Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Må det tillåtas mig att härom äfven yttra ett par ord. Jag kommer just från en komité, som haft denna fråga under öfverläggning. Att det ingalunda kan vara så lätt att konstruera kanoner, då man vill skynda sig, visar sig af en bok, som jag nyligen erhållit från sjöförsvaret, hvilken bok på 700 sidor innefattar en redogörelse inför underhuset af en komité, som blifvit tillsatt i England i och för kanontillverkningen. Gr. von Platen: Jag önskar begagna detta tillfälle att uttala min tillfredsställelse öfver att min mening delas af en man med så mycken värma och med en så fast tro på sina åsigters riktighet, som Hr Brakel, helst som jag derföre vågar Den 2 December. 377 hoppas att af en gammal motståndare finna bistånd. Den nyssnämnde talaren har till mig framställt en så lydande fråga: »Jag får hemställa till Chefen för Sjöförsvars-Dep:tet, huruvida han ännu stadgat sin åsigt om de kanoners beskaffenhet, hvarmed vår flotta skall bestyckas.» Jag skulle likväl anse det föga grannlaga, om jag, då en komité är nedsatt för detta ändamål, och under det denna komité ännu är sysselsatt med försök, samt icke afgifvit sitt utlåt., skulle på denna fråga lemna ett bestämdt svar. Samma talare har äfven fällt ett yttrande, som är mera riktadt mot mig personligen, ang:de ansvarigheten. Min mening är att den åtgärd, deri jag sjelf tagit initiativet, för den måste jag bära mera ansvar än för en åtgärd, som blifvit mig af en annan ålagd. Mig synes att ansvaret — det moraliska ansvaret — är åtminstone dubbelt så stort i förra som i sednare fallet. Förstå vi icke nu hvarandra, beklagar jag det, men kan icke gifva någon mera tillfredsställande förklaring. Hr von Francken har påstått att de pris, jag uppgifvit på de båda omnämnda fartygen, icke skulle vara riktiga. I afseende å det ena har han redan vederlagt sin uppgift, man äfven i afseende å det andra grundar sig hans uppgift på ett missförstånd.
Brukspatron Cassel, som i sin nngdom studerat läkarekonsten, har nu, d. 14 dennes i BorgareSt. uptagit saken. På de skäl, Konungen tillförene anfört, och motionären nu ytterligare andragit, föreslår äfven jag, att den summa som blifvit för ändamålet ifrågaställd mätte beviljas med 1,600. Hr Cassel har jemväl påyrkat ett anslag för en Adjunkt i Chirurgien vid berörde Institut hvilken f. n. brister och hvarigenom dels biträde, dels vikarie Transport 1,600. .5,697. 5,697. Den 31 December e. m. 373 Transport 1,600. 5 6g7 för Chirurgie-Proféssorn, saknas när de behöfvas. På de skäl, som motionären anfört, anhåller äfven jag, att 11. St:r måtte, lill berörde adjunktur be - Den allmänna hemsökelse af cholera-farsoten, hvilken Sverige, under iunevar:de år fått vidkännas, och hvilken ännu icke uphört, samt farsotens samtidiga och fortfarande gångbarhet i flera Europeiska länder, antyda att hon snart torde få räknas bland ständiga sjukdomar, Då hennes botande väsendtligen beror på snar läkarehjelp, så har erfarenheten visat huru otillräckligt Läkarnes antal i landsorterna varit. Det är derföre nödigt, att åtminstone aflöna dem, som redan finnas derstädes, så, att unge män upmunlras lill att egna sig åt det obehagliga yrket, samt att tjensterne icke blifva obesatta, eller försedda med mindre dugliga innehafvare, särdeles som iäkarne sjelfve icke sällan falla offer för choleran. Jag instämmer fördenskuld i Hr Cederschiöld? den 14 i denna månad afgifna förslag alt Provincial-Läkarnes löner måtte ökas med en summa som han uplagit till ■ 12,672. Bland våra nuvarrde Hislorie-skrifvare, är författaren af ”Svenska folkets historia, från äldsta till uärvarrde tider” Hr A. M. Strinnholm, en af de förtjentaste.
Till Riddarh.-Utskrt har ingifvits en fullmakt, utlärdad af hufvudmannen för adeliga ätten N:o 1970, Anders Schedvin, hvilken, enligt en år 1850 till Riddarhus-Direktionen inkommen officiel skrifvelse, blifvit af K. Götha HofRätt förklarad omyndig. Den 26 September innev:de år inkom ett af Sekreteraren i nämnda Hof-Rätt utfärdadt intyg, som vitsordade nämnde förhållanden; men den 1 innev:de månad företeddes inför Utsk:t ett af t. f. Sekreteraren i Götha Hof-Rätt Lothigius utfärdadt intyg, deraf inhemtades att hufvudmannen för adeliga ätten Schedvin, så vidt de i Hot-Rätten förda anteckningar utvisade, aldrig blifvit förklarad omyndig. Jag får med anledning häraf hemställa till R. o. Ad., huruvida något afseende kan fästas å detta sednare betyg, hvilket måste grunda sig på ett misstag, och huruvida pollett med ani. deraf må utfärdas till fullmaktens innehafvare. Denna framställning begärdes på bordet. Den 5 December. 247 Gr. Oxenstjerna: IRiddarh.-Utsk:t har blifvit företedd en fullmakt, utfärdad af f. d. Under-Löjtnanten Axel Wulfcrona, hvilken, enl. hvad härstädes förda anteckningar utvisa, gjort konkurs. Konkursdomen föll år 1850, men sedan denna tid har icke inkommit något intyg, att Wulfcrona tillfredsställt sina borgenärers kraf. Fullmaktens innehafvare har nu begärt, att R. o. Ad. skulle afgöra, huruvida ej Wulfcrona, oaktadt något officielt intyg derom icke finnes, likväl, enär så lång tid förflutit, sedan konkursdomen föll, kan anses qvitt sina borgenärers kraf och fullmakten i anseende dertill vara giltig. Afven denna fråga bordlädes. Gr. Oxenstjerna: Likaledes har till Riddarh.-Utsk:t ingifvits en fullmakt, utfärdad af Komminister Frih.
N:o 627) angående upphäfvande af Last-afgiften för Fartyg; sorn segla pa Norrige, samt orri jernok, ning af öfriga Convoy afgifter. Banco-Utskort : N:o 83> angående någre nödige ansedde förklarin. gar och ytterligare controller i afseende på Ban kens Cassör, jemte en årlig ersättning åf 200 R;dr för Cassa-Commissariens derigenom ökade arbete och möda. N:o 85, angående Instruction för Banco Utskottet vid nästinfallande Riksdag. Lag-Utskottet: N:o 241, angående yrkande, att förmedlade Hemmantalet må ligga till grund för alla Hemman åtföjjaride skatter och onera. Utdr% d, 2? Nev t g 23. N-.o 242) i anledning af Riksens Ständers skiljaktiga Heslut, i frågan om behörigheten att deltaga i Nämndemans-val och att kunna till Nämnde-män väljas. N:o 243, i frågan om föres'agen ändring i 24 § af Kongl, Förordningen den 13 Julii i8i8> angående Inteckning i fast egendom, S. D. Föredrogos och lades till Handlingarnes Statsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande : N:o 631) om Tidningars förseende med Chartte» Sigillitse-Stämpel. Statsoch Banco-Utskottens Memorial: N'0 621) i frågan om sättet för inlösen af f. d. Filial-Disconternes utelöpande skuldförbindelser. Förstärkta Stats-Utskottet: N:o 625, rörande verkstälda Voteringar om Tull. bevillningens utgörande/ Banco* Prat. Utth-, d. l Let. »t23. 269 Hanco-Utskottets Utlåtande: N:o 86) angående väckt Förslag, att alla utelöpande Banco-Sedlar måtte, inom viss Praescriptions tid utbytte mot nya, indragas.
Om vi efterapa dem, komma vi att göra likaså, och jag befarar att vi börjat del redan. Det är följaktligen icke skäl alt fortgå på en oriktig bana, ulan fastheldre vända om så fort ske kan. Om dessa ärender behandlas t. ex. af Kammar-Rätten; om fattighjonen kunna med lagens stränghet utkräfva bidrag, månne del är riktigt? Om Kammar-Rätten på grund af domsrätt i beskatlningsfrågor kan afgöra tvisterne hvem skyldigheten att underhålla fattighjon skall åligga, så kan det väl icke tillhöra Kammar-Rätten att föreslå, huru fattigvårdsanstalter, huru fromma stiftelser skola inrättas eller granska sådana förslag, som till Konungen ingifvas. Likväl mäste Kammar-R:n enl. gällande föreskrift, nu göra del. Hvilken annan än den, som under faltigvårdsförfattningarnas tillämpning granskar deras innehåll, kan bedöma föreslagna fattigvårdsanstallers syflesenlighet. Man bör följaktligen flytta målen derifrån till ett verk, dit de rätteligen höra, nemi. ecclesiastik-verket, hvarunder de fromma stiftelserna lyda. Gr:n har trott, att genom den föreslagna embetsmyndigheten skulle vållas mera omgång, än vederborde, emedan en annan instans uprättades., I högsta instantien upkommer icke vidlyftighet genom flere underordnade, ty de verka motsatsen. Den tanke, Gr:n yttrade, var utan tvifvel den, som vederböride hyste, när de föreslogo och Konungen samtyckte, att faltigvårdsfrågor skulle gå omedelbart från Landshöfdme till Konungen i st. f. all de flesta förut gingo till Kammar-Kolhm. Men hvad blef följden af denna förändring? Jo! att Konungen öfverhopades med småsaker, hvilka naturligtvis mäste stå tillbaka för de större och derföre blefvo allt för sent afgjorda. Det gick långsammare än förut. Man hade då ingen annan utväg, än att kasta fattigvårdsmålen på Kammar-Rätten, på det alt de skulle afgöras något fortare. Ett bevis på nyttan af en sådan raellan-instans, är att få af dem fullföljas hos Konungen.
Allting bör här förråda en renad smak samt kännedom af verlden och tidehvarfvet. Målningar, husgeråd, prydnader måste göra för den besökande åskådligt, att han befinner sig i ett hus, der förstånd, smak och fina seder hafva sin bostad. Olikheten i stånd, förmögenhet och yrke gör äfven skiljaktighet i rummens möblering nödig. Vare det nog, att här meddela några reglor, huruledes rummen hos en man af medelståndet, utan att vara präktiga och lysande, ändock böra vara smakfullt inredda. Möblering af ett visitrum. Detta rum, bestämdt till främmandes mottagning, bör äfven hafva en derefter lämpad inredning, således få hvarken skåp, skänkar, mateller skrifbord, kommoder, toilettspeglar eller sängar här synas. Ljuskronor, eller lampor, spelbord, ottomaner, divan, soffa, kanape, en s. k. studsare, o. d., äro de ting, som höra till ett visitrum. De böra vara gjorda i den mest omtyckta och goda, men blott efter en enda smak. Målning och tapeter måste ega en lifvande anblick, utan att vara brokiga eller mångfärgade. Väggbeklädnadens färg bör instämma med fönstergardinernas (så framt ej den hvita färgen är föreskrifven af modet) samt med öfverdraget på stolar och soffa. Väl polerade bord, stolar af mahogny, ebenholz eller goda inhemska trädslag och i modern form, göra ett förmånligt intryck. Mycket beror vidare derpå, att ifrågavarande rum ej är öfverlastadt, utan att i allt råder jemnmått och harmoni. Soffan står vid den bredaste väggen; på hvarje sida dörren och något längre fram i rummet en armstol eller fåtölj; vid den öfriga fria väggen några stolar, lika långt från hvarandra och soffan, samt i rak linea från väggen. Man må ej kalla detta för småsaker; en man af smak och ordningskärlek märker genast den minsta anstöt mot ordning och jemnmått. Äro flera breda väggar i rummet, som icke afbrytas genom dörrar, så är nödigt, att mellan stolarne sätta passande bord, med en vas, ett ur, en vacker alabasterfigur o. d.
Jag hemställer derföre, att ledamöternes i Götha Hofrätt löner måtte bestämmas lika med hvad för Svea Hofrätt är föreslaget, nemligen: 1 Hofrätts-Råd R:dr 5,000 9 d:o » 45,000 1 Assessor » 4,500 4 d:o » 18,000 1 Assessor » 4,000 • 4 d:o » 16,000 1 Assessor » 3,500 4 d:o » 14,000. Härtill erfordras en tillökning af det nuvarande anslaget med 7,500 R:dr. Med anledning deraf att ännu tre Kanslister tillhöra denna Hofrättsstat, bör O vidare förbehåll göras om rättighet för Kongl. Majit att vidtaga den jemkning i tjenstemännens lönebelopp och meddela de bestämmelser angående dispositionen af arfvoden till e. o. tjenstemän, som erfordras för att bereda nämnde Kanslister deras tillständiga rätt. 1 i Bil. N:o 1 a) till Kongl. Maj:ts Nåd. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge. Under åberopande af hvad jag i fråga om de andra Hofrätterne anfört, tillstyrker jag underdånigst, att Ederst|®t)ngl. Majt:t täcktes hos Rikets Ständer begära en förhöjning af 3000 R:dr å anslaget till denna Hofrätts ledamöter, hvilka då skulle erhålla följande lönebelopp: '1 Hofrätts-Råd R:dr 5,000 3 d:o » 15,000 1 Assessor » 4,500 1 d:o » 4,500 1 Assessor » 4,000 1 d:o » 4,000 1 Assessor » 3,500 1 d:o » 3,500. 8:o. Anslaget till fångars vård och underhåll. Rikets sednast församlade
Att Staten upmuntrar odlingen af en hittills obekant, men för jordbruket nyttig växt, kan icke heller betraktas såsom. elt af Staten beviljadt monopolium, enär delta ord alltid förutsätter, alt en rättighet inrymmes någon eller några med alla andras uteslutande, men här kan detta ord så mycket mindre tillämpas, som del står hvarje jordbrukare i hela Sverige fritt alt, om han så för godt finner, å sin jord odla hvilbetor. lag för min del hatar alla monopolier och skulle ingalunda vilja bidraga till alt befrämja ett så förkastligt system för handels och näringars bedrifvande, men här är, på sätt jag redan tror mig hafva visat, icke fråga om något sådant. Hr Bildt har uprullat en mörk tafla öfver alla de olägenheter, som hvitbets-sockers-fabrikationen här i landet skulle åstadkomma, och ibland dera framstår Statens förlust genom minskad tullintrad såsom den luifvudsakligaste. Jag hemställer till Eder M. Hrr huruvida det icke vore ganska lyckligt, om Sverige i en framtid skulle kunna minska införseln af kolonial-socker med några milbr fä. Då man känner, alt eli lands export och import öfver hufvud taget upväger hvarannan, så är det gifvet, alt om man skulle kunna minska socker-importen, så kunde man i stället införa andra nyttiga varor, hvilka vi nu måhända nödgas undvara, så alt den befarade minskningen af tull-intraden icke torde komma att i verkligheten ega rum, ty, såsom jag nyss nämnde, en minskning i importen af én vara upväges i allmänhet utaf en ökad import af en annan eller genom införsel af en förut obegagnad vara. Vidare har Hr Bildt anmärkt, att hvitbets-socker-lillverkningen upslod under det exceptionella förhållande, som var en följd af det s. k. kontinental-systemet. Detta är väl sanni, men de resultater. Den 24 April. 379 som fabrikationen i den tiden lemnade, voro ganska otillfredsställande. IIvitbets-soc.kret kostade då omkring 1 R:dr b:ko per få och det var endast omöjligheten att erhålla kolonial-soeker, som tvingade konsumenterna all för detta oerhörda pris tillfredsställa deras behof af denna vara.
För hwarje tunneland äng af hwad beskaffenhet som hälst 2 H. b:co. 4 § För hwarje tunneland skoglös utmark af hwad beskaffenhet son, hälst l ss. b.co. A « 724 Den 22 Iunri. A 8 Flera stags local omständigheter eller im postimenta ril undwikande af widlyftigher fä ej beräknas wib mätningen. 6 § Under påstående mätningar pä fältet, beräknas födan VM dell ej bestäs Landtmätaren lil 2 st, per tunneland, desta 2 st. äro uptagne til ett medium emelian förefallande regn och nphällsdagar sa alt att i förra fallet blifwer winsten mindre, men i sednare fallet sä mycket mer, samt lika mycker för ljus och rum. 7 § För renoveringen af hwarje Charta inberäknad bcskcismngcn, antingen den är pä särskilda ark eller pä Charta», papper och färgor m. m., bör betalas för hwarje tunneland 9 r:st. banco samt för föda» 5 r:st. sunt lika mycket för ljus och rum per tunneland. 8 8- För uträkningen och graderingen eller upjkatt» ningen 6 r:st. per tunneland, för födan Z r:st. sam; lika Myckel för ljus och rum per tunneland. För transporteringen af Charkor ifrån större lil mindre eller lwärtom 6 r.st. banco per tunneland och för födan z r:st. samt lika mycket för ljus och rum per tunneland. 12 Z För utbrytning af de i samhällighet belägne ägor t Storeller Enskifte betalas med i H. baner - Den 22 Junir.
V. B. ii52. A. 1249. P. U. 1263. E. i348. Barnhus-Inrättningen i Stockholm, om ersättning för de förluster den gjort genom Finlands afträdande. I. 202. II. B 749- III. P. 82. P. U. i32. P. U. 669. V. U. 533. A. 642. P, U. 659. E. 663. Barthelemy, S:t, om de derifrån influtne medels skedda disposition. P. U. 635. E. 991. Begrafning, om förbud emot deras förrättande i Kyrkorne. Se Sjukdomar. Begrafningshjelp, om afskaffande af. Se Löneafdrag. Beklädnadssätt, de indelte Regementemes, angående. IV. B. 660. V. A. 69. Bergenschölds, Eric Johan, yttranden. II. 336. V. 272. 9 Bergenstråles, Claes Gabriel, yttrande. III. 367. — Gustaf Adolph, yttranden. II. 127. III. 604. Bergsmanshemman, om skogshushållningen vid sådane, som af andra än Bergsman inköpas. V. B. i3o. A. i53. P. U. 282. Bergs-Skola, praktisk, om inrättande afen. III. 572. IV. B. 546. A. 648. P. U. 668. V. E. 629. Bergverks-Stadga, om en Comité till utarbetande af en. IV. B. 54o. A. 652. P. U. 670. V. E. 634. Berättelse, Konungens, om hvad sig i Styrelsen tilldragit sedan sista Riksdag. I. 27. — Riksdags, Riddarhus-Directionens. I. 6. IV. B. 124. A, 179. P. U. 379, IV. U. 664. V. A. 108.
Ridderskapet och Adeln: i:o af Herr Friherre Jacob Cederström, som, med åberopande af sina vid i8i5 års och påföljande Riksdagar afgifna yttranden, förnyat den motion, rörande näringsfriheten, Herr Friherren vid föregående Riksdagar väckt; 3:0 af Herr Pehr Reinhold Bråkenhjelm, som föreslagit, att näringsfriheten måtte vid denna Riksdag varda Nationen förunnad, utan hinder af de för skrå-interesset ännu gällande Författningar, hvilka borde till hraft och verkan upphäfvas; 3:o af Herr Carl Da Rietz, som ansett nödigt, att en revision och förbättring af nu existerande lik råförfattningar, som hade till föremål tydlighet och bestämdhet samt skärpta ansvar för öfverträdelser, mätte företagasj 4.0 af Herr Lars Hjerta, sora förmenat, att klagomålen, å ena sidan, öfver näringstvång och, å den andra, öfver intrång i handtverksnärin^arné lämpligast kunde afhjelpas, dels genom en utvidgad näringsfrihet i allmänhet, och dels genom stadgad skyldighet för alla invånare i stad att lika med borgerskapet bidraga till stadens underhåll, i visst förhållande till kronoskylderna, hvaremot hvar och en, som visade sig ega skicklighet, skulle ega att efter behörig anmälan idka hvilken borgerlig näring han helst önskade, Härförutan har Herr Hjerta föreslagit, att hvarje handtverkare inom Riket md ega rättighet att, när, hvar och genom hvilken person han nili, inom Riket försälja varor af egen tillverkning; från Vällofl. Borgare-Ståndet: 5:o af Herr C. C. Halling, som, efter framställning om denrigtning allmänna tänkesättet i senare tider, i fråga oin näringsfriheten, erhållit, Bill. till R. St. x Zagsamt Allm. Bes v.- och Oecoft.-Vtsk. Betankande N.-o 33. anfört, huruledes ett Tacklande vid bedömandet af mål rörande rättighet till närings utöfvande ofta gifvit sig tillkänna.
Pär deremot hädanefter, såsom Utskottet föreslår, hvem som behagar, •— lian må vara huru oskicklig och huru obepröfvad som helst. — samla större eller mindre delar af menigheter omkring sig och för dem utlägga Guds ord, och har det ordentliga Presterskapet ingen rätt att förhindra sådana sjelfkallade lärares verksamhet, så länge desse blott äro försigtiga nog att icke predika uppenbara irrläror och att för öfrigt vid de sammankomster, de låta anställa, någorlunda upprätthålla det utvärtes skicket; då kunna presterna ej heller längre ansvara för det sätt, hvarpå den åt dem anförtrodda hjorden varder andeligen bespisad, och herda-embetet är således med detsamma sä godt som ryckt ur deras händer, för att stycketals utdelas åt de hvarandra skyndsamt efterträdande, till ordets rätta förkunnande oduglige, ledare, kring hvilka dagens vindar tillfälligtvis kunna samla de förskingrade menigheterna. År det tillstånd, som på denna väg inträder i kyrkan, icke detsamma som kyrkans upplösning, så bekänner jag, att jag hvarken förmår inse hvad kyrka eller hvad upplösning vill säga. Grundtanken i 1T2G års s. k. Konventikel-plakat, att nemligen lekmännens verksamhet medelst ordets förkunnande i församlingen är otillbörlig, sä vidt som denna verksamhet koordineras med prediko-embetets och gör sig af predikoembetet oberoende — denna tanke kan vår kyrka icke uppgifva, utan att med detsamma uppgifva sig sjelf. Genom ett strängt vidhållande af den tanken, och genom att sålunda låta prediko-embetet icke blott bortvisa irrlärare, utan ock pa förhand pröfva alla dem, hvilka vilja uppträda såsom andeliga ledare i församlingen, gör kyrkan sig ingalunda skyldig till ett ingrepp uti någon sina medlemmars ”rättighet"1; utan kyrkan sätter sig i sjelfva verket derigenom blott emot ”missbruket” af en rättighet. Kyrkan vill derigenom blott förhindra sina medlemmar att på sådant sätt missbruka deras Kristliga rätt att verka för Guds rike, att de vid utöfningen af denna rätt skulle gå utom sin kallelses gränser och såmedelst göra sig skyldige till att, efter Aposfelens ord. Iida såsom den Hill. till 11. St.
Nattasylen för kvinnor 32 — 34 Lof; af Elsa Lindberg 24 Utan hjärta; en miniatyrbild af Hlgn 25 Midsommarbild från vestkusten; af Elin Ameen 26 I solsken; utkast af Jane Gemandt 26 » Det re ' n är seut » 27 Grön vinter; af Scmvola 27 Valeria; novell af /. S. Turgenjeff. För Idun öfversatt från ryskan 27 — 30 Sen lycka; skiss af Anna Knutson 28, 29 På femtiotalet; af Adolf Hellander 29 N:r Hvem liknar han? Af Julius Weil 30 Några timmar på Skansen; småprat till Idun af Tant Ulrika 30 Fru Emmas nyckelknippa; skiss för Idun af John Öländer _ 30 Helgelse; af O. J. Bierbaum 31 Mot aftonen; af Jacobine Ring 31 Från Neapel; bref till Idun af Aurore von Qvanten _ 3 1, 32 Familjen på Annedal; novell af Amy Palm. Bel. med hedersomn 31 — 44 Onsdagssoiréen; en Marstrandsskiss af Mari Mihi 32 I » Prinlemps » och » Louvre*; paristeckningar för Idun af Alvar Arfwidsson 33 Ett kinkigt uppdrag; skiss af Laura Fitinghoff ... 34 » Vår gata »; skiss af Georg• Nordensvan 35 1 en finsk bondgård; ett vandringsminne af Wilh. Lundström _ _ 35 En hemlighet; en skildring ur lifvet, för Idun af S — g 36 Gömda skatter — och försvunna; af Renholm 36 Att skiljas. Af A. Noel 37 Till botten? Skiss för Idun af Frou-Frou 37 Sport; nutidsbild, tecknad af Ave 38, 39 Kärlek och karantän; en sannfärdig historia för dagen, af Renholm 38 » Att skiljas.
Till 3 go Underdäyiga Skrifvelser. afhjelpnnde af en sådan brist, få Riksens Stan» der derför i underdånighet föreslå den författning: alt, vid skeende Storskifiesdelning, landtmätaren bör i sammanhang dermed dela Gärdes» gårdarne så väl emelian Grannarne, sorn emellan dem och de angränsande Byar och Hemman; att, öer Siorskifte i By eller å Hemman redan för sig gått, utan att behörig öfverenskommelse om gardesgårdarnes delning då eller sedermera är träffad och i fullbordan satt, delegarne val må örn denria delningsförrättande anlita den eller dem, till hvilka de hafva förtroende, men böra, örn de vilja äska Landtmätares biträde, anmäla sådant hos Konungens Befallningshafvande, som har att till förrättningen .Landtmätare förordna, hvilken del skall åligga att densamma genast företaga: samt att, sedan Gärdesgårdsdelningen skett, stängningen i likhet dermed skall verkställas, utan afseende på de klander, som emot förrättningen kunna uppstå, hvilka må i laga ordning vid Domstolen göras anhängiga och utföras: Och bör jemväl vid andra förefallande frågor om Gar* desgårdsdelningar Landtmätares biträde, efter dertill för honom erhållet förordnande, kunna äskas. Riksens Ständer öfverlemna sitt förslag till E. K. M:s Nådiga pröfning och framhärda SCc. Uppl, o, godkänd hos Samtl, Riks St. d, 18 April 1818. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om medel till kostnaden för Kongl. Maj:ts Kröning. Underdåniga Skrifvelser. Till underdånigt svar å den Nådiga Proposition, Eders Kongl. Maj:t under den 11 :te r.istlidne Mars aflåtit till Riksens Ständers SiatsUtskott örn medel för kostnaden vid Eder Kongl. Maj.ts förestående Kröning, få Riksens Ständer anvisa den erforderliga Summan Ett Hundra Femtio Tusen