Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut supra. S. D. Bifölls RiddarhusUtskottets, sedan den 22 Juli på bordet hvilande, Memorial, af den 18 nästföregående, angående 66 R:dr 32 sk. Riksdags discretion för RiddarhusVaktmästaren Björkholm. Ut supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskildes kl. i till 12 om aftonen. In fidem Protocolli A. G. Silverstolpe, Den 2 Augusti. 53 Onsdagen den 2 Augusti. Plenum klockan g om aftonen. Justerades följande underdåniga skrifvelser till Kongl, Maj:t: 1:0 Angående den utländska gälden, dess indragande och lösen. 2:0 Angående lösen af ProtocollsUtdrag vid HäradsRätterna. 3:0 Angående Qvarntull eller Mantalspenningar för Srockholms Stad. 4:0 Angående en skyndsammare Postgång inom Riket. 5:0 Angående förhöjning i Lotsoch Båkafgifterna samt Sjötullen. 6:0 Angående Lönförbättring för LandStatsbetjeningen. 7:0 Angående ersättning för MantalsskriL vare-provision för år 1813 3 i Örebro Län. 8:0 Om anslag af löner för tillökt antal ledamöter och betjening vid Kongl. Götha HofRätt, 9:0 Angående väckt fråga om afskaffande eller förändring af Krono-hjelpe-dagsverkens utgörande. 10:0 Angående utbetalningen af de, efter Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningen, f. d. Kongl. familjen i arf tillfallna Summor. 11:0 Angående restanticrna å Riksgälds - 54 Den 2 Augusti. Contoirets medel i Götheborgs och Bohus Län år 1813. 12:0 Angående några af Riksens Ständers Revisorer år 1813 väckta frågor, rörande redovisningen för StatsVerkets medel. 13:0 Angående förhöjning i Remisslaget för LandtRentmästarne å RiksgäldsContoirets medel, 14 0 Angående Fabrikernas uppbjelpande. Äfvenväl justerades Constitutorial för Committerade till Tryckfrihetens vård.
äro forna tiders g r a c e var Jag njutning denna nat njuta. » samt h o n själf i dagar invigt i dansens » Hvar s o m känner, hvilkas farföräldrar konst. skön man konst. af till en eller senare ute stöt o c h förr ofelbart dessa den nyaste kärnkvinnor sistnämnda bekantskap Maria förra stighet tiska och Ej von veckan hufvud min föreför S t o c k h o l m s äldsta o c h största fru med som i högburet öfverskred den mellan krisjuttioåttiotalet. hette att viga tråda danatt säga å t t i o å r i g a sitt ' stå effekt fötter negligerade den det något, s o m i bräde ' — barbariskt, ypperlig men på och inte en af motsträftår. Man dansen på tiden. » Och dansinstitut, Mentzer, o c h u n g d o m l i g spängränsen Och smula tre ståndarinnan sen hamnar i balsalen. IDUN 298 De sorgsna b o på ensamhetens höjder, De lyckliga vid lifvets m a r k n a d s t o r g; 1898 En h v a r vill gärna dela våra fröjder, Men ingen dela vill vår hjärtesorg. J. E n informator o c h en guvernant hade äfven i hufvudstaden barnens undervisning o m hand. O h u n d a r! O k a t t o r! På sina kanariefåglar däremot slösar ' h o n dagligen tusen kärleksfulla o m - sorger. Baletten, j a! Men beträda tiljan — aldrig. Och Maria dansade, dansade anglaise o c h slovanka, menuette o c h gavotte, dansade eldigt o c h graciöst som Paludan-Miillers Dione. &gt;Og efter Strongens klang sin .Kod hon stetter, Med Ynde kappes Easrdigheden smukt; En jVIsengde Entrechats og Pistoletter I Dandson falder af som Konstens Frugt.
Jag anhåller fortfarande, att R. o. Ad. behagade afslå Frih. , Raabs förslag till gemensam tanka. Frih. Raab: Då man talat så fullständigt för förslagets bir fallande i sin helhet, som Gr. Lagerbjelke gjort, bör man icke motsätta sig undanrödjande af ett eller annat hinder, som kan komma att läggas i vägen för dess slutliga antagande vid en kommande Riksdag, och det är just för förslagets befrämjande, som jag framställt mina anmärkmr, hvilka egentligen icke röra sjelfva hufvudsaken. Det är visserligen sannt, att det ifrågavar:de arfvodet kan anses såsom en obetydlighet och att Staten komme att utbetala Den 21 Oktober. 365 en ringa stimma, men om i tidernas längd skulle inträffa det missbruk, att 3:ne Stånd sökte gynna flere i hufvudstaden boende personer, samt bereda åt dem förmånen ali blifva såsom Suppleanter aflönade under den tid Riksdagen vore prorogerad, skulle ett sådant missbruk lända derhän, att man missaktade sjelfva saken, och fruktan härför kan vid en kommande Riksdag upställa sig såsom ett spöke. Jag tror icke, att någon våda ligger uti den föreskrift, afl endast de ledamöter, som äro arbetande vid Riksdagen, blifva aflönade, och det är klart, att, om de få laga förfall, så inkallas Suppleanten. Hr von Hartmansdorff har yttrat, hvad som är ganska uplysande, nemi. att vi sällan under Riksdagen se Utsk:n fulltaliga och att således, om en eller annan ledamot under prorogations-liden är borta, så måtte det väl icke hindra arbetets gång. Det försvar, som för Suppleanternes aflöning blifvit framstäldt af Gr. Lagerbjelke och Frih. Cederström, synes mig icke vara tillfredsställande. Den sistnämnde har sagt, att de missbruk, som, till följe af arfvodet, skola kunna upstå, icke voro så farlige, som den stora skada, hvilken skulle upkomma, om icke någon aflöning gå.fves.
Sedan Herr HofCancelleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes och lädes på bordet Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Skrifvelse. 6 Den 23 F ebrida rii f, m. Föredrogs ånyo ConstitulionsUlskottels den io dennes under N:o 67 aflåtne, och den 11 derpåföljde e. m. på bordet lagde memorial, i anledning af återremisser å Utskottets uti Memorial N:o 51, förut meddeldte Förslag till ändringar i TryckfrihetsFörordningen, I sammanhang härmed föredrogs äfven ånyo Hedervärda BondeStåndets den x5 dennes aflåtne och den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde ProtocollsUldrag, innefattande inbjudning till de öfrige RiksStånden, alt instämma i BondeStåndets i afseende å delta ämne vidtagne beslut. Härjemte upplästes Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, anförande i ämnet, till Riddeiskapet och Adelns protocoll för den 12 dennes: Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf : Sedan jag nu hört, att BondeStåndet vidblifvit sitt förut fattade beslut i afseende på Tryckfrihetsmåls afdömande, föranlåtes jag återkalla min motion om inbjudning, och tillsty^rker, att Ridderskapet och Adeln jemväl vidblifv^r sin en gång, i anledning af Memorialet om ny TryckfrihetsFörordning, fattade mening, samt anbefaller ConstitulionsUtskottet att uppgöra och inkomma med förslag till voteringspropositioner. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridder^ Den aa Februari! f. m. 7 skåpet oell Adeln behagade, under förblifyande vid sine i ämnet redan fattade beslut, anmoda ConstitutionsUtskoltet, att med målet vidare förfara, på sätt 56 § Regeringsformen föreskrifver. Ropades Ja.
Min afsigt är ingalunda att söka uppvisa det föreliggande Kongl, representations-förslagets förtjenster eller brister: detta har redan så grundligt och fullständigt, som möjligt, skett. An mindre kan det vara min afsigt, att söka ådagalägga nödvändigheten af en reform i detta hänseende: denna är ju af ingen bestridd. Hvad jag åsyftar är endast att med några ord erinra om, hvilken Adelns historiska uppgift varit, och tillse, hvilket handlingssätt å Adelns sida i förevarande fall står i följdrigtigaste sammanhang med denna dess uppgift. Solen sjelf har sina fläckar, och intet menskligt saknar sin skuggsida; men storartadt är i sanning att se, hvilken röle Adeln haft sig öfverlåten i verldshändelsernas drama. På en tid, då lika litet furstarne i allmänhet visste att behjerta undersåtarnes rätt och frihet, som massan af folket förstod att mot sina beherrskare skydda dessa menniskans dyrbaraste klenoder, var det till väsendtlig del genom Adeln, som Försynen förhindrade dessa begrepps utplånande ur historien: vid jemförelse med Asien, der styrande och styrde ännu stå i oförmedlad motsats mot hvarandra, såsom sjelfherrskare och slafvar, se vi klarligen, hvad Europas öde skulle hafva blifvit, derest icke på en tid, då folket var okunnigt, fattigt och söndradt, der funnits en Adel, tapper och fri. Under tider af sedlig slapphet och förnedring, hvem, om icke Adeln, har väl menskligheten att tacka, det kärleken till högsinnad sjelfuppofTring för kung och fosterland alltjemt fortlefvat på jorden? Och icke har väl Sveriges Adel i något af dessa afseenden stått tillbaka för öfriga Europeiska länders? Hafva ej från Adeln utgått de Sturar och Wasar, under hvilkas ledning Svenska folket utfört sina storverk? Men hvad behöfver jag uppräkna bevisande exempel från flydda tider, då det föreliggande förslaget sjelft utgör det ojäfaktigaste vittnesbörd om Svenska Adelns dygd.
Om beklädnad för extra Roteriugsmanstapcr, 279. O>! ätskillige punkter i Iustiliä OmbUdSmamiens Riksdagsvcrält'l c, 279, — Oni Instruktion för Re« visorerne ösver Lrare-, Bancooch Riksgäld* - niet» ken, 279 . Örn branwins lillwerkning och strafflag för omättligt bruk af starka drycker, zgg. — Om rättiahetcN att smevia, ggx— Om Äterkemist af ConstirulivuS Utstoltcts beräniande, rörande tryckfrihet, 4Z2. — Ont nedsättande as ett serskildt Ut kott för pasievolance srägan, 45g. — Om PrimOscE stctSsU liMa, goc/, — Oni Acadcmien för Landtbruk, Ziti — Om jemkning i esil a Notcxingen, Zt2« Oni vacance afgift under iredl g tid för Le mindre hemman som kill BätSMa„sl)äll aro indclte, g,2. Vifall, att ett serstildt Ur>koll, till ulrrda»de af se» dan sista Riksdag hmilan e twistiga frägor eM>-llair Bonde» och Le öfrige ?-tände» ,„ä nedrätias, g,2 ^ Om B'hangrt till Riks - Lrandens Proto.oller sedan sist hällne Riksdag, Z >2. — OM extra trigshjelvS Utgörande för Pastoraternc i Riket, 51Z. —. Om Kyrkoherdars förbmdelfe, att. sielflve Uvbygga och underhälla sine boställen pä landet, Zlg. Äterrentisi af betänkandet rörande fängfkjutslegans förhöjande, Ztz. OM ett Läns Lazarett kök Bolms Län, ZtZ. Om InstrrtciioN för Stat , Barum» och Riksgäldswcrken, Zig. Om en ästad afgift fräst
Maj 1849 anförda skäl ansåge nödigt, att allt före år 1831 tillverkadt, i kronans förråd befintligt, svenskt krigskrut, utgörande tillsammans omkring 7,200 centner, på förrberörde sätt omarbetades, i underdånighet tillstyrkt sådan omarbetning samt tillika hemställt om densammas skyndsamma företagande, helst, svårigheten att bevara detta i allmänhet illa arbetade större krutparti, i följd af dess betydliga koksalts-halt, ökades ju äldre krutet blefve, samt dess förvarande i förråden i anseende till krutkärlens mindre goda beskaffenhet, dessutom vore med fara förknippad!; i sammanhang hvarmed blifvit inför Kongl. Majrt i underdånighet anmäldt att, enligt från Krigs-kollegium infordrade upplysningar, det ifrågavarande äldre krutet icke, i nu befintligt skick, kunde försäljas och icke heller anses ega högre värde än efter qvantiteten af den i krutet ingående salpeter, upptagen till 75 procent, då således, efter inlösningspriset 5 r:dr 32 sk. b:ko per lispund, för den ra salpetern, krutets värde kunde uppskattas till 21 r:dr 12 sk. b:ko per centner; hvadan, om härtill lades den af Krigs-kollegium beräknade kostnad för samma kruts omarbetning till bergskrut med 5 r:dr i rundt tal per centner, det omarbetade krutet alltså kunde antagas kosta kronan 26 r:dr 12 sk. b:ko och således, då krutet försåldes såsom bergskrut å 37 r:dr b:ko per centner, genom omarbetningen en vinst af omkring 18 r:dr på hvarje centner blefvo stats-verket beredd. Kongl.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Bxc Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag, att artiklarne fläsk, ost och smör fortfarande skola vara-från införseltull befriade, och dels att följande tullsatser måtte ifrågav:de artiklar åsättas, nemi. fläsk 3 öre per <U, ost 5 öre per och smör I)e ii 4 J un i. 85 3 öre pr jft, hvarförutan yrkats, att livar och en af oftanämnde artiklar skulle göras till föremål för särskild propos. Härefter framstälde H. Exc. propos. å bifall till Utslcts förslag, att artikeln ost skulle vara från införseltull fri och, då dervid svarades starka ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Sedermera gjordes propos. å bifall till Utskits förslag rörande artikeln fläsk, och då svaren derå utföllo med manga ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja haft öfvervigten. Slutligen blef propos. å bifall till Utsk:ts förslag ang:de artikeln smör frarastiild och med ja besvarad. H ,ExC. Hr Gr:n o. Landtm, förmälde, att utaf de af Gr. Liljencrants i sednaste plenum upgifne artiklar återstode.nu Artikeln Tackjern. Gr. Lagerbjelke: I afseende å den nu föredragna artikeln »tackjern» har visserligen blifvit i allmänhet påyrkadt att densamma skulle beläggas med tull, dock utan att någon bestämd siffra blifvit uppgifven. Jag inskränker mig derföre att fästa upmärksainheten derpå, att tackjern är en råvara, som icke alltid kan af de eganskaper, som erfordras, anses egentligen befintlig i vårt land. Det är nemi. till vissa produktioner, sora vårt Svenska jern är för godt och dyrbart och dels har det icke i tillräcklig mån den behöfliga egenskapen af flytbarhet. Det är således nödvändigt att gjuterierna få råvaran till så godt pris som möjligt: och får jag derföre vördsammast anhålla om bifall till Utskits förslag, hvarigenom tullfrihet för tackjern beviljas. Gr. Liljencrants:
Af handlingarne i målet inhemtas: att sedan Kongl. Maj:t under den 5 Juni 1850 i nåder fastställt Kongl. Kammar-rättens den 6 Februari nästförutgångna år meddelade beslut, hvarigenom Stockholms stads båtmanshålls-skyldige förklarats böra med förberörde belopp 10,604: 45. 8. utbetala hvad såsom vakans-afgift för åren 1844, 1845 och 1846 blifvit för lågt påfördt för de 337 båtsmän, som, utöfver den förut varande roteringen, borde från och med 1840 af staden utgöras, Regements-skrifvaren Leopold, på den grund att han, innan Kongl. Kammar-rättens revision anmärkt den oriktiga beräkningsgrunden vid påförandet af ifrågavarande vakans-afgift, derom, med öfverlemnande af uträkning å det kronan rätteligen tillkommande högre beloppet, gjort anmälan först hos Befälhafvaren vid Stockholms station och sedermera i besvärsväg äfven hos Kongl. Förvaltningen af sjö-ärendena, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit att få sig tillagd någon del af den anmärkningsprocent, som Kongl. Kammar-rättens revision, enligt författningarne, af anmärkningsmedel bestås eller en deremot svarande gratifikation. Emellertid, och sedan förrberörde belopp såsom revisionens anmärkningsmedel till Kongl. Ränte-kammaren 12 StaU-UUkottets Utlåtande, N:o Al. blifvit levererade, hade ofvannämnde revisionsoch kansli-betjening hos Kongl. Kammar-rätten begärt att å samma medel utbekomma stadgadt anmärknings-arfvode med 2,651 rdr 11 sk. 8 rst. till hvilken begäran Kongl. Kammar-rättens Advokat-fiskals-embete, i ämnet bordt och efter erhållen del af en utaf Leopold till bemälda embetsverk förut ingifven skrift, deruti lian, på enahanda skäl som vid den ofvannämnda ansökningen blifvit anförda, bestridt revisionens rätt till det sökta anmärkningsarfvodet, tillstyrkt bifall; hvaruppå Kongl.
Men om hvarje gång en sådan fråga förekommer, 3me Stånd skola kunna säga: ”det Den 8 Februari f. m. 177 ”det är ingen privilegii-fråga”, och sålunda med 3:ne Stånds röst densamma afgöra, så förfaller hela det skydd, som är åsyftadt med Reg.F:s 114 §. Mig synes dock rätt och billigt, såvida icke 114 § skall vara en tom bokstaf, alt det Ständ, som sålunda anser sina privilegier vara, och rättigheter hafva blifvit af de andra Stånden för nära trädda, alt, säger jag, detta Stånd då må äga rätt alt förmedelst en und. skrifvelse anhålla, det K. M. täcktes derå fästa nådig uppmärksamhet. På dessa skäl anhåller jag om propos. till bifall å Hr von Ilartmansdorffs förslag. Många ledamöter yttrade härtill bifall. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Romme att fortsättas kl. 6 e. m. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., anförde dels muntligen, dels skriftligen: Jag skall för närvar, icke inlåta mig i någon utförligare vederläggning af de skäl, sorn blifvit anförde af de värde talare, hvika motsätta sig den af Hr von Hartmansdorff gjorda motion och beslutet om den skrifvelse, som nu hvilar på Ii. o. Ad:s bord. Såvida de invändningar, som blifvit gjorda, icke redan blifvit af föreg:de talare, hvilka yttrat sig till understöd för motionen, vederlagde, torde denna vederläggning under loppet af discussionen icke uteblifva. Jag skall inskränka mig till alt i korthet recapitulera den enkla tankeledning, pä hvilken jag uppställt min åsigt af frågan, egentligen af rättsfrågan; ty såsom Gr. Lagerbjelke redan anmärkt, delar det hela af frågan sig i 3me delar, huruvida R. o. Ad. vill, huruvida R. o. Ad. äger rätt, och huruvida R. o. Ad. bör göra bruk af denna rätt. Den andra af dessa frågor, huruvida R. o. Ad. äger rätt att till K.
Och beräknas dessa arfvoden och Traktamenten, vid Stånden ifrån och med fjerde dagen före Riksdagens utblåsnirig ■■]! och med åttonde dagen efter dess slut, och vid Utskotten ifrån antagningsdagen till och med Åttonde dagen efter Utskottets upplösning, samt böra utbetalas i enlighet ined serskilde uppgifter pa Pei ona:en, sorn undertecknas i afseende å Riks-Stånden af hvarje Underdåniga Sh-ifvelser, Riks Stånds Talman och i afseende å Utskotten af hvarje Utskotts Ordförande, samt inlemnas till det Verk, der utebetalningen sker; hvarjemte Riksens Ständer heslum , att de Arfvoden och Traktamenten , som belöpa sig till och med den 2g;de sistlidne Februari, rnå uppbaras nu genast, men återstoden ej förr än efter Riksdagens slut. Föröfrigt förbehålla sig Riksens Ständer, att, om i något Utskott göromålen skulle blifva så öfverhopande, att den antagne Kansli-Betjeningen, behöfver hjelp vid renskrifningen , en sadan kostnad må framdeles efter anmälan ersättas, äfvensom att för kostnaden till Skrifmaterialier samt Ståndens och Utskottens Kansliers öfriga förnödenheter ersättning må meddelas efter Verificerade Räkningar, af Sekreterar.. ne undertecknade och af Uandtmarskalken och Talmännen samt Utskottens Ordförande genom påskrift godkände. Riksens Ständer få hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighetanhålla, att Dess och Rikets Stats Kontor må i Nåder varda anbefaldt om de salunda beslutna utbetalningars verkställande Utaf de till RIksdags-kostnaden anslagna medel; och Riksens Ständer framhärda 8Cc, N:r 97.
Sä väl i sammanhang med hvad jag uti den föregående punkten haft nåden föreslå, som äfven med anledning deraf, alt åtskilliga af de tillökningar i anslag, af hvilka flottan är i hellof, och som jag i det följande får nåden anmäla, äro af den beskaffenhet, att de på ordinarie stat måste anvisas, har jag trott mig höra tillse, huruvida icke till lättnad häruti, några af de behof, hvartill anslag nu å denna stat äro beviljade, skulle, såsom ej varande af lika permanent beskaffenhet som de 1111 till fyllande föreslagna, med mindre olägenhet kunna blifva föremål för extra anslag samt således från titeln afskiljas. Ett dylikt förhållande är å Femte hufvudtiteln endast inom oftanämnde anslag till flottans nybyggnad och underhåll att söka. De af dit anvisade medel, sorn ej fa vara så ombytliga, att de vid hvarje riksdag kunna blifva förändring underkastade, äro i främsta rummet sådana, som erfordras till lön och underhåll för manskap till arbetet och bevakningen. Den sednare måste, till skydd för statens dyrbara egendom å etablissementerna, under hvad fall som helst, oundgängligen utgå. Det för arbetets utgörande i statens tjenst anställde manskap lärer äfven finnas böra vara ställdt utom inflytelsen af ständiga förändringar, emedan dessa skulle inverka på personers rätt, hvilken är dem tillförsäkrad, såsom ett vilkor för det allmännas fördel, att med visshet kunna påräkna pålitlighet, arbetsskicklighet och arbete till fast pris, genom antagandet af dessa arbets-korpser i sin tjenst. Enahanda förhållande framställer sig med afseende på kostnaden för underhållet af den fartygs-materiel, som finnes, då det oemotsägligen måste vara statens intresse, att detta underhåll med omsorg verkställes, och fråga, huruvida detta kati och bör ega rum, icke får uppstå, då motsattsen vore en uppenbar skada för riket. Dessa från nämnde anslag utgående kostnader synas vara af den natur, att tillgång till de sammas bestridande oundgängligen bör å ordinarie stat vara bestämd.
»Alltsedan du gick i krig,» sade hon, »har du varit som förbytt. Hvad gjorde de med dig där?» Då for han upp och var nära att slå henne, och sammalunda gick det hvarje gång, hon talade om kriget. Han råkade då i vansinnig vrede. Af ingen tålde han höra ordet krig, och snart blef det kändt, att han ej kunde fördraga talet därom. Så togo sig människorna i akt för det samtalsämnet. Men ingen af hans krigskamrater kunde berätta, att han gjort mer ondt än andra. Han hade kämpat som en god soldat. Det var blott allt detta förfärliga han sett, som skrämt honom så, att han sedan ej såg något annat än det onda. Från kriget härledde han all sin sorg. Han tänkte, att all naturen hatade honom, därför att han tagit del i sådana ting. De, som mer veta, kunna trösta sig med, att de kämpat för fosterland och ära. Hvad visste han om sådant? Han kände blott, att allt hatade honom, därför att han utgjutit blod och vållat skada. Vid den tiden, då majorskan blef drifven från Ekeby, bodde han ensam i sin stuga. Död var hustrun och sönerna borta. Vid marknadstider fylldes dock skogstorpet af gäster. De svarthårige, mörkhyade skojarna togo in där. De trifvas bäst hos den, som de fleste sky. Små, långhåriga hästar klättrade då uppför skogsvägen, dragande kärror, lastade med förtennarverktyg, med barn och trasbylten. Kvinnor, tidigt åldrade, med dragen uppsvällda af rökande och dryckjom, och män med bleka, skarpa ansikten och seniga kroppar följde kärrorna. Då skojarna kommo till skogstorpet, blef där muntert lif. Brännvin och kortspel och högljudt glam bragte de med sig. Om stölder och hästbyten och blodiga slagsmål visste de att förtälja. På fredag började Broby marknad, och då blef kapten Lennart dödad. Starke Måns, som gaf dråpslaget, var son till gubben i skogstorpet.
Prot. 4862—4863. 40 Sami. 4 Afd. 24 Haft. 2 Tillhör Expeditions-Utskottets Förs/rit/ till un der d. Skrifvelse, N:o 186. VabeiM öfver Miks-siai-etis Pensionsoch Mndragnings°Staterne. A) Pcnsions-Staten. Civil-statens Pensions-kassa: Pensions-staten för civile embetsoch tjenstemän 37,500: — Dito för deras enkor och omyndiga barn 45,000: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 2,245: 50. Dito för nädårsoch begrafningsbjelps-besparingar 6,540: — Årméens Pensions-kassa: Pensions-staten för militäre embetsoch tjenstemäns samt under-officerares enkor och barn • 37,500: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 4,639: 50. Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar • 28,080: — Wadstena Krigsmanshus-kassa Amiralitets-Krigsmans-kassan: Förra anslaget under denna titel 43,100: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 615: — Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar ... 2,580: — Invalidhus-fonden: Ersättning för hemmansräntor och arrenden, För slags-anslag För blesserade Öfveroch Under-officerare, Reservations-anslag Bidrag till Kongl, theaterns pensions-kassor S:gr Transport Tillhör Expeditions-C/skottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 486. 3 Penningar. Indelta räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1 Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 B:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. R:dr ö. R:dr ö. Kub. -f. k. R:dr ö. Kub.-f. k.