Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Men jag tror också, att ni kan bli något, om ni bara vill låta bli att ha brådt. — Försök att låta bli att ha för mycket brådt!» »Det lofvar jag, att jag skall försöka», sade Hedvig, och då klockan ringde i detsamma, flög hon bort som på vingar. Läraren skrattade och ropade efter henne: »Fall inte, fall inte! Ni kommer tids nog ändå!» Berta gick rundt från den ena till den andra. Alla skulle kyssa henne, ge henne ett litet minne eller få något af henne. Det var så många vänskapsringar, små medaljonger, tioöringar med monogram och så vidare. Hon kysste alla lika vänligt och omfamnade alla lika ömt, och hade hela tiden tårar i ögonen. Sofi hade fått hennes porträtt, som hon satt och beundrade. »Det liknar dig nog, men du är då sjelf hundra gånger sötare», sade hon och vände på det. Berta blinkade med ögonen och såg nöjd ut. Förhören voro slut, och det kom en dämpad rörelse i hela skolan som före ett oväder, då alla begåfvo sig in i bönsalen och, klass efter klass, ordnade sig på bänkarna. Det skulle ske något stort. Afslutningen skulle hållas och betygen skulle utdelas. Rektorn stod vid orgeln nedanför katedern och tog emot packorna af de utskrifna betygen, som föreståndarinnan räckte honom, och derefter gingo flickorna fram, en och en, och mottogo dem, nego och vände tillbaka till sin plats. Först der var det tillåtet att öppna papperet för att läsa sin dom. Hedvig var mycket röd i ansigtet, då hon räckte ut handen efter sitt betyg och neg. Hon skyndade sig till sin plats och läste hastigt igenom det skrifna. Hon hade genomgående bra betyg; det fattades blott då och då något i fliten. I alla fall öfverstego de hennes största förhoppningar, och hon kunde omöjligt sitta stilla. Hon knäppte med fingrarna och skakade på lockarna. Bara hon hade haft någon enda som tillhörde henne, åt hvilken hon kunnat säga hur glad hon var! — Men hon visste, att när hon slutligen kom hem, skulle hennes far säga: »Nåja, — det var ju din pligt!»—eller kanske skulle han endast lägga undan det utan att säga något alls. Sofi slapp också igenom för bättre pris än hon hade tänkt.
Jag skall nu söka ådagalägga, att de uplysningar, som i detta Betänk, förekomma, illa stämma öfverens med rätta förhållandet, men innan jag ådagalägger delta, anhåller jag att den korta reservation, som vid denna punkt är fogad, af Hr Björnstjerna, som deruti förklarar att de ifrågavar:de tjenstemännen blifvit orättvist behandlade, måtte varda upläst, och att mig derefter tillätes att fortsätta. Sedan i anledn. häraf den af Hr Björnstjerna, Johan Magnus, vid Utsk:s Utlåt, fogade reservation blifvit upläst, tilläde: Hr Cederschiöld: Jag skall nu ådagalägga att de ifrågavande tjenstemännen verkligen blifvit på sätt Hr Björnstjerna sig uttryckt, 344 Den 22 April e. m. orättvist behandlade, enär deras aflöning dem fråntagits, tvertemot R. St:rs vid sednasle Riksdagen derom fattade beslut. Då R. St. vid nämnde Riksdag uti underd. skrifvelse af d. 20 Aug. 1851 medgåfvo att Magazins-konl:s aflöningsbelopp skulle fä disponeras för reglering af Slatskonl:s aflöning, så stadgades alt dervid skulle tillgå sålunda, nemi. att af hela Magazins-kont:s aflöningsbelopp, som utgjorde 6,442 R:dr, en summa af 3,920 R:dr 32 sk. först skulle Staten besparas efter de äldre tjenstemän, som öfverflytlades på indragningsstat, men alt deremot den återstående summan, utgörande 2,521 R:dr 16 sk. eller just den summa, sorn innehades af de öfrige tjenstemännen, nemi. Ekman och Forssberg, jemte tvenne andre samt vaktbetjeningen, framdeles skulle få för Slats-kont:s lönereglering användas. Ang:de Stats-kont:s rättighet att för sin lönereglering få använda denna sistnämnde summa 2,521 R:dr 16 sk., hafva R.
Jag har förgäfves sett mig omkring efter denna grace och färg som Egron Lundgren lärt oss att beundra i sina italienska qvinnobilder. De flesta se vissna, ja nästan förbrända ut; det är som om solen hvilken ur jorden frambringar så praktfulla rosor förtorkar qvinnokindens. De helt unga flickorna se knapt unga ut, och vid ett par och tjugo år är deras fägring afgjordt förbi. Lysande undantag finnes likväl, bland dem vår värds unga hustru, som är briljant vacker, ehuru både färg och grace fattas. I går var det allmän konsert i engelska trädgården. När jag lyssnade till Verdis och Bellinis kompositioner föreföll det mig, som om de hemma hos oss uppträdit i pels och med förbunden mun af fruktan att förkyla sig, här deremot jublade de om i det klara solskenet som ’ en flock blomsterprydda skalkaktiga amoriner, förtjusande det måste medgifvas om man också nekar att böja sig för deras makt. Ett särskildt nöje var att observera det glödande intresse hvarmed publiken följde prestationen. Ett blixtsnabbt »bravo!» belönade hvarje lyckad passage; ett hotande mummel hvarje falsk not, hvarje trögt tempo. Lif måtte italienaren framför allt ha i sin musik; eljest tröttnar han. Vi sutto litet för oss sjelfva och läto den brokiga mängden defilera oss förbi, och brokig var den i sanning. Det fins inga färger så skrikande, så, efter våra begrepp, föga passande tillhopa, att en sicilianska skulle tveka att sätta dem på sig, och hon gör deri rätt. Denna skarpa, glänsande, genomskinliga dager ropar efter färg, och naturens prakt fördunklar äfven de mest lysande, de djerfvaste nyanser. Som en egenhet anmärkte jag, att flera af damerna voro utrustade i muff. — Hvad mer? Muffar äro här saisonens nyhet. Vi frysa af hjertans lust när det gäller att vara moderna; sicilianskorna koka sig — eller åtminstone sina händer, för att uppnå samma eftersträvansvärda mål. — Hvems är felet? Naturligtvis modets, som inte vet att vara modernt på rätt håll. Men solen börjar att sänka sig.
Litt. C., en fjerdedel, 2,025,000 » » » 675,000 » » den 15 Juli 1867; Litt D., en fjerdedel, 2,025,000 » » » 675,000 « » den 15 Januari 1868; Summa 8,100.000 Mark Banko eller 2,700,000 R:dr Silfver Sp. Kommande följaktligen hela länet att vara till fullo aterbetaldt inom förloppet af tre år. § 9. Ränteliqviderna och kapitalafbetalningarne böra genom Riksgälds-kontorets försorg verkställas i Hamburg och Köpenhamn. De för sådant ändamål skeende remisser i svenskt silfvermynt och vexlar eller in visningar böra ^14 dagar före halfårsräntans eiler kapitalafbetalningens förfallodag hafva tillhandakommit de handelsfirmor i nyssnämnde städer, hvilka af långifvarne erhållit uppdrag att inlösa kuponer och obligationer. Kredit-aktiebolaget eger att bestämma huru mycket af förfallen ränta eller förestående kapitalafbetalning skall å hvartdera af ofvannämnde tvenne ställen utaf Riksgälds-kontoret tillhandahållas; börande Riksgälds-kontoret härom underrättas sednast 3 månader före liqvidernas förfallodagar. § 10. Yid ej mindre inbetalningarne än kapitaloch ränteliqviderna beräknas riksdaler Silfverspecie eller 27 Mark 12 schilling Hamburger Banko motsvara en kölnisk Mark finsilfver, § ‘1 Inlösningen af förfallna räntekuponer och obligationer ombesörjes af långifvarne kostnadsfritt för Riksgälds-kontoret.
Jag har vidare föreslagit, att endast mankönet skulle påföras afgift för bruk af spirituosa samt spel, och att böterna för öfverträdelse!’ skulle tillfalla församlingens fattiga med fyrdubbla beloppet af afgiften, utan afseende på, om det en eller flera gånger förnyats, samt att böterna kunde uttagas af kyrkovärdar eller kyrkoråds-ledamöter, såvida öfverträdelsens verklighet icke bestreds, i hvilket fall, om den vid domstol likväl pröfvades hafva ägt rum oaktadt föregånget förnekande, böterna borde fördubblas; och slutligen har jag nämnt, att man vid uppgiften till mantalsskrifningen endast behöfde uppgifva sig efter ofvannämnde artikel hel och hållen eller bestämd §. deraf. Jag tror, mina Hrr, att detta är en ganska vigtig sak. Jag bar fästat uppmärksamheten på förhållandet härmed i andra länder och funnit, att uti despotisk t styrda länder, vare sig monarkier eller republiker, är det ofta man finner detta lemna ett fritt spelrum åt passionerna till en skadlig riktning för samhället, emedan man velat begagna det såsom en afledare för uppmärksamheten på den allmänna förvaltningen. Men jag tror, att hos ett folk med lagbunden frihet, och som älskar densamma, är det af stor vigt, att man söker bibehålla moralitet hos nationen, emedan det är den enda säkra grundvalen för ett lands trefnad och styrka. Det är på dessa skäl, som jag tror, att man bör taga ett steg på den vägen, som ej vilseför. Jag erkänner, att ett stort steg blifvit taget på den vägen genom StatsUtskls tillstyrkande om lotteriets afskaffande. Må vi fortgå på denna väg, och vi skola vinna derpå mera, än på allt annat. Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte, på sätt jag föreslagit, antaga en personel consumtions-afgift på de 4 punkter, jag förut haft äran nämna. Hr Den 11 Juli c. m. 3 jS Hr Tliam, Wolrath: Lika med Hr v.
Med afseende å Enkan Wallbergs höga ålder och långvariga tjenstetid tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall å Kongl. Majlis förevarande nådiga framställning. 86:o. Sedan, efter hvad Utskottet erfarit, Öfver-direktören och Chefen i Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, Öfversten A E. von Sydow, om hvars Stats-Utskottets Utlåtande JVJ 167. 61 förflyttning å Rikets allmänna indragnings-stat med årlig pension af 4,500 H:dr, Kongl Majit, uti en den 11 November förlidet år till Rikets Ständer aflåten och till Utskottet remitterad proposition, (JV3 17), gjort nådig framställning, i nästlidne Oktober månad med döden algått, och något yttrande från Utskottets sida numera icke påkallas i anledning af högstberörda nådiga förslag, får Utskottet härjemte anmäla en efter von Svdows död hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets behandling öfverlemnad motion, deruti Herr Fåhreeus, J. F, enär Öfverste von Sydow efterlemnat enka, 49 år gammal, jemte en I2:firig dotter, hvilka befunno sig i medellösa omständigheter och tillfälle således vore beredt Rikets Ständer att genom ett passande understöd åt familjen egna den bortgångne förtjente embetsmannens minne en välvilja, som icke kunnat komma honom personligen till godo, hemställt, att Rikets Ständer måtte tilldela bemälda enka Margaretha von Sydow, född Ekelund och dottren Amalia von Sydoiv ett pensions-belopp af 7 0 R:dr R:mt. att utgå med hälften åt dem hvardera, till den förra så länge hon lefver i enkostånd och till den sednare så länge hon förblifver ogift.
Men de finnas, som lida betryck, och dessa måste hjelpas och medlen heta upplysning och bildning. Kanske du, som är så ifrig för den der reformationen, skulle vilja göra något för saken. Prest kan du inte bli du är ändå för hederlig karl till att aflägga mened och för betalning sprida villfarelser; men skulle du inte till exempel vilja bli lärare vid en allmän skola? På den platsen har du verkligen ett rikt fält för din goda vilja att sprida upplysning. FILIP. Folkskolelärare? Jag? Det kan man ju ta en karl från gatan till! För resten ska jag ju bli jurist. KARL. Och bevaka de värnlösas rätt! Ja, ja! det är mycket vackert det! Men tror du inte ändå, att du mer skulle kunna bidraga till den der reformationens genomförande genom att hos det uppväxande slägtet inplanta mera förnuftsenliga och praktiska läror? FILIP. Tror du, att jag skulle öfverge min lysande bana för att piska bondpojkar för några lumpna hundra riksdaler och en jordlapp, som ger några kappar potatis? Nej tack du! KARL. Det visste jag förut! Prata, det kan du nog men handla. AXEL. Nej, hör ni go' vänner, nu börjar ni att bli tråkiga! Låt oss dricka ett glas och ta' en sång, så kommer vi ifrån de der ledsamma historierna. ERNST. Jag instämmer! Jag börjar verkligen på att bli sömnig, och ... hade ni inte skrikit så förtvifladt, så hade jag bestämdt lurat af. Du disputerer som en hel karl, du. Skål! (De dricka och ta' upp en sång; under tiden inkommer GUSTAF FRUNCK. Han stannar i dörren ett ögonblick.) GUSTAF. Förlåt! Jag kommer kanhända och stör ett gladt samqväm! (Allmän förstämning). ERNST (afsides). Hvad är det der för ett lik? FILIP (afsides). Han ser ut som Lazarus, då han kom ur grafven. AXEL (afsides). Han ä' bestämdt läsare de bruka se ut på det der viset! KARL (som gått emot GUSTAF). Välkommen, min kära vän! Det var roligt att få se dig åter efter en så lång skiljsmessa.
— Vid dessa förhållanden hade Kongl. Majit, uti till Rikets åren 1834 och 1835 församlade Ständer afbiten Nådig skrifvelse, jemte meddelandet af Sitt beslut 1 andra med indelningsjemnkningen i Blekinge gemenskap ägande frågor, gifvit Rikets Ständer tillkänna, det Kongl. Majit, i afseende på sättet för öfverskottsräntornes prestation, funnit: att dessa räntor väl borde till ränteegarnes förmon framdeles utgöras med förvandling efter årlig markegång å de till båtsmans-rustningen enligt 1685 års contract hörande prestationer, men icke egentligen under de år 1835 varande räntegifvande hemmansegares åbolid; att detta liquidationssätt, för alt undvika en våldsam rubbning i egande-rätlen, kunde vidtaga först efter 20 års förlopp, räknadt från och med år 1834, under hvilken liderymd ombyten af åbo vanligen inträffade och blifvande åboer kunde på räntornes förändrade liquidationssätt förberedas; att innehafvarne af sistnämnde hemman, hvilka, hellre än att räntorna sålunda liquidera, önskade deltaga i effectiv rustning med närbelägne rusthåll, som borde åtnjuta motsvarande rustningstillskotf, skulle ega i föreskrifven ordning derom göra ansökning; att då upplyst blifvit, att en del räntegifvande hemman vid skattläggningstiden fått så höga, hemmanen i sednare tid icke motsvarande, räntor sig åsätta, att dessa räntor, förvandlade Ii<m ett iinga penmngebelopp till effectiv rustningskostnad, skulle tilläfventyrs kunna Statssamt Allm. Bcsv. ock Ekon.
Då förlagsafhandling efter thy i 27 § är sagdt, blifvit intecknad, håfve förläggaren i den pantförskrifne egendomen förmånsrätt för sin förlagsfordran, såsom i 17 Kapitlet 17 § Handels-Balken är sagdt; dock att denna förmånsrätt ej sträcker sig till ränta för längre tid tillbaka, än tre år före den dag, då gäldenärens egendom till borgenärers förnöjande afträddes. § 29. Inteckning af förlagsafhandling skall förnyas inom två år, sedan den beviljades^ och ytterligare inom två år efter hvarje förnyelse. Förnyelsen sker vid Rätten i den ort, der verket, fabriken eller inrättningen då finnes, eller der fiskaren, som förlaget är gifvet, då har sitt hemvist. Underlåtes förnyelse som nu är sagdt, vare inteckningen förfallen. Vid förnyelse af sådan inteckning skall förfaras på sätt om förnyelse af inteckning i fast egendom förut är sagdt. § 30. Lika med nuvarande § 26. § 31. Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Öfver följande ärenden skola vid Häradsrätt och Rådstufvurätt särskilda protokoll hållas: ett öfver bevakningen af äktenskapsförord och öfver förlagsafhandlingars intecknande, ett öfver tillsättning af förmyndare, ett öfver lagfarter med fast egendom och ett öfver inteckningar i sådan egendom. I brädden af hvartdera protokollet skall ock för hvarje mål tecknas namnet på personen, som det angår, eller, egendomen som intecknas eller uppbjudes. Har någotdera af de mål, sagde äro, ej förevarit, varde det på sitt ställe anmärkt. § 32. Sedan häradshöfdingen hvarje gång om året hållit Ting i sitt häradshöfdingedöme, sände han in till Hofrätten inom en månad derefter, protokollen i alla de mål, som i 31 § nämnde äro, vid bot tre daler för hvarje dag han uteblifver, vare sig med ettdera af dessa protokoll eller med alla. Rådstufvurätten gore det för hvar månad, inom fjorton dagar derefter vid lika bot. Är ej anmärkning gjord, som i 31 § sägs, då någotdera af dessa mål icke förevarit, vare derföre bot, som för uteblifvande med protokoll.
Skall icke en wälsignad gröda, för nästa är Ätminstvne, medwerka härtill; och slutligen, männe e) glädjen öfwer befriandet frän förtrycket, jugner inom egna boningar, den ömmaste känsla af s>bindekse att upprätta ett ur faran och förstörelsen räddad t samt till oss dignande öfwerlemnadt Fädernesland, upphäfwandet af mänga fängslande band, skola lisma bemödandet, att med ökad arbetsamhet och flik dedrifwa alla näringar, med-sparsamhet och mättlighct njuta och gnwända alla inkomster? Jag will pä dessa mina anförda ffäl, och, som jag kror, pä mer än san nolikheter grundade anledning, med säkerhet förmoda, att en bc.willning af 24 millioner kan anses möjlig, -och kan ej heller-föreställa mig, att det för productio» nen nödiga kapital derigenom skall sä förminskas, att Käringarne lida, helst de, son; af utrikes handel bero, och nu mest aftynat, efter krigetS sist, genom en liswad afsättning, och nu saknad, men dSäterkommande, winst, böra crhälla medel till ytterligare framalstring, och förädling. Med cn äter lifwad exporthandel bör Kursens fall följa, och deraf ett nedsänkt pris pä utländska warvr uppkomma, hvarigenom, ehuru en betydlig del af de nuvarande B6n.koseMgf, genoni inbetalningar af för näringars bestämd och krigets kostnad utgif ns - Den 2 Oetober/ n6z lia siimnwr, till Banken ätergär, dock, i anseende till fallande pris, det ätcrstäcndc Rörelse-kapitalet blir tillräckligt. Ett rättare sätt akt uträkna kewillriingcn borde' wäl, jag erkänner det, anwändas; men jag twiflar pä, att det, i brist as fullständiga och säkra statistiska underrättelser, kan begagnas.
Den 28 Zebruaru. med succesiva betalnings-willkor sä tror jag derigenom winnes den största summan och mesta folkökning. Det blir alltid för den rika öppet köpa flere sädane delar men han sär betala mera, hwilket ar det som böx äsystas. Zerx Grefwe och Landtmarstalken erinbra. de an bena mål redan förlebne gärdag war hos R>dderskapet och Adeln afgjordt och pabet sätt, att Kongs, gärdarnes styckning skulle ffe efter hemmantal. Grefwe ^amilton begärde att hans motion dä allenast mätte, säsom en reserwativn för hans räk. ning iagttagas i Pcotocollet. Uplästes följande; Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens ' Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Öeconomie-Utflort den 16 Februarii 1810. S. D. Sedan, i anledning af Herr Ofwersteps och Riddaren af Kongl. Mc>j:ts Swards-Orden X. kerrmans frän Högloft. Ridderskapet och Adeln remitterade memorial, om Wargeringens indragning Utskottet den 7 Augusti förledit är till Respective Riks Ständen afgifwit sitt Betänkande, och detsamma af Wällofl. Borgare-Ständet och Hederwärda Bonde'Ständet bifallits, sä hade Högloft. Ridderskapet och Adeln den a i derpä följde September samma Be - Den 27 Hebruarn!45r Betänkande äterförwisat, med en af Herr Kerrman derwid ftiifteligen gjord anmärkning; Men Höqwördige Prcste-Ekändet, enligt derifrån ankommit Prolocolls-Utdrag, beflutit art upskjuia sakens afgörande, intill desi Utstvttets förnyade utlåtande inkommer.
Då behofvet alt lindra jordbrukets beskattning så allmänt uttalas, hade det varit önskligt, att Utsk. begagnat tillfället och föreslagit den lika billiga som lätta utvägen att från fastighets-värdering till bevilln. undantaga åbyggnader, då sådana icke, på sätt uti städer är förhållanget, lemna inkomst genom hyror. Antalat af egendomar med stora och kostbara byggnader är icke ringa, och hvaraf en flygel måhända är tillräcklig för nutidens ägare; de öfriga stå obegagnade, och ådraga honom endast en ganska betydlig underhållskostnad, som icke stod i missförhållande till inkomsten, så länge ett större hemmantal dermed var förenadt; nu, då kanske större delen deraf är undansåld, kunna sådana egendomar med skäl kallas besvärade af öfverbyggnad, hvilken betydligt ökar deras värdering till bevillning. Jag frågar; är det billigt att försätta ägaren uti valet emellan, att utgöra en dryg bevilln. för dessa byggnader, — hvilkas underhållande redan är en kräfta, — eller att rifva dem? §5 27, 28, 29. Dessa §§, som upptaga icke mindre än 3 fulla blad, utgöra endast ett register på ersoner med de - Den ag Maj. ras classification, hvilka till största delen redan äro nämnde nli § i5; liela skilnaden beslår deruti, att dessa tillhöra staderna, och de andra landel. Följden är, all då man skall tillämpa stadgan för landet, linner man, t. ex. vid benämningen ”kammarjungfru,” en hänvisning till förhållandet i stad., § i5.
Vid förnyadt öfvervägande af ämnet i denna del hafva Utskotten funnit, att, dä för närvarande icke någre medel i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer redan till sina hufvudsakliga delar antagne planen för Regleringen af Allmänna Penningeväsendet, kunna RHfva tillgångelige för ulgifvandet af någre anslag tili Låne-understöd eiler andre Penningehiträden, samt således någon utbetalning af de Lån, som för Städerne Norrköping och Borås beviljas, ej kan sättas i fråga att ske förr än efter det, att med nästa års början det af Rikets Ständer beslutade sätt för anskaffandet af medlen dertill, hunnit att blifva vidtaget; kunde deremot fördelningen af den for-eslagne Lånesumman, alt utgå endast med eil hälft hvarje af de nästhäreftér följande åren, på visst sätt anses hinderlig för ändamålet af de anslagne medlens begagnande lill återuppbyggande med görligaste första af de ifrågavarande Städerna, hvilket endast skulle kunna arnås derigenom, att de summor, Rikets Ständer finna sig i tillfälle att dertill anslå, utan inskränkning till vissa tider, blifva aLt tillgå, i mån af de behof deraf, som under härefter följande 2:ne år uppstå. Och hafva Utskotten alltså ansett sig böra, med ändring äf hvad Utskotten förut i detta afseende föreslagit, S t a ts-U t« k o 11 e Is B e t i lik a u d s u . 3 3i jim hemställa, att de Lånebiiräden sorn he^ viljas för InnévSnarne uti Ståderue Norrkoping oall Borjas, ina, uppå de vilkor, soni i öfrigt varda derföre faslstälde, utgå i män af behofven under åren 1824 eller i :8 2 5.
Riksdag i enahanda fråga yttrade tänkesätt om nyttan af offentlighet i allmänna ärender, samt spridandet af en tillförlitlig kännedom angående Folk-representationens förhandlingar, icke tvekar, att den begärde tillåtelsen vördsamt tillstyrka; hvarvid likväl, enär alla rummen å Riddarhuset äro under Riksdag för serskildta ändamål så upp - 65a Den i8 November e. m. tagne, att tillträde derstädes för främmande personer icke i allmänhet kan, utan betydliga olägenheter, medgifvas, den inskränkning torde böra ega rum, att det må ankomma på RiddarhusSecreteraren, att, efter Protocoliens förutgångna justering, bestämma, huruvida afskrifter eller utdrag derutur må tagas af Sökanden sjelf, eller om sådant, för bans räkning, dock endast emot godtgörande af renskrifnings-och collationeringskostnaden, må af någon dertill’utaf RiddarhusSecreteraren utsedd Person verkstadlas, så skyndsamt, som med Protocoliens begagnande för Expeditionen inom RiddarhusCanzliet står att förenas; och torde, derest Högloft. Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt, att ett så beskaffadt tillstånd meddela, detsamma få gälla äfven för de Tidningsutgifvare eiler andra personer utom Ståndet, hvilka under innevarande Riksdag åstunda del af Ridderskapets och Adelns Protokoll. Hvilket dock allt till Högloft. Ridderskapets och Adelns vidare ompröfvande vördsamt öfverlemna». Stockholm den a5 November 1828. På RiddarhusUtskottets vägnar, CARL MÖRNER. W. F. Dalman* Hör sa mate Memorial! Till RiddarhusUtskottet har RiddarhusDirectionen låtit öfverlemna ett så lydande Memorial: Den 28 November e. in. ”Tili följd af den uti 12 § af 1 Art. ”RiddarhusDirectionens Instruction, Direc”tionen raeddeldte föreskrift, att vid början ”af hvarje Riksdag;, genom RiddarhusUt' ”skottet, tili Högloft.