Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Tham har sagt, att Utskotten öfverskrida sin rättighet, då de i Betänkandet omtalat beskattningen, och jag skulle instämma deri, om Ekonomiutskottet varit ensamt om Betänkandet, men, då Bevillningsoch EkonomiUtskotten arbetat tillsammans i detta ämne, tror jag, att allt hvad som rör båda Utskottens befattningar bör uttryckas. Jag tror äfven, alt Herr Tham misstagit sig uti hvad han sagt om Hemmansafgiften. Min öfvertygelse är, att 8 sk:s afgiften bör borttagas, och hemställes till Herr Tham sjelf om, då vi äga 65,ooo hemman i Riket, denna afgift kan gå till det belopp han omtalat. Borttager man ej denna skatt, kan den blifva grundskatt lika lätt som Salpelter-afgiften håller på att blifva det. Herr Hjerta har anmärkt, att Stadsboarne blifvit nu mot förr inskränkte, uti deras rättighet att bränna bränvin, derigenom alt dem icke är tillåtit begagna större pannor än af 5o kannors rymd , och således maximum för Staden vida mindre än för landet. Om dermed skulle förfaras efter Städernas Privilegier, och ändamålet med den till Städerna donerade jord, så borde de alldeles icke få bränna, men för att vara consequent i mitt ifrande, att bränvinspannorna ej må behöfva omgöras, vill jag ej yrka någon inskränkning för Städerna, utan endast på - Den 4 Lion f. m. stå, att den nu gällande bränvinsförfattningen måtte få fortfara, utan någon inskränkning, eller utvidgning, med undantag af livad beskattningen beträffar. I öfrigt får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att i de Länder, der bränvinsbränning drifves fabriksmässigt, sker det i Städerne, och ej på landet, som deremot hos oss har fått sig denna näringsgren ensamt till understöd. Emot Herr Hjertås project, att skatten borde erläggas efter productionen, får jag erinra, att ehuru rigtig i principen, anser jag en sådan åtgärd impracticabel i vårt land. Helt annat är det i de länder, der man har nära till Embetsmyndigheterna.
Är efter testamentsgifvare omyndigt barn, och kan det ej af sitt arf eller annan tillgång njuta underhåll och uppfostran; då skall af egendom, som i testamente gifven är, så myckel aftagos, sorn rätten pröfvar barnet, efter stånd och vilkor, nödigt hafva: till dess det sig sje/fl nära kan, dock ej för längre lid, än tilldess barnet uppnått 21 år. Är barn efter testamentsgifvare ofurdigt, med svår sjukdom behäftadt ellér litet vetande, och kan det ej af sitt arf eller annan tillgång njuta tillräckligt underhåll-, då skall af den egendom, som. i testamente gifven är, tagas hvad för barnets underhåll nödigt profves, så. länge behof vet fortfar. Nu har man genom testamente anslagit viss årlig inkomst till sill omyndiga barns underhåll och uppfostran, eller 'till underhåll för o färdigt, med svår sjukdom beha fia dt eller litet velande, barn; kan ej det barn, som omyndigt är, af eget arf eller annan tillgång njuta underhåll och uppfostran, eller del, sorn o färdigt, sjukt eller litet velande är, med eget arf eller annan tillgång underhållas; då må del testamente gälla, för tid, som hur ofvan sägs, anda att arfvejord eller bröstarfvinges lott dermed belastas skulle. Jorda-BaUien. 8 Kapitlet. §. 3. 1 morn. Eger man jord, hus eller tomt i staden - håfve våld bortgifva hälften deraf, ehvad, del är arf dt eller afladt. Stockholm den 17 Mars 1854. Reservation af Herr Carleson, E. »Då den efter min tanke riktiga, i 17 Kap. 4 §.
Säg, brukar du icke stundom taga fram dina reseanteckningar och låta dem erinra dig om det myckna nya och intressanta, som du under resan upplefde? Men finner du dem icke ofta bra torftiga; märker du ej, att mycket aldrig hann antecknas, som du dock borde ha skrifvit upp, och som därför nu så småningom faller dig ur minnet? Hvarför voro de ej fyra gånger så innehållsrika? Jo, du måste dragas med den vanliga skriften, när du skref dem. Efter ett par dagar träffade jag några stenografer och frågade dem, om de trodde, att • När jag härom dagen mötte dig, då du kom äfven du borde lära dig stenografi, och jag ifrån kyrkan, minnes jag mycket väl, huru skall nu försöka meddela dig något, af hvad du sade: » Hvad jag gärna skulle vilja hafva de svarade. den där predikan i behåll! » — icke sä mycket kanske för din egen d e l. du sade ju * mig, att du aldrig skulle kunna glömma den, Hvad du för närvarande har för dig, det vet men för att det fanns så mången annan, som jag verkligen icke. När jag senast var hemma, så gärna skulle ha velat läsa den. Jag hade brukade du stundom komma och fråga mig: då intet svar att ge dig; nu säger jag: » Lär » Hvad skall jag göra? » Jag kan ju icke veta, dig stenografi, och den dagen skall komma, då om du är lika ledig nu; men är du det, så din penna kan fånga hvarje uttaladt ord i säg mig, om du tror, att det jämt så skall flykten! » förblifva. Litar du kanske på egen förmögenhet, eller litar du på förmögenhet och arbetskraft hos honom, hvars hem du hoppas en gång skall blifva ditt eget? Säg mig då: hvilka garantier har du, att icke detta genom sjukdom eller olyckor skall ryckas ifrån dig, hvilka garantier, att icke då du eller han skall kunna behöfva ditt arbete? Ah nej, jag vet, att du inser, att sådana garantier icke finnas, jag vet, att du känner, att det kan komma dagar, då du skulle vilja gifva mycket för att kunna köpa igen den tid, som du nu kanske har till öfverlopps.
Hvad beträffar det öfriga Under-befälet och deras vederlikar, hvilka äro i samma ofördelaktiga ställning, som förenämnde Under-officera re, får jag, efter det förhållande som för närvarande i afseende å aflöningen dem emellan eger rum, i underdånighet föreslå: för Sqvadrons Häst-läkare 400 R:dr. » Hautboist, Sqvadronsoch Batteri-trumpetare, likaledes 400 » » Mönsterskrifvare och 2:dre Sergeanter 450 » » Regements-väbel, Regements-trumslagare och Divisions-trumpetare vid Artilleriet 500 » »' 2:dre Bataljonsadjutant 700 » » liste Bataljonsadjutant och Regements-trumpetare vid Artilleriet . Då vid begge Gardes-regementena till fot Förste Korporalerne, eller s. k. Distinktions-korporaler äfvensom vid Artilleriet Förste Konstaplarne åtnjuta hvar och en, utom manskaps-underbåll, 90 Ridr Runt i årligt arfvode, men Korporalerne vid 12 Bil. M 5 till Kongl. Majlis Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1886. Lif-gardet till häst, jemte sådant underhåll, endast bekomma 36 R:dr; hemställer jag i underdånighet, att den kontanta aflöningen för Uste Korporalerne vid sistnämnda regemente måtte förhöjas till likhet med de förres och således en tillökning i arfvodet för hvar och en af dem beviljas med 54 R:dr.
Jag hemställer alltså, om icke ordalydelsen i 1 §:s 1 Mom. hör blifva följande: ”Bränvin må med sammansatt redskap tillverkas af en hvar, som antingen är enl. 4 §. 1 Mom. i Fabriksoch HandtverksOidn. d. 22 Dec. 1846 berättigad att idka fahriksrörelse eller på landet eger, eller innehar, serskild skattlagd jord; samt med enkel redskap endast af sådan jords egare, eller innehafvare.” Gr. Posse, Gust. Maur,: Bade Ulsk. framlagt endast förslag lill förordn. om vilkoren för bränvinstillverkuing utan några motiver, skulle jag hafva ohetingadt ingått på Hr von Harlmansdorffs förslag, och jag gör det äfven nu; men vill dock framställa några anmärkn:r mot Utsk:s motivering, på hvilken Utsk. grundat sin åsigt, att bränvinsbränningen bör lyftas från jordbruket. Jag har pä förhand sagt, alt jag ämnar rösta derför, utan att jag likväl gillar Utsk:s moliver. Man har sagt, alt jordbruket icke har någon rätt till bränvinshränning. Det må vara en sanning, alt denna rättighet icke återfinnes i någon lag, men den är dock grundad på något, som kallas gammal häfd. Ja Mine Hrr! just på gammal häfd är denna rättighet grundad. Jag tror således, alt bränvinsbränning varit en jordbrukets rättighet, och att man icke kan skoningslöst borttaga henne. Ulsk. säger: ”1 fråga om all annan sådan har den grundsats gjort sig gällande, att frambringaren eller ägaren af råämne har hvarken större eller mindre rätt än någon annan alt förarbeta det. Sålunda har man icke fallit på den tanken att grufveägare ensamme skulle äga ali blåsa tackjern, hytteägare ensamme alt smida stångjern, slångjernstillverkare ensamme att bränna stål eller tillverka finare smiden, ullproducenter ensamme att väfva ylletyg, ägare af lera och sand ensamme alt bränna tegel o. s. v.” Den, som har en fabrik, må väl vara berättigad, att laga råämnet hvar han vill.
Armfelt, samt Öfverste-iöjtnanten på gamla staten, Öfverste A. Hammarsköld, jemte så stort antal af det öfriga befälet, som för nja fältjägare-korpsen icke vore behöfligt och som förklarat sig sådant önska, skulle, med bibehållande af innebafvande löner intill afgång eller befordran, förflyttas på indragnings-stat, betnälde Öfverstar utan annan bestämd tjenstgöririgs-skjldighet, än den E. K. M:t, vid deraf förekommande behof, kunde (inna för godt att dem ålägga efter innehafda grader i arméen, samt det öfriga öfvertaliga befälet, emot vissa fastställda tjenstgörings-vilkor, och deribland, att företrädesvis användas till exercerande af Wester-Norrlands läns bevärings-manskap. Vidare och efter det hos E. K. M.t i underdånighet blifvit anmäldt, att samtlige de sålunda på indragnings-stat förflyttade kompani-officerarne af meranämnde regemente, häröfver hörde, vederbörligen tillkännagifvit sin underdåniga önskan vara att, under derför stadgade vilkor, fä ingå på den föreslagna öfyerflyttningen, med innebafvande löner, till den nya bevärings-bataljonen, har E. K. M:t, då försvarsverket inom Jemtlands och WesterNorrlands län kunde numera anses vara slutligen ordnadt, fastän det icke vore bringadt till full verkställighet så länge en del aflönings-tillgångar ännu innehades af löntagare på gamla staten, i Nåder meddelat Rikets Ständer kännedom om hvad i detta ärende sålunda blifvit vidgjordt, samt, i öfverensstämmelse med hvad E. K. M:t vid sistförflulna riksdag Nådigst förklarat, till Rikets Ständer jemväl öfverlemnat ofvanberörda 3:ne nya afiönings-stater.
Adeln önffade genast efter denna sista Sessions stut, afhöra justeringen af denna dagens Protocoll, i hwilket fall Riddarhus-Secreterare» dertill wore beredd, eller om justeringen ffulle sedermera inför Riddarhus-D.rectionen för sig gä; och uppä gjord anmärkning af Friherre KosenkiLns, att det sednare alternativet wore enligast med praxis, hwilken han ansäg ej något ffäl wara att frångå, beflöt Ridderfkapet och Adeln att detta Prötocoll ffulle inför Riddarhus-Drectionen pä ofligt sätt justeras r närwaro af de Ståndets Riksdagsmän som behagade justeringen öfwerwara. Enär nu mera nägra ämnen för Ridderffapcts och Adelns Lfwcrwägande ej äterstodo, uppstod Herr Baron, LandtMarskalken , Ofwerste-Kammarjunkaren, Riddaren och Commendeuren af Kongl Maj-.ts Orden Friherre ciseg kleming, och höll till Ridderffapet och Adeln följande Afffeds-Tal, som med allmänt bifall och upprörelse afhördes: Högwälöorne, Walborne Herrar, Grefwar, Friherrar, Riddersoch Adelsmän! Wid den yttersta gränsen af ett Riksmöte, mindre märkwärdigt genom sin längwarighet och mängden af de beslut, som derunder blifwit fattade, än genom den föresyn det lemnar af Samfunds-anda, enighet och klokhet, älerstär det mig endast att nedlägga det Ordförande jag af Konungens Nädemottog, i en tid dä Fosterlandets olyckor hade nädt sin höjd, dä Himlen ätertog sitt län af den älffwarde Prins, som utgjorde märt hopp, dä en allmän ggsning rädde Den 15 November. 565 rädde bland Folket, bewittnad af de uppträden, dem menniffo-wännen sorgfälligt utplanar ur sitt minne.
I Stad fordras för hvart röstetal dubbelt uppskattningsvärde mot hvad nu är sagdt; och må ej i Stad valrätt efter detta moment någonsin beräknas för mindre [uppskattningsvärde å fast egendom än 200 R:dr Silfverspecie; 2) enligt 1 §. 2 inom., för ett uppskattadt egendomsvärde från och med 5000 till 10,000 R:dr Silfverspecie, en röst; från och med 10,000 till 30,000 R:dr, två; samt för fulla 30,000 eller deröfver, tre röster; hvarjemte, då värdet understiger 5000 R:dr, för hvarje fulla 500 R:drs uppskattningsvärde beräknas en tiondedels röst; 3) enligt 1 §. 3 morn., för en uppskattad behållen årlig inkomst från och med 100 till 300 R:dr Silfverspecie, en röst; från och med 300 till 1000 R:dr, två; från och med 1000 till 3000 R:dr, tre; från och med 3000 till 8000 R:dr, fyra; från och med 8000 till 20,000 R:dr, jern; samt för fulla 20,000 R:dr eller deröfver, sex röster; hvarjemte då borgares uppskattade inkomst af sådant yrke, som i 1 §. 3 mom. är sagdt, understiger 100 R:dr Silfverspecie, en tiondedels röst beräknas för hvarje 10 R:dr Silfverspecie; 4) enligt 1 §. 4 eller 5 momentet, en röst. Grunderna för den uppskattning, 1, 2 eller 3 momentet omförmäler, bestämmas af Riksförsamlingen allena. 3 §•
Så ock är att observera, att de allra ljusaste ställena måste i det längsta utsparas, om man ej vill begagna sig af hvitt, tämligen tjockt på- lagdt, och med därpå, om så behöfs, följande lasering (d. v. s. lätt öfverfarande af viss färgton, när undermålningen torkat). Stora ytor målas så, att man i en färgkopp tillreder lämplig färgblandning och sedan med stor och väl fylld pensel börjar färgläggningen från ven^ter til höger i breda, horisontella drag, under det man lutar ritbrädet eller ramen. Det öfverflödiga af färgen, som samlar sig vid de nedersta konturerna af ytan, upptar man med läskpapper eller en torr pensel. Fordras ibland, att man öfvermålar en yta flere gånger, måste alltid föregående färgläggning vara fullkomligt torr. Exempel härpå är bland annat målning a f luft, specielt aftonhimlar. För öfrigt är att anmärka, att man på ett mycket naturligt sätt kan framställa moln, därigenom att man, innan den sista lufttonen torkat, medels en från vatten och färg befriad pensel med lätt hand formar molnen. Om så behöfs, kan man ytterligare uppmjuka med rent vatten de ställen af luften, som man vill förvandla till moln. När man sålunda tagit upp tillräckligt af det undermålade, låter man det hela torka och fortsätter därefter som vanligt lätt och luftigt med molnens vidare modellering. Behöfver man för öfrigt ur en torkad undermålning uttaga dagrar, är lämpligt att förfara så, att man med en pensel, tämligen fylld med vatten, fuktar det ifrågavarande stället (t. ex. några blad eller större strån i förgrunden). När det fuktade stället sedermera är halftorrt, stryker man med en omkring högra handens pekfinger lindad sämskskinnsbit hastigt och kraftigt öfver stället. Effekten blir härigenom mycket naturtrogen, i synnerhet om man sedan med behörig färg färglägger det från undermålningens färg befriade stället. Att märka är emellertid, att ofvannämnda tillvägagående blott kan användas, när fråga är om att upptaga smärre dagrar. Ungefär samma resultat kan också ibland på ett mycket effektrikt sätt vinnas genom användande af spetsen af en radérknif.
Ibland de af Kongl. Majit äskade anslag under Riksstatens l:sta Hufvudtitel förekommer med följande motivering: »Sedan Deras Kongl. Högheter Hertigens och Hertiginnans af Ostergöt »land äktenskap blifvit välsignadt med tre Kongl. Prinsar (den äldste något »öfver 4 år, den yngste 14 år gammal), hvilkas vård och uppfostran, en»ligt deras höga ställning, fordra ökade utgifter, anser Kongl. Majit den »åt Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergötland nu anvisade anslags »summa vara för framtiden otillräcklig, och vill Kongl. Majit fördenskull i »nåder föreslå Rikets Ständer, att den på Sverige belöpande andel af »nämnda anslag måtte förhöjas med 20,000 Ridr.» Ett anslag till H. K. H. Hertigen af Östergötland af 126,000 Ridr eller 100,000 Ridr till H. K. H. Hertigen personelt, 20,000 Ridr till vård och uppfostran af de Hertigliga barnen (således 6,666 Ridr 66 öre för hvardera) samt 6,000 Ridr till utfodring af H. K. H. Hertigens hästar. För min del måste jag dock bestrida att det anförda motivet kan eller bör gifva någon anledning för Rikets Ständer att bevilja den begärda förhöjningen i det af H. K. H. Hertigen redan åtnjutande statsanslag. — Att en, statsanslag tilldelad, Kongl. Prins blir välsignad med flere eller färre barn, kan, efter mitt förmenande, icke blifva ett skäl för Rikets Ständer att öka nämnda anslag, hvilket vanligtvis redan är bestämdt till ett mångdubbelt högre belopp, än det rikets högste embetsmän för vigtiga tjenster i löneväg fått sig tilldeladt och som ingalunda undergår förändring i följd af familjförökning. Ett ytterligare stöd för mitt afstyrkande af bifall till den för H. K. H. Hertigens af Östergötland på anförda motiv äskade anslagsförhöjning finnes deruti, att om en Kongl, person - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
:o 22. af Kongl Majit den ifi Januari i sladfäsladt kontrakt, livars början liar löljanda lydelse: ’’Wi Fredrik &c gore veterligt, att alldenstund, till underd A nigst följe ”af den lör väre Kommissioner öfver liätsmansroleringen för Provinsen ”Halland i Nåder lemnade J nslruelion, jemte ett dervid fogad t projekt ”till en förordning öfver roteringsbåtsmandiållet och hvad såväl Allmogen ”sorn Båtsmännen i anledning af dess allmänna pligt emot Oss och Kronan ”samt deras inbördes skvldigheter emot hvarandra hafva att iagltaga, med " 11//niline n af t\/-ni/o lidi Krulln skan ellemin m derstädes ett Båtsmans-Rote”1 ings-Kontrakt slutet och författa dt är, på sätt och vis, sorn föijer:” Detta kontrakt gadde således endast egarne af kronooch kronoskattehemman, men ej egarne af utsockne frälsehemmanen, hvilka icke ville ingå på utskrifningens förändrande till rotering, ehuruväl fråga om jemväl dessa hemmans inläggande till rotering fleie gånger väcktes. Väl anfördes, lill stöd derför, att Kongl Resolutionen den 27 Januari 1721 innehållit det uttryck, att ”delta frälse icke lära med skaf och fog undandraga sig rotering,” men något stiindigt knektehåll b 1 ef dock hemmanen ej påfördt, oaktadt yrkanden gjordes derom vid riksdagarne ända intill år 1786, och sedan upplyst blifvit att förhållandet angående så väl de Halländske, som Skånske utsockne frälsehemmanen jemte deras förbindelse att erlägga utskrifningspenningar så binge icke vid påträngande nöd verklig utskrifning egde runi, härledde sin upprinnelse från de rättigheter, som, efter dessa provinsers återgång til) Svenska Kronan, varit Ridderskapet och Adeln derstädes förundte och genom en derefter förordnad
icke stort bättre lottade, än Tjenstehjon i allmänhet. Orsakerne till detta, ej endast inom Coopvaerdie-Skeppare-Societeten i Stockholm, utan ibland hela den medborgare-class,. som kallas Skeppare, rådande beklagliga förhållande, ansåge Deputerade vara den liknöjdhet, hvarmed Skepparnes offentliga uppfostran för sitt yrke, ända intill de sista åren, blifvit ansedd och behandlad, samt den nästan totala brist på controll vid undergående af deras examina. Några för denna medborgare-class fullt ändamålsenliga bildnings-anslalter hade aldrig funnits, och saknades ännu. Deputerade hade derföre med underdånig tillfredsställelse erfarit, att Eders Kongl. Maj:t tagit detta vigtiga ämne i Nådigt betraktande, och, till en början genom tillsättning af en Comité för ämnets utredande, gifvit anledning alt för Handelns och Sjöfartens alla angelägenheter hoppas ett snart inträdande af lyckligare förhållanden Denna Comité har af Eders Kongl. Maj:t i Nåder blifvit tillsatt, sedau en del af Stockholms Stads Handlande och Skepps-Redare, uti en till Hans Kongl. Höghet Stor-Amiralen inlemnad och derefter hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäld skrift uppgifvit: alt, under den i sednare tider förbättrade conjunctur för Skeppsrörelsen, antalet af öfvade Sjömän härstädes vöre otillräckligt: att isynnerhet skicklige ämnen för Befälhafvare på Handels-fartyg saknades: och att en förändring, så väl af Navigations-Sko1 or nes organisation, som af de Författningar, hvilka bestämma Skepps-Redares och Sjöfolks ömsesidiga förhållande, vore af behofvet påkallad. Efter det upplysningar och yttranden från vederbörande blifvit infordrade, har Comilén till Eders Kongl. Maj:t den i5 sistlidne
Annan delegare i den gård eller det hemmans-numer, hvartill de utklufne delarne höra, äge ock -vidundersökningennär vara och anmärkningar framställa. S6 £tfgsamt Allm. Ees v - och Ekon.-Ut skotten s V lallanclc, N :o 2 <9. 3 morn. Vid undersökningen skyll Nämnden af befintlige chartor och handlingar, jemte tre värdige personers intyg, elier, otn så nödigt finnes, genom besigtning af egorna, söka kiln-mia säker ecb noggran upplysning om hemmanets beskaffenhet och alla de förhållanden, som vid frågans bedömmande böra komma i öfvervägande, såsom.: huru många kreatur med den vanliga fodertillgången vid hemmanet kunna vinteroch sommarlödas; hvad afkastning af åker och andra lägenheter, äfvensom af hemmanets skog kan påräknas; angående beloppet af hemmanets skatter och andre allmänna utskylder; om och i hvad nion odlingslillfällen finnas och hem månsd elen således, genom begagnandet deraf, kan till högre afkastning uppbringas; samt huruvida åbon af binäringar kan hafva säker och ständig förtjenst. 4 mom. Med anledning af hvad sålunda utrönt varder, skall Nämnden bedomina, huruvida, enligt de grunder, som i a, 3 och !\ §§. stadgade äio, åbo kan vara besuten å hvardera af de åbodelar, som genom klyfningen uppkomma, serskildt, eller i förening med annat hemman eller hemmansdel, såsom i 6 ■§. 2 mom. sagdt är; och meddele härom utlåtande, sorn jemte uppgift å hvad genom undersökningen utrönt blifvit, bör skriftligen författas och till den, som deraf önskar del, ulgifvas. 5 moni. Har Nämnden tillstyrkt klyfningen, då skall dervid förblifva, utan så är, att delegare i samma hemmansdel, som klyfvas skall, vill lösningsanspråk väcka. 1 sådant fall gore han talan derom anhängig vid det Ting, som infaller närmast efter sex månader från det Nämndens utlåtande meddelades.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utskottets Betänkande N:o 25, i fråga om statsanslag för anläggning af åtskilliga telegr af limér inom riket. Sedan tre Riks-Stånd bifallit berörda Betänkande, deruti, med föranledande af väckte motioner, bland andra, af Herr Brun och Paul Andersson från Jemtlands län om ett statsanslag af 66,000 R:dr för anläggande af elektrisk telegraf emellan Sundsvall och Ostersund, Utskottet tillstyrkt att motionerna ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; men Höglofliga Ridderskapet och Adeln för sin del beslutat, att Rikets Ständer, för anläggning af elektrisk telegraflinea emellan Ostersund och den punkt vid Bottniska viken, som Kongl. Maj.t kan finna lämplig, skulle från Riksgäldskontoret anvisa ett belopp af 66,000 R:dr, under vilkor att Kongl. Maj:t i nåder medgifver, det beloppet må till Riksgälds-kontoret af Handelsoch Sjöfartsfonden ersättas i den mån sistnämnde fonds disponibla tillgångar sådant medgifva; samt Ridderskapet och Adeln sedermera inbjudit de öfriga Riks-Stånden att i berörde beslut sig förena; så har Hedervärda Bonde-Ståndet, med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, inbjudningen antagit; hvaremot Vallofliga Borgare-Ståndet lagt inbjudningen till handlingarne samt Högvördiga Preste-Ståndet förklarat att, sedan af meddelade Protokollsutdrag den upplysning vunnits, att tre Stånd beträifande förberörde fråga redan fattat sammanstämmande beslut, funne Ståndet inbjudningen icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.