Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hemliga hvalfvet nedsatta kistor, H. R. o. Ad., i afseende å dem bland dessa handlingar, hvilka, enligt hvad nämnde mern. närmare utvisar, befunnits förseglade, under den 16 i samma månad, fattat det beslut, dels att ät H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, öfverlemna att, i samråd med de öfrige RiksStis Hrr Talmän, förordna om uppbrytande af förseglingarne, med undantag likväl å de convoluter, hvilka, enligt påskrift, skulle innehålla Secreta Ulsk:s protocoller och handlingar vid 1789 och 1792 årens riksdagar, derom Hr Landtm, och Hrr Talmän borde i und. inhemta H. M. Konungens nådiga förordnande; sä har, etter det nämnde beslut jemväl är vordet af de öfriga RiksStin biträdt och K. M. i nåder tillåtit, alt äfven sistnämnde förseglingar fingo af Hr Landtm, och Hrr Talmän öppnas, en slik åtgärd ägt rum, i en särskildt d. 7 Jan. della är hällen Talmans-conference, dervid såväl Ridd.I)irect:ns Ordförande, H. Ex. Hr Gr. L)e Geer, som Utsk:s Ordförande varit tillkallade; och har Ridd.Ulsk. derefter erhållit del utaf ett af Ridd.secret. undertecknadl protocoll öfver den sålunda verkställda uppbrytningen af förseglingarne å ofvan omförmälde handlingar. I anledn. häraf har det ålegat Utsk. att särskildt förteckna de handlingar, hvilka befunnits i de öppnade convolulen. Utsk. Den 1 Mars f. m. 437 har delta åliggande nu fullgjort; och ehuru Ulsk. icke ansett sig böra besvära R. o. Adis protocoll med den nog vidlyftiga specilicalionen å nämnde handlingar, har Ulsk. likväl icke blott bort vördsamt anmäla, att en sådan förteckning blifvit i behörig ordning upprättad, utan äfven summariskt omnämna det hufvudsakliga innehållet af ifrågavar. acter.
Ull 2.579.000 ©, Utländsk 7,014,000; och ändteligen för de sista 4 åren 1824, a5, 26 och 27, Svensk Ull 1,115,000, och Utländsk 4.348.000 ©. Granskningen häraf bevisar: att Svenska Schäfcricrna varit uti ett beständigt, ehuru icke högt stigande: alt, då circa i,3oo,ooo © Ull de sednare åren erfordrats att fylla behofven, och knappast hälften deraf kunnat behöfvas för YlleFabrikerna, den andra hälften deraf måste hafva utgått till liusväfnader: och att, då så val Svenska Fabrikerna, som Svenska husväfnaden till deras fortgång årligen behöfva 1,000,000 © Utländsk Ull, det skulle vara i högsta grad oförståndigt, så väl alt förbjuda denna varas införsel, som äfven att belägga den med liög tull. Att Herr Lefre'ns yttrade farhåga, det Svenska husväfnadsfliten blifvit förstörd och begrafven genom sednare tiders friare HandelsSystéme, är ogrundad, bevisas icke allenast af hvad här ofvan angående ullbehofvet är anfördt, utan äfven af de Den 3o December f. m. 3a3 de årliga berättelser, som i detta ämne från Hrr Landshöfdingar till Kongl. CommerceCollegium årligen inkomma. Ehuru man säkert kan antaga, att dessa innehålla föga mer än hälften af det verkeliga husväfnadsbeloppet, så varierar dock detta belopp emellan 12 och i4 millioner alnar årligen, då hela tillverkningen vid Fabrikerna sällan går öfver i5 å 1,600,000 alnar.
Då en Sådan reorganisation icke är godkänd, utan tvärtom af Representationen förkastad, så måtte derom någon fråga icke kunna uppstå; men då man bibehåller denna dyrbara och alltför talrika numerär inom den stående armeen, så vore det verklig misshushållning att icke använda alla möjliga medel för att erhålla den så öfvad som möjligt, på det att den må kunna motsvara, hvad staten uppoffrat, ty det är gifvet, alt konstfärdighetens utbildning står i omvändt förhållande till behofvet att anlita menniskokraften, så att, om man underhåller en stor här utan att gifva den all möjlig öfning och användbarhet, man har misshushållat icke blott med Stateps medel, utan äfven med dess menniskolif, emedan utan ali fråga de oöfvade massorna måste åstadkomma mycket mqra mansspillan, än den till hög utbildning hunna stående armeen. Det är på denna grund, som jag för min del ickg vill spara i fråga om arméens öfning, synnerligast sorn myc» ket fattas för att åstadkomma ett närmande till det mål, man bör söka upphinna. Man har afslagit anslag till exerciscompagnier. Kunna några besparingar erhållas, så skulle de således med mycken nytta kunna användas för detta ändamål; och så länge man godkänner behofvet att befästa Stockholms avenuer, men Ständerna dertill anslagit den lumpna summan af blott 5o,ooo r:dr, måste man med bedröfvelse tänka på detta förhållande. En militär ledamot har sagt, att vi sakna artilleri till Stockholms befästande, och särskildt tror jag mig känna, att vi jemväl sakna positjopsartilleri: allt ändamål, för hvilka besparingarna, i händelse sådana komma att äga rum, måste användas. Mångfaldiga sådana saker kunde nämnas, med hvilkas uppräknande jag likväl icke vill upptaga tiden. På 4;de hufvudtiteln säger man, att besparingar kunde äga rum i flottans dyrbara hygg-r nadsoch underhållskostnad. Jag är icke sjöman; men det förefaller mig, som om 5oo,ooo r:dr för flottans nybyggnad vore detsamma som ingenting. Skulle likväl någon besparing härpå kunna uppstå, torde den bäst kunna användas på fullbordandet af Carlskrona dockor.
Åberopande mina anmärkningar vid Utsk:s första utlåt., får jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet "på Utsk:s sätt att upptaga och vederlägga detsamma. Utsk. har, efter anförande af hvad såväl af mig som flera andra R. p. Ad:s ledamöter blifvit anmärkt mot förra utlåt, i detta ämne, tagit till vederläggningsgrund uppgifter, som icke äro med sanna förhållandet öfverensstämmande. Sålunda säger Utsk., att, då Finland tillhörde Sverige, antalet af detta verks ledamöter icke var större, än det nu föreslagna. Förhållandet är icke sådant. Redan 1734 utgjorde 11 II. 39 3o6 Dea ii A ugjiisti f. m. personalen, enligt K. KammarCoIlegii instruction, 7 ledamöter, hvarå ytterligare bekräftelse tillkom genom en K. förklaring af 1741- Utsk. säger vidare, att de invecklade och syssélsättande bytesfrågorna upphört. Denna uppgift är icke riktig; det återstår ganska mänga och invecklade bland deni. Utsk. slutar med ett förslag till organisation, hemtadt, jag vet icke hvarifrån, deri Utsk. upptager 2lne kammarråd och 4 assessorer, med tillkännagifvande, att en sådan organisation skulle lemna tillgång till reglerande af presidentens och kammarrådens aflöning. Frågan om assessorers införande i KammarColllm har redan förut varit föremål för K. M:s och R. St:s öfverläggning, men blifvit afslagen vid 1740 års riksdag enligt särskilda Utsk:s tillstyrkande på den grund, att dä afdelningarna skulle utgöras af ett råd och aine assessorer, skulle 2Ine unga ledamöter komma att utgöra pluralitet inom ett verk, der så vigtiga mål förekomma som inom KammarColllm.
Mörners förslag endast anmärka, att det synes innebära ett försök att hos R. o. Ad. införa en institution, jemförlig med Stadsfullmäktige, och ifrån ett dylikt fullmäktigskap, åtminstone al den erfarenhet, sora vi uti Stockholm ega af detsamma, måste jag högligen afstyrka bifall. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: f hufvudsaken är jag belåten med denna §, sådan den i Utskits förslag finnes affatta!'!. Det har visserligen blifvit anmärkt, att den 15 Febr. icke skulle vara lämplig dag för de blifvande mötena; för min del anser jag dock denna tidpunkt bättre än den nyss föreslagna 102 Deu 7 April e. m. April månad, ty om mötet först då egde runi, blefve följden dels att inga andra af arméns befäl än de, som tillhöra garnisonsregementena i Stockholm, och således icke af befälsmötena voro förhindrade, kunde deltaga i adelsmötet, dels torde det för landtbrukarne blifva svårt att då här infinna sig, jnst när vårbruket börjar. Jag hade snarare önskat att adelsmötet kunnat sammanträda redan i Jan., men vill icke nu yrka derpå, utan röstar för den 15 Febr. Jag instämmer i det redaktionsförslag, som blifvit frarristä/dt af Hr Björnstjerna och anhåller således att R. o. Ad. mätte besluta, att sista delen af mom:t skall utgå; den deri förekommande bestämmelse är alldeles öfverflödig, då 21 §:n i förslaget till Riddarh.-Ordn. särskildt omförmäler hvad som skall förehafvas på R. o. Ad:s möten. För öfrigt fattar jag väl hvarföre Gr. Mörner vid behandlingen af denna § vackt frågan om Ståndets sammansättning. Troligen har Hr Grin gjort det derföre, att då det i denna § heter »R. o. Ad. skall sammanträda» etc., så skulle, om §:ti bifölles, Grms förslag att blott Fullmäktige, icke R. o. Ad., hädanefter borde sammanträda, i och med detsamma vara förfallet. Delande denna åsigt, nödgas jag erkänna, att jag för min del icke finner något skäl, hvarföre R. o.
för Idun 16 I pigflyttningen; för Idun af Matte Brm 17 V å r; stämningsbild af John En 18 Ett minne; skiss af Albrekt Segerstedt 19 Ett gifvet resultat; skiss för Idun af Dolly Roon 19, 20 Den nya tjänarinnan; skiss för Idun af Ib ... 21 Teori o c h praktik; af Aurore Lundqvist .__ 22 Stark såsom döden; berättelse för Idun af E 22, 23 En engelsk flickpension; skildrad för Idun af — fe 23, 24 Eldtrollet; skiss af Anna Wahlenberg 24 Ideal; zdEl — th 25 Canituccia; novell af Mathilde Serao, öfvers. från italienskan af E. N. 25, 26 Småstadslif; en verklighetsskildring för Idun af C. O. N:r På frälsningsestraden; bilder ur nutidslifvet, tecknade för Idun af Wilhelm Lundström: 1: En interview vid Lilla Glasbruksgatan 26 2: R ö d a rosor 31 3: Generalens dotter 48 I torget; en barnstudie af Ina von Stockenstrand 27 Förbjuden frukt; skiss af M ... e 27 — 30 Vindkast; skiss af Elisabeth Kuylenstierna ... 29 Tag arbete med dig; för Idun af Emma H — n 29 Det gamla malboet; samtal i tre afdelningar af Ave 30 När Siggan skulle sköta hushållet; skiss .för Idun af Alvar Sten - 30 Svensk matgeografi; kåseri i » d e sura gurkornas tid » af Karl Benson 30, 31 Vår grefvinna; af Ave 32 Vid sanatoriet; skiss för Idun af K. O. S 33 Den gamla soffkudden; skiss af Amy B 34 Vid pensionen; skildringar för Idun af Channdh — 34 — 40 Några fruntimmersminnen, upptecknade af En gammal pennfäktare: I: Idun - 35 II: Konst och natur. '. 45, 46 Valsen; ett litet danskåseri i » den döda säsongen », af — n _ 35 Vid älsklingens sjukbädd; skiss af A. Hill.
Ridderffapet och Adeln under den 22 sistlednc bestutna förändring, att allt hwad, ej mindre pä Allmänna Indragnings-Staten, sedan först redan derpä anordnade eller framdeles till bifallande an» stag blifwit besörjdt, än pä de ätta första Hufwud-titlarnc kan besparas, mä till ett belopp af högst ivo,oall Nd. ärligen utgöra en Nionde Hufwud-titel, ämnad för Jord, brukets, Handelns och Näringarnas uphjelpande och underhäll, med det wilkor, alt deraf inga pensioner mä ut» betalas, eller serskilda Summor deraf till nägra föremäl begagnas, hwilka ej med Jordbruk, Handel och Näringar gemenskap äga, och att hwad utöfwer io»,ooo Rdi besparingar ingär, anwändas pä det satt Stats-Utffottct fö, reslagit; Dock fogade Borgare - Ständet för fin del harwid det uttryckeliga förbchäll, att, inan denna Stat under g:de Hufwud-titeln formeras, mätte framför allt annat utgå de medel, som fordras sä wäl till den för Civile och Militaire EmbetS - och Tjenstemän projecterade Lönetillökniug som till den förbättrade hälsowärd, hwilken, r anledning af Herr Profesiorcn Drstvenkelts förflag, kan bringas till werkställighct. blt suprs. k!x krotvcollo I. O. VLleriui. lil - Den 16 April. 6ZI Utdrag af Protokollet, hallis uti Bonde - Ständets Plenum dcn 2z
Besvärsock Ekonomi-Utskollens Utlåtande, N:o 73, 11 ©eli försörjning bidroge, hade Rikets Ständer, som inhemtat hvad i detta hänseende genom ofvanberörde Kongl. Bref af den 13 Ocfober 1812 och 28 October 1817 tillgjordt blifvit, hos Kongl. Majd i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t i Nåder ville låta i de Län, der stridighet om planpenningars utgörande ännu kunde uppstå, förständiga Dess Befallningshafvande att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder föreskrifvet, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stamoch utrotarne om de ifragaställda förmonernes utgörande efter ortens förhållanden, contracter m. m., eller, der sådana öfverenskommelser icke kunde trädas, i Nåder påbjuda, att med soldatens afgång, den jord torpet utöfver Kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till liemmansegarnes disposition återgå, då all fråga om planpenningar utöfver kneckte-contractet derefter förfölle, utan rubbning af de mellan rote och soldat möjligen träffade öfverenskommelser.
Skrif v. Pf.o 29?. 9 actioner i allmänhet, hvilka, så vidt ske kan, utan förnärmande af rättsgrunder, borde, synnerligen under då för handen varande myntförhållanden, underlättas och befordras. Enär uti den Lagstiftning, som bestämmer ordningen emellan Borgenärer vid uppkommande Concurs-tillstånd, den grundsatts alltid varit erkänd såsom ofelbart rigtig, att så kallade tysta förmonsrätter, med yttersta sparsamhet och icke i andra fall, än då synnerliga omständigheter göra undantag af nöden, höra utdelas, ansågo R. St. ett sådant undantag för ofvannämnde slags fordringar icke med skäl kunna yrkas, då hos en Kyrkoherde, som i hvarje församling förnämligast tager befattning med styrelsen af Kyrkans och Fattiginrättningens angelägenheter, hos Församlingens Ledamöter, hvilkas yttrande i hvarje serskildt fall äro för honom att inhemta, samt hos vederbörande Autoriteter, hvilka det åligger tillse, att en Uppbördsman prassterar nöjaktig säkerhet för sin uppbörd, hvarken kan förutsättas den bristande omtanka eller det behof af Statens förmynderskap, att de böra gynnäs med Undantagslagar, ledande, såsom de, hvarom fråga nu vore, till oreda Medborgare emellan; varan Bih. till R. St. Fröt. 1828—1830, Häftet l| a io Exp.-Ulsk. Förslag till und.
Presidenterne komma att ur tjenst afgå, då omförmälde embeten böra helt och hållet indragas och ett Hofrätts-råd i hvardera af omförmälte två Hofrätter i stället tillsättas; alt i föreslagne lönerne inbegripes hvad i ljuspenningar hittills utgåti; att för de ledamöter, som komma i åtnjutande af löner enligt förestående förslag, all beräkning af spanmål under löneri upphör; samt att bemälde ledamöter slutligen skola vara underkastade de förändringar i Hofrätternes organisation, som tilläfventyrs kunna komma i fråga, äfven om utflyttning till annan ort deraf blefve en följd. Vidkommande derefter Hofrätternes tjenstemäns och betjentes löner, så hafva Utskotten inhemtat, hurusom tjenstemännens löneinkomster tili en betydlig del utgöras af sportler, hvilka än delas emellan, än uppbäras enskildt af tjenslemännen; och då, enligt hvad Lag-Utskottets förenämnde Betänkande utvisar, fråga blifvit väckt, icke allenast om indragning af vissa tjenstebefattningar inom Hofrätterna, hvilket, hvad Kanslisterna angår, jemväl synes vara Kongl. Maj:ts Nådiga afsigt, utan äfven örn förändring i såväl tjenstemännens verksamhet, som i afseende på rättigheten att uppbära vissa af de väsendtligaste sportlerne; då Utskotten jemväl, med anledning deraf, tillstyrkt Rikets Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att en arbetsordning för Hofrälterne måtte utfärdas; och då således en så beskaffad förändring i afseende på såväl tjenstemännens antal, sorn arbetets fördelning dem emellan, synes komma att ega rum, hvilken bör föregå ordnandet af deras löner; anse Utskotten något dylikt ordnande ej eller nu böra föreslås; hvadan Utskotten vördsamt tillstyrka, att de i sådant afseende af Kongl. Maj:t och enskilde motionärer gjorda framställningar icke må för närvarande bifallas.
6aneo ärligen i tre är, elter till8amman8 „ zjoo,ooo: af livillien 8umm:» cloeli IiöA8t 3o,ooo tt:ctr tin^e till 8trömoclr ä-ren8ninA8arlieten eller liamnli^Mnacler använcla8; o) ^/c>> z'eve00/r zzzzz/ez^vö^zzzzzAV-^ovtzzzzz/ez' vzzzzzt 627^)6,ree^ z 00/z ^ö> zz//zzzäzzzzzr zzz-öe/ezz, utan l>e8tämmancle för närvaranäe af nä^ot vi88t f>e1o^^> tor cle uncler8ölininAar, clertill i okvanomförmäläe 8lirifvel8er Ii08tnacl8an8laA lilifvit i un(16rclLniAl16t^ deAärcle, 10,000 II: är ärligen unäer tre är, tillsam man8 „ 3o,ooo: c/tz'// zrz^uoz/e ^ö> ^zzzz/ ä/zzz'zeö6Z'Z' z z/e ^zzzzv^zzT-väizzzzzezz^ >5ozzz ^eeze/t tz///zö>zr t^zizzV-Zzz^ezzzezzz'^ 8ä8om liittill8, 1,000 k:är ärligen 8smt, i äet anAelä^na änäamäl att ^ä8li^näs liiläanäet af 8liieliliA6 InAenieurer för allmänna arbeten, ett 8er8lzilät an8lgA af 1,000 H:är ärligen till 8tipenäier för vict
M. ville besluta, att saltpeter-hjelpen, hvilken ingär i hemmantalsränta)!, skulle inom Småland och Öland fä beräknas såsom inom öfrige delar af landet. Denna fråga afslog K. M. och har densamma sedermera icke förevarit, förr än vid denna riksdag, då K. M. i Dess nåd. propos. lillkännagaf, att vederbör, auktoriteter blifvit i ämnet hörde, och alt K. M. med rättvisa och billighet ansåge öfverensstämmande, att den sökta förändringen i Salpeter-hjelpens utgörande inora de Småländske länen varder beviljad;' men då sådant likväl skulle nedsätta skattebeloppet med en icke obetydlig summa, och de, hvilka på lön innehafva de i skattebeloppet ingående indelta räntor, härigenom skulle följaktligen tillskyndas förlust, har K. M. ansett sig böra af R. St. begära ett förslagsanslag till godtgörande af den löningshafvare sålunda tillskyndade förlust, StatsUtsk. till hvars behandling den nåd. propos:n blifvit öfverlemnad, har förklarat, alt Utsk. i saknad af nödig utredning af ärendet varit förhindrade att kunna bedöma beloppet af den ifrågasatte ersättningen, och att, i anseende till frågans outredda skick, den K. propos:n icke kunde föranleda till någon åtgärd. Skulle detta betänk, bifallas, försättes frågan i en högst besynnerlig ställning. K. M. har nemi. förklarat, alt det icke öfverensstämmer med billighet och rättvisa, att de Småländske hemmanens sallpeterhjelp beräknas på samina sätt som förut, och det måste väl då vara gifvit, att, om Småländningarne, väl vetandes K. M:s tanke i denna sak, vägra betalningen, de skola slutligen vinna befrielse, i hvilket fall Statsverket kommer att gä i mistning om delta skattebelopp. Frågan är emedlertid af beskaffenhet, att böra utredas, och det förekommer mig besynnerligt, att StatsUtsk., som enl. 30 § Riksd.Ordn. eger att infordra nödige uplysningar, icke begagnat sig af denna rätt för frågans utredning.
Att öfverläggningar härom skulle vara ändamålslösa, det bestrider jag på den grund Hr Ribbing redan anfört. Att påstå sådant i närvar, ögonblick, är desto meia olämpligt, som man sett exempel på, att beståndet af 3 Stånds redan fattade beslut kunnat ifrågasättas. Här finnes blott 2 Stånds afsiag å detta betänk., hvilket följaktligen kan återremitteras, i förändradt skick återkomma, samt då äfven af dessa 2 Stånd möjligen godkännas. På grund af de yttranden jag här hört rör:de de 2 Ståndens redan fattade beslut, förutser jag nogsamt, att saken vid denna riksdag torde förfalla. Men det skall ej afhålla mig ifrån alt, äfven i strid med mina vänners mening, uttala hvad jag tror rätt och nyttigt vara. Jag anser först Den ii Mars. en s. k. häradsnämnd erforderlig, derföre att häradets ge meusamma angelägenheter behöfva andra förvaltare än häradsrätten, sora blott är tillsammans tre, två eller blott en gång 0111 året. Dessemellan är det ingen, som vårdar dessa ärenden. Min erfarenhet såsom landshöfding är ganska kort, meri har dock visat mig behofvet af häi adsnämnder. Jag vill uppgifva några exempel. Huru vårdas t. ex. en häradsallmänning? Somlige luiradsboer vilja hugga skog, hvar och en på sitt utsynla ställe; andre önska trakthuggning; andre åter vilja ej hafva någon viss ordning; somlige vilja hålla en skogvaktare, men andre vilja ej gifva honom någon lön eller ej vidkännas den de utlofvat. Om nu flera härad hafva del i samma allmänning, så äro trasslet, vanvården och förstörelsen ännu värre. Så förvaltas den angelägenheten. När Konungen anbefaller öfverenskoinmelsers uppgörande om laxfiskets vård i en ström, som löper genom flera härad, så liander det, att ett härad beslutar lemna laxen fritt lopp en månad sednare än det andra. Då nu inträffar att strömmen till någon del utgör gräns emellan begge liäradena; så får laxen fritt lopp i den ena halfvan af strömmen, under det att den andra halfvan är stängd.
Ledamot, Elenor eller Bankman mäkjas; rösteoch wahl-rättighet' mä han likwäl i atta förekommande mäl obehindradt utöfwa. §. 16. Riddarhus-Fiscalcn Lliggec: i:o Art wara narwarande wid anteckningarne under Riksdagarne och derwid göra de anmärkningar; hwartill Riddarhus-Ordningen kan föranleda, samt Polletterne. urdela. 2:0 I alla frågor, som härmed gemenstap aga, nr Riddarhus.Fiscalen Acror, afwen som honom ä« ligger, akt handhafwa den ordning som bör iagttagas inom Riddarhuset, anteckna och upropa de Depura. tioner som frän Ridderstapet och Zldeln afga, samt tillse, att de emellan Ständen öflige Eliquet^er blifwa iagttagne. Derjemte åligger RiddarhusFiscalen, att under warande Riksdag wid RiddarHus-Utstottets sammanträde allid wara tillstädes. gro Förbryter sig »Agon emot Riddarhus - Ordningen, har Fiscalen att de böter, hwilka ä sädane förbrytelser aro ntsatle, genast uttaga, eller den felande i widrigt fall inför Riddarhus -Utskottet lära upkalla, och der sitt pästäende göra. Wid alt della 6? 8 Den 14 ZebruariL' ställe han stg till efterrättelse zz §. af Riddarhus Ordningen.
Nu kommer jag till de skiljaktigbeter, hvilka böra iakttagas, om realisationen sker, Den 27 Julii f. in, ai eller icke sker. I fall nemligen Banken kommer att realisera, blir dess lånerörelse af mindre vigt än hitintills, emedan den utländska crediten då minskar behofvet af inhemska lån. Man kan då mera hjelpa sig med enskildta creditpapper, och behöfver ej inskränka sig till vårt rörelsecapital af 3o,000,000 R:dr, eller hero af den löjligheten, att ifrån Riksdag till Riksdag bestämma det myntbelopp, som får vara i omgång; men dqt blir derjemte nödvändigt, att i detta fall hafva en sådan reservfond bestämd till minimum och maximum, att man kan tillse, det en del af creditrörelsen inom landet, som behöfver understöd, må kunna tillräckligen erhålla det, och den näring, hvilken icke är i sådant behof, lemnäs åt sig sjelf. Man måste då äfven göra en väsendtlig skillnad emellan fastighetsoch namncrediten. Fastighetscrediten torde i början få svårt att reda sig, men namncrediten åter blifva af mindre vigt och taga snar fart efter myntbestämningen. Det bör nemligen ej döljas, att om myntbestämningen äger rum, oriktiga begrepp derom kunna föranleda till starka uppsägningar af de på längre tid i fastigheter fästade capitaler, och vålla mycken oreda, hvilken ej står att hjelpa, utan genom mellankomst af Bankens starka kraft. Om denna kraft, såsom jag föreslagit, icke begagnas genom utgifvandet af nya sedlar, men endast derigenom, att Banken uppträder som medlare och upptager de 22 Den 27 Julii f. ro. så kallado orörliga ca pi täler, för alt göra dem till rörliga, och öfverflyttar dem lill dc i hehof deraf varande näringar, är jag öfver tygad att stora fördelar skola vinnas, och att ingen olägenhet, som man nu så mycket befruktar, från realisationen skall härledas.
I likhet med hvad vid nästlidne riksdag egt rum, till följd af Rikets Ständers bifall till dåvarande Expeditions-utskotts Memorial N:o 4, får Utskottet, enär dess Kansli-personal och Vaktbetjening under nu pågående riksdug hafva sig ålagda enahanda göromål som då, vördsamt anhålla, att, utom de i Riksdags-ordningens 24 § 1 mom. medgifna 1 Sekreterareoch 1 kanslist-arfvode, 2 Notarie-, 11 kanslistoch 3 vaktmästare-arfvoden måtte ställas till Utskottets disposition att utgå i mon af behof och allt efter sorn motsvarande tjenstemän i tjenstgöring inträda; varande 1 Notarie-arfvode afsedt att uppbäras af den Utskottets tjensteman, som bar sig anförtrodt det närmare inseendet öfver tryckningen af Bihanget tili Riks-ståndens Protokoll; 1 Kanslist-arfvode af denne tjenstemans närmaste biträde; 1 Notarieoch 1 Kanslist-arfvode att lika fördelas mellan de tvenne personer, som verkställa korrekturläsningen å nämnde bihang; 1 Kanslist-arfvode att utgå till motläsaren härvid; 1 dylikt arfvode att framdeles tilläggas den tjensteman, som, nör ökade göromål sådant påkalla, biträder Sekreteraren med expeditioners uppsättande; 1 Kanslist-arfvode att åtnjutas af den person, som sköter Regijrtrators-göromålen och har sig ålagdt att upprätta dets. k.