Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito af deli 18 Maji som rnedgifver Stockholms Läns undsättningsskyldige, att äfven inom medlet af Junii månad, med Spannmål liqvidera den återstående tredjedel af Lånen, som bordt contant såsom uppgäld betalas. 1823. Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af d. g Maji som beviljar anstånd för de skuldsatte i Häfverö Socken af Vester-Norrlands Län att betala sina skulder efter i8a3 års skörd. Dito Dito af den 18 Maji, som tillåter undsättningstagarne i Vesterbottens, Vester-Norrlands, Norrbottens, Gefleborgs och Jemtlands Län, att med ytterligare J:del eller tillsammans |:de - Revisorers Berättelse. lar in natura återleverera den Spannmål de till Låns bekommit. Dito Dito af den i4 Junii, med bifall till Konungens Befallningshafvandes i Upsala Län gjorde hemställan och Allmänna Magazins-Directionens tillstyrkande, att nämnde Läns fattiga innevånare må vid utmätningar, i stället för Dragare och Åkerredskap, till KronoMagazinet få leverera Spannmål till liqviderande af deras skulder. Dito Dito af den 29 Augusti, innehållande tillstånd för Låntagare inom Norrbottens, Vesterbottens, Vester-Norrlands, Jemtlands och Gefleborgs Län, att om de så åstunda med Korn liqvidera deras efter 1821 års skörd åsamkade skulder i Råg till ^:dclar af hela beloppet, och med mellangift, som lägges till den fjerdedelen hvilken contant bör betalas. Dito Dito af den SSeptember, med Nådig föreskrift, att Jemtlands Läns innevånare må till fulla beloppet in natura återbetala erhållne Spannmålslån. Dito Dito af den 5 September, med Nådigt förordnande, att undsättningstagare af Jemtlands Fält-Jägare-Regemente få till godo njuta enahanda återlevereringsvilkor, i afseende påj låntagen Spannmål, som Länets öfrige innebyggare.
Som jag ej kan hoppas att mina ord kunna hafva någon betydelse vid detta tillfälle, alldenstund jag såsom sjöman aldrig tillhört flottan, vore önskligt, om någon af Hrr Sjöofficerare ville sig yttra i frågan. Hr Lilliehöök, Ifertil: Då en ledamot af R. o. Ad. yttrat den önskan, att någon, som tillhörde sjövapnet, skulle yttra sig rörande ifrågav:de motion, får jag förklara att jag för min del anser motionen hafva stora skäl för sig. Så länge vi ej ega några pansarfartyg att skydda våra kuster, stå vi redlösa, om S28 Den 25 November. en fiende med sådana fartyg anfaller oss; och det vore derföre särdeles välbetänkt att så fort som möjligt söka förskaffa sig pansarfartyg. I motionen omnämnes att sådana fartyg, som behötvas, redan förefinnas färdiga att köpa i utlandet, och man kunde då vid den tid, de blifva behöfliga, hafva dem i ordning. Jag får derföre tillstyrka motionen och hoppas att Stats* Utsk:t tager dess innehåll i noga öfvervägande, så mycket heldre som den ifrågasatta summan endast skulle utgifvas såsom förskott af Riksg.-Kont., för hvad som inflyter genom försäljning af Nya Varfvet i Göteborg. Någon värdering deraf är visserligen icke gjord ännu, men jag tror att köpesumman icke kommer att understiga en million. Stationen är anlagd för medel, som beviljats flottan, utan något särskildt anslag, och då torde det väl vara lämpligt att de medel, som genom en sådan försäljning uppkomma, användas för sjövapnets egna behof. Hr Dalman, Wilhelm Fredrik: Ehuru-jag underingen kategori kan tillhöra sjövapnet, vill jag icke dölja min öfvertygelse i denna fråga. Jag får till alla delar önska framgång åt motionen. Mot densamma har jag icke hört framkastas någon annan anmärkning, än att initiativet ej kommit från regeringen.
_ Om godkännande af BancoUt?kottets utlåtande öfver Grosshandlaren Åbergs och Rådmannen Bagges Memorial, om Lån af Banken för Uddevalla Stad. — Om antagande af Bevillningsutskottets Memorial med förslag till ändringar Den ?5 Juli t> "*• 1221 och rättelser i 1812 års Chartae Sigillatae Förordning. — Om bifall till OeconomieUtskottets Betänkanden, angående: 1:0 yrkadt förbud emot löpande assignationers utgifvande af enskilda personer; samt 2:0 åter remissen af Utskottets Betänkande, i anledning af väckt fråga, om återupplifvande af Kongl. Brefvet den 23 September 1747» rörande prazstanda till Bruken af åboerna å de utaf Bruksidkare till skatte köpta Kronohemman. — Om återremiss af StatsUtskottets Betänkande, angående tillökning i Statsanslaget åt Äcademien för de Fria Konsterna, Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 4 till 11. In fidem Protocolli A. G. Silverstolpe. Tisdagen den 25 Juli. Plenum kl. 3 efter middagen. Upplästes och lades på bordet följande från Utskotten inkomna Memorial och Betänkanden: - 1222 Den 25 Juli e. m. 1:0 Fran StatsötskotlPt, af den 24 Juli, angående anslag af Löner för tillök t antal Ledamöter och Betjening i Kongl. Götha HofRätt. Utskottet tillstyrker det Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, af den åt Hans Majit till nästa Riksdag till disponerande öfverlemnade summa utaf blifvande Ofverskotter på StatsVerkets inkomster, låta anordna de lönebelopp, sorn, i Och för tillökning af 2:ne Ledamöter uti Kongl.
Hdr 32 sk. aro veil tinera de. 2:o Uti nyssnämnde kassaräkning gro diverse inkomster upptagna till 37,335 lldr 11) sk 7 rst., ehuru dithörande verifikation uppgifver samma inkomster till en dast 37,333 lldr i!) ;-k. 7 rst. 3:o Iliand utgifter till Akademiens sjukhus förekommer uti samma räkning ”1849 oell 1850 ars ranta af säteriet Malby*’ till ett belopp af 379 lldr 8 sk., tuen samma post utgör, enligt verifikationen, 379 lldr 35 sk. 4:o Uti verifikationen N:o 11 äro utgifter för Mineralkabinettet och instrumen tet' oriktigt utförda med 375 Hdr 37 sk. i stället för 376 Rdr 9 sk. 5:o Ingående balansen af allmänna kassans medel äro uti Akademifogdens för Östra Uplands fögderi räkning upptagen till 2,235 Hdr 1 sk., men utgör, enligt den åberopade verifikationen, 2,236 Hdr 19 sk. Varande för öfrigt i båda arens liufvudböcker ziffror och summor på mångfaldiga stallen raderade och ändrade. §. 3. 11 evisorerne hafva icke fått emottaga de Konungaoch Kanslers-bref, hvarpå rn del utgifter sig grunda, hvarigenom de icke varit i tillfälle att kontrollera huruvida dessa efter gifna föreskrifter utgått; hvadan Revisorerne anse angeläget, att för framtiden sådana Konungaoch Kanslersbref räkenskaperna bifogas.
Lånen på rörlig pant, enär serskilde Fonder för dem hvarken varit eller hädanefter lära komma att bestämmas och deras belopp i allt fall är föga förändring uiulerkasladt; samt Lit. B. åter de obegagnade Låne-tillgångar, Banken sålunda kunde anses ega vid 1839 års slut samt sedermera dels redan erhållit, dels ytterligare lill och med år 1845 har alt förvänta, jemte redan beviljade eller af Utskottet tillstyrkta nya anslag. Om till deh deruti salderade behållning af . Rigges: Förstärknings-medel till Discont-fonderne för belåning af Publica Papper 200,000: hvilka fortfarande torde böra i sådan väg användas; så uppgår öfverskoltet lill B:co R:dr 1,102,284: 89. 2. I händelse Rikets Ständer skulle godkänna den åsigt, som ligger lill grund för berörde beräkning, hvarigenom de för lånerörelsen disponible medel skulle komma att med nära En million öfverstiga det belopp, Utskottet i thy fall antagit; anser sig Utskottet dock ej böra afgifva något serskildt förslag, i afseende på detta öfverskolts användande, enär härvid måste förutsättas dels möjligheten deraf, att Bankens vinst för de kommande åren icke uppgår till det påräknade beloppet, och hvarigenom ett öfverskott således måste vara alt påräkna till fyllan - 4 Banco-Utskottets UtlåtandeN:o iyg. de af de anslag, som blifvit fastställde, samt dels, att dä det skulle innefatta en motsägelse, att, på samma gång Utskottet hemställer om tillökning uti allmänna Discont-fonder, Utskottet skulle tillstyrka bibehållandet af den i 224 §. af nu gällande Reglemente intagne föreskrift att från Disconternes låneförlag öfverflytta medel till Cassa-Creditiv för Hypotheks-Föreningar, Utskottet ansett det öfverskott, som kan uppkomma, böra afses i främsta rummet för dylika Creditiv.
— För att häfva den motsägelse, som i ofvananförda fall förefinnes emellan begge de jemfördä författningarna, skulle jag åt 57 § af ännu gällande Kongl, förordning angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin hafva velat gifva en sådan lydelse: ”allt hvad i denna författning finnes stadgadt om utminutering af bränvin, galle äfven för andra inhemska brända och destillerade spirituösa drycker. Dylika drycker af utländsk tillverkning må äfven af den, som ej eger bränvinsminuterings-rättighet, försäljas i samma qvantum, som bevisligen är införtulladt.” — Emot höglofl. sammansatta Bevillnings-, Lagoch Ekonomi-Utskottens förslag lill redaktion af ofvannämnde § får jag härmedelst, af ofvan anförda skäl, reservera mig/’ Häri har Herr Maechel instämt. Af Bevil/n.-, Lagsamt Allm. Besvtii'soch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 1. 25 Prosten Lindberg har reserverat sig deremot, att den i förordningens 60 §, motsvarande uti förslaget den 59, medgifna visitalionsrätt icke blifvit utsträckt till andra ställen, än dem, som i samma § finnas bestämda. af vice Talmannen Halling: ”Uti Herr Friherre von Hr amiens reservation emot sammansatta Utskottens förslag till 1 § rörande tillåtne bränvinsbränningstidens indelning uti 6 terminer, instämmer jag så mycket heldre, som beslutet af mig biträddes, under förutsättning att afdelningens förslag till 28 §, innefattande föreskrift om förhöjd beskattning å bränvinstillverkningen, också skulle antagas, hvilket likväl ej inträffade. Att på oloflig tid eller på olofligt sätt t.illverkadt bränvin, jemte de kärl, hvari det förvaras, i de fall beslag å bränvinsbrännings-redskap sker och den derefter dömes förbruten, också förverkas, kan hafva skäl med sig, så vidt antagas får, att bränvinsprodukten olofligen tillkommit.
Någre hafva inkommit efter den 4 Februari 18*75 ined sådane ansökningar, mea äfven de hafva underlåtit att ingifva de anbefallde affattningarne m. m., hvarföre ock, då desse deras ansökningar annu icke blifvit pröfvade, jag anser dem icke äga någon laglig rät£ till Skatteköps erhållande. På flere ställen hafva tvister uppstått 1- melian Bruksägare samt åtskilige Hemmang; ägare om stubbeoch röjsel—rätt, muhlbete å en del skogstrakter, samt bättre rätt till skatteköp, hvilka stridigheter bero på Domarens afgörande. I StatsUtskottet har åter fråga hufvudsakligen endast varit om Bruksägares rättighet, att efter de lilländalupnc 6 åren få in - 66o Den 29 Maji. gå skatteköp, efter den af Riksens Ständer år 1809 stadgade grund; men i mm tanka äger Staten obestridlig rätt, att använda de återstående Recognitions-skogarne utgörande omkring 1,8 jo,000 tunneland på det förmonligaste sätt, och Bruksägarne böra pu mera endast medgifvas optionsrätt, att erlägga den lösen, som någon annan bjuder Utskottet har ock uti sitt Betänkande föreslagit, att Bruks-ägare, hvilka icke inom rätt tid sig anmält till Skatteköp, skulle fä optionsrätt att antaga högsta anbudet, och erlägga köpeskillingen inom 16 år, då deremot en betalningstid af 6 år för andre köpare skulle bestämmas, hvilken skillnad i betalningsterminer jemväl är för Bruksägare en betydlig men billig förmon. Ibland de skatteköp, som blifvit beviljade ä Recognitions-skogar, hafva endast varit den under Hellefors Silfveroch Jernverk lydande, samt Kollerö Recognitions-skog, vid Skattläggningarne hvarå den Savolaxska methoden blifvit iakttagen, i afseende å den förra, samt den i orten bmklige, i afseende å de sednare. Huruvida Staten genom desse skatteköp vunnit eller förlorat, lemnar jag derhän, och någon ändring deruti kan icke komma i fråga.
Huru härmed skall tillgå, önskade jag helst få öfverlemna till erfarnare mäns bestämmande; men får dock föreslå, att i sådant fall tillträdaren må vara skyldig till afträdaren ersätta visst för hvarje tunnland af åkerjord, som vid tillträdet befinnes ligga i klöfvereller gräsvall (utöfver den areal, som af tillträdaren sjelf, enl. 7:de .punkten, är insådd) och derå afträdaren, under den tid han innehaft bostället, ej hunnit taga någon sädes-skörd i s. k. vallbrott, börande denna ersättning vara omkring 5 rdr rmt per tunnland för hvarje år, som står åter, innan säd i vallbrottet der, enl. cirkulations-planen, bör insås; med rätt, antingen för dem, som cirkulations-planen upgöra, att efter mötande större eller mindre beräkningsbara svårigheter och kostnader, samt jordens mer eller mindre goda beskaffenhet, höja eller sänka nämnde belopp, till fastställelse i sammanhang med planen, och Den 26 November e. m. 445 bör afträdaren ega upbära tillträdareus kontanta lön på stat. intilldess den bestämda ersättningen blifvit godtgjord. eller, om ingen sådan lön finnes att tillgå, bör Syne-rätten bestämma den ersättning, som tillträdaren under vissa år bör afgifva till afträdaren, men hvilken tid ej må utsträckas utöfver längre antal år, än som i cirkulations-planen är bestämd till jordens liggande i klöfver eller gräsvall. 9:o Att ifrågavar:de föreskrifter må blifva gällande för såväl indelningshafvare som arrendatorer. Då åtskilligt vidare torde vara att tillägga, får jag till det Utsk., som kommer att handlägga denna min motion, vördsamt öfverlemna, att göra de ändringar och tillägg i mitt förslag, som kunna anses erforderliga och tjenliga, och får slutligen hemställa, att det tillägg till boställs-ordningen af den 23 Januari 1836, som med ani. häraf kan finnas behöfligt, må ske efter § 35 af densamma, anhållande jag alltså: att R. St:r för sin del må till K. M. ingå med underd. anhållan, att K.
Tänk er denna blandning af bottenrika börsmän, engelska snobbar, njutningslystna particulierer, utrucklade vällustingar, resande oskulder, äkta och oäkta hertiginnor, excentriska damer, falskspelande skälmar, dekorerade narrar, roflystna parasiter, underhållna älskare och underhållna älskarinnor, en dags Rotschildar och penningelystna kameliadamer firande karneval. Nog måste en slik karneval blifva ett non plus ultra af vild lustighet och prunkande prål. Folk, hvilkas hvardagar gå i prestissimo skola väl njuta af ett karnaval med en så ursinnig, krampaktig ifver, som undergångens dag komme strax ofvanpå. Det är ur denna karneval, som jag vill lemna några bilder, aftecknade i flykten, lösryckta ur det vexlande kaleidoskop, som Nizza är under karnevalsveckan. Den 14 Februari begynner karnevalen i Nizza, men flera veckor förut hade befolkningen varit sysselsatt med tillrustningarne dertill. Estrader upprestes i den gamla stadsdelen framför mairet och på andra platser, der processionen skulle passera. Här och der öppnades bodar med confetti – en sort små gipskulor, som under karnevalen användes till kastvapen – små skyfflar att kasta dem med, masker af ståltråd och papp, kostymer och dominos af alla snitt och färger. Hos hvarje vagnmakare dekoreras åkdon, blomsterhandlandena öfverhopas med beställningar på buketter och kransar, och de som skulle deltaga i ett eller annat karnevalsskämt repeterade och profvade i tysthet. Hotellen öfverfyllas med gäster till den grad, att också hiss och badrum måste begagnas till sofrum. En hvar gick i ängslig spänning och förbidan på hvad komma skulle, till dess ändtligen – på qvällen före den 14 – prins Karneval med sitt följe steg i land i Nizzas hamn och under mängdens jubel och hurrarop red sin blomsterbeströdda eriksgata.
Ugglas har äfven sagt, att i BorgareSt:t, der våra näringar företrädesvis representeras, ingen enda motion blifvit väckt, som åsyftat förändring i tull-lagstiftningen; om än detta skulle vara händelsen, hvarom jag ej är fullt öfvertygad, då jag med temlig säkerhet tror mig hafva läst att förändringar i tulltaxan verkligen blifvit äfven inom det Vallofliga Ståndet föreslagna, torde det ursäktas, om jag ej kan anse detta såsom något talande bevis för den nuv:de taxans oöfvérträffliga förtjenster. Lika visst som det är att BorgareSt:t i främsta rummet och hufvudsakligast vinner på de låga tullarne, lika naturligt lärer det vara att ganska få motioner i motsatt riktning der skola se dagen. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag har begärt ordet endast för att fästa Höglofl. Ståndets upmärksamhet på några nya högst vigtiga uptäckter, som blifvit af föregtde värde talare gjorda. Hr Oxehufvud har nemi., till min stora förvåning, underrättat oss oin att någon fattigdom ej finnes i kojorna. Då det nu likväl antages såsom säkert, att fattigdom finnes inom landet, hemställer jag till Hr Oxehufvud, om han anser fattigdomen företrädesvis finnas i palatserna? Hr Printzensköld åter har uptäckt att lurendrejeriet kan förekomraas, endast GeneralTullDirektören reqvirera!- mera manskap till bevakningen. Den 3 December e. m. Då nu våra gränser upgå till öfver 300 mil, öfverlemnar jag till Hr Printzensköld sjelf att uträkna, huru stort antal, som skulle erfordras, för att bevaka en så vidsträckt tullgräns. Fara torde vara för handen, att hela Sveriges befolkning dertill icke skulle förslå. Många ledamöter ropade härefter på propos. Hr Printzensköld: En sanning, som aldrig skall kunna vederläggas, ar den, att huru stort antal personer, som än må finnas tillsatta för att vaka öfver lagarnes efterlefnad, det i alla fall blir en omöjlighet att absolut förekomma förbrytelser emot desamma.
De häradsfängelser, sorn till en början komma att inrättas medelst det anslag som återstår af hvad vid en föreg:de riksdag är till detta ändamål beviljadt, de komma att blifva i det närmaste af samma natur som dessa kronohäkten. Man kan visserligen säga att då nya länsfängelseti allmänhet äro mest af behofvet påkallade, så skedde ingen synnerlig skada om alla tillgångar, att börja med, på sådana användes; men det gifves orter der behofvet af nya kronohäkten eller häradsfängelser är nästan än större. Det är i sådana härader der brottsligheten vanligen är ganska stor och afståndet från länsresidenset ganska långt. Så t. ex. förekommer Marks härad i Westergöthland, som har öfver 30,000 menniskor, och som således är tillräckligt stort för att utgöra en särskild domsaga. Denna folkmängd är troligen större än den som de fleste domsagor haft då de först inrättats. Detta härad är belä2 II. 41 042 Den 23 Februari f. m. get 17 mil frän residenset och der förekomma ganska ofta undersökningar om brottmål. Domaren i orten har ock derföre särskildt uttryckt en önskan att få ett häkte inom häradet. Man måste finna de olägenheter och kostnader, som uppstå om en fånge, som gripes, skall skickas ej allenast först de 17 milen in till länsresidenset, utan sedermera för hvarje ransakning skickas den långa vägen fram och tillbaka, ty det är en känd sak att gröfre brottmål sällan hinna afdömas på ett enda ting, hvarigenom ett flerfalldigt förnyande af den långväga transporten förorsakas. Samma förhållande är det i norra delen af Norrbottens län med Haparanda, som ligger 23 mil från landsh.residenset. Samma förhållande är det ock i norra delen af Kalmar län med Tjust härader och Waldemarsvik, äfven beläget om jag minnes rätt 17 mil frän länshäktet. I Sunnerbo härad är äfvenledes häradsfängelset långt från länsresidenset.
Varm och strålande blickade vårsolen ned från den klarblå himmelen, foglarne sjöngo, skogen doftade och hela naturen strålade och log i ungdomens första fägring. Den grå kojan hade till och med under de nyss löfvade rönnarna fått en ungdomlig anstrykning. Det ojemna torftaket prunkade i frodig grönska och så väl derifrån som ifrån täppans gräsmatta lyfte maskrosorna högt sina lysande blomkorgar, liksom ville de bjuda sitt guld åt dagens fattiga hjeltinna. Dörren stod öppen — tysta ' inträdde vi den ena efter den andra, till dess vi samlats kring den blinda, i hvars knä vi under högljudda gratulationer nedlade de medhafda håfvorna af kaffe, socker, färskt bröd m. m. Kojans inre, såsom det då tedde sig, står ännu lifligt för mitt minne: Spisen upptog nära en fjerdedel af rummet och på den sidan deraf, som ej hade eldstad, stodo uppresta nyss utslagna björkqvistar, på det grofva, ojemna golfvet låg friskt doftande elggräs och på de af ålder och rök svärtade takbjelkarne sutto i allsköns lugn tvänne filosoferande hönor. Midt emot dörren var gafvelfönstret beläget med sina små blyinfattade glasqvadrater, skimrande i alla regnbågens färger; dessutom pryddes det af en ren och hvit gardinbit och ett par blommande balsaminer. Framför fönstret stod namnsdagsbordet, en grof, men ren handduk var bredd deröfver och derpå prunkade i en stenkruka en väldig qvast af blåsippor, hvitsippor och häggblommor, hvilka tillsammans förlänade något ungdomsfriskt och behagligt åt den åldriga stugan. På en hög hvitmålad » dragkista » stod husets porslinsförråd exponeradt. Först tronade då en ståtlig och grannt utsirad tillbringare, hvilken från sin upphöjda plats vände en förnäm, fast något spräckt profil åt den inträdande. Den och några storblommiga kaffekoppar, hvilka gjorde sig all möda att dölja förlusten af öron, hade tydligen sett » bättre dagar ». Några spräckta hvita tallrikar, en karott, en sockerskål och tvänne glas syntes tillhöra en yngre anspråkslösare generation.
Den häfd, hvars rätt man här vill försvara, är dessutom icke synnerligen gammal, då den ännu icke hunnit blifva femtioårig, under det att deremot de föreslagna förändringarne hafva till större delen en snart trehundraårig att till sin förmån åberopa. Huru mycket församlingen insett och uttalat behofvet af oftanämnda förändringar, tilltror jag mig icke att med säkerhet bedöma. Men hvad jag vet är, att i församlingens bröst ofta röra sig önskningar, som icke högljudt framträda, dels derföre, att sådant sällan hörer till den ödmjuka fromhetens sed, och dels derföre, att önskningarne icke äro tillräckligt klara förr, än ordet till dem blifvit af en djupare insigt uttaladt. Jag vågar tro, att församlingens önskningar uti förevarande fall äro af denna beskaffenhet, en tro, som äfven för Utskottet ej synes vara främmande, då det medgifver, att den del af Presterskapet och andra mera kyrkligt sinnade personer, som om saken tagit närmare kännedom, både erkänt och uttalat behöfligheten af åtskilliga förbättringar i vår nu gällande handbok. Hvilken mening indifferentismen möjligen kan hysa, lärer ej förtjena något afseende. Hvad dernäst vidkommer den befarade vådan af förslagets antagande, så har jag äfven i den delen en annan åsigt än Utskottet. Vöre det fråga om att i Kyrkan införa en alldeles ny kultus-ordning eller att i stycken af en ömtåligare beskaffenhet rubba den gamla, så skulle jag visst lika med Utskottet frukta, att, äfven om det nva i och för sig vore godt, det snarare kunde framkalla oro och skada, än bidraga till frid och välsignelse. Men något sådant är här alldeles icke i fråga. Såsom jag redan nämnt, har afsigten med den gjorda revisionen varit ingen annan än den, att med varsam hand afhjelpa påtagliga brister i vår kyrkohandbok samt att låta församlingen vid den offentliga andakten, såsom det vanligtvis sker i de christliga hemmen, uppbygga sig och uttala sin tillbedjan i den enkla, värdiga, hennes tro och bekännelse motsvarande form, som af ålder varit och ännu är för henne synnerligen dyrbar.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande har Serafimer-ordens-gillet, i afseende å Kapitenen Rosenblads skuld för obetaldt arrende, åberopat 2tne af Magistraten i Wadstena utfärdade betyg, det ena, dateradt den 13 Mars 1854, af innehåll: att Kapitenen, hvars till konkurs afträdda bo lemnat hans oprioriterade borgenärer endast fjorton procent af deras fordringar, saknade all utmätningsbar tillgång, och veterligen icke hade några disponibla medel att påräkna, samt, det andra, utgifvet i Juli månad 1855, innehållande: att någon förändring, ledande till fromma för eller förökande af Kapitenen Rosenblads ställning, allt sedan förstnämnde betyg af Magistraten uthändigades, icke inträffat, utan att Kapitenens ekonomiska ställning fortfore att vara enahanda, som då; och hade, i följd häraf, under den tid, som förflutit efter det framställningen om afskrifningen afslogs, någon exekutiv åtgärd emot Kapitenen Rosenblad för utbekommande af hospitalets ifrågavarande fordran icke egt rum. Vidkommande åter Sysslomannen Callerholms balans å 157 R:dr 36 sk. 10 rst har Serafimer-ordens-gillet upplyst, att redan år 1790 fråga blifvit väckt om afskrifning af detta belopp, som ej kunnat i Callerholms bo återbekommas, men hvilken afskrifning likväl ännu ej blifvit beviljad, af den anledning, att åtskilliga, nödiga ansedda, upplysningar i ämnet ej kunnat erhållas; dock hade anstalt blifvit vidtagen för dessa upplysningars införskaffande; och skulle frågan om afskrifning derefter till vidare handläggning företagas.