Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:r 256, Riksens Högloft, Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver Kongl, Maj;ts Nådiga Remiss, angående ersättning till Här adss kr ifvar ne i jemtland för dem ans lagné men ännu icke tillträdde Boställen. Under den 2 3 sistledne April har Kgl. Majit genom Nådig Remiss till Riksens Ständers Stats - Stats-Utskattets Betänka nelen14*3 Utskotts åtgärd öfverlemnat Handlingarne angående a:ne Häradsskrifvare? Län ansökning, att få uppbära ersättning för de vid Statens derstädes reglerande år 1810 dem anslr. gne men ännu ipke tillträdde Boställen, hvilken ersättning Kongl. Majits Refallnjngshafvande tjll 100 R:dr åt hvardera Häradsskrifvaten föreslagit. Uti häröfver afgifvit underdånigt yttrande hafva Kongl. Majtts och Rikets Kammaf-Collegium samt Stats - (jantoir, med anförande deraf att nämnde Häradsskrifvare, enligt regleringen af Lands-Staten komma att såsnai! innehafvarne utaf de löp dem anordnade Boställen afgå» desamma til'träda, ansett det höra härvid emedlertid förblifva, samt förmält sig icke kunna tillstyrka bifall af ifrågavarande Löo-ersättnjpg; Och har i anledning häraf Utskottet funnit sig icke eller kunnqt föreslå Riksens Högloft. Ständer att uti den så nyligen fastställde LuneSraten för Jemtlands Jäan i denne del någon tillökning bestå, lia st Harädsskrifvarnes åflonings vilkor dessutom genom senare tillkomne Procenter och förhöjning af MantalsskrifningsProvisionen blifvit förbättrade; Hvilket dock vördsamligen hemställes Riksens HögloftStänders närmare bepröfyande. Stockholm ften 20 Maji xSi8. Riksens Högloft Ständers Stats - l/tskotts Utlåtande3 angående Kongl. Maj:ts M84 Stats-Utskottets Betänkande*.
Ståndet icke vilie sig derom förena, att Ståndet hos Kongl. Majit i underdånighet anhåller, det täckes Kongl, Majit låta utfärda en ny Vexel-Stadga, mera lämpad efter nu varande Handels-förhållanden, än den nu gällande.” Detta Memorial har Utskottet till gransk^ -ling förehaft; men som Motionairen icke ens ppgifvit något enda af de fall, i hvilka an förmenar den klandrade Författningen Lag-Utskotte/s Betänkande N:o 30. 5 ■vara olämplig eller förfela sitt ändamål, långt mindre framställt förslag till de andringas deruti, sorn han må anse nödige ; så har Utskottet, hvars i 5$ §. af Regeringsformen och 33 §. af Riksdagsordningen utstakade bestämmelse, alt utarbeta till Utskottet remitterade lagförslag, icke kan innebära åliggande att, utan annan ledning för omdömet, än ett tili grund och syfte obestämdt klander, upp. leta klandrets föremål och sedan deröfver till Rikets Ständer afgifva Utlåtande, funnit berörde Memorial icke kunna foran leds till någon annan Utskottets åtgärd, än tillstyrkande«, att Motionen må lemnasutan afseende, s Hvilket yttrande till Rikets Högloflige Stänr slers pröfning vördsamligen öfverlemnas. Stockholm den 23 Januari! 1823» Ankom till Éxped. Utsk, d. 13 Mar» iglj» N:o Betänkande, i anledning af väckta frågor, dels om stiftande af en Ansvarigkets-Lag för Sak• 4 LegWtskottets Betänkande N:o 36, förare, och dels om stadgande af rättighet för Sakegare till fritt val af Rättegängs-Ombild. JTogvördige PresfeStåndet har, den 10 sistlid ne December, till Lagutskottet remitterat ett af Herr ContractsProsten AZ.
Men det lyckades honom inte förrän längre fram på dagen, då Tiina Katri på hans begäran hade varit och sett efter Mari. Holpainen följde med henne ut i farstun och der talade de hviskande om saken. Inte felas det henne någonting, så vidt jag kan förstå, sade Tiina Katri. Sorger och bekymmer förändra alltid menniskan, och kanske hon nu dessutom fruktar att Anni skall dö. En lycka vore det ju för det stackars barnet, men inte vill man ändå gerna ge bort dem. Men när jag inte kunde få henne att tala i natt; det var det, som skrämde mig mest. Hon var säkert så genomtrött. Inte tycks hon nu heller vilja tala mycket, men hon svarade ändå. Ni tror således inte, att det är någonting att frukta? Nej. Gud vare lof. Det käns riktigt, som om en tung sten blifvit lyft från mina skuldror. Gå in nu, att hon inte börjar misstänka något. På eftermiddagen skall jag åter se in till henne. Tack, kära Tiina Katri, och kom snart igen och trösta oss stackare. Jo, jo. Tiina Katri undrade, hvad som så hade förändrat Holpainen. Han hade alltid förr förefallit hafva en hård och lugn natur, men nu var den grofva starka karlen uppskrämd som ett litet barn. Mari satt hela dagen nästan oafbrutet vid vaggan. Anni blef allt svagare och svagare; hon orkade inte mer gråta ens och tog inte bröstet, fast hennes mun var alldeles torr. Hellu städade bort bäddarne och sopade golfvet. Gossarne sutto vid spisen och åto på de brödbitar, som sedan gårdagen ännu funnos i Hellus påse. Mari såg allt, som tilldrog sig omkring henne, aflägset som i en dröm. Ingenting gjorde något intryck på henne och hon kunde inte sysselsätta sig med någonting. Hennes hand rörde sakta vaggan, utan att hon ville det, endast af vana. Gossarne trätte allt emellan; hon orkade inte banna dem, hennes mun var som fastspikad, läpparna och tänderna hoppressade och tungan tjock. Själen var utanför kroppen, tyckte hon.
Propositionen, samt att, inom Vällofl. Borgare-Ståndet, Riksdags-Fullmägligen från staden Borås, Herr Rydin understödt den, Borås stads invånares underdåniga ansökning, som föranledt Kongl. Maj:ts Nådiga framställning i desse ämnen, får härmed yttra sig rörande den af Kongl. Maj:t uti 3:dje punkten af Propositionen alternativt gjorda framställning, om ytterligare förlängning af tiden för den lindring och befrielse, som, enligt nu gällande Bcvillnings-Stadga, eger rutn för Borås, eller ock stadens förflyttande i £de classen, intill dess stadens invånare hunnit inbetala sina allmänna Lån. Då invånarne i staden Borås, för densammas återuppbyggande, efter de 2-'ne nära på hvarandra dem öfvergångna eldsvådor, fått vidkännas dryga kostnader, sorn icke kunnat aflöpa utan betydlig skuldsättning, deraf verkan måste vara högst kännbar och tryckande, samt enär enahanda bevekande skäl, som, vid sistlidne Riksdag, föranledde till lindring och be Bihane, till R. St. Bevillnings-Ut skottets Betänkande IV.-o $5. frielse, oaktadt invånarne väl i någon mon kunnat, efter förenämnde olyckshändelser, hemta sig, ännu äro hufvudsakligen gällande, anser Utskottet sig vördsatnligen böra tillstyrka, i enlighet med livad förul egt rum, a) att de invånare, som genom de staden öfvergångne eldsvådor blifvit satte utur stånd alt erlägga personlig skyddsafgift, få derifrån, efter Taxeringsmännens pröfning och bestämmande, åtnjuta befrielse för man, hustru och barn; samt bj) att aila tomter, hus och byggnader inå undantagas från Bevillning; dock, som handel och rörelse synes någorlunda återkommit i sitt förra skick, alldenstund staden kunnat till betydlig del återuppbyggas, finnér Utskottet sig, med afseende härpå? böra föreslå en sådan förändring af den hittills åtnjutna lindring, att Bevillning för handel och rörelse i staden utgöres med tre fjerdedélar af hvad så väl i allmänhet, som för den classens städer i synnerhet, varder stadgadt.
Fabtikerne i allmänhet eller någön annan förändring uti ofvanberörde Bomullsförädlingen rriedgifne förmåner, än att Cattunstryckeriernes Låne-andel, hvilken, då den rätta grunden för dess beräknande , nemligen åppreterings och tryckningskostnaden svårligen lärer kunna med säkerhet bestämmas* utan såsom Ditt ils valirans hela yärde torde dertill få tagas till grund, blifver i förhållande dertill nedsatt och minskad; Dock tror Utskottet sig, i afseende på Bomullsväfverierne, äga anledning hemställa, orrt icke lliksens Ständer skulle finna lämpligt, atti med underdånig framställning* om hvad å ena Och andra sidan hos dem i ämnet förekommit* till Kongl. Majit i Underdånighet öfverlemna* att i afseende på desse Väfvériers länsrätt, vidtaga de åtgärder och meddela de förordnanden* hvartill omständigheterne kumla föranleda och Bikets bästa kräfver. — Med anledning af hvad sålunda förut anfört är, samt enär Utskottetansett en alltid lika och oföränderlig Dåneandel af Fabrikstillverkningen bero af ett illimiterat Creditiv, hvilket åter mod bibehållande af de säkre beräkningar 140 8 StatsUtsköitets Betänkanderii ne för Bankens credit icke kan föreslås bett dessutom uti sine ovillkorlige följder skulle strida emot här ofvan stadgade grundsattser, syftande till Fabrikernes framtida sjelfbestånd ä har Utskottet, såsom grend för bestämmandet af huru stort belopp Fabrikerne i ytterligare understöd påkalla, antagit hvad de uti deras nri varande ställning , af sådant bidrag anses behöfva, hvilken grund, enär ManufactUr-DiscontenS belopp, genom hvad här förut är föreslagit, blir fixeradt; och den minskning, som hädanefter i Jjånprocenten kan uppkomma» således endast blif föranledd af en i lika förhållande ökad tillverkning, leder till detta af Utskottet sökte resultat. Öch sorn i betraktande af hitru stor Låneandel
Stockholm den 15 Maj 1854. Stals-Vlskottels Utlåtande, A'.-o 116. J 1 Reser' va tion: af Herr A. A. Berger, som ansåg, att Utskottet bordt tillstyrka Rikets Ständer att, såsom svar å den Nådiga skrifvelsen, i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes ej mindre låta verkställa utredning, huruvida qvarnlägenheten vore för gevärs-faktoriet oumbärlig, om icke qvarnen vore för staden och kringliggande ort nödvändig, samt om densamma i sådant fall ej kunde jemte den afsedda utvidgningen af faktoriet bibehållas, än äfven derefter till Rikets Ständer aflåta den Nådiga Proposition i ämnet, hvartill förhållandena kunde föranleda. A:o lid. Ank/ till Exp.-Utsk. d. 23 Maj 1854, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion angående förändring i sättet för utgörande af den till åtskilliga Regementens Löningsdirektioner nu ingående så kallade hemkalls-afgiften.
Brefvet den 27 Maji 1801, 9'vid föreskriften : att ej någon utom Kronobetjent å Landet, sorn ej Uppbörd eger,' ”samt Landsoch Stads-Fiscaler må lill Full, ’mägtig låta sig bruka, som icke efter full”gjorde academiska Specimina , på sätt Kongl. ”Förordningen den 10 Martil 1749, jemförd ”med Kongl. Förordningen den 9 Martil ”1750 och Kongl. Brefvet den 9 April 1788 ”bjuda, af Rätten, Saken drifves, lof ders j 2 LagUtskottetS Betänkande N:o 56. ”till fått, uttryckligen tillagt de orden : ined ^undantag af de händelser 15 Cap. 2 §» ”RättegångsBalken serskildt utstakar; och det ”således vid detta förhållande icke genom namn”de Bref blifvit någon betaget, att till Full”mägig bruka sin skyldeman eller then i hans * ”tjenst är, eller han eljest häfver förtroende ”till, utan att andra vilkor dervid äro fästade ”än att Ombuden skola vara oberyktade, ärlige, redlige och förståndige Män , och in”gen till Fullmägtigskap må allmänneli, ’ga brukas, som af Rätten, der Saken drifves, 5,ej godkänd är och lof dertill fått; alltså ”och enär all den frihet för rättsökandepar”ter i valet af Rättegångs-ombud, som Uag”Utskottet anser vara skälig och med god ”ordning förenlig, redan är uti ILag och ^Författningar medgifven, anser Utskottet nå”gon förändring uti hvad härom för närvarande stadgadt finnes icke erfordras; men ”då Utskottet har sig bekanr, att vid åtskilliga 5,Domstolar, den i Utskottets tanka origtiga ”tillämpning af Författningarne i denna del _ ”egt rum, att endast KronoBetjenter, Landsdel!
Det är den som skall blifva medlet att rycka upp våra flickor ur deras dåsiga, ohälsosamma lif och locka dem ur instängda rum ut på vägar och stigar, bort till snöhöljda backar och islagda sjöar, ja, allestädes, där sund, härdande idrott kan öfvas. Det kommer kanske att göra dem mindre » vänt bortkomna » och » flickaktiga », men också hurtigare och friskare till kropp och sinne, så att våra blickar åter med glädje kunde hvila på dem, och det — ja, det vore vinning öfvernog! E. * Idun och Iduns Modetidning finnas hos alla edra bekanta! Sen till, att * Suomessa. Några vildblommor samlade af E s s t e s e. Ankomsten. En ljus fjäril i april! Majnattens skuggor hängde gråvioletta öfver skogen, när jag steg af vid en liten järnvägsstation i det inre af Finland. Häst och skjutskarl mötte. Månskäran lyste gulröd, och i väster dröjde ännu ett svagt skimmer. Vi åkte genom tysta byar och förbi sofvande stugor. Naturen och människan hvilade. Men slummern blir icke lång: österns skyar ljusna inom kort, de grå nattfärgerna öfvergå i gulrödt, som det inre af en marskalk-Niel-ros. Smala, rosenröda moln simma i ett haf af guld. Träd och buskar — fantastiska i nattdunklet — börja återtaga sina rätta former. En och annan fågel hörs pipa. Bakom oss bleknar månen, och hvita dim mor draga öfver fuktiga marker. Vidare och vidare. Hästen tyckes njuta af att springa i den svala morgonluften. Genom österns portar bryter en mäktig ljusflod fram, öfversvämmande himlen. Vi vika in på en smal byväg. Här och där knarrar en stugudörr eller ramar ett kreatur. Till sist stanna vi framför en rödmålad stuga med hvita knutar. En vakt af knoppande björkar står där omkring. På trappan synes en liten gumma med öppna armar och glädje i blicken. I öster sticker oss något bländande i ögonen. Det är solens öfre kant, som skjuter upp bakom skogen. » Der Morgen kam, » säger Goethe. Lördagsafton. Aftonsolen kastar gulddagrar öfver skogar och fält.
A. Hedin anförde: » Det finnes många olika sätt, på hvilka ett embete eller en tjenst kan skötas. Den ene kan till äfventyrs nöja sig med att sköta sin tjenst blott så, att han icke kommer i kollision med lagens väktare för fel och försummelser i embetet. En annan nöjer sig med att oklanderligt uppfylla de i lag och reglementen stadgade åligganden. Åter en och annan anser sig vara kallad att göra allt, hvartill krafterna räcka, och i denna sista kategori befinner sig lektorn vid skogsinstitutet A. E. Holmgren. — Kallad till lärar * embetet vid en praktisk tillämpningsskola, har han derjemte på ett lyckligt sätt vetat att med det rent teoretiska vetenskaps * forskningens resultat alliera det praktiska lifvets intressen och behof. » D. v. Statsministern Themptander påpekade att H. icke blott väl skött sin lärarebefattning, utan äfven som vetenskapsman inom sitt fack utvecklat en mycket förtjenstfull verksamhet och genom sina på vetenskapliga undersökningar grundade praktiska anvisningar och råd i vidsträckt mån gagnat både landtoch skogshushållningen i vårt land. » Dessa anföranden hafva icke blifvit hågkomna i de många minnesteckningarna öfver Holmgren. Vi öfvergå nu till det egentliga ämnet för denna lilla uppsats. Dagens Krönika önskar nämligen resa en minnesvård åt en af sina bästa om än för det mesta osynliga medarbetare. Under en följd af år anlitade Krönikans utgifvare lektor H. för anbringandet af en s. k. » spets » här och der, hvaruti Holmgren var en mästare som få eller kanske som ingen af den nuvarande generationen. Han egde en rent af exempellös förmåga att under den vänligaste och artigaste form säga de mest bitande sarkasmer, och han utslungade dessa med en otrolig godmodighet så väl i sin privata brefvexling som i sina embets-skrifvelser och författareskap i tidningar, broschyrer etc. Vi hégkomma bl. a., ett tillfälle då Holmgren från en nyutnämd qvasi-forman emottagit en temligen amper påminnelse att godt * göra en förment försumlighet i afseende på årsberättelses af-lemnande till ett lärdt samfunds handlingar.
Utskottet får derföre vördsamt hemställa: all Rikets Ständer besluta, att såsom ersättning för de förluster, som till följd af Strafflagens innell alf att deri stadgade böter böra Kronan tillfalla, kunna drabba personer, menigheter eller allmänna inrättningar, må af inflytande bötesmedel, från och med det år den nya Strafflagen träder i verksamhet, lills vidare dem tilläggas eli belopp motsvarande, hvad de efter medelberäkning för sednaste fem år hitintills ärligen uppburit, samt att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, alt Kongl. Majit i nådig Proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer måtte framlägga förslag lill ersättning åt vederbör ande för den förlust, som genom de i Strafflagen stadgade böters indragande till Kronan dem tillskyndas. Stockholm den 13 Augusti 1863, STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 18C3. Samman». Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 44. i JW 44. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Sept. 1863, kl. 11 f. m. Betänkande, i fråga om upphörande af de sd kallade Apotheks-privilegiema och om beredande af ersättning ål nuvarande innehafvare deraf.
Allt hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende pä det Konstitutions-Utskollets Memorial N:o 8. 7 granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning af nya Ständer i samma mål vara tilläten; dock vare den decharge, sorn vunnits derigenom alt Konstitutions-Utskottet vid föregående riksdag lemnat ett mål oanmärkt, icke gällande i afseende å en /råga, hvilken Stats Utskottet, pä grund af anmärkning framställd af Riksens Ständers Revisorer, anmäler enligt SO § 2 mom. Oaktadt den af Riksens Ständers Utskott eller Revisorer förrättade generela öfversigt af statsmedlens utdelning, åUgge del vederbörande embetsraän att verkslälla den speciela revision, som dem i kraft af deras embetsbefattning tillkommer. Stockholm den 21 Februari 1860. Reservationer: Af Herr N. Tersmeden: »Någon ny anledning har ej för mig inträdt att nu mera än förr biträda det äter uppväckta förslaget till förlängd granskningsrätt i afseende å Konungens Rådgifvares embets-åtgärder. Att några sifferberäkningar ifrån en revision skulle kunna påkalla en till det yttersta utsträckt och förnyad granskning, synes mig vara ett förhållande, som saknar försvar, betraktadt ur den högre politiska synpunkt, hvarifrån statsmäns åtgärder torde böra bedömas, och äfven strida mot den allmänna grundsats, som är nedlagd uti ifrågavarande paragraf. Godkänd i 50 år, med Stats-revisioner hvartannat är, skall den nu efter deras årliga tillvaro behöfva rubbas. En åtgärd, hvarå en möjlig anmärkning blifvit inom Konstitutions Utskottet en riksdag, pä grund af ett Statsråds protokoll, underkänd, skall nu, med stöd af samma, redan granskade, protokoll, vid den följande af samma högsta myndighet, med förändrad personal, kunna inför Ständerna anmärkas, — i sanning ett drag af demokratisk magt, hvartill få stater torde lemna ett motstycke. Af Herr Professor H. G Lindgren.
I anledning af Herrar Widells och Rudlings förslag om nederlagsfrihetens utsträckning till alla de stapelstäder, som hittills egt kreditupplagsrätt eller antingen allmän eller för särskilda varor beviljad nederlagsrätt, eller åtminstone till de stapelstäder, hvilka »genom regulier ångbåtsfart eller annorledes hafva beqväm kommunikation med aunan sjö- och stapelstad», får Utskottet anföra: att, genom 11 § i Underrättelserna till nu gällande tulltaxa, kredit-upplagsrätt för de i Upplags-tariffen specificerade varor är beviljad städerna Stockholm, Göteborg, Norrköping, Gefle, Karlskrona, Malmö, Kalmar, Wisby, Westervik, Uddevalla, Landskrona, Christianstad, Karlshamn, Ystad, Halmstad, Helsingborg och Jönköping; samt att Nederlags-för ordningen af den 15 Maj 1845 tillerkänner nederlagsrätt: Bevillningssamt Allm. Besv,~ och Ekon.-Vtsles Betänkande M 1. 3 a) ät alla rikets stapelstäder för salt, omalcn spanmål och hanapa; b) ät Stockholm, Göteborg, Karlshamn, Landskrona, Söderköping och Helsingborg, för utländska varor af alia slag, till införsel lofgifna eller förbjudna; c) åt Norrköping och Malmö för alla till införsel lofgifna varor; d) åt Strömstad för Danska och Norska till införsel tillåtna varor samt andra till införsel lofgifna varor, som med stadens egna fartyg inkomma. På sätt Bevillnings—Utskottet uti ofvan åberopade Betänkande upplyst, har Ge» neral-Tullslyrelsen till Kongl. Majit afgifvit underdånigt förslag till ny allmän Tull» stadga, hvaruti, bland annat, i öfverensstämmelse med 1856 års Tull-kommitterades af Rikets Ständer å näsllidne riksdag biträdda hemställan, blifvit tillstyrkt, att neder» lagsoch /rrechY-wpp/ajsrättigheterna måtte sammanföras till en gemensam upplagsrält, under namn af »nederlag».
Ändå omfatta de nuv:de arbetena endast det lilla Seeland, men i så stor skala, att arbetena icke på flera år afslutas på denna ö. I ändamål att såväl påskynda våra färdigv;de kartors utgifvande, hvarförutan deras syftemål, den allmänna nyttan, så väsendtligen förfelas, äfvensom för att i allmänhet kunna skyndsammare bearbeta Svenska kartverket, har hos K. M. i underd. blifvit begärd framställning hos R. St:r om ökande af anslaget till Topografiska korpsens arbeten, men K. M. liar, ehuru erkännande det stora så allmänna som enskildta gagn, som genom ett förhöjdt anslag till ifrågav:de ändamål sktdle vinnas, dock ansett sig under nuv:de omständigheter ej böra äska mer än 30,000 rdr årligen. På grund af tjenstebefattning och erfarenhet kan jag vitsorda den stora hjelp, som allmänna och enskilda arbeten haft af Topografiska korpsens kartor, och särskildt är mig bekant det utomordentliga gagn vid jertivägs-undersökningarne och anläggningarne af dem heintats. Vid de med R. St:rs anslag gynnade geologiska undersökningarne, hvilka äro omöjliga utan begagnande af Topografiska korpsens kartor, hafva kostsamma och tidsödande afkopieringar måst ske af korpsens blott ritade kartor. Så väl Hushållnings-sällskapen i länen, som andra myndigheter och många enskilda för sina arbetsföretag, hafva varit i förlägenhet, då de icke kunnat utan hindersamma afkopieringar i Krigs-arkivet få tillgång till behöfliga uplvsningar. Utan öfverdrift kan antagas att de härigenom för det allmänna och för enskilda upkommande förminskade kostnader vid arbetsföretag upväga de utgifter, som kartverkets utarbetande och utgifvande medföra. På alla dessa skäl anhåller jag vördsamt, att R. Stur måtte egna denna sak sin noggranna upmärksamhet, samt finna skäl och medel att för detta vigtiga arbete bevilja hela det anslag, som hos K. M. blifvit till kartverkets utgifvande hegardt, eller 50,000 rdr rmt årligen. Jag anhåller om remiss till StatsUtsk:t af denna min vördsamma motion.
Sedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att dess protokoller under innevarande riksdag skola tryckas på samma sätt, som de hos bemälde riksstånd under Rikets Ständers sednaste Sammanvaro förda protokoller, och Riddarhus-direklionen, till följd häraf, genom afslutadt kontrakt, åt boktryckaren Björklund uppdragit verkställigheten af detta tryckningsarbete, tued iagltagande, att såväl formatet och stilarne, som radernas antal och bredd på hvarje tryckt ark blifva alldeles lika med samma stånds protokoller för sislförflutne riksdag, så har, enär det af Riksgälds-kontoret, till begagnande under nu pågående riksmöte, upphandlade tryckpapper befunnits vara af för litet format, för att vid den utaf Ridderskapet och Adeln beslutade protokolls-tryckningen kunna begagnas, grefve Frölich, Gusta) Erik, genom en till Stats-Utskotlet remitterad motion, föreslagit, alt dertill må få användas sådant papper, som boktryckaren Björklund, emot en härför beräknad ersättning af 2 r:dr 34 sk. för hvarje helt ris, förbundit sig tillsläppa, och hvilket skulle vara af samma beskaffenhet, som det för enahanda ändamål under sednaste riksdag begagnade tryckpapper. 1 anledning af denna motion får Ulskottet åberopa sitt, under N:o 10, afgifna utlåtande, angående det för tryckningen af Preste-slåndels protokoller erforderliga papper; och då Utskottet förmodar, att jemväl hvad som, vid den genom Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret försorg verkställda upphandling af tryckpapper för innevarande riksdag, beräknats åtgå för Ridderskapet och Adelns protokoller, kan användas och kommer att medtagas vid den efter riksdagens slut förestående tryckning, hvarför papper bör af 4 Slali-Utskotteti Utlåtande, N:o 27.