Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag yttrar ndg således under dea förutsättning, alt icke nu förekommer till afgörande annat än det vi sednast hörde uppläsas, således 0111 vi vilja såsom vår gemensamma tanke förklara, att valen lill yngre kammaren ej få sträckas utom Stånd och valkrets. Jag är af den tanken som Hr von Hartmansdorff i detta fall, och tror det vara angeläget, att, såvida R. o. Ad. är af den tanken, densamma af Ståndet ullryckes till Const.Utskis efterrättelse, så vidt som R. o. Ad:s mening kan inverka på Consl.Utsk:s verksamhet. Const.Utsk. har vid denna riksdag icke visat tendens till alt skänka representationen några särdeles conservativa elemenler. Det torde således icke vara ur vägen, att vid återremissen man skäligen tidt och ofta påminner Ulsk. om, att representationens 4 kamrar, eller åtminstone 3 Stånds tänkesätt icke gilla dessa utflygter i rymderna, som hittills tyckas hafva varit Const.- Ulsk:s syftning. Således, på del alt Const.Utsk. icke må af 4*4 Den 3i October e. m. discussionen förledas derhän att tro R. o. Ad. icke önska den inskränskning, hvarom här är fråga, om R. o. Ad. gillar den, så ber jag att R. o. Ad. måtte uttrycka huruvida Ståndet är af denna tanke eller icke, och anser det så mycket mera vara nyttigt till ett slags ledning för Const.Utsk., som jag känner aktningsvärde personer af detta Ulsk., hvilka jag talat med, och som önskat från början, att man ej måtte gifva alltför kala tankar, utan något närmare utvecklade tankar Coust.- Utsk. tillkänna, Hufvudfrågan är i sig sjelf så mycket discuterad, att jag icke anser mig höra uppehålla med att framställa skälen för Hr von Harlmansdorlfs sats i detta fall, hvilken jag vördsamt tillstyrker R. o. Ad. att antaga. Frih. Boye: Då jag nu hör alt frågan icke angår annat än den yngre kammaren, skall jag icke uppehålla R. o. Ad. med något yttrande derom.
Hvad slutligen vidkommer det Contract Allmänna Magazins-Direct onen år 1816 med Kongl. Seraphirner-ördens-Gillet ingått, att efter årligt markegångspris i Länen emottaga och infria Hospitalernes öfverskotts Spannmål, hvilken förbindelses häfvande Riksens Höglofl. Ständers Re. visorer föreslagit, så kunna Utskotten ej annat inse, än att ifrågavarande öfverenskommelse af sig sjelft förefaller i samma stund den ena Contrahentens tillvarelse skulle komma att upphöra. Någre .Ledamöters skiljaktiga meningar i åtskilliga delar af detta Betänkande bifogas under Litt. G. H. et J.; och varder allt hvad anfördt är, vördsammeligen understälJt Riksens Höglofl. Ständers upplysta pröfning. Stockholm den 21 Augusti 1823. Litt. G. Utdrag af Protocollet, hållet inför Sammansatte Afdelnin 4 - 834 Stats-Utskottets Bet än kan den. garne utaf Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomie-Utskott vid Riksdagen i Stockholm den 2:dra Junii 1823, Herr Assessorn P. Fagerhjelm, som under öfverläggningen uppläste till Protocohet ett särskildt anförande rörande en förändrad oc.h ut, vidgad bestämmelse för Allmänna Magazins, Inrättningen, hegärde att detta anförande rnåt, te få åtfölja Afdelningarnes Förslag i frågan om nämnde Inrättning till Utskottens Plenum och därifrån vidare till Piksens Höglofl, Ständer, Iqtiehållet var följande: 1 S Näringnrnes uppkomst och bestånd, Nattq, nal-Försvar, Handel och National-Kraft äro omöjliga utan Varu förråd, hvilkas belopp ntgöra Nationens Rikedom och hvilkas beskaffenhet gör dem mer eller mindre oumbärlige. Stats-Utskottets Betänkanden. Det oumbärligaste är Säd. 2 $•
Bolagsmännens aktieteckning medför förbindelse för dem, att utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver det af Staten erhållna lånet erfordras, för att, i enlighet med den plan, som af Kongl. Maj:t varder fastställd, fullborda jernvägen och dertill hörande anläggningar samt anskaffa den transport-materiel, som enligt samma plan anses erforderlig; och skall aktieteckningen uppgå till minst lika stort belopp, som hela den beviljade lånesumman. Som likväl hälften af det sålunda tecknade beloppet är afsedd att irtgöra säkerhet derför, dels att arbetet skall varda behörigen fullbordadt, dels att Statsverket, i motsatt fall, skall återbekomma de lyftade lånemedlen; så behöfva aktie-egarne, derest jernvägen genom bolagets försorg varder på föreskrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad, icke erlägga denua hälft af teckningssumman; kommande följaktligen aktie-egarnes ansvarighet för densamma att försvinna så snart jernvägen blifvit i enlighet med planen behörigen fullbordad, hvarefter jernvägen, med allt hvad dertill hörer, ensam utgör säkerhet för lånesummans återbetalning. — De handlingar, som innefatta aktie-egarnes förbindelser att fullgöra den på grund af aktieteckningen dem åliggande inbetalningsskyldigket å deras aktier, böra deponeras hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inom det län, der bolaget har sitt forum. 3:o. Arbetet å jernvägen bör vara påbörjadt före den 1 Maj 1867; skolande de vid jornvägsanläggningen erforderliga arbeten sedermera oafbrutet fortgå, så att jernvägen varder fullbordad och för allmänna trafiken upplåten inom förloppet al den tid Kongl. Maj:t eger att bestämma; och må Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader genom sakkunnige män, som på Styrelsens förslag af Kongl. Majit förordnas, utöfva tillsyn dei’å, att arbetena varda i öfverensstämmelse med vederbörligen fastställda planer utförda samt att vid verkställigheten godkända arbetsmetkoder följas och fullgoda materialier användas.
Jag lät köra djupare och göra längre hillar, och har sisth år fått 96 t:r hvete efter 12 t:rs utsäde, 278 t:r råg efter 27^ t:rs utsäde, 17 t:r ärter efter 2 t:r, utom 521 t:r hafra, på en jord, sorn sades icke skulle kunna bära annat än klen hafra. Den bädd, på hvilken leran hvilar, är lerskiffer, ej kalk, som af motpartiet blifvit uppgifvet och StatsUtsk. supponerat, och denna lerskiffer är lös och genomtränglig. Öfver Wisingsöjordens förträfflighet för ekplantering har jag tvenne bevis i mina händer. Det ena, landtmätaren J. Al vins beskrifning, som säger, att ”Wisingsö är beläget på ett berg, bestående ”af lerskiffer. Skifferberget träffas vid brunnsgräfningar allestädes på södra ändan. Jordmånen tyckes hellre bära löf”träd än barrskog. De förstnämnda växa fort och resligt; ”men de sistnämnda i allmänhet trögt, blifva qvistiga och ”tjocka vid roten, qvalliga och ruttna, förrän de mogna.” Det andra, tvenne ekprof; af dessa är det ena från Wisingsö, med 5 safringar på en decimaltum, det andra från KungsNorrby, hvars ek är bättre, än den från Bispmotala, med 3o safringar på en decimaltum. Den förra blir tjockare på fem år, än den sednare på 3o år. Wisingsö-profvet är af splinten eller ytan, således omogen, och har derföre icke ännu den täthet, som den vid högre ålder erhåller. Det bör härvid upplysas, att ek af stark växt blir starkare än ilen af trög växt, i motsats af hvad som inträffar med barrträden. Wisingsö har väl på några ställen grund jord, men detta är i sydöstra kanten; och ju längre upp man kommer på ön, desto djupare blir jorden, och på den norra och vestra halfliden saknas alldeles skifferlagret och man linner en - De» i5 April f. m. dast leran.
Riksstånd icke skulle finna för godt att uti Presteoch Bonde-s tändess beslut instämma, frågan måste afgöras genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, och lär i sådant hänseende föreslå följande voterings-propositioner: ”Den, som, lika med Presteoch Bonde-stånden, vill, att af de besparingar, som vid innevarande års slut uppkomma å de vid föregående riksdagar anvisade medel lill folkundervisningens befrämjande, en summa af 80,000 R:dr må afsättas och i Riksgälds-kontoret tills vidare blifva innestående; samt att, derest inom nästa riksdag sådane åtgärder, i följd hvaraf en fond, genom folkskole-lärarnes och församlingarnes bidrag, hildas inom hvarje serskildt stift, till de förres pensionering, ställes under förvaltning af en utaf fofkskole-lärarne stiflvis utsedd direktion under stiftstyrelsens öfverinseende och kontroll, reglementen, byggda på vissa allmänna grunder, upprättas samt af Kongl. Maj: t fastställas, varda i ett eller flere stift vidtagna, Kongl. Maj:t då må ega att, med beräknande af summans billiga fördelning emellan rikets alla stift, af sagde belopp tilldela ett proportionerlig! bidrag för en gång till grundfond åt hvarje sålunda tillkommen pensions-anstalt”, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, ”besluta Rikets Ständer, att af de besparingar, som vid 1851 års slut uppkomma och de vid föregående riksdagar anvisade medel till folkundervisningens befrämjande, en summa af 80,000 R:dr må afsättas och i Riksgäldskontoret Lills vidare blifva innestående”. Stockholm den 19 Augusti 1851. Bih. till R. STOCHHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851 Slals-Utskotlets Memorial, 1Y.-o 337. Ank. till Exp. Utsk. den 22 Aug. 1851, kl. 8 e. m. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af Rilis-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ätskillige med Statsregleringen gemenskap egande frågor.
General-Depoter för Sverige: Wilh. Teoktonius, Stockholm. Axel Bergmark &amp; C:o., Göteborg. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. saker skickas mot efterkraf Dubbelt porto torde medsändas. [1349] 1 S 9 0 års i nya, moderna mönster, BARDER, Rullgardiner, prima oljemålade samt enklare sorter, Rullgardinsväf, prima amerikanska Rullgardinstillbehör, Gardinstänger (Portierer) med ringar, Gardinrosetter, Kornischer m. m. till / billiga priser. - Allm. Telef. Frö-priskurant 14 j XtäPiJJ, J SVENSONS Fröhandel St. Nygat n 26. V K I T. M O D N I - Permar till Mnn utdelas TifTI Mynttorget l ri3661 Pianomagasin. För instrumentens bestånd ansvaras. Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. Schwechtens berömda fabriker. GUST. PETTERSSON &amp; Komp., 38 Regeringsgatan 38. f0F " Flyglar, Tafflar och Pianinos från J. G. M a l m s j ö. 1 [367] Prö v f a Svea-tyget! Svea klädningstyget är tillverkadt af allra finaste kamgarn, mycket segt och starkt (glider ej), tillverkas i modernaste mönster och äkta färger, priset endast 63 öre metern En vara jämngod med » Svea-tyget » gäller eljes i handeln 84 öre metern. A. Williamson, Stockholm. Obs. Den, som ej är belåten med sända varor, får retournera dem. Profver sändas endast, då 20 öre bifogas. ' " • ' • _ nde ett eleJ (Om Nygatan 20 öre 33 i gåe Stockholm. t 20- [1507] å 24- V ') Lilla frimärken insän17, gan - A. mer / \ das till Skandisid. profnum / navisk ModetidH. ning, Stockholm, - A. i erhål es pr om - pande årgången.
Förmedlings-Resolutionen den 5 Mars 1805 stadgade särskilda eller progressiva lösningspriset för dessa kol upphöra; hvaremot det skall ankomma på bergslaget alt, utan någon från Kronan ifrågakommande ersättning, hålla egärne af de till Stora Kopparberget lydande hytte-ugnar skadeslösa för möjlig förlust å den inkomst, som under benämning af »hytte-reveny», enligt förra stadganden, framgent eller tills vidare skolat dem tillfalla, motsvarande skillnaden emellan det progressiva lösnings-priset och den årliga markegåugen; 4:o att det årliga bidrag till presterskapets aflöning, eller den så kallade »Probstekopparen», som nu af Kronans behållna tionde-koppar utgöres med 1|Skif. årligen, framdeles skall af bergslaget ensamt vidkännas; 5:o att den skatt, som under benämning af vedhuggeseller vedhyggsters-ränta, jemlikt äldre författningar, utgår af bergsfrälse-jorden, och som nu erlägges till Stora Kopparbergs bergslag med 5 sk. 4 rst. för hvarje durchtågs-spanland, utgörande ett sammanlagdt belopp af 1,165 R:dr 15 sk. 2 rst. årligen, skall af bemälda jord-egare hädanefter, i likhet med andra allmänna utskylder, till Kronan erläggas, hvaremot den aflöning, hvilken, jemlikt Kongl. Brefvet den 29 December 1820, från bergslagets så kallade afrads-kassa utgår till förste läraren vid bergs-skolan i Fahlun med 1,200 R:dr, å Statsverkets medel anvisas, och bergslaget sålunda derifrån befrias; 6:o att dessutom bergslaget afsäger sig alla de tjenstbarbeter, som af bergs-frälsejorden hittills bordt till Stora Kopparberget utgöras, samt de rättigheter, beträffande skogarnes disposition eller i öfrigt, som bergslaget kan ega i afseende på bergsfrälse-jorden; Expedilions-Utskotlets Förslag till underd.
Vid föredragningen af Stats-Utskottets under M 323 afgifna Memorial, med förslag till stadganden i reglementet för Riksgälds-kontoret, angående de vid föregångna riksdagar beviljade och ännu i Riksgälds-kontoret innestående låneoch anslagssummor, har Bonde-Ståndet till Utskottet återremitterat den punkt af samma Memorial och dervid fogade förslag, som rörer det af Rikets Ständer beviljade understöd för ordnandet af Kapilenen B. Cronstrands samlingar angående fornegyptiska byggnadskonsten; men som ifrågavarande Memorial och förslag, enligt ankomne protokollsutdrag, blifvit i sin helhet af de 3:ne öfriga Riksstånden god^ kända, så har Utskottet, med stöd af Riksdagsordningens 73 §, ansett den erhållna återremissen icke kunna till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, Stockholm den 26 Augusti 1831. STOCKIIOI.M, TRYCKT IIOS JOM. Slats-Vtskotlels Memorial, N:o 348. 1 N:o 348* Ank. till Exp. Utsk. den 26 Aug. 1851, kl. 8 e. m. Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut, rörande inhägnandet af den obebyggda platsen mellan Riksgäldskontoret och Riddarholms-kanalen. (Rgds Afd.) Enligt Stats-Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, har Ridderskapet och Adeln, vid bifallandet af Utskottets, i Utlåtandet N:o 291, framställda förslag, angående anläggningen af en strandgata vid Riddarholms-kanalen, längs efter Riksgäldskontorets tomt, samt uppförandet af en huggen gråstens mur emellan denna gata och den öfriga delen af samma tomt, beslutat, att sagde mur borde förses, om så skulle erfordras, ined ett lågt jernsta ket; uti hvilket beslut Preste-ståndet, efter skedd inbjudning, instämt; hvaremot den härom af Ridderskapet och Adeln gjorda inbjudningen icke blifvit af Borgareoch Bonde-stånden antagen.
Till grund för föredragningen af artikeln jern togs det med betänk. Wto 29 åtföljande förslag till tulltaxa. Jern, gjutet, tackoch barlast-. Utsk:s förslag så till införselsom utförseltull bifölls. Jern: bomber och kulor, kanoner, stycken, nickhakar och mörsare samt finare och gröfre Javetter: införseltull. Hr Hjerta: Införseltullen å bomber och kanoner m. m. önskar jag måtte nedsättas till 4 *':dr i likhet med hvad som blifvit bestämdt för tackoch barlastjern. Efter Preussiska tulltaxan är tullen å allt gjutgods lika och bestämmes endast efter vigten, hvilken princip jag anser lämpligast att äfven tillämpa hos oss. Gr. Posse: Jag medgifver den siste talaren, alt den Preussiska tulltaxan i allmänhet är uppgjord efter bättre grunder än vår; men då jag ej har någon förhoppning alt få dessa grunder i sin helhet tillämpade hos oss, ulan med säkerhet kan antaga, att flera undantag komma att äga rum, tror jag, att ett sådant undanlag äfven här bör gälla, helst förhållandet är, att artikeln kanoner är bland dem, sorn Preussen behöfver hemta från oss, icke tvärtom. Hr Hjerta: Om man erkänner företrädet i ett annat lands statsceconomiska principer, vet jag intet skäl, att icke D«n 16 D«e«mber f. m. ju förr ju hellre börja med tillämpningen deraf hos oss, der det låter sig göra. Preussens taxa gäller icke blott kanoner, utan allt gjutgods, för hvilket tullen endast bestämmes efter vigten; och att tillämpa samma princip hos oss i afseende på införseltullen å bomber och kanoner, så att denna blir lika med införseltullen å tackjern, synes desto mindre vara förenadt med någon fara, som varan utgör en exportartikel från Sverige. Gr. Posse: Jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, att tullvärdet å tackjern är 8 r:dr, men å bomber och kanoner &c. 32 r:dr.
De för ändamålet hittills afsedda inkomster torde emellertid svårligen kunna anses tillräckliga för attgifva den säkerhet åt pensions-anstalten, som de, hvilkas bidrag tagas i anspråk synes hafva rätt att,fordra, och hvartill, efter förslagsvis gjord beräkning skulle erfordras omkring 45,000 R:dr b:ko årligen. Men om jag i det föregående lyckats att rätt framställa ämnets vigt, lärer dock möjligheten att bereda tillgångar, vara mindre svår, än man vid första påseende föreställer sig, serdeles om dertill, som sig borde, bidraga ej mindre det allmänna, som dock i alla fall, på mera än ett sätt, skulle få vidkännas tyngden af dess nödlidande medlemmar, än äfven rederierna, som draga nytta af sjömannen under hans kraftfulla dagar. Att dock i första hand låta den, som framdeles skall njuta af de fördelar man velat bereda honom, under sin verksamhets dagar bidraga härtill, är icke allenast det mest naturliga, utan måste äfven i betydlig mån minska det för mången tryckande af, att, för sitt uppehälle, nödgas anlita andra tillgångar, än den man sjelf skapat, och torde dessutom blifva ett starkare band, än mycket annat, alt qvarhålla honora vid fäderneslandet. Härtill finnes en lämplig tillgång, uti ej mindre de afgifter som, för dylikt ändamål, af de sjöfarande redan nu erläggas, än äfven den ifrågavar:de föringen, hvilken äter, såsom den nu utgår, gagnar till litel eller intet, men hvilken dock, sammanlagd för hela riket, stiger till en årlig summa af omkring 16,000 Hulr b:ko.
I följd häraf hafva till Stats-utskottet blifvit öfverlemnade ett af Grefve Horn undertecknadt memorial, jemte en dervid fogad promemoria, och hvilka handlingar hufvudsakligen innehålla: att ej mindre Revisorerne än äfven General-Poststyrelsen misstagit sig i den förmodan, att nedsättning kunde ske i det till bolaget för diligens-inrättningen emellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg med 8000 Rdr utgående årliga understöd af postmedlen, om uppehåll i diligens-inrättningens verksamhet egde rum under den tid af året, då sjöfarten är öppen och kommunikationen de fleste orter emellan med ångfartyg underhålles; att detta misstag föranledt Kongl. Majit att för åren 1851,1852 och 1853 nedsätta berörde understöd till 6000 Rdr årligen, hvarigenom diligens-inrättningens vidmakthållande gjordes omöjligt, till ådagaläggande hvaraf blifvit anfördt: Bill. till R. St.
Han reste sig plötsligt, så att han satt rätt upp i sängen. Det kom ett förgrämdt, hemskt uttryck i hans ansikte. »Det är djäflar,» röt han med stentorsstämma, »djäflar, som narra de goda människorna. Ty det är de goda människorna, som aldrig ha några vänner. Det förstår man icke, medan man lefver. Men sedan man dött, vet man, att vännerna voro djäflar. Vet du inte det?» Han steg ur sängen och började under häftiga åtbörder att kläda på sig. »Du är kanske inte död än,» fortfor han. »Jag har inte hunnit se det ännu. Men när jag slutat min undersökning, skall jag säga dig det.» Hans ord träffade mig icke då. Jag lade endast märke till, hur bristfällig hans dräkt var. »Jag tycker om att gå så här enkelt klädd,» sade han, när han märkte mina blickar. Därefter ställde han sig framför mig och frågade utan förberedelse: »Tycker du, att jag ser tokig ut?» Jag svarade nej, medan jag kände, hur gråten ville kväfva min röst, och sedan han ännu en gång försäkrat, att han visste, att han kunde tro på mig, föreslog han, att vi skulle gå ut. Han ville bara undvika att träffa några landsmän. »De äro djäflar allesammans,» utlät han sig. »Det vet du inte. Men de ha förföljt mig en gång omkring gatorna under flera dagar. Det var i vintras. De vaktade mig hemma också, så att jag måste fly ensam långt utanför Petersburg. Där sof jag två nätter i snön. Sedan dess har jag tagit ur nyckeln. Men jag hör dem nog, hur de tassa i trapporna och knacka på dörren. Men jag är dem för slug. Jag ligger här inne i min säng och skrattar. Och när jag är glad ibland, öfvar jag mig att skjuta med en bössa. Jag skjuter inte, förstår du. Jag bara siktar och smäller med hanen, så att jag skall kunna knäppa dem en gång, när det behöfs.» Under detta hade jag stannat framför en broschyr, som låg på bordet. Det var en astronomisk afhandling, tryckt på franska, hvilken en gång gifvit Reinhold ett namn i den vetenskapliga världen. Jag tog den i hand och betraktade den med en känsla, som om jag återfunnit honom själf från forna dagar.
Den 18 Juni 1828 stiftades bär i Staden, efl Spar-Bank, som nu är i verksamhet, jemväl för.den omgifyande Landsorten, och vid i832 års slut bade 266 delägare med en insättnings-Summa af 4°7^ R:dr 4 sk, Banco samt en hjelp fond af 950 R:dr samma mynt. Ilärförutan bör i underdånighet upplysas, att Upsala Stad, under de sistföiflutna 5 åren, på ett »lycket hedrande sätt utmärkt sig genom den, redan under min Företrädares omsorgsfulla förvaltning af Landshöfdinge-Embetet väckta, böjelse för befordrande af allmän ordning, försköning och förbättrande Inrättningar, så att denna gamla och minnesrika Stad, till hvars prydande de på Kongl. Maj:ts och Kronans samt på Universitetets bekostnad verkställda byggnader och anläggningar mycket och hufvudsakligen verkat, snart kail, i detta afseande, uthålla täflan med de vackraste bland Riket» Städer af samma storlek. Staden Enköping med> tillsammans 1224 personers Folkmängd, deraf Mantalsskrifne Mankön 3^4 Qvinkön 47°&fj Mantalsfrie Mankön , 189 Qvinkön jgr3go Folket Sr, i allmänhet, rättsinnigt, uppfyller villigt sina Medborgerliga pligter samt är böjdt för det rätta och goda, driftigt i sina näringar och sparsamt i sin hushållning. Innevånarne äro väl ej i besittning af stor förmögenhet, roen äga tarflig utkomst. På arbetare är någorlunda tillgång. Ett karl-dagsverke betalas med 16 sk. samt ett qvins-dagsverke med io sk. 8 rst. Banco, jemte kost för dagen. Gröfre förbrytelser spörjas ytterst sällan. Från ganska lång tid tillbaka har Staden grundat sitt bestånd i synnerhet på Jordfrukters och finare Köksvexters odling, hvaraf producterne afsättas utom Länet,och, för det mästa, transporteras sjöledes till Stockholm Hösttiden. Handeln är här icke classificerad:
Af 17 Af penningar hafver h an kistorna full, De ska bli lustiga att tömma; Hans silfver det är utaf rödaste gull; Allrakärestan min, Kan hon s ådant silfver förglömma? J U L . Sluta en gång med dina kistor och ditt silfver, eljes går jag ifrån dej. N I C L . Men hvarför förställer hon sej ännu? eller skäms hon för att hålla af mej? J U L . Om j ag hölle af dej så doge jag af skam. N I C L . Aha, se deri ligger det, att hon inte törs fram med sanning en; men jag ska säga cousine, d'ä v äl f an och ingen skam att vara k är i mej. Mins hon bara hemma på min söta mors gård i gåshärad, hur flickorna va alla rasande efter mej? jag är ju en så söt gosse, och så tjenstagtig och så besk edlig? d'ä sant, det ges andra, säger gufar, som ha mer verld än j ag, men h vad gör det, cousine? gladt. Hon får likväl En trog en cou rtiseu r, säg? En som ej förstör sej ; Sådan lyck a görs ej Af en hvar, min sjal . J ulie snäser honom. Men är det skäl Mot sin adorateur, säg? Göra som hon gör? säg? Neka mej hon törs ej , Men hon söker g räl. fred. Gåshärads-flickorna s a, ja, Att j ag i k ärlek är bra, ja; När nu cousine mej sk a ha, Var lite godsint och gl a. Hon får likväl etc. etc. etc. J U L . Jag ber en gång för alla att få vara i N I C L . Älska mej då lite grand. J U L . D ej? B 18 N I C L . Om du nek ar mej så dör j ag. J U L . Dö då. N I C L . Hu ! jag tycker redan jag blir kall. apart . Hvad pratar då gufar? hölle hon af mej så sa hon min själ inte: dö då! till Julie. kom ihåg , cou sine, att då hon blir gift med mej, får hon bära mitt namn. J U L . Behåll ensam den äran.