Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkeri tillkånnagaf, att de öfrige 3:ne Stånden bifallit denna punkt med följande tillägg. Af Preste och BorgareStänden: att Boni ken efter Octroij tidens utgång, skulle i afse: ende på ränta af Creditivet, njuta lika rått med hvad Discontens öfrige fordringsägare af bemålte EiksStånd blifvit tillagdt, samt Aj BondeStåndet: att Bankens creditiv fordran borde liqvideras i den mon Discontens tillgångar inflyta, och liqviden af de private fordringsägare medgåfve. Friherre Cederström: Det är egentligen å den föreslagne årliga femtedels inbetalningen som min erinran har afseende, ty om Ridderskapet och Adeln nu skulle bifalla punkten, utan det förbehåll jag dervid föreslagit, kunde fråga vid FinanceBetånkandet uppstå, om creditivSumman år disponibel eller icke. I afseende på sjelfva summans bestämda användande torde anstånd dermed, tills dess sistnämnda Betänkande förekommer, böra äga rum. 85 Den 2 Junti. ffans ExcelLence Herr Grefvert och LandtJUarsial&en hemstäjde., alt Bankens Creditivfordran af 300,000 Il;dr måtte fortfara att 16* ) ps endast med den förskrifne räntan af 3 proCeiit, oell samma fordran komma, stt liqvideras till en femtedel hvarje år med förbehåll, att, vid FirianeePlanens afgörande, bestämma dispositionen af Creditivet. Bifölls. i5;de punkten var af följande innnehåll: i5:o De för Götheborgs DiscontsSkuIder utgifrie Förbindelser eiler Obligationer fa användas tilli fulin beloppet, livard de lycia, jemte derå upp/upne intressen, uti liqvider af idu, hvilka ifrån denna Discont blifvit medde läte; och förhålles pd enahanda sätt med sådana Götheborgs Discont Papper, hvilka tilläfventyrs , endast såsom Hypotheque, kunna derstädes vara erno ti agne
Osäkra Låne-fordringar , 208,070 23 202,021 16 — Säkra ansedda, men på Lagsökning, konkurser och rättegångar beroende fordringar, upptagna bland de vid årets slut utestående säkra lån 171,014 10 !_ 138,434 9 S:o. liåne-Kontoret i Götheborg. Inkomster : Ordinarie aflöning 8,150: 8,850: Omkostnader för skrifmaterialier, böcker, konsumtionsartiklar, m.m. 3,005:16. 4. 3,134:18.— Fastighels-onera och underhåll 113:41.10. Inkomster : Tillgång vid årels slut: Låne-Kontoret i Wisby. Inkomster : Löner och arfvoden' Till Låne-Afdelningen för begagnadt Kreditiv 100,000 — Tillgång vid årets slut: Kassa-behållning Utestående Lån 880: 99,120: 100,000 Balans inom kolumn: Osäkra Lånefordringar 4,291 14 11 51 Fördelning pä Distrikter, Näringar ock Yrken af de år 1851 utgifna mja Lån på Namnsäkerhet med Omsällningsrätt. Distrikter Stockholms Stad Stockhoms Län Södermanlands d:o Upsala d:o Westmanlands d:o . Orebro d:o Wermlands d:o Kopparbergs d:o Gefleborgs d:o Wester-Norrlands d:o Westerbottens d:o Norrbottens d:o ... Östergöthlands d:o Jönköpings d:o Kronobergs d:o Calmar d:o Gottlands d:o Jemtlands d:o Götheborgs Stad Götheborgs och Bohus Län Skaraborgs d:o Elfsborgs d:o Hallands d:o Malmö Stad Malmöhus Län Christianstads d:o Blekinge d:o S:a Näringar och Yrken: Jordbrukande utom Bondeståndet .
Sveriges sjöförsvar kommer att bestå af jernfartvg, blir det väl också nödvändigt att öka dessa verkstäder. Men det är icke nu måhända lämpligt att föreslå ökade anslag i delta afseende. Man får inskränka sig till att ingå till K. M. med en underd. anhållan, att K. M. till näst sammanträdande Ständer ville aflåta Nåd. Propos. om huru en så beskaffad verkstad bör vara ordnad, och huru stora medel dertill skulle erfordras. Medan jag har ordet, täger jag mig friheten tillägga ett ord hvarför det blifver nödvändigt att bygga dessa fartyg på kronans varf. Det är tydligt, att om kronan skulle göra så stora beställningar som äro erforderlige på de enskilde verkstäderne, så kunna desse enskilde verkstäder omöjligen utföra dessa beställningar, utan att utvidga sina lokaler, men då inträder naturligtvis också det förhållandet, att staten ikläder sig en slags skyldighet att sysselsätta verkstäderne för de tillökningar, de varit tvungna att göra. Ty det händer naturligtvis vid alla krig att, då beställningar göras på enskilde verkstäder, nödgas dessa såväl utvidga sig betydligt, som anskaffa andra verktyg. Så tillgick det äfven under sista Ryska kriget med den verkstad en af våra landsmän, som bodde i Petersburg, In genieur Nobel, uppsatt. Ryska regeringen lofvade att hålla hans verkstad med sysselsättning, men när kriget blef slut, ftinnos inga beställningar att göra, och som hans verkstad hade flere tusen arbetare Och icke kunde få arbete nog, blef denne vår landsman ruinerad och tvungen att göra konkurs. Detta var äfven ett af de skäl, jag i förmiddags borde hafva framhållit, men som jag då förglömde. Huru den af mig föreslagne skrifvelsen för öfrigt bör vara motiverad, öfverlemnar jag åt andra att afgöra. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts hemställan af R. o. Ad. bifallen. 15:de punkten. Utskits hemställan bifölls. Lades till handlingarne. Utsk:ts hemställanden biföllos. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 10 e. m. In fidem, 0. Brakel. Den 20 April. Plenum kl. 6 e. m.
Saltpeter - tillverkningen i Fänet har allt sedan år 1811 varit i stigande; den uppgick till .458 Ctt för år .1812, till 5g3 för år 1813 och till öfver 800 Cfc för år 1814- Styresmannen öfver Saltpeter - sjuderi - väsendet i Småland, Halland och Göinge härader, Öfver - Directeuren Eric Kihlström här, enligt Xandshöfdingarnes vittnesbörd och Committerades egen erfarenhet, ådagalagt särdeles berömvärda prof af nit, drift och skicklighet i tjensten. Han har på trycket utgifvit flera gagneliga upplysningar om saltpeters beredande och dem bland allmänheten utdelat, sjelf föregått med efterdödömeu, samt under tidt och ofta anställda resor nitiskt uppmuntrat och undervisat allmogen, och sale - Den 19 April. 3?5 således ganska behörigen befrämjat saltpeter - näringen i sitt vidsträckta district. Malmöhus Län. Saltpeter - näringen har i detta Ijäta icke gjort några framsteg, hvartill den stora skogsbristen är en naturlig orsak. Den till gärden erforderliga saltpeter kan i allmänhet med större fördel köpas från andra Län, än i orten tillverkas. I anseende till denna utväg till saltpeters anskaffande, har Eders Kongl. Maj:t ansett betänkligt att bifalla de gärd - skyldiges önskan att med korn få skatten sig afbörda. Blott tvänne plant-lador finnas i Lijnet, och. de lära ej vara på Österbottniska sättet inrättade.. Blekinge Län. Här förete sig lofvande utsigter för saltpeter - näringens utvidgande, uti landets skogstillgångar och boskapsskötsel. Eders Kongl. Majit har derföre under den 19 April ibi4 förordnat, att en särskildt Styresman i Länet skulle tillsättas, arne kunnige sju - D-en 19 April. sjudare från Österbotten betingas, och prasmier,. i; likhet med hvad för Småland blifvit be vi i jad t, bestas, Un tVer det förflutna året äro, 14 plant -lador .på Österbottniska sättet redan anlagde och. g under anläggning innevarande ar.
Haasims undeidåniga memorial af den 5 i samma månad, angående behofvet af ej mindre nybyggnader och reparationer af de publika husen på ön samt iståndsättande af kronans dervarande materiel, än ock en ny något tillökt och förbättrad stat, äfvensom pensionsrätt för de å ön anställde embetsoch tjenstemän, i nåder uppskjutit frågan om byggnadernas och materielens iståndsättande, med befallning till Guvernören att, efter förnyad undersökning i ämnet, med berättelse och förslag derom i underdånighet inkomma, samt, i afseende pä Guvernörens 33 Guvernörens hemställan om ny stat, funnit densamma för det då närvarande ej kunna bifullas, äfvensom beslulit att framdeles taga frågan om pensionsrätten i nådigt öfvervägande, bade Guvernören, uti underdånig rapport af den 26 Mars innevarande år, dels ingifvit en förteckning öfver kronans allmänna byggnader på ön år 1846 samt besigtningsinstrument deröfver och kostnadsförslag på dervid nödiga ansedda nybyggnader och reparationer jemte ritningar, hvaremot något särskildt förslag till materielens iståndsättande ännu ej inkommit, dels, i afseende på den behöfliga nya staten för förvaltningen på stället, i underdånighet åberopat memorialet af den 5 Augusti 1845, äfvensom sina förut i samma ämne aflåtna flera underdåniga hemställanden. Enligt ofvannämnda förteckning och besigtningsinstrument bestodo kronans allmänna byggnader på ön hufvudsakligen utaf boställen för Guvernören, PJacemajoren, Justitiarien och Lutherska Pastorn, tullhuset, ett vakthus och trenne batterier, Gustaf III, Prins Carl och Prins Oscar, alla med egna tomter; och hade, sedan hufvudbyggnaden af guvernörsbostället blifvit till grunden förstörd af en orkan år 1837, alla återstående åbyggnaderna på förenämnda lägenheter, med undantag af batterierna, som ej blifvit i värden uppförda, upptagits till ett sammanräknadt värde af 2,275 Spanska daler.
Den ädla Lorden förklarade vidare, att det varit " Dcimernas stora råd ", soin genomdrifvit valen i Deptford och Doncaster, samt iippmanade varmt till fortsatt arbete för unionisternas framgång. Med honom instämde Lady Moiitagu och andra ledande damer i den förnänia samlingen. Sedan hafva en mängd andra föreningar uppstått, hvilka: på samma gång de anslutit sig till ett visst politiskt parti, vare sig liberalt eller konservativt, uppställt på sina program qviniians valrätt. Så " the Liberal unionist associationn, ' ' Womens liberal associations77 nied en mängd olika grenar; " Leagzte of the unrepresented *, m. fl. F ö r att gifva ett litet begrepp om dessa föreningars sätt att verka, meddelas här några spridda detaljuppgifter. Först rna nämnas hurusom vid ett parlamentsval förliden vår, en mängd damer arbetade för den gladstoneska kandidaten emot primrosedamerna, hvilka kämpade för regeringens kandidat. Vidare kan nämnas hurusom vid en vårsammankomst inom Union of Conse ?-vatiz; e nssoc i a t i o n s ", ordföranden för the Ladies auxiliary Council, Lady George Hamilton, framstälde ett vältaligt yrkande på den politiska valrättens utsträckning till qvinnor, såsom en förnuftig och af behofvet oafvisligeii påkallad utveckling af Englands konstitution. Att qvinnorna stodo på lagens, ordningens, religionens och moralens sida, och skulle uppbjuda hela sin förmåga att stiicka socialismens och anarkiens tilltag, det erkändes af alla. Ingen klass hade så. sansadt, med sii mycken uthållighet och offervillighet, som qviimorna, arbetat pii att få sig denna rätt tillerkänd. Ladyn föreslog att föreningen skulle i form af en resolution stödja den blifvande parlamentsbillen i ämnet, och sglunda stärka opinionen till dess förmån, ej blott i landet, utan ock inom regeringen. hvilken i år tagit ett steg i rätta riktningen, genom att frivilligt utsträcka den kommunala rösträt ten äfven för valen af " county authorities " till qvinnor.
Det är emellertid långt bättre än rumlarnes i syndens stad, Stockholm ... Eder bådas sanne rimmare och tjenare Wilh. von Braun. P. S. Jag kommer aldrig upp till Stockholm mera, vill Gud! Jag har redan varit der för mycket, och slår mig bättre ut som bonde. Huru Gud i den saken ville är osäkert, men att Braun sjelf med samma svaghet som vanligt gaf efter för det behof som hvarken kon, bocken, tupparne, ankbonden eller ens de små tama killingarne Amor och Psyche i egna personligheter kunde qväfva, det var säkert; ty månaden hade ej mer än väl gått om innan han med ett verkligen stor-presentabelt utseende efter den landtliga dieten visade sig inom murarne af »Syndens stad». »Ja, skratta åt mig, – nu är jag här! Jag kom mig ej rigtigt för att dikta i fria naturen, så går det när man vant sig af med den. Nu komma bröderne att förgöra mig på Hasselbacken. Men det är så »menniskans natur» säger gamle Stapleton i »Jakob Ärlig». Och jag är menniska, jag.» Hederlige, redlige, ömhjertade Braun. Skämtet på läppen, qvalen i hjertat! Sjette kapitlet. Framtids-skuggan. Det var eget med von Brauns lif att der så ofta ett finger betecknande visade mot döden. Detta kunde ligga i det inneboende fröet, men stundom kommo dessa tecken liksom framkastade utan hans medvetande. Blanche beskrifver en gång i Illustr. Tidn. icke i sitt eget utan i författarens, berättarens eller referentens namn ett »äfventyr», angående hans första möte och bekantskap med Braun, och detta möte slutade just på – Uddevalla kyrkogård ... »Berättaren, heter det, erinrar sig lifligt en dag eller rättare en natt i Uddevalla. Det var i augusti 1839. Författaren till dessa rader kom då dit, men begaf sig genast från gästgifvaregården till det närbelägna vackra Gustafsberg, den tiden mycket besökt af badgäster från nästan alla orter af riket. Det var bal i brunnssalongen. Unga damer och kavaljerer rörde sig lifligt i françaisen, trots hettan och dammet.
Det är naturligt, att då man stadgat ett maximum för sedelstocken, så kan man icke eller undgå att stadga ett maximum samfäldt för summan af alla lånerörelser och, sedan man det gjort, stadga ett maximum för hvarje lånerörelse särskildt, sä vida man icke vill begå den orättvisa mot de andra lånerörelserne, att man drager in pä de fonder, som blifvit dem anvisade, i afsigt att bereda nya tillgångar för den fond, som afser belåningen å vågbara effecter, hvilken åtgärd dock, i min tanka, icke blott skulle, på sått jag redan - Den 12 April f. m. dan nämnt, innefatta en orättvisa, utan äfven föranleda till beständiga fluctuationer i sedelstocken. Det synes mig otvifvelaktig!, att, såsom Frih. Stjernstedt anfört, just vid de tillfällen, då jernet som mest behöfver belånas, inträffar också största svårigheten för Banken att kunna göra tete mot sine affärer, eller med andra ord, just vid dessa tillfällen tryckes mest på Bankens silfvervaluta. Ty då jernet behöfver mera än vanligt belånas, visar det att exporten är minskad; och när, detta oaktadt, importen uppgår till lika mycket som förut, samt skillnaden således måste fyllas med silfver; så kommer naturligtvis de sedlar, som utsläppas för de vågbara metallerne, att genast ingå till Banken, för att man på detta sätt må kunna erhålla det silfver, hvilket skall utföras. Man ser således häraf, att det är för Banken ganska vådligt att icke sätta någon begränsning för denna lånerörelse. Då jag uttalar denna mening, bör jag icke till den grad missförstås, som skulle densamma vara, att gränsen bör bestämmas lågt. Jag tror icke eller att något sådant är att befara, då, enligt hvad den vid sidan 46 fogade tabell visar, denna fond skulle komma att illgöras af ungefärligen 1 million r:dr utöfver det belopp, hvartill belåningen af vågförde effecter uppgick under året 1844, eller då nämnde fond som mest behöfde anlitas.
Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad Utskottet här ofvan föreslagit, har Utskottet låtit verkställa aproximativ uträkning till utrönande af det belopp, mantalspenningarne må kunna i Riks-staten upptagas, lydande denna uträkning sålunda: Enligt 1860 års Riks-hufvudbok debiterades samma år mantalspenningar för 1,860,010 personer; och härtill skulle nu vidare räknas allmogen i Särna och Idre socknar, eller cirka 1,100 personer. Den enligt samma Riks-hufvudbok debiterade personela bevillningen visar ock att skyddsafgift utgjorts af män och qvinnor i följande proportion, nemi. 48,2 procent mån och 51,8 procent qvinnor. Med tillämpning häraf, skulle, jemlikt Stats-Utskottets beslut i öfrigt, mantalspenningarne kunna för åren 1864—1866 beräknas till 525,000 R:dr årligen, enligt följande Kalkyl: 1,860,010 + 1,100 s:gr 1,861,110 personer, hvaraf K: dr E:mt. 48,2 % män Då emellertid åtskilliga andra afkortningsorsaker nu skulle upphöra, så torde den blifvande afkortnings-summan kunna anses uppgå till endast 10 % af debiterade beloppet; hvadan nu afdrages 55,163: — Härtill synes kunna, i följd af befolkningens tillvext och stigande välmåga, läggas årligen cirka en procent af sistnämnda summa, eller för de 3:ne åren 1861 med 1863, å 5,000 R:dr 15,000: — tillhopa 511,470: — Ytterligare skulle tillkomma för indelta Arméens manskap : 26,871 personer å 40 öre 10,748:40. och för indelta Råfsmans-styrkan: 5,694 personer ä 40 öre 2,277: 60. ^3 Q2g.
Och de mångfaldiga kostbara byggnader på Lägenheter, sorn icke gifva alkastning, äfven försvinna ifrån alL beräkning. Hvarest ersättning för alla dessa ofantliga brister skulle tagas, öfvergar sannerligen min fattningsgåfva, och jag tror knappt, att något påliteligt Surrogat derföre kan uppi gifvas. Man talar om orättvisa i nuvarande Bevillning , för det att den träfar Fastighetsägare, utan afdrag för skulder; men Staten harju ostridig rätt , att för dess behof hålla sig till dessa Fastigheter, utan sammanhang med äga-; rens serskildta omständigheter. Och skulle val alls ingen orättvisa vara att befara af det nu ifrågaställde nya Beskattningssätt? Är det väl sannolikt, att de, som böra besörja Taxeringar» ne, i Simma stund de öfvergå ifrån en under längre tid vunnen erfarenhet , tillika skulle äga den, för en alldeles ny methode, oumbärliga skarpsinnighet, att intränga i hvarje enskilt mans invecklade eller undandöljde tillgångar ; den oväldighet, att utan missledning af tvetydigheten eller listen, af afvunden eller fördomen, bestämma hvars och ens rätta skattskyl* 374 Dm 24 Martil, J. m. dirhet; och skulle icke, i motsatt fall, den orättvisa alli föi lätt inträffa, att den idoge och trefne Medborgaren fick gälda lättingens eller slötarens skuld till Staten? Skulle icke denna o* rättvi a vara mera hård och tryckande , än den, som nu är blott tillfällig i förhållande till Borg-när ns <\gen nytta? Och om man vill tillägga dessa den vanheder, alt oaktadt tydelig författning icke godtgöra Bevilltsingen för de-1 ras fordringar, en beskyllning, sorn för de fleste torde vara oförtjent; sä vöre väl icke eller m<-d det motsatta BevillningsSystembt dem betagit , att genom tillställningar , som Logen aldrig kunde åtkomma, bereda sig enahanda fördel.
Således om hans efterträdare blir Den 23 December e. m. 433 blir utnämnd i slutet af detta eller början af nästa år, så måste denne indelningshafvare tjena till 1850 i sin nya tjenst innan han kommer i besittning af det dertill hörande boställe. Skulle händelsevis under denna lid, uppgående lill 2j år, denna tjensteman dö eller befordras, sä kommer han, genom det stadgande i boställsordnm hvars förändring Hr Gripensvärd nu föreslagit, aldrig i besittning af sitt boställe; och om han d. 13 Mars erhåller afsked, sä får han icke uppbära något af bostället; men skulle han dagen derefter taga afsked, så bibehåller han bostället i 2 år. Att detta är en anomali, lärer ingen kunna bestrida och det är derföre nödvändigt att för dess undanrödjande vidtaga nödiga åtgärder. Uti 183(5 års militie-hostalls-ordn:r tillkom ett morn., som icke igeufinnes i 175(5 och följande års boslälls-ordmr, hvarigenom enkan efter en i tjenst död boställsinnehafvare, som ännu icke tillträdt bostället, tillerkännes rättigheten alt uppbära afkaslningen af detta boställe längre eller kortare lid, allt efter som dödsdagen inträffar. Men är delta stadgande rättvist i afseende på enka, så måste det äfven vara lika mycket af behofvet påkalladt dä det rörer en i tjenst varande embetsman, som i och för denna tjensts (Hofvande får vidkännas ganska betydliga utgifter. Jag ber äfven att få nämna, att då Carl XI inrättade Indelningsverket, uppgick boställsräntan, om icke fullt till boställets afkastning, åtminstone mycket närmare dertill än den nu gör; och 1833, då den nya löneregleringen inträffade, bestämdes boställsräntan lill icke mer än j af afkaslningen. Jag har endast velat' medskicka dessa anmärkn:r och anhåller för min del att Utsk. åt motionen ville egna all den uppmärksamhet den förtjenar.
Är det Konungens, plikte med Femhundrade daler. 2 §. Qväljes Under-Rätts dom för Råtta; döme deröfver den Rätt, der det sker. Tadlar man sådan dom utom Rätten; döme deröfver UnderRätt i den ort, der brutet är. Qväljes Hof-Rätts eller Konungens dom, det skall i Hof-Rätten dömas. Lag-Viskottets Betänkande, N-o 5i. 27 29 C a p. 1 och 2 §§ af detta C.ipiiel skola hafva följande lydelse: 1 §• Djerfves någor missbruka rättegång, och emot klara skäl och bättre vett af arghet drager någon för Rätta; bote i Under-Rätt, ifrån Tio till Tjugu daler, de fattiges ensak-, och gälde dertill rättegångskostnad, hinder och skada. 2 §• Häfver någor tappat i Under-Rätt, och gillar Hof-Rätten i allt Under-Rätts utslag ; prof ve Hof-Rätten ock, om han för ohemul klagan gjort sig till ansvar förfallen: finnes det; böte han dä från Trettio till Etthundrade daler. I dessa fall plikte fullmägtig, som i i5 Cap. 1/; sagd t är. Orkar den brottslige ej bota; plikte med fängelse, som i 10 Cap. Utsöknings-Balken stadgadt är. 30 C a p. Detta Capitels öfverskrift skall få en sådan redaktion. Huru sökas skall, att Konungen må Hof-Rätts dom öfverse; så ®ck huru det, som dömdt är, skall derjörinnan utgifvas. 3 §. Af denna § .ändras tredje pu-nkten sålunda: Parten ställe ock borgen för kostnad och skada, som i a5 Cap. om vad från Under-Rätt föreskrifves. 5 §. Denna § erhåller följande förändrade lydelse: Den, som tappat i Hof-Plätt och vill honungen deremot söka, gifve omant ut hvad dömdt är, och sälle del hos Konungens Befallningshafvande eller i taka händer. Ar det, hvarom dömdt är, sådant, att ändringssökandet onyttigt blefve, der dom fullgöras skulle; dä gånge det ej till fullbordan.
De stola bli än dyrare nu. dä Rorarne ej hofwa tillgäng att lega näqon karl tili soldat fsm är »nder 25 är: och dyrast. ja kan handa omöjlige för mangen Rote att Utgöra, skulle de> bli» om bland det återstående folket, nen ligen Vek som hunnit öfwer 25 ar, en stor del singe bortlegas af fädane ynglingar, som ehuru styldnge akt med egne personer förswara foster* jorden, söka undandraga sig denna plikt. Denna sistnämnde omständighet eller att Rustoch Rotestallare ej stullc mer förmå recruleka den ordinarie armeen, (det will med andra ord säga, att denna armee stulle till stor del ruineras) fä wida förberörde legningsrättighet blefwo bewil» jad, synes ensam kunna göra tillfyllest, att bestrida Senna rättighets medgifwande. Hwad har om lego-dyrheten för Rustoch Rotehållare ar sagt, kan jemwäl utan twifmel lämpas till Regements och Compagnie Cheferne wid rvärfwade corpser. I del föregäende har jag tagit mig frihet att wördsamr yttra mig öfwer de högst betänkelige följder, som legiiinqsfrihetcn ofelbart stulle hafwa sä wäl pa förstärknings armeen som pä den ordinarie och stadigtvarande. >— En annan gang torde det wara mig tillåtit, att med lika wördnad tillkännagifwa min öfwerkygelse om de lika stadliga wärk, ningar som venna frihet stulle medföra pä landels hnfwud»äringar sa wä! som pä desi publiqne werk och Embekömanna Corpser. Derjemte torde jag da i ödmjukhet fä yppa mina tankar vin de mäll och Den s Maj!- 143 och steg som jag magar anse nödige i afseende pä tillsättandet af söistärkuingsmanfVapelS befäl. Begärdes pä Bordet.
Barr iuto. för min del kan d å s v ä r a p å, att jag LANDTBRUKSMÖTET I ÖREBRO: PETTERKVIST. P. S. Nej då. UPPVISNING I SPANNKORNING. S. — 5 IDUN — första pris, 12,000 kr., för ritning till föreslagen bro i Sydney. Numera innehar ingeniör Lilljeqvist befattningen s o m verkställande direktör vid Elektrokemiska aktiebolaget i Bengstfors. Ingeniör B. Sohlman, son till den för öfver ett par decennier tillbaka aflidne framstående publicisten August Sohlman och broder till Aftonbladets nuvarande hufvudredaktör, är född 1870, blef student 1887, g e n o m g i c k därefter Tekniska högskolan, vistades sedermera på olika platser i Amerika och erhöll 1893 anställning hos d:r Alfred Nobel i Italien. Senare förestod S. dennes sprängämneso c h försökslaboratorium vid Bofors o c h är numera verkställande direktör för Aktiebolaget Bofors ' Nobelkrut. INGENIÖR J. R. LILLJEQVIST. UTREDVÅRA NINGSMÄN. B. ILLUSTRATIONER. T NERIKESBYGDENS MINNESRIKA HUFVUD L S T A D Ö B E B E O pågår för närvarande en vacker industriutställning, s o m, i förening m e d landtbruksmöte, i dessa dagar högtidligen öppnats af nerikeshertigen, prins Eugen, under stor tillslutning från stad o c h län. A f de båda illustrationerna därifrån, som vi i vårt dagsnummer bjuda vår läsekrets, framställer den ena en utställningsinteriör, sedd från själfva entréen, m e d konungens b y s t placerad i talarstolen, samt på sidorna därom en del af montrerna. Den andra bilden är en totalvy af landtbruksmötets terräng, å hvilken just pågår en uppvisning i körning m e d spann. Ingeniör J. B. Lilljeqvist är född i Stockholm 1855.