Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var nemi. sagdt af mig uti ett föregående plenum, att jag fruktade att Hr Munck af Rosenscliölds motion skulle kunna föranleda långvariga och stormiga debatter inom Ståndet, och jag har äfven vid början af detta plenum yttrat en sådan farhåga, hvarvid jag tilläde, att, om det vore Hr Munck af Rosenscliölds bestämda afsigt att här uppväcka den storm, sorn jag befarade, så önskade jag att den framkallade stormen måtte blifva så stark, att den kunde bortsopa både motionären och haus motion. Detta är ett uttryck, som jag Den j Juni. 71 önskar alt kunna och som jag vill försvara, och må Hr Hjerta ursägla mig, om jag ej kan medgifva att det innebär något maktspråk. Det ligger nemi. hos R. o. Ad:s majoritet en makt, att ifrån sitt samqväm, ifrån sitt Hus, utesluta sådana personer, hvilka mahanda sjelfva framkalla möjligheten afen sådan maktutöfning. Det är för att förekomma en sådan utgång vid detta tillfälle, som jag sökt varna Hr Munck af Rosenschöld att icke framkalla den; ty sådana händelser sro icke så alldeles oerhörda, ehuru de verkligen äro ovanliga inom detta Stånd och icke någonsin hörde komma i fråga. Hvad åter beträffar den historiska märkvärdigheten, som Hr Munck af Rosenschöld åberopat och som Hr Hjerta äfven ansett såsom ett skäl att uppsätta ett porträtt af en Landtm., hvilken R. o. Ad. icke ansett förtjena detta vedermäle af R. o. Ad:s aktning, så vill jag, ifall Hr Hjerta verkligen önskar att få denna historiska märkvärdighet så synlig för verlden som möjligt, föreslå, alt Ilr Hje rta i förening med Hr Munck of Rosenschöld i sådant afseende måtte anlita den artist , hvilken af Hr Hjerta blifvit berömd för sin förmåga att i stentryck göra porträtter. Hr von Hartmansdorff, A u g. : Hr Hjerta har undrat deröfver, alt så få talare yttrat sig i delta ämne.
Herr von Mentzers, Carl Fredrik, den 9 dennes på bordet lagda motion, om införsels-tull å spanmål, m. m.; Banko-Utskottet: Herr Ehrenhoffs, Gustaf Herman, den 9 dennes på hordet lagda motion, om tillägg till 168 § i Banko-reglementet; Lag-Utskottet: Friherre Åkerhjelms, Johan Carl, den 9 dennes bordlagda motion, om tillagg till 1 kap. 3 § i Kongl. Stadgan om skiftes-verket i Riket den 4 Maj 1827; Allmänna Proi.-Utdrag den 12 November 1859. 41 Allmänna Besvärsock EkonomiUtskottet: l:o Herr Brakels, Mauritz, den 9 dennes väckta motion alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om allåtande af nådig proposition till Rikets Ständer, angående ett nytt hofstalls uppbyggande; och 2:o Herr Edelsvärds, Adolf Wilhelm, den 9 dennes väckta motion, angående, nedsättande af cu Kommitté för utarbetande af förslag till nya byggnads-ordningar för såväl städerna, som landsbygden. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Vtskottet Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning. Frän Högv. Preste-Ständet. S. 1). Upplästes utdrag af protokollet, hållet denna dag hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, hvaraf inhemtades, alt bemäldc Riks-Stånd för sin del beslutat, att sedan Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående DD. MM. Konungens och Drottningens kröning samt lill Rikets Ständers underdåniga kondoleans-adress till H. M. Enkedroltningen Joselina blifvit godkända, dessa underdåniga skrivelser skulle å Rikets Ständers vägnar utaf II.
melodier ste lilla för — pannlugg, p å ett de upptåg hufvud, och flickebarn som med hvilket endast trofasta vet ett det hjärta, med » a l d r i g ville stramaljmönster och ja, det trefliga a n t o g 17-årigt och allra som rymvalsnäpnaendast slog du, min kära läsarinna, nu k a n det verkligen vara nog m e d förtroenden oss emellan! Försänkt i dock att stackars finna barn; hon att lämna sina r u m, i och G y p, o m v ä x l a n d e m e d att hon klinkade igenom sällskap hela sin med Daudet, r e p e r t o a r af Goncourt dansmusik. landsknektarna. när hon återvände, att Nils slog de^heter. sig ned &gt;Kände ärelysten Jag slutade m e d, vid m i n brasa mitt du Max sälle » Han i — album. » B a r a d e t blir oss emellan. » Jag nickade, och han » Max hans ståtlig det. » mindre » Men och Plötsligt Stenhagen? » skolkamrater. Redan d å älskade jag Stella, ehuru j a g ansåg, att m i n a utsikter den Hvad i Max vägen beträffar voro skäligen är h a n d e n spindelväfven på Brangelsholm. jag mest små. Han anvar där sorglös, lättsinnig krabat, s o m andra. Brangelsholm reduktion. som fogade sig han tyckte Nils ju Brangel om att se M e n till s l u t t r ö t t n a d e h a n hade länge misstänkt, hafva skåpråttor Nåväl, får j a g sista en d a g han i alla t i d e r v a r i t och generösa som ett hade fattiga furstar. hösten m i n salig far » Möt mig vid själf n e d att lefde, telegram: aftontåget, M a x. de tråden, som som oberörd. sin oafbrutna att tänekorre antog ej några inbjudningar, utan tillbragte till pipan och försökte samma och hela världen och h v a d b r y d d e sig k n a p p t o m e n d a s t är 2 7 gård.
Onekeligqn äro. sadane Embetspch Tjenstemän berättigade till Lönförliöjning vid deras å stat ägande sysslor; men kan och bör val rimligen deraf blifva ep följd, att de skola i och med detsamma beröfvas de Lön-vilkor, hvilka dem blifvit i Kader försäkrade, för andra tjenste-befattningar , i hvilkas bestiidande de fortfara, och som först, sedan de derifrån afgått, kunna indragas? Hvad liar väl den ena sysslan och lönen härvid för gemenskap med den andra? Eller vöre icke ett stadgande af tidan lydelse, som Utskottet föreslagit, ungefär det samma som -ett. yrkande hets Regeringen, att de Einbetaoch Tjenstemän Den 2 Juli. e. m. 87 på stat, hvilke tillika hafva andra, befattningar, först vid deras afgång ämnade att indragas, genast böra skiljas vid dessa befattningar; eller om de dem villja bibehålla , och äfven om deras Tjenst dervid ännu erfordras, nödgas dem utan ali lön eller vedergällning förrätta? Obilligheten af ett §adant förfarande faller hvar och enl för väl i ögonen, att behöfva mer än blott utvisas, IVJen om redan en naturlig billighetsfordran gör ett så beskaffad!; stadgande motbjudande och förkastligt, sa hade dertill yttermera Utskottet , af sjelfva Riksens Ständers förut vidtagna beslut, äfvensom af Kongl Maj:ts , i anledning deraf meddelta liera Nådiga Föreskrifter, kunnat hämta ökade skäl till ett billigare förslag. Riksens Ständers beslut vid Urtima Rik sdagen i Orebro innehåller uttryckligt; Att de Ernbetsoch Tjenstemän, hvilka innehafva beställningar, sorn blifvit uppförda på Tndragnings-staten, skola bibehålla sina ft nämnde stat njutande Lönevilkor, så länge de fortfara att bestrida samma beställningar, Härvid har aldrig fråga varit att fråntaga dessa personer nämnde beställningar, för det de kunna innehafva andra sysslor på stat och dervid uppbära större löner. Äfven sedermera, vid skedda regleringar af stater och Verk, har Kongl,.
Antager man nu, att det något obestämda uttrycket »omkring 38$ år» i kontraktet för (860. års, lån afser den bestämda amorteringstiden 38,3079 år, sä följer, med afseende pa, detta lån, att 7,520,000 Th:r under 38,3079 år skola amorteras genom en inbetalning vid hvarje halfars slut, af 221,440,57 Tlnr, hvilket förutsätter en löpande ränta af 5,0022 %. Efter den 76:te inbetalningen återstår ännu en skuld, uppgående till 0,0179901 af det ursprungliga beloppet (7,520,000 Tlnr). Anin. Densamma som vid föregående lån. *3 Denna »kapitalrabatt» var af alldeles samma natur sorn »provisionen» vid föregående Ian. oamma anmärkning, sorn vid detta njorder, gäller följaktligen äfven om det nu ifrågavarande. Räknaren» anmärkning. — 129 - 1864 års lån. Vilkoren voro följande: 500,000 £ St. amorteras under 54 års tid genom en annuitet af 5 j %, livilkeu utgår 14 dagar före hvarje hallars slut med 21 % af 500,000 £. Indragningen af de till inbetalning förfallna beloppen af länet sker genom af låntagaren utställda vexlar, hvilkas förfallodagar likväl så utsättas, att de icke inträffa tidigare än nittio dagar från den dag, hvilken enligt kontraktet skall såsom inbetalningsdag för det ifrågavarande beloppet anses. Vidare betingades å långifvarnes sida en så kallad »jouissance», bestående deruti, att ingen godtgörelse lemnades för redan upplupna räntor å de obligationer,som utlemnades vid de, enligt kontraktet, under första halfåret skeende inbetalningarne. Andtligen beviljades i % koramissionsarfvode för utom Sverige inlösta obligationer och kuponer. Obligationer utgåfvos till ett belopp af 555,700 £ med 4^ % ränta.
Skeppare, inhemsk eller främmande, sorn, för trängande orsaker eller till inhemtande af ordres för sin vidare resa, inlöper i Svensk hamn, der Sjötullskamrnare finnes, må derstädes, utan skeppsumgälders erläggande, intaga förfriskningar och anställa nödiga reparationer, samt jemväl, under iakttagande af hvad Seglations-Ordningen föreskrifver, och efter att hafva skriftligen uppgifvit beskaffenheten och n^ckenbeten af de till andra ineller utrikes orter destinerade varor, lossa större eller mindre del deraf och intaga fyllnad i sin last, utan att erlägga tull, eller annan afgift, för mera, än som lossas eller lastas; men skeppstimgälder för fartyget skola betalas till fullo, så snart lastning till större eller mindre del eger rum, äfvensom då mera än en fjerdedel af lasten lossas, hvilket förhållande bör af Tullbeljeningen vid lossningstillfället utrönas af den skeppshandling, som utvisar fartygets drägtighet. Fartyg, inhemskt eller främmande, som i Svensk hamn intagit en del af sin laddning, må i annan Svensk hamn, Bil. Ull Expcclitions-Utikoltets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 3oS. tor der Sjötullskammare är, intaga fyllnad deri. På hvart och ett ställe erlägges tull för hvad lastadt blifvit; men skeppsumgälderne betalas till fullo endast på första inlastningsstället, derom bevis på passet meddelas. §. 22. Skeppare vare skyldig att, på sätt Seglalions-Ordningen stadgar, å mäikrullan noga anteckna sitt förråd af lifsmedel tili mängd och beskaffenhet, vid den påföljd för uraktlåtenhet deraf, högstberörde Förordning bestämmer; och må det förråd, som för besättningens behof till begagnande om skeppsbord linnes nödigt, befrias från lull och andra afgifter i utlastningsorten. Till provision må under sådana vilkor jemväl kunna hänföras följande qvantiteter Vin, Bränvin, Caffe och Risgryn, nemligen:
Wenersborg, ny läroverksbyggnad i 66. 100 C. Wennberg, 0., vaktknekt, pension åt 74: 5. f. Wernamo, 2-klassigt elementarläroverk i 66: 34. Weselångens sänkning, förändrade lånevilkor för 103. Westervik, ny läroverksbyggnad i 66: 100, C. Wetenskapliga föredrag i Stockholm, anordnande af offentliga . 66: 137. Veterinärinrättningen i Stockholm, ny lärare vid Veter inär läkares anställande i Wester-Norrland 66: 86. 66: 87. Wexiö — Carlskrona — Calmar, stambana emellan 80: 3. Wexiö hospital, anslag till ... 66: 123, 124. Vikariearfvoden vid läroverken, förhöjdt anslag till 66: 48. Wioch Gjöl-sjöarnes sänkning 78: 42. Winoch JBgggnadssäd åt Trollhättans församling 66: 94. Wisby fornlemningar 66: 134. Willerhels-, Historieoch Äntiqvitets-akademien 66: 133. Voteringsproposilioner, angående komplettering af jernvägsmateriel 68: 1. » nordvestra stambanan .. 68: 2. » bangårdens vid Clara sjö utvidgning 68: 3. » 2, 4-, 5 och 7:de hufvudlitlarne 69. r » tackjernstiondens upphörande inom bergslag . 70. » eftergift af åtskilliga danaarf . 71. » 6:te hufvudtiteln .. 81. » godtgörande af kostnader vid laga skifte å boställen 84. Woteringspropositioner, angående 8;de hufvudtiteln 95. » 9:de d:o .. 97. » Sveriges deltagande i Pariser-expositionen 98. » Utlåtandet N:o 73 H7. d:o N:o 78 118. • d:o N:o 80 119. Wåhlins, C. L. Seminariiföreståndare, lönetursberäkmng 66: 77.
Af Herr Reutersvärd., P. A.: ”Emot det af Utskottet nu fattade beslut, får jag härmed anmäla min reservation, dock ej i hufvudsaken, ty jag gillar detta beslut fullkomligt, så vida man utgår från den synpunkt, att del grundar sig på billigheten alt den förut nog högt beskattade roterade jorden befi ias hån möteskostnaderne, som tid efter annan blifvit betydligen förhöjda, moL hvad de voro då knekte-contracten upprättades, utan mot den principen, såsom skulle Rotehållarne icke anses ega någon i lag grundad förpligtelse att bidraga till ifrågavarande kostnader, hvilket dock Utskottet väl icke bestämdt påstått. Likaså kan jag ej eller gilla det beslut, att den nu utgående passevolanceafgiflen vid innevarande års slut skall upphöra, då den genom Konungs och Ständers vid 1828—i83o årens Riksdag fattade sammanstämmande beslut blifvit fastställd att erläggas till och med i8/[4, och hvarigenom ett afvikande från det om denna afgift ingångna contract skall ega rum, som Rusloch Rotehållarne icke hafva någon laglig rätt alt yrka, och endast kan inträffa genom Stats-magternas härföre visade välvilja. Hvad knekte-contracten beträffar, så ålägga de väl icke rotehållarne utan soldater'ne att bestå raötes-kosten; men detta återfaller nalui liglvis på Rotehållarne. Och då man dessutom vet, under hvilken despotisk Regering desse contract uppgjordes, samt de stora förmoner, som soldaterne sedan den tiden tillskansat sig genom regementsoch compagni-befalens mellankomst vid contiacters afslulande, Rotehållarne och soldaterne emellan, lärer ingen kunna neka, att billighet och rättvisa fordra, det den roterade jorden måtte befrias, om icke helt och hållet, åtminstone till större delen ifrån uiiderhålls-kostnaden vid möten m. m.
Utskottet fortfar att anse håde hilliga och, med afseende å det uppkommande förhållandet, lika fördelagtige för Stats-Verket som de afgående; och får Utskottet, med afseende härå, endast föreslå det förtydligande, att det befäl, som vill begagna sig af rättigheten att, i sammanhang med den förändrade organisationen', blifva förflyttadt på Indragnings-stat, hör sådant tillkännagifva inom någon viss af Kongl. Maj:t bestämd inskränkt tidrymd, efter hvilken tids förlopp denna rättighet må anses hafva upphört; i följd hvaraf Utskottet, som vid jemnförelse af de skiljagtige meningar, hvilka, rörande denna punkt, gjort sig gällande inom de serskilde Riks-Stånden, mäste anse det afgifne yttrandet innefatta den möjligaste sammanjemnkning af desamma, under åberopande jemväl af de allmänna grundsatser, sorn af Utskottet blifvit följde vid regleringen af denna Hufvud-'Tilels anslag i öfrigt, äfven i denna punkt vidhlifver det förra Utlåtandet. Vid den i5:depunkten, angående Kronprinsens Ilussar-Regemente> hvilken punkt jemväl af Borgare-Ståndet bifallits och af de öfriga Stånden å Bih. till R. St.
Lottys sorg var ej häftig och vild, hon försjönk blott i apati, allt var henne likgiltigt. Hon deltog visserligen som förr i familjens förströelser, sedan några månader gått, blott för att göra de sina till viljes och slippa bråk o c h uppmaningar, hvilket var det enda hon önskade. Doktorn föreslog badort, och man reste till badort. Lotty följdn undergifvet. Den sköna Lotty väckte stor uppmärksamhet i badsocieteten, men hvad frågade hon därefter, hon märkte knappast den hyllning, som ägnades henne. Det var där, hon första gången träffade d ' Orseau, en affärsman af franskt ursprung. Dnder den revolutionära stormvind, som sopat Frankrike, hade en d ' Orseau sökt fristad i det aflägsna Sverige och där grundlagt en lönande affärsverksamhet. Maurice d ' Orseau, som med sin nations liflighet genast flammade upp vid åsynen af den sköna engelskan, som Lotty oftast kallades vid badorten, var en af hennes ifrigaste beundrare. Han vände sig till fadern och anhöll om hennes hand, denne förklarade sig nöjd med att få d ' Orseau till måg och försökte påverka dottern till hans förmån. » Lämna henne tid, så går nog allt efter önskan », sade han. d ' Orseau väntade och väntade ej förgäfves. Då Lotty nyss fyllt aderton år, fördes hon på midsommardagen i excellensen X:s gyllne sjuglasvagn, vid excellensens sida — han fungerade som hennes far, ty denne hade för ett år sedan aflidit — efter spann genom de vidsträckta ägorna till kyrkan, där allmogen samlats för att se den unga midsommarbruden. Pannbandets mångfärgade stenar gnistrade, enligt den lidens brak, mellan de mörkbruna lockarne, och ögats mörblä eld förhöjdes af kindens rodnad; hvem kunde veta, att denna rodnad för en timme sedan slumrat i en liten metallask, som bar etiketten » rottge de théåtre », och som en gammal tant medfört af omtanke, ty brudar få ej vara bleka, det var en styggelse att se, hade tanten förklarat, och Lotty var blek som ett spöke.
Under dessa 20 år är Carlsborgs fästning nybyggd, så långt medhinnas kunnat; Kungsholms fästning vid Carlskrona ombyggd; försvaret för Stockholms avenuer på sjöoch äfven något på landsidan bearbetadt; gevärsförråden ansenligt ökade; artilleriets materiel förbättrad och ansenligen ökad; kruttillverkningen förbättrad; ett reservförråd af beklädnadsoch utredningspersedlar för i5,ooo man bevärtsmanskap formeradt, och åtskilliga förbättringar i Armeens organisation, löningsoch pensionerings-inrättningar tillvägabragta. Derjemte äro under samma tid, enl. den af K. M. under d. iq. Juni 1826 utfärdade plan för Flottans fortgående byggnad, 4 nya linieskepp färdigbyggda, hvarjemte 2tne äro under byggnad; 2tne fregatter färdigbyggda, hvarjemte 2:ne äro under byggnad; 2:ne nya corvetler och 2tne skonertar färdigbyggda, xn st. nya skärgårdsfartyg nybyggda; att förtiga en mängd husbyggnader för sjö- och landtförsvaret. Såsom Svensk medborgare hyser jag en djup tack - Den 28 Augusti, 3o5 tacksamhet för K. M., som genom dess höga omtanka för Nationens vä! bragt allt detta å bane, oell jag är lika tacksam mot föregående Ständer, som gått K. JVIts önskningar lill mötes och till allt detta lemnat nödiga medel. Mig synes ock, att hvar och en, sorn vill se, bör af dessa handlingar finna, alt K. M. för sig utstakat en ganska bestämd plan att begagna fredstiden till landets sättande i försvarsstånd. Men utom en sådan allmän plan, som läses i gerningarna och sorn icke kan komma under någon pröfning, så länge, efter Regeringsformen, lyckligtvis Konungen äger att allena styra Riket, finnas dock åtskilliga handlingar af K. M. utfärdade, som utgöra planer för dessa styrelsedetailler. Sådana äro: De nåd. föreskrifter, K.
Då BondeStåndet redan antagit dessa grunder, är åtminstone icke dess Opinion, således icke den talrikaste MedborgareClassens Opinion, emot dem En annan Ledamot har anfört, att icke någon hörts klaga öfver nu varande Bevillnings-grunder; men detta ger endast anledning till den Anmärkning, att man ej bör bedömma Opinionen om en sak elter antalet af klagande. Såsom exempel härå får jag nämna, att vid sista Riksdag, ja g nästan var den erde, som klagade öfver Malmö Dis.' contDirecfions förhållande; och utgången har redan fullkomligen rättfärdigat min tanka. Ingen har hvarken här eller i Skåne klagat öfver att Malmö Disconts fordringar hos Enskil: te med den yttersta stränghet och skyndsam: het indrilvas, sedan denna Discont upphört att liqvidera enskilte foidringar hos den sjelf; Den 24 Mar tily f. m. ingen har klagat öfver att denna Disconts fordringar indrifvas i BancoSedlar, och att den hvarken i full inbetalning eller till hypotheque, mycket mindre till omsättning, emottager sina egna Sedlar. Svenska Folket är tåligt i det längsta. Hoppet på Rikets Ständers åtgärder håller i denna Conjuncturen mångas klagan tillbaka. Måtte vi ej svika detta hopp. Man har, såsom skäl emot 18 lo års BevilD nings-Systeme, anfört dess overkställbarhet3 men detta skäl måste kunna vederläggas dermed, att samma Systeme visserligen blef verkstäldt, och med lika mycken säkerhet, som det nuvarande. Den Bevillnings-brist, som uti den efter förra BevillningsSystemet påräknade Sum: man uppkom , härrörde alldeles icke af något fel i principen eller i d ss verkställighet, utan deraf, att Tabellerne blifvit uppgjorda innan BevillningsSumman blifvit förhöjd med en half Million utöfver det, i början påräknade be: lopp. Man har framställt svårigheten för Taxeringsmännen, att bedömma hvarje Medborgares behållna Inkomst; men det torde härefter blifva lika svårt för dem att bestämma hvarje Egendoms rätta och behöriga värde.
Då Utskottet ej tillstyrkt annat än hvad som fullkomligt öfverensstämmer med Grundlagen, att nemligen granska alla Statsbidragen, som till Cassan ingå, tror jag det rättaste vore, att, om Ridderskapet och Adeln ej finnér någon granskning för närvarande nödvändig, Ridderskapet och Adeln beslöt, att ingen åtgärd vid Utskottets Utlåtande i denna del för närvarande erfordras. Rättigheten för Revisorerna och StatsUtskottet att granska hvad af Statsmedel tillskjutes, qvarstår dock alltid. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Jag anhåller om framställning af den proposition Friherre af Nordin föreslagit. Friherre af Nordin: Såsom det förefaller mig, är Grundlagen klar, att alla Statsmedel skola granskas; och jag instämmer derföre med Friherre Palmstjerna der - Den 12 October f. m. uti, att någon åtgärd uti ifrågavarande omständighet nu icke erfordras. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade anse den ifrågastäldte revisionen af Armeens PensionsCassas räkenskaper och förvaltning för närvarande icke erfordras. Ropades Ja och Nej. Herr Lefrén: Här är på ena sidan det lofliga intresse, att Ledamöter, som ifra för äganderättens helgd, önska, att revision ej måtte sträcka sig till andra medel, än dem StatsYerket tillskjuter; å andra sidan åter är man angelägen, att icke någonting af granskningsrätten skall afkortas; sålunda tror jag, att icke många voro tillfredsställda med den sista propositionen. Jag vågar derföre ännu en gång allraödmjukast hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhå la, det proposition måtte göras: att, om granskning beslutas, den endast skall sträckas till de medel, som af StatsVerket tillskjutas, hvarefter proposition må framställas derom, huruvida någon granskning anses nödvändig, eller icke. Jag hoppas, att Ridderskapet och Adeln då skall få tillfälle, att mera bestämdt uttrycka sin tanka. Friherre af Nordin:
Rätten kalla den Embetsman inom sam"ms Werk, som är näst i ordningen efter den "hindrade, eller ock. om detta med de käitit»irs "Ledamöterne inträffar, den äldste 6soer,I eller "Hmirsl, som af jäf ekler förfall ej hindras." loz. §. Förra Lon-titulions-Utstottet föreslog äfwen at orden: En af samtlige Ledamö, terne utlottas först, hwareftcr de öfrige röste man för man >c. utgä aldeles och at i deras ställe mä införas: "I den ordning 69. och 97. §. §. förefkrifwa, röste samtlige Ledamöterne man för man rc." Wid denna §. har Bonde. Ständer tvid sistlidne Riksdag yrkat det stadgande at, om nägon af Högste Domstolens Ledamöter, pä sätt t 19 1 sätt i denna §. stadgas, afffedas, utan at wa. ra öfwertygad om nägot tjenstfel, borde Konungen med St-rs-Rädets tilstyrkan wäl äga at lemna honom ken,ion, men likwäl endast i händelse hans wiltok »ch omständigheter det oundwikeligen tarfwade. 103. §. Den i denna §. förestagna Oevsvr har af Bonde-Ständet wid förra Riksdagen blifwit ansedd kunna lika wäl förrättas af nägon pä stället warande Embetsman, som af den nämnde Oommjttön, hwilken derfö. re, säsom öfwerflödig, icke ihnes böra äga rum och minst komma 8»r«.Werket til last. 110. §. Loa,titlltions-Ulffottet wid denna Riks, dag färestär, at i stället för Lem Gjettedelae af Ständets wid omröstningen i» ?/«»» tllstädes warande Ledamöter instämt, m. sätteS: Twä Tredjedelar re. Lii. §. Bifölls wid förra Riksdagen af Bonde.