Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Möjligen finnas län, der possessionater, med nit och förmögenhet, åtaga sig updraget, men andra län finnas äfven, der inga dylika äro att tillgå, der allmogen kommer att blifva Ordf:de i SockenNämderna; och man kan väl icke begära att en bonde skall, utan ersättning, resa sina 20 till 30 mil. I Norige finnes äfven samma bestämmelse, ehuru aflöningen der är något mindre än den af mig föreslagna; den är der 2 Jt:dr. I förhållande till de ökade lefnadskostnaderna, har jag ansett detta vara för litet. Hvad bränvinsskattens borttagande från Hushållssällskaperna beträffar, är min tanke, att om LänsNämnderna skola blifva omtyckta, få de ej börja sin verksanhet med att pålägga kommunerna någon mera känbar beskattning. Skall man nemi. undvika detta, och icke hafva andra medel att tillgå, kommer ju hela Nämnden att försättas i overksamhet. När en så betydlig inkomst som bränvinsskatten finnes, förefaller det mig lämpligast, att åt folkets egna representanter öfverlemna densamma, för att på bästa sätt användas. För öfrigt anser jag det icke här lämpligt, att ingå i något bedömande af Ilushållssällskapernas verksamhet; måhända är den icke i alla län sådan, att den behöfver mycket omhuldas. Den vigtigaste anmärkmn är onekligen den ang:de Landsh:s veto. Jag har sjelf länge tvekat, huru härmed skulle ställas. Uplysningsvis vill jag nämna, att denna § nu är fullkomligt lika med den Norska; der anses den vara den vigtigaste af hela förslaget. Skulle hvarje fråga från LänsNämnden hänskjutas till Landsh.Embetet, för att der undergå en vidlyftig pröfning, förfaller allt hopp att se någon enda fråga afgjord på samma möte, som det hvarpå den blifvit väckt. LänsNämnden blifver då intet annat än ett slags hjelpreda åt Landsh.Embetet och förfelar i och med detsamma hela sin bestämmelse. Kommunalinrättningar måste vara kraftiga och hastigt verkande.
Ankom i afskrift till Exp.-Utsk. den 4 D*6- KONGL. MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer„ angående Ldne-anslag till återuppbyggande af Staden Wenersborg. Gifven Stockholms Slott den 2g Nov. i83f. Genom Nådig Skrifvelse af den 8 sisth Oct., har Kongl. Maj:t meddelat Rikets Ständer underrättelse om de åtgärder Kongl. Maj:t, efter erhållen kunskap om den eldsvåda, som natten emellan den 4-'de och 5:le i nämnde månad nära helt och hållet ödelagt staden Wenersborg, för ögonblicket ansett sig böra vidtaga lill olyckans mildrande, samt lill understöd för den afinanda stadens husville och nödställde invånare. Ibland desse åtgärder var äfven den, alt anslå ett förskott af 5o.ooo R:dr Banco, för att emot säkerhet användas till de första och mest trängande behofvens afhjelpande, intilldess Rikets Ständer hunnit stadga deras beslut om sättet och vilkoren för det biträde af allmänna medel, hvarom Kongl. Maj:t förklarat Sig vara betänkt att till dem göra Nådig framställning, så snart Kongl. Majrts Befallningshafvande i Elfsborgs Län , enligt Nådig föreskrift och; efter vunnen säker upplysning, till Kongl. Maj:t inkommit med dg; utredningar och förslag, hvaraf förluster och behof kunde till belopp och-omfattning beräknas.
På tredje dagen, ellofva stutar, två vädrar, fjorton årsgamla lamb utan vank; Med deras spisoffer och drickoffer, till stutarna, till vädrarna, och till lamben, i deras tal efter sättet. Dertill en getabock till syndoffer, förutan det dagliga bränneoffret, med sitt spisoffer och sitt drickoffer. På fjerde dagen, tio stutar, två vädrar, fjorton årsgamla lamb utan vank; Med deras spisoffer och drickoffer, till stutarna, till vädrarna, och till lamben, i deras tal efter sättet. Dertill en getabock till syndoffer, förutan det dagliga bränneoffret med sitt spisoffer, och sitt drickoffer. På femte dagen, nio stutar, två vädrar, fjorton årsgamla lamb utan vank; Med deras spisoffer och drickoffer, till stutarna, till vädrarna, och till lamben, i deras tal efter sättet. Dertill en getabock till syndoffer, förutan det dagliga bränneoffret, med sitt spisoffer, och sitt drickoffer. På sjette dagen, åtta stutar, två vädrar, fjorton årsgamla lamb utan vank; Med deras spisoffer och drickoffer, till stutarna, till vädrarna, och till lamben, i deras tal efter sättet. Dertill en getabock till syndoffer, förutan det dagliga bränneoffret, med sitt spisoffer, och sitt drickoffer. På sjunde dagen sju stutar, två vädrar, fjorton årsgamla lamb utan vank; Med deras spisoffer och drickoffer, till stutarna, till vädrarna, och till lamben, i deras tal efter sättet. Dertill en getabock till syndoffer, förutan det dagliga bränneoffret, med sitt spisoffer, och sitt drickoffer. På den åttonde skall vara församlingenes dag; intet tjenstearbete skolen I göra deruppå; Och skolen offra bränneoffer till en söt lukts offer Herranom; en stut, en vädur, sju årsgamla lamb, utan vank; Med deras spisoffer och drickoffer, till stuten, till väduren, och till lamben, i deras tal efter sättet. Dertill en bock till syndoffer, förutan det dagliga bränneoffret, med sitt spisoffer och sitt drickoffer.
Cederström begärt, nemi. bifall till K. M:s nåd. propos.; men sedan jag nu hört att PresteSt. ej bifallit den R. proposm, utan blott beslutat ett arfvode af 3ooo r:dr, inskränker jag mig till att begära Hr Landtnäs propos. på bifall till hvad PresteSt. beslutat, så att åtminstone 2 Stånd måtte komma att stanna mot 2, och frågan till följe deraf bero på votering i förstärkta StatsUtskottet. Frih. Cederström, Jacob: Här lärer mindre vara fråga om alt få ett beslut, der två Stånd stanna emot två, än ett beslut, som svarar emot ändamålet. Om R. o. Ad:s beslut ej blir öfverensstämmande med PresteSt:s, så är det StalsUtsk:s skyldighet att inkomma med jemknings-förslag, hvarvid PresteSt. kan lika väl jemka sig till hvad vi beslutat, som vi lill PresteSt:s beslut; och då Frih. Cederström föreslagit, att vårt beslut måtte inskränka sig till bifall på K. M:s nåd. propos. i ämnet, så kan jag ej undgå att yrka detsamma, och begär således afslag å betänk, och bifall till D c n ii Augusti f. m. K. M:s propos. Det beror sedan på StatsUtsk. att vid sitt jemknings-betänk. tillstyrka PresleSt. att förena sig med R. o. Ad., eller R. o. Ad. alt förena sig med PresteSt., och då få dessa Stånd deröfver besluta efter bästa förstånd. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.:
Jag har med flit föreslagit summan låg, på det att man icke måtte hysa några farhågor, och tror, att om man fixerar summan, detta skall för mängden vara lugnande; men att bevilja en återremiss i den riktning Hr Cederschiöld föreslagit, anser jag högst oklokt, hvarföre jag hoppas, att R. o. Ad. icke fäster något afs:de å denne talares yrkande. Hr Mon tgommerie: Om punkten skall afgöras i sin helhet, komma så många anmärkmr mot densamma att göras, att jag icke inser huru de skola kunna redas, annorlunda än genom en återremiss. Denna punkt kan söndras i tvenne delar. Den ena innefattas i att medlen för jernvägarne skola anskaffas genom lån; den andra föreslår sättet och vilkoren för sådant lån. Det är nu fråga om medlens anskaffande, och en hvar inser att det skall ske genom lån. Alla 4 Stånden hafva beslutat att jernvägar skola b.vggas till högre belopp än det, hvartill öfverskotten å Statsverkets inkomster upgå. I afs:de åter på den frågan, att en del af dessa kostnader skola bestridas med öfverskottsmedel, får jag erinra, att en punkt i Betänk, finnes, som förbehåller R. St:r att anvisa sådane öfverskott till jernvägarne, i den mån de befinnas tillgänglige. Jag tror således, att man kan utan fara bifalla den egentliga 24:de punkten, och att man i fråga om de påföljande mormna kan sedermera bestämma sig för afslag å eller bifall till hvart och ett af dem. Jag anhåller om propos. på ett sådant föredragningssätt. Frih. Cederström, Thure: Jag måste djupt beklaga, att Hr Cederschiöld framkommit med sitt förslag, som går ut derpå, att sedan 2 Stånd afslagit, men 2:ne andra Stånd beviljat anslag till jernvägar, de 2:ne sistmde skulle vara beröfvade rättigheten att få sina beslut pröfvade i Förstärkt StatsUtsk. Jag måste bestrida hans påstående såsom fullkomligt grundlagsvidrigt.
Stats-medei för beväringsmanskapets beklädnadsbehof utgående belopp 30,000: nu af Kongl. Majit blifvit begärdt, såsom årligt anslag, med 54,000: å Stats-Utskottets Utlåtande, JV.-o 339. vöre det minsta, som behöfdes för att från fullkomligt förfall bevara den befintliga omgången af beväringsmanskapets i bruk varande munderingar. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och då tvänne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bifallit Utskottets förut afgifna yttrande i denna fråga, har Utskottet funnit sig böra detsamma vidblifva. Slutligen har Utskottet från Ridderskapet och Adeln erhållit återremiss å den uti ifrågavarande betänkande förekommande sisla punkt, hvaruti Utskottet tillstyrkt ett anslag af 10,000 R:dr årligen, såsom bidrag för underhållet af sådane i garnison förlagde trupper, som äro med mat-inrättningar försedde. Då emellertid denna punkt blifvit af de öfrige Irenne Riks-Stånden godkänd, och frågan således, jemlikt 75 §. Riksdags-Ordningen, är af Rikets Ständer afgjord, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. Öfrige punkter af betänkandet hafva af samtlige Riks-Slånden blifvit antingen bifallne eller lagde till handlingarne. Stockholm den 11 Augusti 1851. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Aug. 1854, bl. 2 e. m. Ullålande, i anledning af er hällne återremisser å Betänkandet N:o 158, angående extra. Slats-anslag till föremål, tillhörande Civil-Depar temen tets handläggning. (U. A.) Af nämnde Betänkande har Bonde-Ståndet till Utskottet återremitterat:
Härifrån komma likväl att undantagas sådane, som för verkliga krigsförtjenstef, eller till ersättning för uti krig gjorda förluster, eller i anseende till erhållna blessurer, fått Pensioner, samt likaledes de, som för andra Konung och Fosterland gjorda synnerliga tjenster blifvit med Pensioner hugnade; äfvensom de Pensioner, hvilka åtföljt något hederstecken, samt sådana arfvoden, som äro gifna för en fortfarande tjenstebefattning eller särskildt uppdrag eller arbete, hvilka icke böra vara indragning underkastade, förr än den tjenstgöring upphört, för hvilken arfvodet blifvit anslaget. Skhl le - Den 2 g Maj. 6 3 g ]p någon Einbetsoch Tjensteman med innehafvande lön, sorn tiljika å Indragningsstaten njuter Pension, kunna förete bevekande skäl af torftighet, må på Kongl. Maja i Nåder ankomma, att enär underdånig ansökning derom göres, pröfva huruvida Pensionen må till nästa Eiksdag för honom fortfara. 2>dra Punkten: Ingen må på allmänna In. dragningsstatén njuta iner än en Pension, äfvert som de, hvilkas Tjenstebefattningar upphört, och för den derföre åtnjutna lön, äro på allmänna Indragningsstaten uppförda, böra, då de anses berättigade att samma lon bibehålla, dervid icke tillika få åtnjuta andra under tjenstgöxingen innehafda förmoner, såsom kostpenningar, utfodringar, ved, hushyra, med mera dylikt, utan bör allt sådant ovilkorligen indragas öch upphöra. Skulle någon af dem, som på allmänna Indragningsstaten på flera än ett ställe äro uppförde, vare sig till Pension, Arfvode, Gratification eller Tractamente, befinnas i knappa omständigheter, må det ankomma på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, huruvida allt eller någon del utöfver den ena Pensionen må, på derom gjord underdånig ansökan, till nästa Riksdag bibehållas, hörandes alltsammans på ett ställe och i en summa uppföras. 5:te Punkten:
Byggnaden åt en enda kunnig och skicklig person, som ägt ansvar för hela Verkets ändamålsenliga fullbordande, varit föranlåtne att anmoda Banco - Fullinägtige att så fort möjligen ske kan vidtaga tjenliga åtgärder för att bringa Verket till en ändamålsenlig fullbordan, på det att Rikets Ständers Beslut om utgifvande af nytt Sedelmynt, enligt Banco-Reglementels 4 Art. 2 Afd. 1 §. 4 Morn., må kunna sättas i verkställighet. En Ledamots serskilda mening, i fråga om meddelandet af förnyad Instruction för Bankens Revisions - Contoir, i afseende på dess föregående granskning af Tumba Bruks Räkenskaper, bifogas. (Bilag. N:o 2. b.) Revisorernes yttranden i följande frågor af mindre vigt och omfattning hafva i öfrigt blifvit Banco - Styrelsen meddelade nemligen: Angående uppställningen af Hufvudräkningen uti de Öfversigter af Bankens hela ställning, hvilka Allmänheten meddelas. Angående någre vid Besigtning af Bankens Brand-Anstalter förekomne omständigheter, hvilka Revisorerne för närmare undersökning till Fullmägtige öfverlemnat. — Angående åtskillige vid granskningen af Tumba Bruks Räkenskaper och Förvaltning, i afseende på Bokföringen och Hushållningen vid Bruket gjorde anmärkningar. — Angående Banco - Commissarien, Kammarherren Grefve F. Snoilskys besvär deröfver att Banco-Fullmägtige, i förening med deras fattade Beslut att transportera Advocat-Fiscalen Kruse till en ledigvarande Commissarie - Beställning, förklarat att han dervid komme att bibehålla den tour, han innan sitt utnämnande till Advocat-Fiscal ibland Commissarierne innehaft. Angående äldste Revisoren A. W. Wäströms besvär deröfver att f. d. Banco-Casseuren, Hof-Kammereraren G. J. Waldau framför honom blifvit af Commissariatet föreslagen och af Fullmäktige utnämnd till en ledig • vi O O O Kammererare-Sysla i Vexel-Banken. — Angående en af Cassa-Skrifvaren Z. A.
Ank. tiil Exp.-Utsk. den 19 Febr. 1863. kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter enkan Anna Christina Löfgren. (I. A.) Uti en från Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 23) har Herr C. G. Witt, med förmälan hurusom kommunal-utgifterne i Ronneby köping uppginge till högst betydliga belopp, hvaribland afgifterne till fattigvården årligen utgjorde omkring 2,600 R:dr, samt att för närvarande till uppförande af skolhus för elementarläroverket derstädes erfordrades minst 12,000 R:dr Ruut, anhållit att till lindring i berörda kommunal-afgilter, Ronneby köping måtte få tillgodonjuta ett derstädes efter enkan Anna Christina Löfgren fallet dana-arf, utgörande 486 R:dr 33 öre R:mt. Af handlingarne, som funnits vid motionen fogade, har Utskottet inhemtat, att sedan enkan Anna Christina Löfgren den 3 Juli 1860 aflidit i Ronneby utan att efterlemna kända arfvingar, har, oaktadt kungörelser om dödsfallet i allmänna tidningarne införts, likväl icke någon anmält sig i egenskap af arfvinge till bemälda enka, i följd hvaraf, vid den 2 April 1862 förrättad arfs-utredning i enkan Löfgrens och hennes jemväl allidna mans, roddarkarleu Magnus Petter Löfgrens sterbhus, Kongl. Majit och Kronan tillskiftats enkan Löfgrens qvarlåtna lott i boet, eller 486 R:dr 33 öre. 1 betraktande af det ringa belopp, hvartill dessa arfsmedel uppgå, får StatsUtskottet hemställa, det Rikets Ständer för sin del medgifva, att den Kronan tillkommande rätt till qvarlåtenskapen efter enkan Löfgren må till Ronneby köping öf - Stats-lltskottets Utlåtande.
Dä Domare finna grundad anledning förmoda, att H06 nägon kill exempel sörwaras tjufgods, fär säbant eftersökas, och detta är laglig Huswisitation, hwarsöre ssulle Lu>eiidrägeri-god6 sä lätt lä döljas, dä Lurendrägaren dvrkrvfwar det bröd frän sin Landsman, som genom tillfället okk fä arbeta, bör lorwärfwas, och gifwex det ät Utlänningen? Männe icke derigenom Rikets beställd undergräfwes, dä ordclslönerne dragas ur Riket. Och männe icke genom försnillningen af Tullen, Lurendrägaren Lefiulom är äu mera straffwärd. Bönhas-Jagning är tilläten, och derföre är ingen som klagar. Bönhasen eller Fuskaren borttager endast brödet. frän den skattdragande och Priwiligierade Idkare»; men den arbetslön han förwärfwar blir dock qwar innom Landet. Emelian Bönhas-Jagning och Husvisitation efter Lurendrägare , finner jaq säiedes ingen annan skilnad, än blotta namnet, det ena kan ej med rättwisa och billighet upphäswaö utan äswen drt andra. Jag inser och erkä"ner nogsamt de flere olägenheter hwilka med HuSvisirationer kunna wara förknippade, och som äro uti Memorialerne anförde; men tillskrifwer dem mitzoruket of Författningar, gifne att förekomma Lagbrott. Om Fissaier tvid mösningen ak deras Svesta chikanera eller af sjelftagen myndighet bruka mäld och mchhaMa, sä beifre ränwisan wakfamt detta brott, och sätte grans för mifidruket, hwartrll äberopade ^i:de Akt. uti ofwannämndr Kongl. Förordning
Aflöning för Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader jemte en dermed införlifvad Vägoch Valtenhyggnads Korps b:co r:dr 12,900: — Reseoch Undersökningskostnader samt Expenser för Allmänna Arbeten 12,000: — Arfvoden för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskaper som tillhöra Civil-Ingeniörer 1,000: — Stipendier till Elever vid nämde Läroverk i dessa kunskapsämnen 1,000: — Skeppsbyggeri-Institulet i Carlskrona 3,333: 16. Premier för kreatur af ädlare slag vid Landtbruks - mflten 1,000: — Till Slöjd-expeditioners befrämjande 1,000: — B:co r:dr 32,233: 16. 1*3 S:de Hufvudtileln. Serafiraer-Lazareltet Svenska Nykterhets-Sälskapel . 1,000: B:co r:dr 5,500: — Samtlige dessa summor, med tillägg af det anslag af 30,000 r:dr, jag i en särskilt motion föreslagit för Arméens-pensionskassa, eller tillsammans 67,733 r:dr 16 sk. utgöra visserligen, utom de 8,000 r:dr jag föreslagit sistnämde anslag större än det af K. M. begärda kreditiv, summor för hvilka äfven om de efter den K. propos:n anvistes på Riksg:s-kont., en motsvarande tillgång måste Den 28 December f. m. 229 beredas.
Constitutionen bjuder uttryckeljgep att till hvarje ändring eller förklaring i RegeringsFormen , fordras Konungens och Ständernes sammanstänunapde beslut; och det är då klart att Konungen ensamt icke äger magt att någon sådan förklaring, vidtaga , men mig synes likväl, att detta StatsRådets tillstyrkande föranledt en säd,an förklaring, då deticke kan. bestridas, att ända ifrån 1809 har 28 §. afRegeringsFonnén varit förstådd på ett; sätt, som, icke medgifvit sådane T jens ters Konungen. Hvarje öfvergång ifrån eli sätt att förstå RegeringsFormens bud , till ett motsatt, Den !• Julii f. m. innebär i min tanka, minst en förklaring af Lagbudet: och såsom dertill ledande, inåste alltså StatsRådets tillstyrkande af mig ogillas; men då jag således anser StatsRådet deri hafva felat, kan jag likväl icke tillåta mig att anse Rikets väl derföre fordra något användande af dcu på* följd io7:de §. föreskrifyer. Jag har nu yttrat mig öfveF, och tillstyrker, på alla af mig‘anförde skål, att Be_ tänkandet • må låggas ad acta. Men då jag tror, att Representanten ej får tillåta sig sjelf samma fel, som han hos Ministeren ogillat, så anser jag mig pligtig, att till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke, sedan vi nu mera erhållit officiel kännedom om detta nya sätt att förstå a8;de §, i RegeringsFonnen, Stånderne böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att dermed må innehållas, intill dess förklaringen varder j Oonstitutionel ordning åstadkommen. Mine Herrar!
Härigenom har Utskottet blifvit försatt i den belägenhet, att detsamma icke finner någon utväg alt uppgöra reglementariske föreskrifter, motsvarande 1 och i3 §§. i 4 Art. 5 AfJ„ af r83o års Banco-Reglernente, hvilka ej skulle antingen råka i strid med något af Rikets Ständer förut fattadt beslut eller ock föranleda till en vidlyftig, för göromålens jemna gång hinderlig, och på det hela onödig omgång; i thy,. att, om fonden för belåningen af adier och publika papper upptages till allenast 5oo,ooo R:dr men vid §. 14 iakitages Rikets Ständers beslut om belåning på denna fond af Bankens egne obligationer , ensamt utgörande en summa af circa 800,000 Rtdr, följden deraf måste blifva, alt tvärt emot Rikets Ständers, i anledning af Utskottets Utlåtande N:o i6> tiilkännagifne önskan och beslut, Bankens lånetiligångar på det liela skulle komma att minskas; att om, till förekommande häraf, en tillökning i' nämnde fond föreslogs för belåningen af Bankens egne obligationer, sådant blefve stridande emot Rikets Ständers, i förenämnde ordning, fattade beslut i anledning af Utskottets under Litt. a, b och c, i Betänkandet N:o 79, framställde förslag, att Låne-Banken, från samma tid den upphörde med belåningen af oftaberörde obligationer, skulle till Di scouten öfverlåta det belopp, som å dylike obligationer då funnes utlånadt efter gg proc» af totala capilal-summan; dock med förbehåll, att R:dr 200,000 må tills vidare reserveras inom Disconten, allenast för dem af desse slags Document, för hvilka låne-rättighet icke blifvit i Låne-Banken begagnad, för den händelse, att de vid något tillfälle icke, jemte öfrige belånbare publik» papper, kunna af samfällde fonden belånas; att, om åter belåning genom
Hans Maj:t Konungens Hemgifts-Capital med 5 proc. Ränta — Inrikes Lif-Ränte-Lånet med 10 proc. Ränta — •—. Lånet för Trollhätte Slussverk med 12 proc., Capital — Obetald Ränta Vid 1812 års slut var Räntan till ett belopp af 5/093 R:dr outtagen Riksgälds-Contoirets Lån, å 5 proc.. Capital Outtagen Ränta Berörde Capital har 18 12 ökats genom Contant insättning Till infriande af Holländske och Brabantske Obligationer, liqvidera* de med Svenskt Mynt före 1312 års Riksdag Till infriande af de Obligationer i Holländske och Brabantske Lånen som Riksens Höglofl. Ständer 1812 bifallit att inlösa, till Capital och Ränta i Svenskt mynt utgörande Till Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen för lemnat Förskott till Svenske Medborgare uppå deras Fordringar hos Franska Regeringen, utom Contant R:dr 3/437: 24 sk. 5 rst., uti Obligationer på 5 år 32/833: 16: — 5/035 • ‘ 929,766: 37: 3 10,466: 18: 4 929,766: 37: 134/147: 10: 53/350: — 164,911: 37: 9 — 190,000: — Tillsammans Lån , Capital -—■ hvaraf infriade år 1812 R:dr 4,033: 16 sk.; återstod — Riksgälds-Contoirets Lån med 6 procents Ränta, upptagit till följe af Riksens Högl. Ständers särskildte Beslut 1812, och hvarpå till årets slut influtit Behållningar af de inom 1811 års slut från Kongl. Krigs-Collegium, enligt Riksens Stäm ders Beslut, hit aflemnade Cassör, bestående dels uti Contant och dels uti Rever ser för utlånta medel.
- Uti underdånig skrifvelse af den 12 Maj 1841, anförde nemligen Rikets sist församlade Ständer, att de fästat uppmärksamheten dels derå, alt i Jemtland och Herjeådalen, oagtadt dessa proviucers betydliga folkmängd, icke funnes någon allmän läro-inrältning, der lärjungar kunde inhemta de kunskaper, som för inträde vid Universitetet erfordrades, dels äfven ä den omständighet, alt det närmast belägna Hernösands Gymnasium vore så aflägset, att känbara svårigheter ofta måste möta, serdeles för de obemedlade, alt sig deraf begagna; med afseende hvarå Rikets Ständer funne det vara nödvändigt för undervisningens befrämjande inom förrbevörde provincer, att ett läroverk bildades, som motsvarade det sålunda för handen varande behofvel; och, enär en sådan anstallt kunde, efter Rikets Ständers tanka, ändamålsenligt och med minsta kostnad åstad kommmas medelst en reorganisation af Frösö skola, men Rikets Ständer saknade den kännedom om local-förhållanden, som vore oumbärlig, för att kunna noggrannt bedöma, huru den åsyftade utvidgningen af skolan borde tillvägabringas, samt då, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, fråga om skolbyggnadernes å Frösö reparation och skolans derstädes förflyttning till Öster - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 27. 5 sund, vöre på Kongl. Maj:ts pröfning beroende, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, att Kongl. Maj:t, efter lagen kännedom örn ämnet, ville i Nåder låta upprätta och vid nästpåföljande Riksdag lill Rikets Ständer öfverlemna det förslag i detta ämne, sorn Kongl. Maj:t kunde anse tjeniigt, Sedan en del af Jemtlands invånare, uti till Kongl.