Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdaler årligen på hvarje hemman, hvarjemte anmärkts, att det för fjerdingsmännen stadgade beroende af kronobetjeningen vore i strid mot begreppet af kommunalbestyr; och har motionären derföre ansett allmogen böra från ifrågavarande göromål befrias, samt dessa besörjas antingen genom Länsmännen eller, om sådant befunnes overkställbar!, genom af Staten lönade biträden. 4: o af Johan Johansson från Östergöthland, hvilken anmärkt, dels att gränsorna för kronobetjeningens rätt att till biträde begagna fjerdingsmännen icke vore i den nådiga Stadgan behörigen utstakade, och dels att allmogen både såsom nämndemän biträder vid utsökningar och syneförrättningar och uti sockennämnderna deltager i omsorgen om ordning och säkerhet, samt i följd häraf borde Irån fjerdingsmansbefattningen, såsom kommunalbestyr, befrias, hvarom motionären I ra mställt vrkande samt föreslagit, att de med fjerdingsmansbefattningen nu förenade göromål måtte af Länsmännen och af Kronofogdarne, genom dessas uppbördsskrifvare, bestridas; men, för den händelse sådant icke kunde bifallas, yrkade motionären, att Säterier, Rå- och Rörssamt Insockne-frälse, jemte öfrige från fjerdingsmansbestyret nu befriade hemman och lägenheter, mätte deruti deltaga. S:o af Magnus Månsson från Östergöthland, hvilken anfört: att, ehuru Rikets Ständer, vid beviljad förhöjning af Landtstatens och i synnerhet Länsmännens aflöning afsett, att fjerdingsmansbefattningen skulle lindras och återföras till hvad Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, J\f 59.
På desse allmänna grundsatser, hvilkas giltighet ej lärer kunna bestridas, stödjer sig Banco Utskottets öfvertygelse, om nyttan af det vid sista Riksdag vidtagne beslut, att minst en femtedel af primitiva Capital-beloppet skulle vid hvarje omsättning på sex månader inbetalas, och Utskottet kan ej annat än tillstyrka fortfarandet af samma ordning äfven hädanefter. Något undantag deiutinnan för vissa cJasser af medborgare tror Utskottet hvarken vara rättvist elier på det hela gagneligt; utom det, att iakt - Banco Utskottets Betankanden. 99 tagandet af 'en dylik skillnad blefve i verkställigheten förenad med stora svårigheter samt troligen ledande till hvarjehanda missbruk och e!u6ionert Annu mindre finner Utskottet någon skälig grund, att sådane gäldenärer, hvilka genom lagliga åtgärder mäste tvingas till uppfyllande af deras förbindelser, skulle frikallas frän skyldigheten, att på en gång betala hela det skuldbelopp, som de, enligt UåneBeversalet, sig iklädt. Oms: ttnings-rätten grundar sig allena på den fortfarande säkerhet, låntagare och löftesmän vid hvarje Iåns förfallotid visa sig ega; och då denna, säkerhet med allt skal bör sättas i tvifvel hos personer, hvilka ej utan lagsökning kunna förmås till sina skulders betalande, blefve följden ofelbart, att både låntagares och löftesmäns belägenhet, Under den längre tidrymd, som i sådant fall åtginge för lånens indrifvande, skulle, till Discont-Verkets alltför kännbara förlust, mer och mer försämras; hvarförutan anstalten klarligen skulle leda derhän, att en mängd gäldenäret aldrig, utan efter föregången lagsökning, vidtoge någon åtgärd att sine lån omsätta, enär en dylik rättighet derefter, sorn dittills, vöre för dem öppen. Den prasscriptions-tid af 2Uie månader efter förfallodagen , söm i detta afseende finnes bestämd, är således äfven af hufvudsaklig vigt, att för framtiden bibehålla. 2:0 Förslag til! förändrad organisation och. Sammansättning af Banco Diseontens Direction.
Rd. fl. En tredjedels HemFörleditjrs utsäde man NN. har v tunnor Räg a 0 sörledit är ciskaffat Rd. 2 fl. 02 tunnor Räg a Rd.22 st. 22 00 Rd. 2 fl. - 222 OO - 2t:rKvrna / vo tunnor Korn a 2 Rd.ofl. 0 Rd. 00 - 2 » 22 tunnor Hofra a 2 t:r Hofra a 0 Rd. 22 v Rd.ost. -adugärden hargif2 2 witgenom försälj02 22 ningaf Ost, Smör Krono - lltstylder, och Kreatur - 00 - inberaknad Ord. Hälften i en enbla Ränta, Kronotidig skattlagd Sägonde, och Bcwillqwarn 02 ning m. m. samt Mjölqwarnen med Prestoch Kyrkoti0 par stenar - 22 onde tillsammans 22 22 Hemmanets andeli Tredjedelen i SolFisket uti N. N. datseller Bärsström eller sjö - 22 mansrustningen 00 Afyttrat ffogs-moTillMrdens, Sägducter och erhålwerkctsO.warncnS lit ollon-penningar och Fiskets ffötsel till ett belopp af 22 m. m. fordras 2 Telgstenseller andrängar och 1 piga, dre stenbrott - 22 hwilkas underhäll Kalkungnen - OO och aflöning beräkHumlcgärdcn - O0 nas sammanlagtti! 222 Trägården - OO FörAllMännaByggPä 222 R:dlrs Canads-sryldigbe'ter, pital som är utReparation a Gärlänt 6 ProCentS dens Byggnad, Ränta OO stängsel och waglagning sgmt andre smärre utgifter ätgäe 22 22 Således bliswer be! hållningen >222 22 Summa 0OO OO - > Summa >220 2S 856 Dm 17 April.
Nädigste Herre! Riksens Ständer tro sig hafwa uppfylt NationenS högt yttrade önskan, da de för Konungen nedlagt en vffentelig gärd af underdänig tacksamhet för det af Hans Majit den 17 Marö förlcdit ar widtagne be. siut, att under Hans Majus siukdom till Eder Kongl. Höghet öfwerlemna wärdén af Fäderneslandets angelägenheter. Länge hade allmänna tänkesättet, stödjande sig dels pa Rikets da warande ccitista ställning, dels pa Eder Kongl. Höghets owanliga och adla egenskaper, med bifall mött och uppburit fördelare af ett steg, som defastat Statens trygghet och sjelfständighet. Riksens Stander, laglige Tolkare af Swensta Folkets tänkesätt, hafwa nu begagnat detta tillfälle att dem högtideligen yttra inför Thronen, och att at ett beslut, hos Hans Kongl. Maju pakalladt af den enstildta böjcsten sör en wärdig Son och af Rikets omisikänneliga behof, län» National, Representationens ersvrderliga bifall. Riksens Ständer hafwa likwäl ännu icke trott sig fullkomligen swara emot Swensta Folkets rättmätiga fordringar. En sorgelig erfarenhet har öfwertygal Hans Majus trogna undersåtare, att de 44 Den sz April. icke alltid hos deras wördade Konung kunna påräkna en fortfarande hälsa och en deraf beroende fortsatt utöfning af Konungamagtens mödosamma plister. Om ett sadant fall intrader, om Swensta Folkets förenade böner ej kunna det afwända, hafwa Riksens Stander i förwäg hos Hans Kongl. Mast anmält deras enhälliga önffan, alt Eder KonglHöghet, wid alla de tillfällen da Hans Mast af sjuklighet hindras att med Negerings-ärendcrne sig befatta, matte inträda i utöfningen af Konungamagten med all den rätt närwarande Grundlagar densamma tillägga, samt uti Hans Mafits Namn Rikets styrelse föra, under det Eders Kongl. Höghet täcktes deremellan fortfara, att med desi råd ga Hans Majit tillhanda.
men enligt 1727 och följande årens räkenskaper blifvit erlagd efter markegång med en daler 16 öre för hvarje stafrum, hvilket markegängspris år 1735 fastställdes såsom ständigt: — att, sedan räntepersedlarnes utgörande efter ständig markegång blifvit genom Kongl. Förklaringen och Påbu - Slats-Ulskotlets Utlåtande N:o 33. 3 det den 15 December 1756 upphäfdt, denna räntepersedel utgått efter årligt markegångspris : — att Salpeterhjelpen efter enahanda beräkning utgått inom Barfva socken i Öster-Rekarne härad, emedan denna socken år 1614 blifvit förlagd o ' ö till Akers härad och sedermera tillhört lifgedinget och Gripsholms Län till 1639, då den blifvit återlagd till Rekarne: — ätt, efter Kammar-Kollegii åsigt, omständigheterna här i lika, om ej högre grad, än för Småland och Öland, föranledde till den förändring med Salpeterhjelpens utgörande att den borde få betalas med penningar efter en gång fastställdt pris af en mark eller 8 öre silfvermynt, lika med fyra skillingar banko för hvarje mantal skatte och krono i Åkers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken i Södermanlands
Flere bland dem, som deltagit i dessa diskussioner, hafva likväl ansett, att, i afseende på kapital-rabatten, borde fästas det förbehåll, att Fullmäktige endast skulle ega att medgifva densamma inom visst begränsadt belopp, hvarföre Rikets Ständer syntes böra antingen föreskrifva ett maximum för hvad som vid upplåningen finge å obligationernas kapital-belopp afdragas eller rabatteras, eller ock, med hänsigt till amorteringstiden för lånen och dess förhållande till räntebeloppet, meddela sådana bestämmelser, att Statens utgifter för ifrågavarande upplåning komme att utgöra ett till vissa procent af lånesumman beräknadt årligt maximi-belopp, hvilket Fullmäktige, vid räntevilkorens och kapital-rabattens bestämmande, icke skulle ega att Öfverskrida. Ilvad sålunda blifvit anfördt och yttradt i fråga om det afdrag, som under benämning kapital-rabatt vid statslåns upptagande vanligen medgifves, öfverensstäm mer, på sätt Utskottet redan uppgifvit, i de flesta delar med hvad Utskottets förra Utlåtande härom innehåller. Utskottet har också deruti redan uttryckligen förklarat, att Utskottet, vid den för Svenska Statens räkning nu ifrågaställa upplåning, skulle funnit sig föranlåtet förorda rättigheten till kapital-rabatts beviljande, så vida genom denna upplåning en viss bestämd summa ovilkorligen skulle anskaffas; men under förutsättning, alt de medel, som under mellanliden intill nästa Riksdag behöfde upplånas, komme att utgöra ett jemförelsevis mindre betydligt belopp, yttrade Utskottet den förmodan, alt desamma skulle, utan någon dylik rabatt, kunna erhållas emot de af Utskottet föreslagna 4-procent-obligationer; hvarföre och enär kapital-rabatts medgifvande varit uttryckligen förbjudet genom de vid sednare
Härmed förena sig: O. Olsson, Jonas Christophersson, Nils Andersson. från Slängserud. från Wermlands län. P. Persson, från Wermlands län. Bih. till R. St. Af Sven Gustal’ Johansson från Jönköpings län, om den ändring i 3 och 4 SS af Kongl. Förordningen den 21 December 1857 rörande stängselskyldighet, alt denna må utgöras efter hemmantalet. Som Kongl. Förordningen af den 2 4 December 1857, rörande stängselskyldighet, uti 5 och 4 §§ föreskrifver att de, som hvarandra uti egoskilnaden mola, skola taga del till hälften hvar, i fall stängsel påyrkas och detta elter mill förmenande är en stor orättvisa mot de små hemmansegarne, så tager jag mig friheten föreslå, att orden till ”hälften hvardera” måtte utgå och i deras ställe orden ”efter hemmantalet” införas, i Det mäste väl höra anses för rätt och billigt, att hvarje hemmansegare deltager i slängselskyldigheten eller det hemmantal han eger; men enligt nu gällande stadgande i stängselförordningen skola de små hemmansdelarne i och lör sin stängselskyldighet blifva ruinerade på skog. Antager man t. ex. all ^:del mantal gränsar med sina egor intill ett hell mantal, så är den mindre delen skyldig att till hälften deltaga i stängsel mot den större, oaktadt den förre blott har 1 :del så väl i skog som inegor, i jemförelse med den sednare. Häraf följer tydligen, att en rättelse i stängselförordningen är af behofvet påkallad. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott anhalles. Sven Guslaf Johansson, från Jönköpings län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Sven Gustaf Johansson från Jönköpings län, att taxeringsvärdet må läggas lill grund för fast egendoms värdering vid bouppteckning, samt stämplade pappersafgiflen för bouppleckningar nedsättas lill hälften af nuvarande belopp.
Vatten påfylles, när det förra intorkat — se der allt besväret! Jag kan äfven få en vacker buske i miniatyr; ett större föremål, burk e. d. fylles med gröna qvistar, längre eller kortare, och sjelfva denna burk sättes så långt in på ateniennen, eller hvar man nu vill ställa den, att den ej sjelf framträder; ett par små prydnader så föll det sig helt naturligt, att de tre dilettanterna snart bildade en grupp för sig sjelf. (Forts.) F r å n Iduns läsekrets. Ett godt råd. Bland de förmåner, s o m Idun ställer till sina läsarinnors åtnjutande, räknar j a g de öppna förfrågningarna till de trefligaste, o c h att andra ha samma smak synes, af att så många begagna sig af dem. Det är också ett verkligt nöje alt af obekanta röna välviljan af råd i många lifvets förhållanden, o c h nöjet ökas, af att man derigenom kommer i ett slags andlig gemenskap o c h förbindelse till Iduns hela läsekrets, då man j u icke vet, till hvilken särskildt af den man kommer i tacksamhetsskuld. Det kan derför nog vara frestande alt under anonymitetens slöja gå utom de rent praktiska frågorna, hvilka enligt min tanke ej borde öfverskridas, o c h begära råd i enskilda och ganska delikata saker. Men den, som så gör, må betänka att, då han eller hon af flere skäl icke kan helt och hållet öppet framlägga dylika omständigheler, i hvilka dessutom det skenbart obetydliga lätt kan spela en stor roll, en obekant svårligen kan gifva fullt tillfredsställande anvisningar. Det råd, som i dylika fall gifves af välviljan o c h lusten att bistå, kan ofta vid tillämpningen visa sig icke passa, eller ock får den frågande olikartade svar, som äro hvar andra totalt motsägande, och står der ändå lika rådvill o c h ohjefpt. Men det finnes ett sätt att hjelpa sig sjelf att se klart i egna angelägenheter. — » Menniskan, » säger en nutidsskald, Ibsen, » är i andlig mening en långsynt varelse. Vi se klarast på afstånd. Detaljerna förvirra, man måste gå bort från det man vill bedöma. » Dessa ord kunna tillämpas här.
Men nu är klart att det blir en ganska stor skillnad uti inkomst för Kronan, om Näsby ostvckadt bortarrenderas på .30 års tid, eller om en del deraf skall blifva komministers-boställe och den öfriga delen antingen utarrenderas eller endast ränta till Kronan derför erlägges. Skulle nu bruket godtgöra Kronan den minskning uti inkomst, som genom en sådan transaktion föranleddes, kunde det blifva så betungande för Banken, att en årlig förlust deraf blefve den oundvikliga följdeu. Ehuru pluraliteten af nuvarande Herrar Banko-fullmäktige förordat åtgärden, så hafva likväl 3:ne af de äldre afstyrkt densamma och bland annat yttrat, »att Tumba, såsom en fabrik, borde äfven såsom sådan administreras. Då förvaltaren redan vore fullt upptagen med skötseln af denna fabrik, kunde det befaras, att genom vård eller tillsyn af ett ökadt landtbruk vid sidan deraf skulle antingen detta, eller, hvad värre vore, sjelfva pappers-fabrikationen komma alt eftersättas, hvilket också i viss mån skulle blifva förhållandet med det öfriga bi uks-folket.» TJnder sådana omständigheter kan jag icke frånträda min öfvertygelse, att förvärfvande! och egandet af den större jord-egendom, som nu är i fråga, ingalunda torde vara så nödigt och nyttigt för att fylla Riks-bankens behof af sedelpapperstillverkning, som det här blifvit framstäldt, och får för den skull anmäla min vördsamma reservation emot de förslag, som i detta memorial tillstyrkas.» STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1857. Banko-Utskottets Memorial N\o 54. 1 i\:o 54.
Hans Excellens Justitie-Stalsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Werrn, Friherre Gyllen granat, Faxe, Fåhraus. Deparlements-cliefen, Statsrådet Munthe föredrog i underdånighet: 4:o Hans Excellens Herr Stats-ministerns för utrikes ärendena underdåniga skrifvelse af den 15:de sisllidne Maji, med åtskilliga infordrade uppgifter, i anledning af sökt restitution af bevillnings-afgifler för den del al diplomatiska corpsens aflöning, som utgålt af norrska stats-anslaget till minister-staten. Hans Excellens Herr Utrikes Statsministern hade jemväl ansett det åligga sig att utreda det förhållande, som hufvudsakligen ligger till grund för Kongl, SIaj:ti Nåd. Proposition, N:o 30. 25 för ifrågavarande underdåniga ansökning, nemligen tili hvilket förhållande de af norrska slals-verkct till minister-staten anslagne medel höra anses ingå uli de diplomatiska cmhetsoch tjenstemännens aflöning; och syntes det hans Excellens klart, all detta förhållande icke kunde vara annat, än det förhållande, som eger ruin emellan hvartdera rikets till minister-staten beviljade anslag, emedan af dessa sammanräknade anslag alla de utgifter utgå, hvilka det åligger utrikes Departementet alt bestrida.
I följd af Instruktionens 21 §, har jag emottagit nedannämnde, efter sistförflutna riksdags slut utfärdade, Kongl. Resolutioner uppå dels Hedervärda Bondeståndets och dels åtskilliga Riksdagsfulhnäktiges af nämnde Riksstånd ingifna ansökningar och besvär: l:o af den 13 Juni 1845 uppå Riksdagsfullmäktigen L. J. S. Gezelii från Stora Kopparbergs län underdåniga ansökning om bidrag af allmänna medel till fullbordande af en väg emellan Wermland och Öfra Vester-dalarne; 2:o af den 25 Juni 1845, uppå Riksdagsfullmäktige Ola Jeppssons och G. B. Appelquist från Blekinge län underdåniga ansökning om anslag till vattenaftappningsarbeten i Blekinge län; 3:o af den 14 Juli 1845, uppå Riksdagsfullmäktigen J. A. Lundbergs, å Piteå och Skellefteå socknemäns vägnar gjorda, underdåniga ansökning i afseende å en ifrågasatt omläggning af allmänna landsvägen emellan gästgifvaregårdarne Öijebyn i Norrbottens och Byske i Westerbottens län; 4:o af den 12 Augusti 1845, uppå Bondeståndets underdåniga ansökning i fråga om användandet af Welanderska donationsfonden; 5:o af den 16 Oktober 1845, uppå Riksdagsfullmäktigen Pehr Bengtssons underdåniga ansökning om Calmar läns fördelning i tvänne särskilda län; R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 No v. 1847. 75 6:o af den 2 Juli 1846, uppå innevånarues i Östra härad af Jönköpings län besvär öfver Kongl. Kammarkollegii utslag den 4 Juni 1845, angående sökt tillstånd till marknads hållande vid Brostugan; och 7:o af den 23 Februari innevarande år, uppå Riksdagsfullmäktige Nikolaus Nilssons, Sven Isacssons och M. Månssons underdåniga ansökning om upphörande af bropenningars erläggande vid Calmar. Hvilka Kongl. Resolutioner redan blifvit till Hedervärda Bondeståndets Kanslidirektion öfversända.
Väl inr.ehålles i premissen till lagförslag och kungörelser om ändring i lagar, att andra lagar i ämnet äro upphäfna genom följande stadganden, som för framtiden blifva lag; men att man i lag-§§ eller i ett lagförslag intager sådana undantag, som efter viss lid medan lagen fortfar måste upphöra, det är en form i lagstiftningsväg, som sannerligen från 87 §:n Reg.F:n alldeles icke kan hemtas. Deremot följer af sig sjelft, alt när en ny lag stiftas för banker i allmänhet, så kommer den att, från den dag den promulgerad är, gälla till efterlefnad för alla, dock redan varande förhållanden orubbade, och derom utfärdas en särskild kungörelse, som visserligen icke är ovillkorligen nödvändig i Sverige, men som kan anses nyttig till betryg - Den aij Februari c. m. 63g gande af deras farhågor, som om lagbestämmelser och deras tillämpning här i landet icke torde vara tillräckligen underrättade, och dertill är en allmän kungörelse fullkomligen tjenlig. Hr Frih. o. Landtm, förnyade sin propos. om det ifrågavar. stadgandets införande i lagen för enskilda banker. Ropades åter ja och nej. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att Hr Ridd.- Secretm måtte upplysa huru de öfiiga Stånden afgjort denna fråga. Det är kanske utan ändamål att tvista derom. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att han nyss eftersökt i de öfriga Ståndens ankomna prot.utdr., men icke kunnat der finna något beslut, som hade särskildt afseende på den nu förevar, frågan. Hr Rosenblad: Då mitt minne vill bestämdt säga mig, att jag sett eller läst, alt åtminstone ett af de öfriga RiksSbn uttryckligen beslutat, lika med R. o. Ad., alt icke denna bancolag skall hafva retroactiv verkan, så måste väl ett sådant beslut i prot.utdr:n vid närmare efterseende igenfinnas; men i afseende på Frih.
Många äro de brister, som i öfrigt vidlåda nu gällande Förordning om vilko ren för försäljning af bränvin, och särskildt hvad städerna angår vöre i flere andra hänseenden anledning ånyo föreslå, att för dem blefve gällande samma bestämmelser, som för landet, såsom i fråga om förbud för utskänkning under söndag, vid marknader, beväringsmönstringar o. s. v. Men då det är att hoppas att hvarje särskildt stad, blott den upphör att blifva direkt intresserad af sin egen rörelses utsträckning, sjelf skall mera nitälska för att hålla densamma inom behöriga gränsor, så har jag härmed blott velat vidröra det moraliskt förderfliga stadgande, som särskildt är egnadt att fresta till ett ockrande på lasten. Jag får således vördsamt föreslå: att Rikets Ständer må, för sin del, besluta att, med upphäfvande af bestämmelserna i 24 § af nu gällande Förordning om vilkor en för föi'säljning af bränvin och andra brända eller destillerade spirituösa drycker, stadgas måtte, att alla afgifter för minuthandel och utskänkning af bränvin må hädanefter ingå till Slaten; men att, om Rikets Ständer, med underkännande af denna min motion, skulle fortfarande lemna kommunerna rätt alt tillgodonjuta berörda ufgif ter, Rikets Ständer dä må antingen antaga nugotdera af mina nyss vid motiveringen anförda alternativa förslag, eller ock att, med anledning af de motioner, som af andra representanter blifvit eller blifva i denna fråga anförda, de ifrågavarande bestämmelserna må på ett eller annat sätt ock i hvarje händelse sålunda förändras, att den andel uti försäljningsafgifterna, hvilken tillkommer hvaije sär skild stad, icke må vara till beloppet beroende af huru mycket brån - 208 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 69 vin blifvit inom samma stad genom minuthandel och utskänkning försåldt. Om remiss till vederbörligt Utskott fär jag vördsamt anhålla. Stockholm den 26 November 1862. Rich. Ehrenborg. Af Herr Ehrenborg; Richard Michael; om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 8 Maj 4849, angående sättet för kungörelsers uppläsande i kyrkorna.
S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 64, i anledning af väckt motion om BergsCollegii upplösning och dess förändring till en Bergs-Vetenskaps-Academi. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stals-Utskoltets Utlåtande N:o 208, i anledning af väckt motion, att Myntoch Controll-verken åter måtte ställas under Kongl. Bergs-Collegii inseende. S. D. Föredrogos i ett sammanhang: l:o Stats-Utskottels Utlåtande N:o 52, i fråga om möles-passevolance-afgiftens framtida utgörande, eller serskildta medels anvisande lill bestridande af de kostnader, hvartill densamma är afsedd; 2:o Siats-Utskottets Utlåtande N:o 212, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 52; och 3:o det Hedervärda Bonde-Ståndets, genom Protocollsutdrag af den 20 sistlidne Maj, meddelade inbjudning till Borgare-Ståndet att förena sig uti Bonde-Ståndets beslut i denna båga. l:o Ståndet beslöt, alt den ena hälften af nuvarande mötes-passevolanceafgift, Sju R:dr för hvarje nummer, eller Tre R:dr 24 sk., må betalas af rustoch rothållare, och alt den andra hälften deraf, eller Tre R:dr 24 sk., må ingå ibland stats-anslagen, samt att detta förhållande må taga sin början samtidigt med den nya stats-regleringen. 2:o I följd af detta beslut, fann Ståndet de af Stats-Utskottet, vid den af detsamma föreslagna förändring, i afseende på mötes-passevolancen, pag. 5 af Utlåtandet N;o 52, fästade vilkor förfalla. 3:o Stals-Ulskottets i sistnämnda Utlåtande afgifna yttranden, i fråga om fördelning af mötes-passevolance-anslag och öfver Herr Reutersvärds i ämnet väckta motion, godkändes; och 4:o Prot.