Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag säger derföre icke, att jag för min del skulle anse en uppjagad kurs såsom ett hinder för vexlingen; men andras farhågor kunde deruti finna ett hinder, och på delta sätt blefve äfven det hindret undanröjdt. Jag har hört *34 Den 3 Mars f. m. invändas, att de 2 millionerne ej voro att beräkna, emedan de skulle utgå till inlösen af de derföre utgifna sedlar. Det är ej förhållandet. Då skulle vi erkänna rigtigheten af den satts, som Herr Cederschjöld yrkar, att närvarande sedelstock efter dess närvarande silfvervärde kan anses mäta nationens behof af circulerande mynt. Detta är rigtigt under vanliga förhållanden, såsom efter realisationen, ty vi komma då in i det stora financiella verldssamhället; men det har icke varit förhållandet, så länge vi ägt detta olyckliga sedelmynt utan bestämdt värde, utan rättighet att behålla ett bestämdt värde. Farhågan för hvarje kurs, för hvarje Riksdag, som kunde nedsätta myntet, har försämrat värdet långt under den rätta proportionen. Det är detta, som till en del gjort närvarande ställning tryckande. Före 1808 utgjorde den verkligen utelöpande sedelstocken i4 millioner i silfver; det är å 128 sk. svarande emot millioner R:dr Banco. Den gör na högst 3o millioner, det vill säga omkring 7 millioner mindre. Men det är misstroendet, som nedtvingat värdet, och deri finnes ett af de skäl, hvarföre landets näringar känt brist på mjmt. Om ock nu 5 millioner till utgifvas, komma vi dock ej till det maximi-belopp, på hvilket vi förr varit, och troligen är näringarnes naturliga behof nu ej mindre än då. Det är också en fördel af realisationen, att vi efter dén Den 3 Mars f. m. 135 ej behöft alla dessa onyttiga calculer, huru många millioner äro utelöpande. Då, genom Konungens sanction till myntbestämningen, det vilkor för lånets upptagande, som finnes i StatsUtskottets sista Utlåtande, blifvit uppfyldt, tillstyrker jag bifall till hvad reservanterne yrkat. Till svar å hvad
För öfverlätandet af en så betydande rättighet har Utsk. likväl icke ingått i den ringaste motivering, icke anfört ett enda skäl. Utsk. har icke ens omnämnt det med ett ord i sjelfva betänk., utan endast lior i den resumerade punkten. Jag hänvisar till pag. 52, hvarest Utsk., sedan det upptagit de anmärkningar, som blifvit gjorda emot itsta och 2:dra punkterna af Utsk:s förra betänk, i ämnet, yttrar, att Utsk. ansett föreskriften ”0111 en viss proportion emellan ”metalliska cassan och sedelstocken, före hvars öfverstigande ”sedelstocken ej må ökas, och vid hvars försämrande tjen”liga anstalter böra af Bancostyrelsen vidtagas till samma ”proportions återställande, böra bibehållas, men, i öfverensstämmelse med den uti aldia punkten gjorda jemnkning, ”funnit pi-opoitionen jemväl å detta ställe böra bestämmas ”alt blifva såsom 1 till 3;” samt vidale: ”äfvensom Utsk., ”med fästadt afseende å den af åtskilliga ledamöter yttrade ”nödvändigheten att meddela några bestämmanden för Banco"styrelsens rättighet att öka rörelsecapitalet, i händelse metalliska cassan linnes stå utöfver det bestämda minimiför”hållande, trott sig böra tillstyrka, alt Bancostyrelsen ej må ”äga, på grund af ett sådant fördelaktigt förhållandef vidta - Den a8 Juli c. m. 3o5 ”taga någon åtgärd till rörelsecapitalets ökande i annan väg, ”än medelst utlåning mot pant af gilld , silfver, koppar, jern ”jemte öfriga effecter, uppräknade i bancoreglementets 4m't. ”4 afd. §§ 10—15.” Der slutar Utsk:s raisonnement. Mig vill det liäraf synas, att, då betänk. beslöts och redigerades, Utsk., långt ifrån att vilja tillåta sedelemissioner, i stället baft för afsigt att uttryckligen inskränka rättigheten att öka rörelsecapitalet inom det belopp, som kunde utgå emot lån på pant af guld, silfver, koppar <&c.
Constitutions Utskottets betänkanden, 51 2:0 Om tiden för de HofRätterne underrätta. §- 14. Hufvudstaden Stockholm ... Fullmagt från annan Stad. §. Uti Riksdagsmanna-valen uppbäras och redovisas. 1:0 Hufvudstaden Stockholm årliga utskylder. 2:0 De öfrige Rikets . , . brukande Bergsmän. 3:0 Valen skola ske icke kallas. 4:0 Götheborg ege rätt eller Borgare är. 5:0 Ingen må för Städerne från annan Stad. 17* 1:0 Uti Riksdagsmans valen . .. sjelf föra Protocollet. 2:0 Vid alla Riksdagsmanna - val uppbäras och redovisas. 52 Canstitutiom-Utskottets betänkande. §• 23. Samma dag, då 1:0 Samma dag, sina Talmän. då sina Talmän. Landt-Marskalk 2:0 Landt Mar och Talmän till skalk och Talmän lif och själ 1 ... till lif och själ! De i denna Ed 3:0 De i denna Talmans stalEd Talmans len företräda. ställen företräda. §. 24. Uti hvart Stånd 1:0 Uti hvart derom förordne. Stånd derom Bonde-Ståndet* förordne. Secreterare till 2:0 Bonde-Stån lif och själ! dets Secreterare till lif och själ ! §• 27. Propositionen, 1:0 Propositio angående till nen, angående eller afstyrkande, å Riks-Salen hållas. 2:0 Propositioner rörande till eller afstyrkande. §• 29. Constitutions10 Constitu Utskottet, som utgö* tions-Utskottet, som Constitutions-Vtskottets betänkanden. 53 res ... i deras ställe derom besluta. §• Stats - Utskottet som skall bör utgöras. I händelse kunna förrättas. §■ BevillningsUtskottet Plena underställas. Yppar sig den ofvan föreskrifvet är. utgöres enligt Tryckfrihets - Lagen ansvara. 2 o Constitutions-Utskottet åligge pröfning underställas. 3:0
”Vid detta förhållande, har Stats-Utskottet trott, ”att, vid denna Riksdag, icke bör fattas något bestämdt och ovillkorligt Beslut om Gen.-Assist.-Cont:s ”blifvande öde, utan att åtgärderne nu endast böra a54 Stats-Utskottets ”rigtas på 2:ne lmfvudsakliga föremål, det ena, att, "genom en förändrad reglering af utlåningen med hvad "dertill hörer, söka vinna en jemnvigt emellan inkomster och utgifter, sä att Inrättningen’ i det närmaste "må kunna bära sin egen kostnad: och det andra, att "bereda och grundlägga Inrättningens framtida upplösning på ett sätt, som för Staten blir minst betungande, i händelse denna upplösning skulle beslutas, sedan resultatet af den nya regleringen med någorlunda tillförlitlighet hunnit utrönas. Vidare heter det i samma Betänkande: "Och på det GeneralAssistanceContoirets upplösning, i händelse den framdeles af R. H. St:r skulle "beslutas, må kunna med minsta möjliga gravatiou "för Staten i anseende till Expectance-Lönerne, för sig "gå har Stats-Utskottet skolat tillstyrka, att Hrr Fullmäktige erhålla föreskrift, att tills vidare och intill "nästa Riksdag, endast efter provisionella förordnanden, låta förrätta de Tjenster, hvilka nu äro eller "framdeles kunna blifva ledige, så att de för sådane "Tjenster anslagne Löner, vid tjenstgöringens upphörande, ovilkorligen komma att indragas.” Enär, efter hvad Hrr Fullmäkti ges ofvaninlagne Utlåtande upplyser, alla sedan 1818 års Riksdag meddelade Tjensteförordnanden vid GeneralAssistanceContoiret varit ställde, att gälla endast tills vidare och med uttryckligt förbehåll, att, när sorn helst, kunna, Betänkanden.
Majorstjenstgöringen vid brigaderna verkställes enligt den ordning, som tjenstgöringsreglementet för regementen vid arméen anbefaller, eller så att alltid en af brigadens regementsofficerare är tjenstgörande major. En regements-officer bör hafva uppdrag att öfvervaka undervisningen vid brigadens läroverk. Den tredje regements-officern åtnjuter semester. Hvad nu gällande tjenstgörings-regleinente i l:a D:d. 14 kap. §§ 160 och 161 för regementscheferne föreskrifver med afseende å konstituerandet af underofficerare och deras vederlikar samt förordnandet af konstaplar och deras vederlikar gäller äfven fortfarande för de blifvande brigadbefälhafvarne. Anmärkning. Då alla anställningar vid och förflyttningar till och ifrån de olika delarne af artilleriet bestämmas af Kongl. Maj:t genom generalordres, torde en tillräcklig borgen vara gifven, att icke rubbningar ske oftare, än då det verkligen är nödigt. Öfvergången från den närvarande till den föreslagna organisationen. I händelse den föreslagna organisationen nådigst godkännes, borde, så snart som möjligt, den åtgärd vidtagas, att i alla fullmakter till första officersgraden infördes, att utnämningen till underlöjtnant vid ett regemente innebar det vilkor, att vara underkastad den förändring, som en ny organisation kunde medföra. Så snart organisationen blifvit kungjord öfverflyttas till det kongl, svenska artilleriets stat de löner, hvilkas innehafvare sådant medgifva, och dessa erhålla nya fullmakter på tjenst och lön. Då ledig lön å ett regementes stat uppkommer, öfverflyttas lönen till det kongl, svenska artilleriets stat. Tillhör denna lön lägre grad än majors, föreslås den i tur varande äldste inom vapnet till dess erhållande, så framt han icke önskar på regementets stat qvarstå, i hvilket fall den närmast inom vapnet i tur varande föreslås. Vid nästa ledighet bör alltid den, som förra gången afstod, först tillfrågas.
Då Utskottet förbigår att upptaga hvad i förra afseendet är anfördt, har Utskottet endast till syftemål, att undanrödja behofvet af sådana ämnens pröfning, som åtminstone för det närvarande ligga utom gränsen för dess befattning; hvarföre Utskottet ej heller tror sig genom en slik underlåtenhet böra äfventyra någon förnyad förebråelse för en allt för lätt behandling af målet, så mycket mindre, som Herr Westins Anförande genom trycket, ej mindre för Riksens Höglofl. Ständers än *6 Bcsv. och Ekon TJtsk, Betänkanden, liela Svenska Allmänhetens ögon är framlagdt, Af hvad Herr Westin i senare afseende^ andragit, anmärkes åter: att Kongl. AHnaänna MagazinsDirectionens förut omförmälda underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj :t blifvit af honom ansedd såsom vitsordande, att de Sädesfattigare Provincernas behof af undsättning icke kunna fyllas genom de i en del Provincer varande aflåtliga SpannemjUs-tilb gångar: Att i anseende härtill
Vid ånyo skedd föredragning biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: N:o 5, öfver väckt motion, om anställande af laga undersökning i vissa af Bankens Styrelse behandlade mål; N:o 6, i fråga om eftergift af öfverränta å tvänne hos Låne-kontoret i Götheborg upptagne Handels-diskont-lån; och N:o 7, i fråga om afskrifning af åtskillige från Låne-kontoret i Götheborg utgifne diskont-lån, äfvensom af derstädes balancerade öfverräntor å dylika lån. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Anmäldes att Ståndets Elektorer ytterligare utsett till Suppleanter i KonstitutionsUtskottel : J. G. Wassmuth från Stockholms län, Johannes Larsson från Jönköpings län. 150 Prot.-Utdrag den i9 December i856. Stats-Utskottet: Erik Olsson från Nerikes län, Pehr Andersson från Gefleborgs län, J. P. Wallmark från Westerbottens län, Paul Hedström från Wester-Norrlands län. Lag-Utskottet: Erik Mattsson från Jemtlands län. Banko-Utskottet: Gustaf Johansson från Calmar län, J. E. Rutström från Norrbottens län; Och blefvo dessa val af Ståndet godkände. S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Stals-Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner: l:o Angående lösen för den åt korporalerna vid indelta arméen och sol daterne vid Södermanlands regemente anslagne aflönings-spanmål; 2:o Om upplåtelse af vissa delar af Jönköpings f. d. fästnings-område till Jönköpings stads disposition för ny tomtreglering derstädes; 3:o Angående utbyte af indragna Militie-boställena N:o 1 Steglinge och N:o 8 Plöninge vid Skånska Hussar-regementet mot Höganäs stenkolsverks egande andelar i Kronoskatte-hemmanen N:o 1 Westra Klappe och N:o 1 Östra Klappe i Malmöhus län; 4:o Angående pension från Allmänna Indragnings-staten för Majoren M. L. Lessing; 5:o Angående pension åt f. d.
St ruslhållarne vid Kungsörs kompagni, för de dagsverken, hvilka de måste till kungsgården utgöra, kunde omöjligen afse någon rubbning i den sju år sednare eller år 1687 verkställde, på frivilliga kontrakter emellan kronan och rusthållarne grundade, definitiva regleringen af rustnings-skvldighelen inom Kungsörs län, dervid, på sätt nämndt är, berörde räntedagsverken blefvo kronan behållne Försöket att bereda dagsverks-skyldighetens upphöramle vore följaktligen att anse såsom försök att åstadkomma förhöjning i den genom kontrakt en gång bestämda rustnings-indelningen, en förhöjning, som bi11igtvis icke kunde ega rum under annat vilkor, än att de såsom surrogat medgifne förhöjde augments-räntor blefve i utbytte deremot till statsverket återställde. Att ett dylikt surrogat blifvit vid de ursprungliga kontraktens uppgörande bemälde rusthållare tilldelad t, ådagalades jemväl deraf, alt rusthållarne vid lifregementet, till hvilket Kungsörs kompagni hörde, erhållit indelningar af 5fi lill 76 kronodaler, då deremot indelningarne vid andra kavalleri-regementen, såsom de Småländska och Skånska, vore vida mindre och någorstädes beslege sig lill blott 40 daler. Den af Krigsoch Kammar-kollegierne, såsom skäl lör deras tillstyrkande af den ifrågaslällde befrielsen från dagsverkenas utgörande, åberopade omständighet, "att ruslhållen vid Kungsörs kompagni öfverhufvud lede af en indelningsbrist, som i det nogaste motsvarades af ifrågavarande dagsverkens värde”, saknade all bindande kraft, enär detta skäl hvilade på den oriktiga förutsättning, att hvarje rusthåll inom samma regemente eller kompagni till ersättning för rustnings-skyldigheten erhållit lika stor indelning af kronoräntor. Vid bestämmandet af hvarje rusthålls indelning, hade deremot afseende fästats ej allenast å hemmanets ränta, utan ock å dess större eller mindre förmåner.
Bref med föreskrift om sådan ändring blifvit till byggnadschefen aflåtet, måste Utskit, tilldess ett motsatt förhållande blifvit ådagalagdt, antaga att byggnadschefen lymkats utverka H. M. Konungens godkännande af de vidtagne förändringarne, utan att ärendet i behörig ordning blifvit inför K. M. i StatsRådet föredraget». Hr af Kléen påstår att Utskit icke egde befogenhet att yttra detta; ty ritningarne hafva varit vederbörligen kontrasignerade. Skulle icke förhållandet vara såsom Utskit anfört, är tillfälle att genom motskäl rätta detta misstag. Inom Utskit yttrades dock att på dessa ritningar till »vorhalle» visserligen befunnits kontrasignation, men af en Eckles.- Minister, som icke innehade portföljen, då vorhallen började att byggas, hvarjemte upgafs att denna kontrasignation saknade datum. Jag hade visserligen icke ansett mig böra yttra detta, såvida icke Utskit blifvit beskyllt för oriktiga och vilseledande upgifter. I afside på min egen opinion i frågan, anhåller jag att få yttra några ord. Jag anser Utskit icke hafva riktigt upfattat sät tet för denna frågas bedömande, Utskit egde enl. min upfattning icke att gå till väga på sätt nu skett, utan hade bort förskaffa sig alla möjliga uplysningar och sedan framlägga dem för representationen, hvarefter, om man ansett det nödvändigt, man bort till Konsf.Ctskit inlemna anmisanledniugarne, för att af detta Utsk. grundlagsenlig! behandlas. I afside på det förslag, Gr. Hamilton framställt och som af PresteStit redan blifvit antaget, att nemi. orden »en komité af» skulle ur beslutet utgå, och det i stället heta: »det täcktes K. M. åt sakkunnige personer updraga etc.», har jag deremot ingenting att invända och rättar mig gerna derefter, såvida R. o. Ad. anser en sådan förändring vara bättre än den af Utskit föreslagna lydelsen. Hr af Kléen:
Majit, i betraktande af hvad vederbörande till stöd för bibehållandet af det i omförmälda afseende gällande stadgande anfört, fann någon ändring deri ej böra ega rum. 24:o af den 30 Juli 1860, om upphäfvande af de stadganden, enligt hvilka båtsman, sedan han i tjenst inträdt, förverkar sin lön till Amiralitets-krigsmans-kassan. (89.) 1860 den 10 Juli föredragen och Förvaltningen af Sjöärendena i nåder anbefalld, att sig uti frågan, efter vederbörandes hörande, i underdånighet utlåta. Sedan, i följd häraf, bemälde Embetsverk inkommit med eget och Befälhafvarnes vid Flottans stationer underdåniga yttranden, föredrogs ärendet ånyo den 6 November nämnde år, då Kongl. Majit i nåder förordnade om förtydligande af ett bland ofvanberörde stadganden, men deremot fann skäl att vid de öfriga än vidare låta bero. 25:o af den 30 Juni 1860, om upphäfvande af förbudet för gemenskapen att gifta sig utan vederbörande befäls samtycke. (91.) 1860 den 27 September efter föregången gemensam beredning med Sjöförsvars-departementet, genom Landtförsvars-departementet i underdånighet föredragen, dervid Rikets Ständers framställning i nåder bifölls, om hvilket Kongl. Majlis beslut, i hvad det rörde krigsmakten till sjös, vederbörande Embetsmyndigheter, genom förstnämnde
Handelsdiscontens lånenummer är i Götheborg föga mindre, och publika pappers större än i Stockholm (i Malmö äro dessa högst obetydliga). Men dessutom har Götheborg en betydande jernbelåning, sorn icke finnes vid de andra disconterna, och för hvilken i Stockholm en talrik betjening i lånebanken underhålles; och dock är Götheborgs lånecontors stat till personal och, efter Utsk:s förslag, äfven till aflöning lika med Malmös, och utan all jemnförelse lägre än Bancodiscontens. Någon rättelse torde finnas nödig. Det är visserligen icke utan olägenheter i sina följder och högst obehagligt för den, soln sjelf är ordförande i directionen, att föreslå en minskning i de utsigter för framliden, redliga, flitiga och nitiska tjenstemän kunna äga och väl förtjena; men då, ehuru ömande dessa afseenden äro, det dock är obestridligt, att behofvet om någon hjelp i Götheborg är mångdubbelt öfvervägande, och jag befarar mindre benägenhet att fylla detta, så vida ej bestämda tillgångar till dess betäckande anvisas, så bar jag nödgats göra förslaget, att en bokhållarelön vid Bancodisconten öfverflyttas på extra stat, för att, efter den nämnde (sjuklige och af mänga motgångar hemsökte) iunehafvarens afgång, öfverflyttas till skrifvarebiträde i Götheborg. Den 2 M a r s f. m. ii Jag har derföre nämnt sjelfva personen, emedan möjliga afgången i första rummet af någon af de yngre verksammaste bokhållarne icke billigtvis kunde ersältas genom dess göromåls öfverflyttande på de äldre och sjukliga. 4:o Rättigheten för Bancofull ni ägt i ge att inom nu anslagna staten kunna jetnnka personal och löner vid Baneodisconten. Då dels vid de successivt beviljade löneförhöjningar mera afseende fästats å personliga förhållanden för tillfället än sjelfva tjensterna, dels de nyligen införda förändringar i arbetsordning och räkenskapssätt betydligen förändrat görotnålen vid flera tjenster, så är en sådan reglering oumbärlig, ehuru en något längre erfarenhet än den redan vunna af endast ett år torde dessförinnan erfordras.
M. i underdånighet anhållit, att, då local för inrättningen blifvit anskaffad och flere för saken nitälskande medborgare lemnat tillskott till anläggnings-kostnaden, äfvensom bidrag af naturalier, hvadan ifrågavarande Museum, utan något understöd af allmänna medel, snart vore fullständigt organiseradt, men dess förkofran oundgängligen fordrade anställandet af en skicklig conservator, med arfvode af 4 ä 500 R:dr, hvartill de enskilda tiilgångarne ej voro tillräckliga, omförmälde årliga belopp måtte, intilldess annan tillgång kunde beredas, emot vissa vilkor till Wetenskapsoch Witterhets-Samhällets disposition i Nåder anvisas; så liar, efter det Wetenskaps-Academien blifvit hörd, E. K. M., enär tillgång af allmänna medel för ifrågavarande ändamål saknades, genom aflåten Nådig skrifvelse till Stats-TJtskottet, behagat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på behofvet att till förenämnde Museum bestämma ett anslag af 500 R:dr årligen. Vid pröfning af förevarande fråga, hafva Rikets Ständer, under erkännande af det förtjenstfulla uti ofvanberörde stiftelse, äfvensom af nyttan att i Rikets provinser ega dylika samlingar, likväl ansett sådana stiftelser af endast localt intresse böra af provinserne sjelfva bekostas, samt att statens anslag föivetenskapliga ändamål icke lämpligen böra splittras, utan användas för så beskaffade Inrättningar, hvilka äro nationens gemensamma tillhörighet, hvadan Rikets Ständer saknat skäl att det ifrågaställa anslaget bevilja. Hvilket, till svar å E. K. M:s i ämnet gjorda Nådiga framställning, Rikets Ständer få härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Maj 1840. 3o Expeditions-Utskottets Förslug till und. Skrifvelse, N.o 16. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Maj 1840.
Vidkommande derefter bestämmelsen rörande aflagd studentexamen, anser jag detta prof såsom bestämdt vilkor ingalunda lämpligt. Mig synes alltså att detta vilkor borde utgå ur förslaget. Tillämpas detta vilkor, tror jag händelsen blir, att åtskilliga tjenstemän, t. ex. bankokommissarierna, skola komma att uteslutas, ty, om jag icke misstager mig, finnas äfven personer uti nämnde tjenstegrad, hvilka icke aflagt studentexamen; men jag föreställer mig, att Grin i det fallet icke strängt vidhåller den redaktion, som i berörde hänseende blifvit upgjord. Skulle således majoriteten af Ståndet dela den åsigt, att en förändring i den syftning, Gr. Björnstjerna föreslagit, bör vidtagas, 32 Den 7 Mars. så får jag för det ifrågav-.de mom. föreslå följ. redaktion: »Adels»man, hvilken icke antingen i riket innerhar officerseller civil tjenst, »eller derifrån erhållit afsked med rätt till pension, och icke heller »under det sednast förflutna året erlagt skatt för minst 10 00 rdrs »inkomst»; — och hemställer jag att, för sådant fall, en återremiss af förev:de Utlåt, måtte få ega rum. Hr Ribbing, Arvid: Vi kunna tänka oss att Gr. Björn stjernas motion skulle bifallas, att K. M:ts nåd. sanktion derå skulle vinnas och att man sedermera skulle komma till någon af R. o. Ad:S härv:de ledamöter samt tilltala dem sålunda: »Ni har icke »den förmögenhet, som i detta förslag blifvit förutsatt, icke Kongl, »fullmakt, icke genomgången studentexamen. Ni är sålunda icke »berättigad att deltaga uti R. o. Ad:s öfverläggningar och beslut!» Mine Hrr! Jag hemställer till Eder, huru en sådan framställning skulle och borde uptagas? Jag frågar Eder, huruvida icke en person sålunda skulle orättvist beröfvas sina rättigheter och privilegiet att vara representant inom detta Stånd? Jag underställer Eder vidare, huruvida stadgandet uti 114 § R.F.: »Konungen läte samtlige R. St:r deras privilegier, förmåner, rättigheter och friheter åtnjuta,» kan sågas, efter ett sådant förfaringssätt, vara iakttaget?
MAX BRUUN, löjtnant vid flottan, 33 år. Agent BUNSEN, 40 år. Fabrikör SCHWARTS-HANSEN, 55 år. NIELSEN, murare. Fröken EMILIE HAXTON, hans styfsyster, 23 år. Fru KALLY SCHWARTS-HANSEN, 35 år. ANNA, jungfru hos Haxtons. (Handlingen föregår i Köpenhamn hos Haxtons.) _______ Första akten. empiremöbler, hvaribland en del moderna; familje(En stor salong, möblerad med gamla danska porträtt på väggarna och ett par stora taflor. I fonden två dörrar, en till tamburen och en till Haxtons rum. Till vänster dörr till matsalen, och till höger (i för grunden) till fruns kabinett. Till vänster, närmast förgrunden, en stor, öppen kamin med stolar omkring och till höger soffparti med bord. Midt i rummet är ungefär ett på dagen.) står för tillfället ett mindre dukadt frukostbord. Klockan Första scenen. LEONORA. HANS. LEONORA (i förmiddagsdräkt sitter vid frukostbordet läsande en tidning. Hans kommer in från tamburen. Han går fram och kysser henne flyktigt). Redan tillbaka? Nå, var det skönt med duschen? HANS Du kom bra sent hem i natt, Hans. (sätter sig ned och breder ut servetten). på tiden. Å ja. De förbannade valmötena det drar ut 8 LEONORA (lägger ifrån sig tidningen). Kaminen i matsalen ryker in. Jag har redan skickat HANS Du ursäktar väl, att vi måste äta här inne i dag. bud på mitt allt i alla, gamle Nielsen. Han är där inne. (förströdd, utan att höra på henne). Jaså. LEONORA (ser på honom). väggen. Och värre blir det väl, när du en gång blir vald. HANS (vaknar upp). Du hör inte. Jag kunde lika så gärna tala till verkligen den där valhistorien så nära! Gud skall veta, jag kämpade emot, innan jag lät dem ställa upp mig som kandidat. LEONORA. Men, Leonora! Hvad går åt dig? Tar du dig Nu tycks du emellertid finna dig i det. HANS.