Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. J\s 4, om Statsverket 18S6, Anslaget till hospitals-inrältningen å Ku yi g åholmen. sakligast bestå af spanmål, förmodades ej blifva tillräckliga till bestridande af utgifterna, helst under sednare tider löner till tjenstemän och betjening måst betydligen ökas, äfvensom utspisningskostnaden i väsendtlig mån blifvit förhöjd, hvarförutom i samma man som utrymmet vid hospitalerna ökas och antalet af hospilalshjonen blifver större, en betydligare tillökning i utgifterna för deras underhåll och vård deraf blifver en följd, anhåller Serafimer-Ordensgillet underdånigst, del måtte Eders Kongl. Majit hos Rikets Ständer begära, att ett anslag till minst enahanda belopp, som vid sistförflutne riksdagar eller 23,000 R:dr Banko årligen under den tid blifvande statsreglering kommer att omfatta, må till Ordensgillets disposition anvisas, att emot redovisnings-skyldigliet användas till betäckande af den brist i hospilalsfondens inkomster, hvilken för bestridande af nödige utgifter lill hospitalernas underhåll samt till förbättring i hospilalsvården möjligen kan uppkomma. Då, hvad först angår Götheborgs hospital, frågan om tillbyggnad af gamla hospitalet vid nu upplysta förhållanden torde böra förfalla, samt annan utväg sålunda icke återstår än att genom ny anläggning afhjelpa det jemväl af Rikets Ständer erkända behofvel af utvidgning och en mot tidens fordringar svarande förbättring af detta hospital, får jag i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl. Majit behagade till Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att lill nybyggnad af Götheborgs hospital, på sätt föreslaget blifvit, måtte, utöfver de 30,000 R:dr B:ko eller 73,000 R:dr R:mt, som redan under nu löpande slatsregleringsperiod finnas för ändamålet disponible, beviljas del ytterligare belopp, som, enligt hvad förberördt är, dertill ansetts erforderligt, eller 190,000 R.dr R:mt.
Ridderskapet och Adeln äro ingifne och derifrån genom Protocolls Utdrag" af den 4'nästledne April tilt Stafsoch BmlcoUtskotten remitterade alne Memorial, angående yrkad undersökning om Götha Cana -JDiskontDirecttons förhållande, i afseende på den till Canal arbetets fortsättande gjorde försträckning af 1,100,000 R:d m. m., det ena af Herr FriCorfits Ludvig Stael von Holstein, sa lydande : ”Herr Grefve v. Platen har i ett af de förära Plena spkt visa, det Götha Cauals Diskont ”varit skyldig att biträda med Lån åt Canal-Di”rectionen, som ägt rättighet att sådant äska, ”samt härledt denna rättighet från sådar.e slutsatser, som gifvfit mig anledning deremot göra ”anmärkning. Herr Grefve Platen åberopar Riksens Ständers beslut vid sisla Riksdag, som ä”lägger Directionenf att hafva årligen verkställt ”så mycket Canal-arhete, sotn Dtrectionen , en”ligt plan, åtagit sig, vid påföljd , i lall sådant 626 Statsoch Banfto-Utskottens Betänhandenl ■''blifvit underlåtit, att Banken då icke skulle utjemna något af bidraget intill dess det åtagna ”arbetet vore fullbordadt. Af detta beslut dragés ”nu den slutsatsen, att, då fulla arbetet med ”tillgången af medlen icke kunnat verkställas , ”har det blifvit icke allenarl en nödvändighet ”för JDirectionen, utan äfven skyldighet, att sö”ka genom lån kunna bestrida utgifterne , för ”att få det bestämda, arbetet fullbordadt; förmenande Grefve Platen, att Directionen i annat ”fall ådragit sig så väl Bolagets, som Riksens ”Ständers förebråelse, att hafva underlåtit nödig ”omtanka för Verkets bästa; åberopandes dessutom såsom skäl, att dylik lane Operation före ”sista Riksdag äfven varit bruklig , och då af ”Ständerna utan anmärkning lemnad.
Jernvägskommittéen satt denna bana i främsta rummet bland ifrågasatta bibanor, utan äfven Kongl. Maj:t i Dess aflåtna nådiga Proposition angående Statens jernvägs - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. 21 byggnader vid innevarande riksdag, med erkännande af banans synnerliga vigt, endast af bristande tillgångar funnit sig förhindrad att intaga densamma i den nådiga Propositionen, har motionären, öfvertygad att Pikets Ständer skulle finna utvägar att fylla ett behof, hvars afhjelpande icke vidare kunde uppskjutas, föreslagit att åt det bolag, som bildat sig för åstadkommande af meranätnnde bibana emellan Borås stad och vestra Stambanan, måtte beviljas ett lån af 1,700,000 R:dr Ihra t på enahanda vilkor, som blifvit Gefle-Dala Jernvägsbolag medgifna.
Deremot tror Utskottet, då, efter hvad ofvan visadt är, utgifterne från denna Cassa mera hänföra sig till sådane föremål, som angå handeln och sjöfarten i allmänhet, än till förhållandena med Barbaresk-Staterne en skildt, alt den hittills begagnade titeln af Convoymedel är mindre lämplig, och då deras hufvudsakliga föremål är handelns och sjöfartens skyddande och befrämjande, anser Utskottet afgifterne härföre lämpligast kunna utgå under titel: Afgift till Handelsoch Sjöfarts-Fonden. Med förmodan af Rikets Ständers bifall härtill, och då'exporthandeln i synnerhet bör lättas och uppmuntras, får Utskottet vidare tillstyrka Rikets Ständer, medelst underd. skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla: att, till lättnad för Svenska handeln och i synnerhet upp muntran för exporten af Svenska producler, Con voyafgiften för alla utgående artiklar, så snart Kongl. Maj:ts kungörande af Dess Nådiga bifall härtill hinner allmängöras, må helt och hållet upphöra. Äfvensom att, i stället för den hittills erlagde Convoyafgift å inkommande varor, som utgått olika för olika varor, eller med dels 5, dels 10 och dels i5 procent å Tullen, denna afgift hädanefter, under ofvannämnde benämning, må till enhets och enkelhets vinnande, blifva beräknad med 10 procent å alla importartiklar.
Egentliga orsaken, hvarföre jag nu begärt ordet, har varit den, att mitt förra yttrande måtte hafva blifvit missförstådt, alldenstund Frih. Klinckowström kunnat fatta det så, som om jag ville tillstyrka beviljandet af en million rdr till jernvägsbyggnader och dessutom 400,000 rdr till inköp af jernvägsmateriel från de redan färdiga stambanorna. Mili mening var den att, då efter hvad Chefen för Civil-I)ep:tet upplyst, 400,000 rdr af det anslag, som komme att beviljas, skulle åtgå till inköp af materiel från redan fullbordade banor och således egentligen icke blef någon statsutgift, den af [Jtslct föreslagna summa mätte höjas så, att 500,000 rdr skulle anslås till påbörjade af Arvika-Christinehams-banan, utöfver det anslag, som erfordrades till materiel. Då emellertid delta förslag ej blifvit af någon talare understödt, vill jag ej längre vidhålla detsamma. Frih. Klinckowström har såsom stöd för det af honom föreslagna högre anslag, bland annat anfört, att Stats-ötsk:t i öfriga frågor iakttagit en så stor sparsamhet, och velat bevisa detta derigenom, att Utsk:t af de, om jag minns rätt, 40 millioner, som äskats för åtskilliga ändamål, tillstyrkt endast 7. Det är likväl ett ganska eget sätt att bevisa sin sparsamhet derigenom att man endast beviljar en viss qvot af hvad, som begärts, och i analogi härmed skulle det således vara sparsamt att tillstyrka äfven 20 millioner, i händelse 100 millioner äskats. Sparsamheten bevisas derigenom, att de beviljade anslagen stå i förhållande till Statens tillgångar, men ingalunda af deras förhållande till de anspråk, som af en eller annan blifvit framställda. Kan åter Frih. Klinckowström visa, att de lf million rdr, han tillstyrkt, kunna anskaffas utan ny skuldsättning, vill jag biträda hans förslag, men så länge han blir mig detta bevis skyldig, måste jag motsätta mig detsamma.
Thronföljaren städse bör förmodas hafva sin uppmärksamhet »närmare riktad åt uppfattningen af alla de förhållanden, som ligga inom verknings»krelsen för det höga kall, han är utsedd att framdeles öfvertaga, och att just i »följd af denna hans ställning hos honom kan säkrare förutsättas vilja och förmåga »att, under tillfällig utöfning af Konungamakten, så vårda ärendena att väsendtlig »rubbning af regerings-systemet icke uppstår.» Likaledes anser sig Utskottet nu, såsom vid sista Riksdagen, böra påminna om »förmånen deraf, att Thronföljaren ge»nom Riks-styrelscus öfvertagande komme i ökadt tillfälle att småningom vidga sin »erfarenhet i ämnen, som framdeles skola blifva föremål för hans varaktigare om»vårdnad». Af det lyckliga förhållande, som för närvarande är inom det svenska och norr ska Konungahuset rådande, anser Utskottet sig icke böra låta sig förblindas i afseende pä de vådor, som man befarat kunna i en framtid uppstå derigenom, att behörighet till Riks-styrelsens förande upplätes ål flere af de Kongl. Prinsarne. Utskottet anser derföre alt, med de öfrige Prinsarnes uteslutande, rätten att såsom Regent föra Riks styrelsen blott bör upplåtas åt en enda, nemligen åt den, som är till Thronföljden närmast berättigad, eller med andra ord, åt Thronföljaren. Det har blifvit ifrågasatt att endast Kronprins skulle förklaras behörig att öfvertaga Riks-styrelsen; men hos Utskottet hafva betänkligheter yppats icke blott mot saken, ulan ock mot namnet. Ordet Kronprins är visserligen icke för våra Grundlagar alldeles fremmande, och dess betydelse torde genom språkbruket vara bestämd och allmänt känd. Man kallar nemligen endast i det fall Thronföljaren för Kronprins, att han genom val eller arfsrätt är till Thronföljden så nära berättigad, att han icke kan genom födelsen af annan närmare berättigad Prins komma att förlora sin Tbronföljare-egenskap. Men förr än en bestämning af ordets verkliga betydelse blir i Grundlagarne införd, anser Utskottet ordets begag nande i förevarande hänseende möjligen kunna föranleda ovisshet.
1 Expeditions-Chef, Kabinetts-Sekreterare 5,500 . 1 Expeditions-Sekreterare och Chef för den politiska Afdelningen 4,500 i dito och Chef för Handelsoch Konsulat-afdelningen (allönas från Konsulsfonden med 4,500 R:drR:mt) 1 dito och Chef för Kassaförvaltningen, 3,000 (erhåller af Konsulsfonden 1,500 R:dr R:mt) 1 Förste Sekreterare 3,500 i dito och Arkivarie, Chef för Arkivet 3,500 1 Andre Sekreterare 2,000 3 dito 6,000 1 Andre Sekreterare 1,000 2 dito 2,000 Ofver-Ceremoni-mästare 2,000 1 Skönskrifvare 600 1 Vaktmästare 600 3 dito 1,800 1 Kammardräng (allönas från Konsulsfonden med 500 R:dr) Summa Riksdaler Riksmynt 36,000 » 72 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd. fröy. N:o 1, om Statsverket 1856. Kongl. Maj:ts Stat för Utrikes Departementets Expedition. Enligt Kongl. Brefvet den 16 October 1045. 1 Kabin etts-Sekreterare 1 Förste Sekreterare 1 " Gratifikationer till e. o. Tjenstemän och Vaktbetjente, som enligt Kongl. Maj.ts förslag och Rikets Ständers beslut vid sistlidne Riksdag blifvit öfverförde från anslaget till skrifmaterialier och expensmedel Till Kongl. Utrikes-Departementet hörande Emhets och Tjenstemän : 50: 1 Translator för Finska språket 1 Skönskrifvare 2,076: — Summa B:ko R:dr 13,026: 16. Bil. N:o 2 lill Kongl. Maj.is Nåd. Prop. N:o i, örn Statsverket 1&56. 73 s Summa B:ko R.dr 380: — Ofvan anförda stat för
Herr Cederschiöld, Pehr Gustaf} förkastar allt slags beblandande af Statsverket med Motala Mecbaniska verkstad, och anser, att, då Rikets Ständer omsider nyss kommit till det så länge efterlängtade slutet på de dryga utgifterne för GöthaCanal, de böra laga sig till vara för alt icke genast genom Motala verkstad öppna ett nytt och evärdeligt afloppsdike för Statens medel, hvadan Talaren afstyrker icke allenast verkstadens öfvertagande och drifvande för Statens räkning, ulan äfven allt ytterligare lånebiträde till Bolaget; tilläggande Talaren derjemte, att, då nämnde verkstad icke kan bära sig för ett enskildt Bolag, måste hon nödvändigt medföra ännu vida större förlust för Staten, derest hon skulle drifvas för dess räkning, och att det dessutom vore icke blott denna förlust, man kunde såsom en stående Statsutgift för alltid påräkna, utan man kunde äfven bereda sig på en vidt utöfver behofvet öfverdrifven utsträckning af Angmachineriet för försvarsverket, i samma mon det blefve nödvändigt att skaffa Slatens verkstad sysselsättning — samt, hvad ytterligare låneunderstöd beträffar, så skulle de vara föga annat än en handpenning på framtida öfvertalning. Derest Staten oundgängeligen behöfver Ångmachiner, må de företrädesvis tagas vid Motala, så länge de derstädes kunna erhållas af samma godhet och lill samma pris som annorstädes. För att ådagalägga det Talaren ingalunda önskar oftanämnde verkstads undergång, utan tvertom gerna skulle vilja bidraga tili dess förkofran, hemställer han, om ej Bolaget, i händelse det dermed vore hulpet, kunde icke allenast få anstånd med återbetalningen af de försträckningar, sorn det erhållit af Statens medel, utan äfven för vissa år, till mer eller mindre del, eller kanhända alldeles, befrias från skyldigheten att derföre erlägga ränta.
De öfriga, äfvensom särR:dr 100 R:mt. 5 1) Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 15 öre. skildt Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85, 57 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. skildt inkommande tillbehör till instrumenter, förtullas R:dr öre. efter 10 procent af värdet, b) Instrumenter, hvilka genom sina mindre dimensioner och sin beskaffenhet i öfrigt synbarligen endast utgöra leksaker, hänföras till art. Leksaker. Inventarier, skepps-: nya, ej specificerade, icke hänförliga till husgerådssaker eller beklädnadspersedlar R:drl00 R:mt. 5 brukade å förolyckade eller sjöskadade utländska fartyg — Fr a. Ipecacuanha; hän fores under Apotheksvaror. Ister, alla slag — Frit!. Jalappa; hänföres under Apotheksvaror. Jern: gjutet: tackoch barlastsamt kasserade kanoner, bomber, mörsare och kulor — Fr a. bomber och kulor, ehamplunerade till visst mått och renfilade, kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och borrade, samt finare och gröfre lavetter 1 centner. 1 25 kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade samt hällar, vigter och lödjor 1 centner. — 50 grytor, pannor, kittlar, kakelugnar, spisar och kabysser, gallerverk samt dertill apterade stolpar och ledstänger, äfvensom slussportar 1 centner.
35 na med temlig säkerhet antaga, alt, med den föreslagna inskränkningen för det nya stadgandets tillämpning, tillökningen i utgift icke skulle blifva större, än all de påräknade tillgångarna för merberörda pensionering ändock blefve, åtminstone för den närmaste framtiden, fullt tillräckliga, såvida Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad ofvan blifvit antydt, medgålve all, intilldess förändringen i olficerspersonalens nuvarande organisation hunnit fullbordas, de genom minskning af denna personal uppkommande aflöningsbesparingar äfven finge för pensioneringen användas. Med gillande af hvad
Sig föranlåten, att af denna tillgång, låta lemna dem understöd, hvarom Stats-Utskottet under siri handläggning vid desse ärender, erhåller närmare besked; och innestå sålunda af desse medel uti Götha-Canals Discont 528.300 och uti Malmö .Discont, 74,100; utom ytterligare upplupne rentor, men återstoden uti ofvannämnde belopp finnes tillgänglig, till c-n del redan förvandlad uti förenämnde slags Invisningar, hvarmedelst en serskild undsättning för Götheborgs-Discont af 179,000 Il:dr mot pantsäftning af sådane Documenter, tillika kunnat göras. Kongl. Maj:t har likaledes ock af tillgänglige Krigs-Fondsmedel redao låtit ltquidera Ståts-Utskottets Betänk and en'. !^73 ioo,ooo Rjdr H;br Blco, och 100,000 R:dr Svenskt Banco, sorn , i arf efter Högst-Salig Hennes Maj:t Enke-Drottriingén ,Sophia Magdalena,' tillföllo f. d. Kongl. Famillen. Men vidare betalning af denna Farnilles enskildta, uti Sverige qvarstående förmögenhet, har hittills icke kunnat ske och beror nu af Preussiske Eiquidationens utgång. Utom desse medel har genom liquidation följande Summor blifvit Regeringen erkände. Francs. Cent. Af Kejserliga Ryska Regeringen in^oo: 80.—- Af Kejserliga Österrikiska D.o 547,500:84.— Af Kongl. Preussiska D o 1,193,3 89:11.— Tillsammans Francs.
I sammanhang härmed föreslås vidare att tiden för vads erläggande emot och besvär öfver HäradsRätt och LagmansRätts dornar, samt för anmälan i Hof-Rätt att få hos Kongl Maj;t söka ändring i HofRätters dom och utslag, måtte förändras, och den vinnande parten, i alla Instantier vare pligtig på Den 3 Martil, 43S lämpeligt sätt lemna vederparten del af det meddeldte beslutet, samt, fatalietiden till vade-} penningars erläggande och ändringssökande j beräknas ifrån detta delfående, och icke blifva mycket inskränkt, äfvensom, att, i anseende till tidsutdrägten, för höjda vadepenningar, kunde i Landtränteriet i provincen få nedsättas, samt beviset öfver den i föreskri fven tid verkställ te nedsättning bifogas de, till nästa Instantien,' ingifvande handlingar. Vidare och till beredande af nödigt rådrum och trygghet för rättsökande , föreslås, att den kortare tid, sorn f 25 Cap. Rättegångsbalken är töreskrifven för ändringssökande hos HofRätten, måtte beräknas ifrån delfåenclet af dom eller utslag, mea icke ifrån dagarne af dess utfärdande: Jag har kändt en händelse för flera år sedan, då parten så sent erhöll HäradsRättens utslag, atfc rådrum ej var öfrigt till ändringssökande £ HofRätten och då ingen controll tili förekommande deraf kan äga rum mot domare, somt stundom icke utgifva expeditioner och utslag förr än en längre tid efter tingets slut, så synes det nu föreslagne stadgande, i flere afseende» vara nyttigt och nödigt. Ytterligare, får jag, till förändrings föreslående, anmärka det stadgande I 30 Cap 1 §. RättegångsBalken, ”att dea sorn söka vill, att Konungen må pröfva HofRätts dom och utslag, sorn i hufvudsaken fallit, gifve det skriftligen tillkänna i HofRätten innan klockan tolf å sjunde dagen, den oräknad då utslaget föll, och sätte der tillika ia stoa daler, eller så mycket i guld el^ 436 Dcu 3 Martil, ler silfver sorn deremot svarar.”
Silltunnorna ströko, kaffe dracks i alla stugor, och barnen rumlade på karameller. Men tiden gick, och hvad som blifvit » kritsadt » skulle betalas. Penningarna inflöto lika långsamt, som varorna fort gått ut; än inflöto blott bråkdelar af dem, än uteblefvo de alldeles. En dag infann sig ett ombud för den unge mannens förlagsgifvare; för kredit sattes stopp, och räfst började med de skyldige. Det hade visserligen icke varit den i det hela rättrådiga befolkningens afsikt att tillnarra sig något af den lättrogne unge mannen. Felet låg i bristande ekonomisk kultur, om vi så få uttrycka oss, man ägde icke motståndskraft mot kreditens tjusning, man hoppades kanske på ett obestämdt något, och — kommer dag, kommer råd. Det ligger i allmänhet en lockelse i att liksom få något gratis eller åtminstone tills vidare gratis. Man skickar blott ned en rekvisitionslista i kryddboden — efter en liten stund står i köket ett bud med alla möjliga goda saker.| Man vill fara ut och åka — antingen är det ett förträffligt före eller ett härligt vårväder — man säger till hos hyrkusken om ett åkdon. Efter en kvart kö * det fram. Man spelar rik utan penningar! Familjen vill » se sina vänner », och frun behöfver blott telefonera, så skicka sockerbagare, slaktare och blomsterhandlare hem det bästa, hon kan önska. Herrn i huset går själf i förbigående in till viuhandlaren och bestämmer hvilka viner, som skola sändas hem. Och dagen efter säger frun med en gäspning: » Vår supé, den var ju fin, På bästa sätt allt arrangeradt, Väl ekläreradt, Superbt serveradt. &gt; Hvartill, som vi gren, svara orden: minnas från fru Lenn» Och huset rätt nu ruineradt » Hela festen hade kanske blifvit inställd, om ej krediten funnits. Att lysa med lånta fjädrar, brukar j u i allmänhet anses som klen ära. Hvarför tänker man icke så äfven i ett fall som detta? Herrskapet har hälsat på hos bekanta. D e hade mattor och dörrförhängen af smyrnaväfnad, » vieux saxe » och venetianska speglar etc, etc.
Han har således icke insett, att ett sådant uttryck verkligen innebär utöfningen af en utaf grundlagen icke medgifven domsrätt, ehuru domen vore afgifven under förklädnaden af ett talesätt, som grundlagen ej förutsatt. Med ännu större öfverraskning har jag hort samme ledamot af Konst.Utsk:t, Hr Cederschiöld, lemna Ståndet den upgift, att jag skulle hafva författat detta Betänk. Hvarje ledamot af nämnde Utsk:t, sorn åhört dess förhandlingar med den tillbörliga upmärksamhet, att kunna med tillförlitlighet draga sig förloppet härvid till minnes, måste vitsorda, huru med detta författande tillgick. Till en början var det ingen liitt sak, att utur den långvariga och lifliga diskussion, som föregick beslutet, framdraga och ordna de under öfverläggningen yttrade många olika tankar och meningar, som, äfven inom majoriteten, framställts, än af den ene, än af den andre. Men som 55 g R.O. ålägger Utsk:t att afgifva ett »motiveradt och bestämdt utlåtande», så måste ett sådant sammanfattas, hvilket också skedde af Utsk:ts Sekreterare. Dertill hade han ganska ringa tid, emedan, på sätt besagda § stadgar, viss dag var Utsk:t förelaggd till inkommande med sitt beslut. Förslaget til! Utlåt, bordlädes till nästa sammanträde dagen derpå. De ledamöter inom Utsk:t, hvilkas sammanstämmande mening bestämt beslutet, saromankommo särskildt, för att, hvilket icke var någon lätt upgift, ur det föreslagna långt vidlyftigare, än det nuv:de upsatta Mera. afskilja allt, som icke fullt öfverensstämde med eller nog tydligt motsvarades af de uttalade åsigterna hos majoritetens samtlige ledamöter. Deraf blef en följd, att mycket i det ursprungliga Betänk, uteslöts eller förändrades.
Rikets Ständer göra^nådig framställning om de åtgärder, som till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader böra intill slutet af nästa statsreglerings-period, eller intill 1865 års utgång, vidtagas, förekommer härvid i första rummet att fastställa den summa, som för jernvägsarbetenas fortsatta bedrifvande under nämnda tid må lämpligen kunna anvisas. f öfverensstämmelse med Rikets Stiinders beslut vid sistlidne riksdag, och såsom Chefens för Statens jernvägsbyggnader arbetsberättelser närmare utvisa, hafva under de sednaste åren dessa arbeten så fortskyndats, att omkring 7,000,000 R:dr årligen dertill blifvit använda; och erfarenheten har gifvit vid handen, att, på det sätt arbetet, hittills varit anordnad), den härtill behölliga arbetsstyrkan utan svårighet eller väsendtlig olägenhet för näringarne kunnat anskaffas och sysselsättas. Att det, såväl med hänseende till kostnadernas förminskning, som för att åt landel, så tidigt som möjligt, bereda vinsten af förbättrade kommunikationsanstalter, mäste vara en fördel, att det stora nu pågående nalionela företaget bedrifves med all den kraft, sorn omständigheterna medgifva, lärer icke kunna bestridas; och, såvida icke af rent financiela skäl något hinder häremot uppstår, bör det således anses såsom något särdeles önskligt, om våra jernvägsarbeten äfven i den närmaste framliden kunde fortgå efter ungefärligen samma måttstock som hittills. På grund häraf, och för att inom idisla statsreglerings-period hinna fullborda några af de vigtigasle jernvägslinierna, har också Jernvägs-kommittéen föreslagit, att för årep 1860—J863 arbetskostnaden skulle beräknas till en sammanlagd summa Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition M 55. 13 af Tjugusju millioner Riksdaler, eller i medeltal till 6-7 millioner om året.