Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utclr. d. 23 Jan. i84f• S. D. Föredrogos ånyo och åtterremitterades Statsoch Lag-Utskottens Betänkande N:o 113, i anledning al väckte motioner om ändring och tillägg uti Ansvarighets-lagarnc för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, i afseende på lyftningen af det så kallade stora Credit! vet S: D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Statsoch Lag-Utskottens Betänkande!!: INro 114, i fråga om inrättande af ett Juridiskt Institut. N:o 115, i anledning af väckt motion om skyldighet för häktad person, »om saklälles, att ersätta sitt fång-underhåll. N:o 116, 1 fråga om prsescriptions-tiden för utsökande af fordringar hos Statsverket. N:o 117, i anledning af väckt motion om belöningar af allmänna medel för Krono-beljenter, som visa nit för tjufveriers hämmande. N:o 118, i anledning af väckt motion om tillökning i aflöningen för värfvad soldat, som utöfver en viss tid varit i tjernsten anställd. N:o 119, i fråga om inköp för allmänna medel af register till förslaget till allmän Civil-lag. N:o 120, i anledning af väckt motion om Inrättande af nya Hof-Ril ter och en förändrad indelning af Hof-Rälternes jut isdictioner. N:o 121, i anledning af väckt motion om organiserande af en Advocalcorps på stat. N:o 122, i anledning af vackt motion, dels alt på landet må blifva att tillgå edsvurne tjenstemän till biträde vid upprättande af juridiska handlingar, dels ock att expeditions-lösen i Domboks-mäl må upphöra; och N:o 123, i anledning af väckt motion, att, med ändring af 13Cap. 3 J.
Derför blef ock denna art af philosophi, från land till land, med jubel hyllad af alla de förnämheter, som efterfikte äran att stå på höjden af sitt tidehvarfs bildning; och således främst af de fördenskull högtbeprisade monarker, som, i egenskap af liberala despoter, tilläto sig – fastän för helt andra syftemål, än den sedermera utbrytande Revolutionens – att i betydlig mån regera och omskapa alldeles revolutionärt. Efterverlden förvånas, huru de kunde inbilla sig, att saken skulle härvid stanna; men de förlitade sig på vanans välde hos den stora hopen, på strafflagar, ämbetsmanna-myndighet, skattkamrar och soldater 111. Värre var dock, att också i sin andra skepnad, som sträfvade att motverka den nyss beskrifna, erbjöd den moderna philosophien till ljus och ledning blott en rökhvirflande brandfackla – och just den, hvaraf det på alla sidor brännbara hela egentligen blef påtändt. Vi hysa en stor aktning för Rousseaus vackra snille, vackra uppsåt och vackra aningar, som onekligen, i ett och annat, förebådade en bättre framtid: men såsom philosoph bedömmes han sannast, om vi säga, att han theoretiserade upp sitt känslo-svärmeri till ett begrepps-svärmeri, hvars deistiska naturalism, predikad med hänförande talarkonst, visserligen bekämpade den atheistiska, men sjelf var för Religionens och Historiens grundsamningar föga mindre främmande; och derföre, i sina sociala tillämpningar, blott tjenlig att yttermera stegra förbryllningen. Med sin inre oklarhet förenade nämligen denna halfphilosophi en ärlig menniskokärlek, som bestämdt hyste önskningen att bereda ett samhällsskick, der idyllen af ett förloradt naturtillstånd skulle i möjligaste måtto återställas, och således alla menniskor göras jemnlikt delaktiga af dess välsignelser. Just derigenom blef hon den omedelbara befrämjerskan af det beståendes uppnedhvälfning.
Län, till plan för sockenstuga och skolhus åt Ökna församling; — ett begärdt amorleringslän, till fullbordande af en nybyggnad för Läns-lazarettet i Lund, och dermed förenade sjukvårds inrättningar; i fråga om grunden för beräkningen af reservräntorna vid båtsmanshåilet i Blekinge; Af den 17 dennes: angående upplåtelse till staden Jönköping af plats till skolhus å den Jönköpings f. d. fästning tillhörande mark; och af den 21 dennes: — låneunderstöd för anläggning af en jernväg emellan städerna Örebro och Nora. S. D. Till Stats-U(sköttel remitterades följande Kongl. Maj:ts nådiga skrivelser till Rikets Ständer: af den 10 dennes: angående dispositionen af de 1848 års krigsrustnings-fond tillhörande persedlar, som blifvit i Stockholms utrednings-förråd inlemnade; i fråga om förändrad beräkningsgrund för båtsmans v akans-afgiften af nyroterad jord inom Blekinge Län; och af den 17 dennes: angående inqvarterings skyldigheten i Stockholm. S. D. Till Bevillning*- Utskottet remitterades Kongl. Majlis nådiga proposition till Rikets Ständer af den 23 December 1850. angående den så kallade Kurhus-afgiften. Prot.-Ltdrag den Januari J831. 123 Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Effei' skedd föredragning af Stats-Utskotlets, sedan den 18 dennes på Ståndets bord hvilanda memorial Nto 22, med återlemnande af Peter Mårtensson» från Jönköpings Län motion, angående nedsätlning och likformighet i postportot öfver hela riket, blef samma motion til! Bevillnings-Utskottet remitterad. S. D.
In fidem protocolli, Albert Munck. Thorsdagen den 28 Augusti 1851 Plenum kl. £ till 12 f. m. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped. Utsk. inkomne förslag till R. St:s underd. skrifvelser lill K. M. N:o 215, i fråga om ändring i de ang:de Fattigvården samt försvarslöse och kringvandrande personer gällande bestämmelser; N:o 216, ang:de låneunderstöd för Stora Barnhuset i Stockholm ; N:o 217, angtde uphörande af den Akademiska jurisdictionen; N:o 218, ang:de anslag till inköp af en Kanslirådet Krutmeijer tillhörig gravyr-saraliDg; samt N:o 219 Den 28 Augusti f. m. 497 N:o 219, ang:de till Skolinrättningen i Lycksele Lappmark anslagen spannmåls utgående in natura. Justerades jemväl ett från Exped.tjlsk. under N:o 46 afgifvet förslag till § i Riksdagsbeslutet ang:de ändring i stadgandena ang:de Fattigvården samt ronde försvarslöse personer. Föredrogs och godkändes Exped.Ctsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda, under iN:o 211 afgifna förslag till underd. skrifvelse, ang:de decimal-syslemets tillämpning på indelningen af rikets mynt äfvensom på mått, mål och vigt. Fortsattes pröfningen af StatsUtskis utlåt. i\':o 340, i anledn. af väckte motioner, dels i fråga om ändring uti redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hults lastageplats vid Wenern, dels ock ang:de ifrågastäld utsträckning af denna jernvägsanläggning till Köping. Härvid förekom: Momentet N:o i af 2:dra funkten. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel:
Flere Motiouairer hafva i denna delen yrkat, att någie af Banquens Ämbetsoch je« Banco-TJtskottets Betänk and en. Tjenstemän ej borde i Banco - Discont-Verkets Direclion deltaga och ega rösträttighet, utan Discont - administrationen besörjas af Rikets Ständers Banco Fullmägtige samfäldt. Banco-Utskottet får, i anledning häraf, till upplysning meddela, att den vid 1815 års Riksdag vidtagne ordning, i följd hvaraf sene Banco Commissarier och 2:ne af Banquens öfrige Tjenstemän äro, jemte en Banco-Fullmägtig af hvarje Stånd, deltagande i Banco-Discontens styrelse, haft för ändamål , dels att den dagliga tillsynen och öfversigten å Discontens angelägenheter, emellan de ordinarie sessionerne, ej skulle vara öfverlåten till Discont Verkets Tjenstemän allena, och dels att Låne-documenterne måtte blifva på förhand med erforderlig noggrannhet genomgångne och gran-' skade, innan de vid den vanliga sammankomsten hos Directionen föredragas. En sådan föregående granskning är högst nödig, för att icke vid sjelfva sessionerne förspilla tiden med uppletande och anmärkning af ständigt förer kommande skriffel, misstag och origtigheter, som i ett eller annat afseende tarfva rättelse, D iscont-Directionens nuvarande sammansättning har, enligt hvad erfarenheten visat, fullkomligen motsvarat ändamålet, i afseende på göromålens behöriga drift och obehindrade gång; och hvad principerne för Uåne-ansökningars granskning och Eåns beviljande beträffar, är det så mycket mindre att befara, det grundsatser och handlingssätt inom Directionen skulle på det hela och under någon längre tid kun - Banco-Utskottets Bet atil and en. 101 ha afvika frän de äsigter, hvilka hos Banco.
M.f med fästad synnerlig uppmärksamhet å detta ärende, vore för framtiden betänkt på ytterligare åtgärder derutinnan; så hafva Riksens Ständer, som for deras underdåniga del, Underdåniga Skrifvelse/. såsom väsendtligast och mest ändamålsenligt ansett förslaget om inrättandet af ett sällskap, hville et skulle åtaga sig uppsigten öfver fångars behandling i allmänhet, jemväl trott sig böra sa vidt möjligt är, gå E. K. M:ts Nådiga afsigter härutinnan till mötes; och hafva fördenskull, med afseende derå att Tanto Bränneri, genom dess belägenhet nära intill Krono-Spinnhuset, möjligen kunde i framtiden medgifva en förmånlig förening emellan nyssnämnde och deri blifvande Corrections-Inrättningen, samt på sådant sätt både med större fördel och mindre kost-' nåd, än lägenheten Barnängen till Correctionslius användas , velat, med uppskjutande af den.’ tna frågas hufvudsakliga afgörande intill nästa Riksdag, förordna det berörde bränneri dessförinnan icke bör föryttras, på det att då blifvande Ständer, i händelse de så för godt finna, och medel i öfrigt blifva att tillgå, må ega tillfälle att till E. K. M. öfverlåta denna lägenhet, för att till det föreslagna ändamålet begagnas; Beträffande åter härefter frågan om anslag af Eoner till Fång-predikanter å hvarje Fästning och i en del Länshäkten samt till nödigt antal vaktbetjening vid X-iänsfängelserna 1 Linköping och .Hernösand; så enär arfvoden för samtliga FångFredikanterne, utom för den i Linköping, redan blifvit bestämde, och likasom Lönerne för vaktbetjeningen vid Linköpings Länshäkte å RiksStatens Andra Hufvud-Titel uppförde, så anse Riksens
De ifrän Utskotten inkommande Betänkanden, ofta nog widlpftige, blifwa wäl upläste; men huru swart och omöjligt är det icke, at derwid fatta samt öfwerwäga med - ochemot-warande stal ? Och Kuru sällan händer, at nägon af Ständens L. damölcr beswärar sig med, at genom Handlingarnes enskilde genomläsning, Laga den nogare kännedom af alla de omständigheter och stal, som för et wäl öfwerlagt Beslut äro oundgängelige ? Pä sakernas eller frä gornes - Den 29 Augusti. 1ZS9 gornes utarbetning wid Utskotten, stola säledes Besiuten blifwa beroende! Och huru högst angelägit blifwer det följaktcl-gen, at Utskotten mä äga, haldre öfwerflödigt, än för ringa och inskränkt antal af mogne och crfarne Ledamöter? Lagoch Consiitutions-Utstotten til epempel, der de sä högst wigtige Lag - och Constitutions-frägor först utredas och dsdömmas, stola nu, ef. ter Riksdags - Ordningens runehäll , hwardera utgöras blott af, zme Ledamöter frän hwarje Ständ. Af det Hederwärda Bonde - StändeL kan man icke begära etter wänta den uplysning, som fordras, för uplösningen af dylika frägor. Det more ock oklanderligt, om bos nägon af det Wällofl. Borgare-Ståndets Ledamöter fullständig kännedom deraf saknades: Och det Högwördige Preste.Ständets Ledamöter påfordra lika troligen första utweklingen och sluteliga utarbetningen af samma frägor, utaf Ridderstapet och Adelns Ledamöter, som desie, wid inträffande Religionsfrägor, med förlitan uppå Presic-Ständets Ledamöters närmaste grundeliga kännedom deraf, bittiat och willigt öfwerlämna uppä Dem, at med Deras kunskap och uplysande tankar, grundlägga öfwerläggnrngarne derom.
Ständer beviljade antingen medelst ett för ändamålet på 4:de hufvnd-titeln uppfördt särskildt förslagsanslag, eller heldre genom utgifternas anvisande på det å nämnde hufvud-titel befintliga förslagsanslag till reseoch traktaments-kostnader i Landtförsvarets ärenden, frän hvilket anslag Nämndemäns biträde vid ekonomiska besigtningar å bostadsbostäiien, på sätt förut är Uppgifvet, nu redan godtgöres; Och har, för så vidt sistnämnda 2:ne frågor röra Sjöförsvaret, Förvaltningen af Sjöärendena, med anmälan att, enligt inkomna approximativa uppgifter från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de län, inom hvilka båtsmanstorp finnas, den tillökade statsutgift, som skulle uppstå, derest traktamente tillerkändes Nämndemän vid syner å sådana torp, kunde antagas utgöra omkring 1000 R:dr banko årligen, underdånigst anhållit, att för Nådigt bifall till Rikets Ständers underdåniga framställning måtte fästas det vilkor, att Nämndemäns reseoch traktaments-ersättning vid omförmälda tillfällen finge utgå från förslagsanslaget å S:te hufvud-titeln till reseoch traktaments-kostnader; hvarvid Förvaltningen tillika upplyst, att, då öfriga för Sjöförsvarets räkning förefallande syner* besigtningar och inventeringar i allmänhet försigginge i de städer, som äro stationer för flottan, biträde af Nämndemän vid dessa förrättningar sällan påkallades. Kongl.
Sedan Struensee omnämnt en gåfva i penningar, ’ som Fredric II lemnade Schlesien, för att hjelpa detta land i dess förlägenhet, kommer han till den andra utvägen, eller det så kallade allmänna moratarium, i följe hvaraf ingen Creditor kunde under trenne års tiel uppsäga ett Capital, när låntagaren ordentligt betalte intressen. ”Men, säger Struensee, derigenom bief det onda, efter min tanka, en”Jast förvärradt. Alla menniskor blefvo nu ”högtidligen underrättade, att Landet och i* ”synnerhet Fastighets-ägare Voro uti dåliga ”omständigheter. Man ger icke förr ett sä ”kalladt jernbref, än det är afgjordt, att den, ”till hvars fördel det utgifves, icke för det ”närvarande är i stånd att uppfylla sina förbindelser, och ehuru man dervid förutsätter, ”att skuldenären med tiden kan återkomma ”uti bättre författning, så är dock denna tro ”på framtiden, å långifvarens sida, vanligen sä ”svag, att han af sådan anledning endast blir ”desto mera missrrogen emot låntagaren. Om ”nu detta är följden när ett jernbref utgifves, ”blott för en enda person, huru mycket mera ”skall icke detsamma hända, då ett morato”rium beviljas alla låntagare uti ett helt land? Ridd. 0. M, Drot. N:o y. 626 Den 28 Juni. ”Näringar och industri lida dervid utotnor* ”dentligt; den så nyttiga och allt upplifvandö ”penninge-circulation blir hämmad, den all* ”mänrta crediten, som för landets välstånd ar ”så ourngänglig, upphör nästan helt och hållet. Sjelfva Fastighets-ägarne , som igenom ”en sådan anstalt skulle gynnäs, hade inga ”verkliga fördelar deraf. För dem sorn sak* ”nade tillräcklig förmögenhet och som, antin* ”gen genom sin egen skuld eller olycka, hade ”kommit af sig, tjente detta uppskof till intet ”annat än att uppskjuta deras fall} efter de ”3:ne arens förlopp voro deras Omständighe* ”ter ännu sämre, än om de strax i början ha* ”de öfverlemnat sin förmögenhet åt sina cre* ”diforer.
Mine Hrr! jag vet alltför väl, att jag ännu lemnat många möjliga och sunda inkast oförvarade, deribland den, alt mångå nationer linnas, som äro ojemförligt mera skuldsatta än den Svenska. Ja visst, men skuldsättningens natur och öfrige omständigheter äro väsendtligen olika, Jag ingär numera ogerna pä fältet af resouemeuter efter utländska, för mig och mången okända och derföre blott merendels förmenta analogier; men här torde vara nog alt veta, det en skuldsumma sådan som Englands, på 800 millioner pund sterling, der folket i massa står i skuld till sig sjelf, dock utmärker att verklig förmögenhet till ett sä stort belopp finues inom landel, och det är alldeles icke den jordbrukande, ieke en gång den industriella classen, som hufvudsakligen bidrager till ränta ä denna skuld till de rika. Må man häraf icke tro, alt jag lyckönskar England till sin skuld eller gillar statslänesystemet. Men ett inhemskt statslånesystem är åtminstone der möjligt, på den jordlösa, men arbetande daglönarens bekostnad; här i landet är ett sådant system, om det en gäng skulle hehöfvas, omöjligt, emedan inga eller ganska få af näringarne obegagnade capitaler kunna.inom landet hopskrapas.
Detta innefattar till hvilket Utjkott, meri icke om remiss skall ske, hvilket af några ledamöter blifvit yrkadt, rrieii som är afslaget af CönfetitUtiönsUtskottet, i afseende på en föräridrihg i 56 §. Riksdagsordningen, soni jag föféälagit, att det nemligen skulle vära Ståndet til - Den 6 Augusti j. m\ låtit, att med fem sjettedelars pluralitet, vägra remiss å en motion, som kunde finnas vara anstötlig eller löjlig. ConstitutionsUtskottet bar ansett utan inskränkning böra fortfara rättighet för hvar och en laglig motion, att ovägerligen blifva remitterad. En annan sak åter är, huru, i afseende på introductions meddelande i förflutne tider, förfarits. Det visar sig då , att Ridderskapet och Adeln vid flera tillfällen afslagit introduction. I bland märkeliga stadganden i detta afseende, är Konung Adolph Fredrics kungörelse den ät December 1762, innefattande ett tillägg till Riddarhusordningen af den 10 Augusti samma år, uti hvilken intet ord förekommer om introduction.
Redogörelse för disponerade medel; Onera, Allmänna, se Ansökningar; Orlofssedlar för Enskildes Tjenstehjon; Pensioner, se Fattiga; PensionsCassor; PermissionsSedlar, som af Officerare utgifvas för Corporaler vid Infanterien, samt Ryttare, Dragoner, Soldater och Båtsmän, enär de i sina angelägenheter ej resa utom Länet; börande de i annat fall vara forsedde med vederbörligt ResePass, charteradt på sätt 4 §• 1 morn. utvisar; Politie-ärenden, se Ansökningar; Prest-Attester; Prest-rättigheter, frågor derom; Prestval, Fullmagler och Voteringssedlar dervid; men i mål, angående öfverklagade olagligheter vid Prestval, då desamma icke innefatta någon förbrytelse, utan mera för civila, än för cviminela äro att anse, nytt - 128 Exp. Utsh. Förslag till Und, Skrifv.
vi åker! » bleka moderns ängsligt spejande blickar Och ljus sprider han öfver den sjukes tärda anletsdrag, och kanske tändes också en hopI den halfskymning, som, tack vare den hade icke funnit den hon sökte. traditionella ljusstumpen i taklyktan, alltid » Pappa kommer inte, » klagade den pets ljusglimt i den lidandes hjerta vid denna första ljufva helsning från våren. Och råder i våra jernvägskupéer, när dessa förlilla. menas vara upplysta, hade jag icke strax » Jo, jo », sade modern, » tålamod blott! » framför allt, han är i sin rena, härliga glans en budbärare från ljusets källa, från honom, bemärkt mina medpassagerare, och sedan Men hennes röst darrade. var jag allt för upptagen af det vackra vinJag dröjde, så länge jag anständigtvis som låter sin sol uppgå öfver onda och goterlandskapet för att egua dem mer än en kunde, hopsamlade långsamt mina saker, da, och är sålunda egnad att lyfta vårt flyktig blick. Nu såg jag, att i andra hörsteg långsamt ur kupéen och dröjde på sinne till det eviga ljus, hvaraf vi här ennet af kupéen satt ett ännu ungt fruntimperrongen — men ingen syntes. Det fina, dast skönja några matta, brutna strålar. mer och en liten, kanhända femårig flicka. bleka ansigtet blef allt blekare och liksom Kan således icke äfven den lilla lekande Det var hon, som gjort den öfverraskande sammandrogs af smärta, och den späda solstrålen, som tittar in i vår kammare, få gälla såsom ett sändebud från Gud? upptäckten, att också månen följde med stämman frågade ännu en gång: tåget. » Men kommer då pappa aldrig? ». Men ett sådant sändebud, en sådan liten Modern log och yttrade DÅGRA ord för Jag hörde icke svaret, men jag tyckte, » solstråle » är hvar och en inom sin verkatt förklara fenomenet. Det var ej så lätt, att det liknade en halfqväfd snyftning. ningskrets, den må vara större eller mindre, och den lilla tycktes ej heller vidare fästa Mitt sällskap väntade, och jag måste gå, kallad att vara.
Men Lisa-lill, hon vågade inte så vidt hon, lilla kryp. Hon ville bara segla öfver till ön midt emot och plocka blommor — och med henne följde Kalle. Och när de lyckligt voro komna öfver efter många äfventyr, där Kalle var hjälten och Lisa den beskyddade, så sa ' Kalle: » Hör du, Lissla, vill du gärna få blommor från ö n? » » O, ja, Kalle, hvad det vore roligt. Här finns ju inga. » Och klockan 5 på morgonen dagen efter kom Kalle in till lotsen Ström, som skulle segla efter sand till ön, och bad att få följa med. Och när Lissla vaknade, hade hon en riktig jättekvast med blommor på sitt bord. Om natten hade det regnat ganska duktigt, så att, när de fem kommo ner på klipporna, var det fullt med vatten i alla fördjupningarna. » Bussigt, » sa Pelle, » nu ska vi ösa. » Det räckte hela den dagen, ty när alla fördjupningar voro torrösta, så fylldes de omigen, skurades, sköljdes och gjordes riktigt fina. Märkvärdigt nog hade alla fyra mammorna kläder ute till tork den kvällen, men det var kanske bara en tillfällighet. Tredje dagen. Hvad ska man nu göra? Båtarna gammalmodiga, klipporna snustorra! Ända till middagen var stor öfverläggning och fåtagiattgöranånting-feber. Lisa gick och flanerade ute på klipporna, och gossarne stodo i klunga och sågo på svallvågorna. Så småningom blef det stillt därute i solskenet, och oupphörligt såg man någonting, som blänkte till, och en vågring drog sig mer och mer ut. » Fisk, » sa Knut. Och efter middagen hade alla pojkarne hvar sitt metspö och hvar sin gammal ansjovisburk med mask. Alldeles tyst, medan masken högtidligt trades på kroken. Med en ståtlig sväng slänges ref ven ut. Lisa satt orörlig ytterst på en klippa och såg på i spänd väntan. Pojkarne hade andra hand i byxfickan och sågo vårdslöst likgiltiga ut öfver vattnet. Emellanåt slängdes refven om. Moltyst. — Nu ryckte det i Knuts flöte — spänd väntan, handen ur byxfickan. Se där, en blank en, två tum lång, som sprattlade på kroken. Alla ref var in.
Om det likväl skulle hända, att gode män, med förgätande af sin ed, för nyssnämnde eller andra orena afsigter, tillskyndade delegare skada, synes, för bedömande af deras ansvarsoch ersättnings-skyldigbet, tillräckliga bestämmelser i allmänna Lagen redan förefinnas. Att utan någon dertill gifven anledning stifta en serskild ansvarighels-lag emot öfverträdelser;, som hittills icke veterligen inträffat, lemnar föga uppmuntran alt emottaga ifrågavarande municipal-befattning. Då vidare i betraktande lages, att gode män icke äro Domare, samt att deras befattning både i omfång och vigt ganska mycket skiljer sig från Ledamöters i Egodel nings-Rätt, helst de förstnämnde ega handlägga endast sådana ämnen, hvilkas bedömande nästan uteslutande beror af hvars och ens subjectiva öfvertygelse, anse Utskotten Peter Perssons motion i denna del icke böra bifallas. 8 Cap. i §. Af samme Motionair: att en allmän delnings grund bestämm es, åtminstone lika för hvarje Län; samt att delnings grunden åboer emellan å hemman, som förut undergått storskifte, bör vara densamma, som varit Lagsamt Allm. Bese.- och OeconUtsl:s Betänkande N:o 21. q varit följd vid storskiftetmen der sådant icke föregåttborde hvars och ens mantalsbelopp utgöra grunden. Af Nils Persson från Stockholms Län och Olof Olsson från Östergöthland: att då erfarenheten skall visat, att, oaktadt med noggrannhet verkställd gradering, vissa hemman blifvit vid förrättade storskiften i betydlig nion lidande, på det sätt att de icke fått sig tilldelad så mycken jord, som till godhet och vidd, i förhållande till hela byens ego-område, bort efter mantalet dem tillkomma, ansågo sig Molionairerne ega anledning yrka, att sista Mom. i förevarande §. måtte upphäfvas, och att egor vid förefallande skiften inom byar borde fördelas efter stång och stångfall , öre och örtug „ efter hvad i hvarje landsort' är brukligt j så att hemmantalet toges till grund för fördelningen.