Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nar nu ett barn far en rolig bok att läsa ph egen Iiand, sb vore det vii1 Önskviirdt, att denna bok gifve barnet bilder och intryck just från den värld, dar det känner sig hemma eller f r h den ' värld, dit det liingtar. Diiiined mena vi ingalunda, att alla barnböcker skulle hanclla allenast om barnen och deras värld; nej, * barn alskn tvärtom ocli beliöfva b8de fiir tanken och fantasien sidaiit, som står öfver deni själfva. För de ~111 % passar för dettaandamiil sagan och för de äldre skildringar ur lifvet. Ni säger vidare, a t t man ej kan hindra Den intelligent tioårings att läsa de böcker, som tillhöra hennes fjorton-kriga syster. Nej, visserligen icke; men livad har hon vunnit diirpå? Hon föres in i förhallanden, som i inånga fall ar0 henne främmande, och hon blir liitt till sin intelligens och fantasi blaserad. Och livad skall man sedan bjuda henne p&amp;, då hon sjalf blir .l4 &amp; r.? DB liir hon ej liisa oom .sin systers böcker. Vi frukta, att hon d % vill begifra sig in p i romanlasningens omride, helst de böcker vira 14-åringar läsa ofta äro inledningen till aetta område. (Att det finnes romaner, som 14- åringar utan skada kunna läsa, t. ex. eli del af Walter Scotts och pgemans, vilja vi visst icke neka.) Ni tyckes dessutom glömma, att den intelligenta10-hriiigen ej i alla afseende torde vara lika utvecklad som en 14-åring; intelligensens utveckling är ej det samma soin hela personlighetens utveckling. Hvilka böcker, som bäst passa ett barn torde val mest bero p.å bari. nets ' allmänna utveckling. E t t barns utveckling beror ej allenast af: hvad det inhämtar ur böcker, utan lika mycket af det material, som det iiillanltar genom beröringen med ' den, värld livari det lefver, genom umgänget med mäiinisltor.
Ständer göra nådig framställning om beviljande af den enligt Byggnads-ehefens beräkning för Musei-byggnadens fullbordande erforderliga summa af 750,000 R:dr Riksmynt, att, i mån af behof, af Ed ers Kongl. Maj:t för byggnadsarbetet disponeras med 150,000 R:dr för år 1857 och med lika summa under hvartdera af de följande tre åren, hvaremot återstående beloppet 150,000 R:dr först vid en kommande riksdag torde behöfva anvisas. 29:o. Sedan det utaf Rikets Ständer vid 1847—1848 årens riksdag anvisade anslag af 6,000 R:dr B:ko till kostnadens bestridande för utskrifning af registratur inom de särskilda afdelningarne af Eders Kongl. Maj:ts Kansli för den tid, under hvilken sådant uti Riks-arkivel saknades, redan år 1854 åtgått, och för nämnde belopp 123 hand registratur blifvit utskrifna och till Riks-arkivet aflemnade, har Riks-arkivarien, med tillkännagifvande att ännu en högst betydlig mängd registratur är outskrifven, så att det med förenämnde anslag afsedda ändamål icke ens bil hälften kan anses uppnådt, uti skrifvelse den 18 nästlidne September, i underdånighet hemställt, huruvida icke till fullständigare utförande Bil. M 7 lill Kongl. Maj-.ts Nåd. Prop. M i, om Statsverket 18S6. 89 af registraturens utskrifning Eders Kongl. Maj:t skulle finna för godt alt af Rikets Ständer äska ett ytterligare belopp af 6,000 R:dr Banko.
Ehuru ärendet således nu är beroende på E. K. M:s Nådiga pröfning, hafva Rikets Ständer emedlertid, med hänsigt till vigten deraf, att denna för det allmänna magtpåliggande fråga skyndsamligen varder på ändamålsenligt sätt reglerad, samt i betraktande jemväl af Revisorernes erinran om behofvet af inskränkning uti den ÖfverDirecteuren vid myntverket, genom Kongl. Brefvet den 10 Augusti 1838, medgifna vidsträckta dispositionsrätt rörande Verkets angelägenheter, trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, dels att frågan om utfärdande af det nya Reglementet för myntverket måtte, så snart sig göra låter, varda lill afgörande företagen, dels att, jemte fastställandet af öfriga för myntningens behöriga verkställande och förlusters undvikande erforderliga controller, den föreskrift måtte uti Reglementet i Nåder meddelas, att, vid inoch utprobering af silfver och andra metaller, en och samma method alltid skall begagnas. 17:o Revisorerne hafva anmält, att, sedan Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med de uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 20 Januari 1841 bestämda gander, genom Circulaire-Bref den 19 Januari nästpåföljde år, i Nåder anbefallt Dess Befallningshafvande i de Län, hvilkas invånare häftade för skulder, i följd af erhållen undsättningsspanmål, att anställa behörig undersökning till beredande af skuldernas indrifning eller afskrifning, så hade underrättelser, angående de i sådant afseende vidtagna åtgärder, numera ingått från samtlige ifrågavarande Län, med undantag af Expedilions-UlskoUets Förslag till und.
Hvad angar den af Riksdagsmännen gjorda hemställan om det dervarande OvaHeriCompagniet* indragning och reducerande till Fotfolk samt införlifvande med Infanteri-Regementet5 sa är detta ett ämne, sam är utom gränsen för Stats Utskottets bedömande, Att Officerarne? och Under - Officerarnes boställen matte få säljas till Skatte, kan StatsUtsjcottet icke tillstyrka, emedan sådant skulle föranleda till rubbning uti Indelnings - Verket. Hvilket allt vördsamt underställes Riksens HögledStänders Rgen pröfning. Stockholm den i Majt i8i§, J?;r 216, Riksens Högloft. Ständers Stats-Uiskotts Berättelse och Utlåtande■ om Riksgälds.- Verkets, tillstånd och förvaltning, ^Enligt 53 §. uti 180g års Regerings - Form, tillhörer det äfven Stats-Utskottets befattning, att granska Riksgälds-Verket samt hos Riket? Stats■'Otslottens Betänkanderu HögloEl. Ständer uppgifva dess tillstånd och1 behof. Då denna granskning nu mera blifvit full» bordad, skyndar St .ts-Utskottet, att, i anledning häraf, Berättelse och Utlåtande till Rikets Hög* loll. Ständer vördsamligen afgifva. Sedan Stats - Utskottet så väl utaf Regie» mentet för Riksgälds C >ntoiret med dertill hörande, af Rikets Hög ofl. Ständer för Commis* sarierne derstädes faststäl da serskilda Instruc* tion, som af Stats Utskottets vid 1815 års Urtima Riksdag til!
kokt, att jag blef led åt både efterbuljong och kött » Nej, kära vän, » sade Ellen nästan förskräckt, samt gaf bort det till en hjälpmadan i mitt gränsTuberkulosen ej mera skall Vår arma lifhank förstöra, » Ester är så ömtålig för drag, att jag knappast lösa oförstånd, ty hon bad att få det, då jag ville Med korta kjolen hans tid är all, vågat föra ut henne, ännu mindre att öppna ge det till — katten och hunden. Dessförinnan fönstret på en så här blåsig dag. » stod det emellertid så pass länge, att det blef kallt, Ty hvem skall nu honom föra Från gatudammet till våra lungor. Min blick föll på kudden, som den lilla just men flottet var då så. tunnt som nattgammal is hade lämnat och där en djup, fuktig grop visade, i början af vintern (eller kanske mycket tunnare). Därföre prisas af alla tungor Den korta kjol ' ii. livar hennes stackars lilla heta hufvud hade hviNej, tacka vill jag då ett par bärliga biffstekar, at. Jag kunde ej låta bli att undra, om hon ej med mycket lök till och godt smör samt mjölig Och alla husjungfrur näpna, små, skulle hafva det bättre med en litet hårdare och god potatis och i ersättning för soppan en halfva De skola äfven bli ' nöjda; svalare dyna. öl samt efteråt stekta äpplen eller lingonpäron Jag ser i andanom hur de gå » Ja, det kunde kanske vara litet mindre dun eller också en god mör oxeller fårstek i stället i den, men det är så skönt för de små att hafva för biffen. Då man har fisk till middagen, är godt Och åt reformen sig fröjda, För att ej tala om Sy-Kristina, det mjukt, » och hennes ansikte fick ett rörande att hafva en god kraftig buljong förut. Hvars hela anlete ren tycks skina skimmer af beskyddande kärlek, då hon såg ner Jag tycker mycket om soppor, som » fresta min Af nyväckt hopp. på den lilla sjuklingen i sin famn.
Men då fl ere bland Allmänheten och kanske några inom detta rum torde hafva sig bekant, att nästan hela byggnadsdetaillen Den £9 Juli e. m. 1 j]5 vid Trollhätte Slussverk, ofta flera veckor å rad, under de fyra si .-ta arbetsåren var mig, såsom andra arbetschefen, uppdragen och lagd på milt ansvar; så är det mig knappast tillåtet, att vara p;i ty;t åhörare af det sorn för eller emot GöthaCanal blifvit anfördt. Jag skall dock i det möjligaste söka undvika att upprepa hvad andra förut sagt, ehuru tankeledningen torde göra vissa repititioner oundvikliga. Det är sagdt jag medgifver det oftare utom än inom detta rum: att Götha Canalarhete ej allenast varit och skall blifva onyttigt, utan äfven skadligt för det allmänna. Jag fäster mig t i il en början vid dei sednare påståendet, såsom mera bestämdt, och lemnar det förra att undersökas i sammanhang med några af de anmärkningar, sorn i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plena äro gjorda. Det man såsom skadligast tillskrifvit GöthaCanalarbete, är den dermed förenade Di-scontens supponerade inflytelse på sedelmyntet och peningeväsendet. Man tror, att denna Discont genom dess assignationer och förskrifningar i betydlig mån bidragit och bidrager till sedelmyntets försämring. Man beskyller äfven 5 ProCents obligation nema och afskrifnings räkningarna för ert kraftig medverkan till den i många orter 1444 Dea 29 Juli e. m. med skäl öfverklagade penningebristen. Om dessa beskyllningar voro bägge grundade, så skulle GöthaCanalarbete hafva tillvägabragt det synnerliga fenomenet i financerna, att på samma gång skapa öfverflöd och brist på pappersmyntet. Att afgöra i hvad mån endera skulle kunna vara sant, fordrar vidlyftigare undersökning än tiden nu vill medgifva. Min tro, att CanalDisconten hvarken försämrat myntet eller åstadkommit penningebrist, kan imellertid vara lika så sann sorn den på motsatsen, da man ännu på ingendera sidan anfört några öfvertygande bevis.
Ehuru det å ena sidan syntes ostridigt, det Rikets Ständer ega att, vid tillsättan-» det af Fullmägtige och Directeurer vid ifrågavande penninge-verk, fästa sådane föreskrifter, i afseende på befattningens fortfarande eller upphörande, som föranledas af nämnde befattningars egenskap af förtroende-beställningar; likväl och då, å den andra sidan, ett stadgande, att en Fullmägtig eller Directeur, hvilken afHof-Rätten dömd sin befattning förlustig, blifvit af HögstaDomare-magten förklarad oskyldig, skulle fortfara att , intill dess Rikets Ständer hunno sammanträda, utestängas från utöfningen af det honom lemnade och icke förverkade förtroende, vore, stadgadt uti en Ansvarighets-Lag, så oförenligt med grunderna för all Lagstiftning, att rättelse deruti borde ega rum, funne Högste Domstolens flesta Ledamöter sig ega anledning i underdånighet tillstyrka framställande till Bil. till KM. Nädiga Propos. N:o Go, i3 Rikets Ständer af det förslaglill ändring Uti ifrågavarande Ansvarighets-Lagar, hvarå Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss har afseende. Justitiae-Rådet Strålesom var af serskild tanka 1 ämnet, utlät sig sålunda: Då Kongl. Majct, uti det ämne, hvarom fråga är, redan fattat ett beslut, hvaraf den föreslagna framställningen till Rikets Ständer synes blifva en ovilkorlig följd, har jag tvekat, huruvida det vore mig ti 1 Iständigt, alt nu framställa en annan åsigt af saken an den redan antagna; men enär Kongl. Majit anbefallt Högste Domstolen att afgifva dess yttrande Öfver den Proposition till Rikets Ständer, sorn blifvit föreslagen, utan att någon inskränkning, i afseende på frågans omfattning, dervid blifvit gjord, anser jag det vara min underdåniga pligt, att framställa mina åsigter i ämnets hela vidd, till det afseende Kongl. Maj:t kan finna desamma förtjena. Att tillägga en lägre
Men förrän vi oss begifva A f o c h öde öknen nått, Vill jag visligen dig gifva Ett mitt tredje, s o m är godt. Innehållsförteckning. (Med porträtt). — Kvinnorna på utställningen af Adolf Hellanda-. Idun Stockholm, Iduns Tryckeri Fredagen den 22 november 1895. N:r 47 (414) Byra: Prenumerationspris p r å r: Idun ensam — kr. telef. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modet., manadsuppl » 3; — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » 3: — anstalter i riket. Kedaktör och. utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffast säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. ; J. Novating. Aktiebolag. 8 de årg. Aanioiisprjs; 35 öre pr nonpareilierad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjad t tiotal stafv. Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) den 25 maj Fadern som tidigt på visat sin uppfostran u n d e r h å l l n a, att m a n k a n v å g a dan beträda under 1849 i en äfven prästman, dog, laboratorier, hvarefter e n s t o r d e l af och äfven vistades å ett semodernt — järnbruk ett där i de största laboratorierna i och a n d r a k e m i s t e r s a m t fick Betecknande af var medicinskt bildad Louise dem frackklädd? Hammarström kapellförsamling i år.
Den statsförfattning, restaurationen sökt att grundlägga, föll — äfven den — först år 1815, vid blotta anblicken af en beundrad och beundransvärd revenant; andra gången 1830; ty dä ombyttes icke blott dynastie, utan chartan undergick en väsentlig förändring. Båda försvunno år 1848. Alla regeringsformer, snart sagdt, hade nu varit profvade; likaledes alla tänkbara val-lagar, ifrån de mest allmänna val lill de mest inskränkta. Försöken fortgå ännu; hafvet är vidsträckt, vindarne många, kompassen förkommen. Om det än antages, att dessa följder, i Frankrike, år 1814, ej mera stodo alt förebygga, så förmodar jag deremot all de, som med upmärksamhet och skarpt öga hafva följt samtida verldshändelse!', skola dela min tanka, alt pä Pyreneiska hallon den ofvan påpekade utgångspunkten hade kunnat och bort återfinnas och upnås. I dess ställe tumlade man, i Spanien, ur demokratien in i despotismen och frän denna åter lill den förra. Följderna äro kända och ännu kännbara. En af dessa följder var 1823 års fälttåg; till icke i inga del lärer förlusten af de, åt anarkien upgifna, kolonierna jemväl böra bil hänföras. Samma förhållande ungefärligen, i Neapel, hvarest, när Konungen tvangs alt antaga ilen demokratiska Spanska konstitutionen, mari förgäfves sökte ett exemplar af denna urkund. Alen, med förbigående af andra stater, hvarest följderna dels varit i viss mån likartade, dels ännu icke hunnit att visa sig på ett i ögat lika fallande sätt, låtom oss häfta blicken på Tyskland. Del ligger oss nära; det bebos af ett med oss beslägtadt, ett högt bildadt, hög aktning värdt folk; huru har derstädes förloppet varit? hvad framgång, hvilken varaktighet hafva de konstitutionella nybygnaderne der haft? Sedan 13:de Art. i Bundsakten af år 1815 stadgat, att i alla Tyska stater skulle finnas, såsom orden lyda, eine ständische Verfassung, erhöll detta stadgande en nog olika tydning.
Hvad Hr von Kock beträffar, så är han så initierad i delta ämne, att det för honom ingalunda kan vara obekant. Gr. Mörner: Jag har icke förr än Hr Cederschiöld nu sträckt betänk, till mig, haft tillfälle att se detsamma, och i en sådan fråga som denna, anser jag mig hafva rätt, alt derom taga kännedom och tror icke, att någon kan betaga mig friheten att begära detta betänk, på bordet. Då det var fråga om arbetarenas resa till England, så afstod jag ifrån den af mig begärda bordläggningen, men då det väl icke är fråga om att cellfängelserna skola resa dit, så hoppas jag all i den delen åtminstone få vidhålla min begäran om bordläggningen. Hr Cederschiöld: Att Gr. Mörners rätt att få betänk, bordlagdt, är obestridlig, det har icke blifvit ifrågasatt, men jag trodde mig äga anledning förmoda, att Hr Gr:n skulle fästa afseende på min framställning, då han iakttagit tystnad, sedan jag för \ timma sedan, anmodade Gr:n att genomläsa de här få raderna, som betänk, innehåller. Då Gr:n emellertid nu förnyat sin begäran om bordläggning så kan icke någon tvist derom upstå. H. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att LagUtsk:s ifrågavar:de betänk. N:o 26, till följd af flere ledamöters derom gjorda begäran, komma att ytterligare hvila på bordet. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mern. och ullåt:n, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 147, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt. N:o 82, ang:de regleringen af utgifierne under Riksslatens Första hufvudtitel i N:o 148, i anledn. af erhållne återremisser a utlåt. N:o 83, ang:de reglering af utgifterne under Riksstatens Andra liufvudtitel; N:o 149, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Det må gerna medgifvas att Jordbruket och da productiva Näringarne kunde vara i behof af ytterligare Låne-tillgångar5 men så hafva dock desse, enligt hvad af StatsochjBanko-Utskota g§8 iSanko-Utsloitets Betäftkatiden. fens Betänkande otn Allmänna PenningéröreLen och Myntvärdets upprätthållande , samt Utskottens sedermera deröfver afgifne förklaring oell utveckling upplyses , fått Låne-Anslag för sig anViste, hvilka troligen ej kiinnat fötökns om a'n det i frågaVarande Låriebiträdef icke blifvit beviljadtj Att den érbudne säkerheten för Länet ej må vara att jämnföxä med den man i annan väg kunde erhålla, vill Utskottet ej bestrida , rnén enligt samma grund skulle ock en Egendom af högre värde höra äga företräde till Fastighetslån framför en af ringare* ehuru denne sednare innébar full säkerhet för det sökte Lånebeloppet. fia Utskottet vid pröfningen af deh efbudne säkerheten funnit densamma tillräckelig för återbetalningen till Capital och Interesse, sä att Banken derigenom kari vara tryggad för ali förlust, lärer Bankens rätt. i denna del såmedelst vara behörigen iakttagen. På desse anförde skal, och enär i öfrigt 3:né IliksSlånd* Banko-Utskottets förénämnde Betänkande bifallit, lärer någon förändring derutin* nan i anledning af de gjorde Anmärknirig.arnö ej böra komma i fråga. Stockholm den a2 Maji 1818. Jftct 50'. KiksenS Högloft. Ständers Banko-Utskotis Betänkande öfver gjorde Anmärkningar i fråga om Läne-biträde från Banken till uppbyggande af Lärohus i Calmar och Skara. JBanko-UtsinttetS Befdnkarideni 599 Vid Banko-Utskottets den 22 sistledne
Hamilton, M. W., angående upphäfvande af export tull å ved: II. 48, R 48. (se Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 23, angående Tull-Bevillningen). — Frih. Hermelin, C. A., angående anslag af stats medel till bil dande af en låne fond för jordbrukets och dess binäringars understödjande: I. 128, R. 139; B. VII. 97, 196, A. 196. — Frih. Hermelin, C. S., angående förändring i Kongl. Frih. Hjerta, F. Ph., angående förändring af och tillägg till 15:de kapitlet Byggninga-Balken: I. 549, R. 551. (Besvarad i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 43). — d:o angående meddelande af fullständiga föreskrifter rörande brukning af boställs-jord: I. 442, 518, R. 518; B. X. 248, 284, A. 284. 162 — M — Motioner, väcktn hos Ridderskapet och Adelil: af Hr von Hofsten, 8. E., att A k tie—bolaget för jernväg mellan Köping och Hult måtte återfå återstoden af de i StatsKontoret såsom säkerhet för jernvägens färdigbyggande nedsatte medel: I 109, 124, R124; B. IX. 232, 284, 343. A. 343; E. XI. 3. — Gr. Kalling, C., om pension åt Fröken Sophia Pauli: II. 121, R. 121. (Besvarad i Stats-Utskottets Utlåtande No (52, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel).
Betjenter, SufTac ener laquöyer, i lagpabb tjenp: gör £n eder £rod, barbera 2: — ©en £rebje 4: — ©en Sierbe 6: — ©en Semte 8: — ©en ©jette, od; broar cd; en berutöfroer — 16: Stteb betjent förpdd Jpofntdpare, kammartjenare (fjroilfa bdgge bepufom betala ben f;dr nebanföre pabgabe afgift), Saffcltdcfare, jjdga* re, famt ada anbre ntandperfoner, forn tid uppaPning npttjad; meb un» banfag af minberdrige SjenPgojjar. Std fdban betjening t ett fjudbda ffafl fammanrdfnad, fd att för gru eder minberdrige 23arn, ndgon fdrjTilb iöetjening ej md uppgifroaö 0$ ben forböjba afgiften berigenom minpad. £yr*l<iquayer $br 4: Bidarb-dgore: gör fcroarje ©idarb, ber fd fadabe partie-penningar ht* talad, i brenne Claper: 3 ©torf* Strt. II. §. 17. 17 3 ©todbolm ad? (Bötbeborg: Sörpa (Slapen 9f:br 150: Stnbra bito 100: Srebje bito 66: 32. 3 öfrige ©tdberne: Sörpa Släpen 100: Stnbra bito 7.5: £rebje bito 50: gör ©idarber p,d inrdttabe ©dflffap eder klubbar betalad: 3 ©tocfljolm od; ©ödeborg po: 3 öfrige ©tdberne *—33: 16. Biltarber roib #dlfobrunnar od; forn enbap begagnad un* ber ©runndtemiinerre, erlägga 25:
Utskottet tror sig i berörde hänseende icke böra gå längre än som nu skett, då Utskottet uttryckligen ogillat den hushållning, som med PasSevolance-medien i de uppgifne fallen egt rum; men då af vidtagne åtgärder en bättre ordning och hushållning är alt förvänta, vidblifver Utskottet sitt förra tillstyrkande: att Revisorernes ifrågavarande anmärkningar icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. 26:0 Uti 80 §. har Utskottet, med anledning deraf, att åtskillige utgifter funnits vara af beskaffenhet, att icke böra drabba JVya PassevolanceCassan, hemställt: ”alt Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt de omnämnde och med dem likartade utgifter måtte bestridas af gamla Passevolance-fogden, och att, derest sådant ej i Nåder "bifalles, desamma blifva anvisade alt af 3:dje Hufvud-Titelns tillgångar utgå.” Hvarjemte Utskottet i 82 $., der åtskilliga utgifter äro uppräknade, som kunna hänföras till de uti 80 §. omnämnde, tillstyrkt tillämpningen äfven af det i samma £. gjorda förslag. Häremot har blifvit anmärkt, af Friherre Cederström> J._, alt den af Utskottet begagnade benämningen gamla Passevolance-fonden borde utgå, enär Rikets Ständer å denna fond ej ega rätt alt göra några anvisningar; samt af åtskillige Ledamöter inom Borgare-Ståndetalt berörde benämning vore så mycket mindre lämplig, som deraf skulle kunna dragas den slutsats, att fondens behållning icke borde Stats-verket tillfalla, hvilket Sihans till R. St. Brot. 1834. 4.de Sami. 1 AJd. ».dra Bandet. 4-de Uäjtet. 3 / 18 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. dock, ehvad gransknings-rättigheten tillerkändes Rikets Ständer eller icke, förmodades höra ske.
Sedan, i anledning häraf, Rikets sednast församlade Ständer, som ansett billigt, att den förlust, som genom den minskade tolagen uppkommit, till någon del genom anslag af statens modet ersattes, likväl under förutsättning, att, i följd af framtida förändringar i tull-lagstiftningen, en sådan tillökning i Finska tolagsmedlen kunde uppstå, att det från statens sida ifrågaställa serskilda bidrag funnes umbärligt, endast under den tid, då uppgjord statsreglering, kornme att fortfara, beviljat ett årligt anslag af 4,500 R:dr, har Direktionen för ofvanberörde Lazarett, då för inrättningens underhållande i lika utvidgad skala, som sednaste åren, samma inkomster, som i följd af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers förenämnda beslut af Lazarettet åtnjutits under sisth och innevarande år, framgent äro af behofvet påkallade, men det af Rikets Ständer sednast beviljade anslag till Lazarettet endast afser den kortare tid, hvarunder nu gällande statsreglering fortfar, af sådan anledning ansett sig böra hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Maj:t må i Nåder täckas bereda Serafimerordens-lazarettet fortfarande åtnjutande af det anslag, som af Rikets sednast församlade Ständer tills vidare beviljades. Då de förhållanden, som föranledt bifall till ifrågavarande anslag, ännu icke undergått någon förändring, får jag underdånigst hemställa, det Eders Kongl. Maj:t behagade hos Rikets Ständer föreslå, att lill samma ändamål anvisas, under ytterligare trenne år, enahanda belopp med 4,500 R:dr om året, eller tillsammans 15,500 R:dr B:ko. 2i:o Uti serskilda underdåniga framställningar har SerafimerOrdens-Giilet hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om allåtande af Nådig proposition till Rikets Ständer, dels i fråga om afskrifning af åtskilliga hospitalsfondens skulder, dels ock om beviljande af ett förslagsanslag å 25,000 R:dr B:ko årligen till hospitalsfondens understöd.