Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade upskjuta den vidare pröfningen of det nu förev:de förslaget till nästa plenum och åtskiljas efter skedd bordläggning af inkomna UtskottsBetäuk:n. Ropades ja. Härefter anmäldes och lades på bordet Allm. Besvärso» Ekon.Utsk:ts nedannämnde Mern. o. Betänkrn, nemi.: N:o 50, i anledn. »f återremiss utaf Betänk. N:o 3; N:o 51, i anledn. af återremiss utaf Betänk. N:o 12; N:o 52, i anledn. af återremiss utaf Betänk. N-o 20 ; N:o 53, i anledn. af återremiss utaf Betänk. N:o 29; N:o 54, i anledn. af väckt motion angule nya oeh fullständigare föreskrifter röfide rotedelegare3 skyldigheter att förvara rotekista m. m.; N:o 55, i anledn. af väckt motion om upsättande i Carlskrona af en ständig värfvad båtsmanstrupp; N:o 56, i anledn. af väckt motion om ändring i K. Brefvet den 25 Aug. 1800, i fråga ora fördelningen särskilda rusthållsdelegare emellan af ansvaret för rustningshästens vård och skötsel; N:o 57, i anledn, af väckt, motion om förändrad behandling, af frågor om ansvar för vanskötsel af rusthäst, samt om uphörande af visitationer å rusthästarne; N.o 58, i anledn. af väckt motion derom, att Ronneby köping måtte bestämmas tilt rendez-vous-plats för Ronneby sockens båtsmän; samt N:o 59, i anledn. af väckta motioner om dels revision af, dels särskilda ändringar uti K. Mils Nåd. Instruktion af den 10 Nov.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-' och Banko-Utskottens den 3 i denna månad under N:o 28 afgifne, samt den 21 derpå följde på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 17 December 1817, angående Götha Canal-arbetets fortgång och befrämjande; beslöt Bonde-Ståndet, uppå framställd Proposition, att bifalla Utskottens ifrågavarande Betänkande; Hvarom Respektive Med-Ständen, samt Statsoch Banko-Utskotten skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Stats-Utskottets forl. Pleni-dag på bordet lägde Utlåtanden i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss angående: 362 Prot. Utdr. d. 27 Åpril 1S18J i.1 Tillökt anslag för Spinnhusens i Lands? orterna underhällande och 2. Medels anslående för Stockholms Krono-Correctionshtss underhållande, Blefvo vid nu förnyad föredragning af Bpn^ de-Ståndet bifallne. Den 30 April 1818- Fran Högloft. Ridderskapet och Adelil) S. D. Vid förnyad föredragning af Stats* och Banko-Utskottens den 3 dennes afgifne samt den n i stmrna månad på bordet lagdé Betan-! leande i anledning af Kongl. Maj:ts till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition den 17 December 1817 angående Götha-Canal-arbetets fortgång och befrämjande; blef samma Betänkande,’ pä grund af dervid gjorde anmärkningar till Statsoch Banko-Utskotten återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Con? stitutions-Utskottets den 13 dennes aflåtne samt den 2 1 ogIi 27 i samma månad på bordet lagde Memorial, innefattande Förslag till ändrinJ gar i 38 §• Riksdags-Ordningen blef samma Me-’ jnorial, i anledning af dervid gjorda anmärkning gar till Constitutions-Utskottet återremitteradt.
Hufvudfelet är således i min tanka att vi allt för litet afsell den omnämnda skillnaden, emellan en fredsfot och en krigsfot, för att genom den förra förskaffa oss en nödvändig besparing lill åstadkommande af den sednare. I den Kongl. Propositionen förekommer sedermera angående accordernc följande: ”Såsom ettämne af närmaste sammanhang med löneregleringen, har Kongl.Majit ”ansett en reglering af accorderne inom ”Armeen, hvarföre Kongl. Majit jemväl va”rit betänkt på utfärdandet af ett nytt ac - io4 Den 22 December f. m. ”cordsReglemente, så snart frågan om löneregleringen blifvit sluteligen afgjord. Då ”föremålet för en sådan accords-reglering ”egeuteligen skulle blifva, att jemnt förde”la alla accorder i ett visst förhållande till ”lönerne, är ock nödigt, att till åstadkom”mande deraf inrätta en Cassa, genom hvil”ken regleringen skulle, vid inträffande om”vexlingar och successioner inom Befälet, ”tillvägabringas. Och ehuru organisationen ”af en sådan Gassa skulle såsom förnämsta ”vilkoret innebära dess egen utredning med ”tiden, eller sedan hela den nu varande ”personalen af Armeens Befäl öfvergått från ”nu innehafvande tjenster till andra, ‘eller ”och gått ur tjenst, så kunna likväl lätt ”inträffa sådane förhållanden, hvarigenom ”Cassan vore urståndsatt, att för tillfället ”uppfylla dess förbindelser; hvarför Kongl. ”Maj:t hemställer till Rikets Ständer, att ”för sådant ändamål bevilja ett Creditiv ”af högst 100,000 R:dr, att i händelse af ”behof och äfven i sådant fall, endast suc”cessive begagnas, emot skyldighet, att likaledes successive återbetala Gapitalet, i ”dea nion penningar till Cassan inflyta; ”och hvilket Kongl. Maj:t anser kunna af ”StatsContoiret utaf under händer hafvande ”medel förskjutas, hvarigenom särskildt an”slag icke erfordras.”
Vid hvilka uppgifter, för deras riktiga uppfattning, likväl bör nämnas, att, då den förhöjning af bevillnings-beloppet, efter minimi-tariffen, som vid tillämpning af nu gällande brällvins-brännings-förordning uppkommer, ej kan för hvarje år inflyta förr än i det påföljande årets debitering, således den för år i832 utförda förhöjning 5,682 R:dr 42 sk. 11 rist, rätteligen bör läggas till bevillnings-suinnian för i83i. De gynsamma kommunicationer, hvarmed Länet, dels af naturen, dels genom menniskoarbete, är försedt, så till lands som sjöss, hafva blifvit förbättrade genom åtskilliga anstalter af betydenhet. För upptagande af farled mellan Djurgårds-viken och saltsjö-viken pärlan är kanalgräfning med anslag af strömrensningsfonden börjad, men icke år i83a afslutad. Flera skärgårdsboer, som i mindre farkoster tillfö - 20 ,a hufvud staden dess dagliga behof, komma att af donna kortare oell tryggare passage åtnjuta mycken fördel. Dels genom dagsverks-bilrädcaf invånarn* och dels genom i nåder bevil jadt bidrag af strömrensnings-fonden till ett belopp al 3,ooo R.dr Banko Ilar likaledes en fordom begagnad, ulen sedermera uppgrundad segelled, genom Lillström mellan Vermdön och Fogelbrolandet under sistlidet ais sommar blifvit gjord farbar, lill stor fördel för invåuarne i Djurshamns och Möja Kapeil-församlingar m. fl. samt Sandhamns lotsar, hvilka alla härigenom vunnit en vida kortare och tryggare väg till hufvudstaden. Den vid förra underdåniga berättelsens afgifvande under förberedning .varande brobyggnad öfver Skuru-suud, mellan Vermdön och fasta landet, har blifvit, af det dertill ingångna bolag fulländad och, vid derå anställ besigtning elen i 5 Mars sistlidet år, befunnits utförd med en noggranliet, styrka och varaktighet, sorn, med afseende å dess längd och för vinden blottade läge, äro lika nödiga som svåra att åstadkomma.
Under sådana förhållanden, synnerligast när icke någon Propos. från K. M. framlagts, torde det icke vara skäl för R. St:r att höja ifråga v:de löner. För min del skulle jag önska alt den tid icke vore långt aflägsen, då passevolansen skiljdes från kompanicheferna och öfvertogs af Kronan, samt att kompanichefen klefve aflönt i förhållande till hvad hans ställning fordrar, men, så länge detta icke skett, kan man icke begära att de kontanta lönerna skola ställas alldeles lika. Jag anhåller om bifall till Betänkit. Hr Brakel, Mauritz: Erih. Åkerhjelm har sagt att K. M. förmodligen egde något mera grundadt skäl, än det Hr Gr. Björnstjerna anfört, för att icke göra framställning till R. St:r om ifråga v:de löneförhöjning. Jag för min del kan icke tro att något sådant mera grundadt skäl förefinnes, då KrigsMinistern icke up trädt mot Gr. Björnstjernas förslag. Jag kan icke inse hvarföre sqvadronscheferne vid Konungens varfvade HussarReg:te skola hafva mindre löner än deras vederlikar vid andra Reg:ten, utan får jag förena mig med Gr. Björnstjerna och tillstyrka bifall till hvad han i sin motion föreslagit. Gr. Björnstjerna: Jag förenar mig helt och hållet med Erih. Tersmeden deruti att det vore särdeles önskligt att passevolansen försvunne; jag har alltid hyst denna åsigt, äfven då jag sjelf var passevolantör. Men då just R. St:r sjelfva begärt passevolansen, torde någon tid förflyta, innan dess uphäfvande ifrågakommer. Hvad nu förevide ämne vidkommer, vågar jag bestrida att sqvadronschefernas passevolansförmåner varit tagne med i beräkningen. Om Erih. Tersmeden behagat höra på mitt anförande, skulle han hafva inhemtat att detta Reg:tes ej allenast passevolantörers utan alla löntagares, utom Reg:tsofficerarnes, aflöning af K. M. bestämdes till blott 2/j af hvad alla andra Reg:ten uphära, ehuru detta sedan af Ständerne förkastades.
Dessutom äro deras fonder af den tillfälliga beskaffenhet att de som bidragit till deras tillväxt, äfven kunna åstadkomma, genom godtycklig uttagning af der deponerade medel, deras hastiga tillintetgörande. Inrättningen med den välgörande åsyftning som Sparbankernas, hvilka nemligen äro lyckligt uppfunna medel att återföra den tjenande MedborgareClassen ifrån vanan att förstöra sin behållning på Krogar, Nummerlotteriet och andra Hazardspel till omtanka flit och sparsamhet, böra icke så omildt behandlas, i synnerhet just vid den hoppfulla vändpunkten till vanlottade medmenniskors moraliska förädling. Deremot instämmer jag icke blott helt och hållit med Högloft. Ut [kottet i dess föreslagna sista Uste punct om Lnxartiklars beskattning, utan jag anser mig dervid böra vördsamt vidare föreslå betydliga tillägg. Såsom bevekelsegrunder dertill må jag anföra: att sjelfva Jorden, menniskans hufvudnäring och det enda sanna, verkeliga var»' agtiga af hvad vi äga, tillhör oss gemensamt utan åtskillnad, men påkallar arbete, svfett och möda om man från henne skall kunna påräkna föda och kläds?; hon måste således sä mycket sorn är möjligt befrias från tung oclä tryckande beskattning, på JaJängans, JBrdenst Q&h praktens bekostnad, i synnerhet sona della Den 12 Majt f. nu är det enda af erfarenheten bestyrkta sätt, hvarigenom deras tilltagande kan minskas och kanske helt och hållet lörekommas, jemte af deni inflytande moraVfkti och phyjjka brister. Huxusotp Förgyllningar, Sidenoch Mahogny-möbler, innan kort, genom deras beskattning, försvunnit, och leranat uppmuntran Och förkofran åt inhemsk industri, är ett exempel, sOm kraftigt och öfvertalande ådagalägger nyttan af Luxbevdlning. Detta verkar vida mer än skrik och föreläsningar mot öfverflöd och flärd.
Bonde-Ståndet har till Utskotten återremitterat berörde utlåtande, afgifvet, i fråga om indragning af de på Statens bekostnad underhållna stuterier; men då utlåtandet är af Höglofl. Ridderskapet och Adela samt Högv. Preste-Ståndet den 30 sistlidne December och af Yällofl. Borgare-Ståndet den 4 derpåföljde Januari gilladt, samt frågan sålunda, enligt 75 § Riksdags-Ordningen genom 3 Stånds beslut afgjord, kan någon ytterligare åtgärd dermed af Utskotten icke vidtagas. Stockholm den 4 Mars 1845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Mars, kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 26. Detta, rörande väckt fråga om anställande af ytterligare en lärare vidapologist-skolan i Haparanda afgifna, utlåtande har blifvit af Högv - 12 Staissamt Allm. Bcsv.- och EKon.-UUkottens Utlåt andt. fi:o 62, 6S. Preste-Ståndet återremitleradt; men då detsamma är vordet bifallet afHoderv. Bonde-Ståndet den 14, af Högloft. Ridderskapet och Adeln den 22 och af Vällofl. Borgare-Ståndet den 24 Januari innevarande år, i följd hvaraf fråsan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom 3 Stånds beslut afgjord, så kunna Utskotten dermed icke vidare taga befattning. Stockholm den 4 Mars 1845. Ånk. tilt Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. m. Memorial, i ättledning af dterremiss d Utlåtandet, N:o Jo. Nämnde utlåtande, rörande väckta motioner om Landtbruks-Academiens indragning och den Academien tilldeldte fonds öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, m. m., har blifvit gilladt af Högv. Preste-Ståndet den 17, af Höglofl.
Begärdes pä bordet 4Z2Z Föredrogs ä npo Stats - Utskottets d. 16 Ockober upplästa och pä bordet laggda Protocolls-Utdrag af d. s Oetobcr, rörande redowisnir.gcn för Allmänna medlen sedan är iZoo. ' H e r r 'k Z si l m a n, Otto k^restric, anhöll, att Stats - Utskottets Protocolls-Utdrag af d. 7 Äng. rörande samma ämne älwen mätte fä uppläsas; hwilkct af Herr Grcfwcn och Landt - Marskalken mcdgafS, och genast skedde. Herr Grefwe» och Landt-Mar» sk alken föreställde, att Presteoch Borgarc-St.ändkN hade sig förenat att till Kongl. Maj:t uppdraga nedsättandet af en Revision öfwer de allmänna medlens förwaltning, men att Bonde«Ständet beslutat att denna Revision genast af Riksens Ständers Vepukerade skulle begynnas, och sedan under uppsigt af Fullmägtige i Banken och Riksgälds - Contoirct fortsättas; Herr Landt - Marskalken hemstälde till Ridderskapct och A, delns pröfning hwilkendera meningen dem bäst syntes. Herr LerA kmsn, Ambrosius l^LZnus, anhöll att Herr Grcfwcn och Landt - Marskalken läcktes göra proposition pä Bonde - Ständets förslag. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken erinrade att om detsamma bisdUcS, skulle twä Ständ stadna emot twä och wälet fölunda antin, gen blifwa »afgjordt eller behöfwa undergä jcinkning. Ätskilligc hördes yttra, dels att en sädan jemkning ej wore 4526 Den 16 Gclober. work sä swär, dels all de anförda omständigheterna ej borde werka pä Ständcts bcsiUt. Friherre Stael von hollstein, Lorsitr: l^ustvir;:
Det Indelta Infanteriet, sorti, när t/tf-Monderingen af Kronan bestods, dermed försägs hvart aade eller 15:de år i tur Regimentena emellan, blifver visserligen, genom nu vidtagna Beklädhadssätt, med minsta tunga för Stats-Verket vida bättre försedt med både Kronooch SläpMondering; Men, ehuru åberopade l8>2 års Författning ålägger Soldaten att sjelf hålla sig Beklädnaden med understöd af Slitnings-penningarne och bidraget af Roten, faller dfet sig likväl klart, att kostnaden, oberäknadt de mindre betydlige Slitnings-penningarne, drabbar allenast Rothållaren, sorn miste vidkännas Soldatens hela underhåll. Då Staten på det hela eller hvarje Medborgare-klass i Samhället åligger att deliaga i kostnaderne till Ilandets försvar och säkerhet, samt att det icke heller står att förena med Knéktekontraktens i 80 §. af Grundlagen försäkrade helgd, att Staten undandrager sig fullgörandet af det hufvUdSakliga vilkor i samma Kontrakt att bestå Kronoeller Idf-Monderingen för Indelta Infanteriet, hafva Riksens Ständer ansett billigt och nödigt, att Rothållarne lättas från den nu dem åliggande tyngd i denne del, hvilken, i anseende till tidens förändrade skick och Soldatens derefter lämpade kostsamma Beklädnad, vöre för Jordbrukarne för hardt tryckande, i synnerhet som, hvad åter Släpkläderna angår, det ilrån börjar» stad - Underdåniga Skrifvelser. stad gade bidrag dertill af Rothailarne icke Iean återföras till de persedlar, Knekt-kontrakten utstaka, emedan med dem
Man vill ej höra talas om ulslräckla vapenöfningar emedan sådant skulle beröfva jordbruk och öfriga näringar deras bästa krafter den tid af året då de bäst behöfvas och äro fruktbärande för det allmänna välståndet. Generalens varning bekämpas nu liksom alltid af en folkets instinkt, som säger det: att en allmän folkbeväpning, som är mer än namnen på rullorna, och skall göras effective, hämmar i hög grad ett lands industriella utveckling och kostar derföre, både direkt och indirekt, ganska betydligt; ty det är icke blott de 700,000 dagsverken, om 50,000 man beväring 14 dagar hvarje år skulle exerceras, som förspillas, utan derjemte armeringen och underhållet samt den incalculabla effekt som desse 700,000 dagsverken skulle återgäldat åkerbruket och näringarna om de icke frånryckts dem. Den slutsats jag för min enskilda del vågar draga af dessa betänkligheter är: att det är mycket fråga om hvilketdera, som i tillämpningen blir mer eller mindre kostsamt och känbart för ett folk som är i full sträfvan framåt på det industriella framskridandets bana; antingen underhållet af en tillräckligt stor och exercerad folkbeväpning, eller, då man har valet öppet, en stridbar Örlogsflotta, i hvilket sednare fall materielen är kanske något dyrare, men dock ett dödt ting som här spelar hufvudrölen, och för hvars eflectivitet ingen fruktbärande menniskokraft, jemförlig med en folkbeväpning, behöfver anlitas, eller i större skala under freden inöfvas.
I anledning af Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets återremisser å Constitutions-Utskottets Memorial N:o 24, innefattande förslag angående ett tillägg i 41 §• Riksdags-Ordningen, hemställde Utskottet i dess Utlåtande N:o 3a, att bemälde tvänne Riks-Stånd måtte täckas foga sig ef . öo ter de tvänne öfriga Stånden, hvilka det föreslagna tillägget såsom hvilande godkännt, och yttrade, att Utskottet, i motsatt fall, ansåge frågan om detta tillägg hafva förfallit. Efter föredragning af Utskottets berörde Utlåtande har Ridderskapet och Adeln, den 26 näsllidne Mars, beslutat att icke antaga inbjudningen, utan vidblifvit sitt i anledning af Memorialet N:o 24 fattade beslut, och för öfrigt återremitterat Utlåtandet, på grund af deremot gjorda anmärkningar. Preste-Ståndet har, enligt Protocolls-Utdrag af den 29 Mars, äfven vidblifvit sitt i afseende på Memorialet N:o 24 fattade beslut ech, be - Constitutions-Utskottets Utlåtande, N:o 41‘ 7 träffande Memorialet N:o 3a, låtit dervid} bero, samt lagt det till handlingarne. Deremot hafva Borgareoch Bonde-Stånden,\ under den i3 i samma månad, återremitterat Utlåtandet N:o 3a till Constitutions-Utskottet, med föreläggande för detsamma att uppgöra de voterings-propositioner, som af Riks-Ståndens olika beslut i denna fråga påkallas. Constitutions-Utskottet anser sig förbundet att fästa afseende å de från Riks-Stånden sålunda meddelade återförvisnings-besluten, och får till följd deraf vördsamt föreslå nedanskrifne propositioner för omröstning i Förstärkt Conslitulions-Utskott: ”Den, som vill, att Constitutions-Utskottets uti Memorialet N:o a4 vilkorligen afgifna förslag om förändring af sista perioden i 4i §.
Men då en dylik beräkning, omfattande en areal af nära fem millioner qvadratrofvar, äfven med bästa urskiljning måste till en viss grad stadna inom gissningens område, kan, såsom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande jemväl anmärker, åt denna beräkning icke tillerkännas någon absolut tillförlitlighet. Då bemäldo jägeritjensteman ansett sig böra för husbehof upptaga en vedmassa af 25 millioner kubikfot, motsvarande omkring 3^ famn för hvarje person, äfvensom för tillverkning af en storstig kol beräkna mer än 200 kubikfot, låter detta beräkningssätt sig icke annorledes förklara än genom en oförsvarlig misshushållning med skogen. Också anmärkes i betänkandet, att skogarne inom vestra Wermland genom illa skötta kolningar, dåligt konstruerade eldstäder och allmänt gängse svedjande äro underkastade en ytterlig vanvård. Mot detta onda finnes, enligt Utskottets förmenande, egentligen endast ett botemedel, det att gifva den i vanpris ställda skogen ett högre värde, i bredd hvarmed en förbättrad skogshushållning icke skall dröja att infinna sig. En sådan värdeförhöjning, med deraf beroende ändamålsenligare skogsvård, skulle tvifvelsutan blifva följden af en jernvägsförbindclse med bergslagen, och anledning saknas icke till det antagande att, med ett sålunda förbättradt skogshushållningssätt, vestra Wermland, utan skogarnos öfveranlitande, skulle kunna lemna årlig koltillgång icke allenast för en tackjernsproduktion af omkring | million centner, utad jemväl för en kolförsäljning af 40 till 50 tusen storstigar. Dernäst har jemväl blifvit anmärkt att en del af de produkter, som i landstingskomiterades betänkande upptagits bland den norra liniens inkomster, icke uteslutande kunna räknas till fördel för denna linie, enär uti fötenämnda summa ingå fraktafgifter för stångjern, salt, viktualier och stenkol för hela längden från och till Göteborg, omkring 30 mil, till ett belopp af 52,844 R:dr. Största delen af denna summa utgör frakt för stångjern från åtskilliga norr om Filipstad belägna bruk.
Emellertid är det nu&lt;jud och Lucifer (här uppfattad som ljusbringaren), hvilka gemensamt styra verlden, och då Gud vantrifves vid det eviga “ ja, ja “, hvarmed englarna interfoliera allt hvad han säger, så beslutar han att skapa en verld mellan Mars och Venus, der “ de som lefva skola tro sig vara Gudar som vi, och vår glädje skall vara att se, huru de äflas och yfvas “. Lucifer lofvar att säga menniskorna sanningen, men Gud nedkastar honom under dårskapernas verld och förkunnar, att dårarnas namn på honom skäll vara den onde. Du har segrat, säger Lucifer, ty du var starkast, och derför kallas du Gud, du onde. I paradiset är det nu Lucifer, som skänker menniskorna kunskapens gåfva, lär dem, att lifvet är ett ondt och visar dem till den store befriaren, döden, då de ju blott äro till för gudarnas förströelse. Då skapar Gud Kärleken, på det de må föröka sig, innan de dö. Lucifer låter visserligen vattnet stiga för att af barmhertighet förgöra dem, men Gud räddar “ ett par af de minst vetande, som aldrig skola komma till sanningen “. Och mot krig, pestilens m. m., som alla skänka befrielsen, gifver Gud kärleken till lifvet. Lucifer har ock lärt dem fråga, men Gud gör Lucifer stum, att menniskorna må fråga frågor utan svar, och när sist Lucifer sändt sin son, som sagt dem sanningen och lärt dem dö, .så säga en del, att han är Gud, och en del, att han hafver ■djefvulen. “ Och hvem mena de med djefvulenV “ “ Lucifer. “ “ Ännu veta de intet, de dårarna. “ Jemför med detta, hvad Gerdt säger: “ I måsten bäfva för att vakna ur er sömn! Jag heter den förkastade enge-len, som tiotusen gånger skall gå igen, jag heter befriaren, som kom för tidigt, jag heter Satan, derför att jag älskade er högre än mitt lif, jag har hetat Luther, jag har hetat Huss, nu heter jag Anabaptista. “
Vid 145:te punkten: (angående hegardt anslag för utförande i marmor af Professor Molins koustgrupp »Bältespännare».) Af Grefvarne Cronstedt, Fr. och Piper, Charles Emil, Friherre af Ugglas, Gust., Herrar Blomstedt, Sandels och von Francken, Biskoparne Annerstedt och Millén, Stats Utskottets Utlåtande N:o 139. (Fortsättning,) 83 Professor Selander, Doktor Gumcelius samt Kongl. Hofpredikanten Lithner; åberopande^jsamtlige desse Herrar ledamöter såsom reservation det förslag till utlåtande, Utgifts-afdelningen härutinnan afgifvit, och hvilket var af följande innehåll: »Stats-Utskottet, som till behandling fått emottaga berörda framställning, har ej kunnat annat än densamma tillstyrka. Då, såsom bekant är, Molins ifrågavarande kämpegrupp, utställd vid de sednaste verldsexpositionerna i Paris och London, varit underkastad en genomgående kritik af hela den bildade konstverlden, sorn förklarat densamma för ett plastiskt konstverk af utmärkta förtjenst, och då flera utländska städer, såsom London, Paris, Berlin, Cöln, redan deraf förskaffat sig afgjutningar, synes Svenska Staten ej höra längre dröja att tillegna sig detta sannt fosterländska konstverk. Om tillfälle derföre bereddes konstnären att uti marmor utföra sina »bältespännaie», skulle denna konstgrupp, på sätt motionären äfven yttrat, utan gensägelse intaga en hedersplats i Sveriges Nationalmuseum; och för att detta må kunna ske hemställer Utskottet, att Rikets Stander måtte ställa 30,000 R:dr till Kongl. Maj:ts disposition, att i mån af behof användas för utförande i marmor för Statens räkning af Professor Molins för närvarande endast i bronserad zink gjutna grupp, kallad »bältespännare». Stockholm, tryckt hos Sam. Rumstedt, 1863. 1 Ttsb. JLill. A. Uuiversiteterne* Ny a Anslag. För Upsala Universitet: