Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som, efter hvad Utskottet sålunda sökt ådagalägga, det ingifna förslaget till en förändrad organisation af banko-verket samt reglering af dess tjenstemannapersonal hvarken leder till enkelhet i förvaltningen och räkenskaperna inom banken, eller till besparing i förvaltningskostnaderna, samt dessutom icke uppfyller det ändamål, som i främsta rummet måste afses vid ordnandet af ett penningeverks förvaltning, eller att vinna en hastig och säker kontroll å göromålen, så får Utskottet, lika med banko-fullmäktige och under-st yreis,en vördsa mt afstyrka bifall lill ofvanberörda reorganisationsforslag; Hvaremot och då ett ändamålsenligare så beskaffadt förslag framdeles kan komma att ingifvas. Utskottet, i sammanhang härmed, anser sig böra hemställa, alt föreskriften i 2p § af nu gällande banko-reglemente måtte få oförändrad bibehållasStockholm den 8 Maj 18.48, N:o 55. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Maj, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande JV.v 17 öfver väckt motion om ökade löneförmoner för bankens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden. Enligt Utskoitet lillhandakomnä protokollsutdrag af den i6och ic) nasti. Februari, hafva Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. Borgare-ståndet bifallit, men Ilögv. Preste-ståndet och Heder v. Bonde-ståndet återremitterat ofvanherörde utlåtande N:o 17, deruti Utskottet tillstyrkt, att lönen för bankens tjenstemän inom 3:dje eller så kallade bokhållare-tjenstegraden malte förhöjas från 700 lill 800 r:dr banko årligen, att utgå från och med innevarande års början, dock utan inskränkning i antalet af de på indragningsoch suplementar-staterna lill nämnde tjenstegrad anvisade arfvoden i och för trägnare göromål.
Med särdeles tillfredsställelse har Utskog* fet inhämtar, huruledes sednaste Banco-Utskot" tets vid Riksdagens slut yttrade säkra förmodan, om B .nco-Verkets år Ifrån år tilltagande Solidité, samt derå grundade förmåga till nödvändiga både Allmänna och enskiidta understöd, af en redan nu vunnen erfarenhet är tillräckeligen besannad. Närvarande Banca-Utskott finner sig af gruftdad öfvertygelse berättigade, att till sina Respectiva Principaler, om deras Banco*Verks sanna belägenhet, Vördsamt afgifva den försäkran, att sedan Bankens totala Skuld-summa afdragits ifrån dess ägande Redla Fond och säkra fordringar, sammantagne, Verkets behållna tillgång utgör ett, i afseende på dess framtida säkerhet och verknings-förnrågä, högst tillfredsställande belopp. Ehuru någon hufvudsakelig verkan Icke ännu hunnit äga rum, af de Medel och utvägar som äro utsedde och stadfästade för Bancö-Verkets återförande till en ifrån dess sannskyldiga egenskap oskiljaktig verksamhet, som för Rikets räddning blef tubbad, och tills vidare, äfven af annan anledning måst inskränkas, skulle ofelbart det åsyftade angelägna ändamål - L I Deri 5 Augusti 335 damålet utan långvarigt dröjsmål kunnat ernts st framt den af tillfälliga orsaker inträffade olyckliga oreda och stagnation i Allmänna Penninge rörelsen, icke nu föranlåtit Riksens Ständer, att till svårigheternas snara afhjelpande, ålägga deras Banco-Verk så beskaffad högstnöd. väftdig åtgärd, som väl ej kan undgå, att på • någon tid aflägsna det allmänt efterlängtade angelägna föremålets vinnande; men sorn likväl ej betager de i full kraft bibehållna utvägar, en lika skäer, ehuru mera långsam verkan. A I anledning af ankommen Remiss ifrån Vällofl.
Då jag instämmer i de af Professor Agardh uttalade åsigter, må det tillåtas mig att af hans reservation uppläsa vissa delar, som jag anser vara i synnerhet upplysande. Professor Agardh börjar sålunda: Den 14 Mara f. m. 101 »Att R. St:r skulle, utan särdeles tvingande anledningar, söka rubbning af ett nyss förut fattadt regeringsbestut, bar jag för min del icke kunnat tillstyrka. Man kan utan tvifvel vara förvissad derom, att regeringen, i en fråga, som blifvit ifrån så många olika håll skärskådad, icke utan moget öfvervägande fattat sitt beslut. Ar nu dertill detta beslut i full öfverensstämmelse med en föregående R. St:rs skrifvelse, om det stödjer sig på alla förut hörda auktoriteters yttranden, månne det kan vara lämpligt att P>. St:r på grund af ett, om också högljudt uttaladt, missnöje på ett håll, genom en ny skrifvelse söka ändring i detta beslut, mot hvars ändamålsenlighet den korta tid, som efter dess lättande förlupit, icke ens kunnat lemna någon erfarenhet. Regeringen hade Irenne förslag att välja emellan: l:o Det af komilerade för den medicinska undervisningens ordnande framställda hufvudförslaget, åsyftande alla läroverkens sammanslående till en enda medicinsk läroanstalt i hufvudstaden; 2:o Att göra hvart och ett af de Irenne läroverken till ett ■sjelfständigt, eller med rättighet att utan samverkan med de andra utbilda sina elever; 3:o Att antaga det af komiterade framstälda s. k. interimsförslaget, åsyltande att fördela undervisningen mellan fakulteterna och institutet. Att antaga hufvudförslaget kunde väl svårligen komma i fråga, enär R.
De fyra femtedelar af berörde summa, hvilka tillfallit kommunerna, hafva blifvit använde, i städerna dels till förbättring af tjenstemännens löner, dels till allmänna byggnader och anläggningar jemte försköningar, dels ock till fattigvården, samt å landet nästan uteslutande till fattigvården och endast undantagsvis till andra kommunala ändamål, såsom kyrkobyggnad, skolhusbyggnad in. m. 5. Kameralforhållanden. Tab. N:o 10. Tabell öfver hemman och lägenheter m. m. bilägges under N:o 10. Under perioden har icke något hemman blifvit ur ödesmål upptaget, hvaremot, efter hvad uppgifvet är, dels följande pastorsboställen fått sig mantal åsätta, nemligen: i ösmo, Muskösund 1 mantal, i Sorunda, Sunnerby lf mantal, i Westerhaninge, Aby lf5 mantal, och i Österhaninge, Solberga lf mantal, dels ock torpet Frösättra, efter undergången skattläggning, blifvit åsatt mantal; hvarförutom åtskilliga lägenheter, utgörande inkräktningar å häradsallmänningarna, undergått skattläggning och tiondesättning. Till skatte hafva blifvit omförde tillhopa 21 mantal kronohemman och 27 särskilda kronolägenheter, hvarjemte för åtskilliga afsöndringar blifvit bestämda vissa årliga afgälder. Tab. N:o ll. I fråga om laga skiften m. m. åberopas bifogade tabell N:o 11 jemte derunder tecknade anmärkningar. Tab. Litt. e. Likaledes vinnes af nedanstående tab. Litt. E öfversigt af Statens direkta inkomster från länet för hvart särskildt år under perioden äfvensom af hvart års restantiebelopp; hvaremot, i anseende till de högst ofullständiga uppgifter, som, i afseende å kommunal-utskylderna, stå till buds, farhågan för att missleda bjuder att förbigå all redogörelse derför. O. Politi.
Hudar oberedda, torra, voro uti 1831 års tulltaxa belagde med tull af 8 r:st, uti 1836 och 1841 årens med 1 sk. och i 1845 års med 2 sk. Kongl. Maj:t har nu föreslagit och ulskotts-afdelningen tillstyrkt 1 sk. 8 r:st, men utskottet uppsatt till 2 sk. Hudar, saltade och rå, eller, såsom do nu kallas, »andra slag», taxerades 1831, 1835 och 1841 med 6 r:st, samt 1845 med 1 sk. per skålpund. Å dessa har Kongl. Maj:t nu föreslagit och afdelningen tillstyrkt 10 r:st, men utskottet förhöjt till 1 sk. per skålpund. Att dessa artiklar utgöra ett behöfligt råämne för våra garfverier, hvilket långt ifrån kan fyllas af vår inhemska tillgång på, till större delen, små kooch oxhudar, lärer icke kunna förnekas; och då hvar och en, som tagit del utaf de sednaste årens priser å inhemska råa hudar, känner, att dessa varit lägre, sedan tullen från 1846 års början uppsattes, än de förut voro, så bestyrkes derutaf, att den högre tullen icke medför uppmuntran eller understöd för vår bokapsskötsel. Enär en öfverdrifven tull alltför mycket fördyrar denna, för hela landet oumbärliga, nödvändighetsartikel, lädret, vågar jag påyrka de af Kongl. Maj:t föreslagna lägre tull bestämmelser 1 sk. 8 r:st å de förra och 10 r:st å de sednare. Kött, saltadt. Under längre tider har denna, för lefnadsbehofvet ournbärliga, ar tikel skyldrat i tulltaxan med den öfverdrifna tullsalsen af 6 r:dr 32 sk. per tunna. Genom konventionen med Ryssland och tillförseln från Finland, mildrades visserligen den menliga verkan af denna orimliga tullbestämmelse, men att den jemväl sedermera blifvit bibehållen, torde icke kunna nöjaktigt förklaras, om man afser det talrika folkets fördel. Kongl. Majit har nu föreslagit och afdelningen tillstyrkt en tull af 4 r:dr per tunna.
För att vi, som icke höra till facket, i frågor af denna art samvetsgrannt skola kunna handla så, som för fäderneslandets är bäst, har jag trott det vara rättast att följa K. M:s Propos., afgifven i följd af en rådgifvares förslag, som enhälligt blifvit af Stats-Rådet understödt och som af StatsUtsk:t tillstyrkts; ty dessa båda auktoriteter äro val i alla fall de bästa, vi hafva att hålla oss till. Hvad särskildt deri frågan beträffar, huruvida detta votum får anses som ett förtroende-votum för Hr Sjöministern, så säger jag uppriktigt, att just detta är för mig och för ganska många från landsorten ett skäl till att votera som vi göra. Under de sista riksdagarne hafva vi allt mer och mer hunnit öfvertyga oss om att det är omöjligt för Sverge att underhålla en stor seglande flotta, och hafva R. St:r derföre också anhållit att K. M. måtte för R. St:r framlägga ett förslag till sjöförsvarets ordnande på en efter landets tillgångar mera afpassad grund. Visserligen skapades här stora flottor både under Carl XI och Gustaf Hl, men den förra af dessa flottor bygdes under den tid, då Sverige stod på höjdpunkten af sin magt, och dan, sednare åstadkoms medelst Franska subsidier. Denna Ilotta minskades dock redan under det Finska kriget 1788 till—90, så att den aldrig mera uppnått sin förra storhet, och har den sedden, oaktadt betydliga bidrag till dess underhåll, nedgått så att dan nu reducerats, om icke till noll, åtminstone till endast få stridbara fartyg. Det är således naturligt, att då jag, och de som tänka lika med mig i denna sak, med glädje sett att den lyckliga stund ändtligen inträffat, då vi hafva en Sjöminister, till hvilken vi sätta fullt förtroende, på grund af hans redbara och oberoende karakter, och af den kännedom om Englands flotta, han under flere års vistande derstädes vunnit, och på hvilken vi kunna lita att han icke försummar något som kan göras, så tro vi det vara rätt att genom vårt votum uttala detta förtroende, och är det derför som jag voterar för detta förslag.
Re* ”visionsDomar, hvarest intet qvantum utnäm5, nas kan, betalas 12 Daler Silfvermynt; sam”maledes för justitieRevisions Resolutioner 12 ”Daler Silfvermynt, och gifves ingen vidare ”Canzlie-gebuhr;, samt utur Utskottets Memorial följande : ”Utskottet finnér sig böra ”tillstyrka, att, i likhet med hvad uti Kongl. ”Förordningen den 3o:de Januari 1778, för ”UnderDorastolarna är föreskrifvet, lösens belopp alltid må å de Handlingar, som från ”Högsta Domstolen och CanzliExpeditionerna ”till Parter uilemnas, varda tecknadt.” Friherre Cederström: Det förundrar mig att finna motstånd, i afseende på alla afgifters åtecknande å Domen. Om alltid Parten sjelf förde Rättegången, vore saken af ringa betydenhet; men då den vanligen föres genom ombud, kan parten af densamma blifva efter behag taxerad, om icke någon controll , genom afgifternes antecknande å Domen, inrättas. Herr Mcmnerstam: Af alla de uti Betänkandet och den upplästa taxan samt under öfverjäggningen gifna upplysningar i denna enkla fråga synes mig vara uppenbart, att icke något ytterligare kan tilläggas den påskrift af Expeditions-lösen, än det, som Utskottet föreslagit. jag ber den värda Ledamoten upplysa, hvilka andra utgifter han rnenar, och jag tviflar, att de äro af den beskaffenhet, att de kunna påtecknas ExpeditionenOm Deductionsafgiften har Friherre Boye upplyst förhållandet. Den 3 Juni. e. m. 75 Friherre Cederström: För min del inser jag Intet hinder, hvarför icke Deductions afgiften och äfvenså alla andra afgifter kunna tecknas å Domen, och yrkar i följe deraf återremiss af Utskottets Betänkande. Uppå härefter af Herr LandtMarskalken gjord proposition blef Utskottets Memorial återremitteradt. Å nyo föredrogs och bifölls LagUtskottets den 29:de
Maj:t behagade, uppå Stats-rådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bifogadt, i nåder gilla, samt förordna, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. In fidem, G. Högland. 28 Kongl. Maj.h Nåd. Proposition, A:o 64. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 April 1851, kl. 11 f. m. KONGL. MAJrTS Nådiga Proposition till Rikets Ständert angående provinsen Jemtlands rotering; Gifven Stockholms Slott den 22 April ISSI. Uti nådig skrifvelse af den 24 Februari 1840 täcktes Kongl. Maj .t, med framställning af hvad i afseende på frågan om lindring uti den hemmansegarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustnings-skyldighet vid de tvenne nästföregående riksdagarne förekommit, Rikets då församlade Ständer tillkännagifva, att Kongl. Maj:t, som funnit det af Rikets Ständer vid 1834 och 1835 årens riksdag afgifna förslag, rörande roteringen i provinsen, icke kunna af Kongl. Maj.t gillas och antagas, enär sådant skulle leda till en för rikets försvar vådlig minskning i den uti de norra orterna indelade, förut otillräckliga militärstyrka, vid detta förhållande ansåge den definitiva regleringen af roteringsoch rustnings-besväret i Jemtland böra verkställas i öfverensstämmelse med de af Kongl. Maj:t redan gillade och Rikets
Jag yrkar äfvenledes afslag å detta Bevilln.Utsks tillstyrkande och att det måtte få förblifva vid det gamla förhållandet, som ägt rum sedan sista bevilln. förordn. utkom. Det skäl Utsk. anfört, nemi. att erfarenheten visat, att, i följd af nu gällande bevilln.förordn., på landet bildat sig taxeringsdislricter, sammansatte af flere paslorater, äger visserligen sin riktighet på vissa orter; men på andra ställen deremot finnas icke sådana större taxeringscomiteer, utan en comité' sammanträder inom hvarje socken. Pä sådana orter skulle kronofogdarnes göromål blifva mycket förökade genom åliggandet att föra prot, vid dessa sammanträden. De äro visserligen, ehuru i min tanka oriktigt, ålagde att vara närvar, vid taxeringscomiteerna; men som kronofogdarne hafva mänga slags tjenstegöromål, hvilka äro af större angelägenhet, än det alt vara närvar, vid laxeringarne, så hä'nder det understundom att de, förhindrade genom andra tjenstegöromål, i sitt ställe skicka subslituter till taxeringscomitéerna. fläraclsskrifvarnes tid medgifver ganska väl alt i laxeringscoraiteerna föra prot. De skola i alla fall anteckna livad comiteerna besluta och införa det i längden, och detta är egentligen det rätta prot. som föres. Något discussionsprot. plägar icke i allmänhet vid taxeringscomiteernas sammanträden föras, och om det skulle föras någon gång, så är det helt kort, så att befattningen dermed för häradsskrifvaren icke upptager någon så läng tid, alt det på något sätt hindrar och distraherar honom från bans öfriga åligganden. Det nu föreslagna åliggandet för kronofogdarne skulle för dem endast blifva ett nytt besvär, utan att medföra någon nytta för det allmänna; och då kronofogdarnes göromål i alla fall äro så talrika, sä anser jag ieke skäl att påföra dem ett nytt besvär, hvilket icke medför det ringaste gagn för det allmänna. Jag tillstyrker afslag å Utsk:s hemställan idelina punkt. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik:
Rudbeck, Reinh. Carl Gabr.: Jag anhåller äfven att få instämma i den af Frih. Palmstjerna afgifna reservation. Frih. Manderström, Carl: Afven jag instämmer i den af Frih. Palmstjerna afgifna reservation, v Gr. Sparre, Erik: Jag instämmer med Frih. Palmstjerna i hans nu afgifna reservation. Ilr von Stockenström, Erik: Jag anhåller att få instämma i den af Frih. Palmstjerna afgifna reservation. Gr. von Platen, Baltzar, anförde skriftligen: Då jag redan under discussionen af den fråga, öfver hvars afgörande prot. nu blifvit justeradt, yttrat mig, anhåller jag nu få anföra det äfven jag anser det beslut som i sammanhang härmed fattades, vara högst beklagansvärd!, om det får tydas innebära en R. o. Ad:s afsigt, att till en oviss framtid undanskjuta den angelägna lösningen af vårt lands vigtigaste samhällsfråga. Jag har vid flera föreg:de tillfällen uttalat och vidhåller ännu den öfvertygelsen, att rättast och nyttigast skulle vara, om vid representationens ombildning, den föråldrade Stånds-indelningen kunde frångås. Men jag har likväl ansett behofvet att snart erhålla en förenklad bättre form för representationens verksamhet, vara så stort att detsammas fyllande i främsta rummet måste afses, och att det derföre borde vara hvarje Representants pligt, att icke, under tvisten om den ena eller andra grundsatsen för representationens sammansättning, försaka att begagna 334 Den 22 Mars f. m. hvarje tillfälle lill formernas förenkling som kunde erbjuda sig. Och i följd häraf fann jag mig föranlåten, att med åsidosättande af de betänkligheter som vid jemnförelse kunna finnas vara af mindre vigt för tillfället, lemna min röst för det sedan föreg:de Riksdag hvilande representations-förslaget, genom hvars antagande en högst väsendtlig förbättring af representationens arbetssätt onekligen hade blifvit genomförd.
Jag ffall ei vfwerlefwa den dag, dä jag icke motarbetar hwad jaa tror wara för mina Medborgare skadligt, sä wida min werksamhet deruti är laglikmätig. Jag har lärt at lyda; men skulle Försynen efter en stormig lefnad wilja förunna mig en lugn afton, ffall ingen kunna förebrä mig ai twingad eller lockad, medwetande hafwa öfwerträdt de pltgter mig som Swensk Medborgare älegat. Om hwad jag nu anfört är Lilräckligt at hos eder. mine Herrar, wederlägga den tanka, at jag af egna besynnerliga id^er welat uppehälla en kanhända nyttig saks snara afgörande, sä är mitt svstemäl fullkomligen wunnit. Men skulle jag wiig a vttr^ mig huru jag önffar at proposition om Finaneeplanens upgörande mä komma at framställas, i händelse Högloft. Ri!> derffapet och Adeln finner at den saken bör gä igenom, sä wore, at detta göres nied förbehäll at utan prejudicat för Standerne, at en annan gäng göra hwad dem enligt lag och billighet tilkommcr, och i synnerhet at Stats-Utskottet, utan at inwanta en sädan Financeplan, fortsätter sina arbeten i denna del, kä at om den icke förr än mot Riksdagens stut skulle erhällas, et brädffande afgörande icke mä hindra de förändringar som torde befinnas nödwändige. Frihev - 6z4 Den Z Augusts. Friherre sk Wetterstedt, Lric, hade ittZifrvit et Dictamen, hwilket uplästes sä lydande: I anledning af Stats Utskottets sista Plcmdagen npläste Protocolls Utdrag, har en wärd Ledamot gjort den motion, at Riksens Högloft. Ständer icke behöfwa genom Konungen infordra nödiga uplysningar ifrån wederbörande Ämbetsmän utan äga rättighet derom kjelfwe befalla, hwaröfwer Herr Grcfwen och Landtmarskalken samt Högloft.
Jag kan icke förmoda, att man önskar de fängelsestraff, som motionären afsett, nemi. flera års straffarbete, emedan våra fängelser för närvar, icke äro tillräckliga att inrymma de brottslingar, som der finnas, utan correctionisterne ofta måste utsläppas i brist på rum; mycket mindre hafva vi några fängelser för att fylla dem med personer, hvilka kunde dömmas för nu ifrågavar, brott. Hvar och en vet, huru ofta slagsmål inträffa; skulle nu hvar och en person, som dervid begagnar lifsfarligt vapen, blifva dömd till längre eller kortare tids fängelse eller fästning, så skulle säkerligen många och stora kostnader för Staten uppkomma för tillbyggnader vid fästningarna. Jag får således anhålla om bifall till Ulskrs betänkande. Frih. Cederström, Jacob: Den siste talarens argu mentation för bifall till Utsk:s betänk, är egentligen grundad på bristande utrymme i våra fästningar för emottagande af ifrågavar. våldsverkare. För min del måste jag bekänna, att om lagens straffbestämmelser för sådana förbrytare skulle rätta sig efter utrymmet i fängelsebyggnaderna, vore det rätt illa stäldt med samhället, och jag förmodar, att om desse förbrytare icke få bo så spatiöst, som man fordrar vid våra förbättringseller corrections-anstalter, så måsteman betänka, att här icke är fråga om förbättrings-anstalter ulan om strafffängelser, der förbrytaren får åtnöja sig med det utrymme och det arbete, som kan lemnäs. På denna grund kan jag ej annat än förnya min begäran om återremiss. Hr Cederschjöld, Robert Theophron: Den redogörelse, som Frih. Cederström, Anders, afgifvit öfver sitt tillgörande inom Utsk, har egentligen endast bestått i uppläsning af Utsk:s redan en gång upplästa betänk., och torde derföre icke behöfva bemötas med svar, då jag tror mig redan i min reservation hafva vederlagt hvad nu blifvit upprepadt. Jag vill blott för dem, som måhända ej hafva så noga kännedom 46 D en 3 J uni e. m. af förhållandet med denna fråga, erinra, alt det harvid alldeles icke, såsom Frih.
Ehuru denna framställning om ljuspenningarnes försvinnande under nu ingångna statsregel ings-period blifvit af Rikets Ständer bifallen, hafva Rikets Ständer dock, med afseende derå, ali, enligt räkenskapcrne, berörde anslag, å hvilket en mindre besparing år 1852 uppkommit, deremot visat blist år 1853 af 1,522 R:dr 95 öre och år 1854 af 6,398 R.dr 52 öre, troll, alt anslaget bor bibehållas vid nuvarande belopp, hvilket dock, för jemnaude af Hufvud-titclns slutsumma, ökats med 58 öre. Då uli öfriga under denna Uufvud-lilel uppförda anslag förändring icke funnits böra ega ruin, hafva, med iakttagande af ofvan omlörmälda bestämmelser, ulgilts-summorna å Riks-stalens Andra Uufvud-lilel blifvit fastställde att, frän och med år 1858 till dess nästa stats reglering vidtager, utgå som följer: Ea:pcdilinns-Utskoltets Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 102- 645 A n dr es Siw, jr wtf-tife in. Jaslitie-Döpar tern eniel. Departemcuts-ehefcn, Juslitie-stals-minislern Departementets expedition Högsta Domstolen Juslitic-kanslers-expeditionen Just ilie-re visions-expeditionen Svea llof-rält med derunder lydande Justilie-stat: 11 of-riiIteus anslag 163,400: — Juslilie-statens anslag : samma belopp, som i 1855 års Biks-slat, nemligen: . 18,989: 52 2,201: 89. Penningar Indelta räntor 21.191: 41. Götha llof-rält med derunder lydande Justilie-stat:
Föredrogs å nyo LagUtskottets den 24 sistledne April under N:o 42 meddeldte, samt den 7 sistledne Maji eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, motion, angående en Lag i afseende på förbrytelser, begångne af åhörare inom RiksStåodens Plena, eller Riksens Ständers Plena Plenorum. Herr von Hartmansdorff, Auguft: Då detta Betänkande angår den fråga, som innefattas i Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse, hvilken blifvit till Lagutskottet remitterad , så lår jag hemställa till Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke proposition till återremiss finge , ske på det att Herr Rosenblads motion måtte, i sammanhang med Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, af Utskottet behandlas och Riksens Ständer föreläggas. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade återförvisa LagUtskottets ifrågavarande Betänkande, med anmodan till Utskottet, att, i sammanhang med Kongl. Maj;ts den 23 sistledne Maji eftermiddagen till Utskottet remitterade Nådiga Skrifvelse, rörande ollentlighet vid Ståndens Den 6 Junti e, m. 155 öfverläggningar, företaga ärendet till förnyad handläggning. Bifölls. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden ; Från StatsUtskottet: Af den 26 sistledne Maji: N:o 180. I anledning af Riksens Ständers Revisorers åren 1820 och 1822 afgifne berättelser, rörande granskningen af Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och förvaltning för de senare åren. Öfver åtskilliga af Riksens Ständers Revisorer åren 1820 och 1822 Iramställde anmärkningspuncter, rörande Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning. I anledning af Riksens Ständers Revisorers gjorde anmärkning , angående den till Italien år 1821 verkställde export af korn och hafra.