Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, enligt hvad sålunda utredt blifvit, StorkyrkoFörsamlingen icke lärer kunna tillerkännas något så beskalfadt bidrag af allmänna medel, som H:r Biskopen, Doctor Wallin påyrkat, bär, uppå ofvanåberopade af 11. St:r förut godkände skäl, Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka, ntt något understöd af StatsVerket må StorkyrkoFörsamlingen meddelas. Den ii Junii 182g. Reservationer: Af Herr Rådman Lundgren: '''Då StorkyrkoFörsamlingen enligt Herr Biskoppen Doctor Wallins uppgift, onekeligen har haft så dryga kostnader för Kyrkans både inoch utvändiga Reparationer, hvaraf en del återstå, samt den begagnas vid .Nationens Stora Högtidligheter, då inredningar dertill ofta förekomma, hvilka förorsaka skada så väl å sjelfva Kyrkan som Orgelverket, tyckes det vara billigt alt, endera efter Mo - Betänkanden, N:o igr. 127 tionärens yttrande, något lämpeligt årligt anslag dertill af Staten bestämmes, eller tjenlig ersättning för hvarje gång Kyrkan begagnas till andre än Församl ingens egne Gudsljenster, och hvilket jag härmed får tillstyrka.” Af Herr ContractsProsten Ostberg.- ”Jag reserverar mig emot H. StatsUtskottets Betackande, ur det skäl, att, då St. Nicolai eller Storkyrkan i Stockholm kan jemföras med Domkyrkor i allmänhet uti Pukets öfriga Provincer, och dessa Domkyrkor njuta betydliga anslag af Staten, anser jag billigt, att det årliga biträde Motionären yrkar, varder beviljadt, hälst StorkyrkoFörsamligens Ledamöter måste vidkännas ganska dryga kostnader vid Kyrkans och dess Ornamenlers iordningsställande efter hvarje Högtidlighet som för Statens räkning der anställes.” Af Herr Professoren Bexell.- ”Då såsom Ledamot i II.
Ddj f>ar fomiten imber ben 5:te fiftlibne Suni infontmit meb betättfanbe ocfj förjlag, r>voilfa blifmit till trpefet beforbrabe. ?agBercbniti ©eban ben efter 1840 år» riföbag nebfatte Sagberebning upp# m‘ gjort förjlag till np ftrajffag, faint till fängclfHag odj till författning om npa ftrajflagenö införanbe od) fyroab, i affeenbe berå, tafttagaö jfafl; l)ar ^ongl. Sftajit, forn reban mib fijllibne rifömöte framjlällt proportion om förjlnämnba tmå lågarö antaganbe, ben 31 3 amian 1845 förflarat nämnbe berebning mara upplöfi o<$, i enlighet meb Slifetö ©tänberö framflällntng, i beg jlälle förorbnat en np fomite meb famma namn, att för fäbana förbcrebanbe åtgärber, font för fintlig pröfning af förut utarbetabe förjlag till förbättrab cioiblag oelj rättegångömrbning äter flobo, genaft träba i roerffamfyet. Sif benna Sagberebning, i l>voilfen flere af ben älbreö lebamöter infallabeö, äro reoiberabe förjlag till en flor bel af cioiWagen, nemligen af gifter# målö*, ärfba#, jorba* oel) bpggningaéalfarne fttllänbabe odj till trpefet lemnabe. §ör Sagberebningenö ytterligare f>anb(äggning återflå beremot ännu fyanbelö*, utföfningö» odj rättegångö-balfarne.
Man har rättighet att önska att blifva riktigt bedömd; men då omdömet skall grunda sig på hvad som synes i offentliga bladen, så kan det ej blifva riktigt, så länge våra förhandlingar refereras så ofullkomligt, som det skett både vid denna och föregående riksdagar. Jag önskar derföre, att motionen måtte vinna verkställighet; men att utföra förslaget på R. o. Ad:s bekostnad, anser jag omöjligt, särdeles efter de upplysningar en af Ridd.Utsk:s ledamöter meddelat. Gr. Frölich: Jag anhåller, att R. o. Ad. icke måtte Upptaga illa, att jag för tredje gången besvärar med ett yttrande. Discussionen synes omfatta det motivet, att våra förhandlingar kunnat blifva i tidningarna oriktigt refererade. Det är sannt, att detta förhållande utgör ett af motiven för min motion; men jag har tydligen hänvisat till ett annat, vida större och vigligare, i den mån man icke blott önskar, utan äfven mäste-finna, att allmänheten i landsorterna intresserar sig för att dagligen med posten kunna erhålla underrättelser örn våra förhandlingar och hvad tournure discussionerna taga. Det är omöjligt för de tidningar, hvilka icke ensamt egnat sig deråt, att gifva erforderlig fullständighet åt annotationerna , rör:de våra riksd förhandlingar. Det - Den 14 Mars. ao3 ta 5r icke blott omöjligt, utan det är äfven, på sätt jag i motionen utvecklat, ganska förlåtligt, att misstag blifva begångna. At dem, som behaga lemna uppmärksamhet deråt, kan jag lemna upplysning om det sätt, hvarpå Danska Provincial-ständerue tillvägagå, i afseende å refererandet af deras förhandlingar. Vid första sammankomsten gå de genast i författning om utgifvaudet af en tidning, som dagligen i särskilda serier inför, så väl discussionerna, som de egentliga motionerna och besluten. Det är till något sådant, jag önskar att vi mätte komma. Jag har förut fö»- klarat, hvarföre jag icke ansett mig böra väcka en så beskaffad motion, som borde med öfriga Stånden communiceras och remitteras till något annat än vårt eget Utsk. Jag bar nemi. trott, att man inom Riddarhus-tomten skulle kunna finna utväg att åtminstone införa ideen.
Denne Kyrkoherde skall dock vara inom Församlingen Lärare och undervisare för äldre och yngre, och han står der midt ibland dem, såsom en svekets och bedrägeriets afbild. Med hvad förtroende skall då han omfattas och läran, som af honom predikas. Den som sett de olyckliga följderne af dessa missbruk vid det ena Prestvalet efter det andra, han beklagar, att uti den föreslagna nya Prest vals-Förordningen saknas nästan allt Correctiv deremot, då den fastmer innehåller ett blott upprepande och förtydligande af de gamle stadganderne, när man undantager den alternativt, med förutsatt upphäfvande af ett Grundlagsstad - 34 Den i Dece m ber. gande, föreslagne förändring, alt Kongl. Majit med Consistorierne ensamt skulle tillsätta alla Pastorat, äfven dem, inom hvilka Församlingen nu utöfva denna rätt. Hvarefter Herr Ribbing tilläde raunteligen: Vid sistlidne Riksdag framstälde Rikets Ständer i underdånighet hos Kongl. Majit det af Ridderskapet oell Adeln, samt Borgareoch Bonde-Stånden, gillade Förslag, att så snart ett Consistorielt Pastorat Lief ledigt, Consistorium genast, och derest möjligt vöre, före förslagets uppsättande och innan valet, borde upprätta förening om Prästrättigheterne, och dervid uttryckeligen underrätta Församlingen, att ingen annan grund komme att gälla för rätligheternes utgörande, än den sålunda antagne föreningen eller öfverenskommelse!!, som Kongl. Majit, efter redan stadgad ordning, på 2.5 eller 5o år faststälde. Såsom jag nämnt, var förslaget bifallet af 3:ne Stånd, men i PresteStåndet fick det knapt komma under öfverläggning, förrän klubban fäldes till afslag. Sedermera föreföll likväl hos PresteStåndet någon discussion i ämnet, hvarunder flere Ledamöter visade sig böjde för förslaget. Det vann emedlertid vid föredragningen icke Kongl. Majits nådiga bifall, förmodligen derföre, att PresteStåndet häruti ej varit ense med de öfrige Stånden.
Det är uti dess närvarande beskaffenhet som jag i anseende till Tryckfrihets mål finner det andra och hufvudsakliga hindret för författningens reducerande till principens enkelhet. Tankan om möjligheten att hänföra den dertill är visserligen liemtad utaf Englands efterdöme hvarest Be Löhne säger att Tryckfriheten just derigenom är bäst bevarad att der icke finnes någon Författning som directe angår den, att endast hindren emot densamma äro undanröjde. Men möjligheten att derstädes underkasta Tryckfrihets mål samma behandling som alla andra efter allmän Lag hvilar åter derpå att i likhet med alla andra prof ningen af Tryckfrihets missbruk sker genom en Jury, att både enskilt och allmän säkerhet igenom en sådan Jurys sammansättning och vidsträcktare pröfningsrätt är bättre bevarad. Den som i England skulle förändra rättegångssättet skulle anses på det närmaste röra grunderna för Engelska folkets borgerliga frihet och utan ett sådant rättegångssätt torde det vara fåfängt 1 Ursprungligen har meningen här fortsatt på följande sätt: och till dessa hör visserligen efter min tanka hvad som angår rättegångssättet. Förf. har därpå överstrukit orden fr. o. m. och till t. o. m. angår samt i marginalen tillskrivit orden fr. o. m. De föreskrifter t. o. m. hufvud'sakel:n beroende af (rättegångssättet): jämför texten ovan! 332 Den 1 Augusti 1812 att hos oss vilja bringa Tryckfrihets Lagen till en lika grad af enkelhet. När en gång Tryckfriheten i Sverige fått af allmänna tänkesättet ett lika säkert skydd och en lika bestämd rigtning som i England, när i anledning af samma uplysningens framsteg det blifvit möjligt och antagit, att åtminstone i hvad som angår Tryckfriheten låta brottmål igenom Jury eller Undersöknings Nämnder pröfvas, då först torde det blifva möjligt att lemna principen i sin enkelhet till allmänna tankesättets och Domare Magtens vård.
— N:o 379. med förslag till aflöningsoch pensions-stater vid Riksgälds-kontoret. XV. B. 232. A. 235. — N:o 380. angående särskilda gratifikationer åt 2:ne Stats-Ulskottet biträdande tjenstemän. XV. B. 232. A. 235. — N:o 381. i anledning af föreslagen förhöjning i arfvodena för Riksgälds-koslnadernas utbetalning och granskningen af räkningarne och reqvisitionerna å dessa kostnader. XV. B. 232, 235. A. 238. - ' — N:o 382. i anledning af återremisser å den i Memorialet N:o 347, föreslagna 91 §. af Riksgälds-kontorets Reglemente. XV. B. 240. A. 264. •—• N:o 383. med nytt förslag till §. i Riksgälds-kontorets Regle mente, angående de staden Jönköping, vid denna Riksdag beviljade understöd. XV. B. 240. A. 264. ■— N:o 384. i anledning af återremiss å den, enligt Memorialet N:o 357, föreslagna 168 §. af Riksgälds-kontorets nya Reglemente. XV. B. 240. A. 264.
Jag anhåller alt man noga fäster i sitt minne Utsk;s yttrande. ”Men då Utsk. fortfarande anser, att ökade tillgångar för detta onekligen vi ”tiga behoj böra kunna beredas inom file hufvudtilelns redan ägande tillgångar, vidhåller &c. Om man kunde tillåta sig att endast se den löjliga sidan af StatsUtskts tillgörande, så skulle man påminnas oin postbondens svar till sin herre: ”det är väl, herre, att kräftorna finnas i brefvet, ty i korgen finnas inga.” Men tyvärr, saken är dertill alltför allvarsam, och detta sätt att tillvägagå är att grymt leka med fäderneslandets heligaste fordringar. Då jag betraktar behofvets storhet, den medgifna summans otillräcklighet, ännu mera minskad genom dess delning, hvarigenom man vill binda händerna på Styrelsen, och derjemte har för ögonen de officerares risk, som, anförtrodde Statens dyrbaraste egendom, möjligen, ehuru med redligaste vilja, men af brist på öfning, kunna begå fel, och då lagens Damoclessvärd hänger öfver deras hufvuden under en långvarig process, alltför ofta af tidningspressen grymt påminte om sin olyckliga belägenhet; så är det med häpnad och fruktan jag betraktar StatsUtskts tillgöranden. Ingeu ministhre kan våga begagna den af StatsUtsk. anvisade utvägen alt från materielen draga medel till exercis, utan att vid en kommande riksdag rättvisligen ställas till ansvar; men om den vore nog svag att vidtaga den föreslagna utvägen, så hade ju StatsUlsk. gräft en grop för densamma. Är det så alldeles omöjligt, att i detta fall det gamla Svenska ordspråket kan besannas, ”att man gräfver grop för andra, men faller sjelf deruti?” Jag bör här tillägga, alt jag vet det man talat om stoja öfningslillfällen för roddflottan just på den local, der man väntar sig att en gång få agera emot en fiende. Jag är ej af denna tanke. — Jag har aldrig hört att man låter armeer öfva sig på de fält, som skola skåda deras operationer, ännu mindre kan det behöfvas med de armerade roddsluparna, då sjömän bestiga deni oell man har goda specialkartor.
Maj:t vidtagne Nådiga anstalt om anstånd tills vidare med KronoSkatternes af.; bördande; samt för Hans Kongl. Höghet Kron» Prinsens outtröttliga bemödande att understödja Konungens Nådiga afsigter, äfvensom för att ådagalägga Riksens Ständers underdåniga glädja deröfver, att Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen upp. hunnit de år, då äfven Han blifvit ett nytt stöd för Svenska Thronen, hvilken TacksägelseAdress skulle af det blifvande ExpeditionsUtskottet uppsättas, samt till Riksens Ständers pröfning inlem.! nas; hvarjemte Höglofl. Ridderskapet och Adeln för dess del ansåg uti nämnde underdåniga Tack-> sägelseAdress äfven böra inflyta Riksens Ständer» underdåniga tacksägelse, för det Kongl. Majit, vid denna utaf omständigheterne föranledda be. kymmerfulla inre penningeställning, sammankallat sina trogna Ständer, för att gemensamt med dem undersöka det onda uti sin rot och deremot ut-; tänka hjelpmedel; om hvilket allt de öfrige Resp. Stånden genom ProtocollsUtdrag skulle vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo, O. J. Lagerheim. S Prof. Utdrog d, 2 Dec. 1817* Den % December 1817. Från Plögv. PrestStåndet. S. D. .Efter föredragning af Hedervärda BondeStåndets ProfocollsUtdrag af d. 1 dennes, hvaruti bemäldte Stånd, jemte instämmande uti Prest Ståndets d. 29 nasti Nov. fattade beslut, angående underdånig TacksägelseAdFess till Hans 31aj:t Konungen och Deras Kongl.
Komp. i d:o 2,261,486: 18. „ D:o Joh. Berenberg Gossler & Komp. i d:o 668,722: 25. D:o Gebrilder Schickler i Berlin: 393,000: - 6,285,928: oi. Guldtillgången utgör, a 8,25 per dukat 230,216: 25. Sedelstocken får derutöfver utgöra 30,000,000: — Summa R:dr 48,603,099: 58. § 7. utseende af Sedan, hos Fullmäktige, Direktionen öfver Låne-Kontoret i fsr^FresteGötheborg skriftligen anmält, dels under den 3 December 1861, ståndets tedaatt Preste-Ståndets Ledamot i bemäldta Direktion, Prosten och ™iLln°öfver Kyrkoherden samt Ledamoten af K. Nordstjerne-Orden, Theologie Götheborgs Doktorn, Birger Wadström, dagen förut, afliait, i följd hvaraf Prolane-Kontor. s|;en Kyrkoherden vid Christinae Tyska församling i Göthe borg, Magister J. C. Lamberg, i egenskap af l:e Suppleant, i Direktionen inträdt, dels, under den 30
Maj:ts förslag, samt att i löljd deraf, med bibehållande i öfrigt af den utaf Rikets Ständer för Kapitlet beslutade lydelse, nummerordningen å Kapitlets §§ förändras, bifölls. S D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets sedan den 27 nästlidnc Juni på Ståndets bord hvilande Betänkande, JVs 36, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående antagande al en författning, om nya Straff-lagens införande och hvad, i afseende derå, iakttagas skall, dels ock enskilda motioner i dermed sammanhang egande ämnen. Sedan Ståndet beslutat, att det i Betänkandet intagna förslag borde föredragas och afgöras paragrafvis, med rätt för Lag-Utskottet, att vid den förnyade behandling af ämnet, hvilken till följd al Ståndens olika beslut eller äterremisser, kunde hos Utskottet förekomma, i alseende å de paragrafer, hvarom beslut blifvit fattade, vidtaga de mindre jemkningar, som Utskottet, med anledning af de i de särskilda Stånden fattade beslut eller skedda återremisser, ansåge erforderliga, företogs ifrågavarande förslag till pröfning, dervid detsamma af Ståndet godkändes, med här nedan nämnda undantag: Bih. till 11. St. Förordningen den 26 Oktober 1858, angående särskilda sammankomster för andaktsöfning», borde utgå; och skulle de, i anledning såväl af denna del af 17 §, sorn af en från Högvördiga Preste-Ståndet ankommen inbjudning om ett tillägg till berörde paragraf, om hvilken inbjudning här nedan närmare förmäles, afgifna yttranden, genom utdrag af protokollet Utskottet meddelas. § 49 mom. 5 samt §§ 20 och 24 återremitterades med hänseende till Ståndets vid behandlingen af Lag-Utskottets Betänkande, M 35, fattade beslut om dödsstraffets afskuffande; och skulle, genom Ståndets sålunda fattade beslut, ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i sin helhet, än äfven de i ämnet väckta motioner, anses besvarade.
Men så länge denna granskning är qvar, så länge representationen eger utöfva en sådan öfver ej allenast regeringens statsmanna-åtgärder, utan äfven af dess förvaltning af statens medel, måste det äfven göras möjligt att kunna fullständigt verkställa densamma. Man har sagt, att på 50 år icke någon olägenhet uppstått till följd deraf, att detta tillägg icke funnits i Grundlagen. Det är möjligt, men säkert är också att någon gång inom statsrevisionen anmärkningar framställts, som icke blifvit upptagna blott på den grund, att décharge redan blifvit lemnad. Om dylika fall ofta skulle uppstå, kunna lätt missnöje och misstro inträda. Den 10 December e. m. Vill man äfven medgifva att nu ifrågasatta förändring kan vara af mindre vigt, måste dock å andra sidan erkännas att ett afslag på densamma vore åtminstone oklokt, enär åt detta afslag lätt kan gifvas den tolkning att man önskade se inskränkt den kontroll, som nu öfver regeringens åtgöranden utöfvas, en kontroll, som, synnerligen i hvad den rörer förvaltningen af statens medel, är ömtålig att vidröra och hvars möjliga utöfvande är af vigt, för regeringens eget anseende kanhända mest. Gr. Sparre, Erik: En talare här i mitt grannskap yttrade, att meningen med den granskning, som Stats-Rådets medlemmar äro underkastade, icke kan vara att småaktigt pröfva eller nagelfara med hvarje utgiftspost, eller med ett ord, att det icke vore någon småaktig granskning, som Grundlagen åsyftade. Den siste värde talaren har åter uppträdt i motsatt syftning och sagt, alt just Grundlagen gaf anledning till en sådan granskning. Jag för min del vågar bestrida detta sednare påstående. Jag kan nemi. vid läsningen af våra Grundlagar alldeles icke inse, att Stats-Rådets ansvarighet bör betraktas så att man skall ställa dess ledamöter under riksrätt för de obetydligaste småsaker, och om äfven under en viss tid denna småaktighet af representationen iakttagits, så hafva vi nu kommit derifrån, och representationen följer nu helt andra grundsatser vid utöfvandet af sin granskningsrätt. Vid sådant förhållande synes mig det nu föreslagna tillägget vara öfverflödigt.
krossadt lump-, havanaterres-, samt andra 1 skålp. 3 _— till sockerhalten lika slag .. 1 skålp. 4 6 topp-, kandioch kak1 skålp. 6 — Soda 1 lisp. — 8 Spanmäl: omalen: 1 kanna 36 kohvete 1 tunna 36 —. ha Ira 1 tunna 24 — hvete 1 tunna 1 24 — korn och malt 1 tunna 36 linser 1 tunna 1 24 — r% • • 1 tunna 1 vicker ... 1 tunna 42 — arter . malen: gryn och mjöl: införtullas efter den afgift, som vid införseln är gällande för det sädesslag, hvaraf grvnet eller mjölet är tillverkadt, med tillägg af 10 procent, och så, att af hvete 9 lisp:d, af råg och ärter 12 lisp:d, af korn 10 lisp:d och af hafra 8 lisp:d mjöl anses svara mot en tunna säd; samt att 4 lisp:d gryn af hafra och 6 lispa! af andra sädesslag svara mot en tunna säd af samma slag. 1 tunna 1 Solljädeispapper; se Papper. Solfjädrar; se Slöjdevaror, ej specificerade. Spanska flugor, hänföras under Apoteksvaror. Speglar och laiwpeltcr; se Slöjdevaror, ej specificarade. Speldosor; se Slöjdevaror, ej specificerade. Spelkort; se Kort. Spermacetiolja • se Oljor, 28 Qvantitet för (ullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk. r.st Spetsar uddar och blonder: silkesoch linne 1 skålp. 5 — andra slag 1 skålp. 1 Stearin .. 1 skålp. 3 — Sten: brynoch olje100 st. 24 — all annan, ej specificerad, arbetad
Capitalisten bbfver icke mindre benägen att mot billig ränta utlåna dem. än producenten angelägen att iå dem till Iåns; så blifver angeläget att den förre underkastas cn dnrect beskattning till Staten; ty att den indirecta, som skplat erläggas vid liqviderne med gäldenärerne, i de flesta fall icke iitgått, har erfarenheten visat, och verkningar ne deraf hafva ytterligare försvårat deri skuldsatte landtmannens eller producentens förlägenhet. Utom sjelfva Bevillnlngen finnas ock mångå andra, vid jorden fästade onera. Äfven desse äro i den Statitiska Tabell Friherre Rudbeck bifogat sitt anförande upptagne och beräknade till betydligt penningeyärde. Sådane beräkningar blifva, synneriigast i afseende på de onera, t. exskjutsoch väghållning, som med egne, i alla fall underhållne, tjenstehjon och kreatur kunna utgöras, icke alltid tillfyllest Cillförlitelige. Seders erfarenhet har deremot bevisat, att desse onera, med förutsatt förstånd och omtanka hos både de. 170 Den 6 Februarii. sorn utgöra och de som utkräfva dem, kunna utgå utan jordbrukarens undergång, men tillika ådagalagt, att de, i mån af olika sätt till detta utkräivande, blifva mer och mindre tryckande. Det var med hänsigt härtill, sora vissa grunder lör underhållande af indeldta Infanteriets beklädnad vid sista Riksmöte föteslogos och genom Nådig Förordning af den $ö Dcember 1819 af Kongl. Maj t i Nåder fastställdes, på ettsätt, sorn åt Rotehåliarne beiedtbåde säkerhet och lindring vid utgörande af detta onus, och grundlagt den önskan att äfven Rusthållarnes i enahanda afseende hittills nog obestämda åligganden likaledes måtte till något visst åriigt belopp fastställas, eller åtminstone genom noggrannt bestämmande af beklädnadens så väl beskaffenhet sorn slitningstid, emot framtida äfventyr försäkras.
Raabs förslag, så skulle lullljeuslemäunen och audre Kronans tjenstemän, med Tullverkets tillstånd och på dess bekostnad, fä roa sig med resor utom sina districter, för alt göra beslag; och i sådant fall skulle det lätt nog kunna Itända, alt desse tjenstemän ställde lill lureudrejerier mot skälig betalning, naturligtvis pä del sätt, att de af rent tjenstenit aflägsnade sig hvar ifrån sitt ort, för att, som det skulle hela, följa lurendrejeri-gods pä spåren, under det alt just varorna som häst lurendrejades in och kommo i säkerhet, emedan kusten lemnades ulan bevakning, och tjenstemännen icke, på sätt förfaltningarne bjuda, funnos hvar pä sin post. Della är verkligen klokt lillstäldt. Jag skulle tro, all man borde ställa sä till, att tullbevakningen vore på sina stationer tillstädes natt och dag och icke aflägsnade sig derifrån Den 22 Januari f. m. 357 Tor några visitationer, sorn kunna slå ganska illa al. Likasom jag Iror det vara oförnuftigt, att kronobetjeningen reser från sina dislricter, för alt i något specielt fall söka efter förbrulet gods, likaså oklokt är det att tulltjenstemännen göra det. Det malte vara nog af, att Generaltullstyrelsen utsänder reseinspectorer; sådant är redan i den gamla författningen tillåtet, ehuru ordet rese-inspeclor deri ej finnes utsatt, det är tydligt af 2 morn. af lagen i 32 och 34 §§:ne. De hafva sine förordnanden, som berättiga dem alt verkställa visitationer, och dermed kan vara nog. Man har här sagt, alt då man har rätt att gå in i hus och gripa tjufvar, så har man äfven rätt alt i hus eftersöka förbrulet gods. Nå viii!
Major m e d ett par lifliga, muntert spelande ö g o n, en nätt mustasch, två rader hvita tänder o c h den parisiska älskvärdheten i sin bästa form, sådan man endast finner den i » le vrai m o n d e ». Här är jag bland orleanister. D e båda unga grefvarne hade icke behöft omtala, att grefve de Dion, hvars namn på senare tid städse figurerat vid händelser, s o m ställts i s a m b a n d med den nu inför riksrätten dragna rojalistiska komplotten, CENTAURE UNDER T I L L V E R K N I N G PA INGENIOR MALLETS BALLONGFABRIK I PARIS. — skäggigt ansikte visade sig i dörröppningen, när jag klappade på. Jag visade mitt kort för denne trogne dörr vårdare, o c h passagen blef fri. » On vous attend, Monsieur. » Där stodo d e tre luftseglarne midt i det långsträckta rummet framför det väldiga bordet, där e n gul ballong låg utsträckt. D e t var visserligen ej L e Centaure, hvilken däremot Iduns läsare kunna betrakta å d e n illustration, s o m framställer en interör från M. Mallets atelier v i d rue Desloys, och s o m dessutom bereder d e m tillfälle att stifta bekantskap m e d d e båda grefvarne — luftseglarne. M e n det var icke desto mindre en praktpjes till ballong, som låg utsträckt där framför o s s. D e n skulle dagen därpå användas v i d en uppstigning från S:t Denis strax utanför Paris. N e j, L e Centaure, som gästade Verkebäck o c h Västervik, låg n u o c b hvilade sig i en vrå af atelieren, m e n M. Sanningen likmätigt b ö r jag likväl omtala, att d e fyra små ballonger, hvilka synas på afbildningen, icke fingo följa med till Sverige. En af småttingarne blef så ledsen öfver denna missräkning, att han gick sönder af p u r förargelse. Jag skall emellertid förklara, hvartill dessa bihang tjäna.