Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om detta antages inom Utsk. och föreslås Ständerna, så må det väl vara; men jag vet ej hvad dermed egentligen vore vunnet. Jag vågar yttra, att del är bättre all tilt ringare antal dagar på vatten och blöd antoges D « n »7 M a j e. m. 54 7 emedan det malle vara svårare att sitta i fängelse oell svälta, än att sitta en par dagar neli få kost Delta matie vara obestridligt. Frih. Cederström, Anders, har kallat ett straff af 2 ä 3 dagars fängelse vid vatten och bröd, ett honneurs-straff: huruvida ett straff t. ex. för snatteri kan benämnas honneurs-straffdet lemnar jag derhän. En sådan benämning kunde man möjligen gifva ett straff för en ed, fälld af hastighet, men icke för ett snatteribrotl. Jag fortfar att begära återremiss. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos:r, försl å bifall och derefter å återremiss af LagUtsk:s betänk. N:o 4<» hvilka båda propostr blelvo med ja och nej besvarade. Då Hr Landtm, derefter förnyade sin propos. till bifall å samma betänk., blef den »ned öfvervägande ja besvarad. Föredrogs ånyo LagUlskrs den i3 och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o , öfver väckta motioner om förliknings-comiteers inrättande. Frih. Cederström, Jacob: LagUtskrs afstyrkande of ifrågavar. motioner om förliknings-comiteers inrättande, är i sanning ganska knapphändigt, nemi. att frågan, vid föregående riksdagar, alltsedan 180g varit vackt, men alltid blifvit afslagen. Anledn:n hvarföre en sådan fråga alltid blifvit väckt, hade just bort fästa Utsk:s uppmärksamhet på något sorn lage derunder, och om Utsk. sträckt sina blickar till grannrikena Danmark och Norrige, hade Utsk. vissel ligen funnit hvad erfarenheten visat, att lyckliga följder derstädes uppkommit som en följd af dessa inrättningar, hvilka, införda här i Sverige, säkerligen äfven blifva af nytta.
Hr Tornerhjelm, Johan Garl Abraham: Vid sistl. riksdag beviljade R. St:r för innevarande statsregleringsperiod ett anslag af 30,000 rdr för ifrågavarande ändamål. Motionärens mening var, att det skulle vara ett reservations-anslag, och således årligen utgå. Så uppfattades det ock af dem. som röstade för anslaget. Något formfel hade emellertid, jag känner ej huru dermed närmare hängde tillsammans, blifvit begånget; alltnog, när Exp.-Utsk:ts skrifvelse i ämnet föredrogs, befanns anslaget vara 30,000 rdr för en gång, eller blott 10,000 rdr årligen. Med afseende på detta förhållande, yrkar jag vördsamt bifall till inbjudningen. Jag skulle ej nu hafva förordat densamma, om jag ej, på sätt nämndt är, måste anse summan beviljad redan vid sistlidne riksdag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels af Gr. Posse, att R. o. Ad. skulle bifalla Utsk:ts hemställan samt lägga PresteSt:ts inbjudning lill handlingarne, och dels af Hr Tornerhjelm, att inbjudningen måtte af R. o. Ad. antagas; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. i enlighet med Gr. Posses yrkande samt, då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 98:de punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 99:de punkten. Hr Treffenberg, Curry: De skäl, Utsk:t anfört lörsitt afstyrkande af K. M.ts Propos., kan jag för min del ej biträda.
Enda rätta sättet att försörja de fattiga, utan att med otidigt och origtigt utdelade gåfvor lägga hyenden under lättingen, anser jag vara, att districter af flera socknar sammansätta sig om ett fattighus, förenadt med så beskaffade arbetshus, att hvar och en på ett gagneligt sätt kan använda de krafter, som ålder och åkommor ännu lemnat öfriga. Der, och ingen annorstädes, böra de inrymmas, eller åtnrindstone helt och hållet derunder lyda, som äro utur stånd att tjena eller sig sjelfva redligen försörja. Dit böra ock alla de förvisas, som befinnas sakna lagligt försvar, det vill säga, som icke hafva ordentlig tjenst, jordbruk eller annat tillåtet näringsfång, och icke heller äro duglige att vid de värfvade Regementerna insättas. Sådane inrättningar böra vara grundade på den principen, att det är Samhällets pligt att tillräckligt försörja den af dess medlemmar, som blifvit utur stånd att sjelf göra det, och deremot dess rättighet att tillbakafå af denne allt det arbete, som han kan åstadkomma. Om nu varande Fattigcassor och Magazin, jemte alla särskildta årliga tillskott, som göras i Församlingarna, skulle anslås till sådana fattigförsörjnings-anstalter, så är jag öfvertygad, att dessa tillgångar, tillsammans med vinsten af Den 19 April. 419 fattighjonens arbete, 5 det närmaste skulle blifva tillräckliga lör ändamålet. Många, sorn nu af lättja hålla sig undan och göra sig fattiga, skulle då antaga ordentlig tjenst och blifva gagnande medlemmar, hellre än att på ett offentligt ställe tvingas att arbeta, och de verkligen nödlidande skulle hafva det nödtorftiga bröd, som de i öfverensstämmelse med Religionens föreskrifter äga rätt att fordra. Under det att Samhället således fullgjorde denna sin första pligt emot den torftiga, gagnade det tillika, i ceconomiskt afseende, sig sjelft, och frälste många vilseförda medlemmar från undergång. Till styrelsen af en sådan fattigoch arbetshus-anstalt skulle icke fordras stor kostnad.
Jag förenar mig alltså med Hr Lagerheim, som ganska riktigt uppfattat saken. För öfrigt får jag nämna, att om de öfriga Stånden communicerades denna motion, så skulle det kunna hända, efter det är en ekonomisk fråga, att de öfriga Stånden beslöto att välja ett sådant Utsk. Detta vore ju att förolämpa R. o. Ad., och jag är öfvertygad att Gr. Frölich sjelf icke önskar, att någonting genom de öfriga Stånden sker, som 11. o. Ad. på goda grunder afslagit. Gr. Wrangel, Tönnes Helmuth: Jag är egentligen förekommen af Hr Gr. o. Landtm, uti den upplysning, sorn jag ämnade meddela, att det handt, att en motion, som under förra riksdagen af Gr. Anckarsvärd väcktes, men hvarå remiss icke bifölls, blcf communicerad med de öfriga Stånden. Communicalion lian i delta fall lika litet vägras, så mycket mindre, som 36 § 3 mom. Riksd.Ordn. innehåller, att de särskilda Utskm tillsättas efter 3 Stånds beslut, och eli sådant Utsk. icke kan tillsättas utan att motion derom blifvit väckt uti ett Stånd, och sedermera de öfriga Stånden delgifven. Vägrades en sådan communicalion, sä skulle det ju bero pä ett Stånd att hindra de tre öfriga att derom fatta sitt beslut. 1 anledn. deraf anser jag, icke allenast att communicalionen icke kan förvägras, utan anser äfven att det är af vigt att den sker. Hr Hjärne, Harald: Jag får börja med alt yttra, att jag Ben 4 September f. m. 163 hvarken svarat ja eller nej på Hr Gr. o. Landtnäs propos. Det är nu endast i afseende på formfrågan, jag ämnar yttra några ord. Jag har begärt ordet i anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande, att Gr. Fröliehs motion vore ett lik. Jag får fästa hans uppmärksamhet pä, att så är icke förhållandet.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. i84f. Preste-Slåndet den 3o Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Stundet den 6 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående afskild redovisning för Statsverkets så kallade Reserv-fond. (Slats-Ulsk. Uti. N:o 353 och Mern. N:o 387.) S. A. K. Enär den så kallade Reserv-fonden, som utgöres af alla de Statsverkets tillgångar, hvilka vid hvarje års slut, enligt Hufvudboken, befinnas utöfver hvad, som erfordras lör anvisade, fastän icke bestridde utgifter eller andra skulder, hvarför Statsverket då häftar och hvilken tillkommit af de medel, som sedan äldre tider varit tillgänglige och samlade för bestridande af det löpande årets utgifter, intilldess de uti Riks-Slalen dertill beräknade inkomster inflyta, bör, vid denna dess bestämmelse och då några utbetalningar till afförande å densamma icke kunna af Styrelsen anordnas, ej vore underkastad andra förändringar, än som vid realiserandet af deruti iubegripne tillgångar kunna inträffa, samt Rikets Ständer ansett rättast vara, att densamma, ulan att sammanblandas med de till hvarje års Stat hörande inkomster och utgifter, serskildt uti Riks-Hufvudboken upptages och redovisas, så att förhållandet med fonden alltid må vara åskådligt och kunna controlleras, utan en så vidlyflyg och besvärlig utredning, som för detta ändamål nu erfordras; få Rikets Ständer, af sådan anledning, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M:s och Rikets Slats-Contoir Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 214- 49^ må undfå
s o m talade o m — Skulle föll djupa kring hvars m u n smygande Fru Berg gick — gestalt sexton en panna, i hvilken tankar m a n k u n d e vänta, en smula högre nu m o t satte grå- TU under de gångna åren; Håret natten. » Han och unge n u låg det där tröttadt — baka löst. » n u åldrad och sjukbädd. o kinder djupa student, S-, bO ta han Och nu så ljust o c h l o f v a n d e. och naturligtvis nämnda vet åter till l a m p a n m e d ty i figuren med ' S hufvud lefnadslust, — (B glädje Ack, hennes glädje, hen stolthet, framför felunginflammation. gick sofva! salong, och feberglödande och nes År mig, utställning där m e d under ögonen. — låg damer, u n g a och gamla, från när och fjärran, sommarens Ul f-&gt; urskilja fattiga och rika, hvilka besöka ' S ft en säng, öfver hvilken en läkare s t o d lutad. min är d e n, a t t d e to lyck ifrågavadunklet xa M gosse! unga erinring pannan i handen sköld-de sitt rörelser — sin käre sextonåring. från o c h m e d lyst m e n ni närmare om kanske v a r ett stort o c h luftigt r u m, hvars ifver af lif o c h n u låg han darne Skiss för Idun af Vera Vinge. hela yttre — af på inför hennes vackraste I Jet varm tindrade kamrater — moder. dam, s o m dess vice värdinna, fram hänvisande Ni på innerligt träder den unga distinguerade kan betraktas och gästfrihet. som har öfverinseendet en senaer t o a l e t t ut i världsvimlet, Iduns den käck ånyo er eder, ögspalters sett öfver bereda kasta och bra e n eller a n n a n k v a r t, n j u t i t af lilla k o m f o r t, nytt a n d r a, är alltid s När och och något, kantiga På nästan telefonera Hennes från,dem, som Östersjöns väna böljor smeka. Det komma mium.
Maj:ts nådiga förslag, att, såsom hittills, halfva beloppet af den personliga skyddsafgiften, beräknad för nästa slatsreglerings-period till omkring 260,000 R:dr årligen, må till folkundervisningens befrämjande anvisas. I afseende på sältet och vilkoret) för de anslagna medlens användande, har E. K. Majit i sin nådiga Proposition föreslagit, att hufvudsakligen bibehålla de grunder, som vid sistlidne riksdag fastställdes. Häremot hafva åtskilliga anmärkningar blifvit hos Rikets Ständer gjorda, hvilka Rikets Sländer till en del funnit vara af giltiga skäl föranledda. Hvad angår utgiftsposter, som äro alsedda för ändamål af mera allmän beskaffenhet och således icke egentligen afse de för de särskilda församlingarnes behof på deras bekostnad inrättade skolor, och deribland försl anslaget till understöd för högre folkskolor, hafva Rikets Ständer, utan att förneka den gagnande inflytelse som af dessa skolor, bör framdeles blifva att påräkna för den del af ungdomen bland arbetsklassen, sorn har båg och tillfälle ali något längre, än den vanliga folkskolan medgifver, utvidga sina kunskaper och sin bildning, trott sig kunna antaga, att dessa skolor under nästkommande Irenne år ej torde erhålla en så hastig utveckling alt de komma alt ökas med mer än ungefär hälften af det antal, sorn hittills blifvit inrättade; och då anslaget således bör blifva tillräckligt, om det efter samma förhållande beräknas, hafva Rikets Ständer lill understöd för högre folkskolor af ifrågavarande medel anvisat ett belopp af 12,000 R;dr. De härefter i ordningen följande anslagen äro af E. K. Majit sålunda upptagna: till Seminarierna efter den fördelning E. K. Majit anser lämplig Ridr R:mt 45,000: — , understöd för Seminarie-elever „ 20,000: — Expeditions-U Iskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 497.
Denna sats kan med skäl påyrkas uti en tid, då dagspenningen ofta är mångdubblad emot lefnadskostnaden, och då det i allmänhet beror af arbetaren att få arbetstillfälle, om lian behagar och har billiga pretentioner. Jag föreslår derföre: Att personliga skyddsafgiften bestämmes till det beloppsom 6 dagsverken utgöraj efter hvarje orts markegångspris. Uti i Mom. 2 jemfördt med 6 Mom. i 3 §., finnes tydligaste beviset på andan af 1823 års Bevillnings-förordning, när man betänker de afdrag, som äro beviljade Handlande och Fabrikörer, då man deremot på allt sätt sökt åtkomma jorden, enär ej allenast ägaren, utan ock dess arrendator, landtbonden och brukaren, hvardera skola särskildt betala Bevillning för samma jord. Jag håller före, att när jorden en gång blifvit beskattad efter 5 procents behållning, hvilken afkastning per medium är ganska Den 3o Mars f. m. osäker, bör Staten ej kunna fordra ytterligare Bevillning af denna jord, ehvad ägaren brukar den sjelf, eller genom andra. I sammanhang med frågan om Bevillning af fastighet, skulle jag önskat, att Utskottet föreslagit den ändring, att tillfälliga köpj icke må föranleda till ny uppskattning , hvarigenom endast åsladkommes en obillig ojemnhet i beskattningen å hemman af jemngod beskaffenhet, Skillnaden uti Classerne är ej så stor, att det föreslagna tillägget i 4 Morn. kan vara af noden. Skulle detta tillägg antagas, så vore i och med detsamma all classification öfverflödig. De uti jorden intecknade capitaler, som med lätthet kunna anträffas, äro visserligen stora; men jag tror, att större capitaler äro utlånte, utan inteckning och till personer, som icke äga fastighet, och desse gifva ingen Bevillning.
Där var någonting som skulle hämtas. » Och den stackars Anders, af hvilken bara en helt liten näsa syntes och ett par af snön hopfrusna ögonfransar, grep halfvaken äter fatt o m den piska, han långsamt höll på att låta sjunka, och gaf med en snarkning tillkänna, att han förstod och att det icke gjorde honom lyckligare. Och HanneCharlotte fick med gammal drängens hjälp sin kostym på sig och på samma gång så mycket af hans själs förvåning, som kunde stråla ut genom tvänne onaturligt spända ögon, rullade sig in i skärpet, tills det gick rundt för henne, k o m in i släden, fick älgskinnsfällen under hakan — det tog icke längre tid, än att Anders just hunnit få riktigt klar för sig innebörden af de ord han hört och blifvit arg — så bar det i väg. Det var roligt, roligt alltihop, snön var så treflig som helst, där den famlade mot hennes ansikte, det var lustigt att se gården bakom sig, gäspande i skymningen, bjällerklangen ringde så muntert som bröllopsklockor, hästhofvarna dansade i takt därtill, skogen dansade med. En backe upp, en backe ned, en svängning kring ett gärdsgårdshörn — där var Bergsgården — och icke ett ögonblick hade hon tänkt öfver hvad hon IDUN skulle säga. Nå det fick hon väl improvisera, tänkte hon oförskräckt. Nu var hon i alla fall framme, Anders höll in hästarna vid trappan, ämnade säga någ " ot, men betänkte sig och lät med en snarkning sin näsa sjunka in i halsduken. » Hållkarl! » ropade Hanne-Charlotte med en så grof och ljudlig röst, hon kunde åstadkomma. Där kom ingen hållkarl, fanns antagligen icke ett lif hemma, annat än Olof-Gustaf själf. Då k o m Hanne-Charlotte alldeles in i sin roll af resande, blef ond på allvar och kände icke den ringaste svårighet att finna de ord hon kunde behöfva. H o n vältade sig ur släden, klef med stor möda uppför trappstenarna och slog ett par dundrande slag m e d portklappen. » Hållkarl! » ropade hon igen, » sofver man i den här g å r d e n? » Där hördes stadiga steg inne från huset, säkert Olof-Gustaf som kom.
Uti den af Sigurd Lund komponerade balletten dansa fröknarna Kuhn och Hjorth samt ballettkåren. K. Dramatiska teatern har med upptagandet af Victor Hugos storslagna skådespel » Buy Bias » tagit ett steg, som länder dess direktion till största berömmelse. Ej som skulle utförandet vara alldeles utan vank och brist, hvilket ju vore obilligt begärdt vid en scen, där det stora skådespelet så länge legat nere. Men det visar god vilja att återupptaga en konstart, som borde vara bofast vid landets första dramatiska scen. Och att döma af de fullsatta hus, som hvarje afton med synbart intresse följt dramats fem akter, tyckes teaterdirektionen dess bättre kunna räkna på stöd hos publiken vid återuppodlandet af det stora skådespelet. Strängt taget torde väl » Buy Bias » egentligen ej kunna räknas hit. De trenne sista akterna äro dertill alltför uppstyltade och onaturliga, de uppträdande personerna äro mera marionetter än menniskor. Visst är emellertid, att talrika bättre representanter för det stora skådespelet varit införlifvade med vår främsta talscens spellista. Hvad nu utförandet af » Buy Bias » beträffar, är det på det hela taget öfverraskande godt. Den kvinliga hufvudrollen, drottning Maria, utföres af fröken Anna Zetterberg, hvilken som bekant nyligen hemkommit efter en längre studietid i utlandet. Hennes spel har att uppvisa många fint utförda detaljer och måste i sin helhet betraktas som en prestation af framstående värde, präglad af sann känsla och poesi. Vi erinra särskildt om brefscenen inför madonnabilden i andra akten samt mötet med Buy Bias i tredje aktens rådssal. Bland de manliga rollinnehafvarne är det endast hrr Hillberg och Personne, som hålla måttet. H r Hillbergs lugna och säkra framställning af den hämdlystne och hänsynslöse don Salluste är af ypperlig verkan. Ej mindre karaktäriskt och förträffligt är hr Personnes utförande af don Cesars roll. Den lustige, godmodige och oförbätterlige äfventyraren hade näppeligen kunnat få en bättre representant. — Titelrollen, Buy Bias, innehafves af hr Palme. Hans framställning af denne uppkomling med det varma och älskande hjärtat är, såsom ofta är fallet med hr Palmes prestationer, mycket ojämn.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats, beträffande l:sta inonnt, af Hr Lljärne, att ordet »termin» måtte utbytas emot ordet »bränneri», och af Frih. Alströmer, att rnomrt måtte återremitteras, samt, hvad åter (i:te mom. anginge, dels bifall dertill och dels att samma dagtraktamente, som enligt nu gällande förordning vore bestämdt för vittne vid förrättning i bränneri, eller 2 rdr, jemväl hädanefter skulle detsamma tillkomma; hvaremot någon anmärkning vid de öfriga monna icke förekommit; och skulle, med anledning af de emot särskilda delar af §:n gjorda anmärkningarne, jemväl särskilda propos:r framställas ang:de l:sta och 6:te momenten, samt sedermera de öfriga, utan anmärkning lemuade, mounteu blifva föremål för en och samma propos. Efter det Hr Hjärne begärt ordet och förklarat, att han förenade sig med Frih. Alströmer i begäran om återremiss af l:sta 472 Den 28 M»rs e. m. iiiom:t, biet propus, derå frarastäld och roed ja besvarad; hvarefter gjordes propos. å bifall till ti:te morn., saint besvarades med många ja jemte åtskilliga nej, och förklarades ja hafva varit öfvervägande. Slutligen framstäldes propos. å godkännande af de öfriga mom:n och besvarades med ja. 8 36. Gr. af Ugglas: Min mening kan icke vara att på något sätt motsätta mig antagande af denna §. Jag vill blott uttrycka den önskan, att någon större upmärksamhet och mera omsorg måtte 0 lemnäs åt vigten af att erhålla bättre instrumenter för bränvinets mätning och profning, hvarigenom någon besparing kunde vinnas i de dryga kostnaderna för kontrollen, hvilka, som bekant är, för närvrde gå till flera hundra tusen rdr om året. Härefter blef propos. å bifall till g:n framställd och med ju besvarad. §§ 37, 38 och 39. Biföllos. H.
"Att Krono-Brannerierne i Stockholm och Götheborg för Kronans räkning marte fa drifwas och förbränna i Stockholm ett ärligt cMlttum af 20,020 Tunnor Swenst Spanmal, och i Götheborg ett W-rkitUM gf ro,222 Tunnor öito. Bifölls. "At Krono-Brannerierne ej stola fa kil enstrlte utarrenderas. "At i föxenamnde Städer, lika som i alla andre Städer i Riket, Bränwin frän Landet Tullfritt mätte fä införas." Herr ^lttingsioff, Otty, wille kil ?rotacollet regervsra sin kanka, ak det borde wara Ine newanarne i Stockholm och Götheborg fritt ar bränna Bränwin. Her? Den 15 Mars» 745 Herr Grefwen och Ordföranden gjorde derefter kroxoskion pä Ukstotrets Första ^, at denna rättighet äfwen,kil desse bagge Sraders inner tvänare malte utsträckas. Ropades Mej. Företogs til pröfning 4:de Artiklen af Utskottets Betänkande. Herr klingspor, 6er6t, föreslog, at l den ärliga redogörelsen öfwer Klagans-OireQionens förwaltning, genom Trycket underrättelse Allmänheten mätte meddelas, til hwad pris DireÄionen i särffilte Orter uphandlade Spannemäl. Herr dlorclsnstolpe, 4n6ers, önskade, at vireaionen mänadkligen mätte ifrän Predikstolarne läka kungöra, om och til hwad pris den will Vphandla Spannemäl. Häri instämde afwen Herr Klingspor, och Herr Grefwen och Ordföranden förklarade, jemte gillande af dessa Anmärkningar, at de wid nägon af de följande ?un6erne af ^iLgLriins-vireaioNLN8 insrruÄion borde iakttagas. Friherre kljerts, Hxel. I det nytz upläste vocument hörde jag nägra ord talas om Redogörelse; jag får derföre ödmjukast fräqa, huruvida af klLgarins.
Art. ,. §. 7. Moni. samt Z., 4 och 5 Reglornes innehäll, som äfwen de upvgifne Formulairen i de delar deraf som angä Tjenstehjons debitering för behållen inkomst. 3 Den 15 October. 229 I följd häraf har alltsä Utskottet tagit detta ämne under ytterligare öfwerwägande; men dä af stadgande» sä wäl i 1. Mom. "att för Tjenstfolk som ej hafwa nägon serskilt inkomst, bör uträkning uppgöras endast efter Tariffen N o s;" som ock uti 1. §. 1. Mom. as berörde Artikel, innehällande: ''att Tjenstfolks föda och lön mä frän den inkomst som Hus. bende under äret erhäller afdragas," synes följa, att denna lön och underhäll icke bör säsom inkomst beräknas, helst derföre utgöres den afgift Tariffen Nw 2. för Tjenstfolk serskilt utsätter; sä tror Utskottet sig icke äga anledning göra ändring uti hwad redan blrfwit förestagit, säsom i Utskottets tanka äiwen instämmande med billighet; hwadan Utskottet nu ytterligare får äran äberopa sitt derom afgifne ofwanbe. rörde Utlätande; hwilket dock und,rställes Riksens Högloft. Ständers bepröfwande. Orebro den 15 October 1810. kä ock kä I*refts-§t§n ^. clclnr I-eclamopers vägnar dets I-eäsrnorerL vägnar kaocrb Oonllsät. kKöblmsrlr. !-! VMoil. Lorxsre-8«Inr!etr kä Ne6erv!r<ir Lon6e-8r^n Ueäsmälerr v!enrr äcrr vZxnrr kabsn Wellia. 8vso dtilrson. I.. ?. KLllevberg.
Naj:t godt, genom Xädigt Oroulaire den 15 Augusti 1842, anbefalla, att de ansökningar, svin i omlörmäldta bän.seende till vederliörande Imndsböldingar oell Liskopar ingäfvos, borde, sä vidt ske kunde, i ett 8ammanl,ang oell med dem emellan anställd jemförelse, granskas, samt att en tid »f sex mannder, frän sistnämde dag räknade, skulle »skidas för emottagandet af berörda ansökningar bos stiftets öiskop, som derefter egde, gemensamt med Kandsböfdingen i lkänet, etter fullständig utredning ak sökandernes förut egande tillgängar oel> efter noggrann pröfning ak bebokven, till Kongl. Naj:t stiftsvis insända ansökningarne, ätlöljda af bemälde Kmbetsmvndigbeters gemensamma underdåniga ) ttranden, livilka församlingar företrädesvis borde komma i åtnjutande ak understöd, deraf beloppet ook skulle i underdänigbet loresläs, med iagttagande dervid, att ioke nägra andra tursamlingar finge dertill anmälas, än de, som af ett sädant understöd voro i det oundgänglig» bellvi , att, detta förutan, ändamålsenlig barnaundervisningsanstalt ioke kunde sk församlingen ästadkommas.