Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln med ett ämne, nyttigt till ändamålet, men trögt att afhöra, hoppas jag få tillgift, i synnerhet som mina tan. kar blifvit tolkade af rena känslor för Fäderneslandets väl och ingen slags egennytta; ty nog kan jag, med föresats att sitta med händerna i kors, bärga mig, men detta förhållande kan ej efterapas af alla, och skulle jag önska, det sådana mått och steg tagas till befrämjande af industriens upphjelpande och Fäderneslandets frälsning, att den sysslolöse med skam och åtlöje visar sig bland den verksamma delen af Nationen. Begärdes på bordet. H err Pålman, Otto Fredrik, yttrade skriftligen till Protocollet: Det lärer iske vara obekant för Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att flere af Vällofl. BorgareStåndets Ledamöter funnit mina yttrade tankar om Judarne sårande för hela BorgareStåndet. Vid första påseende synes Den 27 April. väl, som jag borde med äfvon så mycket) lik1 nöjdhet anse hvad några af sistnämnde Stånds Ledamöter skola hafva yttrat, som jag i sjelfva verket sätter mig öfver orimliga bedömanden och falska slutsatser; ratu uä denna händelse blifvit ett allmänt talämne, och då man behagat utsprida, att jag skulle blifva nödsakad återkalla något af hvad jag trott, och ännu anser mig haft goda skäl att framställa; så finner jag mig befogad, att offentligen ädagalägga, att ingen magt eller person, eho det vara må, kan tvinga mig till sådant steg, hvilket jag skulle anse icke allenast ovärdigt mig sjelf, utan äfven det Riksstånd, hvaraf jag har äran vara medlem. Jag får äfven lika högtidligen förklara, att något sådant aldrig blifvit mig proponeradt. jag sätrei för högt värde på utöfningen af den lagbundna frihet Rikets Grundlagar oss försäkra, för att deruti någonsin kunna medgifva den allramindsta inskränkning. Hvad jag nu har äran yttra, är således endast en följd af den skyldighet jag anser allmän för hvarj' Riksdagsman, att söka befordra enighet RiksStånden emelian.
Men då Utskottet icke anser lämpligt alt nu ändra den beräkning af anslaget för nämnde verk, som sedan längre tid utan olägenhet egt rum, samt derjemte någon besparing genom minskade restitutioner och förvaltningskostnader torde kunna emotses, hemställer Utskottet, att berörde anslag måtte fortfarande bestämmas endast till 800,000 Ridr. 6:o. Från det å denna IIufvud-Titel uppförda anslag lill Jägeri-staten torde till Skogsplanterings-kassans anslag, 11,000 llidr, få öfverföras ett belopp af 1,132 Ridr 26 sk. 4 rist., utgörande till nämnda kassa indragna Jägeristatstjenstemäns löner; dock att, för summans jemnande, förslags-anslaget till Skogsplanterings-kassan, ökadt med berörda belopp, upplages till 12,200 Ridr, såsom när - 6 Slats-Utskotlels Utlåtande, M 72. lagde tabell visar. Likaledes får Utskottet hemställa, att från Riks-staten må uteslutas de under Jägeri-staten uppförda indelda boställsoch lönings-räntor, hvilka redan äro till Stats-verket indragne, utgörande i kronovärdi 55 R:dr 28 sk. 2 r:st. 7:o. I öfverensstämmelse med hvad uti 8 punkten af Utlåtandet JV2 67, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel blifvit af Utskottet yttradt, har det belopp af 100 R:dr, som å nämnde Hufvud-Titels anslag för Kongl. Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge finnes upptaget såsom aflöning åt Borgmästaren i Helsingborg, öfverflyttats till det å 7:de Hufvud-Titeln uppförda förslags-anslag för Städers friheter.
Det var underligt för henne att se träden fullristade med bokstäfver, att se gamla bänkar och hvilplatser, och ett par fallfärdiga paviljonger, så murkna, att hon ej vågade beträda dem. Tänk, att det här funnits människor, att här funnits lif och svärmeri och kärlek, att här ej alltid varit ett förtrolladt slott! Härnere var förtrollningen allra starkast. Här kom det där ansiktet med leendet till henne. Här kunde hon gå och tacka honom, studenten, därför att han låtit henne komma hit, där hon var så lycklig, där de älskade henne och kommo henne att glömma hur hårda andra varit mot henne. Om det ej varit han, som styrt om det så, hade det varit omöjligt, att hon fått stanna här, alldeles omöjligt. Hon visste väl att det måste vara han. Hon hade aldrig förr haft sådana vilda tankar, hon hade alltid tänkt på honom, men aldrig hade hon känt, att han var henne nära, att han tagit vård om henne. Det enda hon undrade öfver var, när han själf skulle komma, ty komma skulle han nog. Det var ingen möjlighet, att han ej skulle komma hit. I de här alléerna hade han glömt kvar en del af sin själ. Sommaren gick och hösten med. Det led hän mot jul. – Mamsell Ingrid – sade jungfru Stafva en dag med en viss hemlighetsfullhet. – Jag tycker, att mamsell måste veta, att unge herrn, som äger den här gården, kommer hem till jul. Åtminstone brukar han det – tillade hon suckande. – Och hennes nåd, som aldrig nämnt, att hon har en son – sade Ingrid. Men hon kände just ingen förvåning. Hon skulle snarare velat svara, att hon vetat detta hela tiden. – Ingen har nämnt något om honom för mamsell Ingrid – sade jungfru Stafva – ty hennes nåd har förbjudit oss att tala om honom. Och så ville ej jungfru Stafva säga något vidare. Ingrid ville ej heller fråga mer. Hon var skygg nu för att få veta något riktigt säkert. Hon hade spänt upp sina förhoppningar så högt, att hon var rädd själf, att de skulle brista. Sanningen kunde vara rar att få veta, men den kunde ock vara bitter och föröda alla de sköna drömmarna. Men efter detta var han omkring henne natt och dag. Det var knappt tid för henne att tala med någon annan. Hon måste ständigt vara med honom.
Ad. fann ock då för godt att återremittera betänk., på det skäl, att våra prot. icke kunna hinna uppsättas så snart, att arbetet är fulländadt inom de få dagar, som Utsk. bestämt för aflöningens fortfarande efter riksdagens slut. Det vore således en obillighet, att vid detta Stånd, der piolina äro så vidlyftiga, låta notarierna arbeta en tid, utan någon ersättning för deras möda. Utsk:s betänk, blef af 2 Stånd återremitteradt, men af de 2 andra bifallet. Om R. o. Ad., såsom jag hoppas och förmodar, nu är af samma tänkesätt som förra gången, då återremissen ägde rum, så anser jag den utvägen för oss öppen, att gå med en inbjudning till BorgareSt. I sådan händelse hoppas jag äfven, att den tillökning, som är billig, skulle komma att tilldelas våra notarier. Jag föreslår alltså, att R. o. Ad. ville besluta, att, med afslag å Utsk:s utlåt. N:o 5g7, bestämma, det de notarier, som hos RiksSlm föra prottri, skola, i stället för den af Utsk. utsatta aflöning under 8 dagar efter riksdagens slut, erhålla en gratification, motsvarande beloppet af deras arfvoden för en månad; hvilken gratification skall till dem i vanlig ordning utbetalas, sedan Ridd.Secrettn anmält att de fulländat sina arbeten för riksdagen. Frih. Boye, Fredr.: Då det egentligen är jag, sorn väckt denna motion, så måste R. o. Ad. ursägta, att jag har en slaqs faderskärlek för mitt barn, och att jag således icke tan annat än på det högsta tillstyrka ett annat beslut, än det hvaruti Utsk. stannat. För att icke onödigtvis upplaga tid, så förenar jag mig i den åsigt Hr von Hartmansdorff framställt. Gr. Frölich, David: Äfven jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i det af honom gjorda förslag.
Del bedröstiga exempel wi dcrva haft, lärer wal ännu ej wara fallit ur minnet: det »naste således »vara gifwik, huru laugt swerige härmed kan gä, »ned bibehållande af äkerbruketS och de nödwänvigaste närmgarnes bestånd, och dä Hans Kongl. Höghet Kren-Prinscn i sitt tal »vid re - Den 15 Maji. 221 regeringens äterlamnande, yttrar sig, akt swerige oaktadt hwad owänncr ulspridt kunde sätta 6o,ooc> man i fält, och dermed skaffa riket agtning och beskydd, sä lärer ingen fräga kunna upsla, alt ju detta är den styrka, som bade är behöflig och som kan undcrhällas. Alt skaffa denna förstärkning för swensta armeen, som förur är emellan zo L 4-v,000 man dertill torde sinnas flere utwägar oändligt rättare och billigare än conscriptionen som är för större delen af nationen, pä dcr högsta motbjudande 06) ber ännn mera, genom der nu föreflagne sätter, som grundlägger manaa mennistors fördärf.
Maj 1831 dels angående indragning af de indelta räntorna, dels om förändring i sältet för hemmansräntors och tiondes utgörande; Kammar-kollegii af den 21 Aug. 1835 om markegångssättning, kronotiondens och afradsspannemålens utgörande samt hemmansräntornas förenkling; Stats-kontorets af den 50 Okt. 1834 angående väckt fråga, att uppbörden af åtskilliga förvaltande verks inkomster måtte, emot bestämda statsanslag, af statsverket öfvertagas; m. fl., hvilka samtliga handlingar varit till komiterades handläggning öfverlemnade, hvadan alltså saknad af embets - 4 Slats-Utskollels Utlåtande, N:o 512. myndigheters yttranden icke synes kunna med skäl åberopas såsom grund för uppskof med ärendets definitiva afgörande. Hvad beträffar det gjorda yrkandet om räntegifvares hörande öfver komiterades ifrågavarande förslag, så skulle naturligtvis en sådan åtgärd dels i verkställigheten blifva med betydliga svårigheter förenad, dels ock i väsendtlig mon bidraga att fördröja tillvägabringandet af den utaf omständigheterne högeligen påkallade och sedan lång tid tillbaka af nationen efterlängtade förenkling af rikets invecklade skatteväsende. Med afseende härå och då de förslag, som innefattas uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition om beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelseverket, äfvensom uti komiterades meranämnde betänkande, redan blifvit af Borgareoch Bondestånden slutligen pröfvade, har Utskottet i detta sakens skick ansett sig böra hemställa, att de i fråga om ärendets formella behandling framställda ofvanberörde anmärkningar och yrkande må få förfalla.
Uppå derom af Herr Grefven och LanåtMarskalken framställd samt af Ridderskapet och Adeln bifallen Proposition, remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie» Utskotten Kongl, Majjts den 15 dennes på bor - Den 18 December. det lagda Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående inrättandet af Allmänna Arbetsoch Corrections-hus på Borgholms Slott och i Wadstena, Föredrogs samt remitterades till Stafsoch Banco-Utskotten Kongl. Maj:ts den if dennes på bordet lagda Nådiga Proposition tili Riksens Ständer, angående Allmänna Penninge - rörelfens och Mynt-värdets upprätthållande. Grefve von Schwerin, Fredr. Bogislaus: Då Kongl. Maj:ts Nådiga Communication angående fenninge rörelsens och Mynt-värdets upprätthållande, nu blifvit till Statsoch Banco-Utskotten remitterad, får jag hos Ridderskapet och Adeln anhålla , atE dessa Utskott mätte anmodas, att först och med det snaraste yttra sig öfver de af Kongl. Majit i Nåder föreslagne grunder för den blifvande Mynt - regleringen , hvarefter och i den mån Utskottens Betänkancien hinna utarbetas, Riksens Ständer sedermera kunna få emottaga Utskottens Yttranden öfver de dels till förekommande af Banco Sedlarnes misscredit, och dels till afhjelpande af den nuvarande förlägenheten föreslagne medel. Grefve Mörner, Adolph GöranJag får endast erinra, att då Kongl. Maj:ts ifrågavarande Proposition innefattar tvenne delar, den ena angående Mynt-värdets upprätthållande, och den andra angående utvägar till afhjelpande af den genom
Herr von 8cknlt2snl,elin, Daviä, anhöll att, det i dag upplästa Betänkandet ifrån Leconomre«Utskottet i Bewäringörrugan mätte, säsom för allmänheten gansta upplvsande, genast befordras till trycket, samt en dag utsattas, dä Ridderstapet och Adeln kunde detsamma till öfwerläggning företaga. Herr ceäersleät, Ion, Mlsäg rriSrgon-agen härtill wara den lämpeligaste. Herr Den ii Apxjk. Herr ?rint26r>8ckö1ck, (larl, började uppläsa ett flrifkeligt anförande, rörande Bewäringsfrägair, men afbrösS af Herr Grefwe» och Ordföranden, som yttrade, att det more honom okärt att tillkännagifwa, det har» frän Riddarhus-Utffottet sätt den anmälan hos sig fram, förd, akt den Ledamot som nu börjat uppläsningen af sitt yttrande, icke ännu hade erhällit anteckning och be, horig polet till inträde pä Riddarhuset; ! anledning hwaraf Nidderffapet och Adeln lätteligen funne, det han icke kunde wara berättigad att nägot anförande afgifwa. Nidderffapet sch Adeln instämde häruti. Friherre Hamilton, Oarl, yttrade sig gerna för sin del instämma uti Herr von Z-eliulcrmnlioims mo» tion angäende tryckning af Occonomie, Utskottets Be, tänkande, me» fruktade, att tryckningen deraf ej skulle medhinnas sä fort, som detta mäls företagande fordrade, och i sädant fall ett försök till tryckning deraf snarare Åstadkomma uppehäll, än fortffyndande af öfwcrläggningen af mäler; och att mälets fortffyndande more sä mycket angelägnare, som Friherre Hamilton hade sig bekant, att Bonde-Ständer icke ärnade det samma afgöra förr, än de andra Ständen hade yttrat sig öfwer första puncten, rörande Klagande af rotering i krigStider.
Arméens pensionskassas förmögenhet, enligt sist afslutade hufvudbok för år 1863, utgör 3,726,869 R:dr 13 öre; att uti kassans förmögenhet ingår utlånadt kapital å tillhopa 3,662,517 R:dr 3 öre, deraf mot inteckning i fastighet med 6 procent ränta 3,017,701 R:dr 14 öre och med 5 procent ränta 305,815 R:dr 89 öre, samt emot reverser med borgen och hypothek af aktier m. m. 339,000 R:dr med 6 procent ränta; att ofvanberörda emot 5 procent ränta utlånade belopp utgöres af ouppsäg bara amorteringslån; att, beträffande de Arméens pensionskassa åliggande förbindelser, det till arméens och f. d. arméens flottas befäl från kassan utgående årliga pensionsbelopp för närvarande uppgår till 469,180 R:dr, att utbetalas till 1,083 pensionärer jemte begrafningshjelp, utgående med 1 års pension, deruti icke inbegripna de af dertill anvisade statsmedel utgående fyllnadspensioner med tillhopa 146,580 R:dr; hvarförutan 40 delegare i kassan äro afskedade med rättighet att, vid framdeles uppnådd fullärighet, emot expektansafgifter tillträda pensioner till sammanlagt belopp af 14,070 R:dr. att, enligt den för Arméens pensionskassas tjenstemän och vaktbetjente fastställda aflöningsstat, de till dem utgående löner uppgå till 12,337 R:dr 50 öre jemte pension 675 R:dr till en afskedad tjensteman; att den garanti för uppfyllandet af Arméens ackords-amorteringsfonds förbindelser, som åligger Arméens pensionskassa, innefattas uti 14:do punkten af Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1833, enligt hvilken Arméens pensionskassa är med sina fonder innehafvarne af ackordsfondens obligationer ansvarig, att de erhålla full valuta för desamma jemte derå upplupen ränta i den ordning och med de vilkor nvssberörda Kongl.
N:o 172- 409 N:o ij2* Uppl. o. goclk. hos Ridd. och Adeln d. 21 Sept. 1829* Preste-Ståndet d. 23 — —1 Borgare-Ståndet d. 23 —* —* Bonde-Ståndet d. 23 -1-* — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, i anledning af K. Maj:ts Nådiga Proposition i att Kongl. Förordningen den ig December rkc>y, ofri hemmansklyfning och jordafsöndring, må galla äfven i afseende ä Säteri-, Rå- och Rörssamt Frälsehemman m. m, I / S. A. K; Efter förehafd pröfning af frågan öm etl; närmare bestämmande utaf gruitdenie för hemmansklyfning i allmänhet öeli af vilkoret!, hvarunder jord eilér andra lägenheter från hettimåit må afsöndras, i hvilka åämnen E. K. M. låtit Dess Nådiga förordning under deil 19 December 1827 utfärda, liar E. K. M., med framställning af hvad i dessa ämiien till öfvervägande förekommit* genom Nådig Proposition af deli 13 November sistl. år* behagat föreslå R. S. de Stadganden^ att 1 Gap. i ofvan åberopade Kgl. Förordning må gälla äfven för Säteri-, Rå- och Rörssanit alla slags Frälsehemman; hvad Säteri angår, utan ändring af hvad allmänna Lagen* vid frågor om klyfning af sådana heminan vid Bihang t. R. Utsh. Förslag till und. Skrif v*
Förut hette det: » Åh, så väl din klädning sitter! Så smakfullt garnerad! » o. s. v. Men när på den ifriga frågan: » Hvem har sytt den? » svaret blir: » jag har sytt den sjelf », då låter det annorlunda. » A h! Ja — så! » (mycket långdraget). » Så rysligt skicklig du är! Så duktig kan jag inte vara! » (med invärtes svek af belåtenhet och en tyst tacksamhetsbön för det man icke är som denne stackars publikanen). Och sedan är klädningen hvarken » söt » eller » rysligt » välsittande och tilldrager sig icke en enda blick, om ej af medömkan. Må man icke säga, att detta är öfverdrift — jag kan då svara som Björnson, när man en gång förebrådde honom, att hvad han berättade om svenska seder icke var exakt: » jag har sett det! » Hvad är det, som kommer våra mödrar att låta sina små flickor pina sig och andra med ett tröskande på piano, som egentligen icke är annat än fingergymnastik, och äfven såsom sådan ganska klen, om ej fördomens makt? Den lilla flickan skulle kunna göra mycken nytta inom hemmet, vara moderns » lilla hjelpreda » och utbilda sig för sitt kall som qvinna, men nu herskar den olyckliga fördomen, att IDUN Idun, erhållet » et g r a t l s e x e m p l a r f ö r hela d e n tid, u n d e r hvllken a b o n n e m e n t e t r ä c k e r. A r o d e s a m l a d e a b o n n e n t e r n a f ä r r e ä n 5, t o r d e p r e n u m e r a ingen flicka kan blifva väl uppfostrad och anses bildad utan (högst ofullkomlig) kännedom af tre språk och pianomusik, och derför skall en dyrbar tid förslösas och en hurtig, praktisk liten flicka förvandlas till en pianoklinkande, närsynt och bleksigtig ung dam, åt hvilken sedermera med allt besvär måste anskaffas plats eller inbringande sysselsättning, så att hon kan sjelf bestrida omkostnaderna för sin anspråksfulla toilett.
Körslor och dagsverken till handtlangning må af den, som det önskar, utgöras in natura till det i kontraktet eller i kostnadsförslaget bestämda pris, till det belopp, som närmast motsvarar den på honom kommande andel i dessa slags prestationer. 4:o. Yid kostnadernas utdebiterande lägges fyrktalet till grund, dock så att för 1 fyrk af i mantal satt jord erlägges lika stor afgift, som för 2 fyrk af annan fast egendom, såsom fabrik, qvarn, m. m.; hvarjemte hvarje mantalsskrifven person, som icke njuter fattigunderstöd, betalar hälften af denna afgift, jemnad till närmast högre hela öretal. 5:o. Efter samma grund utdebiteras de afgifter, som kunna finnas nödiga till gäldande af lån, som med vederbörlig sanktion blifvit till de i § 1 nämnda ändamål upptagna. Stockholm den 19 November 1862. A. F. Sondén. 62 Motioner i Preste-Ståndet 1862. Af Prosten A. F. Sondén: Om upphäfvande till hr af t och verkan af 8i § af Kongl. Förordningen den 6' September 1842, angående truppers och persedlars fortskajfande. Då syftet med de af Rikets Ständer förordade och af Kongl. Majit dea 21 sistlidne Mars utfärdade kommunalförfattningarna otvifvelaktigt är att framkalla och underhålla en verksam kommunalanda, och svårligen någon ting kan vara mera hinderligt för en gagnande verksamhet än att krafterna tagas i anspråk till obetydligheter af tvetydig eller platt ingen nytta torde skäl vara förhanden att undanrödja sådana obetydligheter som hittills tillhört socknestämmas och, derest de qvarstå, skulle komma till kommunalstämmas handläggning. Ett sådant, så vidt motionären kan förstå alldeles onyttigt besvär ålägges socknestämma i 84 § af Kongl. Förordningen af den 6 September 1842, der det föreskrifves att, efter verkställd kronoskjuts, förteckning öfver de skjutsande m. m. skall å socknestämma granskas och sedan biläggas Kronofogdens redogörelse. Meningen med denna temligen vidlyftiga §:s omständliga föreskrifter skulle väl vara kontroll öfver Kronofogdens redogörelse.
PrOt Ut dr d. ii De c, 183 4» 31 Den 11 Dec. 1S34* Från Hög lo fl. RiDDERSKArET och Abeen. S. D, Afslog Ridderskapet oell Adeln Banco Utskottets den 8 dennes på bordet lagde Betänkande, N:o 67, i anledning af väckt fråga^ att Banken måtte åter komma i åtnjutande af de fördelar af Mynt-Verket, hvilka af ålder varit Banken förunnade. S. D. Bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 8 dennes på bordet lagde Betänkande, N:o 4 U i anledning af väckt fråga, om indragning, helt och hållet, eller till en del, af tjenstår vid Skogsoch Jägeri-Slaterne. S. D. Å nyo föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 4 fdennes e, m. på bordet lagde Betänkande, N:o 163, öfver Herr F. L. Rosenqvists motion, om uppliäfvande af ^:ae punkten i Kongl. Brefvet den sa Mars i8o3. S. D. Lades till handlingarne Lag-Utskottets den 4 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, N:o 164, i anledning af åt er re miss af Utskottets Betänkanden, N:o i3i, öfver väckta motioner, om uppliäfvande af Lagens stadganden, angående qvalificerade dödsstraff och afskaffa nde af andra sätt för verkställande af dödsstraff, än halshuggning; och j\:o i38, öfver väckte motioner, om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oct„ *778, angående förekommande af barnamord. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Constitutions-Utskottefs den 4 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, N:o 5^, lill BorgareStåndet, i anledning af dess återremiss på Memorialet, Nro 3cj, med föreslaget tillägg vid 28 §. Regerings-Förmen.
Enligt hvad uti högstberörde nådiga stadga derom vidare förordnades, skulle kassornas inkomster, bestående af den frivilliga afgiften, böter, m. m., uppbäras af Kronans uppbördsman samt användas tili understöd för Jägeri-betjente, till vargeller räfsaxars inköp, till belöning för dem, som rofdjur fångade eller dödade, samt, der häradsboerne åtoge sig den frivilliga afgiften och när kassans tillgångar det medgåfve, till underhållande af jagt-tygen och till extra utgifter vid skallgångarne. Sedan medlen blifvit i hvarje läns Ränteri insatta för jagt-kassans räkning, borde af dess tillgångar de fastställda utgifterna, efter Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes anordnande, derifrån utgå; och skulle hvarje års öfverskott införas i följande årets räkning såsom jagtkassans behållning och denna räkning i landsboken intagas, samt Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, genom utfärdad kungörelse, vid hvarje års slut underrätta länets invånare om beloppet af så väl föregående årets behållning jemte de sista året influtna medel, som ock kassans .utgifter, summariskt sammandragna, samt kassans till följande år återstående behållning. Räkningarne öfver jagtkasse-medlen ingå från landsböckerna i riks-hufvudboken, som för revisionsåren visar följande förhållande med dessa medel: T — 51 — Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: — Balans till påföljande år: Credit. - Balans från föregående år: Utgift: Balans till påföljande år: Mynt-verket. Dess räkenskaper äro granskade i Kongl. Kammar-rätten för båda revisionsåren med anmärkningar, och utvisa: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: Statsverkets silfver-tionde af Sala silfververk: år 1852, Specie 3,472: 7. 3.1 , . » 1853, » 3,988: 8. 10. | å 128 sL Myntskatt å guld och silfver • Stockprof å dito dito : Vinst å kopparskiljemynts utmyntning Balans till påföljande är: Credit.