Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D, Då nu ånyo föredrogos Stats-Utskottets följande Memorial och Utlåtanden: ]NT:o 481, angående det emellan Kongl. Majit och Kronan, å ena samt Nya Trollhätte Canal-Bolag, å andra sidan, afslutade Contract i och för Trollhätte Canaloch Slussverks-ombyggnad; och N:o 482, i anledning af Herr Edenhjelms, G., motion om anslag för Krono-IIospitalet i Götheborg till ersättning för förlorad inkomst af Centonalen utaf Götheborgs stads embetsoch tjenstemän, blef Memorialet till handlingarne lagdt och Utlåtandet bifallet. ProtUtclr. den 7 April 184 r. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottels nedannämnde Memorial ocb Utlåtanden: N:o 468, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å underdåniga ansökningar, angående utförandet af en föreslagen Canal-ledning emellan Hjelmaren och Wenern. Lades till handlingarna. N:o 469, i anledning af motion om låne-understöd för Götha Canal. Bifölls. N:o 47 G ^ anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 413. Lades till handlingarna. N;o 472, i anledning af Kongl. Majus Nådiga skrifvelse, angående den under namn af Westerbottens Regementes Häst-Jägare-Sqvadronsfond bildade cassa. Bifölls. och N:o 473, i anledning af Herr Petre's motion., i fråga om rättighet för Kongl. Stats-Contorets tjenstemän att innehafva befattningar utom nämnde embetsverk. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens nedannämnde Betänkande, Utlåtanden och Memorial: N;o 178, i anledning af väckte frågor om förändring af och lindring uti beskattningen å qvarnar m. m.
Ny, rymlig och för ilildarnålet fullt liin~plig lokal 3S@rsa~za&amp;s 3aezrreg&amp;s&amp; vackert och sunclt belagen iliira h y jernvagss tation, en mil från Norrköping. Upplysningar lemnas i Stockholm tt Fredrika-Bremer-Förbundets byra samt i Norrköping af Doktorinnan H. Haglund, som afven mottager anmälningar. Allmänna Lifförsakringsbolaget hade vid 1889 års utgång - efter B år 5 n-haders verksamhet - 9,085 personer lifförsäkrade för 7,360,600 kronor, hvartill komina Iifralitor och kapitalförsiikringar. Dei ?na franigang liir vasentligen bero derpå, att bolaget mera gynnar sina försiikringstagare, 5n aktieegarne. Fruntimmersförsakringar lemnas p5 I ~ ~ ~ m vilkpr. ana I Stockholm verkstiillas liiknreundersökningar för lifförs5ikring af cloktor Karolina Widerström; i landsorten 11G vederbörande huslakarc anlitas. Genast börjande lifrantor äro hos Allrniinna Lifförsakringsbolaget ungefar lika billiga för kvinnor, som flertalet andra bolags vilkor för nian. Madame Caroline De Barrau De Muratel. Det hr icke n&amp;gon biografisk redogörelse, utan helt enkelt niigra blad, som jag känner behof af att egna i t minnet af denna adla kvinna. Jag hoppas helt visst, att man senare kommer att skanka oss en fullstandig lefnadsteckning. Den skulle vara oss alla nyttig. Sanningen att saga blir denna uppgift sv8rlöst. M: me de Barrau hade SA val lyckats att lefva for andra och att glömma sig sjalf, att det var sv8rt att intranga i det inre af hennes verksamhet och hennes innersta tankar.
Härefter kommer han att gå under namnet ’ den fjeskige lögnaren Sheridan ’. » The Daily Times i Shreveport, Louisiana, säger: » I går framlade den lille gemene skurken och mordbrännaren, kallad Phil, generalordern n: r 1. — Som vi väl känna Grants hämdgirighet och. lumpenhet samt den samvetslösa karakteren hos de tjufvar, med hvilka han sällskapar och dem han beskyddar, så kunna vi icke säga att resultatet förvånar oss. » Memphis Avalanche resonnerar sålunda: » General Sheridan har vanärat menskligheten, vanärat det amerikanska namnet, vanärat armén, men han har icke vanärat sig sjelf, ty detta låter sig ickegöra numera. » En bland de kraftigaste tirader af detta slag, vi varit i tillfälle att taga kännedom om, står att läsa i Nya Svenska Amerikanaren. Artikeln är denna: » Trenne långöron. De slogo sig tillhopa, de tre vännerna Sus, Dunsell och politikens myggvinge, galna färgardrängen och kokade ihop en epistel på så god eller dålig engelska, som stod dem till buds, för att under anonymitetens slöja rikta ett dråpslag åt » Nya Svenska Amerikanaren ». Sitt opus insände det värda klöfverbladet till Chicago Tribune och det innehöll en forkastelsedom öfver denna tidning och dess egare, derför att vi icke i allt och allo skulle ha följt republikanska partifanan. Politiska myggvin-gen, jemväl känd under namnet Peterson, räkna vi icke med. Yrkes-afunden talar der och springer bort med hans af naturen klena förstånd. Men de begge andra samarbetarne i smädeförsöket hafva ingen ursäkt. De hafva ljugit mot bättre vetande och skola läggas upp för offentlig stut, så snart vårt hårdt anlitade utrymme medgifver. » Tills vidare förklara vi den långörade trion att vi ämna sköta vår «gen tidning utan hjelp af hvarken tullsnokar, perukstockar eller dårhushjon. Republikansk som » Nya Svenska Amerikanaren » är, har den dock icke låtit sig köpas af något parti, hvilket är mer än myggvingen kan «äga om det blad han representerar.
För er alla är det bara det yttre, de vackra möblerna, färgernas harmoni För mig är det själen, doften af det hela det, som gör detta rum till mitt hem. LILLY. Det der förstår jag, men inte Viggo. Det der måste man vara kvinna för att kunna känna Jag menar så der, att man håller af hvarenda möbel, som en kär vän derför att den varit vittne till VIGGO afbryter. Vet du hvad vi talade om, när du kom? LOUISE. Talade ni verkligen? VIGGO. Ja. Men det var ett gammalt tema. LOUISE. Om kärleken? VIGGO nickar. Lilly är skeptisk. LILLY. Åh fy dig! VIGGO. Hon har sett på lifvet med sin nittonåriga erfarenhet och funnit, att kärleken är en olycka, ty en af de älskande tröttnar alltid LILLY. Viggo! Det är riktigt skam af dig. LOUISE lägger sin hand på Lillys panna. Dethär ljusa hufvudet är så klokt, så klokt VIGGO. Jaså! Är också du en kärlekens pessimist? LOUISE. Nej. Jag tror, det är bäst, att inte på förhand plocka bladen af nyponblommorna vid vägkanten om man också vet, att morgondagens vind skall sopa dem bort. LILLY. Jag kan inte låta bli. LOUISE. Hvarför grubbla? Lägg ditt hufvud mot hans axel och var glad åt att vara älskad! Lyckan kommer och lyckan går. Kanske stannar hon kvar kanske inte i alla händelser är det fruktlöst att söka binda henne. VIGGO. Det der är hvad man kallar filosofi. LOUISE. Ja, men inte pessimism. HENRIK kommer med dyster uppsyn in från trädgården. LILLY sakta till Viggo. Usch, der är han. Jag är säker om, att han vill jämra sig. Kom, låt oss gå. De gå ut i trädgården. HENRIK sätter sig på chäslongen. Åh, Louise, jag är så olycklig. LOUISE. Hvarför ska' ni plåga hvarandra. HENRIK. Det är ju inte jag! LOUISE. Jo, du är svartsjuk. HENRIK. Kan jag väl annat!
Utskotde reglemente j tets förslag. till lån på guld och silfver, jern, 1 koppar m. fl. våglörde effekter § 169 5,500,000 2,000,000 1,500,000 » d:o mot pant af fast egendom i städerna och på landet » 174 6,500,000 6,500,000 - » d:o för skiften och odlingar » 180 80,000 80,000 -■ » d:o kreditiv åt Riks' gälds-konloret » 181 1,000,000 1,000,000 » d:o åt Kongl. Koinmerse-kollegium » 182 1,800.000 1,800,000 — r » d:o åt Jern-kontoret » 185 600,000 600,000 - . » d:o åt Fahlu bergslag samtsparbankerne » 186 500,000 200,000 100,000 » d:o belåning af aktier och publika papper» 196 500,000 500,000 , k » d:o utlåning medomsättningsrätt. » 201 8,000,000 7,400,000 600,000 » d:o diskontering ocb utlåning för handel och näringar » 205 5,000,000 \ ■■-.-i ■ - ■ » d:o kassa-kreditiv åt 5,000,000 enskilde personer » 209 1,900,000 ) 100,000 » d:o försträckningar åt Filialbanker, hvilka icke hafva till föremål att ersätta upphörd Privatbank »211 1,500,000 2,300,000 800,000 - » d:o åtFilial-banker som skola ersätta upphörd
Ifrågavarande navigations-skola åtnjuter för närvarande ett statsanslag af 700 r:dr årligen, deraf 530 r:dr såsom arfvode för en lärare, samt 170 r:dr till inköp af nya instrumenter, böcker och kartor m. m.; och då skolan måste anses jemväl vara i behof af en underlärare samt det till anskaffande af skolans materiel beviljade anslags-belopp äfven synes otillräckligt, föreslår Utskottet, Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 71. 31 att Rikets Ständer må för /Visby Navigationsskola anvisa, till arfvode åt en underlärare, 333 r:dr 16 sk., och till förhöjning i anslaget för inköp af nya instrumenter, höcker och kartor m. m., 66 r:dr 32 sk., eller tillsammans 400 r:dr. b) af hr Ekenman, J. F., hvilken, med förmälan, att antalet af elever vid Karlshamns Navigationsskola under de sista sex åren varit större, än det vid navigatioms-skolan i Gefle och vida öfverstigit antalet af dem vid Kalmar och Hernösands skolor, men att statsanslaget för förstnämnda skola endast utgjorde 700 r:år, då deremot detsamma uppgick för Gefle skola till 1,700 r:dr, samt för Kalmar och Hernösands till 1,500 r:dr för hvardera, begärt, att på det Karlshamns skolas tillvaro icke måtte göras beroende af dess enda lärares helsa och krafter, samt för att gifva skolan den utvidgade verksamhet, tidsförhållandena påkallade, berörde skola måtte komma i åtnjutande af lika anslag med Kalmar och Hernösands skolor. Då Karlshamns navigations-skola för närvarande uppbär enahanda statsanslag, sorn Wisby skola, får Utskottet, med åberopande af de i nästföregående punkt, rörande denna sednare skola, anförda skäl, tillstyrka, att Rikets
M:ts och Rikets Statskontor vitsordat sökandernes författningsenliga rätt att efter afskedstagandet uppföras å Allmänna Indragnings-Staten till åtnjutande af årliga pensioner, Hollström, såsom Andre Landtmätare, af 600 R:dr och Lundberg, såsom Kommissions-Iandtmätare, af ett andre landtmätare-lönen motsvarande belopp, i allmänhet utgörande 336 R:dr 45 sk. 4 rst., men i Norrbottens län uppgående blott till 198 R:dr 2 sk. 4 rst., samt ÖfverDirektörs-embetet vid landtmäteriet i Riket, beträffande sökandernes anhållan att efter afskedstagandet varda hugnade med något årligt understöd utöfver det, hvartill de voro berättigade, anfört, att, ehuru något lagligt hinder icke mötte att från afvittringsverket när som helst aflägsna landtmätare, som befunnos till den mödosamma tjenstgöringen derstädes mer eller mindre oförmögne, Embetet likväl ansåge ett dylikt aflägsnande helst böra ske på ett sätt, som icke lemnade utan nödtorftig bergning den tjensteman, hvilken under denna tjenstgöring uppoffrat helsa och krafter; i följd hvaraf ÖfverDireklörs-embetet funne sig, lika med E. K. M:ts Befallningshafvande, böra i underdånighet tillstyrka, att sökanderne måtte tilldelas något årligt understöd utöfver den pension, hvartill de, enligt författningarne, voro berättigade. Med hänsigt till hvad E.
Jag har vid flere tillfällen, då det varit fråga om inhemsk uplåning, sökt ådagalägga, att under närv:de förhållanden och med iakttagande af de vilkor, som framställts i förening med den inhemska uplåningen, man icke kan åstadkomma någon sådan. Jag har visserligen icke sett kontraktet på det sista jernvägslånet, men jag tror att räntan understiger 5 proc. Man skulle således för att anskaffa dessa medel göra en uplåning mot obligationer, oupsägbara på innehafvarens sida, till ett belopp af ungefär 6,000,000 rdr, naturligtvis deri inberäknadt andra banor såsom Boråsbanan och flere dylika. Men tror man då verkligen, att man skall kunna anskaffa denna summa mot 4 V2 proc. inom landet, då man ej kan placera inteckningar till G proc.? Jag är öfvertygad derom att, med allt erkännande af det nyttiga och önskvärda i ett inhemskt fondsystem, man aldrig kommer derhän, förrän man hunnit lära sig att betrakta dessa obligationer såsom en handelsvara, på hvilken man spekulerar. Jag förmodar att StatsUtskit trott sig bereda en fägnad åt dem, som önskat medel till Boråsbanan, genom att föreslå anskaffandet af desamma genom obligationers utgifvande af Riksgäldskontoret; men när räntan efter ett år skall betalas, huru vill man då ställa till? Ty några inkomster kunna väl icke påräknas under den tid arbetet fortgår. Antager man nu, att det skulle lyckas Riksgäldskontoret att på sina obligationer erhålla ett eller annat tusental riksdaler, huru skall Riksgäldskontoret gå till väga? Bör det öfverlemna denna obetydliga summa till bolaget? Man säger för detta fall, att får man icke den erforderliga penningesumman, blir intet arbete af; men man synes förgäta, att man dermed skämmer landets kredit. Ofverlemnar man åter åt fullmäktige i Riksgäldskontoret att uplåna penningarne, då en god och gynnsam tid inträffar, kan uplåningen möjligen lyckas. Om man 28 Den 5 September f. m. deremot misslyckas att få penningar inom landet, förstör man ju sin kredit: och hvilken effekt detta har på utländningen, blir ej svårt att inse.
Han träffad e seda n andr a bekant a om - bord, me n ha n to g vänlig t a f sked a f Edvi n och önskad e hono m lyckli g resa. Den lill e skrifvare n sat t tys t oc h så g framför sig. Sole n lyst e ick e mer, klippo r och skä r vor o gråa, hafve t va r grått. Oupphörligt vänd e tankarn e tillbak a til l hans glädjelös a ungdom, ha n tänkt e p å huru ful t oc h ill a ha n blifvi t behandla d a f sina syskon, hur u inge n tänk t p å elle r bryt t sig o m honom, förrä n n u d å d e behöfd e hans hjälp. Me n mo t si n vilj a så g ha n framför si g de n andr e lill e gosse n och hans öde. Ha n undrade, o m han s äldr e bröde r vore lik a fadern, d å bord e gossen s li f blif - va snarlik t han s eget. Ha n ryst e vi d tan - ken på, hu r ha n frukta t Kalle. Det regnade, nä r båte n lad e til l i Göte - borg. Me d si n kappsäc k i han d gic k ha n långsamt fö r at t tag a red a .p å båte n til l England. De n skull e afg å tidig t morgonen därpå, oc h ha n skull e ligg a ombor d öfve r natten. Ha n känd e si g tröt t oc h modstulen, regnet ökad e han s misstämning. S å gic k han direk t ombor d oc h brydd e si g ick e o m att bes e staden; ha n had e j u ocks å vari t där förut. s " gg cd CD a ni ti k O S ä Men ångbåte n lastad e til l sen t p å natten, där va r et t rasse l a f kedjor, et t tram p och U - ett dån. Ha n kund e ick e somn a oc h han s hufvud värkte.
Så komme ock de gamla 48 sk. och de 4 välbekanta tolfskillingarne på Riksdaler!* att bibehålla sig för begreppet, om man än skulle blifve tvungen, att derjemte förvandla dessa skillingar i hundrade delar och till den nya allt för främmande benämningen Cents. Så stor är va - Banco-Utskottets Utlåtande, N:e iG. 21 nans magt i fall som detta. Man må aldrig reformera, der icke reform är af behofvet påkallad och utgör en allmänt insedd förbättring — aldraminst, då intet medel finnes att framtvinga efterlefnad åt den reformerande lagen. Dessa äro de hufvudsakliga skäl, ur hvilka jag, för min del, önskar den nya myntenhetens, Riksdalerns fördelning i 48 skillingar och skillingens i 4 styfver.” N:o 16. Ank. till Exp.Utsk. d. 23 Sept, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga dels om upphörande nied innevarande Riksdag af all tillverkning och utgifning från Ranken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar, och dels att Rankens berörde sedlar fortfarande måtte förfärdigas och utgifvas.
1Z04 Herr Kuglenstjerna, gökan Larl — 170. 1Z41 Herr Lngelcrona, fullmägtig Herr lVIontgomerie, Lrettric 127- 2186 Herr von Wakrendorff, sotters — 164. N.o Till Suplsanter: 2204 HerrOakn afLol^ukoun,Larl?ontu8, (genom lottning med Friherre 8ilfv6rskjöltt). —- 106. 2010 Herr ak Lederstam, Dinric 104. 1983 Hrrr Degkenskjöltt, Dettlof — —' 97. 89 Grefwe Depken, fullmägtig Grefwe Lgllenstolpe, Dlric 94. Sluteligen Öppnades Herrar Eleetorernas Lista till wal af Ledamöter i ätstilliae Utstött, och befunnos dertill hafwa blifwit utsedde följande: I Gtats«Ukftottet: Efter Friherre von Losen. fullmäktig Friherre Letterström, Luttolt, Vwe Amiral. N.o 260 80 Den 21 Augusti. N:o 260 Friherre von 5a1t2L, Lckuarck kre-. ckric, Kammarherre. ^ Banco. Utffsttet: Efter Friherre Legerström, Lustaf Lror, Ofwerste. N:o 16 Friherre,trurck, fullmägtig Herr LMenskölll, Larl, Ofwerste. Allmänna Bcswärs och GeconomreUtstottet: Efter Grefwe Lantingshausen, Albreckt, General-Major, Friherre Lagerbjelke, j^oban, Ofwerste Lieutenant, Herr Rothlieb, Larl Lrellrlc, Kongl. Secreterare, och Herr l^oräenlelt, Lsbriel, Lieutenant.
Danmark kunde till vägabringas öfverenskommelser angående rätt, att idka handel, handtverk eller annat yrke, samt att begagna kompetens vunnen efter i ena riket aflagda kunskapsprof äfven i det andra, utan annan skiljaktighet med dem som emellan Sverige och Norge träffas, än den som betingas af föreningen emellan sistnämnda riken under en gemensam Konung. Danmark har, säges det, redan tagit initiativ för underhandling i detta syfte. Det har blifvit uppgifvit att nyligen från Dansk sida är gjordt erbjudande att om Svenska Regeringen funne godt bevilja Danska undersåter samma rätt till handelsidkande i Sverige, som är Svenskar medgifven, Danska Regeringen ville i detta hänseende sätta Svenska un dersåter i Danmark på samma fot med Danska. Men den härom öppnade underhandling skall vara afbruten, och Kongl. Maj t lärer den 9 December 1864 funnit framställningen icke då till någon åtgärd föranleda. Om, såsom det uppgifvits, anledningen härtill varit den, att genom bifall till Danska Regeringens förslag, ett företräde skulle tillerkännts Danska undersåter framför Norrmän, så utgör detta ett ytterligare skäl, att snart reglera förhållandena med broderriket. Jag tillstyrker ändtligen Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att, sedan i afseende å rätt till idkande af handel, handtverk eller annan näring samt kompetens, efter aflagda kunskapsprof för utöfvande af vissa yrken, förhållandena blifvit reglerade emellan Sverige och Norge, Kongl. Majit täcktes taga i nådigt öfvervägande i hvad mån likartade bestämmelser voro lämpliga emellan Sverige och Danmark, samt, efter upptagande af de afbrutna underhandlingarne i detta ämne, söka tillvägabringa den öfverenskommelse, som för båda grannfolken pröfvas fördelaktigt. „ En särskild anledning till att göra den nu skedda framställningen i afseende å Norge och Danmark samt hoppas välvilligt tillmötesgående i dessa ' länder har Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Skrifvelse, N:o 40. lan åren 1842 och 1850 (se bilagorna N:is 5 & 6), så att, efter en måttlig beräkning, den derigenom uppkomna större afkastning i säd och potates kan uppskattas till ett värde af 6 millioner Riksdaler Banko årligen; och jordbrukets lillökla kapital, genom ett större antal underhållna kreatur, till 6 ä 7 millioner Riksdaler. Denna tillvext har i begge hänseendena varit störst i Skåne och särdeles i Malmöhus Län. I detta gjorde tillökningen i utsäde: emellan åren 1832—1842. emellan åren 1842—1850. tunnor. tunnor. Sannolikt är derjemte, att beskaffenheten af underhållna kreatuy nu är bättr* än tillförene. Åkerbruksredskapen äro utan tvifvel nu allmännare än förr, af ändamålsenligar* och kostsammare beskaffenhet. Äfven andra grenar af näringarna hafva under den sednare tiden märkligen förkofra ts. Endast i Stockholm äro ifrån och med 1848 och till och med 1852 försäkringar å nya hus och tillbyggnader å gamla meddelade för en sammanräknad summa af 4,702,506 R:dr 18 sk. 2 rst. Läsletalet af seglande fartyg är emellan åren 1842 och 1851 ökadt med 20,000 läster; antalet af hästkrafter för ångfartyg med 1,500. Sjöfarten på utrikes orter sysselsatte år 1851: 130,729 läster emot 99,565 läster år 1842. Inkomsten af kanalerna, som år 1844 utgjorde tillsammans 209,469 R:dr, stego år 1851 till 365,090 R.dr. _ Tillverkningsvärdet vid inhemska fabrikerna, år 1842 uppgifvet till 15,055,576 R:dr, utgjorde år 1851: 24,305,603 R:dr; — antalet af vid dem sysselsatta arbetar* förstnämnde året 16,578, det sistnämnda 23,248.
Naj:t det urlasta körslaget, sadant det kmnes protoeollet bilagdt, i ljäder gilla; oell skulle, i en ligliet dermed, proposition till Ilikets 8tänder expedieras. Rx Protoeollo 12 L°ongt. Na/Ns Märga ^roxosrticm, M Z. T. 4alL. till Rxp. Ot'Ir. d. 15 .4riZ. 1844, kk 8 1. m. KOVOO. ^Vd:I8 r ^ä>rt<?/r /o> /V) « X///- /)/veo/?^e/,..v /?0F ./d/sAd/ds-Vo/?^ore^ s^K/rc/s tO/^ddrdg e/r de/ «/' /rä//r/rds ikVse/d/M />s AKA/r-v^de t/// Mcr/r,^/d<7^tt/'-d)doo/rit-/d)/rd6/r^ /d/v/d/vl/rdrg,' 6//d>e» Vioo/do//^^ d»/ott de/r 2 ^Av/v^/ 1844. Vid grairskning af de linder Lionel. Ugj:ts oell!
Jag är mycket rädd, för att hon är sträng, att hennes första blick på mig blir misstrogen, forskande. O, då dukar jag alldeles under. Måtte hon likna sin son — sådan han ser ut i min närhet. Ibland har jag öfverraskats af allvaret i hans ögon, då han varit tillsammans med andra människor. Månne han har moderns eller faderns ögon? Jag vågar ej fråga därom, ty då vill han veta skälet, och det är ju barnsligt af en stadgad fästmö. Ack, så nyfiken jag är på min andra mamma! Hålla af henne bör jag i alla händelser. Det måste hon förtjäna, som har fostrat en sådan son. Huru förunderligt i alla fall att man ej kan gifta sig med mindre än att få en sådan där adoptiv mamma! Men se, detta är nog en ful tanke! Den måste genast » öfver bord ». Skulle jag kunna annat än älska den, som han ställer högst och gifver sin varma, sonliga kärlek? Det må således redan vara afgjort, att jag håller af henne. Men — så nyfiken jag är på värt första sammanträffande. Och litet orolig också. INGA SCHENFELT. vilken nyhet! Min förstfödde, älsklingen, min stolthet, mitt hopp, underrättar mig om sin förlofniDg. Hans bref andas jubel och lycka, den varmaste öfvertygelse om dess varaktighet. Hvad jag blef glad! Hans framgång har, från det första skolbetyget till och med hans sist genomgångna examen, utgjort den renaste fröjd för mitt hjärta. Så ock meddelandet i dag, men — det var blott en reflex från hans hänförelse. Hvaraf kom då det stygn af smärta, som ännu svider inom mig? Måste jag tvifla på min öfvertygelse om moderskärlekens fullkomlighet, dess allt uppoffrande styrka och tålamod att gladt försaka. Finnes då intet hos människan, som är fullt rent? Länge har jag suttit här med min sons bref i handen, läst det om och om igen. Däri finnes intet, som mitt förstånd ville se annorlunda än just så som det är, och likväl hafva tårar trängt fram i mina ögon, tårar af smärta. Och efter noggrann pröfning har jag funnit, att grunden, den förhatliga grunden till denna känsla är — egoism.
Milon krotoniaten, men vinet är för dig vad daggdroppen är för rosen: du hälsar din morgon dess mera frisk och strålande. Hur var det? Föll icke vår gode värd, prokonsuln, falernsäcken, slutligen under bordet? Mina minnen från i natt äro som skuggor, vankande vid Letes strand. - Du minnes rätt väl. Men smäda icke vår Annжus Domitius! Han är en märkvärdig man - Ja, han har en märkvärdig lycka med tärningen. - Jag menar nu icke den egenskapen - Vann han även i natt? - En obetydlighet. Min speljakt strök segel för några caniculж1 såsom han kallar dem. 1 Lägsta tärningkastet kallades så av romerska rafflare. - En obetydlighet? Din lysande speljakt? Ah, din själsstyrka är beundransvärd, min Karmides; men så har du också en guldförande Paktolos att ösa ur. (Olympiodoros tillade för sig: Guldfloden måste snart vara utvaskad. Ve mig! Var skall jag nästa år finna en annan Karmides?) - Vad jag hos vår prokonsul beundrar, fortfor Karmides, är hans förmåga av självbehärskning. De bojor, som vinguden pålägger en sådan man, äro blomsterkedjor, dem han sliter, när han vill. Han låg i natt på sin soffa, bägaren hade fallit ur hans hand och kransen glidit ned emot hans näsa, hans ögon voro halvslutna och hans tunga lallade slappt efter tonerna av den lydiska flöjten under de mest löjliga försök att följa dess löpningar, då dörrvaktaren lät anmäla, att en kejserlig brevbärare väntade honom. Vår Annжus Domitius sprang upp som en fjäder, lade bort kransen, ordnade manteln och skred med majestätiska steg ut i aulan, där han emottog brevet, läste det vid skenet av altarlampan och avfärdade budbäraren för att återvända och fortsätta dryckeslaget - Nåväl, och brevets innehåll? - Bah, vilken fråga! Gå till Egyptens sfinx och utforska, om du kan, naturens gåta! - Jag förmodar, att Julianus - Tyst! Nämn icke det namnet! inföll Karmides och såg sig omkring. - Fördömde tinningsmed