Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men många andra än de här nämnda företeelserna leda oss till Orienten vid undersökningen af Finnarnes forntid. Så yttrar Jakob Grimm, den förste som i utlandet fäste blicken vid Kalevala: "jag vill synnerligen anmärka (i det finska epos) en liflig, sinnrik naturkänsla, sådan man nästan blott i indiska dikter anträffar den." Och då han omnämner huru Wäinämöinen drifver omkring på hafvet, skapande vikar och öar, tillägger han: "hvem påminner ej denna kosmogoniska föreställning om den indiska sagan om Brahma och Vishnu, hvilka, sittande på ett blad och sugande på sina tår, skapande draga genom hafven?157 Äfven Acvinerna, ljusbringarne födda af ljus och molndunkel, kunna lätt sammanställas med Koit och Emarik, koitto och hämärä." Jag vill dock med hela denna framställning ingalunda påstå, att Finnarne omedelbart af Inderna emottagit sina mytiska föreställningar; överensstämmelsen antyder i min tanke endast en innerlig och mäktig beröring. Men huruvida den egt rum förrän Inderna och Zend-folket ännu skiljt sig från hvarandra, d.v.s. med de ursprungliga Arierna, eller om både dessa och Finnarnes stamförvandter öst ur någon gemensam urkälla, är en fråga, som nu ej torde kunna afgöras. Ogensägligt visa dock Finnarnes mytologiska föreställningar, att de af alla altaiska folk, så vidt man hittils känner, bibehållit det mesta af en uråldrig bildning, som blomstrat långt förr än de europeiska kulturfolkens. Anor betyda visst i och för sig icke mycket; hvarje folk har derföre med rätta blott den betydelse dess närvarande bildningsgrad skänker. Men i förfädrens traditioner ligger en ännu verkande makt, och den verldsåskådning, som fortplantats från generation till generation, är härvid den icke minst vigtiga. Fotnoter: 1 Theil II, s. 37-44. 2 Jfr Hegel's Vorles. über die Philosophie der Religion. I. 275, 284-293. 3 Jfr Ludv.
Jag har i ett föregående plenum citerat riksdagarna 1786 och 178g, och kunde jemväl nämna flera andra, som bevisa, att Ståndet, då det varit talrikast, fattat de sjelfständigaste beslut, hvilket väl ej kunnat härröra af hasarden. Nu vill man borttaga talrikheten derföre, att Ståndet under några riksdagar varit fåtaligt; men jag tror, att man för den goda sakens skull ej bör betaga Ståndet möjligheten att i större antal komma tillsammans, och afstyrker således denna motion på det allra högsta. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag är en bland dem, som anse representation af R. o. Ad. efter val vara olämplig. Jag har flera gånger yttrat det och vill ej för närvarande ingå i någon öfverläggning derom. Men den siste värde talaren har här omnämnt ett uttryck, sora han förmodligen velat tillegna mig och dervid citerat oriktigt. Han har sagt, att det sårat hans känsla att hafva icke längesedan hört nämnas, det R. o. Ad. under frihetstiden upprest stupstockar. Något sådant har ej undfallit mig. Jag har blott sagt, att Ständerna, då de voro enväldiga, missbrukat sin magt, på samma sätt som enväldiga Konungar. Då historien intygar, att de ätter, hvilkas medlemmar folio för bödelsyxan under Ständernas envälde, icke undergått sådan misshandling sedan Christian Tyrans tid, så är jemn - Den i5 April f. m. förelsen klar; och ingen bör stötas af påminnelsen om ovedersägliga facta. Deremot såras min känsla med skal af Gr. Cronhjelms yttrande, att R. o. Ad:s sjelfständighet består i dess talrikhet. Det är en beskyllning, som ar oförtjent, obevist och förolämpande. Jag har sett sjelfständigheten lika väl uttalad, då Ståndets bänkar varit glest, som då de varit tätt besatta.
Det har blifvit sagdt, att godtycke är förhatligt, men jag hemställer om icke äganderättens helgd fordrar, att man måtte få granska egne räkenskaper, och om icke det är ett vilkor för friheten, att slippa denna granskning, när man ej vill, eller när man anser den öfverflödig. Det skulle vara båldt, alt ställas under ett godtycke, som icke til - 56 Dea 12 October f. m. lät detta äga rum i hvad som anginge så väl hvarje enskilds som hvarje Corporations ensak. Äganderätten till den ringare, så väl som till den större, andelen hör lika respecteras. Det är möjligt, att det finnes i Cassan enskildta medel, men, i sådan händelse, tyckes de enskiltas rätt vara fullkomligt bevarad genom Utskottets framställning, enligt hvilken sådane medel just äro undantagna. Jag anhåller om bifall å Utskottets Betänkande. * Friherre Cederström, Jacob: Om man med lugn genomläser Grundlagens föreskrift angående Revisorernas åliggande, skall man finna, alt det är endast StatsYerket, RiksgäldsContoret och Banken, som de skola granska, och efterse att inga medel från dessa Verk blifvit dragna till andra ändamål. Denna granskning äger äfven Revisorerna öfver PensionsCassan så till vida nemligen, att de böra efterse, det PensionsCassan erhållit allt hvad Ständerna densamma anslagit. Men att tillse, huru penningarne inom PensionsCassan blifvit förvaltade, det tillhör icke Revisorerna. KrigsBefälet, som fordom hade sitt rum inom Riddarhusets skrank, och som då kunde bevaka sin rätt, äger granskningsrätten öfver PensionsCassan. Nu vilja Rikets Ständer besluta, att Revisorerna skola granska de medel, som kommit från StatsVerket, men detta låter sig icke göra, emedan medlen äro hopblandade. Jag Den 12 October f. m. 57 finnér ej behofvet påkalla, att gransta en Cassa, som går lill bestämda ändamål, utan afstyrker all åtgärd härutinnan, och anhåller örn afslag å Betänkandet.
Adjutanten följde med; anfallet verkställdes med all möjlig tapperhet, och flera gårdar voro redan rensade från fiender; men deras styrka var här så öfverlägsen, och skogen deromkring öfver allt besatt med infanteri och jägare, så att den mest mördande eld man någonsin kan föreställa sig mötte våra, både ifrån byn och isynnerhet ifrån skogen; och adjutanten fann sig föranlåten att befalla begge bataljonerna att återvända. Jag hörde officerare, hvilka förut varit med i ganska heta strider, yttra, att det kulregn som här mötte dem, var så tätt, att de icke kunde begripa huru en enda man kunnat komma derifrån tillbaka. Här blef ock vår förlust på denna dag den betydligaste. Bland många andra, erhöll äfven öfverste-löjtnant Wetterhoff en blessyr, hvilken, af honom vanvårdad, kanhända lade denne tappre och förtjente man i grafven. Träffningen påstod denna dag ungefär i 8 timmar; mörkret gjorde slut derpå. Om natten drog sig hela hären till Salmis, en half mil ifrån Ruona, hvilket återtåg, efter sedermera inlupne underrättelser, var förhastadt, emedan äfven Ryssarne under natten retirerat ifrån Ruona; men, underrättade om vårt aftågande, återvände de genast. Den 2 September kl. 6 om morgonen anfölls åter vår fältvakt, hvilken var förlagd ¼ mil fram om Salmis. Så snart den kunnat inrycka, hvilket skedde under full drabbning, uppstod liten stillhet; men efter några timmar börjades fäktningen åter, samt fortsattes till kl. 6 om afton, då general Adlercreutz befallte återtåg, hvilket verkställdes med all ordning, under oafbruten strid. Finska hären utgjorde 3,500 man; fiendens styrka, anförd af general Kamensky, var ganska säkert 8 à 9000. Vår förlust på dessa tre dagar uppgick till mer än 20 officerare samt omkring 800 man, sammanräknadt döde, sårade och fångne. Fiendens förlust kan jag bestämma annorlunda än efter blotta gissningar, och förbigår således att angifva den, så väl här, som vid alla andra tillfällen, der jag ej kan göra det med någon säkerhet.
Låta göra ett Omslut af Calculen öfver Götha Canal Discont, deruti dennes fordran hos Bolaget af R dr 1,166,374 blir, enligt verkliga förhållandet, Disconten till godo beräknad , och 2SO Att Den 17, Martil f. in. 113 2:0 Att Respective Utskotten, såvidtmöj. ligt är, i ett sammanhang med ämnet om Rikets Ständers eg^a penningeVerks reglerande, och det biträde slutligen pröfvas kunna Canalarbetet meddelas, företaga, och på de befintliga grunder uppgöra det Förslag rörande Disconterna, som, på en gång med de förstnämnda frågorna , kän till Rikets Ständers pröfning inkomma. Det är till denna tid jag uppskjuter mitt yttrande örn del ansvar jag anser böra, tilL bedömmande af det bedrägliga i dt;ssa Tränsactioner, lemnäs till vederbörlig Lagskipnings handläggning. Friherre Hjerta anhöll, att dess Anförande matte få åtfölja Återreinissen till de sammansatta Utskotten. Herr Strussenfelt, Michaäl, anförde skiifteligen : Oviss om bifall , åtminstone denna Riksdag, förrän man snart återfår en annan, vill jag likväl bjuda till väcka Rikets församlade Ständers uppmärksamhet på Nationens ställ» ning i det hela, och hvarje Medborgares antingen redan iråkade eller snart kommande missöde. Ett Lands FinanceSysteme bör inga; lunda byggas på grunder , som äro läkt stri. dande mot Nationens väl, directe ledande till upplösning af all medborgerlig känslaMen Ridd. 0. Ad. Prct. IVB. II Afd15, 16. lil Den 17 Martn , j. in. för att närmare bestämma dessa grunder får jag först yttra mig om relativa förhållandet emellan Penningar och Varumängden, jemfördt med andra Länder och dessas ömsesidiga Production. Ju mindre en Vara kostar att producera, ju lättare och förmonligare är afsättningen. Det Land, som producerar för bästa pris, bör således hafva mästa Varor att aflåta, och så tvärtom. Men hvad befordrar egentligen , att det ena kan producera för bättre pris, än det andra ?
Friherre Stael von Holstein> Munthe, Friherre Peyron, Silf verstolpej IVterUj Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhreeus. Sedan, vid underdånig anmälan, den 7 sistlidne Juli, angående tryckning af betänkande, förslag och protokoll, som den i nåder förordnade Kommittén för behandling af frågan angående nationalrepresentationens oeabildning i underdånighet insänd l, Kongl. Maj:t täckts bifalla, det saken framdeles blefve för Kongl. Maj:t vidare föredragen , anmälde Herr Juslitir-Siatsministern denna angelägenhet; hemställande Ilen Justitie-Statsministern, att till rikets nu sammanträdande Ständer finge i ämnet aflåtas nådig skrifvelse, i enlighet med. dertill uppgjordt förslag, som upplästes; Och blef den föreslagna skrifvelsen, sådan den finnes detta protokoll bilagd, på Statsrådets underdåniga tillstyrkan, af Kongl. Maj:t i nåder gillad, för att till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo Sv, P. Ekstrand. Arik. till Exp, Utsk. den ao December, kl. i e. m. Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer j angående upplåtande åt Ulltuna Landtbruks~Institut af Kronoparken lilla Djurgården; gifven Stockholms Slott den 2 Decemb r iS4y•
Sedan Bonde-Ståndet först och främst i afseende å hvad under litt C. i Memorialet förekommer derom, alt å lämpligt ställe i Regerings-Formen bestämmelse borde intagas om hvad under benämningen Kronprins rätteligen förstås, beslutat att frångå sitt härutinnan förut fattade beslut, enär någon misstydning af ordet Kronprins i allt fall icke borde kunna befaras, förklarade Bonde-Ståndet sin gemensamma tanke i öfrigt, angående Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 8, vara ordagrannt uttryckt, då, med antagande i öfrigt af Konstitutions-Utskottets i sistnämnda Memorial gjorda förslag, följande förändringar vidtogos, nemligen i afseende å Regerings-Formen: § 39. I stället för orden : ”Den till thronfölj den närmast berättigade Prins, om han uppnått den ålder, som i 41 § sägs”, hvilka böra utgå, införas orden: ”Kronprins, om han uppnått 21 års ålder”. I stället för uttrycket: ”Finnes ej Prins”, användes uttrycket: ”Finues ej Kronprins”. > 3 Afd. ”Styrelsen skall af Regent”, ändras till: ”Styrelsen skall af Kronprins”. Bih. till R. Orden: ”Lag samma vare för den till thronföljden närmast berättigade Prins” utgå. § 43. Orden: ”Hvad nu om Konung sagdt är, gälle ock i afseende på Regenten”, ändras sålunda att det i stället heter: ”Hvad i denna § om Konung sagdt är, gälle ock i afseende på Kronprins”. § 51. Uttrycket: ”1 de fall då Konungen eller Regenten”, ändras till: ”1 de fall då Konungen, Kronprinsen eller”. § 91. Ordet: ”Regenten” utbytes emot uttrycket ”Kronprinsen såsom Regent”; och § 95. Vidtages enahanda förändring i afseende å det å första och näst sista raderna förekommande ord: ”Regenten”, samt Riksdags-Ordningen : § 4. Bytes ordet: ”Regenten” emot ”Kronprinsen”. § 9. Bytas orden: ”eller Regenten” emot ordet: ”Kronprinsen”. § 11, mom. 2. § 23, mom.
Missräkningspenningar för 2:ne VexlingsCasseurer vid CreditSedelVerket, 4oo. — - Arfvode till vederbörande, då Hufvudboken vid RrgsContoiret inom fö- 200. Dito till Betjeningen vid K. PostContoiret i Stockholm 100. — - Dito till Betjeningen i Vexeloch LåneBanken 100. — C O CO Summa på denna Stat | 33,6611 32 | — j ' r ojfft ( I Bil. Lit. Påräknadt vid 1823 års StatsTillökning. Minskning. neg lerin g. Ordinarie Ränta, indelt 1399173 I 2 6 att lösas med penningar, inberäknadt Indragne oell besparde Militiae Löningsoch Boslälls-räntor 478000 — tillökning i denna lösen 24000 minskning genom indelta räntornes rättande enl. räkenskapen 10000 42 Afrads-Spannmål, 34,ooo T:r a 5: 16 181333 l6 — minskning genom nedsättning af förslagspriset å Spannmålen till 5 R:dr Tunnan 11333 16 ökning genom tillkomne 4°° T:r ä 5 R:dr 2000 — Tionde-Spannmål 1041787 T:r J kpr I 4 ökning genom tillkomne 20,400 T:r 3£ kpr h 5 R:dr l02000 28 8 minskning genom nedsättning i förslagspriset 34929 och har sistnämnde ökning tillkommit genom hitflyttning af utgifter hvilka förut utom Stat utgått. Krono-Tionde lösen efter bestämda priser 43o — ökning genom enahanda uppflyttning 4o64 23 — Arrende-Medel 64000 — beräknas till 45,000 R:dr och 7000 T:r Spml ä 5 R:dr T:n. ökning 600 — 16000 Stubb-ören — minskning genom denna Uppbörds-Titels uteslutande från 600 — kommandes desse medel att ingå bland Extra uppbörder.
St:r år 1809 stadgade grundsatts, alla lofliga medel och tillgängliga förmåner må begagnas för näringsflitens utveckling, hafva motionärerne sökt visa de olägenheter och förluster så väl för Staten som för den enskilte, hvilka uppkomma genom åberopade Författnings tillämpning, i det att rika tillgångar af dyrbara råämnen måste lemnäs obegagnade endast i följd af den jordens natur åtföljande dryga beskattning, då de deremot, rättvist och billigt belagde, kunnat bereda sys - 118 Stats-Utskottets selsättning åt en talrik personal och blifva föremål för en lönande export, hvarigenom Statens directa inkomst äfven befrämjats. — Då derjemte erfarenheten visat hvad Herr Grefve Posse under dess Ledamotskap i K. Bergs-Collegium, ytterligare funnit styrkt, att Bruksrörelser och synnerligen Alun Verk, hvilka till Kronan erlägga hvart io:de, måst, för att kunna äga bestånd, tillerkännas förlängning i frihetsår, då-en skälig afgift kunnat åläggas och utgöras, har, på dessa hufvudsakliga skäl, af Motionärerne blifvit föreslagit, att afgiften till Kronan af Bruksoch Bergs-handtering, som hemtar Malm eller Mineral på Kronoeller Kronoskatte-grund, må bestämmas att, efter frihetsårens slut', utgå med hvart 3o:de af tillverkningen eller, såsom Herr Grefve Posse äfven yttrat, högst hvart 2o:de. Utskottet, som till alla delar instämmer uti hvad Motionärerne anfört, får desto hellre till Pi. Sttrs bifall hemställa: att afgifterna till Kronan för Bruksoch Bergshandteringen må bestämmas efter enahanda grund eller till hvart 3o:de, ehvad rudimåterien hemtas å Frälseeller Kronooch Kronoskatte-jord, som de med nämnde handteringar förenade förlagsoch bruknings-kostnader äro af jordens natur oberoende. — Och torde, i händelse af bifall till Utskottets hemställan, underd. anmälan i ämnet hos K. Betänkande n.
Gyldenstolpe, Grefve, Anton Gabriel, yttranden. II. 341. III. 368. Gö - ( 57 ) Gödecke, föne Handlanden, C. A., angående dess gjorda ackordsanbud, i afseende på inbetalning af uptaget diskontlån. Se Eftergift. Gölha-kanal, angående utöfvandet af upsigten och kontrollen öfver dess vidmakthållande. II. 341. III. R. 73. VIII. B. 595, 621. IX. A. 18. Götha kanal-bolags aktier, angående befrielse från eller nedsättning i bevillniugen för. II. 2 56. III. Se vidare Bevil 1- nings-Utskottets Betänkande N:o 4. Göthberg, aflidne Stadsfiskalen, A. G., angående afskrifning af ett utaf honom i lifstiden från Banken erhållet odlingslån, Se Afskrifning. Götheborg och Mölndal»!, angående ett föreslaget lån för anläggning af en jernväg mellan. A. 4. — utbyte af en derstädes för Götha Artilleri-Regemente uplåten tomtplats. B, 137. A. 147. E. 197. angående uplåtande af derinvid belägen kronojord emot vederlag. Se Vederlag. Götheborg och Bohuslän; om Landshöfdingesätets derstädes förflyttande till Uddevalla. Se Landshöfdinge-säte. Götheborgs Fögderi, angående eftergift för skattskyldige derstädes af ersättningsskyldighet för en del af Kronofogden Öhboms balans. Se Ersättning. II. Halland, om förändradt användande af Helgonskylden derstädes. III. B. 391, 406. IV. A. 24. E. 100. — befrielse från rotevakans-afgift för utsockne frälsehemman derstädes. IX. B. 321. A. 332. Hamilton, Grefve Jacob Essen, yttrande. I. 34. Hamn-Ordning, Kongl.
Flere Ledamöter hafva nemligen ingått i yttrande, om detta Utlåtande bör eller icke bör till Utskottet återremitteras; och jag får derföre, för min del, utan att afvika från den yttrade önskan, att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade påskynda principfrågans afgörande, på förhand förklara, att, när Grefve Horns i detta Utlåtande besvarade anmärkning blifver föremål för discussionen, och framställes sådan den verkligen är, tror jag icke många skola vara hågade att återremittera Utlåtandet; ty oin anmärkningen är i något afseende märkvärdig, så är det blott för dess orimlighet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att enär flere Ledamöter omförmält Hans Excellences förfarande sistlidne Riksdag, då ConstitutionsUtskottets under N:o 32 aflåtne Memorial rörande en af framlidne Grefve C. H.
Då Folket afstår, till StatsVerkets behof och nödig förbättring af Embetsmäns löner, de ökade inkomsterne, som kunnat användas till Bevillningens nedsättning, är det väl i högsta målto billigt, att det ej derutöfver skall belastas med nya skattebidrag, och denna åsigt instämmer ock med den Kongl. Maj:t i dess Nådiga Proposition angående StatsVerkets tillstånd och behof 342 Den 8 October e. m. antydt, äfvensom med den enskifta kännedom jag äger om någre Rikets landskaper, och om möjligheten att der uttaga skatterna utan att utarma Folket. Jag hade äfven förmodat, att den skulle instämma med Nationens allmänna önskan, men sedan Ridderskapet och Adeln vid pröfningen af 2:dra och 3:dje HufvudTitlarne beviljat flere anslag, som öfverskrida dem StatsUtskottet tillstyrkt, bör jag tro, att jag i dqnna förmodan misstagit mig. Då likväl desse Ridderskapets och Adelns beslut, i händelse de i en eller flere punkter af de öfrige RiksStånden skulle delas, ofelbart komma att bidraga till Bevillningens ökande, och jag nära ett år inom Utskottet arbetat ur en häremot stridande synpunkt, den jag icke utan mogen öfverläggning antagit till grund för mitt handlingssätt, nödgas jag reservera mig emot alla de beslut, hvarigenom Statsutgifter ne blifvit ökade utöfver hvad StatsUtskottet tillstyrkt, och anhåller att få i Protocollet antecknadt, att jag grundar denna min reservation på den öfvertygelse jag hyser, att Nationen hvarken bör_, behöfver, eller, utan skadlig inverkan på den allmänna välmågan, kan betala mera i directa skatter, än den för närvarande gör.
R:dr banko årligen för nuvarande innehafvaren af Registratorsbefattningen vid Banko-Diskont-Verket i Stockholm, att utgå till och med det år, då nästa riksdag slutar, måtte få oförändradt bibehållas. Banko-Utskottets Memorial, J\i 76. På grund af Rikets Ständers bifall till Utskottets i Memorialet M 67 gjorda framställning om Öfverlemnande till Fullmäktige att, efter Direktionens börande, bestämma lönevilkoren och öfriga förmåner för så väl Banko-ombudet, som tjenstemännen och vaktbetjenten vid Låne-kontoret i Wisby, samt enär föreskriften uti 97 § följaktligen icke är, i fråga om nämnde IJne-konlor, tillämplig, lärer, jemte den förändring uti 1 mom. af berörde §, att detsamma kommer att lyda sålunda: 10:o. Aflönings-staten för Lånekontoren i Götheborg och Malmö är fastställd på sätt som följer, nemligen: A) För Lönekontoret i Götheborg: Vaktmästaren, lön 250: Uti blifvande Banko-Reglemente, näst efter 97 §, fä, under serskild §, intagas följande stadgande: ll:o. Förvaltningskostnaderne för Låne-kontoret i Wisby få, i ett för allt, icke öfverstiga 5,000 R:dr banko. Af denna summa anslås till de af Rikets Ständer förordnade Direktörer, hvardera arfvode å 200 R:dr — R:dr 800, deruti inberäknadt så väl ljuspenningar, som resekostnads-ersättning; och ega Fullmäktige, att, efter Direktionens hörande, bestämma lönevilkoren och öfrige förmåner för så väl Banko-ombudet, som tjenstemännen och vaktbetjenten vid Låne-kontoret, under vilkor och förbehåll, att det anvisade anslaget för Låne-kontorets förvaltning, 3,000 R:dr, jemväl afsedt för alla utgifter i öfrigt, icke må öfverskridas.
Detta, med hvad mera handlingarne innehålla, hafva Rikets Ständer i noggrannt öfvervägande tagit, hvarvid Rikets Ständer väl finna det vara upplyst och ostridigt, att det Jemtland nu åliggande roteringsoch rustnings-besvär vida öfverstiger de för närvarande roterade hemmans förmåga att draga samma tunga, i anseende till landets ringa folkmängd och ofruktbara beskaffenhet; men om detta å ena sidan medgifves och derjemte anlages, dels att Jemtlands Infanterie-regemente, nedsatt till 800 man, med enahanda skyldighet till activ tjenstgöring, som den öf - Expeditions-Vtskotlets Förslag till und. Skrifvelse N;0 267. riga indelta Armeen, icke kan af provincen , med de af ålder anslagna understöd, underhållas, äfven då de nu oroterade, men rotering underkastade hemman blifva till knektehåJlet indelta; dels ock att en återgång till roteringens första beskaffenhet, då Regementet bestod af 1000 man endast skyldige att försvara provincen, och befriade från comrnendering utom densamma, numera icke kan eller bör komma i fråga, emedan Regementet, i sådant fall, efter Norriges förening med Sverige, icke skulle uppfylla något ändamål, och en sådan rotering ej heller nu skulle af landet kunna underhållas; så möta dock å andra sidan betänkligheter och svårigheter för verkställigheten af ny rotering och rustning i Jemtland på de vilkor och det sätt, E. K. M. i Nåder framställt.
R:dr; nedsattes för ”Skeppsknän” tullvärdet till 33 R:dr 16 sk. och införsels-tullen till 3 R:dr 16 sk., förhöjdes införsels-tullen å ”Stång-, Platt-, § tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver f tums fyrkant,” till 3 R:dr 16 sk., å ”Smältstycken” till 2 R:dr, samt å ”Bandoch Platt-, under f tums tjocklek, Bultoch Gallersamt Sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkant af | tum och derunder, Skäroch Klippjern,” till 3 R:dr 16 sk., samt bestämdes för ”Plåtar, oförtente,” med uteslutande af indelningen efter tjocklek, ett tullvärde af 30 R:dr och en införsels-tull af 5 R:dr, allt per SkU. stapelstads-vigt; hvarjemte till Bevillnings-Utskottet remitterades en nu väckt fråga om särskild tullbehandling för ”Rör af jern eller annan metall.” 9:o I afseende på Utskottets förslag, rörande tullbehandlingen af Kläder, gäng-, ej specificerade, beslöts den förändring, att i stället för deri omnämnde ”50 procents förhöjning, ” infördes ”75 procents förhöjning.” 10:o Utskottets förslag, att Kopparstick, Estamper och Litografiska arbeten måtte åsättas införsels-tull, afslogs. ll:o Vid rubriken Kort, spel-, skulle, i stället för den derunder i Tulltaxe-för slaget intagna anmärkning, tilläggas: ”med vilkor att de vid införseln, lika med inhemska, undergå bevillnings-stämpling emot erläggande af stämpelafgift.” 12:o I fråga om artikeln Ljus nedsattes införsels-tullen å ”Talgljus” till 3 sk. och å ”Stearinoch Margarin-ljus” till 6 sk. per U 43:o Utskottets förslag i fråga om den, under rubriken Metaller, sammnnsatta, upptagna artikeln ”Messing,” återremitterades, på grund af deremot gjorda anmärkningar. 14:o