Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I det inre köket står till höger ett bakbord (ehuru det ej användes för sitt ursprungliga ändamål, ity att bakning ej sker inom slottet, allt bröd köpes); detta är nog säreget i sitt slag. Det består nämligen af en väldig polerad, utmärkt vacker granitskifva, så stor som ett bord för omkring 10 personer. I ett af hörnen (det sydöstra) ha vi en spisel, enkom afsedd för större stekar, och öfver densamma en maskin för stekvändning. Väggen midt för den dörr, genom hvilken vi inträdde, upptages af tre väldiga stekugnar. Förutom dessa kök finnes ett reservkök, liggande nära intill det dagligen begagnade. Detta reservkök användes vid mycket stora fester. I hvardagslag går allt lugnt och stilla sin gång härinne. Men naturligen råda stor ifver och brådska, då en större fest står för dörren, såsom t. ex. konungens födelsedag, vid hvilken omkring 2,500 gäster skola bespisas, och då förvisso ingen behöfver gå hungrig från bordet. Naturligt är att en hel del därvid måste undangö- ras på förhand. Tillredelserna taga sin början vid pass åtta dagar före festen och måste sedan försiggå med rastlös ifver. Alla kalla rätter och allt, som på förhand kan iordninggöras, tillrustas och uppställes dels i ett större skafferi midt emot köket, dels på hyllor i köken. Men, frågen I, hur kunna de varma rätterna hållas varma, då köket ligger så långt ifrån de kungliga våningarna och maten alltså måste bäras genom långa, kalla korridorer, tills den kommer på bordet? Jo, det finnes i matsalens närhet serveriugsrum (eller ock anordnas sådana rum). I dem stå spritkök, öfver hvilka rätterna hållas vid sin vederbörliga värme. Och hvilka bespisas från det kungliga köket? De kungliga personerna själfva naturligtvis, deras uppvaktning, de till hofvet inbjudna samt alla, som äro anställda i köket — för öfrigt inga andra. Till köket höra naturligen skafferier. Vi ha redan nämnt ett — beläget midt emot köket. Där förvaras i stora islårar hvad som går åt för dagen. Ett annat finnes ock, i hvilket förvaras större partier kött och grönsaker. I närmaste sammanhang med köket står konditoriet. Det förestås af en förestånderska och en konditori jungfru.
Utdrag af Protokollet, hället hos Bonde»Ständet den 22 Mars iZio. T. D. I anledning af Riksens Högloft. Ständers Bewillnlngs-tttstotts Protocolls. Utdrag den 9 dennes, rörande föreslagen jämkning i afseende pä de olika beslut, hwari Den 17 April. 8^7 hwari Riks-Standen stadnat, angående dcn sista halfwa Mittoncns fördelande af Bewillnings-sumnian, samt rät. tighcten för Ständcrnes Lmbud i Banguen och Riks. gälde-Contoiret, att i händelse af brist eller öfwerstott i nämnde summa i förhållande derefter öka eller minsta de stattstyldigeS debcts belopp, fann Bondc-Ständet, att dä Ständct icke kan frängä dest förut i detta mål widtagne beflut, gifwes ingen annan utwäg till frägans afgörande, än art pä satt L. Ncgcrings-Formen innehäller öfwerlemna dcn till det förstärkta Stats - Utstottcts prvming, med ftkikscns Ständers ratt genom votering, derwid Stan. det dock ansäg Contra.Proposition böra ställas i enlighet med den lämkning Utstottet i ofwannamnde Protocolls-Utdrag projectcradt. vt supr». S. D. Alef hos Bonde-Ständct godkandt, hwad LagUtstottet i afgifwck Betänkande den 7 dennes föreslagit, till underdånigt swar a Kongl. MasitS Nådiga Proposition angäcndc stället hwarcst Auction mä förrättas pä Fastighet ä Landet, som för gäld blifwit i mät lagen.
I anledning af Kongl. Maj *ts Nådiga Proposition, angående upphäfvande af 8 §. i i Cap. Utsölyiings-Balken, samt ändring af 2 §. i 45 Cap. Missgernings-Balken, samt af öfverskriften tili sistberörde Capitel och Balk. N:o 'Soj. Angående Församlingars befrielse i vissa fall från skyldigheten att bygga eiler underhålla Tionde-lada m. m. I anledning af väckt fråga, om utvidgad frihet till Väder-Mjölqvarnars uppbyggande, med rättighet att derå mala för tull. I anledning af väckt fråga om Gottlands Hemmansegares skyldighet, att underhålla Lastagebryggor vid de på Ön varande Landthamnar m. m. N:o 3 io. Rörande utsträckning i den Blekingska Allmogen förunnade Seglalionsfrihet. Den lo November e, m. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utsott inkomne, samt den 6 dennes på hordet lagd'e, Utlåtanden: Fi •än Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten : Af den x dennes: N:o 53. I anledning af väckt fråga om införande här i Riket af Drawback eller restitution af tull för råämnen, då de förädlade utföras. N:o 54- I anledning af väckt fråga, alt Salt och Sill mätte fä tullfritt införas. Frun Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: Af den i dennes: N:o 204. I anledning af gjorde motioner om skyndesammare verkställighet af en i Nåder anbefalld åtgärd, till beredande af utvidgade handelsförhållanden emellan Sverige och Norrige. Företogs ti il pröfning Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottets den r dennes under N:o 205 afgifne, samt den 6 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion 0111 bebofvet af nya Den 10 November e. m. 397 åtgärders vidtagande till förekommande af oäkta barns långsamma förstörelse i Stocka holm, genom nöd-oell elände.
Rldr, allt med vilkor att spanmålsberäkningen i lönerna, äfvensom ljuspenninge-anslag, för dessa tjenster komme att försvinna; — att derjemte måtte anslås 400 Rldr, att för erforderligt skrifvarebiträde ställas till Ofverdirektörens disposition samt att dessutom å nämnde stat, i stället för nuvarande aflöning åt en kammardräng å 150 R:dr med tillökning för 12 tunnor spanmål, måtte varda uppförda löner för 2 kammardrängar å 200 Rldr, med iakttagande att spanmålsberäkuing och rättighet till ljuspenningar äfven här skulle bortfalla. Landsitaten. Ilo. Kammar-kollegii och Statskontorets underdåniga skrifvelse af den 7 Juli 1840, angående förändrad indelning af fögderierne i Örebro län, äfvensom dertill hörande lönereglering; hvilket ärende den 17 i samma månad i underdånighet anmäldes, då Kongl. Majit förklarade sig vilja uppskjuta afgörandet deraf intilldess frågan om Bergslags-staternes reorganisation förekommit; 2lo. Kongl.. Majlis Refallningshafvandes i Norrbottens Län underdåniga skrifvelse af den 10 Augusti 1847, med hemställan om upphörande af den kronofogdarne i länet tillkommande s. k. Lappmarksnäst eller gästning och skjutsning för Kroneuppbördens förrättande, samt Justitise-kanslers-embetets utlåtande i ämnet af den 26 Juli 1849 och Kongl. Majts Befallningshafvandes i Westerbottens och Jemtlands län deraf föranledda infordrade yttranden af den 22 Oktober och 31 December 1850, hvilka handlingar den 17 Oktober 1851 i underdånighet föredrogos, då ärendet uppskjöts för att förekomma i sammanhang med den allmänna frågan om lönereglering för Lands-staten; 3:o. Kongl.
Från en mormor var naturligtvis ett förkläde något alldeles oskiljaktigt; till och med lilla mormor i dockskåpet saknade icke sitt. Deraf kom sig också, att, då vi en gång voro inbjudna till en liten väninna, som ännu var nog lycklig att ega en mormor, bror Emil sedan hemma helt förvånad och snopen yttrade: hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 5-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af » Men hör nu, snälla pappa, Betty hade ingen rigtig mormor. » » Ingen rigtig mormor! Hvad menar du med d e t, min gosse? » » Jo, för hon hade inte något förkläde, pappa! » Dotterdotter. Några drag af Ernst Ahlgren. (Forts.) u har jag — som sagdt börjat arbeta — och d å är jag alltid vid ett jemnt och gladt lynne, något tyst men belåten med min verld. Och jag tycks inga nerver ha. Det ä r min stolthet. Men ni vet hur förfärligt långsamt jag arbetar, trots det att jag skrifver fort. Jag rifver sönder, stryker, ä D d r a r, bråkar och gör utkast, om det så gäller det allra lilla minsta. När jag skrifver vet jag aldrig om det skall bli fiasko eller om det skall lyckas. Så länge jag håller på med ett ämne, är jag alldeles blind. Men jag vet, att jag älskar arbetet för dess egen skull. Ingen lycka är mig större än att fördjupa mig i den verld, som är så helt min egen; och jag känner aldrig större sinnesro, än när jag kan gå omkring bland dessa menniskor, hvilka jag älskar som vore de kött och blod, fast de äro mina egna jag höll på att säga » skapelser«, men så lät ordet för storståtligt. » Hvilken lust och hvilken glad lefnadsfriskhet i det bref jag får en månad senare! Der kommer den ungdomliga Ernst Ahlgren storleende som hon kunde le med ögon och mun, och ber mig att ej kvarhålla hennes modlösa uttalanden i minnet: » Ty jag är egentligen så glad om dagarne öfver att himlen är blå och att det blir vår, att detta nästan motväger min känsla af att jag är en strunt och en latmask ibland.
Då man efterforska!- anledningen til! uppkomsten af detta kontrakt, finner man densamma bestå deruti, alt sedan, år 1685, på kronooch skattehemmanen i Hallands län blifvit indeldt Riks-Enke-Droltningens Lifregemente till häst, (dervid frälset ej kunde ifrågakomma, emedan kronan deraf ej åtnjöt räntan) kronooch skattehemmanens egare funno denna indelning för sig så tryckande, att de hos Kongl. Majit anhöllo om befrielse derifrån emot utfästelse att i stället åtaga sig rotering. Sedan, i följd häraf, utsedde kommissarier på Kongl. Majits befallning upprättat ett roteringsverk för kronooch skattehemmanen i Halland, blef slutligen den 16 Januari 1739 berörde den 9 Maj 1726 upprättade kontrakt faststäldt. Att Ridderskapet och Adeln i Halland ej var i detta kontrakt inbegripet, synes bestämdt af sjelfva kontraktets och den derå meddelade stadfä - 6 Statssamt Allm. Desv. och Ekon.-Uisk:ns Utlåtande, N:o 63. stelsens ordalydelse, äfvensom deraf, att i ett annat, den 6 Januari 1739 stadfästadt, kontrakt om provinsen Bohus läns rotering, Ridderskapet och Adeln serskildt nämnes såsom varande inhegripet i samma kontrakt. Val väcktes vid flere riksdagar fråga att de Halländska utsockne frälsehemmanen måtte åläggas att deltaga i roteringen, men sedan dessa hemmans egare protesterat emot en sådan förändring i sättet att utgöra sitt bidrag till försvarsverket, förklarade Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 7 September 1756, såsom i Utskottens förra betänkande blifvit upplyst, att de utsockne frälsehemmanen skulle då och för framtiden bibehållas vid utskrifmngs-penningarnes utgörande i stället för rotering, Härigenom var således afgjordt, huruledes de utsockne frälsehemmanen i Halland frun berörde tid borde utgöra sitt bidrag till försvarsverket.
JuniL föreslagit, om en allmän reglering och jemnkning af Uönerne för indeldte Armeens Beful, hvarigenom ifrågavarande behof tordis i sin man emedlertid afhjelpas. Sluteligen får lrtskottet anmäla, att eters förra betänkande är bifallet af Högvördige PresteStåndet samt Vallöf]. Borgare-Ståndet den ^:dje sisth Junii; och öfverlemnas detta utlåtande vördsamt till Riksens Höglofl. Ständers bepruR vande. Stockholm den 12 Augusti 1823. N;o 4S2- Ankom den ao Augusti 18U. Memorial i anledning af återremiss uti frågan om afsöndring från Bisp Motala Kungsgård af den ego^ i?6 StatsUtskottets Betänkanden. rymd, som för anläggning af Motala Köping erfordras. Unotn Wallof: Borgare Ståndet hafva anmärkningar Sblifyit gjorde vid Stats-Utskottets, under Nj-o 390 jafgifna Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj-ts Nådiga proposition, om söndring från Bisp Motala Kungsgård af den egorymd, som derifrån erfordras till anläggning af Motala Köping; och är med dessa anrpärkningap ärendet till Utskostet återremitteradt; men, emedan det i ämnet afgifne förra utlåtandet blifvit bifallet af Höglofl: Ridder. skåpet och Adeln den 2:dra; af Högwördige Preste. ståndet den 1 sta i denna månad, samt af Hfeder. värda Bonde -Ståndet den 29 nästh Julii, är frågan enligt 69 § i Begerings Formen afgjord, och kan till vidare åtgjärd icke upptagas; hvilket Utskottet skolat vördsamligen anmäla. Stockholm den Jg Ankom den 20 Aug, 1S23- Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets yt - Stats-Utskottets Betänkanden. trande, angående regleringeri af Riks Statens Tredje Hufvud Titel. Medan Stats Utskottet,' deri 27 sistlidne Iunii, afl £ fvit Utlåtaridei anledning af .Kongl.
Di ConstitiK tionsUtskottet icke funnit sig kunna, på sätt 56 §■ Regeringsformen bjuder, sammanjemka de inom Ridderskapet och Adeln yttrade särskilta tankar med de öfrige Ståndens , för att af dem erhålla ett helt Utlåtande} tror jag, att den enda utväg, sorn ännu kunde återstå, vore, om Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagade utröna Ridderskapets och Adelns mening, hvad som af de flere från detta Stånd till Utskottet remitterade an. märkningar, ibland hvilka flere äro sins emellan alldeles stridige, bör anses utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka , på det att, derest de andra Stånden ej skulle vilja foga sig efter Ridderskapet och Adeln, Utskog tet må komma i tillfälle att uppsätta de propositioner, hvaröfver Constitutions-Utskottet, Den 2 7 Maji. 491 förstärkt till det antal Ledamöter, som erfordras, för att utgöra Riksens Ständers Nämndj må kunna rösta. Herr Cederschöld■. Jsg får vördsammast hemställa , om ej lämpligast vore, att de Protocoll, som innehålla öfverläggningarne i ämnet, nu blefvo uppläste', på det att Högloflige Ridderskapet och Adeln måtte komma i tillfälle att af de anmärkningar, som då blifvit gjorda, kunna utdraga det, som Högloflige Ståndet skulle vilja förklara för dess gemensamma tanka. — För öfrigt tycker jag mig vilja minnas, att vid åtskillige §• § anmärkningarne ej innehöllo någon skiljaktighet } hvarföre jag för min del anser ConstitutionsUtskottet åtmindstone i dessa fall hafva bordt fästa vederbörligt afseende på den ifrån Högloflige Ridderskapet och Adeln erhållna återremissen. Grefve Spens, Jacob Melcher: Af stadgandet i 56 § RegeringsFonnen att, om emot ConstitutionsUtskottets förslag till ändring i Grundlagarne, anmärkningar i Ståndens Plena göras, de, hvilka hvarje
Sågsom Mjöl-Qvarn, af hvilka den förre ifrån Dammarnes anläggning varit en Husbehofs-Såg för Konst-Staten, och den senare, skattlagd till 70 Tunnor Spannmål, från äldre tider och efter 1682 och 1741 Srs Transporter, förlänad till underhåll för de fattiga och förlamade samt i Grufvan slagna eller eljest förderfvade Arbetare och Bergsmän; och då, hvad Nora och Enåkers Allmänningar beträffar, hvilka blifvit Silfver-Verket upplåtna till understöd med storvirke och timmer, de så kallade ädlare Verken i allmänhet innehade sådana Skogar utan Recognitions-afgift; så visade det sig, att StalsVerkets egentliga förlust, i grund af 1741 års Transport, berott af de till Konst-Statens underhåll anslagna Räntor, jemte den så kallade Grufvedrängs-lijelpen, hvilken, tillkommen i fordna tider såsom lön till Grufve-drängarne, dem allmogen uti berörda Socknar, emot utskrifnings-frihetens åt - a4 Kongl. Maj.t Nacliga Propos. N.o 2p. njutande, mäst anskaffa till Kronans Silfverbruk vid Sala, och först utgjord med en halfspann Säd och 2 sk. i penningar af hvarje mantalsskrifven person, men alltsedan 1802 års Commission, efter öfverenskommelse med Allmogen, till ett faslstäldt belopp af 5i8 Tunnor Säd, väl utgår af Allmogen ulan afkorrtning i dess Hemmansränta, men i så måtto graverar Kronan, att derföre hestås dels lindring i Roteringen, sålunda, att i allmänhet Tre mantal anslagits till Roten, i stället för
Ständer ansett en sådan fördelning icke böra ega rum; hvarvid i första rummet förekommer den betydliga kostnad, Stals-verket genom delningen linge vidkännas, i hvilket afseende nemligen Kammar-kollegium och Stats-kontoret anfört, att den uti E. K. M:ts Nådiga Proposition af den 15 Januari 1840 upptagna aflönings-stat för det ifrågasatta nya länet, slutande sig på en summa af 11,209 R:dr 16 sk., svntes, i betraktande af sedermera förekomna förändrade förhållanden, bora förhöjas med eit belopp af 1,780 R:dr 32 sk., äfvensom att Kollegierne ansåge nuvarande Landssekreterare, Lands-Kamcrerare och Landt-Räntmästare i Calmar län vara berättigade till ersättning för den minskning i sportel-inkomster, som genom länets delning för dem kan uppstå, hvartill komma de dryga utgifterna för anskaffande af Landshöfdinge-residcns 116 Expedilions-Utskottels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 72. och embetshus, fängelsebyggnad m. m. Och då för öfrigt invånarne i Aspelands härad, hvilket skulle tillhöra det nya länet, ansett sig, i anseende till de olägenheter, som de, efter sitt förmenande, komma att vidkännas genom den föreslagna länsfördelningen, böra densamma afstyrka, och dylika förändringar, erforderliga äfven inom andra delar af Riket, synas böra icke partielt, utan i ett sammanhang verkställas, hvarigenom ökade kostnader för Stats-verkct måhända ock kunna undvikas, samt den, i Rikets Ständers tanke, största olägenheten af nuvarande läns-indelning, nemligen kostnaden för fångtransporter från de norra delarne af länet till länshäktet, i väsendtlig inån blifver afhulpen, när den af Styrelsen för fängelser och arbets-inrättningar i Riket redan år 1845 tillstyrkta byggnad af ett kronohäkte i Wimmerby kommer till stånd, hafva, på dessa skäl, och i betraktande jemväl deraf, att E. K.
Det för öns National-beväring, som år 1811 utgjorde blott 6,860 man, men efter sist hållna mönstring funnits bestå af 8,820 man och årligen ökades i antal, bestådda befäl vore nemligen för denna styrka alldeles otillräckligt, helst flere officerare måste användas till många andra göromål, än endast linietjenstgöringen, och dessutom 10 officers-vakanser redan förefunnes, hvilket betänkliga förhållande troligen icke kunde förväntas blifva afhulpet, så länge de ringa utsigterna till befordran och de knappa lönevilkoren, hvilka nu äro bestämda för Bataljons-cheler till endast 700 R:dr, för Kapitener till 400 R:dr, för Löjtnanter till 200 Ridr och för Under-löjtnanter till 160 Ridr Banko, ehuru lefnadskostnaden på Gottland vore lika hög som i allmänhet å Sveriges fasta land, föranledde för hvarje år allt större svårigheter att få afgången bland nämnda befäl med dugliga ämnen ersatt. I stöd af dessa förhållanden, hvilka snarare och 16 Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. om Statsverket 1833. rätteligen borde föranleda till ökande af befälspersonalen vid Gottlands National-beväring vida utöfver det i nu gällande Stat bestämda antal, har Militär-befälhafvaren likväl inskränkt sig till att endast i underdånighet föreslå här nedanföre upptagna tillökningar i de på Staten uppförde löner, på det att sålunda någon förhoppning måtte vinnas att hädanefter kunna hålla åtminstone fulltaligt detta för National-beväringen afsedda befäl, hvarigenom detsamma, enär dess tjensteskyldigheter förmälas vara nära jemförliga med vederlikars vid indelta infanteriet, skulle komma i åtnjutande af en mot dessas löner något så när svarande aflöning.
Strömmingsfisket idkas till största delen * de norra provinsernes fiskehamnar, dit de fleste af stadens fiskare — 3i — ‘ 7id soniraarens annalkande på egna små fartyg begifva sio-, och var ifrån de örn hösten återvända med sin fångst. Äfen del diskare Utö vas fisket i stadens skärgård eller andra närbelägna fiskehamnar, l i e . ededjtdoPPet ^f den strömming, som af stadens fiskare årligen 1 vit under de sista fem åren hemförd, har utgjort 4*358 tunnor, 1 medelpriset under samma tid har efter markegång varit elfva Riksdaler sex skillingar fem runstycken Banko för tunnan. Efter Uiedium för de fem nästförutgångna åren, utgjorde årliga införseln 1,209 tunnor och markegångs-priset tio Riksdaler elfva skillingar två runstycken Banko för tunnan. Häraf synes, att ehuru fångsten uner den sistförflutna perioden något tilltagit, priset å varan likväl stigit; men förmånen af detta förhållande hafva likväl icke alla fiskeriidkare fått skörda; ty då en del af deni haft god fångst, hafva feremot andra fångat litet eller intet; hvarföre äfven, under det Hägra kunnat, vissa är, upplägga någon besparing, andra deremot Under sednare åren kommit pä obestånd. Så väl i Gefle ån, som i . estebo ström, på stadens område, idkas lax-fiske, hvars afkastning icke kan med säkerhet uppgifvas, men hvilket under sednare åren 'elie varit särdeles gifvande. Jordbruket pä den staden tillydande jord fortfar att i allmänhet öedrifvas med mycken sorgfällighet. Då nästan aila till odling tjeriJga lägenheter ä stadens mark på närmare håll redan blifvit uppfagne, hafva några odlingar af betydenhet under sednare åren icke ägt rum.
Nådiga godtfinnande måtte i underdånighet öfverlemnas, antingen att, på saft Hr Prosten leffler hemställt, bevilja en allmän Collett och Stambok öfver hela Piket för insamlande af medel till inrättningens verkställande , eiler ock, i händelse denna utväg icke skulle vara tillräcklig till ändamålets vinnande, i Nåder låta vidtaga andra åtgärder till denna af örtens stora behof påkallade anstalts befrämjande till verkställighet; hvilket dock till Riksens Höglofli Ständérs närmare ompröfvande vördsamligen öfverlémnas. Stockholm den 12 Juli i815. På Höglöfi. Eiddersk. På Högv. Prést-Stån'- och Ad. Eedamöters dets Redamölers vägnar vägnar A. Lantingshausen. Bryn. Hesselgren. På Vallöf!. RotgarePå Hederv. Bonde Ståndets Jmdamöters Ståndets Eedamöters vägnar. Vägnar And. Fredin. Nils Persson. \ . ;.*■• ■ < M. M. Rosbeck. tlppläst lös Högloft. Ridd. och Ad. den 17 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den — Vallofl. Borgare-Ståndet den 17 Héderv. Bonde-Ständet den ; Vördsamt Memorial! Hå JBevillnings-Utskottet nu företager sig ätt Den 17 Juli. 1435 att besvara de frän samtliga Biles-Ständen in-t komne särskilta anmärkningar vid Utskottets författade förslag till Bevill ningens utgörande, anser Utskottet sig af de frenne Bespectiva Stan» dens yttrade godkännande af sjelfva grunderna för Bevillningen, äga en verkelig tilifredsstäl* leise för dess bemödande att dela bördorna efter rättvisa och billighet, och att betrygga Staten otn den inkomst, som erfordras för dess upprätt* hållande, så att Utskottet tror sig kunna Undgå, all åtgärd till vederläggning af hvad några Ledamöter bland Högloft.
Jag har hört någon här säga, att ehvad språk och yttranden man må tillåta sig på detta rum, Ståndets värdighet icke deraf kan comprometteras. Denna mening lärer ej heller kunna tilläggas Ståndet gemensamt, utan endast utgöra ett bevis på den talares grannlagenlietskänsla, som fällt detta yttrande. Här har äfven blifvit sagdt, att den åtgärd, Frih. af Nordin begärt, ej vöre öfverensstämmande med Svensk lag. Jag frågar då, om Ridd.Ordn. ej är Svensk lag och behörigen antagen? För min del har jag i mitt förra anförande yttrat den önskan, att delta ämne måtte slutas med en varning åt Hr Crusenstolpe, på samma sätt som den emot Frih. Klingspor väckta frågan; men jag har sedermera förnummit, att Hr Crusenstolpes försvarare lära hafva för afsigt att, i fall en sådan framställning göres, lägga den på bordet, hvarigenom vi i nästa plenum komma att discutera samma sak. Jag afstår derföre från min förut yttrade önskan och förenar mig med Frih. af Nordin. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det är öfver Frih. afNordins motion, som R. o. Ad. snart går att besluta, nemi. om tillsättande af ett Utsk. till bedömande af Hr Crusenstolpes yttrande i förra plenum. Jag tillstår, att jag finner ganska betänkligt, alt nu fatta ett sådant beslut, d. v. s. innan Hr Crusenstolpe haft lagligt tillfälle att justera sitt yttrande. Jag kan nemi. icke inse, att prot. för deri dagen är för R. o. Ad. till justering föredraget, och det skulle vara möjligt, att om ett Utsk. nu tillsättes, det komme att afgifva en opinion om ett uttryck, som icke komme att qvarstå i prot., och att sålunda Utsk. och jemväl R. o. Ad. vidtoge ett förhastadt steg. Jag får äran tillkännagifva, att tillsättandet af ett Utsk., för att afgifva dess förslag i ett sjidant 2« H. 44 346