Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o i5i öfver Hr Emil V, ^ Trojls motion om ansvarsbestämmelser för den, som, med T uppsåt, oriktigt upprättar räkenskaper och handlingar, som i58 Don 17 November f. m. til! ;illmiin nytta och rättelse äro, Lief samma betänk. afR. o. Adbifallet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att R. o. Ad. d. 2 sist!. Juni beslutat, att StatsUtskts utlät. N:o io4,iunledn. af väckt motion om anslag af 2000 tunnor säd ät de nödlidande i Norra länen skulle hvila, tills Utskis utlåt, angdie redovisningen af gamla inagasiusfonden inkommit. Då Ståndet i sista plenum bifallit Utsk:s utlåt. N:o 237 i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos , angdie f. d. allm. magasinsfonden samt betalningsvilkoren för erhållna spannmälsunderstöd m. 111 , hemställde H. Ev. altså, om R. o. Ad. behagade tillåta, att utlåt. N:o io4 nu finge föredragas. I anledn. häraf föredrogs nu StatsUtskls nämnde utlåt. Hr von Hartmansdorff, Aug., anhöll att få veta, huru detta utlåt, af de öfriga RiksStdi blifvit afgjordt. Underteckn. Ridd.Secret. upplyste, att de 3die öfriga RiksStdi bifallit StatsUtskrs utlåt. N:o io4- Lfppå derefter framställd propos. blef samma utlåt, äfven af R. o. Ad. bifallet. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts d. 10 dennes på bordet lagda memor. N:o 3oi, i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s utlåt. N:o 25i, fann R. o x\d. för godt att vid Utsk:s yttrande i memor. N:o 3ot låta bero.
Skrifvelse N-ö Sr6. af Statg-Verket skulle öfvertagas, emot erläggande till de förvaltande Ver-' ken af bestämda års-anslag, i flere delar egde sammanhang med förevarande fråga, dels ock att Stats-Contoret, som i senare tider blifvit ålagdt en myckenhet tillökade göromål och befattningar, hvilka vid dess år 182^. verkställda reglering icke varit beräknade, hittills varit förhindradt att, i denna del, sträcka sin verksamhet utöfver de delta Embetsverk tillhörande ordinarie åligganden; och sorn Rikets Ständer befara, att Stats-Contoret för det närvarande icke är i tillfälle att egna sig åt detta serskilda arbete, hvilket, i Rikets Ständers tanka, uti flere fall erfordrar att på stället taga närmare kännedom om beskaffenheten af bokföring3-sättet och de grunder, hvarpå det sig stödjer; och enär således en längre tid ännu kunde komma att förflyta, innan Rikets Ständers afsigt i denna del skulle kunna uppfyllas, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M i underd. anhålla, det E. K. M., med fästadt Nådigt afseende på angelägenheten deraf, att tjenliga formulairer för åtskilliga förvaltande Verks hufvudböcker varda utan dröjsmål, och oberoende af frågan om de förvaltande Verkens förseende med contanta stats-anslag, upprättade, i Nåder täcktes uppdraga åt en eller flere sakkunnige personer att dermed gå i författning, och dervid jemväl taga i öfvervägande: huruvida icke alla Statens serskilda Verks redogörelser må kunna inrättas i möjligaste måtto efter en form; om för detta ändamål må kunna införas användandet af hvad man kallar löpande hufvudbok med journal, månad efter månad, som alltid vore uppe på när maste tid; och om icke alla förvaltande Verks hufvudböcker må, så vidt sig göra låter, afslutas vid lika tid, samt af en så beskaffad räkenskapsform, der den finnes tjenlig, vid formulairens upprättande, göra tillämpning; äfvensom att E. K.
Förfalloränkan erlägges i likstämmighet med hwad osman anfördt ar, för Län af Wäfwerie» Discont Fonden, eller esker ro procent. Enligt a 808 ärs afsturade Bok, utgjorde denna Fonds bebehällne Capital efter afdrag af Manufacmr Discont» Fondens försträckningar 37,516 R:dr 14 st. n r. Öfwer denna Fond, som enligt Kongl. Brefwen Len 19 Maji 1781 och den 5 Augusti 1783» ej får sammanfläs med Manufackur Discont - Fonden, föres och afsiutas serskild HufwUd-Bok, hwarsöre Betjeningen, enligt förstberörde Kongl. Bref, bestås wista ärliga arfwoden till ett sammanlagdt belopp af i? R:dr 16 st., som äro de enda denus Fonds gravationer. De af Kongl. CommercerCollegium medveldte förteckningar uppä de sä wä! i manlig Discont-wäg af Manufactur» Disconten utlänte Medel, som ock uppå dem, som af denna Fond innehafwa stäende Län bifogas härjemte Litt. H.. L 6° Wldkommande dernäst Manufactur-Zonden z sä ar beskaffenheten dermed följande: ManufacturFonden upkom i sin början genom Len Landshjelp som Riksens Ständer 1727 bewiljade, att såsom Län utan ränta pä wista är lemnäs till nyetige Fabriquers anläggning. Sedermera blef till Manufacturernes upphjelpande en Taxa af den ry Maji 1739 lagd pä utoch ingående waror, och Medlen sörwaltades under namn af ManufacrurFond genom dei af Riksens Ständer fornierade Manufactur^CoMvir ifrån är 1739 till 1766, Lä detlä Ton - Den 28 Zcbruarii1521 Contoir uphörde och Medlen öfwcrlemnades kill K:gl. Commerce - Lollegii disposition.
Allmänna magasins-inrättningens ännu på utredning beroende fordringar och skulder, är för revisions-året granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och utvisar följande förhållande: Debet. Balans från ur 1855: Uppbörd: Aterdebiterade medel 880,000: Credit. Balans från år 1855: Kontant behållning Häraf inliemtas, att magasins-fondens uti sednaste revisions-berättelse omförmälda skuld till Rikets Ständers Bank, 880,000 R:dr, numera blifvit, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, uti 1856 års räkenskap förd inom linien. Enligt hvad Revisorerne inhemtat, har emedlertid af fondens ofvan uppgifna kapital-behållning ett belopp af 1,333 R:dr 16 sk. B:ko blifvit under näst-lidne Augusti månad till Rikets Ständers Bank levereradt såsom afbetalning å ifrågavarande skuld, hvilken sålunda för närvarande utgör 878,666 R:dr 32 sk. Deremot balanseras fortfarande i räkenskapen den af nästlidet års Revisorer jemväl omförmälda summa, 1,937 R:dr 44 sk., utgörande värdet af åtskillige äldre inventarier; och är frågan örn beloppets afskrifning beroende af Rikets Ständers pröfning. Bland magasins-fondens i liufvudboken antecknade fordringar förekommer en post å 236 R:dr 15 sk., utgörande försäljnings-medel för vid Umeå krono-magasin år 1831 försåld spanmål, men den vid hufvud-boken såsom verifikation bifogade kassa-räkning för Umeå magasin upptager samma fordran till ett belopp af 380 R:dr 44 sk. 51 r:st.; hvilken skiljaktighet alltså torde böra af vederbörande redogörare förklaras.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utsk:n inkomna Utlåt:n och Mem:r, nemi. från Sta ts-Utskottet: N:o 141, ang:de föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, m. 11. dylika föremål; N:o 142, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de statsbidrag, som under denna riksdag beviljas för väganlaggningar och vägförbättringar, brobyggnader, hamnanläggningar, kanaler och andra vattenkommunikationer, äfvensom för sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag; N:o 144, i ani. af erhållen återremiss å Betänk:t N:o 84, ang:de ändring uti och tillägg till instruktionen för R. St:rs Revisorer af Statsverket den 17 April 1841; N:o 145, i ani. af erhållna återremisser å 2:ne punkter af Utsk:ts Utlåt. N:o 87, ang:de utförande af jernvägsarbeten för statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel; BevillningsUtskottet: N:o 19, i ani. af verkställda omröstningar ang:de ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om tullbevillningen; N:o 20, rörande verkställda omröstningar i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut angrde stämpelpappers-afgiften; N:o 21, ang:de verkställda omröstningar i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågor rörande allmänna bevillningen; Den 2 September. 155 Sammansätta Bevillning-, La?- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 12, ang:de några ännu oafgjorda delar af frågan om vilkoren för tillverkning af bränvin. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ -3 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 2 September 1863. Plenum kl. 2 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 29 sistl. Augusti. Öppnades
I de ämnen som tillhöra allmän bildning och isynnerhet i de kun skapsgrenar, som höra till de statsoch rättsvetenskapliga, historiska och iitterära områdena, vore det önskligt, att offentliga föreläsningar fortfarande hölles. Om det anslag, som för ändamålet anvisas, till en del användes till arvoden åt lämpliga personer, som i sådana ämnen hölle en mera sammanhängande följd af föredrag, kunde en del, såsom tillförene, användas till ersättning för tillfälliga uppdrag, och om Stockholms stad, hvilkens fullmäktige redan innevarande vinter för begagnande vid dessa föreläsningar upplåtit stora börssalen kostnadsfritt tillhandahåller lokal och belysning, kan det afsedda anslaget blifva för ändamålet mera tillräckligt än förut. På dessa skäl får jag i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl. Maj:t i nåder täcktes föreslå Rikets Ständer att ett årligt anslag af 10,000 Riksdaler fortfarande varder stäldt till Eders Kongl. Maj:ts nådiga disposition, för att, under förutsättning att af staden bekostas ändamålsenlig lokal samt dess belysning, användas till föranstaltande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, som företrädesvis tillhöra allmän bildning. 30:o. För fortsatt utgifvande af sådana i Riksarkivet och andra offentliga eller enskilda samlingar befintliga skrifter och handlingar, som äro af vigt till belysande af Fäderneslandets historia och offentliga förhållanden, medgåfvo Rikets sednast församlade Ständer, Fortfarande anslag till föranstaltande i hufvudstaden af vetenskapliga föredrag i ämnen, tillhörande allmän bildning. Anslag till fortsatt utgifvande af handlingar, rörande fäderneslandets historia och ofjentliga förhållanden. 92 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. att återstoden af det härtill för då löpande statsregleringsperiod anvisade anslag finge under den nu innevarande för samma ändamål användas.
Den, som vill, att, på sätt tre stånd beslutat, rubriken (fartyg, utländska, med tillbehör) strandade och såsom vrak sålda, förblifver oförändrad, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, tillägges dervid: ”äfvensom sjöskadade, hvilka genom vederbörligt besigtningsinstrument förklaras så odugliga, att de med vrak kunna jemföras”. Stais-Utskottets Memorial, N:o 302. 3- Voteringen har utvisat 44 ja och 74 nej, samt en sedel kasserad ; och då följaktligen nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med nej-propositionen. Den, som bifaller Utskottets förslag, att frukter och bär, ej specificerade, sora icke äro ”inlagde i bränvin eller ättika”, må, utan åtskillnad för jordoch trädfrukter, indelas i> ”friska”, med 36 sk. införselstull per tunna, och ”torra”, med införselafgift af 32 sk. lispundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bibehålies gällande indelning och tuilbestämmelser för nämnde slag frukter och bär, ej specificerade. Voteringen har utfallit; med 71 ja och 48 nej; och då således ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionen. 7:de voteringen (enligt 35 punkten). Den, som gillar Utskottets förslag, att vid rubriken färgträd, helt eller oraspadt, alla slag, tillägga: ”samt andra till färgning användbara växter och växtdelar, ej specificerade”, röstar. ja', den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, intages icke detta tillägg i ifrågavarande rubrik. Denna votering har utfallit med lil ja och 8 nej; och hafva alitsa Rikets Ständer be-^ slutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. S:de voteringen (enligt 37 punkten).
lemnat en typ för många äktenskap.Hon är alldeles omyndig, en docka, som man leker med, ett barn, som man styr ut och som man roar med vackra kläder. Han är en god man, men detta kan ej hindra honom att missuppfatta hustruns ställning. Sådan han vill hafva henne, blir hon icke en menniska, en vän, som han förtror sig till, en sjelfständig individ. Nej, hon blir en leksak, en möbel, en lyxartikel. Äktenskapet försätter henne i ett tillstånd af andlig omyndighet, och hvarthän detta leder med en man sådan som Bark, en person, mindre finkänslig än » Barnets » käre doktor, visar oss » Sanna qvinnor ». För att undanrödja detta, för att afhjelpa det missförhållande, som. råder mellan makarne, lemnar oss förf. ingen direkt fingervisning. Det enda, hon vill införa, är större personlig frihet. Hon vill, att individen skall ha rätt att vara sig sjelf, att tala, handla, kläda och röra sig så, som han finner för godt, och hon önskar, att det umgänge, som herskar mellan könen, blefve mera fritt, mer naturligt och otvunget. Derigenom lades grunden till ett sannare betraktelsesätt. Hon skulle ej i mannen se en fiende att värna sig för; han skulle ej i qvinnan se ett byte att eröfra. Ständigt är det alltså det konventionella, som bekämpas. Fru Edgren hatar det med sin naturs hela styrka. Hon hatar det i äktenskapet, i umgänget mellan könen, i moralen, i sederna, i kärleken och sällskapslifvet. Hon visar oss Ulla och Falk på en segeltur under sommarnatten. Dess trolska och ljufva drömlif öfverväldigar dem båda. Omedvetet kommer Ulla att lägga sin hand i Falks; hon trycker den innerligt, hon lutar sig emot honom, och hon glömmer hela verlden för den stämning, som beherskar henne. Plötsligt kommer en vindstöt och sopar bort dröm \ synen. Ulla vaknar upp ur det rus, # hon befunnit sig i. Hvad skulle han tänka om den förtrolighet, hon visat honörn! Hon är ju en ung dam och han en ungman / Der-för blir det nödvändigt, att de ömsesidigt bevaka hvar-. andra.
Vid sednast förflutna Riksdag medgåfvo Rikets Ständer, att det af Riksgälds-Contoret nu begagnade hus finge användas till framtida local för Riks-Archivet samt, i moa af utrymme och behof, till förvarande af Kongl. Witterhets-, Historia;- och Antiqvitets-Academiens Samlingar, emot det att Kongl. Sundhets-Collegii dåvarande, på Riddarholmen jemväl belägna, embetshus, i stället blefve till Riksgälds-Contoret öfverlemnadt; hvarjemte Rikets Ständer beslöto, att sistnämnde hus, under iagttagande af all lämplig och ändamålsenlig besparing i kostnaderne, borde, i öfverensstämmelse med de för verkställigheten häraf meddelade föreskrifter, iståndsättas och, för dess begagnande till local för Riksgälds-Contoret, behörigen inredas. Enligt hvad Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, dels i sitt utlåtande i anledning af i843 års revisions-berättelse angående detta Verk, dels uti sin, vid innevarande Riksdags början, afgifna berättelse, anmält, hade likväl, af anförde orsaker, det sålunda fattade beslutet, i afseende på iståndsättandet af Kongl. Sundhets-Collegii förra hus samt Riksgälds-Contorets deraf beroende afflyttning från dess nuvarande local ännu icke kunnat till verkställighet befordras, då Rikets Ständer i Juli månad sistlidet år sammanträdde. Under anförandet af detta förhållande, har Riksdagsfullmägtigen Anders Nilsson från Östergöthlands Län, uti en inom Bonde-Ståndet väckt och till Siats-Utskottet remitterad motion, föreslagit: 1:0 att Kongl.
Stånd derjemte beslutat att under paragrafen skulle införas ett tredje moment, åsyftande en närmare controll å värdet af vissa inkommande jernoch stål-arbeten och angående hvilket tillägg Utskottet kommer att framdeles, i dess förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, afgifva yttrande; men BorgareStåndet hade deremot återremitterat denna paragraf, i anledning deraf att att mot densamma blifvit anmärkt: att då i paragafens 2:dra mom. stadgades: ”När ea vara blifvit sålunda till förladdning angifven, skall, genast efter besigtningen, anslag å packhus”dörren ovilkorligen ske, då hvar och en, som inom irenne söck”nedagar, angifnings dagen inberäknad, är högstbjudande” &c.; men påtagligt vore, att det borde heta anslags dagen, rättelse härutinnan måtte meddelas; — att, lill förekommande af falska värde-angifningar, paragrafen borde ändras till likhet med dess innehåll före 1841 års Riksdag, eller på sådant sätt, att den, som vill lösa till sig en vara och derför contant erlägger 10 proc. öfver dess angifna värde, skall ega rättighet dertill när som helst då cassan är öppen och utan att behöfva afvafvakta tredje dagens utgång; att en något högre afgift än 10 proc. af varans angifna värde syntes böra bestämmas för rättigheten att till] sig lösa godset; att föreskriften i Usta mora., att ”godsegarens angifningsinlaga ”å inkommande sådane varor bör styrkas af factura’* &c., utgjorde endast en tom oeh ändamålslös formalitet, hvarifrån godsegaren, utan någons skada, destoheldre kunde befrias, som 2;dra morn., utan Bevillnings-Uiskotl.ls Utlåtande, N-o 26. afseende pä eLt sådant bestyrkande, ovilkorligen föréskrefve varans utbjudande medelst anslag å packhusdörren, ~ hvadan den citerade strofen borde uteslutas och i den påföljande bestämmas, huru och efter hvilka grunder värdet, i saknad af factura, må uppgifvas; samt att, i afseende å 2:dra morn., underrättelse borde meddelas, huruvida anbud till inlösen af en angifven vara må, oberoende af sättet, hvarpå de göras, före anslagstidens utgång, till deras belopp uppenbaras eller förhemligas, och, att praescriptionstiden för penningarnes deponerande icke, såsom förhållandet nu Tore på sådane orter der serskilda uppbörds-contor finnas inrättade, utsträckes lill kl. 12 fjerde söcknedagen, hvarigenom godsegaren, för att undgå påföljden af ett verkligt öfverbud, får tillfälle att under lånadt namn göra ett högre öfverbud,
Då pröfningen af ett sådant behof blifvit öfverlemnad till Kongl. Majit, som derjemte, på Rikets Ständers anhållan, genom särskild nådig Förordning af den 27 November 1845 föreskrifvit, att ansökning eller hemställan angående nyssnämnda pröfning skall vara åtföljd af fullständig plan för det tillämnade företaget, med kostnadsförslag, affattning på karta af all den jord, eller byggnad, hvars afstående anses behöfligt, bestyrkt förteckning på sådan fastighets egare eller innehafvare, uppgift på de öfverenskommelser, som blifvit träffade, eller de hinder, hvilka deremot mött, med de flere handlingar, hvilka för ärendets bedömande kunna erfordras, synes väl, som skulle någon grundad farhåga icke kunna uppstå, att den enskildes rätt i oträngdt mål uppoffras för Statens, likasom allt lidande för den förre synes hafva blifvit förebygdt dymedelst, att honom blifvit tillförsäkradt att, efter pröfning af särskild Nämnd, fä tillgodonjuta ersättning till fulla värdet och hälften derutöfver för den skada, som genom expropriationen honom tillskyndas. Vid innevarande riksmöte hafva emellertid tvänne särskilda framställningar blifvit gjorda, den ena inom Vällofliga Borgare Ståndet - Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 11. 13 Ståndet af Herr Brun, J., (motionen N:o 96) och den andra inom Hedervärda BondeStåndet af Riksdagsfullmägtigen Erik Ersson från Gefleborgs län (motionen N:o 290), afseende noggrannare pröfning, än nu eger rum, innan tillåtelse till expropriation må medgifvas.
Beklädnadshjelp för 8 Under-officerare vid Topografiska korpsen, å 150 R:dr för dem hvardera 1.200: — Beklädnadsanslag m. ra. för 2:dra Sappör-kompaniet enligt de för det äldre kom - Till underhåll af beväringsmanskapets beklädnad, till följd af förlängd exercis, har Krigs-kollegium för öfrigt begärt ett ärligt anslag af 189,000 R:dr, hvilken anslags-fråga enligt hvad jag förut hemställt, dock torde fä komma i nådigt öfvervägande vid förslaget till Extra Statsregleringen; och då Kollegium slutligen i underdånighet anmält, det en möjligen skeende ytterligare stegring i varupris och arbetslöner kan verka derhän, att ej mindre de anslag, som nu utgå till värfvade regementena, än äfven de tillgångar, som enligt Kollegii afgifna förslag äro paniet gällande grunder Transport — 197,236: 98; Bil. JV2 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JSl 1, om Statsverket 1859. 33 Transport 19 7.236: 98. afsedda för indelta arméens och allmänna beväringsmanskapets utredning, blifva för ändamålet otillräckliga, anhåller jag i underdånighet, att Rikets Ständers uppmärksamhet derpå nu mätte fästas, för den händelse Eders Kongl. Majit af sådana möjligen inträffande omständigheter skulle blifva föranlåten till ytterligare framställning i detta ämne. Lifoch Slapmuuderiugar rid Rothålls-Regementena. Det härför afsedda anslag, som, i anledning af rotehällarnes eller soldaternas befrielse frän det förut utgående bidraget till soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll, vid förra Riksdagen tillkom i stället för anslaget till lifmundering för indelta infanteriet samt då bestämdes till 208,200 R:dr har, enligt hvad Krigs-kollegium tillkännagifvit, under är 1858 visat betydlig brist; och sådan emotses äfven för år 1859.
För öfrigt har sistnämnde motionär, under utvecklande af sina åsigler om de orsaker, som, enligt hans förmenande, förnämligast bidroge till de öfverklagade felaktiga resultaten vid bevillningsgrundernas tillämpning, framställt åtskilliga förslag till rättelser och iakttagelser vid bevillningstaxeringarne, för hvilka förslag Utskottet här nedan skall närmare redogöra. Dessa äro de åsigter, hvilka såväl å ena som andra sidan blifvit framställda och hvilka icke torde sakna inflytande på bedömandet af den vigliga, ehuru Utskottets pröfning icke tillhörande frågan, huruvida, i fall omständigheterna sådant medgåfve, en nedsättning i de grundskatter, som hvila på jorden, vore att föredraga framför en lindring i den allmänna bevillningen. Men hvad angår de väckta förslagen om uppbäfvande af all bevillning dels enligt både Usta och 2:dra Artikeln, dels endast enligt den sednare, så torde härvid böra erinras, att frågan huruvida någon allmän bevillning fortfarande skall utgå helt och hållet beror på de beslut, Rikets Ständer komma alt lätta angående Statsutgifterna. Blifva dessa utgifter större, än alt de kunna betäckas af Statens öfriga päräkneliga tillgångar, så skall bristen, enligt grundlagens bud, genom allmän bevillning fyllas. Och det är under förutsättning af ett sådant behof, som beviliningsgrunderna måste bestäm - Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 5. 5 mas. Dervid lära några lämpligare grunder svårligen kunna utfinnas, än de som äro henitade från vilkoret! för förmågan att utgöra statsbidragen: personlig arbetskraft, egendom och rörelse. Men dessa utgöra just föremålen för den beskattning, som i l:sta ocb 2:dra Artiklarne af gällande bevillningsstadga är påbuden. Det är också mindre sjelfva grundsatserna, än sättet för deras tillämpning och isynnerhet föreställningen att Staten kunde undvara inkomsten, som framkallat förslagen om upphäfvande af dessa bevillningstitlar.
Då nu det folk i Asdod sågo, att så tillgick, sade de: Låt icke Israels Guds ark blifva när oss, förty hans hand är för svår öfver oss, och öfver vår gud Dagon. Och de sände bort, och församlade alla de Philisteers Förstar till sig, och sade: Hvad skole vi göra af Israels Guds ark? Då svarade de: Låter bära Israels Guds ark omkring till Gath. Och de båro Israels Guds ark omkring. Då de nu båro honom omkring, vardt ett stort buller i stadenom genom Herrans hand; och han slog folket i stadenom, både små och stora, och förderfvade dem i deras hemlig rum. Så sände de Guds ark till Ekron. Då nu Guds ark kom till Ekron, ropade de af Ekron, och sade: De hafva omkringdragit Guds ark till mig, på det de skola dräpa mig och mitt folk. Då sände de bort, och församlade alla de Philisteers Förstar, och sade: Sänder Israels Guds ark åter till sitt rum igen, att han icke dräper mig och mitt folk; förty Guds hand gjorde ett ganska stort rumor med dräpande i hela stadenom. Och det folk, som icke blefvo döde, de vordo slagne i deras hemlig rum, så att skriet af stadenom gick upp i himmelen. Så var Herrans ark i sju månader uti de Philisteers land. Och de Philisteer kallade sina Prester och spåmän, och sade: Hvad skole vi göra med Herrans ark? Säger oss före, hvarmed vi skole sända honom till sitt rum. De sade: Viljen I sända Israels Guds ark, så sänder honom icke allstinges blottan, utan betaler honom ett skuldoffer; så varden I helbregda, och eder skall varda kunnigt, hvarföre hans hand icke återvänder af eder. Men de sade: Hvilket är det skuldoffret, det vi honom gifva skole? De svarade: Fem gyldene ardsar, och fem gyldene möss, efter de fem Philisteers Förstars tal; förty det hafver varit allt enahanda plåga öfver eder alla, och öfver edra Förstar.