvudkarakleren af denna stadga torde kunna betecknas dermed, att den dels sammanförde elementarläroverkens högre och lägre afdelningar till ett enda sådant under en gemensam styresman och med likställda lärare, dels utsträckte valfriheten i afseende å de olika ämnena, särdeles hvad undervisningen i språk beträffar, så att det icke allenast medgafs ynglingarne att läsa eller icke läsa ett eller annat af de döda språken, utan att denna valfrihet äfven utsträcktes till de så kallade lefvande språken, allt efter olika grunder för de s. k. klassiska och rörliga linierna. Vid denna nya skolstadga anmärktes dock genast, att det skulle blifva omöjligt att med så många olika bildnings-linier sammanhålla undervisningen inom läroverket; att då så många nya undervisningsämnen inlördes, lärjungarnes arbete skulle blifva allt för mycket splitlradt; att vidare detta arbete vore orimligt tilltaget, samt att följaktligen undervisningen skulle leda tili öfveransträngning och, i afseende å lärjungarnes såväl fysiska som intellektuela utveckling, medföra ett högst menligt inflytande. B.
Efter uppläsande häraf, och sedan Kamreraren Fogelklou, på framställd fråga, upplyst', att bland de till Herrar Bahko-Fullmäktige redan insände, af Ola Månsson qvitterade liqvider, jemväl funnits den för Sven Mårtenssons här ofvan omförmälda lån, uppgjord af Fogelklou, och att Andre Bokhållaren Himmelman, såsom ombud här R. St. Just. Ombudsmans Embets-Berättelse till 1859 års Riksdag. 6 4 St städes lyftat den till Ingvar Ericsson utfallna lånesumman, hördes bemälde Himmelman, hvilken uppgaf, att bland förberörde till Stockholm uppskickade liqvider äfven varit den för Ingvar Ericssons lån, som Ola Månsson hos Himmelman uppburit och qvitterat. Direktionen beslöt, att med anmälan om hvad sålunda förekommit, till Herrar Fullmäktige öfverlemna ej mindre förestående skrifvelse och liqvid, än äfven utdrag af detta Protokoll. Efter befallning C. O. Malmros. Efter uppläsningen häraf och då Advokat-Fiskaien nu till Ola Månsson hemstälde, om icke förhållandet i afseende å provisionsbeloppet vore sådant, som uti Ingvar Ericssons och Sven Mårtenssons skrift funnes omförmäldt, förklarade Ola Månsson, att desses uppgift härutinnan icke af honom uti annan mening vitsordades, än att af den afdragna hela procenten en fjerdedel utgått till Kommissionären i Lånekontoret. Beträffande åtalade dröjsmålet med redovisningen af P. Wigrens lån, anmärkte härefter Advokat-Fiskaien, att enär Ola Månsson uppgifvit, att han kort efter sin återkomst ifrån Stockholm i medlet af Juli månad personligen till Wigren aflemnat penningarne, men Wigren det oaktadt nära tre månader derefter skriftligen till Lånekontorets Direktion anmält, att han då ännu icke fått emottaga penningarne. Ola Månsson borde närmare förklara, när och hvar liqviden med Wigren ägt rum, huru dervid tillgått och hvilka dervid närvarit.
Han förnyade sitt anbud till Juanna, och då hon i sin vanliga kylighet framställde den obenägenhet och den ovilja, hon hyste mot en ny förbindelse, rynkade han blott lindrigt ögonbrynen icke nedlåtande sig till hvarken böner, föreställningar eller ens en enda kärleksfras ”Det här går mera af sig sjelft än jag hoppades!” sade dagen derpå Juanna till sin vän Konkordia, som med sin lille son, herr Peder Gude, kommit på besök, derom hemligen anmodad af herr Tönne, som hade stor aktning och stort förtroende för den raska, vänfasta och tjenstaktiga pastorskan på Grafverna. ”Hvilket går af sig sjelft?” frågade Konkordia, som nu föreföll mera qvinlig och fryntlig än fordom. ”Naturligtvis afslutandet af min kusins nya frieri. Du har varit tillräckligt länge ensam inne hos far för att känna saken.” ”Det gör jag ock, men derföre begriper jag icke hvad du menar med att afslutandet skulle gå af sig sjelft.” ”Och jag”, återtog Juanna, ”tycker att meningen bör vara klar. Ser du icke hur utmärkt aktningsvärdt Engelbert emottagit sin andra korg. Jag tror att han friat endast derföre att han ansett som ett slags skyldighet att göra om saken.” ”Min bästa Juanna, numera behöfver man ej oroas öfver att tala med dig om hvad som helst.” ”Det är sant. Tala derföre hvad du vill!” ”Nåväl ... hvad beträffar ryttmästaren, så finnes hans känsla för dig ännu i behåll, fastän han har klokhet och erfarenhet nog att hvarken visa sig ömklig eller löjlig. Dessutom hoppas han förmodligen att hans återhållsamhet skall göra någon sorts intryck på dig ... I öfrigt har det gått med honom så som det går med allting här i verlden, att han småningom blifvit omgestaltad. Om han nu får resa utan hopp att en dag vinna dig, lärer han bära det utan att falla i något slags galenskap. Vi kunna således utesluta ryttmästaren från samtalet.” ”Det tackar jag dig för – helst jag fruktade annat.” ”Men i stället”, återtog Konkordia, ”skall jag säga hvad jag tänker om dig som dotter!”
Jag har den största aktning för hans förmåga, men jag tror att han skattat denna för högt, om han anser sig kunna jemte sin innehafvande befattning äfven handhafva öfverinseendet öfver skogsförvaltniugen i Riket. En värd talare har anmärkt, att man skiljer göromål från embetsverk, som under långliga tider haft dem sig updragna; men detta torde väl vara fullt riktigt, då göromålen äro af den art, att de omöjligen kunna af dessa verk rätt handhafvas. Så har man äfven gjort i afs:de å Kronans byggnader, som numera äro ställda under Ofverlntendents-embetet. I afs:de å KammarKolhii befattning med skogshushållning tillgår det nu så, att när vid en kronopark ett förslag är upgjordt, så inskickas detta af Landsh.- Embetet till Kollegium. Om jag vore medlem af detta Koll., hvartill mina studier för öfrigt skulle berättiga mig, måste jag medgifva, det jag icke förstode att granska en sådan plan, och det killelt naturligt, att KammarKolhii ledamöter ej ega insigter i denna särskilda gren. En talare har önskat, att orden vård och förvaltning borde utbytas emot vård och upsigt. Jag tror det är nödvändigt att bibehålla orden såsom de nu äro. Vård innefattar omsorgen om bibehållandet, och förvaltning är administration. Upsigt är hvad som nu åligger Landsh.Embetet, nemi. att göra anmälan, om han märker något orätt å färde vara. Jag föreslår alltså, att punkten må alldeles oförändrad bibehållas. Man har önskat formen för uttryckandet af R. o. Ad:ns åsigt öfver denna punkt dels såsom ett bifallande, dels såsom ett lemnande utan anmärkn. Jag tror det vara bäst att positivt godkänna punkten, emedan K. M. då tinner, att R. St:r äro öfver denna fråga af samma tanka som K. M. sjelf tillkännagifvit. Frih. Raab: För att bevisa det min farhåga är grundad, att skogsförvaltningen, såsom det nu är meningen att organisera densamma, blir för dyr, behöfver jag blott hänvisa till SkogsKomitéens eget Betänk, pag. 185.
Den 28 Maj. Mandageit den 28 Maj 1866. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.-utdrag för d. 26 dennes. Upplästes ett utaf Hr af Burén, Didrik Pontus, inlemnadt mern. af följ:de lydelse: I behof att efter 6 månaders vistande vid riksdagen tillse mina enskilda angelägenheter, får jag härmed afsäga mig min plats som ledamot af Banko-Utsk:t. med anhållan om fortfarande riksdagsmannarätt. Sedan K. o. Ad., uppå gjord propos., härtill lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en ledamot i Banko-Utsk:t efter Hr af Burén. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att sedan Expeditionschefen Arendt Dreijer, hvilken vid innevarande riksdag blifvit af R. St:r utsedd till R. Stms Justitie-Ombudsmans suppleant, nyligen af K. M:t utnämnts till Justitie-Kansler, nytt val af Justitie-Ombudsmans suppleant måste anställas; och finge Hr Gr. o. Landtm., af sådan anledning och i enlighet med hvad Riks-Ståndens Hrr Talmän öfvcrenskommit, nu hemställa, huruvida R. o. Ad. behagade nästa Lördag d. 2 Juni företaga val af de 12 Elektorer, hvilka jemte Elektorer från de öfriga Riks-Stånden skulle utse omnämnde suppleant. Ropades ja. Vidare hemställde Hr Gr. o. Landtm., att vid ifrågav:de val jemväl 4 suppleanter skulle utses, så att valsedlarne komme att innehålla namnen på 16 personer; hvilket jemväl bifölls. Upplästes Den 28 Maj. 513 Upplästes och godkändes ett från Riddarh.-Utsk:t inkommet förslag till R. o. Ad:ns underd. skrifvelse till K. M:t ang:de förhöjning af afgifterne för introduktion å Riddarhuset. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Stats-Utsk:ts den 23 och 26 dennes bordlagda Utlåt.