Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Departements-Chefens trägna sysselsättning med en mängd spridda bestyr, som dagligen fordra hans omsorg, måste ©tvifvelaktigt mången gång verka hämmande på utvecklingen af hans statsmanna-egenskaper; och anspråket på denna trägna sysselsättning kan vara tillräckligt alt från embetets emottagande afhålla den, som med rikare mått af erfarenhet i statsmannavärfven och med djupet af insigter skulle kunna länge verka gagneligt för samhället, men icke vill åtaga sig en tyngande börda af arbete, hvaraf mången kunde tröttna redan innan han uppnått mannaålderns gräns. Enär förslaget afser, att ärendena skulle til! föredragning inför RegeringsRätten beredas i vederbörande Stats-Departement, hvars tjenstemän äfven enligt Bilt. till R. St. Prol. 1835 & 1834. 5 Sami. 6 Haft. 2 10 Konstitulions-Utskollets Memorial, JM 11, nu varande ordning hafva åliggande att hand lägga dessa ärenden, skulle kostnaden af den nya institutionen egentligen komma att bestå i ledamöternas aflöning. 1 denna kostnad till ett så angeläget ändamål, som kan hafva det största inflytande på samhällets angelägenheter i manga riktningar, hår Utskottet icke funnit finiedninir till tvekan om framgång åt det förslag, som Utskottet sålunda får lill Rikets Ständer vördsamt framställa, innefattande, att åt Regerings-Formen oell Riksdags-Ordningen i vissa delar måtte gifvas följande förundrade lydelse: ISegerings^forinen: § 7 Alla Regerings-ärenden, med undantag af sådana, som i 11 och 13 §§ , omförmälas, och af dem, hvilka, jemlikt 17 § 2 moni-, kunna varda till pröfning i annan ordning öfverlemnade, skola inför Konungen i Stats-Rådet föredragas och der afgöras. § 17- l:o. Konungens Domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnde lagkunnige Män, hvilka fullgjort hvad Förfaltningarne föreskrifva dem, som uti Domare-Embeten må nyttjas, samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet. De kallas Justitie-Råd och utgöra Konungens Högsta Domstol. 2:o.
Föredrogs ä nyo Stats-UtskottetS den 18 No» wembec pä lordet lagde B-tänkande rörande OUksgälosContoirers tillstånd och förwalrning, hwllkel jämte dertill hörande bilagor upiästes. Under läsningen ankom och uplästes en bulletin rörande Hans Maitt Konungens tillstånd, af innehåll alt Hans Majus hälsa och krafter more i tilltagande. Äfvenledes anmäldes och infördes en Deputation isrän det Hedenvärda Bonde Ständer, anförd af Riksdagsmannen ifrån Upsala Län, Hnrlsis vanisls5c>n, hwilken tillkännagaf att Bonde > Ståndet bifallit Stats Ui!?okteks försiag till underhall för f d. Konungen och Hans Famllle. Ufwenledes hade VondeSrändet bisaklit Constitukions-Ulf^otketS förstag till en Tryckfrihets lag, samt gillat den förste af de frän Borgare-Ständer meddUte onmärkninaar. Sluteligen onmälde hen, att Bonde-'Ständer bkaklit StalS^ Utskottets Betänkande rörande donerinq af Leckö Kungsgård ät General-Lieuknanken m. m. Herr ^älercreutr, dock med wilker att denne donation ej mätte tjena till praejudicot för framtiden, och Leckö Slott icke komma alt pä Statens bekostnad underhallaö. Härefter fortsattes läsningen af StatS» Utskottets Betänkande ända till sidan 97 hwarefier. Herr Den 6 och 7 December. Z2i Herr Grefwen och La ndt«Marskalken proponerade, att som dct sist under läsning warande ämnet i denna berättelse nn were stukadt, och detzutom äcffillige allegaker och förswars memorialer ännu äkersto» do akt upläsa, mätte, emedan tiden redan wore längt liden, Ridderskap?! och Aveln nu ätskiljas, för att i nior, gon klockan 2 lill ii ä nyo samlas, da läsningen « nyo ffulle företagas, och derefter wälet ventileras och afgöras. Bifölls.
Domstol anställes , eller anser Ko»ungens Befallningshafvande i den ort, der brottet är begånget den brottsliges fällande skola föranleda till förhöjdt ansvar å honom , eller raasakningen medföra "Upptäckt af andra i brottet möjligen invecklade personer; varde ock då, genom Itonungens Befallningshafvande^ föranstaltande, ransakning företagen • roen ej skall fången till den ransaknings undergående utlemnas, derest icke Domaren äskar hans in-» ställande; utan förfares på sätt i »äst föregående punkt är förordnad!, j‘.o Öfver förnekad ransakning ege ej den brottslige besvär anföra, Till Bikets Höglofl. Ständers närmare stär^ skådande varder detta Förslag vördsamligen öfverlemnadt. Stockholm den 31 Janusrii i82§° LagUtskottets Betänkande N:o 38. 23 Antom till Expert. Utskottet den 23 Mars ig2Q. Betänkande öfver Herr Fredric Leonard Rosenqvists Motion om ändring af 3:dje §. i 21 Cap. Rättegångs-Balken, I Memorial, som Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 12 sistlidne December till lagutskottet remitterat, har Herr Fredric Leonard Rosenquist, i uppgifvet ändamål att bereda botmedel mot det öfverhandtagande begäret att anställa Rättegångar, väckt fråga om ändring af 3 §• i 21 Cap. RättegångsBalken samt i sådant afseende anfört, att, ehuru det kunde antagas, att , derest första punkten af berörde lagrum samt den alfvarsamma föreskriften i Kongl.
Utskottet ej kan godkänna den af flere talare gjorda anmärkning, att det af Utskottet föreslagna stadgande jemväl borde utsträckas till fordringar i allmänhet, eller åtminstone till dem, som grundas på godkänd och laga kraftvunnen räkning på arfvode för verkställd landtmäteriförrättning, och andra dermed likartade fordringar, enär, enligt hvad Utskottet redan yttrat, de förhållanden, som göra ett undantag för auktionsfordringar uti ifrågaställa hänseende mindre vådligt, äro för samma fordringar helt och bållet egna, hvartill kommer, att motionären icke väckt fråga om grundsatsens tillämpning på fordringar i allmänhet; finner likväl Utskottet sig böra tillstyrka den utsträckning af förslaget, som Herr Billström i sin emot Utskottets Betänkande afgifna reservation påyrkat, och ålskillige Ledamöter inom de Riks-Stånd, som i denna del återremitterat Betänkandet, ansett ändamålsenlig; i följd hvaraf Utskottet vördsamligen hemställer, att den af Utskottet föreslagna författning måtte till innehållet så förändras, att derigenom varder stadgadt: att om uti en skrift hos Konungens Befallningshafvande utmätning sökes å flere inom samma fögderi eller stad boende personer för serkilda fordringar, som härledes från inrop af varor å en och samma auktion, samt sökanden i öfrigt iakttagit hvad som fordras för erhållande af sådan vilkorlig utmätnings-resolution, som omförmäles i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, Konungens s Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 106. Befallningshafvande har alt meddela en enda så beskaffad resolution å alla dem, å livilka utmätning sökes. Ant. till Exp.-Utsk. d. 22 April, kl. 11 f. m, Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 46, öfver väckta motioner om förändring af 24 Kap. 8 §. Missgernings-Balken, i afseende på ansvaret för den, som oträngd och af vredesmode drager och begagnar vapen. Berörde Betänkande, livilket Högv.
som en af de intelligentaste, verksammaste, skickligaste och omutligaste diplomatiska agenter. » Af ännu större betydelse var hvad Roustans fjerde vittne, de Sancy, en fransman, som intog en betydande ställning i Tunis, hade att anföra: » De af hr Camille Pelletan meddelade fakta kunna göra intryck på allmänheten i Paris, som icke är förtrogen med de orientaliska vanöma och sederna; men de hafVa intet värde och ingen betydelse för de personer, som hafva bott i Tunis och som veta, hvilken förbittring, hvilket hat man påträffar hos denna af många olikartade beståndsdelar sammansatta befolkning. » Man skulle hafva trott, att efter sådana vittnesmål juryn icke skulle kunna frikänna smädeskrifvaren. Det enda, som kunde läggas Roustan till last, var att han gifvit dyrbara skänker åt den tunisiske understatssekreteraren och dennes fru. Men i ett muhammedanskt land, der allting är falt, måste en diplomatisk agent gifva mutor, om han skall kunna uträtta något i sin regerings intresse. Och om också Roustan köpt andra, hade han sjelf förblifvit fattig. Inseende, att deras klienters sak var svag och dålig, uppträdde Rocheforts och Delpierres advokater, Gatineau och Delattre, mycket hofsamt, ja nästan ödmjukt och inskränkte sig till att framhålla hvad de ansågo vara förmildrande omständigheter. » Det gäller att bestämma », yttrade Gatineau, &gt;huruvida hr Rochefort handlatpå god tro, då han publicerade den åtalade artikeln, och huruvida han genom att anfalla hr Roustan minskat Frankrikes prestige i utlandet. * Antingen dessa skäl öfvertygade jurymännen om, att » förmildrande omständigheter » verkligen funnos, eller fruktan för Rochefort och den intransigenta pressen inverkade på deras beslut, blef resultatet, att juryn den 15 december med nej besvarade alla de tramstälda frågorna. Rocheforts frikännande framstäldes naturligtvis genast af » Intransigeant » såsom liktydigt med att juryn förklarat Roustan och Gambetta skyldiga.
Emedlertid vågar jeg i alla fall underställa Ridderskapet och Adeln, huruvida Friherre Cederströms motion kan anses vara annat, än en enskilt Ledamots begäran, samt erinra, att, i fall saken skall ske, och tiden bestämmas, måste väl 3 Stånds beslut erfordras, för att kunna dertill föranleda. Herr Grefven oell Landt Marskalken föreslog, att både Friherre Cederströms ofvannämnde Memorial, och de af åtskillig© Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, måtte till Stats-, Bancosamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotten remitteras) hvilket bifölls. Herr Grefven och LandtMarskalken tilkännagaf, att Plenum komme kl. half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Föredrogs å nyo Herr Ankarsvärds, August, den 24 sistlidne Fehruarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om rättighet för Nerikes Rusthållare, att för nåstfrihet betala samma vacance-afgift, som Rusthäffarne i Österoch Westergöthland, samt att Nerikes Esquadron af LifRegementets HusarCorps, mätte med Nerikes InfanteriRegemente sammanslås. Deri 5 Martil. Friherre 2o//, Gujiaf Philip, uppläste föl. jande; (Se Bilagan N:o 5.) Herr Adlercreutz, Guftaf} anförde skriftligen; (Se Bilagan N;o 6). Friherre \>on. Liewen, Carl, uppläste följande; (Se Bilagan N;o 7) Herr Anckarfvärd, Auguft: Jag vill inga* lunda missbruka Ridderskapets och Adelns tålamod eller upptaga dess tid med en vederläggning af allt hvad som nu af flere värde Ledamöter blifvit emot mitt Memorial anfördt. Blott en af dessa anmärkningar måste jag upptaga oell besvara, den nemligen, att jag genom min motion skulle åsidosatt den vördnad, hvarje undersåte är skyldig Konungens person. Förhållandet år likväl helt annorlunda.
Af ofvanstående tablå inhemtas, att å en del anslag bristerna årligen srarit ganska stora och att de anvisade medlen långt ifrån kunnat fylla derför afsedda behof. Vid sådant förhållande och då äfven vid flera föregående statsrevisioner blifvit ifrågasatt att rättelse härutinnan måtte vidtagas samt sådan tillökning å förslagsanslagen beviljas, att desamma i möjligaste mån må komma att motsvarade utgifter, som dermed I Bilaga Litt O. till 1861 års revisions-berättelse, angående stats-verket, sid. 9. u t gi f t e r. stats anslag. Summa. Medium. Allmänna indragningsstaten 447,164 478,602 473,769 567,566 602,619 2,569,720 513,9-14 — 667,402 Summa 3,207,680 3,516,272 3,471,231 3,900,127 3,871,969 17,967,279 3,630,486 -1 — 10 — böra bestridas, få nu församlade Revisorer, som äfven dela denna åsigt och anse förändring härutinnan af behofvet påkallad, för sin del tillstyrka, att i nedannämnde för_ slagsanslag tillökning må äga rum samt dessa bestämmas till följande belopp, nemligen: å 2:dra hufvudtiteln, anslaget till reseoch traktamentspenningar m.'m R:dr 12,000. » » ersättning åt vittnen och parter , f » 13,000. å 4:de hufvudtiteln, • » reseoch traktamentspenningar » 53,000. å 5:te hufvudtiteln, » » reseoch traktamentspenningar » 15,000.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 24 Juli 1851, kl. 11 f. m. Betänkande i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition, angående ändring i vissa delar af föreskrifterna om rättegång i Dom-kapitel, Samtlige Riks-stånden hafva till Lag-utskottets yttrande öfverlemnat berörde nådiga proposition, hvilken lyder som följer: ”Kongl, förordningen den ll:te Fe bruari 1687 angående rättegången uti dom-kapitlen innehåller, i afseende på domkapitlens sammansättning, uti 1 § bland annat: att i Upsala dom-kapitel presiderar erke-biskopen, och hans assessores äro professores theologi®; att sammaledes på andra orter, der akademier äro, presiderar biskopen och professores theologi® äro hans assessores; att uti andra biskopsdömen presiderar biskopen och hans ordinarie assessores äro kyrkoherden uti domkyrkan och leetores, att biskoparne kunna, när nödtorften kräfver, kalla flere skicklige män sig till råd och hjelp; att dervid måste aktas, att lektorerne eller rectores schöl® icke hindras de stunder, som de biira läsa och undervisa ungdomen; att uti Kongl. Maj:ts Hofconsistorio är Kongl. Maj:ts öfverhofpredikant pr®ses och har till bisittare Kongl. Maj:ts hofoch lif-gardiessamt artilleriets predikanter; att i fall desse sednare voro med regementet pä någon annan ort beordrade och pr®ses således ej heller tillstädes, efterlåtes dem, som qvar äro, att i deras ställe bifoga sig andre skicklige prestman, när någon konsistorial sak förekommer; och att uti Stockholms Stads-consistorio presiderar erke-biskopen, när han är tillstädes, men eljest kyrkoherden uti Stora kyrkan, som är ordinarius prmses, hvilkens assessores äro alla pastores uti hufvudkyrkorne i staden och på malmarne; varande genom Kongl, brefvet den 13 Juli 1799 stadgadt, att leetores både clerici och laici skola såBih. till B. St.
Du menniskobarn, si, Israels hus säger: Den synen, som denne ser, dit är ännu långt, och propheterar om den tid, som ännu långt borto är. Derföre säg till dem: Så säger Herren Herren: Det jag talar, det skall icke länger fördröjdt varda; utan skall ske, säger Herren Herren. Och Herrans ord skedde till mig, och sade: Du menniskobarn, prophetera emot Israels Propheter, och säg till dem som utaf sitt eget hjerta prophetera: Hörer Herrans ord. Detta säger Herren Herren: Ve dem galna Prophetomen, som sin egen anda följa, och hafva dock ingen syn. O Israel! dine Propheter äro lika som räfvar i öknene. De träda icke framför gapet, och göra sig icke till en mur omkring Israels hus, och stå intet i stridene på Herrans dag. Deras syner äro intet, och deras Prophetie är icke utan lögn; de säga: Herren hafver det sagt; ändock Herren hafver intet sändt dem, och vinnlägga sig, att de kunna hålla sin ord vid magt. Äro icke edra syner intet, och edor Prophetie alltsammans lögn? Och I sägen likväl: Herren hafver det sagt; ändock jag det intet sagt hafver. Derföre säger Herren Herren alltså: Efter I prediken det, der intet af varder, och propheteren lögn, så vill jag till eder, säger Herren Herren. Och min hand skall komma öfver de Propheter, som predika det, der intet utaf varder, och prophetera lögn; de skola intet vara uti mins folks församling, och uti Israels hus tal icke beskrefne varda, eller komma uti Israels land; och I skolen förnimma, att jag är Herren Herren; Derföre, att de förföra mitt folk, och säga: Frid, ändock der är ingen frid; folket bygger upp väggena; men de bestryka henne med lös kalk. Säg till de bestrykare, som med lösom kalk bestryka, att det varder affallandes; ty ett slagregn varder kommandes, och stort hagel fallandes, och en väderhvirfvel skall storma deruppå.
R:dr 8,43g: 16. — för Kongl. Andra Lif-Gardets , 6,6r4'- 3a. — och för Kongl. Lif-Gardets till häst 22,13a: 8. — eller tillsammans 3y, 186: 8. — för arbeten som ännu kunde uppskjutas vid Kongl. Svea Lif-Gardets Casern-byggnader ii,2o3: — —• vid Kongl. Andra Lif-Gardets 1,34 * - och vid Kongl. Lif-Gardets till häst io,2p4: 3a. — eller tillsammans 22,838: 3a. — samt att dessutom för Kongl. Svea Lif-Gardets Rustkammar-byggnad blifvit beräknadt till liqvid af gjorda och fullbordande af återstående arbeten 17,200 R:dr och till liqvid af återstående låne-summan, med hvilken en Kongl. Andra Lif-Gardet tillhörig köksbyggnad blifvit uppförd, /±,5oo Rebeller tillhopa 22,5oo R:dr, så att sammanlagda för ifrågavarande byggnadsoch reparations-arbeten erforderliga beloppet blefve 82,734 Relr 4° s^- R^c°; dels att den årliga underhållskostnaden blifvit beräknad för Kongl. Svea Lif Gardets Cassernbyggnader m. m. till . 818: för Kongl. Andra Lif-Gardets Dito 612: Transport. Relr i,43o: Stats-Utskotlets UtlåtandeN.o 22o. Transport. Ridti,43o: samt för Kongl. Lif-Gardets till Häst Dito 1,900: och för sistnämnde Regementes stallbyggnader 2,53o: eller tillsammans årligen R:dr 5,860: Den af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag linder N:o 18c) den 20 Januari 1841 tiK Kongl.
Ympvax', se Varor, som ej kunna hänföras under någon af de i införselstarifen upptagna bestämmelser Zaffer; se Färger. Ziltror; se Instrumenter, musikaliska. Zitverrot, hänföres under Apoteksvaror. Aderoch koppjern; se Instrumenter, fältskärs-,. Al ; se Fisk. Ängskära; se Färger. Äpplen; se Frugler. Öl; se Dricka. 38 Lit. A. a. Särskilt Förteckning å varor, som äro vid införsel tullfria. Agatj oarbetad; Alabaster, oarbetad; Ambra ; Angelika; Apoteksvaroralla i införselstarifen ej specificerade, enkla eller sammansatta, till införsel af apotekare eller dem, som erhållit
Nå tycker du inte att jag är en man? ABEL. Du! Nej! AXEL. Det inbillar jag mig. ABEL. och går klädd som en qvinna. Är du en man! Du som arbetar åt en qvinna, AXEL. Jag, klädd som en qvinna! ABEL. hon har fadermördare och polkahår; akta dig; hon tar snart byxorna af dig! Du har ju lugg och går barhalsad; medan AXEL. Så du pratar! ABEL. tigger pengar af henne och hon ställer dig under Och hvilken ställning har du i ditt hus? Du förmyndare. Nej, du är ingen man! Men det var ANDRA AKTEN derför hon tog dig, när hennes affärer voro derangerade. AXEL. Du hatar Bertha; hvad har du fått emot henne! ABEL. en släng af den der passionen för rättvisa? AXEL. Jag vet inte, men jag har kanske också fått Hör du, tror du inte på din stora sak, du! ABEL. tro på numera! Stundom förefaller det mig som om det gamla var förmånligast. Som mödrar hade vi en aktad och ärad ställning, då vi dermed uppfylde vår medborgarpligt; som husmödrar voro vi enväldiga, och att uppfostra slägtet kognak, Axel! Vi ha pratat så mycket. var ju icke någon vanhederlig syssla. Ge mig en Ibland! Ibland inte! Hva ska man kunna AXEL (tar fram kognak). Hvarför dricker du? ABEL. Jag vet inte! Jag är visst unken. AXEL. Hvad skulle det vara? ABEL. qvinna? Det skulle vara en man som beherrskade en Kamraterna. KAMRATERNA AXEL. Nå om du fick se det? ABEL. älska honom! Tänk om det vore blague hela det här oväsendet! Tänk! Så skulle jag hvad heter det nu igen AXEL. nu är för en! Nej, nog är det en rörelse der, hvad det ABEL. och baklänges. Och en dumhet kan också komma i rörelse bara man får majoritet för den! AXEL. Ja, här är så mycket rörelser framlänges mycket buller förgäfves, för nu börjar det bli otäckt att lefva snart.
Dagsländans vingar mattas; berusad, som hon är af lust o c h glädje märker hon det e j; ännu i döden jublande sjunker hon ned, hon har älskat och njutit, lifvets fullhet har hon känt, hur kort det än var, vingarne röras allt mattare, hon hvilar nu på det mjuka saftiga gräset. Solvagnen har nu endast lemnat en lång, strålande ljusfåra efter sig, med sista glimten af den slocknar också dagsländans lif; snart betäckes hon af sina syskons kroppar; de ha alla känt samma lif, samma glädje, samma aftyning som hon. Det är en dagsländas historia, ' en annan skall du få höra. J a g såg en gång ett barn, en flicka, en elflik varelse, hon hade ännu ej sett trenne vintrars snö, ej trenne somrars sol. Såg du ej henne m e d? H u r skimrade ej hennes lockiga hår i solen alldeles som dagsländans vingar, det låg som spunnet guld kring hennes rosiga ansigte. Säg du ej de stora, djupblå, undrande ögonen med sina långa, mörka fransar; de blickade så frågande ut i verlden, som skulle de redan nu kräfva ett svar på lifvets gåtor. O c h den genomskinliga hyn, hvars färg k o m o c h gick vid minsta sinnesrörelse, den fjäderlätta gången, de näpna behagliga rörelserna, de knubbiga små armarna med sina ringar kring händerna, ja o c h det der medfödda lilla koketteriet paradt med trots, som så oemotståndligt hänförde hvarje hjerta, nog såg du det, s ä g? Såg du det, skall du aldrig g l ö m m a det. Hon sprang lekande omkring på ängens blomstermatta, sjelf var hon den skönaste, den älskligaste blomman der. M i g tycktes att de ljufvaste blomster måste spira upp hvarhelst hennes strålande blick föll, så värmande, så lifgifvande var glansen deri. Hennes barnsliga joller m e d blommorna förstod jag ej, må hända förstodo de henne, det föreföll, som nickade de åt henne, der hon dansade fram.
Jag har förklarat, att jag anser prygelstraffets bibehållande böra ske på ett sätt, som innebär en öfvergång till detsammas afskaffande; i hvilket hänseende jag förenar mig uti hvad Hr Lefrén föreslagit. Hr Manner skants: Jag har begärt ordet, endast för att söka aftvå den beskyllning, att jag velat yrka något, som till sin ide'e vore riktigt, men som icke skulle kunna utföras. Jag har noga betänkt allt hvad sora till uförandet hörer, och jag är färdig att enskildt meddela en hvar, som det kan intressera, de tankar, som jag stadgat hos mig; men det är icke ändamålet med motionen att ingå i detaljerade förslag, huru ideén skall kunna bringas till verkställighet, utan endast, att Ständerne måtte förena sig derom, att ingå till K. M. med den underd. önskan, att prygelstraffet mätte afskaffas. Sedan ideen befunnits riktig, lärer sältet att verkställa den vara lätt funnet. Men ehuru jag är fullkomligen öfvertygad om riktigheten af den sats jag yrkar, påstår jag dock icke, att den brådstörtande skall verkställas. Jag tror, att öfvergången kan beredas genom det af Hr Lefre'n frainstäldta förslag; meri man bör fastställa såsom princip, att prygelstraffet måste afskaffas. Har man ej pä förhand fattat sådant beslut, kommer man aldrig till något - Den 14 Mars. 233 got resultat, utan jemkar oupphörligen, och det blir ingenting utaf. Frih. Toll, Gustaf Philip: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr Lefren, och anhåller att få förena mig uti det~ förslag hail afgifvit. — Det ämne, som Gr. Horn vidrört, ang:de beväringens tillökning till minskning af armeen, hoppas jag framdeles komma att i sin helhet ventileras, hvarföre jag nu icke vill yttra mig derom. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Mitt anförande i denna fråga kommer att hufvudsakligen grunda sig på enahanda åsigter med dem, hvilka jag framställde i frågan om spöstraffets afskatfande.
Hr von Harlmansdorff har vidare anfört, att frågan om Serafimer-OrdensGillels indragning och öfverflyttning af dithörande ärender till Sundhets-Kolhm i allt fall kunde ingå i R. St:s tind. framställe, till K. M. Jag bör härvid fästa R. o. Adis upmärksamhet derpå, ali denna fråga icke är ny, ulan längesedan väckt och ännu beroende af K. Sits pröfning. Uti Nåd. Bref d. 10 Aug. 1844 förklarade nerol. K. M. alt dess afsigt var, att lill vinnande af erforderlig enhet uti de lill allmänna hälsooch sjukvården hörande ärendens förvaltning, Sundhets-Kolhm borde öfvertaga den hittills St Kgl. Serafimer-OrdensGillel updragna Ofver-Styrelsen öfver hospitalen, i allt hvad sjukvården anginge, hvaremot de öfriga, i och för hospitals-förvallriingen, Seraflmer-Ordens-Gillet åliggande bestyr, borde åt eli eller flera förvaltande verk updragas. Den komroillé, som nedsatles för att opgöra förslag lill verkställighet af detta K. M:s Nåd. beslut, tillstyrkte dels att, i öfverensstämmelse med det K. Brefvet, alla ärender rörande sjukvården och således den egenll. Qfverstyrelsen öfver hospitalen, skulle öfverlemnas åt Sundhéls-Kolhm, dels att förvaltningen af hospitalshemmaneu skulle updragas Kammar-Kolhm, dels alt upbörden af hospitalsfondens inkomster skulle icke i sammanhang med Kronans upbörd och medel lili StatsKont. ingå samt derifrån reqvireras och ntanordnas. Då detta förslag, såsom jag anfört, är på K. M:s pröfning beroende, torde det vara, om icke olämpligt, dock obehöfligt att R. St. nu till K. M. göra en framställning i samma syftning; men skulle en sådan beslutas, så bör icke förbises, att till Sundhets-Kolhm endast må öfverflytlas den egentl.