Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om sistnämnda 2:ne arfvoden, medelst innehafvarnes öfverflyttande på Allmänna Indragningsstaten, få för löneregleringen användas, minskas motstående tillökningsbelopp med 900 R:dr. Anlal hästar. 68 Bil M 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. M 1, om Statsverket 1886. Jjitt. I. i. Öfver-Kommendants-Expeditionen i Stockholm. S:a Riksmynt Öfver-Kommendanten arfvode (Åtnjuter nu af särskilda medel 900 R:dr, så att tillökningen egentligen utgör endast 600 R:dr.) Anm. Om Ofver-Kommendanten innehar lön på Generalitets-Staten, uppbäres af honom endast det nu utgående arfvodet 900 R:dr. Kommendanten (Öfverste), traktamente enligt grad . (Åtnjuter nu Öfverste-traktamente eller 2,333 R:dr årligen.) Anm, Om Kommendanten är af Qfverste-Löjtnants eller Majors grad, rättas traktamentet derefter. Förste Adjutant (Kapiten), traktamente efter grad Andre Adjutant (Subaltern-Officer), traktamente efter grad Vaktmästare vid Expeditionen arfvode Arrestant-Vaktmästare » Skrifmaterialier och Expenser Ersättning för Stallhyra (för 4 hästar) Nuvarande Aflöning pä Stat. Föreslagen Nya Tillökning. Då redan utgår: Arfvode till Ofvcr-Kommendanten 900: — Traktamente till Kommendanten 1,688: — Tillökade rations penningar för dito 180: — 0 7„,.. så blir den egentliga tillökningen endast 1803: 78. Rationel'. Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856. 69 Litt. K, Te. Kommendants-Staten. Nuvarande Föreslagen Nya Aflöning. Tillökning. Aflöningen. Riksmynt l:o Ofver-Kommendanter. Stockholm.
Här i staden finnes ingen att rådfråga sig med, undantagandes den, som varit Desprez’ discipel. – Jo, handen är förträfflig. Adieu, fröken Marianne! Tack, fröken Constance, för det fröken hjälpte mig att få min åstundan. Och tack än en gång för farbrors välvilja! John Hall skyndade hufvudstupa ut. Knappt var dörren stängd bakom honom, förrän baron Koskull vände sig till Marianne med ett hjärtligt skratt. – Om alla millionärer vore så lättrogna, så vore det lättare att lefva för oss andra. Ett dylikt, skåp skulle inte en Götheborgssnickare gå i land med! Sir man på! Nå, det beror på, hvem som beställer det. – Tala sakta! Han är ännu inte ur huset. Var det det skåpet, som snickar Mattson förfärdigade åt dig förliden månad? sade Marianne, som gått fram till staffliet och beskådade sitt konterfej, lutad mot faderns axel. – Rätt gissadt. Jag beskref, hur jag ville ha skåpet efter unge Hallens beskrifning. Jag visste, att han skulle bli utom sig, om han finge se det hos mig. Nu kan jag ge dig den vackra spensen och sobelmuffen till din Stockholmsresa. Sitt nu igen! Efter en stund sade baron Koskull: Hvar är Constance? – Här, svarade Constance. – Hvar har du varit? – Jag hörde, hvad pappa sade, och så tyckte jag det var synd om den stackars enfaldige karlen. Och så följde jag efter honom i förstugan och gaf honom en kyss i mellangift för skåpet. Nej, nej, jag sade inte att det var därför, han har ej den allra bittersta soupçon. Jag frågade honom bara, om han ville ha en kyss, och han svarade, att det ville han gärna, ifall jag ville ge honom den. Och så pussade jag honom. Men när han väl fått den, gjorde han sig styf och kavat och sade i sin allra högtidligaste ton: »Fröken Constance bjuder väl inte ut sina kyssar till hvem som helst? Nej, inte till hvem som helst, svarade jag. »Det har väl något att betyda, när fröken Constance kysser någon?» Ja, något betyder det, svarade jag.
S:mt Uti slika Rentor på hvarje Rusthållsnummer, sorn är lika' med den lön indelnings* Contractet för hvarje Båtsman utsätter, synes , i Stats-Utskdttefs tanka, väl icke sakna billighet; med sorn detta föranleder till ändring uti Indelnings-Verket och 80 §. i Regerings Formen stadgar, att med Båtsmanshållet af Rotering och Indelning förbiifver vid de med Bandet och Städerna upprättade Contraeter och IndelningsVerk, hvilka till deras hufvudgrunder skola vara orubbade , intilldess Konungen och Riksens Stä rider finna nödigt någon förändring deruti samfällt att göra; så kan, i sakens nu varande skick, Den 7 Juli. 831 skick, och innan rätta och verkliga forhållandet blifvit genom ordentlig undersökning vederbörligen utredt, Stats-Utskottet icke tillstyrka bifall å Riksdagsmannen Jon Jonssons gjorda anhållan. Emedlertid och som Riksdagsmannen Jon Jonsson anfört, det åtskilliga förändringar genom tid efter annan vidtagna Författningar skola skedt uti det afslutade Indelnings Contractet, till tunga för Båtsmans Indelningens utgörande, och Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition jemväl omförmält, det, i afseende på Indplta Arméen och dess organisation, en närmare reglering, efter skedda undersökningar, blifver nödig; så hemställer Stats-Utskottet till Riksens Högloft. Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj: i Nådej: måtte täckas, att intill nästa Lagtima Riksdag låta i dessa delar anställa behörig undersökning, rörande ej mindre Båtsmans-Indelningen och Roteringen i Blekinge , än Rusthålls - Indelningen samt Soldateoch Båtsmans-Indelningen och Roteringen i de öfriga Rikets Provinser, då både Kongl. Maj:t och Riksens Ständer derefter kunna blifva i tillfälle, att sig yttra i ett sammanhang om och hvad jemkningar härutinnan kunna finnas nödiga. Hvilket allt underställes Riksens Höglofl. Ständer vördsammeligen. Stockholm den 4 Juli 1S15.
Apr. 70. 7gi. — till Westerbottens innewänare; se Westerbotten. Se L>anco-Län. Lägrad Lwinna, om mildring i strastct för, Nov. Z0§. Läkarevård, om en mera allmän pä landet, Aug. 1056. Stats-och Bewillnings - Utskotten, Mars 1960. LiökvenborZ, Licutcnanten Rreärio 6-ustsl', och Auditören Cliristisn, om äterfäende af fvrsutne Jntroductions - fatalier, Maji 27g. 519. — introducerade, Sept. 294. Löneförbättring för penningc - löntagande Embetsoch Tjenstemän, Iul. 180. Olov. nbg. Llaclckesn, Friherre Rutger, yttrande, Iul. 28F. Maga;ins Directionen, Allmänna, om ätskillige af densamma uppgifne behof och omständigheter Sept. 246. 635. Ntov. 1801. — desi werkningskrcts och blifwande befattning, Febr. 98. Apr. 950. — om D!scont-rättighct i Banguen för densamma pä 900,000 R:dr Febr. 588. 761. Magazins-inrättningen i Riket, Jun. 892. Oecon. Utst. Sept. Statsoch Oecon. Utst. Banco-Utstottet Febr. 588. — exp. Apr. 950. Magistraterne, om Fribrefs rättighet för dem; se Fri, 86 Register. breso-rSttighet. — förslag till ett förbattradt löningssätt för de mindre staders 2lug. 672. Malmerfelt, dustaf, yttranden, D?c. 250. 915. Malmslrjölä, Benjamin Magnus, yttranden, Iul. Z8o. 4I0. Malmö Discont; se Discont.
Ehuru dessa Sockenchartors hufvudsakliga ändamål är den oeconomiska nytta, man af dem har skäl att vänta, och såTedes den vetenskapliga noggrannhet vid deras författande, hvarpå man nu för tiden fäster så mycket afseende, synes vara af mindre vigt, så kan dock äfven denna sednare fordran blifva iakttagen, sedan Topographiska Corpsens triangelmätningar förutgå», hvadan ifrågavarande eliart verk äfven i denna väg kan vinna ali erforderlig fullständighet. Topographiska Corpsen har till landets militära affattning ett årligt anslag af 12,000 R:dr B:co, och dess arbeten, som utföras med utmärkt skicklighet, fortgå oafbrutet; men dessa chartor äro i för liten scala och upptaga inga ägoskillnader, emedan de icke afse och följaktligen icke kunna fullt gagna till det måhända lika vigtiga oeconomiska behof, hvarför ifrågavarande Sockenchartor borde upprättas. Om således R. H. St. skulle finna skäl till bifall å min vördsamma framställning, så anser jag detta ärende af deu vigt, att jag med största tillfredsställelse skulle offra alla mina återstående dagar för att med drift, omtanka och sparsamhet, på ett ändamålsenligt sätt, utföra detta värf, och dei> Den i Ma r 9 f. m. a9 igenom utvidga kännedomen om Fäderneslandet: Anhållandes jag vördsamt, att detta memorial måtte till behörigt Utskott blifva remitteradt. Lades på bordet. Frih. Rantzou, Joh. Albert, uppläste följande trenne memorial: 1:0 Med afseende å vigten af en väl ordnad, enskild creditrörelse, och på det en fullkomlig ersättning må vinnas för det af mig föreslagna borttagandet af den enskilda assigneringsrättigheten på hanken, föreslår jag, att enskilda invisningar eller inrikes vexlar, hvilka, enligt 1818 års förordning, icke få utgifvas på mindre summa än 100 K:dr B:eo, hädanefter må få utgifvas å minst 20 R:dr B:co; och öfverlemnar jag, i detta hänseende, det förslag till Lag uti detta ämne, hvilket R.
If. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium, efter vederbörandes hörande, uti den 28 Oktober 1861 afgifvet underdånigt utlåtande sig yttrat och, i likhet med öfrige vederbörande, ansett sig böra tillstyrka nådigt bifall till ansökningen, dock under vilkor, att den erbjudna köpeskillingen, 273 R:dr 75 öre, blefve använd till boställets förbättring, på sätt vid nästinträffande ekonomiska besigtning eller laga afoch tillträdessyn kunde prölvas lämpligt, har detta ärende, såsom afseende en afsöndring för alltid af kronojord, blifvit af E. K. Majit, medelst högstberörda nådiga Proposition, till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnadt, hvarvid E. K. Majit, enär, på sätt alla i ämnet hörda myndigheter sammanstämmande upplyst, det skulle lända till fördel för komministerbeslällningens innehafvare, om ifrågavarande mark finge från bostället på ofvanuppgifna vilkor försäljas, i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Lindbergs ifrågavarande ansökning lemna deras samtycke. Rikets Ständer hafva lill pröfning förehaft detta ärende och dervid tagit kännedom af de till frågan hörande handlingar jemte karta; oell hafva Rikets Ständer, med afseende å de i den nådiga Propositionen utredda förhållanden, bifallit, atl ifrägakomne 13 tunnland 22 kappland, utgörande komministersbostället Hol-Dahlbogärds andel i den så kallade Spelsamossen, må, på uppgifna vilkor, till Kommissions-landtmätaren A. P. Liedberg försäljas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 14 Mars 1863. 8 Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 49. W*o 49. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 7 Mars 1863.
Dessa förutsätta, att en verklig behållning i penningar skall finnas å räkning insatt, till Assignationernes infriande, enär de hos Banken presenteras, och då hafva innestått, såsom orden lyda: öfver ena natt. —• Enligt förslaget åter, skulle Depositions -räkningarne förvandlas till så kallade Creditiv-räkningar, hvarå Innehafvaren egde rättighet att, mot Pant eller Borgen, begagna credit in blanco. Utskottet inser ej, att, i fråga egentligen om trygghet och garantier mot missbruk, Banken eller allmänheten skulle kunna något vinna på förändringen. Just den omständighet, att AssignationsBlanquetterne för olika räkningar vore försedda med samma insignier, skulle möjligen kunna underlätta förfalskning, enär skillnaden då beslodc blott i namnteckningen och sigillet, hvilka äro lättare eftergjorde än text och stämplar. I alla fall, och då en Assignants egen fördel, uti crediten för dess utelöpande Invisningar, til! Bnnco-lJt skottets Utlåtande A': o ag. $ så betydlig del deraf beror, att de ej kunna lätteligen förfalskas, synes det Utskottet, att omsorgen i detta hänseende bör vara åt honom sjelf öfver låten, och ej från Bankens sida på något sätt inskränkas.
Näst Jordbruket torde Svenska Industrien förtjena skydd och uppmuntran, om icke genom exportpremier, åtminstone genom dess fredande, så vidt möjligt är, från rikare och industrieusare Länders eoncurrence; och då sådant icke kan tillvägaImngas utan genom återgående till det prohibitivsystem, som allt intill i8a3 års Riksdag mer och mindre troget följts af Sveriges Konungar och Ständer, och hvarigenom Svenska Industrien onekligen stigit till den höjd, att vi lätt skulle kunna umbära de fleste af främmande Länders tillverkningar; vågar jag vördsamt föreslå och yrka, att den princip måtte stadgas och vid en ny utfärdande TullTaxa samvetsgrant följas, att alla Fabrikater och Slöjdealster, som af svarsgild godhet och till erforderlig mängd kunna här i Landet tillverkas, skola vara och förblifva till införsel i Riket förbjudne. Förgäfves invänder man, att dessa införselförbud skulle lemna de inhemske Fahrikanterne och Slöjdeidkarne öppet fält att obilligt uppstegra priserna å deras tillverkningar. Den 12 December f, m. Med den frihet, sorn en hvar äger alt, under skydd af MunufacturStadgan, anlägga Fabriker och idka lofliga näringar, uppstår en nyttig och tillräcklig täflan inom Landet, sorn tvingar en hvar Fabrikant samt Slöjdeidkare, att beflita sig om att icke allenast uppdrifva sina tillverkningar till möjligaste godhet, utan äfven lemna dem till möjligaste lindriga pris, såvida lian vill undvika det värsta af allt, saknad afsättning, Den möjliga invändningen af dem, som, i afseende på enskild fördel af hög Cours, förfäkta den så högt beprisade fria införseln, att äldre Stadgar till Fabrikernas förmån icke gjort nog åsyftad verkan, är lika lätt vederlagd.
SHilitärcorpfer, be* läggeé beröm utfärbab fnttmaft etter öppet bref, utom l 9v;br 50 öre för ftgittpemtingar, nteb ftämplabt papper till fjär oftoan för futtmafter i allmänhet befläntba below, beräfnabe efter lön, font åtföljer bplifa eller nteb bent jetnförliga befläflniitgar, fymatmib iafttageö, att för fudinafter t regemente, corps eller armeen, utan affeenbe på mib tjmilfet regemente eller mib ^millen corps ben till Ijögre grab beforbrabe tjenar, äfmenfom för fuHmafter mib ©tocff)olmS SorgerflapS militärcorpfer, bes räf ningen alltib fler efter flaten för ÄronprinfenS Enfars regemente, fatitt att, t affeenbe å be färffilba generalgrabetna t armeen, Äongl. SBrefmet af ben ifi december 1845 tanber till efterrättelfe. 25en, f)milfen erhållit bplif beflädning od) berå löfl fitlX fpärmib gade bocf, t affeettbe på SMitäiftaterne, belö bet unbantag, font för bplifa transporter ocp bpteit mib befja jlater pär ofman är fto^gabt, belö att, i päitbelfe mib tranö® porter tid 9cegementSn]martermäftare® ocp 9iegementö 9fefolution eder fudmaft på tjeufebpte eder transport från en corps tid en annan belägges, utom för fgidpenniitgar l 9i:br 50 öre, meb ftämplabt papper tid 10 procent (ber Sidåter Äongl. S)laj:t, af färffilba förefommanbe ontfätt Öppet S3rcf etter 9tefolutiott uppå penftoit (inbegripen fanfli Äottgl.
Huruvida Utsk. möjligen haft orätt i sin opinion om den mån, hvari de befintliga förhållandena på Wisingsö böra inverka på skatten, derom vill jag ej tvista; jag har blott velat upplysa, att Utsk. icke utan att pröfva grunderna afgifvit det nu förevar, förslaget. Gr. Cronhjelm: Jag tror visserligen, att Utsk. pröfvat förhållandet, innan betänk, blef afgifvet; men jag finner besynnerligt, att då hemmansåboerne inkomma till K. M. med anhållan om lindring, och K. M. ganska riktigt anser sig behöfva Ständernas bifall i detta fäll, men, för alt hafva målet utredt, låter höra KammarColhm och landshöfdingen i länet, med uppdrag för dessa auetoriteter att draga försorg om fullständiga undersökningars anställande, samt då sådana undersökningar inkommit och blifvit till Ständerna öfverlemnade, man likväl vill tillvägabringa en större nedsättning, än de auetoriteter, som undersökt förhållandet, ansett böra äga rum. Jag har visserligen lika med Frih. Palmstjerna, varit på Wisingsö; men jag tror mig likväl icke kunna bedöma, huru stor tillgång bönderne derstädes kunna äga för att lösa sina dagsverken, emedan jag äfven vid detta tillfälle utgår från den sats, att Representationen i fråga om administrativa åtgärder ej gerna bör göra afseende på annat än de upplysningar, Regeringen genom vederbörande auetoriteter meddelat oss. På dessa grunder anhåller jag, som visserligen gör Utsk. rättvisa för den medlidsamhet, Utsk. ådagalagt, att icke lösen för ifrågavar. dagsverken må nedsättas till mera än hälften af markegångspriset. R. o. Ad. biföll StatsUtsk:s utlåt. N:o i5o med den förändring, att, när lösen i penningar för dagsverkena skall erläggas, denna bestämmes till hälften af hvad den årliga markegången för drängedagsverken i länet utsätter. StatsUtsk:s nu ånyo föredragna, d. 17 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
Från Vällofl, Borgare-Ståndet. S, D. Föredrogs å nyo Bevillnings-Utskottets, under N:o 65, afgifna Utlåtande, i anledning af Borgare-Ståndets förslag, att förändra några till Förstärkta Stats-Utskottet öfver - Prot.-Utdrag den 3 Februarii 1830- 4 3 Jemnade Voterings-propositioner, angående Slöra Sjö-Tul!sbevillningen; äfvensom, i samman, hang härmed förekommo de öfrige Riks-Ståndens Proiocolls-Utdrag för den 2j sist 1. Janu. arii, angående omförmälde ämne. Slåndet stannade härvid uti följande beslut; j:o Gillades de uti Utlåtandet, N:o 65, framställde Voterings-propositioner; äto Högvördige Preste-Ståndets inbjudning, att instämma i beslut, att uti en underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj t anhålla örn undersökning, angående tolagen, antogs, under det af Korgare-Standet fästade vilkor, att anställande undersökning likaledes må sig sträcka till alla RiksStåndens, genom 114 §. Regeringsformen, förvarade privilegier, förmoner, friheter och rättigheter; i hvilket tillägg till PresteStåndets beslut, de öfriga Riks-Stånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att sig förena. Emot detta beslut reserverade sig Herrar Noréus, Falkman, Alund och Landegren, med förklarande, att de ansågo det strida emot 56 §.
Att föreskrifva, huru med dem skall förfaras, torde vara svårt, då behandlingen i dylika fall må- ste vara olika för olika slag af rosor. Om möjligt och om så önskas, står undert. gerna till tjenst genom enskild brefvexling. Adressen torde i så fall efterfrågas hos Red. Jane. Med Iduns expedition är förenad Iduns uträttnlngsbyrä, hvilken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter I landsorten samt för öfrigt t r * N I I N I I U U IN till billigaste pris och pä bästa sätt utför alla möjliga uppdrag til I tjenst för Iduns ärade läsarinnor. Snörlif " La Graeieuse " 5 såväl i höga s o m låga former, finnes e n d a s t att erhålla hos H e n r i c Labatt, An Ai HENRIC LABATT STOCKHOLM 1 Kongl. Obs.! Tillsändes, om lifvidden uppgifves i centimeter eller decimaltum. Obs.! Order mottagas äfven genom Iduns Uträttningsbyrå, Stockholm. F 2 8 2] xxxxxxxxxXXx * &gt;66&lt;xxkxXx&gt;6&lt;xxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxx — Vill du ha dina rosor att blomma, så I nästk. okt. fä anställning i embetsfölj mina råd, och du skall fä rosor i oändmannafamilj i Stockholm. Godt lynne lighet. och angenämt sätt nödvändiga egenPlantera dem i stark sol. Upplös hönsgodsel, gräf ned den i jorden kring roten, ej så skaper. A r den härå reflekterar dernära att den bränner. På våren tvättas alla rotskott o. knoppar en gång i veckan med stark jemte kunnig i finare matlagning, fästes dervid särskildt afseende. Goda regaplut för att utrota mask och löss. De rosor, som slagit ut på morgonen, afskäras om kommendationer erfordras. Svar med aftonen, ty sitta de längre, utmatta de buskarne. Skär dem ej på våren mera, än beuppgift om ålder och lönepretentioner samt fotografi sändas till » Barnkär », höfligt ar, med de grenar och skott, som bortfrusit.
— Städerna Upsala och Sala hafva icke uti någondera beräkningen ingått. Återblick Innan kommitterade i underdånighet yttra sig öfver de frågor, som blifvit väJ-frå- dem till besvarande förelagda, torde det tillåtas kommitterade att kasta en återgans beblick på behandlingen af den stora frågan om jernbanors anläggning här i lanhandimg. hufvudsakligen så vidt denna föregående behandling sammanhän ger med det ämne, som tillhör kommitterade att i första rummet utreda, eller frågan om den fördelaktigaste sträckningen för en jernväg, utgående ifrån bufvudstaden i nordlig rigtning; särdeles som en sådan återblick torde kunna bidraga till en klarare uppfattning och mångsidigare belysning af detta ämne, och tillika lemna tillfälle till en kort redogörelse för de grundsatser, som, under jernvägsfrågans behandling i dess helhet, hitintills vunnit erkännande. RiksdaSedan vid föregående riksdagar understöd blifvit beviljade för flere en 1854^skilda jernvägsföretag, aflat Kongl. Majit den 16 November 1853 till Rikets då församlade Ständer nådig proposition om jernvägsanläggningar på statens bekostnad, uti hvilken proposition till en början yttrades, att den af Ständerna beviljade garanti för befrämjande af en jern vägsanläggning emellan Mälaren och Venera inom de fleste delar af riket väckt och lifvat hågen för åstadkommande af jernvägar i flere rigtningar, samt att det nit för jernvägsanläggningar, sorn mer och mer inom riket låtit sig förnimma, borde anses förtjent att af landets styrelse och representation tagas i betraktande; men då jern vägsbyggnad er icke kunde utan ansenliga kostnader utföras, och, för vinnande af dertill erforderliga medel, de i orterna för saken intresserade efter alla anledningar i de fleste fall hade för afsigt att på ett eller annat sätt anlita statens medverkan, kunde Kongl. Maj:t icke förbise vigten och angelägenheten af en i tid föregående pröfning, hvilka jernvägslinier kunde anses vara af beskaffenhet att företrädesvis utgöra föremål för statsunderstöd, samt huru och under hvad villkor statens mellankomst måtte anses kunna äga rum med största fördel för det allmänna ur så väl administrativ som financiel synpunkt.
St. antagas, som kan i det ringaste alFectera detta tillstånd. Detta må nu vara nog sagdt, och måhända finner jag anledn. att ytterligare ingå i detaljer, om den värde motionären eller någon annan talare skulle vilja fortsätta discussionen. Ilr Rosenblad, Bernhard: Till en början får jag, till svar å hvad Gr. Frölich anfört, nämna, att jag så mycket mindre kunnat taga en artikel uti Edinb. Rewiew lill ledning för mitt förslag, som, — ehuru stort värde jag också fäster vid denna journal, och hvilket den ägt isynnerhet i fordna lider, då den af ingen öfverträffades, — jag likväl aldrig har läst deri ifrågavar. artikeln. I afseende på hvad Gr. Frölich anfört, att mitt förslag skulle vara ett prseludium för en artikel i statstidningen, sorn skulle hafva syskontycke med en artikel i Edinb. Rewiew, får jag nämna, att den grundsats, soni der är uttalad, att privatbankerna skulle drifva sin rörelse nied statsbankens sedlar, och på sätt och vis vara dess conimissionärer, kan jag aldrig erkänna; och om ett förslag derom skulle af R. St. afgöras, så skulle jag deremot, så långt min förmåga sträcker sig, göra motstånd. Lika litet kan jag finna, att det förslag, jag nu uppgifvit, på något sätt skulle inverka på riksbankens förbindelse att upprätthålla realisationen. Denna är just grundad, på samma sätt, sorn en del af dess förut gifna föfskotter, ej på någon skyldighet att lemna dessa creditiver; det är endast rättigheten, sorn är lemnad Bancostyrelsen att gifva dem understöd. Under alla dessa försigtighetsmått, kan jag deremot icke gå in på den satsen, att riksbanken skulle, med armarna i kors, se huru allmänna rörelsen med sedelmynt och crediten i landet skötas af privatbankerna. Jag kan ej heller anse, att privatbankerna för det närvar, vuxit till den styrka, att de, utan skada för landet, kunna umbära allt medelbart eller omedelbart biträde af den stora banken. Att så icke är förhållandet, har erfarenheten under de 5 sista åren tillräckligt ådagalagt.