Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det år på denna grund och i betraktande deraf att räkenskaperna skola vara i KammarRåtten granskade inom ett år och en månad ifrån deras förenämnde aflåmnande, jag nu får föreslå, att hvarken emot särskildta personer eller Redogörare och deras Löftesmän amnårkningskraf finge våckas sednare ån inom högst 5 år ifrån det ordinarie KronoRåkenskaperne till KammarCollegium ingådt, samt tvenne år sedan tillfållige Redogörares räkningar blifvit till vederbörande verk afgifne, inom hvilka tider så väl AdvocatFiscals - 34.4 Dm 5 Murtii. Revisionen i Kongl. KammarRåtten som aninårkningarnes communicerande torde kunna med. hinnas, och hvarefter ansvaret för tilläfventyrs uraktlåtne anmärkningar bör drabba dem, som råkningarne granska. Detta mitt vördsamma Memorial anhåller jag måtte till vederbörligt Utskott remitteras. Friherre Fock, Berndt Vilhelm: Bland de frågor äfven i afseende på Lagförändringar, som under motionstiden hos Ridderskapet och Adeln blifvit väckte, lärer ingen efter hvad jag kan påminna mig hafva angådt Kongl. Brefvet af den 2 November 1786, som förklarar huru allmänna Lagens stadgande i 19 Cap. 3 MissgerningsBalken bör följas. Med Herr Grefvens och Landt-Marskalkens, samt Ridderskapets och Adelns tillåtelse, begagnar jag fördenskull de återstående ögonblicken för att framställa till andras upplystare bedömande, om icke högstberörde Kongl. Bref, torde i tillämpningen af straff på förbrytelse vara strängare än Lagstiftaren åsyftat. Frågan rörer egentligen bestraffningen å Vaktkarl som släpper fånge lös af försummelse eller vangömmo; en sådan skall enligt 3 §. uti ig Cap. MissgerningsBalken mista sin tjenst, eller pligta med böter, fängelse, arbete eller spö, allt som försummelsen eller ock den undkomnes brott år beskaf - Den 5 Martii. fädt. Deremot bjuder det Kongl.
Hittills har författningen varit sådan och så förstådd håde af Taxerings-komitéer och Kammar-rätten, att för den lön, som blott upgick till 500 r:dr betalts efter skalan , som nyss nämndes, 3 r:dr 24 för halfåret, och för den lön af 1,400 r;dr, tjenslemannen upburit under sednare halfåret 700 r:dr, 3 proc. I stället vill Utsk. att hvarje lön icke skall beskattas efter sitt hela belopp för året, utan att första halfårets lön skall med det sednare halfärets sammanslås till ett gemensamt belopp, hvarföre skattas efter den skala förvar. § uptager. Såvidt jag förstår, mätte det rätta vara, att Staten af en lön alltid får lika stor bevillning, antingen hon under årets lopp åtnjutes af en eller flera innehafvare. Följaktligen bör icke heller någon förändring göras i det gamla stadgandet. Det synes i min tanke vara skäl, att den, som på halft år förtjena!' lika mycket som en annan på ett helt, betalar proportionaliter större bevillning än den sednare, .lag hemställer derföre vördsamt att R. o. Ad. icke mätte antaga ifrågavar. förändring, utan återremittera betänk, i denna punkt. Gr. af Ugglas, Ludv.: Jag är af fullkomligt motsatt tanka till hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, och det kommer sig deraf, alt jag anser författningen icke så böra tydas, som den värde ledamoten det gjort. Efter min åsigt, är det rätta, att all den löne-inkomst en person haft under ett förflutet år skall sammanslås och bevillningen derefter uträknas och utgå, d. v. s. att den, som under ena halfåret haft 500 r:drs inkomst och det andra 700 r:dr bör skatta efter en sammanräknad summa af 1,200 r:dr. Vinsten af den förändring
Instructionen svårligen kunna innefatta allt hvad Revisorerne kunde behöfva för deras efterrättelse inhämta af GrundLagen, hemställer jag, att lydelsen af denna 6 §. i Instructionen må från att nu innefatta en ordagrann afskrift af 68 §. Riksdagsordningen, förändras till följande lydelse: Revisorerne sammankallas, börja deras förrättning, och fortfare dermedpå sätt 68 §. Riksdagsordningen föreskrifver. N:o 554* Utlåtande öfver åtskillige vid General-Assistance-Contoiret tills vidare anställde Tjenstemäns till Utskottet öfverlenmade underd. ansökning, att, vid nämnde Contoirs upplösning, med Expectance-Löner varda hugnade. (R:gs-A.) Under den 8 sist!. Augusti, har K. M:t i Nåder behagat till StatsUtskottet öfverlemna en af nedannämnde uti GeneralÅssistance-Contoiret tills vidare anställde Tjenstemän, nemligen tillförordnade Ivamererarne Betänkanden, N:o 354* 251 C. A. Hagman, C. G. Kjellström, Revisoren G. Grundel, Casseuren F. W. Höglund, Kammarskrifvarne J. Ii.
Majt till. handa , att för Flottornas behof användas. 2:0 Angående RecoguitionsSkogarne; och har Utskottet dels tillstyrkt, att hos Kongl. Maj:t underdånig anhållan måtte göras, om verksamma anstalters vidtagande, så att den för Staten afsedda förmån vid ifrågavarande disposition af RecognitionsSkogarne kunde vinnas, dels ock tillika föreslagit, att en tid af 6 månader efter det Rruksägarnes rätt, i afseende på dess RecOgnitionsSkog, genom laga kraft vunnit Utslag blifvit fastställd, måtte varda bestämd, inom hvilken anmälan om Skatteköp borde i KammarCollegium göras; varande några Ledamöters i Utskottet afgifna särskildta tankar genom ProtocollsUtdrag bifogade. 3:0 Rörande cn förbättrad hushållning med EkeSkogarnc; hemställande Utskottet, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t inåtte .göras, det de mått och steg varda vidiagne, som närmast befordra ändamålet. 4:0 Angående anslag af Kostnadssummatl till en minnesvård öfver Högstsalig Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Carl August; till styrkande Utskottet, att, till bestridande af nämnde kostnad, en summa af 10,000 R;dr må anslås af öfverskotterne på StatsVerkets Intrader för sistlidet år. 5:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Dan 25 Maji. 211 Remiss, angående tillökt Vaktbetjening vid Götheborgs Läns Fängelse ; deruti Utskottet hemställt, att till aflöning för en Vaktmästare och en Vaktkarl vid det uppförde nya KronoFängelset i Götheborg, mätte på Stat uppföras ett sammanräknadt belopp af 175 R dr med derunder inbegripna 18 tunnor Spannmål. Från Statsoch Banco Utskotten:
Ens lackares ord äro hugg, och de gå en genom hjertat. Den som lat är i sitt arbete, han är hans broder som skada gör. Herrans Namn är ett fast slott; den rättfärdige löper dit, och varder beskärmad. Dens rikas gods är honom en fast stad, och såsom en hög mur allt omkring. Då en skall ett nederfall få, så varder hans hjerta tillförene stolt; och förr än man till äro kommer, måste man lida. Den som svarar förr än han hörer, honom är det en galenskap och skam. Den som ett gladt hjerta hafver, han vet hålla sig uti sitt lidande; men när anden är bedröfvad, hvad kan en lida? Ett förståndigt hjerta vet hålla sig förnufteliga; och de vise höra gerna, att man förnufteliga handlar. Menniskones skänker göra honom rum, och hafva honom fram för de stora herrar. Hvar och en är i förstone i sine sak rätt; men kommer hans nästa dertill, så finner det sig. Lotten stillar träto, och skiljer emellan de mägtiga. En broder, som fast står, han är såsom en fast stad; och de, som för hvarann strida, såsom en bom för ett slott. Enom man varder lönt efter som hans mun talat hafver, och han varder mättad af sina läppars frukt. Döden och lifvet står i tunganes våld; den henne älskar, han får äta af hennes frukt. Den som ena ägta hustru finner, han finner godt, och får välsignelse af Herranom. En fattig man talar med ödmjukhet; en rik man svarar stolteliga. En trofast vän älskar mer, och står fastare, än en broder. En fattig man, den i sine fromhet vandrar, är bättre än en vrång man med sina läppar, den dock en dåre är. Der man icke med förnuft handlar, der går det intet väl till; och den som snar är på fötterna, han stöter sig. Ens menniskos galenskap förförer hans väg, att hans hjerta emot Herran vredgas. Gods gör många vänner; men den fattige varder af sinom vännom förlåten. Ett falskt vittne blifver icke ostraffadt; och den der lögn dristeliga talar, han skall icke undslippa.
"Nog arbetas der ännu stundom med 2 Borrlag af 4 man i stället för det i förra tider 14 a i z Borrlag wörö sysflofatte; Men detta drifwes efter all sannolikhet mera för utwärtes anseende an för att frambringa det Guld, som till ArrendeSumman erfordras; Hwilket i dct öfriga lätteligen kan anskaffas för de 600 R:dr Banko, som endast Qwarnen wid Paulisirömmcn gifwer i inkomst." "Min afsigt härmed ar witzerligen icke, att klandra Kongl. Mans nyligen widtagne beslut, angående wederbörandes bibehållande wid Arrendet a hälften i denna Egendom, utan hinder af den endast för bristande ArrendeSumma deremot gjorde anmärkning; Men mitt ändamål är, som jag hoppas af hwar rättskaffens Patriot stall blifwa godkändt, att samtelige Riksens Ständer matte hok Kongl. Majtt underdanigst anhaila, att en noggrann och allmän besigtning a hela denna egendom matte anställas sch att, om derwid icke stulle finnas, att hela egendomen, pa grund af Guld-Werkets odugliga stick, är till Kongl. Maj:t och Kronan förfallit; at, min, Den r? Julli. 17;; minstone den redan aterwundne hälften, matte genom offentelig Auction styckewis försäljas." "Åtminstone will jag härmed hafwa uppfyllt mina hemmawarande Medbröders enständiga kraf; Och freda mig fran den förebråelse, som ett förtigande af Sanningen skäligen kunde medföra. Ore* bro ben 19 Junti 1812. kläK-LN I8LC880N." Riksdags-Fullmogna för Ostra Härad och Jönköpings Län.
För att ytterligare befrämja utbytesoch afsältnings-tillfäl len för Ölands produeter har, Utom dén nyligen anlagde Staden Borgholm, en Köping vid Skörbyiånga Skants blifvit tillåten samt dessutom vid Kåreholms hamn utrymme Jemnadt till bohingsplatser för Fiskare och Sockenhandtverkare; äfvensom, då flere års erfarenhet ådagalagt behofvet af en handelsplats i öfra delen af Norrbottens Län . tillåtelse till inrätt tande af en Köping i granskapet af Haparanda by blifvit meddelad: Kongl. Maj:t har, uppå gjord underdånig ansökning af så väl de i Rönneby Köping bosatte Handlande som Allmogen i angränsande socknar , tills yidare beviljat nämnde Köping en Vidsträcktare handelsfrihet på inrikes Orter, £ likhet med den , hvaraf åtskillige andre Köpingar en längre tid Varit i åtnjutande. Då i afseende på mätning af de till handel byggde skepp och farkoster sådane omständigheter tid efter annan förekommit, hvilka ådagalagt angelägenheten deraf att de^sa fartygs drägtighet säkrare äii hittills blefve utrönt och beräknad , har Kongl. Maj:t till detta ändamåls vinnande utfärdat ett fornyadt Nådigt Regler mente. Bihang till Rikt-Si, Prat, \\sta Sorni, iSlJ. b 66 Konungens Nåd. Berättelse. Hamnbyggnaderne vid Malmö och Helsingborg hafva blifvit fortsatte och skola fullbordade gifva skydd och utvidgning åt dessa Städers handel. Den redan år 1789 väckta fråga otn förbättring i Sveriges nu gällande mått, mål och vigt, har sedan KammarEergsoch CommerceCollegierne deröfver afgifvit underdånigt utlåtande, blifvit Vetenskaps-Academiens handläggning öfverlemrsad , sorn till Kongl. Maj:t inkommit med Förslag till en Författning i detta ämne, hvars allmängörande genom trycket Kongl. Maj:t anbefallt: och Kongl. Maj:t ämnar Rikets Ständers öfvervägande öfverlämna denna vigtiga fråga. För att på en gång bereda tillfälle till en nyttig handelsgemenskap emellan de under Kongl.
I ett sådant verk, som KammarColl., der en speciel kännedom af dertill hörande göromål i särskilda delar är nödvändig, och der denna kännedom är af stor vigt för allmänheten, vore det sannerligen ett misstag att ställa verket under en längre framtid på en sådan interimistisk fot, som här är föreslagen. Jag finner mig IX H. 11 162 Den 21 Oktober, f. m. på dessa skäl föranlåten att förena mig med Hr Printzensköld i hans begäran, att det ifrågav.-de anslaget för denne tjensteman måtte varda å stat upfördt. Hr Gripenstedt, Joli. Äng: I afs:de på första delen af förevide fråga eller om sammanslående af registratorsoell aktuarie tjensterne, har jag föga att tillägga till hvad den siste värde talaren yttrat. Då KammarColhm sjelf ansett en sådan sammanslagning kunna nied fördel ske, oell då det i alla fall är uppenbart, att dessa befattningar till en del äro af mycket likartad beskaffenhet, tyckes det vara förmånligt att låta de båda tjensternes göromål förenas under en persons ansvarighet. Detta är egentliga meningen med sammanslagningen; ty att Kegistratorn ensam icke kan fullgöra det begge befattningarne tillhörande arbetet är tydli gen uttaladt deruti, att lian fått sig föreslagen till biträde en särskild tjensteman: men att en person i detta fall har befälet och ansvaret, tror jag vara riktigt, hvarföre jag icke kan annat än tillstyrka bifall till Regeringens på ColLii eget förslag grundade framställning i berörde afs:de. Deremot tror jag, att det verkligen är af stor vigt, att det biträde, sorn bär är hegardt, icke blir så ambulatoriskt, som det nödvändigt måste blifva, derest Utsk:s förslag skulle godkännas. Den person, som till denna tjenst skulle användas, behöfver onekligen invänjas dertill, och sådant skulle icke kunna ske, om han icke har utsigt att stadigt få bibehållas vid befattningen. K. M. har också derföre begärt ett särskildt anslag i och för ifrågav:de tjensteman, och jag tror icke att det är redligt att afvika från detta förslag.
Då det således är gifvet alt Hr Gr. o. Landtm, icke kan framställa någon annan Propos., än på inbjudningens läggande till handlingarne, så hemställer jag till de ledamöter, som begärde ytterligare bordläggning af Prot.Utdraget, om de icke ville derifrån afstå. Hr Ribbing: Så vida det är vår grundlagsenliga rätt att få frågan ytterligare bordlagd, och då icke något synnerligt uppehåll derigenom åstadkommes, så vet jag icke hvarföre man skulle sätta sig emot sådant. Gr. Lagerbjelke: Hr Ribbing har visserligen sagt att det är hans grundlagsenliga rätt att få denna inbjudning ytterligare hvilande på bordet, men har likväl förgätit att sådant bevisa. Det står visserligen i R.O:n,att då ett Utsk:s Retänk. 2:dra gången föredrages, så kan det på 2:ne ledamöters begäran ytterligare bordläggas, men detta är icke' något Utsk:s Retänk. och det finnes således icke, mig veterligt, åtminstone i Grundlagen, något stadgande att en sådan fråga som denna skall på 2:ne ledamöters begäran för 2:dra gången bordläggas. Hr Rildt, Didrik Gillis: Då Gr. Lagerbjelke uplyst, hvad som jemväl i ett föreg:de plenum blifvit tillkännagifvet, att denna fråga redan är genom 3 Stånds beslut afgjord och således icke till någon åtgärd ifrån R. o. Ad:s sida kan föranleda, och då frågan huruvida man äger rätt till bordläggning för 2:dra gången af ett sådant mål, är mer än tvifvelaktig, enär den enda §, som afhandlar bordläggning för 2:dra gången, eller 49 § 2 mom. R.O:n, icke nämner elt enda ord om behandlingen af sådana inbjudningar, som den nu fö revande, så hade jag sannerligen förväntat, att de ledadöter, som nu påyrkat ytterligare bordläggning af ärendet, skulle derifrån hafva afstått, så att all vidare diskussion derom hade kunnat undvikas; men då nu Hr Ribbing talat om sin lagliga rätt, så skulle jag anhålla, att han ville uplysa oss hvar den § befinnes, på hvilken han stöder denna sin rätt.
Dertill fordras att på samma gång bibehålla i minnet icke blott begreppet om R:drn, om sk:n och rst., och dessas förhållande till hvarandra, utan äfven det antal som förekom af hvardera sorten, såsom att R:dr:na voro 7, skina 35 o. s. v. Hade deremot uti delta tal, i st. f. både R:dr, skir och rst, endast förekommit en och samma enhet nemi. Riksdalern med dess tiooch hundra-delar, så är det tydligt att, på samma sätt som uti den abstrakta räkningen, också här endast ett enda klart och bestämdt begrepp framställt sig för upfatlningen. Vid tillämpningen i allmänna lifvet är detta också af en långt större vigt än man vill medgifva. Man har i detta afseende helt och hållet velat underkänna riktigheten af den sats, som af sednasle R. Stir blifvit framstäld såsom skäl för dec.-systemels införande så väl i afseende å Rikets mynt, som dess mått, mål och vigt, nemi. alt derigenom de praktiska vetenskapernas resultater skulle lättare göras tillgängliga för den mindre kunnige. Men denna sats är likväl enl. min förmening fullkomligt riktig. Den bästa, om ej den enda, utvägen att sprida insigt i frågan om storheter af alla slag, består deruti, att i dessa frågor blott ett enda, enkelt och lättfattligt system, nemi. decimalsystemet, tillämpas. De storheter som härvid komma i fråga äro: längder, ytor, rymder, vigter och värden. I samma mån som indelningarne af dessa särskilta storheter såsom nu är förhållandet äro olika, så blifver jemförelsen dera emellan för den mindre bildade svår. Om man t. ex. vet alt ett Lii kostar 1 Ridr och någon framställer en så enkel fråga, som hvad maiken då kostar, så tror jag knappast att någon, äfven på detta rnm i en hast kan besvara densamma. En reduktion måste föregå och man finnér då att priset på marken blifver 2 sk. rst.
Krigsvetenskaps-akademien 200: 200: Premier-löjtnanten Didron, arfvode i och för en kommendering till Fahlu bergs-skola, 500: 400: Kongl. Örlogsmanna-sällskapet 200: 200: Dito, för 100 ex. af en beskrifning öfver fyrar och bakar m. in. å verldens kända kuster, 66: 32. — Kapten-löjtnanten Olsens enka, nådegåfva . 50: Kaptenen Kronberg och Löjtnanten Sasse, för tillsyn öfver varfsoch artilleri-verkstaden i Carlskrona, 300: 300: Myntmästaren Grandinson, för medaljer, 67: 41. — 29: 34. 9. För besigtning å handvapen 25: Till protokollsföring vid sammanträden om båts• mansbeklädnadens öfvertagande af Kronan 6: 35. — „ Kapten-löjtnanten Olivekrona, för sjö-karte verkets ordnande och vård, 300: „ Löjtnanten Wollin, understöd, 50: 50: „ förre Tillsyningsmannen vid varfssmedjorna i Carlskrona Ågren, för långvarig och trogen tjenst, 100: 100: » ofärdiga 70-åriga enkan Sörenson, nådegåfva, 16: 32. — Transport: 5,755: 46. 7. 4,017: 30. 6. — 28 — Transport; 5,755: 46. 8. 4,017: 30. 6. För bogseringsförsök meil kanonslupar och jollar — 400: Till Kapten-löjtnanten Hallström, lör kostnader under en kommendering i Norrige, „ åtskilliga enkor och harn efter besättningen å förolyckade korvetten Carlskrona 350: „ Kammarskrifvaren Wiboms enka —• 200: „
Memorial, med förslag till en § i det nya reglementet får Riksqdlds-kontoret. (R. A.) Efter det Rikets Ständer numera bifallit Stats-Utskottels, i fråga om inlösandet af de såkallade frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk, uti Utlåtandet N:o 128 gjorda framställningar, får Utskottet härmed hemställa. att § lil i det reglemente för Riksgälds-kontoret, som vid innevarande riksdag kommer att utfärdas, må erhålla följande lydelse: Sedan Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om upphörandet af de så kallade frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk, samt afståendet af de åt detta bruk anslagna tvänne allmänningar, benämnda den ena Hålahults och den andra östra allmänningen inom Örebro län, vid 1859—1860 års riksdag till Kongl. Maj:ts disposition anvisat en summa af 88,987 R:dr 80 öre, motsvarande det af Kongl. Krigsoch Kammarkollegierna samt f. d. Bergs-kollegium i sådant afseende föreslagna ersättningsbelopp, för att, derest nämnde bruksegare härmed åtnöjas och utan tvist till Kronan öfverlemna omförmälda tvänne allmänningar, användas till åstadkommande af reglering uti ifrågavarande hänseende, hafva Rikets Ständer vid innevarande riksdag medgifvit, att det sålunda redan beviljade anslagsbeloppet, 88,587 R:dr 80 öre, må fortfarande ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att användas till ersättning till Dylta bruksegare för ofvanberörda tjenstbarheter, Stockholm den 16 Juni 1866. STOCKHOLM, TEYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1866. Stats-Utekottets Memorial J£ 142. 1 N:o 142. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Juni 1866, kl. 1 e. m. Memorial, angående en gratifikation åt Herr Statskommissarien 0. F. af Sillén. (U. A.)
Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande abalienering af Säterioch Frälsehemman till i af hemmanets hela jordrymd, torde härigenom förfalla, hälst deruti erkännes Adelns, och säkerligen öfriga Egares af sådan jord, oinskränkta dispositionsrätt, enär sådana hemman icke, efter 4 Cap. 9 §. JordaBalken, blifvit under egenskapen af skattskyldig jord hänförde; men jag vågar likväl hemställa, huruvida de icke äfven böra anses lika med skattejord. Lades på bordet. Herr Rosenqvist j Fredrik Leonhard, anförde skrifteligen: Ibland de ämnen, som med synnerlig uppmärksamhet torde af Rikets församlade Ständer böra omfattas, anser jag Lagen visserligen vara det förnämsta, och följaktligen huru och på hvad sätt densamma Den 4 December e. tn. af våra Domare handhaftfes. Att vår Allmänna Lag, fastän gjord oell antagen för ioo år sedan, är i sin grund förträfflig, det är och förblifver en obestridlig sanning. Men huruvida hvarje Domare, vid utöfningen af sitt vigtiga kall, respecterar Lagen och, såsom de märkvärdiga orden lyda i i Cap. 12 §. RättegångsBalken, noga pröfvar Lagens rätta mening och grund, och therefter dömer, men ej theremot, efter egen godtycko, det är ett problem, som af erfarenheten redan lärer vara upplöst. Våra Tidningar lemna ej sällan bevis, huru Medborgare af Domare-makten våldföras i deras heligaste rättigheter. Sjelfva Rikets Ständers JustitiaeOmbudsmans Berättelser, ehuru ofullständiga de ock äro, utmärka likväl inkräktningar af Domare-makten på Lagens och Rättvisans fridlysta områden, oberäknadt alla de händelser i Domare-och Embetsmanna-vägar, hvilka berörde Berättelser alldeles icke upptaga, men likväl af allmänna rösten blifvit utmärkte som motbjudande för begreppet om Lag och rätts tillgodonjntande.
Bogeman, Johan Ludvig, yttranden. XIII. i85. XVII. i5r. XIX. i56. XX. 79. Bohus Län, om extra 1 oteringen inom. Se Roteringen, Extra. ( 44 ) BoliusLänska skärgården, om understöd åt de nödlidande invånarne i. XIV. B. 184. XV. A. 236. XVI. B. i38. A. fl5g. — skärgården, om upphjelpande af fisket i. Se Fiskerierna. Bokslut, Bankens, om uppgörande af. Se Bankens Bokslut. A. ( 46 ) BoIagsBanker. Se PrivatBank Associationer. BondeStåndets Deputationer. Se Deputationer. BondeStåndets ProtocollsUtdrag. Se ProtocollsUtdrag. BorgareStåndets Deputationer. Se Deputationer. BorgareStåndets ProtocollsUtdrag. Se ProtocollsUtdrag. Borgerskap, städernes, om ersättning åt, då de till besigtningar för Kronans räkning blifva kallade. Borgil, Öfver-Inspector, angående eftergift af hans Sterbhusdelägare ådömda anmärkningsmedel. IV. B. 197. A. 264. V. E. 6. Borgholm, om inrättande af en skola i. XIII. Borgholms garnizons service-medel, om afskaffande af. Se Djeknepenningarne. Borg-Rätterne, om förändrad organisation af. Se Krigs-HofRätten. Borås, angående lindring i vilkoren för begagnandet af det af R. Sttr till återuppbyggande af staden, anslagna låneunderstöd. I. n5. VIII. U. 298. A. 34o. XI. E. 281. — angående fortfarande lindring och befrielse från Bevillning^ för. IX. B. 433. XI. A. 102. E. 281. XIV. U. 184. XV. A. 236. — om inrättande af en Apologistskola i. XIII. Boställen, om försäljning till skatte af. Se Kungsgårdar.