Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser, att detta är ett missförhållande, som ej bör fä ega rum, och hemställer derföre, huruvida icke den af Utsk. utöfver K. M:s Förslag uptagua 4:de löneklassen för Adjunkter och Kolleger bör uteslutas, i hvilken händelse den äldste Adjunkten eller Kollegen ändoek finge lika stor lön som den yngste lektoren. Hr Cederschiöld: Jag har anledn. tro, att den siste värde talaren icke fullt förstått de motiver, som ligga till grund för Utsk:s förslag i detta fall. Utsk. har beträdt en bana, som, i min tanke, borde följas äfven vid löneregleringar för tjenstemän i allmänhet. I andra länder har äfven tillämpats samma grundsats, eller att lönerna vexa med tjensteårens antal. Alt anse Lektorerna såsom förmän för Adjuuterna eller Kollegerna, torde icke vara riktigt. Jag yrkar bifall till förslaget. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Eör min del tror jag, att Hr Printzensköld har ganska mycket skäl för sin aumärkn. På Utgiftsafdelningen var äfven förslaget upstiildt och, såvidt jag kan påminna mig, enhälligt antaget på det sätt Hr Printzensköld nu framställt, ehuru sedermera uti Utsk:s plenum, genom en hastig vändning, om jag så får uttrycka mig, en ny lönegrad för Adjunkter och Kolleger blef tillagd. Detta är äfven, i min tanke, ett misstag, ty det lärer ej kunna nekas, att derigenom upkommer det mindre egentliga förhållande, att en äldste Adjunkt har större lön än en yngste Lek Den 20 November e. m. 527 tor, så att den förre ej kan befordras till den sednares plats, utan en pekuniär upoffring af 500 Rdr om året i 5 års tid. Enahanda blifver förhållandet, oin en iildste Kollega skall befordras till Hektor i de minsta skolorna.
Härefter framställdes samt besvarades med blandade ja och nej, först propos. på bifall till lista momit enligt Utskits förslag och sedermera propos. på antagande af samma mom. enligt komiterades förslag; hvarefter förnyades propos. på bifall till det ifrågavide momit, sådant det af Uiskit föreslagits, och då dervid svarades flere ja jemte åtskilliga nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, justerades följande voter.- propos.: »Den som bifaller Allm. Besv. och Ekon.Utskits uti Utlåt. Nio 161 afgifna förslag till förändrad lydelse af lista momit i 3:dje §m af Komiterades förslag till Förordning om kommunalstyrelse på landet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R, o. Ad. Utskits berörde förslag och godkänner den af Komiterade föreslagna lydelse för det ifrågavide momit» Vid yoteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 11. Nej — 14. Härefter framställdes propos. på bifall till 2:dra momit af den ifrågavide §:n, sådant det lydde i Utskits Utlåt., samt besvarades med ja. S 4, enligt Utskits förslag. Tillkännagafs vara bifallen af PresteStit. !« De ii 2 Oktober. Gr. Sparre: Äfven i denna § har Utsk:t gjort ett tillägg, som efter mia åsigt väsendtligen förändrar densamma. Utsk:t har nemi. efter ordet «eljest« tillagt orden »der bor eller». Jag förstår i sanning icke hvad meningen härmed är. Man bor ju, der man har sitt laga bo och hemvist. Enligt Utsk:ts förslag skulle man kunna hafva laga bo och hemvist, der man icke bor. Jag tror således att förändringen invecklar och försvårar saken. Jag vet visserligen att i lagstiftningen det blifvit en gällande praxis att då man talar om hvar man bor, mena der man är mantals skrifven.
Han trifdes emellertid ej längre i Rom: den ständiga tanken på henne, längtan efter henne — ni förstår hur man kan längta efter en sådan varelse — oron för allt, som kunde hända henne, oförsigtig och impulsiv, som hon var, — allt detta drog hans tankar från arbetet. Fram på våren begaf han sig på hemvägen. Han tog vägen öfver Antwerpen. Han har aldrig velat erkänna, att det var för att skaffa sig reda på Dagnys familjeförhållanden; han påstod, att han alltid blindt trott på henne. Men det vet jag, att hans kärlek och längtan tilltogo, när han fann alla hennes uppgifter, de samma hon lämnat er, bekräftade. Fadern hade varit en mycket ansedd köpman, hans hustru en förtjusande kvinna, deras hem en samlingsplats för konstnärliga och litterära intressen. Den unga dottern hade lämnat det bästa intryck efter sig: ingenting annat än godt och fördelaktigt fanns att säga om henne. Fadern hade de sista åren varit mycket sjuklig och sällan eller aldrig visat sig ute. Det var kritiska tider; hans affärer hade till följd af några misslyckade spekulationer försämrats. Oron öfver att hafva iklädt sig förbindelser, som han ej skulle kunna infria, gjorde honom sjuk. Den unga dottern hade varit exemplarisk, velat ensam vårda honom och ej lämnat honom ett ögonblick. Ett rykte, som utspreds, att den sjuke i ett anfall af förtviflan öfver de förluster firman lidit själf förkortat sitt lif, blef aldrig bekräftadt, utan vederlades tvärtom af det faktum att affärsställningen efter hans död befanns vara god; talet om de stora förlusterna hade synbarligen varit öfverdrifvet. Så snart Dagny hämtat sig från den sjukdom, som hon till följd af öfveransträngning och sorg ådragit sig, hade hon flyttat till Sverige till moderns släktingar. — Det dröjde öfver ett år, innan Axel och hon åter råkades. När det skedde, präglades deras möte af samma romantik, som hvilade öfver alla Dagnys öden och som kom henne själf att säga: »inte vågar en författare komma med något sådant här — det händer bara i verkligheten—» Axel visste, att hon på senare tiden bott hos vänner i Antwerpen, men nyss lämnat staden och begifvit sig på hemvägen. Det var således ej alldeles slumpvis, som han vid en station i Tyskland mötte henne och bad att få göra henne sällskap åtminstone några timmar.
Ecklesiastike boställen. Gunnilbo Kyrkoherde-boställe, 150 stigar kol å 90 kubikfot Heds dito, 30 dito dito Vester Wåla dito, 200 dito dito Norbergs dito, 140 dito dito Möklinta dito, 200 dito dito Ramnäs dito, omkr. 100 dito dito Ytter-Råby Komminister-boställe i lillhärads socken, 10 stafrum h 72 kubikfot. Häradsallmänningar. Summa Summa Sockneallmänningar: till största del uthuggne. Ekeplanteringar: på flera ställen började. Jfr texten. Tab. Ar. Vargar. Lodjur. Räfvar. Omar. Hökar, Ugglor och Ufvar. Falkar och Glador. Belopp of utbetald belöning. Maj:ts Befallningshafvande ej varit i tillfälle att lemna något bidrag. 64 Tab. N:o 7. Westmanlands län. Tab. N:o 7. Grufvor, Bergverk, bruk, fabriker och manufakturinrättningar. Handtverkerier. Ä landsbygden. Ar 1860. » S. 3:P. Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. Ofver 15 års ålder. Under 15 års ålder. Ä landsbygden. Ägare. W Mästare, arbetare och biträden af alla slag. Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. Deras biträden af |Crq „ p CD P I städerna. Deras biträden af CD P etQj ?r t1* • p ö ' a> £5 Bagare Benmjölsfabrik Bleckslagare Blyertsbokerier Bokbindare Borstbindare Bresiljefabrik Bryggare Bundtmakare Byggmästare Färgare Garfvare Gelbgjutare och Gördelmakare Glasmästare Grufva, koppar-, och kopparverk Grufvor-, jern Guldsmeder Hagelfabrik Handskmakare Hattmakare Jernbruk och hyttor Kakelugnsmakare Kalkbränneri Kammakare Karduansmakare Kimröksfabrik Klädessömmerskor Kopparslagare Linneväfveri Låsfabrik Mekaniska verkstäder och gjuterier..
PresteStandet. S. D. f. m. Wid förnyad föredragning bifölios nedanskrifne, från Utskotten inkomne, betänkanden, nemi. från Ekonomiutskottet: N:o 160, Angående förtydligande af 46 §• uti Kongl. SkogsOrdningen af den 1 Augi 1805. Trot. Utdr. d. 18 -dug. 1825* 715 Statsoch BankoUtskottens: N:o 583, Om Låneunderstöd af allmänna medel för Hamnbyggnaden uti Ystad. N:o 386, Om Lönebidrag till uppförande af ett nytt Schoiaehus i Orebro. S. D. f. mDå Allmänna Besrärs och Ekonomiötskottets ytterligare utlåtande:, I^:o 162, I fråga, om yrkad befrielse för Gothlands hemmansegare, att in natura aflemna Skattetjära ånyo föredrogs, beslöt Ståndet förblifva vid sitt i detta ämne redan fattade beslut, och att i följe deraf berörde utlåtande skulle läggas till handlingarne. S. D. f. m. Återremitterades vid förnyad föredragning : 1:0 Allmänna Besvärsoch EnonomiUtskottets Betänkande : !N:o 152, Om inrättning af Porto Franco, samt åtföljande nederlagsrättighet för ön Gothland. 716 Vrot. Vtdr. <?. iQ Aug. 1823. 2:0 LagUtskottets betänkande: N:o 136, I anledning af väckte frågor, om förändring i Brottmåls-Lagstiftningen. , * i ; • 3:0 Stats och BancoUtskottens : N:o 384» I anledning af väckt fråga, om förändrade vilkor för det af Rikets Ständer, vid sistl. Biksdag, beviljade Låneanslag till Consistorium i Calmar, för uppbyggande af ett Gymnasii och Scholashus derstädes, äfvensom tillökning af detta anslag. S. D. e. m.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomle-Utskottets, den 3 dennes, under N:ris 127 och 130 afgifna samt, den 12 derpaföljde e. nn, pä bordet lagda Utlåtanden, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:ris *6 och 35, förut meddelade BetänkandenJ 1:0 angående Roteliållares vid Båtsmanshållet åliggande att vid General-Mönstringar sig inställa i s:o angående väckt fråga om registrering af otryckta Riksdags-Handlingar; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af de öfriga trenne Riks-Stånden bifallne, för dess del, dervid lata bero, S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets, den 6 dennes, 1 ader N:o 158 afgifna och, den 9 derpaföljde e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Stockholms Stad af en del utaf Kongl. Maj:ts och Prof. Vt drog den 22 Junti i8?Cj» 8g och Kronans Tomt, Beridare-Banan kallad, till Hötorgets utvidgande. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, den 3 dennes, under
Mai:t. rörande Srars Regleringen af den 10 April izio. Wid bestammandet af Löne, wilkorcn hafwa Rikfens Stander funnit stal att tillägga de salunda Reducerade Officerare och Under, Officerare wid Lif,Gardet till Hast, enahanda Löner, som af dem förut under tjenstgöringen innehades, hwarjemte Esquadrons - Cheferne, som genom Reducrionen elfwen förlorat sine Compagnie - Revenuer böra till ersättning derföre åtnjuta lika förmaner som i i8<-6 ars Stat blifwit förunnade ät Compagnie-Cheferne wid de öfriga Gardes-Regemcnterna. Som likwäl en sadan tillökning egentligen har afseende pä godrgörandct för erlagde drygare Accord hofwa Riksens Ständer ansett billigt att en wist tid för defia Löners owilkorliga åtnjutande bestämmas, hwaresier Lönerne ofelbart komma att indragas, antingen innehafwaren under tiden wunnit annan befordran eller ej; Och kommer härwid att iakttagas, att de Officerare, svin efter defia grunder erhålla ersättning för deras reducerade Tjenstcr, ma i twenne ar amjuta densamma, wid hwilken tidsförlopp totala ersättyings-Summan för 6 ar pä en gang i Skats-Werkets Reversi uppå lika tid, med 6 proCents Ränta tili dem utbetalas, hwilken Författ/> ning Den Z Julik. rv^z ning aswen bör galla för de Officerare wid f. d. Swensta Gärdet och sid. af Palensta Regementet, nu mera Andra Gardet, foin aco i samma bclägciivec sa att Accords-ersättning wid förefallande Transport, befordran eller afgäng äfwen för dem ma aga rum - Litt. K. Transmm af Rongl. Drefwer till E>fwersten von Engelbrechten, rörande de »ned Götha Gardek-Regcniencet gjorde ändringar af den 6:re Juni» l ssZ.
Det synes väl ligga i sakens natur att en interessent i gemensamt haveri icke skulle kunna åläggas att, till ersättning af skada, som skett, bidraga med mera än beloppet af den egendom, för hvilken han ingår i haverifördelningen. 1 annat fall skulle han hafva mera skada än nytta af denna åtgärd, genom hvilken den del af hans egendom, som varit utsatt för faran, blifvit räddad. Dispacher lära dock hafva förekommit, i hvilka haveri-interessenters bidrag till gäldande af den skada, som skett, blifvit upptagna tili ett belopp, öfverstigande värdet af den egendom, de haft ombord å fartyget; och för att hindra ett sådant sätt för framtida dispachers uppgörande, har ett uttryckligt stadgande derom blifvit infördt (§ 143). 99 De derefter följande stadganden om hvad befälhafvare» har att iakttaga vid företagande af den handling, hvaraf gemensamt haveri kan följa (§§ 146—149), öfverensstämma i allt väsentligt med hvad för närvarande gäller, enligt lag eller bruk, Detsamma kan ock sägas om de af lagen bestämda fall, I hvilka gods, som blifvit uppoffrad!, icke crsättes såsom i gemensamt haveri (§150); dock har den förändring af nu gällande lag blifvit införd, att däckslast, hvilken för närvarande aldrig ersättes, den mä hafva blifvit kastad under hvilka förhållanden som helst, enligt förslaget skall godtgöras, när den blifvit kastad för att lätta fartyg, som kommit å grund — ett stadgande, som återfinnes i norska lagen (§ 69. 1) — men detta endast under förutsättning att befälbafvaren egt rätt att, utan egarens samtycke, lägga den på däcket. Sedan förslaget sålunda angifvit hvilken slags skada skall anses såsom gemensamt haveri, öfvergår det till att stadga de reglor, efter hvilka beloppet af denna skada skall bestämmas. Dervid förekommer först skada å fartyget (§§ 151, 152).
Sedan 53 §, i Riksdagsordningen ocfa_43 §* Ben 8 Junii e. ml 449 i Riddarhusordningen blifvit uppläste, börjag des voteringen klockan ett qvart till 9 om aftonen, hvarunder Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnade klub-i ban till Grefve Mörner, Carl Stellan, samt bortgick* Efter förrättningens slut blef VoteringsProtocollet försegladt, för atti nästa Plenoupp-? brytas och kungöras* Högloflige Ridderskapet och Adeln Stskilj-j des klockan half till 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Tisdagen den 9 Junii, Plenum klockan half till io förmiddagen. Uppbröts Protocollet öfver den i sista Pleto verkställde votering samt upplästes, så lydande: , t ■ 11 Ridd, 0, Ad, Prot, VII B. I Afd* 29'. 450 Ben g Juni i f. in. År 1818 den 8 Junii eftermiddagen, anställde Ridderskapet och Adeln votering öfver följande voterings-proposition: Den sora bifaller 8:de puncten af Utskottens Betänkande med tillägg, att FilialDisconternes Creditiv må genom BancoDisconten åter utgå till lån i de orter , der FilialDisconterne varit inrättade, skrifver Ja; Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, antages g:de puncten med den förändring, att Utskotten i det Reglementariska må föreslå DiscontLånefondens fördelande emellan BancoDisconten samt Provincernas blifvande LåneContoir i Götheborg och Malmö, efter den beräkning desse Disconters förde Böc-i ker utvisa; Och befunnos, efter voteringens slut, sedan en Voterings-sedel blifvit undantagen, röfiterne hafva utfallit som föijer; Ja — 14a. Nej — 70. Ut Supra. Carl Stellan Mörner. J. Cederström. J.W. Lannerstjerna.
J a g skall skrifva en liten skiss för Idun om Zulamiths examen, och hur det blef jag, som blef kuggad, och det vore väl också märkvärdigt, om inte skräddaren på det sättet ändå skall få betala mig Fältskärns berättelser åt lille Olof. — Och fröken A n n a Öländer skref. Och Idun tog skissen, och på det sättet blef hon till sist ändå inte » kuggad ». Fröken Anna. 1894 poetiska och konstnärliga värde. För reproduceringen af teckningarna hafva alla nutidens förnämsta reproduktionsmetoder tagits i anspråk. Sålunda äro de i arbetet förekommande etsningarna utförda såväl å utlandets förnämsta reproduktionsanstalter som här hemma hos J. Cederquist och å W. Silfversparres grafiska anstalt, hvilken senare särskildt utfört flere charmanta ljustryck. Åtskilliga träsnitt hafva därjämte utförts af vår skicklige xylograf Gunnar Forssell. För öfrigt förekomma i arbetet flere heliogravyrer och i färger utförda planscher. Med ett ord: ingenting har sparats för att åstadkomma ett verkligt praktverk af monumentalt värde. Hvad som särskildt torde intressera våra lä- sarinnor är, att arbetet tryckes å Iduns tryckeri, från hvilket för öfrigt de senaste årens förnämsta illustrerade arbeten utgått. Praktupplagan af » Svenska bilder », hvars första häfte i dagarne utkommit och väckt berättigadt uppseende, utgifves i 6 häften stor 4:0 om 3 ä 4 ark till ett pris af 2 kr. 50 öre pr häfte, hvilket torde få anses som särdeles billigt. Hela arbetet blir fullständigt färdigt till julen. Huru man förlofvar sig. (Forts.) Ju mera bevakad den unga damen är, dess flere konster skall hon också hitta på för att på ett eller annat sätt kunna meddela sig med det älskade föremålet. Rosinas biljett i Barberaren är nog fortfarande typisk för en sydländsk ung dam, som själf tar sin kärlekshandel om hand. När då den unge mannen icke längre kan bilder af Carl Snoilsky, med teckningar uthärda det (hvilken tidpunkt inträffar rält af Albert Edelfelt; Stockholm, Hugo Gebers förlag.
Dock som Riksgäldskontorets betydligaste skuld utgöres af de till Rikets Ständers Bank utfärdade fyra-procents-obligationer för sistbemälde verks återstående fordran af statsverket för försträckningar under 1808 och 1809 års krig, å hvilka obligationers nuvarande belopp, 3,256,000 r:dr, endast 88,000 r:dr årligen behöfva afbetalas, sfi bestämmer förhållandet emellan Riksgäldskontorets skulder och tillgångar icke den summa, som erfordras för bestridande af kontorets utbetalningar under en viss kortare tidrymd; utan måste beräkningen af denna summas belopp ensamt grunda sig på de inkomster, kontoret under samma tid har att förvänta och deras förhållande till kontorets derunder förestående utgifter. Enligt den af Utskottet uppgjorda beräkning, skulle Riksgäldskontorets inkomster under åren 1848, 1849 och 1850 kunna antagas till följande belopp: Allmän bevillning, efter afdrag af taxeringskostnader, å 1,800,000 r:dr årligen 5,400,000: Tillökad bevillning af privatbankerna, å 20.000 r:dr, för åren 1849 och 1850 . 40,000: g qqq. Anmärkningsmedel, efter afdrag af observations-arfvoden, å 6.000 r:dr årligen 18,000: Kortoch tidningsstämpel-afgifter, efter afdrag af stämplingskostnader samt fromma stiftelsers andelar af kortstämpelafgiften, å 56,000 r:dr årligen 108,000: Skatteköpeskillingar och ekeskogslösen, å 6,800 r:dr årligen . 20,400: i Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 194. Kapitaloell ränte-inbetalningar å utlånta medel, a 73,000 r:dr årligen 223,000: Dito dito å tills vidare förräntade medel, å 223,000 r:dr årligen 673,000: Återbetalning af de till undsättningslån utaf mindre kreditivet lyftade medel 230,000:
N:o 14 samt Mern. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. N:o 210. 38 Schmidt Friherre Carl Johan Georg af Motion N:o 184, (ingående införande i Bevillnings-stadgans 76 § af en föreskrift om tillskott för taxeringskostnadernas bestridande inom Rikets fyra nordligaste län. Bevilln.-Utsk. Betänk. SchulzenheimFriherre David von. Motion N:o 7, angående inlösen för Statens räkning af det s. k. Köping — Hull-bolagets jernbana. Stats-Utsk. Utlåt. — Motion N:o 45, angående nedsättande af en Kommitté för utarbetande af förslag till ny lag rörande såväl nfledande, som tilledande af vatten. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 54. B. St. underdån. Skrifv. N:o 57. Motion N:o 46, angående Sala silfververks återgång till Statens disposition. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 109. R. St. underdån. Skrifv. Schäferier, angående anslag till uppsättning af mindre. Motion N:o 185. StatsUtsk. Utlåt. Serafimer-Lazarettet, angående anslag för nödiga byggnads-arbetens verkställande. Motion N:o 160. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 samt Mein. R. St. underdån. Skrifv. Siljeström» angående tilldelande af ett årligt arfvode åt Rektor P. A. Motion N:o 78. Stats-Utsk. Utlät. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Sillén, Lars Gabriel af, Motion N:o 60, angående understöd åt Artisten Carl Johan Billmark tor fortsatt lifgifvande af plancheverket: “Sverige, aquarelllithografier och tontryck11. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. SjÖ-fÖrsVär, om ordnandet af Rikets.
Se Constitutions-Ulskottets Memorial N:o 14. Fahlu stads roterande, angående. Se Rotering. Fahnehjelm, Anton Ludvig yttrande. I. 472. Falk, J. A., angående eftergift af öfverränta för 2:ne emot dess borgen upptagne diskontlån. Se eftergift. Falkenberg, Friherre Conrad Gabriel, yttrande. V. 467. Falkenbergs stad, angående öfverlåtelse lill staden af en kronan tillhörig tullbro öfver Ethraströmmen. Se Ethraströmmen. Fartyg, angående nedsättning i consuladafgifter för dem. Se Consuler. ( 51) ) Fastighet, angående skyldighet att låta inteckna, vid försäljning deraf, gjordt förbehåll att framdeles vinna densamma åter. Se Inteckning. Fastigheter; angående åtgärders vidtagande till beredande af rättelser i bevillningstaxeringen af. VI. R. 228. B. 585. A. 595. — utmätte, angående förändring i sättet för försäljning deraf. II. B. A. 714. Fastighets-lånefonden, angående förskott till. Se Förskott. Fattig-procent, om förändradt användande af den, som utaf sterbhus inom Wermland erlägges. Se Wermland. Fattigvården i Riket, angående ändring af Kongl. Maj:ts Nådiga förordning om. I. 176, R. 179. VIII. B. 177, 184. A. 206, 224. U. 288. A. 297. — i Riket, angående åtskilliga stadganden i afseende på. I. 319, 413, R. 425. IX. B. 54. A. 316. angående undanrödjande af de författningar rörande, som finnas utfärdade efter 1811 års kungörelse i ämnet. I. 353, R. 354. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkande N:o 35. Fattigvårds-afgifter, att en afgift motsvarande bevillning efter 2:dra Artikeln och efter samma grunder mätte uttaxeras af arbetsfolk men tillfalla de communer inom hvilka de äro boende för alt användas till.
Detta nu beträffande det föremål, som man i sitt rådslag beslutat skola bli syndabocken för ens artistiska utgjutelser. I Slut i nästa n:r.) I en finsk bondgård. ETT VANDRINGSMINNE. de skisser, i hvilka den, som skrifver dessa rader, förut sökt att för Iduns läsekrets frammana några bilder från Finlands kviunovärld, ville han härmed foga ännu en. Det är ett minne från solig midsommartid och från ett kort besök i ett bland dessa landtliga tjäll, som fostrat den lugna, tåliga allmoge, om hvars sega kraft och härdiga mod Sveriges och Finlands gemensamma häfder vittna. Och vid en skildring af den finska kvinnans tankesfär och förhållanden är allmogekvinnan väl förtjänt af att tagas med i räkningen. En liten skiss från hennes värld må alltså här vara på sin plats. JSILL Det var en varm sommardag. Jag befann mig just på en längre fotvandring i södra Tavastlands skogiga nejder; vägarne voro, såsom oftast i södra Finland, breda och jämna, och fotvandraren skänker dem vanligen också allt erkännande. Men en solhet dag vid midsommartiden, då himlen är klar och de enda moln, som synas till, äro de täta dammolnen, då önskar man nästan, att vägarne voro något smalare, så att de kunde svepas i den kringstående skogens skugga. Då härtill kommer det äfven inom Finlands mera bebyggda delar ingalunda ovanliga förhållandet, att man får vandra hela mil, utan att passera en människoboning, kan törsten stundom blifva vandraren rent af olidlig. Det var också med oförställd hänryckning jag efter en sådan vandring i brännande solhetta genom skogar, öfver åsar och moar vid en krökning af vägen varsnade konturerna af en bondgård skymta mellan träden. Det var en af dessa snygga, välbyggda finska bondgårdar, man nu så ofta får se, där förut blott stod en dålig torpstuga eller ett fallfärdigt pörte. På den lilla, rödmålade förstugukvisten satt värdinnan — ordet värdinna fementä) har, som bekant, i Finland en vidsträcktare betydelse än i Sverige, ungefär motsvarande » husmoder » eller » husfru » — sysselsatt med något hushållsgöromål.