Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber likväl att bär få tillkännagifva, att om jag icke envisare vidhåller bifall till denna pnnkt, sä är det derföre, att jag hoppas att R. o. Ad. skall fästa afseende på den framställning jag dä ämnar göra för en återremiss af den punkten. H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs härefter till bifall å Utsk:s tillstyrkande framställde propos. besvarades med starka nej, blandade med några ja, hvarefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå Utskrs tillstyrkande att tegan för den vid Landtgästgifverierne utgående skjuts, sorn icke år på entreprenad upläten, må varda bestämd till 20 sk. b:co, och efter denna proposrs besvarande med starka ja, jemte ett eller annat nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande. Gr. Taube, Henning Edvard begärde votering, men förklarade innan densamma hann företagas, att han ville afstå från sin begäran. 4:de punkten, an g: de förhöjning af skjutslegan i s fäderne. Utsk:s yttrande bifölls. 5:te punkten, an g: de föreskrifterne om det antal hästar, som af skjutsentreprenör bör de resande vid anfordran tillhandahållas m. m. Gr. Sparre: På sätt jag redan tagit mig friheten nämna, är det i denna punkt jag yrkar återremiss.
Af sådan anledning anser jag både Riksens Ständers Fullmägtige och Revisorer kunna i Förstärkta StatsUtskottet inväljas; men hemställer, om icke det serskilta förhållande som äger rum, i afseende på Bevillningsutskottet, skäligen må anses hindra dess Ledamöter från att bii t va medlemmar af Stora Nämnden. Friherre Hjerta, Fre'ric: Då jsg å ena si dan fullkomligen gillar den af Grefve Spens väckte motion om upprättande af en lista på de personer, sorn ej äro valbare, kan jaga den andra icke annat än bestrida, att derå må uppJöras RiksgäldsContoirets Fullmägtige, Bevillningsutskottets Ledamöter och våra Electorer, Jag tror att Ridderskapet och Adeln , derest en sådan grundsats antogs, om den samma skulle blifva ensam; ty i de andra Stånden kan den till och med icke följas, åtminstone skulle Presteoch BorgareStånden i sådan händelse blifva inactiva. På denna grund tillstyrker jag derföre, att på ofvannämnda lista, endast må upptagas de uti 41 §. Riksdagsordningen uttryckligen nämnde personer; och att för öfrigt vallistorne måtte , enligt hvad Grefve Spens föreslagit, inrättas i Ajphabetisk ordning. Herr Tham; Om jag rätt fattat Friherre Cederströms mening, i afseende på Bevillnittgs - 556 f)en j4 Junii f, m. Utskottets Ledamöter, vill Friherren af dert händelse, att detta Utskott ej kan förstärkas, draga den slutsatts, att Lagstiltareo velat utestänga dess Ledamöter från deltagande i den Nämnd, som har att afgöra visse af Utskottet bearbetade Mål* Jag hemställer om Grundlagen till ett sådant uteslutande gifver minsta anledning? Finnes der något ställe, som betager Höglofl. Ridderskapet och Adeln rättigheten att huru som helst begagna sitt förtroende, endast med undantag i afseende pä de uti 41 §. Riksdagsordningen uppräknade ansvarige personer?
Den 12 Majs. > Carlscrona fullbordades Genom OespotiZme-i, åtgärd lärer inom lika tid intet land upwisa ^ bättre oeconomi8iva. anstalter, än Swerige under sin frihet. Olika begrepp och ma hända enskilda intresien gjorde Riksmötena nog ofta högljudde, och hwad wärre war instränrte sä Konunga-makten, at Regenten snarare war landets börda, än styrande. Detta fel wällade desi undergäng och beredde 1772 ars Lonscirurion. De mäst stridige förenade sig i oinskränkt förtroende til Regenten, och älla dygder troddes xersoiiiiier^äe i desi förtjusande person. Han talade och hela bol-werket, ^ristocrLcken, et halft seculum ökadt, ramlade. Häfderna kunna icke wisa någon Regements-förändring, som de första ären af sin tillvaro wisat gladare utsigter, , och mindre »varaktighet, ty redan 178g erfordrades den sä kallade Förenings - och Säkerhets/^cten. Snillets, smakens samt de sköna konsternas lysande epo^ue war nu inne, beledsagade af en stigande fattigdom, luxe och arvetsffygghet. Konung QnsvXkföll och med honom det prydeliga, som hans dräpeliga snille mägtadt bilda. Eckade desi swärd ej Swensta xrovincei-ne, saknades ej eller nägon enda; och Fäderneslandet wann för sina upoffringar, Åtminstone et lysande rum bland Europas xoiicera. cis Stater. Försynen som alltid wakat öfwer wart Listade Fädernesland, tillät senare tiders rysliga, och gifwe Gud icke oboteliga händelser, för at wisa nödwändigheten af en Regeringsform, som förmär trygga landets säkerhet, äfwen under en wräng Konung. Jag fär underställa säledeS Högloft.
Och då för öfrigt Lanells vid 1809 och 1810 arens Riksdag gjorda ansökning örn understöd eller Pension blifvit af då varande Stats Utskott afslagen, samt några nya el. ler andra skäl nu icke blifvit af Länell anförde, anser Stats - Utskotte-t sig sakna all anledning, att, för Lanell, sorn, efter hvad Herrar Fullmäktige upplyst, hos Riksgälds - Comoiret dessutom häftar för en betydlig Skuld, tillstyrka något understöd af nämnde Cuntoirs medel. Hvilket dock Rikets Högloft. Ständers närmare ompröfvande vördsamllgen undérstäiles. Stockholm den 4 Junii 1818. Riksens Högloft. Ständers Stafssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid deras Betänkande öfver Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition , angående serskildte anstalters vidtagande till förekommande af stegting i priset ä det grofva Brödet i Hlif vadst aden. Borgare*Ståndet har genom ProXoeollsUtdragd. g i nästledne månad till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskottens handläggning återremitterat den af Kgl. Maj;» Statsoch Besvärs-ZJtskottens Betärikanden. 1755 genom Nådig Proposition till Riksens Ständer öfvevleronade fråga, om serskildte anstalter till förekommande af stegring i priset å iler grofva Brödet, hvaruti Utskotten afgifvit gemensamt utlåtande den 26 sisth April; Men, sorn detta yttrande blifvit bifallit af de 3:ne öfrige Ständen, nemi. af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Präst - Ståndet d. 4 nasfeune Maji och utaf Hedervärda Bonde - Ståndet den <l i samma månad, med t i 1 ra gg af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-' Ståndet att hos Kongl.
Lagerkransen erhöll han vid promotionen den 21 juni 1836, då professor F.W. Pipping var promotor; bland hans promotionskamrater funnos äfven sedermera vordne professorerne Castrén, Ingman och Törnegren, hvilka döden likaledes skördade i början af deras bana, till stor förlust för universitetet, som räknar den förstnämnde bland sina största ryktbarheter. Såsom magister begynte Wallin hösten 1836 tjenstgöra som extraordinarie amanuens vid bibliotheket, och efter det han disputerat om skilnaden emellan den lärda Arabiskan och Arabiska folkspråket, utnämndes han den 29 juli 1839 till docent i orientaliska litteraturen. Dermed var också riktningen gifven för hans framtida studier och hans lefnadsmål i viss mån bestämdt, ehuru då ännu ingen ordentlig tjenst med lön tycktes stå honom till buds att söka. Docentur var nemligen den tiden en helt och hållet lönlös tjenst, egentligen blott en titel. Hans hela lynne var också afgjordt emot fikandet efter någon tjenst; utan hans syftemål var nu blott att grundligt genomforska Orientens språk och seder. Man vet icke att han någonsin tvekat i valet af lefnadsbana; redan före sin utnämning till docent sysselsatte han sig ifrigt med praktiska öfningar i orientaliska språk, förnämligast öfversättningar från modersmålet till Arabiskan och Persiskan under prof. Geitlins vänskapliga handledning. Han begaf sig till Petersburg för att bivista dervarande orientaliska institut, och dröjde i nyssnämnda lysande hufvudstad nära två års tid, nemligen åren 1841 och 1842; derunder begagnade han sig föga af föreläsningarne i sjelfva institutet, men så mycket flitigare af några dess lärares enskilda handledning i förnämligast Arabiska och Persiska språkens talande och skrifvande, ty Turkiskan synes jemförelsevis mindre hafva anslagit honom. Dessa hans lärare voro en infödd Arab från Egypten sheikh Tantavi (eller Muhammed Aijad Attantavi) och en likaledes infödd Perser Mirza Ismail.
Trest-Ståndets Trotocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 3 Juli 1815- S. D. Till justering upplästes flen af Constitutions-Utskottet föreslagna Redaction af de §. §, uti Grund-Lagarna , sorn jemlikt Riksens Ständers beslut böra förändras, och blef såsom enlig med Riksens Ständers beslut godkänd ; men som Högloft. Ridderskapet och Adeln, jemlikt nu uppläst Protocolls-Utdrag af nasti, gårdag, beslutit, att den al Riks-Stånden godkända ändring uti Regerings-Formens aS §, nemi. att Utländske Män matte kunna till Språkoch Exeicitii-mästare, samt idkare af de Fria Konsterna antagas, borde förfalla, samt att berörde § skulle i hvad nämnde förslag angår förblifva vid sin. förra lydelse oförändrad, fann Ståndet för godt att vid Höglofl. Ridderskapet och Adelns beslut låta bero; hvilket skulle Constitutions-Utskottet rr.eddelast Ut supra Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande ifrån Utskotten inkomna och på bordet livi lande Retänkanden, nemi. ifrån Banko-Utskottet: angående I:o Banko Fullmägtiges samt Bankens Einbetsoch Tjenstemäns Befattningar. %:0 Formatet af ? R:dr Banko-Sedlar samt Sedel - Den 3 Juli. Sedelpappetets öfverklagade mindre fasthet och styrka. 3:0 Filial-Dlsconfer, Privatas Assignation ner och 3 procents Sedlar. 4:0 Yrkad afskrifning af Bankens fordran hos Stats-Verket, användandet af Bankens vinst till det Allmännas gagn, samt att Bankens Bokslut trovärdigt matte.till Allmänheten uppgifvas. 5:0 Upphörande af införseln i Major Forbes och Krigs Fiskalen v. Scheeles Löner för Bankens andel i Celsingska Concours-Massan. 6:0
— Men så kommer det ej alt förefalla bildade karlar i allmänhet — jag har åtminstone funnit mesta trefnaden och största nöjet i sällskap med sådana qvinnor, sorn med verkliga kunskaper förenat sjelfständig karakter, och har hos dem aldrig funnit någon brist, hvarken på huslighet eller qvinliga behag. De s. k. Blåstrumporna dock uteslutna ur räkningen; men deras kunskap är vanligtvis ytlig och ofullständig, ehuru de hafva anspråk på att anses för lärda. Nej. mine Hrr, kunskapens fackla, påtänd i sanningens eviga låga, kastar ej skugga, eller sätter någon fläck på oskuldens lilja, ej heller förskingrar hon ett enda grand af det välluktande doft, Den 30 September t. m. som kringsväfvar blygsamhetens reseda, ty det sanna och det sköna äro ingalunda hvarandras motsats, utan utgöra fastmer hvarandras fyllnad. — Derom är jag säker, emedan filosofien, som stolt kallar sig vetenskapernas vetenskap, har, oaktadt tusenåriga sträfvanden, dock icke — så vidt jag vet — kommit til! annat resultat, än att det sanna och det sköna, förenade i fullkomlig harmoni till en oändlig enhet, utgöra deli klaraste bild menniskotanken förmått upställu af det rent absoluta, af Gud. Mycket vore visserligen ännu att säga i detta intressanta ämne, men jag bör icke till det yttersta pröfva edert tålamod, mine Hrr, och tror mig hafva sagt nog för alt gifva skäl för min önskan att R. o. Ad. måtte bifalla Betänk. Jag vill dock tillägga en spådom, och trotsande faran att från vissa håll bli hånad som en svärmande tok, förutsäger jag att våra barnbarn och deras samtida skola välsigna den Konung som föreslagit, och de Ständer som bifalla denna lagförändring, hvars grundtanke är att tillerkänna fullt menn iskovärde åt den svenska qvinnan! Många ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Tham, Casper Wolrath Victor: Jag skulle knappast tro det någon finnes, som med erfarenhet af qvinnans ställning icke lifligt önskar, att någon förändring måtte göras i nu gällande allmänna stadgar, och att de stränga banden måtte något, kanske mycket, lossas.
Bankens uppträdande på marknaden i Hamburg, såsom säljare af Svenska Hypotheks-föreningars obligationer, hafva föranledt, att sådana papper, redan förut i lågt värde, än vidare fallit både i begärlighet och pris, hvarigenom möjligheten för Hypotheks-föreningarne sjelfve att försälja sina obligationer afla, gsnats och Banken betagits det nu sig erbjudna tillfället att uppköpa vexlar, hvaraf tillgång utöfver börsernas behof efter all sannolikhet ej funnits om icke Hypotheks-föreningar, förmedelst obligationers försäljning, kunnat förvärfva sig ytterligare lån på utrikes ort. Stockholm den 3 November 1859. C. B. Lilliehöök. N. H. Selander. Th. Wensioe. Frans Schartau. G. D. Arfwedson. Frik Mallmin. Matts Pehrsson. O. Nordensvan. J. Nordlund. C. C. Hörnstein. J. Holm. \C. O. Vi 0, ■ * Bil. Litt. A. Pantens belägenhet Lån mot pant af real-säkerhet. eller Låntagarens hemvist. Inteckning i Landtegendom. Inteckning i Bruk, Verk och Inrättningar. Inteckning i Stadsegendom. FörlagsInteckning. Aktier och Obligationer. Handlande. Handtverkare och Husegare. Anvisningar utfärdade: af Rikets Ständers Bank *) på af Götheborgs Låne-kontor „ af Malmö d:o „ af Wisby d:o t „ af Stockholms Enskilda Bank Summa utfärdade anvisningar o Anvisningar infriade: Rikets Ständers Banks af Götheborgs Låne-kontors , „ Malmö Låne-kontors Wisby Låne-kontors , Stockholms Enskilda Banks Rikets Ständers Bank.
Prestc-ståndet den 3 Borgare-ståndet den .3 Bonde-slnndet den 3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående tiden och vilkoren för åtskilliga rid innevarande Riksdag beviljade löne-J or höjning ars utgående. (Stats-[Jlsk:s. Uthden N:is 41, 81 och 226.) S. A. K. Af E. K. M:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, med tillhörande bilagor, hafva Rikets Ständer inhemtat, bland 214 ExpediHons-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N;o 207. annat, alt, sedan E. K. M:t, med afseende å behofvet af löne-förbättring för stålens med penninge-löner försedde embetsoch tjenstemän, anbefallt Chelerne för samtliga Stats-departementen ali inkomma med underdånigt förslag i berörda hänseende, hvar och en för sitt Departements Expedition jemte alla till Departementet hörande embetsverk, korpser och stater, samt sådana förslag derefter blifvit af Departemenlschelerne elter vissa gemensamma grunder uppgjorda och i underdånighet algifna, E. K. M:t behagat, med gillande af sagde grunder, i nåder bifalla dessa förslag och hos Rikets Ständer äska de anslagsförhöjningar, som för den nya löne-regleringen erfordrades. Rörande detta ämne förekommer uti det E. K.
Proposition ,]\s 83. 11 toret till Fahlu Bergsskola anvisadt, samt Fullmäktige i Jernkontoret hos Kongl. Majit anmält detta Bruks-societetens beslut, sä och efter det Kommersekollegium, på nådig befallning, till Kongl. Majit, inkommit med Teknologiska Institutets styrelses samt eget underdånigt utlåtande i ämnet, uti hvilket utlåtande Kollegium, med åberopande af de utaf Bruks-societeten samt bemälda Styrelse anförda skäl. äfvensom af hvad Bergsskolans Föreståndare uti afgifvet betänkande rörande den föreslagna flyttningen af skolan andrngit, i underdånighet tillstyrkt, det bergsskolan mätte, sä snart omständigheterna det inedgälve, varda med Teknologiska Institutet förenad, förekom detta ärende till nådig pröfning, dervid Kongl. Majit fann sig, för sin del, böra godkänna det väckta fförslaget om bergsskolans flyttning från Fahlun och förening med Teknologiska Institutet, under vilkor att Bruks-societeten behörigen uppfyllde sitt genom Jernkontorets Fullmägtige anmälda erbjudande att bekosta elevernas praktiska öfningar och undervisning, samt under förutsättning derjemte, att nämnda öfningar och undervisning komme att stå under ledning och tillsyn af Teknologiska Institutets styrelse.
Maj:t i underdånighet anhålla, att, med bibehållande af stadgandet om skyldighet för innehafvare af obesutenhet i Dalarne att för densamma taga lösen, då påstående derom väckes af den, som, enligt nu gällande bestämmelser, är till obesutenhets inlösande berättigad, de i Kongl. Brefvet den 17 Aug. 1804 förekommande stadganden derom, dels att ingen får sälja obesutenhet till annan, än den, som förut eger jord, och, sedan storskifte blifvit verkstäldt, icke till annan än den, som eger jord i samma nummer, och dels att lagfart och fasta å sådane smärre jorddelar, som icke innefatta besutenhet, icke få ega rum, måtte varda i nåder upphäfda. Det af Lars Gezelius föreslagna stadgande, »att den, som, sedan besutenhets reglering skedd är, köper obesuten hemmansdel i besutenhet, der han eller hans förfäder icke vid besutenhets-regleringen och oafbrutet derefter del egt, skall vara skyldig alt, när annan delegare så yrkar, till honom, som förr del i besutenheten egt, afstå den inköpta obesutenheten mot den lösen, som af mätismän pröfvas skälig,» skulle föranleda dertill, att den, som före besutenhets-reglering innehaft eller derefter från sine förfäder ärft en obesutenhet, vore berättigad att fortfarande förblifva i orubbad besittning af densamma; men då sådant kunde för all framtid förhindra obesutenheters sammanläggning till besutenheter, finna Utskotten berörde förslag icke böra bifallas. Om lagfart å obesutenhet kommer att tillåtas, men delegarnes i samma nummer rätt att den obesutna delen till sig lösa, skall fortfara, äfven sedan fasta blifvit meddelad, skulle icke något ändamål vinnas genom obesutenhetens hembjudande åt desse delegare i besutenheten; och Utskotten tillstyrka derföre, att det af Lars Olsson derom framställda förslag icke må bifallas. Stockholm den 21 Augusti 1851.
Men jag har visserligen aldrig velat bannlysa »Förklaringen öfver Luthers lilla katekes», eller den s. k. stora katekesen, ur skolorna; detta har aldrig ett ögonblick kunnat falla mig in. Min mening är, att Luthers lilla katekes skulle läras utantill; den vore en lagom, och ej för lång, stomme för minnet, då deremot den stora katekesen skulle tjena såsom förklaring dereröfver, att begagnas och inläras såsom hvarje annan lärobok, för att utvidga barnets förstånd och kunskap i ämnet. Många andra skäl skulle kunna anföras. Jag vill blott påpeka ännu ett. Genom den skadliga vanan att i det första och vigtigaste kunskapsämnet lita uteslutande på minnet, får barnet äfven i andra kunskapsgrenar, och ofta nog för hela sin undervisningstid, denna skadliga riktning, och lärer sig aldrig att tänka, i stället för att blott minnas. Men jag har äfven stora och goda auktoriteter till stöd för denna min mening om utanläsningens skadlighet. LäroverksKomittéen i sitt förslag till ordnande af undervisningen vid Elementarläroverken, säger, när den kommer till kapitlet om kristendomsundervisningen: »samtidigt med Bibliska Historien börjar den kateketi»ska undervisningen. Det är Luthers lilla katekes, hvilken komit»terade ansett höra läggas till grund för denna undervisning och »hvilken korta, kärnfulla lärobok man bör kunna fordra att gossen »lärer sig väl utantill, på det att den sednare undervisnin»gen må hafva en säker grundläggning i fasta och bestämda, i »minnet fästade ord. Den Svebilio-Lindblomska förklaringen» — det ofvanomnämnda förslaget till ny katekes fanns nemi. då ej Den 18 Februari f. m. 541 ännu — »har komittéen deremot icke ansett sig böra uptaga så»som föreskrifven till utanläsning. Skälet härtill är icke det, att »komittéen icke anser läsningen af denna förklaring medföra nytta »och välsignelse, utan det, att Komittéen tror sådana frukter af dess »begagnande skola så mycket snarare framträda, om denna förkla»ring får återgå till den bestämmelse, som dess författare sjelf an»tydt, att mera vara en läsebok för eftertankan, än en lärobok för »minnet.
Då RidderSknpet och Adeln behagar erindra sig att ingen kan gifva bättre rätt än han sjelf äger, så lärer deraf tydligt följa, ätt öm Hufvudman Upphör att sjelf vara berättigad tilt Riksdagsmanna-kallets utöfning, mäste också hans fullmägtig förlora samma rätt; Något - T) <’ 11 n A ti g 11 s t i f. rn. got annat innehåller icke förslaget; således tillstyrker jag bifall derå. Uppå derefter förnyad proposition, blef den af Hans Excellence sist föreslagne redaction af Ridderskapet och Adeln godkänd. Herr Cederschiöld: I anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorde vid tredje Momentet, hemställer jag, om det icke vore lämpligast att bibehålla andra Momentet i den gamla 5 §., med en obetydlig jemkning, som jag skall be att få uppläsa: ’’Ellfver under påstående Riksdag Ättemän ''sjelf Hufvudman, bibehålie han sin egen”skap af Bänkman, Elektor, Utskottseller ”Nämnds Ledamot.” Hans Excellence Herr Gr ef vett och LandtMarskalken föreslog bifall å tredje Momentet af 12 §. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall å samma Moment, under iakttagande af den utaf Herr von Schulzenheim föreslagne redactions-förändring. Ropades Nej. Hans Excellence föreslog derpå bifall till 3:dje Momentet, med det af Herr Printzensköld dervid gjorde tillägg, eller att or36 II. 3 Den 7 Augusti f. m. det: likväl måtte införas emellan orden: han och bibehållen. Bifölls. §• *3. Den, hvilken första gången såsom Riksdagsman sig anmäler, åligge att om sin ålder, i fall sådant äskås, uppte bevis genom Utdrag af Kyrkoboken ifrån den församling, der han född är. Finnes ej Kyrkobok, gälle dä bevis af någon Konungens Embetsman i orten. Företer sig anledning, att inlemnadt betyg är oriktigt, blifve inlemnaren genast tilltalad i laga ordning, och erhålle ej inträdes-pollett, innan han sig inför Domstol rättfärdigat.
Nådiga åtgärd att af Besparingar under Andra Ifufvud-Tituln eller Allmänna Indragnings-Staten låta bestrida den härtill åtgående ökade 1314 StatsUtskottets Betänkanden. utgift intill nästa Riksdag, då beloppet kunde vara i sin ordning å Stat uppförd t. Kongl. Maj:t har i anledning häraf, enligt Nådigt Bref af den 2.3 .J anuarii 181 g, beslutit följande tillökningar och förändringar uti Post-Staten, nemligen l'Vid Stockholms Post-Contoir. Könförhöjning för en Vaktmästare vid Post-Kammar-Contoiret, från Co till ro5R:dr nied 11 Tunnor Spannmål derunder. Likaledes för 4 Brefdragare ifrån 33 R:dr i6sk, till 58 R:dr 16 sk., med derunder beräknade G Tunnor Spannmål hvardera; och för en Fribrefs-Skrifvare 6G R:dr 3a sk. utan Span n mål s-ber äk ning, II ve tian da PoslCon t oir. Lönförbättring för Postmästaren från, 5o R:dr till 77 R:dr 37 sk. 4 r:si;* mecl 3 Tunnor Spannmål derunder, oberäknudt 6 R:dr i, C01 stoirs-Exspe ncer. Hernösands Post-Contoir. Förbättring i den åt Post-Inspectoren bestådde Skrifvare-hjclp i.3 R:dr 16 sk. lill 3i R:dr 5 sk. 4 rist med derunder belöpande 3 Tunnor Spannmål. Hahla Post-Contoir. Nytt anslag af Skrifvarc-hjelp för PostInspecloren, till enahanda belopp sorn för Stnls-Utskottets Betänkanden. j 315 den sistnämnde, eller 31 R:dr 5 sk. 4 r;st med 3 Tunnor Spannmål derunder. Haparanda Post-Contoir. Hushyra i3 R:dr 16 sk. Posti lione me.