Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Elementarskolorna sammanslogos med Gymnasierna, skulle man kunna förminska Lärarepersonalen under hälften; och jag är till den grad öfvertygad om tillräckligheten af de medel Läroverken redan ega, att jag tror, att man, genom planmässiga och kloka beräkningar af dessa medel, icke allenast skulle erhålla tillräckliga tillgångar, utan äfven öfverskott, med hvilka man kunde anskaffa böcker och instrumenter för undervisningen. Det torde således vara omöjligt tillstyrka bifall å Utlåtandet, synnerligen som Lagstiftaren bör gå lika långt i försigtighet som Committéen och Styrelsen gått, för att stadga sitt omdöme, rörande förbättringar af hvad som nu är i så eländigt tillstånd, att om speciela fall vore lämpliga, att här uppgifva, man skulle finna sig förvånad öfver den vårdslöshet, som nu eger rum vid vissa af våra Undervisningsverk; och att under sådane förhållanden tro sig genom ökade anslag kunna afhjelpa det onda, är en omständighet, som för mig åtminstone icke är fattlig. Det är väl sant, alt detta hitintills har varit enda utvägen i våra organisationer, och det är äfven den lättaste, att bara begära penningar, och tro, att man dermed kan uträtta allt. Man bar sagt, alt löneförbättringar voro nödvändiga, att Den 21 Maji e. ra. 225 att man i eli e borde tvifla derpå, och man liar, såsom skäl anfört, den mängd af Lärare, som deröfver yttrat sig. Jag hemställer, om detta skäl är serdeles bevisande, eller om inom vår representation det skulle vara ett bevis på behof af lönelillökningar, att Embetsmännen, sorn just sjelfve skola tillgodonjuta denna förökning, vitsorda bebofvet af densamma.
Ått éj något af hvad man önskar härigenom vinnes, torde redan i de föregående punkterne vara visadt. Ben ringa personalen i dessa städer, belägne i en landsort med så betydlig rörelse och industri, bevisar nogsamt dess tillstånd, och huru mångå personer» som vilja såsom borgare med åtföljande onera deri deltaga, utan att genom en åtgärd, sådan sorn Utskottets märkvärdiga beslut, man behöfver tvinga en betydlig del af dess borgerskap att uppsäga PIK till d, #. Lagsamt Allm.. Be sv, och. Ocean. Utsi. Betänkande !Y:o i$ burskap för att få fortsätta en rörelse, sorn efter burskaps afsägelsen ei kail förmenas elem. 8 0 Betänkandet är stridande mot Kongl. Majrts nyligen emanerade Beslut. Uti Nådig Skrifvelse af den a3 April 183r till Commerce-Collegium yttrar Kongl. Mapt. ”Desse underdåniga framställningar, jemte hvad såväl J, sorn öfrige vederbörande i ämnet underdånigst anfört,. hafva Vi uti Nådigt öfvervägande tagit; och hvad först angar frågan cm upphörandet af den städerne Bords och Ulricehamn medgifne gårdf arihandelsrättighet; id enär den samma i Nåder beviljats, i ändamål att för desse städers handlande öppna en lättare utväg att afsätta ortens tillverkningar,. hvarigenom en möjlighet kunde beredas, att efter hand öfverflytta försäljningen af berörde tillverkningar fran invanarne a landet till städernas handlande, och sålunda de förre komma i ti Ifälle alt ät jordbruket och de serskilde industrigrenar, som utgöra föremål för deras verksamhet, använda den tid, som försäljningen af ortens tillverkningar upptager., hafva Vi funnit nämnde städer vid den dem tillagde rättighet alt ,dka gårdfarihandel, böra i Nåder bibehållasFastän
Efter uppdrag af Justitie-Ombudsmannen hade Advokat-fiskals-embetet i Kongl Gota Hofrätt utfört tre särskilda åtal emot Rådstufvurättens i Göteborg Ordförande och Ledamöter, å så väl Första som Andra afdelningen, för förment obehörigt dröjsmål med besluts meddelande i tretiofem konkursmål och mer än sjuttio andra mål; varande af Advokat-fiskals-embetet, såsom anledning till ifrågakomna dröjsmål, anmärkt, dels att med målens föredragning till afgörande, efter det desamma blifvit till pröfning öfverlemnade, alltför länge uppehållits, dels ock att vid flera måls behandling, ej mindre, då handlingarne utlemnades till närmare påseende af domstolens ledamöter, tiden för handlingarnes återställande blifvit sträckt vida utöfver de i lag derför bestämda 3 gränser, än ock alt, sedan samtlige domstolsledamöterna baft tillfälle att taga kännedom af handlingarne, öfverläggning eller omröstning till dom icke genast företagits, utan ytterligare uppskof dermed inträffat. Kongl.
Döljdrri icke ätt medlen dertill äro inskränkte. Antingen skola de blifva till välfärden ruinerade, eiler, genom ytterligare påppertmynts utkastande, deras ofärd för tillfället fbrekomrnas och andras beredas; eller Ock måste éh medelväg mellan bägge undanrödja de svåraste olägenheterna å ömse sidor. Uland hjelpmedien anser jag öppnandet af Stats-Lin intaga ett vigligt rum. Den 20 Juni. Man befarar att denna utväg ytterligare drager penningar finn Näringarna och man anseif intermediairen af Staten, mellan deri längifvande och låntagande, medföra en öfverflödig tnén kostsam administration, sällan verkställd utan missbruk: Den förra anmärkningen har jag förut besvarat. Stadga Sedelmyntet till ett förbättrad! eller åfmindstone' mindre ombytligt värde, så uppsägas ej ytterligare några intc-cknade Capital; men de, i anseende till osäkerheten i myntvärdet redan uppsagde, återkomma småningom dir. t ; y.,t Skilj frågan' om Rikets Mynt från den om dess Credit-väsende, så undergräfves ej det .sednare af de vacklande systemerna i det förra. Föd ej den inbillningen att man är rikj med papper; dölj ej på detta sätt ett verkligt gäldbnnder tillstånd; räkna ej på vinsten af den bespatda reman, som Banco-Sedeln ger. Ingen Bevillning är mera tryckande än mynt-väsendets hastiga forändringar. De, som förlitande sig derpå, kastade sig uti vidlöftiga fastighets-köp, blifva ju nu derföre ett offer. Capitalisten hade föi» ut varit det, och bägge klaga, ehuru de ämnade att vinna på hvarandra. Om ock någre Capital skulle.uppsägas i följd af denna anstalt, hvilket jag dock icke tror, hvad vill det betyda, enär de genast återgå i rörelsen, mot fördelen af att StatsObligationeina dubblera Låne-Capitalet, utan att medföra Sedelföröknitinens vanliga olägenheter? När mac hör omtalas huru Malmö Discont sett sig JDen so Juni.
Då 3:ne Riks-Slånd således äro ense om beslutets fattande i berörde hänseende och skiljaktighet endast förekommer i afseende på uttrycken, får Utskottet först inbjuda Ridd. och Adeln att äfven för sin del antaga den af Presteoch Borgare-Stånden godkända redaction. Skulle Ridd. och Adeln likväl icke finna för godt att derpå ingå, har Utskottet tillika skolat framställa följande förslag till voterings-proposition: Den, som bifaller, att beslutet i förevarande fråga uppställes i enlig. het med Utskottets tillstyrkande, (nemligen: ”att vid de Embets-Verk och Stats-Utslottets Memorial Nio Qjo. 3 Corpser, som sedan sista Riksdag blifvit reglerade med högre, aflöningsstater, än de af Rikets Ständer fastställda, må fortfarande, så länge tjensternes nu varande innehafvare qvarstå, det högre afiöningsbeloppet få tillgodonjutas och skillnaden deremellan och den gamla Staten, såsom hittills skett, utgå af de på Hufvud-Titlarne uppkommande besparingar”), voterar Jä, Den det ej vill, Nej; "Vinner Nej, kommer beslutet att uppställas i enlighet med Ridd. och Adelns förslag, nemligen: (”att vid de Embets-Verk och Corpser, som sedan sista Riksdag blifvit reglerade med högre aflönings-stater, än de af Rikets Ständer fastställda, må fortfarande det högre afiöningsbeloppet få tillgodonjutas, och skilnaden deremellan och den gamla Staten tills vidare utgå af de på Hufvud-Titlarne uppkommande besparingar.”) De öfrige punkterne i Betänkaodena N:s 78 och 212, nemligen: lista punkten, med afstyrkande af Kongl.
Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets bordlagda Memorial N:o 65, med förslag till sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut i fråga om decimal-systemets tillämpning på rikets mynt. S. D. Efter nu åter skedd föredragning af Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrivelser till Kongl. Maj:t, N:is 146, 147, 148, 149, 150 och 152, blefvo samma förslag af Ståndet godkända. S. D. Enligt hvad i sista plenum blifvit tillkännagifvet, valdes nu, utom de till Suppleanter i Förstärkta Stats-Utskottets redan utsedde Stånds-ledamöter, följande, hvilka skulle, näst efter dem, under den återstående delen af Riksdagen, vara Suppleanter i samma Utskott, samt i mån af behof i Utskottets göromål deltaga, nemligen; Erik Ersson från Stora Kopparbergs län, Anders Jonsson från Östergöthlands d:o, Jacob Lindby från Gottlands d:o, Erik Ersson från Gefleborgs d:o, Daniel Danielsson från Örebro d:o, Jöns Andersson från Malmöhus d:o, Johan Johansson från Örebro d:o, A. J. Sandstedt från Jönköpings d:o, And. Andersson från Östergöthlands d:o, Ola Persson från Blekinge d:o, Carl Nilsson från Östergöthlands d:o, Johan Johansson från d:o d:o, J. P. Danielsson från Kalmar d:o, And. Ersson från Stora Kopparbergs d:o, J. Lekberg från Orebro d:o, Nils Andersson från Kristianstads d:o, och Josef Holm från Stockholms län. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Rikets Ständer, som tagit denna E K. M:s Nådiga framställning i behörigt öfvervägande, hafva dervid icke kunnat förbise så väl behofvet af en utvidgad lastageplats för de från Mälarsidan till Stockholm ankommande ångfartyg, hvilkas antal de sednare åren visat sig i ständigt tilltagande, sora ock den genom nämnde behofs afbjelpande för trafiken uppkommande lättnad, den der icke allenast för Stockholms Stad, ulan äfven för det allmänna ot v i f ve lagtig t komrne att medföra väsendtliga fördelar. Genom upplåtande till berörde ändamål af den plats å Riddarholmen, som för närvarande af den Kongl. Fatburen upptages, kom me äfven Angfartygshamnen alt på 2:ne serskilda ställen ega communicalion med Riddarholmsplanen; hvilket förhållande onekligen skulle, vid tillfälle af inträffande eldsvåda, i betydlig mån underlätta släckningsoch bergningsarbetet, äfvensom de vid hamnen belägna publika byggnaders skyddande, hvarförutan äfven torde böra i betragtande tagas, att, enligt hvad Dräisel-Commissionen i underdånighet anföit, fatbursegendomens öfverlemnande till Stockholms Stads disposition skulle bereda ett önskadt tillfälle att för härvarande Gymnasium, hvilket i afseende på tocaten torde befinna sig bland de sämre lottade dylika inrättningar i Riket, tillvägabringa en af omständigheterne högeligen påkallad utvidgning såmedelst, att begge husen sattes med hvarandra i direct förbindelse. Vid sådant förhållande, och då, enligt Rikets Ständers tanka, billigheten fordrar, att Staten äfven i sin mån bidrager lill befrämjande af ofvanuppgifne ändamål, hafva Rikets Ständer funnit sig ega ali anledning bifalla, det nuvarande
Spannmåls-handel har icke kunnat uppkomma, dels emedan den kringliggande ortens öfverskott af Spannmål icke är nog stort och dels emedan de nära Arboga belägne Städer äro alltför många. Goda priser på Spannmål och andra ällige varor lätta utvägarne för Stadens Handtverksklass till bergning, så att de Handtverkare som med arbetsamhet skött sina verkstäder baft sin utkomst och de dryga utskylderne utan mångå tvångsåtgärder kunnat utgå. Utom byggnaden af Stadens stora strömbro och ommurning af större delen af — 29 — Lastagebron med pålningar för det underliggande ruslvirket samt andra allmänna mindre byggnader hvilka på dessa år kostat Släden öfver 4°oo R:dr banco, vidkännes ännu Stadens Borgerskap det dyra Båismans-hållet för 16 Båtsmän, ehuru efter det uti Statsoch Ecortomie-Ulsi-otten vid sista Riksdagen uppgjorde underdåniga förslag till reglering af Slädernes Båtsmanshåll, enligt Betänkandet N:o i32, befanns att Arboga Stads Borgerskap efter sitt förhållande icke borde hafva mér än 2|del Båtsman, uti hvilkas underhållande Tomlägarne äfven borde deltaga. Då Arboga således utom ali jemförelse är mer än någon annan Stad i Riket betungad af Båtsmanshållet, hoppas Staden alt Eder Kongl. Maj:t läcktes bevilja den lindring, som Rikets Ständer vid sista Riksdagen för Arboga i underdånighet föreslagit. Ibland onera som för stadens läge ofta påkomma, är äfven den uti förra berättelsen omförmäldte inqvarlerings-skyldigheten, deruti dock Staden, vid flere tillfällen de sednare åren, genom Eder Kongl. Majus Nåd njutit den lindring, att manskapets provianlering skedt genom entreprenad på Kronans bekostnad, hvilken så utfallit, att den med 60 k 70 procent öfverstigit det i markegångs-taxan bestämda belopp för en dag portion. Om jordbruket i Arboga gäller hvad förra Berättelsen upptager. Följderna af de dryga besvär och onera sorn betunga jordbruket har också Varit, ali jördens värde de sednare åren der betydligen fallit och att det vanliga arrendet som för varit tunna
Navigationen behöfver påtagligen den hamnen, ty största delen af sjöskador i Sundet sker emellan Kullen och Helsingborg. En hamn vid Höganäs skulle högst nyttigt ingrediera i kustförsvars-systemet. Med denna hamnanläggning vinnes den väsendtliga fördel, att derigenom undgås en icke obetydlig del af den tunga, Sundska tullen pålägger handeln. Remitterades till StatsUtsk o t let. Till StatsUtsk. remitterades nedannämnde, den 4 dennes e. m. på bordet lagda, motioner, nemi.: Frih. Cederströms, Anders, om uppmuddring af sundet vid Södra Stäket; Hr Hårds, Gustaf Magnus, gngtde utbekommande af en löneersättning; Gr. Frölichs, Gustaf, om anslag till aflöning af en djurläkare i hvarje län; Hr Kuylenstjernas, Carl Fredr., om en pension för Hr Heilborn; Hr von Moltzers, Anders Joh. Fredr., ang:de inventering af Räntekammarens cassör; Hr Lilljenbergs, David Fredr. Georg, om anslag för en ordinarie provincial-läkare i Wernamo. Föredrogs å nyo Hr Lagergrens, Anders, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion om lärare-seminariers inrättande, och några dermed sammanhängande förändringar i afseende på läroverken. Hr Frih. o. Landtm, föreslog remiss af denna motion till StalsUtskottet. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag Lemställér vördsamt, om icke denna motion bör remitteras till Ekon. och StatsUtskm; till Ekon.Utsk., med afseende på innehållet, och till StatsUtsk. med afseende på beviljandet af utgiften. Motionen blef derefter remitterad till Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon,-Utsk:n. 54 Den xi Mars f. m. Då nu Hr Frill. o. Landtm, började föredraga en motion af Hr Dalman, ang:de vägarna, begärde Hr von Hartmansdorff, A ug., ordet och yttrade!
Härom är Utskottets Betänkande bifallet af Borgareoch BondeStåndet, men återremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt PiesteStåndet, med anmärkningar: af Herr Friherre Cederström Jacob: alt, om en organisation af Embetsverken inträffar före nästa Riksdag, skulle Kongl. Maj:t opåmindt komma alt ordna om rangen, i sammanhang med sjelfva embetsmvndigheterna, och hvad beträffar hof-titlar samt dermed förenad värdighet, skall detta ämne ligga vid sidan om Rikets Ständers functioner; af Herr Prosten Ödmann: att ämnet vore så högst obetydligt och likgiltigt, att Utskottet kunnat lemna det utan afseende. Allvarsammare saker och vigtigare reformer borde upplaga Rikets Ständers tid och uppmärksamhet. Allm. Besa.- och Ekon.-Utsboltets Ullålande-, N:o ilo. ii Värdigheten beror icke af en högre eller lägre numer i en ranglista eller elen plats, embetsmaunen intager vid hvarjehanda samqväm; samt Herr Doctor Björkman, sorn yttrat sig i samma syftning, deri jemväl Herr Prosten Gumcelius instämt. Utskottet bestrider sä mycket mindre, alt ämnet är af föga vigt, som Utskottet redan genom Betänkandet antydt denna åsigt; men då det icke lärer kunna motsägas, att ju de nu gällande rangbeslämmelserne äro felaktiga, och rätttlse deri blifvit yrkäd , har Utskottet icke bordt underlåta alt tillstyrka den, derföre Utskottet vidblifver det afgifna förslaget. 6:te
M. inlemnade arbetsförteckning för sisth år, fanns vid dess slut, om jag icke misstager mig, icke ett enda, på KrigsHofR:ns åtgärd beroende, oafgjordt mål; endast några få, till kommunikation eller förklaringar utställda eller under de sednaste dagarne af året inkomne, voro till innev:de år balancerade; men äro nu troligen redan afgjorda. Detta förhållande, hvilket svårligen skulle hafva inträffat, om målen handlagts af en, förut af göromål öfverhopad Domstol, torde böra tagas i betraktande samt särdeles afseende fästas å fördelame af en snabb rättegång, synnerligast med till krigsståndet hörande personer. En officer, som är sub reatu, kan enl. gällande författningar, under den tid rättegången varar, icke erhålla befordran ej heller tillgodonjuta semestre eller permission. De personer åter, som i häkte afbida en ofta långvarig rättegångs slut, äro de som genom en långsam behandling af målen blifva ännu mera lidande. Jag frågar ytterligare hvilken vinst skulle upkomma genom KrigsHofR:ns indragning och de till denna Domstol förut hörande målens öfverflyttande till en civil ÖfverRätt? Antingen borde den väl bestå derutinnan, att målen komme att behandlas af flera lagfarne personer, än nu förhållandet anses vara, eller ock deruti, att indragningen skulle medföra besparing i utgifter. Efter all anledn. komme målen antingen att fördelas bland den civila HofRrns samtlige ledamöter, eller ock att handläggas af särskild Division.
Sedan den uplysning jag begärt, numera vunnits, afstår jag frän mitt yrkande om motionens bordläggning, serdeles som hr Aminoff begärt densammas remitterande till Ridd.Utsk. Hr Aminoff: Sedan Gr. Lagerbjelke afstålt från den af honom begärda bordläggning, hvarigenom min motion nu genast kan komma under öfverläggning ofch afgörande, så återtager jag ock min begäran om remiss af motionen lill Ridd.Utsk., samt yrkar bifall till motionen, på de af mig i densamma anförde grunder. Frih. Cederström, Rudolf: Jag anhåller att hr Aminoffs motion måtte få hvila på bordet. Föredrogs ånyo Allm. Besv:s o. Ekon.Utsk:s d. 22 och 26 dennes på bordel lagda utlåt. n:o 59, i anledn. af väckt motion om nedsättande af en komité' för utredande af förhållandet med Slädernes privilegier och förmåner. Den vid detta utlåt, fogade, af Professor Carlsson afgifne, reservation upläsles på begäran af Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto, som derefter anförde: Enl. min öfvertygelse, hafva genom den uplästa reservationen vunnits de uplysningar, hvilka man förmedelst den föreslagna komiten velat bereda, likasom jag tror, att dessa uplysningar re - 166 Den 29 Mars f. xn. dan äro tillgänglige lios vederbör, embetsmyndigheler. Jag skulle således tro, att den föreslagna komiten är onödig oell bade hoppats, alt motionen icke skulle lill någon R. St:s åtgärd föranleda, hvilken åsigt jag ännu hyser, och anhåller alltså om propos:n på afslag å betänk. Skulle likväl R. o. Ad. anse oss vara så bemedlade, att vi för ett ändamål af så ringa nytta, som här är i fråga, ulan afsaknad kunna upoffra 10 a 15.000 r:dr, hvartill kostnaden i och för denne komité' minst upgår, skall jag visserligen icke motsätta mig Ståndets beslut, då del alltid kan vara intressant, att få en författningssamling tillgänglig för embetsmänncn uti ifrågavar:de ämne.
N:o 169, det misstag inträffat, vid författandet af förslaget till Rikets Ständers underd. skrifvelse, angående förändring af 4 och 5 §§. i 17 Cap. Ärfda-Balken och af 3 §. 8 Cap. Jorda-Balken samt om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762, att den period af den gamla Lagtexten i 5 §. 17 Cap. Ärfda-Balken, sorn börjas med orden: "Vilja de göra Testamente &c. &c. intill §;s slut icke kommit, såsom Lag-Utskottets mening varit, att uti den af Rikets Ständer föreslagna nya redaction af 3 mom. till samma §. införas, och deraf utgöra en fortsättning, har Expeditions-Utskottet ansett sig böra härom hos Rikets Ständer göra vördsam anmälan, med hemställan , att det härlios bifogade förnyade förslag till skrifvelse i ämnet, hvari den uteslutna perioden på sitt ställe blifvit införd, måtte till justering i resp. Riks-Slånden få förekomma, samt emot det förra förslaget utbytas, med bibehållande af samma numer. Stockholm den 23 Jan. i835. Memorial, med öfverlemnande af förslag till underd. skrifvelse, angående sportlarnes upphörande inom Kongl. Maj:ts Cancellie och desammas utgående i stället såsom Charta Sigillata. Expeditions-Ulskotlet, som härhos till justering hos resp.
Jag vill veta, vad som gör, att du infinner dig här med alla dessa. Här måste timat någonting utomordentligt. Min son, har du haft underrättelser från Konstantinopel eller Antiokia? - Ja, min biskop, från båda hållen. Men detta rum synes mig icke vara stället att vidlyftigt avhandla sådana ärenden. - Du har rätt. Säg i korthet dina nyheter! - De äro av den art, att de böra meddelas både dig och församlingen. Om du fördenskull tillåter mig tala till folket ... - Här? Nej, min son. Vad tänker du på? Vad du har att meddela församlingen måste här ske genom min mun. - Nåväl, säg församlingen, att kejsaren, bedrövad över de lidelser och teologiska meningsskillnader, som sönderslita världen, beslutit sätta en damm emot kyrkostridernas raseri; att han påbjudit världen en allmän trosfrihet och befallt, att envar, vare sig patriark, biskop, presbyter eller lekman, som hädanefter av teologiska eller andra skäl förgriper sig på någon, skall straffas som gemen förbrytare. Säg församlingen, att kejsaren vid hårt vite förbjuder ordet kättare, och att du genast måste lösa de band, varmed dessa olycklige äro bundna, emedan prokonsuln av Akaja är närvarande för att i annat fall ... jag säger det med ledsnad ... för att i annat fall binda dig själv. - Håll, inföll Petros, det språk du förer låter främmande i din mun. Så talar icke en rätttrogen till sin herde. Vad än hänt ... och jag anar det värsta ... så äro inom dessa murar jag biskopen och du katekumenen. Gå, ställ dig bland åhörarne! Där är ditt rum. Utanför kyrkans port är du prokonsul av Akaja, men icke här. Här vore din rätta plats bakom de döpte. Har kejsaren påbjudit trosfrihet, så är denne kejsare icke Konstantius, utan en annan. Men trosfriheten bjuder, att ingen gudstjänst må störas, ingen helgedom skändas. Vad du har att förkunna må således ske efter gudstjänstens slut.
Under förmälan, hurusom Kammar-kollegii Notarier, hvilkas tjenstebefatlningar vore vida mera mödosamma och erfordrade större skicklighet och ihärdighet än motsvarande tjenster inom andra verk, vid 1856—1858 års lönereglering, då dem tillädes kontant lön af 2,200 R:dr, hvaremot Kollegii expeditionslösen, hvaraf de förut haft del, skulle till Statsverket ingå, blifvit särdeles vanlottade, i det denna reglering, hvilken obestridligen åsyftat löneförhöjning, för dem medfört minskning i inkomster, har Herr von Qvanten, E., uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskoltet remitterad motion, N:o 233, hemställt, alt antingen Kammar-kollegii expeditionslösen måtte, likasom i Hof-rälterna, tillfalla Kollegii tjenstemän till den fördelning, som före berörda lönereglering egt rum, eller ock notariernes i samma Kollegium löner å stat höjas till 2,800 R:dr. Af en motionen bilagd utredning inhemtas, att notarierne i omförmälda embetsverk under de två näst före ofvanberörda lönereglering förflutna åren, eller 1856 och 1857, uppburit i lön och ljuspenningar 860 R:dr och i sportelandel 638 R.dr, och således tillsammans årligen 1,498 R:dr banko eller 2,247 R:dr R:mt. Under de sednare åren bade beloppen på expeditionslösen något nedgått, så att, med bibehållande af sina förra aflöningsförmåner, notarierne skulle i medeltal för alla sex åren 1856—186 1 erhållit årligen 2,065 R:dr IUmt. Oansedt alt sportelinkomslen sannolikt åter komme att stiga, uppginge sålunda, efter denna beräkning, löneförbättringen endast till 137 R:dr årligen. Genom den vid 1856—1858 års riksdag verkställda reglering erhöllo