Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot Stats-Utskottets beslut att tillstyrka Rikets Ständer bevilja ett extra anslag för år 1867 af 45,000 R:dr för att, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, dermed befordra Postoch Inrikes Tidningens utdelande till alla kommuner inom riket, får jag mig vördsamt reservera på följande skäl: att mig synes icke rätt förenligt med den vördnad och aktning undersåtarne böra hafva för Regeringen, att denna sednare vill lemna thronen och dess närmaste trappsteg för att i tidningarnes spalter försvara och förklara sina handlingar, och sålunda blanda sig uti partiernas strider, då hon tvärtom bör stå öfver desamma, opartiskt vårda sig om allas rätt och medla mellan de olika meningarne, höjd öfver dem alla; att Regeringen svårligen genom nu ifrågasatta åtgärd kan vinna sina ändamål: att ingifva menige man förtroende till en sålunda salarierad tidning, ej heller att få detta blad verkligen läst af något flertal bland kommunens röstberättigade medlemmar; att under en tid, då Regeringen förkunnat rörande handel och näringar, det allting endast bör göra sig gällande, i den mån så kan ske, genom dess inneboende verkliga värde äfven i täflan med hela vida verlden, det synes inkonseqvent vilja bruka ett så uppenbart privilegii-system inom pressens gebit, som här är i fråga, för att sålunda skydda och gynna ett särskildt tidningsblad på hela den öfriga pressens bekostnad, och slutligen att, om i en aflägsen framtid, hvarifrån oss Gud nådeligen bevare, Sveriges öde skulle bero af en Regering, mindre konstitutionel och älskad än den nuvarande, den ifrågasatta åtgärden skulle kunna, på ett betänkligt och oroväckande sätt, missbrukas, till förfång för Svenska Folkets representativa frihet. På grund af dessa skäl, hvartill ännu flera skulle kunna läggas, om sådant nödigt vore, får jag vördsamt hemställa, att Rikets Ständer, med ogillande af hvad Stats-Ulskottet här ofvan föreslagit, afslå Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående allt anslag för kostnadsfri utdelning af Postoch Inrikes Tidningar till alla kommuner i riket. af Herr Leijonancker, F. IV. E. C. af Herr L. J. Hierta:
Enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande behagade Kongl. Majit i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo C. F. Smerling. //om yl. MajUs ISäd. Proposition N:o t>'6. 29 Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Dee. 1862, kl. 1 e. in. Kongl. MajUs nådiga Proposition till Pikets Stunder, angående eftergift lill ('biman för enkan Märtha Nilsdotter Tulpan af Kronans rätt till qvarlåtenskapen efter hennes syster enkan Nnna Nilsdotter i Makrismåla; Gifven Stockholms Slott den 5 December 1862. Uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift har enkan Märtha Nilsdotter Tulpan i Carlshamn underdånigst anhållit, det Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att sökanden måtte få tillgodonjuta qvarlåtenskapen efter hennes aflidna syster Anna Nilsdotter, ehuru sökanden försutit sin rätt att taga arf elier systern och qvarlåtenskapen således enligt lag borde tillfalla Konungen. Till stöd för denna ansökning har Märtha Nilsdotter anfört, att redan i hennes spädaste barndom, eller för omkring 80 år sedan, hade hennes syster Anna, som var 18 år äldre, flyttat från föräldrahemmet i Carlshamn och först tagit tjenst i Carlskrona, samt sedermera, efter ingånget giftermål med Soldaten Gumme Part, varit bosatt å torpet Nybygget under Kaptensbostället Makrismåla i Elmsboda församling af Kronobergs län intill år 1840, då hon afled den 27 Oktober, utan att efterlemna några kända arfvingar; samt att Petter Svensson i Binnarebo inom samma församling i egenskap af god man öfvertagit förvaltningen af Annas qvarlåtenskap och sedermera under loppet af år 1841 låtit i allmänna tidningar behörigen kungöra arfvet för de honom okända arfvingarne.
Maj ts höga vägnar, aflemnade så väl tvenne Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Riksens Ständer, af den 27 sistlidne Februarii och den 5 dennes: Den 5 Martil. 1) Angående ytterligare anslag för full-. bordan,det af Götha Canal; 2) Angående låne-understöd för Städerne Norrköping och Borås; sorn ock frenne Kongl. Majj:ts Nådiga Skrifve!*-, ser till Riksens Ständer af den 28 sistlidne Februarii, samt den 4 och 5 dennes; 1) Angående granskning af TullYerkets rä-^ kenskaper samt råkenskaperne för vissa under Kongl. I^rigsColiegium och SeraphimerOrden^ Gillet stålide Cassör. 2) Angående de af utsedde Committerade uppgifna förslag till en förändrad organisation gif åfskillige Rikets Styrelseverk m. m. 3) Angående en förändring i 5 Cap. 1 §, MissgerningsBalken. Herr Grefven och LandtMarskalk en an-' rnodade Hans Excellence Herr Hof-Canzleren att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl, Majits Högstberörde Nådiga propositioner och skrifvelser skulle nied första varda till handläggning företagne. Sedan Hans Excellence Elerr Grefven och HofCanzleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes och lades på bordet Kongl. Maj:ts Ben 5 Martti, 167 Högstberörde Nådiga pröpositioner och skrifyelser. Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 26 sistledne Februarii aflåtne, samt den 28 i samma månad på bordet lagde Memorial, angående frågan om tillsättande af ett Serskildt Riksens Ständers Utskott, i afseende på den i flere delar af Riket, synnerligast för Jordbruks-näringen öfverklagade förlägenhet fann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial endast borde läggas till handlingarne.
Frih. Den i5 December e. na. Frih. Rantzou: Man har gjort, såväl nu som förut, åtskilliga erinringar mot milt förslag om en armerad kustbevakning. De flesta af dessa åro redan i min reservation till besvarande upptagna. Jag åberopar således den. Man har bestridt det af mig uppgifna factum, att kostnaderna för den armerade kustbevakningen blifvit fullt ersatta af ökade tullinkomster. I anledn. häraf får jag upplysa, att jag i detta afseende följt Hr Gen.Tulldirectören Gr. Posses uppgifter vid återremissen af det förra betänk. De visa, att tullinkomsten, som, i följd af continentalsystemets fall, transilohandelns upphörande och i8i5 års prohibitivsystem, 1817 fallit till 1,517,848 r:dr, sedan ökades 1818 med omkring 29,300 r:dr, 1819 med omkring 54o,4oo r:dr, 1820 med i23,(ioo r:dr, 1821 med 125,000 r:dr, 1822 med 74,200 r:dr, 1823 med 225,000 r:dr, 1824 med 246,000 r:dr utöfver 1817 års intrader. Den väpnade kustbevakningen kostade pä alla dessa åtta år endast 348,564 r:dr, således mindre än tillökningen under ett enda år eller 1819. Det är sanni, tullintraden steg 1825 till 2,22i,i32 r:dr; men dertill var 1823 års fria handelssystem orsaken. Deremot har tullen de sednare åren, då en seglande quarantänsbevakning blifvit använd, betydligt stigit. Sedan en väpnad landtkustbevakning är organiserad, anser jag äfven det vara lättare för den seglande kustbevakningen att agera i gemenskap med denna. Det har blifvit sagdt, att en dylik befattning, som att speja efter tullförsnillare, vore förhatlig för militären.
För att befunna det inkastet att Twä Riksdagar förflutit utan att nägre klagomål öfwer Wargeringen i Skäne och sättet att den inrätta blifwit anförda, fär jag nämna, att dä desie Twä Riksdagar blifwit hällne uudcr cnwälds-perioden, nästan under samma styrelse, som infört misibruken, hade det warit förgafwes att försöka afhjelpa dem Utom dest war det den tiden icke tilljtandigt för Ständer att sjelfwe wacka srägor. Nu först sen wi aterwunnit friheten, tror jag rätta tiden wara, att söka och fä rattwisa, men hwar och en mä dömma, nar det nu är s§ smärt att fä rätt huru fäfängt det hade warit förr, att dertill göra ett försök. Jag will icke länge uppehälla mig ivid att pröfwa och beswara Grefwe lVlöroers anförande. En stor del af de stät han anfört för Utskottets förfarande synes mig hafwa legat utom desi krets. Jag häller mig endast ivid föreskriften i 80. Regerings-Formen, hwars mening ej kan wara annan, än att befästa den gamla krigsmagtcn, sädan som den i de första Kneckte-Eontracterne är grundad, och hwarigenom säledes alla i sednare tider tillkomne förändringar i Indelnings-Werket mäste wara upphafne. Dä denna Lag gäller för de öfrige delar af Swerige, yrkar jag, att den äfwen för Skäne mätte blif, wa gällande. Grefwe ttsmUton, ^xcl. En wärd Ledamot har förcbrätt Skänes Innebyggare att hafwa försummat stna fata - 103 Den A April. fatalier. Zag trodde alldrig art denne RegeringZ-Form stull kunna uttydas till warre, an de händelser som inträffade u >der dispotismcn. De Herra", som citerat 80. hafwa rj last densamma till flut. D>t ordet hufwuds grunder, som deri igenfinnes, wffar att fräsan endast är om de gamle Contracterne.
Hvad gagn den allmänna rörelsen kunde hafva af en sådan operation kan jag icke förstå; att den deremot på det hela taget var, eller rättare sagdt blef, fördelaktig för aktie-egarne, antager jag af det förhållande, att den vidtogs. H. II. 13 194 Den 27 Januari. Och de stora summor, som man anser samtliga 24 landtränterierna undanhålla den allmänna rörelsen, uppgå ej till stort mera än nyssnämnde belopp. Dessa penningar finnas likväl endast tillfälligtvis och oftast för helt kort tid i de resp. kassorna. Detta är älven förhållandet med andra statens kassor. Sålunda utvisa t. ex. räkenskaperna för det embetsverk, jag har äran tillhöra, en behållning vid sisth års slut af cirka 20,000 rdr. Dessa penningar utgå dock helt och hållet under Januari månad till post-och telegraf-porto, equiperings-penninger, extra utgifter m. m., hvilka utgifter då dagligen förekomma. Någon. räntevinst skulle svårligen kunna beredas af dessa medel. Afven de enskilda bankerna nödgas, såsom alla andra, hvilka hafva löpande utbetalningar, att hålla räntelösa kassor, till mer eller mindre stort belopp. Jag tror att sammanlagda beloppet af dessa kassor ungefärligen skall motsvara det som i allmänhet finnes i ränterierna. Man har sagt, att om också staten icke skördade någon egentlig vinst af den ifrågasatta förändringen, så skulle dock allmänna rörelsen göra det. För min del tror jag likväl icke, att allmänna rörelsen kan med fördel använda penningar, som erhållas på så kort tid och till så vexlande belopp. Möjligen kunde de enskilda banker, hvilka bygga en stor och i ringa förhållande till grundfonden stående låneröselse på det ovissa hoppet om inflytande depositioner, häraf hemta någon fördel, men denna komme då att bestå, mindre i den räntevinst, som å statsmedlen kunde erhållas, än i det skydd, som förvaltningen af dessa medel måste medföra. Jag kan icke nog framhålla vigten deraf, att statens medel förblifva skiljda från de enskildas. Endast derigenom iakttagas på båda sidor nödig säkerhet och nödig försigtighet.
Har man väl betänkt, att alla de nu omyndiga qvinnors medel skola med deras myndighet blifva till betalning upsagda, på det de må kunna insätta dem i banken? Är det klokt, att på detta sätt öka villervallan. Denna kris var X II. lä 226 Den 12 December f. m. icke kand vid tillkomsten af K. M:s Propos. och det är representationens skyldighet att uttala, att under denna brydsamma tid kunna vi icke antaga en lag, som skall medföra så många medborgares undergång. Huru man än må se saken synes mig klokast, att, så vida man icke vill helt och hållet afslå hela frågan antaga Utskis förslag. Man har sagt, att i andra länder qvinnan är myndig och att qvinnan der sköter minuthandeln. Detta sednare är öfverdrifvet, ty om än qvinnor stå i magasiner så förestå de icke någon minuthandel. Utsk. har fått upbära förebråelser derför att det framlagt förevide förslag och man har derjemte sagt, att antagandet deraf skulle innebära en vanvördnad emot K. M. och R. St:r. För andra gången har man således sagt, alt det är en K. Propos. som skall fram, och att den fordrar ett annat behandlingssätt. Det är ett fullkomligt misstag, ty jag behandlar en K. Propos. och enskild motion på fullkomligt lika sätt. Hvad sorn är godt lemnar jag mitt bifallj det öfriga förkastar jag. Hvarifrån frågan utgått är mig likgiltigt. Jag har emedlertid icke väntat mig att få höra dylika argumenter. Icke heller godkänner jag det skälet, att, derföre att 2:ne Stånd bifallit K. M:s Propos., detta blir för mig en anledn. att understödja den så vida jag icke finner den böra antagas. Jag vill icke längre upphålla Hrrine utan slutar med anhållan om bifall till Utskis förslag. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Då denna fråga förra gången förevar talade jag för bifall till Hr Ad!ercreutz’s re servation, emedan jag ansåg densamma innefatta alla de lördelar K. M. med Sin Propos. åtyftat. Denna min åsigt har icke undergått någon förändring.
Under anförande, hurusom det, under nu gällande stadganden, vore förmånligare, att genast såsom student ingå vid läroverket, der man med någorlunda tillräckligt vikariearfvode, vanligen efter 4 års tjenstgöring af Kongl. Majit erhöll kompetensrätt lill Kollega eller adjunktstjenst utan undergången filosofisk kandidatexamen, än att före inträdet derstädes bemälda examen undergå, har Herr P. G. Alander uti förut oroförmälda motion (N:o 35), enär den naturliga följden af berörda förhållanden blefve att de flesta kollegaoch adjunkts—beställningar, till stort men för läroverket, småningom komme att inlagas al ograduerade män, föreslagit, att lärare, hvilken varit såsom extra lärare, vikarie eller duplikant anställd vid elementarläroverk, innan han till ordinarie läraretjenst blefve befullmägtigad, måtte vid fråga om uppfattning till högre lönegrad fä räkna sig tillgodo de år under hvilka han såsom extra ordinarie tjenstgjort, såvida han dessförinnan filosofie-kandidat-examen aflagt. Då erfarenheten ådagalagt, att under nuvarande förhållanden det är förenadt med stora svårigheter att vid elementarläroverken erhålla duglige extra ordinarie lärare, synes nödvändigheten fordra, att någon särskild förmån förunnas de personer, som, efter att hafva förvärfvat kompetens till ordinarie lärarebefattning, såsom extra lärare, duplikanter eller vikarier tjenstgöra; och får Utskottet på grund häraf hemställa, att, i afseende på den åt lärare förunnade rätt till löneförhöjning, hvart femte år måtte förordnas, att vid sådan årsberäk ning för uppfattning till högre lönegrad, hvarje lärare får tillgodoräkna sig äfven den tid efter inträdet af nästa stalsregleringsperiod, under hvilken han, efter det han undergått filosofiekandidat-examen, må hafva såsom extra lärare, duplikant eller Stats-UtsTcoitets Utlåtande N:o 139. 63 vikarie varit vid elementarläroverket använd, dock med undantag för de tre första åren af hans så beskaffade verksamhet. 58:o.
Det är klart, att, då sjöförsvarets alla officerare skola hafva lika öfning i allt, såsom hittills varit regeln, så måste expeditionerna göras mycket korta, på det att en hvar må få sin lilla andel, hvaremot, om arbetet fördelas och blott en viss del efficerare komma att deltaga i öfningarna på sjön, hvarje officer, i förhållande till antalets minskning, erhölle en längre öfningstid och följaktligen expeditionstiden kunde utsträckas öfver både vinter och sommar. I följd häraf skulle denna örlogs-exercis betydligt utsträckas; också har detta redan visat sig under innevarande år. Vi hafva nu 228 officerare och äfven om detta antal ytterligare nedsättes, blir det alltid ett olämpligt förhållande, att officerare, som skola tjenstgöra i skärgården och sätta sig in i dess lokala förhållanden, måste i sin tur utgå på expedition till Medelhafvet och Vest-Indien. Detta bär sig icke och kan icke bära sig; arbetet måste fördelas, och detta är en af grunderna till Gr. von Flåtens förslag. Påståendet att skärgårds-artilleriet icke får något sjömanskap har icke skäl för sig; det behöfver icke något annat sjömanskap än det våra kustboar besitta, nemi. att segla i båt, styra och ro, och då dessa äro i dylikt sjömanskap så utmärkta, att ingen nation deri öfverträffar dem, måtte väl den alldeles likartade sjömannabildning, sorn skärgårds-artilleriet erhåller, vara för detsamma fullt tillräcklig. Man har vidare ansett 12-tums kanoner å de föreslagna pansarbåtarna vara alldeles otjenliga, och påstått, att de icke kunna användas mot landltrupper. Jag förstår icke huru en militär kunnat yttra något sådant, ty för det lörsta skola dessa pansarbåtar strida mot inträngande fiendtliga pansarfartyg, och, Den 11 November f. m. 89 för att förstöra dessa, mäste de således föra så groft artilleri, som 10- å 12-tums kanoner, och vidare, om kriget skulle flytlas längre in i landet mot landstigna fiendtliga trupper, skulle dessa fartyg blifva af största nytta.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterat ett af Herr Nordenankar, Fredr. fVilh., framstäildt förslag, att, i händelse de till Bankens disposition reserverade vinst-medel, eller de från vissa utlåningar inflytande capilal-afbetalningar, uppgående till ett sammanräknadt belopp af omkring 720,000 Rdr Banco årligen, icke kunna lill silfver-köp eller i lån på korta tider förmonligen användas, Banco-Fullmägtige måtte tillåtas, icke åläggas, att på Stockholms Beurs uppköpa, och, då sådant, utan förlust ske kan, eller fortsättningen af Bankens vanliga låne-functioner sådant fordrar, jemväl försälja Riksgälds-Contorets för upplånte medel utgifne Obligationer, hvaraf fördelarne, efter Motionairens åsigt voro: 1:0 alt allmänna rörelsen betryggas emot all skadlig sedel-indragning; 2:0 att åt Banken beredes tillfälle att förränta medel, som annars skolat ligga ofruktbara; 3:o att Bankens upphandlingar bereda åt Obligationerne ett Beurs-pris och göra dem mer begärlige, hvarigenom Riksgälds-Contorets upplåningar, äfven till lägre ränta, underlättas och grunden lägges till en inhemsk Stats-credit; 4:o att Rikets Ständers Bank, likasom utländska Banker, kommer i besittning af realisabla Stals-papper, genom hvilkas försäljning en för Bankens säkerhet någon gång nödig tryckning på penningemarknaden kunde verkställas. Och har Motionairen ansett, att på kommande Ständer må bero, att, genom de inlöste Ohligalionernes återlemnunde till Riksgälds-Contoret, låta liihmtS' till R. St. 3 Bandet usta Häftet. 1 2 Bnnco-Vtskottets Betänkande /Vvc 120, verkställa liqviden för de reserverade vinst-medlen, eller 1Ata Banken än vidare, i enahanda ändamål, dem disponera.
Handtvcrksarbclen och tillverkningar, sorn åro af den beskaffenhet, att dé kunna stämplas, och icke kunna till godhet och beskaffenhet, genast vid einottagandet bedömas, skola, vid ansvar af varans confiscaiion och Sex Riksdalers 52 Sk. böter, af tillverkaren förses med stämpel eller märke, som utvisar hans namn och stället, der de blifvit förfärdigade, och skall det, vid enahanda plikt, åligga den idkare, som I Stad utöfvar sin Handtering, att samma stämpel eller mådte uppgifva hos HandlverksSocie - Lagutskottets Betänkande»'. gil telen och Magistraten derstädes, samt den Mä-3 stare, hvars verkstad dvifves å Landet, att enahanda uppgift aflemna, håde hos nämnde Autoriteter i den Stad, under hvilken han, såsom Borgare lyder, och hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Lånet. De Mästare, sorn redan upprättat egna veikståder, cga, att inom Irenne månader efter denna författnings kungörande förenämnde uppgifter aflemna, och de, som derefter erhålla egen arbetsfrihet, samma skyldighet fullgöra genast, innan de ingå i utöfning af sina Hand tei ingar. §. ö. Handtverkare, som till salu utlemnar felagtigt eller odugligt arbete, ersåtte skadan och böte Sex Bd. 52 Sk., hvilka höter förökas med ett lika belopp, hvarje gång han med sådan förseelse å nyo betrådes. Förderfvar eller försämrar han något, som till förarbetande eller omlagning honom ombetros, vare han förfallen till enahanda bot, behälle ock det forskåmda och lemne den genom förskåmningen lidande, jemngod vara i stället för den emottagne, eller dass fulla .värde i penningar, jemte ersättning för resor och tidsspillan. Dock må talan härå ej ega rum, efter längre tids förlopp, ån högst en månad från den tillverkade varans aflemnande. Säljer* förpantar eller bortgifver Handtverkare, honom Lagutskottet:
Dessa båda punkter äro förut afhandlade. 8:0 Förräntande af anläggningskapitalet. Härför belöpande kostnad för axelmil står i direkt förhållande till anlägg ningskapitalet och i omvändt förhållande till trafikens storlek. 9:o Räntor för och nyanskaffning af lokomotiver och tendrar, och 10:o Räntor för och nyanskaffning af vagnar. Dessa båda sednare poster stå i förhållande till kostnaden af materielen, hvilken för samma trafik minskas något genom minskning af spårvidden, men ökas mera genom användande af svaga räler. De blifva större i den mån befintlig och för trafiken under vissa delar af året nödvändig materiel icke alltid finner användning. 11:0 Kostnad för tågpersonalen. Denna minskas för hvarje axelmil i den mån tågens storlek ökas. 12:o Kostnaden för stationstjensten minskas för hvarje axelmil i mån af trafikens tillvext. Af hvad här ofvan är anfördt, torde framgå, att de enda omständigheter, som i fråga om underhåll, trafik-kostnad och förräntande af anläggningskapitalet tala till förmän för en smalare spårvidd, äro minskadt underhåll af sliper och rörelsemateriel, — så vida ej lunga lokomotiver af sammansatt konstruktion behöfva användas, i hvilket fall underhållet af rörelsematerielen blir dyrare för den smalare spårvidden —, saint ränta å ett mindre anläggningskapital, deri inbegripen rörelse materielens första anskaffning. Emot en smalare spårvidd talar åter något större bränsleförbrukning, hvilken sednare man kan taga i afräkning emot minskning af underhållet å rörelserna teiielen, då båda dessa qvantiteter äro mycket små och nästan omöjliga att sätta i siffror. Skilnaden per mil i underhåll af sliper kun för hvarje 6 å 7 tums minskning af spårvidden uppskattas till 230 R:dr om året, och årlig ränta å 5 procent å den skilnad per mil i anläggningskostnad, som beror af spårviddens minskning, för hvarje 6 å 7 tum i medeltal 13,000 R:dr, gör 630 R:dr. Stats-Ulskotlels Memorial JW 77.
Lagutskottet: 1:0 Herr Grundelstjernas, Axel Wilhelm, den 28 sistlidne November e. m. på hordet lagde Motion om en förändrad redaction af t6 Gapitlet ÄrfdaBalken, rörande testamente. 2:0 Herr Reulersvärds, Pehr Adam, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Motion, angående förtydligande af stadgandet i nu gällande Expeditionstaxa, i frågan om lösen för vederhäftighetsbevis; jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, afgifne yttranden. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Grefve Horns, Claes Fredrik, den 28 sistlidne November f. m. på bordet-lagde Memorial, 8 Den 8 December f. ra. angående upptysning om de åtgärder RiddarhusDirectionen vidtagit i afseende å den nuvarande RiddarhusOrdningens promulgerande; fann Ridderskapet och Adela för godt anmoda RiddarhusUtskottet, att från Riddarhus-Directionen infordra, samt tilt Ridderskapet och Adeln afgifva upplysning om och hvilka åtgärder RiddarhusDireetionen vidtagit, i afseende å den nuvarande RiddarhusOrdningens proniulgeraude. Ufc Supra, Herr Uggla ^ Carl Wilhelmuppläste följande: Jag ginnar i dag framdraga ett ämne, sorn, om det vid första påseendet möjligen kunde anses främmande för de egentliga föremålen, hvaråt en Riksförsamling bör rigta sina blickar, likvist icke mindre förtjenar en allvarsam betraktelse, då man ifrån mer än en sida skärskådar detsamma. Jag ämnar nemligen fasta Högloflige Ståndets uppmärksamhet vid det, som föregår med offentliggörandet inför allmänheten af våra förhandlingar. Jag menar härmed, att vi äro, i kraft af vår grundlag för tryckfriheten, omgärdade af en mängd tidningar, hvilka med begärlighet vänta, att ifrån oss kunna meddela, hvar och en åt sin puplik, hvad som tilldrager sig under våra öfverläggningar.