Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ä nyo och bifölls Stats-Utskottets Betänkande af den 12 Maj, i anledning af Handelshusets här i Stockholm J. C. Miiller SC Comp:s ansökning, om tillgodonjutande äf den, •vid 1812 års Urtima Riksdag, Handelshuset vil» korligen beviljade liqvid för Sju stycken Obligationer uti Svenska Rikslånen i Brabant. Ut supra. Ex Protocoll© J. Janzon. S. D. Remitterades till Stats - Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer , angående Krigsskulderna. Gifven Stock, holms Slott den 23 Maj 1815. Ut supra. Ex Protocollo J. Janzon. S. D. V id förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets den g Maj aflemnade och den 16 på:bordet lagda Betänkande, angående en Eyrbåks inrättande på On Gottlands östra kust. Ut supra. Ex Protocollo J. Janzon. S. T). Då Banco-Utskottets den 6 Maj afgifna, och sedan dets 22 påjbordet hvilande Memorial, om Den i g Maj. 415 oin indragning af de utaf Malmö Discont utgifna såkallade 3 proCents-sedlar, nu å nyo föredrogs, Sief detsamma, med dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradeUt supra. Ex PrötocolLo J. Janzori.
Ombms Etnb.-Ber. cl. 4 No v. 1828. teriet; och är detta Förslag sedermera i Nåder pröfvadt och till verkställighet anbefaldt. 39. — med anhållan, att Bergs-Sexmän, som icke innehafva mera' än i Mantal, måtte, så länge de äro i utöfning af deras tjenste-befattning, befrias från skjuts-skyldighet. Uti Nådigt Bref, d. 3i Augusti 1824» har Kongl. Maj:t förklarat denna Rikets Ständers anhållan icke kunna bifallas. 40. — om upplåtelse af Rosersbergs Kungsgård till Enkesäte för Hennes Maj:t Drottningen. Härom har Nådigt Bref till Ivammar-Collegium och Stats-Contoiret af den 22 October 1823 afgått. 4r. — med anmälan, att uti den väckta frågan om försäljning till skatte af Kungsgårdar och Officers - Boställen , Rikets Ständer, som instämt uti de skäl, som deremot blifvit anförde, ansett någon ytterligare åtgärd å deras sida för närvarande icke ega rum. 1823 den 16 October i underdånighet anmäld och lagd till handlingarne. 42. - Bil. t. R.St. Just. Omb.ns JEmb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. 42. — om beviljad nedsättning till nästa Riksdag uti arrendena för Krono-hemmannen Högsta Lambarudd och Lunda å Lofön. Genom Nådigt Bref, den 28 October 1823, hafva Kammar-Collegium och Stats-Contoret härom till efterrättelse blifvit förständigade. 43. — angående föreslagen förändring i Contractet rörande Sala Silfver-verk. i823 den 18 November, har Kongl. Maj:t i Nåder anbefallt Bergs-Collegium att, med utsedde Ombud, för Sala Bergslags Interessenter uppgöra förslag i detta ämne och dermed, samt med Interessenternes yttrande till Kongl. Maj:t inkomma. 44. — angående beviljad pension till Justitiae-Rådet Blom vid dess afskedstagande.
Ständers pröfning vördsamt understäldt. Stockholm den ii Decemb. 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglofl. Ständers Bevillningsutskott den 11 December 1825. S. D. Herr Ehinger aflemnade sin mot Utskottets Beslut, i förenämnde fråga, skrifteligen författade Reservation, så lydande: Jag kan för min del icke till alla delar instämma i det Utlåtande Höglofl. Bevillningsoch Ekonomi-Utskotten nu gå att afgifva, i anledning af de inom Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Förslag, till reglementariska föreskrifter vid Tariffen för Tull-Bevillningens beräknande å inkommande och utgående varor, emedan jag anser Utskotten icke hafva fästat nog upp 18* - 282 Bevrllnings-Utskottets märksamhet vid dessa anmärkningar, hvilka i min tanka bordt gifva anledning till flere förändringar i Utskottens Förslag, än dem som skedt. Hvad flere Ledamöter inom det Yällofl. Borgare-Ståndet anfört, att de hittills gällande stadganden af förhöjda afgifter så väl för heleller half-klink-Fartyg, som för varor, hvilka med sådane Fartyg skeppas, i betydlig mån bidragit tili det förtroende våra Svenska Fartyg ega hos Utländningen, derigenom att medelst sådane å Klink-Fartygen och de med dem skeppade varorne lagde högre onera, bruket af desse sämre construerade Skepp, särdeles till fragt-händel på Utländska platser, blifvit helt och hållet bortlagdt och deremot de vida säkrare och pålitligare KrawelFartygen nu mera allmänt begagnade, är af allmänna erfarenheten bestyrkt och kan bevittnas af hvar och en, som sig med Handel eller Sjöfart befattat. Hvad annan grund till detta förtroende de Höglofl. Utskotten än kunna uppgifva, så blir ändå den nu anförda den hufvudsakligaste.
Förslaget, bland annat derföre, att »då berörde enheter grunda sig allenast på likare, är deras innehåll fullkomligen bestämdt, så alt uppkomsten af två olika enheter för samma räkneslag icke torde vara att befara, » hafva icke velat fästa något afseende på den omständighet, att, för tillämpning af metriska systemet, likaväl som af hvarje annat system för mått, mål och vigt, måste fastställas rikslikare, blott med den skillnad, att metern och grammen antagas i stället [öv foten och vik tua lie-skålpundet, eller hvilka andra efter hugskott föreslagna enheter som helst. 1 de (lera länder, hvarest man tillegnat sig det metriska systemet, hafva gamla vanor och bruk utgjort största hindren, men svårigheten att erhålla tillförlitliga rikslikare, hvilket uppdrag blifvit anförlrodt åt vetenskapsmän, har ingenstädes förorsakat allmänheten någon den ringaste olägenhet. Det andra skälet består deruti, att man, genom bibehållande af de gamla enheterna för mått, mål och vigt och dessas indelning uti decimaler, skulle vinna en lättnad i de, under all öfvergång från ett system i räknesätten till ett annat, förekommande jemfö relser; hvaremot Utskotten anse »lördelarne af det metriska systemets antagande icke blifva märkbara för andra än de jemförelsevis få personer, som stodo i direkta handelsförbindelser till Frankrike, Belgien eller Holland, och icke ens för dem vara jemförlige med de olägenheter, sorn den stora massan af landels innebyggare dagligen och stundligen skulle underkastas genom förändringen, utan att någonsin komma i tillfälle att erfara motsvarande fördelar.»
Klockaren i Paavola gjorde, så godt han kunde, reda för lokalen vid Revolaks, genom ritning med krita på ett bord, och kanhända var det i anledning af hans upplysningar som brigaden fördelades i tvenne kolonner. Den ena fördes af major Martinau, den andra af öfverste-löjtnant Aminoff. Allt berodde nu på kolonnoch bataljons-chefernes köld och rådighet. Derföre yttrar ock grefve Cronstedt i sin rapport, det han hade att tacka Försynens skickelse för den lyckliga utgången. Anfallet begyntes; Ryska fältvakten drefs hastigt tillbaka; de trupper, som under vägen anlände fältvakten till förstärkning, äfvenså. Vid vår framkomst till Revolaks befanns Ryska hufvudstyrkan samlad på prestgården, hvilken låg på en höjd, omgifven af slätter. Dess kanoner voro ställde i öppningarne emellan husen. Slätterna voro större än att fienden af oss med infanteri-eld kunde beskjutas, och våra kanoner för små och oduglige, att med dem någonting kunde uträttas. Att bestorma syntes också vådligt, emedan slätterna voro betäckte med djup snö, öfver hvilken skaran icke bar särdeles braf. Men likväl var detta den enda utvägen, och grefve Cronstedt vidtog genast stormningen, med den kolonn, som anfördes af öfverste-löjtnant Aminoff. Savolaks infanteri verkställde anfallet under hurrarop, med utmärkt köld, mod och tapperhet, ehuru det möttes af en mördande drufhagels-eld, från de mellan husen uppställde stycken. Ingenting kunde uppehålla denna trupp; allt som gjorde motstånd nedgjordes med bajonetten. Kapiten Molander och fendrik Gregory Tigerstedt, äfvensom brigad-adjutanten, kapiten Brusin, hvilken anförde stormningen, utmärkte sig härvid framför alla andra. När den andra kolonnen under major Martinau, som förut rensat några gårdar från fiender, fick höra hurraropen, började äfven den att med skyndsamhet framrycka, och Ryssarne blefvo derigenom anfallne i ryggen af en bataljon Savolaks jägare, anförd af kapiten Germund Aminoff.
Utskottets Betänkande, V 2, s 26g, 270, bif. af PresteStåndet, ix 3. s 42, af Adeln, 1XS72, af BondeStåndet, ix 3. s g5, af BorgareStåndet, ix 3. s 104. om de af, inflytande Bevillningsmedel. Bevilln. Utskottets Betänkande, V 1. s 334 — 34i, återrem. af PresteStåndet, IX s 492> BondeStåndet, IX s 515, af Adein, IX s 556, förkast, af BorgareStåndet, IX s 564- Ytterligare Utlåtande, Y x. s 49°—‘ 5o2, bif. delvis af PresteStåndet, IX s 1073, af BondeStåndet, IX s iio5, med föreslagna ändringar af Adeln, IX s 1109. Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 167, 168. —- — fordran hos Norrska RiksCassan, ännu obetald år 1820, II s 22. —• —- Räkenskaper, anmärkningar vid, II s 531 —534. StatsUtskottets Betänkande efter 227 verkstäld granskning af, IV 3. s 234 — 238, bif. af PresteStåndet, IX s 623, af BondeStåndet, IX s 628, af Adeln, IX s 669. Underdånig Skrifvelse, X 1. s 514 — 5i6. Praescriptionstid, om en förändrad, för Kronan i afseende på anmärkningskraf; LagUtskottets Betänkande, Yll 1. s 584, bif. af Adeln, IX s 44°» af BondeStåndet, IX s 4^9» af PresteStåndet, IX. s 475. Praestanda till Bruken, om ett nogareiagttagande af Kongl. Brefvet den 23 September 1747, rörande. Ekon.
Datum ut supra CARL JOHAN Formulär för pensionsansökan. Instruktion för de generalspersoner, vilka i nåder förordnas att förrätta generalmönstringar med indelta kavalleri regementena, samt de till infanteri förvandlande kavalleriet. Stockholm den 16 november 1819. Kongl Maj: t har indelat armén i inspectioner och brigader. Generalmönstrings instruktionen av 1794 är upphävd och här föreskrivs och förordnas, vad som hädanefter vid generalmönstringar med indelta regementen till häst samt de till infanteri förvandlade kavalleriregementen skall iakttagas. § 1 Kongl Maj: t har förordnat inspektions generalerna till ständiga generalmönster herrar för de regementen och korpser som tillhör deras inspektioner. § 2 Inspektions generalen biträdd av adjutanter ur generalstaben och en kommissarie, som har ansvar för införandet i mönsterrullorna, skall också biträda med upplysningar om lag och författningarna som kan förekomma. § 3 Mönstring med indelta kavalleriet och det till infanteri förvandlade kavalleriregementena kommer hädanefter att förrättas vart tredje år. Generalmönster herrarna skall efter överenskommelse med regementsschefen och befallningshavanden bestämma tiden. Det bör för kavalleriet till häst helst ske vid höstmötet, då de nya rekryterna och remonterna hunnit exercerats och dresserats. § 4 Mönsterrullor över personalen författas enligt särskilt formulär i tre exemplar, ett för staben, ett för varje eskader. Där upptas befälet, civila tjänstemän och betjänter i den ordning de innehar löner på stat, samt manskapet efter deras nummer. Över hästarna upprättas rullor i tre exemplar, som tar upp hästens nummer, färg, ålder, kön och tecken. § 5 I mönsterrullorna för personalen införs alla förändringar rörande indelningsverket. § 6 Så snart mönsterherren ankommer till mönstringsstället erhåller han förslag över styrkan samt vakt och honneur efter tjänstgöringsregementet. Eskadrarna formeras och äldsta eskadern marscherar först fram till mönsterbordet, där de hälsas av mönsterherren: Dragoner!
Följden skulle blifva ökad friktion, samt hämmad och ojemnare gång. 2:o Då motioner icke, såsom hittills, skulle väckas samtidigt i de fyra Stånden, utan successive af ledamöter ur alla fyra Stånden i den s. k. Riks-Nämnden, och samma förhållande skulle ega rum med alla deraf föranledda, remiss till vederbörligt Utskott föregående, öfverläggningar, äfvensom med diskussionerna i alla ekonomiska frågor: så är klart, att detta skulle bidraga till våra redan allt för långa Riksdagars ytterligare förlängning. 3:o Som den s. k. Riks Nämnden skulle hafva sitt eget kansli och sin egen betjening, att icke tala om en egen lokal, med ett större gemensamt samlingsrum och fyra för omröstningarne ståndsvis behöfliga sidorum; så skulle, om förslaget antoges, de redan förut tillräckligt dryga Riksdags-kostnaderna komma att ytterligare ökas. 4:o Genom alt sammanföra alla fyra Stånden på ett rum till gemensamma öfverläggningar och beslut kan förslaget lätt i tidernas längd leda till ett rent enkammarsystem — det, i min tanke, vådligaste af alla representationssätt. 5:o Den vigt inan lagt dervid, att ledamöterna af de fyra Stånden genom detta sammanförande skulle lära mera känna och värdera hvarandra, torde få sin motvigt deri, att med detsamma äfven öppnades rikare tillfällen för dem, som kunde vara så sinnade, att missförstå, misstyda, förkättra och anfalla sina motståndare. 6:o Det är föga sannolikt, att beslut, fattade i Riks-Nämnden omedelbart efter intrycket af en diskussion, hvari de olika partierna, mera fulltaligt samlade, uppbjudit all sin förmåga att göra sina motsatta åsigler gällande, skulle blifva mera opartiska, mera välbetänkta och mera till fäderneslandets gagn ledande, än som nu är förhållandet. Bih. till R. St. Riksdags-ärendenas behandling icke af förslaget är att emotse, synes det hvarken vara nödigt eller nyttigt att göra så många och så stora förändringar, som detta vidlyftiga förslag skulle erfordra, i våra kanske redan allt för mycket omstöpta grundlagar. 8:o Slutligen inser man ej — äfven om man ställer sig på motsatta sidan — hvarföre just de ekonomiska frågorna skulle på detta sätt behandlas.
Snfpcttorcr, Smetorer, ©nforer, SBoffaUnte od) 0frifmare, (ifa nteb bein Sttasinaftare, S3pggninffarc od) |)annnatfnicbsmaftare, uteb flere anbra föreftåitbare »ib SSrttf ocb iBergwerf, i £re ©taper: Sörfta ©tafelt $:eo §(tibra b:o £rebje b:o 5öfidlttare, fe Oioaritar. Skaftare loib Scheifer od) öfriga inrättningar, i Sem ©(aper: 3: — 2: — 1: — // // // // // // Sörfta ©(afeit §(itbra b:o £rebje b:o . Sjerbe b:o Semte b:o sJJrebifanter, 23tttf6 Soifa ©(afen 2lnbra b:o Uppfpningemätt »ib ©rttfioor, i £re ©(afer: 39 3litbra ©fafen B:co 9i:br l: — £rebje b:o „ —: 24. 2:0 9lcbottfiåcube erlägga afgift titt beftäntba belopp, nemligen: ©cfättcr mib ftabrifer od) öfriga inrättningar, lifa tneb ©efäller i @täöerna, § 10. SJläfferfroentter B:co 9i:br —t 32. §• 29. 3111a på lanbet mijfanbe perfoner, forn ibfa panhet, panbtmerf, fjöfart eller annan Borgerlig näring, erlägga enal)anba afgift, forn perfoner i ftäberne, meb pmilfa be funna jemförad; bod ej imber ininimi Sifmät befriad från fåban afgift lanbtmän, pmilfa afyttra pudflojbd^aljler (pmar
— Att i stället för denna grundlagsenliga, värdiga och förnuftiga procedur vilja, genom skattevägran eller andra maktspråk. påtvinga Konungen lill rådgifvare personer, hvilka, med eller utan skäl, uro mängdens favoriter för dagen, det kallar jag att för enskildta intressen uppoffra fäderneslandets; det Ur att likna barn, hvilka med flit sarga sig sjelfva, för att uttrycka sin iIIska mot föräldrarna; det öfverensstämmer så föga med Svenskens ädelsinnade karakter, med dess betänksamma klokhet i beslutens fattande och manliga allvar i deras utförande, alt jag ej ett ögonblick kan frukta, det R. St. låta förleda sig ali emot sin ärorika och ålderstigna Konung använda ett handlingssätt, som af samtid och efterverld skulle stämplas med en benämning, den jag skyr att uttala. Hr von Hohenhausen anhöll alt hans anmärknumåtte få åtfölja remissen af Hr Ribbings motion. Hr Ribbing: Den siste värde talaren tyckes förskottsvis hufva velat gifva det Utsk., dit motionen blifver remi t - Den 19 September e. m. 549 terad, ett råd huru det skall förhålla sig. Jag hoppas att Utsk. skall noga besinna detta råd, och, om det är godt, följa det, men i annat fall icke. Han har sagt, att om tvingande omständigheter föranlåtit ett sådant förslag, som det jag framställt, så skulle han icke vilja missbilliga detsamma. Nå väl! för mitt del får jag härpå svara, att det är just dessa tvingande omständigheter, som föranlåtit mig att göra motionen, alldenstund jag så till vida kan svara honom på de samvetsfrågor han ställt till oppositionen, hvartill jag äfven lärer räknas, att jag någorlunda gjort mig reda för den obelålenhet, som tydligt och öfverallt uttalar sig. Den tillkännagifver sig icke allenast här i hufvudstaden, utan, om man blott litet vill efterforska huruvida den äfven finnes i landsorterna, skall det icke blifva svårt att der få höra den uttalad. — Vill den som har relationer annorstädes än här undersöka förhållandet, så kommer han att få höra sådana saker, som jag icke kan eller vili här omtala.
Utom alla dessa förmåner, vinnes äfven den, om 24 sk. riksg. blir förvandlad till myntbestämmare, att 100 st. sådana, som kunna kallas kronor, utgöra jemnt en mark myntsilfver. Jag får således vördsamt anhålla om återremiss af betänkandet. Hr Lefren, Joh. Pehr, uppläste följande: Som jag anser förevar, betänk, icke vara till alla delar antagligt, har jag begärt ordet för att emot detsamma anföra de anmärknlr, på grund af hvilka jag ämnar stödja min anhållan om återremiss. Förevar, ärende är vigtigt, 0111 man betraktar detsamma utur riktig synpunkt, nemi. med hänseende till dess samband med allm. bildningens framsteg, men förlorar större delen af sin vigt, om det blott betraktas som en vanlig husha I Isangelägenhet. Ämnet sönderfaller naturligen i följande 3:ne frågor: I. Hvad skall utgöra Sveriges myntenhet? Huru skall denna myntenhet indelas? Efter hvilka grunder skall utmyntningen ske? I. Om Myntenheten. Det är af stor vigt för ett folk att äga ett stadgadt myntvärde, en bestämd och lämplig mynlenhet, och en förståndig indelning af myntenheten. Den första af dessa fördelar hafva vi vunnit genom den lyckligen och väl utförda realisationen; de 2:ne sednare återstå för oss att tillvägabringa. På H. BancoUtsk:s omtanka och upplysta klokhet beror i främsta rummet, om vårt hopp härutinnan skall svikas pller uppfyllas. Ett lands myntenhet måste, för att vara god, äga följande hufvudegenskaper: 1) Dess inre värde bör vara så afpassadt, att enhetens lägsta underafdelning, d. v. s. lägsta skiljemyntet, svarar mot de minsta liqvider, sorn i dagliga minuthandeln förefalla. 2) Dess vigt bör, så vidt möjligt, utgöra en jemn, för räkning och myntfabrikationen väl lämpad del af landels vigtenhet. 3)
Han torde då upptäcka, att jag efter förmåga ordentligt nog sökt leda mig fram till de resumerade kopklusioner, dem han anser vara allt hvad jag i ämnet sagt. Hans ord äro följande: ”Nästan allt hvad Motionären derom yttrat, ”innefattas nemligen i följande få rader: Att "då Iudragningsmagten till sin natur är en ”Undantagslag; då den tillkommit under nu”mera upphörda tidsförhållanden; då den ”icke uppfyllt Regeringens ändamål genom ”öfverflödigt bevist lätthet att undandraga ”sig dess påföljd; då den icke motsvarat ”Allmänhetens förväntan, såsom den der dels ”tyckts någon gång lägga band på hvad, i ”fleres tanka, ej bordt betvingas, dels icke ”förmått värna hvad, efter allas mening, bör ”beskyddas; — vore det önskansvärd t, om "denna magt, genom Konungens och Riksens Ständers sammanstämmande beslut, ”för alla tider upphörde.” Sådant är det sammandrag af min afhandlings hufvudmomenter, som Reservanten låtit gälla för Afhandlingen sjelf, inrymmande således, tvertemot proportionslärans grunder, det Hela i sin del. Men äfven denna senare eller delen, isoleradt betraktad, tyckes just ej antyda, att jag behandlat frågan i förbigående och såsom bisak. Eller månne ämnet äger så många flere verkliga hufvudsidor, ändem som här blifvit vidrörde. Annan är likväl den slutföljd, som Herr Cederschjöld deraf drager. Genast efter att hafva troget af - Den i5 J a n u a r i i f. ra. skrifvit den nyss anförda resumén, fortfar lian sålunda: ”Kunde man ej uppgifva an"dra be vekelsegrunder för Regeringen att ”afstå Indragningsmagten, än blott Tidnings"utgifvarnes lätthet att undandraga sig dess ”påföljd, — så vore det visserligen skäl för ”Rikets Ständer, att göra betydliga offer för ”vinnandet af Regeringens samtycke.” Af fern hufvudskål emot denna magt, som i resumén finnas upptagna, gör Reservanten således blott Ett gällande för min räkning; och hvilket? Det enda ^ sovä tyckes odelt vara i Regeringens intresse.
| Glas; se Instrumenter, matfcematiska, optiska etc 548 Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. Qvantitet för tullberäkningen. Infiirselstull. Banko. K:dr sk. rst. Glas: till och med \ kanna 100 st. 32 deröfver till oell med -Jkanna 100 st. 2 16 af större rymd 100 st. 4 32 Fenster-, alla slag 1 lisp. 40 Ljuskron1 skålp. 4 ■ Ontiska* lösa och oiiifattade 1 skålp. 90 Spegel-: rå och oslipade eller så kallade glasämnen 100 Rdr v. 15 — slipade, ofolierade 100 Rdr v. 20 folierade 100 Rdr v. 25 Ur1 skalp. 12 andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade 1 skålp. 8 Glasjlusser: oslipade 1 skålp. 18 slipade, oinfattade 1 skålp. 9/. infattade, väges med infattningen och förtullas såsom den. Glasvaror, försedda med flätning, som icke utgör varuemballage * 1 skålp. 8 Glete eller glitt, alla slag 1 skålp. 8 Grifflar, af sten 1 skålp. 1 Gryn, alla slag, utom af spannmål 1 skålp. 1 0 Gräsmattor och Gräsrep 1 skepp:d 4 Guld'. arbetadt 1 lod 1 — bokäkta 1 lod 8 — Glaubersalt; se Salt. Grains d’Avignon; se Färger. Gromaner; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Granatäpplen; se Frukter och Bär, ej specificerade. Gryn af Spannmål; se Spannmål. Guitarrer; se Instrumenter, musikaliska. Guld, spinn-; se Tråd. Guldtyg; se Väfnader, Siden-. Exp edilia nsU Is ko t te Is Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. 549 Qvantitet lor lullberäkningen. Införsclstull. Banko. It:dr sk. rst.
Såsom svar på Min Nådiga Proposition af den 17 Mars sistlidet år, angående förmånsrätt för Upsala Academie hos dess Uppbördsman, i afseende å medel, som af dem för Academiens räkning bli vit uppburne eller förvaltade, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uti skrifvelse af den 19 påföljde Oclober i underdånighet föreslagit, alt genom särskilt författning må varda stadgadt som följer: ”För medel, som ConsistorieNotarie i ”eller för sin tjenst till förvarande, förvaltning eller redovisning emottagit, äge ”vederbörande DomCapilel i denne Tjen”stemans egendom enahanda förmånsrätt, ”sorn den, hvilken efter Lag tillkommer ”Uppbördsmans skuld till Kronan samt kyr”kors och fattiginrättningars fordringar hos ”deras föreståndare, så framt ej DomCapit”let brustit i den tillsyn, eller efteriåtit ”det lagliga förfarande, som Kongl. Brefvet den i Junii 1791 DomCapillet ålägger.” f Den i» Mars e. ra. ”En lika förmånsrätt tillkommer ock ”Academierne i Upsala och Lund hos deras ”Uppbördsman och Redogörare för medel, ”sorn desse i och för sine tjenster om hän”der fått.” Efter Högste Domstolens och StatsRådets hörande, har Jag funnit godt gilla Edert berörde Förslag; hvarom allmän Författning kommer att utfärdas. Efter Högste Domstolens och StatsRådets hörande, har Jag tagit i öfvervägande Edert, uti skrifvelse den ii sistlidne Januarii, i underdånighet framställde Förslag, att, med ändring af Kongl. Förordningen den ii December 1766 och Kongl. Brefvet af den i3 Julii 1775, skulle stadgas som följer: ”1:0
Om Rikets llögloflige Ständer behagade att gilla detta mitt på billighet grundade förslag, och en underdånig skrifvelse i ämnet komme att afgå, torde deruti borå uttryckas den underdåniga önskan, att de Comiterade, som hafva sig anförtrodt att utarbeta en ny Expeditions-Taxa, mätte, vid bestämmandet af lösen för gravationsbevis i städerna, uppgöra en dertill tillämplig Tariff, som börjar och slutar med det föreslagna minimum och maximum; och borde uti bemäldeTaxa derjemte åläggas den, som fordrar ett sådant bevis, att, vid anmälan derom, medhafva den Debetsedel, hvarefter ifrågavarande egendom det föregående året utgjort bevillning till Kongl. Maj:t och Kronan. — På detta sätt skulle innehafvarne af mindre egendomar i Städerne få tillgodonjuta en lindring, som redan är beredd dem på landet; och hvaraf de förra äro i lika stort behof^ som de senare. Jag vågar derföre anmäla saken till Rikets llögloflige Ständers benägna uppmärksamhet.” S Lagsamt Allm, Dcsv, och Occon.-Utsk, Ullålande N:o ii. N:o ii, Ank. till Exp. Utsi. deii 9 Julif. Betänkande, öfver en af Herr Friherre J, Cederström väckt motion, om förändring i nu gällande föreskrifter om inskrifning till Krono-rusthäll, Ifrån Ilös:lof!. Ridderskapet och Adeln liar till Allmänna Besväracch Oeconomie-Utskoitct blifvit öfverlemnadt elt af Herr Friherre Jacob Cederström ingiivet Memorial, af följande lydelse: ”Förändrade föreskrifter för inskrifning till rusthåll, i öfverensstämmelse med hvad för åboskap redan är stadgadt, äro af behofvet påkalla"de.