Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande slutligen fattigvården, så åberopas i detta ämne hufvudsakligen nedanstående tab. Litt. G, Tab. Litt. g. hvilken dock, i brist af fullständiga uppgifter, härledande sig från mindre noggrannt förda räkenskaper inom kommunerna och misstydning af tabellformuläret, icke utan fara för att missleda kunnat denna gång upprättas så utförlig, som den enligt formuläret borde vara. De särskilda fattigvårdssamhällena uppgå till ett antal af 117, hvaraf 70 hafva'fastställda reglementen; kunnande, till följd af bristande uppgifter, upplysning om antalet samhällen, inom hvilka fattigvården är fördelad i rotar, eller om antalet fattigstugor nu ej meddelas. Tab. Litt. G. Sammandrag af uppgifter å fattighjon och fattigvårdsomkostnader. Å landsbygden: Antal fattighjon, som erhållit full försörjning. Antal fattighjon, understödda af fattigvården. Summa fattighjon. Fattigvårdens samtlige utgifter i och för fattigförsörjning. På Landshöfdinge-Embetets vägnar: U. Normelli. Sten Drakenberg. 16 Tab. N:o 1. Stockholms Län. Enligt de mantalslängden, som upprättats vid slutet af Den 31 December enligt motstående ar. Utskrifhusförhörslängd erna. Hela folkmängden af Deraf frie från mantalspengar. ningsÅ landsbygden. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. manskap. Uti folknummern för Waxholms stad ingår antalet af de å Rindön förlagde Krono-arbetskarlar och gemenskap af Arméen med omkring 450. Stockholms Län. Tabb. I medeltal för åren 1856—-1860. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Potates. Dessa uppgifter äro utdragne ur och beräknade af det i berättelsens text omförmälda utlåtandet till Finans-Komitén af den 5 September 1859 från Hushållnings-sällskapets Förvaltnings-utskott. Hästar. Tjurar. Oxar. Kor. Ungnöt. Får. Getter. Svin. Enligt uppgift af den 5 September 1859 från Hushållnings-sällskapets Förvaltnings-utskott till Finans-Komitén.
Undert. Ridd.-Sekret. uplyste, att Presteoch BondeSlm bifallit denna §, men BorgareSt. återremitterat densamma jemte det derom i Utsk:s betänk, afgifna yttrande, hvarefter R. o. Ad. biföll ifrågavar. §. § 17. Undert. Ridd.-Sekret. tillkännagaf, att de öfrige RiksSt:n bifallit denna §, hvarefter densamma äfven af R. o. Ad. biet bifallen. § 18. Sedan lindert. Ridd.-Sekret. liflkännagifvit alt de öfrige RiksStm bifallit äfven denne §, yttrade Hr Rosenblad: Jag får vördsamt underställa Hr Frih. o. Landlm:s samt Ståndets pröfning, huruvida något skäl kan förefinnas, till att i Bevilln.förordn. uptaga något om Salu-Accisen, hvilken är en från Allmänna bevillningen skiljd afgift. Jag kan åtminstone icke fatta hvad den har der att göra. Hr von Hartmansdorff: Jag tillåter mig icke att yttra något i sjelfva saken, emedan det synes mig som denna fråga icke varit väckt af Utsk., ej heller grundar sig på någon remiss ifrån ett Stånd. Då är det en ny motion, hvartill jag icke tror att någon efter motionstidens slut är berättigad. R. o. Ad. biföll den ifrågavar. 18 §:n. § 19- Undert. Ridd.-Sekret. tillkännagaf att de öfrige RiksSt:n bifallit äfven denna §. Hr Aminoff: I likhet med hvad jag vid flere föreg:de §§ erinrat, får jag nu äfven fästa Bevi!ln.Utsk:s upmärksamhet på att 19 § bör indelas i mom:r. Detta är nödvändigt vid de tillfällen då Bevilln.Förordn. skall tillämpas och då ett eller annat morn. skall citeras. Gr. Mörner: Ifrågavar. 19 § är fullkomligen öfverensstämmande med dess lydelse i förra författningen, och fastän icke det står Littera för hvarje morn., så är dock hvart och ett tryckt för sig.
Majtts Nädiga Proposition till Rikets Ständer om en förändring i Utffrifningssättctafdet faststälda Förstärkningsmanffapet, äfwcnsom Memorialer i samma ämne af Herr Rappe, Cark, Herr Reutercrona, Carl, Friherre Wrede, Fabian, och Friherre Palbitzki, Adam. Ve supra. kix krotocollo, 6. Silverstolpe. Ut - is4 Den 4 Majk. Utdrag af protscollet, hältet hos HZgw. prest-Ständer, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 4 Maji 1812. S. D. förnyad föredragning as ExpedikionsUtikottets den r:sta dennes, va bordet lagda Memorial, angående behofwet af en Canzlist, utom den sem Riksdags-Ordningen medgifwer Utssottet att antaga, m. m. biföll Prest-Standct till alla delar htvad Ucskotlct föreslagit och hemställtdir kuxra. Lx krotocollo, 17. ^lm^uikt. Utdrag af protocollet, hållet hos HZgw. Prest-Ttändet, wid llrtima Riksdagen i Orebro den 4 Maji 1312. S D. Instämde Prest-Ståndet uti Högloft. Ridderskapels och Adelns meddelta beslut att den underdåniga Adrean till Kongl. Maut, innefattande Riksens Ständers godkännande af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens förordnande att Riks-Styrelsen under Hans Maj:ts sjukdom förestå, skulle med Cvnstitutions-Utskottet till dch efterrättelse comiuuniceras. Ur fuxrs. klx krotocollo, 1- U. ^Im^uift. lit - Den 4 Majk. 22^ Utdrag af protocollet, hältet hos Wällöf!. Borgare-Ätandet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 4 Maji 1312.
Ty minimi-afgiften har blifvit förhöjd från 12 sk. till 16 sk. b:ko, hvilket, enär de fleste bouppteckningar, som till Härads-rätt ingifvas, afse fattiga uller mindre bemedlade sterbhus, torde i sin mån gifva ersättning för den minskning i lösen för sådana bouppteckningar, hvilka, enligt hirra taxan, skolat vidkännas en inregistrerings afgift, som öfverstege 150 R:dr Riksmynt, helst de sterbhus, som visa en behållning öfver 240,000 R:dr, hvilket är den minimisumma, som med högsta inregistrerings-afgiften belägges, torde vara få och mera sällan förekomma. En ersättning har äfven beredts derigenom, att inregistrerings-afgiften, sedan den. vid en behållning af 5,000 R:dr b:ko, sammanfallit till lika belopp med det i 1821 års taxa utsatta, derefter fortfar att öfverstiga denna taxa, så att vid 10,000 R:dr b:ko eller 15,000 R:dr R:mt, skillnaden utgör 1 R:dr 32 sk. b:ko, eller 2 R:dr 50 öre R:mt. hvilken skillnad nära oafbrutet fortgår, till dess maximbafgiften blifvit ernådd.
Nu skall du få höra hur jag vet det; det vill säga höra historien om doktor Josef. Han kom, som sagdt, till oss under hela vintern. Han kom ofta och ogeneradt. Hugo retade mig med att jag gjort en eröfring och att han egentligen borde vara svartsjuk. Jag sade honom detsamma jag nu sagt dig och talade om att jag med bästa vilja i världen inte kunde göra mig några illusioner. Hugo skrattade och sade, att det där känsloanalyserandet var ofantligt likt mig. Mina väninnor brydde mig också, kallade doktor Sylvius »lifslafven» och frågade om han alltid höll mig i kjolarna. Det var en sådan »bryning» öfver hvilken man inte blir ond eller förargad. Ingen förutsatte, att jag kunde ha så dålig smak. Naturligtvis talade jag inte om för någon hvarför jag trodde, att han tyckte om mig, dels ville jag inte göra honom löjlig — dels — man är ju inte mer än människa — tycker man ju alltid om att folk tror, att man är älskad uteslutande för sin egen skull — och när alla trodde det, hvarför skulle jag upplysa dem om hvad jag trodde. Dessutom påstod Hugo, att jag misstog mig; men det gjorde jag inte. Det var inte min begåfning han beundrade, när han var tillsammans med mig, det var sin egen. På en gång kom det en förändring öfver doktor Sylvius. Den kom inte småningom, utan plötsligt. Jag märkte den första gången på en supé, där vi voro tillsamman. Doktor Sylvius var där före oss och stod i ett hörn och talade med ett par herrar. När jag gick förbi honom, smålog jag åt honom, räckte honom handen och sade några vänliga ord som vanligt. Han bugade sig mycket artigt, men förläget och främmande. Så höll han sig hela aftonen till herrarne och kom ej en enda gång fram till mig. — Hvar har du din doktor i afton? frågade man. — Jag vet inte. — Börjar han bli otrogen? Jag höjde på axlarna. — Det ser så ut. Men jag trodde det inte. Ett par dagar senare var jag åter borta, denna gång utan Hugo. — Skall jag komma och hämta dig? frågade Hugo innan han gick. Jag behöfver inte vara kvar till slutet. Han skulle på en herrbjudning. — Jo visst skall du bli kvar. Du får inte gå ifrån. Doktor Sylvius följer hem mig.
Capitalerna brira framför allt användas i den ort, der de inom den kortaste tid åstadkomma den största varaktiga, nytta. Schlesiens åkerbruk uppsteg inom några år till en förut osedd höjd; lifsrrmd len - *) Dock ej längre, än till dess Credit-Cassoruas Lån, kunna framdeles förvandlas tili stående. Den 20 Jun!. 955 len blefvo tlllgängeliga i myckenhet, och derigenom till lindrigare pris; Landtmannen vann i en marigdubblad production en rik ersättning för dessas fällande; Linneoch Klädes-fabrikerna tilltogo i den man, att deras tillverkningar snart blefvo en af Preussiska Statens betydligaste exporter, och lif och välstånd spridde sig härifrån till alla Mqnarkiens mindre fruktbärande delar. Upphöjd öfver den svagheten, att värdera allt främmande, och att trq det vi sjejfve ingeri ting kraftfullt oda stort kunne frambringa; finner jag dock icke min nationella stolthet förödmjukad genom antagandet af qn jdée, sorn, tillhörig en stor Man, och hvad som är ännu mera, en stor Regent, i ett annat folks lyck|iga erfarenhet för oss framställer ett öfvertygande beyis örn rnöjeligheten af sin tillämpning , och om vissheten af dess välgörande följder. Öfyertygad , att blodets fria omlopp bereder kroppens kraft och styrka, och att dess sarmnandrifyande till de yttre delarna verkar svaghet, yrsel och apoplexie; önskar jag alt det representativa Rörelse-Capital Sverige äger, må blifva rörligt iifvert inom Landet, och icke blott i några af de stöt re Sjö.s.täderna, samt att blomman af den utländska Handenis flor må småningom vänjas att växa i Fäderneslandets jord, och icke blqtt i askan af Fäderneslandets, ruiner. Ifrån alla Rikets, spannemåls-provinser höres ännu i detta qgonbliqk den klagan, att föga eller intet af förra årets sädes-äring kunnat, för bri - 95 ®
I anledning af en utaf Biskopen i Westerås stift gjord underdånig framställning om anslående af prostetunnor från de nybildade pastoraten Enviken inom Stora Tuna kontrakt samt Malingsbo och Ludvika inom Norrberkes kontrakt af Stora Kopparbergs län, har E. K. Majit uti särskild, den 21 December nästlidet år aflåten nådig Proposition, i enlighet med Kammar-kollegii och Statskontorets tillstyrkande, föreslagit, att berörda tre prostetunnor måtte af Rikets Ständer anvisas, att, efter årligen gällande medelmarkegång inom Stora Kopparbergs län, utgå till kontraktsprosten i Stora Tuna kontrakt med en tunna eller 6 kubikfot 3 kannor dubbelhafra af Envikens pastorat, samt till kontraktsprosten i Norrberkers kontrakt med 2 tunnor eller 12 kubikfot 6 kannor råg af Ludvika och Malingsbo pastorater, hvartill Kronan behållen kronotionde-tillgång förefunnes inom hvart och ett af de fögderier, der dessa pastorater äro belägna; Och hafva Rikets Ständer medgifvit, att å Riks-staten uppföres såsom prostetunna åt kontraktsprosten i Stora Tuna kontrakt för Envikens pastorat 6 kubikfot 3 kannor dubbelhafra samt åt kontraktsprosten i Norrberkes kontrakt för Ludvika och Malingsbo pastorater 12 kubikfot 6 kannor råg, allt oindelt spanmål, att årligen utgå i penningar efter tioårigt medelmarkegångspris för länet. 8:o. Uti nådig Proposition af den 21 sistlidne December har E. K. Majit likaledes, i öfverensstämmelse med vederbörande embetsverks tillstyrkande, föreslagit att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt kronotionde-anslag af 6 kubikfot Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Stånd omfattat mitt förslag, får jag vördsamt anhålla att det måtte, i den ordning Hr Frih. o. Landtm, läcktes finna för godt, framställas lill afgörande. De anmärkn:r Frih. Wrede har gjort deremot, äro enl. mitt förmenande af ingen synnerlig vigt. De exempel han framdragit ronde de svårigheter, som skulle möta för Bergsmännen att reducera deras vigter, synes mig vara af mindre betydenhet, dels derföre att bergsmännen förut redan känna det vigt-system, som skulle ersätta deras nuvande och dels derföre att exemplet icke är fullt hänförligt till hela Sverige, enär vi icke alla äro bergsmän. För öfrigt tror jag att genom den åtgärd jag föreslagit frågan vore öppen lill en blifvande riksdag, antingen man då vill hafva ett decimalsystem eller icke. Det är ingalunda sagdt i det förslag till un Den 14 Augusti. 231 derd. skrifvelse, som jag upgjort, att decimalsystemet skall införas. Vill man vid en följande riksdag antaga decimalsystemet, så kan man göra det mycket lättare. Jag får således fortsätta min anhållan om propos. å det förslag jag afgifvit. Frih. Palmstjerna: Jag ber att fä fästa Frih. Wredes upmärksamhet på alt jag icke sagt att Svenska folket icke har sympathier för decimalsystemet, det hade varit en omening af mig, ty decimalsystemet finnes i all räkning och Svenska folket har visat sympathier för att räkna rätt; men det är just det sedan år 1826 hvilande förslaget, som i vissa afseenden icke vunnit sympathier, och det var detta jag sade. Egentligen tror jag alt orsaken dertill ligger deruti, att systemet för rymdmåttet, som deri är upgjordt, afviker sä mycket frän det mest öfliga bruket alt begagna tunnan med dess underafdelningar såsom rymdmått. Äfvenledes har förslaget, att riksdalern skulle vara enhel, befunnits icke upfylla decimalsystemets fordringar. Det torde likväl nu vara för långt att uppehålla R. o. Ad. vidare, då tiden är så långt framskriden och jag förmodar att
– Du torde hafva rätt, Medes. Men säg mig, hvarför är du rädd att dö? Fruktar du den trehöfdade hunden? – Bah, den ene portvaktaren får väl vara höflig mot den andre. Kerberos fruktar jag icke. – Eller fruktar du färden öfver den stygiska elfven? Man säger, att gamle Karons båt nu lär vara mycket läck och murken. – Åh, skuggorna, som han öfverskeppar, besväras ej af fettma. Båten kan vara god nog för sådan last, och sedan man dött häruppe, lär man icke drunkna dernere. – Bra sagdt, anmärkte Kimon. – Men du Okos, hvad säger du om döden och underjorden? – Jag? Jag är ung och behöfver icke tänka på sådant. För öfrigt lär det nog vara ohyggligt dernere i underjorden. Jag längtar icke dit. – Jag undrar icke deröfver. Hvad måste icke förestå slafven, när den lott, som i underjorden väntar hjeltar och halfgudar, är så ömklig? Erinren J er, hvad Akilleus’ skugga sade till Odysseus? – Nej, hvad sade hon? – Homeros återgifver det på följande sätt: ”Ädle Odysseus, nämn ej ett ord till tröst för min bortgång! Hellre som dagsverkskarl på åkern vill jag träla Hos en behöfvande man, som sjelf knappt eger sin bergning, Än att beherrska som drott de dödes förbleknade skaror.“ – – Tänken er nu, fortfor Kimon, – ett sådant bedröfligt tillstånd oföränderligt och evigt, icke ens förmildradt af vexlingen emellan sömn och vaka, och J måsten medgifva att odödligheten är ingenting att fika efter. Bättre är då att emotse förintelsen. – Förintelse? Nej, jag vill hellre blifva skuggan af en slaf i underjorden än att förintas, sade Medes. – Hu, det är ohyggligt att tänka på förintelsen ... – Ja, helst i qväll, då det är mörkt och ruskigt, tillade en af åhörarne. För öfrigt, sade Medes, – har jag mer än en gång talat med min herre om döden.
För att motverka denna lätthet, har man varit betänkt derpå, att af hvarje särskild chartas belopp skulle med konstiga vattenmärken insättas i sjelfva papperet. Men derigenom erfordras särskild pappersform för hvarje särskildt belopp. Vill man hafva hundradetals olika belopp, så behöfver man göra hundradetals formar; följaktligen försvåras och fördyras tillverkningen öfver behofvet. Det häfver sig icke sä lätt, som Hr Frih. tror, att på detta sätt gå'tillväga. Ofverläggningen förklarades nu vara slutad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkn:rne emot Utsk:s hemställan, rör:de 2 § och 1 mom. 3 § föranleda till återremiss af betänkandet i denna del. Ropades ja. Gr. Cronhjelm: Då återremiss blifvit beslutad af 2 § samt ] mom. af 3 §, så hemställer jag, om icke äfven den sist upplästa punkten: alt orden ”skrifvas på” må utbytas mot orden ”förses med” bör återremitteras, för att kunna behandlas i sammanhang med de återremitterade punkterne. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att jemväl den nu af Gr. Cronhjelm omnämnde del af ifrågavar. punkt finge återremitteras. Ropades ja. Den 4 Januari e. m. Cl 3:dje punkten, ang:de uteslutande af Nedre Borgrätten ifrän de embetsverk, hvilka under 2 afdelningen i 1 mom. af 4 § åro classijicerade; och 4:de punkten, ang:de stämplade pappers-af giftens upptagande för rubriken ”deductioner, contradeductioner samt domar och utslag” uti den under samma mom. intagna tariff öfver handlingars chartcring. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter hemställt. 5:te punkten, ang:de förhöjning af den i 4 § 3 mom. utsatta stämplade papper saf gift för bouppteckningar. Frih. Raab, Adam Christian: Ehuru ledamot af Be villn.
De utvalde samlades rundt omkring honom i yttersta nyfikenhet och beundran. – Två hundra steg härifrån har jag ett åsnestall, – började han. – Det är inbygdt liksom ett fogelbo i den ringmur, som skiljer vårt kvarter från de kristnes. På andra sidan denna mur löper en gränd, som är så smal, att om två med kurbitser lastade åsnor mötas der, måste de vända. På andra sidan denna trånga gränd ligger ... Ja, tänk efter! Nå, hvad ligger der? Allah, förlåt mig att jag ler! Jo, der ligger serbiska konsulatet. Just bakom den gafvelvägg som vetter åt gränden befinner sig – jag har i tanken noga granskat allt – det rum utan fönster, i hvilket serbiske konsuln förvarar det skrin, med hvars oerhörda skatter han dagligen köper anhängare och vänner. – Broder, – invände scheik Ibrahim, – på hvar af grändens stenar står nu en turkisk soldat. – Må vara, men under stenarne fins det ingen turkisk soldat. Förstår du inte att vi gräfva oss fram under gränden och in under konsulns hus. – Men kvarterets mur är af ogenomtränglig tjocklek. – Från stallet stupar en gammal afloppstrumma ned till en ännu större och ännu äldre, nu obrukad och troligen delvis igenrasad kloak under sjelfva gränden. I den krypa vi ned och äro då redan mer än halfvägs till målet. Vi ha sedan endast att gräfva en gång på en sex, åtta fot in under det stängda rummets golf, genom hvilket vi bryta oss upp i natt. Det mynt, som är ämnadt att förgöra oss, skall förgöra våra fiender. – Sannerligen, Emin ibn el-Arabi, du är själen och vi äro endast lemmarne! – utbrast den unge Ali hänryckt och kysste hans hand. Oaktadt de värdigaste och största känslor uppfyllde Emin i denna stund, föll det honom alldeles icke in, att den handling, som han nu stod i begrepp att sätta i verket kunde kallas en simpel inbrottsstöld. Så snart Liljornas Väktare tagit hornlyktan på ryggen och anskaffat hvad Emin befallt, begåfvo sig Emin och han till stallet.
Under nyssnämnde lid har Aluntillverkningen vid detta Bruk uppgått till ii,645-| Tunnor, eller 1,940 Tunnor årligen, i värde u 19 R:dr Tunnan, skattade till 36,86u Itali: Banco. • 4 Risbacka i Nora och Ridkärns Rödfärgs-Verk i Nja Kopparbergs Socken. På förstnämnde ställe äro tillverkade 362 och på det sednare 58a Tunnor Piödfärg hvarje år öfver hufvud; derföre värdet efter nyssberörde pris således bestiger sig lill 2,832 R:dr Banco. — Brist på ämne och tillverkningens dyrhet föranleder dock till farhåga, alt Bidkärns-Verket inom korrt måste nedläggas. Lindbacka i Ånsta och Åmmebergs Pappers-Bruk i Hammars Socken. Vid det förstnämnde är tillverkningen uppgifven till 5,o35, och vid det sednare till omkring 1,000 Ris Papper om året, i värde ansedt till sammanräknade 22,842 R:dr Banco. Torps Pottaske-Bruk i Askers Socken. Årliga tillverkningen derstädes af grå calcinerad Pottaska har nu blifvit uppgifven till omkring 54o Lispund, uppskattad till r,8io R:dr Banco. Vid desse Verk och Inrättningar sysselsättas omkring 25o personer. Enligt Tabellen finnas i Länet i5 Tegelbruk, hvarest tillverkas 3oo,ooo Takoch 5oo,ooo Mur-tegel, i värde upptagne till 12,000 R:dr Banco; 106 Tull-Mjölqvarnar; 3i Lego-Sågar; 17 Kalk-Ugnar, deri brännas vid pass 7,000 Tunnor Kalk, värderade till 4>5oo R:dr; 2:ne Stampverk och ett Stenbrott; vid hvilket sistnämnde fem arbetare äga ständig sysselsättning med tillverkning af Qvarnstenar, Trappsteg, Planoch Golfsten, Grafvårdar, med flere arbeten, uppskattade årligen till 2,400 R:dr Banco.
Stockholmsgrinden på landsvägen åt Hurfva gästgifvaregård, i Torna härad af Malmöhus län, 5,238: 32, återstoden 873: 5. 4 „ för vägomläggning till undvikande af Mjöfver edsbacken mellan Qvistrums och Herrestads gästgifvaregårdar, inom Lane härad af Götheborgs och Bohus län, 500 R:dr, återstoden . 250: „ för omläggning af allmänna landsvägen till „undvikande af Svenshögens backe mellan Smedseröds och Åsens gästgifvaregårdar, i Nordre och Fräkne härader af nyssnämnde län, 7,000 R:dr, 5,000: „ för omläggning af allmänna landsvägen mellan Philipstad och Brattfors gästgifvaregård inom Fernebo härad af Wermlands lärn, 8,614 R:dr, återstoden 2,871: 16. — „ för omläggning af vägen mellan Båda och Bogeruds gästgifvaregårdar i Råda socken af Elfdals härad och samma län, 4,950 lLdr, återstoden 1,237: 24. — „ lör förbättring af allmänna vägarne inom Svanskogs socken af (lillbergs härad i Wermland, 2,127: 30. 10, hvaraf förut utbekommits 1,813: 39. 5, ytterligare 156: 43. 8 .. för åtskilliga vägförbättringsarbeten inom Nora bergsförsamling af Örebro län, 26,854: 32, återstoden 8,951: 26. 8 „ för omläggning af vägen mellan staden Sala och Enåkersby gästgifvaregård i Westerås län, 650 R:dr, återstoden 216: 32. — „ för omläggning och förbättring af landsvägen mellan Fahlun och Lumsheden i Stora Kopparbergs län, 9,500 R:dr, återstoden , 3,166: 32. — Transport: 88,612: 47.
Städer ansetts nödige för Landet att uppbygga, och Negenter i grund deraf för, lank i84o Den i8 Zulir. länt tern Handelsrättigheter och Privilegier, kan jag intet finna det wara att wanda bakfram pä Tingens ordning, akt söka bewara samma rättigheter och Privilegier lika helige och till efterlefnad utan klander gifne. Fast mera synes den.näringsfrihet Anders Danielsson sa ifrigt yrkar för dess Committenter, hwilka utom Smide och Träökäril och Tacken, gansta litet tillwerka uröfwer hwad de sjclfwe förlora, ingalunda instämma med den rättighet de aga, La Leke i stallet för att med egen tillwerkning refil, uppköpa wahror fran andra Härader och Län. ofta uppå flere mils afstånd frän deras hemwist och dermed fara Landet omkring och afyttra Sjelf medger Anders Danielsson att s Härader mindre gagna dest handelsrättigheter samt uppger de yrken, hwarmed desse finna sin utkomst. Hwad hindrar dä ÅHS och Kinds Häradsboer att i stallet för handel gagna samma lofliga näringsfång; annat än dek, alt derwid icke är samma maklighet och gifna winst alt påräkna, som de öfrige. Manne icke den sarts är sann och kan ej bestridas, att Landtmannens sjelfständighet hwilar pä Le stemer, han ifrån sin jord hämtar och de siögdee hans idoghet frambringar, 06) ingalunda pä den wansseliga winst, som handeln honom kan tillssynda; och med förutsättande häraf lärer det blifwa sivärt art dewlsa, det mitt yttrande härom stär i nägvn strid med det öfriga som mitt Memorial innchäller.
Anslaget till uppförande af kasernbyggnad m. ni. på Ränne slätt för Smålands husar-regemente — 29,200: — Dito tili dito af förrådshus för bevarande af beväringsmanskapets materiel.. — 75,000: — Utaf 1858 års anslag, 32,061 R:dr 50 öre, till ökade kostnader för beklädnadsoch utredningsm. fl. persedlar vid Svea och Andra Lifgardes-regementena samt Lifgardet till häst och Kronprinsens husar-regemente — 16,030: 75. (Utbetaldes i Februari 1859.) » dito, 18,240 R:dr 19 öre, till ökade beklädnadskostnader vid Sappörtruppen samt Svea och Göta artilleri-regementena ■ —- 9,120: 9. (Utbetaldes i Februari 1859.) » dito, 84,000 R:dr, till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad — 42,000: — (Utbetaldes i Augusti 1859.) » dito, 130,000 R:dr, till anskaffning af tält för beväringsmanskapets vapenöfningar — 30,000: — (Utbetaldt i Februari 1859.) Utaf anslaget, 2,000 R:dr, för statistiska uppgifter öfver kostnaderna för Kriqs-kolleaii förvaltning tillhö o-t 1 QQQ, 09 rande föremal — 1,00a: 00. » dito, 181,170 R:dr 45 öre, till gratifikationer för år 1857 åt Underofficerare och deras vederlikar vid Garnisons-regementena och Artilleriets tygoch handtverksstater samt Flottan och Marin-regementet äfvensom Flottans handtverks-, timmermansoch machinist-stater 2,830: 58. 2,830:58.