Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Var det oss främmande eller obekant, att vi försummade allt det, som gör lifvet rikt och varmt, och endast sökte allt sådant, som splittrar och förstör? Visste vi icke, att den kult, vi drefvo, var den barbarernas gudstjänst, där pukornas och tamburinernas dån öfverdöfvade barnajämmern från de olyckliga, som offrades i den glödande Molochs ugn? Visste vi icke, att vi dagligen offrade vårt hem, vår lycka, våra barn, och att den städade orgiens rus dref lifvets andakt bort ur våra hjärtan? Det var denna andakt, som mer än något annat dog bort ur vårt lif. Det var bristen därpå, som skapade hela den jagande, hetsiga känsla af disharmoni, hvilken i hvarje ögonblick narrade oss att söka nya bedöfningsmedel för att förtaga verkan af de föregående. Det var den fruktansvärda känslan af att vara kastade ut ur all jämvikt, hvilken kom oss att ännu ytterligare öka omöjligheten att stanna eller vända om. Och aldrig kan den malström, hvilken griper en passionerad spelare, verka mera djupt förödande än vårt ömsesidiga lyckobegär, som dag för dag obevekligt hos oss dödade lyckan. Det var en juni månad, när vi nyss flyttat ut på landet, som vi först fingo denna sanning klar. Hur väl minns jag icke denna stilla junikväll, när vi gingo utmed sjöstranden och sågo ut öfver det klara, lugna vattnet, i hvars djup de nyutspruckna björkarna speglade sina ljusa knoppar. En ångbåt gick förbi. Den kastade svallvågorna upp mot stranden. De suckade under våra fötter, stänkte upp på sandvägen framför oss, sjönko tillbaka igen, till dess fjärden åter låg lugn och klar, endast med en lätt gungning. Rundt omkring oss kretsade fåglarna, en fiskmåses gälla skri skar genom tystnaden, och långt bort flögo några änder tungt öfver den låga vassen. Vi gingo och sågo på allt detta, som om vi långsamt vaknade upp till att känna och förstå hvarandra. Men det var, som om febern och oron gjort oss slöa. Tanketomma gingo vi där, och vi kunde ej återfinna den känsla af hänryckning, hvilken fordom behärskat oss, så fort vi lämnat stadens buller och åter stodo ansikte mot ansikte med naturen.
Uppå de skäl, hvilka blifvit upptagna uti åtskilliga ledamöters vid Utskts nämnde betänk, fogade reservation, och i anledn. af den utveckling, ämnet under discussionen hos II. R. o. Ad. erhållit, samt enär det, i Utsk:s tanka, måste vara lagstiftningens pligt att, så vidt möjligt är, åt R. o. Ad:s ledamöter bevara deras obestridliga rätt att deltaga i målens afgörande, hvartill kommer den ytterligare upplysning, alt enahanda bruk finnes infördt i BondeSt. och jemväl, ehuru i annan form, iakttages i PresteSt., har majoriteten inom Utsk., hvilket, sedan det förra betänk, i detta ärende afgafs, erhållit trenne nya ledamöter, ansett sig böra, med frångående af Utskrs förra tillstyrkande, vördsamt hemställa, att andra uppropet vid voteringar må bibehållas; och då enahanda grunder, hvilka blifvit anförda för bibehållandet af tvenne upprop vid voteringar, jemväl synas Utsk. gälla för bibehållande af ett lika antal upprop vid val, finnér Utsk. ej heller skäl att i anledn. af Gr. Spens’s i detta afseende gjorda anmärkn., hvilken dessutom Don ii Augusti c. m. 333 under debatten bos R. o. Ad. blifvit af åtskilliga ledamöter bestridd, föreslå någon förändring i den ordning, som äger rum vid upprop lil! val. Ifrån detta beslut hafva Hrr af Geyerstam samt Frihtna Stjernstedt och Hermelin äfvensom Hr Printzenskjöld och Hr Gr. Ridderstolpe varit skiljaktiga, enligt deras härhos bifogade reservationer. Stockholm d. 19 Juli 1834- På RiddarhusUtskottcts vägnar H. F. Strömfelt. W. F. Dalma n. Reservationer. Hr af Geyerstam:
» 6: 50 Idun ensam » 4: — Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets ny » hus.) Prenumer. sker i landsorten i. postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Bedaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas a byrån kl. 1 2 - 1. A l l m. Telef. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag Lösnun-.morspris IS Bro (vid kompletteringar). Boktr.-Jktieb. Anuouspris t 35 öre pr nonpareillerad. Föl » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad Isabella af Castilien. Cfc§ !#öga anade väl Cakéj stiliens stolta drott.Jto| ning, då hon en gång gaf huld och skydd åt en fattig, vandrande främling, som drömde om stora upptäckter bortom hafven, att det var hvad hon gjort åt denne man, som mer än all hennes storhet såsom regent och ädelhet såsom kvinna skulle varaktigt hugfästa hennes namn i folkens minne. Och dock är det så, att då nu hela den civiliserade världen högtidligen firar fyrahundrade årsdagen af Nya världens upptäckt, är det den del hon äger i denna världshistoriskabragd, som gör, att hennes namn med ära namnes bredvid den hemlöse främlingens, som skulle åt Castilien och Leon skänka en ny värld. Hade ej denna hennes lifs största gärning varit, skulle hon nu utom sitt rikes gränser endast kominas ihåg af spanande häfdaforskare och svettande examinander. Men ändock var Isabella la cattolica en af de lätt räknade kvinnor, som höra världshistorien till, en af dem, som intogo sin plats i själfva händelsernas medelpunkt under den märkliga tid, som bildar öfvergångsskedet till en ny världsålder.
Men också omvexlande med des» Den 21 Maji f.m. 237 6a domsätt finner man jernbörd med flere sådane mede] att utröna sanningen, hvilka uttryckte tidell varfvets öfvertygelse om Försyfiens omedelbara deltagande i sakers afgörande genom ödets utslag. Deremot i de Länder, der odling framskridit, och i följd med den ej endast mänglalden af brott , utan äfven svårigheten genom deras invicklade förhållanden att skilja det sanna och det sannolika, der har så väl helgden af dea oskyldiges rätt att bli frikänd, som af den förnärmades och samhällets anspråk att se den rätta brottslingen straffad, framkallat nödvändigheten att ej öfverlemna åt den moraliska öfvertygelsens godtycke dessa dyrbara fordringar, utan att göra dem beroende af den fullkomligaste visshet, åstadkommen genom permanenta Domare af pröfvad sakkännedom och skicklighet, af ansvar för sina handlingar, oberoende af parterne, och skyldige att på laga skäl motivera sina domar, hvilka ändå fällda inom de lägre instancerne kunnau nderkastas granskning af högre med ännu mera urkiljning besatte Domstolar. I England, der man i allt nästan endast af tryckande nödvändighet tillåtit sig afvikelser från af Förfädreti öfverlemnade stadgar och former, der har man ännu bibehållit AngloSaxernes sätt att afgöra brottmål. Men det motstridiga häri med tidehvarfvets verkliga kraf, har såsom jag förut nämnt, blifvit modifieradt genom tillkomne omständigheter, hvilka borttagit en del af dess skadliga följder. Bland dessa omständigheter igenkänna vi det Brittiska folkets allmänna deltagande i allt na» 238 Den oi Maji f, nil tionelt, sorn Fäster en noggrann och upplyst uppmärksamhet vid hvarje offentlig handling* och sålunda underkastar den det starkaste moraliska band, på samma gång, som det gifver Samhällsförhållanderne det starkaste moraliska stöd.
Men då Utskottet, i anledning af derom gjord anmärkning funnit skäligt, att de mindre monderings - persedlarne af Skjorta, Skor och Strumpor äfven räknas till Elfmön* deringen och alitsa efter enahanda beräknings* grund af Staten med gidel årligen bestås, skal* le kostnaden blifva ökad med desse persedlars Värde, så att hela monderingeil måste Upptagas till 28 R:dr 24 sk., hvarutaf en sjettedel om året bestiger till 4 Hulr 36 sk. per nummer, som för iridelte Infanteriet efter prima plati eller 20,000 kräfver ett ärligt anslag af g5,000 R:dr, eller en tillökning å det i förra Betänkandet föreslagne' belopp af ir,666 R-dr 32 sk. 5 och får alltså Utskpttet föreslå en sådan förändring i hvad i afseende på anslags-summan förut tillstyrkt blifvit, att densamma bestämmes och å Stat uppföres med 95,000 Rjdf årligen på förslag, hvarutaf dock ej kommer att Utgå större belopp än efter den af Krigsoch Kammar - Collegiei ne upprättande Riks-Marke* gången , belöper hvarje år för ?:del af en Sal? dat-monderings värde. Stats-Vtslottets Bettiniaridenl 5 5 ef Beträffande den hos Höglofl.
ÄnkegrefOckså en svensk adlig dam h a r funnit vägen till Grekland: vinnan residerar å Villa Douglas vid Konstanz. Paul de Lyes. afdelningschefen i utrikesdepartementet i Athen Basil Nasos är förTORUP: BIBLIOTEKET. TORUP: TORNRUMMET. blason jadis est avec une succés. » science charmante, que les dames ERALDIK, hvad är det? höra vi många af våra läsarinnor utbrista, och då vi besvara denna fråga med att heraldik är kännedomen om lagarne för vapens sammansättning, märka vi förvåningen snarare stegras än förminskas. Hvem bryr sig väl i våra tider om något så medeltidsmässigt som vapensköldar, kanske en lämplig etikett på en människa innesluten i järn liksom i ett skrin, af vänner och bekanta omöjlig att igenkännas utan något yttre märke! I slutet af 19:de århundradet, ångans och elektricitetens guldålder, kan det väl ej falla någon tänkande människa in att hafva intresse för något så gammalmodigt och otidsenligt som släktvapen? Så är det dock. Heraldiken h a r visserligen förr varit af mycket större vikt än i våra dagar, men den är och förblir en af de viktigaste historiska hjälpvetenskaperna, den gör sig gällande — ofta utan att vi ens veta däraf — i tal och skrift (t. ex. himmelens asur), i konst och arkitektur, på minnesmärken, på bordssilfver och andra guldsmedsarbeten, i festdekorationer, på mynt och postmärken, ja, litet hvarstädes och detta med skäl, ty den äkta, ursprungliga heraldiken h a r den fördelen att vara en exakt vetenskap med klara, bestämda regler, nästan som geometrin, på samma gårig den, liksom målningen, är en estetisk konst. Den ädla ars heraldica, den gamla, ärevördiga häroldskunskapen, var efter franska revolutionen nära att utstötas ur vetenskapernas rad och en tid bortåt utsatt för hån och förlöjligande. Den h a r nu åter kommit till heders och fått sin bestämda plats sig anvisad i det mänskliga vetandets byggnad.
Rdr böter, icke svarande emot brottet. 3’ Och anhöll Herr Friherren, att dessa yttranden, såsom reservation emot Utskottens beslut i dessa frågor, mätte fä lietänkandet åtfölja. Ankom till Exp. Utsk. d. 19 Sept. 1829. Betänkande, angående väckta Motioner i afseende å Kongl. Majds Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller ut1 försel af varor, af d. 28 Junii 1820. T. ill de tre förenade Utskotten har "Ridderskapet och Adeln remitterat Herr Themis, Woll - 10 Bevilln.~ Lago. Oec. Utsli. Bet. N:o 18. rath, Motion, deruti han yrkat, att alla Lagar och Reglementariska Författningar, som angå Handeln, måtte öfverses, och sådana förbättringar deruti föreslås, som kraftigast kunna ijuotverka förbrytelser, hvarigenom han förmodade, att en lycklig fortgång skulle befordras af det Tullsystem, sorn efter 1323 *>rs Riksdag blifvit antaget. Bevillnings-Utskottet hade äfven ifrån Ridderskapet och Adeln fått emottaga remiss å ett af Herr Marks v. JViirternberg, G. fV„ den is:te sistlidne December, iugifvet Memorial, deruti han föreslår följande förändringar uti ofvannämnda I835 i*,s Förordning: att den praescriptionstid af 4 S timmar, inom hvilken beslag bör verkställas på sådant olofligen infördt gods, sorn i boningsrum och öppna salubodar träifas, måtte borttagas, och varorna anses confiscabla, utan afseende på tiden, som förflutit, sedan de i närande rum inkommit, och att det måtte för hvarje välfrejdad Svensk man vara tillåtet, att i Rikets Skärgårdar samt vid dess kuster och gränse-orter göra beslag å olofligen infördt gods, hvar helst detsamma anträffas. Motioner äro dessutom till Bevillningsoch Oeconomie-Utskottens handläggning öfver lemnade:
Norra stambanan fullbordas och öppnas för trafiken mellan Stockholm och Upsala Jernvägs-anläggningen genom hufvudstaden fortsättes Anläggning af reparations-verkstäder i Stockholm 6% .marn* 3,600,000 1,450,000’ 200,000 Dih. lill R. St. Prop. Antal mil. Kostnad, beräknad i R:dr Riksmynt. Vestra stambanan: Från Stockholm fortsättes arbetet å denna bana öfver Södertelge mot Kathrineholm, och under gynnsamma förhållanden böra 4 ä 5 mil vid 1860 års slut kunna vara fullbordade Bangård med verkstäder fullbordas i Götheborg Från södra gränsen af Skaraborgs län till och förbi Götha Kanal fulländas banan, så alt vid 1860 års utgång en sammanhängande färdig jernvägssträcka af 19 mil, deruti inberäknade de redan fullbordade 9 milen, öppnas för trafiken från vestra kusten vid Götheborg Sammanbindning s-banan mellan Orebro och Askersund påbörjas 5 10 1 4.829.000 255.000 4.860.000 660.000 Nordvestra stambanan: Arbetet påbörjas mellan Christinehamn och trakten vid Porla . Mellan Arvika och Riksgränsen påbörjas likaledes arbetet . Arbetet fortsättes från Falköping förbi Jönköping nedåt Små- land Bangården i Malmö med verkstäder fullbordas Från Håstad fullbordas banan till Norra ändan af Finja-sjön, så att vid 1860 års slut en sammanhängande linie af 8Yj mil från Malmö till nämnde sjös norra ända kan för trafiken öppnas 6 6'A 3.000.000 80,000 3.000.000 Summa för 1858—1860 års arbeten ]36 Vt |23,500,000 Under den Statsreglerings-period, som omfattar åren 1861—1863, skulle följande arbeten kunna företagas, nemligen: Norra stambanan fortsattes från Upsala till Sala och vidare i den riktning, som derförinnan blifvit bestämd. Jernvägsanläggningen genom hufvudsladen fullbordas. Reparations-verkstäderne i Stockholm fulländas likaledes.
23g ke fall och på hvilke slällen yrkade tillökningar må finnas oundvikeligen nödvändige, öch, i ett sammanhang med indragning å andre, skulle kunna tillvägabringas; och, ehuruväl Utskottet nogsamt inser, att görornålen vid LandshöfdingeEmbetena de senare åren ganska betydligt tilltagit, kan likväl Utskottet, vid anförde förhållande, desto mindre tillstyrka de nu foreslagne nya Tjenstemännens förseende med Löner på Staten, som LandsKamererare och LandsSecreterare i allmänhet äga mot sine många och trägna göromål, svarande Löner och Inkomster i jemförelse till deras vederlikar: hvilket vordsamligen hemställes Riksens Högloft. Ständers beprofVande. Stockholm den 12 Februarii 1818- N:r 87* Riksens Höglofl. Ständers Stats Utskotts Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande Medels utseende till bestridande af kostnaden till Högst Salig Hans Majit Konung CARL XJJI:s Begrafning. ' I i 11 SiatsUtskottet har Kongl. Majit i Nåder täckts aflåta följande Nådiga Proposition: ”Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finance - Arenderne, hållit inför Hans Majit Konungen uti StatsRådet den 10 Februarii 1818. StatsSecreteraren anmälte i underdånighet 240 StatsUtskottets Betänlanderi. en af RiksMarskalks-Embetet i underdånighet gjord anhållan om nödige Medel till bestridande af Kostnaden för Högst Salig Hans Majit Konung CARL XIIIs Begrafning, jemte flere dermed gemenskap ägande Utgifter, hvarefter StatsSecreteraren, med Kongl. Majus Nådiga tillåtelse, till justering upläste ett af honom på Nådig Befallning författadt Förslag till Kongl. Majits Nådiga Proposition i detta ämne till Riksens Ständers Statsutskott. Kongl.
Föredrogs ånyo Ståls-Utskottets utlåtande: N:o 81, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, i fråga om upphörande af så kallade vakansoch förslagsliggetidssamt begrafningshjelps-besparingar, samt om årliga anslag till vederbörande pensions-kassor, såsom ersättning för de inkomster, dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta; hvarvid första punkten bifölls, och den andra återremitterades. Vrån Lhdcrv. Bonde-Ståndet. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Lag-Utskottets utlåtande: N:o 20, i anledning af anmärkningar emot Lag-Utskottets betänkande N:o 12, i fråga om ändring i 1 § 23 kap. Itättegångs-balken, efter dess lydelse i Kongl, förordningen den 18 April 1849, så vidt den afser domfört antal ledamöter i Hofrätt. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtanden: N:o 84, i anledning af väckt motion om befrielse för klockare på Gottland från skyldigheten att till kyrkoherdarne utgöra onera för innehafvande boställsjordar; N:o 85, i anledning af väckt fråga om beredande af ersättning åt enskilda personer, som genom förändringar i Ekonomiska lagstiftningen tillskyndas förluster m. m.; N:o 86, i anledning af väckt fråga om upphörande af den till förekommande af tullförsnillning och oloflig införsel af varor vid Norrska gränsen inrättade tullbevakning; N:o 87, i anledning af väckt fråga om inrättande af en daglig postgång emellan Stockholm samt Skåne och Götheborg, äfvensom emellan sistnämnde stad och Skåne m. m.; samt N:o 88, i anledning af väckt motion om Fabriksoch Handtverkssamt Handelsföreningars befrielse från expeditionslösen i rättegångsmål.
D et af Hedervärda Bonde - Ständet till lagutskottet remitterade, af Riksdags-Fullrnägtigen från Bohus Län Hans Andersson, till bemäldte Riks-Stånd ingifne, anförande, deruti han, på den grund , att icke behörigen vöre bestämdt , huruvida Brandstod efter förmedlat eller oförmedlat hemmantal erlägges , samt således olika dermed skulle förfaras, föreslagit, att genom utfärdande Författning ina förklaras , att förmedlingen af ett hemman bör så väl i berörde, som andre fall, tillgodo njutas, har Lag-Utskottet ansett innefatta ett ämne af sådan beskaffenhet, att det, i förening med ,Allmänna.Besvärsoch Oeconomie-Utskottet borde till pröfning företagas, hvaiföre det ock i desse Utskott är vordet till handläggning företagit, hvarvid Utskotten väl funnit, att då uti Kongl. Förordningen den q6 October 1743 är stadgadt, ibland annat, att i ändamål det Härads - Rätterne straxt ina vid timad Brandskada fördela den fastställde Bagoch Besvärs-Viskottens Betänkanden. 143 Brandstoden hemmanen emellan , samt inga uteslutas af dem , som efter ingången förening böra den samma betala, det ålåge Häradsskifvaren, icke allenast att tillställa Häradshöfdingen, en af Hands Contoiret behörigen bevittnad Förtekning, som för Landshöfdingen uppvisas skulle, på alla hemman, hvilka sig om Brandstodens erläggande förenat, utan ock årligen gifva Häradshöfdingen ti lkänna,' om och hvad förändringar genom Ödesmål, förmedlingar eller eljest kunnat sig tilldraga, så vore ock deraf en följd, att när ett hemman, efter att hafva i Brandstods Förening ingått, underginge förmedling, det därvid erhållne förmedlade hemmantal sedermera komme att tjena till grund, i afseende både på vidden af dess skyldighet i deltagande af Brandstod för andre i Brandstodslaget afbrände hemman, och jämväl på dess rättighet, att vid timad eldskada brandstod åtnjuta:
Anmäldes och lades på bordet följande från Utskrn inkomne betänk:n och ullåttn, nemi. från Lag-Utskottet : N:o 6, i anlcdn. af väckt motion om rätt till jord och lägenhet för anläggande af elektriska Telegrafer; N:o 7, i anledn. af väckt motion om verkställighet af Underrätts beslut i hyresoch utflyttningsmål; N:o 8, i anledn. af väckt motion, angule förändring af grunden för beräkningen utaf det Magistrats-personer i släderne tillkommande arfvode för boupteckningar; N:o 9, i anledn. af väckt motion om förändring af det uti 17 Gap. 16 § R.B. föreskrifna formulär för vittnesed; Den 8 Februari. 391 Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottet: N:o 28, i anledn. af väckl motion, ang:de förändring i föreskrifterne om fartygs upmätning; N:o 29, i anledn. af föreslagen förändring i användandet af den s. k. Heigonskylden uti Halland, m. m. N:o 30, i anledn. af väckt motion om upbärande af våg afgiften för tackjern, som föres förbi Stockholms våg; N:o 31, i anledn. af väckt motion om den s. k. upfoslringshjelpens utdelande genom fatligvårds-styrelserne; N:o 32, i anledn. af väckt motion, ang:de upbäfvande af den med innehafvandet af färjeplalserne Röhälla, Färjestaden och Fröbygårda på Olands vestra kust förenade uteslutande rätt, att till Kalmar öfverföra menniskor, kreatur och varor; N:o 33, i anledn. af väckt motion om förändradl sätt för upbörd af kollektoch stamboksmedel; N:o 34, i anledn. af väckt motion om föreskrifters meddelande i afseende å rättigheten att på scenen upföra Dramatisk författares arbete; och N:o 35, i anledn. af väckt motion om bestämmande af vilkor för kringvandrande väfskeds-försäljares förpassning. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
Arabella att uppräkna på fingrarne – »att du dragit dig ur verlden för att du fått en barnunge, att du dag och natt tjuter och gråter öfver den, oaktadt flickan är frisk och kry som ett vinterny, att du kört in din trefliga och hyggliga man i hans ledsamma skrifrum, och låter honom ligga der allena, som en stackars hund på sin dyna; för att sjelf ligga och vaka ihjäl dig öfver dockan der, som ligger och skrattar; vidare: att du hvarken pyntar ditt vackra hår som förr, eller kläder dig ordentligt och gentilt som förr, och slutligen att du ej har ringaste förtroende till Carolina, som är en så dråplig menniska med barn – och som berättat allt detta. Jag har ju haft henne i tre hela år, och hon skötte lilla August – man kunde aldrig begära det bättre. För att nu säga dig rena sanningen, så är det just hon som sqvallrat för mig. Hon var hos oss i söndags och helsade på lilla August, för hvilken hon alltid behållit en liten klockar-kärlek, och då gjorde jag, hvad jag väl annars aldrig brukar att göra, jag lockade ur henne allt hvad jag nu sagt till dig, och detta gjorde jag med flit, ty det är riktigt grämeligt att se hur din unga hyggliga man går och sörjer bort både sin ungdom och hygglighet, emedan han tror du är sjuk eller annars olycklig, efter du lär gråta och tjuta så oupphörligt. Och hvarför i all verld gråter du? Tror du kanske att din Albert ej mera älskar dig så mycket? Jo det kan jag försäkra dig att han gör, ty den som ser honom nu, och som sett honom förr ute i sällskap, den märker bäst att hans förändrade sätt kommer af bara innerlig hjertesorg öfver dig. Han talar aldrig vid andra fruntimmer, ser ej ens på dem, utan sitter der och spelar sin whist, så liknöjd och trög som en bild, han som förr alltid var glad och rolig. Nämner någon ditt namn, så ser han hastigt upp och att tala om dig är det enda ämne som roar och interesserar honom. Jag har märkt det, ty jag har just profvat honom.
Jag får upprepa, hvad jag förut yttrat, eller att ifrågavar. redan inrättade banker äro organiserade i en så inskränkt scala, att äfven om de skulle utgifva sedlar på i rtdr riksgts, hvilket åtminstone den Wermländska banken sannolikt ej i något fall kommer att göra, så kunde de dock icke hindra andra bankers uppkomst, der sådana voro af behofvet påkallade. Det synes åtminstone mig, som det skulle vara för nuvar. banker mycket hårdt, om en lagförklaring utkom, som ålade dem att indraga större delen af deras utfärdade sedlar eller s. k. depositionsbevis, hvilket skulle blifva följden af det ifrågavar. stadgandets antagande, enär största delen af dessa bankers sedlar icke Jära lyda å högre valör än 2 och 3 rtdr btco. Hr Strål et Jag får i anledn. af Hr Stuarts sista yttrande erinra derom, att här ej är fråga om, att bankerna skola indraga sina sedlar, utan blott derom, att de ej skola få utfärda nya sedlar under den i allmänhet stadgade minimivalören. Det är således icke något svårt åläggande, sorn är i fråga, utan endast att de skola vara i samma ställning med andra banker, och jagser intet skäl, hvarföre de skola åtnjuta bättre rätt; ty om också K. Mts privilegium medger dem rättighet att utgifva depositionsbevis, så är dock icke valören bestämd, och vill man säga, att de hafva rättighet att utgifva depositionsbevis på 1 rtdr riksgts, kan man med samma skäl säga, att de få utgifvas på 12 sk. Verkliga förhållandet är, alt privatbankerna, såsom Frih. Stjernstedt sagt, genom en illudering af lagen utgifvit creditsedlar, hvartill de ej erhållit någon rättighet, och då nu är fråga om en 1) en 2i Mars c. m. lag för sedclutgifning, Lör samma stadgande blifva gällande för alla privatbanker. Detta hafva jemväl Utsktn föreslagit; och då R. o. Ad. ändrat siffran i den lag~§, som angår minimi-sedelvalören, fordrar consequensen, att denna siffra äfven här ändras.