Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får anhålla om ursägt att jag ånyo upträder, men frågan är i min tanka af den utomordentliga vigt alt jag tror det icke skadar att åtminstone diskussion derom har upstålt. Den siste värde talaren har visserligen sagt att Const.Ulsk. icke vill rådgifvarnes ofärd; men jag hemställer om det icke i sjelfva verket blir förhållandet, om, såsom nu är fallet, Const.Ulsk. skulle under granskning af prot:ne finna sådana åtgärder vara vidtagne, som icke f. n. äro af beskaffenhet alt föranleda till rådgifvarnes entledigande, men som likväl, på sätt jag nämnt, om de fortsättas, skulle kunna gifva anledn. till vådliga följder, men icke tillstyrkte R. St. att fästa K. M:s upmärksamhet på att en sådan bana icke måtte fortsättas. Icke annat jag kan se, 'så beredes på detta sätt Konungens rådgifvares ofärd, enär deras entledigande deraf skulle blifva en gifven följd, hvilken deremot genom den föreslagna underd. skrifvelsen kunde förekommas. Skillnaden emellan min motståndare och mig är den, att jag anser att man icke bör hålla sig till person utan till sak. Det är saken som, i min tanka, bör befrämjas. Hr Lefrén har föreslagit, att vi alla skola böja oss under grundlagen, och ingen kan lifligare än jag instämma deruti; men jag tror icke att det är någon inom detta hus eller inom Const.Ulsk., som har velat öfverträda grundlagarne. Skillnaden är endast den, att vi upfalta deras betydelse olika. Lika litet som jag kan gilla alla de skäl, som Hr Lefrén framställt, lika litet kan jag förtänka Hr Lefren alt han icke kan gilla mina skäl; men jag vill icke derföre påstå att icke han lika villigt som jag böjer sig under grundlagarne. Jag har förut gjort framställning om ärendets föredragande punktvis.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, hurusom, i afseende pä förevar:de puukt, åtskilliga förändringar blifvit yrkade. Först hade Gr. Lagerbjelke yrkat, att i lista mom:t orden ”i enlighet med dem af Jägeri-betjeningen meddelade föreskrifter” måtte utbytas emot ”i enlighet med upgjord och fastställd skogshushållnings-plan, samt under Jägeri-betjeningens tillsyn”, och att i sednare momrt, i st. f. orden ”samfälda enskilda skogar, som emellan delegarne förblifva oskiftade”, mätte införas ”samfälda skogar, som blifvit öfverlemnade till menigheters dispos., och hvilka bland delegarne förblifva oskiftade.” Derefter hade Hr von Hartmansdorff yrkat bifall till eli serskildt, förut under diskussionen af Frih. Raab framställdt förslag, att R. St. skulle besluta hos K. M. i underdrhet anhålla: 1:0 att skötseln af de under K. M. och Kronans omedelbara vård slående skogar, äfvensom af dem, hvilka tillhöra hemman, som Kronan lill boställen eller fromma stiftelser uplåtit, sa ordnas, alt säkerhet för skogens bestånd och förkofran beredes; 2:o att inga kronoskogar hädanefter må till enskilda personer alhändas, samt afl öfverlätelsen å Kronans mark genom afvittringarne i de norra länen följaktligen inställes; 3:o alt en i möjligaste måtto fullständig upgift å Kronans ännu i behåll varande skogar Ii. St. meddelas; och 4:o att den ökade afkastning, som en förbättrad hushållning med skogarne å boställens och fromma stiftelsers mark bör medföra, icke må blifva eh opåräknad inkomst för inriehafvarne allena, utan till viss del äfven komma Kronan lill godo. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Frih. Raab i hans medgifvande att puukten må delas.
Räkningssättet i handel och vandel samt vid bokföring. l:o Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemt i;dels R:dr silfver specie, i enlighet med det skrot och korn, som Mynt-Ordningen af den 9 Maj 1835 bestämmer; 2:o denna gemensamma myntoch räkne-enhet, svarande emot Toll skillingar silfver specie och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgäldssedlar, eller -|:delar af Banco-riksdalern, eller 32 skillingar Banco, benämnes Riksdaler kurant; 3:o en Riksdaler kurant indelas uti Fyratioåtta skillingar och hvarje skilling uti fyra styfver; samt 4:o då i öfverenskommelse!’, förbindelser och skrifter af alla slag, efter viss bestämd tid, begagnas benämningen af endast Riksdalerj förstås dermed alltid Riksdaler kurant. II. Silfvermjntet. A. Utmjntningen: De serskilda silvermynten blifva: «/ l:o Ett om 4 Riksdaler kurant R:dr eller 24 sk. silfver specie R:dr eller 12 sk. silfver specie B:co Ett om 24 skillingar kurant B:co Ett om 12 skillingar kurant R:dr eller 3 sk. silfver specie B:co Rgs. B. Skrot och Korn. På sätt redan i nu gällande Mynt-ordning är stadgadt, skola alla nyssnämnde silfvermynt innehålla tre delar fint silfver emot en del koppar och Expcditions-Utskottcts Förslag till lind. Skrifvelse, N:o S6. 91 således vara tolflod ige, under förbehåll likväl af de, enligt samma Myntordning, tillåtne remedia, nemligen: i finheten: iö3öS:c^e*s skålpund victualievigt finsilfver öfver eller under å hvarje helt skålpund så kalladt Myntsilfver, och i vigten: På 4 Riksdaler kurant-stycket, deraf 25 På 2 Riksdaler kurant-stycket, deraf 50 På 1 Riksdaler kurant-stycket, deraf 100
Att denna Stadga , som tillkommit under ett annat samhällsskick, än det nuvarande, och som ej mera berederde controlier den ifrån bör*, jan åsyftade, samt icke eller står till värfningsstadgan af dan 7 April 1 Boj i ett rigtigt förhållande , borde undergå ny Redaction , hvarvid det skulle iakttagas , att alla Lag-hänvisningar och citationer af Författningar blefve utesluta ne, men deras innehåll i Stadgan inryckt, till vinnande af enkelhet och tydlighet, ”Till någon fullständig omarbetning af ”Stadgan finna Utskotten förestående obestämda uppgifter om förändradt samhällsskick, bristande controlier och missförhållande emellan Legooch Värfnings-Stad*’gan ingalunda kunna iöranleda. Skulle å« ”ter, efter slutlig pröfning at nedanstående ”mot Stadgans serskilda föreskrifter fram-] 9,ställda anmärkningar, någon förändring finsnäs af behofvet påkallad, så ligger det i ”sakens natur, att underdånig anhållan korn”tner att till Kongl. Majit frambäras om Stad» Lagsami Allni. Besv.o.Oec.Vtsh Bet.
Af sistnämnde Donations Räntemedel undfingo förstberörde år 9 personer en pension af 65 R:dr 3a sk. hvardera; deremot räntan af de öfriga Fonderne användes till anskaffande af Läkarevård, Medicamenter och Sjukspis åt 96 Pauvres Honteux inom Hufvudstaden, hvartill kostnaden för året utgjorde 1,666 R:dr 32 sk. Inrättningens hela års-inkomst var 4>93a R:dr 16 sk. 4 r:st.; utgiften åter 2,187 R;dr 4^ sk. 5 r:st. XIII. Timmermans-Ordens Hospital lemnar 2 3 Hospitalshjon af Mankön ständigt husrum och sjukvård, samt dessutom hvardera 3 R:dr i månaden från den 1 November till den 1 Maj och under den öfriga tiden af året 2 R:dr månateligen, jemte beklädnadspersedlar och en serskild årlig gåfva. Till skötsel och biträde för de mest orkeslösa äro ock tvänne qvinspersoner antagne, med ett månadsunderhåll af 3 R:dr. Kostnaden för Hospitalshjonen utgjorde år i83a, 985 R:dr 6 sk. 4 s:st*« och samtelige utgifterne 1,925 R:dr 4o sk. 1 r:st. XIV. Sällskapets, De Nödlidandes Vänner, Understöds-Inrättning med Capital-Fonder och Cassa-behållning till ett belopp af 41 »337 R:dr 3g sk. 8 r:st., bade sistnämnde år 166 pensionsoch underhållstagare. Inkomsterne voro 3,163 R:dr 34 sk. 8 r:st.; utgifterne 3,127 R:dr i3 sk. XV. Sällskapet för troget och dygdigt Tjenstefolks belönande, hvilket stiftades år 1828, har, enligt dess af Kder Kongl. Maj:t den 27 Febr. 1829 i Nåder fastställda Stadgar, till föremål att genom uppmuntringar och belöningar söka lifva och underhålla dygd, sedlighet, ordning och arbetsflit hos tjenstefolk i Hufvudstaden.
Detta limvatten nyttjas på fle re s.ällen uti fattig Inrättningar, såsom en allmän frukost för d'é fattige, och jag har sjelf sett i England en Torpare dricka tim till frukost, men han ägde icke andre än gamle och trasige kläder alt skyla sig med, och således kan jag ej fÖJmodä, att man bor bedömma alt vul-måga finnes hos dem, som 88 Den i 7 Novemi) er e , m . dricka thé. — Flere personer, sorn få understöd af fattig kassor, äro visserligen icke fattige, men uär de hafva öfver ett visst antal Barn erhålla de till deras uppfosstran biträde.—Den som sett fattig Inrättningarlie i Berlin och Potsdam, finner alt Statens intresse mera är förenadt med fattig-vården för de uppväxande Soldat Barnen , än med underhållandet af fattiga och orklöse personer. Det straff Utskotten föreslaget för dem som gå omkring och tigga, anser jag vara olämpligt. — Sluteligen får jag föreslå, att Ridderskapet och Adeln må vidtaga det Beslut, att uppskjuta pröfningen af ärendet intill nästa Riksdag. Herr Riben, Carl Wilhelm: Efter de grundeliga anföranden, som af både Grefve Gyllenborg och Herr von Hartmansdorff blifvit gjorde, väntade jag mig icke få höra yrkas, alt ifrågavarande Betänhande borje bifallas. — Detta är likväl gjordt af Friherre Cederström af det skäl, att, fastän nu gäl lande föreskrifter i detta ämne ålägga hvarje Församling, att vårda och underhålla sine fattige , Församiingarne icke fullgöra denna dem foreskrifne skyldighet, och att således den af Utskotten nu föreslagne åtgärd vore ett correctif mot en sådan underlåtenhet att efterlefva gällande föreskrifter. ■—■ Visserligen tror jag, att tpakter finnas där försum *ncl - Den a7 November rr m. 8.9 mel.se efterlefvas, men jag tror ock, alt den af Utskotten föreslagne kan få samma öde. Tåg hemställer tili Ridderskapets och Adelns pröfning, om det år mÖjjigt .att uppgöra en Fattigförsörjnings Lag passande på en gång för Skåne och Norhotten, för Slockholm och Sigtuna.
Uppsattes och justerades följrde voter:s-propos.: »Ren som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i I20:de punkten af Utlåtit N:o 139, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos rösterna vid dess slut hafva utfallit sålunda: Ja — 9. Nej — 18. 121:sta—130:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 13lista punkten. Mom:t litt. a. Utsk:ts tillstyrkande bifölls. Mom:t litt. b. Frih. af Ugglas: Utskits hemställan i detta mom. sön derfaller i 2 delar. Den första delen innebär att K. M. täcktes Oen 25 Augusti. 127 låta tillse, huruvida icke en förändrad styrelse öfver hospitalerna i riket må anses lämplig och böra införas; sednare delen åter innehåller, att K. M. måtte för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag om indragning till statsverket af åtskilliga hospitalsfondens tillgångar, emot det alt statsanslag för hospitalens fullständiga underhåll af R. St:r i stället beviljas. Vid förra riksdagen ingingo R. St:r till K. M. med anhållan, det K. M. täcktes i nåder tillse, huruvida icke hospitalerna i riket kunde ställas under annan öfverstyrelse än den nuvarande. Härefter hafva, enligt hvad jag har mig bekant, komiterade för förändrad organisation af rikets styrelseoch förvaltningsverk till pröfning förehaft frågan och till K. M. inlemnat sitt betänk, deröfver. Vid sådant förhållande synes mig olämpligt att R. St:r upprepa en redan vid förra riksdagen gjord framställning, som ledt till en undersökning i den syftning R. St:r afsett, och jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville afslå förra delen af mom:t, men bifalla den sednare delen.
Herr Thean, Fehr, uppläste följande; Vid min förra anmärkning, att Journaltryckningen och redactionen borde få liänskjutas till Kongl. LandtbruksAkademien, hvilken frar araelriirigar,. ' båafe eecortotniskci och statistiska, får jag den -äran tillägga: att Vinhandeln på Frankrike borde till sin Tull äfven så mycket upphöjas i proportion, som Franska upphöjt Tullen för Svenska Jernet, och aldrig nå got Franskt vin handlas för annat eller mera, än för Svenskt stångjern. Lades äfven på bordet i sammanhang med SärskildtaUtskottets Betänkande. lien s. Juti. $5 Justerades följande. Utdrag af Protocoilet, hållet hos Iiogloll. Ridderskapet och Adeln, den 2 Juli löij. S. D. Törediogos å nyo och biföllos StatsUtskottets den 2b sistlidne Juni afgifna, och den 28 derpå följande på Bordet lagde Betänkanden: x:o angående tillökning i de Kongl, och Fursteliga Hofvens StatsSummor. 2:o om StatsSumma för Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle inom nästa Riksdag sig förmäla. Ut Supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 2. Tn fidem Frotocolli A. G. Silverstolpe. 5o Den 2 Juli. c. ni. Sondagen den 2 Juli.. Plenum klockan 4 eftermiddagen. Uppläs|e& å nyo. Särskildta Utskottets. Memorial t< af den 2.6 Juni , hvilket den, 28 Juni blifvit på bordet lagdt , i anledning af åtskilliga till Utskottet remitterade Memorial, rörande nödvändigheten af kraftiga författningar, dels till afskaffande af guld och silfver på civila pch militaira uniformer, och dels lill hämmande af yppig' het och öfverflöd i allmänhet. Lades till Handlingarna. Upplästes Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående ett ytterligare tillägg i Allmänna Lagens stadgande uti 9 Gap, 6 §. Handelsbalkfen.
Jag tror, att en af realisationens stora fördelar vore det inflytande, densamma komme att utöfva på folkets omtanka 222 D e ii 6 Maj f. m. och hushullningsanda, och jag tror deraf följa, såsom pligt, vidtagandet af åtgärder, som hafva till påföljd silfvermyntets hastiga kringspridande bland massan af folket. Jag hög-* aktar den ärlighet och oväld, som utmärker BancoTJtskrs betänk, i allmänhet; men jag tror, att uti ifrågavarande fall Utsk., med förbigående af egen, bättre öfvertygelse oell med förbiseende af hvad folkets sanna väl krafvel", för mycket tagit i beräkning de s. k. farhågorna, som, ofta nog, icke beteckna annat än egennytta eller verklig enfald och således skadeslöst kunnat lemnäs åsido. Hafva vi med realisationen icke något högre syfte, än att vid sidan af herr-, liga löften och förhoppningar, lemnade åt folket, framkalla sådana hinder, som i verkligheten tillintetgöra de utlofvade fördelarna, då är realisationen nära nog ett bedrägeri; men hafva vi för afsigt, att de med realisationen åsyftade fördelar i verkligheten skola ernås, — att således ärligt mynt må blifva folkets dagliga bytesmedel, måste sådana åtgärder vidtagas, som befordra detta önskvärda ändamål. Jag känner icke något annat medel till detta ändamåls ernående, än afskalfandet af alla smärre sedelvalörer, emedan dessa, då de finnas, naturligtvis göra silfvermyntet obehöfligt, enär de just uppfylla samma ändamål, som med silfvermynt åsyftas. Här är icke fråga att lenina folket en betydelselös rättighet; här bör fastmer vara fråga att tillskynda detsamma de fördelar, som genom det ärliga myntets vandring man och man emellan beredes; och jag kan således icke underlåta att på det lifligaste uppmana såväl det Högh Ståndet som BancoUtsk. att behjerta folkets rätt-, mätiga anspråk i detta afseende.
Till alla dessa, som ännu ha valet fritt, som ännu ej gifvit något löfte, skulle jag med » Arla » vilja ropa med hundrade stämmors kraft: Vänta, tänk efter, gif ej mer än du redan gifvit, innan du vet att du vill, med hela din själ vill detta och intet annat! Käraste flickor, jag ser er alla för mig, somliga ystra, andra svärmiska, några barnsligt obetänksamma, andra öfverreflekterade — kanske blaserade. Er alla ville jag be, hvar och en särskildt ville jag tillropa: var ärlig, var allvarsam, det är du skyldig dig själf, det är du skyldig honom, om han är något värd — dra dig undan, innan det är för sent, innan du afgör två lifs lycka. Låt icke tanken: » man kunde ju alltid bryta sedan », göra dig säker midt i din tvekan. » Arla » har så rätt i, att ett misstag aldrig kan plånas ut, en fläck i vårt lif aldrig helt försvinna. Innan du vet, hur det gått till, är det skedt, det underbara, ofattliga — som du kanske trodde vara långt, långt aflägset — du är bunden. Och då? Ja, då står du måhända bland denna andra grupp af unga kvinnor, till hvilken jag nu vänder mig, dessa, för hvilka mitt hjärta är lika fullt af deltagande —, till dem, som gifvit sitt ord och sedan ångrat det. Och till dem ville jag säga: Lyssnen ej till » Arias » ord. I nio fall af tio har hon orätt. Så rädda äro vi kvinnor för världens dom, så väl känna vi hela vidden af den privatskandal vi väcka, så riktigt klart ha vi för oss, att fästmön, som slår upp, är en föga populär varelse, att här i yttre måtto intet finnes att vinna och allt att förlora. Om du ändå, trots allt detta, vill slita ett band, som för hvarje dag förefaller dig outhärdligare, och du känner att du ej längre kan — då är det sannerligen ingen nyck, ingen oberättigad flyktighet, som dikterar ditt beslut. Kanske var du obetänksam, då du ingick denna förbindelse, säkert har du blifvit allvarligare nu, och du rättar ej ett fel genom att begå ett annat.
Riddaresynerätter, om upphäfvande af. Se Lagmansm. fl. rätter. IliddarhusDirection, angående dess utväljande. Se Val. A. 179. — 10 §, om tillägg lill, hvarigenom Dircctionen ålades upprätta en på genealogierna grundad förteckning å alla hufvudman, eller tili hufvudmannarätlens utöfning berättigade ättemän. I. R. 262. II. B. 472. A. 518. RiddarhusDirectionens Ordförande, Hans Excellens Herr Grefve Magnus Brahes död, angående. II. B. 345. A. 507. RiddarhusDirectionens Riksdagsberättelse, angående. III. B. 32. A. 156. Riddarhusets flygelbyggnader, angående prolongation af det om åt - ( 125 ) skilliga derstädes belägna lägenheter uppgjorda contracl. Se Lind. Riddarhusets hemliga hvalf, angående upprättande af förteckning öfver derstädes förvarade handlingar. Se Handlingar. RiddarhusKamereraren, angående löneförbättring för. Se Löneförbättring. RiddarhusOrdningen, 22 §, angående ordförandeskapet i Utskott, om förändring af. II. 455. R. 508. RiddarhusSecreteraren, angående hinder för, alt, i anseende till jäf, föra Ståndets protocoll. III. 185. VI. 608, 616. RiddarhusSecreleraretjensten, angående förordnande för Notarien i Kongl. KammarCollegium A. Munck, att samma tjenst tills vidare bestrida. I. 5. — angående tillsättandet af. II. B. 342, 508. lil. A. 186. — angående förordnande lill, emot lönens åtnjutande sorn arfvode m. m. III. II. 186, 204.
Jag vill visst icke eller bestrida återremiss. Mitt yttrande om författningarnes lama handhafvande har antingen blifvit otydligt framstäldt, eller ock missförstådt. Jag har nemligen endast menat, att Tullförfattningarne före 1825 blifvit illa och lamt liandhafde, och jag kan ej frånträda denna öfvertj^gelse, särdeles då det ej bör vara underligt, om så skedt af illa eller nästan icke lönte tjenstemän. Jag upprepar, att för mig må gerna Betänkandet återremitteras. Herr Ugglaj Carl Wilhelm3 hade inlemnat ett så lydande anförande: Det är i anledning af I-<agsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, JNfro 27, rörande den så kallade Gårdfarihandel jag ödmjukeligen anhåller iå yttra mina tankar. Den 4 Junii e. m. För att få ett begrepp om de skäl, hvilka Utskotten anse så talande för upphörandet af Gårdfarihandeln, vore måhända nör digt, aft förskaffa sig det document Utskott ten åberopa, uem ligen Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande vid i82’3 års Riksdag i sajnma sak, hvilket ligger till grund för den åtgärd Utskotten nu tillstyrka Rikets Ständer att vidtaga; men som detta ärende uti mera än ett femtal af år, så yäl under, som mellan Riksdagarne, blifvit för allmänheten både af enskildte och officielle personer tillräckligen afhandladt, kan man gerna afstå ifrån alla ytterligare efterforskningar uti de gamla skrifterna, och ändå på säkra samt oomkullstötliga grunder ber stämma sig helt annorlunda, än Utskottens pluralitet nu synes vilja hafva det. Jag har anmärkt såsom någonting särdeles, och det är, att allt sedan vårt nya Statsskick inträdde, tyckas vissa personer sysselsätta sig med, och liksom hvälfva sig omkring, tvänne favorit-ideer, hvilka sins emellan äga en stor affinitet, i anseende till de passioner, som beherrska deras förfäktare.
Utdr. d. 26 Aug. 1840. 553 S. D. Återremitterades Banco-Utskottets, den 15 dennes, på bordet lagde Utlåtanden: N:o 55, öfver en af Herr Rosenblad, Bernhardväckt fråga om bestämmande af någon viss praescriptionstid, inom hvilken åtskilliga äldre fordringsposter böra från Banken uttagas. N:o 57, öfver en väckt motion om förändring, i afseende på förnyandet af Bankens inteckningar. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Banco-Ulskottets, den 15 dennes, på bordet lagde Utlåtanden och memorial: N:o 56, i anledning af väckt fråga om förhöjning uti minimi-beloppet för lån mot pant af guld och silfver. N:o 58, i anledning af väckt fråga om förändring i föreskrifterna, i afseende på låns erhållande ur Rikets Ständers Bank och andra publika cassör. N:o 59, innefattande hemställan, att åtskilliga å Daler kopparmynt utgifna sedlar måtte få i Banken inlösas. N:o 60, i anledning af väckt fråga om aflemnande af en samling sällsyntare Medaljer och skådepenningar från Bankens till Rikets Mynt-cabinelt. N:o 61, i anledning af väckt motion, att ränta å Discontlån ej må beräknas förr, än medlen kommit låntagare tillhanda. N:o 62, i anledning af Hof-Rätts-Commissarien S. Anderssons ansökning om eftergift af öfverränta å ett Discontlån. S. D. Till handlingarna lades Banco-Utskottets den 15 dennes på bordet lagde Memorial N:o 63, till svar å Höglofl. Ridderskapets och Adelns återremiss af Utskottets under N:o 35 aflåtna Betänkande. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets den 15 dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 96, i anledning af väckt motion om stadgande af skyldighet för bördeman att gifva köpare ersättning för af denne erlagde undantags-förmoner.
Efter denna utredning af förhållandena med Båtsmansindelningen i Blekinge, lärer väl icke kunna bestridas, att den öfverkiagade påföringen af vacance-afgiften för de nya ordinarie båtsmansrotarne i nämnde provins till ett den verkliga rustningskostnaden efter markegång motsvarande belopp, så vidt prescription för en sådan påföring varit öppen, skett i öfverensstämmelse med Kongl. Maj;ts och Rikets Ständers gemensamma beslut, utom det att en dylik beräkningsgrund för vacance-afgifter i allmänhet är stadgad för sådane afgifler af de rotar och rotedelar, med hvilka den nya Ordinarie Soldatoch Båts mans ro ter in gen öfver hela Riket redan blifvit till*- ökad eller ytterligare kommer att okas; och Rikets Ständer finna visserligen på grund häraf vederbörande Rusthållare icke vara lill åtnjutande af den lindring vid vacance-afgiftens utgörande, som blifvit föreslagen, berättigade. Men åtskillige omständigheter förekomma likväl, som, enligt Rikets Ständers tanka, skulle göra lindring i berörde hänseende af billigheten påkallad. I sådant ändamål har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, att vacance-afgiften för gamla båtsmansindelningen i Blekinge utgått med 8 R:dr banco för hvarje nummer, i hvilken afgift, på sätt Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 utvisar, förhöjning icke ansetts lämplig; att denna olikhet i rustningsbördan mellan de gamla och nya ordinarie Båtsmansrotarne varit 646 Expeditions-Vtskottets Förslag till lind.
H 57 BiföllS semke Utskottets tillägg, pä dck fäkt, att efter orden: archiv förwaraS skulle införas följande: desiutoin bör, enär malet något Utskott angar, ett exemplar äfwen Utffottet meddelas, samt att sista meningen sälunda förändras: dock bör protocollS - Utdraget derom, eller om sakcnS wigt fordrar en sadan skyndsamhet, att det ej mcdhinneS, en af StändetS Secreterare behörigen patecknad afskrift af den proposition soiri Besluter grundat, alltid tillika åtfölja, och af Ordföranden för Depulationeni de andra stånden, högt uppläsaS. § 58 Difölls. 59 Bifölls. § 6o Bifölls mrd UtssottekS tilläggning. Oerr 4vZ3 Den 28 October. Den af Constitulions - Utskottet förcflagna nya § ölföllS, och skulle öli»wa den 6t:ste samt uumcecringell af de följande alltsä förändras. § 6l ("2) Bifölls med den förändring, att r stället fördra i § ! öreflngne uilvttniug af en Ledamot» skulle, till uttdwikaudc af pLim Vors, sa snart de slutna VoterinstS - Gedlarne inläinnade dlifwit, och förän någon blifwit öppnad, en uttages och genast först öres, Äövcn skulle tilläggas, att nämnden rj singe ötskiljaS förrän walet worc fbrrältadt.