Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslaget har likväl af 3 Stånds majoriteter blifvit förkastadt, och det är således ganska osäkert, huruvida detsamma vid nästa riksdag må blifva af R. St. antaget; men oni äfven R. St. då skulle enhälligt antaga detsamma, så återstår likväl en ganska vigtig omständighet, nemi. Konungens samtycke. Om således det nya representationsförslaget är bygdt på sådana grunder, som af K. M. icke kunna gillas, och K. M. till följd deraf vägrar att detsamma sanctionera, så står saken qvar i sitt gamla skick ända till dess vi få något nytt förslag i detta ämne. Nu hafva likväl icke allenast 3 Stånd vid denna riksdag uttalat sitt ogillande öfver Coust.Utskts hvilande grundlagsändringsförslag, utan äfven de personer, hvilka mest i frat för att detsamma skulle blifva hvilande till nästa riksdag, förklarat, att de icke ansago detsamma vara antagligt. Efter all sannolikhet blifver det alltså vid nästa riksdag afslaget, och då är det ju icke ur vägen, att de majoriteter, hvilkas mening blifvit undertryckt, söka att åstadkomma ett förslag, som öfverensstämmer med deras åsigter, och sådant kan vid denna riksdag icke ske på annat sätt, än att dessa majoriteter hos K. M. i underd. anhålla att K. M. ville låta utarbeta ett förslag, som är bygdt på de principer, hvilka de 320 D c n 24 Ma j. godkänna. Man liar från föregående riksdagar exempel på alt Ständerne 11 os K. M. anhållit om utarbetande af förslag till grundlagsförändringar. (Jag vill till oell med påminna mig, alt delta var fallet med frågan om den nya organisationen af Statsrådet.) Jag ser således ingen anledn. hvarföre icke Ständerne på förhand skulle kunna anhålla att få veta K. M:3 tanke i detta afseende, på sätt Hr Rydins motion innehåller, på det vi sålunda slutligen måtte få något helt uppgjordt, som af både Konung och Ständer kan blifva antaget. Jag anhåller om återremiss af betänkandet. Hr Prvtz, Lars Adolph: Då Pi.
Sif 3>erm€ontoret, $re Sufenbe SHifsbalet. ©folanbe ali fåDan 33emillning påföras od) upphärad i ben ort, ber af# faftningen od) minden utbelaö, famt berefter i manlig orbning rebomifad; men f>mab beträffar ©rödholm, infätted benna birecte i SXifdgä(bd#£ontoret, fymareft beräfningend rifttgljet granffad. 23enn Ilning af Ccffamenten, (Såfroor, SiöeffCommtget, Sfrf, gynö od) XPinffmebel. §. 36. gör §effantente, ©åfma odj gibei*£ommif5 af löd odj faff egenbom, capi# tal od) forbringar, ffall, bå bet gifna uppgår i märbe till $re dpunbrabe £H:bt od) beröfmer, 33emitlning erläggad meb ©ep för f>unbrabet; från Ijmilfett af# gift lifmäl befriad niafa oel) jfplbcmän t rätt upp# od) nebftiganbe leb, fpffon oc| beråd barn, famt Sllltnänna Unbermidningd# od) ©d)ol£e#3nrättningar, ^prfor, ©tipenbti#fonber, fJ3enftonö#3nrättningar, Slrbetdfyud, åpodpital od) gattigförförjningd#anjtalter odj i allmänhet fromma ©tiftelfer. Slrfmingar i fjermare leb, än ofman fagbt är, betala lifa SSemiUning af bet Seffamcntd# eller ©åfmomärbe, font öfmerftiger beråd egen arfdbel, få miba bet öfmerftiganbe beloppet uppgår till §re dounbrabe fKifdbaler. gör
I84S. 1 Lam/. 1 S W/k. L 2 Ls/s/ee/sL ^Vlo 22. 8sr,llen;'' rrss deremok sä väl In^vars6rin»8.0ommi88ioilen 8om 8lr>den8 In<^vr>rserinA8-Aisvrire, med gillande as den 8er8l<ilila mening, 80m al en siland Oommisseiade llärom IllikVis lram8sglld, IlS8sl ldk ali 8rulan inr^varsei in», lelie bloss förU^nämnds Lorp8er oell 8saser, ukan osli sär ln»enieiir-0orp8eu, m. m.; llvrn^emse köl' ös,'i»s Oommissei riri6 i unilei däili»Iies anliällis, ass 8vea ^rsillsri-kieASmense mäste i ljäder Ilereda8 den sorillon, att, Iil<a med ösri^e Ilär varande 6arni8on8-Il6A6mens6n, Iromma i älnjnsande al Oi>8e> ner ^)ä 8saten8 l)eii08sngd, pä öst. 8laden8 In^varserin^-^isvare 8amedel8s mä kesria8 sran en sill berörde IleAemense utZaende öliad In^varserin»8-er8ässi>i!l». I anlsdninA gs detta allt, oell enär 8älunds, i sraAan om allmän reAlerin^ säl' sramtiden gs in^varseri»»en i 8socIUioIm, säiesominer, att antazandet as det nu as^isna underdäliiAg lorUar; Ull n^ In^varteriilF8-0i dnlnA 5ä>' 8saden, 8bulle
Kandidat Randers bugade sig först för värdinnan, log, så att hans ögon lyste vänligt, och sade högt några artiga ord, för att han blifvit ihågkommen, presenterades för de öfriga damerna, bugade sig åter, denna gång alvarligt och formelt, samt hälsade på professorn med en respektfull bugning, som dock tillika innebar medvetandet om, att han hade rätt till en viss förtrolighet. Därefter tog han docenterna i hand gladt och kordialt samt hälsade till sist på Grane, hos hvilken han till en början stannade. – Herr Grane är visst mycket bekant med Rankes? – Joo. Grane kände sig altid orolig, när han talade med Randers, och var därför ganska fåordig. – Jag har hört mycket talas om hr Grane, fortfor den andra obesväradt, i det han lutade ryggen mot dörrposten och betraktade Grane med sina vänliga ögon. Herr Grane har ju varit informator på Broby? – Jaa, i två år. – Ska’ vi inte sätta oss? Han drog Grane ned i en soffa, som stod i salen, och började tala om modern literatur. Grane var hela tiden på sin vakt, men nästan mot hans vilja började mannen att intressera honom. Randers förstod konsten att intressera. Han talade hela tiden lifligt och som det tycktes öppenhjärtigt, utan att likväl någonsin blotta sig själf. Men någon gång kastade han fram ett litet ord, som kom Grane att tro, att det fans något af hjärta hos honom, och att han ägde ett alvar, som han bara inte brydde sig om att visa för hvem som hälst. Han talade mycket om faran af att vara för mycket röd eller grön, men han gaf samtidigt under sina resonnemang så radikala medgifvanden, att Grane aldrig kunde kalla honom bornerad eller konservativ. Hela personen föreföll honom som en underligt sammansatt knut, hvilken det vore intressant att kunna lösa opp för att se, om det fans något inuti. Samtalet föll på Ibsen. – Ja, det är hans storhet, att han ändå är så mycket konservativ, sade Randers. Hvad menar han? tänkte Grane, men fick ej tid att fortsätta samtalet.
Står någon i flera gäll inom samma valdistriel i for' hållanden, sorn han etil. 3 §;ti äger att sig i eli gäll till - Den 17 April f iu. io3 godoräkna, g öre han derom, inom Mars månads slut, anmälan hos den tjensteman, som röstlängd för det gäll uppgör, och blifve då, genom dennes försorg, underrättelse meddelad ål den eller dem, sorn röstlängd uppgöra för det eller de gäll, der, i följd af samma anmälande, rösträtt ej emot 3 §:n utöfvas md. Försummas anmälandet, flge den, som anmäla bort, icke inom samma valdislrict annan rösträtt, än der hall skattskrif ven är. Såsom gäll anses, både i denna oell efterföljande §§, annex eller cope|lfö'rsamling, sorn hel socken. Sådan itel angränsande gull. § il. Röstlängd bör valberättigade granskas. Öfver de anmärkn.r, som då andragas, skallJoras prolocoll. Prof ningen tillkommer de närvar, valberättigade. Efter slutad granskning upphörande af valrätt. Såsom gällstämma lika med gäll. Röstlängd för valmannaval förenad. § 14- Röstlängd, sorn granskad blifvit, tjene till efterrättelse lagtima riksdag sammankallas. § i5. Å allmän gällstämma åge de valberättigade i hvarje gäll att, inför gällstäramans ordförande, minst en vecka före riksdagsmannaval, utse inom valdistrictet bosatta och till riksdagsmän valbara valmän, till det antal de valberättigade sjelfve före valet bestämt. Skulle, sedan så många valmän blifvit utsedde, sorn bestämdt blifvit, innehafvare af mer än fjerdedelen af gäl le t s hela röstetal i samma gällstämma vilja utse en eller flera valmän, vare det tillåtet. Desse särskilde valmän af gifve vid riksdagsmannaval tillsammans det röstetal, hvars innehafvare särskildt val äskat,- g 'allvis öfriga röstetal afgifves af de förut valde.
Då likväl vid sista riksdagen något afseende härå icke fastades, roen förslaget i sitt nuvar, skick dock innehåller åtskilliga förbättringar, tillstyrker jag Ståndet alt antaga förslaget sådant det är. Hr Rosenblad, Bernh.: Med den lagstiftning sorn i allmänhet varit rådande För förstärkning af Utsk., hade det visserligen varit mera konseqvent, om, pä sätt Hr von Hartmansdorff erinrat, förslaget innehållit, att förstärkt Bevilln.Utsk. skulle afgöra de tvistiga frågorna emellan Stånden. Då nu likväl detta förslag innefattar den stora och htrfvtidsakliga förbättring, att icke med den dag, riksdag börjar, hela Bevilln.förord», med alla dess grunder, hvarpå den hvilar, uphäfvas, utan hvarje förändring i densamma fordrar samma åtgärder, som hvarje förändring i den öfriga lagstiftningen, så måste jag instämma i anhållan om propos. å bifall till förslaget. Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad. det i denna punkt anmäldte förslag. Förslag till ändringar uti 53 och 56 §§ R.F. samt 33, 34, 49 och 51 §§ Rihsd.Ordn., ang:de motioner. Sedan undert. Ridd.Sckrel., uppå förfrågan afFrih. Raab, Den 25 Januari f. m. 169 Adam Cl) ris lian, uplyst, ali någon underrättelse om af de öfrige RiksSlin i della ämne fattade beslut, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, yltrade sig Frill. Raab: Den föreslagna inskränkningen i motionstiden, synes mig under nuvar. representationssätt allt för vådlig. Enl. 49 § 1 mom. i förslaget kan någon inom ett RiksSt. väckt motion icke remitteras till Utsk., såvida icke 4 ledamöter densamma understöder. Man kan föreställa sig att mången ledamot har svårt att finna eli dylikt understöd, hvaraf följden naturligtvis skulle blifva, att motioner af ganska stor vigt skulle kunna undertryckas, dem man sedermera önskade framgång, ehuru då för sent. Vidare tror jag, att det icke är ändamålsenligt alt föreskrifva, det hvarje förändring i lagstiftningsväg skall åtföljas af ordentligt förslag till redaktion.
När Statens tjenst fordrar Embetsman, är det, efter min tanka, i första rummet Statens skyldighet, att, i mån afbehofven, lemna desse Embetsman tillräckliga löner att lefva af. Detta bör derföre, i bredd med Landets försvar, först regleras. Och om tillgångarne för serskilda stora företag inom Landet derigenom skulle blifva anticiperade för en längre tid af kommande år, så kan, efter mitt begrepp, ingen derom säga eller tänka annat, än att ett sådant förhållande är rättvist. Således kan den förklaring icke här blifva gällande, att Statens tillgångar nu icke medgifva hela beloppet för Ärméens lönereglering; utan är man (som Utskottet förklarat) öfverens derom, att lönereglering för Arméen är af beliofvet påkallad, bör fulla beloppet af hvad dertill fordras icke kunna med grundade skäl vägras. Dessutom hafva Rikets Ständer, sedan Höglofl. StatsUtskottets beslut uti ifrågavarande Utlåtande fattades, öfverenskommit, att en ökad beräkning uti Statens Den 21 Maji f. m. n3 inkomster kan göras å Sjötullsmedlen till 100,000 R:dr, hvilket gifver en god tillgång för ökade anslag, der de af behofvet påkallas. Sedan nu de generela anmärkningarne vid Utlåtandet och öfver ämnet blifvit afgifne, anser jag mig lika pligtig, att äfven vid detalje-förhållanderne göra några, efter mintanka, lika grundade anmärkningar, under vördsam anhållan, att Höglofl. StatsUtskottet äfven deråt behagade lemna en tillbörlig uppmärksamhet. Uti den föreslagne nya Staten för de i Ammen varande a:ne Grenadierbataljoner förekommer, att Chefens lön blifvit nedsatt med och Majorens lön, utan någon likhet eller princip, blifvit från hvad Kongl. Maj:t Nådigst föreslagit afprutad. Och på det hela har StatsUtskottet nedsatt den i Nåder föreslagne Staten för hvardera af desse bataljoner med i,5o6 R:dr 32 sk., då endast i,oo3 R:dr 16 sk. blifvit hvarje helt Regemente frånkände.
Måtte glädje och lycka under alla lifvets skiften alltid åtfölja Eders Kongl. Höghet, och de älskade föremålen för Eders Kongl. Höghets ömma omvårdnad, och må Eders Kongl. Höghet med nåd och välbehag emottaga de upprigtiga och sanna önskningar för Eders Kongl. Höghets väl, som vid detta tillfälle af Ridderskapet och Adeln i underdånighet tili Eders Kongl. Höghet framställas. Uti Eders Kongl. Höghets fortfarande nåd anhåller Ridderskapet och Adeln i underdånighet, att alltid få vara inneslutne. Upplästes Rikets Ständers Revisorers den 7 December 1827 till Rikets Ständer afgifne Berättelse, angående granskningen af de under Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegium ställde Fonder och Medel; och beslöt Ridderskapet och Adeln, att denna berättelse skulle med öfrige RiksStånden Communiceras. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 54 Den i4 November. Fredagen den i4 November. Plenum klockan 12 förmiddagen. Justerades PleniProtocollet för d. i3 dennes. Börjades uppläsning af Rikets Ständers JustitiasOmbudsmans den 4 dennes afgifna Memorial, innefattande en allmän redogörelse af Justitieombudsmannen öfver förvaltningen af det honom anförtrodde Embete. Läsningen afbröts genom ankomsten af 2:ne Kongl. Maj:ts ÖfversteKammarJunkare, Commendeuren af Kongl. WasaOrden och Riddaren af Kongl. Svärdsorden , Herr Friherre Alexander Rudbecksamt Riddaren af Kongl. SvärdsOrden, Herr Friherre Fr edrik von Friesendorff, af hvilka den förre förklarade, att Herrar ÖfversteKammarJunkare, å Kongl. Maj:ts höga vägnar, framförde Kongl. Maj:ts
De medel som var tänkta för detta måste nu till del tas i bruk för spannmålsinköp och övrigt genom främmande biträde uppfyllas. Det senaste kriget är märkligt, då man jämför med tidigare. Det har vunnit mer med mindre uppoffringar. När Sverige i första kriget var nära undergång, började man med en styrka på 100.000 man, av vilka dock en stor del omkom genom sjukdomar och vanskötsel. Nästa gång behövdes endast hälften så många för att upprätta Sveriges ära och självständighet. Förlusterna i manskap var små. Det första kriget gick med 25 miljoner i förlust, medan det senare inte lämnat några skulder, som fordra särskilt tillskott av folket.3 års fälttåg har inte kostat landet mer än 23 miljoner i en tid, då varupriserna fördubblats. Skulden till banken har betalats av med en summa av 494.420 riksdaler och statsverkets skuld till riksgäldskontoret har minskat med 219.580 riksdaler. Beslut vid riksdagen i Stockholm att av besparingar och överskott i statsinkomsterna anslå 100.000 riksdaler till jordbruket, handeln och näringarna har först år 1813 kunnat visa sin välgörande verkan. Göta kanal har blivit ännu betydelsefullare genom de senaste inträffade händelserna. Nu kan de båda haven sammanbindas. Den mark som enskilda måste avstå från till byggandet har börjat gottgöras. Då inte markbyte kan ske har ersättning i pengar utgått. Till detta utbetalades 25.000 riksdaler till bolaget som de enligt privilegierna varit berättigade till. Enligt berättelser har trots kriget, som minskat tillgången på arbetsmanskap, arbetet ändå fortgått. Den 14 oktober 1815 öppnades Carl XIII: s sluss mellan Viken och Vättern. Antalet fartyg och inkomsterna av anläggningen har givit anledning att hoppas på fördelar, då allt blir fullbordat. Under våren och sommaren var kanalbygget en tillflykt, där föda och arbetsförtjänst gavs i synnerhet för Dalallmogen. Det av naturen mindre gynnade Södertälje kanalarbetet har haft svårare att klara ekonomin. Det har erhållit en summa av 41.387 riksdaler. 20.000 riksdaler anslås till anläggande av en väg mellan Värmland och Dalarna samt rikets Norra provinser, vilket Kongl Maj: t erkänt.
Med harad skäl skulle wäl IustitiäOmbudsmanncn nu fä rätt att werka i stridighet dermed? eller lkullc han Stala den Domares ätgärd hwarS Utslag redan wunnit tidens eller Lagarnas Sanclion? kunde man pä en gäng klandra Domarens beslut, lagföra honom derföre, och lämna werkön as detta beslut i stn orubbade helgd. Räkar nian icke pä detta sätt uti sädaiia stridigheter, som allt afw.ckande ifrän rättwisans enkla opartiska g-undsattscr altid stall medföra, och stall icke detta efterdöme af en Ämbcksmanna befattning sträckt tillbaka öfwer gränsen af des; cxistcnce, under en förändrad sakernas ställning, gifwa anledning till undersökningar öfwer förflutna händelser, som för ewigt kunde sprida osäkerhet öfwer hwarje medborgarervälfärd och w-reise? Om för ett ögonblick wi stolle föreställa ost möjligheten af d.n olycklige tidepunckten dä friheten mäst wika för'iväldet, skulle icke frihetenS wänner dä hafwa att befara följden af ett efterdöme, ivid hlvilket de ej brukat nog sörstgtighrt? Jfrän uräldriga tider, ifi än den tid dä Greklands Wisö blefwo dc§ Lagstiftare, dä medborgerlig frihet först blcf Lagligen befästad, har alltid den grunhsatls blifwit ansedd som hufwud-förcmälet för all Lagstiftning, akt häldre söka förekomma brott än öka anledningarna till straff, att snarare sä laga att straffen blefwo ett förbättrings äir 4tt hämdc-mcdel. Det är i enlighet dermed och för akt winna detta ändamäl, som inrättandet af en Justitia O:n» - 4696 Den zo Oclsber.
Den, som vill, att, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, »jtförselslullens å ben, andra slag, än elfenoch hvalfisk-, oarbetade, krossade samt förmalda eller s. k. benmjöl, skall bibehållas vid 3 sk. lispundet, röstar järden, det ej vill, röstar nej; vinner nej, kommer denna artikel att vid utförsel vara tullfri. Voteringen har utfallit med 82 ja och 37 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i en lighet med ja-propositionens innehåll. 68:de voteringen (enligt 155 puniten). Den, som anser, att, på sätt tre stånd beslutat, utförselstullen å trädvaror: sparrar af fuiu och gran, af mindre tjocklek än 8 tum midtpå, bör bibehållas vid 3 sk. styckeli röstar den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bestämmes denna tull till 8 sk. stycket. Omröstningen har gifvit eli resultat af 50 ja och 69 nej; hvadan Rikets Ständer be slutat i enlighet med nej-propositionen. 69:de voteringen (enligt 157 punkten). Den, sorn vill antaga eventirela införselstullen å nu till införsel förbjudna slag bränvin och sprit, ”för till och med 12 graders styrka” till 32 sk., och ”deröfver" till 1 r:dr per kanna, röstar Jorden, det ej vill, röstar neji vinner nej, antages Presteståndets beslut, att bestämma denna tull till ”af till och med 24 Stals-Utskotlets Memorial, Av o 302. 10 graders styrka” 32 sk. kannan, hvilken tull för hvarje öfverskjulande grad ökas med 8 sk. kannan. Omröstningens resultat har varit 90 ja och 29 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 70:de voteringen (enligt 159 punkten).
Bevillnirgs-ötskottets den .H denne* under N:o 56 afgifne, »arnt den 16 på. ira Prof. t!t är. d. 19 Nov. l$2g följande på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Förut meddeldte förslag till en ny Chartae Sigilatae Författning; I sammanhang hvarmed äfven upplästes Preste-Ståndets Protocols Utdrag, för den 17 dennes, innehål, lande Ståndets i detta ämne fattade beslut, uti hvilket de öfrige RiksStånden skulle inbjudas att sig med P; esteStåndet förena; Och fann Ridderskapet och Adeln, som ansåg sig icke kunna antaga denna inbjudning, för godt, att Bevilnings-Utskottet? ofvät.berörde Utlåtande till alia delar gilla. S. D. e. m. Föredrogos å nyo och biföllos fö); jande från nedannämnde Utskott inkomne, samt d, 19 dennes e. m. pä bordet lagde Utlåtanden: Frän Statssamt Allmänna Besvärs; och Ekonomi. Utskotten: Af den 13 dennes: » N:o 60S, i anledning af väckt fråga, om öfverse, ende af de, angående Markfcgångssättningarne utfärdade Författningar. Frän Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af den 15 dennes: N:o *36, öfver väckt Motion, angående sättet att bereda utväg till sysselsättning för häktade och by« satte personer. S. D. Föredrogs å nyo eeh bifölls StatsUtskot. tets den 13 dennes under N:o 605 afgifne samt d17 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, med förslag till instruction för Fullmägtige i BiksgäldsContoiret i afseende på de Lånebiträden och anslag hvilka från nämnde Contoir skola utgå till Canal och andre byggnader samt till större och mindre del anskaffas genom upplåning emot Contoirets obligationer med 3 procent årlig ränta. Bihang till B: St.
I Afd. 15 Haft. 12 90 Banko-Ulskottets Betänkande M 25. k) I den revision, som årligen bör förrättas öfver Filial-banks räkenskaper och förvaltning under det förutgångna året, skall ett af Fullmägtige utsedt ombud deltaga; egande Fullmägtige dessutom att när som helst genom ombud taga kännedom om Filial-banks räkenskaper och förvaltning. I) Vid hvarje räkenskapsårs slut skall Filial-bank, angående sin dervid befunna ställning samt rörelse under förflutna året, till Riksbanken meddela uppgift, eldigt af Fullmägtige faststäldt formulär, hvilken uppgift genom Fullmägtiges försorg uti officiela tidningarne meddelas. m) Iakttager ej Filiai-banks direktion af Kongl. Majit i nåder faststäldt reglemente eller de vilkor, som vid försträckningens erhållande blifvit fästade, och derom vid revisionen eller eljest göres anmärkning, som af Fullmägtige godkänues, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas. Följer ej rättelse, vare Fullmägtige berättigade att uppsäga, täll större eller mindre del, den Filial-banken lemnade försträckning till inbetalning inom ett år. n) Kostnaderne för de ombud, som, enligt punkterne litt. a) och k), af Fullmägtige utses, bestridas af Riks-banken.» Vid 40 punkten 1 mom. e) angående räntan å Filial-banks kreditiv. af Herr C. J. Kock. »Jag reserverar mig emot Utskottets beslut att föreslå räntan för kreditiv åt Filial-banker till endast 4 procent, i stället att den, efter min mening, bort bestämmas till 3 procent. Genom den lägre räntan kan framkallas det missbruk, att Filial-bank uttager hela kreditiv-beloppet för utlåning efter 6 procent, oberäknad! minst en half procent af dess egna krediti v—tagare, hvarigenom syftet med den i öfrigt nyttiga förändringen af Riks-bankens försträckning åt Filial-banker varder till stor del för felad t.
Resolutionen den 13 November 1747 Bergslaget tillagde förmoner sig vidare begagna, eller under hvad vilkor Bergslaget skulle vilja derifrån afstå, E. K. M. täcktes, efter sig företeende omständigheter, i ärendet vidtaga de beslut och åtgärder, som kunna finnas lämplige och erforderlige. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Maj 1845. ffxpeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, If.o ten. ■ N:o 20!. i Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i\ Preste-Ståndet den 14 — Z Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af nj Bevillnings Stadga.*) ’ (Bevillnings—Utsk:s Bet., m. m. Stats-Utsk:s Meni. N:o 233.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, efter verkställd granskning af Statsverkets behof, till dessas fyllande vid innevarande Riksdag åtagit sig en årlig beskattning, att, i egenskap af allmän bevillning, för 1846 och derpå följande år, intill slutet af det, då en förnyad Revitlnings-sladga varder af Rikets Ständer antagen, utgå med 1,730,000 R:dr B:ko; så få Rikets Ständer härjemte i underdånighet öfverlemna den af dem upprättade Författning om ifråga varande Allmänna Bevillnings utgående under omförmälde tid, med underd. anmälan tillika, det Rikets Ständer i allmänhet bibehållit samma grander, sorn i 1841 års Bevillnings-Förordning äro följde, utom att den personliga skyddsafgift blifvit nedsatt till 12 sk. B:ko för man och 6 sk. B:ko för qvinnaj att några mindre betydliga afgifter blifvit dels nedsatte, dels aldeles uteslutne, äfvensom att föreskrifterne om fastighetsvärderingen på landet och i städerne blifvit i vissa delar förändrade.
Uppå den, i följd häraf, väckta talan, har Kongl. HofRätten, efter det Konungens Befallningshafvande blifvit börd och med yttrande inkommit, genom Utslag den 28 November 1834 sig utlåtit, att som Konungens Befallningshafvandes rättighet, att i ekonomioch politi-mål förelägga vitén, icke finge utsträckas till sådana fall, der, såsom uti det ifrågavarande, La 5* - f 36 ) gen i a5 Cap. ii § ByggningaBalken, för underlåten efterlefnad deraf, stadgat serskild påföljd och tillika föreskrifvit de åtgärder, sora, för vinnande af rättelse, ansetts vara af nöden; funne Kongl. HofRätten, med bifall till AdvocatFiscalens påstående, skäligt till all vidare kraft och verkan upphäfva Konungens Befallningshafvandes ofvanomförraälda Kungörelse af den 3 Augusti i8i3, i hvad densamma innefattade stadgande af serskildt vite, utom böter efter lag, för dem inom Carlstads Län, som underläto fullgöra åliggande vägrödjningsoch brobyggnads-skyldighet; hvarom Konungens Befallningshafvande hade, att Kungörelse i Länet utfärda.