Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta önskade hon, och hon hörde till de få qvinliga lynnen, som icke i sin kärlek uppfinna tusende ursäkter, att rättfärdiga sin svaghet. Hilda hade för evigt afsagt sig all förbindelse med Ferdinand, och hon höll ord; ingen tid, inga omständigheter och förhållanden rubbade hennes beslut, förändrade hennes tänkesätt. Hvar hennes tankar dvaldes, då hon nu, i den tysta skymningen, vandrade upp och ned, långsamt, med händerna korslagda öfver bröstet, det veta vi icke; men vi förmoda, att det icke var hos Ferdinand, ty helt hastigt gick hon fram till soffan, lindade armarne omkring den älskade moderns hals, och utbrast i den gladaste ton: ”Det slår ihop; vi få bestämdt respenningar, och litet derutöfver ändå! Jag ser på förhand, huru glad pappa skall blifva, och jag vill gerna arbeta, sköta hushållet om dagen, samt skrifva aftnar och morgnar.” ”Och alldeles förstöra dig,” afbröt fru Borgensköld, ”för att kunna lindra och hjelpa dina stackars föräldrar! Ack, min Hilda, det smärtar mig djupt, att se din ungdom så glädjelöst förflyta!” ”Säg icke så, min dyra mor!” bad Hilda med lätt missnöje. ”Hvilka njutningar finnas här att sakna? Jag är i alla fall mera med, än våra tillgångar egentligen borde tillåta; och mamma kan tro min försäkran, att det, långtifrån att vara någon uppoffring, att arbeta för anskaffandet af våra respenningar, är mig en outsäglig fägnad, att kunna göra det; ty min själ längtar efter en annan ort att dväljas på. Landet, menar jag,” tillade hon hastigt. ”Jag skulle qväfvas, att tillbringa ännu en sommar i staden; och aldrig kan jag vara nog tacksam för den oförmodade källa, som öppnat sig till förtjenst för oss, genom min kännedom af franska språket. Med öfversättningen af dessa båda arbeten, har jag beräknat, att vi icke allenast betäcka resekostnaderna, utan äfven vid framkomsten hafva en liten summa öfver, till inköp af de oundgängligaste behof.” ”Och du tror dig, min stackars Hilda, kunna fullända allt detta före slutet af Maj?” frågade fru Borgensköld, med en misstrogen skakning på hufvudet.
Häraf synes, att utom den dagliga expeditionen, som Pastor under vanliga förhållanden ensam ombesörjer, deltaga Bat.Predikanten i Pastors alla öfriga göromål; nemi. utom de ofvannämnda turvis bestämda, äfven i begrafningar på de båda GarnisonsKyrkogårdarne, den ena belägen i stadshagen, utanför Kungsholms tull, den andra på Ladugårdsgärdet, m. fl. ecklesiastika förrättningar. Häraf är klart, att, efter som Bat.Predikanten måste för sitt uppehälle hafva annan Presterlig befattning eller Skolläraresyssla, lian af sina knappa inkomster stundom måste göra upoffring, för att alltid kunna vara tillhands, när hans tjenst erfordras vid Itegementet. Blifver Pastor sjuk eller anhåller om tjenstledighet, är Bat.Predikant derjemte förbunden, att göra Pastors tjensteåligganden i allo. "Vid Garnisons församling förekomma många särskilta bruk och förhållanden, nödiga att känna för att de Pastorala göromålen skola rätt kunna handhafvas. K. M. har ock förordnat intyg om aflagd PastoralExamen för sökande af dessa tjenster, hvilka dessutom sökas och tillsättas alldeles som BegementsPastorsbeställningar. Då nu till dessa sysslors bestridande fordras särskildt öfning och erfarenhet, samt K. HofConsistorium ej eger några extra ord. prestman, att missivera i händelse af behof; torde härmed behofvet vara tillräckligt visadt af dessa befattningars bibehållande, äfven under vanliga förhållanden. Besinnas derjemte, att Bat.Predikants-tjenster äro afsedda för tjenstgöring vid längre kommenderingar eller vid inträffande fälttåg, så är det väl en fördel, att personer äro att tillgå, som äro bekanta med Regementet, i st. f. att under nuvarande prestbrist tjenstemän dragas från sina vanliga befattningar till dessa för dem ovanliga och främmande. Då Reg.Pastorer vid indelta Arméen äro uptagne omkring fyra veckor om året eller under mötestiden, äro deremot Bat.Predikanterne bundna hela året om vid tjenstgörings-orten.
Upplästes följande Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Hans Extellctice Herr Grefven och Landt Mar skal ken: CARL, med Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Wendes Konung, &c. &c. &c. Hertig till Schlesvig, Holstein &c. & c. &c< Vår Synnerliga Ynnest och Nådiga Benä‘» genhet med Gud Allsmägtig Troman , Herr Grefve, En af Rikets Herrar, LandtMarskalk, Öfverståthållare, General, Vår Tjenstgörande GeneralAdjutant i Stockholm , Riddare och Commendeur af Våra Orden Och Riddare af Vår CARL Xllfis Orden! Eder härmed tillkännagifva, det VI, med bifall af Ridderskapets och Adelns vid innevarande Riksdag vidtagna och af Eder i underdånighet arimäldta Beslut, nu låta utfärda Våra Nådiga Kungörelser i följande ämnen: 1:0 Angående förhöjning af IntroductiottSafgifterna till Riddarhusoch Adliga Cadett-» Scholse-Kassorna, hvilka afgifter blifvit fastställde till 200 R:dr till Riddarhuset och till 100 R:dr till Adliga CadettScholan, för hvardera af de 3:ne Adliga Värdigheterna $] a:o Angående rättighet till deltagande uti JDen g Augusti. Adliga JungfruStiftet för Döttrarna af hvarje Adelsman, Friherre eller Grefve, som tillhör en efter 1809 års Regeringsforms antagande till sådan Värdighet upphöjd Ätt; och 3:0 Angående tillökning uti Introducfionsafgiften till Adliga JungfruStifts-Kassan, hvilken , blifvit faststäld till 50 R:ör för hvardera af de jme Adliga Värdigheterna. VI befalle Eder Gud Allsmägtig Synnerligen Nådeligen. Stock* holms Slott den 8 Augusti 1815. CARL. jf. A. Börtzell. Då nu Pliktbössan Öppnades, befunnos de dit influtna medel uppgå till ett belopp af 62 R:dr 40 sk.
Sala Christianstad 90 Sundsvall Fahlun Söderhamn ... 15 Jönköping 50 Söderköping 25 Landskrona 85 Umeå Linköping 100 AYadstena 30 Lund Warberg 20 Nyköping 50 Wenersborg 25 Uddevalla Wexiö Transport 2,055 Transport 2,315 BevHIningsUtskottets Betänkande, N:o 8. 39 R:dr R:dr Transport 2,315 Transport 2,445 Femte klassen. Norrtelje 25 Alingsås —•— Philipstad 25 Askersund 25 Sigtuna Cimbritshamn . „ Skanör och Falsterbo 15 Skara . Engelholm 5 Skenninge 25 Enköping ... Sköfde . Eskilstuna Strengnäs Falkenberg ... Strömstad Falköping Säther Grenna . ... ^ — Södertelje . Hjo Sölvitsborg Kongelf Thorshälla Kongsbacka . 15 Trosa — Laholm Ulricehamn Lidköping 50 Wimmerby Lindesberg Åmål . 10 Mariefred Öregrund Marstrand . 20 Östersund Nora . Östhammar Transport 2.445 Summa il:co ll.dr 2,530 40 Bevillnings-UlskoUets Betänkande, N:o 9. Ank. lili Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1851, kl. 1 e. m. Betänkande} angående Postbevillningen.
4:o att, fåmibt ontftänbigfjeterna mebgifma, tillfällen fiola för be Belföfmanbe Berebaö att erhålla fpffelfättning ocf) förtjenft mib allmänna arBetöföretag; famt 5:o att be för unbfättningar mib mtffmä.rter ocf) felflagne fforbar affebba mebel Böra, till beit bel be tele äro för anmifabe utBetalningar erforberliga, till Sftifögälbö* kontoret öfmetlemttaö, emot fftflbigljet för betta SBerf att bet fåluuba emottagna Beloppet, mib ffeenbe reqoifitiott, för bermeb åfpftabe äitbamål Jtongl. 531aj:t till* pattbapåUa. £)cp pafma 28i uti itnberbåntg ffrifmelfe af ben 14 fiftlibne Sanuart poö Äottgl. 531 aj:t anmält betta Beflut. § 15. @när be älbre unbfättniitgölån, lemilla, t anfeeitbe till 1830 ocf; flera påföl* janbe årö miffmärter uti SBefterBottenö ocf) SlorrBottenö Sätt, Blifmit af ©talen emot citffilbc unbfättuiugötagareö förBinbetfer, itnber åren 1831—1839, inom beffa Sätt utgifna, ide, oaftabt alla be åtgärber, font unber loppet af flera år mibtagitö för beraö inbrifmanbe, Blifmit i någon mäfenbflig mån förminffäbe; Bafmc 3Bi, i enligt pet meb pmab Jvottgl. 531aj:t uti ttåbig f>ropofition £>ff föreflagit, funnit gobt tneb Jpanuooer afffutab traftat angåettbe upppörattbe af bett trpefanbe af
Jag skulle minst tro, att de, som yrka, att bancoväsendet bör betraktas i stort, bort motsätta sig denna åtgärd. Jag vet hvilken förlust för Banken småsedlarnas tillverkning förorsakar; men jag anser det vara en småsak mot de vida större olägenheterna i afseende på reda och trygghet i folkets myntförhållanden. Jag medger, att man ej bör göra brådstörtande förändringar, och det är just från denna synpunkt, Utsk. utgått, Sista Ständer sade, att små - Den 6 Maj f. ra. småsedlarna stalie upphöra att utgifvas samma dag, som vexlingen började; nuvarande ett och ett halft år derefter. Det är icke att befara, att någon sådan våldsam påkänning af cassan, som man omtalat, skall äga ruin, att icke Banken lätt skall kunna ersätta bristen. Hvad åter angår afskatfandet af de större sedlarna, som gå under 5 gånger enheten, är det en sak, som Utsk. ej vågat för närvarande föreslå; men det är något, hvartill man i framtiden måste komma. Det är sannt, alt kommande Ständer ej äro bundna att göra, hvad vi anse tjenligt; men vi böra uppgöra den plan, som kan lemna dem ledning. Det är sagd t, att det skulle välla våda för Banken, om dessa sedlar indroges och silfverfonden minskades. Det är likväl för Banken nära nog detsamma, om siifret ligger i Bankens hvalf eller är i allmänna rörelsen. Vid tillfällen af stark påkänning kan man utgifva småsedlar och behöfver ej minska rörelsecapilalet. Man låter en del af det i omlopp varande metalliska myntet gå ut och ersätter det genom lifgifvande af småsedlar, sora man skyndar att åter indraga, då conjuncturen förbättrat sig. Frih. Ehren borgh t Innan jag yttrar mig i detta ämne, anhåller jag få veta, om il punkten, der det egentl. förekommer, nu äfven anses vara föredragen. II.
Lafayette blef den lefvande förbindelseleden mellan den Jordamerikanska frihetsrörelsen och den franska. På samma gång han ideligt brukade sitt inflytande till den nordamerikanska republikens förmon, medverkade han, hvarhelst det gälde att realisera frigörelsetanken äfven på andra håll. Med Washington hade han ofta samtalat om utsigterna till ne-gerslafvavnes frigifvande, men för denne lågo utsigterna der-till ännu långt borta. Hemkommen till Frankrike, köpte han för 120,000 francs en plantage i Cayenne för att befolka den med fria negrer. Ehuru med föga framgång, sökte han utverka en lindring i den hårda medfart, som öfvades mot de franska protestanterna. Under en resa i Tyskland blef han med välvilja mottagen af Fredrik II i Berlin och af Josef II i Wien. Mest faste han sig vid Fredrik II: s bror prins Henrik, hvilken han fann ega » ettuo redligt hjerta, menniskovänliga tänkesätt och förnuftig uppfattning af mänsklighetens rätt. » I slutet af år 1786 såg sig konungen genom det tilltagande finanstrasslet nödsakad att låta sammankalla » les notables », och Lafayette var en ibland dem. De fördelades på 7 byråer, hvardera under presidium af en fransk prins; på Lafayettes byrå presiderade grefven af Artois, med hvil-ken han sålunda nu för första gången trädde i personlig beröring. Hvarken frihetsmannen eller reaktionsmannen förnekade sig här. Lafayette yrkade protestanternas fullständiga medborgarerätt, skatteväsendets förenklande, kriminallagens reformering och slutligen äfven riksständernas sammankallande. — » Huru, min herre; * utropade grefven af Artois, » begär ni riksständernas sammankallande? » — » Ja, monseigneur », svarade Lafayette lugnt, » och jag begär mer än det. » Den 5 maj 1789 helsade konungen riksständerna välkomna; Lafayette var då en af adelsombuden för Auvergne.
Samtelige Respective Riks-Ståndén hafva tili Stats - Utskottet remitterat Riksens Höglofl, Ständers till StatsBankooch Riksgalds-Verkens öfverseende, riästledit år 1817 förordnadé Revisorers under ilen 2 ö:de sistledne November afgifne Berättelse Om Granskningen af StafsVerkets Räkenskaper och Förvaltning åren 1812, 1813, 1814 och 1815; i anledning hval - 1604 Stcits-Utskottets Eelänk anden. af,Stats Utskottet nu får aflämna dess vördsamma yttrande till Riksens Högloft. Ständer. I afseende på Stats-Veikets intrader hafva Revisorerne förmält, huruledes de, i saknad af en Riks - Hufvud - Bok , sotn 1 ett sammanhang uppinge Stats-Verkets inkomster, hvilka nu redovisas, dels uti Landt-Räkenskaperne, dels uti serki'dte Bokslut eller Redogörelser vid de flere Verk, der Statens Extra-Ordinarie-irttrader, såsotn TullPostoch Chartte Sigillatffi-medlen m. f. uppbäras, ej varit i tillfälle att närmare utröna och granska Iruiu medlen ingått, än utaf Kongl. Stats - Contoirets nu varande Räkenskaper, som hufvudsakeligen grunda sig på Förslag, kunnat inhämtas, och hvarutaf befunnits, att genom Ofverskotter och besparingar hade Stats-Verkets tillgångar efter afdrag utaf reserverade och odisponerade Medel, vunnit en tillökning utöfver hvad som i Förslag varit beräknat for åren 3814 och 1815 af tillsammans 3,748:982 R:dr 28 sk. 2 r.st. Beträffande frågan om behofvet af en RiksIlufvud
Jag är ten, som fdrst kommit att wäcka frägan om denna Rikets fordran af Konung Los-r^k' lil, och tror, att bet är Riksens Ständers rättighet att sbka inhämta huiudant sammanhanget härmed mä wara; men jag tror för min del ej, att wi kunna dermed befatta otz förr än Ständernas dc« puterade sätt wid uptekningcn inhämta uplysning derom: intill dch famla wi aldeles i mörkret och kunna ej med ringaste säkerhet deröfwcr ventilera. Friherre gjerts, ^ x e I. Jag för min del tror, att det finnes ett ställe där anmärkningar wid delta ämne kunna rätteligen göras; men att ej förr än sedermera och efter inhämtad kännedom om sakens sammanhang nägon discusston öfwer detta mäl kan hos Ridderskapct och Adeln anställa-. Herr Grefwen och Landt-Marsk al ken proponcrade, att discutzioncn öfwer den af Herr Lerkman wäckte frägan nu mätte hwila, och Riksens Ständers Ombud allenast mä wara updraget att om denna fordran göra sig underrättade, och derom till Ständerna inlemna de uplySningar de kunna erhälla. BiföllS? Föredrogs ä nyo det Wällofl. Borgare-StändetS ben 18 Julii pä bordet lagda Protocolls-Utdrag af den iPde i samma mänad, äsystande en förklaringserhällandc af Ridderskapct och Adeln, rörande ätagande af inqwartering för Ridderstapets och Abelns hus l Städerna under fredstider. Herr von Lckultrenkeim, vav!6. Jag kan icke annat finna, än alt Högloft. Rid - IV Den 5 September. Ridderskapet och Adeln lärer benägit in stämma med Wallofl Borgarc-Ständets önskan, att Adliga husägare uti Rikets Städer, sä i Fredssom i Krigstider, deltaga uti inqwarterings.-beswären.
I detta förhållande ligger en grund att antaga, det innevånarne i hvarje stad, hvarje trakt af landet hafva ett särskildt interesse att se deras stads, deras trakts fornminnen vårdade, densammes äldre historia bearbetad och i dagen lagd; och detta, är ett bland de skäl, som förananledt mitt förslag. Med framhållande af denna och de andra här ofvan andragna fördelar, hvilka förslagets utförande skulle hafva med sig, hoppas jag, att bemälde vederbörandes medverkan dertill i de flesta fall skall vinnas, och der detta ej blifver händelsen, der staden eller häradet vill fortfarande behålla hos sig dessa fornskatter och visat sig med omsorg vårda dem, der kan och bör naturligtvis något intrång i denna deras goda rätt icke göras. I afseende på förslagets verkställighet, har jag tänkt mig så böra förordnas, att sedan vederbörande menigheter blifvit genom Konungens Befallningshafvandes försorg deröfver hörde, handlingarnes flyttning från arkifvet i den stad eller härad, som flyttningen medgifvit, skulle verkställas, på statsverkets bekostnad, genom vederbörande Rådstufvurätts och Domhafvandes försorg, med anlitande, der så erfordrades, af kronobetjeningens biträde; hvarefter de hitsända transporterna borde af någon eller några dertill förordnade tjenstemän i Riksarkifvet emottagas, i anvisadt förvaringsrum uppställas, ordnas och förtecknas. Dessa domböcker och hand - 135 lingar skulle derefter såsom andra offentliga handlingar hållas tillgängliga och afskrifter derur, när sådana äskades, afbemälda tjenstemän emot lösen expedieras. Närmare bestämningar har jag ansett ett förslag, sådant som detta, icke böra innefatta. Lyckas det tillvinna sig någon uppmärksamhet, lära anordningarne för dess verkställighet lätteligen kunna uppgöras. I sammanhang med detta bör ett annat förslag följa. Det har sannolikt icke undgått den läsare, som skänkt en allvarligare uppmärksamhet åt det nyss framstälda förslaget, att en del af de skäl, som för detsamma blifvit anförda, gälla äfven såsom anledning till vidtagande af någon åtgärd med de domböcker och handlingar, hvilkas flyttning ej blifvit föreslagen.
485, 487, A. 487. — den 24 September 1861 angående vård af död mans bo, i anledning af väckt motion om ändring deraf: B. 1. 508, 511, A. 511. — den 11 Juli 1862 angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster, i anledning af väckta motioner om ändringar deri: B. IV. 96, 191, 314, A. 314; B. V. 296, 346, A. 346. — om kyrko-stämma samt kyrko-råd och skol-råd den 21 Mars 1862, i anledning af väckta motioner om ändringar deri, äfvensom i Kongl. Stadgan angående folkundervisningen i riket den 18 Juni 1842: B. V. 563, 591, 620, A. 621, 622, E. 702. — angående vilkoren för bränvins tillverkning, om ändringar deri; motioner af Herr Jean Paul Fredrik Otto von Strokirch och Herr Carl Fredrik vori Mentzer: se Motioner. _ F — 57 Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distiilerade spirituösa drycker, om ändring i dess 27:de §; motion af Herr Johan Fredrik von Axelson: se Motioner. — —, om ändring i dess 41:sta §; motion af Herr Adolf Fredrik Granfelt: se Motioner. Förordningarne om vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning, i anledning af verkstälda omröstningar angående ifrågaställa förändringar deri: B. V. 700, A. 701. — den 21 Mars 1862 om kommunal-stvrelse på landet, om kommunal-styreise i stad och om landsting, i anledning af väckta motioner angående ändringar deri: B. IV. 210, 360; V. 33, A. 34, 35, B. 297, 346, A 346, E. 459.
RåttegångsBalken, Skulle andra synnerliga, der icke nämde, orsaken till förfall anmälas och styrkas , må pröfningen deraf på Ridderskapet och Adeln in Pleno ankomma. §■ 32. Anslag till Plenum ((Slutet af §. 25 samt §• 28. ( Svarar mot 29 §. ] Svarar mot 5o'§. 982 Den 18 Augusti e. ra. bör ske dagen förut, sist klockan 6, samt till Electorers och Utskott* sammanträden, sist klockan 8 om aftonen. Göres anslag senare, vare Plenum, Electorers eller Utskotts sammanträden ogiltige. Om under varande Plenum , fortsättning pröfvas nödig på eftermiddagen , bör anslag dertill innan klockan 1 på dagen rara gjordt. § 33. LandtMarskalken, Svarar mot 32 5 eller, om han låtit tillkännagifva, att han ej p kan tillstädes komma, den närvarande, efter Matrikeln, äldste Ledamoten, äge, att vid samlingstimman, efter med klubban äskadt ljud, låta börja öfverlåggningarne. Denne senare bibehålle dock alltid sin yttrande och röstande rätt, utom i de fall, då han, med anledning af 2 3 §• RiksdagaOrd - Dtn ig Augusti c. m. 283 ningen, efter af LandtMarskalken anmält laga förfall, företräder hans ställe, och deltagit i de Talemans öfverlåggningar, som i 47 § Riksdagsordningen omförmålas, eller Plenum sammänkallat. Dör LandtMarskalk afvaktas i underdånighet Konungens Nådiga utnämnande af* en annan. / §. 54. LandtMarskalk, eller den hans ställe företräder, åge; 1:0 att hos Ridderskapet och Adeln all Konungsligan rått styrka, och likaså inför Konungen, Ridderska_ pets och Adelns, i enlighet med den i 23 §. Riksdagsordningen intagne LandtMarskalks-s Eden. 2:0
395 pande mynt-representativ, äfvensom af dem hvil” ka hädanefter utgifvas; efter den föreslagna utvexlings-grunden af 48 skill, silfver för 12a skillingar sedlar. a. Actie-egarne skulle garanteras en minimi inkomst, exempelvis af 5 procent. Ofverskjutande årlig revinue komme att bero af förvaltningens utslag, till grunderne limiterad enligt octroy och instruction, och att fördelas pro rata. dess maximum kunde likaledes limiteras om sådant ansåges nödigt; på det ej fördelen af actieteckningen skulle kunna öfvergå till ocker på nationen , eller i sjelfva förvaltningen reta till utsträckning af disconterings-operationer, för att skaffa stor utdelning på actierne. Denna limit kunde antagas till 7 eller g procent, alltsom anledning vore att, genom consoliderad säkerhet uti inrättningen , vinna förtroende och actieteckning. §• 3* Till nya Banquen skulle höra följande:
Jag medgifver att, om man vill bibehålla boställsoch fondförvaltningen inom Krigs-Coll., en 4:de afdelning kunde uppstå, men jag fruktar den 4:de afdelningen, emedan, enligt min tanke, Den 24 Oktober f. m. lil i de liesta mål, dä gränsen är så svår att uppdraga, det alltid skulle komma att uppstå en mängd konflikter, hvilka kunde föranleda, icke allenast till dröjsmål och stridiga yttranden, utan äfven till en slags sammansättning mellan de olika elementerna, hvilket allt åstadkommer ett dåligt slut, som åtminstone ej blir helgjutet. Med ett ord, jag anser att till denna afdelning ej kan hänvisas ett enda mål, der ej militärisk kunskap erfordras. Jag anhåller slutligen att få säga några ord i afseende på fondoch boställs-förvaltningen. 1 afseende å den fiirra, har min mening aldrig varit att hos det verk, hvartill fondernas förvaltning komme att öfverflyttas, skulle finnas någon slags dispositionsrätt deröfver, utan endast bestyret om deras skötande. Hvad den sednare, eller boställsförvaltningen åter vidkommer, vill jag ingalunda säga, att det blefve en särdeles vinst, ifall Kammar-Coll. finge sig anförtrodd förvaltningen af desamma, men jag håller på saken derföre att, om jag tager bort förvaltningen af boställena och fonderna, man derigenom bereder tid åt den afdelning, som annars skulle hafva denna förvaltning sig anförtrodd, att kunna egna sig mera åt det rent militära. Jag tror nemi. att ett dylikt göromål skulle anstränga en chef, som icke hade alltför stor arbetsförmåga, och att, tillfölje deraf, en 4:de afdelning skulle komma att skapas, hvilken, enligt hvad jag här ofvan haft äran att anföra, jag icke på några vilkor vill hafva inrättad. Hr Wrangel, Erik Fredrik: Nästan helt och hållet förekommen af Gr. af Ugglas i hvad jag ämnade anföra, kan jag blifva helt kort. I afseende på hvad Gr.
Sverige förstått att begagna dessa stora vetenskaps-män till direct båtnad för landets fruktgifvande näringar, och gammal är den klagan, den sorgligt sanna klagan, att många Svenska snillen, antingen i saknad af utrymme och föremål för practisk yerk-; jDen 5 Martti, isamhet inom Fäderneslandet, eller såsom följd af tillfälliga anledningar till missnöjen, varit nödsakade att lemna fosterjorden och tillbjuda främlingen de skördar fädernebygden synts förskjuta. Afven i detta ögonblick saknas ej anteck-» ning att behjerta dessa fordna tiders misstag, och jag vågar derföre väcka uppmärksamheten på en man af ett omisskänneligt och stort värde i frågan om national-industriens fullkomnande, jag menar ÖfverDirecteitren Schwartz, hvars förtjenster i den väg hatt valt äro allmänneligen kände, men som nu är i dert ställning att Fäderneslandet, efter all sannolikhet, i honom gör Cn förlust, sorn troligen ej på lång tid kan ersättas, i fall medel att fästa honom qvar i landet ej vidtagas. Denne man ar OfverDirecteUren Schwartz, sorn en tid förestått Technologiska Professionen vid Kgh Vetenskaps Akademien, men nyligen från densamma’ tagit afsked, missnöjd med vissa inträffade förhållanden vid nämnde befattning. Jag tillåter mig ej ett detajlleradt omdöme öfver dessa förhållanden, hvilket, särdeles på detta rum, vöre olämpligt, men får endast nämna, att de synas leda sitt ursprung å ena sidan från aucforiteters obestridliga rättighet att strängt tillhålla Tjenstemän att noggraunt följa stadgade formaliteter vid tjenste-göromål, samt å andra - Den 5 Mar tili 209 fira sidan från vetenskapsmannens förlåtliga ömq tålighet och mindre benägenhet för sådane former hvilka alltid äro för vidtomfattande vetenskaps-idkaren mera besvärande än för den van. liga Tjenstemannen. Jag vågar hoppas att ingen af Ridderskap pet och Adeln tyder min afsigt derhän, att åsyfta Herr Directeur Schwartz enskildta fördel. Han behöfver ej i detta fall mitt oombedda biträde mera än i något annat, ty en man af hans förtjenst saknar ej inom Europa utrymme för sin verksamhet.