Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, sedan den 15 i denna månad på bordet hvilande, motion om ett lån af allmänna medel till belopp af 20,000 R:dr Banco för återuppbyggandet af den vid Halmstad gononi vådeld förstörda bro öfver Nissa-ån, Lief samma motion till Stats-Utskottet remitterad. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets på bordet hvilande Utlåtande N:o 119, i anledning af väckt fråga om stapelstads-rätt för köpingen Döderhultsvik samt Läns-styrelsens förflyttande dit ifrån Calmare stad, blef samma Utlåtande, på grund af gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. S. D. Föredrogs åter och bifölls Statssamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottens på bordet hvilande Betänkande N:o 103, i anledning af väckta motioner om fri tillverkning af bergskrut. S. D. Föredrogos åter Banco-Utskottets på bordet hvilande, följande Betänkande och Memorial: N:o 133, i anledning af Högv. Preste-Slåndets återremiss å Utskotts-Memorialet N:o 128. Lades till handlingarne. V:0 134, till svar å ett Riks-Stånds återremiss å Utskottets Betänkande N:o 101. Lades till handlingarne. N:o 135, med anmälan om utgången af de omröstningar, som inom Förstärkta Banco-Utskottet blifvit anställde öfver åtskilliga frågor, upptagne i Banco-Utskottets Memorial N:ris lil, 112 och 128. Lades till handlingarne. N:o 126, i anledning af väckt fråga om nedsättning i lösen för våg-attester å jern och andra vågförde effecter, som hos Banken eller Låne-Coutoiret i Götheborg belånas, samt afskaffande af så kallade förnyelse-bevis. Bifölls. Bih. till K. St.
Jag får således i afseende på den föreslagna förhöjda afgiften anhålla, att R. o. Ad. täcktes afslå densamma, och då, såsom jag förmodar och hört sägas, förslaget lärer vara antaget inom 3 Stånd, så kommer frågan troligen att underkastas votering i förstärkt Statsutskott. Hr Gripenstedt, Joli. Au g.: Jag får säga att det förundrar mig att höra Hr von Hartmansdorff och dea sista värda talaren yrka afslag på den förhöjda beskattning, som Utsk. föreslagit, då man deremot i frågan om tullens åsättande alltid hörde dessa herrar ifra för de högsta möjliga afgifter, åtminstone så vidt det rörde lux-artiklar, och jag skulle ti o att korten icke kunna anses såsom någon nödvändighetsvara, samt tager mig friheten yrka bifall å Utsk:s förslag. Hr von Heland: I afseende på hvad den siste tala ren yttrade om att jag skulle alltid yrkat förhöjd tell, tror jag alt ett misstag egt rum. Jag har icke gjort det, utom på några få ställen, der jag ansett förbudet kunna borttagas och en lämplig tull kunna åsättas, R. o. Ad. biföll derefter utlåt. N:o 37, öfvensom de delar af betänk. N:o 32, hvilka ej genom N:o 37 blifvit förändrade. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskts den 16 och 27 sisth Januari på bordet lagda betänk. N:o 174, i anledn. af väckta motioner, ang:de dels förklaring af 88 §!n i concurslagen den 12 Mars i83o, dels ock upphäfvande af hvad genom särskildta reglementen och beslut stadgadt är, till inskränkning i rättigheten för köpare af fast egendom, deri vissa inrättningar hafva inteckning, att erhålla tredje uppbudet. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts den 27 sisth Januari på bordet lagda utlåt. N:o 4>6, i anledn. af erhållna aterremisser å utiåt. N:o 337, blef utlåt. N:o 4*6 begärdt ånyo 100 Den C
Akerman stiftade Ortopediska institutet, jemte de, i anledning häraf, afgifne yttranden; 17:o Prosten Ödmann, 0111 ersättnings meddelande åt de från Comministerlill Skolmästare-boställen förvandlade hemman, som äro roterade; l8:o Prosten Ödmann, om öfverflyttande till Riksgälds-Contoiret af den så kallade reserv-fonden i Stats-Contoiret; 19:o Prosten Ödmann, 0111 pension för Hof-Capellmästaren Häffners enka; 20:o Prosten Berlin, om löne-föihöjning för Kronofogdarne och Häradsskrifvaren i Ljunits och Hellestads samt Jerrestads och Ingelstads härader, jemte ett af Prosten Lyth för samme tjenstemän å Gottland, samt af åtskilige ledamöter för desse tjenstemän å olika orter afgifna yttranden; 21 :o Prosten m. m. Doctor Hwasser, om anslag till fullbordande af begynd odling af Storoch Hönsmyran i Dalarne; 22:o Kyrkoherden m. m. Doctor TV allin, om anslag för inrättandet af undervisningen vid Stockholms Gymnasium på 3 auditorier, samt anställandet derstädes af en Lector i Tyska, Franska och Engelska språken. S. D. Föredrogs ånyo Prosten Ahlcjvists den 6 dennes å bordet lagda motion rörande arfvodet som finnes anslaget för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret Remitterades Lill Statsoch Banco-Utskotten. S. D. f. m. Föredrogos följande den 6 och 7 dennes å bordet lagda motioner, hvilka till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades: l:o Contracts-Prosten Sandbergs, innehållande anmärkningar vid 5 Art. af Förordningen af den 19 Juni 1835, angående försäljning af bränvin; 2:o Contracts-Prosten Sandbergs, om ändring i 3 mom. af 162 §.
Rotchållaren minskats från |:del till 'niel af munderingens markegångs-värde och sålunda utgått intilldess Rotehållarnes bidrag, i följd af Rikets Ständers i underdånig skrifvelse den 18 Mars 1857 anmälda bifall till Kongl. Maj:ts i ämnet aflåtna nådiga proposition, från och med sistlidne års början blifvit med motsvarande stats-anslag ersatt. Beträffande åter Bå/smanshfillet, så hade redan i rote-kontrakten samt de vid och kort efter Indelnings-verkets upprättande utfärdade Kongl. Förordningar blifvit stadgadt, att Rusthållaren årligen och Rotehållarne vid hvarje uppfordring till 'tjenstgöring skulle förse sina Båtsmän med beklädnad, hvilken, ehuru till persedlarnes så väl antal som beskaffenhet olika i olika Län, dock var afsedd att för all slags tjenstgöring vara tillräcklig; hvarförutan Rustoch Rotchållaren i allmänhet tillförbundits att. bestå Båtsmännen vissa utrednings-persedlar, såsom hängmatta, täcke och klädelier kappsäck, beräknade för 3:ne tjenstgöringsår, samt i Halland och Bohus Län att, utom beklädnaden viii uppfordring, jemväl förse Båtsmannen med släpkläder, då han var hemma på roten. Det .visade sig således, att Rustoch Rotehållarnes vid flottan skyldighet, att förse Båtsmännen med beklädnad från början varit mera vidsträckt än Rotehållarnes vid Arméen i afseende på soldaterne; och då Rotehållarnes åligganden i öfrigt äro i det närmaste lika vid Arméen och Flottan, hade, enär Båtsmans - Kongl. Majus K åd. Skrifvelse A. o 48. 7 rotarne i allmänhet utgöras af flere homman än Soldat-rotarne, donna vidsträcktare beklädnads-skyldigliet (»tvifvelaktigt varit tagen i betraktande vid roteringens uppgörande, hvadan eftergift af densamma i sin helhet skulle för Rotehåltaren vid flottan innefatta en större fördel än sorn genom Rikets Ständers ofvanberörda beslut tillgodokommit Rotehällarne vid Arméen.
Det belopp, hvarföre Rikets Ständer i Banken deltagit, minskas i den nian, sorn till följd af sådan medgifven teckning aktiekapitalet eljest Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JV? 69. 143 skulle öfverstiga 30 millioner; men i annan ordning må icke utan Kongl. Majits och Rikets Ständers bifall det insatta aktiekapitalet till större eller mindre del återtagas. § 5. Banken börjar sin verksamhet vid ingången af år 186 , och inträde i Banken på grund af teckning får ske endast vid början af nytt bank-år. § 6- Derest 200 enskilde personer, af hvilka minst 50 skola vara i hufvudstaden eller närheten derintill bosatte, teckna sig för delaktighet i Banken för hela det belopp af Fem millioner Riksdaler Riksmynt, som för teckning allmänheten erbjudes, vare denna teckning gällande och förbindande till fullgörande af den inbetalning, som i § 11 stadgas. I annat fall förfaller teckningen och Banken öppnas under Rikets Ständers enskilda ansvarighet. För det fall att enskilde i Banken vinna delaktighet upprättas för Bankbolaget en ordning, som innehåller erforderliga närmare bestämmelser i de fall sådana af denna lag förutsättas eller blifva en följd. Bolagsordningen, som antages på en för sådant ändamål utlyst extra bolagsstämma, fastställes af Kongl. Majit. § 7. Om teckningen kommer till stånd, skall i mån af den delaktighet, som Rikets Ständer och de enskilde aktie-egarne erhålla, ansvarigheten för bolagets förbindelser fördelas emellan Rikets Ständer (Staten) för sig, och de enskilde delegarne för sig; skolande de enskilde delegarne sins emellan, för den pä dem belöpande andel i bolagets förbindelser, vara solidariskt ansvarige på sätt här nedan närmare bestämmes. En sådan solidarisk ansvarighet eger äfven rum emellan de först inträdande enskilde delegarne och dem. som sedermera till följd af ytterligare teckning tillkommit. Inträde i bankbolaget åtföljes af förpligtelse att, i mån af andel i Bankens dåvarande kapital, öfvertaga ansvarigheten lör Bankens alla då gällande förbindelser. § 8.
Hvad nu först angår den ifrågaställa fyrinrättningen å skäret Understen; så och ehuru Förvaltningen af Sjö-Ärendena ansett en sådan för Svenska sjöfarten numera vara obehöflig samt anslag dertill icke blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder äskadt, hafva Utskotten likväl funnit åtskilliga omständigheter förekomma, som, i Utskottens tanka, utgöra talande skäl för en fyrbåks uppförande på nämnde ställe. Utom det att Förvaltningen af SjöÄrendena sjelf megifvit, att det för seglationen genom södra Quarken varit förmonligare, om en fyr blifvit anlagd å Understen, i stället för å Svartklubben, är det nemligen kändt, att denna del af farvattnet mellan Ålands haf och Bottniska viken är uppfyld af otaliga dels synliga dels osynliga klippor och skär samt att en mängd skeppsbrott derstädes inträffat, äfven sedan den tid, Svartklubbens fyr inrättades. Deremot skulle, med ledning af en fyr å Understen, fartygen kunna — hvad endast undantagsvis nu händer — begagna det fria och rymliga, säkrare och öppna farvattnet öster om Gräsön, som höstetiden fortfarande håller sig isfritt, och hvarigenom anlöpande! af Öregrund och seglingen genom dess långa och på flera ställen trånga skärgård undvikes samt de trafikerande undgå det obehag, som nu understundom der möler dem, att af vidriga vindar blifva i flere veckors lid uppehållne och till och med nödgas öfvervintra i denna skärgård. Härtill kommer, att, för den händelse Kongl. Maj:t skulle i Nåder bifalla den uti Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 84-, tillstyrkta och af Rikets Ständer beslutade underdåniga anhållan, det rättigheten alt använda Finska och Åländska fartyg till transport af trädvaror och tjära från de norra
Fullständigare, än han utredt behofvet af en förändrad representation, är icke möjligt att göra det. Jag biträder hvarje rad, hvarje ord, som han deruti uttryckt såsom förkastelse af det närvar, representationssättet. Att vi icke kunna komma till samma slutsatser, det kommer sig deraf, att han och jag hafva en olika åskådning af hvad som ändamålsenligast bör sältas i stället. Men icke kan jag medgifva, att, såsom uti Ministerns yttrande förekommer, något öfverdrifvet begär alt omskapa, ägt rum. Delta begär, som så tydligt ådagalagt sig, som så omisskänneligen uttalat sig, såväl i förhandlingarnes resultater, som i sjelfva folkets otålighet, hade det icke under en föreg:de tid mött ett så ihärdigt motstånd från Regeringens sida, så vill jag tro, att vi långt före detta hade varit längre komna på denna bana. Uti Hr Statsrådets yttrande förekomma äfven anspeglingar på vederlag för förlorade rättigheter. Ehuru Hr Statsrådets mening i detta afseende icke är så positivt uttryckt som jag skulle hafva önskat, synes mig likväl som skulle densamma llän tyda på ständsval. Jag ser ingen möjlighet till någon ersättning, utan genom bibehållande af någon del af hvad som finnes. Men det är ersättningsanspråket, som jag lika med hela Svenska folket anser obefogadt. Hr Statsrådets yttrande antyder äfven 2:ne kammare, med den bestämda olikhet i sammansättningen, att för den ena kammaren böra valen ske samfäldt eller classvis, icke genom röstberäkningsscaloiv Jag instämmer i denna sista del af meningen, så, som jag tyder den, och såvida jag rätt uppfattat den, då jag trott mig linna, att den öfverensstämmer med den af mig så många gånger häir framstälkla idé, att det varit väl om scalorna för den stegrade röstförhöjningen aldrig blifvit satta uti fråga. Men Hr Statsrådets yttrande innefattar deremot ett alternativ emellan samfällda val och classval, som alltför lätt låta tyda sig till ståndsval, och i denna punkt anser jag yttrandet hafva varit väl elastiskt. Jag kan icke neka mig att öppet uttala, det jag hade önskat, att
Uti de beslut, inom det Högloflige Utskottet, hvarigenom en pluralitet af två röster fråntog Academierne, äfven före Silfverutvexlingen, deras gamla rätt, att af Banken, emot 224.0 Rdr Banco-Sedlar, erhålla ett lika antal Silfver-Riksdalrar, hafva vi icke deltagit. Vi ansågo då, och anse ännu, att det är i full strid med hvad samtlige Riks-Stånden, i följd af Statsoch Banco Utskottens Utlåtande N;o i/\., § 11, redan i ämnet fastställt; detta Utlåtande bibehåller 1 §. af i:sta Afd. 4 Art. uti Banco-Reglementet för 1823 till all sin kraft och verkan, och tillerkänner således dessa Corporationer en utvexlingsrätt al pari till den i nämnde §. bestämda summa. Att Banken, sedan 1815, då Rikets Ständer stadgade denna rätt för vissa Lärde och Medborgerliga samfund, derpå årligen förlorat 1400 Specie Riksdaler, derom lärer lika litet kunna tvistas, som man på alfvar kan yrka, det Bankens förlust hädanefter blifver större, blott för det att den, enligt det nya Bokföringssättet, blifver synbar. Vi inse nogsamt, att all Vexelrätt al pari, och således äfven Academiernes, måste upphöra i och med den dag, Konungen till <n myntbestämning gifver sin sanction. Men då delta till deras fördel, redan år 1815» gjorda undantag är att anse såsom ett under annat namn af Ständerna åt dem verk - 6 B. t. Banco-V tsh.s Memorial, N:o lif - ligen beviljadt anslag, våga vi vördsamt hemställa, om icke af Bankens årliga vinst, innan den till Riksgälds-Contoiret ingår, 5733 Rdr *6 ski Banco-Sedlar, eller 14.00 Rdr i Silfver, mätte hädanefter, såsom hittills, till de i 1 irsta Afd. 4:c*e Art. af T823 års Banco-Reglemente uppförda publika samfund, och till det belopp den stadgar utassigneras.
Ryssarnes kringirrande i skogarne bevisar emellertid, huru oklokt det var af Adlercreutz, att med blott 150 man angripa dem från den sidan, dit de nödvändigt måste taga sin undflykt, i händelse de blefvo slagne. Om Adlercreutz haft med sig några bataljoner, så hade han kunnat uthärda striden intill dess Savolaks brigaden hunnit anlända; och då skulle ovilkorligen, vid dess framkomst, hela den vid Revolaks befintliga Ryska fördelningen blifvit tagen. Han hade hos sig tre hela brigader, hvilka lågo alldeles overksamma, och ryckte likväl ut för att anfalla en 3,000 man stark fiende med blott ett kompani eller 150 man. Samtida och efterkommande må pröfva det skäl öfverste Adlercreutz i sin ingifna rapport förebar: att han ej ville använda större styrka, emedan fienden derom kunnat erhålla underrättelse. Det var mera sannolikt, att Ryssarne bordt få kunskap om Savolaks brigadens ankomst, som redan den 25 anlände till Paavola, en och ¼ mil nära deras fältvakt. Om man tillika fäster uppmärksamheten derpå, att grefve Klingspor, i sin rapport den 29 April, säger sig haft säker underrättelse, att fiendtliga styrkan vid Revolaks var 2,500 man, med sex kanoner, så blir det alldeles obegripligt, att blott 1,800 man beordras att verkställa anfallet på dem, under det tre hela brigader ligga alldeles overksamma, nära intill den väg dit Ryssarne måste retirera, i händelse de blefvo slagne. Hela anordningen har utseende af ett gyckelspel! Emellertid blef general en chef Klingspor utnämd till fältmarskalk, och general-adjutanten, öfverste Adlercreutz till general-major, brigad-chefen, grefve Cronstedt riddare af svärds-orden med stora korset, kapitenerne Molander och Brusin, riddare af svärds-orden, kapiten Magnus Ehrenroth major, samt löjtnant Carlqvist kapiten.
BondeStåndet remitterat ett af Riksdags-Fuilmägtigen Lars Andersson, från Skaraborgs Län, afgifvet Memorial, deruti, efter anmärkningom det stora missförhållande, hvaruti kreaturs-afveln och Ladugårds-skötseln för närvaranda står till den högt drifnä och derigenom till värdet nedsatte Spannmåls-productionen samt det deraf föranledde behof för landet att från Utrikes orter förse sig med betydliga qvantiteter victualie!’, blifvit föreslaget, att åtgärder måtte vidtagas till upplijelpande af den försummade Ladugårds-skötseln, hvartill 2.'ne utvägar visade sig, nemligen spridandet af en förbättrad afvel eller 158 Stats-Utskottets race af Boskaps-kreatur och meddelandet af uppmuntringar till densammas bättre vård samt väckandet afomtankan i allmänhet, att af ladugården söka hemta den möjligen största förmån. Lars Andersson, sorn för vinnandet af förstnämnde ändamål ansett sig icke böra projectera nya anslag af Stats-medlen, har af sådan anledning bemstält, att den för nyodlingar beviljade lånefond matte få användas till lån i smärre summor af 100 till 5oo R:dr Banco för dem bland allmänheten, som från de ställen inom Riket, der utmärkt goda kreaturs-racer linnas, genom inköp förskaffa sig goda kor till grundläggning af en bättre ladugård; hvarjemte Lars Andersson till boskaps-skötselns upphjelpande och större förmåns dragande af ladugården, trott det vara nödigt, att vidtaga samma medel, hvarmed man sökt befrämja jordbruk och odlingar, nemligen uppmuntringar genom Länens Hushålls-Sällskaper och praemiers utdelande till dem, som gjort sig kände för idoghet i detta hänseende, heldst erfarenheten vitsordat den goda verkan af sådane belöningar, hvilka, ehuru i ziffran mindre betydlige, ändock kunde i någon mån bidraga att bereda Lairdtmannen bättre vilkor för sin framtid, på samma gång, som de gifva honom tillfredsställelse och en medborgerlig utmärkmng.
Korten öfvertäckas blott till hälften, så att hela serien blir synlig, så att man efter behag kan transportera åt alla håll ett kort i sender, i fallande på sidoraderna, i stigande på kungarne, hvilka fyllas i färg och stigande dels från talongens, dels från längdradernas kort. Talongen bildas af ej för tillfället passande kort. Patiencen, som slutar med damerna, fordrar uppmärksamhet och går oftare än man tror; lägges blott en gång. Tante Mathilda. Galaspektaklet. Handkorten utläggas, och så snart en dam visar sig, börjas en ny hög. Framkommer under läggningen en kung, upplägges denne till en öfversta kortrad och under hvarje kung placeras framkommande, motsvarande ess och ' bekännes alltjämt färg i mellanraden, som fylles i direkt stigande, till dess knekten bildar slutkort. Så snart en dam blottas och utläggningen af högarne slutat, får man transportera ett kort för att åtkomma underliggande, och ju fler damer blottas, dess fler kort få transporteras, ett på hvardera damen. Tre gånger uppsamlas utan bLndning nedersta högarnes kort, och upptransporteras alltjämt kort till mellanhögarne. Går patiencen, hvilket med någon öfning ej sällan inträffar, visar den ett färgrikt skådespel: öfverst kungarne, därunder knektarne och sist — &gt;men ej minst » — damerna. Tante Mathilda. Lifiorsäkrinffsbol. Den 2 maj 1893 uppsattes en begäran om tillstånd att i Westminster Abbey få placera ett minnesmärke öfver Jenny Lind-Goldschmidt, i skepnad af en porträtt-medaljong. Petitionen var undertecknad af: hertigen af Edinburgh, prinsen och prinsessan Christian af Schlesvig-Holstein, rikskansleren lord Herschell, talmannen i underhuset the Hon. Peel, hertigarne af Devonshire och Westminster, lord Salisbury jämte ett antal öfriga pärer och offentligt bekanta herrar och damer, tillsammans 62. I detta aktstycke heter det: » Hennes godhet mot behöfvande var outtömlig och hennes lif ett exempel för kristliga dygder, hvilket på båda sidor om Atlanten kom hennes systrar att blicka upp till henne som till ett ideal.
Det torde icke heller böra lemnäs alldeles obemärkt, att anklagade ganska sällan insättas på bekännelse och att för öfrigt dervid alltid med största försigtighet förfares. Såvidt mig är bekant, hafva af detta bruk ej heller några olägenheter försports; men väl har dermed stundom det åsyftade ändamålet vunnits. På de af mig anförda skäl vågar jag vördsamt afstyrka bifall till motionen. Frih. Boye, Ludv.: Jag högaktar den känsla, sorn ligger till grund för nu framställda motion; den är vacker, emedan den härleder sig från medlidandet för den olycklige, men den är bristfällig, då man deraf förledes att lemna mera afseende åt den enskildes rätt, än åt det allmännas fordringar på säkerhet. Det är dock riktigt och rättvist att skilja principen från tillämpningen. Om man går Den 3 Mars f. m. tillbaka till grundbegreppen för den förra, så lärer det ej kunna nekas, att icke blott brottslingen, utan äfven samhället ovilkorligen har rätt att fordra skydd och säkerhet. Då gravarnina utgöra mera än half bevisning, och allmänheten är öfvertygad, att den lagförde har begått det brott, hvarför han anklagas, t. ex. ett mord: hvad blir följden, om han genom ihärdigt förnekande undgår straff och får gå ledig? Jo, att man allmänt fruktar för samma person, som man anser vara i stånd till någon ny brottslighet, och att mången annan individ af hans exempel lockas att begå brott, i hopp att genom ihärdigt förnekande likaledes undgå lagarnas kraf. Det är farligt att vidröra principen och att vilja upphäfva samhällets rättighet att fordra, det en för detsamma vådlig person sättes på bekännelse, eller egentligen aflägsnas derifrån. Något helt annat deremot är, om denna rättighet missbrukas. Mig veterligen har sådant ej handt, och vi kunna väl hysa det skäliga förtroende till högsta domaremagten, att den ej tillåter en sådan åtgärd, innan den blir nödvändig för samhällets lugn. Jag anhåller, att Utsk. ville göra synnerligt afseende på vigten af det stadgande, som man nu söker få afskaffadt. Hr Rosenqvist, Fredr. Leonh.: Milda straff äro i fria staters anda.
Årsväxten har icke heller slagit så illa ut, att utflyttning, till följd deraf, kunnat ifrågakomma, utan har tvertom, på sätt här nedan uti en senare afdelning om jordbruket närmare redogöres, sädesproduktionen lemnat betydligt till afsalu utöfver det för länets behof erforderliga. Upsala län. Schismatiska rörelser. Byggnadssätt. Klädedrägt. Bränvinsmissbruk. Sedlighet. Den under senare hälften af år 1857 och början af år 1858 i Upsala och å åtskilliga andra orter inom länet rådande kolerafarsoten, äfvensom den samma år, synnerligast i länets södra del, gängse febersjukdom torde dock i sin mån bidragit till den minskning i folkmängden, som från några orter anmärkts hafva inträffat under åren 1857 och 1858; och har dödligheten, synnerligast i de delar der koleran härjat, varit ganska stor, då farsoten i Upsala stad skördade icke mindre än 514 offer. Några egendomligheter i afseende å giftermålens talrikhet, mortalitetsoch nativitets-förhållanden hafva uti de till Länsstyrelsen ingångna uppgifter icke anmärkts, likasom icke heller under den tiderymd, denna berättelse omfattar, några schismatiska rörelser bland länets innevånare försports; dock har uti några församlingar förmärkts ett lifligt sträfvande efter kunskap i andligt afseende, hvilket åter föranledt särskilda sammankomster för bibelläsning och andaktsöfningar af andra slag, hvilka sammankomster dock icke förorsakat vådor eller oredor af anmärkningsvärd beskaffenhet. I byggnadssätt och klädedrägt hafva under femårsperioden några märkbarare förändringar icke inträffat. Byggnaderne på landet uppföras likväl numera, särdeles af de förmögnare, med större utrymme och beqvämlighet, men fortfarande af trävirke, ehuru tillgången derpå, synnerligast i mellersta och södra delen af länet, är ganska knapp, hvarföre byggnadsämnen af sådant slag, äfvensom bränsle, måste hemtas på långa afstånd.