Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos Banco-Fullmägtige har ytterligare, såsom Protocollerne för d. 28 Augusti och 23 October innevarande år utvisa, med fästadt afseende derå, att Räntorne för ätskillige af de så kallade Läne-Banco-Capitaler och 4 procents Silfver-Sedlar icke på mångå år blifvit uttagne, hvilket kunde gifva anledning förmoda, att en del Obligationer voro försvundne; och då dessutom, för framtida ordning och säkerhet vid Bokföring, en bestämd tid för dylika Obligationers gällande kraft, syntes böra, i likhet med hvad Allmänna Lagen för alla enskilda förbindelser stadgar, äfven för Bankens Obligationer fastställas, fråga sedermera blifvit väckt, om icke delsen 10-årig prasscriptionstid borde för framtiden bestämmas, hvarinom Bankens alla utgifne Räntebärande Obligationer böra förnyas, vid förlust af all rätt till återfående så af Capital sorn Ränta; och dels Ijäne-Bankens samtelige mot utgifne Skuldförbindelser upplånte Capitaler, utgörande tillsammans ungefär 700 Lån å icke fullt En Million R:dr B:co, uppsägas till återbetalning; såsom medförande för Banken mera besvär och nflöningskostnad, än som kan anses motsvara de deraf ägande förmåner; dock så att härvid undantogos alla sä - 52 Berättelse sådana, sorn, till följd af Testamenten eller Donationer, blifvit bestämde att i Banken evärtleligen innestå. Banco-Fullmägtige liafva communicerat denna Motion med Bankens Commissariaf, sorn uti Memorial af d. 9 förlidne October sig deröfver yttrat; och för dess del, enligt anförde grunder, dem Höglofl. Banco-Utskoitet ej lärer underlåta att taga i betraktande, funnit sig böra på det hela afstyrka de föreslagne åtgärdernes vidtagande; med hemställan emedlertid, huruvida icke, i fall nödigt finnes, att på innehafvare af Läne-Bankens Räntebärande Obligationer lägga ett starkare band, än sorn innefattas i 8 puncten af Kongl. Förordningen d. 29 Maj 1739, och om hvars innehåll Allmänheten för öfrigt kunde genom
5 Jnspcctorer n 252 R-d. - " 2 Bokhallare ä 152 R:d. - ' 12Z2 Z22 252 150 1222 7A2 z Jnspectorcrs Skrifwarehjelp ' 266 32 2 66 32 — * . - 5 Faclorer ivid Stockholms Lagerkällare ä. igo rutd. 7ZV 752 6ow> Tillökning i en Fackors arfwode för Infpectionen öfwer Mälterioch Spaumäls upplag - 102 —, 102 Zkrifwareljelp för densamme - ' ! 50 50 4 Bränwins Försäljnings Bokhallare n 533 16 — a 33 16 — 422 c Oflver-Uppsyningsman öfwer oloflig Bränwinsbränning och Bränwins införsel 166 3 2 — —.— 166 32 6 Uppsyningsman emot oloflig Bränivinsbranning och försäljning L 66^ R:d. 422 420 . 2 Likare för Branneriernes Under-Betjening och Drängar ä 8z^ N:d. > Ärlig afgift för smörjning och ans af Bränncriernes Sprutor 1 66 55 32 26 > 8 55 26 8 166 32 — Om blott ett enda Bränneri biber btttles och ssukwärden säledes blir ansenligen minskad, sones Läkarna titts widare kunna bestrida den, för deras halswa löner 8 Exspeckance Stat5 Öfwer-Bränmästare ä i66§ R:d. 833 76 — 166 32 — 666 32 — - li Ordinarie Under-Bränmästare L 122 N:d. 7722 222 — —, 920 z Dranksörsäljningsman ä 66 ^,R:d. 222 66 32 133 16 — 2 Extra Under Bränmästare ä 80 R:d. Betjeningens Namn.
Förbuden i 2 Capitler Giftermåls Balken sami Strafflagarne i 59 Capitlet Mistgernings 'Balken urgä hufwudsakligen frän de wigtiga grundeme, 0- pinionens inflytande pä upfostran och bädas pä Samhällsdpgderna. En ny Lagstiftning i berörde delar fordrar således iakttagandet af den sorgfälligaste »varsamhet; Riksens Ständer hafwa emedlertid trott, att med bibehäuande af Lagens hela stränghet i wista fall, kunna aker r nagra andra, utan rubbning af SamfundsLagarnes esprit, förbuden uphäfwas eller modifieras. ' Da det hörer till begreppet af Lag, akt den samma stall wara en regel, altid lika gällande för de personer och handlingar, som den angär, böra alla genom särstiid di^pence eiler nåd upkommands mot - ' Den 18 November. 8zi motsägelser och afwikelser, sä midt möjligt är, undgas. De bewisa antingen en ofullkomlighet i Lagen eller ett misstag i dess tillämpning; det tillhör derföre Lagstiftaren att ej gifwa anledning ttll dispencer i an. dra fall, än dä han erkänner sin Lags ofullkomlighet, hwilket inträffar när han antingen förutser möj» ligheten af händelser, ber en allmän Lags tillämpning efter dess bokstaflig» lydelse ej befordrade dess högsta och egenteliga syftemål, eller anser en wiss Lag i det hela umbärlig, men af aktning för Opinionen finnér dess bibehållande tills widare nödigt, för att efterhand genom dispenser bereda Allmänhetens omdöme för denna Lags uphäfwande. Äktenstap emellan Syskonbarn anses numera e§ såsom egentcligen förbudne. I äldre tider dä hwar Famille för sig utgjorde ett helt och Syffonebarn merendels lika mycket umgingos som Syskon, war äfwen grunden till assty och förbud för Äktenflap lika emellan de förre och de sednare, nemligen de tidiga anledningar till otuckt, som genom den beständig ga sammanlesnaden kunde upkomma.
Ingen är väl mindre i stånd härtill än värnlöse och minderårige harn; och 1734 års Lagstiftare, jh vilkas åsigter, der tiden icke åstadkommit förändrade förhållanden, och hvilket i afseende på detta ämne ingalunda inträffat, ännu qvarstå såsom mönster för skarpsinnighet och soliditet, hafva derföre visligen sökt förebygga de vådor, som desse omyndige, hvilkas rättigheter det är samhällets och följaktligen hvarje medborgares pligt att vårda, skulle kunna tillskyndas genom vårdslöshet eller bedrägeri. För denna allmänna pligt måste den enskilda fördelen stå tillbaka; och dessutom torde den olägenhet, man såsom förmyndare genom uppoffring till någon del af sia enskilda credit får vidkännas, i allmänhet icke motväga den oberäkneliga skada, sora genom den föreslagna lagförändringen skulle tillskyndas omyndige. Omyndiges fördel af deras nu gällande förmonsrätt hos förmyndare är ingalunda skenbar. Den är alldeles påtaglig, då förmyndaren är fastighetsegare, och der det inträffar att förmyndaren afhänder sig denna egendom, är det vanligt, att någon af den omyndiges „fränder anmäler förmyndaren till endLledigande. Inträffar åter, det oaktadt, att pupillens gods går förloradt, så är det åtminstone icke Lägens fel, ty den har i stället att; såsom Utskottets majoritet, efter min tanka, nu gjort, bereda och underlätta dylika förluster, sökt förekomma dem. Jag yttrar detta derföre, alt jag ingalunda kan anse Utskottets serskilda förslag om åläggande för domaren att å vissa tider granska eller låta granska förmyndarens räkenskaper motsvara den borttagne förmonsrätten. Om detta vore förhållandet, skulle jag ej afvikit från pluralitetens mening, ty den har, som sagdt är, i visst fall fördel med sig. Men huruvida den föreslagne granskningen motsvarar ändamålet, att lika mycket som förmonsrätten betrygga myndlingens säkerhet, hemställer jag till hvars ock Lag-Utskottets Utlåtande N.o ilo. i5 em bedömande. Granskning af förmyndares räkningar ar redan i vår nuvarande Lag föreskrifven, men huru ofta och på hvad sätt iakttages denna föreskrift?
Dn iiï skö- nare an kvinnors kyssar, du iir säkrare än iniiiis ranskap, du Besegrar 8lderdon-1 ' och sjnkdoiii, di1 1iXler sinnet lifligt och krytt. Härliga, trefaldt 1.iarliqa iiiakt, som ligger i dessa papper. O111 jag inte lixde deni, s % skiille den gamle bedragaren inte ge mig en skilling. E n sådan gammal sniken l~irnpsainlare ocli procentare son1 lian ar. Men jag liar lioiioni fast. Han lianger Iiar på kroken. Haii törs inte neka att ta emot iniiin packor, för då sager jag iipp och tar ett af hans, praktiga hus. Men snart, snart skall jag lm det med ranta ocl! allt. Mina gamla trogna inteckningar!, Han hade dem alla iitvecltlade framför sig ock kysste dein p&amp; nytt, men just dh slocknade ljusstumpen. I början föreföll det honom soin om natten varit fullkomligt mörk, nien srniiningom, när han setat en stund, började hans Ögon vänja sig vid mörkret, och han fann att en svag ljusning kom genom fönstret bakom honom från stjärnhimlen utanför. Han började i minnet genomga alla skuldsedlarnes siffror och sumnera dem för tnsende gången. Men han hade varit uppskakad denna afton mer än vanligt. Hans sj alsspänning slappnade så småningom af. Mörkret, den bekväma stolen och de kttiofem åren inverkade på hoiioin. Han. föll tillbaka mot ryggstödet och somnade. När han efter ett par timmar vaknade, skakade han af köld. Det var midnatt, och riiminet var beckmörkt. Ban visste i förstone icke hvar lian var. Men småningom började minnet iterkomma. W H U B sade, han halfliögt, ss % kallt liar ar. Xen sade hon inte den där ngden, att det 1Sg ved mellan skåpet och kakelugnen. 8 % kolmörkt liar är ». Han lutade sig på sidan och började trefva p&amp; nattduksbordet efter tändstickorna.
Betesmarkerne i Södra delen af Länet, beslående till en del af jemn mark, men mest af Backar, bägge delar magra och beväxta med Ljung som q väfver Gräsväxten, gifver ett uselt bete, li vilket likväl förbättras pa det sätt, alt Ljungen, Härden uppnått |:del lill § nius böjd och deröfver, afbrännes, hvarefter i några år, till dess Ljungen åter täger öfverhand, växer ett kort gräs, som väl med begärlighet ätes af Häst och Boskaps-Krealur, men icke utgör någorlunda tillräckligt bete utan för Får, för hvilka det äfven är tjenlig^ — Betesmarkerne begagnas derföre förmonligast för dessa sednare slags Kreatur. — I denna del al Länet bär jemväl fårskötseln ansetts för en hufvudsak, hvilket den ock så mycket heldre bör vara i anseende till Allmogens betydeliga tillverkningar af Vadmal, Strumpor, Tröjor med mera; men Fårens skötsel har varit och är öfverallt hos Bonden felaktig, fast mer och mindre. Fåren erhålla svag föda under Vintern, och utsläppas om Våren lunån Renligt lieie ännu finnes, samt mäste inpå sena efterhösten hämta sin föda på Marken. — Detta förorsakar svag afvel, äfvensom, vid ogynsam och regnig väderlek, sjukdomar uppkomma, hvilka göra stor förödelse bland dem. Sedan förra Femårs-Berättelsen afgafs, har efter arne Våta Somrar en förminskning i antalet af Fårkreatur, af circa 5,ooo St. eller nära en tredjedel af det hela, ägt ruin, synnerligast genom vattensot och Skabb. Allmogen har häraf erfarit huru nödvändigt i det är alt iakttaga största noggranliet i afseende å Fårens vård och skötsel, ooh börjat hafva mera omsorg derom, samt vinlägga sig om ett ändamåjsenligare behandlingssätt i denna del. — Ladugåtds-afkastningen kan i elei hela anses tilliäckelig för Innevånarnes behof. — Af Smör försäljes årligen något mindre parti lill Götheborg och Skånska orterne. Skogar:
Som jag ansett mig böra, på grund af läkares tillstyrkande, företaga en resa lill badort, anhåller jag att få afsäga mig min plats såsom bänkman. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt en bänkman inom 15:de bänkm:s-afd:n i st. f. Hr Leijonmark komme att utses genomväl i början af nästa plenum. Företogs val af Bänkmän inom 10:de Bänkm:s-afd:n efter N:o 102, Hr Oxehufvud, Olof Philip, och inom 20:de Bänkm:s-afd:n efter N:o 1905, Hr von Rosen, Georg Ludvig; och befunnos vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedde: inom io:de Bankm:s-afd:n: N:o 212, Hr Lind af Hageby, Carl August Ludvig; och inom 2o:de B'dnkm:s-af<l:n: N:o 1955 Hr Oelreich, fullm. Gr. Lewenhaupt, Axel efter skedd lottning med N:o 1932, Hr von Oldensköld, fullm. Hr Stuart, Carl Gustaf Öppnades Hrr Bänkmäns lista vid val af 4 Electorer efter N:o 140, Gr. Björnstjerna, Carl Magnus; N:o 246. Frih, Manderström, Ludvig; N:o 130, Hr Munk af Fulkila, Claes Johan, och N:o 1600, Hr Braunerhjelm, Ferd.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 213. Frih, Armfelt, fullm. Gr. Piper, Axel Mauritz. — 312, Frih. De Geer till Finspång, Gustaf Gerhard; — 818, Hr Réenstjerna, Abraham, och — 2258, Hr af Georgii, Carl Ewert.
Ej md Öfver-Stdthdllare eller Konungens Befallningshaf vande till Taxeringsman väljas, ej heller den, som serskildt varder till Ordförande utsedd; 2:0 att det i i37 §• bör uttryckligen tillåtas allmogen, att vid Pröfnings-Comiteerne meddela muntliga upplysningar, på det sätt, att den, som det vill, får dagen förut anmäla sig bos Ordföranden och sedermera efter upprop infinna sig för Pröfnings-Comiteen; 3:o att i 144 §• bör stadgas, att, när ed en gång blifvit aflagd i en Comité, edgång icke vidare behöfves förr, än enny Bevillnings-Förordning blifvit gällande; 4‘° att i §. böra bland dem, som njuta afdrag 'i Bevillningen för lyra minderåriga barn, äfven tilläggas: fiskare pä landet; b:o att den af Utskottet i 166 §. med dithörande yttranden tillstyrkta lindring i Bevillningen för Östersunds stad bifölls, hvaremot den föreslagna lindringen i Bevillningen för Umeå, Piteå och Luleå städer afslogs; I allt öfrig bifölls Utskottets’Betänkande N:o 38, med de förändringar, som i Utlåtandet Isbo 5i blifvit föreslagna. Från H e d e r v. Bonde-Standet. S, D. Föredrogos å nyo Banco-Utskottets} på bordet hvilande, följande Betänkandeii: N:0 82, i anledning af Herrar Lagerhjelms och Nurdenankars motioner, angående användandet af Bankens räntevinster, bifölls; N:o 83, i anledning af Herr Ilallings motion, om lindring i betalningsvilkoren för de lån, uti hvilka Wenersborgs stads invånare häfta till Götheborgs Låne-Contor, bifölls; N:o 84, med öfverlemnande af förslag lill Instruction för Rikets Ständer* Revisorer öfver Banco-Verket, bi föl is; Isbo 85, till svar Herr Petrés motion, om erhållande af åtskilige upplysningar, i anledning af de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af Fröt.
Förteknirig pä Magaziner i Riket som stä under Allmänna Magazins-DirectionS disposi. tion, utwisande tillika deras mer eller mindre nödwändighet för bibehällande deraf, samt hwil. ka deribland nu mera synas kunna indragas och afyttras. Krono-Bagerie ( Magazinet ä < Nyttjaför Stats behofwet. Ladugärds!andet( , s Ar nedlagt, men oafyttradt til. BoräS. ltka med nedanstäende Söderkö pings, Södertelje och Köpings Bihang. Ma - 466 Den iZ September. Bankebergs kulle. " Magazinshus i afseende pä en hos Kongl. Mast för flera är tillbaka wäckt fräga eller för. Magazinshus. < flag till upplag af enffildtes Spannmäl i Kronans Maga. ziner, hwarpä nägot hufwud. sakeligt afseende icke torde wara fästad!, emedan nägon Nä« dig Befallning om flik anstalt ^sedermera icke ankommit. I afseende sä wäk pä desi belägenhet för Spannmäls träns, porter till och ifrän Stapel. Städer, som för tillräckligt upp. lag af Säd för undsättningar i misiwäpt-är, kan det icke anses undbärligt, helft som förwaltningen deraf bestrides af Magazins-Förwaltaren i Wennersborg. 5 Är inrättadt i dertill apterajde rum i Slottet, och i syn. ^nerhet nödigt för Krono-Rän. te Spannemäls intägten äfwen frän Oland, samt upphandling af desi strida korn. Är för längre tid sedan frän Stats. Werkst ^ öfwerlätit till upplagen för Örlogs-Flottans Stater, men stär likwäl under Allmänna Magazins Styrel, sens disposition, kallas egente. li - Calmare Carlscrona Den iz September. 467 Carlscrona Carlshamns Carlstads Carlstens Christianstads Edets pä Dalsland. ^ligen Proviant.
Constitutions-Utskottets förslag härutinnan måtte ogillas och Regerings-Formens ofvannämnde §§ bibehållas till deras kraft och verkan orubbade, helst den föreslagne förändringen, i och för sig sjelf betraktad, icke åsyftar mindre än att försätta Regerings-Formen i det skick, att Riksens Ständers Plena endast ägde delibererande, men Constitutions-Utskottet beslutande rätten vid förändring eller omskapning af grundvalarne för Rikets Stats-författning. Herr Lagmannen och Vice Talmannen Sandberg: Med sann högaktning för Högloft. ConstitutionsUtskottets hemställan uti Memorial af den 16 October 1810, såsom syftande till det ändamål, att förslag till Grundlagens förklarande eller förändring med varsamhet bör behandlas, synes mig likväl mycken betänklighet möta vid dess antagande: 56 § uti Regerings-Formen stadgar tydligen, att, då vid Utskottens förslag uti allmänna frågor sådane anmärkningar i Ståndens Plena göras, som hindra förslagets antagande, skall Utskottet erhålla del af desse anmärkningar för att derefter förslagen ytterligare granska och jemka, och när ett sålunda beredt förslag till Stånden återkommer, då äga de magt att detsamma oförändradt eller med förändringar antaga Bilaga C till Mern. 445 eller alldeles förkasta. Deruti göra 81 och 82 §§ ingen ändring. Hvad med allmänna frågor förstås, förklarar 44 § uti Riksdags-Ordningen, nemligen utom Konungens Nådiga Propositioner sådane, som kunna eller böra komma under samtlige Riks-Ståndens öfverläggning och pröfning, följaktligen förnämligast förslag till förändringar uti Grundlagen, de der icke utan genom Konungens och alla RiksStåndens sammanstämmande beslut kunna afgöras.
Att man icke gillar de af FinanceComittéen föreslagne medel och utvägar för att vinna ändamålet; deremot kan jag naturligtvis ingen erinran häfva att göra; så vida tillräcklig pröfning 'föregått; emedan det bevisar, att man finner uppoffringarne icke sva - Den 14 April» ra mot ändamålet; men jag kan deremot icke. fatta något annat behandlingssätt riktigt, eller grundelig!, än att man uppställer alla medel för att komma till ändamålet, i jemföring till hvarandra, är man dervid allvarligen öfverens om ändamålets vigt och angelägenhet, så mäste naturligtvis sådane medel alldeles icke kunna intagas i beräkningen, sorn vid en närmare granskning skulle finnas icke verka till ändamålet, utan det motarbeta; dessa mäste då af sig sjelf falla bort, eller varda utrangerade. Dereiter återstå de commensurablc, om jag så, får uttrycka mig. Vill man åter icke å priori antaga, alf en. mynt-bestämning är ett vigtigt, eller ett oundgängeligt vilkor för en bättre ordning i våra financiella och economiska förhållanden; då är man ej heller bunden; och alla Förslag hafva 5 sådant fall enahanda rätt till pröfning; när. jag emedlertid hörer mera allmänt erkännas myntbestämningens vigt och nytta, föreställer jag mig, sorn en conseqvence af allvar och uppriktighet, att man äfven vill noga sysselsätta sig med pröfningen utaf medlen. Jag har föreställt mig 3:ne Hufvudafdelningar för allmänna Financefrågans betraktande vid denna Riksdag. Dm får fia nemligen: att stanna der man befinner sig med antagandet af de lättnader I, en eller annan omständighet, som, inom grän - Ben 14 April. 249 sorna af Stafås qvo, kunde med för handen varande medel beredas. Denna är beqväm, lätt verkställd och rubbar minst både opinioner och förhållanden. Men den påfordrar en preliminair undersökning, för att få afgjordt om vi dermed blefvo belåtne; om påföljden svarade emot lidens kraf; med ett ord om Folkets billiga väntan af Riksens Ständers bemödanden derigenom vinnes.
Insigten af detta förhållande gaf redan för flera år sedan ett större antal personer, hvaribland äfven åtskillige skolmän eller ledamöter i skolstyrelser, anledning att i offentligt utgifna theser föreslå, det studiet af Grekiska och Latinska språken 168 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 69. norde alldeles utgå ur skolan och börja först vid universitet erna. Häröfver höllos också här i hufvudstaden offentliga öfverläggningar, hvilka omfattades med stort intresse af allmänheten, och särskildt med afseende på behofvet att förekomma öfveransträngning, hos mången befästade öfvertygelsen om nyssnämda åsigters rigtighet. Utan att gå så långt, anser jag likväl tiden vara inne att i afseende på ifrågavarande reform taga ett steg längre fram än Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, och får till vinnande af detta ändamål vördsamt föreslå, l:o att i hvarje fullständigt eller sjuklassigt elementarläroverk, de Latinska och Grekiska språkens studium må begynna först i den sjette klassen, samt alldeles utgå ur de femklassiga skolorna och begynna törst vid undervisningens fortsättning på gymnasierna; 2:o att undervisningssättet i de allmänna skolorna måtte förändras i så måtto till likhet med hvad för närvarande eger rum i den s. k. nya elementarskolan, att all undervisningen sker i skolan, men deremot de så kallade hemlexorna försvinna. Fem timmars allvarlig sysselsättning hvarje dag, hufvudsakligen med minneskunskapers inhemtande torde vara allt hvad de fysiska krafterna äfven hos en fullvext och således än mer hos en i vexten stadd ungdom kunna tåla vid under ett i åratal dagligen fortsatt arbete, så vida de ej skola lida skada och förslappas; samt att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla en sådan önskan, och anhålla, att läseordningen i skolorna i öfrigt blir rättad efter denna förändring, hvarigenom mera tid kan vinnas dels för de lefvande språkens, dels för naturvetenskapernas studium.
126 i dast » linnerummets » drottning, som räknar ut sin dagliga tvätt. Kära läsarinna, du livilkons välförsedda linneskåp hittills utgjort din högsta stolthet, må du intill din sista stund förskonas från smäleken att, som nu lilla fru Tora, ställas ansikte mot ansikte med en modern storstadsrestaurants duktygsförråd. Sedan vi lyckligt k i s s a t oss fram " lellan de staplar af neddragna servetor och dukar, som förbrukats under det sista dygnet — 1,500 serveter, för att nu bara nämna en artikel, » dragas ned » pr dag — och hvilka just väntade karlarne från tvättinrättningen, började en generalmönstring i linneskå- pen, från hvilken jag endast erinrar mig fabelaktiga siffertal, som surrade kring mina öron, i förbindelse med allehanda textila termer, såsom: silfverskynken, kökshanddukar, glashanddukar, handserveter, bredserveter, köksförkläden, kyparförklä- den o. s. v. i oändlighet. Hufvudyr, tillintetgjord, tumlar jag tillbaka öfver tröskeln, och fru Tora följer mig, stum som en fisk, * * D U N 1895 Och mörka flickor med sorglös min, och fula häxor med listigt grin i brokig klunga kring elden sjunga en sång om sol och tokayervin. När Janko, född på bulgarisk slätt, med stråken smeker fiolen lätt, de andra tystna och endast lyssna med hand kring staf eller amulett. Den mörka skogens melankoli, den vind, som tumlar på heden och blodets susning ge färg och tjusning åt Jankos yrande melodi. fri, Ett eko svarar; i vindens spår dess trollska tonfall till lägret når. Och ögon brinna hos man och kvinna, ty längtans fågel på spaning går. * Ah! Så stå vi då ändtligen åter häruppe — på » Guds gröna jord », höll jag på att säga — men egentligen var det i den mattbelagda, eleganta vestibulen utanför Operakällarens matsal. Vi draga djupt efter andan, våra blickar mötas och vi förnimma en lätt skälfning i knävecken.
Riksens Höglofl. Ständers Egen pröfning underställes detta vördsami igen. Ståckholm den 15 Maji rgiS - Siats-Utskottens Betäniandtn. 1389 Nir 243. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Betänkande i afseende pä de under Commerce - Collegii förvaltning stående Fonder och Medel. C Citats-Utskottet, som erhållit del ej mindre af den Berättelse, Riksens Ständers Herrar Revisorer afgifvit vid den sistledit år 1817, af dem förrättade Revision öfver de under Kgl. Commerce-Collegii disposition stående Fonder ocix Medel samt deras förvaltning, än af Kongl.. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om Fabrikernes behof af ytterligare understöd och fastställande af en viss bestämd Procent af tillverkningarnes värde såsom Råne-andel, tillika med Riksdagsmannens från Norrköping, Bruks-Patron Ekelunds till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifne Memorial i samma ämne, har, i anledning häraf, i Kongl. Commerce - CoIIegium företagit den granskning och öfverläggning i dessa ämnen, som Utskottet tillhört; Hvarvid Utskottet af Herrar Revisorernes omforma te Berättelse inhämtat, hurusom, jemte det till Riksens Höglofl. Ständer anmälan blifvit gjord om hvad Kongl. Majit, i anledning af Riksens Ständers vid 1815 års