Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskottet härefter går att meddela yttrande öfver motionärens ofvanberörde hemställan, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t begära vidtagande af åtgärder för att utverka upphörandet af Öresundstullen en gång för alla, och så snart omständigheterna det medgifva, så lärer det, på sätt här förut blifvit ontydt, finnas nödigt, att ingå i närmare pröfning af frågans ställning och i sådant afseende söka åstadkomma en utredning af de utaf motionären anförda med flera, ämnet rörande, omständigheter. i fråga om Öresundstullen synes Sverige stå i ett från de öfriga nationer, som erlägga denna tull, skiljaktigt förhållande, derigenom, att det besitter Sundets ena strand, men om det än, på grund häraf, billigtvis kunde ega anspråk på befrielse derifrån, och sådant, utan att någon ersättning till Danmark ifrågakomme, så befarar Utskottet likväl, att snart sagdt oöfvjervinnerliga hinder för det närvarande skulle läggas i vägen för en sådan befrielse genom den politiska ställningen uti Europa och makternas inbördes förhållanden till hvarandra. Ehuru framläggandet af de flera skäl, hvarpå Utskottet stödjer denna mening, kunde anses för ämnets fullständiga behandling ej oväsendtligt, så torde sådant likväl, då saken allmänt lärer erkännas och dessutom icke egentligen utgör föremål för det arbete, som åligger Utskottet, i afseende å behandlingen af förevarande motion, kunna inskränkas till en erinran derom, att Öresundstullen är pantsatt för en del af danska statsskulden och att främmande intressen följaktligen skulle söka motverka all förminskning utaf inkomsterna af denna tull, helst, efter hvad antagas kan, danska staten, serdeles efter sistförflutna årens ansträngningar, torde vara mindre än tillförene i stånd att bereda andra tillgångar för uppfyllandet af dessa förbindelser. Att minskningen eller förlusten af ifrågavarande, för Danmark så betydande, statsinkomst, skulle för detsamma vara ytterst kännbar, lider intet tvifvel, och, att döma efter de sista tilldragelserna, är att vänta, det åtskilliga af de europeiska makterna icke med likgilltighet skulle åse ett till dylikt försvagande så direkt ledande steg, sorn framställandet å Sveriges sida af fordringen att, utan motsvarande ersättning till Danmark, från Sundstullen befrias.
Svar ä de framstålda frågorna emotses tacksamt under märket Th. o. H:0 l 47. Kan någon af Iduns läsare eller läsarinnor upplysa mig, till hvem man bör vända sig för att få en oljeraälad tafla restaurerad, samt hvad högsta priset derå möjligen skulle kunna bli? — Huru bör man gå till väga vid att - förlora ägg » (d. v. s. i vatten), sä att de se klara och vackra ut, och att hvitan ej allt för mycket går sönder? Elva. Skulle någon af Iduns många lä- sarinnor kunna gifva mig ett råd, hur och på livad sätt man skall använda s. k. gratulationsoch blomsterkort, så att de ej behöfva ligga och kastas uti någon korg, utan pä nå- got annat sätt användas trefligt? Kanske är nog nere, som ha samma önskan som Stina. Sjelf älskare af » rosor., har jag i Eder tiduing N:o 10 med nöje genomläst artikeln: » Fönsterträdgården •. Der föreskrifves gödning med gödselvatten. Huru och hvaraf beredes sådant förmånligast? Jag föreställer mig afkok på hornspån? Det år sannolikt oftast orsaken till förfelad fönsterträdgårdsskötsel, att man är okunnig om passande gödningsämnen; och tacksam är mången, om underrättelse härom kunde lemnas. Just nu är man i färd med frambringande af rosor, och angenämt skulle vara, om snart svar erhölles på ofvan gjorda fråga. Vän af rosor. Konsten i hemmet; af Ida Elisabeth, Björklund. Belönad med första pris vid Iduns sjette tätting. — Ett sommarhem; poem af Fredrik JSycander. — En komplott; af Adrian. Hedersamt omnämd vid Iduns fjerde täfling. — Om att väga barn; af Elisabeth. — Tillkännagifvande. — Hvartill vi behöfva termometern. — Ett storstadsbarn; berättelse för Idun af Johan Nordling. (Slut.) För sommaren. — Fönsterträdgarden. — Matlagning. — Huskurer. — Bostaden. — Hvarjehanda. — Frågor. — Svar. Annonser. LEDIGA PLATSER. Undervisning bör kunna meddelas i vanliga skolämnen, musik, sång, språk och handarbeten.
* Jemte den allmänna undersökning öfver anko ■ Verkets närvarande tillstånd, och huru t samma sedan sista Riksdag styrde oah fördt ifvit, bör det åligga Banco-Utskottet att uti -ss öfverläggningar, angående antingen ändring i redan gjorda Författningar, eller uti nya rfattningars föreslående, i det nogaste följa nco Inrättningens hufvudgrunder, hvilka omndligen äro utstakade uti Riksens Ständers slut och Förordning om Banquen af den 22 ptember 1668 > och hvilket Riksens Ständers slut bör anses och gälla såsom en orygglig I So Deri 6 December. Lag si alla de puncter, sorn angå Banqn oafhOgighet* trygghet, säkerhet och styre I spnerhet bör icke Banco-Ufskottet tillöfv laggiing upptaga något, som syltar åt rubbn och förändring af Banco-Inrättningens, uti berrde Riksens Ständers Beslut* betrygg orling och säkerhet* §• 3- Banco-Utskottets förnämsta afsigt och I uld-göromål bör vara, att bereda en möjlis ör Banquen att pä sådana grunder, som 1 na finnas med Banco Inrättningens säkerhet det Allmännas bästa öfverensstämmande, lisera och med Speciemynt vid anfordran vekla sina utelöpande Sedlar* —- Förslag lii äger Utskottet att Riksens Ständers Pleno pröfning och afgörande underställa* Hvarefter Herr Cederskjöld tilläde mLin gen: Att som de af honom föreslagna andri uti Insfructionen icke torde kunna äf Rik Ständer omedelbarligen pröfvas och anta: förr lin Bancö-Ufskottets utlåtande deröfver vit inhämtadt; så önskade Herr Cedersk till beredande af Bänco-Utskottets snara fö tande i Verksamhet, att den öu föresiagne strUctioneh måtte af Riddérskapet och A antagas, samt Bängö Utskottets Ledamöter väl aflägga den förut brukliga Eden, likväl der reservation, att samma
25 sedlar eller invigningar ieke inlösas vid anfordran, erlägga ranta efter åtta för hundrade om året ifrån den dag, då betalning af creditsedel eller invisning vägrad blifvit, intill dess inlösningen i Banken åter vidtager. En sådan händelse, som här förutsattes, kan, med Privatbankernas på säkra grunder stödda organisation, icke gerna inträffa, utan i följd af sådana våldsamma brytningar i hela Rikets penningeverk, hvilka af Bankförvaltningen hvarken kunnat förutses eller förekommas och under sådane förhållanden vore det visserligen orättvist att genom en hög öfverrätt ta på obestämd tid öka Bankens tillfälliga förlägenhet; äfvensom jag icke kan inse, att innehafvare af Bankernes creditsedlar halva någon i billighet grundad rätt att beräkna sig till godo högre ränta, än efter sex för hundradet.” Af Herr Nordenankar, F. fV.: ”Utskottens förslag, att icke sedlar å mindre valör än 10 R:dr R:gds må af Privatbanker utgifvas, skall troligen hindra sådana Inrättningars uppkomst eller oek skall det tvinga dem, att, på säkerhetens bekostnad, röra sig på svag cassa, och att ytterligare förkorta utlåningstiden, för att kunna hålla den hastigare ingående sedelstocken i omlopp, och på rörelsen skörda den vinst, hvarförutan ingen klok och behållen man ingår ett så äfventyrligt företag. I England och annorstädes har man aflyst de små sedelvalörerne af tvänne skäl, det ena% emedan man ansett myntvärdet finna ett ökadt stöd i det circulerande metalliska myntet, det andra, emedan erfarenheten der visat, att innehafvare af de mindre sedlarne, vid tillfälle af eliser, visat misstroende och bestormat Bankerne. I Sverige är det småsedlarne, som circulera jemnast. Intet misstroende har visat sig, emedan våra Banker ej gifvit anledning dertill, och det lugn i penningerörelsen, som man i England sökt att vinna genom deras borttagande, vinnes uti Sverige genom deras bibehållande. I England beräknas circulerande pappersmyntet till 30,000,000 L.
S. D, Föredrogs och lades till handlingarne 'Lag Utskottets Memorial, N:o 183, öfver anställd omröstning, i fråga om intecknande af så kallade undantags-conlract. S, D. Föredrogs å nyo Högioflige Ridderskapets och Adelns Prolocolls-Utdrag, af den 26 sistlidne Mars, med inbjudning till Med-Stånden, alt instämma i Ridderskapets och Adelns, genom Prolocolls-Uldrag af den 2i i samma månad, meddelade beslut, i anledning af Bancooch LagUtskottens Utlåtande, N:o 4> rörande Lag för offentliga Bolags-Banker: Preste-Ståndet fann icke för godt att antaga denna inbjudning. S. D. Föredrogs å nyo Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag Bih. till B, Sl. Gite Häftet, 18 Prot. Utdr. d. 9 April i835. af den 3o sistlidna Mars, nied tillkännagifvande af dess beslut, i anledning af Bancooch Lag-Utskottens Utlåt., N:o 4> >lied förslag till Lag för offentliga Bolags-Banker, jemte inbjudning till Med-Stånden att i samma beslut instämma: Preste-Ståndet fann icke skal att antaga denna inbjudning. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Stats-Utskottets Betänkande, N:o 435, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse, angående afsöndring af Barnarps Prasbende-Pastorat från Rectors-beslällningen vid Jönköpings Skola, och flere till löne-i egleringen vid Rikets ElementarLäroverk hörande frågor.
Redan ifrån dessa särskilda reglementens innehåll är det ej svårt att sluta dertill, på Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JW 10. hvilken ståndpunkt ifrågavarande bildningsanstnlter i vetenskapligt hänseende sig befinna. Fordringarne för inträde såsom elev äro: att hafva åldern emellan 18 oell 25 år; vara konfirmerad; ega frisk och stark kroppsbyggnad; god frejd och nödiga skolkunskaper. Vid veterinär-inrättningen i Stockholm (som står under förvaltning af en direktion, i hvilken en af Sundhets-kollegii ledamöter skall vara medlem) böra lärokurserna så inrättas, att fullständig djurläka. e-bildning kan förvärfvas på fyra år. Undervisningsämnena äro, förutom förberedande läroämnen i naturalhistoria och kemi; läran om husdjurens byggnad och sjukdomar samt sättet att dem behandla, läran om läkemedel, oro operationer och förlossningskonst samt rättsoch polis-veterinftrkunnighet. Lärarne äro fyra, nemligen tre professorer och en adjunkt (hvarjemte till lärarnas antal äfven hörer instruktions-smeden, sorn bör undervisa i det praktiska af hofbeslagskonsten). Såsom kompetensvilkor för erhållande af nämnda fyra lärareplatser stadgas att hafva undergått fullständig student-examen och ega »för lärarekallet inom veterinärfacket erforderliga kunskaper och skicklighet.» — Läroämnena äro emellertid ej bestämdt fördelade på hvarje särskild lärostol, utan föreståndaren (en af professorerna) åligger att i samråd med öfriga lärare uppgöra förslag till fördelning af undervisningsämnen, hvilket, efter Direktionens fastställelse, hos Sundhets-kollegitim anmäles. —• Sedan en elev genomgått inrättningens fyra klasser, pröfvas han vid utgångsexamen uti de till den praktiska djurläkare-vetenskapen hörande ämnen, i hvilka han vid inrättningen erhållit undervisning. Efter godkänd examen tilldelas den sålunda utexaminerade bevis såsom legitimerad djurläkare.
R:dr och vid hvilka, på ÅdvocatFiscalsEmbetenas i Eder Kongl. Majrts och Rikets KammarCollegium och KammarRätt handläggning beroende balancer, Revisorerne ej funnit något vara tillgjordt under ifrågavarande år, är Comiten, som hittills icke underlåtit något af hvad på densamma kunnat ankomma i denna del, ock omtänkt att ofördröjligen ytterligare söka tillvägabringa utredningen af omförmälde balanceposter; hvilka till större delen härröra från bristande redovisning för Salpetergärden ofvannämnde tid, samt att i följd häraf jemväl låta upprätta och vid Hufvudboken foga en sådau relation, som i specialiteten visar fortgången af denna utredning. 7:0 Vid de, SalpeterFonden tillhörande, lån hafva Revisorerne, med åberopande af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 16 Mars 1824, ( 43 ) angående de för utgifternes bestridande ej beliöflige medlens förräntande mot Sex procent, fästat uppmärksamhet derå, att af 2:ne likväl på särskildte, af Revisorerne äfven godkända, skäl mot Fem procent utgifna lån, hvarutaf aflidne Majoren Stjernsvärd emot inteckning i Engeltofta egendom innehaft det ena å 5o,ooo R:dr, Comiten tillåtit HofMarskalken Grefve C. F. Posse, emot lika ränta, öfvertaga en del eller 3i,666 R:dr 32 sk. på den grund, att delta lån ansågs vara blott en öfverflyttning af den Majoren Stjernsvärd beviljade förmon, hvilken, då de förhållanden, som beredt Majoren nedsättning i räntan, icke voro tillämplige på Grefve Posse, eller den säkerhet han ställt för lånet medelst ny inteckning i andra fastigheter, Revisorerne alltså ej funno öfverensstämmande med den allmänna föreskriften i högstberörde Nådiga Bref.
– Äfven ni är ju poet? sade Elise. – Fordom skref jag ibland, men ej numera. – Det är då ej ni som sändt mig dessa verser? sade den unga enkan, i det hon framtog Sylvéns poem, som hon i ett år förvarat. Sylvén mottog papperet förvånad och kastade en hastig blick derpå. Då han igenkände de verser, han en gång lemnat Vadell, begrep han att dennes Elise var hans kusin. En mängd olikartade känslor trängde sig på honom, och utan att svara sänkte han ögonen mot golfvet. – Jo, Elise, sade han i det han fattade hennes hand och tryckte en eldig kyss på den, jo, det är jag som författat dem. Och, tillade han hviskande, om jag ej för ett år sedan skrifvit dem till dig för en annan, så skulle jag i dag hafva gjort det i eget namn. Det behöfves väl knappast tilläggas att Sylvén nu sedan ett par månader kallar den vackra Elise för sin hustru. Men hvad som måhända är mera besynnerligt är det, att han för närvarande är sysselsatt med en novell och deremot alldeles öfvergifvit sånggudinnorna. Skälet är icke bekant. DEN TURKISKA AMBASSADÖREN. Ett pensions-äfventyr. Vi befinna oss i ett lektionsrum i fru Stieglers uppfostringsanstalt för unga flickor. På en upphöjd länstol sitter fru Stiegler sjelf, ett ståtligt fruntimmer genom sin vördnadsbjudande fyllighet och sina majestätiska åtbörder. Hon är sysselsatt med att bevaka sju eller åtta unga flickor, hvilka hålla på med dels att, mer eller mindre lyckadt, kopiera diverse etyder med små kojor, hundar, träd och vallgossar, dels att läsa, dels att betrakta några här och der hängande kartor öfver åtskilliga europeiska länder. På flickornas hållning och tystnad, under hvilken de dölja sina skalkaktiga upptåg, märker man att man är i högsta klassen. Icke dess mindre må man ingalunda föreställa sig att skämt och löje äro alldeles förvisade. – Hvem är det som sjunger? frågade fru Stiegler i en ton, som hon sökte göra sträng. Det är väl Laura kan jag tro.
Ej långt därefter uppträdde hon som poet vid hvarjehanda högtidliga tillfällen, så- som födelsedagar, bröllop, m. m., och rönte den framgång, som ofta nog kommer tillfällighetsdiktaren till del. Detta var den Dalinska, namnsdagsdiktningens, period. Trots den nästan till ordspråk blifna ö v e r - ansträngningen vid Norra seminariet, fick hon dock tid att ganska flitigt besöka hufvudstadens teatrar och att sedan i sonettform skildra, hvad hon där sett. Flere af dessa sonetter ha varit intagna i tidskriften » Dagny ». Här meddelas en: " Därpå följde lärodikternas, så de fosforistiska sagospelens och de hemska balladernas tid. Sedan kommo arbeten i Götiska förbundets stil med fornnordiska motiv och Tegnér-efterbildningar och till sist sonettdiktning i Snoilskys maner. Fra Diavolo. Under den tid Selma Lagerlöf dyrkade den fosforistiska skolan — hon var då nitton år — hade hennes yngre syster tagit hennes diktning i sitt hägn. Denna yrkade framför allt på ett klingande och lättflytande språk. D e båda systrarna upprättade en dockteater, måhända någonting alldeles » enastående » i sitt slag. Naturligtvis skrefvo de sina pjäser själfva. Den äldre förde pennan, den yngre skötte granskningen. För kuriositetens skull meddelas här ett prof på denna dockteaterspoesi. Hofmästaren talar. Som sagdt, den saken än jag minns. Alektryo, vår unge prins, på skönhet rik o c h ära, han satt just vid sitt middagmål, åt snöhvit glace ur silfverskål, men råkade sig. skära. Skarp som en stråle knifven var. Djupt in i prinsens hand den far, och strax han börjar blöda. Jag såg från sårets röda rand till silfVerfatet i bans hand de dunkla droppar flöda. De droppar fann jag likna då en rosenkrans, som nedlagts på en marmorgrafs ruiner. Men också, som ni väl förstår, uti en pudrad skönhets hår ett smycke af rubiner. När dockteatern blef omodern, diktade de båda systrarna ballader.
Rmt, att under de första 7 qvartalerna med 300 Rdr s. m. vid hvarje qvartals slut från och med innev:de års början från Riddarhuskassan utbetalas, dock under vilkor att utan afvikelse i någon väsendtlig män från de å Riddarhuset förvarade originalstamtaflor och med fästad särskild noggrannhet å korrekturet arbetet fortgår, i enlighet med ett mellan förläggarue, Boktryckeribolaget Norstedt & Söner, upprättadt kontrakt, så att manuskript, motsvarande minst 4 ark i månaden, till Boktryckaren aflemnas, hvarom behörigt bevis alltid före medlens utbekommande, borde företes. Af detta Ridd. o. Adelns beslut har Direktionen dragit den slutsats, att det vore Direktionens åliggande tillse, icke blott att det fastställda minimum af manuskript till Boktryckaren aflemnades, utan äfven att arbetet icke innehölle »någon afvikelse i vä»sendtlig mån från de å Riddarhuset förvarade originalstamtaflor.» I detta hänseende förestälde sig Direktionen, att Herr Anrep väl kunde ega att i några mindre väsendtliga omständigheter förkorta redaktionen å en och annan stamtafla, men deremot utan Direktionens medgifvande eller beslut hvarken utesluta någon väsendtlig uppgift eller förändra densamma i strid med originalstamtafian, eller dervid göra tillägg, och slutligen allra minst ordna slägtregister» eller sjelfva ättartaflorne på ett förvillande och med origiualstamtaflorne icke öfverensstämmande sätt; utgifvaren naturligtvis öppet lemnadt att, derest lian i stamtaflan trodde sig finna någon oriktig eller ofullständig uppgift, uti noter eller bilagor derom göra anmärkning till den kraft och verkan densamma af någon kompetent genealogisk eller historisk forskare kunde anses förtjena.
Låt oss skicka efter din broder, min älskade!” sade jag: ”Jag will åt den redlige Rao-Bahader anförtro wården om dig och dina angelägenheter. Se, min Palembundhi, det kunde ju wara möjligt att Gud förlänade mig framgång. Om mitt wärf slutas lyckligt, wille jag wäl ännu en gång på min ålderdom besöka det palmrika Bombay och hwila i skuggan af min makas trädgård.” En slaf ilade att uträtta mitt bud. Jag satte mig emellan min dotter och min maka på en divan, som slafwarna framburo. Hindiah lät framsatta silfwerpannan och tända eld, för att bereda oss den aromatiska kaffedryck, som endast rätt kan tillagas och njutas i sitt hemland, Indien. Långa hukas, pipor, med kristallkärl, i hwilka röken swalkades på rosenwatten, ordnades. Slutligen inträdde Rao-Bahader i trädgården. Han helsade med handen på sin snöhwita perlstickade turban, och intog derefter platsen wid min sida i stället för Hindiah, som gick till sitt bestyr med wår dryck. Först intogs min rike swåger af bestörtning. Men då han hörde mitt fasta beslut, och äfwen i sitt eget bröst icke förmådde jäfwa fosterlandskärlekens heliga bud, lofwade han att ombesörja alla Palembundhis angelägenheter. Jag öfwerlemnade åt henne mitt hus med sin trädgård och det skönaste landställe utom staden. Dessutom en stor betjening och ansenliga inkomster, hwilka Rao-Bahader lofwade uppbära och tillhandahålla henne. Slutligen sade Rao-Bahader: ”Du min systers make! Innan du lemnar wårt land, berätta för oss hwilka öden, som jagade dig, såsom en flykting, från din egen fosterjord och föranledde dig att bosätta dig här, der du dock i det hela alltid war främling. Att du icke hitkom i afsigt att samla skatter, det wet jag wäl, ehuru lyckan och ditt redliga wäsende hafwa förwärfwat dig mer, än nästan någon annan af sönerna från Europa förmått winna. Du är icke engelsman.
På en gang inträffade svåra missväxter här hemma, under det att den förändrade politiska ställningen, som hastigt öppnade Communicationen för Englands handel 1 hela Europa, återställde prisen på de utländ-* ska varorna till deras förra förhållande, utan att i samma mån och lika hastigt ÖJca prisen på våra exporter, och utan att den genom de låga prisen ä Utländska varor föranledda vanan till en betydlig consumtion af sådana Articlar, i samma förhållande åsidosattes. Af dessa dubbla skäl jagades Capitalerna från Jordbruket och Näringarna, eller blefvo åtmindstone otillräckliga så väl för dem som för handeln. Ju mer man fästade sina förhoppningar vid den hastiga Sedel-tillökningen, såsom något reelt och till sina goda verkningar fortfarande botemedel i ert critisk tid, desto mer fann man sig bedragen, då opåräknade svåra omständigheter inträlFade och förenade sig med dem som borde hafva förutsetts att naturligen följa af en sådan nödtvungen operation, för att samfält och hastigt med erfarenhetens bevis utveckla en motsatt verkan: och ju större deras antal var, som funno sig i sina beräkningar missledde, desto djupare ländes denna verkan , desto liögljuddare blef klagan deröfver. Bruks - Deri 30 Juni; Brukshandteringen hat visserligen en lany tid varit mera vanlottad, än sorn nu är forhål. landet med Jordbruket. Ingen reel förmögenhet, ej en gång Silfret undantaget, har på det hela så behållit sitt relativa värde till förnödenheterna, sorn Eandtegendomar, när man undantager de särskildta fall, som på de sédnaste månaderna kunna framställas till bevis på motsatsen och till bevis på ögonblickets förlägenhet. Vare detta med några ord i förbigående sagdt om Orsakerna. Verkan, man kan ej bestrida det, är i alla fall betänkelig och bekymrande; en rättelse eller ett biträde påkallas med angelägenhet, men ju mera den är inagtpåliggande, desto större granlagenhet fordrar valet af medlen; och är det alltså dervid man i synnerhet nu bör uppehålla sig, Bankens indragnings-reglor till det representativa Myntets återställande i förhållande till fonden, ligga i dagen för hvar man, och hafva den förtjenst, att deras effect uti siffran kan beräknas.
Köttet arbetas en timma med 3 ' / z kannor uppkokt men kallriad mjölk samt kryddor efter smak och ej för litet salt. Sedan arbetas hela massan åter timme, då talgen är ilagd tillika med ' ¡2 % potatismjöl. Korfvarne stoppas temligen hårdt samt saltas som vanligt. Den kan kokas som fläskkorf med potatis, är utmärkt god samt blir betydligt billigare än om man skulle köpa den i boden. Ofta brnkar jag, då den kokas med potatisen, krydda spadet med ett par hela rödlökar och något litet kryddpeppar. Carola. 5 &lt;§ lutfisk läggas i friskt vatten i 8 dagar (man ombyter vatten några gånger under denna tid). Fisken upptages derpå ur vattnet och lägges i en balja eller annat passande kärl hvarftals med kalk. Till hvarje &amp; fisk tages 5 jumfrur kalk. 12 ' / s ort soda upplöses i vatten och slås öfver fisken. Den är färdig på fyra dagar då den upptages och lägges i rent och friskt vatten. Mimmi. R ö d b e t o r förekomma sällan i allmogehemmen utom under julhelgen, då de användas som ett slags särskild julrätt vid sidan om skinkan, pressyltan och andra feta saker, man fått af den nyss slagtade julgrisen. Det kan derför vara på sin plats att i julbrådskan upplysa om, att rödbetorna mycket väl kunna stekas i bakugnen tillsamman med grofbrödet. Innan man kokar eller steker rödbetorna, får man ej beskära dem hvarken i rotspetsen eller öfverst vid bladkronan, enär eljes den bästa saften går förlorad. Man tvättar dem endast väl rena och kokar dem något mer än till hälften, häller så vattnet af och betäcker dem, tills de kallnat. Man bör nämligen ej påbälla ättikan, förr än rödbetorna äro kalla, ty de hålla sig då längre. H — a. milda ord och holirkande möda barn. Och ideligen vore han ett runno de salta öfver han3 skrumpna kinder, ännu då stoppade täcket om honom och strök honom med sin svala hand öfver hans fuktigt heta panna: till — brast ett » Så, sof nu godt, pappa Rebolledo, och jag skall be för dig om gladare tider. De komma, ser du, de komma.