Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets ej, mindre den 3 sistlidne IVfaj under N;o i53 afgifne, samt den 5 i samma månad förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver väckte motioner, om rättighet för Bergsmän, att lösa Kronans persedel och TiondeTackjern, än ock den 3 dennes under N:o 285 meddeldte, samt den io derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, yttrande, öfver de vid samma Utlåtande gjorde anmärkningar, fann Riddefskapet och Adeln för godt, att berörde tvenne Utlåtanden till alla dalar gilla. Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets den 12 sistlidne Junii under JM:o 108 afgifne, samt den 10 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 14 förutgågne April under Den i a Julii e. rn. N:o 38 meddeldte Betänkande, angående förändradt sått för Författningars upplåsande i Kyrkorne; fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 8 dennes under N:o H29 aflåtne, samt den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion, angående upprätthållande af Höganäs Stenkolsverk. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: Med den kännedom jag tagit af StatsUtskottets Betänkande i detta ämne, kan jag ej underlåta att begära återremiss, når det förekommer; och ehuru jag visserligen önskade, att saken kunde, så fort som möjligt år, företagas , finner jag dock nogsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets begäran lika så billig, som till ändamålet ledande. Jag får således deruti instämma, och anhåller, att StatsUtskottets Betänkande måtte få hvila, till dess OeconomieUtskottets Utlåtande inkommit, så att båda må på en gång kunna företagas.
Af dessa har Stats-vevkets netto-inkomst blifvit beräknad, från och med år 1842, lill 2,428,000. 562,000. Tullverkets aflöningsoch omkostnads-stat 2,990,000. 2:o Salu-accis-afgiften af städerne upptagen vid sista Stats-regleringen till 7,500 R:dr, har, i öfverensstämmelse med E. K. M:s Nådiga Proposition, blifvit uppförd till 11,000. 3:o Postmedlen. Med bibehållande af de för post-bevillningens utgörande stadgade grunder utan någon förändring, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, beräknat Statsverkets netto-inkomst deraf till 150,000. 350,000. Postverkets stat och öfrige utgifter Medgifvande Rikets Ständer, att hvad af Postmedlen kan inflyta utöfver ofvanberäknade behållna intrad af 150,000 R:dr må af E. K. M. disponeras till kostnaders bestridande i och för Post-inrättningens ytterligare förbättring. 4:o Chartce-Sigillatce-afgiften har, från och med nästkommande år, blifvit beräknad till 5:o Bränvins-af giften har blifvit uppförd till enahanda belopp, som vid sista Stats-regleringen, eller 500,000. 420,000. 750,000. 4,671,000. Summa Summarum B:co R:dr 9,237,380.
N:o 23, i ani. af återremiss utaf Utsk:s i Betänk. N:o 10 afgifne yttranden och förslag ang:de tullbeviln-.n, hade de öfverenskommit att föreslå RiksStm, att företaga nämnde Utlåt, i det plenum, som komme att hålles nästa Onsdag, då likväl prö/ningen att detta utlåt, torde draga ut flere dagar och det vore angeläget att i händelse Const.Utsk. skulle undertiden inkomma med Utlåt, öfver K. M:s Nåd. Propos. rörande Riksstyrelsens förande under H. M. Konungens sjukdom, detta ärende ofördröjligen handlades, hade Talmännen trott sig böra framställa deras förslag om utsättande af dagen för föredragning af Bevilln:sUtsk:s Utlåt, med det förbehåll, att om Const.Utsk:s Utlåt, under tiden inkom, detsamma alltid må få upföras först å föredragningslistan och således kunna företagas till pröfning oberoende deraf, att pröfningen af Bevilln.Utsk:s Utlåt, icke blifvit afslutad; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemställde om II. o. Ad. biföl 1 e att Bevilln.Utsk:s Utlåt. N:o 23 med detta förbehåll upfördes främst å föredragningslistan för nästa Onsdag; hvilket bifölls. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s den 9 och 12 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 110, i ani. af väckte motioner rörande skjutsningsbesväret. VIII H. " 16 r i Den 14 September. Hr Gr. o. Landtm, hemställde att detta Betänk, mätte få punktvis företagas till pröfning, dock så att Utslcs första hemställan, som innefattade flere delar, måtte få i ett sammandrag förekomma; hvilket bifölls. 1 :sta punkten, innehållande förslag lill förhöjning af skjulslegan samt lill åtskilliga ändringar och tillägg i K. Cirk.Itrefv. d. 2 Aug. 18ii. Hr Arnell, Gust. Fredr.:
iksom det nordiska museet med dess stilfulla tillbyggnad otvifvelaktigt vid den stundande stora Stockholmsutställningen blir en af utställningsplatsens allra vackraste och mest monumentala byggnader, så k o m m a de där anordnade utställningarna helt säkert att räknas till de bästa och mest intressanta. Man kan säga, att nordiska museet k o m - mer att innesluta den specifikt svenska afdelningen. Främlingen, som vill lära känna de rent nationella dragen i vårt lands odling, skall här finna rika fält för sin granskning. 1 Den monumentala byggnaden, som nu är till största delen färdig, inbjuder till ett besök. Och med fantasiens hjälp har det sig ganska lätt att uppkonstruera den anblick, som museet o m några månader k o m - mer att erbjuda Bottenvåningen i den gamla byggnaden upptages af den hygieniska utställningen. Allt, som rör medicin, kirurgi och sjukvård, finnes här samladt Till de stora utställningarna från Karolinska institutet och Sofiahemmet går en särskild ingång, upptagen genom ett af de nuvarande fönstren. Vi passera emellertid den stora hufvudingången, gå uppför den ståtliga trappan och befinna oss nu inne i den praktfulla hallen, som sträcker sig till höger och vänster och upptager en areal af nära 5,000 kv.-meter. Hela tillbyggnaden upptages af utställningarna rörande uppfostran och undervisning, skolor och vetenskapliga institutioner in. m. Vänstra kortväggen domineras af Tekniska skolan i Stockholm och dess olika afdelningar. Hela sidan utåt Djurgårdsvägen upptages af öfriga tekniska skolor i riket, Palmgrenska samskolan, Göteborgs folkskolestyrelse m. til., medan större delen af långväggen midt emot uppfylles af abnormskolornas alster. Här möta oss sålunda föreningen för sinnesslöa barns vård, arbetsskolan för lytta och vanföra, Manilla blindinstitut vid Tomteboda m. fl. Golfvets midt upptages af utställningar från boktryckerier, de högre bildningsanstalterna i riket m. fl. Men innan vi inträda i denna hall möter oss alldeles vid själfva ingången en gammal kär bekant. Det är » damernas egen » Idun, som här anordnat en elegant salong, där vi kunna slå oss ner en stund och hvila ut Så fortsätta vi vår vandring. Utefter de bägge långväggarna och på läktaren utbreda sig de otaliga, skiftande alstren af vårt lands rika husslöjd, äfven upptagande midtpartiet af golfytan.
Ständers särskilda beslut i anledning af den genom Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän i sagde hänseende gjorda framställning för närvarande icke erfordras. Vidkommande tiden för samtliga här ofvan föreslagna arfvodens och dagtraktamentens upphörande, så och under förutsättning, att den utaf Riks-Ständen och Utskotten antagna tjenstemanna-personal och vaktbeljening, i den mån de återstående riksdags-ärendenas vederbörliga behandling medgifver, varder förminskad, får Stals-Utskottet äfven tillstyrka det af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän i delta hänseende föreslagna stadgande, eller alt Riks-Slåndens Sekreterare och de Notarier, hvilka deltaga i uppsättningen af Ståndens protokoller, äfvensom två Vaktbetjenler hos hvarje Riks-Stånd, må beräkna och uppbära de för dem bestämda arfvoden och traktamenten för en lid af fjorton dagar efter Riksdagens afslutande, samt att arlvodena och traktamentena för Riks-Ständens öfriga betjening och Utskottens samtliga tjenstemän och vaktbetjenter må beräknas och utgå till och med den dag, då hvar och ens Ijenstgörings-skyldighel hos vederbörande Riks-Stånd eller Utskott upphör. Vidkommande äler tiden för alla nu ifrågavarande arfvodens och traktamentens utbetalning, får Utskottet föreslå: att dessa arfvoden och traktamenten, under iakttagande af förut meddelade föreskrifter och efter afdrag af hvad i afräkning å samma arfvoden och traktamenten redan fått förskottsvis utbekomrnas, må af Riksgälds-kontorel utbetalas för den redan förflutna tiden lili och med nasti.
Betänk, äger blott 2:ne afdelningnr: den ena innebärande ett tillkännagifvande att Utsk. till Riksrätts handläggning hänvisat åtskilliga emot rådgifvarne förekomna anmärkrr; och den andra, ett anmälande af 72 särskilda anmärknrr, hvilka Utsk. ansett påkalla R. St:s pröfning , till den påföljd , sorn Rikets väl kan fordra. Den förra af dessa afdela:!' kan, såsom endast ad notitiam meddelad, icke föranleda till något yttrande af Representationen; men då den sednare icke medgifver någon skilnad i förhållanden emellan de rådgifvare, som redan afgått från embetet, och de, hvilka deri ännu qvarstå, utan framställer en lika syftning emot dem alla; så anser jag mig böra till pröfning först upptaga den preliminära fråga, om i grundlagsenligt afseende en skilnad deremellan bör iakttagas, eller ej, samt derefter, och i förra Dtu i Juli c. m. 97 förra fallet, hufvudsakligen yttra tnig , angrde betänkts tillämpning, särskildt till hvardera af de cathegorier, hvari rådgifvarne på förberörde sätt sig befinna. I preliminära frågan gäller grundlagens generella föreskrift , alt alla dess bild böra förstås elter ordalydelsen. Riksd.Ordms 29 § och Reg F:ns 107 § äga, i hvad della ämne angår, en ordagrannt lika uppställning, och lyder som följer: ”Skulle TJtsk. anmärka , att Statsrådets ledamöter, "samfäldt eller en, eller flere af dem, uti deras rådslag om ”allmänna mått och steg icke iakttagit Rikets sannskyl”diga nytta, eller att någon stats-secret. icke med oväld, nit, "'skicklighet och drift sitt förtroende-embete utöfvat , skall ”Utsk. då sådant för R. St. tillkännagifva, hvilka, 0111 de ”finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att Han ville utur Statsrådet och "ifrån embetet skilja den eller dem , mot hvilka anmärkn. ”blifvit gjord.”
Den cateches, hvilken jag åsyftade, är utgifven af en helt annan person, nemi. Kyrkoherden Lundgren, om hvilken cateches Erkebiskop Wallin fällde det mest fördelaktiga uttryck. Denna cateches skulle visserligen bereda en lättare öfvergång från den långa utanläsningen till den korta, och således möjligheten för presterskapet att kunna besörja den. I öfrigt vill jag visst icke längre upptaga R. o. Adis tid, utan yrkar blott bifall till Hr Ribbings förslag. Hr Coyet: Till vederläggning af den anmärka, jag gjorde vid denna §, liar Gr. Hamilton aofört, att i Skåne, der det funnes 4 fasta skolor i församlingen, skulle pastor på en dag kunna besöka dem alla, och att således min anmärka. föi-fölle; men med den localkännedom, som jag äger, får jag försäkra, alt det är alldeles omöjligt för pastor att på en dag besöka alla 4 skolorna, 0111 lian i dera skall nå got uträtta, och då det förut är sagdt i §:n , att preslerskapet skall meddela barnen undervisning i religion, så är det icke möjligt för den prestman, som skall resa omkring till alla 4 skolorna på en dag, att der meddela denna undervisning. Jag skulle derföre anse, att den af 111ig föreslagna ändring vore nödig, särdeles som en lagstiftning ulan påföljd, såsom jag förra gången nämnde, icke bör äga rum. Hr Ribbing, Bengt: Då de grunder, hvarpå man skulle fota sitt bifall till den af Hr Lagergren föreslagna förändring, äro så väl och utförligt utredda af åtskilliga ta lare, vill jag icke särdeles dermed uppehålla mig; men jag har begärt ordet derföre, att jag velat söka undanrödja den förvillelse, sora möjligen liar uppkommit, derigenom att man ansett att den föreslagna förändringen skulle förorsaka alt icke religionsundervisningen skulle komma att börja så tidigt, utan blifva fördröjd utöfver den lid, som betänk, alser. Detta kan ingalunda vara meningen med den föreslagna förändringen, och sådan kunde ej heller följden blifva.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde att, sedan för honom Hr Ehrenhoff anmält sig vilja afstå från sin särskilda mening och instämma i det af flere ledamöter framställda yrkandet om afslag å Utsk:s förslag, de meningar, som sökt göra sig gällande, afsågo dels förkastande af Utsk:s förslag, dels antagande såsom Ståndets gemensamma tanke, af antingen det dertill af Frih. Raab afgifna förslag, innehållande: »att, derest val inom Ridderskapet skall ega rum, sådant måtte ske endast i sammanhang med inrymmande af ett mindre antal ledamöter, utsedde bland egare af och fideikommiss-innehafvare af i mantal satt jord, hvilka till ofrälse Stånd höra, men på grund af fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å Rikets Stat», eller oek Gr. Löwenlijelms förslag, så lydande: »Att R. o. Ad., godkännande grundtanken i Konst Utsk:s förslag, likväl icke finner Riksd:sOrdn. böra undergå annan förändring, än den som kan erfordras till ett tydligt bestämmande af R. o. Ad:s befogenhet att genom RiddarhusOrdn., med Konungens bifall, ordna sin inre organisation; alltid under förbehåll af de öfrige Ståndens rätt att fortfarande deltaga i afgörandet af sådane i denna organisation möjligen ingående frågor, som röra R. St:r kollectivt eller f. n., enligt Riksd:sOrdn. äro underkastade deras pröfning» Propos. till förkastande af Konst.Utsk:s uti förev:de Mern. framställda förslag blef härefter framställd och besvarad med starka Ja jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 7 och 9 dennes på bordet lagda Mern. N:o 42, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt.
Vi hafva deremot sett andra med ett ofantligt creditsystem stiga till ofantlig höjd af idoghet och välmåga, Och orsaken till detta fenomen måtte vara ingen annan än den, att penningens värde bestämmes af rörelsens storlek och icke af de ädla metallers mängd, hvilka ligga gömda i hvalf. Penningen här i Sverige var fordom af högt värde emot varor, emedan han var sällsynt, men icke emedan han var af silfver. Den säkraste garantien för ett lands mynt är, att det af Staten emottages i Kronouppbörden. Våra Riksgäldssedlar t. ex. äro af hvar man kände såsom hvilande på ingen bas, och de emottagas icke i Banken, hvilken ändock anses äga någon säkerhet; men deras värde har ändock aldrig ändrats mera än Bankens sedlar, allt sedan de emottogos i Kronouppbörden. Detta ger myntet första garantien; och sedan regleras dess värde genom förhållandet mellan production och consumtion, genom mängden af de varor, som med myntets tillhjelp omsättas och genom lifvet eller hastigheten i denna omsättning. Detta gäller ej blott om myntets värde inom Landet, utan äfven om dess förhållande till främmande mynt, eller den såkallade Coursen, Blifva våra producter många oeh goda; blifver vår varuomsättning liflig; S^ra V icke skulder Deri x Martil, lios Utlänningen, så blir vår Cours god. Fås åter silfver för hvarje Bancosedel till fullt namnvärde, men penningebeloppet i allt fall ej fyller behofvet för en ökad produetion och rörelse, så följer deraf intet annat än alt varan silfver exporteras, åtminstone till så stort belopp, som i andra våra produeter brister, att betacka vår import med, så vida Utlänningen icke åtnöjer sig med att vara obetald. Att häremot instänga silfret i Bankens hvalf, för att förekomma en sådan export, tjenar till intet, ty hvad frågar jag eller Utlänningen efter, att veta, det silfver finnes till det belopp, som sedeln omtalar, i fall vi tillika veta, att vi aldrig få något deraf. Dessutom, så länge vi äro lycklige nog, att icke hafva någon Statsskuld till Utlänningen, vet jag icke hvad ondt det ligger i den höga Coursen.
BondeStåndet gjorde Anmärkningar vid Betänkandet N:o i58 rörande Utmätning och försäljning af fast Egendom; hvaröfver Utskottet beslutad® Utlåtande N:o ig5, LtgTJtskottets Betänkandtn, 1361 Derifrån vore likväl RiksdagsFnllmäktigen Anders Larsson och Börje Börjesson i så måtto skil jäktige, att de ansågo en månads betalnings anstånd med Köpeskillingen böra lemnäs köpare, som vid UtjnätningsAuction inropat fast Egendom; äfvensom Anders Larsson särskildt tillstyrkte, att Auction å utmätt lös Egendom ej må tidigare utsättas, än att en Söndag lito m den å hvilken Auctionen blifvit i Kyrkan kungjord, derförinnan kan förflyta. Ut Supra, Ex Protocollo. Joli. Jacob Kleman. N:o 196. 1 ; \ . ■ -‘i ■ Ankom d. 19 Oct. i8a3. Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betåiikande Nio 139, öfver Riksdags Fullmågtigen Johan Jacob R7itbergs Memorial, angående mildring i Straff Lagar ne. Genom Protocolls Utdrag af den 14 slstl, Augusti har Hederv. BondeSlåndet 1362 Lagutskottet* Bet&nkande», Å.lerRemitterat förenämnde Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar af Riksdags Fulllmägtigen Johan Jacob Rutberg _, hvilka innefatta 1:0 att då Utskottet icke velat anse det uti 17 Cap. 3y §. Rätteg. Balken tillåtne svårare fängelse för verkelig tortur, samt förklarat
En sådan utlottning egde äfven rum i fråga om obligationer på amorteringslån med fix ränta och mäste, i följd af sakens natur, ega rum, då amorteringen ej kunde ske genom uppsägning eller uppköp under pari; men att dessa obligationer derigenom blefve lika med lotterisedlar ville väl ingen påstå, oaktadt Sials-Utskottets Utlåtande N:o 22. 13 äfven do efter omständigheterna kunde utöfver insatsen, elier hvad deremot svarar, bereda sina innehafvare en större eller mindre vinst. Hvad nu frågan om vinsten anginge, framställde sig visserligen här en sida af saken, der premie-obligationssystemet och lotterierna företedde mycken likhet. Det vore i båda hänseendena lyckträffen, söm bestämde om och huru stor vinst af de dertill bestämda beloppen skall utfalla. Men på samma gång en likhet härutinnan visade sig, framträdde ock en olikhet, och denna vore redan här ofvan påpekad. Då man nemligen i lotteri-spelet äfventyrade förlusten af.sin insats för möjligheten af en vinst, äfventyrade köparen af en premie-obligation, enligt hvad ofvan vore visadt, aldrig sin insats eller det i obligationerna förskrifna kapitalet; han äfventyrade endast, alt ingen af vinsterna fälle honom till. Förlusten af vinst vore emellertid något, som kunde inträffa vid hvarje på spekulation grundadt företag, utan att derigenom företaget an toge karakteren af ett lotteri, så framt detta ord skulle, såsom rätteligen borde, tagas och förstås i den betydelse, det i lag och det allmänna lifve.t eger. I motsatt fall, och derest man under begreppet, lotteri ville inbegripa hvarje företag eller affär, der det berodde af händelserna och lyckan huruvida vinsten tillfälle den ena eller andra sidan, blefve dess omfattning högst mångfaldig och vidsträckt. Assuranskompanier, med sina olika fall och kombinationer, ränte-försäkrings-anstalter, pensionsinrättningar, spekulationer i fondbörsen och i leveransaffärer samt handel med lifassurans-policer m. m. skulle då antaga naturen af lotterier. Ja älven uppköp och försäljning af låne-obligationer med fix ränta skulle under sådan förutsättning innefatta ett lotterispel.
Den forsta som otvifvelaktigt länge af hvar och en inom detta Stånd blifvit anmärkt är den stridighet mot Lagstiftarens anda och mening i 37 §. R?geiingsForraen genom den nyssnämnde §;s i RiddarhusOrdoingen mindre bestämda ordalydei - Deli ii junit e. m. Ös, nemligen* då den löne åsyftar minskning, den f ednare deremot tiUvägabragt en ganska betydlig förökning i antalet af Ridderskapetg Och Adelns representetandd Hafvudmän inom en och samma Famiile. En förökning 1 detta fall synes mig icke öfverensstämmande med Lagstiftarens åsyftning, icke med urgammal häfd och icke med billigheten. Emedler. tid har kunnat inträffa, att en och samma Fa-3 mille, hvars fader sedan .1809, till Friherre och Grefve blifvit upphöjd, då han ägt t. ex. trenne söner och tillika hört till de 1778 införde Commendeursätter, kunnat, säger jag,' om han det önskat, representera inom detta, rum genom fyra serskilta personer nemligen; sjelf som Grefve, äldste Sonen som Friherre, den dernäst för Cömmendeitrs och den yngfte för Adeliga ätten; behöfver jag väl, Miné Herrar, för personer så upplyste sorn J äran, Vidare ådagalägga olämpligheten häraf. Den ligger för öppen dag; den visas för alla: den kännes af alla så inom sorn utom detta Stånd.
Kommerserådet och hans fru sutto i det lilla hörnrummet åt gatan, och anförtrodde hvarandra, under täta och djupa suckar, sina bekymmer och sina bedragna förhoppningar, i anseende till all den lycka, den nye friaren skulle skapa omkring dem. Under den stridaste farten af sina utgjutelser blef frun varse en skymt af professorns långa, magra gestalt, då han linkade uppför trappan. ”Kors i Himlens namn, kära Widen!” utropade hon och släppte en tallrik ärter i golfvet, hvilka hon i all huslighet höll på att rensa, ”ser du då ej! Skynda dig ut! Ack, Herre Gud, se alla mina ärter! Söta Widen, min gubbe, det var ju professorn! Spring allt hvad du kan, och stanna i förmaket; jag kommer straxt efter. – Ja, ja, har jag icke alltid tänkt att det skulle så gå!” fortsatte kommerserådinnan, sedan hennes man tillslutit dörren; ”men nu är det så dags. Då hon ej vill hafva den rike grosshandlaren Garben, lärer hon väl aldrig taga den lättsinnige, rumlande kaptenen. Ack, den flickan, hon lägger mig i grafven genom sin envishet! – Caroline och Josephine, mina små pullor! kom in och hjelp mamma plocka upp ärterna.” Och medan pullorna skrattande lågo på knä, och samlade tillsamman den tillernade middagsmåltiden, kastade fru Widen i största hast på sig lockarne och mössan, svepte en shawl öfver den mindre prydliga morgonrocken, och begaf sig derefter in i det så kallade förmaket, pinad af en olidlig nyfikenhet, hvad professorns besök egentligen kunde gälla. ”Välkommen! bäste herr professor! Kors så roligt det var, att få se någon gammal bekant! Det är minsann längesedan vi hade den äran att träffa herr professorn. Men Rosa, menar jag, har den lyckan att ännu fortfarande få vara favorit. Var så god och sitt, min bäste professor Ling!” Med sitt vanliga småleende tog gubben plats i soffhörnet, samt yttrade sedermera, uti en vida mera vänlig och vänskapsfull ton, än den han begagnat då han sist talade med kommerserådinnan, på förlofningsdagen: ”Ja, Rosa är verkligen min älskling, och en söt och bra flicka är hon!