Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han påstod nemi., att menniskans behof skulle förefinnas olika hos olika menniskor när frågan gäller det andliga och heliga, eller m. a. o., gäller Guds nåd, och att till följd deraf, den ena menniskan skulle hafva ett större, den andra ett mindre behof af sjelfva Sabbatbsdagen. Högtidligen protesterar jag mot detta påstående. Behofvet, det sanna och verkliga, är lika i hvarje bröst från tiggaren till Konungen, från barnet i vaggan tili gubben vid grafvens rand. Behofvet är grundadt i synden, som icke är någon dikt, utan ren verklighet hos alla. Om någon icke skulle känna detta behof, så är orsaken att söka deruti, att han förtegat synden dag för dag, förqväft samvetet och förhållit sig att känna sanningen, alt han stiukit ut det tredje budets första ord: »tänk på!» Detta länk på! tillhörer hvarje dag och hvarje timma, och den ena morgonväkten ropar det efter den andra, den ena aftonen uprepar det efter den andra, just derföreatt vi sålunda skola manas till att lära känna oss sjelfva, hvilkaoch hurudana vi äro. Behofvetaf Herrans sahbathsdag med dess rika nådel i I i fa I len, kunna icke der, hvarest detta: tänk på! får göra sig gällande, ligga qväft hela månader, ja hela år, — och behofvet efter Herrans Sahbathsdag aldrig blifva olika för dem som af detta samma ord eller detta: tänk pål blifvit väckte till längtan efter samma nåd. *— Annu en gång, behofvet af nåd är lika för alla, ty synden är lika hos alla. Om någon förhåller sig att känna sanningen så är sanningen ändå densamma. Men säkert är, att när menniskan lyder sanningens: länk på! så låter man aldrig sig förgäfves väckas någon enda morgon af den sammanringning som manar henne att ingå i Guds tempel. Jag protesterar emot dylika påståenden, som skulle göra syndares behof olika och gifva olika värde af Sabbathen för olika menniskor, och beder R. o. Ad. skänka dem det värde som de förtjena.
Frih. Cederström, Jac., , 376 Frih. Rantzou, Joh. Alb., „ 366 „ Ehrenborgh, Casp. Wilh., , 4^6 Hr Netherwood, Wilh., „ 166 Frih. Stjerncrona, David, ty Frih. Boye, Ludv., uppläste följande:!' ■Med den rätt, Riksd.Ordn:s 56 § förunnar, och med anledn, af de obehagliga tilldragelser, som vid denna riksdag ägt rum, nemi. att då val skolat äga rutn till suppleant åt Just.ombudsmannen, valet icke kunnat verkställas derföre, alt R. o. Ad:s Electorer sig icke i tillräckligt antal infunnit, samt att, för samma orsak, både det förstärkta BancoUtsk. och det förstärkta StatsUtsk. måst stadna uti inactivitet, hvartill kommer den klagan, som nästan från alla Utsk. höres, deröfver, att Ad:s dit valda ledamöter sällan eller aldrig mangrannt sig der inställa, hvilket allt måste bevisa, att ett correctiv emot försummelsen är af högsta nödvändighet, får jag vördsamt föreslå: 1:0 alt R. o. Ad. ville genom prot.utdr. anmoda samtliga Utsk:n att, såväl för deras plena som för deras afdelwingars sammanträden, låta af vederbörande prot:sförandcr
På grund häraf och då Ridd. o. Adeln jemväl vid senaste Riksdag vägrat sitt bifall till enahanda förslag som det nu framställda, har Utskottet ansett sig böra Herr Brakels ofvanberörde motion afstyrka. O \:ö 4. Utlåtande angående förändradt sätt för val af Hemliga Utskottets ledamöter. Hörsamt Memorial. Hos Höglofl. Ridd. o. Adeln har Herr Brakel, Mauritz Gustaf, väckt den motion, att Ledamöter till det i 28 § Riksdags-Orduingen omförmälda Hemliga Utskott måtte af Ridd. o. Adeln väljas samt fäldt in plenoj hvilken motion, jemte de i anledning deraf af Friherre Cederström, Rudolph, Friherre Stael von Holstein, Fabian, och Herr Brakel afgifna yttranden, blifvit genom utdrag af Höglofl. Ridd. o. Adelns protokoll för den 12 sistlidne November till Rid darhus-Utskottets behandling hänvist. Yid granskning af hvad i detta ämne blifvit anfördt så väl vid innevarande som nästföregående Riksdag har Utskottet funnit de skäl som tala emot den föreslagna förändringen vara vida öfvervägande. Först skulle en olikhet derigenom inträffa med förhållandet i de öfriga Stånden, der Ledamöterne i Hemliga Utskottet väljas icke direkt utan genom Elektorer; en sådan olikhet synes likväl Utskottet böra så vidt ske kan undvikas. För det andra synes det i flere hänseenden vara lämpligare att inom ett Stånd, med så talrikt antal Ledamöter som Ridd. o. Adeln genom Elektorer, med den närmare kännedom de skäligen böra antagas äga angående egenskaperna hos de män, hvilka böra komma ifråga att i Utskottet inväljas, desto hellre utse Ledamöter jemväl i Hemliga Utskottet, som detta val är af särdeles vigt och grannlagenhet.
Fruns toaletter upptagas till 4 nya årligen, däraf en för vintern, en för våren och hösten samt 2 för sommaren, samt dessutom öfriga nödvändiga småartiklar såsom hattar, skor, strumpor o. s. v. Genom att ej för länge begagna samma klädning, utan, liksom då det var frå- ga öm mannens kläder, sälja dem, har jag årligen fått in ej så litet extra, hvarigenom jag haft att disponera öfver icke endast de af min man anslagna 250 kr., utan äfven ett och annat tiotal kr. ytterligare. Genom besparingar har jag dessutom bildat en kassa för att kunna använda, då inköp af kappa, finare klädning eller dylikt som medfört större utgift, förekommit. Den omständigheten att jag hittills tagit nästan allt hvad jag behöft i toalattväg från Paris, från magasin du Printemps, samt låtit en sömmerska sy hemma hos mig, hvarvid jag själf varit behjälplig, har gjort att min toalett i jämfö- relse med mina väninnors ställer sig omkring 30 % billigare. Af min man brukar jag dessutom alltid till jul få något i klädväg. Hvad barnens konto beträffar, så har jag till större delen tagit äfven för deras räkning från Paris, dels färdigt, dels i form af rudimaterier, och detta alltid till min fullaste belåtenhet. Så länge barnen voro två, sydde jag själf nästan det mesta, men då de blifvit tre, är detta ej längre möjligt, utan får jag dels skicka bort en del gröfre till skyddsföreningarnas arbeterskor, och dels låta jungfrun eller flickan, så långt tiden medgifver, hjälpa med att sy. Gifvet är, att en del af barnens kläder, i synnerhet linne, måste gå i arf, hvarför det nyköpta till största delen kommer på äldsta barnets räkning. Kostnaderna för de tre barnen blifva resp. 90, 70 och 40 kr. eller tillsammans 200 kr. Tjänstefolkets konto. Att med en tjänare sköta ett hushåll så stort som ifrågavarande torde vara IDUN 238 pelvis Tjänstebetygsböcker, t och ej betyg! I jänstebetygens otillförlitlighet hvaraf mer de eller flesta bönder gifva vande och något exaktare rinnan fullgjort eller till eller o m kantstött.
2:o ©jötnätt, bmitla bemidligett äto mantalds od) ffattffrifne på landet för bet år, imber bmitlet be febernteta aitmäta ftg boo ©jöntandbufett tid fjöfart, 84 SBemillnittgö^örorbtttng 1833. fiola påförad peronella afgifterne ber be äro mantall od) ffattffrifne, famt ©föntandfufen af bent för famina år ega att uppbära SSemillnittg enbaft efter 2:bra 2lrt., meb ffplbigfct lifmäl att, mib rebogörelfen för ftjlnämnbe Semillning, bifoga bemifen, att be perfonella afgifterne blifmit aitnorftäbed påförbc;, fommanbe be, potila låtit fod ftg ffattffrifma fåbane ©fontän, att anfmara för perfonella utffplbernad erläggaitbe tilt meberböraitbe nppbörbdntän. 3:o Äuftboer ocf anbre, font ibfa fföfart, utan att låta tn (Slnafanba förfållanbe ege rum i affeenbe å åpanbelöbetjent, @e Sill .fmnbelöbetjent, ©efält eller arbetare, font efter matttaldffrifning afflpttat, lenttte ^»anblaitbe, Skiftare nt. fl. bemid, att iftflplberne blifmit iitnefållne; od) bör betta berntd af ^anbeldbetfent, ©efäll eller arbetare företed, bå fan fod meberböranbe Sluctoritet om paff anfåller, SetmflningS*^örorbning 1835. 85 för att ftg titt annor ort begifma.
Och så i somras, när kungen af Belgien var här, mötte han en dag den unge sjö- mannen, som han genast vinkade till sig, pekade på medaljen och sade: » Jagtror att du bär min medalj. » Till syster Mimi vände fru Ahlbom sig 189 och frågade, under det att hon sakta smekte hennes hand: » Det är så varmt, hvilken dag får jag b a d a? » En i sanning ovanlig fråga af en hundraåring! Fru Lindbohm frågade, om det ej skulle roa fru Ahlbom att en dag komma ut och åka åt Djurgården och Rosendal. Denna fråga togs mycket väl upp, och med en geste med handen åt fru Lindbohm sade hon nästan litet skälmaktigt! » Hvem bjuder V » » Det gör jag å styrelsens vägnar, den vill så gärna bereda fru Ahlbom ett nöje. » Ett varmt tack och en smekning blefvo fru Lindbohms belöning för bjudningen. Aldrig har jag sett en mera lefvande bild af tacksamhet emot Gud och människor och ett mera förnöjsamt sinne än hos denna åldring. Huru mången läxa, mer eller mindre svår, ' har dock ej mästaren tiden hunnit gifva henne under hennes till bortåt trettiosex tusen femhundra uppgående dagars tal! Det måtte vara en egen känsla att likt skogens äldsta ek stå ensam kvar, täljande för yngre släkten om tider som varit. Det finns ett gammalt ordspråk, som säger att » allt är glömdt o m hundra år », men att själf kunna säga: - » Jag är hundra år, jag har genomgått ett helt sekel, skiftande af ljusa och mörka stunder, jag var ung i dess morgonväkt och jag står ännu kvar i dess aftonstund » — huru underbart är ej detta! Fru Lindbohm och syster Mimi berättade för mig, att förra året gjorde fru Ahlbom ett besök på Sofiahemmet och var inne i tvänne af salarna och sprakade med de sjuka. Utställningen intresserade henne mycket, och sittande i en vagn gjorde hon dess yttre bekantskap. Men nu skall jag berätta något, som visst herrarne Davidson på Hasselbacken ej hafva en aning om, nämligen att förra året drack fru Ahlbom kaffe och åhörde en stund musiken på deras etablissement. Skada att hon var där incognito, säkert skulle det roat mera än en af Hasselbackens gäster att fått göra hennes bekantskap.
Diseont-Inrättningar; N:o 119, i anledning af vackt fråga, om inrättande på Statens bekostnad af en arbetsoch corrections-anstalt inom Götheborgs och Bohus Län; N:o 120, i anledning af väckt motion, rörande de ulskylder, som för Landshöfdinge-Residenset i Nyköping böra till stadens cassa betalas; N:o 121, i anledning af väckt motion, om arfvoden till städernas Rådhus-Rätter för deras befattning med Tullmål; N:o 122, i anledning af väckt fråga, om bidrag af Statsmedlen till förbättrande och iståndsättande af Warbergs hamn; N:o i2/j, i anledning af vackt fråga om understöd af allmänna medel för hamnbyggnad och strömrensning vid Ronnebyjröping; N;o ia5, i anledning af väckt motion, om Statsanslag för segelfarts öppnande genom sundet vid Björnängehals nära Marstrand; N;ö 126, i anledning af väckt fråga om rättighet för nybyggessökande, att emot behörig borgen lyfta hela odlingsunderstödet, så snart genom bevis styrkes, att odlingen blifvit verksläld; N:o 127, i anledning af väckt fråga om det tillägg i Afvittrings-Sladgan, att alla syinfr, som ske i och för nyhemmans upptagande, måtte af Staten bekostas; N;o 129, i .anledning af väckt motion, om anslag för underhållet af en väganläggning till Norrige; N:o i3o, i anledning af väckt fråga om prcemier af allmänna medel för uppförande af gråstensbyggnader å landet. _ S. D. Vid förnyad föredragning af nedannämnde den 27 sistlidne Maji och den 2 dennes på bordet laggde Utlåtanden ifrån StatsVtskottet blefvo desamma af Ridderskapet och Adelil återremitterade, nemligen: N:o 93, i anledning af väckt motion, om nedsättning i priset å det krut, som för bergssprängnings-arbeten utlemnas ifrån Kronans förråd, m. m. / Trot.
St:r lagligen tillkommen straffbestämmelse; men här eger icke samma förhållande rum, ty här är icke behöfligt att utsätta några lagbestämmelser för någon öfverträdelse, dels emedan §:n icke blifvit omtalad, uti'någon af de efterföljande §§:ne, dels derföre att §:n sjelf uti sig innehållrr det vilkor, att varan blifver från konfiskation fri, derest bevisas kan, att den är af inhemsk tillverkning. Nåväl Mine Hrr! om vi nu tänka oss att K. M. medgifver införsel af bränvin, beror det ju på K. M. att med några ord ändra denna §, så att den, som lofligen införer bränvin, blifver försatt uti samma ställning, som den, hvilken transporterar bränvin, som är i riket lagligen tillverkadt. Detta är icke en föreskrift, som kräfver K. M:s och R. Stirs gemensamma bifall. K. Bl. kan ensam gifva denna föreskrift. Om R. St:r besluta en tullsats för utländskt bränvin och K. Bl. dertill lemnar sitt samtycke, kan ju K. M. göra ett sådant tillägg, som Gr. Gyldenstolpe nu föreslagit. Sä snart vi nu icke hafva att afgöra huruvida vi böra tilleller afstyrka införande af utländskt bränvin, synes det mig också vara öfverflödigt att i detta hänseende lagstifta: till följe hvaraf jag äfven motsätter mig Gr. Gyldenstolpes förslag. Gr. Lagerbjelke: Att ännu icke genom R. Stms beslut är på något sätt afgjordt eller ens öfverlagdt derom, huruvida bränvin skall från utrikes ort få uti riket införas eller icke, är af alia, sorn yttrat sig, medgifvet. Men, säger Hr Printzensköld, ifall det ifrägavar:de tillägget införes, så tager man på hand att ett sådant förbud skall blifva uphäfvet. Om så vore, och om denna tankegång vore rigtig, skulle man, hvarje gång man beslutar öfver eventuella tullsatser, laga på hand att förbuden uphäfvas, men detta oaktadt hafva R. St:r vid hvarje Riksdag antagit eventuella tullsatser samt Hr Printzensköld sjelf sådant tillstyrkt.
Majits rätt att erhålla j Contant ÖD,ooo R;dr samt dessutom såsom tserskilte förmåner Wadstena Slott , jståndsatt och meubleradt; Starby Kungsgård med alia Slottet och Kungsgården tillagde Krono Räntor och Dagsverken, sådana de voro beräknade är 1774; jemte utstyr af en Silfver-Service m, rn. Ridclcrskapets och Adelns Frotocoller för igx> års Riksdag upplysa, att den gåfva af jo,000 R:dr B:cq årligen, sorn Stiinderne då i underdånighet gjorde Hennes Majit, hade för ändamål att lemna ett underdånigt vedermäle af Ständernas tacksamhet; men att, ibland skälen, har, vid qfverjäggojngen äfven antagits Myntets fallna värde; och beslutet ägde alltså ett sam* manhang med de lika beskaffade gäfvor, som till den öfriga Kongl. Familjen i underdånighet gjordes; äfvensom med de Löuelörökningar, sam ajli Penninge-Löntagaim då erhöll0, Da denna gåfva gjordes Hennes Majit, var j alla fall dermed icke förenadt något villkor att den skulle upphöra när Hennes Maj:t b|ef Enka; och återtagandet , ensamt i anseende till Hennes Maj t Enke-Drottningen, vors så mycket tafta mättvUt, 50m, derest en rätt tili ersätt: Ben ig April, 4i ning för Myntets fallna värde existerade för alla andra, så måste den åter vara dabbel hos Hennes Majit, för den Sammå, hvilken var stipulerad redan för 1777 års Realisation, sorn åter gaf fördubbling åt alla andra, då deremot denna gåfva af io.cqo Ridt' utgör enda ersättningen för hvad
Då det, i följd häraf, blefve nödigt alt Deposilions-Afdelningens lokal erhölle annan inredning, hafva Fullmäktige, i sammanhang med frågan härom, tagit under öfvervägande, huruvida icke expeditions-kassorna och de allmänna förvaringsrum, hvilka stå i närmaste beröring med kassarörelsen, nemligen Dagvexlings-Kassan, Mindre General-Kassan och Sedel-Magasinet borde inrymmas i våningen 2 trappor upp i mindre Bankohuset5 hvarvid Fullmäktige, ehuru af den åsigt, att Bankens olikartade rörelsegrenar icke kunde på fullt ändamålsenligt sätt bedrifvas med mindre, än att en så beskaffad lokal bereddes, uti hvilken på nedra botten kunde förläggas åtminstone de Verkets Afdelningar, med hvilka allmänheten bade mesta beröring, likväl, med hufvudsakligt afseende derå, att den lill nu ifrågavarande gemensamma ändamål föreslagna nya lokal, som blefve tillräckligt rymlig och ljus, skulle medföra ökad beqvämlighet för både den trafikerande allmänheten och Kassa-Afdelningens tjenstemän, enär den förre finge tillfälle att insätta penningar i Kassorna och deröfver undfå bevis, utan att, såsom nu, behöfva inställa sig i 2:ne från hvarandra långt afskiljda Afdelningar, och de sednare eller tjenstemännen blefve befriade från vistandet i den mörka och osunda lokal, som af dem för närvarande begagnas, funnit skäligt förordna, att Depositions-Afdelningens lokal skulle på det sätt ordnas, att densamma kunde inrymma jemväl Expeditions-Kassorna och ofvanberörde förvaringsrum. För denna förändrade inredning, som anses blifva verkställd före detta års utgång, skulle kostnaden, enligt upprättadt förslag, komma att uppgå till högst 11,336 R:dr 8 sk. B:ko. § H
Föredrogs Högloflige Ridderskapets och Adelns Prolocolls-Utdrag af den 20 dennes, med inbjudning lill de öfriga Stånden, att instämma i dess, i anledning af StatsUtskottets Utlåtande N:o 4?4> fattade beslut, att den bifallne r4-'de punkten af B:inco-Ulsk,ottets Betänkande jV:o rg, äfven skall ega tillämpning i afseende på Riksgälds-Contorels Tjenstemän; Preste-Ståndet, hvars redan fattade beslut i hufvudsaken öfverensstämmer med Högloflige Ridderskapets och Adelns, ville dock i afseende på ördal j-# delsen förena sig med detta Stånd. S. D. Föredrogs och lades lill handlingane förstärkta BancoUtskottets Memorial N;o i5o, med anmälan om utgången af de i förstärkta Banco-Utskottet anställda, i Banco-Utskottels Memorial N:o a 17 foreslagne voteringar. S. D. Föredrogs Högloflige Ridderskapets och Adelns ProtocollsXJtdrag af denna dag, med inbjudning till de öfriga Stånden, alt instämma i dess, i anledning af Expedilions-Utskottets Memorial N:o ig, fattade beslut, att Expedilious-Uiskollet skall uti Riksdags-Beslutet, såsom h vilande Grundlagsändrings-förslag, upptaga de ajne första punkterna af Constitutions-Utskottets i Memorialet N:o 4° framställda förslag, nemligen, om ingressens till Tryckfrihels-Lagen bringande till öfverensstämmelse med 86 § Regerings-Formen. samt om Indragnings-magtens upphäfvande; Ståndet, som redan bifallit Fxpeditions-Utskotlets Memorial N:o a g, antog icke inbjudningen. Från V ä 11 o f 1. Borgare-StÅndxt. S. D.
Till nämnda betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsättes, räknas hos R. o. Ad. 4 cancellister, i PresteSt. en notarie och 2 cancellister, i BorgareSt. sammaledes, och i BondeSt. 2 notarier och 4 cancellister."’' Här är antalet af dea betjening, som skall aflönas, bestämdt i sjelfva grundlagen, och jag hade önskat, alt man iakttagit den vördnad och lydnad för grundlagen, att man följt dess bud. Jag inser visserligen, att denna betjening är alltför otillräcklig, särdeles lios R. o. Ad., der skrilveriet är så betydligt oell de muntliga discussionerna sä vidlyftiga; men dä tror jag att det varit en lämpligare åtgärd att gifva samma summa under namn af skrifvare-biträde. Då hade man följt lagen, och icke i strid ined grundlagens bud t. ex. hos R. o. Ad. uppfört 7 D s n a5 Juli f. m. notarier oell 6 cnnceIlisier, iler grundlagen säger 4 cancellister, oell livad BondeSt. beträffar, bekänner jag, alt dit förundrar mig, att i ett Stånd, der de muntliga lalén icke äro vidlyftigare än der, se 16 cancellisfer uppförde lill aflöning. Visserligen påslås, att göromålen derstädes varit så föga betydliga, att t. ex. cancellister i BondeSt. derjemte kunnat förrätta borgmästare-tjenst i Enköping och bestrida notarie-befattningar i Svea Hofrätt, oell att cancellisterne fördelas i tjenstgörande oell icke tjenstgörande. Men dermed må vara huru som helst, jag respecterar Ståndets beslut och vill ej sätta i fråga, huruvida det uppförda antalet arfvoden bör utgå; men jag får dock hemställa, om det ej kunde gå an att, i stället för de arfvoden, som öfverstiga hvad grundlagen bestämmer, utsätta lika belopp att utgå under namn af skrifvare-biträde. Hvad beträffar arfvodet för Secreteraren i BondeSt, så, jemte det jag instämmer i de skäl, Frill.
Majit i Nåder funnit för godt, att vid Cassornes aflefvereiing fästa det vilkor, att räntan å deras behållningar skulle blifva Stats-Verkets tillgång, för att dermed besörja sådane utgifter, som Cassorne förut haft Stats-Utskottets Betänkandet 835. tili föremål, och att i följd häraf Herrar Fullmägiige skalle äga att genast begagna de Contante behållningarne såsom lån , mot den ränta Contoiret vanligen betalar, samt att emottaga Obligationerne till indrifning och, alt som medlen inflyta, på lika sätt ställa deras belopp på Ränte-beräkning, att utgå till Stats-Verket, som likaledes emedlertid borde af RiksgäldsContoiret undfå Interesset, sådant som det af 1-åntagarne erlades intill dess Fullrnägtige hunnit Fånen indrifva. Detta bifölio Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag och blef då bland Stats-Verkets Inkomster uti Riks-Staten uppförd en summa af 5630 R:dr g sk. 11 r:st., att såsom ränta å ifrågavarande Cassors till RiksGälds-Conloiret aflämnade behållningar årligenfrån Contoiret utgå, Stats-Utskottet hemställer, att på enahanda sätt må förhållas med Kongh Bergs-Collegii ifrågavarande Gassa; och, som åtskil lige Utgifter, hvilka af denna Gassa hittils utgått , nu mera komma att bestridas af Stats-Verket; så har StatsUtskotiet, till ersättning för Stats Verket för desse förut i Siat opåräknade Utgifter, uti dess till Riksens Höglofl. Ständer afgifne förslag, öfver beräkningen af Stats-Verkets Inkomster upptagit 5 procents Ränta å denne Cassas behållning med 1,310 R:dr 43 sk. 2 rist., att af RiksgäldsContoiret till Stats-Verket årligen erläggas. Om Riksens Höglofl. Ständer härtill bifalla; så hemställes, att Riksens Höglofl. Ständer måtte hos Kongl.
Det af Chefen för Topografiska Corpsen, General-löjtnanten Akrell uppgjorda och i anmärkningarne emot Utskottets betänkande åberopade förslag till de blifvande jernvägarnes riktning är, enligt hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition tillkännagifvit, endast »ett preliminärt utkast, antydanöde den riktning i allmänhet, hvaruti, efter hans förmenande, stamlinierne höra sträcka »sig i ett framtida jernvägs-system.» Detta utkast har Kongl. Majit ej heller ansett tillBih. till B. Sl. Prot. t SS 3 & 1 SSi. i Sami. 1 Afd. 3 Band i 5 Uäft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 333. fyllestgörande, utan har Kongl. Maj:t förklarat, att noggranna topografiska undersökningar böra verkställas samt fullständiga planer och kostnadsförslag upprättas för dylika stambanors framtida utförande i de delar och med den hufvudriktning, hvarom Kongl. Maj:t och Rikets Ständer kunde komma att besluta. Kongl. Majit har visserligen föreslagit Rikets Ständer alt bemyndiga Fullmägtige i Riksgäldskontoret genom upplåning anskaffa och successivt, i mån af behof, till Kongl. Majits disposition utbetala det kapital-belopp, som skulle erfordras för anläggningar af 'stambanor från Stockholm till Götheborg, med afdrag af jernvägs-sträckningen mellan Köping och Hult; men detta förslag är endast vilkorligt, såsom beroende deraf, huruvida den förökade skatten å bränvins-till verk ningen kommer att lemna ettnetto-öfverskott af minst 615,000 R:dr; och i allt lall skulle den föreslagna upplåningen icke ifrågakomma förr, än resultatet af uppbörden utaf nämnde skatt under år 1855 elier först år 1856 sig visat. Hvad Kongl.