Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har äfven länge i vårt land åtnöjt. sig, med den tron, att något bättre icke kan åstadkommas, i synnerhet hvad jordbruks-statistiken beträlfar; men sedan man numera utomlands, genom forskningar och försök, kommit till visshet deroin, att sådant dock låter sig göra, skulle man säkerligen äfven hos oss erhålla en god näringsstatistik, om de för sådant ändamål nödige åtgärder leddes med tillbörlig insigt och sakkännedom. Statssamt Allm. Besv - och Ekon.-Vtskotlens Betänkande, N:o 2. 11 sitt ändamål, medtaga de dock betydliga kostnader, sorn genom en statistisk byrå kunnat till en icke ringa del besparas. En kort historik öfver de offentliga åtgärder och utlåtanden, som alltsedan det nya statsskickets införande blifvit vidtagna och afgifna, i fråga om förbättringar i vår officiella statsitik, skall visa dels alt idéen om inrättande af en statistisk byrå tillförene godkänts af Regeringen, dels ock huru man efter hand, mer och mer, af erfarenheten om det fruktlösa i alla andra försök, lärt sig inse behofvet af en sådan byrå. Det första försök till ernående af fullständiga upplysningar öfver hela landets tillstånd i statistiskt hänseende, sedan Regeringen funnit att de administrativa verkens berättelser icke för sådant ändamål vore tillfyllestgörande, skedde genom infordrandet af berättelser från liins-styre/serna; men redan 1810 års Ekonomi-Utskott förklarade sig anse Landsböfdingarnes åtgärder i sådant hänseende vara otillräckliga, och att »statistiska kunskaper om det tillstånd i landet, hvarefter alla förbättringar måste utarbetas, icke kunde erhållas genom de i orterna varande särskilda auktoriteter.» — 1812 års Ständer förklarade, i en skrifvelse till Kongl. Majit, sig inse nödvändigheten af allvarliga bemödanden till utrönande af Statens verkliga tillstånd, och föreslogo att medel i sådant afseende skulle utgå af 9:de hufvudtiteln. — Sedan Kongl. Majit, uti Nåd.
Det kom derför som en Bfverraskning, nar han en middag, bhst han stod der och bredde smörgas, lade knifoen i f r h sig och s@ lp&amp; sin fru med en segerviss blick. " Augosta du9 i dag har jag varit och sett pB. en vhing. " Fra Lind tvarstannade i sin sysselsattning att knyta servetec pA sin äldste son. " Nej har du det! NA-il ?l: " Joo, jag har verkligen sett en, som ar ganska traflig. " " Det har jag med. Hur var din? Fem rum? " Ja fem stora, praktiga rum och en iiten jungfrukammare. " " Det var alldeles som der jag var i förmiddags. " " Alla möjliga bekvamligheter, skafferi, en hel mangd garderober, till och med badrum. " " Badrum! » - Fru Lind lät sin herr son glida ur händerna, fastan hon markt att han statt och fikat efter sockerskillen. - " Det var viil inte p&amp; " Och trymil i salongen. " " Hör du, hvad kostade den der? " " Trettonhundra. " " Jasa, d&amp; var det inte p % Hamngatan. " " Jo, visst var det p$ Hamngatan. " Ja s&amp; var det. De hade varit precis p % samma stalle. Samma vining. Lika mariga trappor upp. Enda skiluaden var den, att han hade talat med husvarden, haradshöfding Lundekvist, som oiiterkalloligf begart trettonhundra, och frun hade talat med vardinrian, som visserligen ocksA begart trettonhundra, men inte tyckts vara s&amp; mojlig att gA in p&amp; billigare vilkor. F r u Lind satte sig ned vid bordet ~ i e d en liten lustig min. Hon kunde se temligen retsamt öfverliigsen gt, niir bon sattes&amp; der och smälog. " Du ar just den riatte att g&amp; och se p % cilninger, du Bengt. Du sade val att du tyckte det var elegant med den der trymin, kan jag tro? " Ja, det hade han verkligen sagt. " Och att det var trefligt med badrummet? ' Jaa.
Det är med afseende härå Utskottet föres-Jagit å den ena sidan en mera utvidgad frihet för Judiska Nationen att ingå i productiva näringar , och deremot 5 den andra en med god ordning instämmande nyttig inskränkning i frågan om den berörd» Nation i förenämde Reglemente medgifna förmon - 556 Sen 5 Juli. mon till Handels idkande; i följe hvaraf de Judar, som åstundade att komma till utöfning af Handtverk eller Handel , borde vara förbundne till vissa lärooch tjenste-år samt underkastas alla de skyldigheter och formaliteter, sorn i allmänna Författningar äro i dylika fall föreskrifne; hvarigenom de, utan att i ett eller annat fall vara framför andra sökande gynnade, således skulle komma till åtnjutande af den på naturlig billighet grundade rättighet, att genom egen flit, skicklighet och omtanka pä lofligt sätt söka sin försörjning och använda sina krafter till allmän och enskild förkofran. Utskottet inedgifver gerna, att det för Staten nyttiga ändamål, som härigenom åsyftas, skulle svårligen uppfyllas, så framt Judiska Nationen gjort sig skyldig till det högst ofördelaktiga omdöme, att densamma, med förderfväde Religions och Moralprinciper, med brist på . alla Medborgerliga dygder, med naturlig afsky för allt svårt, vidhängande och osäkert arbete, med böjelse för ocker, smyghandel, flärd och bedrägerier icke utan våda för Samhällsordning kan i något Rand beskyddas. Alt i ett sammanhang framställa alla dessa med flera emot en hel Nation gjorda tillvitelser, skulle säkerligen göra till fyllest till deras vederläggande. JDe motsägas dessutom tillräckligen af en i vårt Fädernesland redan förvärfvad flerårig erfarenhet och af de fördelaktiga vittnesbörd, sorn af både högre och lägre auctoriteter lemnäs härvarande Judar, om hvilkas uppförande i allmänhet någon för dem menlig slutsats lika så litet bör jeunna dragas af några få, emot en Sen 5 Juli." 557 en eller annan närings idkande
Prerogativ lemnar dock derjemte tillfället öppet, att i mindre svåra fall, hvarå lifsstraff finnes stadgadt, likaledes få strängheten i lagens bokstaf mildrad, och detta tillfälle iagttages också, efter hvad bekant är, merendels, det vill säga, i alla de fall, der icke serdeles aggraverande omständigheter tala emot mildringen. Härigenom bibehålies således den nödvändiga conseqvencen emellan lagens stadganden å ena sidan och deras tilllämpning i verkställigheten å den andra, på ett sätt, som synes utan olägenhet kunna och jemväl höra fortfara, intilldess allmänna tänkesättet, på denna, efter min tanke, rätta vägen behörigen förberedt, hinner att förena sig om antagande af ett nytt mildare straffsystem i sin helhet, för hvilket mål jag lika lifligt, som Utskottets öfrige Ledamöter, nitälskar. På nu anförda skäl, tillstyrker jag, för min del, att ifrågavarande motion, lika med dem, som vid sista Riksdag i samma ämne väcktes, måtte lemnäs utan afseende.” 2:o Jf Herr Lagergren, P. J.: ”Uti Utskottets ofvan intagne tillstyr kan jag ej instämma. Jag delar visserligen pluralitetens tanka, att dödsstraffet icke hör ökas med föregående kroppsligt lidande, och att den döda kroppens stympande är lika vidrigt för känslan, som ändamål slöst. I verkligheten äro också dessa skärpningar af dödsstraffet nästan försvunna, då det är allmänt kändt, att sedan flera år tillbaka Kongl. Majit af Nåd förskonat alla till qvalificeradt dödsstraff dömde missgerningsman från handstympning saint kroppens steglande eller förbiänuing; men i fråga om vår nu gällande lags ändrande till likstämmighet med motionen möta hinder, som nästan skulle kunna kallas teckniska. Missgernings-Balken stadgar qvalificationer af dödsstraffet, endast för de grofsta brott. De många förbrytelser, som i denna lag beläggas med dödsstraff, hafva till och med föranledt lagstiftaren till antagande af olika gradationer i dödsstraffets skärpning för de svåraste lifssakerne.
Han hade till middagen förtärt en ofantlig portion smultron med vin – en läcker rätt, ljuft doftande och ljuft smakande, som, då man äter den, förefaller svalkande och kylig, men efteråt förorsakar en feberaktig hetta i blodet. Det der gjorde att mannen var vid dåligt lynne och kände sig missnöjd med sin mage, väderleken, frun och hela verlden. Och sedan han ytterligare i tre qvarts timmas tid legat der ensam på divanen, vridande sig åt höger och venster, oupphörligen borttorkande de framträngande svettdropparna och bortjagande de näsvisa flugorna – sedan han tillbragt tre qvarts timma i denna skärseld, kände han sitt hjerta så uppfyldt af bitterhet och galla, att han tyckte det skulle bli honom en lisa, om han finge förarga någon. De ädlaste och bästa menniskor kunna någon gång blifva frestade af så dåliga och syndiga tankar. Särdeles sker sådant i ögonblick af dålig matsmältning, då förståndet fördunklas och hjertats ädlaste insigter förvillas. I detta ögonblick inträdde Louise. Hon hade hoppats finna August vid godt lynne efter middagssömnen och var sjelf färdig att förlåta honom hans trumpenhet. – Nå, hur är det med dig nu? frågade hon, i det hon trippade fram till honom. – Åh ... så der! – Det duger icke ... nu skall du vara munter och rask. – Skall jag? – Ja visst ... Ser du ej att jag är vid godt lynne, jag. – Du är alltför lycklig! – Ja, men jag vill dela med mig åt dig ... Se då litet lifligare ut ... Se på mig åtminstone! – Än sedan? sade mannen och tittade på frun med kalla, dimmiga blickar. Detta var oförlåtligt. Det var en dödlig förolämpning mot den täcka, retande min, som fru Louise hade påsatt sig, då hon bad August se på henne. Men ännu uppgaf hon ej fältet. – Jag har ju en ny klädning på mig ... Hur tycker du att den klär mig? – Den missklär dig förfärligt ... och du behöfver dock så väl en smakfull toalett.
Stånd icke fattat deras beslut i detta fall, hemställer jag, örn det icke skulle stå i harmoni med den förut beslutade inbjudningen i afseende på 3y:dc punkten, att R. o. Ad. anmodade de 2.'ne Stånd, sorn icke faltal beslut i denna fråga, alt förena sig med R. o. Ad. Frih. Cederström: Då Ulsk. framställt förslag till voter:s-propos., utan att ännu känna RiksSttns beslut, så lärer förslaget helt enkelt böra ogillas och betänk, återremitteras, för alt, sedan Utsk. inhemtat RiksScns beslut, inkomma med utlåt, i ämnet; ty icke har Utsk. rättighet att lill Ständerna inkomma med voterts-propos-, innan det fått kännedom om RiksS.Cns beslut i ämnet. Först sedan Ulsk. erhållit del deraf, är det berättigad! all inkomma med D c ii iG S c [) t c in b c r c. m. redaetionen, och om olikhet i besluten äger rurh föreslå deri voterts-propos., sorn bör antagas. Ilär finnes icke en sådan casus, och således anhåller jag om ogillande af Utskts förslag till voter:s-propos. i ämnet, och att frågan åter förvises till Utsk., för att Utslr., efter erhållen kännedom om Ståndens beslut, må inkomma med förnyadt betänkande. Frih. Sprengtporten: De anmärkntr, som den siste talaren behagat framställa, torde mera få anses riktade emot föredragningen inom de Stånd, sorn förehaft statsreglering men icke fattat beslut i alla punkter, ån emot StatsUlsk., som, för att undvika att onödigtvis fördröja riksdagen och i anseende till de erinringar Utsk. mottagit från Talmans O O conlerencerua om skyndsamt nfgifvande af detta betänk., ställt sig denna önskan till efterrättelse.
Propositionerl 87 stanter ifrån Carlskrona och andra Fästningar till Wadstena och Borgholms Arbetshus, bevakningskostnaden å Fästningarne kau till någon del minskas, äfvensom att det i afseende på fångarnes underhållskostnad blifver likgiltigt, å hvad ställe de njuta sin loda, gör Kongl. Maj:t sig försäkrad, att Fikets nu församlade Stander häruti finna ettnytt vedermäle af Kongl Maj:ts benägenhet, att uppfylla Nationens önskningar och Iean således ej tveka om Rikets Ständers beredvillighet, att anslå nödige medel, sa väl till iståndsättande af Borgholms Slottsbyggnad för ofvan uppglfne ändamål, som för kostnadbrne, hvilka dels vid fångarnes första emottagande, dels ock till Stat för nödige Embetsmän, Betjening och bevakning, dels ock till fångarnes underhåll, så vid arbetsinrättningen å Borgholm, som den i Wadstena, årligen kunna erfordas. Kongl. Maj:t har låtit de först infordrade uppgifter af desse kostnader utaf serskilde Committerade granskas och öfverlemnar nu till Rikets Ständer de kostnads-för^iag , som Kongl. Majit funnit skäligt antaga. Af förslaget rörande Borgholms Slott finnes att kostnaderne till Slottets 1- ståndsättande och inredande samt till nödige in. ventariers anskaffande derstädes , så ock till förbättringar och byggnader m. m. å Kongs-Ladugården , blifvit upptagne till ett belopp af 71,953 R:d 22 sk. 4 rst.
Efter öfvervägande af de anstalter, hvilka, i anledning af Riksens Ständers vid sistförflutne Riksdag, framställda underdåniga anhållan om en ny reglering af Contractet, rörande Sala Silfver-Verk, samt Grafve-driften derstädes, vidtagne blifvit, och hvarom Kongl. Maj:t låtit i Nåder meddela Vårt Stats-Utskott nödig underrättelse, håfve vi funnit, det en förändrad Reglering af Grufve-driften vid Silfver-Yerket bör ega rum, så vida Staten skall erhålla en billig ersättning för sina betydliga, uppoffringar till Verkets fortsättande; hvadan Vi, uti Skrifvelse af den 4 sistlidne October, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes låta utarbeta ett Förslag till en sådan i Oeconomien vid Sala Siliver-Verk jemkad reglering, som med Statens fördel instämmer, och af Bergslags-Interessenterne, efter deras hörande, funnits antaglig, samt derefter vid nästa Riksdag i Nåder meddela Riksens Ständer resultatet, jemte Nådig Proposition om de åtgärder, Kongl. Majit, på grund af då befunnet förhållande, anéer närmast ledande till ändamålet. §. 25. I öfverensstämmelse med den af Riksens Ständer år 1818 gjorda underdåniga framställning, föranledd af Wadstena Stads och S:t Pehrs 86 dermed förenade Landt-Församlingars anhållan’ att Wadstena aå kallade Klosterkyrka måtte till dem öfverlåtas, håfve Vi, på sätt Vår i detta ämne, under den 3o sistlidne September, ingångna underdåniga Skrifvelse, den Vi här
Vice korporaler och korporaler ega kompanierne (batterierne), att inom sig sjelfve utse, hvarefter valet af militär-befälhafvaren sanctioneras; Underofficerare och vederlikar utnämnas af Militär-befälhafvaren; Underlöjtnanter, Löjtnanter och Kapten-löjtnanter samt deras vederlikar föreslås af Militär-befälhafvaren, i enlighet med de föreskrifter, som för befordringar inom den stående hären äro gifna och utnämnas af K. M. r:dr 16 sk. i st. f. 166 r:dr 32 sk., hvilket äter inverkat pä Iönebestämmelserna i Löjtnants-och Kapten-löjtnants-graderna. Som tiden icke tillåter omskrifning af alla de tabeller, å hvilka nämnde misstag inverkar, inskränker man sig att endast här uplaga den förändring, som i Tab. 29 bör ega rom. Årliga lönen bör nemi. utgöra: för Kapten-löjtnant 250 r:dr, för löjtnant 200 r:dr och för underlöjtnant 166 r:dr 32 sk. Detta föranleder en årlig utgifts-tillökning för Gottländska National-beväringen af 2,916 r:dr 32 sk., hvarmed äfven total-beloppet af Landtförsvarets kostnader, tab. 32, bör förökas Den 7 December. 99 Till Kompani-chef medgifves kompaniet, att föreslå den ibland samtlige Kapten-löjtnanterne, som de önska till denna befattning, hvilket val derefter erhåller K. M:s nådiga sanction. Befordran lill Major sker utom tur ibland Infanteriets (så väl stående härens som National-beväringens) samtlige Kaptener, på Militär-befälhafvarens underdåniga förslag. Befordran till Milil är-befalliafvare sker på chefens för Landtförsvars-deparl. underdåniga förslag. Ang:de entledigande från en eller annan beställning, gälla enahanda föreskrifter, som för stående hären. Officerare och vederlikar vid National-beväringen ega fortfarande pensionsrätt af Arméens-pensionskassa. Slutligen yttrade Hr Stjernsvärd:
Anm af L. N .. 72 Arbetsomr&amp;den för kvinuor .. Hvarjehanda i kvinuöfrhgan Anna Krook En barnahand Poem . " 74 G-Z. Botilda Andersson. Eljelm eras Pariser-Salonger p&amp; 1700.talet, (forts och slut.) K-dt Minnen fran Amerikas inbördes krig. Utdrag ur My Story of the war af Mrs Mary Livermore 97 Från Riksdagen .. 99 FredrikaBrernerFörbwndets meddelanden:. Arbetsomrhden för kvinnor . 102 Breflada. Svar till Prenumerant .. 104: Svar till Reformviin. Den förstá ensamhetan .. Esselde Hanna Lindberg 1.. Lqathilda Naumann. Ellen F ~ i e s Nagra drag af kokkonstens och bordsedernas historia i Sverige ... S Juckson Gmve Ntigra anmlirkningar med anledning af Brökeri Keys numera i broschyr utkomna föredrag om huru reaktioner iippsth Elin Amien Lista? Verkliwketsbild . Bokanmälningar ~ g v a l d l ?un&gt;nndsei: Fra Arkershus till Akropolis Carl Lumholz Bland menniskoitare L Wallace: Ben Hur. Hulda Lundin: Klä, dsömnad ... Li2ly Idngström %gina, Pallin ... Z. T (Finland) En visa tryckt i hr Vertuntnus. Ett stort mal C. Balder En barnpsykologi Per Trygg. Materialismen och lifsledan ... A E-dt. Ockss en visa . t. &amp; innokongresser i Pa&amp F r å n Riksdagen ElredrikaBremerFörbundets meddelanden: Fredrika-Bremer-Förbandets hrsmöte. Sjnkkaasans fhsmöte hvmjehanda i Kvinnofrhgan. Fredrika-Bremer-Förbmdets berättelse för 9888. Fjibllniis. poem .. . Ellen Fries. Om kvinnokongreseerna i Paris sommaren P88!) U$e. t Frbn flickskolemötet. R-a.
Herr Rosenblad: Alt hålla silfverlånen Öppna hela nästkommande år igenom, kan jag aldrig tillstyrka; ty jag får fästa uppmärksamheten derpå, att så länge denna lånefond står öppen i sitt närvarande skick , är det omöjligt känna hvad Banken äger att disponera. Det högsta jag derföre kan medgifva är, att tiden må bestämmas lill den t Julii i83o, ehuru detta redan är nog långt. Herr Hjerta’, Innan jag lem nar detta ämne, torde det tillåtas mig att hos någon af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, som derom måhända äger närmare kännedom, begära upplysning, huruvida icke i de norra orterne, der blott ett Ting om året hålles, detta Ting vanligen förrättas böstetiden och mot slutet af året. I fall så är, torde man lätt inse nödvändigheten af milt första förslag, att låta lånerälten slå öppen lill i83o års slut, för att jemväl bevara deras rätt, hvilka måhända i de norra orterne redan ingått i en eller annan omkostnad för de ifrågavarande lånen, men icke kunna erhålla inteckning förrän vid Tinget nästkommande höst. Herr Tham, Wollrath: Jag tror väl icke, att Tiugen på något ställe, der blott 7S Den i5 November e. m. ett Ting om året finnes, hållas så sent, sorn Herr Hjerta förmodat; men i alla fall lärer ingen bereda sig på de ifrågavarande lånen så lång tid förut, att någon ytterligare utsträckning af tiden för lånerättens bibehållande derföre skulle erfordras, helst silfverlånen hittills varit minst begagnade i de norra or terne. Herr von Hartmansdorff, August'. Jag anser det väl vara mindre magtpåliggande, hvilken termin man utsätter för silfverlånens upphörande, enär dessa lån hittills icke varit särdeles eftersökte, och troligen ej eller komma alt blifva det. Men om Ridderskapet och Adeln finner för godt, att, i stället för den af Utskottet föreslagne termin, bestämma någon annan inpå nästkommande år, skulle jag tro, att rnan borde antaga den sista Junii, emedan Tingen i somliga landsorter ofta räcka till långt fram i Junii månad, hvadan inteckningsliandlingarne icke förr blifva färdiga.
Under litt. a föreslår Utsk., att Baneodiscontens utlåningscapiial måtte frän och med nästa år minskas årligen med 240,000 r:dr. Denna minskning tyckes strida icke blott naot den grundsats, som Utsk. i 12:te punkten säger sig hafva antagit, nemi. alt ”silfverutvexlingen bör vid dess första början åtföljas af så få yttre förändringar som möjligt,” utan äfven mot ett af nioliverna, som Utsk. anfört till sjelfva åtgärden, nemi. att ”den näringsidkare, som tillfälligtvis be”höfver ett lån, ej kan erhålla det förrän efter en längre ”tids väntan.” Af alla yttre förändringar i och för silfvervexlingen blefve helt visst förminskningen af discontens utlåningsfond för allmänheten mest och svårast känbar; och a48 Den 6 Maj e. ro. väntningstiden på lånens utfallande skulle naturligtvis förlängas, i samina mån utlåningsfonden förminskades. Under litt. b föreslår Utsk., att det högsta belopp, hvarför en person såsom låntagare må häfta, då fråga är om nytt låns utbekommande, bör från början af nästa år nedsättas från 6000 till 5ooo r:dr, samt att del efter ännu ett års förlopp må bero på Bancostyrelsen att ytterligare nedsätta det till 4°°° r:dr. Det är väl sannt, att låntillgångarna för de mindre låntagarne skulle härigenom relativt ökas, men kanhända till men för Banken, som torde äfventyra mest just på de mindre lånen; och åtminstone otvifvelaktig! till men för den större rörelsen, för hvilken jag likväl trott disconter mest vara inrättade. Hr Gunther, Carl, anförde skriftligen:
Hos Vällofl. Borgare-Ståndet har uti motion, som blifvit till Lag-Utskottet öfverlemnad, Herr Wallander anfört: att länge och med skäl kla - Lag-Utskottets Betänkandej N.-o 101. 5 gan blifvit förd öfver långsamlieten uti lagsökningsoch exsecutions-väsendet, men att, detta oagtadt, ingenting hufvudsakligen åtgjorts, för att åstadkomma någon båtande förbättring i denna, på allmänna och enskilda credilen och i följd deraf äfven på allmänna och enskilda välståndet djupt inverkande gren af lagstiftningen och lagskipningen. Ofta och icke utan skäl sökte man orsaken till den öfverklagade olägenheten i vederbörande tjenstemäns försumlighet; men motionären trodde, att egentliga orsaken borde sökas uti lagstiftningens i delta hänseende oformlighet och de deraf följande omvägar vid behandlingen och verkställigheten af de angelägnaste utsökningsmål. Desse voro hufvudsakligen sådane, sorn rörde städernas invånare, genom hvilkas händer gingo landels betydligaste affärer, hvilkas bedrifvande hufvudsakligen hvilade på allmänna crediten, hvars väsendtligasle stöd åter vore punktlighet i betalningsväg eller, då denna brusle, skyndsam handräckning för fordringars utfående. Huru långt detta mål var aflägsnadt genom den nuvarande lagstiftningen för handräckningsmål, hade erfarenheten mer än tillräckligt ådagalagt. Med undantag af hvad angick Slockholm, der Öfver-Slålhållare-Embelet handlade alla mot invånarne förekommande lagsökningar, och Götheborg, der sådane mål upptogos af Borgmästare och Råd, tillhörde befattningen med slika mål mot invånarne i Rikets öfrige städer Konungens Befallningshafvande, hvar i sitt Län. Att, till stor skada för handel och näringar en mängd olägenheter uppkommo genom ett sådant behandlingssätt af lagsökningsmålen, både för den deraf härrörande tidsutdrägt och de ökade kostnaderne, vore en sanning, som icke kunde bestridas; och det borde derföre vara Representantens pligt alt undanrödja dessa olägenheter och tillvägabringa enklare och ändamålsenligare stadganden i detta hänseende.
N:o 347 föreslagna 91:sla §:n af Riksg:sKont:s Reglemente; N:o 383, med nytt förslag till § i Rjksg:s-Kont:s Reglemente, ang:de de Staden Jönköping vid denna Riksdag beviljade understöd; N:o 384, i anledn. af återremiss å den enligt Mern. N:o 357 föreslagna 168:de §:n af Riksg:sKont:s nya Reglemente; B a n k o - U t s k o 11 e t: N:o 96, ang:de verkställd omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i det nya BankoReglementet; N:o 97, ang:de Instruktion för R. Stms BankoUtsk. vid nästa Riksdag; Lag-Utskottet: N:o 68, i anledn. af väckt motion om förhöjdt ansvar å den, som utsläpper oringadt svinkreatur sedan kjäle är ur jord; Lagsamt Allm. Bes v.- och Ekon.-Utskotten: N:o 42, i anledn. af RiksShns beslut i fråga om Utsk:ns Betänk. N:o 29 och Mern. N:o 40, ang:de förändrade föreskrifter i afseende på skogshushållningen i Riket. Justerades 2:ne prot.-drag., innefattande R. o. Ad:s denna dag fattade beslut, ang:de dels arfvode, efter Riksdagens slut, för de af R. o. Ad. sednast antagne 2:ne Notarier, och dels StatsUtsk:s Utlåt. Uplästes till justering och godkändes ett af Exped.Utsk. under N:o 214 afgifvit Förslag till R. Stms underd. skrifvelse till K. M., med öfverlemnande af ny Bevilln:sStadga. Uplästes till justering ett af Exped:sUtsk. under N:o 45 afgifvit förslag tili § i Riksdagsbeslutet, ang:de allmänna Bevillrnn. Gr. Den 2 December. 241 Gr. Lagerbjelke, Gust.: