Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln att bifalla Utskotten* Betänkande oförändradt. Herr Grefven och LandtMarjkalken pjorde proposition till bifall af Statsoch BancoUtskottens förevarande Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades. Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige Skrifvelser till Kongl. Maj:t : N:o 239. Angående verkställigheten af RiksHufvudBoken m. m. N.o 240. Angående beräknings-grunden för BiksMarkegängs-priset å den under Rikets Embetsoch TjenstemannaStaten med Penningelöner uppförde Spannemål. Om användandet af Djeknepenningame i Hernösands Stift. N.o 242. Angående lindring uti Inqvarterings-besväret för Städerne i allmänhet, samt särskildt för Malmö, Warberg och Wadstena. Angående SpannemåiS-anslag till lönefyllnad för Stockholms SkoieLärare. Angående biträde af Statsverket till Mossodlingar i Skaraborgs Län. Oen 20 October c. m, N:o 245. Angående påskyndan de af LagComittéens arbeten och granskning deraf. Angående granskning och omar betning af de till efterrättelse nu gällande EdsFormulair. Angående ett tillägg uti nu gällande StorskiftesFörfattningsr. Om undsättning för rådane Jordbrukare, hvilkas växande gröda skadas af frost eller hagel. Herr Grefven och LandtMarfkciHen anmodade Herrar Electorer att innan nästa Plenum sammanträda, för att utse en Ledamot i Lagutskottet efter Herr von Hausvolff, Ciri Gustaf* Reinhold, som, med Herr Grefvens och LandtMarskalkens tillstånd, från Riksdagen afrest. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden ‘ Frän Conjiitutions VIskottet •. Af den 16 dennes: N:o 68- Med föreslående af ett tillägg i 102 §. RegeringsFormen. »o Geisler a, rn. Frän.
1 det rörande nämnda dröjsmål från Domhafvanden infordrade och afgifna yttrande anfördes att, då ovisst varit, huruvida merbemälda qvinna födt barn, till och med om hon varit hafvande, och Konungens Befallningshafvande tillkännagifvit, att Provmcialläkaren blifvit anmodad att deröfver afgifva utlåtande, Domhafvanden ansett med ransakningen böra anstå, intilldess ett så beskaffadt utlåtande erhållits; att berörda utlåtande, enligt hvilket qvinnan förklarades aldrig hafva födt fullgånget foster, den 20 Juni kommit Domhafvanden tillhanda; samt att han derefter genast utsatt ransakningen till den 4 Juli, och således inom tre veckor efter det Domhafvanden genom läkarens utlåtande »kommit i tillfälle dertill;» ty att hålla ransakning om barnamord, utan att veta, om den föregifna modren födt barn eller ens vant hafvande, skulle, enligt Domhafvandens förmenande, varit ändamålslöst; varande derjemte andra förrättningar åberopade såsom hinder för den i fråga varande ransaknmgens hållande. Med erinran, hufvudsakligen, att Kongl. Förordningen den 10 April 1810 nogsamt antyder tiden, från hvilken de der omförmälda tre veckor böra räknas, nemligen, från den dag, då domaren emottager underrättelse om ett till hans åtgärd hörande brottmål, hvari någon person är häktad; att i förevarande fall ovissheten, om den häktade vore skyldig till det brott, för hvilket hon misstänktes, bordt mana domaren att snarare påskynda än försena ransakningen, på det att häktningsåtgärdens laglighet måtte blifva pröfvad, och en möjligen oskyldig persons fängelsetid icke förlängas; samt att nyssberörda nådiga Förordning visade, huru förfaras borde, derest andra förrättningar lade hinder för ransakningens företagande inom stadgad tid; uppdrog jag åt Advokatfiskals-embetet i Kongl. Svea Hofrätt att mot Domhafvanden anställa och utföra laga åtal.
Om Utsk. iakttagit denna föreskrift, så hade från ofvannämnde upgifna behållning 3,759,000 R:dr bordt afgå 811,000 R:dr, jemte de till Filial-Bankernes försträckning aflemnade 780,000 R:dr, ej som Utsk. uptager hela milhr, som för detta afseende var af Ständerne afsatt men icke uttagen, då den verkliga återstoden blefve 2,168,000 R:dr — och således, enl. mitt förslag, endast 68,000 R:dr reserverade för Bankens räkning. — Då nu 1853 års Bankovinst förslagsvis är beräknad och således kan i verkligheten ganska betydligt förminskas, har jag i mitt förslag gått så långt jag rimligen tror mig kunnat medgifva, utan att skada Banken. Men då R. St:r vid sista Riksdagen beslöto, att af Bankovinsten skulle 2,100,000 R:dr öfverlemnas till Statsverkets behof, ehuru Bankens ställning då var ganska betänklig — borde Ständerne Den 16 Mars. 269 nu, då Banken befinner sig i mer gynnande belägenhet, vänta, att en lika stor summa blefve från Banken aflemnad till Statsverket, synnerligen under nuvar:de politiska förhållanden; så tillstyrker jag, alt från Banken, af dess vinst må för hvardera af åren 1854, 1855 och 1856 utbetalas en summa af 700,000 R:dr b:ko. Gr. Gyldenstolpe: Efter Frih. Tersmedens afgifna yttrande kan jag fatta mig ganska kort. Jag förenar mig med honom till alla delar, och anser, alt någon consolidering af Banken icke erfordras, och att ett ökande af lånerörelsen skulle för Banken vara skadligt. Om man önskar ett bättre ordnande af Bankens lånerörelse, har Banken f. n. å egna fonder dertill erforderliga tillgångar. Jag anser, att hela Bankovinsten bör öfverlemnas till Statsverket, så mycket heldre som Statens närvande behof kräfva högst betydliga anslag. Att, såsom Hr Aminoff föreslagit, Banken icke skulle lemna mer än 700,000
För öfrigt har Ge» mral. Tul-Arrende Societeten ärligen till Riksgälds, Conroirets Costa lefwererar ben belöpande Socker bewill» jämte annan wid Tullarne influten bewillning, De» sr Desin b ev. sä att intet twiswelsmäl är, det jn icke Riksgälds» Conkvicek äswen i denna del ffrtk räll. Stockholm den SA Nowember 1809» ksnl Okrvstl. (). ?. SsksU. kr. ksinst«öt. Wid Tullarne updunl Stockholm d. kaul Tunnor Af Alun. , Bewillninä. / Ar Kruc. Af Socker Centner. ^ Bevillning! Ledell. 27,026^67 Joli. k>. Rsinkeclt. Z6-Z85-3S^ r;4» Den rt December» «s,krist. Utdrag af Protocollet HZM Uti Kongl. Maj:;S och RiketKammar. Lollrgio drn 7 Rov. 1809» S> D. Lät Kongl. CollegiNM 6g föredragas Ma tre Provmce EontonenS Memorialer med derhos bilagde fönckningc.r, t anledning af Höf-EancelierenS och Riddaren» af Kongl. NordNjerne Orden Högwäl» borne Friherre 6. Lik ^etter^teäts den 28 ftstlOc« . rober afgifna Nore^ hwaugenom upvä Riksens Stän« ders Sracsckltckorks derom gjorde begäran, Kongl.
Utskottet, oagtadt alla de upplysningar det erhållit, ej kunna! förmås , att öka den af Utskottet förut tillstyrkte anslagssumman, måste hafva varit den verkeliga svårigheten att finna medel dertill; så har jag äfven trodt min skyldighet vara , att ej alldeles förbise densamma , och att således ej sträcka min vördsamma anhållan om bifall till den Kgl. propositionen längre, ån till den del deraf, sorn redan af Utskottet blifvit tillstyrkt, jemte den, som rör sjelfva Lärare-personalen och dess aflöning, såsom för sjelfva beståndet af Inrättningen oumgängelige; så framt ej, Höglofl, Ridderskapet och Adeln skulle linna skål, att äfven bifalla anslag till underhåll för de 8 Elever, utöfver dem, för hvilka Utskottet tillstyrkt medel, och hvilket jag för min del högeligen önskar; förlitande mig i öfrigt derpå, beträffande de för Inrättningen ännu felande rutn och lågenheter, att Utskottet, som förmodar sig framdeles blifva i tillfälle att uppgifva disponible lågenheter dertill, ej lärer underlåta, att så snart ske kan, dem föreslå, oell dymedelst afhjelpa en brist, med hvilken Inrättningens bestånd i framtiden vore oförenljgt. 342 Den 25 Augusti e. mt Af dessa skäl anhåller jag vördsammast, det täcktes Högvälborne Herr Grelyen och LandtMarskalken först göra proposition till bifall af Utskottets Betänkande med det tillägg, att de 666 R:dr 3a sk. årligen, som erfordras till lönefyllnad för den theoretiska Läraren och arfvode för pensionairen, äfven måtte beviljas, i likhet med hvad de vårda Ledamöter af det Höglofl, Utskottet samteligen tillstyrkt, hvilkas reservationer betänkandet åtfölja; samt derefter benäget inhämta Höglofl.
Herr Grefve Horn: ”Jag reserverar mig mot de sammansatte Utskottens beslut att tillstyrka, det Rikets Ständer nu skulle frångå den grund för utgörande af Rotefrihets-vacance-afgiflen, som, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 18 Januari 1834, blifvit af Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 10 November samma år beslutad och ytterligare stadfästad vid innevarande Riksdag, genom Rikets Ständers godkännande af Siats-Utskottets Utlåtanden N:o 64, Litt. K. och N:o 226.” Herr Friherre Sprengtporten: ”Ehuru jag för min del till deras syftning gillar Utskottens under N:o afgifna Utlåtande, är jag i hufvudsa - 6 Staissami Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Utlåtande, N\o 204, ten i så måtto skiljaglig från Utskotten, att jag anser den föreslagna nedsättningen i rote-vacance-afgiften icke hafva bordt bestämmas ti!l ett lika belopp öfver bela Riket, utan att, med bibehållande af den nu gällande grunden alt evalvera rotefrihets-afglften i förhållande lill hvart och ett Läns markegång', en nedsättning i samma afgift af Udel eller 25 procent], lika gällande för soldatsorn bätsmans-roteringen, bordt föreslås. Derjemte anser jag Utskotten hafva bordt uttrycka tydligare än som skett, att det förslagsanslag af 12,000 R:dr, som blifvit anvisadt, varit afsedt att fylla den brist, sorn uppkommer genom den föreslagna nedsältningen af rote-vacance-afgiften, så väl för den nya ordinarie soldatsom bålsmansroteringen.
RiksStåndens den 8:de och 9:de innevarande månad fattade beslut, i anledning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N:o i35, rörande RiksStåndens skiljaktiga Beslut i ofvanberörde fråga, har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag, i vederbörlig ordning, anställt omröstning efter följande godkände Proposition: ”Den, som anser Expeditions-Utskottets under N:o 216 afgifne Förslag till R. Strrs underd. skrifvelse, angående beviljadt anslag för UndervisningsVerken, böra oförändradt antagas, voterar , Ja. Stats-Utskottets Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer i berörde Förslag till underd. Skrifvelse det tillägg att äga rum, att, näst efter orden: ”Tillämpnings Skolor nes fullkomnande” införes, ”utan afseende derå till hvilken HufvudTitel de höra.” Voteringen utföll med £7 Ja och 62 Nej. Och som Nej vunnit; alltså skall i ExpeditionsUtskottets under N:o 216 afgifne Förslag till R. St:rs underdåniga Skrifvelse, ang:de beviljadt anslag för UndervisningsVerketi, det tillägg äga rum, att näst efter orden; ”TillämpningsSkolornes fullkomnande” införes; ”utan afseende derå till hvilken HufvudTitel de höra.” Hvilket Förstärkta Ståts-Utskottet skolat för R. II. Sttr vördsamt anmäla. Utlåtandei angrete väckt fråga om anslag för utskrifning af manuscript till tryckningen af RiksStåndells Protocoll samt för correcturläsning* (R:gs-A.) Till Utskottet har H.
Öppnades jemväl Hrr Electorers lista vid val af en Suppleant i StatsUtsk. och en Suppleant i Bevilln.Utsk.; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Ulskottet: efter N-.o 678. Hr Bildt, Didrik Gillis: N:o 1011. Hr Lagercrantz, Carl Gustaf. 118 Den 12 April f. m. Bevill nings-Utskottel: efter N:o 1428. Hr Ridderborg, Jakob Fredrik Georg: N:o 1726. Hr Marcks von Wurtenberg, Gotthard Wilhelm. Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped. Utsk. inkomne förslag lill R. St:s lind. skrifvelser till K. M. nemi.: N:o 54, ang:de upplåtande åt Ultuna landtbruks-institut af kronoparken Lilla Djurgården; N:o 55, ang:de nedsättning i det bidrag, sorn af landshm i Wermlands län årligen erlägges till ränta och araortisseinent af landshöfdinge-ackordet; N:o 56, ang:de sökt befrielse för hemmanet Fårhult från utgörande af s. k. skolmästareskäppa; N:o 57, ang:de vidtagande af åtskilliga ändringar i föreskriflerne för skjutsningsbestyrets utgörande; samt N:o 58, ang:de förändring i K. förordn:n d. 10 Juni 1841, ronde villkorliga utmätnings-resolutioner i vissa fall. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 9, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevilln.-n, samt föreskriflerne för deras tillämpning. Härvid förekommo följande punkter: l:o Ang:de Hr Rosenblads och komministern Schagerbergs motioner i fråga om förändring af bevilln:s-förordn:ns 50 §. Frih. Raab, Adam Christian:
— Fullmägt. ber. sidd. 31, 32.) Enligt den för åren 1858, 1859 och 1860 gällande riksstat, borde för hvart och ett af nämnda år genom Kongl Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret Uih. till It. Sl. Prol. IS6S & 1863. i Sami. i Afd. 9 Haft. 1 2 Slals-Ulskottets Utlåtande No SS. »Hemnäs en summa af 966,200 R:dr, för att användas till bestridande af depå sistnämnda Verk anvisade stats-utgifter; utgörande således detta Riksgälds-kontoret tillkommande belopp för berörde 3 år tillhopa 2,898,600 R:dr R:rnt. Af denna summa hade likväl, oaktadt derom frän Riksgälds-kontoret gjord framställning, ännu icke något blifvit till Riksgälds-kontoret inbetaldt vid den tid 1860 års revisions-berättelse afgafs. Då detta förhållande syntes Revisorerne desto mera anmärknings värd t, som jemväl svårighet under sednare åren mött för Kongl. Stats-kontoret att liqvidera de belopp, som, enligt lrqviderna om öfverskott, besparingar och brister, bort Riksgälds-kontoret tillgodokomma; hafva Revisorerne tillkännagifvit, att de uti sin angående Statsverket afgifna berättelse sökt dels utreda orsakerna till ett förhållande, som, ifall icke Riksgälds-kontoret egt andra tillgångar till bestridande af de på Kontoret anvisade utgifter, kunnat för Statens kredit medföra ganska betänkliga följder, dels angifva de åtgärder, hvilka, enligt Revisorernes åsigt, borde vidtagas för att sätta Stats-kontoret i stånd att vid alla tillfällen verkställa de utbetalningar, som af detta Verk böra bestridas.
Reserv-fondens disponibla andel har sedermera stigit och uppgick den 14 nästlidne September till Runt R:dr 4,309,537: 07. § 76- Vid 1860 års slut innehade Banken följande obligationer, Banhem tilinemligen; Riksgälds-Kontorets, för lån till 1808 och 1809 årens krigskostnader å 4 proc. å Ruut R:dr 3,168,000: - Riksgälds-Kontorets, för första tredjedelen af Bankens andel i 1860 års Jernvägs lån å 4^ proc. å Arméens Ackords-amorterings-fonds å 4 proc. Skånska Hypotlieks-Föreningens ä 4| proc R:dr 217,500: - å 5 proc „ 405,000: — • V) Transport Ruut R:dr 7,143,905: 33. Revisorernet Berätt. ang. Skånska Hypotheks-Föreningens k 4 proc., ställda i utländskt mynt, å 10,900 Mark Hamburger Banko, inköpta för „ 14,533: 33. Mälare-provinsernas Hypotheks-Förenings k 4 proc., å 153,000 R:dr, inköpta för „ „ 139,230: - D:o d:o, k 4 proc., ställda i utländskt mynt, å 54,500 Mark Hamburger Banko, inköpta för „ „ 72,666: 67. W ermlands Hypotheks-Förenings, k 4 proc., å 134,500 R:dr, inköpta för „ „ 122,395: — Smålands och Hallands Hypotheks-Förenings, k 4 proc., å 171,700 R:dr, inköpta för * „ 156,247: — T):o d:0, k 4 proc., ställda i utländskt mynt, å 257,000 Mark Hamburger Banko, inköpta för „ * 319,536: 66.
Syskolan har under året haft 99 elever, 3 frielever inberäknade. Väfskolan har haft 56 elever, 3 frielever inberäknade. I afdelningen för gobelinlagning sysselsätter föreningen flera arbeterskor och har detta nya betydelsefulla område för föreningens verksamhet äfven tagits i anspråk för staten tillhöriga, synnerligen dyrbara tapetväfnader. I sammanhang härmed kan nämnas, att återupptagandet af den sedan gammalt i Sverige inhemska gobelinväfnadsslöjden medför så dryga kostnader, att ehuru föreningens bästa krafter tagas i anspråk för denna verksamhet, någon vinst utöfver tillverkningskostnaden icke kunnat uppstå. Af revisionsberättelsen framgick, att föreningens behållning, s o m den 1 januari 1895 var 71,544: 40, under året ökats m e d 123 kr. I föreningens rörelse har omsättningen under år 1895 uppgått till 93,930 kr. 43 ö r e; o c h har föreningen under samma år utbetalt i arbetslo ner 30,534 kr. Full o c h tacksam ansvarsfrihet beviljades styrelsen. Sophie Adlersparres pris, s o m vid hvarje årsmöte utdelas till den kvinna, vare sig inom eller utom föreningen, hvilken enligt styrelsens åsikt genom sitt arbete särdeles främjat svensk textil konstslöjd, har detta år tilldelats fröken Karin Wästberg. Folkskolelär ar nes och - lärarinnornas ställning. Rörande ett andra ålderstillägg åt folkskoleiärarne — för hvilken fråga vi nyligen redogjorde i vår artikel från årets riksdag — ha nu bägge kamrarne antagit utskottets förslag o c h beslutit att hos regeringen anhålla o m en utredning samt framläggandet af » det förslag, h vartill omständigheterna kunna föranleda ». Ett h o p p för framtiden således, åtminstone! En utställning, särskildt för damvärlden intressant, pågår för närvarande i Konstföreningens f. d. lokal härstädes. Den kan på visst sätt kallas en konstutställning äfven den, ehuru » konstnären », s o m frambragt de exponerade föremålen, är — symaskinen.
Följande statistiska sammandrag öfver Götheborgs folkmängd, varu-vexling med främmande länder, sjöfart, fabriksrörelse, tullintägt m. m. skola bära ojäfaktigt vittne om den jemnt stigande förkofran, som staden vunnit, äfvensom om den inhemska näringsflitens tillväxt, synnerligast från den tid, då rikets allmänna författningar öppnat en friare täflan för handel och näringar. Dessa uppgifter utvisa dock endast antalet af den folkmängd, som varit inom stadens ägo-område boende, hvadan deruti icke inbegripes befolkningen inom Carl Johans församling, som, ehuru å landets grund, likväl är att anse såsom bildande en förstad åt Götheborg och derför ock tillhör denna stads polis-styrelses domvärjo. Stadens öppna jord användes fortfarande till odling af säd, potates och foderväxter. Såsom förhållandet är för riket i allmänhet, utgöra Stångjern och Bräder, de sistnämnde af de dimensioner, som få namn af Plankor och Battens,- Götheborgs förnämsta utförsels-artiklar. — Enligt tillgängliga officiella hand - 29 lingar har utförseln deraf från nämnde stad sedan början af nästlidne århundrade tilltagit sålunda: Stångjern. Bräder. Sk®. Af andra slags jerntillverkningar och trävaror utfördes: 1801—10. i medeltal. 1811-20. i medeltal. 1821-30. i medeltal. 1831—40. i medeltal. 1841—45. i medeltal. 1846. » 2,535 2,790 5,029 3,765 3,613 5,344 Utom ofvannämnde slags trävaror hafva, såsom tillförene, fortfarande i smärre qvantiteter utförts läckter, skeppsvirke, båtshaksskaft, åror, boktunnor, takstickor, trädgårdsstolar, m. m. Af öfriga varor, som vanligen utgöra föremål för skeppning till utrikes ort, förtjena följande företrädesvis att nämnas, och har deraf utförts: 30 1827-30. i medeltal. 1831—40. i medeltal.
R:dr och derutöfver likaledes 4 sk. för hvarje fullt 1000:detal R:dr. c) Anvisning skall med först afgående post adviseras det verk, hvarå den är ställd; med skyldighet derjemte för Låne-Kontoren, att öfver dem emellan utfärdade anvisningar samtidigt insända advis till Rikets Ständers Bank. il) Öfver denna rörelse i sin helhet föres i Rikets Ständers Bank sammanfattad och fortgående räkenskap. e) De penningar, som, för ifrågavarande ändamål, insättas i Rikets Ständers Bank och derunder lydande LåneKontor, få icke under något vilkor i låneeller kreditiv-rörelse användas. lianko-llskoticts Memorial, N:o 32. f) Om, vid någotdera Låne-Kontoret, det insatta beloppet uppgår till större summa, än sorn erfordras för infriande af de å Kontoret utställde invisningar, åligge det Fullmäktige att sådane medel derifrån till Ilikets Ständers Bank infordra; med Fullmäktige lemnad rätt att kunna, der så nödigt anses, tillåta vederbörande Låne-Kontors direktion att, vid afsändning af Rikets Ständers Banks sedlar, desamma makulera genom derå med trycksvärta anbragta ord: »Inlöst vid Låne-liontoret i N. N.» g) Derest å någotdera af Låne-Ivontoren anvisningar varda utställda till belopp, öfverstigande det, hvartill de hos Läne-Kontor gjorda insättningar uppgå; så ega Låne-Kontoren, att för liqvidens verkställande utgifva assignationer å Rikets Ständers Bank; gällande härvid till efterrättelse hvad som i afseende på Låne-Ivontorens assignering i öfrigt atelier varder stadgadt. h) I händelse de i Rikets Ständers Bank insatte medel skulle, vid något tillfälle, vara otillräckliga för infriandet af antingen de å Banken utställda anvisningar, eller Låne-Kontoren utfärdade assignationer, må Fullmäktige, genom anordning å Låne-Afdelningen, begagna förskott, hvilket genast, då tillgången sådant medgifver, till Låne-Afdelningen återbetalas. i)
Åt en sådan jury skulle utan fara kunna uppdragas frågor af sådan beskaffenhet, äfven om grunden för omdömet skulle hemtas utom kretsen af de bedömandes egen verksamhet. Det synes derföre, sedan Diskont-kontoret nu blifvit med Banken förenadt och stadganden för tjenstemännens antagande måste vara gemensamma, förekomma full anledning att undersöka huruvida den regel, som gällt för Diskont-kontoret, bör antagas för det förenade bankoverket, eller samtlige tjenstemän betraktas såsom oafsättliga i likhet med Statens. Det kan icke vara Banko-Utskottets Memorial N:o 20. 21 stället att här ingå i bedömande af fördelarne och olägenheterna af den olika ställning hvari tjenstemän, som äro afsättlige, befinnas i jemförelse med dem, som icke äro det, men så mycket torde kunna sägas utan fara för misstag, att de politiska skäl, som under en svag representation och en outvecklad tryckfrihet påkallat att Statens tjenstemän äro oafsättlige, icke ega ringaste tillämpning på Bankens tjenst. Der kan endast blifva fråga, om Banken kan påräkna mera nit och redbarhet hos de tjenstemän, som äro afsättlige, samt om deremot den större aflöning, hvarpå desse göra anspråk, bör komma under betraktande. Men om man nu icke vill lösa denna fråga i någon annan rigtning, än den, som nuvarande reglemente anvisar, så bör man åtminstone medgifva, hvad som ock erfarenheten ådagalägger vara nödvändigt, att det måste vara Fullmägtige förbehållet att skilja från tjensten en tjensteman, som är förvunnen till fel i tjen sten, äfven om han icke förut varit dömd för dylikt fel, eller kan öfvertygas om brot eller förseelse, som hör under allmän domstol. Inom ett penningeverk, der inbördes förtroende mellan tjenstemännen är ett oundgängligt vilkor för göromålens behöriga gång, kunna lätt förhållanden inträffa, som göra det omöjligt, att i tjensten bibehålla en tjensteman, som låter komma sig till last misstag eller oordentligheter, hvarigenom åstadkommas oreda i räkenskaperna eller andra fel, samt verkets säkra gång rubbas och allmänt misstroende uppstår både till räkenskaperna och till personerne.”
Lag-Vtshotlels Betänkande N.-o 121. en trygg besittning, nog långvarig för att sälta honom i tillfälle att draga nytta af sina uppodlingar och förbättringar, icke inträffar i afseende på hyres-aftal om hus och tomt i stad, samt Utskottet ej inser något egentligt behof utaf den nu föreslagna lagförändringen, hvilken Utskottet deremot befarar kunna blifva onödigtvis hinderlig, och derigenom menlig för egares dispositionsrätt öfver stadsfastighet; tror Utskottet sig icke böra å motionen tillstyrka bifall. Stockholm den 4 September 1834* N:o ial. Antom till Exp.-Ulsk. den i3 September. Betänkande t öfver väckta motioner3 om meddelande af visset föreskrifter rörande Lagfart. Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet hafva till Lag-Utskottets behandling öfverlemnat åtskillige härom väckta motioner, nemligen: 1:0 Angående skyldighet att serskildt lagfara med hvarje öfverlåtelse af inköpt fast egendom. Af Herr G. Holm, som gjort följande framställning: Lagen i 4 Cap. 1 och 2 §§. Jorda-Balken bjuder, att jord samt hus och tomt i staden eller på landet, som går i köp, skall vid domstol offentligen uppbjudas och lagfaras, och Kongl. Förklaringen den 14 Maji i8o5 innefattar alfYarlig påminnelse lill domhafvande, att, vid lagfarts beviljande, noga tillse, det de i Lagen stadgade vilkor varda uppfyllde, och att, uppå olaga åtkomst, uppbud ej varder meddeladt, samt att förthy de handlingar, hvilka styrka förra egarens åtkomst, ovilkorligen böra uppvisas och granskas. Af dessa lagstadganden jemte åtskilliga med dem analoga, syntes Lagstiftarens mening påtagligen vara den, att all åtkomst af fastighet i staden eller på landet ovilkorligen bör lagfaras, och att ingen köpare må kunna erhålla tredje uppbud och fasta, med mindre han visade, att säljarens fång, om det behöft genom lagfart bekräftas, verkligen blifvit det.