Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men enär erfarenheten ådagalagt, att dessa, under en annan och om handeln* sanna väsende mindre upplyst tid, samt i förmodan om handelns gynnsamma ledning, antagna grundsatser icke uträta tat hvad de borde uträtta, under det att motsatser*! deraf medfört helt andra följder, serdeles för det land, som med Sverige delar den lyckan att se sin Spira föras af samma hand, och hvars sista samt af E. K. M. i Nåder gillade och stadfästade författning, i afseende på Rikets inkomster af Tullverket, bär stämpeln af den vishet, som både inser frihetens värde och gynnar dess inflytande på nationella välmågan; enär dernäst de sänkilde stadganden, rörande beskaffenheten af de fartyg, som äro tillåtne att till eller ifrån detta land fragta varor, dessas productionsoch tilla verkningg-ort, beskaffenhet och mängd m. m., hvilket allt har för afsigt att försäkra Svenska hand-; lande och Skepps-Redare rättigheten, att ensamme besörja både handeln och Fragtfarten, mäste, så vidt de i någon mån förringa den af Tullverket påräknade inkomst, utgöra ett ämne för Riksens Ständers granskning; enär sedermera de för Svenska Fabriquernes upphjelpande vidtagne anstalter, utan att kunna bereda ändamålet, eller oaktadt alla mer och mer skärpta straffbestämmelser, freda dem från en skadlig inverkan af Lurendrägeri och Tullförsnillningår i66 Underdåniga Skrifvelter’. hvaröfver allt ifrån fabriquernas första inrättning jemna klagomal försports, likväl ländt Statens inkomster till afsaknad; enär vidare, denna otUlåtne handel, bland annat fritager Lurendrägaren från de inskränkningar till vissa orter, vissa varor och vissa iakttaganden, hvilka den redlige köpmannen med ökade modor och kostnader, samt följakteligen under stegrade varupriser är Underkastad, samt då den förre kan genom varubyte omsätta sitt lands^producter mot ett annat lands, den senare deremot alltid måste, till Coursens betydliga styrande, använda metalliskt mvnt eller växlar; enär ytterligare i den förra Tull-Taxan förbud af införsel funnits gifne och utsträckte till sådane varor, hvilka dels hvarken inom landet kunna alstras eller tillverkas, men deremot allmänt finnas, säljas och nyttjas, ja till och med äro i vissa fall till bruk anbefallde, dels, ehuru till någon del här inom landet tillverkade, ej motsvarande hvarken det verkliga behofvet, eller den mängd här finnes och brukas, dels ock visserligen kunna bär tili erforderlig godhet,
Comministrar kunna fortfara att uppbära de dem anslagna arfvoden af 5o R:dr hvardera, mot skyldighet att vid fångarnes själavård och undervisning, emedlertid biträda. d) Ut - Siats-Utskottets Utlåtandej N.-o 216. 17 cV) Ulskollels yttrande, angående forsling af Pionierer vid Carlsborgs Fästning har, af en ledamot utaf Ridderskapet och Adeln blifvit ansedt såsom opassande, enär Ständerne ej borde yttra om de åtgärder, som Styrelsen skulle komma att vidtaga, att de borde vara öfverensstämmande med gällande lagar och författningar; inom Preste-Ståndet har blifvit yrkadt, att den af Utskottet tillstyrkta underdåniga framställning borde utsträckas till alla fång-transporter, samt den önskan tillika uttryckas, att fångar alltid, ulan afseende på Läns-indelningen, böra förvaras i närmaste Kronohäkte, och Bonde-Ståndet har beslutat återremiss, på det af en ledamot anförda skäl, alt Utskottet förmentes icke hafva på ett tillfredsställande sätt besvarat motionen. I anledning häraf, har Utskottet endast ansett sig böra upplysa, alt Utskottet, genom det begagnade uttrycket: ”med gällande Lagar och Författningar öfverensstämmande åtgärder’’ velat antyda, att Utskottet icke funnit sig tillkomma att ingå i pröfning, om och i hvad mon, den af motionären öfverklagade forsling af Pionierer vid Carlsborgs fästning må vara beroende af de, för fångars transporterande och afstraffningar, i Lag meddelade föreskrifter, samt att blott för det fall, att bestraflningarne kunna lagligen ega rum inom fästningen, åtgärder måtte vidtagas till minskning uti de kostnader, som genom fång-forslingen uppkomma, och har Utskottet af de i öfrigt, vid denna punkt gjorde anmärkningar icke kunnat hemta någon anledning att förändra dess redan afgifna yttrande. 2:0 Kronans hus och byggnader i Landsorten.
Likaledes har Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan samt Tingsgästnings-penningarne under detta qvinqvennium upphört, hvilket äfven i sin mån bidragit till skatternes förminskning. Rustningsstammarnes och Augmenternes grundräntor och afrad, eller de till rustningarne anslagne räntor, öfverskjuta kostnaden för rustningen med ett belopp, som blifvit beräknadt, i Kungsörs Fögderi, till 19 R:dr 23 ^4 sk. för hvarje nummer vid Lif-Regementets Grenadier-Gorps, och till 92 R:dr 24 hvarje nummer vid den del af Arboga Sqvadron af Lif-Regementets Hussar-Corps, som är förlagd inom detta Län. — Soldathållningen deremot drabbar rotarne med en årlig kostnad, sora i tabellen blifvit beräknad, efter olika förhållanden i Födgerierne, ifrån 34 R:dr 10 sk. till 4° h:dr per mantal. Beräkningen af hemmanens onera, som i den bifogade tabellen äro upptagne, har för öfrigt skett efter samma grunder, som mine förra Femål s-Berä Heiser upplaga. Politi. För ordning och sedlighet på landet vaka Presterskapet och Kyrkorådet jemte Kronobeijeningen, Fjerdingsman, Sexmän samt på några ställen Byfogdar. Socken-nämnderne, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts derom utfärdade nådiga Förordning, sistlidna år 184^ blefvo organiserade, hade icke hunnit alt då utöfva något inflytande. Allmänna ordningen har, med högst få undantag, icke varit störd. Organisationen af Folkskolor, i följd af Rikets sist församlade Ständers anslag dertill och den derom utkomne författning, är under beredning och folkskole-lärare äro danade och utgångne ifrån det tor Stiftet dertill inrättade Seminarium här i Westerås. Vid Westerås Gymnasium har år 1S43 antalet af de studerande utgjort 34- Westerås högre Lärdomsskola bevistades 1843 af 144 lärjungar, ibland hvilka 61 studerade i Apologistklasserne. — Om den i Sala under detta qvinqvennium inrättade högre
Bifölls. 3:o N:o 7, angående den verkställda liqviden af frami. Landshöfdingen G. Duvalls reductions-fordran. Bifölls. 4:o N:o 8, angående sättet för bestridandet af kostnaderna i och för ininnevarande Riksdag. Bifölls. 5:o N:o 9, angående ersättningen för Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmännens Riksdags-kostnader. Bifölls. G:o N:o 10, angående aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda Canzli-personal och Vaktbetjening. Bifölls. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ett af Prosten Ödmann, denne dag, afgifvet memorial, angående anslag åt Gefle Gymnasium, jemte de, i anledning häraf, meddelade yttranden af flere Ledamöter inom Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och upplästes Högloft. Ridderskapets och Adelns den 22 dennes å hordet lagda, genom Protocolls-utdrag meddelade, inbjudning alt biträda det af Ridderskapet och Adeln, för dess del, fattade beslut, det borde vid innevarande Riksdag en för alla fyra Riks-Stånden gemensam klubb anordnas. Ståndet beslöt förklara, att, då det från Riksdagens början begagnat en klubb-local, hvilken blifvit hyrd för Riksdagen, och derjemte är, i likhet med respeclive inedstånden, inbjudet, att, då så för godt synes, begagna Vällofl. Borgai e-Ståndets rymliga klubb-local, Ståndet anser den föreslagna gemensamma klubben icke behöflig för nu pågående Riksdag och finnér sig, af sådan anledning, förhindradt antaga Högloft. Ridderskapets och Adelns i förevarande fall gjorda inbjudning. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, den 26 dennes, på bordet lagda Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående serskilda bestämmelser, i afseende på grunderna för befordran till embeten och tjenster.
R:dr 440,000: — bidraga med 46,000: — utgör återstoden eller R:dr 757,800: — det extra anslag, som erfordras, att under åren 1862 och 1863 utgå med hälften, eller 378,900 R:dr årligen; » ång-korvetten Thors reparation och förseende med nya pannor R:dr 96,000: — » utvidgande af skeppsdockorna N:ris 2 och 3 samt af gamla reparations-dockan vid Flottans Carlskrona station R:dr 108,380: — » ett nytt ångqvarnoch bageriverk å Stumholmen i Carlskrona R:dr 78,000: — ggg ggQ. att under år 1861 för en gång utgå; » anläggande af vattenledning från Lyckeby till Carlskrona R:dr 354,000: — » angelägna byggnads-arbeten och anskaffningar vid Flottans stationer R:dr 200,000: — » en ny fyr-inrättning vid Sandhammaren å Skånes sydöstra kust R:dr 181,000: — qqq. att under åren 1861, 1862 och 1863 utgå med *n tredjedel, eller 245,000 R:dr hvarldera året. tillhopa Runt R:dr 1,775,180: .—; Hil. M 3 till Kongl. Maj:Is Nåd.
Till exempel med de kungliga köken. I Majestätets eget är en ny kock antagen, just i dessa dagar ankommen från Frankrike: ett besynnerligt stycke kock! Han ser så lufaktig och spränglärd ut. Nå, nå! Köksvetenskapen är så god, som någon annan, det lofvar jag. Han är tillika en ifrig katholik, gör korsstecknet öfver hvarje pankaka och löper igenom sitt radband mellan hvarje gång han sätter en hjort på spettet. Hvad som i synnerhet lär komma att roa din Höghet är, att gynnaren både sett och talt med kronprinsen i Paris, alldeles tillber honom, och säger sig ej önska högre lycka, än lefva den dag, då han får åt honom, såsom konung, tillreda kapuner.« – «Tusen tack, min sötaste Badin! Det der var just en präktig nyhet, som kommer att göra kronprinsessan ett obeskrifligt nöje. Säkert får jag nu heta hennes «bästa Ramström«, och du kan lita på, att jag ej går tomhändt ifrån henne nästa gång jag hjelpt henne att kläda sig.« – «Rätt bra! men då är det också i sin ordning, att jag icke går obelönad från dig, då jag tillåter dig plöja med min kalf.« – «Jag är just nyfiken att få veta hvad du kan begära « – «Den här, till exempel, att börja med och för att stilla din nyfikenhet«, (ropade morianen, slöt sina armar kring flickans lif och kysste henne eldigt). Olivia (låtsar göra motstånd och slår honom sakta på kinden med sin ena hand). «Sådana friheter undanber jag mig för framtiden. Du hade redan fått en kyss och du har ej lemnat mig mer än en nyhet att berätta. Eller skall den andra kanske anses för prenumeration?« – «Som du behagar. Namnet är mig likgiltigt; det är vid saken, jag håller mig.« På samvete kunna vi ej upplysa, huruvida det stadnade vid denna andra kyss, eller om prenumerationsafgiften förhöjdes; men något vidare föreföll icke under detta samtal, som förtjenar att nämnas. Imedlertid inträffade fastlagen.
Farhägan ak denna ärkriden afwenkyra utflyttningar, ar wäl icke utan grund a de wid sjökullen belägna Landsorter, men sa länge Sjömanshusen äga flera utom fart och de icke inflytta, är mindre at befara för Landtboen; hwaräfwer författningarna böra halla alfw rs-m hand, den wanarrige söker sig dock alltid tiljällc! ; a swen under t/eiisieciden; han är ej eller mycket saknudswäro. Aker den wanliga flyttningstiden i l^iel^eli, sammanstöta alla sysilor och bekymmer, nu börsar Ladugårdsskötsel!, sedan afraden bliswic osbecald, jördens körning, gödselns trankärr och fluteligen saningen, svm i Blekinge merändels inträffar flyttningsdagarna, i den sa kal» lade friweckan; ändteligen ankomne i tjenste», okunnige och owane ivid olika arbets-merkinäer, uti de för en Landtman angelägnaste göromål, som under en beswärlig årstid fordrar skyndsamhet och drift, öfwerhopas Husbonden af göromål, som icke kunna bestridas. Utom allt detta påkommer träsker, nu är LandtmannenS förrader medtagne, hwilka skola ersättas af nya grödan; desi bekymmer ökas ä» mera, da sadct skall hämtas och ofta tjenstefolkets löner utur Logen: stadd i denna brydsamma förlägenhet, sar osta Jordbrukets skötsel sta tilbaka och den rätta saningsciden ga förlorad, dä följden blifwer, at dek sadet förflöseS r en otidig och oberedd jord, som bordt gifwa ym-iog skörd; hwartil en mindre wäl afpast id flyttningstid är en hufwudsakelig orsak, hwilken star nu at hajma genom en förändrad tij medlet af Junii manad. ' ' Jag anhäller, at detta mit särskilldta yttrande mä fä wara Höglofliga Utskottets Betänkande följaktigt til Rikse-,s Höglofliga Ständers kksas.
Men han betvang sig; det motsträfviga, som ville rymma sin väg ifrån honom, fylde hans väsen igen som en malström, hvilken gjorde honom svindlig; och han flög vidare med ångaren, bort, — den nya hela menniska som han var blifven. Och dagarne gingo, och han flög vidare, med kurirtåg och snabbbåtar, öfver berg och sjöar, genom främmande nejder och obekanta städer, ensam i små inhemska hotell och midt i menniskovimlet i stora internationella pensioner. Han var rädd för ensamheten, men han fann den städse vid sin sida; han kände, att den lurade omkring honom och tassade i hans hälar; den sökte honom, och han sjelf kunde icke låta bli att söka det som han var rädd för. Det var nemligen icke ensamheten allena, som han kände stå vid sin sida i obevakade ögonblick, när han försjönk i vakna drömmar midt på ljusa dagen och midt i allt stimmet, talande högt tätt invid hans öra med ett tonfall som han kände och med hela doften af en kropp som han visste hvems den var, — eller som låg der bredvid honom om natten i den breda hotellsängen, likt en sömnlös varelse som kved. Och dagarne gingo, och veckorna; och sent en afton stiger han af uppe vid Göschenen. Bittida nästa morgon tager han en vagn och far öfver bråddjupen upp till Andermatt. När vagnen viker fram om den sista fjellväggen och den lilla gröna platån med sin bugtande bäck och sina två kyrkbyar plötsligt öppnar sig framför honom inom de snötäckta bergen likt den fruktbara bottnen af en utdöd jättekrater, låter han kusken köra allena vidare och sätter sig på en sten vid vägen. Han vill ha ensamheten så stor som den kan bli och ha sin uppgörelse med den, — denna ensamhet, hvilken icke är hans egen tomhet, utan en annan tomhet, hvilken tagit kropp och stämma. Det är midt i juni, men luften är kall. Från tunga strömoln, som draga fram öfver en blå, blek himmel, skjuta små snökorn ned igenom den, hårda och hvassa som snökristaller. Det är kallt, men en köld, hvari man icke fryser men andas lätt.
Boslätten, utgörande föga öfwer tiondedelen af Köpingsöhn, har fordom warit serskildt afstängd: men som Gärdesgården förfallit, och Landshöfdingen, enligt Ka.nmar.'Colleoii skrifwelse gsort påminnelse om dest återupprättande, an« höll Stadens Fullmagtig wid 1748 arv Riksdag att Köpings StadS Borgerskap sa derefter som ditsntill mätte till bete för sine Kreatur fä nyttja heila Kronoängen Ohn kallad emot den Höbergning som de pä en del af samma äng prestera, hwilken Den 26 Junii. 87"? söMiän skulle betagas dem i fall Gärdesgården emellan den delen af Ängen som Boraerssapet bergar och den som af Allmogen inhöstas, ater blifwit upprättad. Med åberopande af ofwannämnde izyr, 1594 och 1722 ärS Resolutioner och Skrifwelse, samt Konungens Försäkran att Städerne wid deras gamla Privilegier och Rättigheter skulle bibehållas , blef denna ansökning pä Riksens Ständers Underdåniga föreställning den Z Februarii 1748 bifallen och i följd deraf förklarat , att Gärdesgården emellan Bystätten och Ängen Köpingsöhn icke widare finge upprättas. Desi ätcruppsättande i anledning af uppkommen fräga emellan Stallmästaren wid Stuteriet samt Köpings Magistrat och Borgerskap, blef wäl den z Julli 1789 i Nader anbefaldt dä Staden bibehölls wid betet ä Boslätten, och betet a Köpingsöhn blef Stuteriet förbehållit; men den 8 Apr. 1792 återfick
Dukat-tillgången utgjorde, efter afräkning af depositionsskulden i dukater: vid årets början . 23,810. „ slut ., 17,614. 6)196_ Bankens metalliska kassa i myntadt, omyntadt och vexlar har under år 1862 effektivt: minskats 9,565,386: ii. ökats ... 6,136,183: 03. således minskning 3,429,203: 08. Till^”se^^ — 14 - Inköp af silfver. Inköp af guld. Denna behållning är sedermera förminskad med 28,736: 2 9. genom försäljning af Ryska rubler 28,292: 40. och genom nedsmåltning af Danska specier till utrönande af deras fin-innehåll 443: 89. S:gr 28,736: 2 9. hvadan förrådet af utländskt mynt, vid den af Revisorerna den 28 nåstlidne September anstälda inventering, på sått § 5 hår ofvan gifver vid handen, uppgick till R:dr 660,928: 68. eller i Ryska rubler 659,788: 86. samt i Holsteinska, Danska och Norska specier 1,139: 7 7. S:gr 660,928: 6 3. Ofvan berörde nedsmåltning af Danska specier lemnade följande resultat: För 112 stycken Danska specier, vid uppvågning i Banken innehållande 7 skålpund 61 ort, har Banken betalt, å 58,33 per skålpund, 443 R:dr 89 öre.
Ropades Ja. Föredrogos och biföllos StatsUlskis nedannämnde d. 25 sistl. Febr. f. m. pä bordet lagde Utlål:n: JVS 37, ang:de föreslagen förhöjning af förre Bokhållaren vid Riksg:s-kont. J. E. Lindbergs pension; JVs 38, i ani. af väckte frågor om afskrifning af det Öjaby och Härlöfs samt Wederlöfs och Dänningelanda församlingar tilldelade belopp utaf staden Wexiös byggnadslån; JVs 39, ang:de afskrifning af ett förre Exped:s-Fogden C. J. Moritz beviljadt vattenaftappnings-lån; JVs 40, i anledn. af begärd afskrifning af ett för aftappningen af kärrtrakten Mören i Calmar län beviljadl lån; Den 1 Mars e. m. 39 JVs 41, i ani. af väckt fråga ora boställinnehafvares berättigande, att för odlingslån gravera vid odlingen icke belägen fastighet ; JVs 42, ang:de ifrågasatt restitution till Ifäradsskrifvaren J. F. Dahlström af ett honom ålagdt ersätlningsbelopp; JVs 43, i ani. af väckt motion, ang:de skyldigheten att underhålla en till följd af fästningsbyggnaden vid Carlsborg anlagd väg; JVs 44, ang:de föreslagen tillåtelse till det för Hammars Sockens allmänna byggnader erforderliga virkes hemtande från dervarande Komminister-boställes skog; JVs 45, i fråga om införsels beviljande för bytesfordran i Skånsk ränta; JVs 48, ang:de tryckning af ett nyligen uprältadt register öfver PresteSt:s prot. vid 1834 och 1835 årens lliksdag; samt JVs 47, i ani. af väckt fråga om de till stipendier för Folkskole-lärare-elever anslagne medels användande till förbättring af Folskole-lärarnes löner. Föredrogs StalsUtsk:s d. 25 sisth Febr. f. m. på bordet lagda utlåt.
»Hälsa hans kunglig höghet, att jag slåss till sista man och retirerar med resten,» svarade öfversten, och soldaterna hurrade, och lille Ruster trummade en jublande hvirfvel. Sedan den dagen hade öfversten och Ruster alltid varit vänner, men kronprinsen hade haft ett horn i sidan till Beerencreutz, så att denne fått sitt afsked utan nåd eller pension Det berodde bara på, att han varit alldeles för tapper, sade den lille Ruster. Dessa tre värdige män sitta nu kring grafven och dela ut korten med allvar och nit. Jag ser ut öfver världen, jag ser många grafvar. Där hvilar den väldige, tyngd af marmorn. Sorgmarschen dånar öfver honom. Fanor sänkas öfver grafven. Jag ser deras grafvar, som mycket älskats. Blommor, vätta af tårar, smekta af kyssar, hvila lätt på deras gröna mattor. Glömda grafvar ser jag, förmätna grafvar, ljugande hviloställen och andra, som intet säga, men aldrig förr såg jag den svartoch hvitrutige Kille och Blaren med bjällran i mössan bjudas en grafvens gäst till fägnad. »Johan Fredrik har vunnit,» säger öfversten stolt. »Visste jag icke det. Jag har lärt honom spela. Ja, nu äro vi döda, vi tre, och han ensam i lifvet.» Därmed samlar han korten tillhopa, reser sig och drager, följd af de andra, tillbaka till Ekeby. Nu må väl den döde ändock ha vetat och känt, att ej alla glömt honom eller hans öfvergifna graf. Underlig hyllning bringa förvildade hjärtan dem de älska; men den som ligger utanför muren, han, hvars döda kropp ej kunnat få ro i vigd jord, han får dock vara glad, att ej alla förkasta honom. Vänner, människors barn, då jag dör, får jag säkert hvila i kyrkogårdens midt, i mina fäders graf. Säkert har jag ej röfvat de minas bärgning, icke lyft min hand mot mitt eget lif, men helt säkert har jag ej vunnit en sådan kärlek, säkert vill ingen göra så mycket för mig som kavaljererna för denne ogärningsman.
St. är det elt behof och en pligt, att vid detta tillfälle få betyga den vördnadsfulia kärlek, trohet och tillgifvenhet, som fästa R. St. vid E. K. M. och Dess ätt, samt försäkra E. K. M. om R. Sl:s beredvillighet till hvarje laglig samverkan med E. K. M. för betryggande af samhälls-ordningen, allmän och enskild säkerhet, samt ostörd frihet för Svenska folkets representanter att egna sig åt de vigliga samhällsfrågor, som nu äro under behandling. R. St. anhålla und. alt i E. K. M:s nåd. bevågenhet fortfarande få vara inneslutne. Efter uppläsningen af detta skriftligen uppsatta förslag till und. adress, tilläde Frih. Palmstjerna: Jag vågar vördsammast föreslå R. o. Ad., alt fatta ett sådant beslut, samt att inbjuda de resp. MedSt:n att sig deruti förena. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. instämde i hvad Frih. Palmstjerna föreslagit, blef denna propos. enhälligt med ja besvarad. Justerades ett prot.utdr., ang:de delta R. o. Ad:s beslut. Hr Gr. o. Landtm, anmodade H. Ex. Hr Gr. Wachtmeister, Hans Gabr. Trolle, att sedan detta prot.utdr. blifvit utskrifvet, afgå med R. o. Ad:s inbjudnings-depulation till de öfrige RiksStm. Hr Gr. o. Lan d tm. tillkännagaf, att Hr Furuh jel m, Elis, anmält sig af tjensteåligganden vara hindrad uppfylla sin befattning såsom suppleant i StatsUtsk., samt derföre anhållit alt derifrån, med bibehållande af riksdagsmannarätt, blifva entledigad. Denna anhållan blef af R. o.
I händelse författningen kommer att utfärdas efter de grunder, RiksSttn nu beslutat, är jag öfvertygad, att en mängd åtal skola komma alt äga rum; och jag anser derföre angeläget att tillse, att olägenheterna häraf icke ökas genom vexationer af åklagare. Der således polisinrättningar på stället finnas att tillgå, böra åtalen ske inför dessa; men på landet anser jag icke domstolarna vara tillräckliga, och finner derföre nödvändigt, att målen äfven få behandlas af K. M:s Bef:h:de. Som länsresidenset ofta är ganska aflägset, och det icke torde sakna exempel, att angifvelse!’ skett med beräkning på den förlikning, som äfven en oskyldig kan vara villig att utgifva, hellre än att göra en resa af 20 mil till länsresidenset, förenar jag mig med Frih. Boye, att målets upptagande må bero på en föregående pröfning af K. M:s Bef:h:de, d. v. s. att jag anser laga instämning icke böra ske, eller att inställelse ej må äga rum. förrän K. M:s Bef:h:de pröfvat skäligt att utfärda kallelse. Hr Stuart: Hr af Ekenstam har, likasom förut Hr af Billbergh, begått ett misstag, då han yrkat bibehållande af nuvar. stadgande och tillika instämt med reservanterna. Ut^ sk:ns förslag öfverensstämmer fullkomligen med den nu gällande författningen. Man har sagt, att här endast vore fråga om en polisförfattning. Detta är visserligen, sannt, och Utsk:n hafva afsett sådant, då de föreslagit, att de mål, som a44 Den 29 3 a n n a r i f. ra. derefter skola afdömas, böra upptagas af polisinrättningarna i de städer, der sådana finnas. På landet deremot, der dylika inrättningar ej existera, är förhållandet helt annorlunda, och måste omförmälda mål derstädes, i likhet med hvad som äger rum med flera andra, hvilka kunna hänföras till polisärender, behandlas vid de allm. domstolarna.
Maj ts den 5 dennes -eftermiddagen på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående ytterligare anslag för full - 4oo Den 12 Mårlii. bordandet af Götha Cana], jemte de af åtskilige Ledamöter, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden. Ut supra* S. D. Upplåstes till justering ExpeditionsUtskottets förslag till Riksens Stånders underdåniga ‘Adresser till Hans Majestät Konungen samt Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag gilla, likväl med den förändring, att i stället för den period i samma förslag, som börjas med orden; ”Om någon gång Jkiljtiktiga meningar kunnat upp fia,” och slutas med orden; ”tillgifvenhet och erkånjla” skulle införas en så lydande mening: Det ar fdledes vid detta tillfälle hos Rikfens Ständer endali en gemenfamt rådande hauf a, den, att inför Eders Kongl. Majit nedlägga förklaringen af deras under/ätliga vördnad, kårlek, tillgifvenhet och erkänjla. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. 10 om aftonen. In fidem Protoeolli O. J. Lagerheim. i Thors Ben iS Martu, T horsdagen den i3 Martil. Plenum klockan § till 6 eftermiddagen. Företogs till pröfning StatsUtskottets dert 4 S2 sistlidne Februarii afgifne, samt den 12 dennes på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de utaf aflidne CommerceRådets J.