Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Örn man vill komma till reda i saken, så får man icke tänka på än den ena än den andra, utan man måste hålla sig till endera. Jag tager mig då friheten börja med de mindre barnens undervisning. Som vi alla veta, sker den hufvudsakligen i våra folkskolor. Man klandrar undervisningen der, och säger, att man vill hafva en katekes, som innehåller resonerande framställningar. Men jag frågar Eder, mine Hrr! huru det skulle i verkligheten se ut, om man säger en skollärare, sorn har för sig kanske femtio barn, att han skall icke gifva dem utanläxor, utan genom framställningar söka få saken i deras minne och deras förstånd på samma gång. Det gränsar nästan till det omöjliga. Det vore dessutom, efter mitt begrepp, oriktigt, att icke begagna minnet, som vi veta är lifligare hos barnet än hos den äldre mera försigkomne. Låt vara, att det endast är en bokstafskunskap, men det är dock en sådan kunskap, att när en sednare period inträffar, så kan derpå byggas den verkliga religionsundervisningen. Man påstår att förståndet förslöas genom att läsa utanläxor, som man icke begriper. Ja, det är möjligt, och i sådant läll måste jag beklaga förhållandet; ty mitt förstånd måtte då varn temligen slätt efter. Jag har läst åtskilliga saker utantill, och ännn i denna stund, om det är något, som jag vill hafva noga reda på, så läser jag det utantill. Om nödvändigheten af den större katekesens utanläsning, såsom underlag för undervisning i kristendomskunskapen, hafva de flesta af presterskapets ledamöter, som deltogo i Utskits förhandlingar, yttrat sig vara öfvertygade. Jag medger, att om kristendomsundervisningen skulle sluta med den första perioden och icke sträcka sig längre, sä vore den förfelad, ehuru det äfven då vore möjligt att ett och annat kunde blifva föremål för utveckling under en framskriden ålder, så att jag anser det icke alldeles sagdt att det vore förspild möda. Men nu måtte det tillgå på olika sätt i olika provinser.
Då af sjelfva Remissen, inrättad efter TVTotionairens egna ordalag, befinnes att Anmärkningen är ensamt rigtad mot bemälde Hans Excellence, torde sådant icke behöfva ytterligare styrkas medelst framläggandet af hela den vidlyftiga Skriftens innehåll. Det synes härvid göra tillfyllest, att uppgifva dess väsendtliga beståndsdelar, dessas ordning i uppställningen och ändtligen, i utförlighet, conclusions-resultatet. ConstitutionsUtskottets Betänkanden. igj Till en början anmäler Författaren, att han i Ridderskapets och Adelns Plenum den 5 nästlidne Junii, upplysningsvis omnämnt Hans Excellence Herr StatsMinisterns ifrågavarande åtgärd, men blifvit af Herr Grefven och LandtMarskalken erinrad, om föreskriften i 90 Regeringsformen, och hänvisad, enligt 29 J). Riksdagsordningen till ConstitutionsUtskottet. Han yttrar derefter sin mening om rätta förståndet af förstberörde §. och utreder skälen, hvarföre han heldre velat inför Ståndet framställa ett öppet omdöme, än hos Utskottet insinuera en dold anklagelse ; Han skildrar vidare, under allmänna synpuncter, Administrationens förmenta felsteg under den nästförflutna tiden och bland annat det missbruk att, genom, föredragandes enskildta Handbref, utfärda Kongl. Majrts beslut. Just detta missbruk, fortfar Författaren, utgör föremålet för hans anmärkning, hvilken han dock uttryckligen inskränker till Hans Excellence Herr StatsMinistern för Utrikes Ärendena, såsom den der längst och oftast, användt ett slikt Expeditionssätt. Han andrager härpå några äldre Facta, alla, utom ett, tillhörande förra Riksdagars granskning, och slutar med följande ord : ”Jag anför blott dessa mest notorisk^ ic)8 Constitutions-Utskottets Betänkanden. Exempel i förbigående, för att visa det Hans Excellence ej saknat varning och anmaning, att ställa sig Grundlagen till efterrättelse, och dock har Hans Excellence, under loppet af sistliden Höst gifvit ett ännu färskare Exempel på sitt sätt att förstå 58 §. Regeringsformen och sitt nit att ställa sig densamma till efterrättelse.
Innan Utskottet vltrar sig öfver framställda förslag om förhöjning i nu anvisade summor till vissa af de särskilda föremål, berörde fond skulle omfatta, anser Utskottet sig böra till besvarande upptaga en af Grefve Gyldenstolpe, A. G., väckt och till Utskottet remitterad motion, hvaruti, till underlättande af den allmänna rörelsen när deraf göres behof, är vordet tillstyrkt, det Banko-fullmäktige måtte berättigas att, då sådant utan fara förjBankens säkerhet, myntvärdets upprätthållande och metalliska kassans tillräcklighet kan pröfvas lämpligt, förstärka fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilde personer, med så stort belopp af den behållning, tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och enskilda personer, hvilken på depositions-räkning innestår, som för tillfället anses erforderligt; till stöd för hvilket förslag blifvit anfördt, att, då ifrågavarande behållning, som vid 1856 års början uppgick till mera än 10 millioner Riksdaler Banko, och som äfven under sedermera inträffade penninge-förlägenhet ut gjorde den 15 sistlidnc November mera än 5 1/2 millioner, alltid, fastän icke utelöpande, anses och beräknas såsom sedelstock, så syntes någon våda för Banken Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 29 icke kunna af dess utlånande uppstå, enär berörde behållning vore af samma natur, som de medel, hvilka inflyta på uppoch afskrifnings-räkning, hvarå behållningen finge i omförmälda lånerörelse-grenar användas. Utskottet vill visserligen icke bestrida att detta förslag om rättighet för Fullmäktige alt i Jåneoch kreditiv-väg begagna på räkningar i Depositions-afdelningen innestående medel, tillhörande allmänna verk och inrättningar, bolag och enskilda personer, kan anses vara till sin princip rigtigt, emedan alla dylika medel i sedelstocken inberäknas.
Maj nästlidet år. tillika med dertill hörande förslag till iuoch utförsels—tulllarifer samt underrättelser för taxaris verkställighet, äfvensom motiverna till de föreslagna förändringarne samt en tabell till jemförelse mellan nuvarande tullumgälder i begge Rikena och de tullsatser, som kommitterade föreslagit, hafva, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, utkommit af trycket för att jemväl bland Rikets Ständer utdelas. Enligt livad hosföljande utdrag af Stats-Råds-Protokollet för den 27 näsllidne Januari utvisar, bar Kongl. Majit till
Utskottens Betänkande, lY:o it. 27 Sådant, slutet af "denna punct nu lyder, föranleder det dertill, att, om blott egare af kreatur ocdi körredskap vaktar sig att sjelf åtfölja, äfventy rar lian dem icke, om lian genom tjenare eller andre låter dem begagnas till forsling af olofligen infördt gods, äfven om de biträda vid varors intagande å kust eller Riksgräns. Vill man ej ovilkorligen förklara aila kreatur och körredskap förbrutne., då nied dem forslas olofligen infördt gods borde, i likhet med hvad, som är stadgadt, i Råga om missbrukadt bxänvinsbrännings-redskap, det enda undantag från ansvarspåföljd böra göras, att begagnandet skett ulan egarens vetskap eller ock nuvarande föreskrift i detta fall böra bibehållas. 6 §.
Julen särskildt är en högtid, som bereder mången af familjerna » beskyddad » ung man stora bryderier. » A c k, » utbrister husets magnifika fru helt moderligt, » inte kunna vi låta den snälle kan didat Y. på en sådan dag som denna » — d e t är julafton — » sitta ensam hemma eller, hvad värre är, tillbringa sin tid på värdshuset! » I D U N 308 Det sista säges med en liten salvelsefull suck, och det är icke osannolikt, att kandidaten vid minnet af förra julaftonens omkostnader också suckar en smula, då han icke gärna vare sig kan eller vill undandraga sig bjudningen. De » enkla gåfvor », med hvilka han infinner sig och hvilka såsom nästan obligata presenter med lugn vänlighet mottagas — och försvinna i den stora högen af andra, ha kostat honom de otroligaste ansträngningar af börsen eller uppfinningsförmågan. Möjligen vedergälles han med några artiga » åh, så förtjusande! » — » se, det var ju riktigt vackert! » — » herr Y. är då alldeles för gentil! » etc. i tonen af en skäligen matt entusiasm, ty man är ju så van vid gåfvor, det är så många, som umgås i huset och naturligtvis ge presenter vid aUa möjliga tillfällen. Men ingen i den välburgna familjen besinnar, att allt detta stått honom både nu — och i efterräkningar så dyrt, att nöjet af hans jul redan på förhand är mer malörtsblandadt, än det finns socker på gröten och konfekt i granen. Och då han går hem till sitt igen, skall han till på köpet kanske följas af denna familjs lyckliga själfmedvetande att ha på » en sådan dag som denna » förljufvat en stackars enslings stunder. Drager man de yttersta konsekvenserna ur de oegentligheter, som vi här tagit oss friheten öfverklaga, skall man i många fall komma fram till resultat, hvilka mer än något annat borde väcka tanken på en reaktion till enkelhet i sed och bruk inom umgängesvärlden. Det forcerade sällskapslifvet med sin lyx och sitt öfverdåd är utan tvifvel ytterst upphofvet till mångens förfelade existens och slutliga undergång.
Palmstjerna år 1847 gjorde sitt förslag lill inskränkning i Adelns n. v. representation: så fordrades aflagd gradual examen, eller erlagd bevillning för fastighet eller tjenst på stal, eller pension för innehafd sådan beställning. När Ridd.Ulsk. år 1851 upgjorde, med afseende pä förevande representationsförändring, förslag till valordning: så hemställde det att hvar och en, skulle för alt blifva valberättigad eller valbar, antingen veta, vara eller äga något. Men i det grundlags förslag, Const.Utsk. upgjort, finnes intet tecken till något sådant. Under det att Utsk. sorgfälligt fordrar Kongl, fullmakt och jordegendom af ofrälse män; så åskar det icke annat, än börden af R. o. Ad:s medlemmar. Nu har det närvande Riddarh.Utsk. inkommit till Eder, mine Hrr med ett förslag, af samma beskaffenhet. Förmodligen anser Utsk. det Adelsbref, som den första stamfadren erhållit, för alltid godtgöra bristen på Kongl, fullmakt för hans efterkommande. Men, om så är, huru går det då med ättlingarne af våra förnämsta slägter, af dem som, egentligen anses vara adel, af dem som icke hafva något sköldebref ulan gjort sig sjelfva? Huru går det med Sparrar, Oxenstiernor, Ulfsparrar och många flera? De skulle i brist pä Kongl, fullmakt, blifvit obehöriga att begagna representationsrätten, emedan de icke hade några pergamentsbref, samt följaktligen varda sämre lottade än de yngste adelsmännen, som hafva sådana. Const.Utsk. har företrädesvis äskat förmögenhet såsom grund för representationen, och hon är så redan i vårt samhälle; men icke för Adeln. Jag har tillförene vidrört delta förhållande. Vår Adel härstammar antingen från Konungaätterna, såsom Bonde, Ribbing och Leijonhufvud, eller hafva blott medlemmarnes tjenster mot fäderneslandet adlat dem. Derföre heta de efter märket på de sköldar, hvarunder de tjente, Bjelke, Horn, Gyllenstjerna m. fl.
— Kapten Pauli pä Grönn1' ge i Kinds härad, -Ryttmästare!! Schmitterlöw på Näs, Ydre h3' råd, Löjtnanten Bergenstråhle på Uljeberg, Wifolka härad, Bruksp3' tron Grill på Lund i Tjellmo socken, med flere andra, hvilka skull0 leda till allt för mycken vidlyftighet att särskilt omnämna, halv*1 ock företagit odlingar af mossar, som lofva god framgång, äfvensom många i mindre skala anställt flåhackning och stenbrytning, hvarige' nom förut onyttig mark blifvit fruktbärande. Lin odlas ännu icke betydligt mer än uti Ydre och en del ^ Kinds härader, men Kabinetts-Kammarherren Kommendören och R**-1' daren Friherre Adelsvärd har pä Adelsnäs gjort en början dermeö som ej är obetydlig, och som kan blifva en föresyn för orten &et' omkring. Der utsås årligen omkring 9 tunnor frö, och hvarje lin lemnar vanligtvis 10 å 11 utägor, stundom derutöfver. AgareI1 har der bosatt en i linhandteringen utmärkt skicklig Norrländni*1»’ som sjelf handlägger göromälen, ifrån jordens beredning ända 11 „ dess väfnaden är färdig. Prof, sä väl på det omgjorda linet, sort1 Pa spånaden och lärftet, hafva vid detta läns Hushålls-Sällskaps sist3 allmänna sammankomst blifvit uppviste, och funnits icke eftergnva det vackraste af det som i Norrland kan tillverkas. Potatis, humla, hampa och trädgårdsväxter odlas på sätt u*1 förra Berättelsen är i underdånighet uppgifvit. Odlingen af papaver eller Wallmo (Papaver Album), hvaraf en Matolja, som i godhet icke eftergifver den utländska, beredes, har P3 intet ställe blifvit i stort anställd, men ganska många hafva derutsått hvad som fordrats för eget behof. Eder Kongl. Majit har Under den 9 Juli i83o täckts för odling i stort af denna växt af allmänna medel anslå vissa premier, af hvilka likväl intet enda hittills blifvit begärdt eller utbetaldt.
då alla dessa omständigheter tala emot giltigheten af de motiver, som löranledt Utskottet att framlägga sitt förslag till ändring i 28 § Regerings-Formen; har jag icke kunnat deltaga i Utskottets beslut och anser följaktligen att sagde förslag icke bör förklaras hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. JV:o ta Ank. till Exp.-Utsk. den 20 April 1800, kl. 10 f. m. Memorial lill Rikets Stunder, med förslag till den ändring uti 18 § Riksdags-Ordningen, att Mosaiske Trosbekännare må erhålla rättighet alt deltaga i riksdagsmannaval. Uti de motioner, hvilka, på sätt i Memorialet N:o 15 omförmäles, Ledamoten af Ridderskapet och Adeln, Herr M. F. Liljenstolpe och Ledamoten af Borgare-Ståndet, Herr C. F. IF vern hos Konstitutions-Utskottet väckt om utvidgning uti Mosaiske Trosbekännares medborgerliga rättigheter, har jemväl blifvit föreslaget, det måtte en sådan ändring göras uti 18 § Riksdags-Ordningen, att Ulli. till II. St. Prut. ISSI) ty ISOO. 3 Sami. S Haft. 2 10 Konstitutions-Utskotlets Memorial N:o 16. nämnde trosbekännare icke vidare blefve uteslutne från rättigheten, att deltaga uti riksdagsmannaval. Då denna rättighet redan tillkommer utländning, sorn till riket inflyttat och här vunnit naturalisation, oaktadt han tillhör annan kriston troslära, än den rena Evangeliska, synes samma rättighet desto mindre böra förvägras in föd de Svenske män, tillhörande den Mosaiska trosbekännelsen, sorn desse, till följd af sin börd och uppfostran, måste förmodas ega, både större intresse för landets välgång, samt mera omfattande kännedom om personer och förhållanden härstädes, än naturaliserade utländningar, hvilka kanske endast några få år varit i riket bosatte.
Derest Borgare-ständet icke vill, med frånträdande af sitt beslut, instämma i de öfriga Ståndens, måste följande omröstning anställas: 349:o. Den, som, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, vill bestämma eventuela införselstullen å måladt eller tryckt oäkta porslin: »tallrikar» till 6 sk. och »andra pjeser» till 8 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bestämmes tullen å måladt eller tryckt oäkta porslin alla slag till 6 sk. skålpundet. Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hafva bestämt eventuela införselstullen å salpeter, oraffinerad, till 2 r:dr 24 sk. och raffinerad till 3 r:dr 12 sk. lispundet. Borgareoch Bonde-stånden hafva deremot sammanfört dessa slag i en rubrik hvarå Borgare-ståndet stadgat 36 sk. och Bonde-ståndet 1 r:dr 32 sk. införselstul på lispundet. Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 23. 51 Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden att frånträda sina skiljaktiga beslut och instämma i Bonde-ståndets. Vinner denna inbjudning icke bifall, måste omröstning anställas, i hvilket hänseende Utskottet föreslår följande propositioner: aj om kontrapropositionen: 350:o. Den, som till kontraproposition i hufvudsakliga voteringen, angående eventuela införselsafgiften å salpeter antager Ridderskapets och Adelns samt Pr este-ståndets beslut, att bestämma denna tull å oraffinerad salpeter till 2 r:dr 24 sk. och å raffinerad till 3 r:dr 12 sk. lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages till kontraproposition Borgare-ståndets beslut, att å oraffinerad och raffinerad salpeter bestämma införselstullen till 36 sk. lispundet; och b) i hufvudsaken: 3Sl:o.
Totala kostnaden .härtill kan ej bestammas, och följaktligen är ingen uppgift derå införd i Tabellen. 1 g iro i Tabellens celamir för diverse Onera äro Lil ärligt belopp c. *7'° Itai för nsstförflutna sex år, sammanlagde oell Inräknade alla icke i de öfriga columnerna upptagna allmänna utskylder, afgifter fanera af Staden innevänara till ISA*,!. Maj:, och Kronan. Sta. den. Inrättningar eller andra Verk. örn hvilkas belopp någon uppling kunnat vinnas, nemligen. Afgift till Riddarhus-Cassan • • • • ^T4°. — Dito till Wadstena Krigsmanshus (centonal at Ecclesiastik-Statens Löner , 453; 2. 4. Gatulvktb&llnings-kostnad, upptagen, likasom i 1828 åis Tabell, till vid pass ...? 20,000: — Kostnad för Gaturenhållning, d:o d:o till omkring • 1<>,ooo: Afgifter af Territorial-Församlingarnas Innevånare till Kyrko-Cassorna för reparationer & Kyrkorna och Clereciels Boställen m. m., enligt Uppbörds-Commissanernes upp^ ^__„ Borgerskapets till Bemedlings-Commissionens disposition ingående ordinarie Contributions-summa, efter afdrag at de° 4.489 R:dr 2 sk. I0 rist., hvilka deraf förut aro 1 Tabellen utförda såsom Roterings-kostnad i 'It Särskilt nttaxeradt bidrag af Borgerskapet till BörsBro och Hamnbyggnads-fonden «•••• 8,34i* 43- ““ Brandvakts-afgift af privata Husegare .. 9,oi5i 3f.—. samt Inqvarterings-afgift för hus och borgerlig rörelse . 32,643: 27. 8. Tillhopa I94»754 R:dr 9 sk6 rist., hvilken Summa Tabellen äfven innehåller.
Häraf inbemtas, att anskaffningen af skenor och andra jern effekter samt inventarier jemte (ransportmateriei m. fl. för jernvägarne behöfliga artiklar, som anses komma att Immtas från utrikes ort, medtager i medeltal för de i tabellen uppgifna jernvägs-anläggningar 37 procent af hela den förslagsvis beräknade anläggningskostnaden ; och i allmänhet torde kunna antagas, att omkring en tredjedel utaf denna kostnad åtgår för nu uppgifna föremål. För öfrigt anser sig Utskottet, med hänsigt till upplåningens verkställande jemväl utom riket, böra tillägga den erinran, att stals-obligationernas lifgifvande inom landet samt utfärdande på Svenskt mynt och språk ingalunde hindrar, alt desamma ändock komma ali sprida sig i nästgränsande länder och sålunda föranleda utrikes skuldsättning, fastän, i sådant läll, för denna sannolikt erhållits mindre valuta, än om obligationernas samt dertill hörande räntekuponers lydelse .och inlösningssält å utrikes ort beredi åt desamma en ökad begärlighet och gångbarhet. På det att, vid en för Svenska Statens räkning utom riket företagen upplåning, låntagarens fördel måtte kunna i möjligaste mån befrämjas och låne-operationerna underlättas, synes det Utskottet både lämpligt och ändamålsenligt, alt Rikets Ständer, — i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad sedan flera riksdagar tillbaka uti då utfärdade banko-reglementen varit förutsatt i afseende på upptagande af lån eller beredande af kreditiv å utrikes ort för Rikets Ständers Banks metalliska kassas förstärkande,— anhålla alt Kongl. Majit, vid verkställigheten af den upplåning utom riket, hvarom nu är fråga, täcktes lemna Fullmäktige i Riksgälds-konloret Sin Nådiga bemedling och medverkan för Stals-Utskottets Utlåtande N:o 62. 73 för de erforderliga lånens erhållande emot så fördelaktiga vilkor för Svenska statsverket, som vid lånetransaktionernas uppgörande kunna beredas; och torde Rikets Stander jemväl, på sätt nu gällande Banko-reglementes 113 § innehåller, begära, att Kongl. Maj:t måtte meddela
Sverige, sedan hemmanens godhet» grundräntan och öfrige utskylder blifvit emellan Länen behörigen jeni förde och tagne i beräkning» uppkomme det resultat» att på den roteringsskyldiga jorden, efter taxeringsoch försäljningsvärdet derå, i förhållande, till hemmansvärdet i andra orter, rätteligen skulle belöpa _ - _ 3o5 ,man samt landet, emot bibehållande af ofvanomförmälde 6,666: 3-2, efter beräkning af 4© Rdr roteringskostnad per numer, underhålla 166 2JZ -3» derutöfver provincen genom roteringsbesvärets jemnare fördelning förmodades kunna utgöra en tillökning af - 128 —- hvarigenom 600 mau Stalssamt Oecon.-Vtsk. B t ta akan ch N,o 29. skulle blifva det antal, som af landet högst kunde åstadkom✓ mas; samt att, för att bereda enahanda lindring i rustnings-praestationen, borde antingen Ilust-csquadronen reduceras från 100 till Boman, med bibehållande af de af ålder indelle Rusthållen och nu innehafvande anslag 1 egne och Augmentshemmans räntor, jemte anordnadt räntebelopp från Medelpad, till fyllnad i de för hvarje numer påräknade 4<> daler silfvermynt; eller ock, i fall nämnde nedsättning ej kunde medgifvas, ett ytterligare Statsanslag af _ 1000 Rdr årligen beviljas, utöfver den summa, som redan erhålles till Rusthållens understöd. Kongl. Krigsoch Kammar-Collegierne, uti deras underdåniga Utlåtande, hafva deremot, på sätt den Kongl. Propositionen utvisar, ej kunnat godkänna de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagne grunder och antagne beräkningssätt.
Beträffande äter private Redogörare, som uti Kongl. Brefwct d. 18 Januarii 1781 äro befriade ifrän allt tilltal och efterräkning för sina räkenskaper, enär de undcrgätt revision och blifwit gillade, äfwensom Redogörare för Kronans extra utgiftS eller enskilde wcrks medel, sä synes af redan anförde skäl> äfwcn dctzas answarighct böra fä en witz gräns, hwilken tvid jämförelse af deras förhällande till Kronan, säkrast och med mästa billighet finnes uti den tid af Tre är, som gäller för skatiskplldiges betalnings answar, och lärer ofwanbemäldc för sädane Redogörare fbrordnadr präscriptionstid sälcdes jämwäl böra förändra-, och hädanefter beräknas till Tre är ifrän den dag deras Räkningar blifwit till Kongl. Kammar - Collcgium eller Kammar-Rätten ingifne, utan afseende derpä om de förr eller senare eller alldrig revideras, bock med answar för den som försummar revisions sspldigheten. 3 4722 Den §0 October. - I sammanhang härmed borde bestämmas en wist Termin af io är, hwarinom anmärkningar, mä göras eller utfärdas Ivid sädanc ännu orcviderade räkenskaper som icke tillhöra Kongl. Kammar - Rättens ordinarie Revisions arbete, men hwareftcr Uppbörbsniän och Redogörare eller andre personer blifwa frän widare tilltal och efterräkning i och för vefta räkenskaper frie. Anhällande ödmjukeligen att detta mitt yttrande Mätte till Högloft. Lag - Utskottet blifwa remitteradt. Herr L,rönsborg, viärik, hem stälbe om icke detta memorial enligt 8y § i RegeringsFormen, bvrde till utredning af allmänna Bcswärs-och Oeconomi? - Utskottet förwisas, men ej kill Lag - Ut« skottet, som författaren vik-t, hwarä han anhöll om Herr Grefwens och Ordförandens proposition. BiföllS.
Remitterades till Konstitulions-Utskottet en af Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, denna dag, i den ordning 29 § Riksdags-Ordningen föreskrifver, anmäld anledning till anmärkning emot Chefen och föredragande Stats-Rådet för Landtförsvars-Departenrentet. S. D. Vid slutlig föredragning af Konstitutions-Utskottets den 18 och 22 dennes på bordet lagda Memorial N:o 4, med uppgift å de från sednaste riksdag hvilande förslag till partiela förändringar i grundlagarne, blefvo samtliga ifrågavarande förslag af Ridderskapet och Adeln antagna med undantag af dels det i 8:de punkten, innefattande förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§ Regeringsformen, samt, 1 mom. 29 §, 3 mom. 49 § och 73 § Riksdags-Ordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarna, upptagna alternativa förslaget N:o 2, hvilket, sedan det första alternativet t samma punkt blifvit af Ridderskapet och Adeln antaget, ansågs hafva förfallit, och dels de i litte punkten upptagna förslag till ett tillägg i 28 § Regerings-formen, angående befordran af utländska män till vissa embeten och tjenster, af hvilka förslaget Nio 1 förkastades, och i följd deraf förslaget N:o 2 ansågs hafva förfallit. S. D. Remitterades til! Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nedannämnde, den 22 dennes ankomne och på bordet lagda, Nådiga Propositioner och skrifvelser till Rikets Ständer: l:o