Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle säga mycket mer, men det värsta med mig är att jag har så svårt att uttrycka mig. Den enda menniska i verlden jag har kunnat tala med, så var det Pål ... ja och så mor, förstås. Men till mor får man tala på ett alldeles eget sätt: rätt fram och hvarken åt höger eller venster. Det är mycket som man tänker, som inte kan talas om på det viset, men du, Marianne – som aldrig saknar ord för hvad du vill säga, du får ta hand om mig.» Han såg på henne med ett sjelfironiskt, godmodigt leende. Marianne hade ingenting att svara. Hon lade sin arm om hans nacke och borrade in sitt ansigte vid hans rockuppslag, som en tam kattunge när den söker efter värme. Börje skulle önskat att hon sett honom i ögonen och sagt något af hvad hon sjelf tänkte. Det undrade han alltid öfver. Det föreföll honom som måste hon gå och ha en egen verld för sig, en som var rikare än hans, och han önskade att han icke vore uteläst derifrån. Han tyckte i detta ögonblick att han egde allt hvad han kunde önska sig i verlden, utom just denna menniskovarelse, som så hängifvet tryckte sig in mot hans bröst. Han kände det som en instinkt, att nu borde hon hjelpa honom. Men hon teg och endast smekte hans nacke med sina mjuka händer. Och han var icke den natur, som mer än en mycket kort stund kunde ge rum för en dylik stämning. »Nej, nu gå vi och se oss om i rummen», sade han muntert i det han lade Mariannes hand på sin arm, »det är inte så utan, att vi känna oss en smula främmande, eller hur? – om vi ska vara riktigt uppriktiga.» Marianne skrattade. Det låg någonting frigörande i, att han så der tog sanningen vid hornen. »Ja – men det är ju tokigt», sade hon. »Ja, visst är det så. Jag känner det som om jag borde vara något slags värd, och det är ju bakvändt, när du är fru i huset.» Det gjorde honom ondt att hon skulle känna det tomt efter alla de sina. Men också han kände ett liknande tryck på sin sinnesstämning. De gingo genom alla rummen. Så fort de tego, blef det en sådan underlig tystnad rundt omkring.
”Ur stadens hvälfda port” tåga de nu till kamp. Håffmans grymma här, hvars vapenbrak och larm Tycks reta Himlens blixt och trotsa Edboms arm, anträffas på de utanför staden belägna, vida och bördigt grönskande åkerfält, hvilkas gröda snart, liksom af en hagelskur, nertrampas af de sammandrabbande menniskoskarorna. Krigsguden, från ett moln nedskådande med fröjd, begifver sig till en fjällgrotta i Nordpolens mörka och ödsliga istrakt, der trollet Raseri sitter fjettradt i starka, men ständigt knakande kedjor, på hvilka det gnager med skarp och fraggig tand. Sjelfve Mars bortvänder ögonen från dess åsyn; men löser det och sänder det till Borås, med befallning att i Håffmans här uppfylla hvartenda bröst med sitt svarta gift. Men vid det brak, som uppkom af det lössläppta trollets orkan-vilda färd, sänkte Olympens Drott en blick till jorden. Hvad syn! hvad ohörd sak! han Vestergötland fann, Som, upprest mot sig sjelft, af krigets lågor brann; Mot sin, mot ödets lag! Förbittrad, Mars han sporde: Hur han ett sådant larm på jorden väcka torde? Om han ej lydnad mer åt Gudars Konung bör, Som styrer verldens klot och ljungeldsviggen för? ”Förmätne”! sade han: ”du skall till straff befinna, Att ingen droppa blod i detta krig skall rinna”. Tredje sången är en oafbruten målning af sjelfva drabbningen. Lika boksynt och stridsklok som tapper, utsträcker Edbom sin skara ”i en djup phalang”, ordnad enligt mönstret af den Macedoniska; derefter utropar han ”Boråser”! och håller ett likaledes enligt de yppersta förebilder inrättadt uppmanings-tal. Sedan han slutat det sålunda: ”Förenom då vår kraft! I stridens brak och dunder Besinnen segerns lön och nattens glada stunder! Då öppnas skall för er mitt ölfat och mitt hus; Hvem vill ej ta emot en örfil för ett rus”?
Ridderskapet och Adelil behagat återremittera Utskottets den 24 sistlidné Maj afgifna och allenast till Höglofl. Ridderskapet och Adeln expedierade Utlåtande, i anledning af den utaf Herr Borste Arch - Archiatern ra. in. von Schulzenheim väckta fråga, örn nödvändigheten af Riksdags-Relatiorters infordrande Iran de Publiqua Verken och Kongl. Majus Befallningshafvande, Sex män ader före de hädanefter blifvande R iksmöten, vid hvilket Betänkande följande till Utskottet jemväl remitterade Anmärkningar blifvit gjorde: 3:0 Af Herr Lagmannen Grefve .Tolt. Henning Gyllenborg, su lydande: ”Vid Högloft. Oeconomie-Utskotfefs Memorial uppå Herr Archiatern Schulzenheirris Motion om Riksdags Relationers afgifvande, får jag följande vördsamligen anmärka. Utskottet förklarar v<äl denria fraga icke kunna hänföras lill dem, sorn jemlikt 34 §. i Riksdags ordningen höra till Utskottets handläggning, ritan snarare ansett detta vara ett ämne af sadan beskaffenhet, sorn skulle åsyfta ett tillägg i Grundlagen, men vid närmare eftersinnande torde det finnas vara en irring i begreppet om Regertngs-Lagarnas föreskrift, dådet otvifvelaktigt bor hänföras till Allmänna Hushålls-anstalter, atj genom Berättelser från LansStyrelserna bereda upplysningar af flerfaldiga förhållanden i Landet och äfven om bristerna i allmänna hushållningen; kunnandes jag för ingen del anse denna väckta fråga åsyfta ett tillägg i Grundlagen, hvarmed den icke synes äga mindsta sammanhang. Då,- i detta, sorn andra Oeconomiska mål, det är i Regerings-Lagarna medgifvet, att yttra en önskan, ankommande på Kongl. Majas Nådiga. 13*3 Den 2p Juni, Nådiga gedtfinnande att (len bifalla eller icke , ser jag således intet hinder vara för Högloft.
Stuteri-Inrättning. Till Banco-TJtshottet: Af den 26 sistjetlne Martiix j fråga orrt §P0‘ cificerade Förteckningars insändande öfver Assignationer, sorn pä Banquen utfärdas. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomin-Utskotte j:o Af den 25 sistledne Febritarii, Oltl jemk” ning uti Båtsmans-Roteringen i Halland. 2:Q Af det] 4 sistone Martil , j anledning af väckt fråga, om förändring uti q §. af Kongk Majds förnyad? Seglations-Otdning den iy junii 1774. cj;q Af smrna dag, i anledning af vä.9Kf Den 4 April. fråga orp förhöjd TuIIafgift för Boktryckeri Stilar. Ut supra. 5L D. Vi förnyad föredragning af Allmän? tia Besvärsoch Öeconomiae-Utskottets den 4 sistledne Martii afgifne samt den 1 dennes pftermiddagen på bordet fagde Betänkande, rö* rande yrkadt upphäfvande af Stockholms Stads rättighet, att uppbär» Parm-, Torgoch Renhållnings - penningar, då Hö, Halm, Ved, och Bränkoh! införas» samt af Landtmannens åliggande att i vissa Städer erlägga Väg, och Mätare-penningar för inkommande Varor, biet samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet årerremitteradt, med anmodan att bestämdt uppgifva, huruvida de så kallade Torg. och Renhåilqings-afgifter, hvilka till Stockholms Stad eriäggas , grunda sig på några äldre Privilegier eller icke , hvarpm de öfrige Respeetive Riks-Stånden skulle vänligen anderrät&s. Ut supra. Utdrag af Protokollet, båflit hos Högloflig?
Flickorna Hallin, storsömmerskorna, har inte haft kläderna af sig på tre dygn och ser ut som sillmjölkar. (Det är för innerligt väl att inte Majestätet sett min bruna siden ännu, eljest vet jag inte en smul, hur jag skulle ha burit mig åt. Vi syr ändå åt barnen, så vi kan fördärfva fingrarna!) På rådstu’n skuras och knackas och bultas både nätter och dar; framstupa på torget ligger fyra käringar och ränsar ogräs så det sjuder om fingrarna, och lasarettet, som ligger i vägen, målas på så fort man hinner. Det är som om hela stan fått nya lungor. Nu skriker de på mig igen! Jag har inte två minuter öfver! Men ändå — hvilken fröjd! Senare: Det kommer att bli någonting ut-om-or-dent-ligt! Två stora pråmar lastade med bräder ska ta emot Majestätet vid inloppet — en aning om vår hufvudnäring! och på dem ska vi plasera musikkåren — vi har en skarpskyttekår — delad i två — som ska blåsa folksången, medan en hvitklädd flicka (lilla Ada Blixt) bjuder Honom ett glas champagne och en bit barkbröd som prof på landets naturliga näringsmedel. Måtte bara inte Esskornetten komma att blåsa någonting helt annat än han ämnar! Det händer honom ibland. Men det kan inte hjälpas. Ingen förmår göra mer än han kan! Ruffen har hittat på, att vi ska försöka få ned lappar och en renhjord att dekorera stadsbärget med. Är han inte ett scheni, så säg! Om det bara finns så pass med lappar och renar kvar den här tiden, att det kan bli en hjord af! I annat fall får vi väl nöja oss med renhudar och koltar. Skickligt utströdda, duger de nog. Det blir naturligtvis inte på långa vägar när så dekorativt, men som framtidsbild kan det ju bli intressangt nog ändå!! Senare: Alf är här för att bli inöfvad till Cherub! Mamma har inte fått honom ur fläcken — och inte pappa häller! De ha naturligtvis skrämt den älskade raringen! Nog tog det emot litet att ta emot honom, ty jag hade allt lofvat mig själf att aldrig bjuda hit barn-barnen mer än »på en liten stund» — men så tänkte jag: Inte något småsinne, Lovisa Petterkvist!
Då Banco-Utskottet, ehuru det, å ena sidan, i anseende till Penninge-Väsendets närvarande ställning, så vida instämt uti hvad Höglofl. Stats-Utskottet angående Sedel-stockens belopp föreslagit, att de till nästa Riksdag inflytande Summor hällas i beiedskap, att derest omständigheterna så Fordra åter kunna sättas i omlopp, likväl å den andra för ingen del kan medgifva, att Sedel-stocken må under' något vilkor kunna betydligen ökas; finner Utskottet sig så mycket mindre kunna lemna de beviljade eventuella biträden utom all beräkning, sorn, i fall dessa skulle komma att någon längre tid begagnas, Sedel-stocken derigenom skulle bifva ökad, eller de till fastighetsoch Ollings-Lån bestämda Summor förmindskade, hvilket sednare Banco-Utskottet åter anser stridande emot Riksens Höglofl. Ständers förklarade afsigt, den Banco-Utskottet finner det vara en af dess yppersta-, pligter att till noggrann verkställighet befordra. 1 anseende till grunderna för de af Banken till utgifvatule Eastighets-Lån, åberopar Ute Den s 8 Juli. Utskottet vördsamt sina, under den 27 Maj samt 4 och 15 i denna manad, deiom afgifne Betankanden, och angående det reglementariska för Odlings.Uånen skall Utskottet ej un - derlåta att oförtöfvadt Utlåtande. Stockholm På Högloll. Riddersk. och Adelns Uedam. vagnar Joli. Henri. Gyllenborg. •På Vällofl. UorgareStåndets Uedam. vägnar GD. Wilcbe. inkomma med särskildt den 28 Juli 1815. På Högvördiga PrestStåndets Uedam. vägnar E. A. Almqvist. På Hedervärda BondeStåndets Uedam. vägnar Dan. Anderssom G. HelsinAus. Uppläst hos Hög]. Ridd. och Adeln d. 28 Juli.
Skulle en eller annan hos någotdera Låne-Contoret, för lill - 8 Bittico-Utskottets Utätande X'.o ia6. fälligt behof, anmäla sig till erhållande af sådana utländska silfver-mynt, som, jemlikt stadgandet i nedanstående §., derstädes influtit, vare utvexling af dessa silfver-mynt jemväl tillålen, emot det pris, som ofvanberörde Tariff N:o i bestämmer.” Uti hvilken reservation sig förenat: Herr Grefve Frölich,Herrar Frill er rarne Stjernstedt och Hermelin, Herr Lagerheim samt Herrar Helsingius, Helleday och Falhem; af Doctor Engeström: ”Utan att härstädes vilja ingå uti utvecklingen af theorien lör penningar och mynt, anser jag det likväl nödigt att först fiamställa några af denna läras på förevarande fråga tillämpliga resultater. Dessa äro följande: 1:0 att mynt icke är något annat än den materia, hvaraf det allmänna bytesmedlet, penning, beslår; 2:0 alt denna materia måste ega ett högl intrinsect värde, emedan myntet i annat fall icke är begärligt, och man således icke alltid kan vara säker att derföre få tillbyta sig den afsättliga vara, som man önskar; och 3:o att det bör vara med lätthet flyttbart, för att äfven på de mest aflägsna orter kunna verkställa bytet, och således af dylikt ämne, som inom en ringa volum rymmer en större mängd materia. Det förstås häraf sjelfmant, att myntets form icke heller bör förbises. Men dessa egenskaper inträffa företrädesvis hos de ädla metallerna, hvilka följaktligen äro till mynt af stöi’sta användbarheten. Likväl kan en skillnad ega rum i afseende på bytes-rörelsens större eller mindre vidsträckthet, emedan, ilona fallet, ett verkligt mynt behöfves, då, i det senare, detta kan beqvämligen ersättas genom repri-sentativer.
Att dessa afgifter, likasom alla andra, kunna kännas betungande för dem, som skola erlägga dem, har Utskottet aldrig betvillat, men tror äfven att, å andra sidan, billigheten fordrar, att de personer, som, genom de oftaberörde Kongl. Brefven, fått sig tillförsäkrade ett årligt bidrag till sina Pensions-cassor och, i förlitande derpå, åtagit sig att årligen fullgöra äfvenledes ganska dryga inbetalningar till dessa cassör, ej nu på en gång, genom dessa medels indragning, skola se sig, under en längre lid än hittills, beröfvade ett påräknadt understöd under ålderns dagar. Hvad beträffar anmärkningen att, genom dessa afgifters upphörande, eu lättare tillgång på ädlare folknöjen skulle beredas, anser sig Utskottet ej derom förvissadt, enär det ej är sannolikt, atf de Skådespelare in. 11. personer, sorn i motionerne äro afsedde, derföre skulle nedsätta sina inträdes-afgifter så att detta visserligen vackra ändamål i någon betydligare nion derigenom vunnes. Utskottet kan derföre ej annat än vidhålla sin redan uttalade öfvertygelse , att de Kongl. Theaterns Pensions-cassor beviljade, under mera än ett halft århundrade redan utgångne, bidrag äfven ifrån inhemske enskilda Theatrar och Förevisare af konster, djur, m. m., ej rättvisligen böra desamma fråntagas, utan att en motsvarande ersättnings-summa åt dem anslås på annan väg. Då nu motionerne, äfvensom de vid återremisserne afgifne yttranden, ej gifva anledning till att föreslå en sådan ersättning, anser Utskottet sig för närvarande ej kunna annat än till Rikets Ständer hemställa, alt, på sätt Betänkandet N:o 35 ej innehåller, afseende ej må fästas å det af motionärerne väckte förslag om upphäfvande af ifrågavarande Kongl. Bref. Stockholm den 14 November 1844. Bih. till fl. St. Beseoch Efton-V (slottets Memorial, N:o 88.
Blandningen kokas långsamt öfver svag eld, hvarefter man öfverstryker möblerna med den samma och åter afgnider dem väl efter 36 timmars förlopp. D e skola då stråla i sin forna glans. K ö k e t. Redaktionen. T o a l e t t e n. Alt rengöra hårborstar. En lösning af soda i kallt vatten är bättre än varmt vatten och tvål. SodaD, som har slägtskap med fett, rensar borsten, utan att man behöfver gnida den allt för mycket, då deremot det varma tvålvattnet gör taglet mjukt och ofta helt och hållet förderfvar borsten. Konstgjorda blommor äro en dyr artikel. V i tro oss derför göra våra läsarinnor en tjenst genom att meddela dem, huru de — åtminstone om sommaren — betydligt billigare kunna använda naturliga blommor, utan att behöfva befara, att deras blomsterprakt t. ex. på en bal skall vissna efter ett par dansers förlopp. Förfaringssättet är mycket enkelt. Man håller blott de afskurna blommornas stjelkar intill ett ljus, tills ett litet stycke af stjelken blifvit koladt. Härigenom hållas safterna qvar i den återstående delen af stjelken och hindra blommorna att hastigt vissna. B o s t a d e n. Att borttaga blodfläckar från golf. Bästa sättet är att skrapa och skura M IN Annonser mottagas spalt, petltrad ( tigheten får utdunsta, bör hon endast vattnas sparsamt. Denna regel gäller för öfrigt hvarje växt. rum bör man dock helst använda ett par ämbar vatten och en större qvantitet lök. Heliotropen hör äfven till de växter, som äro svåra att öfvervintra. Trädgårdsmästaren uppdrager alltid på våren nya exemplar och använder endast de öfvervintrade att taga sticklingar utaf. Detta förfaringssätt är likväl alltför besvärligt för de flesta blomsterodlare. Heliotropen bör äfven omplanteras på våren, enär hufvudorsaken till, att dess blad vissna (särskildt de nedersta), vanligen är att jorden i krukan blifvit för fattig på näringsämnen. Litet torfströ eller pulveriseradt träkol, blandadt i jorden, är af god verkan både for akasian och heliotropen. Billiga släckningsapparaler.
Ständer funnit sig böra bevilja de för nu ifrågavarande Expedition föieslagna aflönings-belopp, endast med den förändring, all på enahanda grunder, som i underdånig Skrifvelse, angående regleringen af utgiflerne under Riks-statens Andra Eulvud-titel äro aniörde, i fråga om Kanslistoch Kopisl-helättningarne inom Justilie-departementel, Rikets Ständer beslutat, att. roed inskränkning af det ifrågasätta aflönmgs-beloppet lör Kanslisterne från 2,000 R:dr til! 1,800 11:dr, summan af tillökningarne för Kanslister och Kopister, utgörande 2.895 R:dr Runt, må ställas till Eders Kongl. Majlis disposition för befrämjande af ärendenas gång inom dessa tjenstegrader. Med iakttagande af denna förändring bljfver den erforderliga anslags-förböjningen för ifrågavarande Expedition 14,84'2 E:dr, hvadan Expeditionens anslags-summa blifvit tiilökad med sagde belopp, alt utgå på sätt bilagde Tabell N:o 1 närmare utvisar. Expeditions-Utslrottets Förslag till lindard. Skrifvelse N:o 194. 3 3:o. 1 afseende å Krigs-kollegium, (med utrednings-förrå den) anföres uti den Kongl. Propositionen, att nuvarande stats-anslag, 28,076 R:dr B:ko, är sålunda fördeladt, ali 25,176 R:dr tillkomma Krigs-kollegium oell 2,‘JOO R.dr ulrednings-förråden, men att bemälda Kollegium dessutom åtnjuter aflöning med 27,324 R:dr från åtskilliga kassor och andra medel, så alt dess nu gällande interiins-stat uppgår till 52,500
Då Louise gick förbi och såg upp, mötte henne ett par tankfulla ögon, fulla af ett egendomligt ljus ... Det liksom följde henne ditin i skumrasket. – Bästa fru Hultman ... Stockholmskan passade nu på och mönstrade lätt och diskret den urmodiga klädningen och det magra, ängsligt spända ansiktet – ni måste förlåta att jag så här med ens lägger mig uti edra affärer ... Saken är den, att er bror och svägerska – ack hvilka människor fru Hultman ! – ja de ha gifvit mig i uppdrag att tala med er, då de visste, att jag härute på något sätt skulle skaffa mig tillfälle därtill ... Jag är som ni vet oskiljaktig från familjerådet! Hon skrattade litet och böjde sig artigt leende fram mot Louise. – Fru Hultman – jag är viss om att meddela er ett välkommet budskap: Ni får komma hem! Gamla fröken Niefelt, er faster, har beslutit att taga er som sällskap på Iifstid ... sedan blir ju alltid råd ... – Och när helst ni vill, kan ni resa ... Hvad medlen härtill angå så – er bror är ju den bästa af bröder! Hon log taktfullt. Louise förstod icke ... – Jag är ju gift – ropade hon med uppspärrade ögon – min man lefver, han är här, vet ni inte det? – Det gör ingenting – vidtog nu målaren i hastig ton. Han flyttade stolen närmare Louise och talade uppriktigt, i affärsmässig ton: – Herr Hultman har, som ni själf lefvande skildrade för mig, inte varit i stånd att skapa sig den minsta framtid, ni har måst föra ett eländigt lif – och utsikten till att få saken annorlunda stäld tyckes inte vara stor ... Ni har därför full moralisk rättighet att ordna för er själf – äfven om laglig skilsmässa inte kan ... – Skilsmässa – jag ... Gud! – Det kom i tunn, hysterisk ton. Louise började tugga sin näsduk i ångest. Hon såg dessa båda korrekta världsmänniskor otydligt som genom ett flor. Halfdunklet, rummets tunga lyx, ... festen – rosorna, den blå himmelen – nej, nej!
sista gången minst 3:ne månader före ( *7 ) före inträffandet af betalningsterminen, hvilken skall räcka minst en månad; men hvarken å den i första rummet till Två procent bestämda årliga Capital-afbetalning eller å den på nysnämnde sätt uppsagde ytterligare Capital-andel eger någon räntas beräknande rum från den dag betalnings-terminerne utlupit, i fall Sedelhafvaren försummat alt sin Capital-andel hos Contoiret då lyfta; hvilket allt härmed försäkras och reverseras. Stockholm den i83o. Rikets Ständers Fullmäktige i RiksgäldsContoiret. För Ridderskapet och Adeln. För PresteStåndef» För BorgareStåndet. För BondeStåndet. e) Rikets Ständer hafva, i sammanhang härmed, Stadgat, att räntan intill nästa Riksdag å de af berörde Förskrifningar, hvilka af Banken innehafves, må på det sätt liqvideras, att den för hvarje år upplupne räntan debiteras och creditera?, ej mindre uti Bankens Hufvud Bok den sista December, än ock på grund deraf, uti den Liqvidations-räkning, som, efter uppgjordt Bokslut, skall hvarje år upprättas och till RiksgäldsContoiret allemnas Öfver den förskottsvis från Banken till RiksgäldsContoiret lefvereradeRäntevinst, samt att debiterade och crediterade räntor derjemte skola såsom betaide antecknas på Förskrifningarne; men att, ( 18 ) om och enär Banken, på ett eller annat sätt, afhänder sig någre af desse Skuld-förskrifningar, RiksgäldsContoiret må vara förbundet att å desarnma contant erlägga den bestämda räntan. §• 42- Till Författaren af Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten Strinnholm, till understöd för samma arbetes fortsättning, Ett Tusen (1000) Riksdaler. §• 43.
Hr Westerstrand äskar, är den skillnad från dem jag förut i dag bestridt, att här är fråga om att åberopa en annan författning, då jag deremot endast satt mig emot alt i den ena § upprepa hvad som är sagdt i en annan § af samma författning. H. Ex. Hr Gr. o. Landt m. yttrade, att denna § förut varit föremål för öfverläggning, i anledn. af Frih.'Ridderstolpes förslag om deusammas förtydligande, men H. Ex. finge erkänna, att han ej kunde erinra sig, huruvida Lanledn. deraf propos. till godkännande af § i dess helhet blifvit gjord och bifallen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Emot det tillägg Hr Westerstrand anfört, skulle jag icke hafva något att invända, såvida icke § redan vore af R. o. Ad. bifallen. Den har nemi. förut varit föremål för en ganska lång öfverläggning, samt sedermera blifvit pä Hr Gr. o. Landtm:s propos. antagen. Sedan härvid undertecknad t. f. Ridd.secret. genomögnat memorial-protm, ronde pröfningen af förevar, betänk., och dervid befunnits, att ifrågaställde förändringar uti 147 § vid flere tillfällen varit föremål för R. o. Adis beslut, men icke kunnat upptäckas, att vid något af dessa tillfällen denna § i sin helhet blifvit bifallen, behagade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, sådant tillkännagifva samt, med förklarande att således något hinder för upptagande af Hr Westerstrands nu gjorda förslag icke mötte, hemställa om R. o. Ad. ansåge att uti den mening af ifrägvar. §, hvaruti omtalas föräldrar, som, då de hafva 4 barn eller derutöfver äro för mantalspenningar befriade, borde åberopas K. förordn. d. 8 Mars 1770. Ropades ja. Då härefter några ytterligare anmärkmr mot Utsk:s förslag till bevilln.stadga icke afhördes, hemställde II.
Nådiga förklarande, uti Resolution af den f):de Jan. 1816, funnit böra såsom en ojemn och besvärlig tunga för Allmogen afskaifas samt i ersättning för denVedIntrad, som Fästningsoch Garnizons-orterna härigenom frångick, anslagit nödige medel; och då Utskottet anser lika skäl, i afseende på Tullveds-Intägten i Halmstad sig förete till dess upphäfvande, som föranledde Riksens Ständer vid sista Riksdag, att i underdånighet anhålla om inställande deraf i de öfrige Städer, der sådan Tull,tägt egt mm, hemställer Utskottet, om icke Riksens Höglofl. Ständer skulle finna, att denna Tullveds-Uppbörd i Staden Halmstad må med nästa års början upphöra, samt underdånig anhållan om verkställigheten deraf hos Kongl. Maj;t göras; men enär Staden icke synes kunna billigtvis, utan motsvarande ersättning, frånkännas en inkomst, som från urminnes tider egt rum och uti Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret af d. 8 Oct. 1788 blifvit erkändt för en Stadens tillhörighet, lärer Stats-Utskottet tillåtas att, vid Regleringen af Riks-Statens 8;de Hufvud-Tittel, uppföra en emot den af Tullveds-Uppbörden influtne och på de sednare tider erhållne högsta frivillige anbud grundad Arrendeafgift svarande Summa, eller 55 R:dr årligen, för att Staden Halmstad i ersättning $74 StatsUtskottets Betiiukandeiu tillflyta; äfvensom att taga i beräkning vid anslaget för Fångars underhåll och vård, det behof af Ved för Kronohäktet i Halm-* stad, som genom upphäfva nde af denna. T ull veds Jntägt uppkommer» Hvilket allt hemställes till Riksena Höglod, Ständers ompröfvande.