Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
231 män numera börja att allt mera egna en prisvärd uppmärksamhet, öfverallt förspörjes klagan öfver svårigheten att få tjenstehjon för hornboskapens vård, och då i utlandet män villigt träda i tjenst såsom herdar och äfven bestrida såväl utfodringen som mjölkningen uti koladugårdarne, samt derföre åtnjuta till och med framför andra tjenare högre anseende och aflöning, hörer detta hos oss ännu till undantagen, hvilket förhållande måste så mycket menligare inverka på ladugårdsskötselns utveckling, som vid densamma förekomma, jemte mjölkningen flera sysslor, hvilka kräfva större krafter, än som i allmänhet kunna påräknas hos qvinnan, som hittills nästan uteslutandefått ombesörja jemte mejerihandteringen äfven allt hvad som tillhör mjölkboskapens utfodring, skötsel och vård. Val hafva försök tid efter annan blifvit gjorda af åtskilliga bland Hushållnings-sällskapen samt enskilde personer, dels att foga anstalt för bildande inom landet af »ladugårdsskötare» och »koryktare», dels att införskrifva sådane från utlandet; men dels hafva desse sednare varit för dyrlegda för att finna allmännare användning, isynnerhet som en längre tid för dem erfordrats för att blifva förtrogna med härvarande seder och språk, dels hafva dessa försök ej som sig vederbort fullföljts och handhafts, hvadan de icke heller ledt till några namnvärda resultat. Skola sådana vinnas, måste åtgärder vidtagas, som under en längre tid kunna följdrigtigt tillämpas, hvilket för närvarande synes icke kunna ske annat än genom Statens mellankomst.
Kommerse-kollegium att äfven i afseende på Manufaktur-diskonten för framtiden iakttaga den för de förvaltande verken i allmänhet uti Kongl. Majits nådiga cirkulär den 27 Maj 1851 meddelade föreskrift om upphörande af arfvodens utbetalning till tjenstemän i Rikets Ständers Bank. I anledning af en utaf Norrköpings fabriks-förening hos Kongl. Majit gjord underdånig framställning om de olägenheter och den störande inverkan, som föranledts af det i 17 § af gällande reglemente för Manufaktur-diskonten af den 8 Februari 1844 förekommande, från äldre föreskrifter i Kongl, brefven af den 20 Juli 1773 och 20 Juni 1791 hufvudsakligen bibehållne stadgande, att, »om lagsökning blifvit af Diskont-ombudsmannen anställd, vare såsom hittills, intilldess annorlunda kan blifva förordnadt, låntagaren eller den hvpotheks-utgifvare, som enahanda förbindelse med låntagaren sig iklädt, pligtig att, utom hufvudstol och ränta, erlägga två procent af kapital-beloppet, hvilken utsöknings-provision tillsvidare såsom tillförene tillfaller Ombudsmannen,» har Kongl. Majit, medelst nådigt bref till Kongl. Kommerse-kollegium af den 31 Januari 1856, behagat, i enlighet med Kollegii uti infordradt underdånigt utlåtande gjorda hemställan, i nåder förklara förenämnde § i Diskont-reglementet hafva till kraft och verkan upphört, samt att Diskont-ombudsmannen, Advokat-fiskalen C. Rydqvist, sorn icke genom Kongl. Maj:ts förnyade nådiga afiönings-stat lör Kollegium af den 12 Juli 1855 fått sig tillagd någon förhöjning i Advokat-fiskalslönen, må för bestridande af Ombudsmanna-befattningen under sin återstående tjenstetid af Manufaktur-diskont-fonden uppbära ett årligt arfvode af 1,200 R:dr B:ko, att utgå från och med månaden efter den, då Kongl.
Utom de kort före sednastp Riksdags början från Riksgälds-kontoret reqvirerade och utanordnade kreditivmedel å tillsammans 293,400 R:dr till byggnads» och förlagslån åt Wexiö stad samt till understöd för den nya tomtregleringen derstädes, hafva, å de på detta veik anvisade kreditiver, under åren 1841 —1846 samt den redan förflutna delen af innevarande år, följande utbetalningar skett, nemligen: å <Jet s. k. mindre Kreditivet (nu gällande Rpglementes 106 §.) under år 1846 375,000: —■ — ” 1847 25,000: 400,000: a det vid 1828—1830 års riksdag anvisade kreditiv Jör spanmäls undsättningar (108 §■), under år 1845 (ätet stoden . 230,090: å det vid sistförlidna riksmöte lör behof vandes undsättning efter missväxter beviljade särskilda kreditiv (109 §.), under år 1846 100 000: i Kreditivet för inhemska fåiskötselns och ull-kullureus befrämjande (110 §.), under år 1844 R:dr 18 070: „ ,1845 23,060: „ „ 1846 . 27,580: och under Januari—November 1847 . 35 340 104 050- Transport 831,050: — 22 Stats-Utskottets Memorial, N.o 2. Transport 834,050: å kredilivet för underlättande och befrämjande af ackordsregleringen inom arméen. under år 1844 . Summa kreditiv-utbetalningar Rdr 862,421: 29. - I afbetalning å de dels före och dels under ifrågavarande tiderymd lyftade kreditiv-summor, har Riksgälds-kontoret deremot återbekommit: från Kongl. Stats-kontoret, under sistlidne Junii månad, det förlidet år lyftade särskilda spanmåls-undsättnings kreditiv
Majit föreslagna stadganden på berörde falt skulle tillämpas, så och då den odelade inteckningen borde utgå ur båda fastigheterna, beräknad efter förhållandet af hvardera fastighetens hvärde till sammanlagda värdet, samt den i Y meddelade serskilda inteckning ej medförde rätt till vidare, än hvad som återstod sedan hvad å odelade inteckningen belöper utgått, skulle följden blifva att för den odelade inteckningen erhölles 500 Rdr ur hvardera fastigheten, men att innehafvaren af den serskilda inteckningen i Y endast bekom hälften af intecknade beloppet eller 500 Rdr. Då han emot denna inteckning utlånade 1000 Rdr kunde han likväl, med afseende å egendomarnes värde, oansedt den gemensamma inteckningen, på grund af gällande lag, vara tryggad emot all förlust; och denna omständighet torde innefatta tillfyllestgörande skäl för den betänklighet Utskottet ofvan yttrat. Vådan af omförmälte lagförändrings tillämpning på förhållanden, tillkomna under skydd af gällande lagstiftning, har äfven blifvit af Kongl. Maj:t insedd; men man har trott all fara kunna undvikas derigenom, att lagförändringen ej inträder med full gällande kraft, förr än efter några år, enär inteckningshafvare derförinnan borde antingen kunna indrifva deras fordringar eller på annat sätt betrygga sin rätt. Sådant är likväl icke alltid möjligt. En fordring kan nemligen vara ouppsägbar eller ställd på så lång betalningstid, att den ej, inom bestämd tid, kan indrifvas; och i dessa fall blefve alltid följden den, att den enskilde inteckningshafvaren förlorade en rätt, som han lagligen förvärfvat, deraf kännbara förluster åter kunde härflyta, utan att man varit i stånd att förekomma desamma. Det är visserligen sannt att de förhållanden, som, på grund af gällande lagstift - Lag-Utskottets Betänkande, N:o 29. 15 ning, i förevarande hänseende tillkommit, äroj de, hvilka i synnerhet gifvit anledning till klagan öfver brist uti ifrågaställde lagstiftning, äfvensom att, så länge de qvarstå, olägenheterna fortfara; men derföre torde lagstiftaren ej få afvika från den erkända regeln, att ny lag må ej stiftas med tillbakaverkande kraft.
Uti Utskoftefs Betänkande erkännes att 30 mils Fögderie är besvärligt för Kronobetjening gen, samt fordrande mera tid och omgång än tjenstebefattning-n i and^a Fögderier; men månne det endast är besvärligt ör Embetsed än B en 9 hvilka kostnader och för>-p 11 da dagsv, rken drabba ej äfven innevånarn-1; blotta reseiäkningarne inom detta vidsträckt Fögderi, af hv ika Kongl. Majk och K onan får Vidkännas en de!a skola ju alltid uppgå till ganska betydliga summor. Den 14 Fögderfets obetydliga bredd, sorti afvan anförts, står icke att ändra; ty på ena sidan är Stora Kopparbergs Län, på andra sidan Norlige. Någon förändring i formen kan således icke åstadkommas på annat sätt än jag föreslagit, nemligen att öka det med en del af öfra Fryksdalen och placera styrelsen i medelpuncten. En blick på chartan, skall öfvertyg ga hvar och en sorn ej fötut fattat sin mening. Jemförelsen med Vester Syslets Fögderi, är enligt »nin tanka icke lämpebg , ty det är lättareför administrationen att sträcka sina anbefaldta åtgärder till 6oco rnenniskor mera, Hå de på lika afs ånd omgifva FogdeContoiret, än om ett mindre antal, på en lika yta äro fördelte, inom giänsorne af en spetsig triangel. Den del af Wermeland, som af mig är föreslagen till ett nytt Fögderi, innefattar dessutom ortens betydligaste odlingsmarker, då i de andra delarne, just under de 25 år som förelupit s^dan sista fördelningen, de blifvit till en stor del upptagne. Tror man att Wermeland* jord. folkmängd och näringar under den-' ra tid icke undergått någon förändring, sä känner man landet föga. Med mera ifver än i någon annan landsort, har man där sökt och oafbrutet söker förkofra sig, trotts alla hindren af obka handelsoch penningeconjuncturer.
Bil. till K. M. Nådiga Propo.t. No 2 Transport 2,000: Cancellie-Rådel och Ledamoten i Cancellie-Styrelsen Wahlströms Arfvode, enligt Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 16 Maji 1826 ... „ 800: Protocolls-Secreteraren Ekmarks Arfvode för öfversättning på Franska Språket af Juslitiae-Revisionens underdåniga Föredragnings-Listor, enligt serskildte Nådiga bref för hvarje halfårs utbetalning, utgörande årligen 4oo å 4^o: Professoren Liljegrens Arfvode för afskrifning och iordningställande af Kongl. Bibliothekets gamla Pergaments-Documenter, enligt serskildta för hvarje år ankomna Nådiga bref „ 200: Bergmästaren Jacobsons Ersättning för förlorade Inkomster genom Ä Transport 3,45o: 84 Bil. till K. M. Nådiga, Propos. N.o 2. Transport 3,45o< delforss Guldverks nedläggande, enligt Eder» Kongl. Maj:ts Nådiga bref af den 2 Maji 1826 . „ 5o: Hof-Jägmästaren, Öfversten oeh Riddaren von Greiff har, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bref af den i5 Mars 1815, med afseende å dess ådagalagda nit för EdersKongl. Maj:t och Fäderneslandet samt å de knappa omständigheter hvaruti han, såsom i saknad af de dess Öfver -Jägmästare - beställning i Upsala och Stockholms Län åtföljande Löne-inkomster, sig befann, erhållit en oafkortad årlig Gratification af „ 600:
Och valde socknemännen till deras fullmägtig härvid, Bruks Inspectoren vid Forssjö Manufactorie, Herr Eric Samuel Carell, hvarom protocolls utdrag honom meddelas skulle, förklarade sig nöjde med hvad denne deras fullmägtig lagligen härutinnan gör och låter. 2o. Pehr Andersson i Åbol, som till i dag var kallat at sig förklara öfver brofogdens angifvelse, uteblef — och berättades at han var stadd på en resa till Stockholm. In fidem, under Pastors Herr Prosten Maneks sjuklighet Carl Hallgren Adj. Pr. et P. Protocoll vid Extraordinarie Socknestämman den 28 Oct. 1808. Då församlingens innevånare i Socknestugan sammankommitt, berättade Herr Bruks Inspector Carell, beslutet vid sammankomsten i Nyköping d: 19 sistledne; Och skulle denna församling till följde däraf anskaffa 24 klädningar till landtvärnets behof. Hr Inspektor Carell åtog sig at bestyra om verkställigheten däraf, hvarefter sedan fördelning skulle ske å hemmanen till klädernas betalning. Och som detta skulle falla betungande för hemmansägare och innehafvare, upmuntrades äfven andre socknens innevånare at biträda; hvarpå beslöts, at torpare skulle gifva 12 sk hvardera, drängar 8 sk och pigor 4 sk. — Dessa medel [skulle] af sexmännen ophämtas och inom 14 dagar till Herr Prosten aflefvereras. In fidem, under Herr Prosten Manecks sjuklighet. Carl Hallgren Adj. Pr. et P. År 1809 den 29 Januarii, inträdde efter pålysning Stora Malms socknemän i socknestugan, då följande mål förehades: Sedan nämndemannen Lars Nilsson i Stensjö, denna månad med döden afgått, så funno församlingens innevånare nödigt, att, till återbesättande af den blefna ledigheten, i dag utse och föreslå 3ne ärlige och förståndige män af sina medlemmar, samt stadnade i det beslut, at på nämndemans förslag upföra, församlingens kyrkovärdar:
Friherre Anckarsvärdj Carl Hinric, förenade sig med Grefve Gyllenborg. Friherre Cederström, Jacob: Ifrågavarande Redaclion har afseende på den förRiksda - 43S Den i4 Martii. gens fulländande bestämda tid. Då likväl Kongl. Maj:t äger att utöfver 4 Månader förlänga Riksdagen, skulle jag önska den tilläggning uti Redaetionen, att Motionstiden äfven borde derefter lämpas, men som denna tilläggning nu icke får i Redaetionen inflyta, tillstyrker äfven jag för min del afslag derå. Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludwig: Det torde vara öfverflödigt att borttaga tiden med öfverläggning i denna fråga. Då nya Redaetionen innefattar tvänne ämnen, hvaraf det senare äger sammanhang med den af 53 §. i RegeringsFormen föreslagna, men af Ridderskapet och Adeln redan ogillade Redaction, lärer förevarande Redaction icke heller kunna af Ridderskapet och Adeln bifallas. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef ifrågavarande nya Redaction af Ridderskapet och Adelq. afvägen. §. 38. Derutaf var följande förändrade Redaction föreslagen: Alla Omröstningar i Utskotten skola ske per Capita emellan Utskottets samtlige Ledamöter, utan afseende på Ständ. Då Votering med slutna Sedlar anställes, må alltid en Sedel uttagas och förseglas, hvilken öppnas endast i det fall, att Rösterne vid uppsummerandet skulle befinnas lika delade. Är, Den 14 Martil. 439 Pluraliteten redan vunnenbör de?i aflagde Sedeln genast förstöras. Inom BancoUtskottet skola i de Mål j der Utskottet med Riksens Ständers rätt besluter. två tredjedelar af Ståndets Ledamöter vara närvarande.
Då Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag nödgades anslå ökadi kreditiv, för att uppehålla Verket, emedan Fonderne vore alldeles medtag ne för dagen, var öfver-assignerftigen större än nu, Men ingen anmärkning gjordes dervid, emedan (hedden underhölls och verket stod uppe; Men saken var emedlertid alldeles densamma. Och sorn jag alltid har trott, att utgången icke bör förandra begreppet om rätt, finner jag ej heller någon anledning, hvarföre nu skulle särskildt såsom klandervärd! rubriceras, en anstalt, sorn från början af Inrättningen ägt rum; ehuru jag, för min del, redan den tid, då Diskontens a fia i rer i allmänhet ingåfvo ingen oro, inte dålde mina farhågor, hvart hän det skulle leda: derom jag har många nu tillstädes varande personers vittnesbörd att åberopa: Anseende mig lika litet förbunden att för tidens tänkesätt skull, söka sak, sorn jag af något annat inflytande skulle låta mig hindras, att en funnen fördölja.’’ Br.nio-ZtsJiottets Betänkanden'. 353 Uii enahanda reservationer förenade sig Herr Grosshandlaren Wideberg, Beträffande den del af samma Betänkande som rörer BankoFullmägtiges och Revisorers åtgärder i afseende på Malmö Diskont, åberopade Herr Friherre Wirsén dess till Protocollet för den ax sistfedne Februari afgifne Yttrande af följande innehåll: ’Som jag af Fmbets-åligganden var förhindrad öfvervara Högloft. Utskottets sammanträde sednaste gången, då pröfning af Banko-Fullmägtiges och Revisorers åtgärder i afseende på Malmö
De undersökningar som halva egt rum och den underrättelse man har om detta ställe, ådagalägga att hamnen ständigt skulle upgrundas genom den sand och mudder, som de nordvestliga stormaine diiföra, såvida man icke ville göra högst betydliga, nuvar. plan öfversligande, omkostnader. Några betydliga omkostnader anser jag icke för den orten vara skäl att använda, enär verkan deraf skulle inskränkas till närmast kringliggande trakt, som ensam kan hafva sin transport genom Engelholm. Öfriga delen af Skäne har närmare till Helsingborg, Landskrona och Malmö. Det är blott det nordvestliga hörnet af denna provins, som kunde hafva gagn häraf, egentligen för att skeppa bafra på England. Ehuru orten nu gjort ett ganska betydligt sammanskott för denna hamn-anläggning, så är jag öfvertygad att det är mindre skäl att gifva Statsanslag för ifrågavar. ändamål än för många andra, enär icke någon slön e och allmännare fördel af denna hamnanläggning kan upkomma. Emedlertid vill jag icke yrka afslag, som i alla fall icke grundlagsenlig! nu kan ega rum, ulan anhåller om ålerremiss af denna punkt, på det alt Etsk. måtte laga saken i närmare öfvervägande och emedan jag anser närmare uplysningar behöfvas. Hr von Troil, Sam. Gust.: Dä jag inom StatsUtsk. biträdt beviljandet af detta anslag, anhåller jag få tillkännagifva de skäl som dertill föranledde mig. Jag vill visserligen icke bestrida alt, i likhet med hvad Frih. Palmstjerna nyss yttrat, fråga kan upstä huruvida en fullt ändamålsenlig hambyggnad kan vid Engelholm lillvägabringas, egentligen af den orsak, all Sehelderviken, denna stora bugt af Kattegal, i hvilken Rönne ä utfaller, är invid stranden alltför grund för att några djupt gående fartyg skola kunna inlöpa i den föreslagna hamnen; men jag tror att man vid beviljandet af Statsanslag, bör afse huruvida hela den kringliggande orten finner sig iner eller mindre intresserad i upförandet af en sådan hamnbyggnad.
Furagering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar Beväringsmanskapets vapenöfningar Inqvarteringskostnader i Stockholm - Dito i landsorterna Reseoch traktamentspenningar Skrifmaterialier och expenser för Landtförsvars-departementets Kansli-expedition . 5: te hufvudtiteln: Tillskott till de för båtsmansindelningen i Blekinge anslagna räntor Båtsmännens beklädnad Reseoch traktamentspenningar Skrifmaterialier och expenser m. m.för Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition. Dito dito för Flottans stationer och depot 6:te hufvudtiteln: Utflyttningshjelp efter laga skiften Odlingshjelp m. m. för krononybyggare Jordförluster genom kanaloch väganläggningar (kontanta anslaget Skrifmaterialier och expenser m. m Reseoch traktamentspenningar 7:de hufvudtiteln: Karta-sigillata-omkostnader Omkostnader för Kontroll-verket Lyshållning m. fl. utgifter för Kronans publika hus i Stockholm. Städers friheter (kontanta anslaget) Transportkostnader för stats-verkets bergseffekter Observationsoch uppbördsprocenter Mantalsskrifningsprovision Restitutioner Uppköp af t Ull HJP^WMjy krona-kalk ugn.-. Rese* och traktamentspenningar Skrifmaterialier och expenser, ved m. m Skogsplanteringskassan; ersättning för hemmansräntor och arrenden 8:de hufvudtiteln: Biskopens på Gottland lön Lönetillökning åt Konsistorii-notarierne Ersättning åt innehafvare af roterade ecklesiastikboställen Lappmarks ecklesiastikverk För upprätthållande till visst belopp af löner vid Upsala universitet, i hvilka spanmål ingår Farsoters och smittosamma sjukdomars botande Fattigvården i allmänhet Reseoch traktamentspenningar Skrifmaterialier och expenser, ved m. m 9:de hufvudtiteln: Invalidhusfonden Allmänna indragningsstaten Summa U t g* i f t e r. 1861 års riksstats anslag. Summa. Medium. Ersättning för mistad rättighet till forsellön 60,382: 57.
RättegångsBalken, i enlighet hvarmed en Fordringsegare, som vid HäradsRätten fått Gäldenä* ren Tredskovis ådömd betalning, så framt Utslaget icke motvädjes, eger att genast derefter njuta utmätning och fordringen emot full borgen lyfta, utan behof af någon föregående communication j och som ett lika förhåll anda anses böra ega rum uti Skuldfordringsmål, hvilka hos Konungens Befallningshafvande göras anhängige ; så har Fehr Pehrs* 393 Lagutskottets Betfinknniett, son föreslagit: att sedan Gäldenär en gång erhållit del al första Ansökningen, bör han, äfven om han uteblifVer med svaromål, vara skyldig, att sjelf göra sig underrättad om beslutet, samt Sökanden, utan vidare comrhunication, ega rätt lill utmätning af fordringen; förklarandet; emedlertid obeta* git, att i behörig ordning söka återvinning, antingen uti HofRätten, inom den redan bestämde Besvärs tiden, räknad från utmätningsdagen, eller ock vid det i Häradet närmast derefter infallande Ting. Detta har Lagutskottet öfvervågat; och enär, med undantag af Stockholm, Konungens öfrige Befäl Inioghafvandes Utslag icke utfårdas efter föregånget anslag, eller å någon viss Parterne förut kungjord dag, på sått eljest, vid Domstolarne i allmänhet tillgår, samt Parter hos Konungens Befallningshafvande således ej åro i tillfälle, att vid Utslagens meddelande vara tillstädes, så vida de icke antingen sjelfve eller genom ombud, skulle, under det Målet vore anhängig!, uppehålla sig der, hvilket skulle blifva lika onödigt som kostsamt; ty finner Lagutskottet Lagens Stadganden i 2 Cap. 2 §, och 9 Cap. i §.
Jag har gjort mig den föreställning om folkskolor hos oss, att de icke skulle vara inrättade efter utländska modeller, de må vara sä vackla som helst; de måste vara uppställda efter vårt eget folklynne och behof, de måste vara specielt tillämpliga på Sverige, ulan afseende på förhållandet i andra länder, ja, äfven oberoende af förhållandena i Norrige. Jag anhåller alt få yttra några ord i afseende å sjelfva betänk. Det är, efter hvad jag funnit, såsom förslag betraktadt, alldeles för mycket reglementarisk t. Jag hade trott, att Utsktn bort, och yrkade äfven, att Utsktn skulle sammanfatta sina stora princip-åsigter öfver folkbildningen i allmänhet, och i högst få momen ter inkomma med förslag i ämnet ; ty att detta reglementerande i en författning, som skall gälla för Norrland och Skåne, icke leder till någon nytta, dertill behöfves ingalunda någon skarp siare-förmåga. Det är nemi. omöjligt, alt de förhållanden, som gälla i Skåne och öfriga södra provinser, passa in på dem, som äro rådande i Norrland och Westeibotten. Jag anser således, att allt hvad som rörer det ekonomiska och disciplinen bör lemnäs åt de särskilda auetoriteterna i de olika orterna att bestämma. Jag menar med skol-lag den stora principfråga, hvarpå Staten möjligen grundlägger beståndet af en folkskola. Jag har äfven varit en ifrig förfäktare af det systeme, som Biskop Agardh försvarar, nemi. att icke bryIa de uråldriga föl hållandena mellan föräldra-uppfostran och skolväsendet, ty jag ser intet godt deruti. Jag har gjort mig den föreställning, alt i en tid, då samhällighet mellan föräldrar och barn beklagligen allt mer och mer upplöses, är det icke försigtigt att deråt gifva en offentlig hyllning, på det sätt, att man, så till sägandes, förklarar en fader oberättigad att undervisa sina barn, och derföre att jag ej tror en så hög kunskaps-grad vara behöflig för den sorn skall sköta plogen och husliga slöjder.
Det kan icke vara min mening, att nu vilja utveckla vigten och värdet för det allmänna af nordvestra stambanan, då detta ämne under tvenne dagars plena blifvit utförligen och tillräckligt afhandladt, derunder jemväl åt mig förunnats tillfälle min mening förklara, till stöd för denna angelägna jernvägs befrämjande vid innevarande riksmöte. R. o. Ad. bar också genom sitt beslut bevisat sig vilja understödja detta arbetsföretag, dels genom det till fullbordande af bandelen mellan riksgränsen och Arvika beviljade anslag, dels genom anslående af 500,000 rdr till påbörjande af arbeten å det medlersta stycket af den nordvestra stambanan, dervid R. o. Ad. antagit den af K. M:t förordade södra linien. Ett annat al Riks-Stånden har fattat ett fullkomligt lika beslut; det tredje bar likaledes antagit enahanda belopp, men önskat dess användande å norra linien, likväl alltid å samma nordvestra stambana. Besagde meningsskiljaktighet kan och bör lösas på sätt våra grundlagar anvisa i 69:de §:n R. F., jemförd med 30:de §:n 3:dje mom. R. O. Men sedan i alla fall redan nu 3 Riks-Stånd, genom beviljandet af en summa, ringa visserligen i förhållande till Den 28 Mars. 52! beloppet, men värdefull under förhandenvarande omständigheter, så till vida bifallit K. M:ts nådiga framställning i ämnet, som våra (mandelia förhållanden ansetts medgifva, kan det icke annat an väcka förundrad, med all aktning för hvarje Med-Stånds önskningar i öfrigt, att det fjerde Ståndet vill söka besegra de tre andra Ståndens beslut, medelst att helt enkelt anmoda dem biträda det fjerde Ståndets, under benämning af uppskof, beslutade afslag å hvarje bidrag tili det ifrågavide medlersta stycket af nordvestra stambanan.