Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t sålunda i Nåder föreslagit, det förhöjda vederlag för rusthålls-afgifter, som under ifrågavarande tid skulle från Wadstena Krigsmanslius-kassa utgå till Arméens Pensions-kassa, i stället komma att, jemlikt Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 25 April och E. K. M:ts Nådiga Bref den 12 Maj innevarande år, tillgodoföras Riksgälds-kontoret. Detta ärende hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, hvarvid, uppå de af Krigs-kollegium anförda och af E. K. M:t åberopade skäl, Rikets Ständer velat, med bifall till hvad E. K.
— KommitEfter denna redogörelse för de inom kommittéen uppkomne skiljaktiga utiåaindfmen'n§ar oc^ desamma anförda hufvudsakligaste skälen, återstår att framlägga grunderna för det förslag, som utgör uttrycket af pluralitetens åsigter Linien i ämnet; hvarvid, i öfverensstämmelse med ofvan ancifna fördelning, nu först c . 7 O Ö holm-Upafhandlas frågan om norra stambanans föreslagna rigtning saia-Saia. från Stockholm vester om Sigtunafjärden till Örsundsbro med en sidobana derifrån till Upsala, samt vidare från Örsundsbro genom Sevalla socken till Sala. Kommitterade anse sig härvid höra förutskicka den anmärkning, att de för sitt förslag, att den blifvande norra stambanan måtte utläggas i denna rigtning, icke hafva att åberopa några sådana allmänna satser, hvilka göra anspråk på att vara ett så kalladt system. Att använda sådana allmänna satser i de merendels temligen utvecklade frågorna om företrädet af olika jernbanerigtningar, hvilka frågor, för att rätt och samvetsgrannt kunna bedömmas, måste betraktas från så mångå särskilda och ofta mot hvarandra stridande synpunkter, är vanskligt, då det är gifvet, att en grundsats, tillämplig i ett fall, visar sig alldeles oandvändbar i ett annat, hvaraf äfven slutligen följer, såsom ock erfarenheten redan gifvit vid handen, att det så kallade systemet upphäfver sig sjelft i följd af de talrika undantag dess tillämpning kräfver. I andra länder, der man varit i tillfälle att egna mera omsorg åt jernvägsfrågans behandling, och der man i dessa ämnen redan vunnit en erfarenhet, som här ännu måste sökas, har man också för längesedan öfvergifvit tanken på blotta möjligheten att kunna uppställa några allmänt tillämpliga grundreglor för jernvägars sträckning. Vill man nöd - 35 vändigt hafva en allmän regel, så kan en sådan utan svårighet finnas. Den är lika enkel som anspråkslös och derföre äfven lätt förbisedd, samt innefattas i de få orden, att en jernväg bör läggas der den är företrädesvis behöfligdet vill säga, der rörelsens redan för handen varande utveckling, omfång och beskaffenhet göra trafikens underlättande nödigt.
De betraktade hvarandra och kände i detta ögonblick endast den långa smärtsamma skiljsmessan, den sälla oväntade återföreningen. – Min älskade fosterbroder, sade Hermione slutligen med det skönaste leende, – du skall nu glömma dina sorger och åter blifva lycklig. – Ack, mina sorger! Säg: mina förvillelser, Hermione! – Och du skall med glad tillförsigt bedja gudarne om den maka, som ditt hjerta önskar, som afsäger sig allt, för att följa dig i lycka och olycka, till höghet eller ringhet. Jag vill äfven bedja gudarne om denna gåfva, den bästa af alla, åt min återfunne Karmides. – O, gör det, Hermione. Dig skola gudarne höra, min ädla Hermione. – Jag vill berätta för min fader om detta möte ... – Ack, din fader hatar mig, Hermione, och han har skäl dertill ... – Nej, jag skall visa, att han icke hatar dig. Jag vill berätta för honom om vårt möte, och det skall icke dröja länge, innan han uppsöker dig och återför dig till det bo, från hvilket du flög bort. – När får jag återse dig, Hermione? – Snart och hädanefter ofta, min Karmides. – Kanske i morgon? – Jag vet det icke. Jag vill tala med min fader. Vi skola nästa gång mötas öppet för hans ansigte ... – Det torde dröja länge, Hermione, men nu behöfver jag ditt grannskap. Och om din fader vägrar, hvad skall då ske? Äro vi då ånyo skiljda? Det kan ju hända, att han bannlyser mig ifrån din närhet, och att han icke ens vill höra talas om Karmides. – Var lugn, min fosterbroder. Han skall icke göra det. – Men om, upprepade Karmides bekymrad ... – huru skall jag då åter få tillfälle att se dig? Jag har så mycket att säga dig ... och det är mig svårt att lemna dig, då jag är osäker om, ej det blir för alltid. Den oro, som yppade sig i dessa ord och tonen, hvarmed de uttalades, smekte Hermiones öra. De klingade så tydligt kärlek och fruktan att förlora henne.
Propos. , ang:de ändring i S5:te §:n Reg.F:n, i afseende på Tryckfrihets-Förordn:ns egenskap af Grundlag, äfvensom, i sammanhang dermed, uti åtskilliga §§ i Reg.F:n och Riksd.Ordmn, fann R. o. Ad. K. M:s ifrågavar:de Propos. böra hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedan nämnde d. 14:de dennes på bordet lagda Utlåt:n: N:o 173, i anledn. af väckt motion om Remonterings-skyldighetens samt Beväringsoch Beklädnads-persedlarpes vid indeldta Kavalleri-Reg:terne öfvertagande af Staten; N:o 174, i anledn. af väckte motioner om förordnande af serskilde Inspektörer öfver Folkskole-väsendet samt tillsättande af Under-Lärare vid Folk-skolorne; samt N:o 175, i anledn. af väckt motion om anslag till praimier åt skicklige Folkskole-lärare. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:ns d. 14:de dennes på bordet lagda Betänk. N:o 6, i anledn, af väckte motioner om förändring af nu gällande stadganden, ang:de flyttningstid för tjenstefolk. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.- Utskms nedannämnde d. I4:de dennes på bordet lagda Betänk:n: N:o 7, i anledn. af väckt fråga om uphäfvande af eller tillägg till gällande stadganden, ang:de rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga; N:o 8, i anledn. af väckt motion om tillägg till 8:de art, 46:te §:n af K. M:s förnyade Nåd. Lego-Stadga d. 23 Nov. 1833; N:o 9, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af K.
Vid förnyad föredragning af Stats-utskottets den 21 och 22 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 212, i anledning af erhållen återreraiss å betänkandet N:o 171, angående nedsättning af arrendet för kronosäteriet Boda, biföll Ridclerskapet och Adeln det förslag till beslut, som finnes intaget i herr Norins vid förenämnde betänkande N:o 171 fogade reservation. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-utskottets den 21 och 22 dennes på bordet lagda betänkande N:o 52, i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition, angående vissa lagbestämmelser med afseende på enskilda banker. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-utskottets den 21 och 22 dennes på bordet lagda utlåtande N.o 54, i anledning af gjorda anmärkningar mot Utskottets betänkande N:o 26 öfver Kongl. Majrts nådiga proposition med förslag till förordning angående fördags-inteckning, beslöt Ridderskapet och Adeln, att, med bifall till Utskottets hemställan, det måtte Rikets Ständer förklara, att Kongl. Majrts ifrågavarande nådiga förslag ej kan bifallas, afslå det förslag till författning i ämnet, hvarmed Utskottet inkommit. S. D.
Af så val Hr Trofessoren Pasch’s sorn Herr Myntpro - Bil. till Banco-Ut skottets Memorial N:o Q o. q beraren Brolings bilagda berättelser till Herrar Banco-Fullmäglige, äfvensom af de prof på blekt och färgadt papper, som serskildt åtfölja, torde Högloft. Utskottet bäst bedömma till b vad grad saken lyckats. Sedan jag den i4 Maji för Fullmägtige uppvisat, prof af Herr Brolings Konstgravyr, och Fulimägtige den 17 Julii gillat mitt med Broling uppgjorda Contract, bär slutligen vid Tumba bruk nödigt profpapper till Sedlar blifvit förfärdigadt, oell Sedlar, medelst en graverad plåt af oaduceradt gjutstål för nedsänkt gravyr, och en Messings-form för uppböjd gravyr, i enlighet med Project-ritningarna , aftryckta , hvaraf en del exemplar här bifogas. Högloft. Utskottet lärer deraf finna, att, i händelse Rikets Sländer skulle besluta att förändra Bankens Sedelmjmt, på grund af den Större säkerhet för förfalskning och efterapning, hvilken vinnes, genom ett så beskafFadt, på olika formater, färger, pappersmärken och graverings-sätt grundadt Sedelmynt, sorn det nu projecterade, skulle en sådan förändring nu kunna anbefallas. Hvarvid jag alldeles icke misströstar, att en vida större fullkomlighet, genom arbetarnes ökade vana och methodernas förbättring, skall kunna vinnas. Början skul - lo Bil. till Banco-Utskottets Memorial N.o 90. le kunna ske med högre valeurer i33i ; med alla i832. I sådant fall föreslås, att Herr Broling måtte i Bankens tjenst antagas som Graveur; och då han förklarat sig vilja med egna medel till en del bestrida en utländsk resa på kortare tid, i och för erhållandet af så val ökad kunskap, som inköpandet af några utomlands brukliga förbättrade apparater, vågar jag tillstyrka, att honom måtte beviljas ett rese-understöd af 800 R:dr B:o. Äfven anhålles, att Höglofl.
Den a n v ä n d e s dock ej n u, ty trots den tämligen framskridna årstiden var det m y c k e t kyligt i luften. Efter en stund kastade dock Kerstin på sig en sjal och gick ut. 1 det bortersta hörnet, hvarifrån hon ej var synlig för n å g o n af de innevarande, stod Karin Löf, lutad m o t en af stolparne, och — rökte på en stor cigarr. Karin L ö f v a r onekligen en bland de underligaste af dem. Hon tycktes vara omkring fyrtiofem år. A h j o, det trodde Kerstin nog kunde gå för sig. T a c k, det var hyggligt af er. » Jag finner, » sade h a n, » den hållna lektionen på det hela taget g a n s k a förtjänstfull, redig, klar o c h logisk. H v a d j a g har att a n m ä r k a, gäller dock icke den enbart, utan en principfråga. För m i n del anser j a g detta icke riktigt. Vi k u n n a aldrig på vårt språk gifva en ersättning, s o m fullt riQsfotanf. A n d r a åter höllo strängt på latinet. Uppfodrad därtill, förklarade Kerstin, att hon alltid funnit det godt att v ä x e l v i s a n v ä n d a båda delarna, så alt barnen v a n d e sig vid d e m. H v e m s o m helst hade då rättighet att nagelfara den hållna lektionen. (Med porträtt.) — K v i n - nornas flagga; dikt af Johan Nordling. — Några ord o m vår •Giftermälsbalk »; för Idun af Kata Dalström. — Böhmiska folkbilder; tecknade för Idun af Sigrid Elmblad. I: M e d floden. — Iduns pristäfling. — Ida Wedel-Jarlsborgs stipeudiilond; af Efraim Rosenius. Idun Stockholm. Gnriiandtt Fredagen den 26 december 1890. N:r 52 (158) Tidningen kostar Aunonspris: endast I k r. 6 5 ö r e; 25 ö r e. postarvodet inberäknadt. Träffas ä byrån kl. 9 - 1 0 Lösnummerpris: 15 öre Allra.
I detta ämne hafva följande motioner inom Riks-Stånden blifvit väckta, och dels till Stats-, dels till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet samt dels till båda dessa Utskott gemensamt remitterade, nemligen hos Ridder• skåpet och Adeln: af Herr Hjertaj Lars, som yrkat, att Rikets Ständer måtte förnya deras vid sistlidne Riksdag gjorda underdåniga framställning till Kongl. Majit derom, att transporter af Kronans manskap i allmänhet, äfvensom af Krono-effecter, från en ort till en annan, inom Riket, hädanefter alltid mätte verkställas sjövägen, antingen på Kronans egna eller på hyrda fartyg, då ett sådant transportsätt kan begagnas, äfvensom serskildt angående båtsmän, alt när omständigheterne ej medgifva deras transporterande sjöledes och den väg, som skall tillryggaläggas, ej öfverstiger 8 till 9 mil, de då måLte, på lika sätt, som Infanteri-Regementenas soldater, marchera till fots. Motionären har ansett sig hafva desto mera skäl att yrka förnyandet af denna framställning, som, ehuru den hade det dubbla ändamålet, besparing för Stats-cassan och lindring i Krono-skjuts-skyldighelen, Kongl. Majit likväl, vid underdånig föredragning deraf den 1 November 1839, funnit densamma, såsom stående i sammanhang med den under utarbetning varande Tåg-ordningen, icke kunna till åtgärd föranleda.
Presle-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bande-Ståndet den 2 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående serskild 'vedergällning till Lag-Comiteens arbetande Ledamöter efter numera fulländadt uppdrag. (Stals-Utsk. N:ris 89 och 223, fjortonde punkten.) S. A. K. Sedan den åt serskilda Comiterade uppdragna granskning af Sveriges Civiloch Criminal-Lagar numera blifvit fulländad och nya Lagförslag i detta hänseende utarbetade, har E. K. M., genom Nådig Proposition af den a5 Mars innevarande år, till Rikets Ständer öfverlemna!, att för de 3:ne arbetande Ledamöterne i Lag-Coraiteen, Commerce-Rådet Zenius, Advocat-Fiscalen Staaf och Förste Expedilions-Secreteraren Richert, bevilja en fortfarande vedergällning, lämpad efter den möda de under en längre tid å detta arbete nedlagt. I afseende härå hafva Rikets Ständer inhemlat, att de för LagComitéens Ledamöter fastställde arfvoden, som ifrån början bestämdes till goo R:dr samt för åren 18*4 0ch i8i5 ökades till 1000 R:dr, sedermera, till följd af den vid i8i5 års Riksdag beviljade tillökning i Lag-Comiteens anslag, blifvit ytterligare förhöjda till r,666 R:dr 3a sk. årligen för hvarje Ledamot, och att detta belopp åtnjutits intill förlidet års utgång, då Lag-Comite'ens arbete ansågs vara slutadt. Viii i, till R. St.
Dessa, utaf allmänna medel beviljade, tvenne särskilda låne-understöd hafva dock, enligt hvad staden Wadstenas nuvarande riksdags-ömbud hr J. L. Öhrström, uti en hos Borgareståndet väckt motion, uppgifvit, varit otillräckliga för det kostsamma hamnarbetets fullbordande. Bemälde motionär har derföre, å stadens vägnar, anhållit, att Rikets Ständer, emot lindrig ränta, samt den säkerhet, . sorn kunde äskås, mätte tillerkänna samma stad ett ytterligare hamnbyggnadslån å 10,000 r:dr samt derför medgifva några års räntefrihet. Till stöd för denna anhållan har motionären, under erinran om de inånga anslag utan återbetalningsskyldighet, som af Rikets Ständer beviljats för andra städers hamnbyggnader, anfört: att det af sedermera aflidne öfversten G. Lagerheim upprättade kostnadsförslag, sorn låg till grund för staden Wadstenas ansökning •m det först erhållna lånet, upptog ett belopp af endast 48,000 r:dr, hvaremot Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 98. 19 kostnader»e för hamnens anläggning, uti det förslag, sorn derefter, enligt vederbörligt uppdrag, blef uppgjort af majoren friherre G. De Geer beräknades till 69,400 r:dr, hvilken kostnadsberäkning styrelsen för allmänna Väg-och Vattenbyggnader dock, med afseende å hvad genom försäljningen af de vid arbetets slut öfverblifvande materiaiier och redskap komme att erhållas, ansåg kunna nedsättas till 66,000 r:dr i men, efter hvad under sistlidet år sig visat, skulle ej heller detta belopp på långt när komma att blifva tillräckligt för arbetets fullbordande.
Gjuterier äro endast inrättade vid Lyreds, Sunnemo och Lennartsfors hyttor, vid hvilka 2:ne sistnämnde mekaniska verkstäder för machiners borrning och svarfning blifvit i gång satte; men smärre gjutningar, äfvensom tillverk - tillverkning af kakelugnar och grytor äger rum vid de flesta hyttor; och har gjutgods-tillverkningen, som blifvit inberäknad i summan af tillverkadt tackjern, utgjort under hvarje af åren 1838 och 1839 omkring 1,500 skepp., 1840 endast 861 skepp, samt 1841 och 1842 föga mer än 1,200 skeppund årligen. Af hyttorne inom Bergslagen ägas 8 st. uteslutande af ståndspersoner och af de öfrige 20 innehafvas 8 ||||| äfven af ståndspersoner, hvaremot ** äsWä hyttor besittas af 207 bergsmän. Uti 14 af dessa 20 hyttor äro ståndspersoner till förenämnde delar intressenter och endast 6 hyttor finnas ensamt i bergsmäns ägo. Sedan år 1809, då det blef tillåtet för hvem som helst att innehafva bergmans-egendom, har bergsmansståndet inom Philipstads Bergslag minskat sig med omkring 36 procent, och det synes otvifvelaktigt, att i den mån, som för tackjerns-tillverkningens ändamålsenliga bedrifvande veltenskapliga insigter blifva behöfliga, och hvilket nu allt mer och mer visar sig, i samma mån måste denna tillverkning upphöra att vara en folknäring. Dessutom hafva bergsmännen, med få undantag, måst köpa malmen till höga priser och icke förmått drifva sin handtering utan kostsamma förlag, hvarföre densamma för dem varit mindre lönande än som kunnat förväntas, i anseende till de höga tackjernspriser, hvilka under sednast förflutue 20 åren varit gällande. Härigenom har ock skuldsättning tillkommit, som bidragit
Maj;t deras underdåniga vördnad och tacksamhet; uti hvilket Beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med BondeStåndet förena; och hemställde Hans Excellence, i anledning häraf, om icke Ridderskapet och Adeln behagada uti BondeStåndets beslut instäm, ma, samt otn icke Expeditionsutskott kunde anmodas att berörde underdåniga skrifvelse uppsatta. Bifölls. Upplästes en från Hans Excellence HofCanzleren Herr Friherre af Wetterstedt till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar* skalken ankommen så lydande skrifvelse : Enligt tillförordnade StatsSecreterarens för Kongl. EcdesiastiqueExpeditionen till mig aflåtne anmälan, har Kongl. Ma:jt i nåder täckts vidtaga nedannämnde åtgärder och beslut, i anledning af följande Riksens Ständers underdåniga skrifvelser, nemligen: Den 7 Julii. , J9* 1) Angående fortfarande anslag för Fattig, vårds-inrättningen i Carlskrona till svar å Kongl. Maj.ts derom gjorde nådiga proposition. Kongl. Maj;ts och Rikets StafsContor, samt Konungens Befallningshafvande uti Carlskrona hafva, till behörigt underdånigt iagttagande och efterrättelse, blifvit härom i nåder förständigade. 2) Om Prestebols friheter för nya Kyrkoherde och Capellans-boställen i Norra delen af Riket, i anledning af nådig proposition derom. Kongl. Majds och Rikets KammarCollegium har, medelst nådig skrifvelse, blifvit anbefalldt om iagttagande af hvad Riksens Ständer 1 detta ämne i underdånighet tillstyrkt, samt att derom vederbörande underrätta. 3) Om medel till Arbetsoch Correctionshuset i Stockholm; till följe af Kongl. Maj:ts derom framställde nådiga proposition.
M. framställt några af hufvndprinciperna för anläggande af stambanor. Dessa principer äro inga andra, än dem K. M. sjelf gillat, och äfven jag kan icke annat än deruti instämma. Då här är fråga om att sammanbinda Malmö med Stockholm, och endast göra sådana afvikningar, som erfordras för att upphemta dea trafik, som är att förvänta från de bördigare delarne af provinserna, då kan en hvar öfvertyga sig om att den östra delen af Småland är mycket bättre än den vestra. Om jag drager tvenne parallela liuier på ömse sidor om Laga-linien, så får jag en folkmängd af 50,000 personer mera på östra sidan än på den motsatta. Utsk:ts hufvudskål är dock den drygare kostnaden för Nässjö-1 inieh; men om man jern för kostnadsförslagen, finner man att vägen öfver Tenhult och Linköping är en million dyrare än vägen öfver Tenhult och Nässjö. Med afseende på frågan, huruvida denna linie är i midten af Småland, bör man icke blott se på kartan, utan hufvudsakligen hafva afseende på den folkmängd, sorn på ena eller andra sidan finnes. Då skall man erfara, att om man gar Laga-linien upåt, träffar man på 50 till 60 qvadratmil, som äro bland de sterilaste i hela södra Sverige och som icke hafva mer än 500 å 1000 personer - Den April c. m. 385 söner på hvarje mil. Öster om Laga-linien finner man deremot icke mindre jin 150,000 personer mera än på den vestra. Detta i afseende på, huruvida Nässjö-linien går midt igenom landet. Jag skall icke vidare söka deducera denna fråga, då It. o. Ad. börjar tröttna vid densamma, utan slutar helt enkelt med att förorda Nässjö-linien. Beträffande åter sjelfva anslagssumman, så skiljer jag mig från flere af de talare, som i afton yttrat sig. Jag anser det nemi. vara af vigt, att man lemnar så stort anslag till Jönköping Falköping-linien, att den så fort sorn möjligt kan byggas färdig.
Län, under åberopande af de fördelar, som derigenom skulle beredas Elfvedahlsoch Fryksdahls Härader; Och sorn Riksens Ständer inhemtat, att en del af desse Häraders Invånare, boende på ett afstånd a.f 16, 20 å 24 Mil ifrån Carlstad, Christinehamn och. Philipstad, måste derifrån hemta sina nödvändighetsvaror ] men ej kunna dit transportera sådane efiecter, hvilka de ega i hemorten till afsaluJ hvadan de också nödsakas, att mot underpris föryttra dem, till anskaffande af erforderliga medel för Skatters utgörande och förnödenheters inköp; alltså och då, i betraktande af den i fråga ställde anläggningens fördelaktiga local, i granskapet äf Norrige och inom en vidsträckt Skogstrakt, med lofvande utvägar för näringsflitenf samt utmed Underdåniga Skrifvelser. en betydlig sjö och andra vattendrag j hvarifrån comrnunication, Utan särdeles svårigheter, synes kunna ledas till sjön Wenern och de vid dess stränder befintliga Städer, Riksens Ständer vunnit den öfvertygelse, att verkställigheten af ofvanberörde Förslag skall sprida lif och rörelse i en föga befolkad och uppodlad ort utaf Landet, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att, sedan undersökning i behörig ordning föregått och vederbörande hörds blifvit, E. K. M. täcktes i Nåder tillåta anläggandet a£ en Köping å något lämpligt ställe vid Norra ändan af sjön Fryken, med åtnjutande af samma förmåner, som, genom E. K. M:s Nådiga Bref af den 27 Fehruarii 1811, Arvika Köping i Wermland förunnade blifvit; Rock att Judar varda ifrån rättigheten, att i den föreslagne Köpingen bosätta sig, uteslutne. Riksens Ständer framhärda etc. Sikan* till Rikt-St. Prut, IS2J. iO.‘rf« Sami. a B. 13 Undtrdäniga Skri ff elser.
Rör 86 öre bör till Kongl. Stats-kontoret utbetalas. § 20. Under derför stadgade vilkor skola, efter vederbörliga reqvisitioner, utbetalas de, enligt planen för Kongl, f d. Nummer-lotteriet och derstädes förda matriklar, till utbetalning förfallna, men hittills icke utbekomna s. k. brudgäfvo-vinsler. I öfverensstämmelse med det af Kongl. Maj:t och Rikets Sländer stadgade vilkor för öfverlemnande till Riksgälds-kontoret af de frän Landt-ränterierna och Ofver-ståthållare-embetets Kansli till Kongl. Stats-kontoret inlevererade äldre depositionsmedel, åligger det förstnämnde verk, att, efter skeende reqvisitioner, tillhandahålla Kongl. Stats-kontoret, hvad tilläfventyrs kan erfordras för verkställigheten af de restitutioner utaf sagde medel, hvilka redan blifvit eller framdeles varda i behörig ordning beviljade. § 22. Likaså bör Riksgälds-kontoret. utaf de, jemlikt Rikets Ständers beslut, från Postverket emottagna medel, som varit inneslutna uti öfverblifna bref och hvilka, efter afdrag af en verkställd restitution, utgjorde Fyratusen sjuhundratjugusju R:dr 32 öre, tillhandahålla Postverkets Styrelse det eller de belopp, hvartill vederbörande inför samma Styrelse kunna styrka sin eganderätt. § 23. De för undsättningar vid missvexter eller felslagna skördar anvisade medel’ hvilka redan blifvit eller framdeles varda från Kongl. Stats-kontoret öfverlemnade till Riksgälds-kontoret och derstädes innestå, skola, vid skeende reqvisitioner, Kongl. Stats-kontoret, för dermed åsyftade ändamål, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas. § 24.