Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
g Sami. 1 Band. io3 BiS Prot. Vtdr. cl. 25 Nov. 1840. punkten framställda voterings-proposition och lät för öfrigt vid samma punkt bero» N:o 371, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Slåndens vid afgörandet af Utlåtandet N:o 345 fattade skiljagtiga beslut, i fråga om löne-anslaget för Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet. Voterings-propositionen gillades. N:o 374, hvilket memorial i dag ingått, i anledning af återremiss af 52:dra punkten af Memorialet N:o 301. La des t ill handlin "arne. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föred rogos ånyo Sta ts-Utskoltets nedanuämnda bordlagda Utlåtanden: N;o 354, angående anslag å Extra-stats-regleringen. Återremitterades. och N:o 354, litt. A.;, i anledning af ifrågaställda Extra-stals-anslag för försvars-verket till lands. Härvid förekommo: l:o angående anslag till complettering af redskaps-, Rid-, anspannsoch stall-persedlar för 10 batterier af det nya Fält-Artilleriet; 2:o angående anslag till complettering af beklädnad och utredning för den class af Beväringen, som årligen skall exerceras; 3:o angående anslag till utgifter för gevärs-fabricationen; 4:0 angående anslag till befästnings-arbeten å Waxholm och uti Stock holms skärgård; 5:o angående anslag till Carlsborgs fästnings-byggnad; och 6:0 angående anslag till Carlstens fästning och Marstrands hamn-försvar, samt tili befästnings-arbeten vid inloppen till Carlskrona. Dessa 6 punkter blefvo, hvar efter annan, återremitterade. Föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 354, litt. Å. fortsattes tili nästinfallande Plenum. Från Heder v. Bonde-Ståndet.
Jag tillstyrker bifall till Utsk:ns betänk. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det H. Ståndet torde ursäkta, att jag yttrar några ord i detta hänseende, ehuru jag icke tillhörer krigareyrket; men i en nationalangelägenhet af den vigt sorn denna, anser jag mig, då frågan blifvit bragt å bane, böra uttala min mening. Den instämmer hufvudsakligen med Hr von 174 Den 17 Oc t o-ber f. m. Ilolienhausens. Jag ogillar de förenade Utsk:ns betänk, bade till dess skäl och dess slut, och det, dels på grund af den erfarenhet jag samlat, att kunna tala om mitt fädernesland, dels på grund af hvad jag sett, hört och läst om andra länder. Under den lid, som jag utöfvade Landshöfd.-embetet i Calmar län, erfor jag, att de, som låto lega för sig, ingalunda äro de sämsta till krigstjenst; tverlom mycket dugliga ynglingar. Den största och vackraste som jag såg i hela länet, lät lega för sig. De som legdes voro i allmänhet dåligt folk, sådane, som förut varit anställde vid reg:tcrnc och derifrån för en eller annan olat blifvit afskedade, och nu med knappa frejdebetyg sökte slingra sig fram att blifva antagne. I Frankrike är äfven legning tillåten, och man har der den motbjudande åsynen af skyltar, som visa en grenadier i all sin prakt, och betydelsen af denna skylt midt ibland andra skyltar, är, att der får man köpa folk till conscription. Jag har nyligen läst en afhandling just om den Franska armeen, deri generaler och andre personer anföras såsom klandrande det förderf, som Franska armeen lider af dessa legda personer, såsom de svåraste att behandla, de sämsta emot fienderna och de som gåfvo de sämsta exemplen. Man säger, att vår indelta soldat är legd.
Perattelse om hwad i Rikets Styrelse sig tilldragit seda» sista Riksdag; Giftve» Stockholms Slott ä Niks-Salen de» LO Juli 1844. >->edan Rikets Ständers sista sammanträde har det behagat den Allwisa Försynen att hädankalla den ädle och upplyste Furste, som utöfwer ett fjerdedel» sekel fört fredens spira öfwer den Skandinaviska halföns förenade folk. Sista tidpunken för denna Styrelses langa och »välgörande »verksamhet är föga aflägsen och de hufwudsakligaste åtgärder, sou» här komina att framställas, utgöra närmaste fortsättningen och flutet deraf. Efter det Kongl. Maj:t i följd af denna sorgliga tilldragelse uppFö>'l,ällm,>t stigit pä Lhronen, har Kongl. Mant fran alla främmande Magter ska magtn-. fatt emottaga de omifzkänligaste prof af »vänffap och förtroende. Defla tänkesätt, lika dyrbara för Kongl. Majus enffilda känflor, som de mäste »vara tillfredställande för Brödra-folkenS fortfarande lugn och trefnad, äro af Kongl. Majit med fägnad omfattade och med uppriktighet befwarade. De ega en säker och »varaktig grundwal, ty de stödja sig pä inbördes aktning för hwarandras rättigheter, och pä en oaflåtlig sorgfällighet om helgden af egna. Den lyckliga och fredliga Handels Traktater. Konvnition vni Or>su»dsta Tullen. ställning, hwari de Förenade Rikena salunda befinna sig i sina förhallanden lill Utländska Stater, gifwer Kongl. Mast de bästa förhoppningar att ytterligare kunna utweckla och befästa de fördelar, som för handeln och sjöfarten redan äro beredda, och hwilka alltid stola utgöra en af Kongl. Majus wigtigaste Regerings-omsorger.
Härtill kommer att många kronohemman efter sednaste roteringen ingått i skatt och som äro befriade från rotering genom att erlägga en jemförelsevis obetydlig afgift att. ingå till understöd åt de mest betungade rotehållare. För att undanrödja dessa oegentligheter och för att tyngden af soldatroteunderhållet må jemnare fördelas på jordinnehafvare!! är det som jag vågar föreslå: att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t anhålla det ny ro tereglering sä fort sorn möjligt måtte få verkställas inom Westerbottens län. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. L. J. Fahlander, från Westerbottens län. Af Leonard Johan Fahlander från Westerbottens län, att oäghållmngsskyldig heten mätte, af Staten öfvertaga#, m. in. Då en lättad kommunikation i hög grad bidrager till landets uppodliug, vågar jag i ödmjukhet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på brist af nödiga vägar inom de från kusten mer och mindre aflägsna socknar och härader, under det att dessa socknar äro ålagda att å kustlandet eller utom socknarne så vintersom sommartiden underhålla vägar med högst betydliga kostnader, hvilket t. ex. är förhållandet med Burträsk socken, som, ehuru särskildt härad, till Skellefteå, Löfånger och Nysätra socknar för snöplogning årligen betalar öfver 1,500 R:dr, äfvensom inom sagda socknar underhåller broar och vägar på en sträcka af omkring 3|:dels mil, hvilket i anseende till vägarnes aflägsenhet medför en kostnad Motitmer i Bonde-Stånd et 1865. \:o 324. af minst 3,000 R:dr årligen, utgående dels i dagsverken ock dels i kontanter, och detta allt under det icke en enda farbar väg sommartiden finnes till ock från sockenkyrkan på ända till S mil aflägsna byar. Enahanda är förkållandet inom Degerforss och Bjurholms m. fi. socknar.
Utskottet har nemligen i sistnämnda Memorial föreslagit, såsom ett alternativ, att Riksens Ständer måtte, under framställning af de vådor, hvilka kunna befaras af ett mångårigt öfverlåtande af Konungslig magt åt enskilde medborgare, hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt täcktes för Svea Rikes Ständer och Norriges StorThing i nämnda afseende föreslå , hvad Kongl. Majrt finner böra , under Konungs minderårighet, lända till Thronens säkerhet; samt, såsom ett serskildt förslag, att Riksens Ständer, derest de skulle besluta en underdånig anhållan af förenämnda beskaffenhet, uti sama anhållan måtte tillägga den Constitutions-Utskottets Memorial, iV.-o 10J. 7 underdåniga önskan, att, i fall de svårigheter och vådor, hvilka vid val af omyndig Konungs Förmyndare kunna uppkomma, i följd af det lösliga sätt, hvarpå denna fråga i Riksacten den 6 Augusti 1815 behandlas, icke redan utgjort föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, Kongl. Maj:t täcktes laga i Nådigt öfvervägande, samt lill Svea Rikes Ständer och Norriges Stor-Thing göra Nådig Proposition om, allt, hvad Kongl. Maj:t finner nödigt till afbjelpande af bristerna i Riksactens stadganden i omförmälda fråga: brister, bland hvilka Riksens Ständer i underdånighet borde anföra, att Riksacten , för händelse af Konungs minderårighet, icke bestämmer, när och huru frågor mellan Svenska och Norrska folkens Representanter skola afgöras, om det antal Förmyndare, som för omyndig Konung väljas må; om hvilken bland flera sådana Förmyndare må föra ordet, och om förhållandet , då rösterna i en af flera samansatt Förmyndarestyrelse blifva lika delade; äfvensom att sama Riksact, lika litet som Norrska Grundlagen, stadgar något om det högsta antal Förmyndare, som för omyndig Konung väljas må: i följd hvaraf Norriges Stor-Thing kan välja ett antal, som Svenska Grundlagen förbjuder.
På kvällen bad j a g en liten riktigt vacker b ö n till Vår Herre, att Han skulle vara så innerligt nådig och låta solen skina öfver oss, öfver vår älskade Kung, som skulle inviga, o c h öfver » vår arbetsädla idrottstäflan ». Hvad j a g tycker det uttrycket låter vackert! Klockan 7 hade j a g redan väckt Ruffen 5 gånger, så vi inte skulle komma i v ä g för sent, o c h var själf färdig i full utställningsstass. N y svart klädning, snäf som en strut, gul krage, som hvirflar o m öronen på mig det minsta det drar, skor från Palms och en hatt! Ja, Gud bevare småstadsbor, som ska köpa hattar i Stockholm, det säger jag. Jag ville ha en spetshatt m e d violer uti och k o m i stället hem m e d ett mörkgrönt odjur, som ranglar på hufvudet på mig som o m det druckit sig pirum och som till p å köpet är klädt m e d en svajande eldröd vallmobukett m e d tre rosetter på stjälken. » Säg inte ett ord gubben, inte ett ord, » sa j a g, när Ruffen t o g emot både mig och hatten m e d en hel » hm » - skur. » Hade du varit i den boden, så hade du kommit hem med två vallmoruskor i peruken, det svär jag på. » Vi ska naturligtvis ha John m e d oss. (Ingenting tycks kunna afskräcka den, inte ens 10 kronors angtré.) Emellertid såg han ovanligt hygglig ut i sin helblå cheviotskostym, o c h hvad Ruffen angår, var han fullkomligt söt i sin n y a svarta bonjour, fina hvita halsduk och sprättiga blanklädersstöflar. » O m det blir mycket folk, Ruffen lilla, » sa j a g, när vi tågade af, » så håll dig bara tätt intill min tribun. » Det var med känslor j a g sade orden » min tribun », ska j a g säga! Jag har nämligen haft den stora, ofantliga äran att få emottaga ett presskort!
Den opinionen finnes ännu i allmänhet qvar hos folket, att ett sådant giftermål är en abnormitet, och der kan det således på sedligheten utöfva ett välgörande inflytande, att Kongl, tillåtelse hör utgöra villkor för dylika äktenskaps ingående. Det förhållande inträffar dessutom ofta vid ifrågavar. slägtskapsled, att qvinnan slår under mannens föräldraeller åtminstone uppfostringsvård, och då vore det ganska obetänkt, om man skulle genom lagstiftningen upphäfva den i detta ämne nu allmänt gängse opinion, att sådana giftermål icke gerna borde äga rum. Pä dessa skäl anhåller jag vördsamt om bifall till betänk. Hr Printzenskjöld, Carl: När man jemför de skäj, som LagUtsk. lagt till grund för sitt tillstyrkande af bifall å ifrågavar. betänk., för så vidt det rörer rättighet för syskonbarn att utan K. M:s tillstånd ingå äktenskap, med de skäl, som ligga till grund för det afslag å en dylik framställning, som K. M. vid en föreg:de riksdag meddelat, och hvilken nåd. skrifvelse Hr von Hartmansdorff nyligen uppläst; så skall man icke tveka att gifva skälen i samma skrifvelse en hög grad af företräde. Man bör besinna, att hvarje lag, som fortfarit sedan sekler tillbaka, har, så tillsägandes, sammanvuxit med folket, att deras opinioner derefter blifvit rättade, och att man således sorgfälligt bör undvika att, genom några nya tillägg eller förändringar i densamma, tillintetgöra det ändamål, som lagstiftaren genom denna lag åsyftat. Jag skulle för min del tro, att ändamålet med denna lag, då den stiftades, icke blott var religiöst, utan äfven haft en annan lika vigtig grund, nemi. att befordra sedligheten emellan personer, som företrädesvis äga tillfälle att förtroligt umgås. Genom detta förbud för äktenskaps ingående dessa personer emellan, har lagstiftningen förbehållit K. M. en pröfningsrätt, huruvida, med afseende å sedlighetsförhållandet dem emellan, en förbindelse, som lagen godkänner, må kunna vinnas. Detta band bar, i strid emot hvad Gr. Lagerbjelke anfört, ingalunda ännu blifvit lossadt.
Jsrda-Balken stadgade Hembuds skyldigheten angar, hwilken fa midt den Krono Skattehemman rörer, genom 1789 ars Skatteköps Förordning förfwirunik, sa skulle hos Kongl. Majit, rörande Skatte Frälsehemman i undcrdänighet hemställas, om icke til likhets minnande, antingen Hembud deraf ti! ränkeägarcn matte uphöra eller ock, han aläggas, at dä han fralse-ränkan försälja wille, hembjuda den samma til Skatremannen, inom enahanda tid af tre mannder frän första Upbudet, som Skatttagarcn, enligt Lag - Ulskotters Betänkande, bör iakttaga wid Hembud af Skatte grätten lil Frälse rätts Jnnehafrvarm. -Och skulle ksspeKive Med-Gränden genom Utdrag of prowcyklst, o,n detta, beslut, wöidsamt och manligen underrättat'. Oc lu^ra. kx ?rnrocoIIv I>ns LcAerstrom. l.!törag af ?rotocc>l!st, hallek hos ört 'ck-derwaröa Bonde-Ståndet wid Litsdagen L Norrköping d. 9. Maji rgoo. Wid granskningen af Oeconomi?.
Stjerngranat, Henrik, yttranden. VII. 148. XXV. 143. Stiftet, Jungfru-, Se Wadstena Adeliga Jungfrustift. Stipendier, angående förändring i Reglementet för Riddarhusets academiska. LX. B. 129. LXI. A. 72. LXIII. 170. LXIV. R. 28. P.U. 258. —■ Närings, angående upphäfvande af Ridderskapets och Adelns beslut om 2:ne. V. 186. — Närings-, om uppgörande af Reglemente för begagnande af Riddarhusets. XVIII, 321. XIX.' LVU. B. 338. LXI. A. 3. — Militair-, om årligt anslag till. II. 86. R. 353. III. P.U. 5. X. B. 258. Å. 379. XVII. U. 324. XIX. A. 83. XX. E. 169. Stockholm, angående viss afgift å dit inkommande Bränvin. Se Bränvin. — angående inkomsten af Bränvinsdistilleringsrättigheten uti. Se Bränvinsdistilleringsrättighet. Stockholms Stads BrandContors Lån-rät 37* - 58o tighet i Banken, angående. Se BrandContor. Stockholms Stads Undervisnings-verk, om fortfarande löneanslag för lärarne vid. XXIII. B. 32 r. XXIV. 67. XXVI. A. 3. XLI. U. 249, 334. XLV. A. 3. LI.E. 63. Stora SjöTullsBevillningen. Se TullBevillningen. StorKyrka, Stockholms, om anslag af allmänna medel till. XXXII. Storverksoch Maste-Träd, om upphörande af Kronans optionsrätt till, som vexa på Kronoskattejord. XXXII. B. 3oi.A. 3i3. XXXIX. U. 224. XL. A. 124. XLI.
Februarii iglo. S. D. Uti afgifwit Betänkande den rr dennes, hwilket den 19 sistl. biifwit upläst och pä bordet lagdt, har Stats-Utskottet fvrcflagit att Stats - Werkets utgifter mätte hänföras under följande atta Hufwud-titlar, nemligen r l:o Kongl. Hofoch Slotts - Stater ne. s:o Civila och Lands - Staterne. Z:o Militaire och Förswars - Werken till Lands och Sjösi. 4:0 Clereci - och Laro - Marken. 5:0 Fria Konsterna. 6:0 Milda Stiftelser. 7:0 Pensions - Staten och L-o Allmänna - och Extra Utgifts - Staten; Äfwcnsvm Utskottet proieckerat det anslag som för hwarje af desia Hufwud-titlar borde bestämmas och hwilkct icke finge af Regeringen öswerflridas, men att deremot, i enlighet med hwad Regeringsformen stadgar, Re, geringens disposition under hwar och en af desia Hufwudtitlar mä wara oinskränkt och fri; samt att fluteligen, hwad som heruppä genom indragningar och en förbättrad organisation kunde besparas, antingen blefwe en winst för Stats-Casian eller till Emöctsmäns Löneförbättring an, wändes. Wid pröfning häraf, har Bonde-Ständet Ull alla de, lar bifallit hwad Stats - Utskottet Munda hemstäldt, dock sä, att allt hwad sä wäl pä Allmänna Indragnings-Sta ten, 56o
Då jag varit en dag på hotellet, såg jag värden i förtviflan, och alla gäster på språng. Hvad har händt? frågade jag. — Det är en af våra tjänare, som insjuknat i kopporna. — Ah, hvilket elände! Nåväl donna Micaela, jag stängde mig inne och drog mig undan från all beröring med människor. Då ett år gått, var jag kommen till ro. Jag frågade mig hvarför jag var så instängd. Du, du är ju en ofarlig man, sade jag, du vill ju ej skada någon. Hvarför lefver du lika eländigt som en förbrytare? Jag hade just ämnat gå in i lifvet igen, så råkade jag möta fra Felice i en af gångarna. Fra Felice, hvar är katten? — Katten, signor? — Ja, klosterkatten, som brukade komma och få mjölk af mig. Hvar är han nu ? — Han har fastnat i en råttfälla. — Hvad säger ni, fra Felice? — Han kom in med tassen i en ståltrådsfälla, och han kunde ej göra sig lös. Han släpade sig bort på en af vindarna och dog af hunger. Hvad säger ni om detta, donna Micaela?» »Skulle ni vara skuld till att katten dog?» »Jag är ju en jettatore.» Hon höjde på axlarna. »Ack, en sådan dårskap!» »Då någon tid gått, vaknade hos mig å nyo lusten att lefva. Då knackade Gandolfo på min dörr och bjöd mig på er fest. Hvarför skulle jag ej gå? Det är omöjligt att tro om sig själf, att man bringar olycka blott genom att visa sig. Det var en hel fest, donna Micaela, bara detta att göra sig i ordning, och taga fram sina svarta kläder, borsta dem och sätta dem på sig. Men då jag kom ned på festplatsen var den öde, regnet strömmade ned, era venetianska lyktor voro fyllda af vatten. Och ni själf såg ut, som om ni mött alla lifvets olyckor på en enda dag. Då ni såg på mig blef ni askgrå af förfäran. Jag frågade någon: Hvad heter signora Alagona i sig själf? — Palmeri. — Ah, Palmeri, hon är således från Catania. Hon har känt igen jettatoren.»
Regeringsformen, samt 29 §. i Riksdagsordningen, eit uttryckligt förbud emot motionens upptagande; och något annat utlärande lärer alltså tor det närvarande icke iiga rum, än att den värda Ledamot, sorn motionen gjordt, är obetagit, att densamma till vårt blifvande Coustitutions Utskott ingifna, d<i han äfven torde vara betänkt, att der föreslå säd na tillägg i TryckfrihetsLagen, sorn af förslaget skulle påkallas. Blir denna invändning emot upptagandet gillad, så är all vidare pröfning af motionen öfverflödig; men för det fäll, att invändnin. gen skulle ogillas, bör jag också 1 hutvud* sakligt utlåtande ingå. Derförinnan utber jag mig likväl, att få särskilt bemöta den särskilta kraft, hvarifrån motionen har synis mig lörnämligast utgå- Jag menar allmänna sinnesstämningen, eller opinionen. Kanhända borde, för detta ändamål, vara nog, att påminna om den sanning, att är förslaget godt, är det allmänt nyttigt, så äger det ocktä, med sig sjelf, tillräckligt skäl för sin framgång, och har då intet behof af opinionskraften, och skulle det åter sakna dessa egenskaper, så, hvad är väl sinnesstämningens fordran annat, än förvillelse? Jug känner faran af hvarje försök, att öppet bestrida opinionen sin magt, men tankan på denna tara försvinner, då jag besinnat Den 27 Januarii. *:7 att, inom detta upplysta Stånd, är all grund-! lig, all rakonhg undersökning på sitt ställe^ samt att, af undersökningar, torde i denna tidpunkt få gifvas, mera angelägne än den, sorn har för afsigt, alt hos Riksdagsmannen återställa det företräde åt förståndsprölningen, som den visserligen hör äga framför inflytandet af opinionsmagten.
Missräknings-penningar, förhöjda åt Bankens Kassörer 32, (sid. 7), 36. Möller, C. Se: Anslag. Ö. Organisation, Bankens, förslag om ändring deri 25. (sid. 3), 47. P. Pensions-stat, Carlqvists, B. C. R., förflyttning derå 6, (sid. 6). — , Ströms, L., dito dito 6, (sid. 6). Se vidare: Anslag. Postremiss-rörelsen, förändrade föreskrifter derom 26, (sid. 15), 34. II. Reservfond, Bankens ,3^ 3g Revisorer för Banko-diskont-verkef oell Låne-kontoren, om val deraf 9. s. Schröder, Chr. Math., & Komp. Se: Eftergift. Sedelpapper, om prof på nytt sådant 15. Sedlar, om indragning deraf å 1 R;dr samt om utgifvande af sedlar å 3 R:drs valör U, 16. om förändrad beskaffenhet af Riks-bankens och de enskilda Bankernes 12. å Daler kopparmynt, inlösen deraf 39. Silfver, omyntadt, om upphörande af försäljning deraf från Banken 26, (sid. 2). Silfvermynt, om upphörande af prägling deraf å lägre valör än 25 öre 12. — , Bankens skyldighet att tillhandahålla sådant för vex ling 11,16, 26 (sid. 1). Specier, hela, om skyldighet för Banken att alltid i vexling tillhandahålla sådana 11,16, 26(sid. 1). Stats-lånefonden, förändrade föreskrifter angående förvaltningen och utlåningen al dess medel : 18, 32. Ström, L. Se: Pensions-stat. T. Tumba bruk, om Verkmästaren F. Bladin beviljad resekostnads ersättning 5. , förhöjd aflöning åt Skolläraren 43. Se vidare: Löneförhöjning. u. Ullberg & Cramér. Se: Eftergift. Uppoch afskrifnings-räkning. Se: Lånerörelse. Bih. till B. St.
Herr Friherren och Ordföranden samt Herr KammarRådet Fägersten voro härifrån skiljaklige och yttrade, Herr Friherren och Ordföranden, det han fann den af Svaranderne gjorda invändning om RiksRättens behörighet att i förevarande fall döma, innefatta fråga om förklaring af 399 Grundlagens stadgande i 106 § Regeringsformen; och då sådan, emot föreskriften i 83 §, ej kunde af RiksRätten meddelas, ansåg Herr Friherren sig förhindrad att öfver samma invändning meddela något utlåtande, utan borde, enligt Herr Friherrens tanka, RiksRätten i hvarje serskildt fall tillse och bedöma, huruvida Allmän Lag eller Ansvarighetslagen skulle tillämpas. Herr KammarRådet Fägersten utlät sig: Då 106 § Regeringsformen förmår, att när StatsRådsLedamöter eller Konungens Rådgifvare i Kommandomål finnas hafva gjort sig till ansvar skyldige, RiksRätten skall döma dem efter Allmän Lag och den serskilda Författning, som till bestämmande af sådant ansvar utaf Konungen och Rikets Ständer fastställdes, samt detta bud, hvilket jemlikt 83 § borde efter ordalydelsen tillämpas, ej kunde anses ändradt eller inskränkt af hvad Ansvarighetslagen stadgar, fann Herr KammarRådet, att, ehuru åtalet i de ämnen, hvarom nu är fråga, slutat med påstående om ansvar endast efter Allmän Lag, men ej efter Ansvarighetslagen, RiksRätten ändock hade att samma åtal upptaga och pröfva. Lit. J. 4 punkten.
Efter måltiden for man i en mängd vagnar utom staden till en trädgård, som för tillfället var eclairerad, och der ett rätt vackert fyrverkeri afbrändes. Nya visor, nya glas upptogo det återstående af qvällen. Vädret var herrligt. Slutligen foro alla med Rahbek till hans hem Bakkestuen, der han och hans hustru, som skall vara ett utmärkt fruntimmer, bott i 45 år, under hvilka han nästan hvarje dag gått till staden. Äfven det lilla huset var upplyst – med ljus, rosor och damer i alla fenster. Efter ett slutligt Lefve! för de gamla, återvände vi hem kl. 1 på natten. I dag har jag tillbragt hela förmiddagen hos Professorerne Engelstoft och Thorlacius, för att inhämta underrättelser om Köpenhamns Universitet, hvarvid de kommit mig med den största beredvillighet till mötes. I allmänhet ha vi blifvit öfverhopade med välvilja – Lefnadssättet har mindre prål och stelhet, umgänget mer frihet och halt än i Stockholm, der ingen vågar erkänna, att han, vid spelbord och soupéer, har ledsamt, emedan man leds flocktals. – Här herrskar mer enkelhet och, åtminstone i det yttre, mer hjertlighet i umgänget, äfven mot främlingar. Jag har under mitt korta vistande härstädes varit i flera hus, hos Lärda, hos Köpmän, äfven hos en Stats-minister, och öfverallt funnit denna anmärkning bekräftad. Äfven Konungen, nu frånvarande, skall lefva högst enkelt. Mer älskad har svårligen någon regent blifvit, blott genom den hufvudsakliga egenskapen, att vara en ärlig man. I hans person är det Danska Enväldet visserligen det mest faderliga på jorden; emellertid skulle det väl kunna bevisas, att detta envälde är en ännu mer genomgripande orsak till politisk svaghet i detta rike än dess inskränkta både vidd och folkmängd. Ombord på Ångfartyget Caledonia d. 19 Juli kl. 8 på morgonen. Ännu en gång en hälsning på vattnet – från Sundet, hvars utsigter jag så mycket älskar! Vi stego ombord i morse kl. 6, äro på vår färd till Kiel, och i detta ögonblick midt för Kjögebugt. Köpenhamns torn äro ännu synliga.