Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito, angående fördröjdt aflemnande till Fullmäktige, af inkomne resolutioner och andra handlingar, rörande åtskilige vatten-aftappningslån; 12:te Dito, angående anläggningen af strandgatan och kajmuren nedanför Riksgäldskontorets hus; och 13:de Dito, angående decharge för Riksgälds-kontorets styrelse och förvaltning — samtlige af Ståndet biföllos; hvaremot 6:te Dito, angående förändrandet af Riksgälds-kontorets nuvarande organisation; 7:de Dito, angående Riksgälds-kontorets åliggande att godtgöra postporto för de till detta verk ankomne fribref; 8:de Dito, angående de till vägförbättringar beviljade anslag utaf härtill vid sednaste riksdag anvisade medel; och 10:de Dito, angående en anteckningseller så kallad vigilans-bok öfver innehafvare af eller löftesmän för, vatten-aftappningslån, såsom icke erfordrande någon Ståndets åtgärd; lades till handlingarne; N:o 32, angående låneunderstöds beviljande för verkställande af tomt-reglering inom den år 1849 nedbrunna del af Lidköping, eller den s. k. gamla staden; hvlket Utlåtande, jemte hvad derom under diskussion i Ståndet förekommit, till Utskottet återremitterades; och N:o 33, angående pension för Krigs-rådet S. G. Ehrenstams enka Charlotta Gripenstjerna och hennes dotter; hvilket afslogs. S. D. Vid föredragning af följande Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t nemligen: N:o 14, föranledd af Stats-Utskottets Ullåtande N:o 36, angående beviljande af ett särskildt kreditiv; N:o 15, innefattande Rikets Ständers förordnande för Häradshöfdingen, Kammarrådet m. m., S. L. Theorell att vara Rikets Ständers Justitiae-ombudsman; N:o 16, Dito Dito för Häradshöfdingen, Revisions-sekreteraren L. Th.
Dermed var den hufvudsakliga striden slutad; ty så snart Ryssarne sågo sig angripne äfven bakifrån, sträckte de gevär som stodo vid prestgården. General Bulatoff hade väl med en liten trupp hunnit draga sig ifrån prestgården in i skogen, förr än Savolaks jägare-bataljon hann upp; men han var redan sårad, och för att undgå plundring af de i skogen spridde bondhopar, sände han en af sina adjutanter fram till prestgården, och gaf sig fången. Till lycklig utgång bidrog visserligen ganska mycket, att Ryska generalen Garnaoult, som var på kanonskotts afstånd med sitt uppställda regemente, icke bistod general Bulatoff, utan väntade på order. Så snart han erfor att Bulatoff med sin fördelning blifvit fången, flydde han med största skyndsamhet. Om han deremot genast anfallit oss, hade utgången kunnat blifva helt annan; ty af Martinaus kolonn var endast en bataljon framkommen. Vår förlust i denna träffning var kapiten Afflecht, löjtnant E. Tigerstedt och 15 man döde; kapiten Wright, löjtnant Meinander, fendrik Tigerstedt och 72 man sårade. Ryssarnes förlust deremot var i döde ungefär 150 à 200 man, befälhafvaren general Bulatoff sårad och fången, tre dess adjutanter (en sårad) och fyra andra officerare, en prest och en fältskär tagne, samt af under-officerare och soldater fångne 416, om jag inberäknar de 94 som voro sårade; ty endast 322 friska fångar gjordes. Dessutom eröfrades tvenne haubitser af metall, med tillhörande ammunition och tillbehör, tvenne 8:lb. metallkanoner, 21 ammunitions-kärror, 350 st. gevär, 108 kopparkittlar, 103 hästar, en myckenhet sablar, gehäng, bandoler-taskor, rentslar, m. m., omkring 10 à 12 tunnor hafre, ett parti konjak, samt åtskilliga köpmansvaror. Orsaken hvarföre vi fingo 416 fångar, men blott 350 gevär, anser jag mig böra förklara.
Nästa punkt liar följande lydelse: ”Utaf den nettobehållning, jernvägen lemnar, åtnjuter enskild aktie-egare, som till fullo inbetalt sina aktiers belopp, utdelning i förhållande till anläggningskostnaden, hvarvid denna dock ej får beräknas högre, än det belopp, kostnads-förslaget uptager, emedan den kostnad, som öfverstiger detta belopp, bör tillskjutas af Staten ensam, utan. rätt till densammas beräknande vid afkastningens fördelning; varande efter förloppet af 3 år, från jernvägs-anläggningens början, enskild aktie-egare af Staten garanterad tre procents årlig utdelning å det belopp, han inbetalt.” Naturligtvis böra de enskilde icke vara skyldige att bidraga till betäckande af de ulgifts-summor, hvilka vid verkställigheten möjligen komme att öfverstiga det upgjorda kostnads-förslaget; . denna de enskildes ansvarsfrihet bör ega rum, emedan det är Staten ensam, som upgör förslaget och verkställer arbetet. Då således de enskilde äro uteslutna från att taga del i bestämmandet af så väl arbetets plan, sorn dess utförande, kan man icke begära, att de skola bidraga till ersättande af de förluster, som kunna upkomma vid ett arbete, som af dem ej får kontrolleras. Man skulle visserligen häremot kunna invända, att det vore bättre, om de enskilda finge underkasta sig denna risk, mot det att de finge deltaga i sjelfva arbetets utförande och 'förvaltning; men för min del tror jag, att de enskildes deltagande på detta sistnämnda sätt skulle medföra långt större svårigheter, än man i förstone föreställer sig, emedan de då icke kunde beräkna huru stor fördel de finge af företaget sig tillgodogöra, hvilket de deremot kunna efter det förslag, Afdelningen framställt. Då nemi. enligt delta förslag enskild aktie-egare skulle efter en viss tids förlopp, af Staten tillförsäkras en årlig pränta af tre proc. å det belopp, han inbetalt, visste han derigenom icke allenast alt han efter en bestämd tid skulle erhålla -denna bestämda ränta på sina penningar, ulan han kunde jemväl beräkna huru stor ränteförlust han komme att vidkännas genom att köpa obligationer på ifrågavande vilkor.
Här äro allmänna vettet och rättskänslan sig sjelfva lemnadej här äro de sina egna ledare i den irrgång af stundom ensidiga och bittra raiso-, nementer öfver förenämnde ämnen som offentliggöras; här äro de ensamme moraliska corxectiver mot tryckfrihetens missbruk och sam-, hällsfridens egentliga garantier mot deras skadliga följder. Och vi njuta likväl dagligen de välgörande frukterna af lugn och endrägt. Är det väl i en sådan Stat man skulle frukta den vådliga Demagogiens inflytelse i Rikets första Stånd och dess iördomliga sattsers insmygande bland nationens ädlingar, om några väl kände och upplyste personer med tystnad afhörde deras dfverläggningar? Vore det billigt att förmoda, det ett urval af medborgare (ty något annat har jag ej föreslagit böra införas i detta rum) i en sådan Stat som vår, skulla begagna en vänlig inbjudning i eit af Rikets Stånd, för att förleda sinnena och störa det allmänna lugnet? Jag skall åtminstone ej til$ låta min inbillning en så orättvis och sårande föreställning. Tvärtom, efter hvad jag nu ans fördt, efter hvad den sednaste erfarenhet visat, hyser jag den fullkomliga öfvertygelse, att om Demagogiska meningar någonsin här sökte inflytelse, skulle de af detta Stånd med harmen saf en förolämpad rättskänsla, ogillas Den, 5 Februarii, 91 och förvisas. Jag tror derföre att offentligheten ätven i detta fall, skulle blifva för Sam-, hållet välgörande. Hvad har jag föreslagit mine Herrar? Ett medel att hos den upplysta delen af Nationen vacka högre, lifligare, allmännare och mera direct interesse för Nationalrepresentationen; ett medel att åt den mindre upplysta delen af denna Nation gifva begrepp om värdet af en inrättning, som utgör en så väsendtlig del i Samhällsordningen; ett medel att öfvertyga bägge genom deras egen erfarenhet, huru vigtig, graniaga och svår den befattningen är, att genom sunda och upplysta lagar, lemna verkställande magten nödig kraft till Statens styrande, och genom noggrann afvägning af Statens behof och Nationens tillgångar, fylla de förra, med hvad billigtvis af de sednare kan användas
Oå 28i anfett ben ftäberneé Sorgmäftare od) dtåb nu tiHfomntanbe rätt att, när ej annortunba ftabgabt är, nämna @obe 931 än att förrätta boupptecfning od) arffftfte famt berför uppbära mifjt arfmobc, böra förftoinna; l)afme 2Bi uti unber* båttig ffrifmetfe af bett 18 fiftlibne februari bos Äongl. 93iaj:t anhållit, att ätongt. 931aj:t täcfteö mibtaga åtgärber till berebaitbe af erfättning åt mcbcrböranbe flåberg SJtagiftrater för ben fportclinfomft, be genom en fäban anorbitiug funna förlora, äfrocitfom att Jtongl. 93taj:t täcfteö till Siifetö näftfauttnanträbaube @tänber fram* fläda ttåbig fprepofition om ben föränbring i allmän lag, font för omförmätba än* bantål marber nöbig. § 46. Qlitgåenbe ogift qmimtag rätt att mib wifi alber mara mpitbig, l)afme 2öi, för Söår bel, bcflutat cit få Ipbanbe författning: "9)icb uppljäfmanbc af bmab ilongl. ^örorbtiingen ben 15 3utti 1858 inne* §åder beröm, att ogift qmiitna, forn fpdt tjugufem år od) mid mt)nbigl)eten fjelf utöfma, ffad beröm göra anmälan tjog ben bontftol, tjmautnber l)on i förmpnbare* mål Ipber, od), intill befi fåban anmälan ffett, marba fåfont ompnbig anfebb, för* orbttag forn följer:
Om från denna summa afdrages ett belopp af 31,899 rdr 7 öre, hvartill försäljningsafgifterna och kontrollkostnaderna kunna ungefärligen uppskattas, uppgå nämnde års behållna bränvins-tillverknings-afgilter till 650,000 rdr årligen. Enligt af Stats-kontoret meddelade uppgifter utgjorde åter statens neltobe - hållning af bränvins-tillverkningsskatlen år 1855 4,732,926. “ 1858-59 6,766,500. eller i medeltal för dessa år 5,663,689 rdr 50 öre riksmynt. Ehuru tillfredsställande dessa resultater måste erkännas vara, kan det likväl icke nekas, att bränvins-tillverkningens utveckling till egentlig fabriksnäring — ett af syftemålen med den förändrade lagstiftningen — ännu väsendtligen motverkas af tillverkningstidens, i gällande författning stadgade, inskränkning till två månader af året. Uti det betänkande, hvarmed Särskilda Utskottet vid 1853 års riksdag inkom, yttrades i detta ämne, att bränvins-tillverkningens inskränkning till tiden, i Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 42. 3 och för sig sjelf och under vanliga förhållanden, hvarken vore ett tillförlitligt medel för åstadkommande al förminskning i tillverkningen, eller det i ekonomiskt och industrielt hänseende fördelaktigaste, emedan en handtering, -sorn får drifvas endast tidtals, icke kan framkalla eller bibehålla arbetares största möjliga konstfärdighet; emedan arbetets företagande hindras under den tidpunkt, då det efter olika orters olika naturoch handelsförhållanden, kan vara beqvämast och fördelaktigast; emedan det kapital, som ligger uti den oftast ganska dyra redskapen, måste under en stor del af året vara dödt och utan afkastning; och emedan varans tillverkning måste ske på en gång och hastigt, utan möjlighet att förutse, huru pris och efterfrågan kunna komma att visa sig, då hon skall aflåtas, — en omständighet, som kan, innan nästa tillverkning inträffar, framkalla antingen brist och oskäliga pris eller ock underpris, med deraf följande öfverdrlna spekulationer och vingleri.
1) Tvätta h v - V e kväll rred ljumt (30 gr.) vatten och Lafveltvål or-h ingnid bvnr-ie morgon (u f m fÖ ' e~ående tvättning ") en salva af lika delar lanolin. bpivolister c m rosenvatten. 2) Använd den i s w r e t till Orolig Emla * &gt;d 1) i n: r 15 nämnda t nktu~en. 3) M " åste afläsrsnas g^n^m. en liten, mvo^et lätt oper a t o n. 4) S° svar t l l Hi 1 i n:r 7 M. PeotoraVs ma ' or. 2) Nei, dä.r ör kan vn * Pt apnn^t g " ras än att fö^pnVa en » ffö^krtr » Cjn^^^f svaret til 3 " ar o-m-nmil flioka 2&gt; i n t 7. 2) MuskelbildninT — hva,d är d. * t,1 A. B C. 1) T&gt; \ det ei är störde, tordp onftrot* on ei va.^a att tillåda .. Stm-ns+nne för nä-va^ande. 2 ") Vi kunna » i &lt; nu vn^-a för ^^rdt. ä- e f » r l i " o-h i de aPra, flesta fall m^ikal. det bör hon ej o-öVa. 5) Nej, de begagnas aldrig om nätterna. : Stockholm. Allm. ¥¥¥¥¥¥¥¥¥3 ¥¥¥¥¥¥¥¥¥¥¥ cö M Makrillpastej Hilma R — stjärna. 1) Ja, det verkar lösande. 2) Möjligen är ea g o d del af edra symptom förorsakad af s. k. celluhiter i bukväggen. I så fall måste ni ha massage för att bli bra. 8) Se svar till Sivan i n:r 11. 4) Vi kunna ej utan undersökning yttra oss härom.
De tilldragelser, som vållat den financiela förlägenhet, med hvilken bolaget under flera år haft att kämpa, har, dä bolagets missöde icke varit sjelfförvålladt, icke heller bordt minska dessa sympatier. Det torde sålunda knappast behöfva i minnet återkallas hurusom representationen villigt gått till mötes likartade önskningar, framställde från annat håll, der så talande skäl eller någon sådan kalamitet som hår icke funnits att åberopa, för att billigheten af den begäran, bolaget nu går att genom mig framställa, bör lyckas att vinna representationens erkännande. Jag vägar nemligen föreslå: att Rikets Ständer mätte bevilja KöpingHult—jernvägs-aktiebolag ett anslag för en gång af 160,000 R:dr utan återbetalningsskvldighet, såsom bidrag till fortsättande af Orebro—Arboga jernväg till Köping emot det att bolaget lemnar fullständig garanti för arbetets fullbordande inom ett år efter det anslaget blifvit lyftadt och under vilkor att, i fall Staten framdeles skulle besluta inlösen af Köping—Hult-bolagets jernväg, det sålunda beviljade anslaget kommer att å köpesumman afräknas. Af Kontraktsprosten JällZOIlt Om årlig pension för Kontraktsprosten Doktor Cnallingii enka och oförsörjda harn. Svenska folket har af sina fäder ärft, bland mycket annat ädelt och storsinnadt, äfven det sköna drag att icke glömma de män, som mer än andra offrat sina krafter i fäderneslandets tjenst, glömmande sig sjelfva för att gagna detta och sorn derföre ofta lemna sina efterlefvande i fattigdom och behof. Bland sådana om fäderneslandet välförtjente var i lifstiden Kontraktsprosten och Kyrkoherden i Kettilstad och Tjärstad af Linköpings stift, Theologie Doktorn J. Cnattingius. Utom en mängd goda läroböcker, synnerligen för folkskolan, samt historiska arbeten han från trycket utgifvit jemte författningssamlingar, var han en af de verksammaste grundläggame till folkskolan och har en längre tid under sina bästa år sjelf lagt hand vid undervisning i densamma. Nu lemnar han sin enka och tvänne barn, en son ouppfostrad och en dotter oförsörjd, i mycket små omständigheter.
Ex. jemväl, att, till vinnande af skyndsamhet vid valets förrättande och likasom vid sista riksdagen skett, vallistorna må uppgöras i alfabetisk ordning, dock ulan att uraktlåtet iakttagande häraf borde föranleda till föröfrigt behörigen upprättade listors casserande; hvilket bifölls. Öppnades Ilrr Electorers listor till val af suppleanter i 592 Den 27 Augusti. Statsoch BevilIn.Utsk:n under den ledighet, som blifvit beviljad ledamöterne i dessa Utsk. Hrr:ne af Harmens, Henrik Otto, och Prytz, Lars Adolph, och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Stats-Utskottet: N:o 2,315. Hr von Schinkel, Berndt; Bevill n in g s-Utskottet: N:o 2,309. Hr af Dalström, Gustaf Jacob. Frih. Cederström, Thure Fredrik: Som jag icke var närvar, i gårdagens plenum, då Frih. Rehbinder, vid remissen af min motion ang:de den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, deremot gjorde anmärkn:r, anhåller jag alt nu med några få ord få bemöta desamma. Och får jag först förklara, att ehuru det visserligen icke varit Hr Frih:s mening, att säga mig någon artighet, jag tackar Hr Frih. för den compliment han mig sagt, då han förklarat mig vara en tidens man, emedan jag öppet erkänner mig vara en af tidens männer, ehuru mina begrepp i afseende på tidens männer äro af en väsendtlig skiljaktighet med dem Frih. Rehbinder hyser. Men då jag nu hemburit min tacksamhet till Frih.
Anmärkning31 hafva äfven blifvit gjorde, att Fria Husbeliofs Bränvins Brännings-af giften borde ytterligare nedsättas ernot hvad af Utskottet blifvit föreslaget; Oell har såsom skäl härtill upgifvits den förmodan, att Pannerymds-afgiften kotmner att inskränkas och stora Brärmerier försvinna; hvarförutan i detta afseende blifvit åberopadt, att, om en sådan nedsättning ägde rum, kunde, såsom Bevillnings - Utskottet vid 1815 års Riksdag tillstyrkt, Brännvins-afgiften för Hemmans värde och personalen i Städerna försvinna. Men då Riksens Högloft. Ständer ännu icke förardnat om någon förändring af nu gällande grunder för Brännvins-Brännings-afgiftens utgörande, lära anmärkningarne i denne del icke vinna afseende. Hvad Utskottet sålunda anfört underställes vördsamt Riksens Höglofl. Ständers närmare bedröfvande; Och får Utskottet, i anledning af Höglofl. Ridderskapet och Adlens samt Högvördige Prest-Ståndets anmodan, härjemte öfverlemna det af Utskottet upgjorde andra alternativa Förslag till Inkornst-Titlarnes beräkning, samt i öfrigt tillkännagifva, att, i händelse Utskottets första Förslag vinner Riksens Höglofl. Ständers bifall, i följe hvaraf öfverskotten å Inkomsterne komma, såsom förut att till Riksgäldts-Contoiret ingå, ämnar Utskottet, på sätt åtsklllige Ledamöter inom de Respectiye Riks-Stånden hemstält, föreslå, det nödige 7ib Ståts-Utskottets Btiån/tanien. medel till betäckande af den brist, sorn å de påräknade Stats - Inkomsterne, emot förmodan kan upppkomma, måtte uti JRiksgälds-Contoiret afsättas att af Kongl. Majit, vid förefalla/ide behof användas. Stockholm den 5 April 1818.
S. D. Till handlingarne lades Expeditions-Utskottets Memorial: N:o 25, i anledning af erhållen återremiss å Expeditions-Utskottets förslag till underdånig skrifvelse, N:o 148, i fråga om Näringsfriheten; N:o 26, med öfverlemnande af uppsatt förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om pensioner åt f. d. Stats-Råden, Friherre Åkerhjelm och Grefve Hård; och N:o 27, med öfverlemnande af uppsatt förslag lill underdånig skrifvelse, angående sökt befrielse ifrån ersättandet af uppburne förskott till utgifter, i följd af Cholera-farsoten. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeek. S. D. f. m. Beslöt Ridderskapet och Adeln alt vänligen inbjuda de öfrige respective Riks-Stånden att, i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln iagltagit, bestämma införselsoch utförsels-tull å alla de varu-artiklar, hvarå förbud mot införsel eliev utförsel ansetts böra bibehållas för den händelse, alt Kongl. Mai:t skulle finna för godt att i Nåder upphäfva förbudet å en eller annan artikel. S. D. Remitterades till Banco-Utskoltet Herr Nordenanckars, Fredrik Prot. Ut dr. d. \ 6 Jan. 18/+I. *9 Wilhelm> den 13 dennes, på bordet lagde motion, med förslag till reglering af Bankens lånerörelse i allmänhet, tillika ined de i anledning deraf nyssnämnde dag afgifna yttranden. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 1 och 5 sist!.
Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 47, i anledning af väckta motioner om förändring i Domkapitlens organisation. S. D. Upplästes och lades till handlingarne Stats-Utskotlets Memorial, N:o 172, i anledning af återremiss å en punkt i Utlåtandet N:o 159. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde flufvud-titel, hade Höglofliga Ridderskapet och Adeln bifallit 30:de punkten deraf på det sätt, att en årlig pension af 100 Riksdaler Riksmynt beviljades hvardera af framlidne Öfverste-Löjtnanten N. H. Åkersteins fyra oförsörjda döttrar alt åtnjutas intill uppnådd 21 års ålder eller derförinnan skedt inträde i äktenskap; och hade Ståndet derjemte medelst Protokolls-utdrag N:o 419 inbjudit de öfriga Riks-Stånden att detta beslut biträda. Bonde-Ståndet beslöt vid föredragningen häraf, att, med förkastande af den gjorda inbjudningen, vidblifva sin i ämnet förut uttalade mening; och fade Protokollsutdraget till handlingarne. Prot.-Utdrag den i och 3 September i860. 679 S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 160, i anledning af gjorda framställningar angående Stats-anslag, låne-underslöd eller räutegaranti för föreslagna jernvägs-anläggningar, äfvensom i anledning af väckt fråga örn inlösen för Statens räkning af den Aktie-bolaget för jernväg mellan Köping och Hult tillhörande jernbana från Örebro till Arboga, blefvo 1, 3 och 4 punkterna af Ståndet godkända, hvaremot hvad Utskottet tillstyrkt och föreslagit under 2:dra punkten af Ståndet återremitterades jemte dervid gjorda anmärkningar; och var med anledning af de sålunda fattade besluten, Högvördiga Preste-Ståndets, genom Protokollsutdrag N:o 414, i frågan gjorda inbjudning afslagen. Den 1 och 5 September.
Jag skall nog ännu lära de skenheliga odjuren dansa. Härvid gjorde han en häftig ansats på den till högkoret förande dörren, hvilken han först nu upptäkte, och ropade: Fram med skatten eller sticka vi hela härligheten i brand. Rädde sig därpå den som rädda kan. Sången fortfor oafbrutet. Man tyktes ej vilja låta störa sig af de öfverretade vilda sällarnes skrål och svordomar. I detsamma öppnades löndörren åter och abbedissan och generalkonfessorn inträdde åtföljda af tvänne munkar, hvilka buro ett stort, järnbeslaget skrin. Edert heliga nit börjar gå för långt, yttrade Otto Rud vresigt till de inträdande. Käre vänner, förifren eder ej. Vi skola söka göra hvad på oss ankommer. I hafven velat hafva oss till edra fångar. Veten I hvad det vill säga att utan orsak instänga danske män inom lås och bom. I boren veta, att klostrets dörrar alltid äro lykta och att blott vi kunna lösa deras fjättrar. Må så vara. Men så haden I åtminstone kunnat befria oss från det öronpinande skrålet där inne. Vi äro vana vid helt annan musik. Abbedissan knäpte sina händer och frammumlade en bön. Hon hade samlat systrarna och bröderne där för att omstämma krigarenes onda sinnen. Hon fann nu, att deras hjärtan ännu voro för stenhårda för att uppmjukas. Gif oss nu hvad oss bör tillkomma, påskyndade Otto Rud. Vi hafva ännu mycket på annat håll att uträtta. Nå väl, må ske, genmälte abbedissan, och huru stor skall brandskatten vara? 25 mark i penningar. Gif dem detta och rädda klostret från vanära, yttrade hon vändande sig till sin ämbetsbroder. Och du heliga Birgitta, förlåt din svaga tjänarinna denna synden. Jag gör detta för ditt heliga namns skull, för den sak hvarför vi uppoffrat alt kärt och dyrbart på jorden för att här i ensamheten i frid med dig och alla heliga försaka och strida mot synden och köttet. Bönhör din svaga tjänarinna. Amen.
Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtskottets Memorial, Nio 103, angående revision öfver Råne-Contoirens i Götheborg och M almö förvaltning och räkenskaper år 1829, och sedermera årligen intill nästa Riksdag. S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o Hg, öf-i ver gjorda anmärkningar, i frågan om Uppbördsprovision till Städernas Magistrater; samt Rag-Utskottets, N:o 159 , i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , angående ansvar å den, som bortförer andras minderåriga barn, föredrogos nu å nyo och lades till haödlingarne. 46 Proti~tJtdrag den 4 Februarii 1830* Den 4 Februarii i83o. Från HÖglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Siats» Utskottets, den 14 sistl. December, under N:o 360, afgifna och, den 20 derpåföljde Januarii e. m., på bordet lagda Utlåtande , i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N.o 280, förut meddelade Memorial, rörande Creditiven, enligt 63 §. Regerings formen, fann Ridderskapet och Adeln för godt gilla förstnämnde Utlåtande, endast med den förändring* att af det mindre Creditivet hälften', eller 500,000 R:dr, borde vara att tillgå för oundvikligen nödige anstalter till Rikets försvar, och hälften, eller 500,000 R:dr, för andra högst vigtiga och angelägna utomordentliga behof. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-Utskot* tets, den 31 sistl.