Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan bli så trött och förplågad, att jag griper till det, mot hvilket hela min natur uppreser sig: – sjelfmord. Men äfven då skall jag icke ha förlorat min tro på lifvet, jag menar på menskligheten och på framåtskridandet. Att jag nu ser allting i svart, det kommer endast af sjelfviskhet: derför att jag är utestängd från alla lifvets härligheter. Eller med andra ord, derför att jag är fattig och bunden. Jag pinas af dessa småförhållanden. Ja, du har rätt, den som vore född i ett annat, större land! Här qväfs man. — Eller också att kunna gnida ihop så mycket pengar, att man kunde skaka banden af sig och resa ut, ja, gerna vara fattig der, lefva tarfligt och gå dåligt klädd, men slippa se sina landsmäns kälkborgarfysionomier, och så – framför allt – känna sig fri, fri! Men det är ju vanvett att fantisera om det. Det enda som är lönt, som är klokt att tänka på, det är att förtjena pengar. Att skrifva böcker är det sämsta, man gerna kan välja, men för mig står ingenting annat öppet; jag har hvarken kunskaper eller praktisk skicklighet. Det värsta är, att jag icke kan skrifva böcker heller; arbetsförmågan är alldeles förtorkad, gnagd i sjelfva sin rot af en dof, tärande förtviflan. Jag har just nu ett af mina allra värsta anfall af spleen. Kanske det kan gå öfver igen. Allt detder är mer fysiskt än man vet om. Hela veckan ha mina tankar vridit sig kring en enda fix idé: att jag kunde komma ifrån allt detta genom att skjuta mig. Men jag kan inte låta bli att tänka mig alla möjligheter, om jag icke skulle lyckas att döda mig ögonblickligt. Jag har en rent estetisk afsky för att skjuta sönder hufvudet. Och om jag skulle skjuta efter hjertat, är jag alltid rädd, att kulan kunde skrådda mot ett refben och icke gå så långt, den skulle. I så fall kom jag otvifvelaktigt under kirurgens knif, och det fruktar jag mer än allt annat. Jag tror för resten nog, att jag törs göra det; min revolver är af ovanligt god kaliber och skjuter godt.
20Z, 206 ock 23/, unllerKui; i, 2 oek 3 lrsm"ställcle kulvuclgruncicr lör löräolirsll m^ntlot," ssmt II. boncle - Ltsnclet: "stt till Kongl. AIsj:t i unclerös"nigket ölverlemnss, stt elter Vetenskapsmäns böran"öe utsätts en linörig m)ntskatt inkeräknsll i sjelfva "mvntet, till lörekommsncls sk llstssmmss utförsel elller neclsmältning," l ssm>nsnkang kvsrmecl V. borgare - 8tsn6et sarrkiklt keslutst: stt i stället lör lie i Utskottens förslag lörekommsnöe villen: "en lägre enkel än l66H ärs "m^ntorlining utsätter oek 1776 srs reslisstions-lörorcl"ning sberopsr" skulle utsättas: "en lägre enket, än rlen "nuvsrancle" samt stt i stället lör löljanöe periocl: "ock ''alt llenns enliet ms blifva ett sillverm^nt sl lika vär"lle mecl l8 sk. silfver elter i66H srs m^ntlot ock allt"ss, enligt realisations-grnnclen, motsvarande värciet sk "l b:ör b:co," skulle sägas: "ock att llenns enket mä "blilva ett silfverman!, motsvaranclo 1 b:clr L:co-8ecII. "elter olvsnnämnlle beslämningsgrunci."
I 6 f ver ensft timmelf: med de forejkrifter jår Sedel-utgifning frän Banken, hvilka Rikets Ständer vid denna Riksdag meddela, kommer det reprefentativa myntet att (i likhet med hvad det enligt 1821 års råkenjkaper funnits vara, da. Bankens och Riksgälds-Centoirett Wtn t* September e, mi 553 f edlar, dcjfa fednare valverade till Bancomynt, fammanr öknäs.) lill Jitt jemnaft utevarande belopp utgöra Trettio (do) Millioner R.dr B.co. Friherre Wrangel, Henning'. Sedan Sedelstocken är bestämd, torde det vära nödigt, till vinnande af saker kännedom, huru många Bancosedlar verkeligen äro i omlopp, att nya Bancosedlar på viss praescriptionstid utgifvas i utbyte mot de gamla. Jag skulle tro det trenne år äro tillräckliga, då i Dannemark på en mindre landsträcka en dylik operation kunnat tillvägabringas på ett år. Att genom detta försigtighetsmått någon coursstegring skulle föranledas genom den naturliga följden, att alla sedlar som finnas i Finland inkomma, torde i tidens längd icke vara att befara; för öfrigt är det mer än sannolikt, att dessa nya sedlar skulle återgå till Finnarne, så vida de ville få full valuta i nytt papper mot gammalt, och om åter det nya myntet skulle stadna qvar i Sverige, vore det ett bevis på god afsättning af våra varor; då vexlar kunna sättas i samma cathegorie, emedan det är en vara på hvilken innehafvare af vexlar göra en säker vinst, som icke kan blifva annat än i framtiden fördelaktigt på den Svenska Handelsvågen. Om denna min motion skulle vinna bifall, vågar jag i ödmjukhet anhålla, att hvarje år icke allenast genom flera annoncer i Tidningarne utan äfven a Predikstolarna må kungöras £54 Den 12 September c-, den af Ständerne utsatta praescriptionstiden, pä det en hvar ägare af gamla Bancosedlar må blifva påmint om bevakandet af dess rätt.
Tersmeden sjelf anhållit om propos. å bemälde Friherres yrkande, sådant detsamma först blifvit af II. Exc. uptaget, utgjorde de propus., Som under diskussionen blifvit begärda, dels bifall till Frih. Tersmédens förslag, att K. o. Ad., med ogillande af de i Konst.Utsk.ts förevarande Mern. framställda annor, mätte lägga detsamma till handlingarna, och dels bifall till Frih. Cederström?, af flere ledamöter biträdda förslag, att Mern. skulle läggas till handlingarne utan uttryckande af någon åsigt om detsamma? innehåll. Härefter framställdes först propos. å bifall till Frih. Tcrsmedens förslag och besvarades med starka både ja och' nej i blandning, hvaruppå gjordes propos. å Frih. Cederström? förslag, och då dervid jemväl svarades starka både ja och nej, förklarade H. Exc., det han ansåge ja nu halva Varit öfvervägande. Efter det flere ledamöter påyrkat votering, upsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som vill, att Konst.Utsk:ts Mern. N:o 5, angule fullbordad granskning af de i StatsRådet förda protokoll, skall läggas till handlingarne, röstar J a j den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, beslutar R. o. Ad. lägga förevarande Mern. till handlingarne med ogillande af de deri framställda anmärkningar.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja—57. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 3 och 7 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 74, dels i anledn. af K. M:ts nåd. Propos., angående Leckö kungsgårds användande till ekplantering, dels angde väckta motioner om utarrenderande af vissa delar af nämnde kungsgård, samt om anslående af en derunder lydande hemmansdel till boställe åt Folkskoleläraren i Otterstads församling.
Directionens öfver Serafimer-Lazarettet upphörande, af honom anförde grunder, yrkat, att äfven Directionen öfver Danviks Hospital måtte upplösas, och detta, Statssamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, !V;o jf.8. 11 lika med öfriga Hospitaler och Lazaretter i Riket, ställas under SerafimerOrdens-Gillets förvaltning, samt att Hospitalets säkerhets-handlingar måtte hädanefter af Rikets Ständers Revisorer granskas. Efter det Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet med Stats-Utskottet sammanträdt, hafva Utskotten detta ärende till öfvervägande förehaft; och som, i anledning af Rikets Ständers Revisorers ofvanberörde anmälanden, Stats-Utskottet, i §. ya af sitt utlåtande N:o 54, tillstyrkt det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att ej mindre fullständiga räkenskaper för samtlige under Directionens för Danviks Hospital förvaltning ställda, genom Statsanslag eller enskilde donationer tillkomne, medel jemte säkerhets-handlingarne förde lån, hvilka al nämnde medel kunde vara utgifne, må, för så vidt sådant icke funnes stridande mot vederbörande Testatorers meddelte föreskrifter, hädanefter hållas Rikets Ständers Revisorer tillhanda, samt denna del af Stats-Ufskottets omförmälda utlåtande blifvit af Rikets Ständer gillad; alltså och då vederbörandes vägran att hålla Hospitals-Cassans lånehandlingar i granskningsändamål för Revisorerne tillgänglige synes utgöra egentliga skälet för den väckta motionen, samt, enligt hvad Stats-Utskottet i §. 88 af förenämnde utlåtande upplyst, fråga uppstått derom, att Kongl. Serafimer-Ordens-GilleLs inseende öfver Sjukvårds-anstalterne i Riket skulle komma att upphöra, finna Utskotten sig ej kunna tillstyrka, att någon åtgärd i anledning af von Zweigbergks ifrågavarande motion må af Rikets Ständer för närvarande vidtagas. Stockholm den 3o Januari i845. STOCKHOLM, tryckt hos P. G.
N:o 137, angille förändring i tiden för de årliga revisionernes början vid Bancodiscontverket saint provins-lånecontoren i Götheborg oell Malmö; JV:<> 138, angtde revisionerna öfver Bnnco-disconlverkels förvaltning och räkenskaper samt f. d, Riksdiscontens utredning ; N:o i3q, i anledn. af väckt fråga 0111 anställande af en caneellisl, till biträde åt ombudsmannen vid lånecontoret i Götheborg; N:o 1med hemställan, att ett i banken upptaget landtegendomslån, hvilket icke blifvit inom behörig tid i låntagarens concurs bevakadt, måtte i bankens räkenskaper fa afskrifvas; N:o 141, öfver väckt motion, anglde utredning af de hinder, som från bancoförvaltningens sida mött actieägare i Götha canal-bolag, att för deras i Bancodiscotilen belånade actier erhålla sådana bevis, som, enligt bolagsreglemente, erfordras för alt för desamma föra talan vid bolagets sammankomster ; N:o 14?., till svar å Vällofl. BorgareStis återremiss af Utskts under N:o 120 aflåtna betänkande; Bancooch LagUtskotten: N:o 5, i anleda, af gjorda anmärknu'vid Utsklns betänk. N;o 1, med förslag till lag för enskilda banker; LagUtskott et: N:o 175, i anledn. af gjorda anrnärkntr emot Utsk:s betänk. N:o >42, öfver dels väckta frågor om antagande af förslagen lill allmän civiloch criminal-lag, eller vissa delar deraf, och dels andra dermed gemenskap ägande, af K. M:s till R. St. angille nämnda förslag d. 24 Mars 1840 aflåtna nåd. skrifvelse föranledda motioner. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 44o Den 3o Januari f. m. Lördagen den 3o Januari i8/jr.
Vid en tidpunkt då man allmänt och med skäl klagar öfver landets betryckta penningeställning och varnar för vådorna af en ökad skuldsättning i utlandet, skulle jag hafva tvekat att, ehuru för ett riksvigtigt företag, af landet begära en uppoffring, som vid första påseendet kan förefalla stor, om icke just detta företag kunde mägtigt bidraga, att inom en jemförelsevis kort tid förbättra landets financiela ställning. Men då berörda företag, efter hvad jag i korthet vill söka visa, skall blifva en mägtig häfstång för höjandet af vårt lands förnämsta industrier och derigenom för befordrandet af dess välstånd, är det icke blott i en särskild orts, utan i hela fäderneslandets intresse, jag nu vördsamt föreslår, det Rikets Ständer för anläggande af en jernväg från Frövi station å Köping—Hult-banan förbi Lindesberg till Falun, måtte på de billigaste vilkor, som för andra enskilda bolags jernbanor inom landet blifvit bestämda, såsom lån anslå en tredjedel af anläggningskostnaden med 5,472,432 R:dr 70 öre, eller för att erhålla en jemnare summa, 5 '/2 Millioner Riksdaler Riksmynt. Då en broschyr med tillhörande kartor och tabeller, rörande bemälda jernväg, hvilken i dessa dagar utdelas till ledamöter af Riks-Stånden och samtlige ledamöter af Stats-Utskottet, visar att Frövi—Falu-banan genomstryker ett af jordens största och rikaste malmfält och lägger i dagen de obestridliga fördelar, som skulle tillskyndas hela riket genom denna banas anläggning, bör och behöfver jag icke nu upptaga Borgare-Ståndets tid med upprepande af, hvad i denna broschyr finnes anfördt, men jag bör och vill på det varmaste rekommendera den utomordentligt vigtiga frågan till Rikets Ständers allvarliga pröfning och behjertande.
Som en bågig, violett mur, hvilken beständigt växte, steg den dunkla natten fram ur sin eviga tystnad, och i den ljusgröna luften, som skilde natten och dagen åt, hade redan månen tändt sin skifva, en fin, silfveraktig båge, skrifven så klar och ren, som om den skulle ha varit tecknad med en spetsig pensel. Charlotte Lindholm Julens stjärna. I tyst och nattlig timma en stjärna gick på fästet opp, i öster sågs hon glimma och leda vandrarenas lopp. De heliga tre kungar hon lyste med sitt ljus fram genom skumma dungar till gudabarnets hus. Mer klar, mer skön att skåda än hvarje annat stjärnebloss, hon ville huldt bebåda, att ljuset att mörkret, som sig lägrat nalkades till o s s; kring jorden, skulle fly och dagen, hvilken hägrat för siarns blickar, gry. Se — sekler hafva svunnit som böljor i det vida haf, årtusen hafva funnit. sin hvila uti tidens graf; ljus, hvilka fordom skänkte vår jord sitt blida sken och solar like blänkte, från fästet mejats P re ' n. Men, att oss vilsne värna, ännu i dag vid österns bryn framskimrar julens stjärna för trons och hoppets skärpta syn. Ännu för andens öga det Betlehem står kvar, som strålen från det höga vidt öfver världen bar. Den solbegjutna dager, som bryter sig mot dunklet här, från stjärnan ljuset tager, af henne återglansen är. Hvar kärlekseld, som flammar! på jorden skär och ren, från hennes låga stammar och tänds vid hennes sken. ~S — SS • * «t — Den originella och konstnärliga illustration, soin pryder första sidan af detta vårt julnummer, är utförd af den framstående artisten arkitekt August [Agi) Lindegren, särskildt känd för sina stora förtjänster om Upsala domkyrkas inre restaurering Illustrationen framställer de heliga tre konungars tillbedjan af Kristusbarnet och är på ett illusoriskt sätt hållen i 1400-talets naiva kyrkomålningsstil. 1893 å en klippa vid hafvet sutto i solnedgången två systrar och väntade på, att stjärnorna skulle komma.
Prot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 3 Haft. 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 4. det högsta; att afgiften skall utgå och redovisas inom hvarje kurhusdistrikt särskildt, så att den blifver alldeles skild från hospitalens och lasarettens fonder och räkenskaper; att de genom berörda afgift inflytande medlen skola i första rummet ovilkorligen begagnas för de, efter behof och öfverenskommelse, på ett eller flera ställen inom länet inrättade kurhusanstaller, hvarefter det som af nämnda medel icke är för veneriska smittans hämmande erforderligt må användas för allmänna O helsovården i länet, särdeles såsom bidrag till bestridande af lasarettens utgifter för svårare skador och sådana sjukdomstillfällen, som fordra kirurgisk behandling, samt att ofördröjligen efter riksdagsbeslutets kungörandebör, å landet genom utsedde sockenfullmägtige, inom hvarje tingslag, väljas en deputerad, samt i städerna af borgerskapet inför Magistraten likaledes en, hvilka deputerade skola sammanträda å tid och ställe som Konungens Befallningshafvande utsätter, för att under Landshöfdingens ordförande besluta, genom öfverenskommelse eller votering, om sammansättning af en kommitté med erforderliga suppleanter, som skall årligen, intill nästa riksdags utgång, såväl granska räkenskaperna,jemte styrelsen och förvaltningen af kurhusanstalterna, som ock derefter ej mindre bestämma det bidrag, hvilket af uppkommande öfverskott å den influtna kurhusafgiften kan lasaretten meddelas, än äfven fastställa den för ifrågavarande behof, under det nästföljande året, erforderliga afgiften, hvilka befattningar, om deputerade så för godt finna, äfven kunna till länets Pröfnings-kommitté öfverlemnas. Enär ifrågavarande afgift fortfarande är för det afsedda ändamålet erforderlig, samt densamma en längre tid utgått och redovisats på enahanda sätt, som i Kongl.
Proposition, N:o j.8. 7 sökning att, efter 35 års oafbruten verksamhet i statens tjenst och vid uppnådd 67 års ålder, för sina återstående dagar komma i åtnjutande af lämplig pension å allmänna Indragnings-staten, vill Kongl. Maj:t, med afseende å det nit och den utmärkta skicklighet, som Öfverste-löjtnanten Edström, vid uppgörande af förslag till nya och förbättrade kommunikationer, med flera allmänna arbeten, äfvensom vid deras utförande, under en långvarig tjenstetid ådagalagt, samt då han numera, genom inträffad sjuklighet vid en långt framskriden ålder, blifvit urståndsatt att med tjenstutöfningen fortfara, härmed föreslå Rikets Ständer, det Edström måtte förklaras berättigad att, vid afskedstagande!, från allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension af Femhundrade riksdaler banko. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. S. A. Munthe. Utdrag af Protokollet öfver Finance-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rddet å Stockolms Slott den 2 December 1847- Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, lia ns Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Jhre, Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Waern, Friheire Gjllengranat, Faxe , och Fåhraeus. Chefen för Finance-departementet, Statsrådet Munthe uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt föi - 3 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition j N.o 49- slag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å allmänna indragnings-staten för Öfverste-löjtnanten J, Edström. Kongl.
Men huru gerna jag än vill tjena honom, anser jag mig likväl icke kunna göra det vid detta tillfälle, utan vidblifver mitt yrkande, att Betänk, måtte afslås. Skulle jag ingå i någon utredning af frågan, så kunde jag visserligen upgifva andra skäl, som tala mot bifall lill Betänk. Men som jag anser det hela olämpligt, så anhåller jag ånyo om Betänk:s ogillande. Propos. till bifall å Utsk:s Betänk, blef härefter framstäld, men besvarad med Nej, jemte ett eller annat Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå samma Betänk., samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte några Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Föredrogs ånyo Allm. Besv:s o. Ekon.Utsk:s d. 29 sisth April och 17 dennes pä bordet lagda Betänk. JVs 85, i fråga om förändrade föreskrifter, ronde åtgärder till förekommande af Icolera-sjukdomens införande och spridande i Riket med flere, i sammanhang dermed gjorde, framställningar. Hr Ekströmer, Carl Johan: Jag anhåller vördsamt, att Riddarh.-Sekrehn, i händelse prot.-utdr. inkommit, mätte upiysa, huru denna fråga blifvit afgjord inom MedStm, och att jag derefter måtte återfå ordet. I anledn. häraf uplyste undert. Riddarh.-Sekret., att prot.-utdr. inkommit, som utvisade, alt PresteSt., som icke gillat det i Utsk:s Betänk, framstäldta förslag till underd. skrifvelse, beslutat för sin del, att R. St:r måtte i underd. skrifvelse anhålla, det K. M., efter inhemtande af vederbönde Embets-verks underd. Utlåhn i ämnet, täcktes l:o i afseende på de genom K. Kungörelsen d. 12 Nov. 1847 meddelade Nåd.
Osäkra fordringar: a i Diskont-län 186,791: 69. förfallo-räntor och expenser 1,782: 18. b) Förlags-lån: Resterande kapital å F. Rippes lån 1,419: 59. upplupen ränta derå 422: 40. dito dito ä Rosenborg & Extra utgifter 1,535: 9. 5;o Omkostnader för fondens fasta egendom 311: 46. 6:o Ersättning, enligt Kongl, brefvet den 9 November 1841, till Rikets Ständers Riksgälds-kontor 21,006. — 7:o Ränta till Rikets Ständers Bank för begagnade medel af kreditivet 59,512: 47. Skuld: Till Rikets Ständers Bank, Kongl. Kommerse-kollegii kreditiv till Manufaktur-diskontesu emot 3 procents årlig ränta å det begagnade kapitalet, 2,250,000: — Obetald ränta vid 1862 års slut 28,883: 72. 2,278,883 -'Summa Rdr [ 6,280,61:8 Stockholm af Manufaktur-diskont-kontoret den 13 Oktober 1864. #• ALt/Téll, C. Brandel i Kapital-slut öfver Ull-diskont-fomlen för ar 18(>‘2. Riksmynt. Debet. Balans från år 1861. Skuld: Till Rikets Ständers Riksgälds-kontor tor af kreditivet år 1861 begagnade medel, kapital 77,460: Obetald ränta vid 1861 års slut ■•••• -■ 2,052: 4 Afskrifning, enligt Kongl. Balans till år 1863. Tillgång: l:o Behållning i Rikets Ständers Bank ‘2:o Balans från år 1861. Tillgång: l:o Behållning i Rikets Ständers Bank 4: 90. 2:o Säkra fordringar: Inkomster: Ullsorterings-, värderingsoch magasinsafgifter 4,742: 93. U t g i f t e r:
Återremitterades med förklarande, såsom Ståndets gemensamma tanka, att den föreslagna förändringen icke hörde till de högst nödiga. 38 Trot■ Vtdr. d. 20 Jan. 184.1. N:o 74, med förslag till ändring i 2 §. 4 mom. Tryckfrihets-lagen. Antogs att hvila tili Grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogos ånyo Banco-Utskottets följande den 30 December å bordet lagda Utlåtanden: N:o 131, öfver en väckt motion, att Commissarien i Banken S. Thurdfjell måtte retroaetivt få beräkna den för Bankens yngre Commissarier bestämda lön. Bifölls. N:o 132, öfver väckte förslag, dels om inrättande af Låne-Contoir å Gottland, dels om meddelande af förskott till utlåning derstädes under vintermånaderne, och dels om ändring uti 229 §. af senaste Banco-Reglemente. Återremitterades. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets den 30 December sisth å bordet lagda Utlåtande: N:o 36, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 9, angående åtskillige motioner om stämmoböters upphörande eller förminskning. Ståndet godkände så väl den af Utskottet uppgjorda gradationen för stämmoböters utgående, som ock att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes utfärda en Författning, som upptager till hvad belopp stämmoböter utgå. Likaledes gillade Ståndet, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att uti den om stämmoböter utfärdande Författning måtte bestämmas, det två tredjedelar af samma böter tillfalla socknens fattige och en tredjedel Krono-Uppbördsmannen hvilket ord Ståndet ansåg böra sättas i stället för Kronofogden. Och skulle, i afseende härå, respective Med-Stånden inbjudas att detta beslut biträda.
2lr 8anbdf)öfbingen af förfall l)inöraö att i (Sontmittéend göromål beltaga, an @ebatt £areriitgdsiJ3rotocoll, Jpanbltngar od) Sättgber infommit, ittfärbe Äonttitgend Sefallningdljafroattbe allmän Äungörclfe, font innehåller bagen för ifköfningdsféommittéend fammanträbe, namnen å be utfebbe Sebamöterne, famt fores ffrift för ben, forn af $röfningds(£ommittéen äffar någon rättetfe, att antingen förut ljöd Äonuttgend 33efallningdl)afmanbe, eller fenafl flodait Solf å bett bag, 23itj. titt tft. ©t, *J3rct. 1853 & 1854, 10 ©arnt. 1 Stfb. 2 23anfcct. 10 Sewillnmg6-'5orort>mngen. 74 SSewtllntngds^örorbntng issg. ©ommittéen fantmanträber, ffriftligeit ingifwa fina anmärfntttgar nnb beit öfwerflagabe åtgärden, fjäten titt ben rättelfe, font föfed, jemte l)wab titt upplåning ort) beflprfanbe af förhållandet tjena fan. §. 114. 1:0 Äonungettö ©efattitingdfyafwanbc utnämnc, att föra ^rotocoll octo 2äng 2:o 2>e frän ferffilba Sijlrtct i Sälten tittfattabe Sebamöter njute frän od) titt beråd lie ut wiil fljutdlega för Små l)äftar, fanit tractamente Cftt Oi:br Sa ne o för fjwarje refebag, hvartill be, enligt gällanbe 91efe
Emot hvad Grefve Horn yttrat, att fartygen blifvit skickade till Amerika under örlogsflagg, får jag anmärka att detta är ett misstag, hvarom underrättelse torde kunna lemnäs af flere härstädes varande Svenske Örlogsman. Fartygen afgingo med Svensk handelsflagg, icke med örlogsflagg. Dä för öfrigt de båda frågor, der Utskottet tillämpat 107 §. förmodligen komma att behandlas i sammanhang med Decharge-belänkandet, afhåller jag mig nu ifrån att yttra något vidare, samt anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade låta lägga detta Memorial till handlingarna. Friherre Anckar swärd: Då denna discussion ej kan hafva till föremål att tillvägabringa något definitift beslut i frågan, torde det synas öfverflödigt, att jag ytterligare 4 Den 18 Juiii f. m. 267 uppträder med yttrande härom, sedan jag redan afgifvit ett vidlyftigt anförande. Jag skall också inskränka mig denna gång till all möjlig korthet, och endast besvara några anmärkningsvärde invändningar af mine motståndare, öfverlemnande för öfrigt åt allmänheten att bedöma våra ömsesidiga åsigter så, som de förtjena, öfvertygad att jag har opinionen för min mening. Hvad först angår Friherre Cederströms yttrande, det jag skall hafva påstått, att ConstitutionsUtskottet i denna fråga bordt uteslutande sysselsätta sig med undersökning om Europas politiska förhållanden; så torde Friherren erkänna mig icke vara så fullkomligt hufvudlös, att jag ej enligt Grundlagen inskränkt mitt yrkande i detta fall endast till Utskottets rätt att infordra Protocollerne i detta ministeriella ärende samt StatsMinisterns för Utrikes Ärenderne utlåtande vid sakens afgörande hos Kongl. Maj:t.