Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
fksskrikning — - 5,719,746: 24.6. 9,676,027: 9.4. 126 /^ör^/arfng.- a) Let^öliga Xrono-inkomster voro Lanken anslagne att clergf göra sig betsia för sinn körsträekningar, bvaremot clet älsg clensamma alt unrler tillen meri förskott, serrleles i utländska myntslag, bispringa 8tatsVerket. -) Oe ären 1770 vell 1771 till vexel-operationer upptagne län gf L:clr blamb. L:co Hov,000 ock kloll. Oourant 1,400,000, lörvaltacles serskilcll till cielia änciamäl; cla operstionerne uppliörcle 1778, balle Lanken, utom äterbetalacle lörskotter, kleis i 69 vicieracle sillverköp, kleis i inbetalte secllar erballit ilen uppförcla summan, bvaremot fironan ätog sig körbinöelsen att lic^viclera länen. e) Oetla län — som gilvit snleclning till L:g:sOontnirets ereclitiver pä Lanken i senare tiöer — minskacles bet^clligt pä i78o:talet. ctren i8o4—1807 var «let inlriaclt, oell creclitiv-rättigbeten begagnacles ieke. 7>?o>? ärr rea/cratron /?.g/rOontoirekr Orcc/ckre^/ar. Lanken öfvertag att inlösa i5,000,000 r:clr r:g:s, elter clevslvation at ^ mecl r:clr 10,000,000. Oerä lietaltes: Oenam ^örmögenbets-sfgilt 2,427,732.
Härmed vill dock Utskottet ej hafva förnekat det ju icke fullgörandet af omförmälda skyldighet kan, efter hvad motionärerne anmärkt, en och annan gång hindra Klockaren från uppfyllande af andra maktpåliggande uppdrag; men intill dess man ordnat förhållandet i förevarande hänseende på sådant sätt att Klockaren ej vidare behöfver anlitas, torde skyldigheten ej kunna upphöra, Det är nemligen af vigt att embets-skrifvelser i kyrkliga angelägenheter till och emellan församlingarne alltid varda med säkerhet fortställde; och derför blef ansvaret härutinnan lagdt å Klockaren vid den organisation af Kyrkans angelägenheter, som verkställdes genom 1-686 års Kyrko-ordning. Visserligen hafva förhållandena sedan dess sig förändrat; men bebofvet af ett, utom den allmänna posten, liggande medel, 4 Lag-Utskottets Betänkande M 59. att med säkerhet få embets-skrifvelser af ifrågavarande beskaffenhet fortskaffade, har icke upphört. Särdeles ofta lärer detta behof emellertid ej inträffa; men så länge det kan ske, måste ett sätt förefinnas, på hvilket behofvet med säkerhet kan uppfyllas. Då ett dylikt sätt erbjudes, kan föreskriften i denna del ur lagen ock utgå; men ditintills måste den deremot qvarstå; och af sådan anledning föranlåtes Utskottet vördsamligen afstyrka bifall till Eric Larssons, Carl Guslaf Cederskogs och Lars Rasmussons förevarande yrkande. Stockholm den 30 November 1857. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Lag-Utskottets Memorial M 60. I N:o 60. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Dec. 1857, k. 8 f. m. Memorial, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-stånden fattade skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets Betänkande M 51, i fråga om stiftande af lag, angående ordningen och vilkoren för utländsk mans upptagande till Svensk medborgare.
De äro äfven som våta lätta och genom den luftvexling, som det under foten liggande höet möjliggör, föga osunda. Jag tror mig derför på det högsta kunna förorda dylika skodon för vinterresor och vinterjagtfärder äfven i vårt eget land. En »öresundsmössa» och en lös filthufva (baschlik) af samma slag som de, hvilka begagnas af den ryska militären. Baschlikerna hade jag köpt i Petersburg för expeditionens räkning. Helvantar af sälskinn och sämsk, inuti fodrade med fårskinn och vid handlofven kantade med långhårigt pelsverk. De buros vanligen med band om halsen, såsom barn pläga bära sina vantar. Vid utarbete voro dessa tjocka vantar för obeqväma; man använde då helvantar af ylle. Färgade glasögon, hvilka utdelades åt alla man i början af februari. Man måste sjelf hafva vistats i polartrakterna under vintern och våren, »efter solens återkomst», för att inse, huru oumbärligt ett dylikt skydd är mot det enformiga hvita ljus, som vid den tiden på alla kanter omgifver ögat. Den oerfarne iakttager, om ock varnad, sällan nödig försigtighet och får vanligen plikta derför genom en visserligen ej synnerligen farlig, men alltid ytterligt smärtsam, mer eller mindre fullständig snöblindhet under några dagar. Om bord på fartyget, i våra hytter och samlingsrum, hade vi för öfrigt ingalunda så kallt, som mången skulle föreställa sig. Visserligen beslogo sig fartygets väggar flerstädes, i synnerhet i hytterna, med ett tjockt islager och likaså skylighten i gunrummet. Men i de bebodda delarne af fartyget hade vi ett stycke från bordläggningen vanligen en temperatur af +12° till +17°, d.v.s. ungefär densamma som man i norden vintertiden plägar hafva inom hus och helt säkert högre än den vanliga rumtemperaturen under årets kallaste dagar i många sydligt belägna städer, t. ex. i Paris eller Wien. Om natten sjönk dock värmen i hytterna någon gång till +5° à +10°, och bordläggningen på sidan om sängstället blef isbelagd.
Och på sådan grund äger Domaren, i stöd af 5. och 14 §• §. i Concurs-Stadgan den 28 Juni 379S, att bifalla, det han må vara på fri fot; M en skulle samma person dömas efter den nu föreslagna Concurs-Eagen, så blir förhållandet annorlunda. Enligt 4 Cap. 5 §, mäste han, uppå den offenteliga Åklagarens derom gjorde påstående, vid Rättegångens början insättas i allmänt häkte , emedan bindande omständigheter och liknelser till vårdslöst förhållande emot honom förekommit. Om han sedermera vi9ar verkliga Olyckor,Cap. 7 §.) som frän början vållat hans obestånd: Om Borgenärerne sjelfve medgifva, (4 Cap. 8 §.) att han må vara på fri fot : Om han ändtligen inför Rätten styrker att han till fullo förnöjt sine Borgenärer (3'Cap. 7 §.); så måste han,' som, hänförd af vidrigheter, varit befunnen méd vårdslöshet och vanvård, ändå straffas. Den gamle mannen skall ryckas från de sina, slitas utur den krets, der han ännu kunnat vara nyttig och arbeta af sin skuld, och släpas till ett Correctionshus, för att derstädes inblandas med verkliga förbrytare eller missdådare. Månne jag misstager mig, om jag tror att en sådan behandling med en Medborgare, som aldrig af uppsåt varit brottslig, är för sträng? Det inkast torde likväl härvid möta, att strängheten kunde va<a nödig, för att motarbeta slöseri, dobbel och uppenbar vanvård, som kan hända tilltagit ; Men dessa * ofullkomligheter äro motsatser af sparsamhet, ordentlighet , flit och omtanka, — egenskaper, som haldie tillhöra mo - Konungens Nåd. Propositioner. 357 ralitetens område , än Lagstiftningens. Det är genom uppfostran och goda efterdömen, som dygderne beredas och befordras.
M-.s denna dag f. m. ankomna nåd. propos., om anvisande af medel till arfvode!) m. m. för lagberedningen. Remitterades lill StalsUtsk. Föredrogs Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 14 dennes.f. m. pä bordet lagda betänk. N:o 2, i anledn. af Herrar K. A. Almgrens och Jon. Bobergs motioner, aug:de inskränkning af liden för utländska handelsexpediters eller s. k. proben-reuters vistande i Riket m. m. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Delta betänk, sammanhänger med frågan om bevakning mot varors olotliga införsel i Riket och sammanhänger således med Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 12, ang:de tullbevillningen. Så är äfven förhållandet med det 5 H. 79 626 Den 21 December e. m. följande målet, nemi. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskrns betänk. Jag hemställer vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle finna för godt, att på föredragningslistan låta uppföra båda dessa mål efter Bevilln.Utskts betänk. N:o 12, som angår tulltaxan, och om R. o. Ad. ej ville besluta, att alla dessa mål, som fordra en vidlyftigare granskning och pröfning, uppskjutas till föredragning efter den instundande helgen, t. ex, i första plenum efter Trettondedagen. Frih. Gyllenhaal, Carl Henrik,- Jag anhåller att få förena mig med Hr von Hartmansdorff i den anhållan, alt de af Hr von Hartmansdorff omnämnda betänkm malte fä hvila till dess helgen är öfver. Hr Printzenskjöld, Carl:
Det hade varit hans mening att vid fästningsvallen afvakta den unga flickans och hennes onkels återkomst, men luften var så sval och aftonrodnaden var ännu icke besegrad af skymningen, han fann det angenämare att fortsätta vägen och gick framåt ända till ett litet värdshus eller bättre krog, der Malkolm och han ofta varit inne under sina promenader. Alf kände sig törstig, och som värden utom det vanliga ölet äfven hade thé, lemonad och isvatten att bjuda på, så gick han in, då huset låg alldeles invid vägen, och ingen kunde passera, utan att han skulle märka det. På ena sidan af den lilla gårdsplanen, under ett par stora lönnar bredvid några bondvagnar, stod äfven en kalesch, som mycket liknade den, hvari han sett den unga flickan åka om morgonen, men Kranachs ekipager voro alla i ett temligen bedröfligt skick och liknade hvarandra så mycket, och dessutom var ingen anledning att tro de resande hafva stannat bland arbetarne på en ölstuga, hvarför Alf gick in, utan någon vidare tanke på den gamla vagnen utanför. Inne i värdshussalen sutto några af de vanliga gästerna vid sina bierseidlar, och dessutom ett par landtmän, som kommit ifrån staden, der de varit inne för att sälja höns, grönsaker och kalfvar och hvilkas burvagnar stodo utanför. Det var temligen skumt i det låga rummet, och Alf gaf icke akt på någon särskild derinne, förrän en af de närvarande sakta reste sig upp vid hans inträde och sökte smyga sig ut bakom honom. Han vände sig då om och igenkände i ögonblicket, för tredje gången denna dag, den lilla juden. Hastigt som tanken, fattade han tag i hans rockkrage och höll honom qvar. Det händer ganska ofta, äfven i vigtigare fall, att ändamålet glömmes af interesse för medlen; och den ifver, den energi och häftighet vi utveckla under bemödandet att ernå en sak, stå ofta i ett mycket ojemnt förhållande till målets vigt; sjelfva ansträngningarna derför och svårigheterna dervid lifva och sysselsätta oss till den grad, att det, som ifrån början var hufvudsaken, blir nästan glömdt, och medel och ändamål blifva ombytta.
För att utgå af den med 150,000 R:dr af Rikets Ständer anvisade summa till låneunderstöd för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar inom rikets öfriga delar, har Kongl. Maj:t, enligt derom till Fullmägtige aflåtna bref, beviljat för sänkningsoch myrutdiknings-arbeten inom Elfsborgs län, 3 lån å tillsammans R:dr 58,610: — inom Calmar län, 2 lån å „ 20,800: — inom Skaraborgs län, 2 lån å „ 19,700: — inom Westerås län, ett lån å „ 12,100: — inom Kronobergs län, ett lån å „ 7,500: — inom Örebro län, ett lån å „ 5,900: — och inom Jönköpings län, ett lån å „ 3,100: —- Summa R:dr 127,710 I afseende på utbetalningen af nedan uppgifna, under sednaste riksdag beviljade och å Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter, som ännu med hela sitt belopp härstädes innestå, hafva Fullmägtige hvarken fått emottaga någon reqvisition eller erhållit underrättelse om några förberedande åtgärder för desammas utbekommande till större eller mindre del: Anslaget för angelägna arbeten och anskaffningar vid Kongl. Flottans stationer, 50,000 R:dr årligen, eller för tre år R:dr 150,000: — Anslaget för tillbyggnad af Lomma församlings kyrka „ 7,500: — Anslaget till upprensning af Skanssundet vid inloppet till Nyköping „ 11,500: — Det anvisade beloppet till förskott af kostnader för laga skiften å boställen „ 150,000: — Anslaget till arbeten å och invid Wadstena slott „ 22,000: — 1864—1866 års anslag till Kamereraren Sandbergs kamerala samlingars förökande „ 1,500: — Bih. till R. St. Lånet och anslaget för nybyggnad åt elementarläroverket i Halmstad R:dr 50,000:
Det är icke i afseende på sjelfva saken, som jag yttrar mig, utan endast i afseende på remissen, som jag får hemställa, om det icke vore bäst, att, såsom det är brukligt i dylika frågor, motionen går till LagUtsk. i afseende på saken, och till StatsUtsk. i afseende på anslaget, och således remitteras både till Lagoch StatsUtskotten. Motionen remitterades lill Statssamt LagUtskotten. Den 12 Mars. iog Vidare föredrogs Hr von Troils, Emil, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om upphäfvande af bergslagernas särskilda fribeter; varande frågan om livart denna motion borde remitteras den 11 dennes e. m. lagd på bordet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, att denna motion mätte till StatsUtsk. remitteras. Hr von Hartmansdorff, A11 g.: Jag erinrar mig ej, om det icke var denna motion, hvarom jag i går yttrade mig, under den förmodan, alt den borde tillhöra Ekon.- Utsk. Jag ser icke, på hvad grund StatsUtsk. skulle kunna komma att bestämma dessa rättigheter för bergslagen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att orsaken, hvarföre lian föreslagit remiss af Hr von Troils ifrågavar. motion till StatsUtsk., varit den, att första delen af motionen innehölle förslag till upphäfvande af de särskilda friheter, hvilka blifvit den s. k. bergslagen förunnade; och att han, då dessa friheter bestode i frihet för åtskilliga stats-onera, hade trott målet rättast böra tillhöra ofvannämnda Utskotts behandling. Först sedan StatsUtsk. fattat sitt beslut, och om det tillstyrkt förslaget, förekomme andra delen af frågan, eller rättighet för alla slags jernsmiden att blifva fria, så inom districten, som utom desamma. Hr Ribbing, Arvid:
Den, som, på sätt Utskottet hemställt, anser Stenkol böra vid införsel beläggas med 6 sk. tull per tunna, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages införsel-tullen å Stenkol till 4 sk. tunnan. Den införsel-tull, Utskottet åsatt Stenkolsstybb, bar blifvit godkänd af trenne Stånd; men Borgare-Ståndet har deremot utsatt införsel-afgiften å denna artikel till 6 sk. tunnan; och lärer alltså, derest sistnämnde beslut icke frånträdes, omröstning häröfver böra ega rum, i hvilket afseende Utskottet föreslår en så lydande voterings-proposition: 261 :o. Den, som gillar Utskottets förslag till införsel-tull å Stenkolsstybb eller Cinders 8 sk. per tunna, voterar ja; den, det ej gör, voterar nej; vinner nej, bestämmes införsel-afgiften å Stenkolsstybb till 6 sk. tunnan. Strum - Forts, af PevillningsUtskottets Memorial, N.O 4i. 25 Strumpor och anUtskottets förslag lill införsel-tull å Bomulls-strum dra på Strumppor liar af tre Stånd blifvit godkändt; men som Prestebo/ eller genom Standtt bestämt införsel-afgiften A dessa slags strumpor stickning tillvertill 2 R:dr 10 sk. 8 rst. skålp., kommer votering alt ankade arbeten ställas, såvida icke sistberörde beslut frånträdes; och får a) BomullsUtskottet för omröstningens verkställande uppgifva följande proposition: 262:o. Den, som gillar den af Utskottet å Strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten, Bomullsföreslagne införsel-tull 1 R:dr 16 sk. skålp., voterar ja; den, det ej gör, voterar nej; vinner nej, kommer införsel-tullen å Bomulls-strumpor alt utsättas till 2 R:dr 10 sk. 8 rst. per skålp. b andra slag.
St. sjelfve begärt till allmän nytta. Hvad de gamla knektecontracten beträffar och i deni befintlig anvisning på skogstiligång från kronoparken^ och allmänningarna , så har sådant aldrig ägt rum, annorlunda än i proportion af tillgång; ty der icke tillgång på kronoskogar fanns, der lemnades ingen utsyning, och sådant har förhållandet varit alltsedan knektecontractens upprättande. Nu är förhållandet så till vida olika, att afvikning från de reglerade skogarna icke tillätes directe åt hemmanen, utan afverkningsbeloppet säljes till bestämda priser och får afhemtas på bestämda ställen och tider. Då har hvar och en tillfälle att inköpa sitt behof af de skogsetfecler, hvarpå skogen lemnar tillgång. Endast på detta sätt kunna skogome blifva för landet och allmänheten af i3 H. 72 570 Den 23 S c p t c 111 b e v f. m. slör nylla, i stället för att de hittills varit af nära nog ingen. ^Jag begär afslag på betänkandet. Gr. von Platen: Att den siste värde talaren skulle skilja sig från min åsigt, förundrar mig icke, och jag beklagar det i anseende till den erfarenhet, som han har framför mig; men jag kan likväl icke dervid låta saken bero, utan alt göra några aumärkn:r vid hvad han andragit. Af den framställning han gjort, skulle man kunna tio, alt frågan vore om att hindra en påbörjad skogsreglering. Detta har aldrig blifvit sagdt, ulan jag tror alt Ulsk. gjort allt nödigt afseende på den reglering af skogarna, som blifvit vidlagen. Här är icke heller fråga 0111 nya understöd af denna skogspark, utan endast derom, att en ringa del af de rotehållare, hvilka der haft ulsyningsrutt, måtte fä ett lagligt utslag, genom hvilket de blefve fråndömde denna rättighet, hellre än att det skulle hetas, att de förlorat denna rättighet, derföre alt de icke passat på sin tid. I3r von Hartmansdorff: Min mening har icke varit att på något sätt bestrida de ifrågavar. rolehällarnes rättighet till utsyning på dessa kronoparken ifall de dertill äro berättigade.
Revisorernes Berätt. ang. Bankoverket. 5 r — Sibo) att ångbåtsaktier voro belånade med förbehåll att de skulle särskildt försäkras innan ångbåtarne i fråga började sina turer uästpåföljande vår; 2:o) att reverser, af låntagare egenhändigt skrifna och undertecknade, liksom vex lar, voro lagligen bindande utan sigill eller vittnen och att i omförmälda fall Direktionen haft säker kännedom om reversutgifvarues och borgesmännens handstil; Sto) att om ock i några fall specifikation å belånta trävaror saknats, så vore likväl tolftetal af sågtiilverkningar nämndt, och hade dessutom borgesmännen intygat, att lagren verkligen funnos tillräckliga för lånens betäckande, ett förhållande, som jemväl varit för Direktionen bekant; 4:o) att de i denna punkt omnämnde 16 st, lån voro till en del infriade och ansåge Direktionen för sia del att någon säkerhetshandling för ifrågavarande lån icke felades; 5:o) att orsaken dertill att något öfver |:del af teckningssumman blifvit på ki‘editiver och lån upptagen af ett ringa antal personer, vore redan vid sistlidet års bolagsstämma upplyst, nemligen att dessa personer, representerande nära hälften af bankens lotter, egde de största förrättuingarne i orten och hade den mesta egendomen att till hypotliek erbjuda, hvaremot det största antalet låntagare merendels endast begaguat namnreverser, hvilka enligt reglementet böra sist och till inskränkt belopp antagas; att den person, som i 5:te anmärkningspunkten särskildt åsyftats med den höga ziffran 146,600 R:dr, deraf 72,900
Dito gjerDe Dito gemte Dito Humpfamlare i §re ©after: gör fia Claren SlnDra Dito £reDje Dito kättare och ÄatmfogDar viD SanDtegenDomar . fe anmärfningen för grälfe»infpectorer. SaltpeterfjuDare, kronans, frie från Slfgift efter Denna Slrtifel. private, lifa meD täflare viD gabriferne och anDra inrättningar. SEeppsreDare och gartyge»egare, å hvaD ort eller ftälle forn taperaS lifa meD Dem i ©täDerne, famt rninft för alla DäcfaDe eller oDäcfaDe gar» tpg af gent fvåra SäjterS Drägt, och Deröfver » 4 ff. per £äft. 32. 24. — 3 — 2 — 1 — 1. 24. 32 ©flitod) ^åtffeppare, lifa niet) Dem i ©täDerne. ©CåMPe^got^atocf> fåDane kontingent* äfwenfom andre borgare ifrån ©fäderne $3oråö oelj Ulrichamn, forn iDfa ©årDfarifyandel, få framt Den* na Randel fommer att fortfara, i ©cp klamer: §örfta klaren £R:Dr 30: SlnDra tredje fjerde gemte ©jette Dito Dito Dito Dito Dito 25 20 15 10 5 åpvoarförutan De, forn ega att fjelfwe eder genom DmbuD iDfa bv rörDe Randel, för fjwarje perfon jfola erlägga: 33iD refor till Norrige Dt:Dr 5:
»Hvad tror du, broder Odd», sporde Gudmund, »att detta kommer sig af?» »Jag har hört sägas», svarade han, »att när två väder samtidigt gå i luften och susa emot hvarandra, uppstå häftiga skrällar. Nu måste vi rusta oss, som om svår storm vore att vänta. Det är finnarne, som rifva sådan väderlek upp åt eder, för det I plundraden dem.» Sedan gjorde de sig, enligt Odds föreskrifter, så segeldugliga som möjligt. De drogo upp sina ankare, och nästan i samma ögonblick bröt ovädret löst. Det var så kraftigt, att det genast dref dem bort från land, och det var dem icke möjligt att använda roder. De kunde ej annat än länsa undan, och alla, som kunde komma till, öste. Så voro de i tjugo dygn oafbrutet i drift. Till sist kallade Odd på sin broder Gudmund och bad honom kasta allt det byte, de rånat från finnarne, öfver bord, »ty förr sluta vi icke vårt kringtumlande», sade han. »Men hvad gagn skola de hafva af allt det, jag kastar öfver bord?», invände Gudmund. »Låt du dem sjelfva sörja för det!» sade Odd. De togo då fram allt det byte, de tagit från finnarnes kvinnor, och vrok det i hafvet, men så snart alla sakerna kommit öfver bord, drefvo de först framåt längs den ena skeppssidan och sedan tillbaka längs den andra, tills de alla samlats till ett enda bylte. Därpå flög detta med rasande fart rakt emot ovädret och försvann ur deras åsyn. Samma dag detta skedde, skingrade sig dimman och sjön stillnade, och en kort stund härefter fingo de land i sikte. Alla undrade de, hvad detta kunde vara för land. »Min tro är», sade Odd, »att vi kommit långt norrut, och efter allt hvad jag hört af kunskapsrika män, håller jag för sannolikt, att detta månde vara resarnes land. Men som vårt folk nu är svårt medtaget, återstår för oss intet annat än att här söka hamn och hvila, hur det sedan än månde gå.» De närmade sig, och landet, som sträckte sig fram emot dem, syntes dem vara ett näs eller en stor ö.
Det är tvärtom att förutse, det en persons arbetskrafter i den närmaste framtiden icke skola förslå att bereda och föredraga alla de lagfrågor, som blifva föremål för JustitieDepartementets handläggning. Då emellertid det torde kunna påräknas, att Expeditions-Chefen framdeles såsom hittills skall åtaga sig att med dessa göromål biträda, samt att Andra Hufvudtitelns besparingar lemna tillgång till arfvoden åt personer, som tillkallas att biträda Departementet vid utarbetandet af större lagförslag, så vill jag icke ifrågasätta, att, mera än en föredragande för lagfrågor på stat anställes; men af synnerlig vigt anser jag det vara, att aflöningslörmånerna för denne bestämmas så höga, att någon af landets utmärktare jurister, som är denna maktpåliggande plats vuxen, också må finna för sig förmånligt att densamma emottaga. Från sådan synpunkt torde den af Kongl. Majit vid förra riksdagen för nämnde Byrå-Chef föreslagna lön af 4,500 R:dr knappt vara tillräcklig, enär befattningen dermed vore lägre aflönad än Revisions-sekreterareoch Hof - IIil. N:o 1 lill Kontjl. Majlis \ä<l. Vrop. .V.o 1, om Statsverket IS59. 3 rättsråds-embetena, hvilkas innehafvare, ehuru de till en början endast åtnjuta enahanda lönebelopp, ega att efter tur tillträda högre lönegrad.
Och som Flottan icke bör sakna tillgång, lill det påräknade tjärubeloppet, hemställer Utskottet: att, derest lösen för sk atte tjäran får under ordinarie räntan till Stats-Verket ingå, erforderligt belopp till uppköp» af ett lika qvantum tjära må vid Ståts-regleringen å RiksStatens fjerde hufvud litel uppföras? hvilket belopp, efter ett ungefärligt medium af de senare årens markegång»- pris, torde kunna lämpligen bestämmas till 3ooo R:dr, hvarmed äfven den påräknade behåll ne summan å or di naria räntan skulle okas, I händelse hvad Utskottet sålunda föreslagit af Rikets Ständer bifalles, lärer deraf blifva en följd, att den på_Gottlands_Läns-Stat uppför - Siats-Utskottets "Utlåtande N.o Gx. 5 fle Tjäruskurareri, hvars befattning hestår deri, alt bkräda Landträntmästaren vid emottagningen af skatteljäran, icke mera erfordras ecb Utskottet får, i sådant afseende, tillstyrka att den för tjäruskuraren på Gottland anslagne lön af 80 R:dr 24 sk , med derunder beräknade 7 tunnor spanmål, varder på allmänna indragningsstaten uppförd, samt efter nuvarande innehafvarens afgång indragen och bespard Stockliolm den 23 April 1834* !N:o 62. Ankom till Exp.-Ulsk. den 23-April 11. 8 e. ta; Utlåtande } i fråga om upphörande af de i Norra Länen af Riket utgående Räfste-dängspenningar. 0. Ä > Uti ett lill Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet memorial, sorn till Stats-Utskotlet blifvit remitterad*, har Riksdagsfullmägligen Nils Strindlund, från Wester-Norrlands Län, yrkat upphörandet af de i Rikets norra Län, eller Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens Län utgående så kallade Rafste-Tings-penningar, såsom ieke grundade på Lag eller någon allmän Författning samt för öfrigt endast ålagde förenämnde