Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut Supra. S. D. Efter förnyad föredragning biföllos följande den 4 Juli afgifna och den 7 dennes på Bordet lagda Memorial och Betänkanden: Från Allmänna Besvärsoch Oecono• utie Utskottet. I anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om allmänna upphandlingar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning. Från Allmänna Besvärsoch Oeconomiesamt Särskildta Utskotten. 1:0 Angående medel och utvägar till Hampeplanteringens befrämjande. 2:0 I anledning af väckt fråga om inskränkning i Halländska och Bohuslänska Allmogens Seglationsfrihet. Ut Supra. S. D. Återremitterades, i anledning af gjorda anmärkningar, Statsutskott#*, den 7 Dan 14 Juli f. m. 661 Juli på Bordet lagda Betänkande af den 4 dennes, angåenda f. d. vice Talemannen Jon Jonssons Memorial om lindring i Båtrmanslndelningen uti Blekinge Län. Ut Supra. S. D. StatsUtskottets följande, den 30 Juni och den 6 dennes afgifna, Betänkanden och Memorial föredrogos å nyo och biföllos: 1:0 I anledning af! Kongl. Majlis Nådiga Remiss å LandshöfdingeEmbetets i Wermland underdåniga anhållan om Mantalsskrifvare Provisionen derstädes för åren 18x2 och 1813. 2:0 Angående tillökning i Utskottets Betjening samt betalning för tillfälligt skrifbiträde. Ut Supra. S. D. F.öredrogs det Hedervärda BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 7 Juli och det Vällofl, BorgareSUndets af denna dag, angående dels förhöjning i arfvoden förbemäldta Stånds Notarier och Ordinarie Canzlister, dels tillökning i Canzlisternas antal; och hade Ridderskapet och Adeln forsin del ej nlgotsatt erinra vid bemäidta RiksStånds anmodan till StatsUtskottet att häröfver med Utlåtande inkomma.
Ynglingens af den obetänksamhet, som är hans ålders följeslagare, föranledda handling rättas lämpligare genom ett disciplinärstraff, än genom Strafflagens näpst; är äter brottet af allvarsammare art, bör icke och kan icke Bih. till R. St. Jag har, för min del, af dessa skäl icke deltagit i Utskottets ofvanomförmälda beslut.” af Herr Doktor Petrelli. Friherre Armfelt, Doktor Forssell, Doktor Schram samt Domprosten Björling hafva anmält att de vi det ifrågavarande beslutets fattande ej närvarit. STOCKHOLM, tryckt nos a. l. norman, 1863. Lag-Utskottets Betänkande N:o 59. 1 Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Sept. 1863, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af motioner om dels upphö/vande, dels oek inskränkning af rättigheten att hörda jord ä landet, så ock ait lösa frälseskattejord sand Jrälserunta. Omförmälda motioner hafva blifvit väckta hos Högloflig» Ridderskapet och Adeln af Herr Dalman (N:o 24), hos Välloflig» Borgare-Ståndet af Herr Lovén (N:o 28) samt hos Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmäktige Anders Persson från Örebro län (N:o 80), Paul Andersson från Jemtlands län (N:o 88), Nils Jansson från Östergötlands län (N:o 169) samt C. J. Svensén från Calmar län (N:o 461). I dessa motioner, hvilka, jemte de i anledning af Paul Anderssons motion inom Bonde-Ståndet afgifna yttranden, blifvit till Lag-Utskottets handläggning öfverlemnade, är föreslaget: af Herr Dalman och Riksdagsfullmägtigen Paul Andersson, äfvensom, med någon mindre betydande afvikelse i ordställningen, af Herr Lovén, att allt hvad
299. — rörande afgörandet af RiddarhusUtskottets memorial i anledning af Riddarhus-Directionens Berättelse öfver StiftsÄrendernes förvaltning. XXXV. 88. — rörande Riddarhus-Utskottets memorial med förnyadt förslag till Riddarhus-Ordning. XXXVIII. 222. — rörande Riddarhus-Utskottets memorial i anledning af väckt fråga om upplåtande af Riddarhusets obebygde Tomt till uppförande af Sessions-Salar för de 3 Ofrälse Stånden m. m. XXXIX. 283. — rörande Riddarhus-Utskottets memorial med förslag till underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t med öfverlemnande af förslag till ny Riddarhus-Ordning. XLII. 77. — rörande Riddarhus-Utskottets memorial angående föreskrift för Riddarhus-Secreteraren att inom viss tid afgifva Riksdagskoslnadsräkningen. XLII. 77. — rörande Riddar - 4ia hus-Utskottets memorial angående med Ryttmästare!! Silfverstolpe och Notarien Hjerta anstäldt prof i Snällskrifningsmethoden. XLII. 78. — rörande Riddarhus-Utskottets memorial angående tillstånd för Organisten Möller att uppföra en Concert i Riddarhus-Salen. XLIII. io4- — rörande Riddarhus-Utskottets memorial med förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående utfärdande af Kungörelse om en fortfarande Riddarhus-Capitations-afgift. XLVII. 204. — rörande Riddarlius-Ulskottets memorial om tillstånd för Herrarne Adner och Nagel att gifva Concert å Riddarhus-Salen. L. 178. —~ rörande Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med Stadfästelse å RiddarhusOrdningen. LV. 88. — om uteslutande utur Dalman, Lars Johan.
Maj:ts nedanstående Nådiga skrifvelser till Rikets Ständer, hvilka den 21 dennes meddelades och bordlädes, blefvo, vid nu förnyad föredragning, till Statssamt Allmänna Besvärsock Elionomi-Utskott en remitterade: l:o angående den nya ordinarie Soldat-roteringen i Riket; gifven Stockholms Slott den 17 October 1840; 2:o angående jemkning i Provincen Skånes ordinarie Rotering; gifven Stockholms Slott den 17 October 1840; 3:o angående förändring i Södra Skånska Infanteri-Regementets rotering i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarie voterings utgörande; gifven Stockholms Slott deu 10 October 1840; 4:o med öfverlemnande af längder på tillökad ordinarie Båtsmansroterinir inom en del Län; gifven Stockholms Slott deni 17 October 1840. S. D. Kongl. Majcts Nådiga Proposition, angående rättighet för Entreprenören af Pant-låne-inrättningen i Stockholm att under ytterligare Tio år begagna en fond, stor 100,000 R:dr af allmänna medel; gifven Stockholms Slott deu 17 October 1840; och 728 Trot. ZJldr. d. 28 Oct. 1840. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af deras hos Kongl. Majit anmälda beslut om Kongl. Numer-Lotteriets upphörande; gifven Stockholms Slott den 17 Octoher 1840, hvilka den 21 dennes meddelades och då på hordet lades, blefvo, vid nu ånyo skedd föredragning, till Stats-Utskottet remitterade. S. D. Af det hos Ståndets Electorer denna dag hållna Protocoll, inhemtades, alt Kyrkoherden Källström blifvit utsedd att som ledamot af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet inträda under den tid Prosten Lalin permission åtnjuter; dertill han genom Protocolls-utdrag legitimeras skulle. Från Y äl 10 fl. Borgare-Ståndet.
Vid detta förhållande, och med öfvertygeU se om nyttan af en allmän noga. kännedom om de för upptäckternes .befordran stadgade förmåner och af föreskrifternasså klara bestämmande för hvarje serskildt fall, att den Domstol, hvilken det lillla ci i e r att slutligen döma ofver brott af ofvannämde beskaffenhet, må kunna i sammanhang dermed äfven om beloppet af den Belöning, angifvaren är berättigad uppbära, samt om Belöningens fördelning mellan flere och den derutinnan dem mellan uppstående tvist fatta Beslut, hvarige-1 norn undvikas de olägenheter, dels att angifvare ite, såsom hittills, nödgas, sedan ransakning öfver den! brottslige blifvit fulländad och slutligt Utslag i målet fallit, om Belöningens undfående göra ansökning hos Riksens Ständers Fullmäktige i Banken eller Riksgälds-Kontoret, dels ock att, enär desse Fullmäktige för sitt utlåtande deröfver icke funnit någon viss grund till efterföljd, Angifvarne, som förment sin tillständiga rätt vara sig af Fullmäktige förnekad, måste genom Rättegång Bihang till Rikt-St. Prat. 1817—iSiSio:äc Sami. N:r 68» 69* Underdåniga Skrifvelser. sin talan utföra, hafva Riksens Ständer uti ofvanberörde Författningar antagit och fastställt föl jande förändringar: 1. Att eho det vara må, som antingen å bart gerning griper och (ill allmänt förvar aflemnar eller hos vederbörande angifyer och med lagliga bevis öfvertygar 'någon att hafva efterapat Bankens eller Riksgälds-Kontorets Sedlar, skall undfå en Belöning af Ett Tusen Riksdaler Banko: samt att för enahanda åtgärder med Förfalskare af berörde Sedlar en Belöning af Femhundra Riksdal. Banko tilldelas: 2. Att, enar den tilltalade endast i den man blifvit om det angifna brottet öfvertygad att, likmätigt 17 Kap. 32 §:n Rät teg.
önskar till hösten inackordering i vänlig, bildad familj (ej inackorderingställe) där ett godt hem, hemlif och hemtrefnad kunna på- räknas. Den, som ej kan erbjuda detta, göre sig ej besvär. Hälst där ungdom och inga eller endast några inackorderingar fö- rut finnas. Eget eller deladt rum. Svar med fullständiga upplysningar till » Godt hem » sändes till S. Guma:Iii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 86155) Med den dyrare upplagan — mån. en fin-fln kotor, modeplansoh och en förträfflig handarbetstidning. Den billigare upplagan utan dessa båda bilagor kostar blott 3 kronor. I innehåll och pris, jämförda med hvarandra, står denna modetidning absolut gäng D e t b ä s t a rengöringsmedel för kokkärl, bleckkärl och träkärl är INCRNNSNTI KRAFT-SBURPNLVER, hvilket finnes hos alla Specerister och Järnhandlare i riket. Ende tillverkare KRAFT-TVÅL-FABRIKEN, Jönköping. munvatten eller aseptin pröfva först Sano med märket pilen. Sano är välsmakande Inteckningsbolaget. hvarje annat därmed jämförligt antiseptiskt — Stockholms Intecknlngs-Garantl-Åktlebolag. — medel. Den som en gång börjat använda Hufvudkontor: Malmtorgsgatan n:r 1, Sano vill säkerligen icke göra utbyte. Sano öppet 10 — 3. säljes hos de flesta bokoch pappershandAfdelningskontor: Biblioteksgatan n:r IS, lare, en del manufaktuiaffärer m. fl. Pris öppet kl. ' / alO — 3. — Vid köp af minst 25 flaskor hög rabatt. Depositionsränta 5 proc. Sparkasseräkning (vid Afd.-kont.) 4Va » och Finland ALBERT ANDERSSON, På kapitalräkning å 6 mån. uppsägning Uddevalla.
Men äfven en man, som icke är blind för felen inom denna press, och som älskar sitt yrke för högt för att icke vilja göra allt hvad i hans förmåga står att rödja undan ogräset och kratta upp jorden, hvari det växer för att bereda god mark för god frukt. Men han har under sin verksamhet som tidningsman på skilda orter fått se mycket dåligt frodas inom pressen och han har haft tillfälle att genom resor i landet — äfven i grannländerna — sätta sig rätt mycket in de förhållanden hvarom han här skrifver. Då han emellertid här talar endast om landsortspressen, kommer detta icke af. att han anser hufvudstadsbladen höjda öfver allt klander, utan deraf att han icke så noga känner förhållandena inom desamma som i landsorten, och han vill endast här framdraga fakta. Kunde hans ord i den allra minsta mån bidraga till höjandet af den dåliga anda som råder på många tidningskontor i småstäderna, och vidga resp. utgifvares horizonten smula öfyer annonstaxan, saxen och klisterburken, skulle han anse det för en stor belöning. Den stora allmänheten känner föga till de inre förhållandena inom tidningspressen, hori endast känner dess verkningar, vet att vinden blåser, men icke hvarifrån den kom• mer eller hvart den far. För allmänheten i gemen är tidningsbyrån ett mystiskt rum, och pressens slammer som ett mummel af okända magter. Låtom oss kasta en blick in bakom ridån en smula. Jag vill söm exempel taga en stad på cirka 6 å 8,000 innevånare. Der finnas — antaga vi — tvenne tidningar X-aliehanda och X-bladet. X-allehanda är det äldsta på platsen. Det kom till för många år sedan. Orsakerna hvarför och sätten hvarpå en tidning i en småstad kommer till äro mångahanda. Ofta är det endast en vanlig affärsspekulation, men lika ofta är det en följd af missnöje med den gamla på platsen. Antingen har denna varit för röd eller för grå; antingen har den sagt för mycket eller för litet. Kanske har den också med några hårda ord knuffat en man som har pengar och energi nog att sätta upp en ny för att ge svar på tal.
Sedan, efter ofta ombytta grunder för Bevillningen, man omsider kommit derhän, att bestämma densamma, i anseende till det skydd Samhället lemnar, af Medborgerliga Lagarna; för personen, och hvarje persons rättighet till skydd och behof deraf är lika och enahanda; hvilket således icke kan mätas i mån af en större eller mindre egendom , så följer ock deraf ovedersägligen att den personelle afgiften eller 5.te Bandit. 17g. iäo. Capi - 1436 Den 17 Juli. capitationen, mäste i enahanda förhållande vara för alla och en hvar lika och enahanda. De rina afgift, hvilken äger samma grund som de fordom faststälte Mantals-penningarne , är följakteligen lämpad till det belopp, att densamma utan någon synnerlig känning kan af alla och en hvar utgöras, med undantag af dem som sakna all arbets-förrnåga, genom ålder eller bräcklighet, och all tillgång genom medellöshet, och för dessas totala befrielse äro sådana utvägar öppnade, att de med den bestämda afgiften icke varda besvärade. Ali afvikelse från ofvannämnde princip skulle dessutom föranleda till oreda och villrådighet, och ett godtyckligt välbehag hos Taxeringsman , hvilket vore lika obehagligt för dem att utöfva, som för de skattskyldiga att sig underkasta; och kan Utskottet alltså icke förändra dess redan för Capitationens utgörande stadgade grund. 2 Art. 1 §. r Morn.
Cellfängelser finnas numera upförda uti en stor del af Riket och i några län der sådana fängelser ännu icke äro inrättade förflyttas nämnde straff-fångar till ett närbeläget cellfängelse, t. ex. från Orebro Lin till Carlstads cellfängelse, från Jönköpings län till Wexiö cellfängelse o. s. v. Något särdeles nytt förhållande skulle således icke uti detta hänseende inträda genom antagandet af förevar:de förslag. Gr. Sparre: Jag nödgas anmärka ett misstag i Frih. Ugg las sista yttrande; ty utom för de af honom upräknade förbrytelserna kan fängelsestraff ådömas för edsöres-brott, för våld mot telegraferne, och när den iiya lagen om förfalskning och bedrägeri blir utarbetad kommer den att stadga fängelsestraff såsom påföljd i flera Pen 2.1 November f. m. fall. Således kan förbrytelser af mångå slag dömas till frihetsstraff utan arbete. Hvad angår den omständigheten att ensamhetsfängelset för vissa personer kan vara en lindring, så är det en egenhet bos detta straff att det nr en synpunkt kan vara en lindring, men ur en annan en gravation. Olver liela Europa anses likväl ensamhetsfängelset vara ett svårt straff. Man måste alltid följa en princip vid upgörande af ett straffsystem, och den åsigt hvarifrån jag utgått, är att man i fråga om alla frihetsstraff bör genomföra den princip som ligger till grund för ensambetsfängelset. För öfrigt har jag sagt, att jag anser så stor skärpa ligga i ensambetsfängelset att afkortning i strafftiden bör ega rum för alla fångar, på hvilka det tillämpas, men medger gerna att någon skillnad må ega rum i behandlingen af det ena och andra slaget af fångar. En sådan skillnad i behandlingen iakttages äfven i utlandet; ty de fångar som blifvit dömda till emprisonnement behandlas icke så strängt som de öfriga. Gr. Mörner har således helt och hållet misstagit sig om min mening i detta afside.
I detsamma öppnade skolläraren Hans Persson stugudörren, tydligen för att efterse, det inga oordningar förekommo i skolsalen. Och då han nu observerade, att jag höll på med att undfägna hans son med vofflor, så log han så godt och nickade åt mig, liksom om han velat säga: »Det skall du ej hafva gjort för intet». Sedan mitt voffelförråd var slut, gick Per straxt ifrån mig bort till en annan gosse för att få smaka äfven på hans mat. Och jag märkte snart, att han på detta sätt brukade hemta det vesentligaste af sitt uppehälle ur de andra barnens matknyten, enär ju barnen gerna delade med sig af sin skolkost för att stå väl hos skollärarens son och genom denne hos skolläraren sjelf. Efter rasten vidtog upphörandet af berättelser ur bibliska historien samt ett par psalmer, hvilka de äldre barnen äfvenledes haft i hemlexa. Derpå fingo dessa skrifva efter förskrift, medan läraren egnade sig åt undervisningen af stafvare och abcdarier. Men innan han förfogade sig ner till de sistnämnda, vände han sig till mig och frågade, om jag kunde skrifva. Då jag svarade, att jag ej fått någon undervisning i denna konst, så tog han en griffeltafla, som tillhörde hans son Per, och skref till förskrift ett stort A med sin venstra hand samt lärde mig, huru jag skulle hålla pennan, här n. b. griffeln. Således har jag Hans Persson att tacka för första undervisningen i den ädla skrifkonsten. Och med min goda vilja och brinnande håg lyckades jag redan den första dagen att forma bokstäfver, som Hans Persson med nöje godkände. Då klockan led inemot 4 e. m., läste läraren aftonbönerna, hvarefter en psalmvers afsjöngs. Och dermed var den första dagens arbete i Kröplinge skola afslutadt. Till min ömma moder, som kommit för att hemta mig, yttrade Hans Persson ute på gården följande enkla ord: »Pågen artar sig bra,» hvilka mycket gladde henne äfvensom mig sjelf.
Hr von Hartmansdorffs yttrande har än vidare i väsendtlig mån till vägledning af frågans upfattning ur en, från den inom Utsk. rådande, skiljaktig synpunkt bidragit; och jag vågar hoppas, det man ej saknar utsigt, att genom en äterremiss kunna bereda beviljandet af ett anslag för delta obestridligt gagneliga och önskvärda ändamål. Medan jag har ordet, begagnar jag tillfället för att rälta ett möjligen upkommande missförstånd af mitt yttrande, rör:de den förra punkten i nu föredragne Betänk., i så måtto, som skulle jag, genom att hafva befarat det någon öfverdrift visat sig i vissa nyklerhetsvänners verksamhet, velat i någon måtto nedsätta eller förringa den del Hr von Hartmansdorff tagit i befrämjandet af nykterhetens sak. Sådant har aldrig varit min mening. Tvertom är jag den förste alt upriktigt erkänna det varma, och dock derjemte från klandervärd öfverdrift fria, oaflåtliga verksamhetsnit, som i detta, så väl som i åtskilliga andra samhällsnyltiga ämnen, blifvit 10 Den 1 Juli. af den värde ledamoten ådagalagd!. Jag erkänner detta gerna, till och med i ämnen, der vi äro af olika tankar, — sä mycket mera i detta, der vi äro öfverensstämmande. Hr von Troil, Sam. Gust.: StatsUtsk. har i sanning ett svårt updrag sig anförtrodt, ithy att Utsk. bör för R. St. framlägga eli förslag till de utgifter R. St. böra bekosta. Då på grund af enskild motionärs förslag, som blifvit fullständigt utredt, åsyftande landets förkofran i industriell hänseende, Utsk. framställt förslag till medels beviljande, så klandras Utsk., och då, om en motionär, utan all utredning af frågan, framställer ett förslag, Utsk., på grund deraf, afstyrker R. St:s bifall lill detsamma, ogillar man äfven Utsk:s förfarande. Hvad denna fråga beträffar, vill jag icke underkänna vigten deraf, ehuru hon icke afser, hvad en talare sagt, nemi.:
Aflöningar och underhållskostnader vid hvilslämplingsverket och gamla tryckeriet (hvilka eljest kunna indragas senast » år efter nya sedeltryckningens återbörjande) hafva, efter medeltal för åren 1829—i832, utgjort b:co r:dr 1887: 34. 6.; vidare för hvarje ris sedelpapper (för stämpelpapper, stämplare-, slagare-, skärareoch tryckare-arfvoden) efter närvar, förhållanden 5 r:dr 12 sk. b:co, eller 2 r:dr 35 sk. 3 r. för 1000 blanketter, hvilken kostnad, efter ett af nuvar. medaillören Enegren gjordt förslag, kunde reduceras till 3 r:dr 36 sk. b:co för riset eller 1! 4^. 9- för 1000 blanketter, utgörande i förra fallet för en A rs t i Ii verkning af i586J ris sktssedlar, inedeltalet för åren 1824—1833, b:co r:dr 8,328: 6 sk. och för det sednare ridt' 5,949: 18;; hvaremot, otn hvitstämplingen upphörde och tryckningen öfverlemnades åt Bankens stereotyperingsanstalt för de nya (större) sedlarna, hvarest den utan svårighet kan medhinnas (med undantag kanske af den första tiden af tillverkningen af ny uppsättning af de nya större sedlarna), enligt Uppgift af Hr Broling, som nu gjort förslag till nya sktssedlar, hvaraf prof bifogas, 12,000 per dag kunna tryckas, utan annan tillökt kostnad än 6 r:dr b:co i dagspenningar, utgörande 24 sk. för tusendet, eller för en lika årstillverkning, som ofvan-* före blifvit beräknad, 1048 rjdr 18 sk. 3 r. b:co.
Min hustrus kammarjungfru, mamsell Charlotte M., ser ännu särdeles bra ut och är ej så alldeles utan mynt. Helt säkert skulle hon passa ... – Jag fruktar motsatsen, sade supplikanten med en röst darrande af undertryckt förtrytelse. – Så mycket värre! Det skulle bedröfva mig för magisterns egen skull, ty blott åt mamsell Charlottes blifvande man kan jag utlofva pastoratet. – Ah! – Ni förstår mig? – Blott alltför väl. Magister Isander dolde här sitt hufvud mellan händerna och borttorkade en bitter tår af sårad sjelfkänsla. – Hvartill beslutar ni er? – Herr grefve, svarade presten, vill ni skänka mig en dag till öfverläggning? – Rätt gerna. Kan jag se min mor omkomma af brist? På en eländig bädd i Isanders torftiga hem låg hans mor kämpande mot sjukdomens, armodets och förtviflans förenade anfall. Vid hennes hufvudgärd satt den unge presten försänkt i djupa och – såsom det syntes af hans förvridna anletsdrag – högligen smärtsamma tankar. Hans mor hade nyss önskat litet vin för att blanda med vatten, och han hade ej kunnat skaffa något. Man var i November och rummet nästan oeldadt. Hyresqvartalet var ännu icke betaldt, och värden yrkade att man skulle betala eller flytta. Tusen småsaker, nödvändiga för ett hushåll, särdeles då deri finnes någon sjuk, fattades, och Isander hade ej lyckats anskaffa penningar till nödiga uppköp. – Hvar är du, min Ernst? frågade modern med svag stämma, och hennes skumma blickar sökte sonen. – Här, mamma lilla, svarade Isander och fattade sin mors hand. – Jag känner mig nu litet bättre. Berätta mig då hur det gått för dig. – Såsom mamma vet, besökte jag grefve Hägerstjerna, som har jus patronatus i denna församling. Han mottog mig ganska vänligt ... – Ack, helt vist börjar lyckan åter le emot oss. – Kanske, sade Isander med ett bittert leende Grefven var mycket god emot mig: han icke blott lofvade mig sitt inflytande, hvad pastoratet beträffar, utan ville äfven skaffa mig en hustru. – Hvad vill det säga?
Jag vill inskränka mina behof så, att mina inkomster kunna räcka till för dem utan alltför många bekymmer, ty bekymmer göra en ofri, bunden och oförmögen till arbete. Och att kunna arbeta det är en sådan välsignelse. Är det inte så för er? Älskar ni inte arbetet för dess egen skull? För mig är det kärt öfver allt annat, näst tillvaron sjelf, Gud eller det goda, eller hvad namn ni nu vill ha för det; det der som alltid skall vara qvar sedan vi äro borta och som gör att man kan känna ett slags lycka midt i olyckan. Arbetet är för mig som en kär mor, som först småningom lyckats vinna mitt hjerta, men nu eger det helt och hållet. Om ni visste hvad allt denna mor varit för mig! Och ändå kan jag ibland vara otacksam och känna mig böjd att klaga öfver, att hon ej skänkt mig leksaker nog – leksaker som jag ser andra ega och mista, få och förstöra. När det någon gång käns alltför tungt att lefva – och det gör det ju ibland – så har arbetet stora, mjuka händer att tröstande stryka med öfver ens trötta hufvud; och när det käns ensamt ibland, då har det ett par djupa, allvarliga ögon, som kunna le i hjertevinnande vänlighet, liksom ville de säga: »har du inte mig?» – och när det ser mörkt ut med utkomsten, då nickar arbetet uppmuntrande: »vänd dig till mig!» Hå, ja, och när lifvet ibland solar upp och ger en nöjen och goda dagar, då är det arbetet som gör, att man kan njuta allt detta utan leda. Bref till utgifvaren. Hörby d. 9 Febr. 86. (Efter hemkomsten från Stockholm.) — Det käns som om jag sjunkit ner ända till halsen i någon bindande massa, som långsamt stelnade omkring mig, så att äfven alla lifsfunktioner stannade af hos mig, obevekligt, qväfvande och så alldeles emot naturen. I min lojhet fins icke någon känsla af tålamod eller resignation, endast känslan af vanmakt; det är som en andlig stelkramp, hvilken bemägtigat sig alla ens själsförmögenheter och endast lemnat ångesten qvar, fullt lifskraftig den. Jag är icke pessimist. Jag tror aldrig att jag kan bli det.