Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj t för uudsättningsbehof öfverlåtna dispositionsrätt i afseende på 1830 års kreditivmedel samt tullafgifterne för inkommande spanmål, hvilken dispositionsrätts fortsatta medgifvande för framtiden Kongl. Maj:t förväntade, kunde likväl en tillräcklig tillgång till uppköpande af spanmål för det föreslagna reservlagret ej beredas, och än mindre härigenom bildas något öfverskott för inträffande behof vid sådane tillfällen, då undsättning erfordrades antingen i aflägsnare orter eller så skyndsamt, att spanmål från samma lager ej hunne tillhandahållas, eller då, af andra serskilda orsaker, undsättning med penningar kunde anses lämpligare, än med spanmål in natura. I betragtande häraf, och på det att statens mellankomst till behöfvandes undsättning i missväxtår måtte kunna grundas på en säker tillgång af både spanmål och penningar, samt i alla hänseenden blifva ändamålsenlig, och Kongl. Maj:t sålunda försättas i tillfälle att, under hvilka förhållanden som helst, vidmagthålla de angående spanmåls inoch utförsel meddelade stadganden, äskade Kongl. Maj:t, att] Rikets Ständer måtte dels Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 214. 7 medgifva, alt af den oliqviderade försträckningen utaf mindre krediti vet finge förskottsvis disponeras 150,000 rd:r såsom fyllnad i den för reservlagrets bildande erforderliga summa af 800j000 rd:r, och dels anvisa ett ytterligare förskottskreditiv å 500,000 rd:r, att, i mån af behof, uti Riksgälds-kontoret lyftas och, enligt Kongl. Majlis nådiga föreskrifter, för ofvanberörde ändamål begagnas; hvaremot de för utländsk spanmål inflytande tullmedel, hvilka borde till undsättningsbehof fortfarande afses^ skulle användas för Riksgälds-kontorets liqviderande, intill dess förenämnde förskottssummor, utgörande tillsammans 650,000 r:dr, blifvit lill fullo återbetalda. Efter erinran, hurusom Rikets sednast församlade
Maj afgifne Betänkande, rörande dels ändring uti föreskrifterna om tiden och sättét för Markegångs-Taxornas upprättande och Riksens Ständers Justitiae Ombudsmans befattning med deras granskning,dels ockTiondei och Rentegifvares skyldigheter emot Indelningshafvare och Räntetagare; äfvensom likaledes bifölls samma Utskotts Memorial af den 4 Juli, hvilket påföljande dag blifvit på bordet lagdt, i anledning af återremissen af Utskottets Memorial rörande yrkad större frihet till begagnande af kalkmylla och kalkstensbrott på Gottland. Ut supia. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, vid förnyad föredragning af I.ag samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 5 Juli på bordet lagda Betänkande af nästföregående dag, om frihet för hvarje Svensk Medborgare, att idka k all Den 7 Juli. 709 (ill slaga borgerlig näring, emot åtagande af deremot svarande borgerlig tunga, att, jemte bifall till Betänkandet, förklara, att ehuru Bidderskapet och Adeln kunde återkalla de vid 1809 och 1810 årens Biksdag gjorda concessioner,i fall de öfriga Stånden icke i detta beslut instämma, Bidderskapet och Adeln, sorn icke ledes af annat än viljan att befordra allmänt väl, utan afseende på enskifta uppoffringar, hvilka tänkesätt, Bidderskapet och Adeln är öfvertygad, delas af dess Medstånd, likväl icke vill vid sitt bifall till nämnde Betänkande fästa detta vilkor-; hvarom de öfriga Bespective Stånden skulle vänligen underrättas. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S X).
Deremot egde annat förhållande rum i afseende å den föreslagna nya segelleden genom slussanläggning vid Upperud, hvilket arbete, likasom fortsättningen deraf ända till sjön Stora Lee, kunde och bordo blifva föremål för den enskilda företagsamheten, om det af Staten understöddes; och föreställde sig motionären, att, af det för slussen vid Upperud erforderliga kostnadsbclopp, GG,1S3 R:dr B:ko, eller 99,274 R:dr 50 öre, skulle, derest | crhölles af statsmedel, återstående J kunna inom orten sammanbringas. På grund häraf har don ofvanbemälde motionären, likasom, af hufvudsakligen enahanda skäl, inom Bonde-Ståndet Riksdags-fullmägtigcn L. G. Andersson från Elfsborgs län, med hvilken sistnämnde Riksdags-fullmägtige Anders Eriksson från Elfsborgs och Anders Jonsson från Wermlands län förenat sig, föreslagit att Rikets Ständer måtte bevilja, till förbättrande af den allmänna segelleden från Hattcfura hamn förbi Köpmannabro till Upperud, en summa af 1G3,419 R:dr, samt för upptagande af en sluss vid Upperud, § aldar af det dertill erforderliga belopp, eller GG,183 R:dr 50 öro Runt, under tillämpning af de allmänna föreskrifter, sorn i afseende å statsbidrag för vattenkommunikationer och väganläggningar Liefve vid innevarande riksdag meddelade.
Maj:ls höga rätt att uppfordra båtsmans-hållet när Eders Kongl. Maj:ls och kronans tjenst så fordrar, men alt roleringen, enligt flera författningar, i fredstid vanligen icke uppfordras tili årstjenst, oftare än hvart tredje år, deremellan den dock lill handräckning, när helst behofvet så fordrar, kan uppkallas. Den enda bestämda försäkran, rotehållarne fått, är alt, vid uppfordringar, tour, så väl emellan kompagnierna som inom dem, noga skall iakttagas, så att den ena landsorten icke betungas mera än den andra.
Hermione var klädd i en snövit kiton av egyptiskt sindon, fäst med en agraff över vänstra skuldran och försedd med långa överstycken, som från halsen nedföllo över barmen och ryggen och nästan dolde det ljusblå, guldstickade bälte, som hopdrog kitonen kring midjan, varifrån han fotsid, i rika naturliga veck nedföll över de sandalprydda fötterna. Ärmarna på denna klädning voro mycket vida, från axlarna uppskurna och glest sammanhållna med små guldspännen, så att stundom blott en strimma, stundom hela rundningen av de ädelt formade armarne med deras marmorfasta, bländande, i blekt rosenrött skiftande hull vart synlig. För ökad bekvämlighet vid iklädandet var kitonen uppskuren även under vänstra ärmen ned till midjan, men här fäst med en tät rad agraffer. En gles purpurgarnering omgav den nedersta fållen och höjde intrycket av veckens plastiska fall. Hermiones rika, mörkbruna hår var icke benat, utan naturligt ordnat, som på ett lockigt gossehuvud, och sammanhållet av ett enkelt, diademlikt band, men delade sig under detta mitt över pannan i långa våglinjer, som nalkades de fint penslade ögonbrynen och slutade med små skruvformiga lockar, medan håret baktill nedföll i ett svall av långa, glänsande böljor över hals och skuldror. Av de övriga närvarande damerna voro de två klädda som Hermione, men buro över den vita kitonen en annan kortare, som hos den ena var saffran-, hos den andra ametistfärgad. Den tredje var en vacker brunett i romersk klädsel: den unga Julia, maka till Krysanteus' vän, jovianske gardestribunen Ammianus Marcellinus, som gjort sitt namn odödligt genom en värdefull historia över sin tid. Julia var född i Galliens huvudstad Parisii, vars namn då ännu icke hade så världshistorisk klang som nu. Hon hade vistats där, ännu sedan den unge cesarn Julianus ditflyttat med sitt anspråkslösa hov.
Rektor disponerade anordningar, och 2:o) de ofvannämnda, approximativt uträknade, förskotten å samma tertialers förhöjning efter nya löneregleringen, enligt den af Konsistorium uppgjorda reqvisitionslistan, som jemte penningarne till mig öfverlemnades af Konsistorienotarien. Westerås den 2 Januari 1861. E. O. Björling. (Bilaga.) Efter oss förevisade räkenskaper för Elementar-läroverket i Westerås, varder härmed på begäran sanningsenligt intygadt: att från och med året 1850 den 1 Juli till 1851 den 30 Juni blifvit Läroverkets premieoch fattig-kassa årligen tillgodoförd* ett belopp af B.ko R:dr 206: 23. 9, eller'*1 309: 74 limit, såsom kassans andel af stiftets allmänna premieoch fattig-kassa, och — 396 samma Läroverks egna kassa ett belopp af B:ko R:dr 1: 7. 9. eller 1: 74 R:mt under titel: »Tillberga socknegångs-medel»; att före året 1850 och alltifrån året 1841 1842 ett belopp af B:ko R:dr 168: 15. 4. blifvit Gymnasii och B:ko 38: 8. 5, skolans premieoch fattig-kassa årligen tillgodoförda, såsom deras andelar af ersättningen för indragna djeknepenningar, och derjemte B:ko R:dr 1: 7. 9 skolans egna kassa under titel: »Tillberga socknegångsmedel»; samt att från och med året 1686 inkomstposten »Tillberga socknegångs-medel» årligen finnes upptagen i skolans kassas räkenskaper; i skolans premieoch fattig-kassas räkenskaper (från och med året 1808) finnes icke denna post intagen. Westerås den 2 Januari 1861. And. Arhusiander. H. E. Lyrberg. Till Maxime Venerandum Konsistorium i Westerås.
En annan charta, hvilken jag för min del visserligen icke anser vara något mästerstycke, men som många af den motsatta sidan torde beundra, Georg Washingtons, innefattas i 6 artiklar, med undantag af de som röra Presidentsvalen, hvarmed vi icke hafva att göra. Så bör ett representationsförslag vara sammanfattad), och dertill erfordras icke tre hela år. Att dertill i förhand samla materialier, kan deremot vara ganska nyttigt, i falt nemi. de sedan användas, hvilket icke synes vara bruket hos oss. Jag har sjelf lemnat sådana i det större arbete rörtde representationsfrågan, sorn jag ulgaf för tio år sedan. Jag hade i fem eller sex månader gräft i Kammarcollegii luntor, för att få reda på alla de statistiska uppgifter, som dertill erfordrades, och jag hade sammandragit deni. Bland annat innehålla de bevis, sä klart, sorn två gånger två är fyra, att om valrätten utsträckes längre än lill j; mantal, sä får BondeSt. en sä öfvervägande majoritet, att det kullvoterar alla andra classer samfäldt. Dessa bevis, klara och tydliga, hafva icke hindrat samtlige förslagsmakare att upptaga en mycket lägre valcensus och således kasta sig i det uppgifna predikamentet alt öfverlemna hela makten till BondeSt. Delta Stånd bör med allt skäl hafva en fjerdedel i representationen, men icke det hela; hvarigenom det skulle förvandla de andra Stånden till eli noll och intet. De af mig samlade statistiska uppgifter, som alla äro tagna utur officiella källor, hafva således icke vunnit något afseende, och minst hos de Stånd, hvilka påstå sig i synnerhet vilja en representationsförändring, men som endast vilja den på det sättet alt de allena skulle styra. Det enda Stånd, som gjort uppoffringar för en representationsförändring, är li. o. Ad., man må säga hvad man vill. De hafva afsagt sig sjelfskrifvenheten, — en oändligt stor uppoffring, då de andra uppoffrat intet. Må man således säga, bäst man behagar, att del skulle se ut, som om R. o. Ad. icke ville hafva någon representationsförändring, i fall del förkastar de förevarande förslagen: facta tala.
St. afgifvande af skrifvelse!' till Regeringen med anhållan om hvarjehanda undantag i den ekonomiska lagstiftningen, oaktadt man förut ogillat utfärdandet af sådana undantagslagar. Dessa prajjudikater anser jag särdeles farliga, hvarföre jag, så vidt på mig beror, skall söka motsätta mig dem. R. o. Ad. har genom beslut i fråga om bränvinsbränningens inskränkning tillkännagifva, att de icke ansett någon våda vara för handen i fråga om spanmålsbrist och äfven i detta beslut uttryckt sitt ogillande öfver undantagslagarne. Nu kommer emedlertid den person som ifrigast stridt emot bränvinsbränningens inskränkning med en motion i syfte att bereda större spannmålstillgångar. Ar detta conseqvent? På grund af 56 § anser jag denna motion olagligen väckt, hvarföre jag lika med Gr. Lagerbjelke anhåller, att R. o. Ad. måtte lägga denna motion till handlingarne och i full conseqvens med sina redan fattade beslut, icke tillstyrka några undanlag till mehn för handeln och rörelsen i vårt land. Hr Bildt, Didrik Gillis: De båda sista talarne hafva, ehuru de för öfrigt tänka lika ronde lagligheten af denna motion, dock 302 Den 25 Februari e. m. ingått i pröfning af dess nytta. I en sådan pröfning ernar jag icke inlåta mig, emedan jag anser motionen olagligen väckt. Icke eller ämnar jag låta de skäl en talare här anspeglat bestämma mitt omdöme, nemi. possessionat-intresset. Jag tror icke, att man, mån om lagarncs bestånd, bör tveka att öppet uttala sin tanke, den må nu vara af opinionen apburen eller icke, och af sådant skäl får jag bär ulttrycka min åsigt, att de motiver, Gr. Posse till stöd för rättigheten att väcka sin motion åberopat, icke äro sådane, att de kunna hänföras till de fall 56 § Riksd.Ordn. omförmäler. I denna § föreskrifves, att efter motionstidens slut, nya frågor icke få väckas, så vida de icke af redan fattade beslut eller redan uptagna ärenden, eller under Riksdagen inträffade händelser omedelbarligen föranledas.
Sv. omb. förnyade sin uppgift, att förevarande rättegång förut varit vid R.R. och nu i K. Hof.-R. R.R. föreläde K:den att ingifva reversen och uppskjöt målet till den 27 Maj: K. omb. förmälde, att originalet till nämnda revers vore i Sv:dens ägo, men ingaf afskrift deraf, hämtad ur O.St.-Emb. protokoll. Sv. omb. begärde uppskof för att styrka, det saken vore förut i K. Hof.-R. anhängig. För detta ändamål uppskjöts saken till den 17 Juni: Sv. omb. företedde K. Iiof.Ris utslag den 22 Maj imellan parterna i ett mål, der Sv. tilltalat K:den för det denne utspridt rykte, att Sv. förfalskat den revers, hvarom nu vore stämdt och genom hvilket utslag Sv:s åtal, såsom obestyrkt, ogillades; men, emedan detta K. Hof.R:s utslag icke vunnit laga kraft, påstod Sv. omb. att det nu instämda mål icke borde upptagas. K. omb. yrkade Sv:s personliga inställelse, hvilket påstående af dennes ombud bestreds. R.R. tog tid på sig för att yttra sig öfver Sv:s invändning till den 1 Juli: Då genom R.R:s beslut invändningen ogillades, och Sv. ålades personlig in ställelse den 15 Juli: K. omb. kom tillstädes och uppgaf, att hans hufvudman ej delgifvit Sv. R.R:s beslut den 1 Juli samt begärde uppskof, som medgafs till den 22 Juli.: Annu hade Sv. ej fått del af sagda beslut. Uppskof begärdes och med gafs till den 12 Augusti: Sv. kom personligen tillstädes. Han bestred käromålet, försäkrande att K:den egenhändigt satt bomärket under reversen, Medgaf, att han innehaft reversen, men nyligen tappat plånboken, i hvilken han haft den förvarad. Sv. begärde derföre, att målet skulle anstå för reversens efterforskande, till den 2 September:
Ni nämde nyss om att se med andras ögon, jag ser mig nu med edra, och förstår, att ni tycker, att jag är öfverspänd, isynnerhet när ni jämför mig med unga damer, i den krets ni tillhör, där kurtis och flirtation höra till ordningen för stunden. Men vi får komma ihåg, att jag var ett barn och att man bör handskas varligt med bräckliga ting och att jag nu är en kvinna, som älskar och vördar det heliga! — Ni har fått strängar att vibrera inom mig, som jag trodde hade för länge sedan upphört att ljuda, som jag ej visste funnos till, sade han hastigt och afbrutet. Kan ni förlåta mig? Hon strök handen lätt öfver pannan, det var som om hon vaknat från en plågsam dröm. — Förlåtit Er, svarade hon sakta, det tror jag, att jag har gjort för länge sedan, alltsedan jag förstod, att inte alla kyssar behöfde likna den ni stal, att inte all kärlek var sådan som er. Men jag vet säkert, att jag förlåtit er nu, sedan jag fått säga er, hvad jag sagt nyss. Nu känner jag som om vi vore kvitt! Hon drog ett djupt andetag. Det var ett ögonblick alldeles tyst i rummet. Så reste han sig. — Ni får inte glömma det, som gifvit anledning till denna uppgörelse, er skuldsedel, sade hon med ett fint småleende. Ni kan rifva sönder den, fast den inte är infriad, det fins värkligen skulder, som inte kunna betalas. — Nej låt vara, låt mig få behålla den som ett minne af denna stund och af er. Den kan ju också tjäna mig som en varning att hädanefter akta mig för att sätta mig i en dylik skuld. — Det är rätt. Håll ord. Han böjde sig ner öfver hennes hand och kysste den. Så ännu djupare, efter pappersbladet som låg framför dem på den mörka, persiska mattan. Han tog hastigt upp det och lade det i bröstfickan på sin rock. När hon såg upp, var han borta. ETT BESÖK. Familjen var samlad kring frukostbordet på den öppna, stora verandan, som vette åt parken och sjön. Baron Tigersvärd satte ifrån sig kaffekoppen och sysslade med postväskan, som nyss blifvit inburen. — Är det något bref till mig? — frågade Siri.
Barna-undervisningen sker uti en pedagogi, tillräcklig för behofvet, med en Lärare som i lön njuter 26 tunnor kronotionde årligen. Tillförseln är ringa och måste vara det då ingen afsättning finnes. I Länet finnes en köping, Malmköping kallad, anlagd på det Kongl. Södermanlands Regemente tillhörige Rusthållet Malma i Lilla Malma Socken och Willåttinge Härad, '7 mil från Nyköping och 3 mil från Eskilstuna. Denna köping, hvarest drifves någoft handel samt handtverkeri, lyder under Landsrätt i Justitiae-mål och till Polisen under Landshöfdingen, Krono-Betjeningen samt en i sednare tider tillkommen Ordningsman, som invånarne sjelfva löna. Der är ock samma Regementes mötesplats. För tomter der erläggas till Regementet tomtören. För öfrigt eger köpingen föga inflytelse på landsorten, ty både handel och afsättning äro der ringa. Nyköping i Lands-Canzliet den 14 December 1839. G. E. FRÖLICH. G. \ *4 ■' * M/ l-'-; i • . T i j"., |i \ - i' i - i: BEFALLNINGSHAF VANDES UTI Ostergötlands Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRS-BERÄTTELSE för Åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836. 4 STOCKHOLM, 1K40. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. » - . • . i uz / Underdånig Berättelse om tillståndet inom Östergötland med Wadstena Län, i Ekonomiskt och Statistiskt afseende. 1:0 Länets allmänna beskaffenhet. Östergötland, af nära 100 qvadratmils vidd och med vid pass 200,000 Invånare, är gynnadt genom fördelaktigt läge, fruktbar jordmån och mycken omvexling uti naturens alster.
Efter hvad allmänt kändt är, har denna Export-artikel blifvit med hvart år mer umbärlig, och följaktligen mindre afsättlig på Continenten, hvarföre, och då denna artikel, som utgör Provincen Gottlands hufvudsakliga Export-produet, betydligen fallit i priset, Bevillnings-Utskottets Betänkande N-o 27. Utskottet ansett billigt, att derefter bestämma nedsättningen i Tullen. Ibland dem åter, för hvilka Ulförsels-Tullen blifvit förhöjd, förekommer: Ekbark och Ben, alla slag, o arbetade, hvarmed åsyftas, att gynna Svenska Garfverierna och Bensvärt-fabrikerna. Enbär och Rödfärg hade förut en oformligt ringa Tull i förhållande till värdet. Jern-ankare och Ankarfljn hafva blott fått en Jemlikhets-Tull med Stångjern och Skrot-jern, likaledes meå gamla casserade Kanoner och. Bomber. Messing, oarbetad, har genom den föreslagna Utförsels-Tullen endast blifvit förhöjd ifrån 1 till 3 procent af värdet, som synes böra vara det minsta för Utförseln af en oarbetad vara. Hufvud-resultatet af dessa förhöjningar och minskningar å inkommande och utgående varor, blir, efter hvad Tableauerna utvisa, att då förhöjningen å inkommande varor uppgår till R:dr 224,i5o. och å utgående varor till 5,310. Summa R:dr 229,460- Om äkjdäs-2'ulleni belopp. 88 Bevillning*- Utskottets Betänkande IV.-o 2 7. samt derifrån afdrages minskningen å inkommande varor med , R:dr 1,596. och åutgående varor med i,o5o. 2,646. Så blir den behållna tillökade inkomsten . ... Specification N:o 16, innehållande sådana Artiklar, hvilka förut icke varit i Tull-Taxan intagna, fordrar ingen annan redovisning, än att Utskottet ansett dem, för mera fullständighet, böra införas i Tull-Taxan med bestämd utsatt
Den nationell tappcrhetS-anda underhölls icke i Helvetien förmedelst den allmänna Beväringen, ilian genom helt andra medel som frän urminnes tider blifwit inrättade, och som wisierligen icke i detta ögonblick kunna imiteras i Swerige. Och sluteligen hwad uträttade denna allmänna Schweitzerffa bewäring, hwad werkade den? Jo, at Den iZ Junti. 70Z at sä mänga flere offer fällö för Segerwinnar nes wapen. Annu en omständighet torde jag fä anföra, som kanffe äfwen färtjenar upmärksamhet. Enligt den Grundlag som Rikets församlade Ständer nyligen antagit har Konungen rätt at sjelf börja Krig. Om nu en gäng en ung Krigslysten Monark upstiger pä Swensta Thronenj stall icke dä medwctandet om en större härsmagt ännu mera hos honom upelda eröfringslystnaden och underhälla hans hopp om triumpher. Och hwad är wäl mera wädeligt / mera pestilentialistt än äfwen et lyckligt och segrande Krig, för et sä folkfattigt Land som detta . Dock behofwer jag wäl mycket uppehälla mig wid en omständighet hwarom sä wäl wära iuhernste som alla utländske Stats-kloke äro ense: Snarare bör jag nämna en omständighet som torde framför att, åtminstone för det närwarande, wisa otjcnligheten af detta förslags - werkställande. BondöStändet, hwilket genom denna trefaldiga dubblering mest stulle lida, är för det närwarande sä utarmadt genom Attague Krigsgärder och Kronoffjutsningar, och sä upmärksamt af det olyckliga Landtwärnets öde, at et ifrigt pästäende om denna nLttouLl bewärings inrättande säkert stulle hringa detta Hederwärda Ständ til fortwiflan, och hös detsamma grundlägga en vwilja mot sina Med-Ständer, til hwars förqwäfwande fanste flere Seeler stulle behöfwas.
Om nu ett concurslillstånd för banken skulle inträffa, så ligger i det ena fallet 75 proc. säkerhetshandlingar uti intecknade reverser och i det andra fallet endast 60 proc. sådana handlingar. Då hemställer jag, om den bank är säkrare för allmänheten, som i ett sådant fall presterar qvarliggande säkerhetshandlingar till ett belopp af 60 proc. af teckningssumman, än den bank, som presterar qvarliggande säkerhetshandlingar till ett belopp af 73 proc. af samma leekningssumma. Utsktns paragraf innebär således här, efter mitt förmenande, ett stadgande, som är mycket säkrare för banken och mera betryggande för allmänheten, än det nu föreslagna, hvarigenom man vill medgifva att 4° proc. må tagas ur den deponerade grundfonden, för att användas i sjelfva rörelsen. Man bör ej förblanda bankernes tvänne hufvudsakliga functioner. Den ena functionen är att skaffa säkerhet för dem i allmänhet, som hafva transaclioner med banken, och den andra bankrörelsens bedrifvande. Det är directionens och bolagsmännens eget intresse, alt alltid ställa så till att de hafvaijen tillräcklig cassa, för att göra face med de olika vexlingar, som äga ruin under olika tider, dels olika år och dels olika tider under ett och samma år, så att allmänheten ej behöfver bekymra sig derom. Det ligger i bolagets eget intresse att gå så tillväga, att de ej genom manquerad vexling blifva tvungne att sätta sig i concurstillslånd, men för 4o4 Dc ii 20 Februari f. m. allmänheten Ur det säkrare, att en stor proc. af säkcrhetshandlingar ligger qvar i publikt förvar. Jag tillstyrker således bifall till hvad Utsktn här föreslagit, nemi. i5 proc., men skulle derjemte önska, att orden ”reda penningar’’ måtte utbytas emot orden ”Rikets gällande mynt.”
Enär det dagtraktamente, sorn, enligt E. K. Mils förnyade Nådiga Rese-Rrglemente af den 31 Oktober 1851, beslås, i 7:de klassen med 1 R:dr 40 sk., i Side med 1 R:dr 16 sk., i vhde med 1 R:dr, jemte skjuts-ersättning lör 2 hästar, samt i 10:de klassen med 40 sk., i 11: t e med 32 sk. oell i 12:le med 24 sk., jemte godtgörelse förskjuts efter en häst, är, i förhållande till de efter berörda Reglementes utfärdande betvdligt stegrade pris pä de oundgängligaste lefnadsförnödenheler, alltför ringa, hafva Rikets Ständer ansett en förhöjning i dagtraktamentet tor nämnde klasser vara af billighet påkallad; vid bestämmande hvaraf Rikets Ständer, sorn tillika funnit tillökningen bora jemförelsevis höjas i den man traktamentena nu äro ringare, för sin del bevilja! en förhöjning med 16 skillingar banko eller 50 öre riksmynt, i dagtraktamentet för en hvar af de uti 7, 8, 9, 10, 11 och 12 klasserna af nu gällande Rese-Rcgleincnle omförmälda embetsoch tjenstemän samt öfrige personer. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, med anhållan, att E. K. M:t läcktes låta detta Rikets Ständers sålunda fattade beslut, lill vederbörandes efterrättelse, allmängöra. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 28 Februari 1857. ExpeditionsUtuko lids Förslag lill underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Fehr. 1857. » Preste-Slåndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtgärder för hejl ordnande af grunddikning å boställs)urd. (Allm.