Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu har kanske också här mycket förändrat sig. Troligen hafva vi i handelsförhållandena i nordöstra Asien under början af detta århundrade en temligen trogen bild af bjarmernas handel i forna dagar i nordöstra Europa. Äfven varorna voro sannolikt på båda hållen af samma slag, kanske ock de båda folkens kulturståndpunkt. Utom handelsmännen reste under loppet af vintern en mängd tschuktscher från Koljutschin-ön och andra vester ut belägna byar förbi oss med tomma slädar, för hvilka voro spända endast ett fåtal hundar. De återkommo om några dagar med slädarne fullastade med fisk, hvilken de sade sig hafva fångat i en öster ut belägen lagun. Dessutom sålde de någon gång en läcker sikart fångad i en insjö i det inre af landet ett stycke från kusten. Dels för att få närmare reda på dessa fiskställen, dels för att erhålla ett begrepp om ren-tschuktschernas lefnadsätt företogs längre fram på vintern en mängd utflygter i olika riktningar från vinterqvarteret. Jag vågade dock aldrig gifva tillstånd till någon lång frånvaro från fartyget, emedan jag var fullt öfvertygad, att hafvet kring Vega för några få dagars ihållande sydlig storm skulle kunna öppna sig under förhållanden, som ej medgåfvo oss att stanna qvar på den öppna redd, der vi lågo förtöjda. Mina kamraters önskan att tränga långt in i det inre af Tschuktschhalfön kunde derför ej gå i uppfyllelse. Men så korta dessa utfärder än voro, lemna de dock en mängd upplysningar om vårt vinterlif och vår beröring med det föga kända folk, vid hvars hemlands kust Vega blifvit instängd, och det torde derför vara skäl att meddela några utdrag ur en del af de till mig med anledning af dessa färder aflemnade rapporterna. Karta öfver trakten kring Vegas vinterqvarter. Hufvudsakligast efter G. Rotschitlens tält. 2. Jettugins tält. Palanders och Kjellmans utfärd till ett ren-tschuktschläger sydvest om Pitlekaj skildras af den förre sålunda:
är det billigt? Han skall betala sin skuld på förfallodagen, sager man, så slipper han bysättning. Nå väl! Deta lycklige, sora i närvarande betryckets dagar, 33* Den T 2 Februarii, vid ali» tillfällen med full säkerhet kan räkna på, att få in de summor han behöfver och väntar, och den som kan säga sig att detta påräknande aldrig slagit honom felt, den lycklige må på den arme af SlottsCancelliet dömde, kasta den första stenen, Det har blifvit sagdt, att om bysättnirtgärätten borttages, skulle ingen mera kunna få låna. Det fägnar mig att detta icke blifvit yrkadt af egentlige capitälister, ty annars skulle detta kunna väckt misstankar , att desse mindre vilja återfå sina crediterade penningar än de önska sig tillfälle att chicanera och göra en medborgare olycklig. Om utmätningsrätten skarpes, om verkställigheten deraf göres snabbare, eller om långifvaren får en utkräfvelig anvisning på låntagarens arbetsvinst, så harju den förre vida större säkerhet för sitt capital, än han har vid bysättningsrätt, då exempel skulle kunna namngifvas, på personer, sorn häldre skulle låta sätta sig i häkte, än de genom sin flit vilja afbetala sin skuld. Och den måste visserligen vara ganska illa känd, hvars försäkran om redlig vilja att betala, icke skulle kunna skaffa honom lån. En hög grad af oordentlighet eller opålitlighet i caractefen måste förut undergräft hans förtroende. Jag åberopar mig RiksDiscontens exempel, sorn så vidt jag vet, ytterst sällan begagnar bysättningsrätten, och dock vore att önska det hvarje privat långifvare, lika säkert kunde drifva in sine utlånte penningar som RiksDisconten.
Gud hafver satt en dag före, på hvilken han skall döma verlden i rättfärdighet, i den man, hvilken Han bestämt hafver, sedan Han åt alla tro gjort hafver, idet han uppväckte honom från de döda. Att sitta på min högra och på min venstra sida är icke mitt att gifva, utan dem som det beredt är af min fader. Så hafver ock icke Kristus sig sjelf förherrligat till att varda öfversteprest, utan Den, som talade till honom: du är min son, i dag hafver jag födt dig, såsom han ock annorstädes säger; du är en prest till evig tid efter Melkisedehs sätt. Fader, jag vill, att der jag är, skola ock de vara med mig, som du mig gifvit hafver, att de må skåda den herrlighet, som du mig gifvit hafver. Kristus är den som död är, men än mer den ock uppväckt är, den ock är på Guds högra hand, den ock beder för oss. Rom. Vi veta, att Kristus, som är uppväckt från de döda, icke mer dör; död herrskar icke mer öfver honom. Ty det han blef död, blef han synden död en gång för alla, men det han lefver, lefver han för Gud. Anvisning af Kristus att andligen uppfatta det messianska riket: Men när han tillfrågad vardt af fariseerna, när Guds rike skulle komma, svarade han dem och sade: Guds rike kommer icke under [sinnlig] iakttagelse. Ej heller skola de säga; se här eller se der, ty se Guds rike är invärtes hos eder. Antropologiska ställen, till jemförelse med kristologiska: Ty i honom [Gud] lefva, röras och äro vi, såsom ock några af edra skalder sagt hafva: Ty vi äro äfven Hans slägte. Paulus’ ord till folket i Athen. Så många som af Guds anda föras äro Guds söner. Den samme anden (barnaskapets) vittnar med vår ande, att vi äro Guds barn. Men äro vi barn, så ock arfvingar, Guds arfvingar, men Kristi medarfvingar. Rom. Jesus svarade dem: Är det icke skrifvet i eder lag: Jag hafver sagt, J ären gudar? Hafver
Från afgift efter l:sta Art. befrias: l:o ynglingar, som vid akademier, gymnasier, Carolinska institutet och allmänna skolor idka studier, samt elever vid technologiska undervisningsanstalter; 2:o manufakturister och fabriksidkare i Eskilstuna fristad, så för egne personer, som för deras hustrur och barn samt de i och för deras slöjder begagnade arbetare. § 144. Befrielse från afgift enligt l:sta och 2:dra Ari. åtnjuta: l:o. I tjenst varande så väl som med rättighet lill pension afskedade gemenskapen af indelda och värfvade arméen till lands och sjös, jemte bålsmanshållet; 2:o gemenskapen af extra roterade krigsfolket och beväringsmanskapet för det krigsår, då de gjort någon garnizonseller fälttjenst; och skall, till bestyrkande af verklig tjenstgöring, när afkortning eller restitution sökes, behörigen upprättad och underskrifven förteckning å manskapet till Konungens Befallningshafvande i orten af Chefen aflemnas. Bevillnings-Utskollel» Betänkande, JYi i. 67 Dock sträcke sig de, uti dessa tvenne punkter stadgade, undanlag endast till krigsfolkets egne personer; 3:o upptagne fattige barn till den genom Kongl.
S. D. Föredrogs ånyo Utdrag N:o 454 af Vällofliga Borgare-Ståndets Protokoll den 5 dennes, hvaraf inhemtades, bland annat, att bemälde Riks-Stånd, vid pröfning af Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 158, beslutit att, med afslag å Utskottets yttrande i 25 punkten af samma Utlåtande, bevilja ett lån till staden Wenersborg af 50,000 R:dr Riksmynt, med vilkor, som för återbetalning af sådana stats-bidrag vid denna riksdag i allmänhet fastställas, och i ändamål att användas till bekostande af en till seglationens underlättande invid nämnde stad erforderlig kaj-byggnad, jemte andra dermed sammanhang egande arbeten, samt inbjudit de öfriga Rlks-Stånden att med Borgare-Ståndet i detta beslut sig förena; men Preste-Ståndet fann ej skäl att denna inbjudning antaga, utan lade, med vidblifvande af sitt i frågan lättade beslut, olvanberörde Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D.
I Klinte socken, hvarest genom nitiskt bemödande af en numera afliden Pastoj, Beslut fattats örn en Vexel-undervisnings-scholas inrättande, hvaraf den mängd fattiga barn, som vid hamnen finnas, synnerligast äro i stort behof, har, genom yppad oenighet, verkställigheten blifvit fördröjd; dock sorn scholhuset till det mesta är färdigt och flera -förmögna handlande finnas vid denna hamn, är att förmoda, det de, i förening med allmogen, skola bringa denna inrättning till .stånd. Genom Pastors i Hejde och vice Pastors i Dalhem goda försorg äro uti dessa håda pastorater Vexel-undervisnings-scholor nyligen inrättade. Någon undervisningsanstalt för nyttiga slöjder finnas icke i Länet. Hälso-vården besörjes af 2:ne Provincial-Läkare, i Stads-Läkare och, särskildt för Gottlands National-Beväring, af en Sjukhus-Läkare, som i anseende till dess ringa på stat anslagne arvode erhållit rättighet att jemväl uppbära arfvodet för Underläkaren, som några år varit vacant i anseende till brist på competenta sökande till beställningen. Bär finnes ett Hospital för mottagande af dårar och personer, behäftade med vederstyggliga eller obotliga sjukdomar, sorn har i o celler för hospitals - — 2 9 — hjon. EttLazarett med 12 sjuksängar samt ett Kurhus för veneriska patienter, utan inskränkning till antal. Slads-physicus bestrider tillika tjensten som Lazarettsoch Kurhus-läkare, äfvensom hälsovården vid Hospitalet. Sjukspisen vid Lazarettet ock Kurhuset har sedan längre tid utmärkt väl besörjts af en entrepreneuse. En annan besörjer äfven spisen för hospitalsbjonen sedan år i832 äfven till nöjes. Antalet platser på Hospitalet har befunnits nog inskränkt emot härvarande behof, hvaremot sängrummen vid Lazarettet, utom stundom och tillfälligtvis, varit tillräckliga.
Efter att sålunda hafva utredt grunderna för de skiljaktigheter, som förefinnas emellan föregående förslag, och det som Justiliae-Departernentet afgifvit, återstår att anmärka, det Högsta Domstolen, utöfver hvad delta förslag innehåller, dels om Em hetsoch Tjenstemäns skyldighet i afseende på beifran af ifrågavarande förbrytelse, dels ock om delaktighet deruti, ej funnit nödigt alt gifva föreskrifterne derom den utsträckning, Bil. till K. M. Nåd. Fropos. N:o 42. 2? sora 8 af Justiliae-Departemenlels förslag innefattar. Ehuru det ej bör betviflas, att hvarje Svensk med afsky anser den föraktliga Siafhandeln och känner sig af egen inre drift beredvillig alt medverka till förbrytelsens uppdagande och beifran, har Högsta Domstolen likväl ej ansett någon serskild forskning härom kunna, såsom åliggande, och med stadgande om ansvar för uraktlåtenhet, anbefallas , hvaraf följden skulle blifva, att hvarje Svensk, utan att det tillhörde hans embete eller tjenstebefattning, skulle kunna förpligtas till en i allmänna sammanlefnaden högst obehaglig och för inbördes förtroende menlig tillsyn öfver andras förehafvanden, och hvilken tillsyn, i fråga om förbrytelser emot andra Nationers Lagar, i delta ämne vore, i Högsta Domstolens omdöme, ännu mindre lämplig. Icke eller har Högsta Domstolen uppställt något stadgande, svarande emot 9 §. i Juslitiae-Depai tementets förslag, hvarigenom befrielse från straff utfästes för vissa der upptagne personer, enär de inom bestämd lid angifva sine medbrottslig, och beledsaga angifvelsen med sådan bevisning, att den angifne kan gripas och lagligen tilltalas. Genom 17 Gap. 9 §. Rättegångs-Balken , sådan den linnes uti Kongl, Förordningen S8 Bil, till K. M. Nåd. Propos, N:o 4.3. den 2o:de Januarii 1779» är det stadgadt, ”att angifvare, då han uti något brott sin medbrottslige upptäcker, ejma undgå straff för delaktighet deruti;” och Högsta
Ridderskapet och Adeln för godt att med uteslutande af den ibland Stats-Verkets Ordinarie Inkomster under 42ulra punkten upptagne Vacance-afgiften vid Skånska Infanteri-Regementerne f hvilken Inkomst-Titel, enär Skånska Roteringen ej ännu blifvit sluteligen af Kongl. Maj:t i Nåder prof vad och fastställd , icke syntes såsom en ständig inkomst böra påräknas, i öfrigt samma Förslag till alla delar gilla , hvarjemte Ridderskapet och Adeln biföll det af Stats-Utskottet uti dess sednare Utlå-i tande föreslagne tillägg, nemligen att som öfverskotten å inkoinsterne komma såsom förut att till Eiksgälds-Contoiret ingå, nödige medel till be-1 täckande af den brist uti de påräknade Stats-inkomsterne , som möjligtvis skulle kunna uppkomma, måtte uti Riksgälds-Contoret afsätta*, för att af Kongl. Maj:t vid förefallande behof ahvändas. S. D. Föredrogos å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens under N:s 82,’ 83 och 85 afgifne, samt den 14 dennes på bordet lagde Utlåtanden, i anledning af gjorde aa - 3 i 8 Prat. Utdr. d. ai April 181S.' märkningar vid de af Utskotten den 14 sistlidne Februari! meddeldte Betänkanden: 1, rörande väckt motion om skyldighet för privilegierad jord att deltaga i Tingshusoch Prestgård s-byggnad. 2, rörande föreslagen ändring af Kongl. Förordningen den 30 September 1790, om allmänna vägarnes underhällande vinfertid. 3, angående rättighet för den, som låtit i AU manna Brandförsäkrings-Verket försäkra sin å landet ägande Åbyggnad att undgå erläggande af brandstod ; Och sorn slstojjmde trenne Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne , ansåg Ridderskapet och Adeln nu ifrågavarande Utlåtanden endast böra läggas till handlingarne. Från Hogvard. Preste-Ståndet.
•— N:o 70. till Rikets Ständer, med svar på deras underdåniga Skrifvelse af den 17 November, angående utsättande af en viss dag till Riksdagens afslutande. XVIII. 61-. — N:o 71. till StatsUtskottet, angående afsöndring af Barnarps Praebende-Pastorat från Rektofs-beställningen vid Jönköpings Skola, och flere till löne-regleringen vid Rikets ElementarLäroverk hörande frågor. XXI. B. 58, 102, A. ira. E. 3a3. XXII. U. 83. A. g5. — N:o 72. till Rikets Ständer, angående djeknepenningarnes upphörande samt den så kallade Sterbhus-afeiftens erläggande i städerna Stockholm och Götheborg. XX. 22. A. 46. «— N:o 73. till Rikets Ständer, i anledning af deras underdåniga skrifvelse af den 27 October sistlidet år, angående ett nytt system för Rikets Silfvermynt. XX. 22. A. 47- — N:o 74. till Rikets Ständer, angående tillägg till g Cap. 11 §. HandelsBalken, XX. R. 558. XXI. B. y5, A. 129. E. i37. — N:o 75. till StatsUtskottet, med uppgifter å Clereciesamt SkolStaternes anslag och löneinkomster. XXI. B. r35, A. i3g. XXII.
St:s Rank, så får Den 27 November e. m. 541 man se efler hvad åtskilliga artiklar der kosta, såsom ved, ljus segelgarn elc. Men här är icke fråga om införande af någon öfverdrift vid granskningens verkställande, utan här är fråga oin rättigheten för Revisorerne att undandraga sig en granskning, som möjligen kan åligga dem. Frih. Palmstjerna har här omförmält, all instructionen för R. St:s Revisorer vore utfärdad af R. St. sjclfve, och att följaktligen samma instruelion kunde af dem upphäfvas. Det må vara; men då må man förhålla sig på sådant sätt, alt upphäfvandct icke blifver en slags parodi på sjelfva granskningsriitlen. Sådant synes likväl förhållandet nu vara, att under det alt Revisorerne utsträcka deras granskning till ständiga förmaningar åt Regeringen, nya motioner, hvartill Hrr Revisorer ingen rätt hafva, så befinna de sig så öfverlaslade, eller blifva de så distraherade från deras egentliga göromål, att de nödgas bedja R. St. alt slippa hvad dem egentligen åligger. I det fallet är delta förslag af StalsUlsk. ganska lärorikt, och i sådant fall har jag ingenting emot att del biiälles, men i sjelfva saken måste jag bestrida detsamma såsom on ytligt. Frih. Cederström: SlatsUtsk., som här föreslagit befrielse för R. St:s Revisorer, att granska kyrkoräkenskaperna såväl i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län, som ock i öfriga delar af Riket, har, i följd af denna §., i § 102 föreslagit, ”att R.
Då nu de ofvannämnde corpserna anses kunna lemna 85 officerare, uppstår följaktligen ett öfverskott i dessas numerär af 13; men den besparing, som härigenom uppkommer, erfordras för alt betäcka kostnaderne dels för komplettering af antalet utaf under-officerare, af hvilka inga finnas hvarken vid lif-beväringsregementet eller vid Hallands Infanteri-bataljon samt dels för aflönande af trumslagare.” ”Vidkommande nu sältet för vapenöfningens fullgörande, så håller jag i underdånighet före, att den, såsom förut sagdt är, och så vidt ske kan, bör lämpas efter båtsmännens uppfordring lill årstjenst; hvadan äfven vid uppfordringarne manskapet så tidigt bör uppbådas, att det före afmardien till stationen kan undergå 17 dagars vapenöfning, inoch utryckningsdagarne inberäknade. Sjö-beväringens årliga öfningslid blifver lika lång med landt-beväringens.’’ ”Hvad slutligen beträffar kostnaden för dels befälets aflöning, dels vapenöfningarne, så skulle den komma att utgöras af följande belopp, att årligen utgå, nemligen: l:o Aflöning till befälet med flere vid de marinbataljoner, hvilkas stam utgöres af båtsmän, skulle medföra en utgift af cirka 57,798 r:dr IG sk. banko. Tillgång till denna summa skulle, på sätt vid regleringen af fjerde hufvud-titeln blifvit anmärkt, beredas genom öfverflyttning af elt motsvarande belopp af löneanslaget för armeen, i den mån befälet i de corpser inom armeen, som komma alt upplösas, antingen afginge eller anställdes vid marin-bataljonerne, och således vore icke beliöfligt alt af Ständerne härför äska något anslag, utan blott begära deras 28 bifall till användande för femte hufvudlitelns nu ifrågavarande behof af de tillgångar på 4:de hufvud-lileln, som på förenämnde sätt blifva disponiblar’ ”Vidare skulle erfordras: 2:o
Och då hade jag bara redischerat en enda dag! Hvad sockerbitar och hvad droppar skulle jag då inte ha behöft, om jag hållit på några år! Jag riktigt hissnade, när jag räknade ut hvad toddar det kunde ha blifvit! Kanske, när allt kommer omkring, så hade Holmen varit en riktig blåbandist i jämförelse med mig. När jag ändtligen höll det fuktiga bladet i min darrande hand, kände jag någonting — ja, någonting alldeles obeskrifligt, nästan som när jag för första gången höll Ada i mina armar. Jag stängde in mig i sängkammaren och läste och läste och läste. Aldrig hade jag kännt någonting dofta så godt som den trycksvärtan — min trycksvärta! Och så intressangt tidningen var se’n! Jag fullkomligt frossade. Så innehållsrik, så originell, ja så — rent ut kvick — som till exempel det där om drickat! Herre Gud, att det inte var värre än så att ge ut en tidning! Det var presis lika lätt som att skrifva i hop en bok: bara att gå på i ullsockorna och låta vår Herre stå för resten. Och jag som trodde det behöfdes så ofantliga kunskaper. Det behöfs visst inga kunskaper! Det behöfs bara att man inte är timid! Och min ledare, se’n! Ja, den var då så tråkig, att jag inte ens orkade läsa den själf — och längre kan man väl då inte komma i fråga om att uppnå hvad man velat. Med ett ord — jag njöt i fulla drag af framgångens berusande sötma — njöt, med hvarje fiber i min själ, när mina ögon fastnade på näst sista sidan som om de blifvit magnitiserade. Hvad stod där, med tumshöga, kolsvarta bokstäfver? Hvad stod det? Jo bara följande: »En underlig naturens lek. I går framfödde en fiskarehustru här i staden trillingar tryckta med fetstil!» Tidningen föll i golfvet och att jag inte trillade efter, var mer än besynnerligt! Den otäcka, hämdgiriga, gemena Styfven! Den hväsande, falska ormen, den slingrande bofven — den sättande krokodilen — den — den — supande — tratten! Den — den Ja, nu fick jag inte fatt i några fler kraftord!
Ofrälse man: han ingick ju då ej med förmodan att undfå ett adeligt rum bland dessa platser; och efter vår nu i tre år fullkomligen kände Grundlag hvad är han nu mera efter fadrens adlande? Ofrälseman som förut; är icke Lagen tydlig? Är det icke ett, fadrens adelskap åtföljande vilkor, att sonen icke derunder är uptagen? Hans tillstånd är ju derigenom icke rubbadt? Hvad klagan kan då i detta afseende förås? Har icke han just derigenom sin säkra befordrings tour efter det Stånd, hvartill han nu hör, och just den tour, han, vid sitt första inträde, påräknat? Fadrens frånfälle kan, det är sant, gifva honom en förmånligare; men denna har ju Lagen i förhand ärligen sagt, att han ej förr kan fordra och den blifver för öfrigt ej en gärd åt skickligheten utan en skänk af ödet. Vådan åter att han en gång blifven ofrälse-Comissarius, skulle mista sysslan, när Adelskapet honom tillfölle, tror jag väl ej att anmärkaren på allvare framställt: att emellan Regerings formen och Bankens befordrings författning i denna del, är en stridighet kan icke nekas; men för den är det väl ej Regeringsformen som bör vika och säkert är, att förr än en oförvitlig tjensteman skulle beröfvas sin välfärd, förr skulle nya utvägar till hans hägn vidtagas och kanhända sluteligen Bankens befordringsstadga, hvilket är lätt, så ställas, att ingens rätt, genom ödets kastningar, kunde förnärmas. Det är sagdt, att »den nya Adeln är märkligt vanlottad, då endast Ledamöter af den gamla kunna på Riddarhuset intaga säte för den nya. Sonen, såsom ofrälse, kan ej, ehuru fullmyndig, representera fadren m. m. Denna smärtande olycka har jag sökt, genom mitt ofvanföre upgifne förslag, att från den nya Adeln för framtiden afvärja. Det är sagdt att »en stor svårighet skall hädanefter upkomma vid completteringen af den 1 nya Ätternes stamtaflor, genom hvilka i framtiden skall utrönas hvem som skall tillträda adeliga värdigheten».
Sedan Konstitutions-Utskoltet tillstyrkt, hvad Konungen i omförmälda ämne föreslagit, fann Borgare-Ståndet, att frågan, jemlikt 81 § Regerings-Formen, hvilar till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Stats-Ulskottets nedanföljande Utlåtanden, dervid N:o 168, i anledning af väckt motion, om bidrag af allmänna medel till pensions inrättningen för Svenska Läkare, deras enkor och barn; N:o 171, i anledning af väckt motion om förhöjning af den, Ryttare och Soldater från Wadstena Krigsmanshus-kassa tillkommande, pension; N:o 172, i anledning af väckta motioner, angående förändrade grunder för pensionering af Justitiae-Råd; N:o 173, i anledning af väckt motion om Remonterings-skyldighetens samt Beväringsoch Beklädnads-persedlarnes vid indelda Kavaileri-regementena öfvertagande af Staten; N:o 174, i anledning af väckta motioner om förordnande af särskilde Inspektörer (Ifver Folkskole-väsendet samt tillsättande af Under-lärare vid Folkskolorne; samt N:o 175, i anledning af väckt motion om anslag till premier åt skicklige Folkskole-lärare. Samtlige biföllos; hvaremot N:o 170, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående pension för framlidne Landshöfdingen m. m. C. U. Nermans enka, med ogillande af Utskottets deruti gjorda tillstyrkan till Utskottet återremitterades. S. D. Efter nu skedd föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande: N:o 110, i anledning af väckta motioner om inrättande af Kommunal-nämnder. S. D. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ustkottens
Henning, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, rörande ändring i nu gällande Lag, angående Brandstads förening. 5:o Herr Königs, Joli., den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om vissa föreskrifter, i afseende på Extra Domares förordnande. 6:0 Herr Ehrenborgs, Casper, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående ett föreslaget tillägg uti 24 §. af nu gällande Intecknings-Förordning. 7:0 Herr Sabelfelts , Zacharias Joban, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om en Lag, till förekommande af Procenteri. 8:0 Herr Wolffraths, Carl Gustaf, den 1 dennes e. m., på bordet lagde Memorial, om skärpning i straffet för Skogsåverkan. S. D. Remitterades till Bevill ni 11 gs-Uts kottet: 1:0 Herr vonHeynes, Georg, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående ändring i Bevillnings - Förordningens StadgaYiden i afseende på taxering af fast Egendom. 2:0 Herr Königs, Johan, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående ändring 1 Bevillnings-Förordningen, i afseende på ointecknade capitaler, 3:o Herr Protocolls-Utdrag. Hrr vonHartmansdorffs, August, den i dennes f. m., på bordet legde Memorial, rörande portofrihet eller ett bestämdt Postporto för Tidningar. /f:o Friherre Lagerbjelkes, Johan, den 1 dennes e. m., på bordet erläggande af Stämpel-afgiften för Tidningar.