Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kronprinsen, general-fälttygmästaren och chefen för artilleriet, artilleri—komilén algifvit underdånigt betänkande i fråga om anledningarne dertill alt officersplatserna vid artilleriet, mindre än de vid andra vapen, eftersökas; dervid komitöen, som ansett orsaken till berörda för artillerivapnet menliga förhållande böra hufvudsakligen sökas i otillräckligheten i befälets lönevilkor i allmänhet, hvilket bäst visade sig genom deras sammanställande med befälets löner vid lifgardesregementerne till fots, hvilka regementer i afseende på tjenstgöringsförhållandena komme artilleriet närmast, underdånigst föreslagit en allmän förhöjning af artilleribefälets löner, så att dessa, med de jemkningar i beloppen, hvartill skiljaktigheterna i artilleriets organisation föranledde,* 16 Siats-Utskottets Utlåtande, 83. blefve lika med dem, som äro de nämnde gardesregementernes befäl bestådda, varande i sådant hänseende af komitéen hemstäiidt: att då sekundcheferna vid lif gardesregementerna till fot åtnjöte en sammanräknad löneinkomst af 4,100 R:dr, ehuru dessa regementens officerskorpser hvardera lill antalet utgjorde blott hälften emot ett artilleriregementes, chefernes för sistnämnde regementen måtte ökas med 560 K:dr, eller till 4,360 Rrdr, då lönetillökningen för de 3:ne cheferne blefve 1,680 R:dr; att, jemte det artilleriets 13 majorer, till likhet med hvad vid Norska artilleriet eger rum, upphöjdes lill öfverslelöjtnanter, hvarigenom majorsgraden komme att försvinna och öfverstelöjtnanterne blefve 16, dessas löner måtte, för alt blifva ungefärligen lika med öfverstelöjtnanternes vid gardesregementerna, från 1,920 Rrdr, som de nu med fouragemedlen inberäknade utgöra, höjas till 2,770 R:dr, eller med 850 R:dr hvardera, hvilken förhöjning skulle för 16 öfverstelöjtnanter utgöra 13,600 R:dr; att kapitenslönerna af högre klassen, nu uppgående till 1,280 Rrdr måtte ökas till 1,400 R:dr, eller med 120 R:dr hvardera, som för 32 kapitener erfordrade ett årligt anslag af 3,840 R:dr, hvarförutan borde åt de förslagsvis lill 12 upptagne kapitener med högre lön, som ej äro kompanieller batlerichefer, beviljas hvardera i ersättning för kompanireveny 400 R:dr, eller tillsammans 4,800 R:dr; att, jemte det depotkapitensoch yngre kapitensplatserna sammansloges till en klass, under benämning af yngre kapitener, lönerna, som nu utgöra för de förre 640 Rrdr, och för de sednare 540 Rrdr, måtte till 900 R:dr förhöjas, med skyldighet för depotkapitenerne att vidkännas lika accordsränta med nuvarande yngre kapitener; utgörande förhöjningen för 22 yngre kapitener å 360
Med förestående tillgång i Svenskt Banco . 133,18» 25 3 artse6 Regementets , Corpserå och serskildte Per» söners, nu utredda fordringar böra företrädesvis betalas, till det belopp ernotstående Credit utvisar, eller - 98,921 39 — Då ett Öfverskott uppkommer af , . 34,266 34 3 hvilket afräknas från beloppet af bespard Afskrifning samt förslagsvis beräknade Skulder , utgörande enligt 'ernotstående Credit 57,945; 16 1., då återstoden af enskiItes fordringar, till hvars betalande, tillgång ännu saknas, hestiga sig till . 23,68* 29 10 hvartill kom urer kostnaden för Krigs Redogörelse* Afslutningen enligt Förslaget I^it. D. .. 12,063 13 — RiksBankDaler. 2,264,329 S:a 35,74 3 4* I® samt si ut eli gen Publique Verkens enrotstående för•dringar 677,531 22 8 Summa 2,264,329 39 29 Svenskt Banco, 133,*88 25 713,275 16 846,463 41 Stockholm af Kongl. KrigsCommittéens Skulder och Tillgångar vid slutet af År 1317. Credit. RiksBankDaler, Svenskt Banco. KrigsFondens Skulder , upptages enligt Underdånigt Förslag för den 5 nasti. November : Till Regementer, Corpser och serskildte Personer, enligt då inkom» ne Räkningar „ 116,813 1 5 Sedermera tillkomne Skulder .* j * Till Skånska HusarRegementets Underofficerare återvundne AnmärkningsMedel . 1,82 1 2 — Konungens LifGarde till Häst dito , utöfver det förut upptagne belopp 73g ig 8 WesgtöthaDalils Regemente, jemlikt Kongl. Brefvet d. 26 Maji 1812 6,308 41 *— Handlanden i Calmar L.
Vid fordringars indrifvande njute Banken enahanda hand slaget. °r* räckning, som för Rikets Ständers Banks Discontverk nu är eller framdeles varder beviljad. 15 $. Jemf. i2§. En gång hvarje år skall ordinarie Bolagsstämma hållas, der sfaget, F°r" Ledamöter i Directionen utses, samt beslut fattas om Bolagets öfrige angelägenheter. 16 §. Före den ordinarie Bolagsstämman böra Revisorer, valde af mom ”förra delegarne, jemte ett af Kongl. Maj:t ulsedt allmänt Ombud, sam* Förslaget, manlräda, lör alt taga kännedom om Bankens hela ställning, samt granska , ej mindre Bankens förvaltning, i alla dess delar, än äfven dess säkerhetshandlingar. Öfver den sålunda verkställda revisionen afgifves berättelse, hvilken, sedan den vid ordinarie Bolagsstämman undergått Bolagets granskning, genast, efter samma Bolagsstämmas slut, bör lill Kongl. Majit insändas, och, på Directionens föranstaltande, genom trycket till allmänhetens kännedom befordras. 17 Jemf. i3§. Directionen vare skyldig, så väl att inom 8 dagar efter Förs taget™3 hvarje månads slut till Kongl. Majit insända en öfversigt af Bankens ställning, likväl utan att dervid yppa enskildes förhållanden, som ock att ofördröjligen meddela alla de upplysningar i ämnet, hvilka Kongl. Majit låter infordra. Bih. till R. St. Jemt. Capitlet. Örn Actiebank. 18 S För Actiebanks stiftande fordras, att den af delegarne tecknade summa uppgår lill minst 2,000,000 R:dr Courant. Pröfvar Kongl. Maj:t ändock, alt rörelsen i den del af landet, der Actiebank anlägges, kråfver en större teckningssumma, ege Kongl. Majit fastställa densamma till än högre belopp.
Med stöd af det anförda hemställer alltså Utskottet, att Grefve Björnstjernas och Jonas Anderssons omförmälda förslag ej må vinna Rikets Ständers bifall. Enligt 3 och 4 §§ i nu gällande stadga indelas elementarläroverken i ”högre” och ”lägre”. I de högre äro lärjungarne fördelade i 7 klasser; de lägre hafva dels 2, dels 3, dels 5 klasser. De 4 lägsta klasserna äro ettåriga, och för hvardera af de 3 följande beräknas lärotiden till två år. Men de 2 högsta klasserna äro tillika, der tillräckligt lärareantal finnes, fördelade på två ettåriga afdelningar, hvilka hvar för sig undervisas. I denna indelning har Herr Sommelius (motionen N:o 26) föreslagit den ändring, att elementarläroverken måtte delas i tre grupper, nemligen: A). Sådana, i hvilka undervisning meddelas i till och med 3:dje klassens kurser; B). Femklassiga; C). Nioklassiga eller fullständiga; och förutsätter motionären att hvarje klass skulle vara ettårig. Till stöd för detta förslag har anförts, att de tvåklassiga läroverken vore otillräckliga att bibringa någon som helst undervisning, tillfyllestgörande för en samhällsklass, som bör höja sig något öfver den bildning, hvilken meddelas i folkskolan; att erfarenheten visat, det handtverksklassens söner oftast genomginge de 5 klasserna och sedan lemnade skolan; och att det fördenskull vore olämpligt att nödga föräldrarne till dessa barn all, sedan de genomgått ett tvåklassigt läroverk, sända dem till en annan skola för att erhålla allenast den undervisning, som i ytterligare en klass meddelades; att då hvarje tvåklassigt elementarläroverk, allenast med ett enda undanlag, hade tvänne lärare, dessa borde mycket väl kunna meddela jemväl den undervisning, som tillhör 3:dje klassen; att 5:te klassen med en ringa jemkning i nuvarande föreskrifter, lätteligen kunde göras ettårig; samt att man likaså gerna kunde göra hvardera af de tvänne öfversta klasserna till tvänne ettåriga klasser som att af klassen göra två afdelningar, hvar för sig ettårig.
Om sockenstämma t. ex. beslutat en afgift, som befinnes något besvärlig då hon skall utgå, eller uti många andra fall, då vanligen sjelfva verkställigheten är påkostande, kan en oför 446 Den 29 Augusti f. m. fuien menighets öfvertygelse och önskningar lätt kunna ledas på afvägar; då det fattade beslutets gällande kraft och execution är enda hjelpen. De anmärkn:r åter, som blifvit gjorda emot ig§:n, tror jag böra förfalla, när man ger akt på ordalagen, nemi. ’*i de ärenden, som enl. i5 §:n i morn. äro åt sockenniimnd uppdragna,” såsom värden om sk oleoch undervisningsanstalter, fattigförsörjning, allmän hetsovård (Stc. Det är klart att vederbör, mäste hädanefter som hittills kunna adressera sig till någon embetsmyndighet inom pastoratet. 2Ö §:n medgifver sockennämnden rättighet att kalla hvilken som helst, som är boende inom nämndens område, alt, vid vile-afåz sk., inför nämnden tillstiideskomma. Denna iätr tighet anser jag vara alltför vidsträckt; om ett fattigt tjenstehjon blir ålagdt att på bestämd tid infinna sig hos nämnden, så är hon ställd i valet mellan att betala 3a sk. i böter eller' att förlora 32 sk., genom åsidosatt dagsver ke och följaktligen förminskad dagspenning. Jag tror att detta går något för långt, och är än mern rädd för §:n, ont den finge den utsträckning, att äfven annorstädes boende personer kunde anmanas att infinna sig inför sockennämnden i en långt aflägsen provins, då jag tex. såsom boende i Stockholm, skulle kunna blifva kallad att infinna mig inför Agunnaryds sockennämnd i Småland, 32 §;n innehåller-, !’att böter och vilen, sorn af sockennämnd ådömmas, skola, då den pliktfällde saknar tillgång dertill, aftjenas med arbete för communens behof.” Utom hvad som förut blifvit anfördt af Hr von Rosen, skulle jag vilja fästa uppmärksamheten på livad följden blifver ifall communen icke hade något behof af arbete.
Men sådant beror på Landshöfdingens personliga duglighet; ty det har inträffat, såsom en hvar torde känna och på sätt åtminstone jag hört berättas, att hushållnings-sällskapet i ett visst län tillvällat sig ett sådant förmynderskap. Kan detta ske på ett ställe, så kan det äfven hända på flera. Vid sådant förhållande är det bättre att hafva förmyndare, sorn äro valda af länet, än sådana, sorn icke äro det. Såsom skäl mot kommunal-väsendets utvidgning, har man anfort svårigheten att fä häradsnämnderna fulltaliga. Det är väl möjligt, att sådan svårighet kan inträffa, men jag bör härvid erinra, att dessa nämnder icke nödvändigt skola äga rum. Om jag icke bedrager mig, linnas s. k. hushålls gillen i vissa delar af Östergötland, kanske äfven annorstädes i riket. De äro väl jemförliga med häradsnämnder. Om R. o. Ad., såsom jag för min del tillstyrker, skulle antaga det förslag, som Frih. Alströmers reservation innehåller och i hvilket flera af Utsk:ts ledamöter instämt, så tror jag ej, att man derigenom något äfventyrade. Ty om det öfverlemnas till Konungen att efter vederbörandes hörande afgifva förslag i detta hänssende, så bör man kunna förlita sig på att detta förslag blifver det tjenligaste, som för närvar, kan utföras. I alla fall hafva Ständerna sig öppet lemnadt att vid förslagets verkställighet, framdeles göra de anmärkningar, hvartill hon kan föranleda. 380 Den 21 Juli. Hr Flach, Johan Fredr. Philip: Då jag upträder till försvar för det slut, hvari Utsk. i sitt Betänk, stannat, ty motiverna kan jag icke till alla delar gilla — ber jag till en början att få erinra, att, innan man ogillande bedömer Utsk:s förfarande, bör man taga i sorgfälligt öfvervägande, huruvida Utsk. af de motioner, som blifvit till dess behandling öfverlemnade, funnit ett tillräckligt stöd för vidtagande af den åtgärd, som i Frih. Alströmers reservation blifvit påyrkad.
Om Actie ägarnes i Äbo Discont äterbskom'Mande af sitt i Banque» deponerade Silfwer. Till Stats-Utstottet: Twenne anföranden af Herr Pä hl man, !Otto Fredric, och Friherre Adlercreutz. Carl Joban, rörande Erpectance. Lönerne kör Finsta Officerare som till Swerige Lfwerflyttat. Ot supra, Lx ?rotocollo 6. Filvvrllolpe. Utdrag af Högloflige Rtdderskopet och AdelnS Prorocoll wid. Urtima Riksdagen i Ötebro den ro September r8»o. R S. Till Bkwillnings-Utftottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af deni 15 September angäende nägra underdäniga an» söknitigar om eftergift af Bewillning. Till! Utdrag af Högwflige Ridderssapet AdelnS Protokoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 20 September 18 io. S. D. 29id förnyad föredragning af All. wänna Beswärs. och Oeconomie. Utskottets den 18 dennes pä bordet lagda Memorial, innefat, tande uttätande öfwer Kongl. Majus Nädiga Proposition om skyldigheten för alla att delta, ga i wärdén om fattige, samt rörande en sär. still i detta afseende wid Amiralitets Warfs och Orgryte Församlingar wid Götheborg uppkom. men 598 Den 20 September. men fräga, hlef berkrhe Memorial af Högloft. Ridderstapet och Adeln bifallit, vt -uprs, k^x ?rotocoIIo A. 6. 8j!vssllojpe. Utdrag af Högloflige Ridderstapet och Adelns Protokoll wid Uttima Riks. dagen i Orebro den 20 September rörö.
Lag ådagalagt, genom föreskriften, att hvad UnderRätt dömt i vissa brottmål, de der till en del äro af jemförelsevis ringa påföljd och föga invecklad beskaffenhet, ej må gå i fullbordan, innan Domen blifvit af HofRätt pröfvad , synes det ej stå väl tillsammans, att UnderRätts beslut i frågor om åtskillige andra ganska svåra brott, hvilkas egentliga art ofta icke är lätt att urskilja och sorn derföre fordra den sorgfälligaste undersökning, funnits numera icke böra underkastas HofRättens närmare skärskå•dande, ehuru straffel kan bestå i icke mindre än förlust af personlig frihet på längre tid. Till så beskaffade brottmål höra förnämligast de så kallade edsöres-målen, hvilka tillförene varit af underställnings egenskap, men nu, enligt 37 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, sedan det ford na edsöres-slraffet, genom Kongl» Förordningen den 20 Januarii 1779, blifvit förvandladt dels till endast penningeböter och dels till penningeböter jemte fängelse med eller utan arbete, i stället för ärans förlust, icke underställas HofRättens pröfning. Efter Utskottets tanka kräfver dock omsorgen för den personliga fri - LagUiskoitels Btldnlande N:o I2i 3 helens bevarande och skydd|, att desse synnerligen grannlaga mål alltid blifva, så vida det angifna brottet hörer till dem, a hvilka fästningsstraff är stadgadt, underkastade den hos UnderDomstolarne, i följd af deras sammansättning och arbetsordning, ofta icke möjliga strängare granskning, hvilken Ofverdom^ stolen är i bättre tillfälle att deråt egna, och som Lagstiftaren, genom föreskriften om vissa svårare brottmåls underställande , åsyftat.
I öfverensstämmelse [med den af Kongl. Maj:t uti Dess till Rikets sednast församlade Ständer allåtna Nådiga Proposition, angående beskattningsväsendet, antagna och af Rikets Ständer godkända grundsats, att indragning till Statsverket af sådane till vissa inrättningar anslagne arrenden, som äro bestämda uti persedlar, erforderliga för dessa inrättningar, icke böra ega rum, finner Kongl. Maj:t utbyte af arrendena för de till Strömsholms Stuteri anslagne hemman, enär dessa arrenden hufvudsakligen utgöras i fourage-persedlar, som för Stuteriet begagnas, icke böra ifrågakomma. Deremot anser Kongl. Majit lämpligt, att, på sätt jemväl i de afgifna utlåtanderne blifvit tillstyrkt, lösen för de Stuteriet anslagne dagsverken återgår till Statsverket och upptages bland dess behållna räntor, emot det alt Stuteriet, i likhet med hvad som iakttogs då åtskilliga hemmansinnehafvare vid 1831-1835 årens riksdag ifrån dem åliggande dagsverkssyldighet till Stuteriet befriades, erhåller ett motsvarande kontant anslag, hvilket då lösen för förstnämnde dagsverken, enligt den ifrån Stats-kontoret meddelade uppgift, i medeltal utgjort 8,516 r:dr 6 sk. 7 rist., Kongl. Majit härmed vill föreslå lill 8,546 r:dr 32 sk., hvarigenom, då ofvanberörde redan anvisade ersättning utgör 2,120 r:dr, Stuteriets anslag, hvilket ingår uti det å RiksStatens Sjette Ilufvudtitel uppförda anslag till Iläslafvelns förbättrande, skulle komma alt i kontant blifva 10,666 r:dr 32 sk.; varande de till indragning sålunda ioreslagne dagsverken uti nyssnämnde anslag å nuvarande Riksstat beräknade i Kronovärde till 874 r:dr 45 sk. 7 rst., med ett markegångsvärde af 6,183 ridr 12 sk. Stuteriets öfriga inkomster anser Kongl.
Besv. och Ekon.-Ut skottets Memorial N:o 40. icke inverkar på sjelfva beslutets omfattning eller syfte, anser sig böra vördsamt inbjuda Borgare-Ståndet att i Ridderskapet och Adelns samt Bonde-Ståndets omförmälda beslut instämma. Stockholm den 2 Mars 1860. Stockholm, tryckt hos Sam. Rumstedt, isgo. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JYi 41. 1 N:o 41. Auk. till Exp.-Utsk. den 8 Mars 1860, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående sättet för tillsättande af lediga pastorat, om hvilkas delning fråga blifvit väckt först efter förre innehafvarcns afgång. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltet har blifvit remitterad en inom Högvördiga Preste-Slåndet af Prosten Arrhenius väckt motion, deruti motionären fästat uppmärksamhet å den olägenhet, som, när fråga om pastorats delning först vid inträffad pastors-ledighet väckes, oftast uppstår derutinnan, att pastoratet kommer att stå ledigt en längre tid efter nåd-årens utgång. Det vore icke utan exempel, att ett pastorat af sådan anledning stålt ledigt till och med tre år utöfver den lagliga tiden. Alt ett sådant uppskof med tjenstens tillsättande medförde stor olägenhet för församlingen, som under så lång tid måste vara i saknad af ordinarie pastor och äfven för Presterskapet, helst inkomsterna af pastoratet under denna tid blefve dragna till främmande ändamål, vore något så i ögonen fallande, att det vore tillfyllest alt endast antyda detsamma. Blefve åter, när, under omförmälda förhållanden, fråga om pastoratets delning väcktes, den utväg vidtagen, att tjensten väl ansloges ledig, men med tillkännagifvande, att blifvande pastor måste åtnöjas med den minskning i löneförmåner, som kunde blifva en följd af den ifrågasätta delningen, så afskräcktes mången att söka tjensten, då han icke kunde på förhand veta, hurudana tjenstgöringen och löneförmånerna vid densamma komme att blifva.
Maj:ts Befallningshafvande, som derefter fattar beslut i frågan; samt att i stad Magistraten efter verkställd,undersökning och Stadsfullmägtiges, eller, der sådane ej finnas, Stadens Äldstes hörande, i ärendet meddelar beslut; och gånge dessa beslut i verkställighet utan hinder af besvär. 2:o Innehafvare af utminuteringseller utskänkningsrätt, som uppå åtal af förste Domstol blifvit fälld till ansvar, medförande förlust af minuteringseller utskänkningsrättigheten, vare, oaktadt han drager frågan under högre Rätts pröfning, underkastad äfventyr att genast från utöfningen af näringen skiljas, dä Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för landet eller Magistrat i stad pröfvar skäligt derom förordna. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 30 November 1862. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Af Herr RÖrjCSOII: -4tt lektorer i lefvande språk och naturvetenskap, hvilka varit vid offentligt läroverk anställde under benämning af gymnasii-lärare, må, i fråga om uppflyllning lill högre lönegrad, få räkna sig till godo den tid, de i nämnde egenskap tjenstgjorl Emedan, vid uppgörandet af nu gällande lönereglering för lärare vid elcmentar-läroverken, det icke blifvit förunnadt de lektorer i lefvande sprak och naturvetenskap, hvilka förut varit anställde vid läroverken, under namn af gymnasiilärare, att i fråga örn uppflyttning till högre lönegrad få beräkna sig till godo den tid, de i nämnde egenskap tjenstgjort; men rättvisan synes fordra, att deras anspråk härutinnan erkännes, får jag, med antagande, att anmärkta missförhållandet endast af glömska tillkommit, härigenom vördsamt hemställa: att lektorer i lefvande språk och naturvetenskap, hvilka förut varit vid offentligt läroverk anställde under benämning af gymnasii-lärare, måtte, i fråga om uppflyttning till högre lönegrad, få räkna sig till godo den tid, de i nämnde egenskap tjenstgjort. Om remiss till vederbörligt Utskott får jag äran anhålla.
Den del af inqvarterings-tolagen, som sålunda blifvit använd, icke till betäckande af inqvarterings-utgifterna, utan till städernas andra behof, utgör, enligt deröfver upprättad uträkning, efter medeltal af 5 år, 8,478 R:dr; och då det måste tagas för gifvet, att denna tolag är städerne förunnad, endast och allenast till lindring i inqvarterings-besväret, påkalla både rättvisa och billighet, att hvad som deraf hittills blifvit draget från sin bestämmelse och en längre tid fått, utan motsvarande tunga, åtnjutas, bör för framtiden till sitt rätta ändamål återföras, äfven om en dylik förändring i nuvarande förhållande skulle drabba städer, som förmena sig vara från inqvarterings-skyldigheten befriade. Sedan inqvarterings-tolagen, genom behörige controler vid uppbörden deraf, blifvit till summan känd, och inqvarterings-utgifterna, medelst ny Inqvarterings-Ordning, bestämda, kan först tillförlitligen utrönas den brist, som behöfver fyllas, samt en ordentlig reglering af inqvarterings-besväret, med eller utan inköp af caserner för Statens räkning, verkställas. I enlighet med hvad sålunda blifvit i underd. anfördt, och utan att frångå de å förra Riksdagen, i förevarande fråga, fastställde grunder, samt enär Rikets Ständer, i saknad af tillräckliga upplysningar och i brist af medel, icke för närvarande kunna besluta inlösen eller nybyggande af caserner för Statens räkning, hafva R. St. funnit deras åtgärd vid denna Riksdag, lill verkställande af senaste Ständers fattade beslut, böra inskränkas dertill: att hos E. K. M. i und. anhålla, det sådane undersökningsåtgärder måtte vidtagas, hvarigenom dels utredes inqvarterings-tolagens belopp, serskildt från den öfrige tolagen, och det för alla städer, der så - Expedilions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 276.
E N G L A N D: CARNEBEEK. GREFVE MACEDO. OCH NORGE: FRIH. BILDT. 5 JULIAN ITALIEN: IDUN 1899. PAUNCEFORTE. NIGRA. BELDIMAN. T U R K H A N PACHA. FRIHERRE GREFVE MUNSTER. » Det måste bli slut på det här springet, » han knäppte ihop händerna så hårdt, att det smällde i knogarne. Styfvare sinnen än Mårtens hade fått böja sig för den faderliga viljan. » Genstörtigheten har han från sin mor, d u. H o n afgudade pojken m e r än nyttigt var, o c h när han hunnit den åldern, att hans tankar kunde arbeta på egen hand, tutade h o n i hans öron sina fraser o m viljans frihet o c h karaktärens själf ständiga u t v e c k l i n g. Sådant sätter sig fast, ser du, o c h gror o c h växer, tills rötterna trängt så djupt ned, att de inie kunna ryckas u p p. M e n det säger jag dig, Justus, att o m du släpper efter o c h låter Mårten gifta sig med inspektor Nordströms dotter, så reser jag ögonblickligen härifrån. Få en så ' n där vippig ung fru i huset, s o m skulle styra o c h ställa o c h mästra hvad jag g ö r. det fogar jag mig aldrig i. » &gt;Är du galen, L o t t a! Tror du jag släpper efter? Inte en tumsbredd ger jag vika. numera. N e e j 1. Förut, innan han greps at den här olycksaliga passionen för flickan, hade jag tänkt att snart n o g öfverlåta m i n affär på Mårten o c h lefva i lugn o c h ro s o m privatman. M e n nu gör jag det inte. o c h jag vill väl se, hur han ska kunna gifta sig under så ' na förhållanden. Nordström är en fattiglapp. så att hemgiften — den kan m i n herr s o n blåsa efter. Po-ah. ha ha h a!