Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I grund deraf, får jag vidare påminna, att 59 §. RegeringsFormen innehåller följinde: ”Efter Ri”kets och StatsVerkets tillstånd och behof lite ”Konungen till Utskottets öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de Ordinarie inkömsterne, och hvilka behof genom Be”villningar böra fyllas.” Den derpå följande 60 ”säger; Till desse sednare räknas Sjö- och Eandt”Tullssamt Accisafgifterne, Postmedlen, Charthas ”Sigillatas afgiften, Husbehofsbrännerimedlen samt ”hvad Riksens Ständer dessutom serskildt hvarje ”Riksdag, såsom Bevillning, sig åtaga. Ej rnä ”några allmänna afgifter af hvad namn och beskaffenhet som häldst utan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, Stora SjöTullen å inkom”mande och utgående Spannemål allena undantagen. Ej heller ina Konungen Scc ” Ar det då icke för att fylla hvad som brister i Statens ordinarie Inkomster, som Bevillningen erlägges, och är det ej derföre att dessa afgifter ej skola kunna villkorligen förhöjas, som 180g års Ständer införde dem i denna §., såsom Bevillning? När ö/jide §. vidare säger, ”att hvad under namn af extraordinarie Utlagor eller Bevillningar till Stats”Verket af Riksens Ständer anslås, skall vara unter Konungens disposition”, så finner jag deruti en gifven grund, att desse medel, sorn skola af Statsverket utdelas till anviste behof, äfven skola frän början till Statsverket aflemna^. Man har sagt, att blott den delen borde öfverlemnas, som åtgår att fylla S atsVerkets behof, rnen då större delen af Tulirnedlen utgår till detta ända - 46 Den 17 Od eler /. tu. mai till ett belopp af goo,ooo Riksdaler, och dl man ej vet, huru stort öfverskoitet blir, så frågar jag, om man bör förflytta Uppbörden till ett an-f nät Verk?
Mari! då hon såg honom qvarstå orörlig. Då slängde han portföljen i golfvet och rusade på dörren. Jag ville just i dag förstöra det! – ropade hon efter honom – Han vände sig ännu om, och hans rullande ögon stirrade ett ögonblick på henne ur det blossande, vanställda ansigtet. Så gick han – Mari, den gamla tjenarinnan, steg förskräckt undan för honom och sedan in i lusthuset. Hvad i herrans namn felas mamsell? frågade hon och fick till svar: Friskt vatten – samt en afvisande åtbörd. Med harm i hjertat, harm öfver hvad han kallade alla qvinnors oförnuft, harm öfver sin egen svaghet, missnöjd med henne, med sig sjelf, med hela verlden, ödet, försynens skickelse, stormade Fredrik dädan. För sin egen, för hela skapelsens tillvaro fann han lika litet skäl, som en ortodox teolog, och skulle han haft verldsbyggnaden i en snusqvarn, han hade säkert ögonblickligen förvandlat hela herrligheten i en nypa stoft, för att blåsa ikring det – ja hvart? och hvarmed? – ty på intet vilkor hade han velat undantaga sig från verldsalltets öde. – Han skulle gjort allt detta, men nu fick han åtnöja sig med att se en länge öfverlagd plan uppgå i rök. Besöken hos Linas farbror gåfvo honom väl oftast glädjen att se henne – men också intet vidare. Det tvång de kostade honom öfvervägde till och med denna glädje. Men kanske stegrade just detta tvång hans passion; ty han kände ett ännu starkare tvång att alltid på nytt underkasta sig detsamma. Ett ord, ett ögonblick mellan fyra ögon var dock hans naturliga önskan, och sedan han från alla sidor betraktat de möjliga följderna af ett sådant ord och fann sig ega mod att trotsa dem, beslöt han att taga det afgörande steget. Under sina många ensamma vandringar och hvilor hade han ledighet nog till betraktelser och beslut. Tillfälle till dess utförande var lätt att finna, då han visste, att Lina snart sagdt dagligen vistades i den nämnda trädgården, som jemte en derinvid liggande stenhusegendom tillhörde farbrodren – (vare detta nämdt för dem, som vilja veta allt, också »huru Lina just nu kunde befinna sig i en trädgård»).
Nådiga privilegium för bolaget af den 13 November 1852 föreskrifves, och ernof betalning antingen i kontanta penningar elier i Svenska stals-obligaiioner till samma värde som försäljnings-summau; — hvarjemte Direktionen, förden händelse att Kongl. Majit skulle finna någon inlösning till Svenska Staten af Köping-Hults jernväg med dertill hörande egendom icke böra ske, dels förnyat sin underdåniga anhållan om beviljande afen förhöjd ränte-garanli för bolaget, dels ock i underdånighet anmält, alt om Kongl. Maj:t skulle i Nåder anse en utsträckning af bolagets jernväg till Christinehamn och deraf följande förändring i dess riktning böra ega runi, Direktionen för sådant fall blifvit af aktie-egarne vid bolagsstämma bemyndigad att förklara bolagets beredvillighet att derpå ingå, emot det af Direktionen i förenäinnda underdåniga ansökning af den 11 November framställda vilkor, eller att, i detta fall den summa, på hvilken Statens ränle-garanli beviljades, btefve förhöjd i förhållande till den ökade våglängd, sorn genom en sådan förändring skulle uppkomma; — varande äfven denna Direktionens underdåniga framställning af Kongl. Majit öfverlentnad till Stats-Utskottet, för alt i sammanhang med Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse den 13 nästförulgångne November blifva underställd Rikets Ständers pröfning. Bih. till R. St. Förr äu Stats-Utskollet, i anledning af nu anförda serskilda förslag och framställningar, meddelar slit yttraude till Rikets Ständer, har Utskottet trott sig böra i korthet erinra om de utaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, angående utförandet af jernvägs-anläggniugen mellan Köping och Hult, förut föreskrifna bestämmelser, hvilkas tillämpning måste ifrågakomma vid bedömandet af bolagets närvarande ställning i förhållande till Svenska Staten.
Utdr. den 3 Juni 1841 - 43, angående befrielse från Bevillning för Lima sockens invånare i We~ ster-Dalarne. Ståndet, som bifallit .Betänkandet N:o få, lade Utlåtandet K:o 5r, till handiingarne. S. D. Vid nu skedd förnyad föredragning af Statssamt dllmänm Besvärsoch jEVRmowf-Utskottens Utlåtande N:o 202, i anledning af väckt motion, angående tillstånd för Rotehållare att å Krono-parker eller Allmänningar taga virke till sine Iinekte-stugors uppförande, blef samma Utlåtande af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos B av co-Ut skottets följande Memorial: N:o 182, med förslag till ålskillige förändrade stadganden uti 5:te Artikeln af nu gällande Banco-Reglemente; N:o 183, med förslag till åtskillige förändrade föreskrifter uti 6:te Artikeln i;sta och a;dra Afdelningarne af nu gällande Banco-Reglemente. S. 1). Föredrogos ånyo B anco-Ut skottets följande Memorial; Js;o 187, i anledning af Böglofl. Ridderskapets och Adelns återremiss å Utskottets under Ntris 176, 177 och 178 afgifua Utlåtanden, Lades till handiingarne. N;o 188, i anledning af Riks-Slåndens beslut, i följd af Utskottets, uti Betänkandena N:ris 158 och 179, framställde förslag till reglering af Bankens lånerörelse i åtskilliga delar. Ståndet lät dervid bero. N:o 189, med hemställan om gratification lill en af Bankens Commissaiier för Utskottet lemnadt biträde. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handiingarne Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N;o 563, om inlräffadt hinder för votering, rörande extra Slatsregleringen.
Förklaringens den 24 November 1724 öfver 1723 års Nådårs-Förördning, hvilken punkt förmår, det den, som sedan den 1 Januari och inom den 1 Julii befordras samt tillförene haft tjenst, bör 240 Underdåniga Skrifvelser. 66 Ricl 32 sk. för 1816, hvilket hort utbetalas af den fond, Riksens Ständer vid 1 8 t 3 ars Urtima Riksdag anvisat för Iönlöse Oifis&rare af A rrnéen , som gjort tjenst linder sista kriget, hafva Riksens Ständer,; <!å Rrjusseau allt intill September Månad 1817 saknat underrättelse örn den vunne förmånen, och denna okunnighet varit orsaken till hans försummelse att ej inom stadgad tid sig anmäla, velat bifalla, att beloppet af ofvannämnda Arfvode, utgörande tillsamman 116 R:d 3-2 sk., må Rousseau tilldelas af de medel, so m vid Statsreglei ingeri skola utses. Riksens Ständer framhärdar SCc. Uppl. och godkänd hos Ridd. och Adelil d. g Öfriga Riks-Stånden d. 9 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Häradshöfdingen Örtend ahls ansökning om Boställe eller Lönförhöjning. Häradshöfdingen uti Näs och Gillbergs Härader af Wermeland Nils Örtendahl har i underdånig ansökning, som E. K. Majit den 7:de sisllidne April öfverlemna! till Riksens Ständers Stats-Utskotts åtgärd, anhållit, att antingen något tjenligt Hemman måtte inlösas till Boställe för honom, eller ock Lönförhöjning honom beviljas, emedan han, såsom blott innehafvan-’ de 75 Rtds lön men icke något Boställe, vöre otili - Underdåniga Skrifv elser.
M:s Nådiga Proposition, rörande Stals-Verkets tillstånd och behof, hvilken innefattar frågan om ytterligare Anslag för fullbordandet af Garnizons-Sjukhus-Byggnaden samt Andra Lif Gardets CasernBvggnad, få, hos E. K. M., R. St. i underdånighet anmäla, det de beviljat, såsom ytterligare Anslag TBxp. tit t k. Förslag till linch Skrift N:o 347, 348, *7 Anslag för Allmänna Garnieons-Sjukhus-ByggJiädens fullbordande, det belopp af 116,82^ Rdr 47 sk. 4 rst., som vederbörande Emhets-Verlc vitsordat vara i sådant ändamål tillräckligt, samt För Andra Lif-Gardets Casern-Byggnads fullbordande de af E. K. M. dertill äskade 70,000 Rdr, utgörande tillhopa 186,824 Rdr 47 sk. 4 rst., derifrån likväl bör afgå hvad år 1829 Teilan lill dessa föremål blifvit utbetaldt med 35,000 Rdr} samt återstoden i5i,824 Rdr 47 *k. 4 rst,> 1 rundt tal med t52,ooo Rdr lill E. K. M:s Nådiga disposition i omförmälda afseende afRiksgälds-Contoiret, pä E. K. M:s och Rikets StatsContoirs reqvisition, utbetalas; kommande, på sätt Öfver-Intendents-Embetet ansett nödigt, Anslaget för Allmänna Garnisons-Sjukhuset att inom en tid af Trenne år utgå. Rikets Ständer framhärda etc. N:ö 3fS. tJppl, o, godk. hos Ridd. och Åde’n d. S Febr. l83ö« Preste-Slåndet d. 8 Borgare-Ståndet d. 8 / Bonde-Ståndet d. 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ angående verkställd granskning af StrömrensningsFondens Räkenskaper och Förvaltning. S. A. K.
När dom å Ilärads-Ting fällas skall, underrätte Häradshöfding; Nämnden om saken, och de skäl deri äro, så ock hvad lag i thy fall säger; varder Nimod från Häradshöfding skiljagtig, galle den mening, som Nämnden faller på, och svare den för dom sin, Äro ej alla i Nämnden ense; staude vid det, sorn Häradshöfding rättvist pröfvar. XXIV Cap, 5 §. Denna §., sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 10 September , ändras sålunda: I alla Kätter skall döm offentliga afsägas, å Härads-Ting, så snart den författad är; och; gifve Häradshöfding domen skriftliga ut, innan han frän Tingstad reser, om det så tidigt äskas, att det ske kan: gör han del ej; bote Tjugufem dalerI Rådstufvu-Rätt och Hof-Rätt böra parterne vid middagstimma dagen förut stämmas, genom anslag å Rättens dörr, att dom å tid föresattan afhöra: dock; må Rådstufvu-Rätt genast och ulan anslag dom mundtliga eller skriftliga kungöra, der saken af iinga värde är; och stämde parterne i thy fall fritt, att taga den ut eller ej. Täger någor Rättens offentliga anslag bort; bote Tjugu daler, 11 §. Denna §. är sålunda ändrad: Nu kunna sådana omständigheter sig yppa långt efter, sedan dom; och utslag, fallit, att förklaring deröfver nödig är; den bör ej vägrasÄr Häradshöfding, sorn dömt, ej; då i samma Rätt: gifve den, som i hans ställe kommit, förklaring med Nämnden, Äro i Rådstufvuoch Hof-Rätt ej; så mångå qvar af dem, sorn i utslaget emse varit, att de do införeäro; då böra de, sorn sedan der domare; blifvit, utslaget förklara. Innehåller den förklaring, sorn partén ig8 Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, JY-o it4- gifves, något sådant, som i utslaget ej är tydliga utsatt; då må vad deremot tillåtas. XXV Gap. 1 §•
Frågan är altså: vore det bra, att en allmän theater ej funnes? Härom vill jag icke ingå i undersökning; men jag skulle tro, att vi ännu äga alltför svaga grunder för förhoppningen att genom enskilda theatrar få ersatt, hvad vi, genom förlusten af den allmänna, komme att sakna, för att man bör anförtro sig åt dessa förhoppningar. Jag vill åberopa ett exempel. En liflig vän af theatern, sorn redan 1818 insåg, att det var omöjligt, att den kunde bära sig utan allmänna bidrag, nemi. Gr. Löwenhjelm, uppgjorde då en plan för anläggande af privattheatrar. Jag skulle sätta denna i verket; men jag erfor, alt ingen enda artist ville derå uppträda, och jag måste begagna all den magt, jag kunde äga, för att förmå stora theaterns personal att biträda Hr Törners theater. Detta är ett factum. Jag anhåller örn afslag å delta och bifall till det förra betänkandet. Den nu föredragna lista punkten blef af R. o. Ad. bifallen. 2ldra punkten. Bifölls. Hr Dalman: I öfverensstämmelse med de åsigter, jag hade äran framställa, då denna fråga sista gången förevar, yrkar jag jemväl nu afslag å förevar, punkt. Jag kan nemi. icke linna någon nödvändighet uti, att theaterpjeser mera skola vara underkastade censur, än andra skrifter. Att öfverlemna en författareproduet, af hvad slag sorn helst, lill be - Den 8 September. 81 beroende af någon enskild persons pröfning är en inskränk-» ning, sora ingalunda passar för en nation, hvilken i stället borde söka att utvidga sin frihet såväl i det ena som andra alseendet. För min del är jag Öfvertygad, att den framskridande allmänna bildningen, som sålunda sprider en allt större och större ömtålighet, lemnar en fullkomligen tillräcklig garanti i det åsyftade afseende!. Skulle man antaga den föreslagna censuren, kunde det hända, att mången nyttig sanning undertrycktes af considerationer utaf det ena eller andra slaget. Dä theatern bör vara en moralisk bildningsanstalt, ar det för detta ändamål nödigt, att den får använda sig i alla genrer.
Aflöning: för Biks-Ståndens och i Utskottets betjen., om förskott å — 4 t 8 — b. 24 Dec. b. 23 Dec. b. 24 Dec. g. 24 Dec. » slutliga bestämmandet af.. — 4 i 101 — b. 24 Apr. b. 24 Apr. b. 27 Apr. b. 22 Apr. » för Sekreteraren i sammansatta Stats o. Ekonomi-Utskotten . — 4 2 1 — b. 23 Aug. b. 22 Aug. b. 23 Aug. b. 23 Aug. » för den hos Stats-Utskottét anstälde Kamrerare .. — 4 1 320 — b. 21 Okt. b. 21 Okt. b. 21 Okt. b. 21 Okt. Se vidare: Kansli-betjening. Af sittning, 2:ne Sqvadroners af Skånska Kavalleriet och Smålands Hussar-regemente — 8 — 20 — b. 8 Febr. b. 1 Febr. b. 4 Febr. b. 4 Febr. Afskrifning: af det Ojaby m. 11. församlingar tilldelade belopp af det staden Wexiö meddelade byggnadslån — 4 1 38 — b. t Mars b. 1 Mars b. 1 Mars å 1 Mars Svar på återremiss '. — 4 1 90 — a. a. 24 Apr. a. a. 22 Apr. a. a. 24 Apr. a. a. 28 Apr. » af ett f. d. Expeditionslogden C. J. Moritz beviljadt, vattenaftappningslån — 4 1 39 — b. 1 Mars b. 1 Mars b. 1 Märs b 1 Mars » af ett för aftappning af kärrtrakten Möre i Calmar Län beviljadt lån ' — 4 1 40 — b. 1 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars » af Bankens fordringar hos Riksgäldskontoret för förskotter till utredning af Götha Kanal
Man har här talat om stora namn, som prydt våra Biskopssäten: men månne icke dessa namn varit åtminstone lika stora, om de, som buro dem, icke innehaft detta höga andliga embete. — Jag hoppas, att Utsk. måtte egna denna fråga en noggran pröfning, och se till, huruvida icke Gr. Adlersparres förslag kan, i större eller mindre omfattning, antagas. Frih. Creutz, Stephan: Motionären har sagt, att Biskopsembetena äro en onödig statslyx, pcb instämmer jag till alla delar häri. Denna statslyx är så mycket mera onödig, som Biskopsembetet, synnerligast sora det nu och sedan längre tider uppenbarat sig, alldeles icke står tillsammans med protestantismens innersta idée, utan är en qvarlefva ifrån katholicismen och påfvedömet.. Episcopus betyder egentligen ingenting annat, än rätt och slätt en församlings-föreståndare, och se vi tillbaka på kristendomens första tider, skola ni finna, huru den, som åtog sig en så beskaffad tjenst, gjorde det endast såsom en god gerning, och måste bereda sig på de aldrastörsta försakelser. Han skulle gå i spetsen för de förtryckta Kristna, beredd att uthärda de största lidanden för sanningen, vore det ock att dö derför. Och huru är det nu? [ stället för de ringa omständigheterne, se vi motsatsen i våra dagar. Biskops embetena äro nu, snart sagt, ingenting annat, än sinekurer för orkeslösa prester, då man derifrån gör tillfälliga undantag, som af Gr. Hamilton nyss blifvit omtalade, och man icke kan förneka hafva förelyst sitt tidehvarf. De äro vidare en statslyx derföre, att, till stor del genom Biskops-embetet, hela anordningen med den yttre gudstjensten fålen alltför stor anstrykning af katholicism, samt emedan dessa embeten äro för ett fattigt land alltför dyrbara, då man besinnar, till hvilka belopp deras sammanlagda löner upgå.
R:dr; dito dito, 3,319: 13. 3,031: 13. » sänkningen af Ramsjön och utdikningen af derom kring belägna vattendränkta egor inom Ljungby, Winberga, Stafsinge och Morups socknar af Faurås härad, å 10,800 R:dr; dito dito, 10,800: — 11,685: 38. » rätningsoch rensningsarbeten i Tvååkers-ån inom Himble härad, å 18,800 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta, 18,800: — 18,800: — Transport: 8,754,856: 96. 9,418,660: 86. - 33 — Transport: 8,754,856: 96. 9,418,660: 86. inora Elfsborgs och Hedlands lån: tor sänkningen af sjön Weselången ra. 6. vattendrag ■ inora Marks härad af Elfsborgs län och Wiske härad af Hallands län, å 40,000 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta, 40,000: — 40,000: — inom Elfsborgs län:
In öfver Österport stormar en annan by, hvirflar rundt om den öde trekanten, som kallas Grönland, rifver upp ett moln af sopor och vräker öfver de små husen vid öfre ändan af Store Kongensgade, bort till Norgesgade och Botaniska trädgården, nedanför Friedrichs sjukhus. Det dånar i luften liksom vid brådskande vingslag af tusentals skrämda fåglar, ett vindkast slår ned öfver Friedrichs-Plads, bryter ut öfver Tömmer-Plads och dör bort med ett klagande hvin i hamnen mellan masternas tackel och tåg. Samtidigt har en annan by kastat sig öfver bröstvärnet mellan Nörreoch Österport. Väderkvarnen på vallen snurrar rundt med vingarna i svindlande fart, vindfanorna på Rosenborgs slott vändas blixtsnabbt mot sydväst, och parkens ärevördiga träd böja sina klippta grenkronor. En hvirfvelvind sopar fram genom Gothers-gade till Kongens nye torv, trådar en ringdans längsmed allén förbi Charlottenborg, Komediehuset och Hovedvagten, vindlar ännu ett hvarf öfver rabatterna närmast omkring bronsryttaren i torgets midt, hviner om hörnet till Östergade och söker sig väg genom smågatorna förbi Nikolai kyrka till slottsplatsen. Här möter en hagelby, som strukit öfver Bremerholm, och förenade till en orkan famna de slottets väldiga byggnadskomplex med en kraft, som kommer den trekrönta tornspiran att vackla och de tusen rutorna att skallra. Bakom ett af de stora fönstren i första våningen närmast mot söder skymtas ett blekansikte med ett par ögon, som fladdra skyggt mot ovädret. Liten, spenslig och i förtid vissnad står den tjuguårige envåldshärskaren i fönstersmygen – lik en fånge bakom gallret – och fingrar oroligt på bröstet af sin guldbroderade rock. Nu smattrar den första hagelskuren mot rutorna. Han lyfter sina händer och begrafver dem i sin pudrade peruk. Hans ögon få ett uttryck liksom af en olidlig kroppslig smärta, den lilla pygméfiguren krymper ihop, vänder sig om och flyktar inåt rummet. Warnstedt, kammarpagen, följer sin kunglige herres rörelser med ångest och förvåning.
Finns inget att anmärka på den sökande och han ställt borgen för borgerliga utskylder under de 6 första åren, utfärdas tillståndsresolution för honom. Mom 2 Den som vunnit burskap, skall inom två år ha sin rörelse igång. Eljest förlorar han sitt tillstånd och kan inte utan giltiga skäl återfå det. § 3 Om Köpingens byggnad Mom 1 Köpingen är enligt planritningen indelad i kvarter och tomter. Alla kvarter skall ha namn och tomterna nummer. Tomternas kvadratinnehåll, räknat i alnar, införs i en tomtlängd av kronofogden och förvaras hos domaren på orten. Mom 2 Var och en som vunnit burskap har rätt att utse och bebygga den tomt han helst vill ha. Han låter sig genast som ägare införa hos domaren i tomtlängden och få ett stämplat bevis. Ingen får äga mer än en tomt, så vida hans rörelse inte behöver större utrymme, då prövning görs hos befallningshavande. Mom 3 Vid hamnen skall två kvarter, som inte gränsar till torget, tas undan för magasin och packbodar. Vedgårdar anläggs vid sjön. Kronofogden upprättar ett projekt till en allmän byggnadsoch brandordning. Mom 4 Den som inte efter två år har byggt på sin tomt, har förverkat sin rätt och tomten säljs till någon annan. § 4 Om inkomster till Köpingen Mom 1 Inkomster beräknas av tomterna. Varje tomtägare betalar 1 runstycke per kvadrataln varje år. Mom 2 Var och en som anländer till köpingens bryggor och lastar eller lossar varor skall betala bropengar enligt taxa. Kronans effekter är undantagna. Mom 3 Hamnpengar erläggs av alla ankommande fartyg. Mom 4 Så snart som möjligt skall en våg anläggas och våg - och mätningspengar betalas efter taxa, som senare blir fastställd. De tre sista momenten kan utarrenderas, vilket beslut dock sker efter borgerskapets och befallningshavandes överläggningar. Mom 5 När källare blivit inrättade skall de för köpingens räkning utarrenderas. Rättigheten att hålla krog eller försäljningsställe för mat och dryck ankommer på befallningshavandes prövning. Han ser till att inte fler anläggs än vad som behövs och håller uppsikt så att inte osedlighet frodas. Mom 6 Strandfisket bör utarrenderas. § 5 Om uppbörd och redovisning av Köpingens inkomster Mom 1 Köpingens nu uppräknade inkomster skall årligen insamlas av Köpingens ordningsman.
Iofgifne tid, må icke egare af hränvinsredskap, som till bränvins-bränning sig icke anmält, eller icke vederbörligt tillstånd erhållit, på sätt 11 §. otnförmäler, innehafva oförseglad hränvinsredskap; utan anmäle iios vederbörande Krono-Betjent sådan redskap till försegling å första söknedag, sorn hans rättighet att densamma begagna upphörer. * Den, som, enligt 8 §., sig endast lill första hälften af bränvins brännings-termin anmält, åligge samma skyldighet för den tid, som han ej till bränvins-bränning får redskapen begagna. Kostnaden för denna försegling ersättes Krono-Betjeningen af egaren med sex rst. per kannerum, jemte skjuts för en häst, då resor för detta ändamål erfordras. Stadgandet i denna och nästföregående må likvist ej tillämpas på ny redskap, som är i tillverkarens vård eller på gammal redskap, som är under arbete på Kopparslagares verkstad. 25 §. Den, som förskaffar sig flere, större eller annorlunda beskaffade bränvins-brännings-redskap, än dem, till hvars begagnande lian berättigad är elfcr sig anmält, vare skyldig att inom 8 dagar i stad och i4 dagar på landet, efter det han egare deraf blifvit, sådant hos Magistraten i stad eller hos närmaste Krono-Betjent på landet anmäla, och dessa redskap antingen försegla låta eller ock till förvar å allmänt ställe aflemna, Åstundar någpn att, i stället för den redskap, som lian rätteligen inndhar, få begagna annan redskap, som han sig förskaffat, vare delta tillåtet, så vida hans uppgift till mantalsskrifningen berättigar honom att sådan redskap få begagna, eller han hos Konungens Befallningshafvande dertill erhållit tillstånd; åliggande honom dock, innan han får begagna den senare redskapen, att låta försegla eller under allmänt förvar ställa den redskap, sorn Iran förut innehaft, eller oekså inför Magistraten eller Krono-Beljenin - 12 Bee.-, Lagsamt AUm. Oecon.