Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det andra sättet att gå tillväga med bemanningen finnes framstäldt i en liten skrift, förtjent af den största uppmärksamhet, »Vår tid och vårt sjöförsvar.» Enligt densamma skulle flottans förnämsta stamtrupp utgöras af kustsjöfolk, anvärfde och tjenstgörande ungefär på samma sätt som soldaterna vid Wermlands Fältjägare-regemente. Kusten från Norska gränsen rund Sverige är befolkad med fiskare och kustfarare, med dem som hafva sin lust till — och sin utkomst på — sjön. Af dessa äro de, som dväljas på vestra kusten, de mest härdade, ty Nordsjön och Kattegatt äro bistrare vatten än den stillsammare Östersjön. Dernäst komma de Skånska fisk - Motioner kos Ridderskapet och Adeln 1802. N:o 20. lägena rund Skånska kusten framåt Cimbritshamn. Sedan träffas intet egentligt värdt att nämna förrän i Blekingsskären, der fiskare finnas i stor mängd. I Calmar mötes man af en sjöfart till största delen på Östersjön, som sysselsätter åtminstone 1.000 man, hvaraf befolkningen på Öland utgör största antalet. Hvad sedermera anträffas mera norrut behöfver ej tagas med i beräkningen. Vid Kattegatts kuster kan antalet af sjöfolk och fiskare uppgå till 4 å 8.000 man och ensamt å Skånska kusten till 2 å 3,000. Från Malmö redd kunna stundom under höstsillfisket räknas öfver 100 båtar med två till fyra fiskare i hvarje båt. Dessa Skånska fiskare äro utmärkt raska och härdade karlar. I Calmar och i synnerhet på Öland är en god sjörace. Af detta verkliga sjöfolk borde en korps uppsättas at t. ex. 2,400 man. Båtsmanshållet, borde indragas i samma mån, som organisationen af denna korps fortgick. Om Konung och folk ville besluta sig till denna sanna fosterländska åtgärd, skulle derom kungöras i alla tidningar och pålvsas i alla kustkyrkor, icke en gäng, utan tidt och ofta. Förståndiga och humana officerare skulle derefter utsändas att fara omkring längs kusterna, samtala vid folket, lemna nödiga upplysningar och anvärfva 18 till 19 års pojkar till en början på kortare tid.
Banken vann 36 BancorZJlsk:s Betänkande, !N:o g2. således den dubbla fördelen, att kunna genast gifVa T\ikets inbyggare frugten af myntbestfimningen, ett säkert myntvärde, och att för sjelfva verkställigheten, eller den fria Silfverutvexlingen, undanrödja det (åtminstone i afseende på opinionerne) farligaste hindret, en hög cours. De betänkligheter. Utskottet funnit möta förslaget, äro hufvudsakligen följande: 1:0 Utländsk skulds,ättning, hvarigenom Riket, atom återbetalning af det lånta Capita/et, komme att till Utländningen erlägga den under tiden upplöpande ränta. Denna betänklighet skulle vara af mycken vigt, om det upptagna Lånet icke klefve användt på ett sätt, som gåfve full afkastning för Käntan, utan, såsom vanligen är förhållandet med Stats-Lån, användes till ordinarie eller extraordinarie Statsutgifter, hvarutaf, sedan penningarne blifvit utgifna, sällan återstår iner än skyldigheten att betala den gjorda skulden. Utskottet får härvid fästa uppmärksamheten derpå, att detta Lån ingalunda är ett Stats-Lån, utan ett enskildt Bankens Lån, uptaget för att öka dess rörelse på samma sätt som de gamla Låne-Bancoskulderna lemnat tillgång för en del af Bankens närvarande utlåning.
Det torde i öfrigt icke vara obekant att åtskilliga mål rörande sjömän handläggas vid denna rådstufvurätt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å bifall till samt återremiss af ifrfigav:de Bet:de, framställde H. Exc. propos. å bifall till detsamma och, då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Efter föredragning af Sammansatta Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk:ts d 28 sistl. April bordlagda Mern. N:o 10, i ani. af RiksStms beslut öfver Utsk:ts Bet:de N:o 1, ang. K. M:ts Nåd. Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till två nya årgångar predikotexter och till ny kyrkohandbok; beslöt R. o. Ad. att, med frångående af förut fattadt beslut, bifalla hvad Utsk:t uti ifrågav:de Mern. hemställt. Föredrogs Allm. Besvärso. Ekon.-Utsk:ts d. 28 sistl. April bordlagde Betänk. N:o 74, i ani. af väckt motion om rättighet för den indelta arméens befäl och manskap att emellan mötestiderne vistas hvar som helst inom riket. Frih. Creutz: Jag har väckt förev:de motion med hän sigt dertill, att den indelta arméen, som är stationerad på roten, är likasom på en "halfgarnisonering”. Detta kan hvarken vara fördelaktigt för dess ekonomiska eller intellektuela utveckling. Olägenheterna af berörde förhållande drabba icke allenast manskapet utan äfven befälet. Hvad särskildt manskapet beträffar, måste detsamma derigenom blifva förhindradt att deltaga såväl uti de nationella som enskilda arbetsföretag, hvilka det i annat fall skulle fritt kunna egna sig åt.
S. D. Wid granskningen af Riksens Höglofl» Ständers tig jämkning af Riksdags-Ordningen förordnande Utskotts nn upläste Protocoll, anmälte Ståndets Ledamöter uti bemäldte Utskott, att PresteStåndets anmärkning, det borde orden: om den bewiljad blifwit: uri 78 §. utgå, af Ut,kottet blifwil gillad och antagen; men som detta icke war omnamndt uti den ankomna Expeditionen, ansaq Ständet Sig böra härmedelst hemställa, om icke denna rättelse, ehuru wid det till Ständet ankomne Protocolls-Utdrageks rcnffrifning uteglömd, matte warda af de Respecrive Ständen godkänd. Illt. kuxrs. Lx krotocolloA ill. /rimqvist. Utdrag af Protokollet, hällit uti BorgareStändets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 22 November 1809. S. D. Emot det Betänkande, som det till öfwerseende och jämkning af Riks-Ständens olika Beslut , i afseende ä Förslaget till Riksdags-Ordning, tillförordnade scrstildle U'ftott, under den 17 dennes, till Riksens Ständers Plena afgifwit, sörekommo inom Den 22 November» "S5 inom delta Ständ de anmärkningar: ätt Utskottet föreslagit ändringar och tillägg wid 22, 27 och 53 §. man alt tillika upgifwa den förändrade Redackion, som vesta Z. Z. derföre borde erhälla: att Borgare.Ständets godkände Anmärkning wid 67 §° och Preste-Ständets wid 78 §. blifwit förbigängne, och ändteligen att enligt hwad en af Utskottets Ledamöter härwid uplyst, mistskrifningar skola finnas i Utskottets yttranden öfwer 6i och 69 §. §.
Föreskriften i Kongl. Resolutionen den 20 November 1786, hvilken vore den enda författning, som innehölle bestämmelser uti ifrågavarande hänseende, att nemligen »3:ne de mest tjenlige och i alla afseenden skickligaste skola på förslag uppföras», kunde på mångahanda olika och godtyckliga sätt blifva tolkad och tillämpad, enär någon graduering icke vore bestämd i fråga om de betyg, som fordrades till den sökta tjensten; och i följd deraf hade det inträffat, att den kandidat eller transportsökande, som till en lägenhet ansetts »tjenlig», förklarats vara för en annan otjenlig, ehuru begge tjensterna varit alldeles lika. I fråga om »skicklighet» kunde ock enahanda skiljaktighet göra sig gällande; och vid bedömandet af de egenskaper, som erfordrades af en sökande till en beställning, som innefattade på en gång klockare-, kantorsoch organist-syssla, stöde det pastor fritt att, vid förslagets upprättande, gifva det ena eller andra kunskapsbetyget företräde och sålunda efter eget intresse, godtycke och smak bestämma sökandernes rätt till förslagsrum. Häri måste, efter motionärens förmenande, en af de vigtigaste orsakerna till kyrkosångens förfall sökas. Med kännedom om Konsistoriernas obenägenhet för att ändra upprättade förslag till klockare-, organisteller folkskolelärare-befattning — derutinnan bemälde myndigheter skulle gått så långt i inkonseqvens, att man sett exempel på, att af tvänne sökande den enes företräde blifvit godkändt på ett förslag och den andres på ett annat — vågade eller ville likväl ingen, om än med största skäl, förspilla lid och kostnad på anförande af klagomål, med hvilka man icke vunne annat än ovilja af vederbörande pastor och möjligen stängde vägen till befordran för framtiden. I afsigt att afhjelpa de häraf flytande olägenheter och att upphäfva den i motionärens tanke orimliga grundsatts, att pastors röst vid val af klockare 8 Sammansatta Lagsamt Allm.
RegeringsFormen omnämnde åtgärd, de emot StatsSecreteraren B C Quiding och Förste Expeditions-Secreteraren A. Bergström väckte anmärkningar jemväl må förfalla. 3) Som CottstitutionsUtskottet med undantag af förutnämnde sme anmärkningar, samt det mål, för hvilket StatsRådet och GeneralAdjutanten Herr Friherre Rudolf Cederström blifvit under tilltal inför Riks-Rätt ställd, i allt öfrigt icke funnit skäl, att emot StatsRådets Ledamöter och Föredragande samt Konungens Rådgifvare i Commandomål något anmärka, utan ansett frikallelse från all ansvarighet för deras rådslag, och för utöfningen af deras Embeten intill början af innevarande Riksdag böra äga rum, ansåg Ridderskapet och Adeln, det denna del af Memorialet icke 506 Den 27 Maji, fordrade annan åtgärd, än att läggas till Hand-] lingarne. 4) Att Utskottets hemställan om en underJ dånig önskan till Kongl. Maj:t, angående det system och de grundsatser, hvilka borde följas vid möjligen i framtiden skeende organisationer af sådane enskilte penniage-verk, som kunde äga inflytelse på allmänna crediten och penninge-rörelsen, af Ridderskapet och Adeln gillades. 5) Att vid af Utskottet föreslagne underdåniga önskan till Kongl. Maj:t, att från de prohibitiva Tull lagarne hädanefter inga andra än högst nödiga och oumbärliga dispenser må beviljas, amågs böra, såsom innefattande ett ConstitutionsUtskottet icke tillhörande ämne, förfalla. 6) Att med pröfningen af Utskottets hemställan rörande BondeStåndets förmenta rätt, att, med undantag af Secreteraren, sjelf tillsätta sin Cancellie-Betjening vid Riksdagarne, skulle anstå, intill dess Ridderskapet och Adeln erhållit underrättelse, huru denna fråga blifvit af EondeStåndet afgjord.
Genom detta mitt förslag vann man fördelen att förvärfva sig rättighet att från det konstlade förhållande, som ett mer än hundraårigt prohibitivsysteme medfört, kunna öfvergå till ett naturligare, ulan att gifva en liel class af medborgare rätt till billig klagan, eller att nödgas, vid sjelfva öfvergången , i det s. k. fria systemet bibehålla tullsatser, som ägde hela det hämmande af förbud, utan att för verkställigheten äga dettas kraft; och man ägde ändå ett öfverskott af mer än 2-J million r:dr, att kunna använda, antingen till fyllande af försvarsverkets och andra för fäderneslandet vigtiga behof, eller att lindra de skatter, som kunde anses mest behöfva lindring, eller för begge ändamålen gemensamt. I öfverensstämmelse med hvad jag nu anfört, får jag föreslå: 1:0 att bankens vinst eller capitalöfverskott, efter 1839 års bokslut, utöfver grundfonden, på så sätt användes ad publicos usus: a) att först afdragas 40,000 r:dr till liqvid af bankens under diverse titlar K. Myntet lemnade förskott; b) att 1 million r:dr öfverlemnas till K. Commercecoll :m, att, på sätt R, St. särskildt förordna, användas; och c) att återstoden öfverlemnas till Riksg:s-contoret att användas tili föremål, R. St. särskildt bestämma; 2:0 att de under litteris b. och c. upptagna summor D e n 4 Mars e. m. utbetalas i tio lika delar, d. 3o Juni och -3i December, under hvardera af åren 1840 till och med 1844- Lades på bordet. Gr. Hamilton, Hugo David, hade ingifvil följande: Då det för Skaraborgs län beviljade anslag af tiotusende (10,000) r:dr b:co, att årligen utgå till befordrande af enskiften och understöd för utflyttande hemmansåboer samt jordbrukets uppmuntran , möjligen vid denna riksdag torde åsidosättas; så anhåller jag, att ett dylikt anslag, under enahanda villkor som hitintills, af R.
Ortens traditioner, sådana de efter branden utbildat sig, ha omärkligt gått från seger till seger, och hufvudstadsvanor, hvilka möjligen insmugglats i form af någon ny ungdom till tjänsteman, drunkna altför snart i en uppsjö af småbestyr — eget hushåll, med en eller annan skrynklig madam att sköta köket. En hvar måste rätta sig efter dieten för att tåla klimatet. Vanan gör lyckligtvis resten. När oljelyktorna tändas om kvällen, snafvar någon ensam piga till bagarn genom mörkret. Träffas då två ungherrar ute, så anse de det som en högre vink om att gå till gästgifveriet — på en stund. Fröken Kärr, som återvänder från sin syförening, varsnar huru de två glödande papyrosserna vika in genom den syndiga porten. Hvilka voro de? — Hemma väntar kvällsvarden. Men nu är det marknad. I den nyckfulla blåsten fladdra gula och röda löf öfver de uppblötta gatorna, där skrytsamma bönder köra af och an i sina nedstänkta åkdon. Hötappar och halmstrån tråda en munter hvirfveldans utmed plank och väggar, ränna som rasande framåt, tils de få motvind i ett gathörn, slungas tillbaka, spridas, fastna i rännstensgytjan eller slå närmaste fotgängare i ansiktet. På alla gårdar stå urspända hästar, grant utstyrda med blänkande seldon och klockor, som pingla vid minsta rörelse. I bodarna svettas betjäningen, byflickorna tugga hvetebullar och flina, medan bröder och fästmän dricka ur flaskmynningen i någon portgång. Gående häjda de åkande för att byta ett par glåpord eller en klocka, folkskolepojkarna tränga sig i skock mellan kärrhjul och käringar, och när sedan några regndroppar dugga, varsnas här och där ett herrskapsparaply vid bleckslagarståndet eller hos den kringresande juvelerarn. Polisen, hvaraf för tillfället värfvade småborgare utgöra flertalet, armbågar sig fram mellan de köpslående hoparna, och häktas en skrikande grälmakare. så bilda alla, som se det, cortège. Hej och hallå! Vid spruthuset hålla hundarna konselj och ställa till slagsmål.
Excellencen Toll, utmärkt såsom Statsman, och genom det inflytande han utöfvade inom den provins, der han varit GeneralGuvernör, kan sägas hafva genomdrifva denna anstalt; men jag beklagar Skånska Rolehållurne, hvilkas framtida ställning skulle bero al denna mans skicklighet och vältalighet, hvarförutan denna ständiga Rotering säkerligen aldrig blifvit tillvägabragt. Ibland de skäl, som af Styrelsen föregifvits, hvarföre den vid 1812 års Riksdag föreslagna nedsättning i Rotar icke kunde antagas, uppgifver man befrielsen från 1000 man Vargering; men man ihågkommer icke, all det var Skånska Rusthållarne endast, som Cngo vidkännas denna lindring, och att Skån* ska Roteliållarne af Vargeringen icke voro besvärade, hvarföre denna så kallade lindring kom dem till ingen nytta. För öfrigt inser jag ingalunda behofvet af en ökad väpnad styrka i denna gränse-ort, enär den icke förr behöfts, under tider, då Danmark, genom en rnägtig flotta och starkare i alla afseenden, kunde gjort oss vida mer skada. Skulle väl Svenskarne behöfva räkna sina fienders leder nu mera än förr på de tider, de med sina härar segrade vid Leipzig, Lutzen och Narwa? —• Vidare angifver man som skäl, nödvändigheten att öka Infanteriet, då blott i Skåne funnos 800 man Konungens Eget Värfvade Regemente; men likväl har man i närvarande stund fuu - Den m December f. m, 45 nit nödigt indraga ifrågavarande Regemente, snart sagt på bekostnad af Skånska Rotebållarne, hvilkas Soldater nu få bestrida detta Regementes tjenstgöring. Bättre hade varit, att lemna rättvisa åt den del af Rotehållarne, som så oskyldigt blifvit förledd att ingå uti Ständiga Kneektehållet, och bibehålla Konungens Regemente, hvilket vid alla tillfällen gjort sig förtjent af Monarkens nåd och Nationens förtroende. Af Utlåtandet synes, att Landshöfdingen i Christianstads Län, enligt från Regeringen utgången befallning, gifvit tillkänna, att de frånvarande finga åtnöjas med de närvarandes beslut.
TNSTRUKTIONSAPOTEKET NORDSTJERNANS M I N E R A L V A T T E N F A B R I K använder numera, enligt hvad den upplyst o m, uteslutande s. k. diamantborrvatten vid beredandet af läskedrycker, o c h det torde icke vara svårt att inse detta absolut rena och bakteriefria vattens företräden framför vattenledningsvatten. x K| Htlsi bons Gatate, billigare, m e n i alla afseenden fällt jämförliga med ryska. (S. tel / 79 83 Korpulenta personer kunna inom några veckor blifva befriade från sin fetma. Ett säkert och varaktigt medel. Fullkomligt ofarligt. Ingen dietförändring nödig. Erhålles genom fru Lindström, Koria St., Elimä, Finland. Bref besvaras, då porto bifogas. Rikstel. 5 0 69 ä r Specialaffär i GARDINER och afpassade MATTOR. k y l i g t biandadt med Stocfehclms KaffeA k t i e b o l a g s berömda Intnbifcaffe, som af de mest framstående professorer och läkare erkännes att som tillsats göra kaffet hälsosamt, billigt, drygt och välsmakande, och skyddar man sig äfven därigenom mot kaffeförgiftning, som uppstår vid bruk af kaffe enbart. Detta IntuMkaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer 4 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-Aktiebolagf, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. M ED anledning af » Clematis » värdefulla uppsats i Idun för d. » Om farorna vid barns uppfödande med komjölk », få vi härmed som fullt jämförlig med alla förekommande utländska apparater framhålla: Dietrichson, lärarinna i italienska, har återtagit sina lektioner. Träffas under första hälften af oktober muntligen tisdag — lördag. Allm.
Och då de kommo till den bäcken Besor, blefvo någre ståndande; Men David och fyrahundrad män jagade efter; och de tuhundrade män, som ståndande blefvo, hade försummat sig fara öfver bäcken Besor. Och de funno en Egyptisk man på markene, den förde de till David, och gåfvo honom bröd, att han åt, och gåfvo honom vatten dricka; Och gåfvo honom ett stycke fikon, och tu stycke russin; och då han ätit hade, kom hans anda åter till honom; ty han hade i tre dagar och tre nätter intet bröd ätit, och intet vatten druckit. David sade till honom: Hvem hörer du till? Och hvadan äst du? Han sade: Jag är en Egyptisk dräng, en Amalekiters tjenare, och min herre hafver öfvergifvit mig; ty jag vardt krank för tre dagar sedan. Vi vorom här infallne söder på Crethi, och uppå Juda, och söder på Caleb, och hafve bränt upp Ziklag med eld. David sade till honom: Vill du föra mig ned till det krigsfolket? Han sade: Svär mig vid Gud, att du icke slår mig ihjäl eller antvardar mig i mins herras hand, så vill jag föra dig ned till det krigsfolket. Och han förde dem ned; och si, de hade förstrött sig öfver hela jordena, åto och drucko, och fröjdade sig, för det stora bytets skull, som de tagit hade utu de Philisteers land, och utur Juda land. Och David slog dem, ifrå morgonen allt intill aftonen, emot den andra dagen, så att ingen af dem undslapp, förutan fyrahundrade ynglingar, de satte sig uppå cameler, och flydde. Så undsatte då David allt det de Amalekiter tagit hade, och sina två hustrur. Och fattades ingen, hvarken liten eller stor, hvarken söner eller döttrar, eller af rofvet, eller hvad som helst de tagit hade; David hemtade det allt igen. Och David tog får och fä, och dref boskapen för sig, och de sade: Detta är Davids rof.
Motionairen bar vidare anfört, alt, efter den kännedom man eger örn cholera-farsotens härjningar inom fäderneslandet förlidet år, måste uppmärksamheten odelad vara egnad åt smittans utestängande från landet, i hvilken mening hanjförmodat finna sig understödd af de Riksdagsmän, som hysa en opinion, öfverensstämmande med Kongl. Brefvet den 22 sistlidne September, om spärrningars upphäfvande inrikes, hvaraf bör följa, att cholera-smittan, inkommen till någon ort af Riket, får sprida sig till alla; och om än nödige försigtighetsmått skenbart förorsaka kostnader för importörn samt följaktligen ökade pris å en eller annan artikel, men dymedelst säkerhet till lif och en i andia afseenden lifligare rörelse befrämjas, synas desse fördelar rikt ersätta de antydde olägenheterne. Genom Kongl. Quarantaines-Förordningen den 7 November 1806 voro, i dess i7§., tryggande föreskrifter lemnade, hvilka efterlefdes en tid, då choleran rasade i flera grannstater; men genom Kongl. Förordningen den j 7 Mars i832 inskränktes quarantaines-tiden för fartyg, kommande från smittad ort, till tio, och seglingsliden till fyra dagar, hvilken senare i 1806 års Förordning var bestämd lill trettio dagar, och i Kongl Quai antains-Commissionens Kungörelse den 17 Junii 1831 nedsattes till 8 dagar; äfvensom 5 §. i i832 års Författning innehåller, alt fartyg, som kommer från utländsk ort , må, då samma ort ej i Sverige är förklarad för smittad, anlöpa Svensk hamn, utan Bihang till R, St. Vrot, 1834 ocft s835, 8 Sami. 33:dje Häftet* * * Allm. Besv.- och Oecon.-fjrskottets "Utlåtande N:o i45. utan att hafva besökt quarantaines-inrättning.
Herr Prosten Mellqvist har uti ett till Högvördiga Preste-Ståndet ingifvet och till Lag-Utskottet öfverlemnadt Memorial anmärkt, att ehuru begrafningar hörde till de förrättningar, hvilka oftast utgjorde föremål för presterskapets einbets-verksamhet, innehölle likväl icke Kyrko-lagen någon föreskrift i förenämnde syftning. Den påkallades likväl af pligt och menniskokärlek, ty om än det ej kunde styrkas att skendöde blifvit begrafne, vore det deremot ett faktum att skendöd person blifvit bisatt; varande på sådan grund af Herr Prosten hemstäldtom icke, för ändamålet, bör, genom lag, bestämmas inom hvad tid död person får inflyttas i kallt och aflägset rum, samt huru många dygn måste tilländagå efter dödsfallet, innan bisättning eiler begrafning må ega rum, dock med rättighet för vederbörande pastor att, då farsot ej är, ytterligare uppskjuta begrafningen, der han så nödigt aktar. En bestämmelse af omförmälda beskaffenhet kan dock ej falla under den lagstiftning, hvari Rikets Ständer ega deltaga; och deri ligger orsaken dertill att Lag-Utskotlets Betänkande N:o 73. 3 den saknas i Kyrko-]agen och dertill hörande författningar. Skulle den vara behöflig, kan den meddelas af den makt, som i polisoch ordningsmål har att förordna. Och i följd häraf får Utskottet vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande framställning ej mätte till någon lagstiftnings-åtgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. dea 12 Febr. 1858, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring af straffet för åverkan. Sedan Rikets sist församlade Ständer i särskilda underdåniga skrifvelser dels gjort framställning om behofvet af åtgärders vidtagande för skogshushållningens förbättring, dels ock, med tillkännagifvande att, efter deras åsigt, skogsåverkan eller tillgrepp af vexande träd borde såsom tjufnad anses och bestraffas, anhållit det täcktes Kongl. Majit låta utarbeta och för nästkommande