Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber att i detta afseende få fästa uppmärksamheten derpå, att, vill man experimentera för att fa erfarenhet af huruvida en lag, som stadgar att mindre förseelser, stöld l:sta gången, o. s. v. skulle bestraffas med cellfängelse på kortare tid, vore nyttig och om den åstadkommc åsyftad verkan, eller att tillvägabringa en minskning i brottens antal och på samma gång i de stora omkostnaderna, förorsakade synnerligast genom de långväga transporlerne; så får man sannerligen icke någon erfarenhet genom att stadna vid den punkt, hvarpå man nu står, ty det säger sig sjelft, att man ej kan antaga en lag för en del af riket, som icke gäller i de öfriga. Men om man äfven, såsom jag hört föreslås, skulle antaga alternativer, eller att domaren för dylika förbrytelser finge alternativt döma antingen till spö samt vatten och bröd, eller lill cellfängelse för viss tid, så vunnes ändå icke derigenom någon säker erfarenhet; enär blott 5 fängelser ännu äro färdiga, och det sålunda vore blott' i de provinserna, som dessa fängelser finnas, der experimenterna skulle kunna verkställas. Men i dessa provinser kunde ju speciela förhållanden existera eller särskilda händelser inträffa, så t. ex. kunde på dessa orter brottsligheten vara större än på andra; på ett eller annat ställe kunde missvext inträffa, som vanligen föranleder till ökad brottslighet, o. s. v.; man skulle måhända, i följd af dylika lokalförhållanden, få en erfarenhet, vittnande emot systemet, utan att dock vara den rätta, men i allt fall ej en sådan, sorn kunde gifva någon ledning att bygga på. Här har blifvit sagt, att dessa fängelsers uppförande skulle kunna förminska transportkostnaden högst betydligt; men en föreg:de talare har yttrat att en sådan minskning blefve obetydlig. Jag ber få i det fallet fästa uppmärksamheten deruppå, att om vid tingsställena väl inrättade häradsfangelser funnes, så är det gifvet att personer inom orten, som för brott skulle häktas, komme att införas till det närbelägna häradsfångelset.
V i<i afgifvande af den i 14 § af Instruktionen för Rikets Ständers Justitieombudsman föreskrifna allmänna redogörelse för hans embetes förvaltning, har jag först att anmäla och öfverlemna det utlåtande, hvilket, enligt samma paragrafs föreskrift, under det år, som förflutit emellan sist hållna och nu instundande Riksdag, eller år 1864, är vordet genom trycket kungjordt. I berörda utlåtande förmäles, hurusom då, af anförda skäl, redovisningen uppskjöts för ett emot Kongl. GeneralTullstyreisen anstäldt åtal. II. St. Just.-Ombudsmans-Embets-Berättelse till 1865 års Riksdag. t 2 Sedan under tiden Kongl. Maj:ts nådiga utslag deröfver blfvit meddeladt, må detta mål intagas först bland de af mig förordnade åtal, i hvilka, efter medlet af April månad sistlidna år, utslag fallit och för hvilka jag nu bör redogöra. Uti en den 27 Oktober 1862 till mig ingifven skrift, hade f. d. Tullinspektören N. M. Malmros anmält Kongl. GeneralTullstyrelsens nedannämnda åtgärder, dem han förmenat vara olagliga och hans rätt förnärmande, samt hemställt, huruvida icke samma åtgärder borde föranleda åtal emot Kongl. GeneralTullstyrelsen. De öfverklagade förhållandena angåfvos sålunda: l:o. Uti 6 § 4 mom. af Kongl. Maj:ts nådiga Instruktion för Kongl. GeneralTullstyrelscn den 15 Juli 1825 stadgas, att alla tjenster, hvarå Kongl. Maj:ts Konstitutorial icke utfärdas, tillsättas af Kongl. GeneralTullstyrelsen, som bör kungöra ledigheten genom anslag å dörren till Styrelsens Embetsrum Trettio dagar före tillsättandet. Denna föreskrift åsidosatte vanligen dåvarande Chefen för bemälda Styrelse; lediga tjenster höllos hemliga, någon enda person uppmanades att söka, och denne nämndes genast till tjensten, under förevändning, att han varit ensam sökande; hvaruppå anfördes fyra särskilda exempel. 2:o.
Ib olov agilJmea Billivd ,.m m , laben -mo bonaqagn; lalgaialfila islebo , au 3b iö1 ailfim ,6imJligluej0fc Bgibnfila ab ift! aniBgrtiiB.% doo nloboBH Jadmdl ml lii) gelens anlalilboyToH 9)19(2 bnetdi .ibJIbI .aéiulqqo .lgno>T absgGdod Jjli/Ja1liJ doo Ii,iilg9iöl Bbnoléa iabåH-8)B)8 bevH )b gnblo lie .IgnoH abon iioiöl doo jfiilig islå!» olle (lil JqsM -sd 1'il .aBlobbam ooi)ibaq/3 glalnamaliBqad-anBoil alloda lalio^oloil -laoqoiSi egibfiW aiijelff .IgnoJI li. Isbouiliiiqqo bi?. aboi»seJ)iJei Igiiöd -Ii/d ilo ;lodad doo bnislalliJ aladiavalnlS mo iabn6)3 aladiH lii) ooi) anaalarflS 1)B fcnuöilllil iabac)3 alodifl aoviig abiod noiJiaoqoiq nåd no abneiöi anlaiöl-lsianag labBiigg/doallGV doo -«i;V snnumllA iö1 -ifl atilobbom lis ammod gBJaiö1aiadi6 BnnBinlls r,)lGa6géili iö1 bftiaiab dao gBlaiölabBniaod (-!om>i ab De moana/ié ,Jlodai0a)Bl3 aiabni;)3 aiad abnud nanmii Baaab i ‘gninaylqqo oinbiv iöl adb/d »iBgnilboBd ogiilö )Ib aaloiyiS abliimad aod avlald ,Bgihobioha iabnii)2 alaslifl löl ebie?
Uti till Kongl. Majit ingifven skrift har Notarien Erik Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård i Kohlbäcks socken och Snefringe härad af Westerås län, i underdånighet anhållit, att som, utom de missvexter, af hvilka han under sin arrendetid varit hemsökt, icke allenast en stor del af råggrödan å Kungsladugården, genom den år 1831 inträffade ovanliga vattenhöjd i Mälaren blifvit förstörd, utan ock en mängd Kungsladugården och Lundblad enskildt tillhörande byggnader blifvit genom åskeld den 50 Juli 1832 nerbrände, hvarvid en betydlig del inbergad gröda jemte inventarier gått förlorade, samt ersättning härför, i anseende till låg brandförsäkring, endast i ringa mån erhållits, om hvilket allt intyg af trovärdiga personer blifvit meddelade, Kongl. Majit fördenskull måtte, i betraktande af sökandens härigenom förorsakade brydsamma belägenhet, hos Rikets Ständer bereda honom eftergift af halfva spanmåls-arrendebeloppet för sistlidet år, utgörande sextiosex tunnor 28% kappar råg, sextiosex tunnor 28% kappar korn och femtioen tunnor 16 kappar hafra, samt i nåder tillåta att med levereringen deraf till Strömsholms stuteri finge anstå intill dess Rikets Ständer i ämnet sig yttrat. Ofver denna underdåniga ansökning, som blifvit af Kongl. Majits Befallningshafvande i Westerås län förordad, och hvaruti sökandens löftesmän för arrendet i särskild skrift sig förenat, har Kongl. Majit inhemtat
Boskapsskötselnj som af ålder varit Länets hufvudnäring, forlöf ännu alt äga ett stort värde hos Allmogen. Smålands oxar äro nu, son1 förr, lika begärliga i hufvudstadens slagtarhus och oxhandeln liflig på Länets och omgifvande provinsers marknader; men denna handel dref5 fordom mera i stort, ty oxhandeln var då i de Småländska staden»»' särdeles i Eksjö, en borgerlig rörelse, som sysselsatte särskilta näring5' idkare, hvilka derå vunnit burskap, och merendels bragt sig upp ti^ förmögenhet. Sådana oxhandlare finnas nu icke mera. Oxhandeln be' drifves nu endast å landet af Uppköpare eller Kommissionärer från B^' vudstadens Slagtare och från Possessionat i de öfre Länen, som i ®e' Hare tider mycket lagt sig på alt göda, eller, som det heter, stalla de Småländska oxarna och sedan sälja dem med avance i Stockholm. Således qvarblifver icke nu, som förr, hela vinsten af oxhandeln i pr0' vinsell. — Denna rörelse består hufvudsakligen deri, ali hvarje omtänksam bonde och torpare äger eller köper tidigt på våren en eller tv;^ unga oxar, då af foderbrist merendels magra och utsvultna. Dessa gå vanligen stilla hela sommaren i bondens bästa heten. Örn hösten är° de feta och utvexla, då de vanligen säljas med en avance af omkring jo K:dr på stycket. — Tabellen amager, att Länet underhåller 22,737 oxar. Man afdrage hälften såsom dragoxar, de der gå mindre i hanell' så skulle likväl den andra hälften, hvarmed oxhandeln egentligen b°' drifves, efter ofvanstående kåikul, bringa ii3,63o Ridt’ Banco i rörelse!*' Af Boskaps-skötseln följer vidare produktion af viktualier, hvarmed egentligen förstås smör, ost och talg. Handeln i Länet med dessa varor ganska liflig och afsättningen alltid säker.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring och förklaring dels af fiskeri stadgan den 14 November iy66, dels ock af reglementet för Nordsjö-fiskerierne i Götheborgs och Bohus län den 2/ Juli 1774* I detta ämne hafva motioner blifvit väckta: hos VäUofl Borgare-ståndet: af herr Norin, som hemställt, att då den förklaring, öfver 8 § i 2 kap. af 1766 års fiskeri-stadga, om hvats utfärdande Rikets Ständer vid 1840— 1841 årens riksdag hos Kongl. M*j:t framställde en underdånig anhållan, ännu icke blifvit i nåder meddelad, Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse uttrycka deras önskan, att Kongl. Maj:t täcktes åt denna, för en stor del af landets innevånare högst vigtiga fråga, egna Sin uppmärksamhet, så snart omständigheterue det möjligen medgåfve; samt hos Hederv. Bonde-ståndet: af Riksdagsfullmäktigen Tobias Lind från Bohus län, som föreslagit, att, med undantag af ostron, allt annat fiske vid Bohusländska kusterna, så inom, som utom skären, måtte förklaras fritt, så att en hvar egde rätt att, der tillfälle gåfves, draga vad i land, utan afgift till strandegaren, såvida ic ke hans betesmark, åker eller äng deraf ledo skada. De nu gällande bestämmelserne i detta ämne, hade, efter motionärens förmenande, pålagt dem som idka fiske, ett tryckande band, helst strandegaren kunde, efter behag, stegra den s. k. land-loits-afgiften; och detta förhållande vore i synnerhet kännbart för innevånarne inom de norra delarne af länet, der de fiskandes hufvudsakläga näring under sommartiden utgjordes af makrill-fångst, hvilket fiske vore af den natur och beskaffenhet att icke annorstädes, än vid holmar och skär, samt tjenliga vad, med fördel kunna idkas.
Normalskolan jemte skolan för flickornas bandarbeten s) Småbarnsskolorne 12) . t) Svenska Slöjdföreningens skola u) Navigationsskolan v) Teknologiska Institutet x) Carolinska Medicinska Chirurgiska Institutet 13 . y) Skogs-Institntet z) Gymnastiska Cenlral-Institutet 14) å) Veterinär-inrättningen ä) Abr. Rydbergs stiftelse för danande af skickligo sjoman Summa 11) Folkskolelärare-Seminarium, som är förenadt med vexel-undervisningens NorIVämjande. Det bland utgifter »af andra slag» för Seminarium upptagna belopp, elever. 12) Dessa skolor äro fördelade i Maria, Catharina, Jakobs och Johannis, La dugård s 13) En ny Profession i Pathologisk Anatomi blef 18SS inrättad, hvartill Rikets veidedes har en Adjunktur för Chirurgiska Professionen blifvit införd. Under äfvensom utvidgning af södra anatomierummet vunnits. 14) Bland eleverna hafva 94 genomgått gymnastikkurs, 2,882 varit skolungdom, nastik. Utexaminerade, dels militära dels civila lärare och instruktörer, voro 70. 51 Liirarnes 1 anta!. Lärjungarnes antal vid 1853 års slut. Ant. Afdeln. Ränlcbärande fonder. Inkomster. Utgifter: Liirarnes 1 ., , . lönebelopp. Deri sistnämnda skolan öppnades 1855. sist församlade Ständer anslagit lön af 1,600 H:dr intill nästa statsreglering. Äfsamma år har, genom anatomiehusels tillbyggnad, en rymlig lärosal blifvit beredd, 675 män oell 486 qvinnor begagnat sjukgymnastik och 206 äldre män friskgvm - 52 B) Fattigvårdsoch Pensions-anst alt er och andra barmhertighet s ■inrättningar:
Vill ogift qvinna, då hon fyllt trettio år, blifva myndig, har hon att derom göra ansökning hos den Rätt, derunder hon i förmyndare-mål lyder; och pröfve Rätten, sedan hennes förmyndare och närmaste fränder hörde äro, om den ansökning beviljas må. Reviljas den, sker dock derigenom ej någon förändring i hvad lagen i afseende på giftomannarätt samt fast egendoms förpantning och försäljning stadgar och förmår; och bör, derest, efter det qvinna blifvit myndig förklarad, arf skulle henne tillfalla, laga förmyndare vara vid delningen deraf tillstädes, att hennes rätt dervid iakttaga och bevaka. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 10 Juni 1854. Bill. Ull B. St. Skrifvelse, N:o SS. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 1 Juni 1854. Preste-Ståndet den 7 Borgare-Ståndet den 7 Bonde-Ståndet den 7 Rikets Ständers underdåniga skrif velse, angående utgifvande aj ett sammandrag utaf stadganden rörande Sundhetsvården. (Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 88.) S. A. K. Då hos Rikets Ständer i betraktande kommit, hurusom en vigtig del af Sockennämndernes på landet bestyr utgöres af deras befattning med Sundhetsvården, och att, för handhafvande af deras åliggande i detta afseende, svårighet ofta kan inträffa derigenom att stadgandena rörande helsovården måste sökas i en mängd särskilda äldre och nyare författningar, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täcktes låta till allmän kännedom utarbeta ett sammandrag af de Sundhetsvården rörande författningar, så vidt dessa böra af Socken-nämnd på landet tillämpas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 7 Juni 1854. Expedilions-Utskottels Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den l Juni 1854.
Jag tror icke heller, att R. o. Ad. hört ett enda anförande af den syftning, som skulle de stora allm. interessena i Riket icke vara representerade genom vår närvar, ståndsfördelning. Man kan väl säga, att vissa personer icke äro representerade, men ingalunda, att det gifves några interessen, som icke äro det; ty jordbruket och bergshandteringen, hvari orepresenterade ståndspersoner hafva deras mesta egendom, hafva tillräckligt målsmän bland våra nuvar. RiksStånd. Det betyder icke så mycket hvilka personer, som komma hit, vare sig den ene eller andra. Jag uppmanar en hvar att uppgifva hvilka de stora ljusen äro, som för våra riksdagar gä förlorade genom det närvar, representationssättet. Om de funnos, skulle man väl se till dem i sådana offentliga samman - Den 11 October e. ra. komster, af brandförsäkringsm. fl. bolag, dit de kunde inväljas; men vanligen hör man der inga andra utmärka sig än de, som varit riksdagsman, hvaraf torde bevisas, att de s. k. ofrälse ståndspersonernas inrymmande i Representationen icke skulle medföra så stort gagn, som man deraf tror sig kunna förvänta. I fall det ur rätt, att ett antal sjelfskrifna representanter finnes i Representationen, måste äfven Svenska Riddarhusets sammansättning af sjelfskrifna medlemmar i sin grund vara ganska riktig. Då återstår att besvara den frågan, huruvida de sjelfskrifna adelsmännen böra inom sig välja representanter. Jag är af motsatt tanka; ty i samma mån kommer man in på valsystemet. En hvar af R. o. Ad:s ledamöter, som varit utsktsmedlem, torde hafva funnit, om icke redan electorernas val är af samma beskaffenhet som val i allmänhet. Det händer icke sällan, att man råkar ut för den anmärkningen: hade jag kunnat förutse, att du i den och den frågan inom det eller det Utsk. skolat rösta så och så, så skulle jag icke valt dig dit. Detta ådagalägger, att man vid hvarje val utser den valde i en viss syftning och fordrar, att han skall yttra sig i samma anda.
Professoren Limnell, att nemligen vid afskedstagande! varda öfverflyttade på Rikets Allmänna Indragnings-Stat, samt Akademien, jemte underdånig anmälan om berörde förhållande, tillika upplyst, att HofIntendeuten Westin vore född 1782 och alltsedan 1815 varit vid Akademien tjenstgörande, dels såsom vice Professor, dels såsom Professor, dels också, från 1828 till 1840, såsom Akademiens Direktör; att han under längre tid var en af Fäderneslandets mest ansedda och värderade konstnärer och jemväl såsom lärare verkat på ett nitiskt och förtjenstfullt sätt, äfvensom att hans vid Akademien egande inkomster utgjordes af en Historie-Målare-lön 500 R:dr, och ett Professors-arfvode 450 R:dr; att flof-Målaren v. Heidecken, som föddes 1781 och från 1826 till 1829 innehaft en al de på Akademiens Stat anslagne resepensioner, år 1831 blifvit Ledamot af Akademien och 1838 anställd såsom lärare vid dess Elementar-tecknings-skolor, hvarest han alltsedan tjenstgjort, och att han både såsom konstnär och lärare ådagalagt en aktningsvärd verksamhet, samt att han för nämnde lärarebefattning åtnjöte ett arfvode af 400 R:dr Ranko; så har É. K. M.t, med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, och då hvarken Akademiens enskilda medel eller den inom Akademien stiftade pensions-kassa förmådde hålla dessa personer skadeslösa för de löneinkomster, de genom afskedstagande! skulle förlora, behagat föreslå Rikets Ständer, alt Professoren, Hof-Intendenten Westin och Hof-Målaren v. Heidecken, sedan de ifrån sina tjenstebefattningar vid Akademien erhållit afsked, måtte, för deras återstående lifstid, å Allmänna IndragningsStaten undfå pensioner, den förre af 950 R:dr, och den sednare af 400 R.dr årligen. Ehuru Professoren Westin och Hof-Målaren v.
Och Josia gaf till häfoffer för den meniga man lamb och kid, alltsammans till Passah, för alla dem som vid handena voro, på talet tretiotusend, och tretusend nöt; alltsammans af Konungens ägodelar. Hans Förstar gåfvo till häfoffer friviljoge för folket, och för Presterna och Leviterna; nämliga Hilkia, Sacharia och Jehiel, Förstarna i Guds hus, ibland Presterna till Passah, tutusend och sexhundrad ([lamb och kid]), dertill trehundrad nöt. Men Chanania, Semaja, Nethaneel, och hans bröder, Hasabia, Jejel och Josabad öfverstar för Leviterna, gåfvo Levitomen häfoffer till Passah, femtusend ([lamb och kid]), och dertill femhundrad nöt. Alltså vardt Gudstjenst beskickad, och Presterna stodo i sitt rum, och Leviterna i sin ordning, efter Konungens bud. Och de slagtade Passah, och Presterna togo af deras händer och stänkte, och Leviterna drogo thy hudena af; Och gjorde bränneoffer deraf, att de skulle dela det ut ibland fädershusen uti deras meniga hop, till att offrat Herranom, såsom skrifvet står i Mose bok; sammaledes gjorde de ock med oxarna. Och de kokade Passah vid eld, såsom det sig borde; men hvad som helgadt var, kokade de i grytor, kettlar och pannor, och de gjorde det med hast för meniga hopen. Derefter redde de ock för sig, och för Presterna; förty Presterna, Aarons söner, hade att skaffa med bränneoffret, och med det feta, allt intill nattena; derföre måste Leviterna tillreda för sig och för Presterna, Aarons söner. Och sångarena, Assaphs barn, stodo i sitt rum, efter Davids bud, och Assaphs, och Hemans, och Jeduthuns, Konungens Siares; och dörravaktarena vid alla dörrarna, och de veko intet ifrå sitt ämbete; ty Leviterna, deras bröder, redde till för dem.
Utredaren och granskaren får då i slika fall vidkännas tyngden af sin befattning; och då han för utgången har ingen att tacka eller ingen att förebrå, måste han förut med sig sjelf hafva uppgjordt, hvad slutsatser härutaf kunna göras och åtminstone vara i fredligt förhållande med sitt samvete oell sina afsigters öfverens* stämmelse med rättvisa och offentlighet. Den som undviker denna sednare bergar sig viii alltid sjelf undan slöjan af tystnaden, men öfverlemnar också i och med detsamma, åt gissningars magt att ogilla dess handlingar, då upprigtigheten deremot öppnar offentlighetens fält. 14 Den i April för omdömet och pröfvo rätten. Och månne icke blott denna offentlighet stundom ersätter bristerna uti en saknad tillämpning af Lagarnep Månne den icke ensam bildar ett conectiv, hvilket, om det äfven enligt fleres Opinion vore en afvikelse ifrån sättet af dylik b handling , likväl röjer ett ändamål, som står i full öfverensstämmelse med en^allmänt välgörande åsyftning? Vare det emellertid långt ifrån mig att härigenom söka erhålla ett gillande af en Opinion, som kanske icke delas af andra; jag gör det så mycket mindre, sorn min grund* satts i afseende på anmärknings-rättigheten är enkel. Jag erkänner fullkomligen denna rättighet och finner dess utöfning både nyttig och upplysande. Dessutom tror jag, att den som äger mod att vidgå egna fel, vinner derigenom rättighet att anmärka andras, och stun. dom fordras det mera billighets-känrla att göra det förra än att utöfva den sednare. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard.- Som jag icke kunnat i sitt sammanhang fatta Friherre Åkerhjelms nu uppläste anförande; men jag dock tyckte mig deri finna åtskilligt, som kunde anses syfta på mig personligen; så får jag ödmjukast anhålla, att mig må varda tillåtit att besvara detta anförande, antingen i nästa Plenum eller vid det tillfälle, Protocollec för denna dag justeras.
Vid öfvervägande af denna fråga har Utskottet, med anledning af hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen anfört, ansett de här ofvannämnda framställningar icke böra till någon förändring af nu gällande tullbestämmelser rörande artikeln knappar föranleda, I enlighet med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens derom afgifna förslag hemställes att, till förekommande af tvister, huruvida en knif försedd med pennknifsblad och andra knifblad, bör till det ena eller andra slaget knifvar hänföras, under rubriken knifvar, pennmåtte i taxan intagas följande nAnm. Som pennknifvar förtullas äfven knifvar, hvari finnas pennknifsblad, jemte andra knifblad eller redskap.» Likaledes torde, enligt Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens hemställan, Knytningar, i taxan under lit. K. uppföras med hänvisning till »strumpstolsarbeten», till hvilka de äro närmast hän förliga. Om rätta betydelsen af den i taxan förekommande rubriken nKoeffyrern hafva, enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen förmält, åt skilliga tvistefrågor förekommit; och enär nämnda artiklar utgöra en hufvudklädsel samt större delen af dessa till riket inkommande persedlar numera vore af den enkla och mindre dyrbara beskaffenhet, att de ej skäligen kunde draga derför bestämd tull af 3 R:dr per stycke, hafva bemälda embetsverk föreslagit, att nyssnämnda afgiftsbestämmelse måtte ur taxan utgå och ifrågavarande artiklar hänföras till »kläder». Lika med embetsverken anser Utskottet den nuvarande tullsatscn vara öfverdrifvet hög, men då den föreslagna hänvisningen till kläder synts mindre lämplig, hemställer Utskottet, att, med rubrikens bibehållande oförändrad, införselsafgiften må nedsättas till 2 R:dr stycket.
Till öfversättning och tryckning af 2:ne brochyrer angående fårafveln, rest . 680: Transport-kostnader för Franska får m. m. 944: Till inköp af utländska får för privata personer, rest 997: 5:o Fur och Vallhundar: Värdet af 66 st. Engelska får d:o af 6 st. Franska d:o . d:o af 3:ne st. Vallhundar 312: 3g. i o. N. E. Transport R:dr 32 Transport R:dr Balance till år 1836; Tillgångar: l:o I sahra Fordringar'. llos Rikets Ständers Ve\el-Bank » Manufactur-Discontfonden . » Ull-Gontoret i Norrköping » Directören N. E. Hofman samt i Discontlån 2:o Osäkra Fordringar: För skjutne Medel: Omkostnader för till försäljning i England exporterad ull Till öfversättning och tryckning af 2:ne hrochyrer angående fårafveln, rest . Transportkostnader för Franska får m. m. Till inköp af utländska får för privata personer, rest 5:o Fur och Vallhundar: Värdet af 66 st. Engelska får » af 6 st. Franska får . » af 3 st. Ström. 33 94,403 Transport R:dr Balftnce lill år 1836: l:o Deponerade Medel för försålda Kongl. Maj:ts och Kronans får vid åtskilliga Schäferier 280: 34- 6. 2:o Öfverlevercring: af Ull-Contoret i Norrköping — af Directör Hofman . — ?. 8. - 280 94,6841 Summa B:co R:dr Discont-Contoret den l4 Maj 1836 Carl G. Kusel. 5 Capital-Slnt öfver Gamla Ull Debet. Balance från år 1835 : S k ul d e r: l:o Deponerade Medel för försålda Kongl. Maj:ts och vid åtskilliga Schäferier 2:o Öfverlcverering : af Ull-Contoret i Norrköping5.— af Directör Hofman Bang 3.— Kronans får 280:34. 6.