Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staden med de egor, som dit lyda och inom dess rågång belägne äro, vare Rådstufvu-Rätts domsaga. 2§. I de städer, der målens antal sä fordrar, böra flere afdelningar af Rådstufvu Rätten vara, och göromålen dem emellan fördelas, såsom å hvarje ställe lämpligast finnes; dock så, att Lagfarts-, Intecknings-, Äktenskaps förords-, Boupptecknings-, Arfs,- Testamenlsoch Förmynder i6 Lag-Utskottets Betänkande, N;o 5a. skaps-ärenden samt frågor om rätt till börd och lösen af fast egendom för hela staden till en och samma afdelning höra. 3 §. Hvar måndag, eller, när helgedag å måndag inträffar, nästa säcknedag derefter, skall Rådstufvu Rätt hållas; träde ock Rätten desse mellan tillsamman, så ofta det tarfvas och Ordföranden derom tillsäger. Då skola Borgmästare och Rådmän klockan tio till Rådstufva komma. '4 §• Vid årets början, innan Rådstufvu-Rätt första gång till domsäte träder, skall gudstjenst hållas. 5 §. Rådstufvu-Rätts dombok skall skrifvas under af alla, som i Rätten sitta; och varde den, med saköres-längd, till Hof-Rätten sänd inom Michaelsdag året derefter, vid bot Tjugu daler. Eger staden sjelf sakören; då är ej nödigt saköres-längden till Hof-Rätten sända. Huru med dombok, som af Rådstufvu-Rätt i Stockholm hålles, förfaras skall, är särskildt stadgadt. 9 C a p. Följande två §§. af detta Capitel skola hafva denna lydelse: 15' Kommer ej Häradshöfding till laga Ting, utan låter Rätten ligga neder; bote Trettio daler, der han ej laga förfall viser, och guide dem skadan åter, som Rätten sökte. Blifver han en Tingsdag ute, då Ting flera dagar står; böte Tio daler. Försummar han Sjn eller urtima Ting, vare bot hälften mindre. 3 §.
Jag begär att vördsamt få erinra, att den föreskrift, som åsyftas med det tillägg, Hr Stuart begärt, redan finnes i vår lag, och jag vet således icke, hvarföre den borde förnyas; men till svar på Hr v. Troils framställning får jag erinra, att den, som söker gemensamt direct:n och bolaget, bör uttryckligen göra det, och då skall han alltid erhålla utslag på alla. Men det är ej detta fall, som hör upptagas, utan här står, att den, som, sedan han sökt direct:n, begär utmätning på någon af bolagsmännen, skall få den. Om fordringsägaren säker både direcUu och bolaget, notabenc, med uppgifvande af de personer, som utgö - 4,6 Den 2i Mars e. in. ra bolaget, så tillhör det executor att höra deni alla, och sedermera möter intet hinder att, i följd af utslag, erhålla utmätning hos den, fordringsägaren behagar; men derom är ej här fråga, utan det lagstadgande, som Hr Stråle och jag motsätta oss, är, att när endast direcUn blifvit hörd, skall man få ett utslag, som berättigar till utmätning hos en okänd actieägare, som icke blifvit hörd. Jag tror derföre, att skiljaktigheten blifver bäst jemnkad, om roan antingen upptager de båda olika fallen, då endast directm och då både directtn och öfriga bolagsmännen sökas, eller också icke upptager någotdera af dessa fall. Om det förslag antages, som Hr Stråle framställt, är hela ändamålet uppby Id t, så vidt det står att förena med vår allm. civillags fastställda former. Ilr Rosenblad: Jag har redan i mitt förra anförande yttrat, att jag icke i det omtvistade morn, ser de vådor, som de värda ledamöter sett, med hvilka jag förenat mig; mea då jag icke är jurist, litar jag på deras juridiska omdöme, helst jag ej heller ser de vådor, sora man å motsatta sidan trott sig se i deras förslag. Hr v. Troil har sagt, att då en bolagsman inträdt i bolaget, har den direction, han valt, i bolagets ärendei'blifvit hans fullmägtig enligt Svensk lag.
Remitterades, jemte afgifna yttranden, tili Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Herr Thomées, N:o 71, angående förändrade föreskrifter för rättighet att utöfva landthandel. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Herr Björcks, Nio 74, angående förändring i författningen om bränvins tillverkning. Remitterades till Bevillnings-Utskottet. Herr Lallerstedts, N:o 61, med förslag, att Rikets Ständer måtte hos': Kongl. Majit begära, att, efter föregående underhandling med Preussiska Staten, erforderliga åtgärder må vidtagas för anläggning af en elektrisk undervattens-telegraf emellan Skåne och Riigen. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten; och Herr Ekholms, Nio 82, om ersättning till Westerås stad för minskning i vågpenningar. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogos ånyo Slals-Ulskottets Memorialer och Utlåtanden: 76 Prot.-Utdrag den 1 December 1856. l:o N:o 6, med återlemnande af en af Per Östman inom Bondeståndet väclit motion, angående förändring uti ålagd postförings-skyldighet för 2:e hemman i Säbrå socken af Wester-Norrlands län. Motionen ansågs höra till BevillningsUtskottet remitteras. 2:o N:o 7, i anledning af väckt fråga om införande i tidningarne af sammanfattningar af Riksståndens förhandlingar, sami särskilda kansli-biträdens anstäl lande för sådant ändamål. Bifölls. 3:o N:o 8, angående Riksdagskostnadernas bestridande. Bifölls. 4:o N:o 9, angående godtgörandet af Herr Landt-Marskalkens och Herrar Talmäns ökade ltiksdagskostnader. Bifölls. 5:o N:o 10, angående förskott å aflöningen för den hos Riksstånden och Utskotten anställda betjening. Bifölls. 6:o N:o 11, med återlemnande af Doktor Nordlanders motion, angående förändring af 12 § i skattläggnings-methoden för Westerbottens län den 23 Augusti 1773.
Slutligen åberopa Riksens Ständer i underdådighet, dels sin vid 1815 års Riksdag yttrade önskan om Konfiskations-målens behandling vid de Allmänna Domstolarne , af hvilka Riksens Ständer för sin del härtill anse lämpligast Rådstufvu-Rätterna i de Städer, der Sjö-Tulls Rätter för närvarande dessa slags mål upptaga och afgöra, dels ock den serskilda Skrifvelse, Riksens Ständer nu under Riksdagen till Ed. Kongl. Maj;t Underdåniga Skrifvelser. 501 aflatit angående Redogörelsen för Tullmedlen samt granskning af Tull-Verkets Räkenskaper och Förvaltning. Riksens Ständer framhärda 8Cc, N:r 210. Uppläst och godkänd hös Ridd. och Ad. d. 25JuniI§l8, _ Prest-Ståndet d. 25 BorgareStSndet d. 25 Bonde-Ståndet d. 26 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Nådig, Proposition om inrättande af Allmänna Arbetsoch Förbättrbigs-hus pä Borgholms Slott och i Wadstena. Vid öfvervägande af hvad Ed. Kongl.
Resultatet af omröstningen har varit 67 Ja och 52 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat på sätt Ja-propositionen innehåller. Fyrationdctredje voteringen (40:de punkten.) Den som vill att aflöningen för Expeditions-Sekreteraren i SjöförsvarsDepartementets Kansli-expedition bestämmes till 4,000 R:dr R:mt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer aflöningen att uppföras med 4,500 R:dr samma mynt. Enär voteringen utfallit med 55 Ja och 6'4 Nej, hafva Rikets Ständer följaktligen beslutat i enlighet med Nej-propositionen. Fyrationde fjerde voteringen (4 lista punkten.) Den som vill att till kontra-proposition vid den blifvande hufvud-voteringen antages Ridderskapet och Adelns beslut, att det ej mindre för Flottans särskilda korpser, än äfven för de till årsoch sommartjenst uppfordrade båtsmän belöpande natura-portionsvärdet, lämpadt efter dessa korpsers nummerstyrka, skall sammanföras i en anslags-summa, hvilken såsom förslags-anslag under benämning: »Gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll», upptages under 5:te hufvud-titelns afdelning för »Diverse anslag», röstar Ja; 16 Stats-U(skoltets Memorial N:o i73. Den det ej vill, röstar ' Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition Borgare-Ståndets beslut, att de medel som för anskaffande af natura-portion åt manskapet vid Flottan beviljas, skola sammanföras med den detta manskap i öfrigt tillkommande aflöning, samt beloppen å de särskilda aflönings-staterna upptagas. Voteringen har utfallit med 67 Ja och 50 Nej; i följd hvaraf till kontraproposition vid hufvud-voteringen antagits Ja-propositionens lydelse. Fyrationde femte voteringen (41:sta punkten.)
St. hafva hittills varit ense dérom, att ej på förhand förfoga om Bankens vinst, utan bespara henne till att begagnas vid en kommande Riksdag. Jag tror icke heller vi böra afvika från denna grundsats, åtminstone icke utan alt dessförinnan hafva hört BankoUtsIcs tanka. Några talare hafva redan oraförmält, hvilka missbruk hittills ägt rum inom Hypotheksföreningarne, och i anledn. deraf hafva vilkor fästats vid de beslut, som Frih. Raab, och Frih. Tersmeden tillstyrkt. Om än alla dessa vilkor iakttagas, torde ännu några andra dock böra tilläggas, eller ock blifva rättelser och jemkningar nödiga i de redan föreslagne. Månne icke dessa derföre borde pröfvas af BankoUtsk. innan Stånden afgöra saken. Om trenne Stånd härutinnan fatta skiljaktiga beslut, hvilka måhända afvika från R. o. Ad:s, så blifver det svårt att sammanjemka meningarne. Enhet kan lättare åstadkommas, om frågan förut behandlas af BankoUtsk. Att R. o. Ad. åtminstone iakttoge detta försigtighetsmått skulle jag önska; hvarföre jag hemställer, att Ståndet måtte återremittera i fråga var :dc punkt. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Ehuru jag, för min del, anser mig kunna tillstyrka kreditivs beviljande åt Hypotheksföreningarne, skulle jag likväl för ingen del vilja göra det, så vida jag icke trodde, att medel skulle tagas pä annat håll, än å den blifvande Bankovinslen. Jag anser nemi., lika med den siste värde talaren, att utvägen att anticipera på denna vinst, aldrig under andra än högst nödvändiga förhållanden bör tillgripas. Men då R. o. Ad., på Utsk:s förslag, tillstyrkt, att belåning på guld och silfver skall uphöra, och då det derjemte blifvit föreslaget, att 200,000 17* 260 Den 17 Juni e. m.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 September 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Sept. 1848. Preste-ståndet den i4 Borgare-ståndet den i5 Bonde-ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ändring i föreskriften om skyldigheten att bygga och underhålla byvägar. (,Lagsamt Allm. Besv.- och låkön.-utsk. Bet., N:o 42.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har i betraktande kommit, huruledes, då genom Kong-L resolutionen på Ridderskapets och Adelns besvär den 8 Januari 17.35 är stadgadt, att "de så kallade byvägar skola endast underhållas af dem, som sig "deraf betjena, så att landet dermed icke vidare, för en eller annans beqvämlighets skull, bör besväras,” denna skyldighet måste, synnerligast inom större sk i Roslag, blifva alltför tryckande för de delegare, som vid skiftet erhållit lotter, belägna på längre afstånd från allmän väg, än de öfrige delegarne, e Bih lill II. St. Skrifvelse, N.-o 2oo. i niir, oansedt allas fördelar vid skiftet borde afses, de förre ensamme få bekosta byggnad och underhåll al den mångdubbelt längre utfartsväg, som erfordras. 1 ändamål således att emellan delegare inom samma skifteslag bereda en lämplig oell med billighet öfverensstämmande fördelning af ifrågavarande besvär, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes genom utfärdad författning i nåder stadga, att utfartsvägar för byar eller enstaka gårdar, som undergått eller hädanefter komma att undergå laga skifte, skola, der annan öfverenskommelse icke träffas, af samtlige delegare i skifteslaget byggas och i farbart skick underhållas efter den delningsgrund, sorn vid skiftet blifvit följd, eller, der sådant ännu icke försiggått, efter den delningsgrund, som vid verkställande skifte kan komma att bestämmas. Rikets Ständer framhärda &c.
Den nya författarfirman Corvin-Leffler ville resa tillsammans till Berlin och Paris för att stifta en mängd litteräraoch teater-be kantskaper, som sedan skulle blifva oss nyttiga, då vårt snilleverk skulle vara färdigt till att anträda sitt triumftåg genom världen. Men alla dessa illusioner slogos till jorden, den ena efter den andra. Vår resa var redan bestämd till midten af maj, vi voro så jublande glada däråt, som öppnade sig nu en ny värld af intressen och framgångar för oss, då ännu en gång ett sorgebud från Ryssland korsade alla planer. Sonjas syster var åter i lifsfara, hennes man måste lämna henne hufvudstupa för att återvända till Paris – det var ingen annan möjlighet än att Sonja åter måste företaga den sorgliga resan till detta smärtfulla sjukläger och afstå från hvarje tanke på nöje och förfriskning. Alla bref från henne under denna sommar vittna också om mycken nedstämdhet. Så skrifver hon: »Min syster är fortfarande i samma tillstånd som i vintras. Hon lider mycket, ser rysligt dålig ut, har ej krafter att röra sig från stället, och ändå tror jag ej att hon är alldeles utan hopp att tillfriskna. Hon är rysligt glad att jag har kommit. Hon säger oupphörligt, att hon säkert skulle dött, om jag vägrat att komma till henne nu. Jag är så nedstämd i dag, att jag ej vill skrifva mer. Det enda, som är roligt att tänka på, är vårt féeri och Væ Victis. –» Detta syftar på planerna till två nya samarbeten, som vi uppgjort på våren. Féeriet var mitt, det skulle heta: »När ingen död finnes mer», och Sonja hade genast, när jag berättat henne denna idé, gripit den med en sådan ifver och fortsatt att utarbeta den i sin fantasi så mycket, att hon blef samägare till den. »Væ Victis» var hennes, det skulle blifva en längre novell, hvars innehåll och idé voro mycket karakteristiska för henne, men som hon ännu ej trodde sig om att kunna skrifva ensam. I ett senare bref yttrar hon: »Du är så god och försäkrar mig att jag betyder något i ditt lif, och ändå har du så mycket, så oändligt mycket mer än hvad jag har.
För öfrigt får jag förklara, på satt jag redan nämnt, alt jag icke inser luiru det kan blifva föremål för lagstiftning, huru den bankdelägare skall bära sig åt, sorn blott nedsätter reda penningar. Det blir hans sak att utbyta dem mot inteckningar. Detta anser jag vara något, hvarom bolagsmännen sjelfve må sörja. Hr von Rosen, Georg: Så mycket jag kunnat upp fatta diseussionen, tror jag mig böra begära att få tillägga några ord. Utsktns betänk, i denna § gifver tillkänna, att Konungens Bef:h:de i länet äger deltaga i pröfningen af säkerhelshandlingarnes beskaffenhet, men Utsktn yttra sig icke om hvad följden blir, om Konungens Bef:h:de är af olika tanke med bolaget, eller hvad rösträtt Konungens Bef:h:de äger; om han äger lika röst med den minsta actieägaren, eller huru hans röst skall beräknas, eller hvad följden blir om han är af olika tanke med bolaget. Något skall likväl stipuleras, ifall Konungens Befthtde skall deltaga i granskningen. Såsom det nu står, önskade jag alt föreskriften om Konungens Befihtdes deltagande i granskningen uteslöts; ty såsom embetsman måste han hafva någon ansvarigheten för livad han gör, och för att bestämma den ansvarigheten, måste man också bestämma huru långt hans rätt skall gå. Örn händelsen gjorde, att en privatbank inrättades i mitt län, så vet jag icke hvad jag hade rättighet att göra eller hvad ansvar vore förenadt med milt tillgörande. Såsom föreskriften om Konungens Befthtdes deltagande uti granskningen af 20 H. 67 53o Den 3o Februari e. m. säkerhetshandlingarna nu befinnes, önskar jag alt denna föreskrift malle uteslutas; men jag finner icke skal att tillerkänna Konungens Bef:h:de -Jldel af votum. Om man i detta fall ansåge Konungens Bef:h:de under enahanda förhållande, som då han meddelar vederhäftighetsbetyg; så kunde den, som ansåg sig vara förfördelad, klaga.
Och örn åter under en längre tids förlopp en stor del sedlar blifvit förstörda, så all betalning derför ej kan fordras, skola då ej innehafvarne af de öfriga sedlarna få dela tillgångarna sig emellan? Allt detta utgör olägenheter, som jag trott förekommas genom det af mig uti 3i §:n föreslagna stadgande, att creditsedlarne borde inom proclamatiden uppvisas och påtecknas inför den eller de embetsmyndigheter K. M. utser och uti allmän kungörelse tilikännagifver. När banken är uti concurslillstånd, lära dess sedlar ej vidare vara gångbara i rörelsen, utan hvar och en skyndar sig att vidtaga åtgärd alt derför kunna erhålla betalning, och någon lara vid alt stadga 6 månaders fatalietid synes ej vara för handen. Uti 20 §:n hafva Ulsk:n föreslagit, att berättelse 0111 bankens tillstånd hvarje qvartal bör lill K. M. afgifvas, då D"c n aa Augusti f. m. a3i jag deremot, i likhet med det vid sisth riksdag fattade beslut, upptagit alt sådan rapport boide hvaije månad afg i I vas. 3:o Stadga 11 den, hvilka innefattas uti mitt förslag, men hvilka U t s k : n , utan att anföra något skäl derför, förbigått. Uti 2 §:n hade jag, i likhet med hvad R. St. vid upprättande af 1S24 års förorda, beslöto och det vid sisth riksdag antagna lagförslag jemväl innehåller, föreslagit, alt i ”hvarje privilegium skall intagas, att inrättningen hvarken nu eller framdeles skall kunna påräkna något understöd af allmänna medel &c.’’ Man kan väl säga, att detta ligger i sakens natur, då enskild bank ej är någon allmän inrältn.; men då man förr ansett nyttigt att härom påminna vid privilegii utfärdande; så frågas; har väl skälet dertill numera upphört? Jag tror det icke. 3 §:n. Det här upptagna förbud för alla andra än enskilda banker att utgifva credilsedlar, är, på sätt ofvan nämndt är, borttaget.
Om derföre denna punkt antages, sådan den är, så kunna dessa författningar icke på länge undergå någon förändring, utan att båda statsmakterna deruti deltaga, hvaremot, om den at Hr Gripenstedt föreslagna redaktionsförändringen godkännes, motsatsen lätt nog kan inträffa, ehuru jag visserligen icke vill påstå att det sker. Jag fortfar derför att anhålla om bifall till Utskits förslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. och Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utskits ifrågavrde förslag oföiändradt, dels af Hr Gripenstedt, att förslaget skulle erhålla följande förändrade lydelse: »det R. St:r måtte bos K. M:t i underd. anhålla, att ändring i förordningarna angide hypoteksbanken samt de allmänna grunderna för hypotheksföreningars bildande och verksamhet, ej må ske, utan att älven R. St:r sitt bifall dertill meddela»; samt dels slutligen af Gr. Mörner, att förslaget måtte afslås; hvarjemte H. Exc. förklarade, det han icke funne sig vara af grundlagen förhindrad att framställa propos. på någotdera af de yrkanden, sorn sålunda blifvit gjorda. Efter det propos:r å samtlige ofvanomförmäldte yrkanden sedermera blifvit framställda samt med blandade ja och nej besvarade, gjordes förnyad propos. på bifall till Utsk:ts förslag oförändradt, och då dervid svarades starka ja, blandade med många nej, förklarade U. Exc. sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gt. Mörner begärde votering. H. Exc. förmälte, att sedan votering nu blifvit äskad, det berodde på R. o. Ad. att afgöra, huruvida Hr Gripenstedts förslag, eller afslag å (Jtsk:ts hemställan, skulle uti kontraproposm intagas. Gr Mörner: Jag afstår från mitt först framställda yrkande och förenar mig med Hr Gripenstedt. Sedan H. Exc. härefter hemställt, huruvida R. o.
— Frågor härom hafva under föreg:de riksdagar blifvit af enskildte riksdagsmän väckte och det hade varit af stort intresse att från styrelsen få, jemte anslags proposm, upplysning om huru den tillsyn som allmän lag sålunda föreskrifver verkeligen ägt rum; det har förmodligen varit något för mig eget att i de flere församlingar inom olika stift jag dels bott, dels eljest deltagit i öfverläggningar, har jag atdrig hört talas om någon biskops visitation eller besök i slikt ändamål inom församlingarne hvarken af konsisloriiledamot eller prost. Icke eller under de flere 10:tal af år, och långt innan författningen om folkskolor utkom, som jag varit med om sådana skolors stiftande och underhållande, har jag haft den uppmuntran att någon biskop, konsistoriiledamot eller häradsprost sett till skolan, dess lärare eller stiftare, och jag skulle snart vara färdig att öfvergå till vantron, att icke vara född på en sådan dag som fordras, för att skönja hvad Den 29 Januari. 239 förmodligen alla andra tydligen måtte se, nemi. den biskopliga embetsmanna-verksamheten inom församlingarne, då i 24 cap. 1, 6 §§ af allm. kyrkolagen läses: att biskopen skall fliteligen drifva barnaläran, hålla folket till bön och christliga kärleksverk; uti sitt stift en gång om året visitera så många församlingar sorn möjligt är och, enligt 5 §: Efter stiften äro stora och embetet svårt förmedelst de många ärenden, som der förrättas måste, skall biskopen hafva sig till hjelp consistoriales etc. 11 §: att vid biskopsvisitationen de, som den omsorgen i församlingen åligger, vare sig kappellan eller klockare, skola tillhållas med flit att drifva barnaläran och undervisa barn utt låsa. i bok, och 14 §: att om någon biskop försummar sitt embete och förmaning af consistoriales eller erkebiskop icke ”utstår” (hvarmed förmodligen menas att den icke utfaller eller verkar) sä skall biskopen, efter anmälan hos Konungen, ifrån sitt embete satt varda.
Urvalet ur det vidlyftiga material, som den stora upplagan innehåller, är &amp; ordt med omsorg och saklrännedom. Allt, som är nödvandigt för uppfattningen af djiirens egendomligheter, iir bibehållet. Det har tyviim befunnits nödvändigt att borttaga mången roande skildring, men hufvudsakligen h a h a förkortningarna %stadkommits genom uteslutande af en mgngd mindre Iranda djurarter. En stor del af de med rätta mycket berömda illustrationer, som finnas i den större upplagan, pryda a h e n detta arbete. Det utkommer i 12 häften, hvilka tillsa~riirians skola utgöra en v o l p. Fyra häften, omfattande däggdjuren, äro utkomna. Boken passar för och barn ungdom Gfver 1 2 år. " Biaslek t il1 d juren. Några allmänfattliga. och undervisande skildringar ur djurens viirld. Af Fru Eliza Briglhuen. Ofversattning af Anlo ?&amp; Stuxberg. Ned 24 bilder i texten. Pris 30 öre. Ofvannämnda lilla bok &amp; r blott ett utdrag ur ett större arbete med s a m m titel. Men vi äro öfvertygade, att v k a djurslcyddsföreningar och djiwvänner, hvilka den &amp; r tillägnad, med bad0 nöje och tacksamhet skola mottaga den. Helt visst kunna afren dessa smti älskliga och rörande skildringar ur djurens lif göra sitt till atii viich mera ömhet för de varelser, som kanske i sjglisk utveckling stå oss människor närmare än vi ana. Som vi hafva skal antaga, att m h g a bland de unga höra till djurvännerna, hoppas vi, att boken afven bland dessa får en god spridning. UJr djurlifvet i Nordein af Nordalil Rolfsaz: Ofversatt af J. C. v. Hofsten. Pris 3 kr.
» Det får du se det! » Det lilla paret pä den provisoriska bänken glömde sin förlofning med ty åtföljande kärlekskutter och vände sig mot boningshuset. Där syntes Tora i full fart förföljande den stackars farbror Algot, som sprang för brinnande lifvet med en röfvad ljusbrun handske. Toras mörka lockar voro ostyriga och slogo henne i ögonen, och hennes kinder blossade i kapp med rosorna kring verandans räcke. Hon måste stanna och andas ut ett tag. Då kom farbror Algot helt nära och räckte fram handsken riktigt retsamt. Tora efter honom och så full språngmarsch igen. Leonard stötte Lilly i sidan. » Nu nu prof går de, för det sa mamma, att de snart skulle! » * VII. T^Jck, Iduns snälla läsarinnor, Hur tacksam inan sig känna bör AU ha ett blad, som skrifves för Och läses blott af kvinnor! Om mannen med sin fina takt Ibland så lågt sig värdigas att sänka Att Idun några blickar skänka Och kritisera den kantänka, Vi ägna honom lugnt vårt djupaste förakt. Hvart skulle vi, om den ej fanns, oss vända Att våra djupa tankar sända, Som Idun sprider se ' n så fort från trakt till trakt. Och hvar kan annars fritt man prata Om saker mera delikata, Som intressera dock hvar flicka och hvar fru Som t. ex. nu En sak, som fylla bör med sorg hvart kvinnligt sinne: Man förr sin stolthet salt uti ett bländhvilt linne Med spetsar, broderi och » pet », 1898 EU utsökt plagg, som hvar en vet, Men modet gör ibland förtret, Ty, mina läsarinnor, märken, AU snart det finnes icke mer, Ty som jag uti bladen ser Blir hädanefter kolsvart — särken! En paus här jag gör, att I mån hämta er Snart blir ju mänskligheten vriden. Man utaf taft, brokad och siden Nu sömmar sig en svart chémise, Som ej på byke läggs, men när dess tid är liden På Karl den tolftes raska vis Förpassas ut ur tiden. Så ha vi glunkas hört ännu en annan sak, AU ganska snart oss modet bjuder Att gå med muscher, smink och puder, Och, kära, hvarför ej, ifall det sker med smak.