Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man lemnar någon uppmärksamhet åt de föremål, som likmätigt den föreslagne Författningen, skulle tillhöra desse embeten, betragtade som särskildte Corporationer; så synes man utan svårighet kunna finna skälen till Förslaget om deras bibehållande; och om det å ena sidan skulle kunna anmärkas, att desse skäl ej äro af någon stor vigt;så lärer det likväl å den andra böra medgifvas, att denna Dm } April f m. anstallt blefve åtminstone fullkomligt oskadlig under de förändrade för en skälig näringsfrihet gynnande omständigheter, hvilka skulle p blifva lika naturliga sornsäkra följder af den föreslagne Författningen, hvars hufvudsakliga föremål ibland annat är att utstaka arbetarens och mästerskaps sökandens rättigheter och skyldigheter på ett sätt, som kan trygga honom emot orättvis behandling och ensidigt förfarande å handtverksämbetens och Mästares sida. Efter nu gällande skrålagar, måste lärlingar inoch utskrifvas vid det embete, hvarunder mästaren lyder, äfvensom Burskapssökande Gesäller äro förbundne att sig anmäla hos vederbörande Embete, som är berättigadt att förelägga dem mästarepcof och dem granska. Under oriktig tillämpning af desse föreskrifter, hvarigenom Embetena blifvit satte i tillstånd, att utöfva en slag?' Domsrätt i frågor rörande lärlingar och gesäller, hafva missbruk ej sällan förelupit, hvilka, särdeles vid Burskaps ansökningars afgörande, visat deras skadliga verkan. För att afhjelpa desse brister, hafva Comittérade föreslagit, att lärlingars inoch utskrifning, samt frågor om mästareProfs föreläggande och deras granskning, må hädanefter bero af Magistraterne, hvilka, under i akttagande af de bestämda föreskrifter, som författningen i öfrigt lemnar angående vilkoren för Mästerkaps vinnande, säkerligen ej skulle sakna tillräckligt kraftiga medel, att skydda sökande i deras lagliga rätt och att aflägsna allt obehörigt inflytande af Embeten och Mästare, i fall något sådant möjeligen skulle försökas - Den, 7 April f. m. Vid detta förhållande inser jag, för min dd, ej någon grundad anledning till den af Herr Grefve Posse yttrade farhåga, som skulle den vederbörande
Den Banco-Fullmägtige, likmätigt § 8 uti Banco-Reglementet, af den 26 Maj 1835, samt § 6 uti nu gällande Reglemente, åliggande närmare tillsyn öfver ordningens vidmagthållande inom Banco-Verket, hafva Fullmägtige sålunda utöfvat, att de fördelat sig på 3:ne Afdelningar, hvilka, hvar för sig, inspecterat de under deras speciella tillsyn stälda Departementer och Conior. § 2. Angående reorganisationen af Banco-Verket och den i samband dermed faststälda nya Aflönings-Staten. Efter det de af Rikets Ständer till liufviukniinderne faststälde förslag — ^ till en förändrad organisation af Banco-Verket, jemte dertill hörande, af Banco Utskottet pröfvade och godkände, Redovisningsoch Tjenstgörings-Ordningar blifvit till Banco-Fullmägtige, för framtida efterrättelse, öfverlemnade med rättighet att uti berörde Redovisningsoch Tjenstgörings-Ordningar anbefalla sådane ändringar och tillägg, som funnos nödiga i följd af andra eller nya föreskrifter, rörande Bankens verksamhet, eller kunde leda till besparing i förvaltnings-kostnaderne, eller ökad beqvämlighet för allmänheten, samt med uppdrag derjemte, att, då sådant, utan förnärmande af någons rätt, läte sig verkställas, göra de indragningar af tjenster, hvartill omständigheterna föranleda; så hafva Banco-Fullmägtige, genom utdrag af deras Protocoll för den 6 26 November nästlidet år, med öfverlemnande af de faststälde Redovisningsoch Tjenstgörings-Ordningarne, anmodat Understyrelsen, att, sedan alla de ändringar, som då än ytterligare derutinnan kunde beslutas, blifvit till efterrättelse meddelade, låta deraf trycka 500 exemplar för att tillhandahållas Verkets Tjenstemän. Detta uppdrag har Understyrelsen likväl, i anseende dertill, att det nya Banco-Reglementet i sin helhet först helt korrt tid före Berättelsens afgif vande blifvit Understyrelsen officielt meddeladt, icke då ännu kunnat fullgöra.
Intressenterne i Lyreds jernbruk i Wermlands län, för en af dem anlagd mekanisk verkstad med gjuteri, enligt Kongl. brefvet af sistnämnde dag, » 10,000: — 6:0 Fabriksidkaren H. Widgren, i afräkning å det honom genom nyssberörde Kongl, bref beviljade lån å 25,000 R:dr, för dess här i staden inrättade fabrik för tillverkning af tygknappar, » 13,000: — Summa R:dr 126,000: 6 — hvadan totalbeloppet af utestående förlagslån vid 1861 års slut uppgick till 737,044 R:dr 59 öre. Genom högstberörda nådiga bref af den 9 Februari 1861, har Kongl. Maj:t jemväl tillagt dels Wallbergs fabriks aktiebolag, för tillverkning af halfylleväfnader å dess klädesfabrik vid Halmstad, dels ock egarne af Wiskaholms väfveri-fabrik i Borås, för fortsatt drifvande och utvidgande af samma fabrik, förlagslån, hvartdera å 20,000 R:dr, hvilka lån, förutom resterande beloppet af ofvanomförmälda, Fabriksidkaren Widgren beviljade lån, vid revisionsårets slut återstodo att af förlagslåne-anslaget utbetala. Vidkommaude derefter Ull-diskont-fonden, så inhemtas af det deröfver upprättade, härhos bifogade, kapitalslut, att denna fond under år 1861 haft följande inkomster: Ullsorterings-, värderingsoch magasinsafgifter R:dr Hyra för lägenheter i ullmagasinshuset i Norrköping » Bidrag af manufakturmedlen, enligt Kongl, brefven den 9 November 1836 och den 30 Januari 1857, » Ordinarie räntor 2,800: 87. R:dr 9,300: 62. äfvensom att utgifterna under samma år uppgått till nedannämnde belopp: Aflöning till Ull-kontorets tjenstemän och betjening R:dr 4,875 Omkostnader för ullmagasinshuset » 91 Diverse utgifter » 194 Ränta till
R.dr b:co årligen, stadens inqvarterings-gifvare äfven, inför Magistraten i ämnet hörde, förklarat sig endast kunna medgifva, att i samma män, men icke till högre belopp, än hvarmed stadens utgifter för inqvarteringen genom beviljadt statsanslag förminskas, nedsättning må ega rum uti de inkomster, staden lill lindring uti inqvarterings-bördan nu åtnjuter; i öfverensstämmelse med hvilket af stadens samtlige inqvarterings-gifvare fattade beslut, och enligt deras uppdrag Inqvarterings-kommissionen i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. Maj 1, med omförmälda förbehåll, lill Rikets Ständer ånyo aflåta Nådig framställning om beviljandet af Stats-anslag lill bestridande af inqvarterings-koslnaden i Stockholm utom servisen, hvilken fortfarande skulle komma ali af staden utgöras; deruti äfven Magistraten och Öfver-Ståthällare-embelet i underdånighet förmält sig instämma. För egen del har Krigs-kollegium, uti sitt i frågan afgifnn underdåniga betänkande, hufvudsakligen anfört, att, då Rikets Ständer vid flere föregående Riksdagar uttalat den grundsats, hvilken ock redan år 1841 vunnit tillämpning på städerna utom Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 68. 29 Stockholm, att kostnaden fur garnisonerande truppers inqvartering borde drabba Statsverket, och endast den s. k. servisen, tillsvidare ulgöras af städerna, billigheten hjude, att Stockholm äfven af denna förmån komme i åtnjutande, hvadan Kollegium ansåge sig böra i underdånighet tillstyrka
Sedan, uti en till E. K, M:t ingifven och med underdånigt förord af Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar beledsagad ansökning, Majoren Nils Johan Gjertz underdånigt anhållit alt, då han, som den 10:de April 1839 blifvit förordnad till Direktör och Kommendant vid Straffoch Arbets-Inrättningen å Långholmen, men den sednare tiden, i anseende till sin sjuklighet, latt ifrån utöfningen af samma befattning åtnjuta ledighet, numera, efter hvad läkare intygat, vore till helsan så försvagad, att föga förhoppning funnes, det han skulle återfå förmåga att nämnde befattning återtaga och fortfarande bestrida, E. K. M:t, ehuru Gjertz, såsom född den 3 November 1794, icke uppnått 65 års ålder, likväl, med afseende å hans sjuklighetstillständ och obemedlade ställning samt i öfrigt förekommande omständigheter, i nåder täcktes vidtaga åtgärder till hans förflyttning å Indragningsstat med den pension af 1,000 R:dr, som åt föreståndaren vid nämnde Inrättning blifvit anslagen; så har E. K. M:t, i betraktande deraf att Major Gjertz, hvilken i nära 12 år innehaft omförmälde Direktörsoch Kommendants-beställning, eller längre tid än som i detta fall enligt Kongl. Brefvet den 24 Maj 1841, erfordrades för öfverflyttning till pensions erhållande å Allmänna Indragningsstaten, men, deremot icke uppnått den i samma Kongl. Bref för sådant öfverflyttande stadgade ålder, efter hvad upplyst vore, berömligen förvaltat meranämnde ansvarsfulla och besvärliga befattning, samt uti Gjertz’s helsotillstånd, enligt läkares intygande, icke kunde förväntas sådan förbättring, att han blefve återställd till förmågan att behörigen förestå en Fängelse-Inrättning af det omfång och inflytande, som den ifrågavarande, behagat föreslå, att Majoren Nils Johan Gjertz måtte, vid afskedstagandet från omförmälde Direktörsoch Kommendants - Expo (lilio n sUtsk o tte Is Förslag till tind.
I afseende åter å hvad den värde talaren på grund af bättre diplomatisk kännedom yttrat derom, att diplomalikens lägre functionärer ej förmå afslöja statshemligheterna, eller att tidningarne ej behörigen kunna utreda dem, får jag, med all respect för den clairvoijance, som kan vara de högre diplomaterna beskärd, säga, att jag fruktar, det många tidningsskrifvare äro fortare underrättade, och afslöja hemligheterna lika väl, som de högsta diplomatiska agenter. Grefve Horn: Hvad Grefve Löwenhjelm yttrat om obevista anklagelser, var förmodligen riktadt mot mig, som yttrade, att de ingångna tractaterna ej voro förmånliga. Jag skall då bedja Grefve Löwenhjelm, och alla dem, som fordra juridiska bevis, komma ihog, att de juridiska bevisen äro oss på 56 Den 28 September f. m. detta rum betagna; men deremot återstå de moraliska i deras fulla kraft. Jag skall då påminna om traclaten i Åbo år 1812, hvarvid liela Europa var uppmärksamt på Sverige. Jag har sedan denna tractat väl hört omtalas en rubelfond, men ej för Statens räkning. Derefter försåldes Guadeloupe för som jag vill minnas 24 millioner francs, men dessa penningar kommo icke eller Statsverket till godo. Jag frågar, huru vid freden i Kiel, der vi voro lagstiftare, Sveriges angelägenheter sköttes, der postföringen öfver Danmark, som varit vår urgamla rätt, gick för oss förlorad, och har sedan kostat oss så stora summor. Vid afslutandet af den sednaste handelstractaten med Ryssland, tror jag mig äfven veta, att man icke bevakade Sveriges fördel med den framgång, som våra underlägsna krafter likväl medgåfvo. Herr von Schulzenheim: Ehuru jag i vissa delar är af andra värda Ledamöter förekommen, tror jag mig dock böra till besvarande upptaga åtskilligt af hvad här blifvit ytterligare anfördt. Likasom då jag förra gången hade äran yttra mig, skall jag äfven nu, så vidt möjligt är, söka undvika, att inlåta mig i sådana politiska betraktelser, som icke lämpligen kunna på detta rum blifva ett öfverläggningsämne.
]Vlaj;ts befallningshafvande meddelade uppdrag, men alt denna ansökning, hvilken då underställdes Fullmäktige i Riksgälds-konloret, af dem afslogs, emedan berörde uppdrag icke från Riksgälds-konloret erhållits och några medel för så beskaffade gratifikationer ej heller voro af Rikets Ständer anslagna; att sökanden likväl, sådant oagtadt, sedermera fortfarit med utöfvandet af detta uppdrag; samt att han, uti en lill Kongl. Maj:t ställd och till Dess bemälde befallningshafvande, i November 1846, ingifven underdånig ansökning, ånyo väckt fråga om vedergällning för detsamma och dervid i underdånighet anhållit, att en lämplig gratifikation för så i väl den förflutna sorn den kommande tiden måtte honom i nåder tillerkännas samt få beräknas efter ett runstycke b:ko för hvarje stämplad kortlek, efter hvilken beräkning denna gratifikation skulle för 286,710 st. dylika lekar, som sökanden, i saknad af nödigt biträde, måst med egen hand afstämpla, komma att utgöra 497 r:dr 36 sk. (Uti den Utskottet tillställda afskrift af högstberörde nådiga skrifvelse, likasom i den, hvilken uti hillänget finnes tryckt, är den begärda ersättningen oriktigt uppgifven till 2 runstycken för hvarje kortlek); varande den sålunda förnyade ansökningen i underdånighet förordad af Kongl. Maj:ts befallningshafvande, under vitsordande, att sökanden icke åtnjutet den ringaste ersättning för meranämnde uppdrag.
Till Lag-Utskottet remitterades följande tvenne Kongl. Maj:ts den 6 dennes till Rikets Ständer aflåtna nådiga Propositioner, nemligen: l:o med förslag till ändring i Förordningen den 20 November 1845, om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof; och 2:o med förslag till Fridlysnings-stadga för allmänna kanal-, sluss-, jernvägsoch telegraf-inrättningar. S. D. Till Särskilda Utskottet remitterades en, med anledning af bemälda Utskotts Betänkande N:o 9, och med stöd af 56 § Riksdagsordningen, af Herr Hasselrot, denna dag väckt motion, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den bränvinstillverkning, som, för beredning af pressjäst, jemlikt särskildt tillstånd, blifvit medgifven under tid, då bränvinsbränningen är förbuden, må varda inställd från och med den 1 nästkommande Juli intill nästa bränvinsbrännings-termin, och 206 Prot.-Utdrag d«n 1 Maj 1864. att, om bränvinstillverkningen under instundande höstmånader blir förbuden, sådan tillverkning, i sammanhang med pressjäst-beredning, icke eller må under samma tid tillåtas. Från Hederv. Bonde-Ståndet.
Ilr Grefven åberopa en hög persons önskan och vilja i denna fråga, under förmodan att denna omständighet skulle verka på K. o. Ad:s beslut. Jag hade i sanning icke trott, att man från detta håll skulle bruka sådana vapen. Alt indraga denna höga personlighet i discussionen inom en representantkammare, är icke förenligt med den parlamentariska ordningen. Om någon vid de föregående riksdagarne skulle hafva vågat, då hau ville understödja Regeringen i något förslag, all mot Gr. Anckarsvärd åberopa någonting sådant, sä betvifla!' jag, ali del af Grefven skulle hafva med tillfredsställelse blifvit upptaget. Skulle icke Grefven då hafva förebrått sina motståndare för servilism, för att rösta för uniformen o. s. v.? Huru kan då Grefven, för det lian nu tror sig vara i majoriteten, tillåta sig att mot sina motståndare bruka sådana vapen. Jag täflar med Grefven i kärlek och vördnad för min Konung och tillgifvenhet för milt fädernesland, men jag anser just dessa känslor bjuda mig att öppet uttala min öfvertygelse om hvad jag anser leda lili Konungens och fäderneslandets båtnad, ulan alt dervid taga impuls från hvilket håll det vara må. Således hoppas jag, alt hvar och en i detta fall, utan afseende på Gr. Anckarsvärds framställning, följer sin egen öfvertygelse. Hvad sjelfva frågan beträffar, anser jag den vigtigasle omständigheten vara huruvida sjelfva systemet är antagligt eller icke. Flera värde talare hafva härstädes anfört såsom en allmän sats, hvars riktighet ingen lärer bestrida, att en strafflag bör stå i jemförligl förhållande till den ståndpunkt, hvarpå bildningen hos en nation sig befinner. Gör strafflagen icke det, så blir han antingen för sträng eller motverkar han sitt eget ändamål. Dä frågar jag, mine Hrr, är väl den del af vår nation, ur hvilken de Hesta brottslingar utgå, pä den bildningspunkt, att den kan rätt bedomina beskaffenheten och verkan af det stral!’, som man vill införa.
Detta den ensamme studentens första försök vann efterföljd, och många såväl män som kvinnor beslöto, besjälade af en brinnande håg, att verka för samma mål, Eastendsbefolkningens höjande. Slutligen beslöt man skaffa sig ett eget hus, och år 1884 stiftades Taynbyhall, det första stora bildningenscentrum man haft i Eastend. Taynbyhall, som endast var afsedt för manliga missionärer i folkbildningens tjänst, stod under ledning af kyrkoherde Barnett, och man inackorderade sig där pr år eller månad. Dit kommo unga kandidater från så- väl Oxfords som Cambridges universitetet för att slå sig ned under ett å, två år, under tiden ägnande sig uteslutande åt det arbete de beslutat utföra. På dagarne studera de de sociala förhållandena i Eastend eller ock arbeta de vid någon af fabrikerna där ute, för att i grund lära känna befolkningens behof, vanor och uppfattning, och om aftnarne hålla de föredrag eller samtala de i samlingssalen med de talrika besökande, som alltid om aftnarne komma dit. Inom Taynbyhalls verksamhetsområde finnes otroligt mycket sammanfördt: där hållas föredrag, där anordnas tafveloch konstutställningar och där gifvas konserter. Men det är ej endast Taynbyhall som har äran af att vara bildningscentrum i Eastend, där finnas flere såväl uteslutande kvinnliga som uteslutande manliga; ett af de sednare är grundadt af frireligiösa och vid detta tjänstgöra de unga prästkandidaterna ett ä två år innan de taga anställning. Sedan fröken Whitlocks här, i allra största korthet, återgifna intresanta föredrag var slut, beslöt kvinnoklubbens styrelse, att » på allas begäran » anordna en diskussion öfver ämnet. Intresset för dessa Setlelments var mycket stort och därför enades man om att anordna en s. k. extra diskussionsafton till följande torsdag - — någonting mycket ovanligt, ty i regeln hållas dylika blott en gång i månaden. En af klubbmedlemmarna fick i uppdrag I DU N 38 att inleda diskussionen och i korthet omnämna föredragets innehåll, i händelse några medlemmar, som ej åhört det, skulle infinna sig. Följande torsdagsafton kl. 7, vanliga tiden, samlades ett stort antal, närmare ett sjuttiotal, af klubbens medlemmar, och man såg tydligt, att intresset var mycket stort.
December till Statsoch BancoUtskotten remitterade Nådiga Skrifvelse, angående Myntvärdets upprätthållande. Stats, samt Allmänna Besvärs, och Oecon mieUtskotten : X:o Friherre af Nordins, Carl polian, an. förande i anledning af Grefve Fröliclis, David? den 30 sisth December e. tn. till Utskotten remitterade Motion, att all påbörjad eller verkställd indelning af jord till ständig eller ordinarie rotering, derigenom ordinarie Knecktehållet skulle ökas utöfver det i Kneckte-Contractet bestämde antal, måt* te genast varda inställd. 3:0 Herr Estenbergs, Pehr, Memorial, angående anslag af medel till fullbordande af Allmänna Garnisons. SjukhusByggnaden i Stockholm. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten : Herr Montgomeries, Gustaf ^ anförande, i anledning af Herr Montgomeries den 4 sisth Prat. Utdr. d. 15 Jan, ig*?* 4a sisth December e. m. till Ustkotten re mit. terade Motion, angående en förhöjd B rännvinsskatt. Banco - Utskottet: Herr Rosenqvists, Fredrik • Laonard, anförande, i anledning af Herr Bcunqvists den 30 sisth December e. rn. till Utskottet remitterade Motion, angående Assurance på lif i Rikets Ständers Bank, rri. m. Sa gsamt Allmänna Besvärsocks Oeconom mieZJtskotten ; Herr Turnebladhs, Carl, Memorial, innefattande anmärkningar vid Kongl. Maj:ts den 12 dennes till Utskottet remitterade Proposition, angående en ny stängselförordning.
— N:o 455. i anledning af återremiss å N:o 435. XXII. B. 83. A. 95. — N:o 456- i anledning af återremiss å Nto 44’- XXII. B. 83. A. 95. •— Nto 457. i anledning af RiksStåndens olika beslut i frågan om grunderna för markegårigs-prisens bestämmande, ränte-persedlarnes omsättning och förenkling, m. m. XXII. B. 83. A. 84. E. 161. — Nto 458. i anledning af RiksdagsFuIImägtigen Anders Danielssons motion, om förändring i tiden så väl för uppbörds-stämmornes hållande, som för afgifvande af redovisning öfver Kronans uppbörd. XXII. B. 83. A. g5. E. 161. { 2'9 ) StatsUtskottets Memorialet-, Betänkanden oell Utlåtanden: W:o 459. i anledning af vackt fråga örn förtydligande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, rörande årligt anslag för utgifvande af Svenskt Diplomatarium. XXII. B. 83. A. 96. E. io5. — N:o 46°- angående tiden för nästa Revision af Stats-, Bancooclt Riksgälds-Verkens räkenskaper och förvaltning. XXII. B. 83. A. 96. E. io5. — N:o 461- i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande Friherre Franc Sparres motion, om medels anvisande å 8:de Hufvud-tileln, så väl för underhållet af Arbets-companien på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnads-arbetet vid Carlskrona. XXII. B. 83. A. 84. E. io5. B. 109. A. n5. ■— N:o 462. i anledning af återremiss å PJ:o 44^. XXII. B. 83. A. 96.
För min del anser jag det vara vida lämpeligare alt Herr RegeringsRådet le Moine rättar sig efter våra Penningars värde, än vi efter hans önskningar. Herr Grefven och LandtMar skalken föreslog, fitt de af Friherre Wrangel och Grefve Posse nu afgifne Anföranden måtte till StatsUtskotlet remitteras. Bifölls. Justerades PleniProtocollet för den ig dennes. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf, anförde skrifteligen; Oagtadt så ganska mångå värda Ledamöter behagat klandra Herr Friherre Anckarsvärds Polion, 0111 indragning i den stående Armeen, Den 27 Januarii. 343 lian jag likväl ej underlåta att i en sak af så ofantlig vigt, frimodigt yttra min öfvertygelse. Jag finner mig härtill så mycket mer manad och befogad, som jag sjelf, i mitt Memorial om Rikets Finanser vågat framkasta den frågan, om ej genom eii dylik Indragning i Fredstid, Medel skulle kunna besparas, för att med så mycket mer kraft kunna utföra ett oundviJieligt försvarskrig. Meli innan jag går vidare, torde jag få betyga min fägnad öfver den värma, med hvilken så många varda Herrar Officerare tolkat ,sitt nit för Fäderneslandet, och ådagalagdt den anda, hvaraf‘deras hjeltan äro Jifvade. Om jag också trott mig finna, aft de i hufvudsaken Rimmelsvidt misstagit sig vid bedömmandet af en Motion om Indragning i Armeens Numeraire; så har jag likväl tillika trott mig böra räkna dem sjelfva detta misstag till ett slags förtjenst, emedan det just tyckes yara ett bevis, att de af ädel och varm ifver för Sjelfsfäiidighelens försvar, hindrats att med erforderligt lugn befrakta saken från dess olika sidor. Till Rikets Försvar hör, som hyar och en vet, .ej blott Krigsmän, utan äfven Medel att underhålla deni, samt Vapen m. m. —- Försvaret utgöres således af tväone serskilta delar eller Facforer, nemligen en personel^ och en materiel.
Genom Remiss den 3o sistlidne December bar Eder Kongl. Majit i Nåder täckts infordra Directionens för GivilStatens Pensionslnrättning underdåniga Utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers år 1835 afgifna berättelse, angående verkställd granskning af StatsYerkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, uti hvilken Berättelse, i hvad rörer CivilStatens PensionsCassa, Rikets Ständers Revisorer, jemte framställning om Inrättningens tillstånd åren i832 och r833., anfört, att Revisorerne, sorn icke funnit något att erinra vid Inrättningens förvaltning och räkenskaper, dock fästat uppmärksamhet dervid, att ehuru en längre tid redan förflutit sedan Inrättningens verksamhet vidtog eller från och med år 1827, antalet af Embetsoch Tjenstemän, hvilka af Gassan pensioneras, dock vore nog inskränkt, hvartill orsaken igenfunnes i den omständighet, att pensionerne, serdeles i de högsta Classerne, voro bestämda till så ringa belopp, i många fall, icke ens till hälften af hvad som å Stat uppbäres, att. endast serskildta förhållanden gjorde det för Embetsoch Tjenstemännen möjligt eller önskeligt, att lill denna PensionsStat öfvcrflyttas, utan. fortforo de i allmänhet att tjena till dess de voro berättigade att, med hela lönens bibehållande, varda å Allmänna IndragningsStaten uppförde;- men då likväl afsigten med denna Pensionslnrättnings bildande och med de till densamme öfverlåtne betydliga Allmänna bidrag otvifvelaktig! varit, dels att Embetsoch Tjenstemännen skulle, betryggade 0111 skälig utkomst, kunna, utan att afvakta den höga åldern af 65 till 70 år, till yngre och kraftfullare personer lemna sina befattningar, och dels att Statsverket småningom skulle befrias från skyldigheten att besörja Embetsoch Tjenstemanna-personalens pensionering, hafvaRevisorerne, i betraktande tillika af Pensionslnrättningens fortfarande betydliga förkofran, ansett sig böra tillstyrka, att, så vida icke förhöjning i åtminstone vissa Classers pensionsbelopp af CivilStatens Fullmägtige vid deras år 1837 infallande nästa sammankomst beslutades, Rikets derefter först sammankommande