Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att äter det gamla skolsystemet lemnat |:delar af dess lärjungar såsom utbildade, fullt dugliga praktiska män, det är äfven en något vågad sats. Gud gifve att sä vore, ty då vore Sverige öfverfullt af duglighet och praktisk förmåga; men tyvärr fruktar jag, alt denna icke vuxit i bredd med antalet af ifrån skolorne utgående ynglingar; snarare har den praktiska förmågan (Det är icke jag, som fäller omdömet, det är historien.) varit större under ett förflutet seculum, än den nu är. Här är citeradt Englands exempel, och att det icke vågat ingå pä den realistiska banan, utan att det håller sig strängt vid den classiska lärdomen, hvaraf man der ser rika frukter. Till en början ber jag fä förklara, ehuru litet min ringa personlighet kan intressera, att jag är en varm anhängare af de classiska studierna. Jag anser, att dessa böra starkt bedrifvas i våra skolor, ty de reda och stärka det unga sinnet samt ingjuta i detsamma en frisk och manlig anda. Men de göra det också blott dä, när studium af dem bedrifves såsom sak och när barnasinnet icke derifrån afskräckes genom att fastbinda det endast vid grammatiken och vid resolution på resolution, men sällan eller aldrig väcka detsamma på det sköna, som finnes i dessa böcker. Jag hemställer - Den i Februari e. m. 41 ler till de värde ledamöter, hvilka genomgått våra skolor, huru många de lärare voro, som fästade deras uppmärksamhet på det sköna innehållet af dea classiska litteraturen, och om icke flertalet af dem hufvudsakligen och uteslutande höllö sig blott vid det döda deraf, eller vid skalet af språket, i st. f. vid dess anda? För att återkomma lill England, så är det visserligen sant hvad särskildt beträffar delta land, att vid Rikets äldsta universiteler de classiska studierne idkas till den fullkomligaste grad.
Uti ingifvet Memorial, som blifvit uppläst i Hedervärda BondeStåndet, och derifrån till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitteradt, genom ProtocollsUtdrag af den i8de sistlidne December, har Riksdagsfullmägtigen från Nyeds Bergslag i Carlstads Län Olof Olofsson anhållit, att Hedervärda BondeStåndet ville, i förening med Respectiva MedStånden, hos Kongl. Majit i underdånighet utverka en förordning, som ålägger hvar och en ägare af Vattenverk, att så inrätta Byggnaden deraf, att de kunna gå med möjligaste minsta Vattenmassa. Utskottet utber sig vördsamligen i Riksens Högloft. Ständers minne få återkalla, att Kongl. Maj:t i dess Nådiga Skrifvelse till Riksens Högloft. Ständer af den 28 Juni 1815 liehagat tillkännagifva, det Kongl. Maj.-t, i anledning af Riksens Högloft. Ständers, vid 1812 års Riksdag yttrade, underdåniga önskan, anbefallt arbetande Ledamöterna af dess UagComité, att\ utarbeta en författning, angående Jordägares rätt att söka förändring, eller utdömande af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord, eller^ hindra dess jjö Besv. och Ekon. Utsh. Betclnknnderi. nyttiga Odling, och att sedan, till underdånig följd häraf, arbetande Ledamöterne af LagGomitéen afgifvit förslag till en sådan författning, Kongl. Maj:t funnit nödigt, innan Dess hufvudsakliga Beslut i detta vigtiga ämne fattas, att ej allenast inhemta Dess' och llikets BergsCollegii underdåniga Utlåtande, samt infordra åtskilliga upplysningar från samtliga Landshöfding arna i Biket, utan ock att det afgifna förslaget till författning bör till Trycket befordras, för att således undergå en allmän granskning; förklarandes Kongl. Maj:t slutligen sig icke, på förenämnda skäl, kunna företaga detta vigtiga ärende tiil slutelig handläggning, förr än till nästa Riksdag.
Vill man hoppas att de skola användas till någon nytta för Staten, och att deras arbete skall kunna någorledes ersätta hvad deras underhåll kostar, så bör det uppföras på anslaget af Förvaltningar, som låta förvara deni, eller de militaira; ty endast då kan man vänta, att de för besparings skuld blifva använda så gagneligt som möjligt. Skola fångarne blott sysselsättas af militairen, men underhållas af andra än dess anslag, så kunde det vara till befarandes, att fångvården blefve alltför dyr. Önskan, att hon å Militaire-ansla; gen måtte än vidare besörjas, är äfven påkallad, afj förmodan att den Lagstiftnings grundsats, som ålägger fängelse-straff i stället för kroppspligt, mer och mer tager öfverhand. I sådan händelse blifrer Fångvården ännu dyrare, och med detsamma nödvändigt, att inrätta henne så sparsamt som möjligt. Jag afstyrker således den föreslagna åtgärden, och tror, att|, om Fångvården fordrar tillskott, de då böra öka Militaire-anslagen. I anledning af hvad här blifvit yttradt, an - Den 7 Julii J. m, gående nödvändigheten af en GeneralFaltTygmästare-lön, så får jag erindra, att så vidt mig är bekant, utgår verkligen en sådan lön af StatsVerket. Om den åtnjutes af någon annan, än en ArtilleriOfficer, så är det till följe af en Styrelse-åtgärd, hvarmed Riksens Ständer ej hafva ati sig befatta.
N:o 41, med förslag till ätflilliga ändringar i Tryckfrihets-Förordningen 660. L) Rörande Znstructionen för Riksens Ständers Zustitice-Ombudsman: Mem. N:o 4, med förslag till Jnstruction för Ju stitirv-Ombudsmannen 162. Bilaga: Förslag till Jnstruction 164. Mem. N:o 21, med ett omarbetadt förslag till ifrä gawarande Jnstruction 343. Bilaga: Det omarbetade förslaget 348. Mem. N:o 31, med förslag till ett tillägg i Jnstruc tionen 447. I") Rörande Answarighetslagen för Statö-Rädet: Mem. N:o 19, med förslag till Answarighetslag för Stats-Radets Ledamöter, Föredragande i Stats-Rädet samt Konungens Rädgifware i Commandomäl . 334. Bilaga: Förslag till Lag 335. Mem. N:o 26, med nytt förslag till ifrägawarande Answarighetslag 409. Bilaga: Det nya förslaget 413. O) Rörande öfrige förekomne ärenden: Mem. N:o 7, angäende tryckningen af Constitutions Utflottets Betänkande» och Förslag . 176. Mem. N:o 12, med förslag till Wal-act, H. K. H. Kronprinsens Försäkran samt Försäk - Innehållsförteckning. IX Sid. rån att gifwas af Swea Rikes tillkommande Konungar 311- Bilagor: Wal-acten 312. H. K. H. Kronprinsens Försäkran 314. Mein. N:o 22, i anledning af gjord anmärkning wid Utskottets förslag till Försäkran att gifwas af Swea Rikes tillkommande Konungar 357. Mem. N:o 23, i anledning af wäckt sraga om utfärdande af en Jnstruction för Tryck frihets-Committöen 358. Meni. N:o 27, med formulairer för Riksens Ständers Hyllningsed till H. K. H.
I annat fall skulle frågor inom Stånden ické eller komma till något resultat, då Stånden stretade mot hvarandra, och det enas Nej vore så godt som det andras Ja. Då således Grundlagen i allmänhet satt ConstitutionsUtskottet till Compromissarie vid stridigheter emellan Stånden, tyckes mig, att man i denna casus singularis äfven bör hänskjuta till detta Utskott. Sådant kan lätt ske på det sätt, att någon väcker motion, om den eller den dagens utsättande för Ständernes nästa sammanträde, och motionen derefter remitteras lill ConstitutionsUtskottet. Då kan man också få ett svar, som verkar på de öfrige Stånden, hvilket Ridderskapet och Adelns beslut ingalunda kommer att göra. Jag anser saken vigtigare i formelt, än materielt afseende. Vi hafva äfven förut, sedan i8i5, exempel på, att för den påföljande Riksdagens början blifvit bestämd annan tid, än den rätta; men jag hade trott, »34 Den 10 Februarii f. m. att vi nu ernått mera conslilutionel hildning, så att man i allmänhet lärt förslå hvad som menas med Riksdag livart 5:le år. Dock torde jag kanske äfven nu nödsakas att, likasom vid sista Riksdagen, reservera mig mot Ridderskapets och Adelns beslut i denna fråga. Grefve Frölich: Jag skall till en början söka utveckla det raisonnement, hvarigenom Friherre Cederström sökt så förblanda de frågor, som äro föremål för Riksens Ständers öfverläggningar och beslut, att man ej skall kunna göra sig rigtig reda för ifrågavarande sak. Han har uppdragit skillnad mellan allmänna och enskilta frågor, samt förfrågningar. Dislinctionen är väl i det hela rigtig; men man bör också rätt begripa hvad hvarje del betyder. Uttrycket allmänna frågor gifver redan tillkänna, hvilka dermed förstås, nemligen de, sora ej röra enskilte Stånd, utan hela Riket. Se vi på förevarande fråga, så måste den väl anses vara allmän, enär den rörer tiden för nästa Riksdag.
— Ser ni min tanke är, att kyrkan bör ha rum för allt — utom för synd. Ungdomen söker annars förströelse utom våra väggar och hvad garanti ha vi då? A propos fru Hjelm, religionen äger sina konstområden, har ni tänkt på det? Bönen t. ex. — vi bedja icke med nog teknisk färdighet. Jag ämnar bilda en bönering, där nyomvända lära sig bedja korrekt — efter vissa proportioner, med hållning och patos, ni förstår. En mycket viktig historia det där. Författa en bön och låt mig se tills — ja hvilken dag ha vi ledig? Tisdag afton. Matilda hisnade för denna nya pålaga. Men uteblef hon, uppstodo alltid oro och misstankar. Hon hade glupskt girig kastat sig in i det nya lifvet. Själfva dess barmhärtighetsplikter hade något rusande vid sig. Ju ensamnare hon därhemma kände sig, ju fullare strömmade från det andra hållet tillmötes en lycka lik den ljufvaste vällust. Men snart förvandlades det hela. Något oförklarligt, besväradt inträdde i umgänget mellan henne och syskonen i Kristo. Hon förstod på en tom besviken känsla hos sig själf, att då hon vittnade, slog hon icke an. Hvad hade hon väl sagt? När hon röd och het satte sig ned, visste hon blott, att kraft gått af henne, som när hon förr i världen diktade små bitar. Miss King sade till slut rent ut: — Det är något främmande vid edra ord, något som kommer från er själf. Nedslagen och förvirrad vände Matilda sig till Linde. Hon syntes litet förlägen. — När ni förkofras i helgelsen förlorar ert tal den där främmande klangen, det är först när icke ni, utan Kristus, talar genom er, som ni blir värkligt individuel. I allmänhet är det säkrast att endast begagna bibelns ordvändningar — tills ni blir fastare. Hon förstod ingenting af detta. Men så vid ett diskussionsmöte öfverkom henne plötsligt en egendomlig trötthet, en trötthet intill döden. Hon längtade att lägga ned sin själ och ga upp i något annat. Hennes egen mening föreföll henne af ett kopparmynts värde, gentemot det guld, som lockade i människornas glada, gillande ögonkast, i deras varma väsen. Då stod hon upp och talade.
N:o 10, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditivrörelse samt om användande af upplupen Bankovinst; N:o 14, i anledn. af väckt motion om befrielse för Vaktmästaren J. F. Forsslund att infria åtskilliga af f. Riksdags - 556 Den 14 Februari. fullmäktigen Paul Hedström mot falska handlingar erhållna lån från Banko-Diskonten; Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 43, i ani. af väckt motion i fråga om tilldelande åt ordförande i kommunal-styrelse -af ett exemplar utaf Svensk Författningssamling in. m.; N:o 44, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 26, ang:de väckt motion om åtgärder till åstadkommande af en pensions-lörening för tjenstemän och betjente vid statens jernvägar; N.o 45, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 32, angående väckt motion om bestämmande af vissa vilkor i fråga om rättigheten att utbekomma brandstod. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 2 e. m. In fidem, O. Brakel, Onsdagen den 14 Februari 1866. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdrag för d. 10 dennes och protokollet för den 24 sisth Januari. Företogs val af tre Fullmäktige i R. St:rs Bank; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, Kammarherre, med 106 röster; Hr Skogman, Carl Johan Alfred, Kapten i K. M:ts Flotta, med 108 röster; Hr Akerman, Fredrik, President, med 100 röster. Den 14 Februari. 557 Företogs val af tre Fullmäktige i R.
Län väckt motion om ändring i gällande Stadganden ronde skjutsningsbesväret; BankoUtskottets Berättelse N:o 6, angående K. Sfcrs Banks styrelse och förvaltning; LagUtskottets Betänk. N:o 7, i anledning af gjord hemställning om förklaring af föreskrifterne ang.-de verkställighet af straffarbete; och Utlåtanden N:o 8, i anledning af väckt motion om ett tillägg till handelsordningen; N:o 9, i anledning af väckt motion dels om skärpta kontroller å kommnnalmyndigheter, dels ock om förändring i brottmålslagstiftningen ; N:o 11), i anledning af väckt motion om förändring i vissa delar af MilitieBoställsOrdningen; N:o 11, i anledning af väckt motion om förändring i K. Brefvet den 5 Febr. 1808 och K. KammarColhii derpå grundade Kungörelse af den 29 i samma månad ronde företrädesrätt till besittning af Kronojord; Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrts Betänk.n N:o -4, i anledning af väckt förslag om nya byggnadslagar m. m.; N:o 5, i anledning af väckt motion om uphäfvande af den genom K. Cirkuläret den 30 Nov. 1849 Kronofogde och Häradsskrifvare tillagde provision för debitering och upbörd af Kronobrefbäringsafgifter; N:o 6, i anledning af väckt motion om meddelande af föreskrift att i alla från offentlig myndighet utfärdade skrifna handlingar s. k. latinsk stil skall begagnas; N:o 7, i anledning af väckt motion om ändringar i Instruktionen för Bibelkommissionen; N:o 8, i anledning af väckt fråga om Kronofogdetjensternas indragning; N:o 9, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande för utbredande af kännedom i skogshushållning samt i sättet för torfjords förädlande till brännmateriel. R. o. Ad. åtskiljdes kl. V4 till 1 e. m. In fidem, O. Brakel. Den 7 Januari. Lördagen den 7 Januari 1860. Plenum kl. 10 f. m.
Jag vet inte ondt med den der menniskan; men det vittnar ej till hennes fördel, att hon för dig, som nykomling, berättar saker, hvilka herrskapet sins emellan ordat om. Det är en ful och dålig vana att lyssna och spionera; och det är snart sagdt oförskämdt att hon skrattar åt och härmar sin matmor, som det är hennes pligt att ära och vörda. Akta dig, barn, för ondt sällskap! Tag hellre om det voro aldrig så mycket snubbor af frun, än sockersöta ord af jungfru Stina, och lyssna icke mera på vanbördigt tal om herrskapet. Bjuder hon dig på godsaker, som hon har om händer, så tag icke emot; ty utom det att sådant är opassande, föder det förtrolighet, och all förtrolighet är farlig. Med den gamle Brostedt är det helt annorlunda. Håll dig till honom; och behöfver du i en knapp vändning ett godt råd, så är jag viss att han icke nekar dig det. Men jag har nu skrifvit det längsta bref, jag gjort i all min lifstid. Det är också till dig, du min skatt, som utgjort mitt allt, sedan jag förlorade salig far. En sådan man, som han var, letas icke lätt upp; men aldrig vet en menniska rättligen uppskatta värdet af det hon eger, förrän det tagit slut. Gud välsigne min gubbes ben, der de hvila! Jag fick ej den trösten att sätta en balsamin på hans graf. Men det var så Herrans vilja. Jag vattnar balsaminerna med mina tårar, der de stå. Men efter jag kom att tala om dessa kära blommor, hvilka jag mycket älskat, sedan far skänkte mig en sådan på Kathrinadagen för många herrans år se’n, faller mig före din erinran om det lilla, kära huset, der jag och min Arnman lefde mången förnöjd dag tillsamman, då du ännu var litet barn. Glöm icke härnäst att nämna hvem som eger huset. Knappt kan jag tro att någon i H– ännu minnes mig så mycket att man för min skull vårdar sig om balsaminerna. Men huru som helst, längtar jag likväl att höra hvad du har att förtälja derom. Vår gamla Annicka, liksom ”de andra” (jag vet nog att du menade dina fattiga) tacka hjertligt för helsningen.
Nådiga stadfästelse fö r så lång tid, som af Consistorierna för hvarje ställe såsom lämpligt föresloges; hvartill Kongl. Maj:t i Nåder samtyckt; Utskottet häraf hämtat anledning till den förmodan, att, så framt nåpon del af J O Presterskapets inkomster skulle kunna, utan att för Presterskapet medföra förlust i afseende på Sjelfva beloppet, sättas på en bättre och billigare fot, än hvarpå den, efter nu gällandei Privilegier och Författningar, är ställd, torde Högvördiga Prest - Ståndet icke vara obenäget att, rörande en sådan omständighet, ingå uti de jemkningar, som till undvikande af obehagliga förhållanden Kära re och Åhörare emellan närmast bidraga och med tidehvarfvets upplysning och liberalitet öfverensstämma, och det är i sådant afseende Utskottet vill vördsammeligen anmäla sig hafva funnit det af Riksdagsmannen Lars Larsson gjorda förslag, om förändring af sättet för Likstolars erläggande, vara så grundadt på billighet, att Utskottet funnit sig böra tillstyrka Riksens I-Jöglofl. Ständer att detsamma till Högvördiga Prest - Ståndets eget behjertande öfverlemna. Hvilket till Riksens Ständers välbehag vörd - 34 6 Den 17 April. vördsamligen hemställes. Stockholm d. 10 April 1S15- Pä Höglofl, Ridderskapets Pä Högvördiga Prest, och Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar A, Lantingshausen. vägnar Bryn. Hesselgren På Välloll, Borgare-» Ståndets Ledamöters vägnar And. Fredin. På Hedervärda Bonde. Ståndets I.edamöters vägnar Hils Mänsson. M. M. Rosbeck. XJppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. d. 17 April, Högvörd, Prest-Ståndet d, 13 —. Vällofl. Borgare-Ståndet d. 13 —- HfcdervBonde-Ståndet d, 13 — Vördsamt Memorial.
— Om Contoirsstrifwaren 8sn6sKI« ansökning att fä upbara de loo R:dr han, 8 Riksgälds.Contoirets stat, innehar: 2 Del. 280. Z24. — Om 50 procents tillökning i Banco - Register. 29 löanco» och Riksgälds « Contoirets Fullmägtiges arf» moden: 2 Del. 280. Z46. — Om gamla och söndrig» Bancooch Niksgäldssedlars emottagande i upbörden: 2 Del. 28l. Z24. — Om län till Cäffernbpggnad i Malmö: 2 Del. 281. 324. Om tpdlig författning rörande emottagande i upbörden af Dis^ontwerkens inwiomngar: 2 Del. 281. 324. — Om befrielse för tackjerns Bergslagerne frän loide tackjerns afgisten: 2 Del. 282.^ Z25. z66. 369. — Om indragning till Kronan af Ädelsorsi Guldwerk: 2 Del. 282. 328. — Dm skatteköp af Olstorps Kronosäteri i Skaraborgs Län: — Om Riksgälds-Conloirets enstilte samt desi och Statswerkets samfäldte pennin» gebehof: 2 Del. 344. 570.—Om arfwoden för Riks» Ståndens och Utstotrens Secreterare samt öfrige Tjen» steman: 2 Del 366. 393. — Om arfwoden för Stats-Comm isiaricn kroä-Iiu» och Öfwer-Eommisiaricn Lb: 2 Del. 366. 393 Om sökt betalning för nägrs ab Swensta Kronan i Holland och Drabant uptagne län: 2 Del. 895. 401. — Om löneförbättring för Gene» ral-Asiistance-Eontoiret:
Direktionen för Teknologiska institutet, » B B » B — 4 från Öfver-direktörs-embetet för Myntoch Kontroll-verben, » Kanslers-embetet vid Kongl. Krig s-akademien, » Kongl. Kommittéen för Salpeter-ärendena, » Stuteri-öfver styr ehen, » Chefs-emb etet för Telegr af-verket, » Chefen för Statens järnvägsbyggnader; hvarförutan till Revisorerne blifvit öfverlemnade dels den berättelse, sora särskildt i nåder förordnade Revisorer afgifvit, rörande manufakturoch uil-diskont-fondernas förvaltning för år 1860, dels ock ett sammandrag af räkenskaperna för samma år af de under Kongl. Kommerse-kollegii vård ställda fonder och medel. Kongl. Stats-kontoret. § i Såsom uti föregående revisionsberättelser omförmäles, bestå detta embetsverks förvaltningsåtgärder uti disposition af de till riksstaten hörande medel, generelt, enligt den af Rikets Ständer uppgjorda statsreglering och gällande författningar, samt speciell efter Kongl. Maj:ts för särskilda fall meddelade nådiga föreskrifter. Utom detta åligger Kongl Stats-kontoret, på sätt den för Verket den 16 Maj 1856 utfärdade instruktion utvisar, befattningen med stats-verkets ordinarie spanmåisrörelse, redovisningen för de till undsättning vid missväxtår anslagna medel, den summariska kontrollen öfver indrifningen af kronouppbörden och derå uppkomna restantier, äfvensom inseendet öfver Karta-sigillata-verket, Vågstäterna ■■ i Fahlun och Avesta samt Myntoch Kontrollverken. Specielt sker redovisningen genom Verkets protokoller, registratur, special-stater och memorialböcker, Kongl. Känte-kammarens hufvudbok, jemte riks-hufvudboken, hvilken sednare upptager kronouppbörden på det hela, och innehåller sammanfattade redogörelser ej allenast för Kongl. Stats-kontorets, utan äfven för öfriga verks och inrättningars förvaltning af allmänna medel, såväl tillhörande riksstaten som anvisade till föremål utom densamma. Kongl.
Detta gör att den som beliöfver arbetare, ofta har svårt att få ordentligt tjenstfolk; hvarjemte dessutom hos husbönderna en viss benägenhet skall upstå, att i st. f. att förse sig med lagstadda tjenare aflöna dem med dagspenning, enär de härigenom slippa att betala skatt för dem. Men det är ännu ett skäl, hvarföre jag vidhåller mitt yrkande att Utsk:s förslag icke må bifallas, och det är att sjukvårdsanstalterne, nemi. lazaretterne, som genom en Kongl. Förordning af är 1852 äro ålagde att utan betalning vårda sådana sjuklingar inom lazarettets distrikt, som äro medellöse, skola öfverhopas af dessa icke tjenande personer, för hvilka ingen har skyldighet . att betala, och 'dymedelst blifva urståndsatte att till vård emottaga de samhälls-medlemmar, som kunna ega mera anspråk på att Den 23 Mars f. m. 417 alt begagna dessa anstalter. Nu deremot har husbonden skyldighet att betala för sina tjenare, som i annat fall icke blifva till vårdande intagne. ■fag får således yrka Ullåt:s återremitterande, så framt det icke, enl. mitt förmenande, kan afslås. Hr von Koch, Nils Samuel, anförde skriftligen: Våra mantalspenningar tillhöra en klass af skatte-capitalionsafgifter, som icke till sin grund kunna försvaras, då vid deras åläggande i allmänhet icke fästes billigt afseende å de beskattades olika förmåga att utgöra skatten. Alla civiliserade folk bemöda sig ock, att, så snart omständigheterna medgifva, afskaffa dylika skatter, af hvilka några t. ex. ”la laille” och ”the polllaxes” genom sin förhatlighet vunnit en viss märkvärdighet. En af de sednaste posterna medför, enl. ofliciela bladet för d. 20:de innevande månad, underrättelse derom att Lord' Clarendon, Englands utrikes Minister, i Ofverhuset anfört såsom ett bevis pä framåtskridandet i Turkiet, att Lorden hoppades det ”kopf-skatten” derstädes skulle alldeles nphöra. Det hade varit önskligt om Höglofl.
Sedan jag nu i föreskrefven ordning eller under de rubriker som det meddelade formulairet antyder i underdånighet afgifvit berättelse om tillståndet i Länet under de lill oell med »832 sistförflutne fern åren* anser jag mig jemväl böra yltia några ord om förhållandet med Kronooppbörden oell executions-verket inom Länet, i synnerhet som gången deraf icke beror allenast af de Ijenstemäns verksamhet sorn med Uppbördsoch Execulions-väsendet hafva befattning, utan äfven på flere andre omständigheter och väsendtligast viljan ooh förmågan hos skattdragande och gäldenärer att göra rätt för sig, Krono-Uppbörden i Länet har ingått tämmeligen jepit utom för Söder-Sysslets Fögderi, hvarest restanlierne auder flere år den 1 Maji bestigit sig till omkring 80,000 R:dr, deraf hufvudsakliga beloppet innestätt i Nordmarks Härad. Detta i jemförelse roed Länets öfriga del vanlottade Härad, i anseende till locaioch natur-förrooner, hann icke att komma sig före efter 1826 års roissvext, förr än skjörden åter slog fel. Emedlertid måste executions-åtgärderne till resternes indrifvande fortsättas, likmätigt uppbörds-författningarnes ovillkorliga kraf. De mångå itererade pant-auctionerne inom Häradet bidrogo likväl föga till utskylldernas indrifvande, ty penningar saknades i orten och följaktligen älven köpare. Under sådant förhållande var det ieke lätt att med billigt afseende å de skattskylfdiges bestånd bevara kronans rätt; och de stränga anraaningar, som Eders Kongl. Majit* Befallningshafvande från de högre Embetsverken lid efter annan fick öm resternas skyndsamma indrifvande, nödgade Läns-Styrölsen omsider att för detta ändamål vidtaga utomordentliga åtgärder, såsom att låta till utsatta ställen i andra Härader affora panterna för att å auction försäljas.