Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna vigtiga vetenskap är i alla länder och vid alla konstsamlingar ansedd som högst nödvändig och respective Regeringar hafva, genom bittra erfarenheter af vandalismens förstörande kraft, funnit sig nödsakade att genom bestämd lön vid Staten fästa sådane personer som allvarligen studerat densamma för att derigenom, så vidt möjligt är, hindra konstverkens förstöring och genom duglige personer få sådane saker som tarfva restauralion i ordnadt skick. Mern. meddelar äfven huru, genom okunnige restauratörer och kringresande charlataner, mången för konsthistorien dyrbar fornlemning för evigt gått förloiad; till slut lenrnar det en kort öfversigt om underhållandet och tillståndet af i Sverge befintlige konstskatter och framställer i underdihet behofvet af en konservator. Hr Mandelgren åberopar att en sådan redan funnits under Gustaf lilis tid, och att denne konstälskande Konung, inseende nödvändigheten af en Garde des Tableaux, dertill utnämnt artisten Hallblad, hvilken han, i brist på andra tillgångar, gaf dåvaride vakanta miniatyrporträtt-målare-lönen vid akademien för de fria konsterna. En annan för fosterlandet och konsten hedrande propos. i det underd. mern., var, att Staten måtte inlösa Hr Kanslirådet Krutmejers dyrbara gravyrsamling, den rikaste och vackraste i Sverge, och att man derigenom kunde hoppas, genom Hr Kanslirådets biträde, få den samling vi redan ega, tillika med den Krutmejerska, vetenskapligt och kronologiskt ordnad samt försedd med katalog. Denna underd. propos. synes mig böra behjertas icke allenast derför att vi, genom att tillegna oss den dyrbara samlingen torde kunna, tillika med den vi äga, upvisa en af de vackraste i Europa, utan jemväl derför att vi kunde få begge ordnade, ty hvartill tjenar en konstsamling, som befinner sig i ett fullkomligt chaos? Alt en konservators tillsättande är nödvändigt se vi genom anställandet af sådane viri utländska museer, och ytterligare genom en af väre äldre och mest aktade konstnärer, som i Frankrike och Holland förvärfvat sig ett aktadt namn, nemi.
Majit, vid öfvervägande af hvad som blifvit yttrat och föreslaget, funnit vigten af de frågor, härvid uppstå , hvilka röra ej mindre helgden af ägande Tätten, än beredandet af allmän stor nytta för Staten , fordra både säkra upplysningar örn alla särskildta förhållanden och en noggrann pröfning, hvarföre Kongl. Majit anser nödigt, att än vi» dare häröfver höra Bergs - Kollegium och samtliga Dess Befallningshafvande , samt låta det upprättade förslaget till Trycket befordras , för att undergå en allmän granskning , allt till fullkomnande af den beredning, som bör föregå, innan én Lag i detta grannlaga ämne fastställes, roen hvilket icke hunnit verkställas, då innevarande års Riksdag inträffat vida tidigare , än Riksens Ständer vid den sist förflutna påräknat; alltså och då den återstående tiden fördetta Riksmöte äfven är otillräcklig, för att med behörig noggrannhet öfverväga och besluta i detta ämne, har Kongl. Majit varit föranlåten uppskjuta den slutliga handläggningen härvid till nästa Riksdag och emedlertid infordra de upplysningar och vidtaga de åtgärder, Kongl. Majit i ofvannämnda måtto funnit nödiga. Hvilket Kongl. Majit velat Riksens Ständer i Nåder tillkännagifva. Kongl. Majit förhlifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 28 Juni 1815. CARL. i J. G. Turdfjaell. Den 14 Juli. 1181 Uppläst hos Samtliga Riks.Stånden d. 14 Juli. Vördsamt Memorial! Enligt ankomna Protocolls-Utdrag af den i a och 15 sistl. Juni, hafva Riksens Högloft.
Enligt Utskottets förmenande, kan en framställning, till ernående af motionärens önskan, både med mindre omgång och lämpligare än, på sätt som nu skett, göras anhängig omedelbart hos Kongl. Majit, som, i Sin egenskap af Högste Befälhafvare, eger ensam bestämma 0111 arméens vapenöfningar; och då, långt ifrån att förmoda, delfrågan, i den ordning väckt, icke skulle omfattas med det afseende, hvartill omständigheterna kunde gifva anledning, erfarenheten Ivertom visat, att, efter direct, till Kongl. Majit gjord underdånig ansökning, framställningar, likartade med den förevarande, vunnit åsyftad framgång, linner Utskottet, som vid sådant förhållande ansett sig icke böra ingå i pröfning orri gilltigheten för eller b«- hofvet af den föreslagna förändringen, sig böra tillstyrka, att Petter Perssons omförmälde hemställan icke må till någon Bikets Högloflige Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 25 Februari 1841. STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841 Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskollels Betänkande, IV.o l38. 1 N:o 138. Ank. lill Exp, Utsk. d. i4 Mars l84t, kl. i c. m» Betänkande , i anledning af väckte motioner om Presterskapets aflöning. I delta ämne hafva till Utskottets handläggning blifvit öfverlemnade följande niolioner, nemligen af 1:0 Herr Ribbing, Arvid, hvilken framställt det förslag, i afseende på Prest-rättigheternes utgörande i contant, i stället för in natura, att vederbörande
Riksgäldscontorets styrelse uppdragna utredning af Götha-canal-bolags samt Malmö f. d. Discontverk. I. 73. R. 3o3. E. 96. — angående verkställd granskning af de under CommereeCollegii förvaltning ställda fonder och medel, I. 73. R. 3o3. VII. B. 52, 234. VIII. Riben, Carl Wilhelm, yttranden. VI. 102, 110 IX. 48. Riddareordnar, om noggrannare iakttagande af föreskrifterna i afseende å deras utdelande, III. 337. IV. R. 4°8. VIII. 13. 228. A, 263, Riddare-synerätter, oru upphörande af. Se Kämnersrätter, Riddarholinskyrkan, angående iståndsättande af. XI. R. 94. XVI. B. 202. XVII. A. 564. — angående anmälan om dess tillgänglighet för riksdagsmän, som önskade bese konunga grafvarne derstädes, XXII. .74. Ridd ar hus-ca neel lis terne, förste oell andre, om fördelning af göromålen dem emellan. XXI. B. 99. XXIV. A. 445. ( 228 ) Riddarhus-cancellisterne, ora anslående af ett arfvode ål den af dera, sora bar befattning med de genealogiska samlingarne. Se Arfvode. RiddarhusDirection, angående val af. VIII. 275. — förrättadt. RiddarhusDirectionens liksdagsberätlelse. — Se Riksdagsbelättelse. — låneregleraente, angående ett tillagg i 3 §:n 5 momentet. XXV. B. 220. A. 3.2. Riddarhusets forum privilegiatum, ora upphörande af. Se Forum privilegiatum. Riddarhus-fiscalen, om föreskrift för, att enskildt uppbära de plikter, som uttagas i och för förbrytelser emot Ordningsstadgan. Se Ordningsstadgan.
Då nu den förmodade Statsbrist en, genom en rättvis luxbeskattning, lätt skulle kunna fyllas, och måhända ett betydligt öfverskott tillika vinnas, följer deraf att Ninn - merLotteriets likasom G ener al Assist ancens fonder, meubler, hus och byggnader, hvilka visserligen uppgå till en icke obetydlig summa, skulle kunna begagnas för det allmänna bästa, hvarigenom någon obestridlig fördel kunde härflyta, såsom till exempel till inrättningen af en allmän Sparbank, hvilken i stället att såsom de förra, förleda medborgare till lättsinne och vågspel, skulle den sednare uppmana dem till sparsamhet och väljlånd, efter min tanka ett ibland de värdigaste föremålen för Rikets nu församlade Ständers uppmärksamhet och omtanka* Sluteligen anhåller jag att denna min $66 Ben 21 Februarii. motion, jemte deraf föranledda projecfer, mi med de öfrige respecti ve medstånden communiceras samt till vederbörligt Utskott remitteras. Herr af Lehnberg, Magnust Jag har anhållit om ordet i anledning af Herr Montgommeries uti Ridderskapets och Ådeltiä Plenum den 17 dennes upplasta och på bordet lagde Memorial, angående Armééns närvarande organisation på Inspectioner och Brigader j och då jag sålunda för forsta gången begagnar en rättighet, den jag anser dyrbar, att inom detta vördade Riksstånd deltaga i dess öfverläggningarärdet mindre i en förhoppning, så främmande för ringheten af mina insigter och mm erfarenhet, att med yttrandet af mina tankar uti förevarande ämne kunna verka eller föranleda ett resultat, det jag för min del, kunde förmoda önskansvärdt, äD i känslan af den pligt, hvarje Nationalrepresentant, utan afseende å enskild ställning eller vilkor i samhället, åligger, att öppet och utan egennyttans fruktan för möjligheten att misshaga, framställa sina åsigter uti sådane förekommande ämnen, som utgöra föremål för kännedom eller öfvertygelse. Ur denna synpunkt torde jag Och kunna hoppas Högloflig? Ridderskapets och Adelns tillgift för min vördsamma anhållan, att vid den framstäilaing jag gär Den 21 Februarii. att göra, få fästa några ögonblicks uppmärksamhet.
Handelshus alltid före af hämtningen af hvarje partie utaf det til! dem upplåtne gjutgods och innan anordning derå erhållits, i Collegii Cassa insatt den derföre beräknade betalning; hvadan Collegium ej kan instämma i Riksens Ständers Revisorers åsigt, för det nu ifrågavarande fallet, att debitering af gjufgodsets värde genast bordt ske, emedan betalningsbeloppet hvarken utgjort någon egentlig fordran förr än vahrans utta - ( 7 ) gande slsett, eller samma belopp på förhand kunnat annat än ungefärligen bestämmas, såsom naturligtvis beroende på den vigt merberörde gjutgods vid uttagningen befunnits äga. Hvad sluteligen angår de omförmälte uti FortificationsDepartemcntets Räkenskaper upptagne 1000 R:dr lcmnade till Capitaine Meijer såsom respenningar, så hade utbetalningen deraf varit grundad på Eder Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse derom af den 21 April 1828, samt berörde summa derefter, enligt föreskriften i Högstberörde Kongl. Bref, blifvit upptagen uti påföljande årets Statsproject till ersättning, men af bristande tillgång, först i 1850 års Stat anslagen. Kongl. Remissen återföljer. Collcgium bär Nåden framhärda med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste, Allernådigste Konung Eder Kongl. M a j : t s Underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåtare G. W. af TIBELL. Claes Breitholtz. II. G. af Metin’. Möllerhjelm. Gårr. Stolpe. N. Sundius. A. H. Branting. Ant. G. Fried. Kock. A. L. Hauffman. Stockholm den d Augusti 1851. Arv. II. Stenius. Kongl. Magt underdånigst, angående Rikets Ständers Revisorers underdåniga l’erättelsc rörande KrigsCol.Vgii Cassör. i ( 8 ) Stormägtigste, Alle måll ig ste Konungl
^ Härtill yttrades bifall. , ' ^ . Zerr Grefwen och Landtmarstalken Frä, gadxH.ns Ejtoellence Herr Grefve Kunkt om han-ej skulle behaga afstä ifrän votering; men Hans Excellence Yltrade sig anse fragan för mistig ftr att härutinnan kunna soga sig efter plmali. telen. - ^ Zerr Grefwen och Landtm arflalkenJsä dant fatt .särlag, förestå Högloft. Ridderskapet och Adrin följande volenngs-prcpositicn. Den Den 27 Februarir - I4SS Den sorn i afseende pä de af Stats-Utstottek r andra Clatzen upförde Kongsgärdar bifallep att Ar» rendc-Jnnehafwarne tillätas begagna den äterstäende Contracts-tiden, emot Arrendets erläggande i spanneMal, .räknad efter det ärets markegång, dä pcnningeräman bestämdes eller Arrende.rätligheten bewiljades, strifwer Winner Nej förblifwa CoMrackerne orubbade. Denna proposition godkändes. Grefwe körner., Ellvik 65rsn. Enligt med Riksdags Ordningen borde wäl voteringen senast för sig gä; men dä enligt anslag Kongl. Majt' behagat kal» la Riksens Ständer till Plenum plenvrum pä Rikssalen, och innan tiden dertill inträffar voteringen omöjeligen kunde hinna slums fär jag ödmjukeligen hemställa om icke någon lid dertill i eftermiddag kunde bestämmas. Zerr Grefwerr och Landtmarstalken föreslog Riddcrfkapet och Adeln lill voterings begynnande ätersamlas klockan 4 i eftermiddag. Den det ej will, strifwer. Nej. Bifölls. Här - !4lv Den 27 Zebrrrarii.
Utsk:s härefter förekommande yttranden i fråga om afskaffande af nu brukliga anmaningsbref för lån .genom Diskont-verken, ansågs f. n. ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, föredrog 49:de punkten, anmälde sig och yttrade Hr Bildt: Jag har icke här hört 195 §:n föredragas, åtminstone, om så är, har det undfallit mig. Här står att: ”Sedan lånekont. nu mera är vordet i Wisby för Gottlands län inrättadt, så kommer stadgandet i 195 §, att ifrån regi:tet uteslutas.” Den 19 Juni. 303 liiGr. o. Landina, förklarade, att det var Hr Bildt obetaget, att uu yttra sig, angrde den af honom nämnde 195 §. Hr Bildt: Förhållandet med denna § är sådant, att det är fullkomligt riktigt, att den §:n nteslutes ur reglermtet, sedan ett låne-kont. i Wisby blifvit inrältadt. Det återstår dock Direklörerne i låne-kont:n, som hafva enl. 81 § lånerält i Banko-diskonten. Det synes mig, alt om de hafva remisser att göra den tid af året, då hafvet är tillfruset, och kommunikationen stundom för 7 ä 8 veckor är afbruten, så vore det hårdt, om de derigenom skulle förlora sina fatalier. Jag anser således, att deras rätt i denna väg bör förvaras. Det kunde visserligen vara likgiltigt för saken, om denna punkt återremitterades, eller någon serskild skrift öfverlemnades till Banko-Fullm. i afseeude på denna fråga, men för att få det i riktig form, så tror jag det vara bäst, att Betänk, i denna punkt återremitteras, hvarom jag anhåller. Frih. Tersmeden: Det torde kunna anses såsom ett fel af BankoUtsk., att redaclionen icke är fullt tydlig. BankoUtsk. har tagit för afgjordt, au 195 §:n bör uteslutas, om det enl. Utsk:s förslag kommer att finnas ett låne-kont. i Wisby.
Att ett så allvarligt arbete icke kunde inrymma mycket umgängeslif i vanlig mening är lätt att förstå, dock förnekade sig icke gammaldags gästfrihet i hemmet, och värderika, ofta längre besök af litteraturens och vetenskapens målsmän utgjorde välkomna afbrott i det stilla landtlifvet. Sedan Fryxell, för att uteslutande kunna ägna sig åt sitt stora nationalverk, » Berättelser ur svenska historien », erhållit tjänstledighet från sitt prästerliga kall, blef Eva hans handsekter, såväl i hemmet som under hans många forkningsresor till utlandet, då han i offentliga och enskilda arkiv i Danmark, Tyskland, Polen, Österrike, Frankrike, Belgien och Holland sökte de upplysningar, som fordrades för fortgången af hans arbete. Från denna tid gällde det för henne att mera helt ägna sig åt faderns tjänst i detta hänseende, hvarunder hon naturligtvis själf med hela sitt intresse uppgick i arbetet, vid hvilket han ock gärna inhämtade hennes omdömen och råd. Och så förgick en lång följd af år under oafbrutet och förtroligt samarbete mellan far och dotter, ty ännu de åttio åren funno den gamle häfdaforskaren vid hans arbetsbord, och först sedan han 1871 lagt sitt trötta hufvud till hvila, fick Eva Fryxell tid att upx^taga ett eget själfständigt arbete. Dock hade hon redan under åren 1 8 6 2 — 1 8 7 8, under pseudonymen Edmund Gammal, skrifvit flere, mest kritiska, uppsatser i Tidskrift för hemmet. De " väckte uppseende, och leende berättade hon, huru man äfven inom hennes närmare vänkrets i hufvudstaden undrande frågade, hvem som kunde dölja sig under detta författaremärke. Hon lyckades emellertid att till sin stora belåtenhet länge bibehålla sin anonymitet. Sedermera inflöto så väl i Svensk som i Finsk tidskrift samt i den af Elisabet Kjellberg utgifna: » Läsning för hemmet » flere uppsatser i dagens frågor af Eva Fryxell under pseudonymen F. A. Ek. 1880 utkom som första häfte af serien: » I tidens frågor », också under pseudonymen Edmund Gammal, uppsatsen: » Kvinnofrågan », en studie, anmäld i flere tidningar med beröm, bland andra, af Camille Collet.
En typ för sig bildade den unge Hessenstein, som oförfäradt kysstes i hoftrapporna, därvid blott iakttagande »den précautionen att taga af sig det blå bandet under förevändning att det ei var decent att kyssa någon en publique, då han hade det på». Han bevarade tydligen något af lägerlifsfasonerna från sin högtsaliga faders tid, då kärleksskålarna för de tillbedda ännu ej sjöngos till sirliga franska melodier, men efter de mer rättframma tyska »Ich denk’s mir» och »Was wir lieben». Banden och liaisonerna voro helt visst af betydligt olika innebörd. Några voro kalla, praktiska och politiska allianser, andra voro vänskapsförbindelser, men under skylten af »amitié» insmugglades också mycket erotiskt kontraband. Den förkättrade gustavianska »sedeslösheten» kan gärna sägas hafva begynt redan då den för sin brist på moraliska ideal så anklagade monarken var pojke, ty någon väsentlig olikhet i detta afseende – utom en finare slipning och ett taktfullare decorum för den gustavianska åldern – finns näppeligen mellan Lovisa Ulrikas och hennes sons tidsålder. När några kavaljerer och hofmän råkade samman, var det en hufvudförnöjelse att gå igenom listan på damernas älskare, och det var mer än ett hus som baronessan Örnskiölds, hvilkets löntrappor voro kända och trafikerade. Spanska ambassadricen Puente, som hade synen skärpt af svartsjuka på sin firade make, brukade säga, att utom riksrådinnorna Ekeblad, Höpken och Palmstjerna fanns i stockholmssocieteten ingen fru »utan galanter». Samtalstonen var ännu friare eller åtminstone fullt så fri som senare – de infall och ordlekar som kunde förekomma i landets mest aristokratiska sfär skulle nu på sin höjd kunna tänkas i ett yrt artistlag eller i messen på en kasern. I denna värld är det som Claës Julius söker orientera sig och vinna sina sporrar.
Direktionen borde erhålla frihet att, i likhet med hvad som varit medgifvet vid de redan verkställda reparationerna å Riddarhuset, utan behof af en treprenadauktion, ingå öfverenskommelse om utförande af arbetena för Riddarhusgårdens ordnande och bebyggande. ltiddarhus-Direktionens dåvarande Ordförande, Herr Presidenten m. m. Grefve Mörner, som, derest Riddarhuskassans och Reparationsfondens ställning sådant medgifvit, helst önskat uppförandet af tvänne med Riddarhuset sammanhängande flyglar i likhet med dem, som å den uti Dahlbergs Svecia Antiqua et Hodierna befintliga ritning finnas upptagna att utföras å den åt torget vettande sida af Riddarhusbyggnnden, ville af de nu uppgjorda förslagen 8 Riddarhus-Utskottets Utlåtande JK 6. lemna företräde åt de större flygelbyggnaderne, för hvilkas uppförande kostnaden för pålning m. m. tycktes i förslaget vara nog högt upptagen, hvaremot den blifvande hyresinkomsten, i Herr Grefvens tanke, vore nog lågt beräknad och i afseende hvarå för öfrigt förekom att om den dyrbara pålningen vore nödvändig, hvilket Herr Grefven ej tilltrodde sig att bedöma, men dock för sin del ansåg föga troligt, förmånen af att under flygelbyggnaderne anbringa källare ej syntes böra lemnäs obegagnad. De små paviljongerna trodde Herr Grefven dessutom komma att få nog mycket utseende af fristående lusthus och således skola göra ett allt för stort afbrott emot den ståtliga Kiddarhusbyggnaden. Derest Kidd. o. Adeln beslutade uppförande af de större flyglarne, ansåg Herr Grefven någon afvikelse från Instruktionens allmänna föreskrift om arbetets utförande efter éntreprenadauktion icke böra ega rum, helst Herr Grefven antoge att någon ej obetydlig nedsättning i kostnaden mot förslaget derigenom skulle kunna beredas. Beträffande frågan, huruvida någon lokal skulle kunna i sjelfva Kiddarhuset såsom boställe åt Vaktmästaren inrymmas, eller om utan olägenhet sådan bostad kunde mot hyra utom Kiddarhusets tomt honom beredas, har
St:r sammanträdde tidigare, än förr öfligt var, då förefaller det mig vara lämpligt att återgå eller åtminstone närma sig till den dag, som under flere föreg:de riksdagar utgjorde dagen för sammanträdet. Jag vill nemi. väl icke påstå att just den 15 November är den bestämdt mest passande för alla landskaps representanter; ty deremot, kan invändas, att de i Rikets norra del aflägse boende riksdagsmän i ani. af ångbåtsfartens upbörande och vägarnes mindre goda skick under denna årstid hafva svårt att här så sent infinna sig. Derföre vågar jag framställa såsom förslag, huruvida icke, i egenskap af amandement till Hr Printzenskölds motion, eller ett medelvägsförslag, kunde medfölja den hemställan, att Exp.Utskit måtte underställa R. Stirs pröfning den dag Utskit., elter moget begrundande af samtlige de omständigheter och förhållanden, som härvid böra tagas i betraktande, anser lämpligast, mellan den 1 och 15 November 1862 för nästa riksdags sammanträdande. Hr Bildt, Didrik Gillis: Det torde vara allmänt bekant, att riksdagarnes längd egentligen beror på det sätt, hvarpå Stats Utsk:t arbetar och isynnerhet på huru lång tid Statsregleringen hinner bestämmas. Då nu StatsTJtsk:t arbetat, med undantag af julveckan, ganska flitigt, så snart det varit möjligt för det att börja, nemi. efter motionstidens slut, synes det mig att intet annat sätt att förkorta Riksdagen förefinnes, än att inskränka motionstiden till 14 dagar. Man behöfver derföre ej återgå till en tid lör riksdagens öppnande, som var så olämplig, nemi. början af November, ty denna tid är otjenlig ej blott för Riksdagsmännen i norra Sverige, utan för dem, som bo i södra delen deraf, om t. ex. ångbåtskommunikationen uphört, och då, såsom vatdigen inträffar i Nov., vägarne äro högst svåra. Det kan visserligen lör dem, som bo i Stockholm, vara lik giltigt när Riksdagen tager sin början; men man bör väl isynnerhet taga i betraktande de större eller mindre olägenheter, som i detta afseende kunna förorsakas landtboerne. För min del skulle jag ej hafva något emot, att
Exc. Ilr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte, i enlighet med RiksArkivarien Nordströms reservation, besluta, »att den bankens embets och tjenstemän samt vakt betjente vid sednaste riksdag beviljade tillfälliga löneoch arfvodesförhöjniug nu må på ordinarie stat upföras, under vilkor att den, som ingår på nya staten, skall vara förbunden att underkasta sig den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid en blifvande förändrad organisation af Bankoverket eller eljest i allmänhet kan varda stadgadt;» framställde H. Exc. först propos. på bifall till Utsk.-ts hemställan, dervid svarades blandade ja och nej, samt sedermera propos. pä afslag derå och antagande af RiksArkivarien Nordströms ofvanomförmälte förslag till beslut, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. (i:te punkten. Utskits hemställan bifölls. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Då R. o. Ad. så nyss beslutat, att den tillfälliga löneförhöjningen af 33V3 %, sorn vid sista riksdagen beviljades, skall upföras på ordinarie stat, torde denna tabell böra så ändras, att lönebeloppen utföras i en summa, så att ingen skillnad göres emellan lön och löneförhöjning. D e n 8 A n g n s 11 Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utskits förslag bifallet med den af Ståndets beslut vid Silte punkten föranledda förändring, att de tillfälliga löneförhöjningsbeloppen sammanslogos med lönesummorna. 8:de — 1 Olde punkterna. Utskits förslag biföllos. 1 i :te punkten. Hr von Ehrenheim: