Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RiksgäklsCofitoircts Sladder samt pä Contoirct anvisade utbetalningar. Äldre, ännn outredde KronoFordringar och Anspråk, hvilka, enligt förra Reglementen och Författningar, skola utaf R:gs-medel Iiqvideras. — Enär någon sådan Fordran blifvit i laglig ordning och inom föreskrifven lid bevakad, och på sådan grund pröfvals laglig, böra Fullmäktige deröfver liöras, innan densamma varder i Nåder fastställd; och skola Fullmäktige, om så nödigt pröfvas, ega att utsätta betalningen på terminer, lämpade efter RtgsContoirets tillgångar, samt å hvarje Fordringsbelopp utfärda Obligationer med ränta, hvilken dock ej får öfverstiga fyra procent om året. 5- 5. Der prescriptionstid, i afseende på någon serskild del af RrgsContoirets Skulder, icke blifvit stadgad, Lomma Skulderne, intilldess annorlunda af R. St:r förordnas, i vederbörlig ordning att Iiqvideras, utan afseende på den tid, inom hvilken Fordringar hos Enskilde eller hos Kongl. Maj:t och Kronan skola nu eller framdeles göras gällande. Den Skuld, härrörande från begagnade förskott uti R. Stms Rank, mot Discont-vilkor och 2 proctts ränta, och hvilken, vid 1823 års slut, enligt upprat - ( 5 ) tad liqvid, utgjorde Fyra Millioner Fjorton Tusen Åtta Hundra Femtio Två (4,014,802) R:dr Sexton (16) sk. 3 r:st, oell uti Räkenskaperne upptagas under rubrik: R.
Ännu en blick omkring sig och så en på Ukko. Du har ett hårdt sinne, far sade han och när du retar mig, kommer det öfver mig också! Det der sinnet, ditt hårda sinne. Men reta icke bröderna så som du retat mig. Låt dem hållas, du ser hvarthän det bär med mig. Han tillade efter en stunds paus, vänd till modern: Men du, äiti, du är en välsignad Guds engel; inte skall jag någonsin glömma dig. Så upp i chäsen, som väntade med länsman, befallningsman och fångförare. Man satte af. Bjellrorna klingade åter. Det lät så muntert, det genljöd i bergsklintarne, morgonluften bar detta musikaliska glada ljud långt i fjerran. Hjulen klirrade mot småstenarne, hästhofvarne slogo i frisk takt på den lilla hårda och steniga vägen. Ljudet blef dock småningom allt svagare och svagare. Ukkos perthög hade stannat i växten. »Äiti» lyfte grytan ur elden, brände sin hand, men kände det icke. Barnen lekte på stugugolfvet... Allt var som nyss. Men ifrån loftet der uppe hördes icke mer de lugna andedragen af den sofvande. Ukko kände icke, att några stora regndroppar nedföllo. De prasslade på perthögen, molnen der uppe blefvo tätare, det blef litet mörkare, och regnet föll snart tungt, jemt och sakta. Icke en vindflägt, allt var tyst och stilla. »Du har ett hårdt sinne!» De orden hörde han ännu så tydligt. Och ur Ukkos bröst uppsteg långsamt en djup, rosslande suck, en enda, men en tung, centnertung. »Du har ett hårdt sinne.» Stämning. Solen är högt uppe och skiner klart på de väldiga drifvorna. Fjärden är isbelagd, men ännu utan snö. Det glänser och det blänker, och midtpå, der de små holmarne, hvita och runda som snöbollar, spegla sina snötunga trädgrenar i sjön, der är det blott nattgammal is, klar och svart så man kan se dit ned, famnslångt i djupet. På stränderna stå tallar och sträcka sina kronor högt mot solen.
Otvifvelaktigt är också att här från första .stunden framträder ett afgjordt sådant krigstillstånd, och denna antagonism är icke, som man ofta velat hålla före, mindre stark i sin första uppkomst än sedermera längre fram i sin fortsättning; snärare tvärt om. Vi hafva här valt att i omvänd ordning först teckna skaplynnet hos och de egentliga driffjedrarne för de naturliga grupperingar, hvilka från början bildat det kompakta motståndselementet mot den genom 1865 års representationsförändring skapade riksdagsmajoriteten. Anledningen härtill är, att i allmänhet de, som hittills tagit sig för att skildra de politiska kontroverserna under vårt nya riksdagsskick, helt enkelt velat förbise, att äfven på den sidan de egna intressena både funnits och varit afgjordt bestämmande för stridsfö-ringen. Ständigt söker man ju framhålla, att landtmanna-majoriteten i sina sträfvanden varit ledd af hänsynen till •dylika egna intressen; men ingen, som icke är alldeles förblindad af partihänsynen åt motsatt håll, kan väl heller förneka, att man ju icke också på andra sidan fullt ut lika mycket kämpat för egen fördel — kämpat mot nödvändigheten att vid en ändrad skattefördelning nödgas betala sin .anpart af ersättningen för de från jordbruket aflyftade särskilda onera. Enda skilnaden var, att på sist antydda håll äfven tillkom de svikna förhoppningarnes bittra krydda. Innan vi öfvergå till att tala om den snart uppblossande striden mellan.de båda skarpt åtskilda elementen och de realspörsmål, omkring hvilka denna strid rörde sig, må vi imellertid för ett ögonblick dröja vid den personlighet, hos hvilken motsatsen mellan dem båda klarast tagit sig ut-tryck. Denna personlighet möter oss just i grefve Arvid Posse, i hans alla åtgöranden och uttalanden från den tiden, Grefve Posse var vid tiden för det nya riksdagsskickets genomförande, och är må hända så ännu, ingenting mindre än en den allmänna jemnlikhetens och det stora flertalets man.
Brefvet för att komma till samma resultat, som Utskottet. Med reconvention förstås den ersättningsoch ansvarstalan, som någon oskäligt anklagad och tilltalad anställer emot angifvare» eller anklagaren, sedan den förre blifvit oskyldig förklarad och genom Dom från tillvitelsen frikänd. Rigtiglieten af denna utaf forntidens Jurister godkända definition torde näppeligen kunna jäfvas eller vederläggas af den närvarande tidens lagkloke, och den omständighet, att reconventionstalan någon gång anställes genast efter angifvelsen och åtalet, samt i bredd dermed utföres, lärer ej kunna minska definitionens tillämplighet, enär samma talan i allt fall icke kan pröfvas förr, än efter det hufvudfrågan blifvit afgjord. Jag föreställer mig, att någon häktas och ställes under tilltal för förment eller verkligen lasteligt tal om någon af de höga Kongl. Personerne. Inför Domstolen eller Policemyndigheten nekar han helt och hållet eller förklarar sine ord så, att det lasteliga bortfaller och ett missförslådt oskadligt prat återstår. Angifvaren åberopar bevisning genom vittnen för att styrka verkligheten af det lasteliga talet, Domaren är likväl enligt det Kongl. Brefvet ovilkorligen förhindrad, att sträcka sin åtgärd längre, än alt till Kongl. Maj:t inberätta det angifna brottets beskaffenhet och kan icke heller frigifva den häktade, emot hvilken den åberopade bevisningen ännu ej fått göra sig gällande. Kongl. Maj:t finner från sin upphöjda ståndpunkt, att det angifna lasteliga talet antingen är af den obetydlighet, att det ej förtjenar alt beifras eller ock af sådan beskaffenhet, att det ej bör tilldraga sig en allmännare uppmärksamhet, samt anbefaller förthy åtalets nedläggande, hvaraf den häktades frigifvelse måste blifva en nödvändig följd, så framt han icke kan förjgiaras vansinnig och såsom sådan insättas å dårhus, hvilket någon gång lärer hafva handt.
Frölich förklarat sig icke vilja yrka votering i anledn. af den framställda proposm, så måste någon annan hafva begärt densamma, och då önskar jag att vi mätte skrida dertill, — i annat fall är frågan slut. Frih. Boye, Fredr.: Hr Frih. o. Landtm, framställde en propos., hvaraf jag ej så noga minnes ordalagen, att jag nu dem skulle kunna upprepa; derpå svarades både ja och ganska starka nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att efter hans uppfattning vore frågan med ja besvarad; jag åter, efter min uppfattning, ansåg den vara med nej besvarad; och som min uppfattning är stridig emot Hr Frih. o. Landtnäs, så begär jag votering. Frih. Boye, Ludv.: Jag är skyldig sanningen sin gärd. Lika med Hr Lefre'n hörde jag Gr. Frölich framställa begäran om propos., huruvida B., o. Ad. äskade den vägrade propos:n elier icke, och denna begäran kom verkligen framför Hr Frih. o. Landtnäs proposition. Här är således ett misstag, och jag vill väl ej förmoda, att Frih. Cederström vill förvilla oss; men genom framställningen af hans mening korinne vi att votera två gånger, hvilket icke behöfves, om vi få votera öfver Gr. Frölichs, som sannfärdeligen i rättan tid framställdes. Frih. Hamilton: Äfven jag har tagit mig friheten begära ordet i följd af Frih. Cederströms yttrande, att Gr. Frölich skulle hafva begärt votering sedan den första propos:!] var af Hr Frih. o. Landtm, framställd. Det torde tillåtas mig, som sitter Gr. Frölich så nära, att framställa förhållandet så sam jag uppfattat detsamma. Då Hr Frih. o. Landtm, för någon stund sedan förklarade sig icke kunna lemna annan propos. än den, att frågan skulle förfalla, •— således icke den som Gr. Frölich yrkat, — så, efter någon fortsatt diseussion, begärde bemälde Hr Grefve, för att få slut på saken, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes fråga Ståndet, huruvida det yrkade en sådan proposition.
Utsk. må blifva i tillfälle att meddela utlåtande, om icke någon åtgärd hör vidtagas för att från Consistorierna erhålla sådana uppgifter. Skulle Utsk. och sedermera H. R. o. Ad. finna lämpligt, att någon åtgärd i detta afseende vidtoges, så blir måhända nödvändigt att i ämnet göres en und. framställning till K. M. Frih. Boye, Fredr.: Det är kändt, huru angeläget det är, att genealogierna äro completta. Derpå bero betydliga rättsfrågor, hvarom Hofrntterna ofta söka underrättelser hos dirretionen, som i brist af fullständiga genealogier icke kan gifva den upplysning, hvarpå tilläfventyrs en adelsmans välfärd beror. Den anmodan, som directionen alltid later utgå näst före riksdagens början, att R. o. Ad:s ledamöter sjelfve måtte bidraga till completteringen af deras genealogier, har hittills icke haft på långt när så tillfredsställande verkningar, som directionen önskat. Directionen har derefter trott sig hafva hittat på en annan utväg, som äfven är högst nödvändig. Jag vill först i förbigående nämna, att uti genealogierna stundom är införd någon död, gift och så vidare, utan alt der står hvar man bemtat denna underrrttelse. Det har likväl tilldragit sig, att personer blifvit i genealogierna antecknade såsom döda, hvilka 17 år derefter befunnits lefvande. Man har icke uti genealogierna kunnat få rätt på, huru en sådan uppgift tillkommit. Det är i anledn. deraf, som Ridd.direct:n nu i år, genom en cancellists nitiska bemödande, har gått i författning om att göra en särskild förteckning på alia de familjer, med hvilkas stamtaflor någon förändring sker och i en column sätta hvar underrättelserna tagits. När efter årets slut man icke erhållit någon bättre underrättelse, då införes uti genealogien de uppgifter, man fått. Delta register uppgöres särskildt för hvarje år, på det man sedan alltid må kunna få reda på, hvarifrån man tagit dessa underrättelser, hvem som meddelat dem och hvarifrån de härstamma.
Den af Utskottet föreslagne Lönetillökning för Majorer, Capitaine!- och UnderConducteurer har af Hr Grefve Horn endast för UnderConducteurerne blifvit medgifven, men helt och hållet bestridd af Casper Wykman och någre andre Ledamöter af H. Bonde - Betärikanden, N:o 23g. i o i Ståndet/ anförande Casper Wyhman: att, ehuru kärt det skulle för honom vara att bevilja allt som fordrades, förbjöde likväl dess begrepp om heder och dess skyldiga omtanka för landets fattiga Allmoge att bevilja något, utan att först beräkna tillgångarne; att dessa berodde på ett mer eller mindre stigande allmänt välstånd, hvilket likväl i Landet förgäfves söktes och således lemnade ingen garantie för beviljandet af Löneförhöjningar; att, i afseende på den större vetenskapliga bildning Utskottet ansett fordras hos IngenieurCorpsens Officerare, anspråken på sådan bildning böra vara allmänna för alla Corpser och alla Statens Embetsman; samt att KrigsAcademien borde förse Corpsen med behöflige Officerare, hvilka, såsom uppfostrade genom betydliga biträden af Staten, äfven då vore i tilfälle att med deras erhållne högre bildning uti någon mohn återgälda det Allmänna de, i och för deras uppfostran, gjorde förskotter. Att Utskottet aldrig lemnat ur sigte beskaffenheten af Statens tillgångar, derom får Utskottet åberopa dess förslag till många och betydliga nedsättningar af Anslag, hvilkas äskade tillökning ej synts Utskottet vara oundgänglig. Men lika litet
M. på ”sådan grund, enligt förut fattadt nådigt beslut, funnit böra ”ifrågakomma, uppgår för 23 reg:tsqvartermästare å 100 ,,, , 2,3oo. 72 andre capitainer ä 100 7,200. 8 d:o vid Skånska infant.reg;terna ä 25 . , . 200, l6o fänrikar ä 5o , 8,000, ifi d:o vid Skånska infant.reg:terna a 25 , , 400< jö förste lieutenanter vid dito ä 5o , , , . , 800. 8 andra dito å 5q , 4°°- tillsammans ig.joo. Som här icke omnämnes, huru stort det lönebelopp för dessa beställningar är, på hvilket nu uppräknade tillöknin - Den 27 Maj. gar skulle ske, får jag vördsamt upplysa, att enligt K. M:s nåd. circulärbref af d. 1 Febr. i8i3 är tilldelt på stat åt vid alla indelta infanterireg:ter; men vid de Skånska är anslaget för en reg:tsqvartermästare 600 r:dr och för en andre capitaine 45o r:di-.
Man har förespeglat möjligheten af att alla förberedande åtgärder redan till uästa riksdag skulle kunna vara vidtagna och definitiva beslut då kunna fattas, men då man besinnar de många olika åsigter, hvilka af räntegifvarne troligen blifva uttryckta; svårigheten att kunna sammanfatta dessa åsigter till ett helt; den lätthet, med hvilken tvister om rätta meningen af hvad som blifvit yttradt kunna uppstå; de besvär, som af missnöje öfver lokalmyndigheternas uppfattning deraf kunna föranledas; och den svårighet, som för yttrandens hastiga afgifvande och expedierande uti så invecklade mål, som ifrågavarande hos våra embetsverk förefinnes, m. m., så inses nogsamt omöjligheten häraf. Man må ej glömma, att denna fråga redan vid början af sistförllutna sekel väcktes, och att då under tiden från 1779 till 1809 ingenting uti densamma åtgjordes, sådant härrörde från ett beslut, att räntegifvare och embetsmyndigheter skulle höras. Antaget likväl, att den nu föreslagna reformen snart nog kunde verkställas, så innebär den dock, enligt hvad jag ofvan sökt visa, icke i sig någon tillfredsställande lösning af den stora frågan, men skulle ganska säkert föranleda ett uppskof med alla vidare åtgärder, emedan man först ville se verkningarne af denna, ej så snart ånyo förorsaka rubbning af flera förhållanden, m. m. Mig synes denna reform i bästa fall vara alltför obetydlig, att man för dess sk u II borde uppoffra värdet af det arbete, som redan på denna fråga blifvit nedlagdt och endast på nuvarande förhållanden har sin fulla tillämpning.
Sätt, font afbörDa fig mantalSpenningarne meD föl till ©tora kopparbergs bergslag, njuta befrielfe till hälften af ^winningen enDajT efter l:fia Sfr t.; 93 ^Därjemte De, forn icfe Deltagit i eptra grufmmbjelpen, men äro ålagDe att ut» görn grufrou-^jctp till £öfåé @tlfmerwerf fann Den få fallaDe jlungögärDö>l)jel» pen, förffonaS, få länge Dega onera fortfara, från en fjerDeDel af fSewiUni»# gett efter l:jta od) 2:Dra 2lct., nteD mitiDre än att De på ofroananföcDe grunö njutit linDting till hälften från per jonella afgiften, Då Den icfe roiDare Dem efter i:fta 5ltt. fan tillgoDofomma. Q3efrtelfe till hälften af SSemillningen efter ltfta 2lrt. njuta, intill näfta DtiféDag, De af allmogen i 'SBefterbottené, ‘Dtorrbottenö od) SetntlanDé £än, äfroenfom fjelltrafterne i <2Be|ter»<DiorrfanDö Sätt, farn t filtare i 35ol)Uö Sätt, font icfe ega jorD, iDfa näring eller bafnoa annat prfe, od), ett» ligt taperingömännenö pröfning, anfeö Deraf mara i beljof. £>e t ÖfterfunDS ftaD bofatte borgare, Ijmilfa
Detta ökade onus och besvär för den skattdragande, för att få afbörda sig sina utskylder, tillkom först vid i8i5 års uppbörd, och är af sådan art, att den skattdragande, med ali dess goda vilja, ej kan detsamma uppfylla. Inom R. Sfs Bank finnas väl, på bankens egen bekost - Den 7 Mar» «. m. 3a3 nåd, flere tjenstemän emot särskildt arfvode anställde under den tid som uppbördsstämman pågår. Men hela den af K. Öfverstålh.embetet vidtagna åtgärd visar ett slags misstroende till dess egna uppbördsmän och ökar derjemte onödigtvis bankens göromål, samt gör det för den skattskyldige omöjligt att inom behörig tid erhålla expedition, såvida insättningen verkställes under den sista halfva uppbördstiden. — .Naturligtvis är det svårare för i å i personer uppå ett cantor att expediera omkring 3o,ooo, än för 2:ne personer uppå hvarje af 7 särskildta contor att expediera samma antal, jemte den personal, hvars contribution understiger 10 r:dr b:co. Jag får derföre vördsamt föreslå , att Stockholms stads innevånare måtte hädanefter äga rättighet att till uppbördscommissarierne betala, äfvensom comraissarierne vara skyldige att, hvar och en för dess trakt, emottaga utskylderna; hvarjemte det må åligga coramissarierne, att de 4 ® 5 sista dagarna af hvarje uppbördsstämma, äfven pä eftermiddagarne ifrån kl. 4 till 6, vara å contoren, för att åt hvar och en, som sig infinner, meddela behörig expedition. Jag anhåller att detta anförande måtte fåremitteras till Bevilln,Utskottet. 7. Då R. o. Ad. vid ett föreg:de plenum till LagUtsk. remitterat Gr. Löwenhjelms motion, angtde skiljandet af polismästare-befattningen i Stockholm från polisdomare-kallet, vågar jag utbedja mig att få fästa R. St:s och dess Utskotts uppmärksamhet på några angelägenheter, som hafva sammanhang med detta ämne och med polis-organisationen i hufvudstaden.
Föredrogos å nyo och biföllos Banco-TJtskottets Betänkanden och Memorial: N:o 49> i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående -eonl ro terne för belåning af tackjern på Stockholms Våg, jemte a:ne dermed sammanhang egande motioner; N:ö 5o, i anledning af Herr Rosenblad c, B, motion, dels om åtskilliga ändringar i Bankens Hufvudbok samt upptagandet i densamma af värdet å Bankens fastigheter och inventarier, dels om afskrifning af den förskottssumma, 108,904 R:dr Zj sk., som af Låne-Banken tili och med 1829 blifvit Tumba Bruk lemnad; N:o 5-j, i anledning af till Utskottet inkomna ansökningar om eftergift af öfverräntan för åtskilliga, dels hos Låne-Contoren i tGötheborg och Malmö, dels hos Banco-DiscontVerket upptagne lån; N:o 5g, angående beviljande af en gralification till Banco-DiscontVerkets Vaktmästare för deras besvär, i följd af den genom Utskottet verkställda revision af Banco-DiscontVerkets räkenskaper; N:o 54, angående löneförbättring åt Stereothyperings-Föreståndaren i Banken, Myn'proberaren C. A, Broling.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om il. o. Ad. behagade bifalla 6 § af Gr. Frölichs förslag med det af Hr v. Troil yrkade amendement. Hopades starka ja, blandade med nej. Gr. Frölich begärde votering. Frih. Boye: Jag får hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla, att Hr v. Troils förslag måtte blifva uppläst, på det man må blifva säker, huruvida meningen är, att sista mom. i Gr. Frölichs förslag skall bibehållas eller icke. Hr v. Troils förslag upplästes, hvarefter Hr v. Troil förklarade, att det väl ej varit hans afsigt, alt sista inom. i 6 § af Gr. Frölichs förslag skulle bibehållas, men att du åtskilliga ledamöter det yrkade, ville han ej sätta sig deremot. Hr Nordenanckar: Jag har ingenting emot, att sista mom. i Gr. Frölichs redaction tillägges Hr v. Troils förslag; men jag fruktar, att det står i strid med 20 § i Hr Gr:s förslag, som innehåller, att vid bankens upplösning och utredning må delägare återlyfta hypotheken, i den nian de kunna ådagalägga, att depositionen öfverstiger beloppet af bankens utelöpande och gällande förbindelser. Hr Stuart: Jag kan, för min del, icke finna någon stridighet emellan ifrågavar. mom. och det stadgande, Hr 3a8 Den iG Mars e. ra. Nordenanckar åbpropat. Detta moment innehåller nemi.! "Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge bankens rörelse fortfar.” Står banken under utredning, så bar ju dess rörelse upphört; ty den kan icke fortfara längre, än banken får utgifva sedlar. Jag anser nödvändigt att bibehålla detta morn., emedan man eljest ej kan med någon säkerhet veta, huru stor bankens grundfond verkligen är, hvilket dock för allmänheten synes vara nödigt att känna.
Friherre Lövenshjöld, Solomon, samt Friherre Löwen, Axel, förklarade äfven, att cle, den förre, i anseende till trägna Em bets-gös omåj , samt den sednare, för bevakandet af enskiklta angelägenheter, nödgades afsäga sig de i Allmänna Besvärs och Econoniie-UtsUottet detn uppdragne befattningar. Herr Grefven och LandtMarsialHen anmodade Herrar Electorer, att med lörsta sammanträda, för att utvälja nya Utskotts-Ledamöter i de Herrar Ledamöters ställe, hvilka i dag afsagt Sig de dem anförtrodde befattningar. Hans Excellence , Pierr Grefve Brahe, Magnus Fredric, hemställde, om ieke, enär åtta Elektorer blifvit till Ledamöter i Utskotter invalde, Bänk männen först matte samina, träda för att, genom utväljande af nya Electorer, göra deras antal fulltaligt, hvarefter, och sedan.sådant skett, éDn 2 December. 77 Elecforerne kunde de felande Utskotts-Ledamö* ter utse. Herr Grefven och Landtmarskalken ansåg denna utväg medtaga flere dagar, innan alla Utskott kunde blifva fulltaliga, samt hemställde om ej, då 22 §. i Riddarhus-Ordningen tillåter Tretton Electorer att Ledamöter i Utskott utvälja, och Electorernes närvarande antal öfversteg sistnamde nummer, Ridderskapet och Adeln skulle, till Vinnande af skyndsamhet, behaga tillåta, att de nu varande Electoreme finge utse nya Utskotts Ledamöter, i de förut omnämde afgångnes ställe. — Bifölls.
Sädesoch Bränwinsprisen uti hela Riket, och atk Allmänna Magazincrne, som i brist af tillgängar saknade all utwäg att omsätta sitt Lager, mäste »vidkännas sä stora förluster genom förlegad och skämd Span, nemäl, att de, sä snart nägre päföljandc goda är infillo , nbdwändigt skulle gä omkull och ändamälet med deras inrättning förfelas; sä fär Utskottet hemställa, om icke Bränwins-bränningen uti Stockholm och Götheborg , samt äfwen, sedan tiden för det ingängna arrendet till ända lupit, uti Carlscrona, hwaräst för E>rllogs-Flottans behof mycket Bränwin -rfordras, mätte hädanefter för Allmänna Magazins - DirectioncnS räk, ning och under betz styrelse förrättas. De ytterligare skäl, som werkat detta tillstyrkande, fär Utskottet här nedanföre anföra, men will j förhand nämna, att denna Bränningsrättighet, bibehällcn i Allmänna Magajins-Oirectionens hand, har efter Utskottets tanka förlorat sin egenskap af Monopolium, och är sälcdeS icke stridande emot den nyligen antagna Regerings, Formens 6o §. Denna grundlag, sä wäl som alla goda Lagar, är byggd pä ben oswikliga satts, att allmänt wäl är högsta Lag, och dä wid denna fräga walet blott ligger emellan hwilketdera som är bättre, antingen om Allmänna Sädes - och Bränwinspriserne skola styras af en Allmän Inrättning, hwilken stär under Konungens styrelse, och för sin förwaltning bör wara skyldig Riksens Ständer redo och räkning, eller af enskilte oberoende, och sälcdes ingen redowisning skyldige corporationcr; sä hyser Utskottet den säkra Lfwertygelse, att den anförde Z icke kan för denna allmänt nyttiga anstalt lägga nägot hinder i wägen.