Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För några dagar sedan undertecknade vi den med general Hédouville, och nu har Monsieur de Châtillon också gjort mig den glädjen att gifva med sig. Mina damer — han vände sig till Mademoiselle de Rocroyes och de andra — jag ber er vara öfvertygade om, att jag djupt sympatiserar med den ädla troheten mot en olycklig furste, men vår heliga kyrkas sak är dock för ögonblicket den vigtigaste af alla, och för att kunna uträtta något för den, hvartill jag hoppas, att tiden nu ändtligen är mogen, behöfva vi först och främst fred — fred med våra landsmän och bröder, våra så sorgligt villfarande bröder. Han höjde ögonen uppemot taket. Inte sant, mina vänner — själarnes frälsning går framför allt? Ingen svarade. Damerna suckade, och ett par af dem gjorde korsets tecken. — Nej, min dotter, återtog abbéen så plötsligt med naturlig, munter stämma, det är nu icke bara det. Vi ha flera nyheter. Gissa! Edmée skakade på hufvudet och skrattade. Abbéens liflighet satte henne i godt humör. — Mademoiselle de Rocroyes, Madame de Beaurollier, han vände sig med en bugning till de gamla damerna, önskar ni, att jag säger henne det? — Men jag står ju som på nålar, herr abbé, ropade Edmée. Är det verkligen en nyhet, som angår mig? Abbéen lyfte handen och gjorde en effektpaus, så utbrast han plötsligt: — Monsieur de Châtillon och jag resa i morgon till Paris för att i anledning af freden tala med Förste Konsuln. Er tant, Mademoiselle Edmée, önskar, att vi taga er med. — Mig? — I morgon? Men, moster, hon vände sig häftigt till Mademoiselle de Rocroyes. Jag är ju icke färdig till att resa någonstädes, jag har ju icke engång en klädning att ha på mig. Hur kan jag väl Förvirrad, betagen, med strålande ögon, såg hon från den ena till den andra. Blotta tanken om att slippa ut från detta dystra chouanslott, kom hennes unga hjerta att klappa. — Vi ha tänkt på allt, Edmée, nickade Mademoiselle de Rocroyes värdigt och långsamt.
Kväll efter kväll fylles nämligen teaterns salong af en publik, som från den första scenen till den sista befinner sig i den allra muntraste sinnesstämning vid alla de hejdlösa roligheter, hvaraf Georges Feydeau ' s lustspel » Spökhotellet » öfverflödar. Stycket är skrifvet med fransk esprit. Dialogen är kvick och ofta satirisk, intrigen på en gång invecklad, men så redigt hopkonstruerad, att det hela från början till slut fullt följdriktigt går i hvartannat. Det är verkligen sällan man får se ett så både roligt och väl skrifvet lustspel. Då härtill kommer, att utförandet är synnerligen jämnt och godt, med fröknarna Borgström och ' Rastan samt hrr V. Lundberg, Eliason och Laven i hufvudrollerna, torde säkerligen enhvar, som besöker Djurgårdsteatern för att se » Spökhotellet » varda belåten med sin afton. Arenateatern har upptagit det från Svenska teaterns dagar bekanta utstyrselstycket På hafvets botten. Pjäsen är icke obetydligt larmoyant, men den är på samma gång rik på effektscener, hvilka, äfven om flertalet lämnar parkettpubliken oberörd, väcka den mest otvetydiga hänförelse i de öfre regionerna. Från dessa sparar man heller ingalunda på bifallet. I egenskap af utstyrselstycke ligger pjäsens tyngdpunkt i 4:e tablån: hafsbottnen, hvilken onekligen är särdeles vacker och anslående. Hvad angår utförandet återser man med nöje hr G. Eanft i den egentliga hjälterollen. Fru Dorsch spelar fru de Sarténe med varma och konstnärskap, och hr Hagman är en lustig och gemytlig Aristide Friquet. Som hans äkta hälft har frkn Magnusson anlagt en allt för hisklig mask. Hr Engelbrechts bof tyckes oss hållen i alltför utprägladt melodrammanér. Om de öfriga uppträdande är just ingenting att säga. Då, som nyss antyddes, stycket tyckes äga oförminskad popularitet hos den stora publiken, tro vi, att direktören icke skall få skäl ångra, att han begifvit sig ut » På hafvets botten ».
Men qvickt tog gästen muggen utaf den ädla fru Och drack en skål i botten, som höfviskt plägas ju. Helt skarpt blef der nu drucket allt i det klockarhus, Hvar enda gubbe tog sig ett ärligt julerus, For sedan hem att sofva förutan harm och sorg, Men klockarn, den filuren, sof hos ung Ingeborg.Ur det mondaina StoekholmslifVet. Skildringar och typer af Daniel Fallström. En underlig julhi8toria. Det var en sådan der riktig julafton med knarrande sno, bjellerklang, som fylde luften, och hela ekaror af jul-klappsköpare, som fylde butikerna. Det syntes, att det var jul, när man såg familjefäder komma med pelskragarna upp öfver öronen, skägget hvitt af rimfrost och med ett helt lass paket under hvardera armen. Det syntes, att det var jul, när man såg små rödkindade bytingar släpa på stora julgranar, när man såg de upplysta våningarna vid hufvud-stadens storgator — ja, det syntes till och med, att det var jul, när man tittade in genom fattig mans rutor och såg skinande hvit julgröt ryka på bordet bredvid präktiga h vetebullar. Det var julafton för några år sedan. Då jag kom hem i en egendomligt vek stämning, en sådan, som man lätt kommer i, när det doftar lack, julgran och vaxljus omkring en, och man ser sig nödsakad att tillbringa sin julafton solo i ett ungkarlsrums trista enslighet, fann jag på mitt skrifbord en liten biljett. Den var från Vilhelm. Jag kände redan af utanskriften igen hans stil, en nästan qvinlig stil med många finesser och slängar.Och i biljetten stod det: » Käre vän! Om du inte skall i familj eller har någonting annat for dig, sa kom hem till mig och ät gröt Jag har någonting alldeles 6ärskildt att bjuda dig på. Du får vara vänlig att dra på dig en frack, men jag hoppas, att du derför icke nekar mig nöjet se dig. Vilhelm. P. S. J ’ ai besoin de te parler, ne manque pas de venir ton ami dévoué V. Det var sa likt honom!
Dito Finbladiga . Husbehofs-Mjölqvarnar, deraf 37 stycken med särskil Husbehofs-Sågqvarnar Brädgårdar . Stampar Stång jerns-Verk Ämneshammare ■ . Masugnar, (deraf 3 stycken öde) . Jern-Manufak tur verk af särskille slag Jerngrnfvor (deraf \ ödq) Pappersbruk Tegelbruk Oljeslagerier Garfverier Blankläders-Fabrik Klädes-Fabriker Färgerier Kalkugnar 1 Potlaskebruk ' . Ättike-Fabrik Fartyg Fyrbåk . Djurgårdar ' . Teater . Kronoparker och Allmänningar soiia tillhöra Kronan Landsoch Härads-Allmänningar af i,goo tunnclands rymd Diverse personer som ej höra lill viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfv or och Fidei-Commisser A n martn. TJti hemmantalet 4o43/*g Mantal är inbegripet 4 stycken Prestegårdar Jordehoks Mantal, men i allmänhet ansedde till 1 Mantal hvardera. ■skil förbe 1 e och för dess ständi Jo eJ lebo stor ande ider m upj 5 u ätt nas n/ö äkn st Hc som ken mai ta •enderad ej u I5,285f 1201,927/) I k Tabel! för Landet inom Stockholms Län. Underhållne Kreatur. Stats - Bevillning efter 1823 oell 1830 årens Förordningar. Clerecie Statens Underhåll. » C/l ? M. GYLLENHOFF. / KONGL. M A J: TS BeF^LLNINGSH^FT^NDES k . / y'. TILL KONGL. M A J : T I UNDERDÅNIGHET AFGIFNE FEMÄRS-BERÄTTELSE, Fö/J ÅREN 1828, 1829, 1850, 1851 OCH 1852. Ä€<S> CBfUOli i®, TRYCKT HOS BERNH. M. BREDBERG, I 8 34. I t:o Länets Allmänna beskaffenhet.
Jag vill endast fästa uppmärksamhet derpå, att om Utsk. behagar göra afseende på den vid I mom. af 162 § gjorda anmärkn., att bevilln. ej bör betalas för lön, som ej uppgår till 200 r:dr, så bör jemväl i detta mom. ordet 100 förändras till 200. Jag tror, att skol lärare äro äfven så mycket i behof af en sådan lindring, som andra classer af tjenstemän. När Konung och Ständer förklarat sig icke vilja öka allm. bevilln., vore det inconsequent att handla i motsats härmed, då det gäller de mest vanlottade, eller tjenstemän, hvilkas totala löninkomst icke öfverstiger 200 r:dr. Hr von Hartmansdorff: Jag är förekommen af Hr af Billbergh och vill blott yttra, att både i afseende på pensioner och skolor, hvilka anses såsom fromma stiftelser, borde undanlag äga rum, äfven 0111 den stora strängheten, som jag icke gillar, för öfrigt skulle blifva gällande. i65 §. Hr Stuart: Uti denna § har Utsk. föreslagit, att gemenskapens hustrur och enkor skola njuta afdrag i bevilln., då de hafva flera barn. Först får jag fästa mig vid ordet ”gemenskapen,” hvarmed Utsk. velat utmärka Kronans manskap. Som jag för min del anser det förra mindre bestämdt, får jag hemställa, att detsamma måtte utbytas emot de sednare. För det andra får jag erinra, att i Utsk:s förslag influtit gemenskapens hustrur och enkor i stället för gemenskapens enkor. Af premisserna synes det tydligt, att här endast är fråga om enkor med flera barn , och jag vet icke heller, hvarföre hustrur bär skola särskildt nämnas, då de icke utgöra bevilln. sjelfva, utan dr ras män äro derför ö® Den 8 December. ansvariga. Som mig synes, borde det ifragavar. tillägget erhålla följande lydelse: såväl som enkor efter förenämnde personer samt Kronans manskap. Utskrs yttrande i anledn. af väckt motion om lindring i bevil!n. för städerna Umeå, Piteå och Luleå. Hr Stuart:
Ridderskapet och Adeln: l:o Af Friherre Haab, Carl Adam, sorn hufvudsakligen anfört, alt de allmänna politiska förhållandena i Europa, ovissa och vacklande vid slutet af ett krig. som dock ännu icke blifvit alslutadl, borde rättvisligen ådraga sig alla staters uppmärksamhet för ordnandet af militär-väsendet och lorsvars-skickel. Om detta kunde sägas vara angeläget för alia stater, huru mycket vigtigare borde det icke synas vara för Sverige, hvilket lands läge emellan Östern och vestern gjorde detsamma till vesterns vaktpost emot östern och österns gilna anfullspunkt i vester. 1 fråga om ordnandet af ett lands försvar, med antagande af hvilka planer som helst, måste man likväl lägga ett till grund, såsom det ena nödvändiga, nemligen landets ekonomiska resurser och de tillgångar, det kan och bör undvara för det nalionela försvaret. Hvarje plan, som icke vore beräknad derpå, vore i mer eller mindre grad felaktig. Linder förutsättning att den Kongl. Propositionen oin Stnts-verkets tillstånd och behof, i hvad den anginge 4:e och 5:e Hufvud-tillarne, vunne framgång, så skulle landt försvaret kosta R:dr Riksmynt 9,000.000: sjöförsvaret. , , 4,000.000: tillsainiuaus 13,000,000: eller något mer än hälften af alla stats-inkomsterna, hvilka i sin helhet uppginge lili '25 och en half millioner. Bih. lill R. st. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlets Utlåtande N:o 53. Till jemförelse liar motionären meddelat följande upplysningar om hvad andra stater betalade till försvarsväsendet. För år 1854 egde Preussen i stals-inkomster lil millioner Thaler, deraf krigsväsendet 28 millioner eller ungefärligen en fjerdedel af det hela. England tinder kriget finans-året 1855—1856: inkomster till kriget och krigsväsendet eller ungefär
Mig synes det i sjelfva verket, som vore den fattiges öde ganska väl trygadt, enår det samma icke beror af enskilde mans godtycke, utan af den omgifvande Församlingens sam* mahståmmiga beslut. Ty omöjligen kan jag hos en hel menighet tänka mig någon allmän ovilja emot den uTe och cödgtälde: och skulle äfven å SockenuämmoUtslaget blifva vidrigt} så eger ju hvilken Ledamot som heldst, att i den fattiges stad anföra klagan. I nära sammanhang med sistnämnde Stadgande star 6 Att. 5 som förmår, att åt den Fattige, som vill anföra klagan öfver vägrad fattigdel, biträde skall lemnäs med besvärens uppsättande, och kostnaderne bestiidas af FattigCassans medel. Jag kan icke eller bifalla denna af hvilken jag föreser rätt svåra följder; ty hvilken skulle icke, om fattigdel blifvit honom vägrad, vara färdig att deröfver anfö* ra klagan, enär ban deraf ingenting förlorar, icke ens drager ringaste tunga? utan tvifvel skola derföre, derest detta stadgande bifalles, en hel ny art af Besvärsmål uppkomma, hvilka, så vida ej Konungens Befallningshafvande skola anses mer infallibla i denna än andra åtgärder, låra till högre instantier böra fortgå; hvaraf följden vidare LngUtskottcts Betånlanden, 6g j vidare skall blifva, att ÖfverDomstolarne än mer öfverhopas af inkommande mål och FattigCassornes mesta tillgångar försvinna i Rättegångs omkostnader. Med Herr Prosten Hallstrom förenade sig Herrar Prostar Hagberg och Kjellander samt Herr Hjertström, och Hederv. BondeStåndets Sam t el igé Ledamöter uti dess reservation emot Fastighetsegares absoluta rätt, att emot Inteckning få emottaga dem som äro, eller snart kunna blifva föremål för fattigvården.
En ibland mina mot* ståndare var nuv:de Chefen för FinansDepartit. som både inom Utsk:t och i Ståndet med framgång förfäktade den friare lagstiftningen. Samma förhållande egde rum 2 år sednare. Jag röstade visserligen då lör någon nedsättning i tullarna; men jag trodde att förändringen gick något för hastigt. Jag var således då i minoriteten inom Otskrt och understundom äfven i Ståndet, der då fanns en väldig kämpe, som ansåg äfven mig gå för långt. Emellertid är nu ställningen ganska betydligt förändrad. De förändringar, jag då ansåg vara alltför stora, hafva blifvit genomförda, och jag erkänner, att jag deraf icke sett något men för landet. Bland annat har tollen på spanmål blifvit helt och hållet borttagen, och det är nu blott fråga om den skall åsättas, om icke tull, åtminstone blott någon afgift. Man har, såsom ett bevis på faran af att borttaga spanmålstullen, anfört den olägenhet vi år 1857 hade deraf, att eri mängd Ryskt rågmjöl infördes hit och nedtryckte våra priser. Jag är dock öfvertygad om att en tull af 6 öre pr Lisp. icke hade motverkat det onda; ty man införskref det Ryska mjölet för att tillverka bränvin, hvilket man ansåg sig kunna sälja ined fördel, och det är klart att den nämnde tullen icke skulle haft rin gaste inflytande på denna vinst. En annan omständighet, som också bevisar, att tullen icke är för jordbrukaren af någon större vigt, är att rågpriset ofta varierar i hög grad, så att man på hösten fått sälja för 12 rdr tunnan, oaktadt den nu gäller 14 till 16 rdr. Skillnaden i priser, som landtbrukaren till följd af tillfälliga omständigheter måste underkasta sig, synes således vara så stor, att den föreslagna tullen icke kan inverka på sjelfva näringen. Jag tror också att Sveriges jordbruk icke behöfver det ifrågasatta skyddet, utan att det är stadt i en sådan utveckling, att det gerna kan undvara detsamma. Man har velat upgifva, att den stora tillökningen i spanmålsexporten icke existerat, utan att hvad som utförts förut brändes upp i bränvinspannan.
Jag hemställer till eder mine Hrr! om det icke är af stor vigt att få veta, huruvida det verkligen förhåller sig så, att Bnnkofullm. , i stället för att npköpa vexlar och förstärka den metalliska valutan, låtit vexelköpen så bedrifvas, att man kunnat just derigenom få ett medel att ytterligare taga ut silfret ur Banken och föra det till utrikes ort. Jag anser att R. St:r böra göra allt hvad på dem ankomma, för att i detta ärende få sanningen i dagen. Af de upgifter, jag kunnat inhemta, vill det väl synas som, äfven om en eller annan af Bullra., de nemligen, sora äro hemmastadda i vexel-transaktioner, icke motsvarat det updrag och förtroende, som varit dera lemnade, de öfriga dock handlat på god tro. Jag vill gerna antaga detta; men då är åtminstone derigenom tydligt, att dessa sednare icke ega de insigter, som erfordras för att förvalta Banken, och då motionären föreslagit, att allmänna sammankomster skulle hållas innan décharge-frågan förekommer, så synes mig rätta tidpunkten derför just nu vara inne. Ty meningen är ju att erhålla tillförlitlig uplysning om verkliga förhållandet, för att kunna bedöma, om Fullm. hafva da insigter, som fordras för att kunna motsvara det dem lemnade förtroendet och sålunda kunna återväljas. Gr. Lagerbjelke har upgifvit, att frågan om Revisorernas berättelse inkommer mycket tidigt, och ansett att man derföre kan upskjuta saken tilldess. Mig synes alldeles nödvändigt, såvida man nemligen vill ändamålet, att vi få full kännedom om, huruvida Bullm. förfarit så som de bort. Jag understödjer derföre motionen; men skulle R. o. Ad. icke vilja nu bifalla densamma, så anser jag dock, att deri icke heller nu bör bestämdt afslås, på det man icke sedermera må kunna åberopa detta afsiag såsom ett hinder för dylika sammanträden. Jag hemställer till dem bland eder, mine Hrr, som ansett frågan vara för tidigt väckt, huruvida icke beslutet må blifva, att den gjorda framställningen af sådan atil. ej för närvarande kan bifallas. Gr. Lagerbjelke:
Det ar Mig okärt wara nödsas, kad förklara, att jag fattat meningen af det nu upläste Betänkandet sädan, att jag deri helt och hällit saknar hwad Författningar redan fvrcskrifwa om uphandling af det som till Armeen för Kronans räkning behvfwes. — Har fors. dräs ej nya stadganden i detta fall enär de sem finnas, Sjörå tillfyllest, och da bör förhällas salunda: Att Kongl. Commerce-Collegium wid en thy förelagd tid utfärdar och med wcderbörande communiccrar sa kallade pria-couranter pa allt, hwad i detta och annat afseende kan wara ast nöden: att den, under hwars tillsyn uphandling stall bes sörjas, tager deraf kunskap om priserna, utställer Auction derom, sedan Allmän Kungörelse föregadt inom cn wist redan bestämd tid, och fäledes ingalunda sä kort. Herr Zantesson behagat föregifwa; men om Auctipns inropen finnas obilliga, upffjutes med beflutet deröfwcr enligt der»m förut gjord reservation, hwarcfter widtages den dä först af Konungen Nädigst tillätne ätgärd, att genom be-: ting Den i4 April. 609 ting söka bättre willkor. Sä har under min tjenst zöring i Kongl. Krigs-Collegio nicr än cn gäng till Kron ns fördel warit practiccrat, älmmstone före och under fvrtgäns gen af förra kriget i Finland. — Jag hoppas häri wara trodd pä mine ord.' nicn nog skulle jag med Utdrag af detta Collega Protocoller kunna sädant styrka och tillika wisa > hwad jag nu exempelwis af minnet wägar anföra att Kläde som pä Auction gick tillgå si. aln borflöts sedan genom beting för 29 si. nägra runst. och sä widare med annat.
Såsom ett exempel på den vexling i tjenstemännens antal, som härflöte af en ökad eller minskad rörelse, kunde anföras, att för depositionsoch räkenskapskontoren nu användas tre kassörer, hvilka dock i allmänhet ej hade sträng sysselsättning. Möjligen skulle tvänne yngre lämpliga kassörer kunna besörja göromålen, och i sådant fall skulle indragningen af den ena kassören medföra en minskning i tjenstemännens antal af fyra personer; men otänkbart vore det icke eller att, likasom hittills under Februari och någon gång äfven under December månad fyra kassörer varit i verksamhet för besörjande af de ifrågavarande göromålen, antalet af kassörer för längre tider skulle till följd af ökad rörelse behöfva förhöjas, i hvilket fall tjenstemännens antal, i stället att minskas med fyra, måste ökas med detta antal. En ökning eller minskning i den nu ifrågavarande kassarörelsen kunde alltså medföra en skilnad i antalet af icke mindre än åtta personer. Då Banken måhända mera än förr måste lämpa allt hvad som står i sammanhang med allmänhetens expedierande efter dess och icke efter sin egen beqvämlighet, befunne den sig i ett förhållande, der någon jemförelse icke kunde ega rum med embetsverken, af hvilka dock åtskilliga, såsom tulloch postverken, voro så organiserade, att antalet af tjenstemännen kunde ökas eller minskas genom styrelsens åtgärder, utan inskränkningar af stater, fastställda af Rikets Ständer. Af dessa skäl vore det nog uppenbart, att tjenstemännens antal och fördelning borde ankomma på Fullmägtiges bestämmande. I öfverensstämmelse med den åsigt, från hvilken Utskottet utgått, då det ansett Fullmägtige icke böra erhålla en vidsträcktare frihet i afseende på instruktionerna, än att deri af Fullmägtige beslutade förändringar borde underställas pröfning vid nästkommande riksdag, kan Utskottet icke heller understödja Fullmägtiges förslag att på 6 Sanlco-Utskottets Memorial N:o 20. dem skulle för framtiden helt och hållet få ankomma att bestämma rjenstemännens antal och fördelning, och Utskottet har fördenskull varit betänkt på att företaga den afsedda regleringen af tjenstepersonalen.
Jag kan ej se annat än att det skär ost öppet att till besia undantag göra tillägg. Desi utom'är det helt olika att gifwa en allman tillåtelse, emot att lemna den endast ät en publik inrättning. Jag kan ej tro att denna tillätelse pä nägot sätt kan wara skadlig för Riksgälds-Contoiret eller för det Allmänna, utan snarare bidragande till andamälet att fhälla Län - Grefwe Den 6 April. SZ3 Grefwe 1» Osräis, hwad undantaget för de Finska Officerarne beträffar, har jag ansett detsamma som en sak, hwilken ingick i den ersättning, hwartill de syntes mig berättigade. Dct lärer ej kunna undfalla nägon att denna ersättning icke desi mindre ej är swarande emot deras förlust Denna förmän borde derföre dem tilläggas, men jag kan ej inse nägsn sädan grund, hwarföre den, ät Wads siena Krigsmanshus-Casia skulle bewiljas. Grefwe l.ökverck^elm, L31I ^xel, wille ej medgisma nägon förlängning, af insattnings-tiden, men trodde att icke d si mindre Casian kunde äläggas att i Annuitcterna insätta sina nu ägande Fonder. Herr von 8cbulrenbeim> Osvicl. Större delen af charitabla inrättningar insätta utan twifwel sina Fonder i Annuitet er, emedan de aldrig säkrare kunna placeras, men de böra ock inom sep weckors tid kunna hinna att anteckna sig dertill, och känna hwad Summor de kunna disponera. Herr Grefwen och Landt-Marskalken gjorde Proposition, till bifall ä Herr kLtckmllns motion, hwilken beswarades med Nej och nägra Ia« Herr kalman. Propositionen har med bäde Nej och Za blifwit beswarad; saken är Medes icke afgjord, och jag will ej afstä i frän mitt yttrande. Herr Grefwen och Landt-Marskalken. Proposition till nägon förändring i insättningstidm för besia Län kan jag ej göra.
Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är bäst, drygast och billiqast! NATIONALOCH OLYMPIABÄSTA VELOCIPEDER Damecyklar. E L O F BOHLIN, HELSINGBORG. BANKAKTIEBOLAGET STOCKHOLM — ÖFRE NORRLAND, Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. RÄNTEGODTGÖRELSE 5 SVENSKA FFLFRMMATERIAL. — OMSORGSFULLASTE FÖRSÄLJNING GENOM HUSQVARNA DEP0TER •••WIA ARBETE. SAMT GENOM DE FLESTA STÖRRE JÄRNHANDLARE I SKANDINAVIEN OCH FINLAND. Priskurant gratis och franlrnm fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr D fr I FÖRYÅRINGSFACK uthyras af AKTIEBOLAGET S T O C K H O L M S HANDELSBANK 8 Arsenalsgatan 8. SYDSVENSKA Kredit-AktieBolaget, Stockholm, Fredsgatan 24. (Fonder kr. 4,315,000) DEPOSITION - — TILL SALU H O S D E FLESTA HERRAR SPECERIHANDLANDE I STOCKHOLM OCH LANDSORTEN. ENDA &amp; AFSKRIFNING VÄFSKOLA I ÖREBRO. Engeström. Prof af MELLINS FOOD sändes p å b e g ä r a n gratis och franko från A x e l Lennstrand, Gefle, Generaldepot för Sverige, Norge, Danmark och Finland. Bruksanvisning medföljer hvarje burk. EN ÄKTA SKÖNASTE SJODLT&amp;NÖL AF SUNDHETSLCOLLEGTUXN .. Karl Larsson. DROTTNINGGATAN STOCKHOLM. 7 3 C, Profver sändas franko. H E M för nervösa och stilla sinnessjuka. EVA FRIBERG, (993) Lilla Äras &amp; Gullspång. UNDER-SALVAN.