Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ansåges det tillbörligt för det Utskott af NalionalRepresentationen, som fått sig vården af Statsförfattningens helgd och af dess grundlynne anförtrodd, att med oskäliga eller småaktiga anklagelser draga Konungens Rådgifvare för rätta , så kunde snart den tid åter inträda, då desse förklarades vara Rikets allena maktegande Ständers fullmäktige, pligtige alt, under stundlig uppmärksamhet på sina principalers ombytliga afsigter, framför allt söka göra sig förtjente till deras fortfarande gunst. Ordalagen i 106 §. Regeringsformen antyda den ädla och kloka hofsamhet, som denna Grundlags Stiftare velat hafva iakttagen vid utofningen af KonstitutionsUlskoLtets åklagaremakt, hvaraf ett godtyckligt eller ovisligt bruk skulle göra densamma förhatlig, och derigenom, förr eller sednare, kraftlös, om den någon gång i stora fall uppkallades till behöflig verksamhet. I berörde §. säges uttryckligen, att det är för uppenbarliga öfverträdelser af Regeringsformens och andra lagars tydliga bud eller för medverkan dertill genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, som Konstitutionsutskottet må ega att ställa Ledamöter af Konungens StatsRåd under tilltal inför RiksRätten. Desse, i öfrigt ingalunda alundsvärde, Embetsmän må följaktligen icke ofredas med sådant tilltal för förmenta förbrytelser, utan endast för otvifvelaktiga, ej heller för underlåtenhetsfel de der icke 90 blifvit begångna med vrångt uppsåt. Det öfverträdda lagbudet måste vara tydligt och icke behöfva genom någon konstig argumentation så tydas } att en anklagelse skulle kunna grundas derpå.
Rikets Ständer, utöfvande deras rätt att yttra sig öfver den sednare, gifva äfven åt Rikenas förening och åt Kongl. Majus antagande af Norriges Styrelse, det högtidliga Nationela bifall, som ännu mera skall förhöja värdet af denna, för Nordens lugn, så vigtiga hän - 78 Den 13 April. händelse. De höra vänta, att Norrska Folket med uppmärksamhet' skall följa öfverläggningar.» nas gang:, och med grundad tillförsigt lill Svenska Nationens vänskap och rättvisa afvakta ett resultat, svarande emot dess önskningar och e mot de löften, hvaruti Kongl. Maj:t i förväg.ingått. Mera än en gång lära Fikets Ständer ägt tillfälle att rättvisa den utväg Kongl. Majit vidtagit, att stifta lugn och förtroende i Nordén. Om, endast lydande ögonblickets väckta rörelser, Kongl. Majit, med åsidosättande af aila fredliga anbud, hade, sedan kriget olyckligtvis må te begynnas i Norrige, endast sökt att med vald aftvinga ett ovilkorligt bifall till Dess framställda förslager, skulle väl da, äfven om detta handlingssätt kunnat lyckas, hagon verklig fördel varit, för framtiden, beredd, och genom hvad uppoffringar hade den ej varit; vunnen ? Kan en Constitutionel Aitikel, äfven om den inneburit något erkännande af Sveriges öfvervigt, sättas i jemförelse med olyckorna af ett förlängdt krig, der seger eller nederlag borde, för hvarje redlig man, vara lika ömmande; med ökade uppoffringar af manskap och penningar; med en betydlig national-gäld, frukt af krigsomkostnaderna; med den rysliga nödvändigheten att behöfva fortsätta ett tvång-system, sedan det en gång var börjadt; med en beredd rättmätig anledning, för Norrmännen att gifva ny kraft och näring åt national-hatet emeilan Folken, och med det, för sekler, försvundä na hoppet om en upprigtig försoning mellan dem båda. Den 13 April. 79 båda.
4 Sami 1 Afd. 2 Band. 30 Ha/t. 2 10 Stats Utskotlfts Utlåtande, N:o 285. enskild person, kunde bereda Staten inkomst af vanlig kronotionde, anser Utskottet skäl icke förefinnas att för närvarande afbända Staten ifrågava rande Allmänning, men tillstyrker deremot, att Rikets Ständer måtte på det sätt antaga berörde förlikningsförslag, att, för inlösen af ifrågavarande förläningar, en summa af i5,ooo R:dr B:co, i ett för allt, från Riksgälds Contoret utbetalas till intressenlerne i nämnde Silfververk, under vilkor, att samtlige förläningar öfverlemnas till k ronans disposition, samt att grufvedriften för kronans räkning uppbör, äfvensom under medgifvande från Statens sida, att, om icke inom fem år efter förlikningens afslutande, enskild man bearbetat någon ny Siifvergrufva å Löfås grufvefält, hvaiaf Kronan bar att påräkna årlig inkomst, delegarne då må ega optionsrätt att omförmälde Allmänningslrakt, efter Förfaltningarne, till skatte lösa. I händelse af Rikets Ständers bifall härtill, torde skrifvelse i ämnet böra till Kongl. Majit i underdånighet a flå tas, med anhållan, det vederbörande embetsmyndigheler mätte få sig i Nåder anbefaldt aLt om förliknin gens afslutande gå i författning. Stockholm den 17 April 1845. Reser vation: af Herr Norin, som åberopade Inkomst-Afdelningens förslag till utlåtande, så lydande: '’Då, enligt hvad Högste
Hon lämnade igen handteckningen, och jag beredde mig att gå. Då blef den stackars flickan med ens mycket röd och bröt ut med gråten i halsen: »Fy, det är riktigt illa af er att göra narr af mig så där. Jag vet mycket väl att jag är en fattig flicka, som inte har haft råd att skaffa mig någon vidare bildning; men därför behöfver ni väl inte göra narr af mig. Kan ni inte säga mig hvad er tafla betyder?» Hvad skulle jag svara? Jag skulle ha gifvit mycket för att kunna säga henne hvad den betydde; men det kunde jag icke, ty den betydde ju ingenting! Ja, det är nu flera år sedan dess. Jag röker nu andra cigarrer och köper dem i en annan bod, och jag undrar nu icke längre öfver lifvets mening; men det är icke emedan jag tror mig ha funnit den. DRÖMMEN OM EVIGHETEN MEDAN jag ännu var mycket ung, trodde jag med fullkomlig visshet, att jag hade en odödlig själ. Jag ansåg detta för en helig och dyrbar gåfva, och jag var lycklig och stolt öfver den. Ofta sade jag till mig själf: »Det lif jag lefver är en dunkel och förvirrad dröm. En gång kommer jag att vakna till en annan dröm, som står verkligheten närmare och har en djupare mening än denna. Ur den drömmen kommer jag att vakna till en tredje och sedan till en fjärde, och hvarje ny dröm står sanningen närmare än den förra. Detta närmande till sanningen utgör lifvets mening, och den är sinnrik och djup.» Och i glädjen öfver att veta, att jag i min odödliga själ ägde ett kapital, som icke kunde förloras på spel och icke utmätas för skuld, förde jag ett utsväfvande lif och slösade likt en furste med hvad jag ägde och hvad jag icke ägde. Men en afton befann jag mig med några af mina stallbröder i en stor sal, som glimmade af guld och elektriskt ljus, och ur hvars golfspringor det steg upp en lukt af förruttnelse. Två unga flickor med målade ansikten och en gammal kvinna med rynkorna fyllda af gips dansade där på en tribun, ackompanjerade af orkesterns hvin, männens bifallsskrän och klangen af krossade glas.
Sådana inhemska naturalster eller till någon del förädlade varor, utaf hvilka öfverskott utöfver landets behof i allmänhet kunde vara att påräkna, och hvilka för konkurrensen å utländska marknaden kunde anses tarfva en slik lättnad. b) att alla inhemska naturprodukter eller rå- och berednings-ämnen för näringarna och slöjderna, af hvilka ymnigare tillgång inom landet funnes, och som ansågos, utförselstullen oaktadt, kunna uthålla tällan å utländska marknaden, borde, såsom förut, beläggas med en lindrigare afgift af en half till en procent, eller undantagsvis, till följd af särskilta inverkande förhållanden, två till fyra procent; dock borde för de under denna kategori hänförlige artiklar, som redan då voro från utförselsafgift befriade, tullfriheten fortfarande äga ruin; — 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. c) alt alla för inhemska slöjderna och näringarna behöfliga rå- eller bcredningsämnen och naturprodukter, som icke lemna öfverskott till utrikes afsättning, borde underkastas lämpliga restriktioner medelst utförselsafgifter, beräknade till fem, högst tretiotre och en tredjedels procent. Det af bemälde kommitterade med tillämpning af dessa allmänna grunder och bestämmelser uppgjorda förslag till ny tulltaxa öfverlemnade Kongl Maj:t tili Rikets Ständer vid 1840 års riksdag med det förklarande, att Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med de af kommitterade uppgifne hufvudgrunder för tulltaxoregleringen, för Dess del ej vidare ansåge hinder böra möta för det sedan år 1823 allt mer och mer frånträdda så kallade förbudssystemets definitiva upphörande, samt att Kongl. Maj:t, som, med tillkännagifvande häraf, sålunda ville lemna Rikets Ständer del af Kongl. Majrts berörda åsigt angående kommitterades förslag, så vidt det rörde hufvudgrunderne för den blifvande tulltaxan, till Rikets Ständer öfverlemnade, att, vid pröfningen af ärendets detaljer, af samma grunder göra den möjligast noggranna och följdriktiga tillämpning, under aktgifvande tillika på de i kommitterades underdåniga betänkande antydda särskilta förhållanden.
Län, rörande arbets-commenderingar, jemte Johan Longbergs yttrande i samma ämne; af Pehr Bengtssons från Halland, jemte flere Ledamöters yttranden om rättighet till fritt begagnande af så kalladt hafstång; af Nils Nilssons från Calmare Län, angående fri handel emellan innevånarne på Öland och fasta Landet ; af Magnus Jonssons från Kronobergs Län 3:ne Memorial, rörande fri handel med alla Landtmannavaror; befrielse från böter för dem, hvilka icke vid uppbörds-stämmor betala deras Kronoutskylder; samt jemnare reglering af Rotehållen; af Daniel Nordqvists från Carlstads Län Memorial, om anslag af Staten till anläggande af en ny Landsväg i nämnde Län; af Nils Nilssons och Jon Håkanssons från Calmare Län, om inskränkning i Pastorers rösträttighet vid val till KyrkoBetjente; af Börje Börjessons från Halland, om upphörande af Kustebevakningen; af Eric Broberga från Sö - Den i4 Junii f. m, 399 dermanlands Län, om rättighet för Hållskjutsskyldige att med Gästgifvare öfverenskomma om skjutsningens bestridande, jemte Anders Anderssons, Anders Larssons och Johan Long.; bergs anförande i berörde ämne; af Ander* Sandstens från Jönköpings
Staten genom trafiken å denna bana är att förvänta, under det att den förökade trafik, som på vestra banan skulle, genom anläggning af bibanan från Borås, upkomma, sannolikt blef en så betydlig inkomstkälla för Staten, att medel derifrån kunde samlas för den södra stambanans fullbordande. Jag förblifver således vid hvad jag yttrat, att ett anslag bör beredas för anläggande af denna bibana, äfven om fortsättningen af en del utaf södra stambanan derigenom skulle till nästa Statsreglerings-period komma att upskjutas. Hr Hjärne: Hr Printzenskjöld har föreslagit, att man skulle taga medel från södra stambanan och lemna detta anslag till Boråsbanan; han har sagt att på sådant sätt skulle Slaten snart få erfara den stora ekon, fördelen deraf. Det är klart att fortsättningen af linien från Finjasjön några mil in i Småland ej kan öka trafiken på vestra banan, och att anläggandet af bibanan mellan Borås och vestra stambanan ej komme att öka trafiken på den södra. Men nu är det ej fråga, att södra banan skall fullbordas för detta ändamål, utan principen, hvarför anslaget till densamma är hegardt, hvilar derpå, att man så fort sora möjligt måtte komma till Jönköping. Och jag tror, att det är lika vigtigi, att så fort som möjligt sammanbinda Malmö och Jönköping, sorn: det är att sammanbinda Borås med vestra stam - Den 1 December f. m. ea banan. Ju längre man dröjer med den förra, desto mer förlorar Staten, och när så verkligen blir förhållandet, inser jag icke något enda skäl, att icke använda alla nu tillgängliga medel till fortsättande af de påbegynta stambanorna. Men om man nu skulle framställa till Hr Printzenskjöld den frågan, att 0111 K. M. funnit tillgångarne så stora, att man kunde på samma gång anslå medel till fullbordande af hela Malmö— Jönköping-banan, månne Hr Printzenskjöld då äfven kunde svara, att det vore biitf re att stanna nere i Småland och företrädesvis gifva en del af anslaget till Boråsbanan; jag tror att Hr Printzenskjölds nyss anförda argument då blefve svårt att försvara.
Den gjortottbe Dagen t SOfajt SSttånab år efter (Efjrifti 6örD Det (Ett Sufcnbe $ttafjunbrabe odj på Det £retionbe gemte. $d 9tibber<tapet.$ od& 53å 9)reile I. £>m $ei*fon(tg 6fyt>t>é"afgtffc . '. ■ ♦ 2- Sitt.. II. Afgift af Sött/ ©genöont ort) 0töre(fe m. m. §. 2. Sif Smbcté* ocl) Sjenflemän [arnt betjente, m. fl 2. §. 9. 33en)illning af SSergraerten, få ocf af fdcfEilöte Stöa* nufactucier, ^abrifec, 'SBert ocl) 3>m:ättmngat på £ant>et 34- §. 33. 33ett> (Ilning af Qwarnar od) flere Snrättningav . 40. §. 35. föetDillning af $tffener 42. §. 36. 'Söewillnmg af ^eflamcnten>r©åf»i>r,. §it>ei*€ommi& fcv, 2lrf, §pnt)* od> <2Bing*tmt>el • 44. lil. §. 4o. Afgift för Cai*actci*ö"5«amagtei* 45. Itet* IVSöref^rifter/ angdente ()toat> trio Cantate ort) ©fatt^nfmngen, SöeoeOnittg€•, Xateungé» ort) ^röfmng&Committéei* kör iafttagaé, fant t om ätiöringö föfairte i Committéer*- ncö beflut. §. 42. Dm SÖtantalfc od) ©battfnfning . 46. §. 51. Dm 53etebmng&€ommitte på Santxt • 51- §. 87.
Dessa olägenheter kunna lätt afhjelpas, on# det tillåtes Jordbrukaren, att i stället för contante penningar fa på närmaste Krono-Uppbörds Ma - gazm Den 5 Juni'. gazin ooli efter beräkning af Markegång -pris leverera Säd in natura inom den i December hvarje år, med rättighet att i April månad följande året få återlösa den, om så skulle behöf•vas, emot ett förhöjdt pris, högst i R:d Banco på tunnan, som synes vara svarande emot intorkning, musfrat och magazins-kostnad, helst Kronan synes icke böra beräkna sig någon Spannmålsavance, eller vinna på sina undersåtares bekostnad. Genom en sådan anstalt har Kronan fullkomlig säkerhet för sin skatt, och Jordbrukaren befrias från de otaliga olägenheter , som nu trycka honom. Mati skulle väl kunna invända, att Kronan då ej kunde begagna någon sädesförsälj*iing förr än efter April månads slut; men hälften af levereringen kunde likväl med ali säkerhet före den tiden försäljas, emedan man kan antaga, att blott hälften af Jordbrukare kunde komma i förlägenhet deraf, att vårtiden återköpa sin Spannmål. Till undvikande af all mannamån vore likväl nödigt, att all säd beräknades, emot. toges och utlevererades efter vigt, till 134 tunnan af Råg och 11 för Kornet, såsom det skedde i Regal a Bränneri-tiden. Då Jordbrukaren på detta sätt fick om hösten afbetala på Magazinet sina Krono-Utlagor i ,Spannmål, emot en af Magazins - förvaltarne utgifven Depositions-Attest, hvilken hos Krono. Uppbördsman nen på Uppbördsstämma;! borde gälla - Den 8 Juni. 359 la som contante penningar, vunne Jordbrukaren en betydlig lättnad i sina bördor, och Staten och Kronan, efter min tanka, alldeles ingenting förlorade. Så vida detta mitt förslag vinner mina Hedervärda Medbröders bifall, anhåller jag att detta Memorial måtte med de öfriga respectiva Standen communiceras och till behörigt Utskott remitteras. Stockholm dén 15 April 1815.” And. Sandsten från Ostra Härad i Jönköpings Llän.
kviiiii.omn.a 1.ciiiicle f % t$i.fla i husliåll.sröii! ' ocli de basta ~ i t m &amp; ~ I nied as o~: deiisteckeii * - en tanke, soiu nog - \ - ar i tidens aiida. Sj iitto~i.l~ii~nclïatalet rlradet sin. Iiyll~iiiig &amp; t och de faror för saHm1iii1.let och för 1rviii.iiaai sjalf, som detta innebar. Daremot har det figa iiippfattning af Iiennes varde och rättigheter sksom ~n$iaiiiislca - clet torde vara clet sl~itl.iga iiitryck af de spridda drag, som liar. ' saaiiilats. Några författare liöja sig dock öfver den franslia iipplysiiingens &amp; sb6dniiigss&amp;tt ocli peka h k på en li~iiima~i ?e tid. Hans D Zille, Hansdotters Gpaicologim $r 118s taii soin en versifi.ei: ing af Stuaxt Mills d b e k a i i t s arbete: ' 3Jeg neppe fuld vas otte A: ir Och vilde \ - ide nere End A-b-c och Fader \ - or, Jeg Lyst fik at stiideren, men d8. fick lilla Zille se alla lidanden, soni mötte heiine, och så börja.r reflektionerna öf17er ~ H v o r Vingerne p&amp; Fuglen skar, Ubillig Fugleii laster, Og Iivi h m ikkc flyrer iiieer Forgm-es foreknster~, och liela deii kvicl~si, om ock del+ torrt li&amp;lliiii plaiclhyerii utmynnar i den af fórfat.tarei1 kiwsirer~de satsm: Dlivis mere os betroet m r, Vi kunde mer forsetten.
Fjerde Ilufvudtiteln, anslagen för Landtförsvarsdepartementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 81 samt Memorial N:ris 69 och 82 » » 9,339,600: Femte Ilufvudtiteln, anslagen för Sjöförsvars-departementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 82 » » 3,940,400: Sjette Hufvudtiteln, anslagen till Civildepartementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60 samt Memorial N:ris 81 och 116 äfvensom Stats-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 8 » » 3,811,000 Sjunde ilufvudtiteln, anslagen till Finans departementet, enligt Stats-UtskottetsUt låtande N:o 53samt MemorialN:ris69 och 82 » » 6,072,800: Åttonde Ilufvudtiteln, anslagen för Ecklesiastik-departementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66 samt Memorial N:ris 93 och 116 » » 4,860,200: Nionde Hufvudtiteln, eller Pensionsoch Allmänna Indragningsstaterna, enligt Statsutskottets Utlåtande N:o 74 samt Memorial Ntris 97 och 116 R:mt R:dr 1,314,150: gg 369 000' De till Statsverket ingående inkomsterna skulle alltså komma att öfverstiga de på ordinarie stat uppförda utgifterna med R:mt 2,209,740: hvilket belopp alltså kan användas såsom bidrag till bestridande;.af de på Riks gälds-kontoret anvisade extra statsutgifter.
Hvad åter beträffar frågan om förslag till formulaire för den förbindelse, som af Hypotheks-Förening skall till Riksgälds-Contoret i och för erhållen garantie afgifvas, så finner Utskottet sig föranlåtet att, på de skäl, som hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit i denna del anförde, nu frångå dess uti Memorialet N:o 425 gjorde tillstyrkan om deposition uti Riksgälds-Contoret af ett emot den garanterade lånesumman svarande belopp reservfonds-obligationer; och får, i öfverensstämmelse dermed, föreslå följande förändrade formulaire till den förbindelse, som Hypotheks-Förening vid garantiens erhållande bör till Riksgälds-Contoret aflemna. Stats-Utskottets Utlåtande N-o 44 3 "Enligt N. N. Hypotheks-Förenings vid allmänt sammanträde oss "lemnade fuilmagt, förbinde vi oss härmedelst, i hela Hypotheks-För'en ingens namn och å dess vägnar, att noggrant ställa oss till efterrättelse följande af Rikets Ständer stadgade hufvudgrunder för Hypo"theks-Föreningar:” (inforas) ”Skulle så oförmodadt inträffa, att Rikets Ständers Riksgälds-Contor, "genom vår uraktlåtenhet i någon raon alt puncluelt fullgöra våra ge”nom Riksgälds-Conloret garanterade skuldförbindelser, hlefve tillskyn”dadt någon utgift af hvad slag den vara må, förbinde vi oss, att, vid 'anfordran, fullt utbetala till så väl capital som ränta allt, hvad Riks”gälds-Contoret, genom dess oss meddelade garantie, blifvit nödsakadt utbetala, och att 3:ne månader efter derom erhållen föreskrift verkställa "de ytterligare afbetalningar, Riksgälds-Contoret, i stöd afi4:de hufvud”grunden, kan finna sig befogadt att oss ålägga.’’ N. N. den (datum). På N. N. Hypotheks-Förenings vägnar. (Underskrifter) Härjemte bör vara hilagd Hypotheks-Föreningens vid allmänt sammanträde utfärdade fuilmagt för
1 Sirop, alla slag Skomakarearbeten: 1 skålp. 3 — al siden . .. 1 skålp. 2 — af karduanssamt färgade eller tryckta skiim 1 skålp. 1 16 — andra slag Skriftajlor: 1 skålp. __ 36 af sten . 1 skålp. 1 — andra slag Slöjdevaror, eller fabriks-, handtverkerioch 1 skålp. 5 manufakturvaror, i taxan ej nämnda 100 R:dr v. 25 Smör Snörmakarearbeten : 1 ILsp. 1 16 — siden. 1 skålp. 4 halfsiden1 skålp. 2 andra slag, ej specificerade . För bestämmandet, till hvilken af dessa klasser ett snörmakarearbete skall hänföras, tages blott hänsigt till det material, hvaraf öfverspänningen består. För det material, som finnes under öfverspänningen, lemnäs intet afdrag i vigten. 1 skålp. 1 \ Sill; se Fisk. Skedvatten; se Salpetersyra. Skeppsinventarier; se Inventarier och 13 § tulltaxe underrättelscrna. Skiffer; se Sten. Skinn; se Hudar. Fisk-; se Varor, som ej kunna hänföras under någon af de i införselstariSlen upptagna bestämmelser. Skjälsspäck; se Tran. Skomakareläsler; se Slöjdevaror, ej specificerade. Skrubblor; se Slöjdevaror, ej specificerade. Sköldpadd, arbetad; se Slöjdevaror, ej specificerade. Slipstenar; se Sten. Smink och sminkflor; se Varor, som ej kunna hänföras under någon af de i iuförselstarifen upptagna bestämmelser. Snickarearbeten; se Trädvaror, ej specificerade, arbetade. Snus; se Tobak. Snören, tarm-; se Strängar. andra slag; se Suönnakarearbeten. 27 A Qvantitet för tullberäkningen. Införselslull. Banko.
En blick kastad på dessa ursprungliga förhållanden, hvilka från början gifvit folkets verksamhet sin rigtning, och som under tidernas lopp mäktigt inverkat på dess bildning, seder och välstånd, torde böra föregå framställningen af denna Landsorts närvarande belägenhet. Först derigenom kan uppfattningen af hvad som nu är, blifva klar, och klarare inses hvad som kan vara att förvänta af den gryende framtiden. Hufvudsakligaste delen af Östergötland, den mest fruktbärande, den mest befolkade, och den sträckning hvaruti alla Städerne äro belägne, är den medlcrsta. Den är till största delen ett slättland, en från vester åt öster lutande dal emellan Wettern och Östersjön, flolägrigt danad vid norra sluttningarne utaf Smålands höjder. Invid Wettern har slättbygden utöfver 4 mils bredd, som mot öster mera och mera aftager, till dess den slutligen blott genom en smal ådal går ned till Slätbaken. Det öfriga af medlersta Östergötland är ett på små berg rikt kustland, samt det utmed Blåviken belägna båga slättlandet. 4 Södra delen utgöres af sluttningarne Från Smålands höjder, brutna uti otaliga oregelbundna berg, backar, och smådalar, småningom sänkande sig, samt framskjutande långsträckta och låga åsar, utåt slättbygden, der de slutligen dels försvinna, dels här och der förete sig i fortsatt sträckning åt norr. Grennä-bergens förlängning följer Wetterns strand, och deruppå är Omberg beläget. Mot öster blir landet af mindre bestämd beskaffenhet, i det att platta dälder omvexla med klippiga, ofta skogbeväxta och vidsträckta, fastän mindre betydliga höjder. Blott sydostligaste kusten har någon mera regelbunden, djupt från hafvet ingående, smal dalgång, likasom en fortsättning jff utanför varande hafsvik. Norra delen af landet skiljes från den medlersta genom Motala-ån, som, alltifrån Wettern intill Roxen, utgör gräns emellan slättens bördiga lerjord, och skogsbygdens magrare, högländta trakter. En höjdsträckning af urgammal daning följer, norr om, Motala-åns lopp från Wettern till östra ändan af sjön Roxen, der den af vattnet är genombruten.
Fullm agterne nnderskrifvas : PresteStåndets,för Stiften och Universiteten, af vederbörande Consistorier, och för WetenskapsAkademien, af dess Prceses; Borgare - Ståndets, för Städerna, af Magistraten och Äldste, för Bruken och Bergs-Manufartur erna, af Bergscollegium, och för Constitutions-UshoUets betänhanden. 67 Falu - Bergslag af GruFve-Rätten och och Bergslagets Depu erade, samt Bonde-Ståndets af Valförrättaren; hörandes tillika etc. Ridderskapett och Adelns Protocoll d. £5 Maj löifli II* »id. 121, d. £7 Borgare • Ankom d. 28 April 1825 Utlåtande till Hederv. Bonde-Ståndet, rörande en af Ståndets flesta Ledamöter äskad, men af Talmannen vägrad Proposition. Sedan, vid återföredragning af Riksens Högloiliga Ständers StatsUtskotts utlåtande, öfver Hedervärda Bondeståndets Anmärkningar mot samma Utskotts, redan af Tre Riksstånd gillade, Betänkande om Talemännens representations kostnad, Bondeståndets fleste Ledamöter yrkat att con, trao^positionen, eller den på afslag, måtte tillika ställas på frågans öfverlemnande åt förstärkta StatsUtskottet, till afgörande medelst samfält omröstning, men Ståndets Taleman, under åberopande af RegeringsFormens 69 och Riksdagsordningen 49 §. vägrat den äskade propositionen och förklarat öfverläggningen hvilande, så har, jemlikt 55 /. i sistnämnda Grundlag, målet blifvit, genom i går ankommet ProtocollsUtdrag, af den 17 dennes, till ConstitutionsUtskottet förvist, med anmodan, att inom åtta dagar efterj usteringen, afgifva motiveradt och bestämdt yttrande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Constitutions Utskottets betänkanden 6g Härä får Utskottet till vördsamt svar meddela, att, då 71 JT.