Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Roteringen i Halland; och har Utskottet icke funnit skäl, att uti dess förra, af trenne Stånd redan antagne Betänkande, någon ändring föreslå. Af elen 16 dennes: 5:0 I anledning af Riksdagsmannen Jon Göranssons Motion , rörande den af Kongl. Maj:t 1 Nåder anbefallde delning af Ölands Allmännings-marker; deruti Utskottet på anförde skäl icke ansett sig kunna, i anledning af ■denna Motion, tillstyrka denna åtgärd. Af den i dennes : 6:0 Innefattande Utlåtande öfver de bos Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 25 sistledne Februarii tneddeldte Betänkande, i anledning af väckt fråga om nödvändigheten af förklaring i vissa delar utaf Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 3 April 18 f6, om öfverenskommelser, rörande Preste-rättigheter; och har Utskottet, jemte besvarande af Anmärkningarne, förblifvit vid dess första Betänkande, hvilket äfven af Borgareoch Bon - Den 19 Maji, 7 deStånden redan är vordet till alla delar gilladt Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets den 24 sistledne April afgifne , samt den 16 dennes på bordet lagde Betänkande öfver gjordt förslag till förändringar uti nu gällande Legostadga för Husbönder och Tjenstehjon. Företogs till pröfning StatsUtskottpts den 15 dennes aflåtne, samt den 16 derpå följde på bordet lagde Utlåtande, i anledning al da hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 1 dennes meddelte yttrande och förslag om den Summa, som för Statsoch RiksgäldsVerkens samfälda behof erfordras, att genom allmän Bevillning utgöras. Grefve Spens, Carl Gustaf:
Utskottets förslag i dessa delar har ock blifvit gilladt af Ridderskapet och Adeln, samt Borgareoch Bonde-Stånden; men deremot har Preste-Ståndet beslutat, att i Bevillnings-förordningen införa bestämmelser om de belopp, hvarmed berörde afgift skall utgöras, så att på det förra af ofvanomförmähla ställen i författningen skulle, efter orden: »oberäknad bevillning för bränvinsminutering, då den tillätes» tilläggas: nsom utgår med minst 20, högst 100 Hulr,» och på sednare stället efter orden: »utan bränvinsminuterings-afgift» tilläggas: ■•sam utgår med minst 6 högst -i 00 Ii:dr; men för Gästgifveriet•, hvilka anses endast såsom skjutsombxjtnings-stallen, med minst 3 Hulr; ankommande det pä taxer ingsmänncn alt denna afgift förhöj ari Då emellertid frågan om bränvinsminuterings-afgiftens belopp utgör föremål för annan, på Rikets Ständers pröfning beroende lagstiftning, än den Bevillnings-stadgan omfattar, så äro de af Preste-Ståndet beslutade tillägg i nämnde stadga att anse endast såsom förändringar i redaktionen; Och som denna, sådan den af Utskottet föreslagits, är vorden godkänd genom tre Stånds beslut, hvilka i dylika frågor utgöra Rikets Ständers, så lärer dervid komma att förblifva. §§ 10, 27 och 28. Utskottets, i anledning af tre Stånds återremiss, i Utlåtandet N:o 21 framställda förslag till förändrad lydelse af inlednings-orden till dessa §§ har Bevillningi-Ulskoltelt Memorial, N:o !S. 7 blifvit af tre Stånd godkändt, dervid Ridderskapet och Adeln, samt BorgareStåndet dock erinrat om sina i afseende å beviilnings-procenten för rörelse oell näring förut fattade beslut.
Nu liar LagUtsk. tillstyrk t att sidoai fvingar eller syskons barn i g:de led skola få börda, hvilket skulle medföra alltför stor rubbning i nuvar. bördsrätt samt osäkerhet i köp. Jag får isynnerhet fästa uppmärksamhet derpå, att nya lagförslaget i i i cap. 4 §:n Joi dahm endast utsträcker bördemanna-rätten på sidone lill 3:dje led, äfvensom nuvar. lagstadgande icke heller utsträcker bördemannarättcn å sidone utöfver 3:dje led. Om nu LagUtsk. hade gått ett led längre eller till 4:^e lech s« finner jag att det varit nog, aldrahelst sorn LagUtsk. betagit faderfader och moderfader bördsrätt, hvilket jag för min del finner högst obilligt, hvarföre jag vördsamt tillstyrker att LagUtsk. ville i sitt förnyade betänk, intaga det stadgande, att bördemannarätten endast skall utsträckas på sidone till 4tde led, och i rakt uppgående till och med 2:dra led. — I öfrigt får jag anmärka, att LagUtsk , vid afgifvande af detta betänk., likasom i dess betänk, om lagmansrätlernes upphörande, hade boil föreslå, att örn betänk, gillades, någon viss praescriptionstid skulle antagas, från hvilken förändringen skulle gälla, eller också att åt K. M. öfverlemnades att bestämma en sådan tid, emedan annars många och svåra rättegångar skulle uppstå om både arf och giftorätt, som fallit nyss förrän den möjligen blifvande författningen utkomme, äfvensom, vid de äktenskap som blifvit ingångna förrän den lika giftorätten blifvit antagen, man ej visste, om den nya eller gamla lagen skulle tillämpas. På dessa grunder anhåller jag om återremiss, och får jag vördsamt begära att dessa mina anmärkntr må få densamma åtfölja. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Då likväl, med afseende såväl å den inskränkning i de begärda anslagen för fästningsbvggnadernes fortsättande, som jag längre fram ernar i underdånighet föreslå, som äfven å öfriga dervid förekommande omständigheter, ofvanberörde anskaffning torde kunna tillsvidare uppskjutas, hemställer jag i underdånighet, att medel härtill icke heller nu måtte begäras.» ((Infanteri-gevär. Då gevärs-faktoriernes behöriga verksamhet icke kan upprätthållas med mindre än att tillverkningen af gevär vid hvartdera beräknas för äret till lägst 2,000 gevär, samt Husqvarna faktori dessutom af gammalt gör anspråk å en tillverkning till berörde antal eller åtminstone till hälften af års—tillverkningen för Kronan, får jag, lika med General-fält-tygmäslare-embelet, och då, enligt hvad vid sista Riksdag närmare ådagalades, reserv-gevärens påräknade antal i Kronans förråd ännu icke vore fyldt, i underdånighet tillstyrka, att för åren 1838, 1839 och 1860 ett extra Statsanslag måtte äskas för anskaffning af tillhopa 12,000 inlänterigevär, hvilka, med afseende å de förbättrade gevärs-konstruktioner, som uti främmande krigshärar blifvit antagna, föreslås att blifva refflade med sednast anlagen förminskad kaliber, och hvarför kostnaden, å 37V> R:dr R:mt för hvarje gevär, uppgår till 450,000 R:dr samina mynt, som under berörde 3:ne år skulle utgå med 150,000 R:dr årligen. Pistoler. Till anskaffande af nya pistoler anvisades af Rikets Ständer vid förra Riksdagen 30,000 Ridr B:ko, för hvilken summa 1,100 par snart kunna förväntas färdiga till leverering; och har Eders Kongl. Majit sedermera i Nåder anvisat särskilda medel till anskaffning af ytterligare 1,200- par sådana vapen.
Af nuvarande räntepersedlarne förvandlas oxe och får till kött, samt halm, strömming och lax till hö; 3:o Alla öfriga nuvarande, uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie-räntan inbegripne, persedlar förvandlas till bestämd penningeränta, att jemte till penningar förvandlade bråktalen samt Stats-Ulskollets Utlåtande, M 191. 13 hittills varande skatte-titeln penningar utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Gottlands Län. l:o. Såsom hufvudränte-persedlar inom Gottlands Län bestämmas spanmål, smör och fläsk; 2:o. Nuvarande hufvudränte-persedlarne spanmål, smör och fläsk bibehållas med blott de förändringar, som blifva en följd af i allmänhet gifne föreskrifter och hvad här nedan i denna punkt vidare stadgas. Talg, får, lamm, strömming och hö förvandlas hälften till spanmål, en fjerdedel till smör och en fjerdedel till fläsk. Spanmålen utgöres med hälften råg och hälften korn, dertill jemväl förut varande hvete och hafra reduceras; 3:o. Alla öfriga nuvarande, uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie-räntan inbegripne, persedlar förvandlas till en bestämd penningeränta, att jemte till penningar förvandlade bråktalen samt nuvarande silfverskatten och skatte-titeln penningar utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Hallands Län. l:o. Såsom hufvudränte-persedlar inom Hallands Län be stämmas spanmål och smör; 2:o. Nuvarande hufvudränte-persedlarne spanmål och smör bibehållas med blott de förändringar, som kunna blifva en följd af i allmänhet gifna föreskrifter. Ved förvandlas till spanmål, hvaraf en tredjedel blir råg, en tredjedel korn och en tredjedel hafra. Hö förvandlas till smör; 3:o. Alla öfriga nuvarande, uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripne, persedlar förvandlas till bestämd penningeränta, att jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatte-titeln penningar utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
| p l \ t i Idun for den 2 G sistlidne oktober fo* Sg) b rekommer bland annat en uppsats i uppfostringsfrågan. » En ungkarl » har deri framstält sina åsigter om det berättigade eller oberättigade i att aga barn. Hvars och ens åsigter i en fråga äro ju oantastliga, för så vidt de ej publiceras; men i så fall torde ett kritiskt skärskådande af de samma ej vara ur vägen. Först måste då erkännas, att uppsatsen är skrifven med en viss talang, så att mången, som läser den, får det intryck, att » hvad den lärer är sanning ». För min del måste jag erkänna, att jag kom till en helt annan slutsats, nämligen att en hel del af hvad den lärer ej håller stånd. Till en sådan slutsats har jag kommit i följd af egen erfarenhet, dels såsom f. d. barn, dels såsom handledare af barn. Handhafvare af agan i uppfostrans tjenst äro föräldrar och lärare. Jag ställer agan i uppfostrans tjenst, ty det låter svårligen tänka sig att en god uppfostrare — och sådana är J o h a n N o r d l i n g. det j u fråga om? — använder agan såsom afledare för dåligt lynne eller i följd af tillfälliga misstämningar, än mindre för att skaffa sig motion. » Ungkarl » vill ha föräldrarne att aga linDe veta det icke sjelfva! debarnen, men anser agan efter det fjerde året obehöflig och således oberättigad. En pro|) å jag ännu var ung, förundrade jag mig test härmot vågar jag, ty hvarje uppfostrare ofta storligen öfver andra husfruars bevet och erkänner, att uppfostran måste vara rättelser om allt, de hunno med, om allt, de lämpad efter föremålets förståndsutveckling. kunde uträtta och göra. Jag föreföll dervid Agar man ett barn, som ingenting begriper, alltid mig sjelf synnerligen okunnig och odugså uppfostrar man ej — man dresserar. Viglig och afundades dem ofta i tysthet.
Här finnes äkta patriotiska strängar anslagna långt före satnlingarna af “ svenska bilder “, och samtidigt möter man här med hela tolf års mellanrum ett talande motstycke till den dikt, som kanske klarare än något annat uttrycker hvad man nu velat kalla det nya demokratiska hos Snoilsky. Man jemföre slutstroferna af “ Afrodite och 1 Sliparen “ i den senaste utgifna diktsamlingen, der tonen endast är något mera skärpt, då det heter: Skall skönheten, från folket sötdrad, Gå upp i ' sjelfviskt njutningslif? Sänk dig med kärlek till din broder Att mildra ödets hårda band, Att torka svetten ur hans panna Och vrida dol ken ur hans hand! Eller som i “ Den tjenande brodern “: Lär se i den tjenande anden Personen — en like och vän, Tryck sjelfva den valkiga handen, Ej blott en penning i den !Hjelp honom att fritt sig förvandla Till en, söm kan tänka och handla, Se in i hans anlete klart! Lär känna arbetarn, din broder Men mins: hvad du gör, gör snart! Skall någon förändring tänkas hafva inträdt här emo ' t fordom, så är det endast i riktningen af större allvar i åskådningssättet. Det är för länge sedan slut med den ungdomliga njutningslustan och den estetiska gourmandisen; men vid sidan af dem låg redan i den första ungdomstiden den stora och allt sant och godt omfattande sympatien, begäret till frihet och sjelfständighet, den ädla uppriktigheten i omdömet, och det är dessa varaktigare egenskaper, som nu efter hand bragts till sin fulla mognad.Lejonklon. En interiör från Pau af François Ooppée. (öfvers. af J. Granlund. I ömkligt tillstånd hade marinlöjtnanten Julien de Rhé hemkommit från sin tjenstgöring i Gochinchina; och då han efter tre långa månaders sjukdom vid fädernehärden i Tou-raine befann sig så mycket på bättringsvägen, att han mellan sin mor och sin syster — huru ömt hade icke dessa kära qvinnor vårdat honom! — kunde promenera fram och tillbaka på terrassen vid stranden af Loire, kände han ännu ofta i den redan kyliga höstluften ganska oroande frossbrytningar.
Derjemte och för den händelso, att det sednare altemativot af förevarande framställning skulle gillas, har motionären tillika föreslagit, att, derest i något stift do ifrågasatta bidragen af dels församlingarne och dels folkskolelärarne sjelfve icke skulle kunna tillvägabringas ooh således någon allmän pensionering för dervarande fölkskolelärare derstädes ej kunna åstadkommas, Kongl. Majit måtte, i sådant fall, cga medgifva, att den å kapitalfonden upplupna årliga räntan finge af Stifts-styrelsen användas till understöd för afskedade förtjente folkskolelärare, som befunne sig i ömmande omstäudigketcr. I anledning af donna motion, anser sig Utskottet böra erinra hurusom med ofvan åberopade under 1850 och 1851 års riksdag vidtagna beslut afsågs, att, genom den för sådant ändamål under tiden intill Rikets Ständers näst derefter inträffade sammankomst afsatte summa, hvilken då utgjorde 80,000 R:dr B:ko, inom hvart och ott särskildt stift åstadkomma en genom fölkskolelärarnes och församlingarnas bidrag bildad och, under Stifts-styrelsernas öfverinseende, enligt af Kongl. Maj:t faststälidt reglemente förvaltad pensions-anstalt, för hvilken ett, efter billig fördelning mellan rikets alla stift, af Kongl. Majit bestämdt bidrag för en gång skullo utaf ifrågavarande medel såsom grundfond erhållas. Oaktadt, under tiden mellan 1850 ooh 1851 saint 1853 och 1854 års riksdagar, någon dol af donna tillgång icke kunnat i stadgad ordning lör dermed afsedt ändamål disponeras, rnedgåfvo Rikets Ständer likväl vid sistnämnde års riksdag, att berörde auslags-sumtna linge fortfarande under don tid, samma riksdags statsreglering omfattade, hållas Kongl.
Bland de medel, som, till undanrödjande af sådane brister må vara att använda, intager, relativt till den gren af förvaltningen hvarom hår år fråga, en så kallad Riks-Hufvud-Bok ett nog betydligt rum; och dess ändamål år af det föregående utveckladt att böra vara: 1:0 Verkande till cn starre säkerhet i den cour anta controllen; sd alt bidragen får Statens vidmakthållande, trefnad och välstånd, icke må kunna förskingras; och Revisorers Berättelse. 127 2:0 Upplysande, genom sammandrag till ett ställe, om allt hvad som, under hvilken form som helst, af Landets inbyggare utgöres och får hvilka allmänna ändamål desse bidrag, under hvilken form som helst, consumeras och begagnas. Dessa begge syften åro, utan tvifvel, hvad man önskar och har behof att vinna; de utgöra målet, hvartill man val icke lårer kunna komma på en gång, men som dock bor utgöra planens hufvud-grund. År nu detta antaget, så finnes lått, att ett så beskaffadt sammandrag, blott ofver StatsVerkets medel, som utgör resultatet af den Widegrenska Riks-Hufvud-Boksplanen, ingalunda uppfyller någondera af dessa tvånne fordringar; och att afven det i Stats-Contoiret utförde arbetet, ehuru syftande till ett sådant åndamål, dock endast ofullkomligt ernått det, emedan det ej kunnat sträckås utöfver innehållet af de materialier, hvaruppå det måste byggas. I afseende på det forsta af de tvånne hufvudföremålen, eller controllen, finnes lått, att enar en Uppbördsman har att redogöra till flere sårskildte
Banco af Herr Bcrgs-Rädet Friherre lkermsiins Char t«>sam - Dm 2i Deeembsx. lsgr r»,samling, janike platärns dertill m. m. samt omför, mätande af Friherrarne ^Inrlss och /säalzväräs inom SratS Ukffotlet gjorde anbud att berörde Samling för egen räkning inlösa i händelse sädanr ej kunde för Statens räkning läka sig göra. Härjämte uplästes äfwen ä nys Friherrarne ZnnZSI och ^äesxväräs sedan samma dag hwitande me» mariat kill Ridderffapel sch A ela, hwamti hcmstäl» les huruwida RidderjVapek och Adeln, skulle behaga sjelfwc inlösa denna Samting, föresiäendss äfwen sä» som en utwäg dertill, cn subscription till äetier s rov R:d per Actie: witjandes i widrigt sall bsmälde FriHerrar upsylla deras anbud jämte derwid fästad för, bindelse att, under Friherre i^skmelinr directton, icke allenast ChartT-Werket wa fortfara sä länge näM äterstär eill desi jnllkonmande, utan äfwen att tryckning ' vch utgifning mä söretagas as de geographiffa och statitiska bejkrifningar öfwer Swea Rikes prowincer Hwarttll denna förtjenke man redan samlar sa ansenii» ga förråd. Friherre hck an nerk, kim, b.srs August. Af de upläste handlingarne har Högloft.
B:ko skulle, från och med innevarande års början i alla de enligt den fall, der sådant kunde ske, tillämpas, under följande vilkor, nemligen: att ni/aaflönfngs(*e l'll tjenstemännen och betjeningen utgående dels särskilda anslag staten. och ersättningar för mistad inkomst af sedlars korsning, skrifning och stämpling samt dels ljuspenningar skulle, vid tillträdandet af de åt dem nu anvisade löne-inkomster, upphöra, såvida icke dessa anslag och ersättningar samt ljuspenningar antingen öfverstege de nya Iöne-inkomsterna eller vore anvisade åt tjenstemän eller betjente, hvilka icke genom den nya Aflöningsstaten undfått tillökning i redan innehafvande löneinkomst, i hvilka fall antingen öfverskottet af eller hela anslaget, ersättningen och Ijuspenningarne fortfarande borde till den eller dem från räkningen »Obestämda Supplementar-Stateu» utgifvas; att, under öfvergården från gamla till nya 13 Staten, sammanräknade beloppet af de å de särskilda Staterna upptagna löner, arfvoden och anslag m. m. icke finge af Fullmäktige öfverskridas, samt att i de Afdelningar, Kontor elier Expeditioner, hvarest göromålen icke blifvit tillökade, de nya löneinkomsterna ej finge tili hela beloppet vederbörande tilldelas Torr, än i mån som de tjenstemän genom transport, befordran eller på annat sätt afgått, hvilkas befattningar, i följd af den nya organisationen, skulle indragas, såvida icke de nya lönerna kunde inom nuvarande tillgångar beredas.
Genom det nu anförda tror jag mig hafva ådagalagt att den förnyade instruktionen för FörmyndareKammaren ej varit förtjent af det klander, som blifvit mot densamma framställdt, och att ej heller Konungens Rådgifvare vid densammas tillstyrkande trädt lt. St:rs beskattningsrätt för nära eller i öfrigt förbisett Rikets sannskyldiga nytta. Deremot, att sedan, genom Kongl. Kung. d. 19 Dec. 1855, blifvit stadgadt att vissa slag af väfnader och beklädnadspersedlar, hvilka endast till återutförsel fingo på nederlag upläggas, ej heller skulle från Transito-uplag till qvarblifvande i Riket få införtullas, det derefter under d. 29 i samma månad är vordet förordnadt, att de partier af sådane väfnader m. m., som före den nyssnämnda kungörelsens utfärdande kunde hafva blifvit å trausito-uplag intagne, VII H. 26 402 Ben 18 Juli. skulle inom viss bestämd tid få införtullas, bar Const.Utsk. i 7:de anmärknings-punkten gjort erinran. Det torde härvid få påminnas att förbiseendet af behofvet af ett sådant stadgande, som innefattas i Kongl. Kung. d. 19 Dec. 1 855, ej bör läggas föredragande ensam till last, utan drabbar så väl 11. St:r och deras Utsk. vid sisth Riksdag, som GeneralTullStyrelsen och CommerceCollegium, och att detta förbiseende torde kunna anses förlåtligt för Depart:sChefen, då han under den 'brådska, hvarmed ärendet i anseende till den knappa tiden år 1854 måste handläggas, hade Ständernas skrifvelse och de omnämnda Embetsverkens utlåtanden att gå efter. Att deremot förbjudna varor af ifrågav:de beskaffenhet funnos å transitouplag, kunde ej vara kändt, enär gods ej vid dess emottagande å sådant uplag undergår någon undersökning eller tullbehandling och ej heller behöfver till sin beskaffenhet upgifvas.
V id det Uag * Utskottets den 2 5:te nästledne Pebruarii afgifne Betänkande i frågan om beloppet, hvarunder enskildte personer icke må vara tillåtit, att utfärda löpande Handskrifne Invismngar eller Assignationer, är vordet uti Vällofl. Borgare-Ståndet föredragit» har, med anledning af 56 §. uti Riksdags - Ordningen, -Riksdags - Fullmäktigen för Malmö Stad Herr Bag-Utskottets Betänk anderi] Balkman väckt deri motion , att ansvafet för tryckte eller graverade invisningar, eller assignationer af enskildt på annan sådan person måtte, med förändring iaf de nu derom gällande Stadganden, bringas till likhet med det, sorn för utgifvandet af så beskaffade Handskrifne löpande invisningar eller assignationer blifvit föreslagit, på det att desse strafflagar må sig emellan gifvas ett med brottens beskaffenhet meia förenligt förhållande; I anledning hvaraf Vallöf]. Ståndet, jemlikt Utskottet meddelt Pro* toeolls * Utdrag för den 4 i denne månad, till det samma remitterat att, öfver nämnde motion, utlåtande afgifva. Då, på sådan grund,'
Jag tror delta vara innefaftadt under den 1 mitt förslag omnämnde tjenstgöringsskyldigheten; men om tillägget anses nyttigt, vill jag ingalunda sätta mig deremot. Frih. Palmstjerna: Jag anhåller, alt den återremiss till SlatsUtsk., som jag förutser skall komma alt äga rum, målje innehålla, alt R. o. Ad:s mening är. att ifrågavar. anslag i 2 och 3 punkterne höra uppföras såsom löner på stat. I anledn. af denna begäran, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt det icke undfallit honom, att Frih. Palmstjerna i ett föreg:de yttrande i afseende på 2 punkten af förevar, utlåt, äfven framställt en dylik begäran, men att, då Frih. Nordenfalk uppgifvit ett annat förslag till ifrågavar. anslags uppförande på stat, och således 2 meningar i ämnet blifvit uttalade, H. Ex. trott det vara svårt att bestämma, hvilkendera utgjorde R. o. Ad:s tanke, och derföre föreslagit återremiss i vanlig form; men att likväl icke hinder mötte för att nu framställa propos. på Frih. Palmstjernas begäran. Frih. Palmstjerna: Måhända har jag icke rätt uppfattat Frih. Nordenfalks yttrande, då jag trott mig deruti finna Fritns mening vara, att de ifrågavar. anslagen skulle uppföras såsom löner pä stat. Frih. föreslog nemi., att uti fullmakterne för de hofrätlsledamöter, som hädanefter till samma tjenster befordras, skulle ett villkor inflyta, som vore likartadt med det, hvilket allt sedan 1840 blifvit uti fullmakterne för häradshöfdingar pä landet iakttaget. Då således Frih. Nordenfalks yttrande icke afvek från det jag förut hade liaft, men väl derjemte omtalade en utväg, hvarigenom de af StatsUtsk. hysta farhågor skulle förekommas, så skulle jag tro, att hvad som under discussionen förefallit, icke kunde förhindra R. o. Ad. att förklara sin gemensamma tanka vara, att anslagen i 2 oeh 3 punkterna uppföras såsom löner pä stat. Frih. Nordenfalk:
Drottningen, om Enkesäte och underhäll för Hennes Maj:t, Apr. 232. 243. z6o. 697. '799. 876. vunäss, Hobert, om äterwinnande af försuten tid till z6 Register. begagnande af den för honom i nader utfärdade Re» folution om adoption under Adcliga ätten 8eton» Nummer Aug. 1144. Durchmarcher, om afhjelpande af de derpstd förefallande olägenheter. Dykerioch L>ergnings - inrättningen, Allmänna, angäende, Iul. 518 Sept. 60;. Dylt» Zrrgfrvelbruk, om wiste Socknars inom örebro Län befrielse frän dem äliggande utstylder och onera till , Äng. 674. Apr. 675. 774. 860. — om befrielse fräi^Bewillning pä hen derifrän utgående Kronans tionde', Nyv. 518. Döttrar, adelige; se Iungfcu-tztjft. E. Ecclestastique jord, Brcstc-Ständets atagande af Bewillning derför, Juni 571.! von Lebrteät, Hiss, yttranden, Iuli 3>8- Dec. 2a6. 731. 1675. Ed, för Banco-Ut,kottet, justerad Maji 98. astagd af Hr. Landt-Marstalken samt Rjdd.j och Adelns Ledamöter ! Utskottet Maji iZ4. Dckolstsm, Hr. cvfwersten Ouslst', introducerad Iul. 93. Eds-formulaire för H. K. H. Kronprinsen. Ian. 139. — om ändring i det uti Concurs-Stadgan fbreffrifne till fordringars bestyrkande, Nav. 1676. 1823. Dec. "45- Eftergifter af Ständs-rättigbeter; Se privilegier — af Bewillning; Se Bewillning. Olov. 117. lZi;.