Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När det förhållande, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet godkänt de skäl, som af Utskottet blifvit anförda till stöd för dess åsigt, att frågan om alla eller vissa biskops-embetens indragning tillhörer Konstitutions-utskottets handläggning, men Borgareoch Bonde-stånden denna mening icke bitrådt, samt två Stånd sålunda stannat emot två med så hufvudsaklig skiljaktighet sig emellan, att någon sammanjemkning deraf, i Utskottets tanka, icke kan ega rum, torde det uti återremisserna framställda påstående om skyldighet för Utskottet att till hufvudsaklig pröfning upptaga frågan om biskops-embetenas indragning, enligt 75 § riksdags-ordningen, få förfalla. I afseende på sednare punkten af betänkandet, lår Utskottet vördsamt fästa uppmärksamheten derå, att den af Ridderskapet och Adein samt Preste-ståndet beslutade underdåniga skrifvelsen så till vida skiljer sig från den af Utskottet föreslagna, att den förra icke innehåller något yttrande från Rikets Ständers sida i afseende å sjelfva löne-regleringen, utan endast omfattar frågan om företagandet af en undersökning för beredande af möjligheten utaf en sådan reglering; men alt deremot Borgareoch Bonde-stånden, efter hvad af de yttranden, hvilka föranledt återremisserna, vill synas, ansett Utskottet halva oriktigt förfarit, då det underlåtit att, med ledning af den rörande biskoparnes löne-förmåner vid sista riksdag verkställda utredning, på grund deraf, nu föreslå en löne-reglering, och i stället endast begärt en förnyad undersökning. Vid sådant förhållande, då de åsigter som härvid gjort sig gällande hos Ridderskapet och Adeln och Preste-ståndet äro i väsendtlig måtto skiljaktiga från dem, som blifvit uttalade hos Borgareoch Bonde-stånden, och enär, i Utskottets tanka, 4 Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 103. dess i betänkandet N:o 68 uti ifrågavarande ämne afgifna förslag innefattar en medelväg emellan berörda af 2:ne
Jordmånen i de orter, der Skog finnes, är för det mesta sandig, men med högst få undantag är den å hela slättlandet af utmärkt god beskaffenhet. På den så kallade Falbygden i trakten omkring Falköping i en sträckningaf 1 å mil derifrån linnes /} '>1 5 qvar - 5 ters rljup svartmylla, och den öfriga slätten hestår af lera, ofta kalkblandad och alltid hördig, så vidt den icke utmagras och försämras genom dålig brukning. Förre Krono-Parken Hillet i Barne Härad, som för flere år sedan blifvit till största delen upplåten till odling och nyhyggen, är dock, ehuru hörande till slättbygden, sandig och steril. Åtskillige större mässar finnas, hvilka efter en kostsam vattenafledning kunde odlas och göras frukthare, och nyttan af en sådan anstalt är visserligen obestridlig, särdeles med afseende å dess verkan och klimatets förbättring, men de upptaga ingen betydlig vidd i jemförelse med Länets hela område och deras verkan på klimatet är icke heller så besvärande, att mera kostsamma anstalter för förbättringen påskyndas af något särdeles behof, derföre sådane anstalter, der de varit för vidsträckte att af enskilte kunna bekostas, hittills måst lemnäs åsido, för den nödvändiga medverkan till förbättring af den redan uppodlade, men vanhäfdade jordens skötsel å Länets slättbygd, hvartill betydlige understöd af Allmänna medel måst sökas och af Kongl. Majit blifvit i Nåder lemnade, på sätt som närmare skall uppgifvas, vid Redogörelsen för jordbrukets tillstånd. 2:0 Innevånare. Folkmängden för hela Länet är enligt sednaste Mantals-Längderne 161,35o personer, deraf 88,3g5 Mantalsskrifne och 72,955 Mantalsfria.
Aid bruket fästa någon skicklig och . pålitlig läkare, samt härvid i betraktande tages, att utaf dessa vilkor, det ena af läkarens opåkallade inställelse 2:ne gånger f veckan, enligt hvad upplyst blifvit, icke för personalen A id Tumba medförde någon egentlig fördel och således, utan tvekan kunde, såsom endast verkande missbelåtenhet i örten, efter gifvas, samt det andra, eller åliggandet för läkaren att verkställa dessa opåkallad® besök med bekostande af egen skjuts, desto hclldre komme att, dorert nyssnämnda vilkor eftergåfvos, af sig sjelf bortfalla, som för läkarens hemtande till sjukbesök, när sådana påkallats å andra dagar, än de å hvilka läkaren varit förbunden att sig sjelfmant inställa, i allt fall måst begagnas brukets hästar; anser Utskottet Fullmäktiges ofvanbcrörde hemställan vara på giltiga skäl grundad, och får alltså tillstyrka, Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 18. 7 att, med bibehållande af nn varande årliga arfvode 400 r:dr banko för besörjande af läkarevården vid Tumba, jemte tillsynen öfver brukets förråd af läkemedel, läkaren befrias från skyldigheten att, under bekostande af egen skjuts, 2:ne gånger i veckan opåkallad besöka bruket; hvaremot honom skall åligga att, så ofta sådant erfordras, efter kallelse och med begagnande af brukets skjuts der sig infinna. Stockholm den 24 Februari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande 'öfver ansökningar af prosten 0. U. Arborelius och handlanden E. G. Arborelius om eftergift af öfverränlor å Diskont-län. Till Utskottet hafva ansökningar blifvit irigifne, dels af prosten 0. U. Arborelius om eftergift och afskrifning af upplupna öfverräntan å ett af honom, mot borgen af handlanden E. G.
Majrts nådiga förordnande den 2 Augusti 1844, åtgärder vidtogos för skjutsningens ställande på entreprenad, dessa motte så löga benägenhet hos den skjutsskyldiga allmänheten, alt, utom i Götheborgs stad, hvarest redan tillförene skjutsnings-anstalterna ordnats på ett med Kongl. Brefvet af år 184-4 öfverensstämmande sätt, intill 1855 års slut endast vid tre gästgifverier inom länet entreprenader kunnat åstadkommas. Af samma skäl, som för skjutsnings-bestyret anförts, är äfven väghållnings-besväret, med undantag af Götheborgs närmaste omgifning, der rörelsen är utomordentligt liflig och tillgången å tjenliga grusnings-ämnen ringa, jemförelsevis mindre betungande. 1 den mån, som de backiga delarne af allmänna landsvägarue kunna blifva omlagde, skall ock underhållet än vidare lättas. I afseende å presterskapets och kyrkobetjeningens aflöning har, sedan nästföregående femårs-berättelse afläts, någon förändring icke ägt rum. För värdesberäkningen af de i tabellen upptagne onera och allmänna besvär äro enahanda grunder, som i föregående femårs-berättelser, följde. Politi. Likmätigt Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 29 Augusti 1843 hafva socknenämnder blifvit i sock narin; å landet utsedde för handhafvande af de bestyr, som högstberörde Författning stadgar. Derjemte äro för befordrande af ordning och sedlighet ä ställen, der i följd af en större och mera sammanträngd folkmängd behofvet sådant fordrat, särskilde ordningsmän, uppå vederbörandes förslag, af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Förordnade. Folkundervisningen inom detta län är visserligen numera bragl derhän, att i alla socknar skolor äro i verksamhet, ehuru i de liesta endast ambuiatoriska. Carl Johans församling äro inrättade 4 fasta skolor, i Örgryte, Fessbergs och Partilleds församlingar hvardera två och i 35 af öfriga landsoch stadsförsamlingar likaledes hvardera en, så att antalet af fasta skolor inom liinet utgör tillsammans 45.
Bland interpellanterna vor0 flera kvinnor, h i l k a med allvar och matta yrkade. likstallighet med mannen i familjerättsligt och kommunalt banseende, afvensom i frAga om bevillningsrii.tt d&amp; äfven kvinnan ä.r skattskyldig, och deltagande i lagstiftningsarbetet emedan Ilfven hon maste lyda landets lagar. Af valkandidaternas svar frarngar att de i allmänhet v o m villiga att arbeta för kvinnans kommunala rösträtt och flera uttalade sig derjamte för bifall till den politisks. Finland. Finska kvhfioföre~zingerc har denna vinter htillit tviinne .. möten för att diskutera frAgan om införande af undervisning i matlagning för folltskolans flickor. En komité tillsattes för att utreda fragan, och enligt dess förslag skall en för saken lgmplig person s h d a s utomlands för att studera den pedagogiska sidan af undervisningen i lcokkonsten. Ett nattherbe~ge föl * Aecsvilla kvinnor öppnades, urider beniimningen " Mariaföreningens kvinnohem ", i oktober förlidet &amp; r i Hel-. singfors. Zaternatikern fröken Lagedorg frnn Helsingfors, som erh-ållit sin matematiska utbildning vid Stockholms högskola, föredrog vid franska matematiska sallskapets i Paris senaste sammantrade en vetenskaplig undersökning angiende integralkalkylen och invaldes derefter till sallskapets ledamot. Ryssland. Euitvsnor i järnvagens tjiinst. Kyiigen har den ryska regeringen gifvit jiirnvägsbolagen i kejsarriket rätt att tifven anstalk kvinnor i sin tjanst. Det traaskaspisba jiirnvägsbolaget liar ej dröjt att stfilla denna nya forordning sig till efterrättelse, och bland de hund r a * tjanstem&amp;nn, som det nyligen engagerat, befinna sig afven 30 kvinnor. Tyskland. E n kvimoföreni~zg " för bevarande af goda preussiska seder och bruk ' ' har stiftats af kejsarinnan Victoria Augusta af Tyskland. Föreningen raknar uteslutande kvinligs medlemmar.
Häröfver infordrades underd. yttranden från K. Kam.Collegium, K. M:ts Bef:li:de i Länet och GevärsFactoriets Styresman, dervid den sistnämnde utvecklade nödvändigheten af den vidtague åtgärden, till föV rekommande af den större olägenhet, att Factoriet, tillika med Fristadens 180 Verkstäder , skulle, af brist på vatten, alldeles afstadna, samt Kam.Collegium, i likhet med K. M:ts bemälte Bef:h:de androg, att Wässell ostridigt, genom det uppgifne förhållandet, fått vidkännas en betydlig förlust i Tullinkomsten och derföre syntes berättigad till någon nedsättning i 1826 års arrende, hvilken nedsättning Collegium, då förlusten ej blifvit till beloppet behörigen utredd och svårligen numera kunde med säkerhet utrönas, ansett sig böra föreslå till 5o T:r, hälften Råg och hälften Korn, 86 Stats-Utskottets utgörande halfva för Qvarnen bestämda spannmålsarrendet.
Den unga frun erfor en allt mer och mer tilltagande smärta, och då hon kom ned i den stora salen, der familjen om morgonen samlades, häpnade hennes vänner öfver den förändring, som hennes utseende undergått. Den ädle patriarken kapten Bildt betraktade henne länge med förundran. ”Mitt barn”, sade han, ”hvarföre är du så djupt bedröfvad?” ”Jag vet allt!” ropade hon häftigt. ”Det är Werén – jag känner nu att det är han brefvet ... brefvet” Och hon sjönk sanslös till golfvet. Samma morgon, omkring en timma förut, hade kapten Bildt – utan att han ännu meddelat sig med någon – från min far erhållit det bref, som tillkännagaf dödsposten. Den arma enkan vaknade åter till lifvet. Det förekom henne då så tomt och kallt och ödsligt att hon icke ansåg det blifva möjligt att lefva. Men qvinnans krafter kunna ej på förhand mätas – och den fordna ”miss Lotten” hade ännu en så stor mängd öden och sorger att genomgå, att denna första blef endast liksom en ingång till de kommande. En dag randades likväl äfven för henne fridens solsken – och nu ser hon tillbaka öfver de flydda tiderna, liksom öckenvandraren, hvilken hunnit oasen, ser på den tillryggalagda vägen med tacksamhet mot den hjelpare, som gått bredvid och alltid visat på målet. Kärleken vid 90 år. Då jag om söndagsmorgnarne, nyskapad efter lördagens vilda lekar på stranden, utgick ur mamsells händer, fick jag alltid om somrarne före kyrkdags göra en efterlängtad visit hos ett gammalt äkta par, som bodde i ett litet gult hus vid torget, ett helt hus, bestående af endast två rum. Men nedanför huset åt gårdssidan ledde en liten trappa ned till en liten hage med tvänne land, bestående af fyra sängar hvartdera; och rundtomkring landen gingo breda rabatter, på hvilka en otrolig mängd de mest varierande nejlikor, förutom ”jungfrun i det gröna”, ”prinsessans vagn”, m. fl., florerade.
StatsCoutoiret föreslaget, att hela Lagmansoch Iläradshöfdinge-räntan må blifva en StatsVerkets directa inkomst, och att den deruti inbegripne Tingsgästningen sedermera må ifrån StatsVerket utbetalas, lika med medium af hvad hvarje HäradsRätt under de sista 10 åren åtnjutit, beräknad tills vidare och intill dess ordentlig stat härå efter allmänna grunder blifver uppgjord. Af HofRätterna i Riket, som häröfver hörde blifvit, hafva K. Götha HofRätt samt K. IIofRätten öfver Skåne och Blekinge till en sådan förändring tillstyrkt bifall, den förre, under vilkor, att sådant ieke finge leda till minskning i lönevilkoren för de Häradshöfdingar sora redan innehade fullmagter på deras tjenster, samt den sednare, att det belopp, Häradshöfdingar och Nämnd komme att ifrån Statsverket uppbära, skulle nu genast och sedermera hvart 5:te år fastställas efter medeltalet af Matlagen inom hvarje Härad, under de nästförflutne 5 åren, intill dess ordentlig Stat härå uppgöres ; hvaremot K. Svea HofRätt ansett en förändrad författning härutinnan skola fördröja tiden för vederbörande att utbekomma dessa medel, orsaka ökadt besvär för KronoBetjeningen och, i den mohn Folkmängden tillväxte och Matlagens antal igo Stats-Ut skottets ökades, orsaka minskning i hvad Domare och Nämnd eljest kunde erhålla.
Ridderskapet och Adelns Protokoll, den 19 dennes (N:o 428,} innefattande dels bemälda Riks-Stånds beslut, vid föredragning af Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 49, i anledning af Riks-Ståndens återremisser af Utlåtandet, N:o 14, öfver Kongl. Majlis Nådiga Proposition och inkomna motioner, angående decimal-systemets tillämpning på Rikets mynt, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i Ridderskapet och Adelns nämnde beslut instämma. Uti Ridderskapet och Adelns beslut, att uti sjette momentet af det uppgjorda förr slaget till allmänna räknesättet i handel och vandel, samt vid bokföring, äfvensom till utmyntning af silfver och koppar, vid föreskrifterna om utmyntning af kopparmynt, må införas orden: Skeppund myntmetall, i stället för orden: Skeppund koppar, instämde Bor - Prot.-Utdrag den 26 Augusti 1854. 395 gare-ståndet, men i öfriga delar blef Ridderskapet och Adelns inbjudning af Borgare-ståndet icke antagen. Från Ilederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och punktvis Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 4.8, öfver gjorda anmärkningar vid åtskilliga framställningar å Be.- tänkandet N:o 31, med förslag till reglering af Bankens Låneoch Kreditiv-rörelse. Ståndet lät bero vid hvad Utskottet hemställt i afseende å ingressen samt punk terne N:ris 51, 53, 55, 56, 67, 68 och 70 af Betänkandet N:o 34.
Det faller sig för mig klart, att, hvarifrån än angifvelsen kommer, kan det ej inverka på sättet att behandla målet. Det måste behandlas på enahanda sätt, ifrån hvad håll det ankommer. Kär nu ConstitutionsUtskottet är den enda så tillsägande Domstolen öfver Konungens Rådgifvare, emedan man ej kan tänka sig en Domstol, som ej har handlingar, på hvilka den skall grunda sitt omdöme; så måste det ej rimligen kunna påstås, att personer inom Representationen, eller Stånd inom densamma, saknande tillfälle att läsa protocollerne, skulle äga rätt att dömma tvärt emot deras yttrande, sorn äro satte att ensamt granska dessa protocoller, och som ensamt äro i tillfälle att gifva yttranden, hvilka äro grundade på facta och ej på rykten och speculationer. Jag kommer 58 Den 17 Ju lii f. m. således till den punkten att göra mig den frågan: På hvad sätt föreskrifver Grundlagen, att ConstitutionsUtskottet skall gå till väga, och hvad är följden af ConstitutionsUtskottets handläggning. I 107 §. RegeringsFormen står: Skulle ConstitutionsUtskottet anmärkamotsattsen är: skulle det icke anmärka; skulle det anmärka något, så får det afgifva ett utlåtande, som innehåller, att ConstitutionsUtskottet anser, att den eller de böra ställas under 107 §; men skulle ConstitutionsUtskottet finna, att ej någon anmärkning bör göras, så är det ej fråga om, att något utlåtande kan komma till Rikets Ständer. När nu ifrån ConstitutionsUtskottet ej kan komma utlåtande till Rikets Ständer, i den händelse det ej finner anledning att anmärka något, så måste ej eller något utlåtande kunna komma, på grund af det afslående yttrande, som ConstitutionsUtskottet gifver på en anmärkning, hvilken blifvit väckt i ett Stånd, eller af ett annat Utskott.
S. D. Föredrogs och afslogs Banko-Utskottets den 9 dennes f. m. på bordet lagda Memorial, Nio 00, med förslag till ett lättadt sätt för inbetalningars verkställande å Bankens fastighetslån m. m. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 9 dennes f. m. på bordet lagde Betänkande: N:o 31, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Förordningen den 29 Juli 1812 angående åtskilliga omständigheter, som böra iakttagas vid ändrings sökande i Konsistorii utslag. Prot.-Utdrag den 12 Juli 1851. 375 S. D. Föredrogs och ladas till handling arne Lag-Utskottets den 9 dennes f. m. på bordet lagde Memorial: N:o 32, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 24, öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående ändring för vissa orter af stadgandet uti 20 kapitlet 6 § Bvggninga-balken samt Kongl. Förordningen den 3 September 1755, om tiden, då damlucka skall vara öppnad. Frän flögv. Preste-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Vallöf!. Borgare-Ståndets, medelst protokolls-utdrag N:o 285 af den 5 dennes till Medstånden gjorda inbjudning, att instämma i BorgareStåndets, rörande anslag till Stockholms Navigationsskola, fattade beslut, fann Preste-Ståndet icke för godt att denna inbjudning antaga, utan vidblef sitt i frågan fattade beslut. „ S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial N:o 217, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till Statsregleringen hörande frågor.
Derå, om Den 56 ifrågamaranbe egenbomen genom elbsmåDa, mattttffobe eller anDra olpcfshänbel» fer blifwit förfämraD. §. 67. ®e egenDomS»märben, forn genom utmätningS»twång bltfmit beftämDa lä» gre, eller genom föp meD närjfplDe eller af anDra färffilDa orfafer blifroit be» ftämba l)ögre eller lägre, än be för CgenDomar af lifa bejfaffenhet gångbara, bora rättas i öfroerenSftämmelfe niet) voärbet å anDra, till förmåner enal>anDa, eller närmafl jemförlige, CgenDomar. §• 68. Silla Q3oftällen wärbergs efter famma grunDer, forn Remman i allmänhet, hvaremot §rälfe»räntor beräfnaS till Capital, meD $em procent efter förra årets markegång, o cl) till afgift Derföre, lifa meD öfrige §afngf)etcr, hvoilfen afgift af egaren till §rälfe»räntan bör erläggas; men om De öfvoerlåtaS till befittningö» egaren, fommer lantmanets uppjfattningS»wärbe att öfaS t förljållanbe till Den förut erlagDe §rälfe»räntan. §• 69. <2BiD lavering af ffattlagDe Sttjölqmarnar, chvoab De DtifmaS af elD, mat» ten eller minD, få i fläDerne, font på lattDet, bör Deras wärDe, lifa forn för Q3ruf, Sttanufacturier od) anDra Dpltfa inrättningar utrönas, i förf>ållatiDe till
Kan man likväl antaga ett sådant förhållande, då för nämnde en armé af 34,301 man ej saknar nödigt antal rekryter, sorn alla frivilligt ingå i krigstjensten? Jag för min del tror, att ntlottnig aldrig skulle komma i fråga, men jag har icke desto mindre föreslagit den i organisationen, mera för att gifva en slags lyftning åt stammen, och för att sätta den i jemnbredd med det beväringsmanskap som lill densamma skall ansluta sig. Skulle likväl, i motsats till min åsigt, det anses allt för tryckande att på föreslaget sätt verkställa stammens rekrytering, så kan det mycket väl bestämmas utan att i ringaste mån i öfrigt förändra förslaget, att stammen uteslutande skall rekryteras med frivillige, oeh hvilka ingalunda komma att fattas, då det ej är att antaga, att den klass af samhället som nu rekryterar arméen, har samma antipati för det af mig föreslagna system, som åtskilliga personer inom de nuvarande Statsoch Ekon.Ulsk:n. Utskrn säga, att nationen ej torde vara villig att underkasta sig 49 dygns vapenöfning, fördelte på 3:ne år. — Derpå torde endast böra svaras: vill man kunna påräkna ett försvar i nödens stund, så torde man ej fä undandraga sig de för detsammas ernående nödiga uppoffringar; och att sådane äfven af regeringen ansetts oundvikliga, bevisar K. M:s vid denna riksdag aflåtne nåd. propos. om förlängda öfningar för beväringsmanskapet. ”En annan icke mindre väsendtlig olägenhet, som systemet innebär, är den tvungna permitteringen. Efter slutade öfningar, skola, enligt förslaget, 5762 korporaler och soldater årligen permitteras till början af påföljande årets exercistid, d. v. s. under loppet af 288 dagar. Öfningarne räcka i 11 veckor och kunna, åtminstone i medlersta Sverige, icke gerna börja förr, än i Maj månad. Permissionstiden vidtager således först i medlet af Juli, då höskörden redan är i full gång.
För att visa vigten af den lag, sorn nu till Rikets Ständers godkännande framlägges, säger Lag-Utskottet, att svenska församligen för närvarande, efter Utskottets förmenande, saknar tillfälle att öfver kyrkliga ämnen ''uttala sina åsigter,” och att Utskottet derföre genom den föreslagna lagen önskar bereda ett sådant tillfälle. Med allt erkännande af Utskottets välmening, kan jag dock omöjligen inse annat» än att hela den föreställning, sorn Utskottet sålunda tillkännagifvit sig hysa oip betydelsen af det framlagda förslaget, hvilar på en fullkomlig illusion. Om det ocksåi me(lgåfves, hvad jag icke kan medgifva, att den församling, inom hvilken kyrkomöten, icke förekomma, till följe deraf nödvändigt saknar tillfälle att uttala sina tankar och behof, och att således särskilt vår svenska församling skulle ända från reformationstiden intill nu helt och hållet varit i mistning af sådana tillfällen; så vore i alla fall genom Utskottets nu föreslagna åtgärd det öfverklagade förhållandet icke i aldra ringaste man förändradt. Ty å ena sidan Ivar obestridligen Konungen redan i denna stund lika mycken makt alt sammankalla, och kyrkans målsmän lika mycken rätt att begära ett kyrkomöte, som de genom antagandet af den föreslagna lagen skulle erhålla. Och å andra sidan har äfven Konungen efter utfärdande af samma lag fullkomligen samma rätt, som han nu eger, att underlåta sammankallandet af kyrkomöten, så länge han finnér dessa icke vara af förhållandena påkallade. Hvad Utskottet i detta bétänkande föreslagit är således i sjelfva verket för det åsyftade ändamålet alldeles utan betydelse; och skulle det hafva någon sådan, så bestode denna måhända snarast deruti, att just det, hvarigenom Utskottet önskar befrämja kyrkomötens sammankallande, lätteligen kunde derför blifva ett hinder.
Ehuru statsverkets magasiner skulle för uppläggande af reserv-lagrets spanmål begagnas, komme dock, så länge någon spanmål äfven för statsverkets räkning der måste magasineras, en afskiljd redogörelse att anbefallas för reserv-lagret, hvilket, äfvensom den fond, som för behöfvandes undsättning i missväxtår är afsedd, alltid borde utan sammanblandning med andra tillgångar redovisas; såsom följd hvaraf undsättningsfonden, om och når utleverering för statsverkets behof eller till krigsrustningar skett från reserv-lagret, eger att sådana försträckningar återbekomma. Såsom kreditiv till undsättningar efter inträffade missväxter hafva Rikets Ständer redan år 1830 anslagit en summa stor 1,000,000: hvarefter vid 1840 års riksdag befunnits nödigt att, för samma ändamål, till Kongl. Maj:ts disposition öfverlåta de från och med November månad år 1841 och framgent inflytande tullmedel för utländsk spanmål, hvilka medel från och med sistnämnde tid till och med år 1846 utgjort 467,470: 7. — Transport 1,467,470: 7. — Härtill Kongl. Maj:ts AudProposition, A:o 22. 17 Transport 1,467,470: 7. — Härtill kommer den ännu oersatta återstoden af det be lopp, som Kongl. Majit, på sätt här ofvan är omförmäldt, varit nödsakad att låta å det mindre krcditivet i Riksgälds-kontoret lyftas med 250,000: — *— Tillsammans R:dr 1,717,470: 7. •— När härifrån afräknas: l:o Den förlust, som uppkommer genom dels redan beviljade, dels, för att sluta efter hållna undersökningar i Vesterbottens och Norrbottens län, än ytterligare blifvande afskrifningar och afkortningar för bristande tillgång bos gäldenärer för lån utaf 1830 års kreditiv-fond 607,848: 12. 7. 2:o Återbetalningen af försträckningen frän det mindre krcditivet 250,000: 907,668: 20.