Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
England har mängfalldiga gänger, genom förhöjde Taxor och Tull-afgifter, wunnit betpdcligc understöd för Statens pcnningebchof; jag känner nogsamt, att ett dylikt bcfkattningssätt iste i det hcla är lämxeligt titt Swcriges hälst nu warande belägenhet och tillständ; Den M September. 1089 tillsiänd; men jag tror ock därhos, att äfwen bär i Riket gifwaS sädane afgifter till Staten, svin 'cke allenast täta förökning, utan ock billigtwis böra förhöjas. Af sädan beskaffenhet anser jag för min del Lull -Af» giften, ä mängfalidigt Utrikes jfrän kommande gods, men i synnerhet pä sä kallade bfwerflödswahror; hwadan jag ocksä wägar tillstyrka en betydclig förhöjning i Lullafgiftan för stike wahro;; äfwen som jag än widare i ödmjukhet hemställer, om icke en närmare granskning mä warda anstäld, till utrönande deraf, huruwida jämwäl wisia andre utländste wahror, mäge med m högre Tull än hittills, warda belagbe. Mig har det härwid icke undfallit ben bctänkeNgbet, söm i-anseende till nu warande Tull - Arrende, detta mitt fö:staa wid första päsecndct kan wara un-crkastadt; me!' dä Regcrings-Formcn af den 6:te näst» tedn.
Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludviga Det ämne, som nu är under öfverläggning, Den 8 Juni. 149 ger mig anledning anföra något, som väl enskilt rörer Skåne, men är för det landet af s^or vigt. Förfäderne hafva grannt insett, att detta land med tiden skulle blifva alldeles skoglöst, och derföre hafva, genom Styrel, sens försorg, på flera ställen, planterngar af Bak blifvit af samfälte Byar och Socknar in* stängde och vårdade, och det med den framgång, att nu finnas de vackraste parker tätt bevuxna med träd af till och med arras tjock* lek. Genom någon mindre tydlighet uti ett §. af den sednare EnskiftesFörordningen , ans« én del Landtmätare sådana planter-hagar icke för Skog, utan för odlingsbar utmark, hvarigenom, på åtskilliga orter, dessa blifvit sådana enskiftade, då Skogar måst huggas ner, för att ej hindra betet för kreaturen. Då förekommande af skogsbrist är ett ämne, son» ifrigt sysselsätter så väl Landthushållnings* Säliskaperne, som sjelfva Landtbruks-Academien; så synes huru det goda ändamålet motverkas, då anläggandet af nya plantager upp^ muntras, medan de gamla, som redan uppnått sin fullkomlighet, förstöras. Ett EmbetsBref, sorn förklarar den otydliga §:n, torde göra tillfyllest, men jag anser icke otjenligt, att Oe-' conomieUtskottet toge detta ärende i betraktande. Grefve Lantingshausen, Albrecht: Ehuru nyttig och vigtig den af Friherre Stael gjorda erinran synes mig vara, innefattar densamma, efter min tanka, en ny motion, som nu mera icke, emot RiksdagsQrdnin&ens föreskrift om Den g Juni,.. motionstiden, kan upptagas till remiss, och hvaröfver naturligtvis OeconomieUtskottet ej kunnat yttra sig, enär detta ämne varit det* samma okändt.
Men Utskottet bar af de erhållna handlingarne och de för öfrigt meddelade upplysningarne angående ifrågavarande företag icke kunnat inhemta huruvida de bruksegare och andra näringsidkare, å hvilkas vägnar understöd af allmänna medel för detta företag blifvit i underdånighet sökt, äro villige att äfven åtaga sig utförandet af de erforderliga upprensningsarbetena i Dalelfven och dervarande båtleds framtida underhållande emot åtnjutande, såsom statsbidrag dertill, endast af en del utaf det belopp, som kostnadsförslaget upptager och hvars erhållande i egenskap af anslag utan återbetalningsskyldighet blifvit i den gjorda underdåniga ansökningen förutsatt. Då nu härtill dessutom kommer, att så fördelaktiga betalningsvilkor för det till jernvägs-anläggningen begärda lån, som af sökanderne uppgifvits och under sednaste riksdag medgåfvos för de då beviljade låneunderstöden till Gefle-Dala och Norbergs jernvägsb.olagen, under nuvarande financiela förhållanden, ingalunda kunna af Stats-Utskottet tillstyrkas, finner sig Utskottet, oaktadt det stora gagn en ny och förbättrad kommuuikationsled mellan ofvan uppgifna ställen onekligen skulle komma att medföra för bergshandteringen inom denna och kringliggande orter, föranlåtet att för närvarande, afstyrka Rikets Ständers bifall lill anvisandet af det statsbidrag, som i egenskap af dels lån, dels anslag, blifvit af Kongl. Majit föreslaget för jernvägs anläggande från Norbergs grufvefält till Dalelfven samt denna elfs upprensning. 4:o. Angående jernvägs anläggning mellan Linde och Köping-Hult-jernbanan, i närheten af Näsby kyrka.
Den 2 g Maj. 59 1 garnes Presidium, hvilka Directioner, försedda med Nådigst stadfästad Instrucrion, skulle äga att besörja ej allenast byggande af tjenliga Lazarettet, der sådana saknas, utan ock byggnadernas vidmagthäiiande samt tillsyn öfver sjukvården och allt, som dermed gemenskap äger, med ålagd skyldighet, att på vissa fixerade tider till Kongl. Seraphi mer. Gillet inlemna berättelse om förvalt, ningen och förslag öfver de beviljade samt ge. nom patriotiska tillskott ökade fondernas användande; vidare, att Lazarettr.fonderna måtte blifva alldeles skilde-från de medel, som äro anslagna för Hospitalerna , oell detta antingen de sistnämnde skulle qvarblifva under Kongl. Seraphimer Gillets omedelbara styrelse, eller äfvenväl ställas under Directionen inom orterna; och att Lazaretts-Läkarnes ytterst otillräckliga löningsvilkor okas, samt de, till uppmuntran vid deras trägna och oangenäma tjenst befattningar, i likket med fordna vederlikar, blifva Nådigst hugnade med Kongl. Fullmagt och varda utnämnde enligt Kongl. Sundhets-Gollegii förslag, åtföljdt af Landshöfdingames underdåniga yttrande öfver de sökande.
Men dessutom hade Trafikstyrelsen, i sitt utlåtande, ifrågasatt, huruvida icke skäl vore för handen att genom påbyggande af en tredje våning å stationens hufvudbyggnad bereda passande lokal för Trafikstyrelsen, hvarjemte Trafikstyrelsen, som anmärkt att i Byggnadsstyrelsens förslag icke funnes upptagen plats för någon postexpedition, för hvilken likväl rum borde finnas i hufvudbyggnadens bottenvåning, föreslagit att, då denna bottenvåning torde lemna nog knappt utrymme för de många olika ändamål, som togo denna våning i anspråk, en särskild byggnad utmed banhallens vestra sidovägg måtte uppföras och dit förläggas såväl stationsbetjeningens lokaler som jemväl åtskilliga förrådsrum, samt sålunda inom stationens hufvudbyggnad nödigt utrymme beredas för den ifrågavarande postexpeditionen; varande kostnaden för en sådan särskild byggnad af Trafikstyrelsen approximativt beräknad till högst 63,000 R:dr; och hade Jern vägsby gg - Ståts-Utskottets Utlåtande M 59. 5 nadsstyrelsen, som lemnats tillfälle att yttra sig öfver det tillägg, som Trafikstyrelsen sålunda gjort vid Byggnadsstyrelsens förslag, väl förklarat sig instämma i Trafikstyrelsens åsigt om önskvärdheten deraf, att den utmed banhallens vestra sidovägg ifrågasatta byggnad kunde samtidigt med banhällen varda uppförd, enär, utom besparing i kostnad, derigenom äfven skulle vinnas ökad styrka i den annars fristående och ganska höga banhallens yttre sidovägg, som hade att uppbära ett tak af betydlig spännvidd, men deremot anmält sig icke kunna biträda Trafikstyrelsens åsigt om inrymmande i sjelfva stationshuset af centralförvaltningen för Statens jernvägstrafik, som, enligt Byggnadsstyrelsens åsigt, skulle kunna erhålla mera lämplig lokal i en särskild byggnad, uteslutande inrättad med afseende endast å centralförvaltningens fordringar. Kunde uppförandet af en sådan särskild byggnad ske samtidigt med de öfriga byggnaderna, skulle sådant otvifvelaktigt leda till besparing i kostnader genom den tillgång på byggnadsmaterialier, som kunde påräknas från flera af de för sammaubindningsbanans räkning inköpta, i godt skick varande hus, hvilka måste rifvas och, derest materialierna icke kunde af Byggnadsstyrelsen tillgodogöras, sannolikt skulle lemna ett ganska ringa försäljningspris.
Jag anhåller att få upläsa Hr RiksArchivarien Nordströms reservation så lydande: »Under det Utsk., efter hvad nyss är anmärkt, velat på ett nog eget sätt lägga band på FilialBankernas fria verksamhet äfven i fråga om deras egna penningemedel, har det på en annan sida högligen velat gynna dem, då det föreslår att 7,000,000 Rdr Ernt skola reserveras ensamt till direkta lån för FilialBanker, och att dessutom till kreditiv för dem skall anordnas hvad som erfordras. Större delen af dessa lån, äfvensom kreditiven, äro ämnade att utgå från Bankens reserv-fond, som äfven nu skulle bildas och — uptagande den indragna fonden för skiftesoch odlings-lån, indragningen på fonden för fastighetsbelåningen, indragningen på omsättningsfonden, indragningen på manufakturfonden, det indragna kre ditivet för Fahlu bergslag, Bankens behållna vinst, de 1,300,000 Rdr Bko, som vid Riksdagens början öfverlätos till understöd för Handelsoch NaringsDiskonten, beloppet af den inom linien förda sedelfonden m. m. — är beräknad att upgå till en summa af omkring 7,959,988 Rdr Rmt, men kan icke förr än efter år 1860 till fulla siffran upnå detta belopp, emedan de föreslagna indragningarne icke förr kunna till fullo inflyta Till nuv:de FilialBanker är allaredan såsom lån utlemnadt ett belopp af 2,319,000 Rdr Rmt; hvadan de nya låneanslagen för FilialBanker alltså skulle uptaga återstoden af förenämnde 7 milhr, eller 4,681,000 Rdr Rmt, och då detta sistnämnda belopp skulle få, der tillgång finnes, genast utgå såsom lån, och alltså, enl. Reglem:tet, hälften deraf, eller 2,340,500 Rdr Rmt såsom kreditiv, blefve deraf en följd, ått det totalbelopp, som tillsammans såsom lån och kreditiv, enl.
Kamraten, illustrerad tidning för Sveriges ungdom, är den angenämaste och mest underhållande vän för de unga, gossar och flickor i åldern 1 0 — 1 6 år. Den utkommer med nära 4 0 0 sidor om året. Ännu är ej för sent prenunumerera för de tre senare kvartalen med endast kr. N:r 12 för den 15 juni, som just nu utkommit, innehåller: Ungt blod — tålamod! — En god son. (En intressant liten historia från sjuåriga kriget!) — Köldblandningar. (Några trefliga sommarexperiment!) — Min träsnittssamling. (Anvisning för de unga att anlägga en ny sorts mycket underhållande och lärorika samlingar!) — En skolgosses skrifdon i det gamla R o m. — Systrarna; en berättelse för Kamraten af Hedvig Indebetou. — Äfventyr i fjärran vä- stern. (Den roliga indianromanen af Kingston med » gubbar ».) — Den unga naturaliesamlaren. (Intressant anvisning för gossarne att själfva göra i ordning vackra djurskelett!) — Belägringen. (En rolig sommarlek i det fria!) — Trefliga, nya handarbeten för systrarna med illustrationer. — Brefvexling mellan de unga prenumeranterna om deras samlingar, deras krocketspel och lekar, om att göra pilbågar, samla växter, frimärken m. m. (Nyljt och omvexlande I D U N 188 för hvart nummer!) — Tidsfördrif. (Intressanta tankeuppgifter med små pristäflingar i hvarje månad!) — Prenumeranternas egen afdelning med bidrag af de unga: små berättelser, poem o. s. v. Detta allt i ett enda nummer! Ingen gosse eller flicka, som kan förmå sin pappa och mamma att låta dem prenumerera på Kamraten, kan få en trefligare vän, sommar som vinter, vid lek som arbete. Solljus. Skiss af Elisabeth Kuylenstierna. ||Plman lät pennan falla ur handen, lutade sig med ett uttryck af hopplös trötthet tillbaka mot stolens ryggstöd och stirrade intresselöst ut på den hvita, solstekta husväggen midt emot.
Banko - Utskottet, sorn enskildt till förnyad profning detra mai förehaft, anser sig i hufvudsaken sa mycket heldre nödgas förblifva vid sitt förra anförande, sorn Sedel-Capitalet genom redan gjorde dispositioner blifvit nog tillitadt ock Riksens Ständer för öfrigt under tiden, vid reglerandet af grunderne för Finance-planen, fastställt Statsoch B’nko-Utskottens Betänkande om Rörelse-Capitalets belopp; hvaraf blifver en följd, att någon serskild eller ny försträckning af Banken till ifrågavarande ändamål icke kan komma att äga rum: Och den Utskottet alltså äfven afstyrker. Med skyldigt afseende på hvad Kongl, Majit behagat i Nåder framställa, finner Banko-Utskottet sig likväl böra tillägga, att, sorn det af Rikets Höglofh Ständers egen pröfning helt och hållit beror, om biträdet tili Götheborgs Stad intager sådant företräde i angelägenhet, att andre utgifter utaf än disponible tillgångar borde stå tillbaka: i hvilket fal , och sedan Statsoch BankoUtskottens Förslag till Penninge-väsendets reglering , inom de Respective Riks-Stånden undergått serdeles väsendteliga förändringar , såsomen följd hvaraf skulle kunna anses , att af de till Stlfver-inköp, enligt Utskottens Förslag ämnade Fonder, ännu återstå 1 50,000 R:dr , sedan Amor. tissements-Fonden till Banken blifvit med 250,0.00 R:dr årligen minskad ; äfvensom ock af de 700,000 R:dr, sorn till
Deremot är Utsk:s nu för första gången började försök, att genom de under 12, 13 och 14 uplagne anmärkn:r föranleda R. Sl:r inblandning uti befordringsärender, väl värdt att anmärkas, såsom ett betänkligt tidens tecken. Renägenheten till en sådan inblandning var ett utmärkande drag under de olyckliga parti-tiderne, då vexlande styrelsegrundsatser och ömsom rådande olika opinioner försvagade riket så väl i det inre som i dess förhållande till utrikes makter. Skola vi hos den i nuyande Const.Ulsk. händelsevis segrande majoriteten stå i förbindelse för återuplifvandet af dylika, sedan 80 år ej sedda stridigheter? Hvad färg man än må vilja gifva åt Const.Utsk:s anmärkmr i dessa delar, så utgöra de dock ögonskenliga bemödanden att intränga på Konungamaktens fridlysta område. Skulle sådane upmaningar lyckas att vinna bifall; skulle lockelserna till denna utvidgning af R. Stms verkningskrets småningom föra R. Stm in Den 5 Juli f. m. 47 på den andra Statsmaktens — då blefve snart ali styrelsekraft förlamad. Lyckas det första steget, följer snart nog det andra och flera derefter; fortgåendet i denna riktning blir vana — vinner häfd. Hvarthän leder denna väg, om ej till inre nplösning? Ar än begynnelsen ringa, så är dock betydelsen stor. Meningsstrider, osämja och sjelfsvåld, slutligen svaghet mot inre partier och yttre flender blifva följden. Bibehållandet af vår sjelfständighet såsom nation beror sedan blott på lyckan eller slumpen. De tider som stunda, de torde nog, äfven af vårt fädernesland, ulkråfva stora ansträngningar, stora upoffringar. Vi torde nog hafva behof af all den styrka, enighet kan gifva; men på den väg Utsk. inslagit befordras ej enigheten, beredes icke den kraftfulla endrägt, som ensamt förmår uprätthålla vår sjelfständighet. Den 15:de anmärkn:s-punkten är riktad mot mig personligen, som mig synes orättvist.
Om Tryckning af ConstitutionsUlskottets uppgift på de Förslag till ändring i Rikets Grundlagar, som varit hvilande sedan förra Riksdagen och nu kunna till afgörande upptagas : Om bifall till StatsUtskottets Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande Medels utseende till bestridande af Kostnaden till Högstsalig Hans Majestät Konung Carl XIII:s Begrafning: Om Åtcrremiss af StatsUtskottets Utlåtande angående Wadstena KlosterKyrkas upplåtande åt Wadstena Stads samt dermed förenade St, Pehrs Landsförsamlingar: Angående Ståndets Beslut, i anledning af StatsUtskottets Utlåtande öfver den, inom BorgareStåndet väckte Motion, om ersättning för de förluster, som Svenska Medborgare under de senare Krigsåren måst vidkännas genom SkeppsUppbringningar af de utländska Magter, med hvilka Sverige varit i fredligt förhållande, att, genom underdånig Skrifvelse bos Kongl. Maj:t, anhålla, att den Comité, Kongl. Maj:t redan i Nåder förklarat sig vilja förordna, till utredande och pröfning af detta ämne, snart måtte komma i verksamhet. Angående Den 2 Martii. 145 Angående Ståndets Beslut, att, uppå gjorda Anmärkningar vid StatsUtskottets Utlåtande, så väl öfver Herr G. Kjellanders Motion om uppskof med Redovisningen af KronoUppbörden, som i frågan om fortfarande af det, för Fattigvårdsinrättningen i Carlskrona anslagna understöd af Statens Medel, komme att bero: Om Återremiss af StatsUtskottets Utlåtande, angående väckt Motion om Löners anslående för LänsNotarier och LandsContorister: Om Bifall till följande Utlåtanden, nemligen: Från StatsUtskottet: Om Pension för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Lärare. Från BancoUt skottet: Om allmänt kungörande af den inskränkning uti SpecieMynts utväxling från Banquen, som de sednare åren ägt och tills vidare anses böra äga rum. Frän Lagutskottet:
Men ehuru besia äco willksren för en stör. re fullkomlighet i Lagwerket; dock som medlen härtill ärs mera längwäga; mä emedlertid byg. gas pä den grund, och begagnas de medel, man redan äger, förnämligast för att samman, draga de spridda lagförklaringar och försatt, ningar r den concila och rediga ordning som ämnenas natur och omständigheterna med. gifwa, hwarigenom äfwen möjligheten af de. ras werkeliga förbättring, der den tarfwas, i märkelig mon ffulle befordras. Att sädant ffulle, pä ett emot ändamälet swarande sätt, kunna werkställas af Riksens Högloft. Ständers Utskott, pä en Riksdag, är nägot som hwarken af besia Corpsers organisa, tion kan »väntas, eller med deras Ledamöters öfriga mängfaldiga göromäl förenas, kunnandes af dem högst fordras nägra yttranden i särskilda ämnen af mindre »vidsträckt omfatt. ning, men hwarigenom, äfwen dä de medförde nägon werkelig förbättring i Lagarnes inmbäll, masian af Förordningar dock beständigt ökes och Lagffipningen allt mera beswäras. Lag-Utffotlet sinner äfwen, att LagwerketS förenkling och förbättring icke kan behandlas, säsom bisak af sädane, som genom andra offenteliga eller enffilda angelägenheter hindras frän att härpä anwända en odelad tid och upp märk. Den 5 October. 267 märksamhet. Hwarföre tjenstledighet, arfwoden, och för dem, som mäst utmärka sig, bedersbe. löningar, wisierligen borde ingä i de offenteliga anstalter, som till sädant ändamäl kunna »vidtagas.
Kanske var det ett än större fel, att dervid lyssna till den gamle Fersen; som, nu till utseendet blidkad, men troligen just på det Konung och Ständer ej skulle hinna bättre förstå hvarandra, befanns helt nitisk, att, såsom förmedlare och rådgifvare, medverka till denna hastiga afslutning. Deremot, i fall Konungen – såsom väl underrättade personer påstått – redan inom sig hvälfde det ett par år efteråt utbrytande Finska kriget, och velat vid denna riksdag uppträda med ett ”meddelande om Rysslands anläggningar, jemte föreställning af nödvändigheten att dem förekomma”108, bör ingen förtänka honom, att han inneslöt det i fortfarande tystnad. Han tänkte: hvart vill man med sådana Ständer komma? och gjorde sedermera sitt krig på egen hand. Man sade, att han, vid öppnandet af denna riksdag, hade i bakhåll många hemliga tankar; och man bråkade sina hufvuden med hundratals gissningar. Är det sannt, att han nu alltredan umgicks med förslag till ett krig mot Ryssland109: så har man här den ena af dessa tankar. Den andra framblickar tydligare: den var, att med Ständernas biträde ordna rikets och sina financer; hvilket, då ännu, hade ganska lätt kunnat ske. Men man slog döförat till slika önskningar. Det föll sig beqvämare, att ideligen gränja öfver ”misshushållningen”. Värst knorrades öfver de (såsom det föregafs) oerhörda summor, som slösades på det onyttigaste af allt: Resor företagna lika mycket för ästhetiska, som för medicinska och politiska ändamål, – Theatern, Vitterheten, de Sköna Konsterna, Poeters pensioner! Och hvarför använde han ej de penningar, som kostades på skapelser sådana som Gustaf Vasa och Haga, till bastantare njutningar; t. ex. ett yppigt bord, der patriotiska magar kunnat dagligen undfägnas med Apiciska måltider? Väl hade, i mångens ögon, äfven detta ej varit bra; men med den svagheten skulle dock – i Sverige – de fleste sympathiserat ungefär så, som bränvins-supande prester vanligen omfattas af våra bönder med en särdeles blödig ömhet. Sådan var, näst före och under riksdagen 1786, Gustaf den Tredjes ställning.
Utsk. har otvifvelaktigt rätt deruti, att de studerande som blifvit i medicinska fakulteten inskrifne, icke med sina medstuderande af andra fakulteter ega någon egentlig vetenskaplig beröring, till följe hvaraf de ej heller af kamratskapet med dessa kunna draga väsendtlig nytta, och om man endast afser medicinte studiosi, skulle man med skäl kunna påstå att, den medicinska fakultetens flyttning till Stockholm, genom den beröring hvari de då skulle komma med de äldre och yngre naturforskare hvilka här i hufvudstaden samlas och hvilkas stödjepunkt VetenskapsAkademien utgör, för deras allmänna vetenskapliga utveckling vore af vida mera välgörande inflytande, än det de kunde röna af samlefnaden med theologer, jurister och philosopher. — Men här bör icke allenast vara fråga om läkarne, man mäste äfven betänka, huru medicinska fakultetens afskiljande från de öfriga fakulteterne, skulle verka på dessa och synnerligast på den filosofiska. — För min del är jag öfvertygad derom, att derest den medicinska fakulteten flyttades från Upsala, skulle inom kort det naturhistoriska studiet derstädes förtvina, ty det är ett obestridligt factum, att om än under sednare tider de professioner, hvilka afse naturalhistorien blifvit till philosophiska fakulteten öfverflyttade, deras verksamhet egentligen afser den prseliminära undervisning som för blifvande läkare erfordras. Den medicinska fakultetens tillvaro vid sidan af den philosophiska icke blott kontrollerar de naturhistoriska professionernas verksamhet; — denna lifvas oell stödjes deraf, — Zoologen och Anatomen, Botanikern och Pharmakologen t. ex. behöfver hvarandra, och deras gemensamma interesse för de närslägtade vetenskapsgrenarne, bidraga till dessas uprätthållande vid Universitetet, och till gemensamt försvar mot det förtryck, som möjligen mot dem kunna komma att försökas, ty filosofer, jurister och, framför allt theologer, sätta icke allenast i allmänhet ringa värde vå naturvetenskaperna, utan vi hafva t. o. m. 342 Den 15 Juli i. m. sett yttringar at fientlighet mot dem, särdeles från sistnämnde håll.
C:o samt Norddeutsche Bank, enligt hvilket kontrakt, jemte deruti under den 4 Juli samma år öfverenskomna förändringar, för lånesumman utfärdats dels 24,000 stycken, den 1 Maj 1860 daterade, fyra och. en half procent-obligaiioner å ett sammanräknadt belopp af Åtta millioner Thaler Preussiskt Courant, dels 240,000 st. premie-obligationer af samma dag, hvardera å 10 Thaler, eller tillhopa 2,400,000 Thaler Preussiskt Courant, komma dessa obligationer att återbetalas på det sätt, att 4 '/n-procent-obligationerna, i enlighet med fastställd plan, till kapital och ränta liqvideras medelst en annuitet af Fyrahundrafyratio tusen Thaler, hvilken erlägges med 220,000 Thaler hvarje halft år intilldess hela lånet på sådant sätt, den 1 November 1898, blir till fullo betaldt, samt att för premie-obligationerna, hvilka genom 77 särskilda dragningar, som halfårsvis förrättas, blifva till sistnämnda tid utlottade, för hvarje dragning erläggas Femtiofemtusen Thaler, med undantag af den sista dragningen, för hvilken endast Tretiofyratusen fyratio Thaler utgå. Dock kommer räntan för de till 4 '/.,-procent-lånet hörande obligationer, som öfvertagits af Rikets Ständers Bank och hvilka ursprungligen beräknats till 1,600,000 Thaler, äfvensom betalningen för utlottade sådana obligationer att, så länge Banken deraf är egare, enligt träffadt aftal mellan Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret, erläggas i Svenskt mynt, efter beräkning af 2 2/3 Riksdaler Riksmynt för hvarje Thaler Preussiskt Courant. Till ränteliqviderna och kapitalets amortering hafva Rikets Ständer anvisat ett anslag af En million fyrahundrasextiosex tusen Riksdaler att från Riksgälds-kontoret årligen utgå från och med den 1 Maj 1860 intilldess lånet blifvit till fullo återbetaldt.