Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid nu skedd föredragning af Lag-bUkoltels, sedan den 1 dennes på bordet hvilanda, Utlåtande N:o I, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitie-Ombudsrnans vid innevarande Riksmöte aflemnade allmänna redogörelse, för åren 1848 oeti 1849 afgifna Berättelser, äfvensom embets-diarier och registratur, blef, uppå derom Irarnställd proposition, med ogillande af de i afseende på Justitie-Ombudsmannens gransknings och omdömesfrihet, då fråga vore om lagskipning, hufvudsakligen inom Högsta Domstolen, i Utlåtandet förekommande uttryck: ”ehuru i sättet för utöfningen af denna frihet en större varsamhet och grannlagenhet torde kunnat iakttagas,” Utskottets Utlåtande i öfrigt af Ståndet gilladt och godkändt. S. D. Föredrogs och lades till liandlingarne Konstitutions-Utskottets, den a dennes bordlagda, Memorial N:o 5, med uppgift å de af samtlige Riksstånden vid innevarande Riksdag godkända Grundlags-ändringsförslag. Den 12 Februari. Fran Högloft. Riddersliapet och Adeln. S. D. Uppå af Hans Excellens hr Friherren och Landtmarskalken gjord framställ ning derom, att Riksdagsärendena tilt största delen ännu icke hunnit till Rikets Ständers pröfning inkomma och följaktligen ej kunna blifva afgjorda inom 3 månader efter den dag, då Kongl. Majit vid innevarande Riksdag låtit om Statsverkets tillstånd och behof Rikets I Prot.-Utdrag den 12 Februari 1851. 145 Ständer underrätta, löpa till ända, beslöt Ridderskapet och Adeln, för sin del, det borde Rikets Ständer, under anmälan af detta förhållande, till Kongl. Majit ingå med underdånig anhållan, att Riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad efter förenämnde 3 månaders förlopp.
Den 9 Julik färda anordningar; att till Contrsll a Uppbörden gransta de inkommande Manadtelige Rapporter, Calculationer och FSrsiagcr ifrån Landt-Ränterierne, Lands-Eontoiren, Regements-Skrifware och BergsFogde, Contoiren samt Magazins - Förwaltare; att gransta Laads-Contoirens arsattnings-rcqttisitioner för af Kronans medel gjorde förstotter, och tillse det ingen ting warder obehörigcn förstjum, utan Stats, Merkel erhåller ärsauning för hwad som anmärkts, samt att i öfrigt icke meddela afstrisnings,orders a andre förstotter, an de, som med Stat och Försatt.- ringar instämma; att halla nogasic tillsyn deröfwer, att Statens medel icke warda kill andre behof dispo, nerade, än som med den fastställde Staten och Dispositionen samt andre gisne Nr diga Förestrifter öfwerensstämma; att ärligen uppgföra underdånigt förstag till Pensions-regleringen för Militaire och Civile Embetsoch TjenstemänS i fattiadom esterlemnade Enkor och Barn, som sig till Pension anmäla; att beswara alla nästan dageligen inkommande Requisitioner och förfrågningar fran Ccklegier, Landshöfsingar, Regements,Chefer och andre publique Werk; att utom den wanliga Nante KanrmareHufwudbokens uppgörande, gransta alla inkommange StatS-försiaa, lili beredande af det andefalldte Rikö-Hrifwudboksiuret, med de flere mål och ärender, som i öfrigt kunna förekomma och mi Jnstruction och scrstildte Stadganden äro Stats,Contoiret alagde.
Om än olägenheterne lill en del kunda afhjelpas genom brefvexling, bör det icke förbises, att denna medför kostnader och i synnerhettidsutdrägt, lika skadlig för fången som för det allmänna, saint dessutom icke-f väsendtlig mou bidrager till undaurödjande af alla mötande svårigheter, Brefvexlingen skulle f öfrigt under nu: varande förhållanden blifva ganska vidlöfligv helst Domaren, serdeles om lian är serskildt förordnad och således okänd af Konungen» Befallningshafvande i ett fremmande Län, icke kan annorlunda än genom sin egere Landshöfding utreqvirera en häktad person till ransakning. Det vill häraf synas, sorn både Statens fördel och den häktades rätt icke vore tillBöcligpn. iakttagne, om förslaget bifölles,. och då. härliltkopaaier,. att utrym - Lagsamt Allni. Lcsv. och Oecon.-Utsk. Utlåtande N'.o i3. ir' me i vissa Länshäkten, efter all anledning, vid munga tillfällen skulle saknas, tillstyrka Tllskotten, alt Herr Prosten Hallströms ifrågavarande motion icke md brf alias. -Slockholm den g Julii iSo/j.. N:o 13. Auk. lill Exp. Utsk. d. g Juli!, Utlåtande, i anledning af väckte frågor om ändringar i na gållande Författningar örn Prestval, Till Utskottens gemensamma behandling hafva blifvit öfverlemnnde tre serskilda, bos Hög v, Preste-Ståndet och liederv. Bonde-Ståndet ingifne Memorial, 1:0 Af Herr Prosten Doctor Ruus. som anfört, att då den i 17II9 års Kongl. Förordning om Prestval föreskrifne justering af vallängden inför församlingen icke skall innefatta annat än en öfverflödig formalitet, serdeles sorn densamma icke sällan måste verkställas sedan största delen af de röstägande aflägsnat sig, så borde förändring häruti ega rum på det salt, att justeringen skulle verkställas omedelbart efter det losten blifvit afgifven och i vallängden anteknad.
sockerskålar, sju silfverkorgar, elfva smörseende, och många sade rent ut, att det var det nu verkligen något godt och föraskar, fem etuis med förgyllda teskedar, var de dyrbara och onödiga lysningsprenuftigt i denna, så skola vi hoppas, att lycsex broderade sammetsdynor, nitton skyddssenterna, som från början förledt det unga kan är med oss, och att den också » slår in ». dukar, nio likörkaraffmer med tillhörande paret att lefva öfver sina tillgångar. Och Hvarom icke så går nog äfven denna gång glas i alla möjliga fasoner och krumbukter så började den ene efter den andra att göra drömmen som strömmen, som ordspråket o. s. v. samma fråga: Hvarför skola nu också säger. Mathilda Langlet. Det är att förmoda, att han i djupaste alla brudens och brudgummens vänner gifhemlighet suckar: » Ack, om här funnes en va lysningspresenter? Om i en familj umhederlig kopparkastrull eller annat sådant, gås hundra personer, skola då dessa alla som man nödvändigtvis måste köpa, eller anse sig förbundna att köpa sammanlagdt en soffdyna, som inte vore alltför elegant hundra sockerskålar, silfverbrickor och att luta sitt hufvud till! Men hvad skall fruktskålar med mera dylikt och skänka man taga sig till med detta magasin för dottern i besagda familj, därför att hon ämnar gifta sig? Och hvarför skall man lyxartiklar? » » Är det inte för-tjusande vackert, allt gifva de mindre bemedlade en hop grannEn vildfågel i bur. förleder dem till öfverdåd, eller gifva de gonde gången sin blifvande make. rika grannlåter, som de mycket bättre kunna » Jo, mycket vackert. » A f Siri Dahlerus. » Men du ser ej rätt nöjd ut, Ernst. Hvad köpa sig själfva, om de vilja hafva det så?
Banken emottager till förvar under försegling, och utan alt om innehållet undfå uppgift, Contanta penningar, Document och hvarjehanda flyttbar egendom, så vidL utrymme och läglighet dertill inom Banken gifves; dock utan ansvarighet å Bankens sida för oförvållad skada och tillfällig olycka. §• *7- Om och i hvad nion afgift må beräknas för Depositioner, som ej, enligt i3 §. i denna Lag, äro derifrån uttryckeligen fritagne, samt om nödige controler och öfrige iakltaganden i samband med Depositionsanstalten, bestämmes af Rikets Ständer efter förhand varande omständigheter; och galle härutinnan hvad i §§. 10 och 11 här ofvan stadgadt blifvit. §. 18. En hvar, som i Depositions-Banken har behållning af Ducater innestående, skall vara berättigad att Ducater anvisa och utbekomma; för andra penningbehållningar å Depositions-räkningarne, ehuru som helst tillkomna, skäll Banken vara förbunden att utgifva, efter hvar och ens eget val, antingen Svenskt silfvermynt efter gällande myntordning, eller Bancosedlar. §• '9- I förening med den uti Lag förvarade rätt att af Banken för dess sedlar enär som helst utbekomma silfver efter myntbestämnings-grunden, skall det ock förblifva en hvar obetaget att, till hvilken ort som helst inom eller utom Riket, fritt för all utförsel-afgift, medföra eller öfversända myntadt och omyntad t silfver. Bancooch Lag-Utslottens Betänkande N:o 3. 13 §. 20. Den i Myntbeslämnings-Lagens 3 §. en livar förbehållne rättighet att före utvexlingens början tillbyta sig Bankens sedlar för silfver, efter den i i §. af närande Lag stadgade grund, såsom ock alt med silfver, efter samma grund, skuld till Banken godlgöra, skall, efter börjad silfverutvexling och allt framgent, förblifva orubbad. §• 21.
Maj:ts Nådiga; — N:o 52, till Rikets Ständer, om anslag till försök för utrönande af dels så kallade pansar-plåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott, och dels lämpligaste konstruktionen af refHade gjutna jernkanoner till fartvgs bestyckning: 1.486, 493, R. 493; B. II. 208, 232, 235, A. 235, E. 324. — N:o 53, till Rikets Ständer, om antagande af en ny förordning angående mantals-penningarne: I. 486, 493, R. 493; B. II. 464, 481, 505, A. 505, 520, 526; E. lil. 510. — N:o 54, till Rikets Ständer, angående afskrifning i räken skaperna af Stats-Verkets äldre undsättnings-fordringar inom Westerbottens och Norrbottens Län: I. 486, 493, R. 493; B. II. 83, 172, A. 172, E. 256. — N:o 55, till Rikets Ständer, angående upplåtelse til! Göte borgs Museum af Kronans andel uti f. d. Ost-Indiska Kompagniets hus i Göteborg: I. 486, 493, R. 493; B. III. 196 — P Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Maj:ts Nådiga: — N:o 62, till Rikets Ständer, angående begralhingsoch öfriga kostnader med anledning af Hennes Majit Enke-Drottning — N:o 64, till Rikets Ständer, angående Musik-läraren vid Malmö Elementar-läroverk Ö. J.
Hr Dalman: Sedan R. o. Ad. inhemtat de skäl, hvarpå Utsk. har stod t sitt tillstyrkande, lärer R. o. Ad. nogsamt (inna, att orden skrot och korn tydligen utmärka vigten och finheten af myntet, och att det således, i följd af grundlagens stadgande, alt Ständerna skola gemensamt med Konungen besluta om skrot och korn, är bestämdt, att de äga alt besluta om myntets storlek och haltighet, det är vigt och finhet. På dessa skäl är det min åsigt, att BancoUtsk. har rätt i den hemställan, att bestämmandet af såväl myntenheten som dess fördubblingar och underafdelningar må anses som lagstiftningsämnen, hvilka af båda Statsmagternas afgörande bero; men då möjligen skiljaktighet i omdömet derom kan finnas och för att komma till slut i detta ämne, vill jag blott yrka instämmande i det af BondeSt. i ämnet fattade beslut, hvilket finnes intaget i BancoUtsk:s jemnkningsbelänk. Frih. Cederström: Hr Cederschjöld har rätteligen upplyst, att frågor af hvad natur som helst kunna genom de beslut, R. St. fatta, blifva sådana, att de behöfva komma lili jeinnkning och slutligen genom förstärkt Utsk. afgöras, d. v. s. när RiksSttns pluralitet i hufvitdsaken, men icke i detaillerna blifvit bestämd. Här inträffar dock icke ett sådant förhållande, ty här är det i sjelfva hufvudfrågan som RiksStånden varit af skiljaktig tanka, nemi, i frågan, om R. St. äga eller icke äga rättighet att besluta, att den mvntenhet, sorn nu finnes, skall bibehållas eller förändras. Det är i denna fråga som 2 Stånd nu kunna komma att stadna mot 2. Om den frågan skulle blifva föremål för förstärkt BancoUtsk., skulle man tillåta annat Utsk. än Corrstit.Utsk. tolka grundlagen, och dertill hoppas jag vi ej skola komma. Utskfs förevar, betänk, innehåller alternativer, såsom jag nyss nämnde.
Midvintems festmjöd gäste i skumhöljdt horn, Hundrade facklor brunno, flere Jublade kämpar nu i sin konungs sal. Då Runeberg anlände från skolbänken till det lärda Abo, måhända med hjertat klappande af dessa på engång skygga och djerfva aningar om en betydelsefull framtid, dem snillet ofta redan tidigt känner, var han alldeles okunnig om hela den nyare svenska literaturen. Han berättar derom sjelf i ett af brefven till Jakob Grot: » Tegnér, Atterbom och hela den nya skolan lärde jag känna först vid universitetet, ett bevis på, huru litet bekant med literaturen den omgif-ning var, inom hvilken jag framlefde mina första aderton är. 3 » Man kan lätt tänka sig förvåningen och äfven miss-nöjet hos den, som nyss skrifvit sina stolta alexandriner, då han erfor att en literär revolution, hvars begynnelser voro samtidiga med sista finska kriget, afsatt de gustavianska snilledrottarne från deras vitterhetstroner. Med någon kännedom om Runebergs egendomliga gry kan man nästan antaga, att denna förvåning, detta missnöje näppeligen skulle aflöpa utan en kraftig demonstration. Ty jemte den manligt aristokratiska försynthet och tillbakadragenhet, som i så hög grad karaktäriserade Runeberg och gåfvo åt hans uppträdande en sällsynt älskvärd prägel, rådde hos honom ett äkta drag af österbottnisk oppositionslusta mot hvarje autoritet, hvarje anspråk, som mötte honom på ett oväntadt eller främmande sätt. Och rädd var han sannerligen icke. Hans hjerta liknade tidigt som ett tvillingbär hjelten Törnes, om hvilken han sjunger att det slog Med starka pulsar och med eldadt mod, Ett kärnfriskt mannahjerta, fullt af mod. Och hans tanke liknade kulan, om hvilken gamle Törne sade, när den strök förbi hans ögonbryn: » Den djefvuln aktar ju ej ens folks syn. »
Dykeriet vid bergningens fortsättning lagger hani: att från förbindelsen, att, vid timande strandningstillfällen, höra under Dykeriet, äro befriade, dels sådane fartyg, som i Städernes hamnar och lossningsorter råka på grund, dels sådanr, som tillhöra Malmö Stads Innevånare, dels )ck Norrländska och Weslerbottniska Städernes på Inrikes orter seglande fartyg: att från rittigheten, att med legd hjelp besörja bergningar, då ej något af lasten behofver lossas, äro tteslutne alla utländske fartyg, hvilka, enär de itke med eget skeppsfolk kunna befria sig från grind eller isgång, ovillkorligen böra anlita Dykffiets biträde: att Dykeriet i bergarelön , hvilkin alltid utgår af skeppets och laddningens värde, eger rättighet beräkna 6 Procent, då ej något if lasten lossas, 8 Procent, då antingen någon dd eller hela laddningen ur fartyget uttages, 15 Procent, då ett strandadt fartyg innehar last f ringare värde, i hvilket fall ock särskild ersätning för bergningskostnaden bestås, och ao Trocent, då godset ur vatten bergås eller med tostbara machiner från botten uppfiskas, hvilken bergarelön, med undantag af den händelse, d den utgår med 15 Procent, af utländska, i S'erige ej assecurerade, fartyg, utgöres med ett i hvarje fall förhöjdt belopp; Samt att deremot, vid bergning af Kronans skepp Underdåniga Skrifveher'. och laddningar, endast en billig ersättning för förefallne bevisliga kostnader eger rum. Riksens Ständer hafva, vid öfvervägande af frågan om
Utskottet är derföre ock öfvertygadt, att de fördelaktiga verkningar till lyftning af undervisningen och i annat hänseende, hvilka af motionärerne blifvit förutsatte, icke skulle i den mån, de föreställt sig, blifva en följd af blotta förflyttnings-åtgärden, som dessutom jemväl komme att i vissa afseenden medföra ej oväsentliga olägenheter, såsom att lärjungarne sannolikt i många fall genom de flerehanda förströelser, som i hufvudstaden äro att tillgå, afleddes från en jemn och allvarlig sysselsättning med studierna och att lefnadskostnaden vid universitetet blefve förhöjd för alla de, tilläfventyrs i allmänhet mest medellöse, studerande, hvilka i hufvudstaden ej erhölle tillfälle att lefva inom familjer. Utskottet saknar emellertid de närmare upplysningar i ämnet, hvilka äro behöflige för att uttala en bestämd åsigt i fråga derom, huruvida dessa jemte de flera skäl, som motett 6 Allmänna Besvärsoch E kokom iVt skot tets Betänkande JYI 97. universitets förläggande i hufvudstaden kunna åberopas, må vara af större eller mindre vigt, än dem, på hvilka förslaget grundas, men Utskottet tinner i öfrigt sådana hinder och svårigheter möta för en förflyttning af Upsala universitet, att Utskottet anser sig böra afstyrka en sådan åtgärd. I berörda hänseende får Utskottet till en början fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att största delen af den egendom, hvarå ifrågavarande universitet är grundadt. består af de Konung Gustaf II Adolfs »arf och egne gods och gårdar,» hvilka, till ett antal af Hera hundra hemman, genom hans den 31 Augusti 1624 utfärdade donationsbref, blifvit »Upsala Högskola eller Konungsliga Akademin till »evärdelig, alltid blifvande egendom skänkte och gifnc» och att således dessa egendomars afkastning icke, utan kränkning af donations-brefvet, kan från lärdoms-anstalten i Upsala förryckas.
Nej — 28. Foglar, Folier, Formar och Fyrverkeri-arbeten. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Färger och Färgning s-ämnen. Härvid företogs serskildt till afgörande Utsk:s hemställan, att införsels-tullen å Blyhvitt, Zinkhvitt och Kremserlivitt må bestämmas till 1 sk. 8 rst. pr Sf, och yrkades i fråga härom dels bifall till Utsk:s hemställan, dels att denna införsels-tull, i öfverensstämmelse med hvad i K. M:s Nåd. Propos. blifvit föreslaget, måtte nedsättas till 1 sk. 4 rst. pr U, och dels återremiss. Efter med blandade Ja och Nej besvarade propos:r till bifall å dessa serskildta yrkanden, blef förnyad propos. lill bifall å Utskrs hemställan framställd och besvarad med starka Ja jemte många 58 Den 4 Maj e. m. Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan härvid votering blifvit begärd, samt, i fråga om hvilkendera af de meningar, som ansetts öfverröstade borde intagas i cont.ra-propos:n, Hr Gr. o. Landtm., efter framställd och med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, besvarad propos. å bifall dertill, att det med K. M:s propos. öfverensstämmande yrkande intoges i contra-prposm, förklarat sig hafva funnit Ja öfvervägande, uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos. Den, som bifaller Utsk:s hemställan i fråga om införselstullen å Blyhvitt, Zinkhvitt och Kremserhvitt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej, vinner Nej, anser R. o. Ad. införsels-tullen å nämnde artiklar böra i öfverensstämmelse med hvad i K. M:s Nåd. Propos. blifvit föreslaget nedsättas till 1 sk. 4 rst. U. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Fröken Kitty Kjelland sköt .. iii ett par fina qvicka ord, som träffade spiken på hufvudet. Afven fru Vultum, soni flera gånger uppträdde, gjorde ett godt intryck. Till sist några ord om var kvindesagsforening. Vid en extra ordinär gencralförsarnling framlades af dess dugliga och mycket energiska styrelse ett förslag att föreningen skall som organ för sina intressen utgifva en tidskrift om ett oktavark två gånger i månaden. Redaktionen anförtroddes åt fröken Giiia Krog. De föredrag, som hädanefter .hållas, skola då meddelas i tidningarna, men derjemte ocksa utgifvas i tryck. För en tid sedan höll skolföreståndaren Andersen ett föredrag om qvi ?rizoufpfostrnn i FrnnRrihe u7z (Jer ~-cvobtionetz. De t var e t t utomordentligt intressant och lärorikt föredrag men om det utkommer i tryck torde vara ovisst; det Iiirer nämligen utgöra en del af ett större arbete. Hvarjehanda i qvinnofragan. Sverige. Stipendier till q v i d e a stu / Eera7zde vid ta~zdZäkarskola7z i Stockholm hafva äfven i ar utdelats till ett belopp af 5,000 kronor genoin stiftelsen L. J. Ujertas minne. Vid rlrzgtrefor~i~ö7.eni7zge ?zs halfårsmöte, för hvilket vi i Dagnys iiovenibernumnier redogjort, hölls ett föredrag af fröken K. Widerström, hvarur vi anföra följande behjertansvarda ord: - » Vi nöja oss nied dessa korta antydningar p&amp; det sanitära området. Se vi ett ögonblick på den estetiska (skönhets-) sidan, af saken, så förefaller det temligen klart, att den drägt, som nier eller mindre gör våld p8 kroppelis egen form, frångått sitt ratta skönhetsideal. Men hvilket skönhetsideal har man satt i stallet? Det svar vi komma till, då vi betrakta de dragter, som anses elegantast, stiligast %, ar något - förödmjukande.
Beträffande verkställigheten af Dagsökningar genast efter förfallodagen, har Banko-Utskottet , i anledning af remitterade motioner från Riks-Stånden, före detta varit i tillfälle att sig utlåta, på sätt Utskottets Betänkanden af den 31 Januarii och den 10 Martli detta år innefatta. Närvarande förlägenhet uti allmänna Penningexörelsen, har gjort det till en nödvändighet ; att ej allenast tills vidare bibehålla deri tillåtelse, som inom Banko-Disk ont-Verket för Låntagagare i allmänhet blifvit stadgad , att inom en tid af arne månader efter Lånens förfallotid få dem omsätta, utan ock, alt nu för tillfället bevilja ett ytterligare anstånd af 30 dagar Då den ordning, som vid detta Verk blifvit införd medelst en viss prasscriptronstid för omsättningärne, redan visat den mäst förmånliga verkan uti Ofver-Ränte-Suminans årliga förminskning, förmodar Ban. ko-Utskottet, på goda skäl, att, när, enligt hvad •LongiMaj:t i Nåder åsyftat, omständigheterne kunna medgifva att utan våda och kännbar skakning genast efter förfallodagen utsöka Banko-Diskontens fordringar, en nedsatt beräkning af Öfver-JRäntorne äfven skall utan olägenhet kunna införas. JSien ännu anser Banko-Utskottet den nuvarande straff-räntan såsom ett vidflere tillfällen Banio-Utsiottets Betänkandert. 687 nödvändigt feand pä sädane Låntagare, hvilka, en gång vande -vid mindre noggranhet uti åtagne förbindelsers fullgörande, endast genom farhåga för kännbara förluster kunna bringas till en nödig omtanka för bevakandet af deras egen, fördel; och Utskottet befarar, med afseende härå, att den föreslagne nedsättningen troligen skulle föranleda till större efterlåtenhet hos Gäldenärerne, utsökningsmälens betydliga förökande , en mängd executfva försäljningar af lös och fast Egendom,1 och sådane förluster och olyckor , som , särdeles, uti en tid af allmän peuningeföilägenket, häraf blefvo oundvikelige följder.
Mörner för några dagar sedan, att man har mera skäl att befara inkräktningar af Rikets Ständer på Konungens magt, än af Konungen på Ständer nes. En Talare hoppades då, att Herr Grefve Mörner med desse åsigter skulle stanna i minoriteten bland Konungens Rådgifvare. Erfarenbeten har likväl nu visat motsatsen. — Jag instämmer i anhållan om återremiss af ConslitutionsUtskottets förslag. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Det var först i anledning af en värd Ledamots erinran, att, genom antagande af det utaf ConstitutionsUtskottet föreslagna tillägg i a4 §:n Riksdagsordningen, skulle uppkomma den följd, att Ridderskapet och Adeln kunde beröfvas rättigheten att tillsätta sin Secreterare, som jag trodde mig böra påminna, huru litet man i detta afseende har att befara. Då RiddarhusSecreteraren, enligt RiddarhusOrdningen, tillsättes endast af Ridderskapet och Adeln, 2i6 Den 9 Januarii. och då sjelfva bans benämning utmärker, att han hörer till Riddarhuset och är Protocollsförande derstädes; så kan väl ej, genom det af ConstitutionsUtskottet gjorde redactionsförslag, någon tvekan uppstå om Ridderskapets och Adelns fortfarande rätt att tillsätta RiddarhusSecreleraren. — Sedermera har jag hört sägas af en annan Talare, att det är för Grundsatsers helgd isynnerhet, som man vid detta tillfälle vill strida. Äfven jag har samma ändamål; men icke blott för att såsom Konungens Rådgifvare försvara den klandrade åtgärden; ty äfven såsom endast Ledamot af Ridderskapet och Adeln skulle jag här yttra samma tänkesätt som nu. — Jag har vidare hört yttras, att det är skillnad mellan lagtolkning och lagförklaring; men hvad betyda väl desse uttryck annat än ett och detsamma? Den, som vill, kan visserligen för sitt enskilda omdöme vid desse ord fästa olika begrepp; men obestridligt är, att de, enligt språkbruk, innefatta samma betydelse.