Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Medgifvande riktigheten häraf, hemställer jag, om det icke skulle låta sig göra, att de ledamöter, sorn vilja antaga det Usla morn., sådant det är, eller med den af Gr. Mörner föreslagna modificalion, hvari jag skulle kunna instämma, ville begära propos. på dessa serskilda förslag; men med förbehåll att, sedan man afgjort såväl denna, som 2, 3, 8 och 38 §§:ne, hvilka innehålla de förnämsta grunderne för författningen, man finge återkomma till dessa amendement, emedan man då kunde antaga ordalag, som passade till de förut fattade besluten, och att man således anhölle om proposition på Usta mom. å ena sidan och å andra sidan på bibehållande af den gamla författningen, med öppen rättighet att, om detta mom. antoges, man sedan må få återkomma till frågan om den inskränkning sora bör ega rum, i fråga om den mindre bränvinsbränningen eller mindre redskapen eller hvad man vill kalla det. Endast härigenom kan man erhålla lämpliga och passande ordalag. Frih. Stjernstedt, Joh. Wilh.: Jag har begärt ordet för alt yttra mig mot talare, sorn sagt, dels att bränvinsbränningens 428 Den 26 April f. m. bibehållande vid jordbruket är nyttigt och nödvändigt, och dels att ifrågavartde reform vore för mycket brådstörtande. Jag har länge tänkt härpå, och kommit till det resultat, att bränvinsbränningen icke är för jordbruket nödvändig; men sum jag icke tilltror mig att rätt väl kunn3 bedöma saken, anhåller jag att få erinra, att man vid Allmänna Landtbruksmötena här i Stockholm åren 1846 och 1847, uttalade den åsigt, att bränvinsbränningen icke vore( för jorden nödvändig. Vid Landtbruksmöte! sisth år uttrycktes samma åsigt och derjemte, alt en betydligt högre skatt skulle på bränvinshandteringen åsättas, äfvensom mycket skärpta kontroller införas.
Den 2 2 Julli f. m. Företogs till profning Stats-, Bancooch XiagUtskottens den 9 dennes under N:o 315 afgifne, söm den 19 dfrpåföljde efiermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående vilkoren för inrättandet af enskildte Banker eller Disconter. Herr Tham, Wollroth: Jag har icke uppstigit i afsigt, att framställa några anmärkningar emot de förenade Utskottens Betänkande, utan anhåller endast, att få uppläsa ett förslag, iom med förevarande ämne har nära sammahang. Hyareter Herr Tham anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 4.) Herr Tham anhöll, att, örn Ridderskapet och Adeln biföll Utskottens Betänkande, det nyss upplästa anförandet måtte anses såsom innefattande en ny Motion, eller ock, i händelse Betänkandet återremitterades, få, i egenskap af anmärkningar, åtfölja återremissen. Grefve Spens, Carl Gustaf: Det är ej för att i någon väsentlig mon bestrida Utskottens Betänkandet, som jag begärt ordet; men då den deruti förekommande frågan är af den vigt, att en stor del af credit-systemet derpå beror, har jag trott, att äfven mindre omständigheter borde komma i betraktande, och anhåller nu, att, i händelse Betänkandet återremitteras, få göra Ig förenade Utskotten uppmärksamme på en 107 o Den 21 Julii /. m sadan. "Det står -nemligen i Betänkan det v att enskildte bolag skulle vara berättigade, att efter förfallotlagen å den utlånta summan, upptaga öfverränta efter enahanda grunder, som de för BancoDisconten gällande. Det är väl en särskild fråga, hurudan denna Disconts ränteberäkning kan blifva, men om denj såsom Statsoell BancoUtskotten föreslagit, kommer att blifva i närmaste likhet med den, som för närvarande iakttages, så vågar jag hemställa , om icke förberörde rättighet, i enskilde personers hand , kunde gifva anledning till ett ganska farligt procenteri.
Junii har Högloft. Ridderstapet och Adeln till Lag-Utskottets handläggning och utlätande öfwerlemnat Herr Häradshöfd. Lud. Stjern stams Memorial, hwarigensm Herr Häradshöfdingen af upptagne skäl, och med afseende pä, samt till befordrande af rättelse uti det olika behandlingssätt af Dvmstolarne iakttages wld tillämpningen af 2 Mom. -i §. 10 Cap. Rätteg. Balken, jämförd med Kongl. Brefwet den 2 Mars i?48 ansett den förklaring öfwer nämde Lagens rum, samt utsträckning as föreskriften ut! högst berörde Kongl. Bref nödig, att dä för Tjufnadsbrott lilltald person a sig bekänner ett annat lika beskaffat brott a annor ort begängit, nägot afseende pä en sädan bekännelse, eller brottslingens förwisande kill annan Domstol icke dör äga rum, innan Domstolen , nyo Den 6 Julik Meri, unter hwars ransakning den tilltalde först kommit, genom skriftwäxling sökt inhemta ail möje1ig upplysning om de as Brottslingens sedermera uppgifne, a annor ort förötwadc, brott till deras »verklighet och öfrige omständigheter. Under granskningen af detta ämne har det licke undfallit Lag. Utskottets, af erfarenheten under, stödde och befästade, öfwertygelse, att en skyndsam behandling af brottmåls ransakningar, och i följd deraf brottslingarnes hastigare befordrande till ett, efter Lag wälförtjent straff, hutwudsakcligen ingär uti det af Lagstiftaren med bestraffningen, asyltade -ändamål, den brottsliges correction och andras afsträckande; da deremot denna äsystning antingen helt och hållit förfelas, eller ock till en icke obetydlig del minstas, ju flere tillfällen brottslingen ager, att genom straffets aflagsnande uttänka och bereda utwägar, att detsamma möjeligen kunna undgå.
Genom omvändning af denna ordning; genom en förväxling af orsak till verkan, och verkan till orsak; samt genom glömska af den angelägna sanning, att productionen i sin ordning ger redbarhet åt penningen; och änteligen genom den, nu mera, redan temmeligen utslitna utvägen, att förklara hvarje föreställning emot penningebrist, för ett försök att öfversvämma Fäderneslandet med pappersmynt; liksom emellan ytterligheten af en penningebrist, och ytterligheten af ett pappersprofusions-System 232 Ven 6 Junii f. m. icke nu, så väl som förr, en medelväg kunde påfinnas; genom desse medel, understödde af penningeinteressets serskildta magt, hafva vi kommit dit, der vi nu äro; och vilja vi en förbättring i allmänt tillstånd, så torde vi likväl göra bäst uti, att antaga andra principer; och medgifva ett RörelseCapital, lemnande förlag åt allmänna idogheten för en ränta, förenlig med Näringsidkarens bergning; lemnande derigenom, det vill säga genom förökning i production, en förökad grund för Myntets sannskyldiga förbättring; lemnande beskydd åt Gäldenären, samt förmåga åt Folket, att bära sina kronoskatter; och lemnande, på sådant sätt, ett rum för det allmänna tillstånd, uti hvilket Svenska Folket aldrig underlåtit att älska sin Kung, och värdera sitt Regeringssätt. Härefter tilläde Friherre Boije muntell gen: Då jag talat om det tillstånd, hvari vi befinna oss; och om det tillstånd, hvartill en fortsättning af nu rådande Finaneeprinciper skall föra oss, har jag följt min bästa öfvertygelse och min känsla. I båda kan jag fela ; må mig derföre tillåtas, att förklara, alt om verkeligen det Systeme, som nu synes råda, och troligen äfven vid denna Riksdag blir antagit, förer till en lyckligare utgång: Om det, tvärtemot allt hvad jag förmår begripa, verkeligen bereder mitt Fäderneslands val och förkofran; så skall visserligen ingen Svensk Den 6 Junii f. m. 233 man med mera innerlig glädje se det, än jag.
Då det torde vara betänkligt för en SlatsSecreterare att använda ett anslag, som är anvisadt på en viss Hufvudtitel, för ändamål som äro uppförde på andra Hufvudlitlar, utan bestämd föreskrift derom, anser jag äfven nödvändigt att Rikets Ständer klart uttrycka sin mening. För alt nu komma lill eli slut, så, ehuru det är 03 H. 13 Den 26 Februarii f. m. angeläget, för att få en voteringsproposition åt Förstärkta StatsUtskottet, att StatsUtskottetfår befattning nied saken, tror jag likväl, då två Stånd redan remitterat den till Statsoch EkonomiUtskottens gemensamma handläggning, det vara bäst, att Ridderskapet och Adeln vidtager samma åtgärd, enär ingenting hindrar EkonomiUiskoltet alt förklara sig iuaclivt i frågan och sålunda öfverlemna den till StatsUtskottet ensamt. Herr Riben: I den af Grefve Horn fÖreslagne utväg kan jag icke instämma, ty jag har ingen anledning alt förmoda någon lust hos nuvarande EkonomiUtskolt att förklara sig inaclivt i frågan. Jag är tvärtom öfvertygad, att detta Utskott skulle blifva ganska aclivt. Då dessutom antagandet af Grefve Horns förslag möjligen kunde leda derhän, alt RiksStånden nödgades välja ny Nämnd till Förstärkt Statsoch EkonomiUtskott, hvilket val här skulle borttaga ett halft dygn, fortfar jag alt tro den bästa och genaste utvägen att komma ifrån denna sak, vara att instämma i PresteStåndets inbjudning. Friherre Cederström: I anledning af Herr Hjertås yttrande, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att Högvördig^ PresteStånclet, jemte remissen till Förstärkta StatsUtskottet, godkänt den af ExpeditionsUlskottet föreslagne voteringsproposition.
Små afsigter , utan lifligt uppfordrad, och äf' ven mngtig att likna de mönster, som för det allmänna bästa, hvarken frukta motstånd, fa - Den 15 April. 471 ror eller förluster. Det är så Landets Söner skola känna sin lycka att vara Svenskar, sin pligt att förtjena detta namn, och sin kraft att det försvara. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: Då, vid saknad af erforderliga insigter i förevarande ämne och tilräckligt rådrum, jag nu till Högloflige Statsoch Banco-L’tskottens pröfning framställer några anmärkningar vid Högiofl. Utskottens Betänkande, angående Allmänna Penninge-rörelsen m. m., förväntar jag af Högloft Utskottens benägenhet en ursärt för möjeliga misstag i bedömande af Utskottens åsyftandcn, äfvensom af deras upplysning en tillfredställande utveckling af hvad deri , såsom mindre tydeligt eller obestämdt mig förekommit. Det vore att utan ändamål upptaga HöglofUge Ridderskapets och Adelns tid, att nu upprepa hvad jag i anmärkning vid Utskottens Betänkande om Filial-Dtsconternes utredning, deremot anfört, och med hvilken utredning, förevarande öfverläggningsämne står i nära sammanhang, sedan hufvudgrunderne i förra Betänkandet, äfvensom de man önskar finna i det förevarande, synas vara af Opinionen mera allmänt gillade, och då vid detta förhållande, och Riksdagens annalkande slut, rådrum icke lärer gifvas till framställning-af en ny Finance-plan och förändrat Förslag till Disconternes utredning, utan granska Den 15 April. ningen af den framlagde lärer blifva egenteliga föremålet för v?ra öfverläggnmgar, inskränker jag mjg nu till pröfningen. 1:0
Hon hade ett själstorrt, slugt gammalt ansigte, som såg ut att aldrig ha blifvit uppmjukadt af ett barns smekningar, och hennes snabbtalande, grälande stämma tydde på en flink arbetstakt och ett stridt humör. I mannens sätt att röra sig fans det en aktningsfull försigtighet. Sara hade sina sidor, förstås — men när det är dugtiga qvinfolk, får en hålla tillgodo med munredan, tyckte Truls Jonasson. »Nej, det lär inte vara några kor», fortsatte hon, när hon intet svar fick, »utan det är allt andra konster. Du tycker jag håller ordning på dig och din hundracka, och derför skall det vara bättre att ligga som ett kräk bland de andra kräken. För ordning har du skytt som pesten i alla dina da’r, och hade inte det varit, så behöfde du väl inte gått som en stolle till ryktare i all din tid, när du hade friska både armar och ben, och ingenting hindrade dig att bli rättare eller ladufogde. Men det är som jag säger: den som nöjer sig med att sitta på sophögen, han får sitta der också. Och hade en kunnat tänka att en skulle sluta sina da’r som ryktarekäring, så hade en väl bättre visst hvad en gjorde! Men att en skulle bli gift med ett skabillike, som inte ens kunde bo ibland folk, det kunde en väl ändå inte gissa sig till! Jag kan slå vad att du fått det i hufvudet bara för det jag sparkar ut hundrackan. Du tycker väl att jag inte bättre kan taga mig till än sopa ut allt hvad han hinner sätta med sina fyra ben eller hålla jagt efter de loppor han lemnar efter sig Den hjelmiga koen, heter det — bevars väl! Men jag skall säga åt patronen, att han får skaffa sig en stallpojke, som kan ligga i foderladan. Det ha de på andra gårdar, och här behöfver en väl inte vara sämre. Sjelf har du väl inte mål i munnen, så att du kan säga ifrån?» »Jag vill inte ha någon stallpojke!» protesterade den gamle beslutsamt. »En fick bara förargelse af’en, och för resten behöfver jag sjelf se till i alla fulla fall.» »I alla fulla fall!
Då förundrades Vattu-sin och sporde, hvad det var för en sällsam eld, som lyste der borta. Drottningen genmälte: »Herre, konung! tänk icke mera deruppå. Jag har ju redan tillförene sagt dig, att elden är upptänd af drakens fränder, för att locka dig i ofärd.» Vattu-sin och drottningen gingo derefter till sängs; men svennen lade ett blankt svärd på bädden mellan sig och henne. Under hela natten kunde han icke sofva, utan tänkte allenast uppå, huru han skulle återfinna och frälsa sin foster-broder. Arla om morgonen, innan dager var ljus, steg Vattu-sin upp, lockade sina djur, och sade att han ville gå på jagt. Han drog så bort till den förtrollade skogen, och ströfvade hela dagen omkring, utan att finna något villebråd. När det nu led emot qvällen, uppkom plötsligen ett tjockt mörker med frost och töcken, så att Vattu-sin icke kunde finna väg utur ödemarken. Han gick derföre upp på det höga berget, samlade torrt ris, och gjorde en stor eld, för att värma sig och sina djur. Bäst han nu satt vid eld-brasan, och lät tankarna fara hän till sin fosterbroder, förnam han utur skogen ett klagande läte: »Hu! hu! jag fryser!» Vattu-sin blickade omkring, för att få veta hvadan det hemska ropet kom; men han kunde i mörkret icke skönja något, ehuru hans djur fnyste och brummade, såsom hade de märkt någon stor fara. Efter en stund hördes rösten å nyo: »Hu! hu! jag fryser.» Vid det Vattu-sin nu spejade sig omkring, blef han varse en gammal käring, som skälfde af köld, och satt uppkrupen i trädet öfver honom. Den gamla käringen hade ett styggt utseende, och liknade mer ett troll än en menniska, hvadan ock Vattu-sin beslöt att väl vara på sin vakt mot henne. Den unge konungen bad nu käringen komma ned ur trädet, så kunde hon värma sig vid elden. Men hexan ställde sig mycket rädd, och sade: »jag törs icke för dina arga hundar.»
Sedan, uti häröfver afgifveb underdånigt utlåtande, Krigs-kollegium, bland annat, anfört: att då någon annan godtgörelse för det lån, som af regements-kassan skolat upptagas, icke blifvit betingad och fastställd, än att kassan skulle erhålla ett årligt anslag af 600 R:dr, att till en början utgå i 10 år, eller den tid, som för det ifrågasatta lånets amortering erfordrades, hvarefter på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning komme att bero, huruvida och till hvilket belopp anslaget ännu ytterligare skulle regements-kassan tillfalla, Kollegium desto mindre ansåge sig böra den sökta ersättningens beviljande tillstyrka, som, i följd deraf, att kassan förmått, utan låns upptagande, utgöra det bestämda bvggnads-anslaget, den äfven undginge att derå i 10 år, med 1,920 R:dr årligen, erlägga ränta och amortering, och alltså, enär kassan uppgifvits utöfver sina vanliga års-utgifter äga en årlig behållning af 550 R:dr till kassafondens förstärkande, borde inom några år kunna vara godtgjord för den minskning, denna fond sedan 1842 genom de till rustkammare-byggnaden utgifna medel undergått; har Kongl. Majit, genom nådigt bref den 29 Augusti 1844, dels i enlighet med hvad Krigs-kollegium jemväl föreslagit, anbefallt Öfver-intendents-embetet att skyndsamligen verkställa beN - sigtning å den nya rustkammare-byggnaden och derom afgifva underdånig berättelse, dels ock förklarat, att Kongl. Majit funne Sekund-chefs-embetets underdåniga framställning om ersättning för oftanämnde förskjutna 12,000 Ridr för det dåvarande icke till någon åtgärd föranleda.
Dessa anmärkningar, tillika med de flere vid förra Betänkandet bifogade och nu jemväl af flere Talare åberopade reservationer, hafva sistnämnde Utskott tagit i noggrannaste öfvervägande; men vid den ytterligare redogörelse för ämnet, som i anledning deraf nu företages, anse Utskotten, till undvikande af eri, måhända öfverflödig och till förökad tryckningskostnad ledande vidlyftighet, sig endast böra anmäla de egentliga förslagen till förändringar, jernkningar och tillägg i det förra Betänkandet, hvilka blifvit framställde; Utskotten hafva så mycket heldre antagit denna förkortnings-metod som motiven för arunärkningarne hufvudsakli. gen igenfinnas uti de vid Utskottens förra Betänkande bifogade reservationer, och ämnet dessutom varit så länge och så ofta omtvistadr, att det troligtvis ligger fullkomligen utredt och klart för hvar och en, som dervid fäster vigt och interesse, hvarjemte Utskotten trott sig bereda mera redighet, ej mindre vid ärendets behandling i Riks-Stånden,* än vid den slutliga expeditionen, om Utskotten i möjligaste korthet meddelade resultaten af deras förnyade öfverläggningar, samt vid allt detta följde samma ordning, hvaruti de, i nämnde Betänkande, till ämnets utredande uppställde, serskilde frågor förekomma. Efter denna allmänna redovisning al ämnet, skola Beviliningssamt Allmänna t Bevilln., Lag-s,Allm. Besv. o. Oec.-Uisk. Bct.N:i6 9 Besvärs och Oeconomle-Utskotten till besva. rande serskildt upptaga det, som hörer till deras gemensamma handläggning; och deribland i främsta rummet l:sta och 2tdra af de i förra Utlåtandet framställda frågor: ”bör den för närvarande medgifnä brännvins brännings-rättigheten jemväl hädanefter oförändrad fortfara, eller skall inskränkning, och till hvad belopp, deru'i göras, antingen genom pannerymdens nedsättning, eller ock genom föreskrifter i afseendeäredskapens beskaffenhet?” och ”efter hvilken grund bör i allmänhet branvins-brännings-rtittigheten bestämmas
Du har förstås köpt dig en flaska riktigt godt gummi — bättre att den varan är dyr än dålig! Och nu gäller det! N:r 1 ligger på bordet. Lätt på handen, nätt på gummit, ingen häftighet eller otålighet! — det är goda regler. Jag tror ej, att du kan gumma fast blommorna så som de ligga. Nej, stjälp försiktigt af blomstren — dessförinnan bör du dock se efter, i hvilken tur och ordning de skola fästas på kortet. Du kan också med en knif göra små märken nedanför stjälkarne. Till själfva gummeringen användes ' en tunnslipad pennknif, eller en tunn benknif. Du bestryker först afvigsidan af det där bladet, som skulle ligga underst i buketten och börjar därvid med stjälken. Lägg sedan bladet helt nätt på kortet, och så har du en tunn, gammal näsduk till hands, med den trycker du fast bladet. På liknande sätt förfar du sedan med blad efter blad, blomma efter blomma. Det har händt mig att harsyreblommor gärna velat rulla ihop bladen, då jag strök på gummit. Det var då att lägga blomman i det önskade läget samt sedan helt varligt böja upp ett blad i sender, bestryka det med gummi och trycka det mot kortet. Jag kan ej säga, om det alltidså förhåller sig med dessa blommor eller om mina exemplar kommit för tidigt ur » pressen ». För den händelse att det skulle bli gummifläckar på kartongen, bör du bredvid dig ha en skål rent vatten. Då är det lätt fukta en flik af näsduken och därmed » doppa » bort fläcken. Kanske blir där då en dunkel fläck i stället, men den är att föredraga. Också kan du » doppa » öfver hela kortet, så att det blir jämndunkelt. Efterhand som du får ett kort färdigt, lägger du det för en liten stund i lindrig press — eljes slår det sig. Så många täcka blomsterhälsningar du nu sedan skall sända till vänner och bekanta! Är du » poetissa », så förser du ett och annat af dem med vers, glada och roliga, eller allvarliga, allteftersom tillfället kräfver. » Men de där korten skola bli gammalmodiga, de också, » säger du. » Nåväl, bli de gammalmodiga för dina vänner, så sänd dem till fattiga, sjuka, olyckliga!
Själfva simhallens inredning m. m. har ju vid dess öppnande utförligt relaterats i de dagliga Bland nu befintliga Cacaosorter intages säkert förnämsta platsen af 1898 tidningarna, hvarför vi här af utrymmesskäl förbigå densamma. I förbigående vilja vi dock erinra om, att själfva bassängen är den största hittills inom vårt land, ehuru badstubassängerna såväl i Sturebadet som i Klara ej heller äro obetydliga. Simhallens bassäng är nämligen ej mindre än 10 meter lång och 6 meter bred och djupet varierar mellan 1 och I.70 meter. Den rymmer 90,000 liter vatten. - Vattnets temperatur är + 22° C. Dessutom äro Turkiska badet i Stora badhuset och Varmluftsbadet i Sturebadhuset öppna för kvinnliga badande alla dagar kl. 10 — 12 f. m. Ett önskemål vore ju, om 2 kl. herrbastu och simhallen en hel dag i veckan kunde ställas till de kvinnliga badandes disposition. Efter hvad vi tro oss veta ställer sig badhusstyrelsen ej häller absolut afvisande gent emot en sådan åtgärd, ehuru den blefve förenad med en och annan olägenhet. Skulle frekvensen visa sig fortfarande tilltaga, torde den tvifvelsutan ej så länge låta vänta på sig. Ett stort fel hos våra badande damer i allmänhet är, att de, af fruktan för förkylning, i nio fall af tio förlägga sin badtimme till kvällarna. Det hygieniskt rätta är ju att bada före dagens hufvudmåltid, som är middagen. Luften i badrummen kan ju i regel ej heller vara så _sund på kvällar som förmiddagar. Den, som ej af arbete är hindrad, bör därför förlägga sin bad timme till någon af de närmaste timmarna före middagen. Till sist vilja vi som ett apropos omnämna, det äfven våra andra badhus ha planer på att utvidga sig. Hvad beträffar Klara badhus, som på sin tid anlades af en i badteknik oerfaren person, så föreligger redan sedan 5 år tillbaka ett af dess nuvarande chef, den kände arkitekten V. Klemming (specialist på badteknikens område) utarbetadt förslag till en ståtlig simhall, af högst betydande dimensioner, särskildt rymlig fruntimmersbadstu och ett större antal rum för karbad m. m.
Jag ämnar ingalunda svika de tänkesätt jag enskildt yttrat till Herr Lef - Den 4 December F. m. Lefren; men jag tan icte erkänna mig enskildt hafva sagt annat, än hvad Herr Lefren har godt tillfälle att göra gällande vid föredragningen af 4;de momentet, der Utskottet omnämner den särskilda fondens sammanslående med upplåningsfonden. Jag skull då söka upplysa sådane förhållanden, som skola betaga Friherre Boye all farhåga, att denna särskilda fond icke skall komma rörelsen till godo; och jag skall tillika söka visa, att Herr Lefréns förslag, rätt uppfattadt, står väl tillsammans med rörelsens oafkortade fortgång. Nu böra vi endast hålla oss till den väckta frågan om summans fördelning, som står i sammanhang med det nyss fattade beslutet; och jag får i sådant afseende förnya min begäran om proposition, att hälften må upplånas mot Obligationer, och hälften på Afskrifnings-räkning, med rättighet för BancoStyrelsen att, i händelse de finna, att den ena låneutvägen icke till fulla beloppet anlitas, då, på den andra mera eftersökta utvägen upptaga återstoden. Herr Rosenblad: När vi komma till 4:de momentet, skall jag instämma med Herr Lefren, men intill dess .uppskjuter jag att yttra mig om den saken; ty ehuru vigtigt det kan vara, att få frågan om reservfonden på förhand bestämd, föranleder den jiu endast till en onödig discussion, som 5?. H. 8 Den 4 December f. m. i nila fall vid /pde momentet sfcuHe" komtna att. förnyas. Dessutom skulle raan med samma skäl kunna anse lika vigligt, och till och med ännu vigtigare, att äfven få 'utlåningsgrunderne på förhand bestämda; ty afven desse hafva ett stort inflytande på besluten om upplåningsgrunderne, och det kunde lätteligen hända, alt man genom voterings-resultaten slutligen kommer att stanna i ganska heterogena beslut. Emedlertid, då ett ämne måste företagas i sender, anhåller jag, för alt komma till ett slut i afseende på den nu förevarande frågan oin fördelningen , att få uppställa följande contra-propösilion mot Herr Hjertås: