Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det genom Banco-Reglementets §. 3a Banco-Fullmägtige gifne serskildte uppdrag alt låta utarbeta och lill Rikets nästsammanträdande Ständers pröfning och fastställande öfverlemna fullständigt Förslag lill en ny organisation af Banco-Verket, jemlikt af Rikets Ständer antagne och bestämde hufvudgrunder; med rättighet tillika, i stöd af §. 33, alt, i mohn, som förslagen blifvit af Fullmägtige godkände, sälta desamma provisoriskt i verkställighet, har under den, efter sista Revisionen, förflutna tid blifvit fullgjordt sålunda: att för Bankens Cassa-Afdelning, Sedel-Contoir och Depositions-Afdelning, tillika med Controlloch Revisions-Afdelningen, i dess förhållande af hvartdera af de trenne förstnämnde Ordningssladgar, i afseende på redovisning, tjenstgöring och personal blifvit af Banco-Fullmägtige fastställde och desse Afdelningar derefter, enligt sålunda bestämd ny organisation provisoriskt trädt i verksamhet med April månads ingång år i836; alt Bankens Låne-Afdelning, Controlloch Revisions-Afdelningen, i förhållande till denne och lill generelle controllen och afslutningen för Verket i sin helhet samt Hufvud-Afslutnings-Contoiret, hvarmed Ekonomien blif - vit förenad, efter likaledes af Fullmägtige fastställde Ordnings-stadgar, provisoriskt blifvit i verksamhet satte, från och med innevarande 1837 års ingång; att slutligen, för Bankens Understyrelse eller Commissariat, dess sammankomster och dess Expedition, Ordnings-stadga blifvit provisoriskt fastställd af Banco-Fullmägtige, som äfven bestämt tills vidare de allmänna hufvudgrunderne, i fråga om vidden och omfånget af den ansvarighet, som skall Chefsoch Commissariesamt öfrige Embetsoch Tjenstemanna-befattningar åtfölja; hvarefter den nya Understyrelsen, sålunda organiserad, trädt i verksamhet från och med den 1 Julii innevarande år. Hvarförutan Förslag äro utarbetade 1:0
»Ja – inte gå på förtret.» »Nej; för I förstår godt, när I bara vill.» Den gamla stod upprätt som en beväringssoldat, tittade åt sidorna, blinkade tätt och spelade förstulet med fingrarne på väggen bakom sig. Fina såg länge och eftertryckligt på henne för att injaga skräck. »Ja, för tänk på professorn!» sade hon. Den gamla stod der, klippte med ögonen och sväljde, som kände hon redan smaken af den förbjudna frukten. Fina såg sig omkring, men der fans ingenting ätbart mer. Så tog hon brickan, som hon brukade gå före professorn med, när han gjorde ronden. Den innehöll allt som kunde erfordras för undersökningar och Lister-förband, ty detta var »yttre» afdelningen. Hon gick in i den sjukes rum och satte brickan på bordet. »Herrn kan tro att jag har trefligt främmande», sade hon, »det är min gamla mor; hon har varit liksom lite vriden de två sista åren. Det har kommit sig genom kolportörer och sådana, som gått der och predikat för henne om att hon var så syndig, och att hon inte hade den rätta tron, och om allt verldens väsende, som de kalla det. Mor har varit en driftig qvinna i sina dar, och allt sen far dog har hon både stått för torpet och hållit reda på barnen. Se jag skötte förstås mej sjelf, – men syskonen. Till sist tog hon tro vid de der kolportörerna och började springa på all verldens bönemöten och låta allt der hemma gå som det ville. Och då blef det galet till gagns, för då fick hon för sig att hon inte hade den rätta tron, och tro skulle hon ha, annars blef hon inte salig. Hon gick bara omkring i huset och skrek: ’hvar ska jag ta’n ifrå, hvar ska jag ta’n ifrå? – Tron menade hon, för det var ju den hon skulle ha. Hon ville hvarken äta eller arbeta, bara gick och skrek på tron. Till slut blef hon alldeles tokig, satte sig i en krok på loftet och band för ögonen. Det stod inte till att få henne derifrån. Hon skrek himlaskrik bara en ville försöka.
Rörande ett tillägg till Dess beslut öfver 5: te pune ten af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande N:o 5^; rörande en underdånig anhållan till Kongl, Maj:t, om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 7 December 1787; angående en ändring uti'Lagoch OeconomieXJtskottens Betänkande N:o 183; rörande afslag ä Lag-Utskottets Utlåtande N:o 186 Litt. D, samt instämmande uti Herr Ribbings, A. Utskottets Utlåtande bifogade, serskildta mening; samt rörande en underdånig anhållan bos Kongl. Maj:t, om Läst-afgifts-fondens granskning så väl af Kammar-Rätten, som af Riksens Ständers Revisorer. Från Wällojl. Borgare-Ståndet: Rörande en underdånig framställning hos Kongl. Maj:t om upphäfvande, medelst utfärdad Kungörelse, af Kongl. Förordningen den 7 December 1787. Från Hedervärda Bonde-Ståndet: Rörande ett förtydligande af Contra-propositionen i afseende å i3 punkten af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande, angående Penningeväsendet och dermed gemenskap ägande ämnen; om infriande 'af f. d. Filial-Disconternes ännu utelöpande Skuldförbindelser. 8:0 Instämmande uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns beslut: Rörande uppförande såsom pensioner å Allmänna Indragnings-Staten af sådane Civile 304 Den 24 December u m.
Betänkande anhålla om StatsSecreteraren Qviding# entledigande, samt att Riksens Ständer i underdånighet förelägga Kongl. Majit ConstitutiousUtskottets Betänkande såsom en upplysande Act rörande dess Rådgifvare, samt att Riksens Ständer genom en underdånig skrifvelse , hos Kongl. Maj:ts tillkännagif. va deras önskan om rättelse för framtiden uti sådana omständigheter, som under den förf]ur ng tiden icke alltid vitsordat tillvarelsen af io8 Den io Julii f mi en oafbrutit Constitutionsenligt handlande Ministére. Bilagor lill Pleni-Prolocollei för elen 10 Julii, eftermiddagen. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislans'. Då jag anhöll om ordet skedde det för att säga några ord till mitt försvar emot den värde Talaren, som näst efter mig uppträdde på bänken. Jag begagnar desa benägit gifna förklarande af sin aktning för andras öfvertygelse, för att å min sida förklara, det jag aldrig ägt och ej heller yttrat den öfvertygelse, att Ridderskapet och Adeln borde låta en skrifvelse till Kongl. Maj:t afgå, i hvilken Constitutionsötskottets Betänkande skulle upprepas. Jag har föreslagit aflåtandet af en underdånig skrifvelse såsom vehikel åt BetänkandetLigger något otillbörligt deri att detta Den 10 Jxilii t. m. detta Betänkande i underdånighet underhålles Konungens uppmärksamhet. An de Betänkandet! aom Revisorerne till Rikets Ständer afgifva» sedan de fulländat granskningen af Statsverkets räkenskaper; säger icke Grundlagen, att en afskrift deraf skall tillställas Konungen? Hafva vi icke sett att Styrelsen i anledning derutaf vidtagit åtgärder, som spridt ljus öfver de anmälte förhållanden, innan ännu Ständerna hunnit samlas, och sjelfve tagit kännedom af Revisorernes förrättade granskning.
Transport 150,300: 29 fjerdedels Riksdaler . åttondedels d:o . sextondedels d:o ... Transport 150,300: 84,150: 225,000: 51,450: Summa R:dr Silfver 510,900: § 25. I öfverensstämmelse med 126 § af 1851 års Banko-Reglemente, har Slutbetalning Kongl. Mynt-Verket den 15 December 1853, med 6,000 R:dr B:ko, inMynt-Verbetalt Bankens återstående fordran för de af Banken till ökade myntningskets skuld. kostnader meddelade förskott. § 26. Från Kongl. Mynt-Verket äro, såväl efter hvarje qvartals, som efter hvarje års utgång, räkningar öfver det från Banken eller för densammas taisochÅrsräkning emoltagna silfver och guld till Banken aflemnade, och i begge Verken till ömsesidigt godkännande afslutade. Silfveroch Likaledes hafva öfver kopparmyntningen för Bankens räkning vid samHopparmyntma tider räkningar blifvit Banken tillställda och, efter verkställd granskning, ntnötnutan anmärkning lemnade. § 27. 1 den inventering å Kongl. Mynt-Verket, som hvarje år i Januari I,lve^n”e månad är vorden anställd, hafva Fullmäktige till ett antal af fyra, en af Mynt-Verket. hvartdera Riks-Ståndet, deltagit, och har dervid, i hvad Banken rörer, icke något förekommit att erinra. § 28. Revisorerne, som infordrat uppgift huru stort antal af hvarje myntAngående det sort kan med Kongl. Mynt-Verkets präglings-machiner dagligen tillverkas, hafva från Öfver-Direktören vid Kongl. Myntoch Kontroll-Verken erhållit kan ä Kongl. följande upplysningar, hvilka Revisorerne ansett sig böra Rikets Ständer Mypnry^rskee meddela, nemligen: Ommyntning af gammalt kopparmynt. »l:o.
November under N:o 87 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande , angående förändringar och tillägg uti den Instruction , som under den 10 Junti i8ia blifvit utfärdad för Riksens Stan* 336 Den 4 December e. m. ders Revisorer öfver Bancooch RiksgäldsVerken. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 28 sistf. November under N:o 22oaf2ifne, samt den 1 dennes på bordet lagde , Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut xneddeldte Betänkande , rörande Glasoch Porcellain-FÖrares samt Smides-Handlares obehöriga kringstrykande m. m ; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets den 26 sisth November under N:o 7g aflåtne , samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial , i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till ett tillägg i 28 §. Riksdags-Ordningen ; fann Ridderskapet och Adeln för godt , att de i förstnämnde Memorial föreslagne nya redactioner af 28 och 79 §. §. Riksdags-Ordningen, till den behandling, 56 §. RegeringsFormen foreskrifver, godkänna. Vid förnyad föredragning af de till en Nämnd af 120 Ledamöter sammansatte Stats Banco - Den 4 December e, m. 337 Bancosamt Allmänna Besvärsoch OeconomiUtskottens den 28 sistl. November under N:o 635 aflåtne , samt den 3 dennes eftermiddagen pä bordet lagde, Memorial, angående Låne-understöd af Säd till anläggning af Districteller Sockne-Magaziner i Landet; fann Ridderskapet och Adeln att samina Memorial borde till bemälte sammansatte Utskott öfverlemnas. Företogs till pröfning Banco-Utskottets den go sistl. November under
Uplästes och lades pä bordet Slats-Utflotteks betänkande af Len i Julii, i anledning af Capirainen e. 0. ak rorkelleg memorial om anslående af medel till understöd för ä utrikes ort warande Swenflt sjöfolks hemförflaffande till fäderneslandet; hwaruti Utskottet pä anförde stal förklarat sig icke kunna tillstyrka, det Riksens Ständer förifrägawarande behof belasta Statsverket med ert serskildt penninge-ansiag och sig sjelswa med samman» flott dertill. Föredrogs Stats-Utskotkets betänkande af den 4 i denne mänad angående Kongl. Maj:ts Rädiga Skriftvclse af den 12 Junii 1812, rörande det project som inkommit Ull en bättre ärendernes behandling inom Rikets Styrelsewcrk och hwad i detta ämne blifwit tillgjordt. Utskottet hade deruti tillstyrkt de förändringar, indragningar och löneförbättringar samt medel dertill, hwilka Ut flottet uti åtskilliga af Rikets Styrelsewerk ansett nödige och nyttige. Detta betänkande uplästes och kades, tillika med derwid fogade project tilt en förmänlicme inrättning af göromalen i Collegierne, sami transsumt af Kongl. Committöens, angående der fullko nliaaste satt till ärendernes behandling inom Rckeks Cv'- iegier och andre Publique Werk, underdåniga betan - Den 6 IuM tänkande till Kongl. Maj:t den zi Markit 1812, pä bordet. Uplästes Stats-Utstokteks under den » uti inuewarande mänad afgisne betänkande om hwad kill rättelse för framtiden bör stadgas, i afseende pä styrelsen af Riksgäldswerket, när Riksdagar hällas pä annar ställe än i Stockholm och de fleste ibland fullmägtige i egenskap af Riksdagsmän komma art Riksdagen biwista. Häruti hade Utskottet förklarat sig anse tjenligast, att Riksens Högloft.
Motionären, som vid sådant förhållande ansåg anläggningen af den utaf honom förordade bibana i dubbelt hänseende böra företrädesvis befrämjas genom understöd af allmänna medel, har, i afseende på de fördelar, hvilka för ej mindre kringliggande orter, än hela landet, vore att påräkna af ifrågavarade jernbana, uppls st och yttrat: att genom denna utgrening från vestra stambanan komme en befolkning af 100,000 personer, hvaraf större delen sysselsatte sig med den för hela riket vigtiga väfnads-industrien, i tillfälle att inom kortare tid och till lägre pris än hittills från andra orter förskaffa sig de för väfnads-yrket erforderliga materialier; — att genom minskade frakt—utgifter för rå ämnena och än mera genom fabrikaternas mindre kostsamma forsling från tillverknings-orten, komme äfven denna orts för allmänt begagnande afsedda och behöfliga tillverkningar att kunna emot billigare pris foryttras inom alla delar äf landet, der stamoch bi-banor utgrenade sig; — att de med ett billigare till verknings—pris förenade förmåner, komme ytterligare att ökas derigenom, att transport-kostnaderna minskades för den talrika befolkningens spanmåls-behof och öfriga lifs-förnödenheter, hvilka från andra orter måste anskaffas och på hjuldon forslas 6 ända till 16 mil; — att för staden Göteborg äfvensom Skaraborgs län samt flera andra orter, hvilka redan hade en betydlig varu-afsätlning i Borås och kringliggande landsbygd, skulle beredas ansenliga fördelar genom en jernvägs-kommunikation med denna afsättnings-ort jemte dermed förenade lindrigare frakt-kostnader samt ökad konsumtion;—att, genom Borås-banans förening med stambanan, denna sednare komme att erhålla en ganska betydlig tillökning i den vid dess anläggning påräknade passagerareoch varutrafik, hvaraf en icke ringa inkomst och tillgång för fullföljandet af arbetena å samma stambana borde kunna uppkomma; — samt att genom den nu föreslagna äfvensom de likaledes ifrågaställa bibanorna dels från Mariestad och dels från Lidköping, alla vid W enern belägna städer och orter komme att erhålla en lätt och jemförelsevis föga kostsam kommunikation med sydliga delarne af Elfsborgs län och afven med åtskilliga andra långt inuti landet liggande trakter af rikets vestliga provinser, derest
Vid jemförelse med de år, som närmast föregått de ofvannämnda, befmnes det, att kostnaden för beväringens vapenöfning under året 1854 uppgått till ett belopp, som i det närmaste öfverensstämmer med 1855 års kostnader; att samma kostnader år 1853 varit ungefär 20,000 Riksdaler Banko lägre, samt år 1852 utgjort en ännu något mindre summa, understigande den för år 1853 med vid pass 10,000 Riksdaler, hvarvid dock bör anmärkas, att' Hallands beväring år 1852 icke haft något öfningsmöte, hvilken omständighet hufvudsakligen föranledt minskningen i det årets totalsumma. Då Kommiterade på förut anförda skäl ansett, att beräkningarna öfver kostnaden för beväringens vapenöfningar böra stödjas på de sednast förflutna åren, och då medeltalet för åren 1855, 1856 och 1857. som här förut blifvit beräknadt, lägges till grund derför, samt derjemte iakttages, att, i enlighet med sednaste Ständers beslut, tvenne åldersklasser af beväringen ifrån 1859 års ingång skola årligen vapenöfvas, och att tiden för vapenöfningarna II skall utsträckas till 15 dagar, i stället för 12 dagar, såsom hittills varit föreskrifvet; så kommer beräkningen öfver kostnaderna för beväringens vapenöfning under kommande år att erhålla följande uppställning: l:o M rinsi rings-kostnaden, som under sednast förflutna åren i medeltal utgjort 20,933 Riksdaler 26 öre Riksmynt, torde, under antagande att tvenne åldersklasser på en och samma dag hinna afmönstras, icke böra upptagas till högre belopp än tillförene, och utföres således med R:mt 20,933: 26.
Enär, på sätt förberördt är, 3:ne RiksStånd bestämdt bifallit, och det 4-de låtit hero vid Utskottets förra Utlåtande, sorn afstyrker allt understöd utaf StatsVerket till Stoi kyrkoFörsamlingen, anser Utskottet sig icke tillständigt, att, emot delta af Rikets H. St:r fattade Beslut, tillstyrka något Bidrag utaf RiksdagskostnadsMedlen till Storkyrkans underhållande. Reservation: Af Hr Rådman Lundgren: Jemte åberopande af min Reservation vid Högh StatsUtskottets Betänkande N:o 191 d. 23 sisth Junii, rörande detta ämne, får jag 1 1 anledning af Motionärens ytterligare anförande, tillstyrka bifall derå, hälst de sedermera i kyrkan skedde inredningar säkerligen förordsakat skada. I hvilken reservation instämt Biskoppen, Doctor Wallenberg samt Prostarne Agrell och.Östberg,. Svar på Anmärkningar vid Betänkandet N:o g6;. i afseende på åtskilliga uti R:gsCoul:s Räkenskaper balancerade Fordringar och Tillgångar. (R:gs-A.)i Utskottets ofvan berörde Betänkande N:o 96, (4 Sami. 2 B. p. 4') har* enligt Utskottet tillhandakomne ProtocollsUtdrag, blifvit, under den 28 sisth. April, till alla delar bifallet af Högv. PresteStåndet och. Vallöf]. BorgareStåndet; och äfven under d. 24 i samma månad, godkändt af Heder v. BondeStåndet, i afseende på usta och 2tdra punk terne; men, i anledning af föreLomne anmärkningar hos Hög lod. R. o. A. vid irsta och 3:dje punkterna samt hos Hederv. BondeStåndet v.id. 3tdje punkten, lill förnyad handläggning återremitteradt
Till svar på Hr Gripenstedts fråga, huru man skulle förfara med dem, åt hvilka arbete erbjöds men ändock ieke ville arbeta, yttrade Hr Cederschjöld, att de borde få svälta ihjäl; men jag hemställer huruvida detta skulle blifva någon lämplig eller verkställbar påföljd, då lättingar, i fall Hr Cederschjölds motion går igenom, vid fara att svälta, fä stjäla ansvarsfritt. Hr Hjerta trodde sig af mitt yttrande kunna draga den slutsats, att jag ville lägga händerna i kors och lemna de nödlidande åt sig sjelfva i hopp om att folket omsider skulle inse nödvändigheten af att skapa sig en framtid. Så var dock icke min mening, ty äfven jag fruktår, att, man icke sä hastigt kan komma till en reaktion i de lägre klassernas länkeoch handlingssätt, och kan försäkra honom, att jag under tiden icke skall lägga händerna i kors, utan ärnar i min ringa mån äfven sträfva att lösa det svåra problemet. Jag endast opponerar mig emot det sätt dertill, som här är föreslaget. För att likväl icke i allo vara i strid med motionären, och för alt icke missförstås, ber jag att få instämma med honom deruti, att dä Staten nödgas träda emellan med understöd, hvilket måste inträffa under utomordentliga förhållanden, vid tillfällen af allmän nöd, då önskar äfven jag att den principen måtte tillämpas, att understöd lemnäs endast emot arbete; men deremot fortfar jag att bestrida och skall alltid bestrida den sats, som Hr Cederschjöld vill förfäkta, alt Staten skulle under alla förhållanden kunna ombesörja fattigvården, ty det blefve utomordentligt kostsamt och troligen i längden ett legalt införande af kommunismen. Hr Gripenstedt: Del relativt obetydliga, som af den värde motionärens replik kunde falla på min lott att besvara, tror jag icke skulle vara särdeles svårt att vederlägga. Men örn jag nu skulle upptaga detta till svaromål, så skulle det också se ut som om jag accepterade ett dylikt sätt för controvers, nemi. att blott lösrycka en eller annan liten del af ett anförande, och lemna allt det öfriga derhän. Detta kan af mig icke antagas.
Förmyndarevården öfver Svenska skogar, som ej kan förekomma skogens ödeläggande, men väl hindra dess nyttiga användande, utöfver bestämd qvantitet till förädling af våra outtömliga malmförråder, har haft den påföljd, att skog hvarken reproduceras eller ens vårdas i vårt kära fädernesland, som likväl borde i sina skogar äga en ofantlig nationalrikedoms källa, hvilken, fritt begagnad, ej skulle uttorka, emedan naturen, understödd af menskliga 0111- tankan, skulle ersätta hvad som klokt förbrukades. Huru vill man också förklara för sig orimligheten af att yrka på frihet i näringarne i allmänhet, och likväl bibehålla prohibitionen för ett lands hufvudnäring ? Sådant blir en motsa gelse, Den 4 Mars f. m. geise, hvarvid nian slutligen måste blifva förlägen. Att således bergsbruket måtte blifva fritt, är lika mycket en för11 lifts ford ian , som hvad man föreslagit i afseende på de öfriga tiäringarna. Träd v n r uha n de I n tryckes båldt af samma förmyndareprincip soin inskränker bruksrörelsen. Vill man lära, luiru vinstgifvande och betydlig en trädvaruhandel kunde blifva för Sverige, så vände man sig till Norrige. Vill man deremot böra omtalas exempel på högsta grad af statsekonomiskt vansinne, så vände man sig till några ägare i Sverige af s. k. grofbladiga sågar, hvaraf 100-tals finnas öfver bela liket. De skola berätta, hurusom det är dem förbudet att nyttja flera och fina blad i en ram, hvarigenom träd skulle sparas och vackra exportabla bräder erhållas; att de väl få såga utskottsbräder, så mycket dem lyster1, men att, om de tillverka goda eller rena bräder, så gäller, huru väl de stå bos länsman eller landsEscalen , ty att såga goda bläder är dem förbudet. Häraf förklaras våra bräders fola utseende i förhållande till de norrska.
Eldigt hvad ofta åberopade Statsråds-prolokoll innehåller, hade de uppgjorda förslagen till nu ifrågaställa nybyggnader och förändringar undergått granskning i Ingeniörmilitär-kontoret, hos Chefen för Ingeniör-korpsen och uti Krigs-kollegiunt, dervid kostnaderna för ifrågavarande arheten, på sätt af samma protokoll inhemtas, blifvit för en liv kokhusbyggnad med ångkök, gasoch vattenledning derstädes m. m. beräknade till 72,380 R:dr 74 öre, för vaktoch arrestbyggnaden till 26,000 R;dr och för en förändrad inredning af kasernerna till 10,560 R:dr; Och har E. K. Majit, med anledning af hvad sålunda förekommit, begärt att dessa belopp, utgörande tillsammans 108,940 Ridr 74 öre, måtte såsom extra anslag af Rikets Ständer anvisas för uppförande af ofvannämnda kokhus samt vaktoch arrestbyggnaden vid bemälda regemente, äfvensom till förändrad inredning af regementets kaserner. Efter lagen kännedom af de i den nådiga Propositionen omförmälda handlingar, hafva Rikets Ständer funnit nu ifrågaställa nybyggnader vara af beholvet påkallade. Hvad särskildt angår sjelfva kasernen hafva Rikets Ständer ansett en sådan utvidgning af kasernrummen böra kunna beredas, att de nuvarande tvåmanssängarne derstädes framdeles kunna mot enmanssängar utbytas, en åtgärd, hvarigenom både snygghet och helsa bland manskapet befrämjas. Rikets Ständer hafva alltså beviljat det för berörda byggnadsföretag äskade anslag, 108,940 Ridr 74 öre, med vilkor likväl att utbetalningen deraf endast sker i mån af arbetets fortgång. 38:o. Sedan Krigs-kollegium fästat uppmärksamheten derå, att, genom användande af s. k. skyddstiilt, hvilka, under marche, i särskilda delar upplösta, bäras af soldaten, besparing framdeles skulle kunna åstadkommas i kostnaderna för transporten af regementenas vanliga falltross, och Kollegium, dels af sådan anledning, dels med hänsigt till Expeditions.Utskottets Förslag tilt underd.
År 1836 med .' 6,480:— 4. Enligt hvad Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorer uppgåfvo, förefanns å denna Titel vid 1835 års slut en brist af 121,598 R:dr 10 sk., deruti inbegripen en i Götheborgs och Bohus Läns Landt-Rän teri-Räkenskaper balancerad förskottsumma af 4,696 R:dr 37 sk. 2 r:st. — Delta förskott, som innefattat en verklig utgift för åren 1834 och 1835, har först år 1837 blifvit i Stats-Verkets Räkenskaper affördt, hvadan det ingått i ofvanupptagne brist för sistnämnde år. Enär derföre berörde 4,696 R:dr 37 sk. 2 r:st. afdragas från den anmärkte bristen 121,598 R:dr 10 sk. uppkommer en summa af 116,901:20.10. samt då härtill läggas ofvannämnde 13,260:41. 6. så visar sig att 130,162:14. 4. utgöra 2:dra Hufvud-Titelns brist vid 1837 års utgång, hvilken summa jemväl finnes i Riks-Hufvudboken för nämnde år inom linien anmärkt. Att de å denna Hufvud-Titel uppkomne, icke obetydliga besparingar ej varit tillräcklige till godtgörande af Titelns utgifter utöfver Stat, härleder sig väl till någon del af de utbetalningar, som ägt rum ifrån Slals-Verket till Civil-Statens Pensions-Inrättning för Yacance-besparingar å löner och begrafningshjelp för år 1835 och flere föregående år, äfvensom af under sednare hälften af år 1837 till sterbhusen efter aflidne civile tjenstemän utanordnad Nådårs-besparing; men hufvudsakliga orsaken till missförhållandet är nu, likasom förut, den ansenliga tillökningen i Stater, löner och arfvoden, utan motsvarande anslag. Sålunda har nemligen utanordnats: