Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Guy de Maupassants » Musotte », o m dess visserligen ömtåliga, men djupt gripande ämne, o m dess framgångar på pariserscenen hade genom pressen ryktet försports äfven här hemma. Det var intet tvifvel o m, att här förelåg ett literärt verk af mindre vanligt intresse, något s o m vi ock tro ej kan förnekas ens af dem, som i tisdags gingo från premieren med betänkligheter gent emot ämnets lämplighet för scenen. Till detta intresse sällade sig förväntningarna på den prestation, den unga skådespelerska, som uppbar titelrollen, komme att bjuda. En rik talang, stadd just i perioden af den starkaste utvecklingen, erbjuder en egen lockelse. Och detta gäller om Lotten Seelig. Endast i den andra akten spelar Musotte personligen in; men till gengäld uppfyller hennes figur så helt denna akt, att man kan säga: den andra akten är hon. Oss syntes Lotten Seelig i den långa, trots allt ej så litet pinsamma scenen på dödsbädden hålla en konstnärlig måtta, som förtjänar varmt erkännande, o c h som var egnad att sprida öfver detta martyrium, hvilket så lätt åt det ena eller andra hållet kan öfverdrifvas, den dager af sann mänsklighet, som bäst verkar mildrande och försonande. Ett öfverdrifvet markerande af antingen det andliga eller kroppsliga lidandet skulle så lätt kunna verka, här uppstyltad patos, där motbjudande naturalism. Den » gyllene medelväg », s o m den unga skådespelerskan höll, är just den sanna konstens väg. Den andäktiga dödstystnad, som vid ridåns fall efter denna akt under minuter tryckte öfver saSvenska Mönster för Konstaäfnade-r ocJt Broderier utkomma i färgtryck 1 6 häften med 6 planscher 1 hvarje häfte. Första häftet i rnedlo af november. För prenumeranter 7:50 för hela verket. PrenumeraJAKOB KULLE, Postadress Stoekholm. t l o n n o s barnkammaren, där de små eljes brukade leka vid bordet framför det af vinrankan skyggade fönstret likaså; i köket fick han höra, att frun gåt ut m e d alla tre barnen, de båda minsta i vagnen. Hastigt tog han sin hatt o c h gick ut.
S. D. Till Lag-Utskottet remitterades, jemte afgifna yttranden, motioner af Herr Henschen : 0V:o 216), om antagande i Sverige, med någon modifikation, af Norrska lagen den 16 Juli 1845, angående dem, som bekänna sig till den Kristeliga religionen, utan att vara medlemmar af stats-kvrkan; (N:o 217), i fråga om konventikel-plakatets upphörande; och (N:o 218), l:o angående förklaring af 1 Kap. 2 8 Missgernings-balken, och 2:o derom, att Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om vidtagande af skyndsamma åtgärder, till lugnande af de separatistiska rörelserna, samt upphörande af förföljelser emot dem, som i borgerligt afseende föra en stilla och oförvitlig vandel. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Herr Almgrens motioD (N:o 222), i fråga om kredit-lagarnes förbättring. i S. D. Till Lag-Utskottet remitterades, jemte afgifna yttranden, Herr Sundblads motion (N:o 239), med förslag till förändrade föreskrifter, angående utmätning för fordringar. S. D. Borgare-Ståndet remitterade till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet motioner: Af Herr Billström (N:o 221). om stapelfrihet för Sölvitsborgs stad; Af Herr Stolpe (N:o 221), derom, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifva deras öfvertygelse om behöfvet och nyttan af en länen omfattande kommunalstyrelse, och anhålla, att Kongl. Maj:t behagade låta utarbeta och Rikets Ständer förelägga nådigt förslag till författning i ämnet.
Den första omständigheten är den, att icke ännu något enskildt bolag är DiIdadt eller förbundit sig lill något bidrag, icke så, alt den obetydliga summa, som derigenom skulle kunna vinnas lill minskning af Statens utgift, vore af stort värde, men derföre att i en framtid Statens intresse alltid häst bevakas, ju närmare det är förbundet med de enskildes. Jag skulle anse det icke rådligt, alt Slaten företog en så betydande anläggning, som skulle kosta 4 millioner, oell sedermera hade så väl underhållet som alla möjliga dertill hörande förhållanden att ensam ombesörja. Således om det enskildta bidraget också blott vore ^ million eller t. o. rn. mindre, skulle det dock, efter min förmening, vara i högsta grad angeläget för Staten. De vådor, som Hr Nordenanckar i sin motion anfört, om ett bolag skulle vid ettså stort företag uppträda såsom ägare af anläggningen, nemi. att taxeafgiflerna skulle kunna stegras öfver höfvan, äfvensom öfriga betänkligheter, torde kunna förekommas mycket lätt, om det stipuleras såsom ett villkor för Statens bidrag, dels att Regeringen fastställer taxorna, dels också att icke utöfver en viss procent af årliga vinsten må kunna tillfalla actieägarne. Det andra skälet är det verkligen alldeles outredda af jordersältningarna. Det må vara en sanning, som bär blifvit framställd, att för det mesta denna canal skulle gå genom ouppodlade trakter, men jordersättningarne kunna derföre likafullt blifva orimliga. När Fredrik den store i Potsdam ville uppbygga ett slolt, var det en handtverkare, som Den 24 Mars e. tn. 373 icke lill honom ville sälja sin koja, utan för eli så orimligt belopp alt Kungen icke ansåg sig med skäl böra betala det, och denna koja står ännu qvar. Om ägarne af de obetydliga jordlapparna få vela, att Staten måste betala hvad som begäres, så kan delta äfven gå långt. Det tredje skälet är, att med all aktning och tacksamhet för det arbete, som af kunnige ingeniörer är nedlagdt på undersökningen och förslaget, så skulle jag ändock icke anse otjenlig!, om ytterligare undersökningar och controller blefvo vidtagna.
Det torde för mången vara svårt 1111, då både beska!tningsgrunderna och penningeräkningen gå efter 12-talet. Långt värre blefve det sedan den sednare ginge efter 10-talet, och dubbla förvandlingar måste göras, nemi. först efter den gamla penningeräkningen i 12-tal, och sedan efter dennas jemförelse med den nya 10-räkningen. I alla fall måste antingen Kro - 120 Den 12 Oetober f. m. nan eller den skattskyldige få sätta till skillnaden mellan 76 och 100, eller de Tf5, hvarmed 12- och 10-räkningen skulle, efter det nya förslaget, söndra sig. Huru många svårigheter skulle ej stundeligen uppstå i minuthandeln med matoch dryckesvaror, frukt och mjölk m. m., särdeles på torgen, der säljare och köpare, män och qvinnor skulle vara i ovisshet, ej blott om varornas rätta pris, utan än mera om rätta betalningen derför, hvilken, om än räkningen gjordes i nytt mynt, dock måste ofta verkställas i det gamla, så länge det ej hunnit indragas. Följden skulle blifva icke blott bedrägerier, utan ännu oftare missräkning, samt missnöje på dens sida som förlorade. Att missnöjet vid sådana tillfällen ej stannar endast vid klagan, det bar man sett i andra länder, äfven då missnöjets skäl varit ett misstag. I Hessen, deiman, i likhet med hvad Preussen gjort, införde den nya beräkningen af 30 groschen på thalen), i st. f. de der förut brukliga 32 groschen, skedde i anledn. deraf ett upplopp. Folket trodde nemi., att när det icke fans mer än 30 groschen på thalern, så hade man borttagit 2:ne, och derigenom minskat thalerns värde. Förhållandet var likväl omvändt, ty thalern var lika stor, och när han dä delades i 30 groschen i st. f. 32, så var hvarje af de 30 nya groschen bättre än hvartdera af de gamla 32. När vi se sådana händelser i andra länder, hvarföre skole vi onödigtvis utsätta oss för dylika, under en tid, då vårt penningeväsende är nog trassligt ändock?
Ridderskapet och Adeln har till Utskottet remitterat ett Memorial, i detta ämne, a£ Herr I. P. Lefren, så lydandet ”Vördsamt anhåller jag få fasta Ridderskap, et och Adelns uppmärksamhet vid en händelse, sorn inträffade år 18x8, emedan den torde förtjena det i en tid, då maia synes benägen, att med allvar sysselsätta sig med uttänkande af medel till Svenska nä* ringarnes upphjelpande.1’ ”1 början af sommaren år 1818, anlände hit en. förmögen köpman ifrån Baltimore i Norra America— Hans afsigt var, att på, stället inhämta upplysningar, huru vida eji möjligt vöre, att öppna afsättning på Nor« ra America för Svenska manufactur producter. ” ”Han hade kännedom derom, att våra, arbetslöner i allmänhet vöre låga i jernnfö relse med Americas och Englands, samt att vår skicklighet, att tillverka finare varor, icke inycket gai efter EngelsmännenBj men i syn» Besv. och Ekon. Viik. Betänknnclcn. 665 nerhet hade han fastat sin uppmärksamhet derpå, att Svenska jernets allmänneligen brukliga dimensioner ej voro passande för behofven i hans fädernesland, och att mycken dagsverkskostnad der åtgick, attafSvenskt stångjern eller vanligt ämnesjern åstadkomma tillverkningar af gröfre beskaffenhet, hvilka dagligen erfordrades.” ”1 anledning häraf företog han under sitt vistande härstädes resor till åtskilliga Svenska manufacturverk och jernbruk, och förklarade, vid återkomsten till Stockholm, bestämdt, att han vunnit den öfvertygelse, att Sverige kunde exportera ämnesjern till America med en betydlig ömsesidig vinst, allenast de lämpliga dimensioneme blefvo kända, och första steget till öppnande af denna nya handelsgren gjordt.” ”Han hade äfven funnit prisen på finare Svenska manufactursmiden och trädarbeten temmeligen billiga, och godheten icke allenast försvarlig, utan i många fall täflande med Engelska producter af samma slag.
Hade detta varit duodecimalt, hvilket onekligen varit ändamålsenligare, så hade ock alla mått-, vigtoch mynt-system bort vara likaledes duodecimala; Och hade tal-systemet varit sexagesimalt, — som Ptolemeus anses hafva åvägabragt, ehuru timmans och tidsminutens samt gradens och bågminutens underafdelningar äro nästan de enda, som sedermera bibehållit sig enligt detta system, — så hade äfven alla mått, vigter och mynt bort vara på samma sätt indelade. Men nu, då ingen förändring i det en gång antagna tal-systemet efter tiotal synes kunna komma i fråga, är ock onekligen tiotalsräkningen beqvämast i afseende å mått, vigt och mynt, äfven för den mindre öfvade räknaren. Också påstår en inhemsk författare, på grund af den erfarenhet, han 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 62- under en mångårig undervisning inhemtat, att räknekonsten skulle genom detta systems antagande förlora två tredjedelar af sina svårigheter. Ett säkert bevis för decimal-systemets praktiska användbarhet i afseende å mått, vigt och mynt, torde finnas i detta systems stora utbredning. Då det skulle leda till för mycken vidlyftighet, att fullständigt visa, hurusom decimalsystemet i mått, vigt och mynt blifvit mer eller mindre fullständigt antaget i olika länder, torde bär vara tillräckligt att uppräkna de stater, som vi för närvarande erinra oss hafva, dels uteslutande, dels vid sidan af äldre, mer eller mindre fullständigt antagit ifrågavarande indelningssätt i 10, 100 eller 1000. Dessa stater äro: l:o. I afseende å Mättet (för längder, ytor och rymder): Frankrike, Belgien, Holland, Neapel, Kyrko-Staten, Konungariket Sardinien, Modena, Lombardiet, Venedig, Schweitz, Wurtemberg, Baden, Rhen-Bayern, Hessen, Darmstadt, China, Japan, utom många andra stater, som indela fältmåttet decimalt; 2:o. I afseende å Viglen:
Den härefter föreslagna Tariff öfver beräkningsgrunden för pannerymden är, genom Ridderskapets och Adelns beslut att antaga 1824 års Författning, hvaruti en i liufvudsaken alldeles lika Tariff förekommer, af Högbemälde Stånd godkänd, äfvensom den är vorden gillad af Presteoch BorgareStånden, Bonde-Ståndet har väl deremot, i förening med siLL beslut om 5 §. af förevarande artikel, ansett den förändring uti Glass-fördelningen i 1824 års Kungörelse skola ske, alt usta Classen fördelas uti tvänne Glassér, på det sätt, att den, som efter Hemmans-värdet egt nyttja 20 och. n5 kannors panna, må begagna 3o kannors panna, och den, som efter Hemmans-värdet haft rätt att begagna 3o, 35, 4° oc^ 4^ kannors, må nyttja 5o kannors panna; men som ifrågavarande Tariff på ofvannämnde sätt är af trenne Stånd gillad; alltså bör, i Utskottens tanka, densamma, sådan den i Förslaget förekommer, lända till efterrättelse. Sedan , till följd af hvad hemslälldt 8 Bcvilln.-j Lagoch Occ.-Utsk. Mern. N.o 27. » blifvit derom, att en enkel panna af go kannor må utgöra det högsta * hvaraf en jordegare får i ett verk eller på samma Bohlstad sig begagna * förenade Ulskotten föreslagit, att uti 3 §.« näst efter Tariffen, skulle inflyta ett stadgande af följande lydelse: Å‘utöfver hvilket sistnämnde maxi-, raum (yller go kannor), kokrummet obe-, räknadt * pannerjrmden icke må sträckas* ehvad egendomen till större eller mindre belopp öf verstiger i5 *000 R:drs. värde*" så liar detta förslag blifvit af Preste-Ståndet ovilkorligen bifallet* samt af Vällofl, Bor-, gare-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet på det sätt gilladt, att, då 4 §•
I den olycklige konungens barndom spårar man redan den kamp, som han var bestämd att kämpa, fastän icke att utkämpa, med de inre fienderna, en kamp, den hans höge farbroder, hertigen af Södermanland, tycktes hysa någon fruktan att nödgas antaga såsom bevis af påkommande sinnesrubbning, emedan han stundom alldeles oförklarligt föll än i häftig gråt, än i häftig vrede, än i häftig glädje, samt tvärtom. Redan tidigare belyser Gustaf Adolfs guvernör, riksrådet Sparre, hans lynne; och när man läser de dagliga rapporterna derom, väckes man till en djup undran öfver det sätt, hvarpå dessa olika utbrott uppfattades och behandlades, då han så hårdt vid minsta förseelse, vare sig mot etiketten eller andra formbegrepp, skrämdes under lydnadens ferla. Men hvad hade man genom all denna stränghet slutligen vunnit eller, kanske rättare sagdt, skapat? Jo, utan tvifvel just en hjertats och sinnets förstockning, som framdeles skulle taga sin skada igen, i en alltid misstänksam vaksamhet och ett djupt tillbakadragande inom eget väsende ... Det var en grym barndom utan knoppar och utan rosor, ett bittert förspel till hans kommande lif. Under ständigt outredda misstag, till roten skakad genom den förfärliga händelse, som så tidigt gjorde honom faderlös, sträfvade väl den kunglige telningen emot sin missriktning, men växte ändå allt mer och mer sned och vind. När nu telningen blef ett träd, hämnades den sin förra svaghet och yfdes öfver en kraft, som tyvärr var underminerad. Men var det underligt att Gustaf IV Adolf trodde på sin kraft, sin makt och sin kallelse till stora ting? Ilade han ej hela svärmen af smickrare som hjelpte honom att resa sina mirakulösa fantasibyggnader, som besjöngo hans olycksaligaste handlingar och utgöto likt en svärm bin sin honing öfver honom, intilldess det ej längre lönade mödan att suga rosendoft för att slösa det på en ”ohjelplig menniska” – han var då rätt och slätt menniska – som blindt gick emot sitt sjelfskapade öde. Det var nu den tidpunkten som nalkades.
St:r meddelade och bos K. M. i underd:het anmälda, måtte så snart som möjligt kunna tillämpas, torde Utsk., som naturligtvis kommer att införa desamma i förslaget till Riksg:sKont:s nya reglemente, tillika få sig updraget att, för dessa besluts och stadgandens behöriga iakttagande under tiden intill dess sagde reglemente kan utfärdas derom särskildt underrätta Fullmäktige i Riksg:sKont.»; men Betänk, innehåller, som förut vidlyftigt blifvit påpekadt, åtskilliga föreskrifter för StatsKont. och andra förvaltande myndigheter, som stå under Konungens lydnad, och öfver hvilka R. St:r icke ega att ensamt besluta. Det som härmed åsyftas och som i sig sjelf är godt att nemi. man skulle åt rörelsen öfverlemna de penningar, hvilka genom upbörden influtit, kan vinnas på annat sätt, ifall någonting i detta afs:de är att önska, nemi. genom en 24 De» 2 December. underd. skrifvelse till K. M. med anhållan att K. M. täcktes vidtaga åtgärder i denna riktning; och jag hyser icke något tvifvel att ju icke Regeringen i detta hänseende skall göra hvad på densamma kunde ankomma och som är med det allmännas rätt och säkerhet öfverensstämmande. Jag tror således att allt som innehålles i dessa punkter, med undantag af den 7:de, kunnat på så beskaffadt summariskt sätt affärdas i önskningsväg, men att 7:de punkten ang:de sättet för utlåningarne, om hvilket R. St:r ega ensamt besluta, bör härifrån afskiljas. Beträffande denna punkt så anser jag att man icke häri bör inblanda »upbördsmedlen». Deremot hafva redan gjorts och komma troligen vidare anmärkn:r att göras; och jag tror det vore lämpligare om punkten i st. f. att lyda så »de till RiksgrsKont. influtna upbördsmedel eller aflemnade behållningar samt detta verks öfriga kontanta tillgångar skola, såvidt och så länge de icke behöfva användas etc.» ändrades till »Riksg:sKont:s kontanta tillgångar skola, såvidt och så länge de icke behöfva användas etc.»
Herr Lagergrens, Anders, den 24 dennes f. m. på bordet lagda motion om inrättande i Stockholm af en normal-skola för fruntimmersu ader visningen; tillika med ett, i anledning deraf, denna dag afgifvet yttrande; Herr von Mentzers, Carl Fredric, den 24 dennes f. m. på hordet lagda motion om lindring i roleringen inom Kullings och Gäseneds härader af Elfsborgs Län; tillika med de i anledning deraf denna dag afgifne yttranden ; Bevillnings-Utskottet: Herr Rosenblads, Bernhard, den 24 dennes f. m. på bordet lagda motion om upphäfvande af Export-tullen å vissa varor och tillökning af Import-tullen å caffe; tillika med de i anledning deraf denna dag afgifne yttranden; Herr Nordenanckars, Fredric IVilhelm, den 27 dennes e. m. på bardet lagde motion om förändringar i tull-lagstiftningen m. m.; jemte de i anledning deraf denne dag afgifne yttranden; Grefve von Scliwerins, Adolf Henning, den 24 dennes e. m. på bordet lagda motion om upphörande af porto-friheten för tidningar och Prot.-Utdrag, dea 26 Augusti 1844- 117 periodiska skrifter, sorn genom Postverkets försorg afsändas; tillika med ett i anledning deraf denna dag afgifvet yttrande; Bevillningssamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskotten; Herr Pi'inzenskölds, Carl, den 24 dennes e. in. på bordet lagda motion om inskränkning af rättigheten att förtulla lyxoch andra manufactur-varor lill endast ett färre antal stapelstäder; tillika med de i anledning deraf denna dag afgifne yttranden; B a nco-Ui skottet:
£)å bet icfe är anflagetö belopp font utgör föremål för min referöatioit, utan anorbningSfåttet, få finnér ;’ag mig böra på förfjanb förflara, att jag anfer ftnaneietta regleringar icfe ininbrc wara i bcfof utaf att bpggaS på rigtiga lagfiiftningögntnber, än någon annan bet af fambällSförbåHanbena. tt. S)?aj:t bär, i affccnbe på fättet att fylla eftra an ;cmmäl på beni font frambeteö Fcmiuia att förbetarne beraf upphämta. Sien i affeenbe på ett få beffaffabt föremål font iftånbfättanbet af SfifctS förfwarös werf, tror lifiräl Utffottet att bertin erforberlige auftalter böra beftribaö af (nvarje tib för ftg, få mibt tiffgångarne bet mebgifmaj att frebenö lugn bör begagnats for att fina* ningönt titt betta wigtiga odp för Sfifetö fjetfbeflånö få o Fan odf) iife bör i riföbalrrtal allena beräFnä ben ena tibene! förbåls lanbert titt en annan tiöö, pwab ffulberö ocf) forbringarsi conto beträffar. 2:0 ©taten ntåflc beträffa!» fåfoin ett för ftg beftås S3 c t a n f a n & e it, 255. XXI cubé fjell, ocfjfåY ej biitbraS-i fm gång tiff utwecfling ber* af att generationer uppträba efter fjwaranbra.
45 dagfens början, till Utskottet aflemnade saint sedermera Rikets Ständer meddelade Berättelse om Banco-Verkets Öfverstyrelse sedan sista Riksdag, hemställt, (pag. 4i) huruvida icke Fuilmägtige, med afseende på Guldets i senare tider stigande värde, i förhållande till Silfver, och sålunda omöjligheten att, efter den under fordna förhållanden bestämda grund för Bankens vexlingspris af Guld, kunna erhålla någon betydligare qvantitet af denna Metall, Fuilmägtige må blifva autoriserade att, efter handels-förhållandena, bestämma det värde, hvartill Guld, i proportion emot Silfver, må kunna vid upphandlingar och leverancer för vissa perioder emottagas. Enligt 1664 års Myntförordning gäller en Svensk Ducat, innehållande i fint Äss, i R:dr 46 sk. eller 94 skilling i Silfver (Riksdalern utmyntad i fint till ungefär 534| Äss), efter hvilken Myntfot förhållandet emellan Guld och Silfver hlifver såsom i4-|ff, eller i rundare tal i4| till 1. Efter 1776 års realisation inyexlade Banken Ducater å gZ sk., och utvexlade dem å 94 sk. (Myntfoten), och fortfor denna in-och utvexling, till Allmänhetens fördel och någon vinst för Banken, de första åren med sådan liflighet, att stundom mer än 5o,ooo
Revisions-förrättningen bör alltid taga sin början den 15 September och omfatta de för år afslutade räkenskaper, hvilka af föregående Revisorer icke blifvit granskade. Ej må någon Revision öfverskrida en tid af två månader. Med Revisorernas röstberäkning forhålles enligt de uti 66 § utstakade grunder. Bihang till samtlige Riks-ståndens protokoll, III Samlingen, Konstitutionsutskottets Memorial Nrris 6, 7. Ridderskapets och Adelns protokoll för den 12 April 1848. Preste-ståndcts protokoll för den 12 April 1848. Borgareståndets protokoll för den 5 April 1848. Ronde-siåndets protokoll för den 8 April 1848. Förslag till ändring i 2—6 mom. 14 § och 22 § RiksdagsOrdningen, rörande representations-iåittigheten för Fahlu Bergslag. Rlksdags-Ordning-eia» § 14. l:o Hufvudstaden Stockholm l:o Hufvudstaden Stockholm — årliga utskylder. årliga utskylder. 4 Konstitu tio tisUtsko tte ts Memorial N-o 4. 2: o. De öfriga Rikets Städer äge att sända fullmäktige af Stadens Borgare eller Magistrats-personer, och Fahlu Bergslag af Fjerdeparts-ägare, som tillika äro brukande Bergsmän. 3:o. Valen skola ske inför Magistraten, efter det å hvarje ort hittills öfliga valsätt, deruti likväl ändring kan äga rum, enär antingen någon Stads samtlige valberättigade invånare, eller ock en eller flere klasser bland dem, hos Konungen anhålla om fastställande af en ny valordning för staden, och Konungen, efter vederbörandes hörande, finner skäl att härtill samtycka. Då valen förrättas af Borgerskapet samfäldt och icke af Elektorer, beräknas rösterna, efter hvad hvar och en af de väljande till staden skattar, samt, för Fahlu Bergslag, efter Fjerdepartsgrufvedelarne. Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar, af Borgerskapet eller af dess utsedde Elektorer, må riksdags-fullmäktig icke kallas. 4:o.
N:o 7 , med förslag om ett nytt myntsystem ; och N:o 8, i anledning af Kongl. Maj:ts lili Rikets S änder allåtne och rtf samtlige P.iksStånden lili BancoUtskottet öfvcrleranade 'Nådiga Skrifvelse al den 8 Febr. 18R4., angående Bankens öppnande tili utvexling af Silfver. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Lag-Utskottets Betänkande N:o 4o öfver Prosten L. G. Mittags motion, om meddelande af föreskrift att äktenskap bör inom viss tid efter skedd lysning tredje gången, genom vigsel fullbordas, eller ock fästningen varda upplöst SD. Vid förnyad föredragning bifölls Lag-Utskottet? Betänkande N:o 41, öfver Herr Professoren Doctor E. C. Grenanders motion, om förändrade föreskrifter i afseende å Kungörelsers publicerande i Kvrkorna, S. D. Vid förnyad föredragning åtterremitlerades Lag Utskottets. Betänkande N:o 42, Öfver motioner med förslag till ändring i nu gällande Lag angående behandlingen af frågor om oenighet makar emellan. S. D. Vid föredragning åtterremitterades: Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets Betänkande: N:o 37, i anledning af väckta motioner, ej mindre om bestämde föreskrifter för befordringar inom Postverket, än ock om behofvet af en ny Postordning och InStruction för Postlnspeqtorer och Postförvaltare samt af nytt löningssätt för desse tjenstemän. S. D. Vid förnjrad föredragning, åtterremitlerades Allmänna BesvärsOch OeconomicUtskottets Betänkandet 8 Prat. IJtdr. d. 6 Maji iSlf. N:o 4^, i anledning af väckt fråga om Artillerihästars begagnande i stället för kronoskjuts till forsling af Kronans spanmålsoch mjölförråd för vissa Garnisonsorters Lehöf. Från Vä Ilo fl. Borgare-Ståndet. S. D.