Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att detta oagtadt rörelsen intill närvarande stund kunnat fortsättas, är det säkraste bevis, att ganska betydliga resourcer der på stället förefinnas, samt att om, dessa med en mera samlad kraft kun; de framkallas, skulle Skånska Stenkolsverket 6nart erhålla ett annat utseende och för dess ägare frambringa helt olika resultat, För egen del skulle jag önskat, att Bo„ laget jemte underrättelse om närvarande behof, tillika hade meddelat niera fullståodige upplysningar, om verkets ställning i Öfrigt, dess verkliga tillgångar af så väl kol, sorn andra af naturen der nedlagde rikedomar af eldfasta leror, i godhet täflande med de bästa utländska, samt variationer af der förekommande Sandstenssorter, hvilka säkerligen en gång med ringa kostnad, skola begagnas till flerfalldiga industriella företag; men då sådant icke skedt, och Den 12 Februarii, 3*7 det Utskott till hvilket frågan nu kommer att remitteras, utan vissa föregående upplysningar, troligen icke kan ingå i någon hufvudsakelig pröfning af ämnet, eller till Riksens Ständer meddela något fullständigt utlåtande derom, vågar jag ödmjukeligen hemställa om icke Bolaget, innan ämnet till vidare handläggning förekommer, kunde anmodas, att skyndesamt meddela följande upplysningar nemligen: 1:0, En Specifique uppgift på hvarje sort kol, som årligen upptordrats och försålts från Verkets början till närvarande tid, uti serkilte columner utvisande, försäljning inom och utom riket, samt huru mycket kol, sorn för ångtna-, chinerne dessutom blifvit användt. 2:0, Den vinst eller förlust, som på hela rörelsen enligt räkenskaperne visar sig för hvart år serskilt. 3:0. Försäljningspriset af hvad sort kol vid Grufvan för hvart år. 4:0. Kolflötsernes mäktighet, samt de på grund derå gjorde beräkningar af koltillgången, inom det genom borrning redan undersökta falhet. 5:0. På huru stor areal borrningsförsöken fortgått, samt på hvad djup.
De stora missbruk, sorn föröfvades vid begagnandet af den Marstrand år 1775 beviljade oinskränkta Nederlagseller Porto Franco - frihet, föranledde år I7q4 till dess upphäfvande, och då Götheborgs Stad, enligt Kongl, Förordningen den 28 Maj sistnämnde år, förseddes med Nederlags-rättighet, blefvo, i likhet med hvad genom flera angående Nederlags-handeln vidtagne äldre Författningar varit stadgadt, åtskilliga artiklar och deribland alla till införande och förbrukning i Riket förbudne Fabriksoch Manufactur-varor derifrån undantagne., De principer, hvarå detta förord - Sen 20 Juli. 1883 Vrdnancle är grundadt, hafva äfven sedermera blifvit följde vid pröfningen af de flera till Kongl. Maj:t inkomne underdåniga ansökningar om beviljandet af en till alla utländska varor utsträckt Nederlags-frihet För Städerna Götheborg, Wisby och Carlshamn, och någon förändring deruti har ej ägt rum , förr än Kongl, Majrt af Politiska förbindelser fann sig år 1808 föranlåten, att bevilja en dylik frihet för både Colonial , Manufactur och andra Varor, och hvilken nu mera blifvit ytterligare bekräftad, dels genom det år 1813 imellan Sverige oph England afslutade förenings-förbund, sorn för en tid af 20 år förunnar Engelska undersåtare Nederlags frihet i Götheborg, Carlshamn och Stralsund för alla producter och handels-varor ifrån Stora Britannien, eller dess Colonier, lastade på Svenska eller Engelska Skepp, dels ock genom Kongl. Förordningen dera 5 Maj 1813, hvars 1 §. förklarar, att utrikes varor af alla slag, till införsel lofgifne eller förbudne, få med Svenska eller främmande handelsfartyg, för in och utländsk mans räkning, till Götheborg och Carlshamn införas och der på nederlag uppläggas.
I anledning häraf upplästes Presteoch Borgare-Ståndens Protocoils-Uldrag af den 7-’de dennes, hvaraf inhämtades, att PresteStåndet funnit för godt gilla och antaga den föreslagne Fattigvårds-Stadgan, med hvad Utskotten dervid yttrat och tillstyrkt, likväl med iagttagande af följande serskildta beslut: Vid Art. 2:dra §. 2 ulra : Alt enär det allmänna ombesörjer med iner eller mindre bekostnad fattige barns uppfostran, det borde vara det allmännas rätt oell förbindelse att tillse, det barnen å tjenlig, ort uppfostras; och borde följäkteligen fattigvårdsstyrelsen i ofvanberörde fall, utan afseende på den uppfostrings-hjelp föräldrarne s)e!fve kunna Jämna, ega, att efter bästa pröfning förfara, 2:0 Att det af Utskotten föreslagne tillägg vid 3:dje Art. 1 §. matté utgå, och oägta barn berättigas till lattigvård inom den Socken, till hvilken modren hörer då fattigvården påkallas. 3:o Att i den nya § som Utskotten föreslagit, i stället för den 6:le och yrde uti 4:de Art. al Committerades förslag orden ; "allmänt godkänd grund,” borde ändras till: "af pluraliteten godkänd grund;’, äfvensom alt, i öfverensstämmelse dermed , och lill undvikande af tvetydighet orden: "genom pluralitet,” borde tillsättas näst framföre ordet, "ense,” som vidare i samma §. förckomme. 4:o Att för 3:dje, 4;de och 5:fe §§. af 5:te Art. borde i allmänhet stadgas: Att Fattighjon , sorn kringstryker och med hellande besvärar, må fasttagas, och till den församling återföras, hvarest det fattigvård åtnjuter; Alt kostnaden härvid ersättes af 78 £5?’
Del skulle nemi. för en långifvare af en större summa blifva ganska svårt, stundom nästan omöjligt att undersöka värdet af alla de serskilda hemmanen utaf hvilka den panlförskrifna fastigheten består. Eftertänker man nu, att en stor mängd hemman äro på det sätt sammanslagne under gemensamt bruk att deras ägor äro med hvarannan sammanblandade; så finner man, att än större svårighet uppstår att bestämma det belopp,iför hvilket behörig säkerhet kan i det ena eller andra hemmanet vinnas. Del är med afseende ä dessa svårigheter, sora Ulsk. ansett sig ej kunna obelingadt antaga ifrågavarrde delningsprincip; men Utsk. har likväl i detta hänseende, uti nuvar:de lagstadgandejföreslagit en högst väsendtlig förändring, hvilken Ulsk. anser skola leda till så mycken reda, som kan låta sig åstadkomma, utan att lägga allt för stora band på friheten i aftal. Hr Rääf, Leonh. Fredr.: Det är för att instämma i Hr von Hartmansdorffs önskan om förändring af denna §, jag tager mig friheten att för några ögonblick påkalla Ståndets uppmärksamhet. Då man betraktar det stora antal §§, som blifvit föranledde af detta stadgande; då man betraktar alla de inrättningar, som i moliverna (frän sidan 7 t. o. m. sidan 11) blifvit af Utsk. gjorda; och då man har erfarenhet af alla de svårigheter, som långifvande cassör, och låntagande enskilde måste uthärda, då ett serskildt hemman skall afskiljas från den gemensamt intecknade massan; så kan man ej annat än önska att detta stadgande mätte förändras så, att hvarje hemman blifver för sin bestämda summa serskildt intecknadt, hvilket ej möter någon svårighet. Månge försigtige både långifvare och låntagare, iakttaga redan nu detta sätt, och man bestämmer då endast efter gällande taxering eller värdering (likagodt hvilkeldera) huru stor summa hvardera hemmanet skall ansvara för och draga i skuldebrefvet.
Dessa båda punkter bifölios. 7 :de punkten, ang:de afskaffa n de af andra uppropet vid val och voteringar. Frih. Boye: Uti alla tider och inom alla representationer har magtbegäret yttrat sig på mångahanda sätt, och minoritetens benägenhet att vilja maitrisera majoriteten visat sig. Jemväl nu är frågan den. För att rätt undersöka saken, bör man återgå till anledningarna till det existerande förhållandet. Hvarföre stadgades väl a:ne upprop för detta Stånd, då endast ett upprop äger rum i de öfriga? Orsaken härtill ligger i de öfriga Ståndens olika organisation emot detta. B., o. Ad. består af 5oo ända tili 800 ledamöter, hvilka alla sjelfva bekosta deras vistande vid riksdagarna. Utaf dessa sysselsätter sig en stor del icke uteslutande med riksdagen, utan, särdeles då hufvudstaden är riksdagsorten, befinner sig derstädes till följd af innehafvande tjenstebefattningar. Vöre det väl rättvist eller lämpligt att antingen utesluta dem från utöfningen af riksdagsmannarätten, eller ock tvinga dem att sitta här hela dagarna och passa på. Jag vet icke, hvarföre man i detta fall vili vara strängare nu än förr. Hvad sjelfva syftemålet med förslaget be - träffar, så, och om man, hvad man nödvändigt mäste för att finna någon grund för motionen, antager, att Ståndet styres af partisinne — hvilket, i förbigående sagdt, vore lika litet 1 edrande för minoriteten som för majoriteten, ty då bestode den förra likaväl af machiner för deras chefer, som den sednare —; men om man antager det, luiru kan man viii i alla fall vara blind för den omständigheten, att, om man sluter till dörren för vissa missbruk, hvilka kunna tillhöra ofullkomligheten af de menskliga institutionerna i allmänhet, öppnar man dörren för mångfaldigt större vådor.
H» till Stats-Utstöttctö Betan, tände-, angående Stats-NeglctiNgxN, inncfatttande Staten för de fria Konsterud, faun Borgäre'?Ständ'et sig desto hällre böra till alla delar gilla hwäd Stäts-Utstottet, med wederläggaNde af de gjorde anmärkningarne, yttrat och stemstält, som Ständct för sin del avsäg Spräkets sörad^ lande och den goda smakens bildning i allmänhet wara sädane Nationens omtanka hedrande föreni.st, hwilka icke kunde medgifwa nägon insträNkning afdcN obetydliga sum» ma, som för de dertill stiftade inrättningar är ansiagen; hwilkct de Respektive Mcd-Standen wördsamt och wans ligen stulle tillkännagifwas. vt suxrs» S. D» Kongl. Mäj:t§ Nädigä Proposition till Riksens Ständer af den inncwarande manad, angsiende eft ny och förbättrad Kyrfö-Handbvk remitterades till Riksens Högloft. Ständers Lag-Utstvtt; Hwilket de Respcctive MedStänden, samt wälbemälte Utstött wördsamt och manlis gen stulle härigenom meddelas» Vt Luprs-. Rx VrotocoUo, H. Hl. iketvison» Den 17 April. 719 Utdrag af Protocollet, hällit uti Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 14 Februari! 1810. S. D. Uti Memorial af den 7 « denne mänad hade Riksens Högloft. Ständers Bcwillningssamt Allmänna Beswärs» och Leconomie-Utstott/i anledning af Hans E» cellences f. d. RikS,Rädets m. »n.
Äfvenså böra de understödjas med ian, som dela större Landtegendomar i farms, dem de emot afgift för hvarje Tunnland bortlemna på mindst 10 år. Lånen för sådana vigtiga företag böra lemnäs på 6 till 10 år, och till dubbelt större summa, än 3nnars föreslaget är, hvarföre låntagaren må erhålla dem i flera repriser. Rentan, som årligen erlägges för dessa lån, blifver för delägare 4 procent, för den, som icke är delägare, 5 procent. Betalas rentan icke inom S dagar, sedan året förlupit, erla gge 8 procent för den öfverskjutande tiden. Hvilken låntagare som helst, delägare eller ej, bör vid 3:dje årets slut styrka med tillräckliga bevis, att han fullgjort odling eller förbättring efter den uppgifna planen och i mån af det beviljade lånet. Vare i annat fall skyldig, att för den förflutna tiden öka den inbetalta rentan till 8 procent om året, hvarmed forfares tills länet än inbetalt. 5 92 Den 19 April. e. nu Hvarken afsigten tned detta Contoirs irt« rättning, (sora är att genom mångå., men smärre förskott kunna understödja en mängd idoga, fast mindre förmögna Landtman) eller Fondens tillgångar medgifva stora lån. Större lån få derföre icke utiemnas, åtmindstone i Inrättningens början, till någon, än till 500 R:ds belopp. Vid tilltagande fond kan summan ökas. Till säkerhet för dessa lån antager Direction efter pröfning Inteckningar, godkände mäns borgen och hypotheker af Actier o. s. v. Mången torde hafva att påminna emot den längre tid, hvatpå dessa lån utiemnas. Men det är en följd af sakens natur. Det är alldeles nödvändigt för en jordbrukare, att få låna på längre tid. Landtbruket gifver en medelmåttig och sen, men säker inkomst förde penningar, sorn förnuftigt användas på odling, på jordens förbättring.
Den bortgå.ngns hade niiidigen alltifr#n burjaii mrit dess intresseride och rmnihjai.tade ordförande. Öfriga medlemmar i lromit6n hafvn under Aret yarit: fruarna Anlcarsviiïd och Beseliiis samt f rölmnrna Leijoiihuf vud, Silon-, %I-IF och Ulrich; fru Beselius har afgatt från korniten till följd af flyttning från staden och fru Geijer Bar i hennes stalle iiitridt. Till följd af den ovisshet, som radev mgtiencle fiiltskiirs-ilistitiltionens fortvaro har komiten sett sig nödsakad att lhta clenn:: dr1 r.f sin uppgift h d a och tills vidare se tideu an i hvad som rörer denna fraga;. Angaende distrilctssköterslcoina kan meddelas, att treiiue sjiilcsköterskor hafva genom lcomiténs försorg antagits till genoiiigående af kurs å Epidernisjukhuset för vidare utlddiiing i denria ri1diig; r gren af sjidrviirden. I öfrigt har lromitbn genom korrespondens inoni och utom landet sökt 8kn sin lriinnedoiii oin till ckss iippgift hörande f örhiillanden. O TrädgKrclsko~nitdn har fortsatt sin förberedande verksamhet och f&amp; i öfrigt hänvisa till berättelsen i förbundets förlidet aii: utgifna festskrift. Redogörelser f ör sjukk&amp;sans, stipendie7comitdns och draktrqfiovmfore~zingens verlrsamhet Aterfinnas i Bil. II, III, IV. ' Bil. I. Fredrika-Bremer-Förbundets ombud år 1895; Abenius, Dlathilda, fröken, Vesteras. Arwedson, Ada, frölren, Linlröping. Bergstedt, Amanda, fröken, Arboga. Brandberg, Anna, fru, Landslxrona. Broberg, ' l \ l., fru, Filipstad.
Bland Landtegendomar må nämnas Lidhem, Ingelstad, Hofmantorp, Orraryd och Wärnlanda, som alla äro väl bebygda och skötta possessioner. En Bonde i Sandsjö Socken och en Krono-Länsman hafva, den förre på egen gård och den senare på sitt boställe, utmärkt sig företrädesvis för stenbrytning och mycken åkers upptagande af oländig mark. Företagen förtjena att omnämnas derföre, att ingen af dem hvarken begärt understöd dertill, ej eller gjort anspråk på allmännare uppmärksamhet. Den förre har likväl blifvit tilldelad Guldmedalj för odlingsflit. Uppvidinge Härad, som inneslutes af 7 Pastoraler och i3 Församlingar, gränsar i Öster till Calmar, i Norr och Vester till Jönköpings Län. Jordmånen är mjellblandad och i allmänhet mycket stenbunden med magert gräsbele. De inom Häradet belägne Orraforss, Braås, Säfsjöström och Klafveröströms Jernbruk, lemna allmogen i denna magra ort mycken arbetsförtjenst och tillfälle att genom kolning och andra brukskörslor lätt afbörda sig sina skatter, hvarföre vid uppbördstiden Kronofogden i Uppvidinge Härad alltid lefvererar uppbörden nära restfritt från detta Härad. De bättre Landtegendomarne äro Hofgård, Drättinge, Ön och Ramnåsa. — 6 — Vkl Drättinge har för 3:ne år sedan blifvit utlappad en sjö, deraf egaren af nämnde gård redan njutit betydlig afkomst al både säd och gräs, hvarigenom egendomen stigit mer än dubbelt i värde, och innevarande år anser man denna sjö-ultappning inbringa omkring 25,ooo LU. hö. Kosta Glasbruk, sorn äfven är beläget i detta Härad, är i sednare tider betydligt förbättradt, och man kommer der alt snart tillverka både gjutet och slipadt glas, som kan täfla med det utländska. Allbo Härad gränsar i norr till Jönköpings Län, och i söder till Skåne, består af 8:la Pastorater och 17 Församlingar och har i allmänhet svag jordmån, men odlingshågen äfven inom detta
På lön fästes ej afseende. Den härå reflekterar torde adressera svar t. » Pappershandeln », Wexiö. [1S18] [18391 E ung, anspråkslös flicka, som ett år bitr. i prästhus, önsk. dylik pl. På lön fästes ej afs., end. ett godt, vänl. bem. Svar t. » E. 22 år », Motala, p. r. (G. 15U8) EN MEDELÅLDERS, BILDAD TYSKA, som vistats i England och Frankrike och är villig att såväl tala som grammatikaliskt undervisa i dessa språk, önsk. anställning såsom lärarinna eller som sällskap hos äldre personer. Goda rekommendationer finnas. Upplysningar å Fredrika Bremerförbundets byrå. (O. 2290) [1821] D AME DISTINGUÉE, MUSICIENNE, désire place de dame de Compagnie ou dame de Maison. Hautes références ici, ainsi qu ' ä 1 ' étranger. n n [1852] n flicka af god familj, examinerad, undervisningsvan, önskar genast eller till instundande höst plats som lärarinna, barnvårdarinna, sällskap eller hjälp i hushålletAr van vid inom hus föref. göromål samt sömnad. Goda betyg. Svar till » Hulda », Nyland, p. r. [1814] [1824] E n ung flicka, som med höga betyg genomg. elementarläroverk, är kunnig i musik och van vid kontorsgöromål äfvensom vid undervisning i vanliga skolämnen och språk, önskar nu genast eller till hösten plats i familj. Svar till » 19 år », Karlshamn, p. r. [1818] [186J] E n ung flicka önskar plats i familj! Den sökande är villig gå frun till hända samt läsa och spela med nybörjare. Svar till » Z. », Kriatianopel, p. r. [1810] T ^ ö r ett^bildadt frunt. gifves tillfälle Jtill inakord. på landet i Vermland vid Venern. Undervisn. kan erhållas i musik, om så önskas. Beflekt. kunna korresp. med » H.
Han har derifrån gått till frågan om behöfligheten af Statsrådets compietterande samt Const.Utsk:s åsigter och tillgörande för vinnande af detta ändamål, genom det nu afgifna memorialet. Denna sednare åtgärd, Utsk:s öfverenskommelse att inkomma med ett memorial till vinnande af Statsrådets compietterande, afser visserligen ett ganska godt ändamål, om det vore i grundlagsenlig väg tillkommet, om åtgärden kunde i grundlagsenlig ordning leda tili vinnande af ändamålet. Ja, Gud bevars! men Const.- Utsk. hade icke bort vara okunnigt om 56 §:n Riksd.Ordn., som hade bort gifva så väl Utsk:s ordförande sorn samtliga öfriga ledamöterna unde) rättelse, huru frågor derom kunde väckas, nemi. i RiksSt:n i anledn. af under riksdagen inträffande händelser, och Ulsk:s ordför. hade icke bort tillstädja alt hos RiksSt:n i annan väg väcktes en sådan fråga om tillsättande af embetsman i Konungens Gonselj mer än om tillsättande af embetsmän i hvilken annan embetsman na-corps som helst. Sådana frågors väckande kan icke äga rum, så länge go §:n Reg F.’n är oförändrad, och delta betänk. kan således icke vara med grundlagen öfverensstämmande, Den värde ledamoten liar tillåtit sig att under denna discussion inom Ståndet ingå uti utlåt, öfver tillämpningen af 1812 ärs författning emot personer, som blifvit dömde af domaremakten i Sverige. Jag ämnar icke följa honom på denna bana, jemväl i strid med go §:n Reg.Fln, som föreskrifver ali Regerius och domaremakternas beslut icke få blifva föremål för öfverläggning i RiksSt:n, och han yttrade, alt i8)5 års Const.Utsk. hade förbisett 1812 års förordning. Det har 1815 års Const.Utsk. icke gjort, men samma Const.Utsk. visste, att den var tillkommen på R. St:s begäran, eiler egentligare uttryckt, i anledn. af R. St:s begäran all K.
Rättighet att förbrytelse mot denna författning till åtal af allmän åklagare angifva, tillkomme en hvar, utom barn mot föräldrar. Socknenämnd å landet och borgerskapets äldste i stad böra egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådana förbrytelser varda till åtal angifna. Tillträde lill bränneri må derföre ej förvägras dem, eller den ledamot, de bland sig utse att öfver bränneriet tillsyn hafva. §. 90. De i 88 §. 1 mom. omförmälde allmänna åklagare och tillsyningsmän ega anställa undersökning om förbrytelser mot denna författning, äfvensom att verkställa beslag. §. 91. Den, som förrättar undersökning, bör, för att tillgodonjuta det skydd, honom dervid lagligen tillkommer, vid förrättningen på sig synbart bära påbudet tjenstetecken, eller, innan förrättningen företages, fullmagt eller förordnande uppvisa. I orten boende eller känd kronoeller stadsbetjent vare likväl frikallad från skyldigheten att sin behörighet sålunda styrka. §. 92. Undersökning må alla lider på dygnet anställas i bränneri, kök, bryggoch bagarstuga, så ock i annat rum eller byggnad, som kan begagnas för bränvins tillverkning eller distillering. Då vid undersökning någon förbrytelse ej upptäckes, vare för undersökningens anställande förrättningsmannen icke underkastad ansvar, såvida ej undersökningen blifvit företagen emellan kl. 9 om aftonen och kl. 5 om morgonen. I sådant fall gånge som i 82 §. sagdt är. §. 93. När å tid, då bränvin får tillverkas, undersökning om pannas rymd skall anställas, vare förrättningsmannen, om redskapen begagnas, när han sig till förrättningen inställer, pligtig alt afbida tiden, då pannan afrunnit; och må för sådan undersökning bränvirts-tillverkningen ej längre uppehållas, än nödigt är. §• 94. Har vid undersökning någon felaktighet ej funnits; vare undersöknings-förrättare pligtig att genast tillställa tillverkaren ett af tillstädesvarande vittnen bestyrkt intyg om tidens längd, under hvilken tillverkaren varit af undersökningen hindrad att 612 Expeditions-Vlskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 19$. bränvin tillverka.
Sorn Utskottets, af Bonde-ståndet återremitterade framställning i ista punkten blilvil af Ridderskapel och Adeln, samt Presteoch Borgare-stånden bifallen, och i frågor af förevarande beskaffenhet tre Riksstånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, anser Utskottet Bonde-ståndets ålerremiss i denna del icke föranleda till någon åtgärd ; Och dä, hvad dernäst angår Utskottets afstyrkande i 2-dra och 3:dje puhkterne, detsamma är vordet af Presteoch Borgare-stånden gilladt, så lära, ehvad beslut Ridderskapel och Adeln samt Bonde-ståndet än må fatta, de i berörde två punkter upptagne frågor hafva förfallit. Slockholm den 9 Mars 1857. Bih. lill B. St. Atil;, lill Exp.-Ulsk. den t G Mars 1887, kl. ." e. m. Memorial, med anmälan om lliks-sldndens beslut, i anledning af Ut skottets Memorial N:o i6. Enligt lii!
Är Landshöfdingen hindrad att dessa sammankomster bevista, föres ordet af den, som Kongl. Maj:t, efter härom i underdånighet gjord anmälan, behagat i nåder förordna till Pröfnings-kommittéens ordförande; men om det för Landshöfdingen inträffade förfall icke hunnit före Kommittéens sammankomst hos Kongl. Maj:t anmälas, eller nådigt förordnande för särskild ordförande dessförinnan icke kommit Kommittéen tillhanda, eger Kommittéen att sjelf genom val bland sine ledamöter utse den, som skall föra ordet. Uppstå under Pröfnings-kommittéens öfverläggningar skiljaktiga meningar bland Kommittéens ledamöter och måste, till följd deraf, omröstning anställas, skall omröstningen vara öppen och den mening blifva gällande, hvilken flertalet bland ledamöterna biträdt, eller, om rösterna utfalla lika, den som för det allmänna är förmånligast. § 66. Såsom Kronans ombud och för upplysningars meddelande, bör Landskamererare!) eller "Kamererare!) vid Öfverståthållare-embetet i kronouppbörds-ärenden öfvervara Pröfnings-kommittéens sammankomster, med skyldighet att göra de anmärkningar och framställningar, hvartill han för iakttagande af Kronans rätt finnér sig ega anledning. % 67. På Konungens Befallningshafvandes kallelse skola Bevillnings-beredningarnes ordförande vara pligtige att, för upplysningars meddelande före och under Pröfningskommittéens sammankomst, infinna sig å den ort, der Kommittéen sammanträder. Dock ankommer på Konungens Befallningshafvande att bestämma hvilkens eller hvilkas inställelse må anses vara behöflig. Förslag till Bevillnings-Stadga. § 68. Protokollet vid Pröfnings-kommilténs sammankomster föres och de af Kommitténs beslut föranledda anteckningar i taxerings-längderna verkställas af den eller de personer, som Konungens Befallningshafvande dertill förordnat. Sådant förordnande får icke meddelas åt någon, som i annan egenskap skall hos Prölnings-kommittéen vara tillstädes. § 69.
1. öfverstiger det belopp 2,58o,ooo R:dr, hvartill Bevillningen blifvit beräknad. — Häraf äro,en - Riks elis Ständers ligt (lc af oss från Riksgälds-Contoirets Commissarie!' infordrade uppgifter, ultimo Septembris hit influtne: Taxerad Bevillning . , 3,521,291: S. - Otaxerad Bevillning, såsom af Testamenten och Spelkort m. m » 76,205; 16. 2. tillhopa Summa Bevilln. 2,597,496: 24. 2. Hvilket resultat vi, vid en öfversigt af Riksgälds-Contöirets tillstånd, samt då tillämpningen af 1818 års Bevillnings-Förordning nu första gången för 1819 blifvit gjord, ansett oss icke böra underlåta att här anföra. Commissarierne i Riksgälds - Contoiret hafva i deras afgifne Berättelse anfört, att, sedan, efter Rikets Högloft. Ständers föreskrift vid 1815 års Riksdag, afskrifter af de från Lands-Contoiren hit insände summariske Räkningar för 1816 och 1817 öfver Uppbörden i orterne af Riksgälds-Contoirets Fonder, blifvit till Kongl. Kammar-Rätten öfverlemnade, för att i behörig ordning granskning undergå, har Kongl.