Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anträffas ej den, emot hvilken protesteras skall, bör protesten verkställas vid hans hostad; i händelse underrättelse derom icke kan erhållas, håfve sökanden ändock förvarat sin talan, derest han, så fort ske kan, och senast inom i dagar, förhållandet anmäler hos Konungens Befäl lilinghafvande eller närmaste Rådstufvu-Rätt. > §' Vexel-in neli afva re är ej befriad från skyldigheten att protestera derigenom att den, på hvilken vexeln är dragen, aflidit eller kommit i concurs-tiilstånd. VII. C AP. Örn foga Domstol och örn rättegången i vexelmål. 4o. §.. Rätter Domstol för vexelmål, deri vexelrälten icke är förlorad, vare Rådstufvu-Rätt i den stad, der svaranden bor eller anträffas, men om lian ålandet bor, eller anträffas, Rådstuf vu-Rätten i närmaste stad derintill. 4r. §■ Stämning i vexelmål skall, när sökanden så äsk-ar, meddelas till samma dag, om Rätten då sitter och svaranden är så till hands, att han kan sig före rättegångstimmans slut infinna. 42. §. Derest Rätten ej finner något förekomma, som fordrings-anspråkets giltighet förringa bör, döme då genast till betalning, och förordne tillika, huruledes, i brist deraf, utmätning och bysättning slraxt ske må; dock skall för vexel, som med protest återkommit, utmätning eller bysättning icke kunna, emot vexelgifvare eller öfverlåtare, verkställas förr, än 3 da°ar förflutit ifrån det han bevisligen blifvit krafd. 43- §• Är målet af sådan beskaffenhet att det rj kan eller bör å första rättegångs-dagen afgöras, må likväl dermed ej fördröjas längre, än högst nödigt pröfvas. Bih. tili />• St. Lag-Utskottets Betänkande Jf.o j85. VIII. C AP. Allmän bestämmelse. 44- §•
Specie, och hwartill anledningen igenfianes deruti att Utrikes Lif-Mntrr till ett belopp af 3240 R:dr Hamburger Courant förfwunnit och att Obligationer för Länen i Amster, dam och Antwerpen ined Swen sk c mynt blifwit Liqviderade Till upplysning om förhållandet af Riksgälds, Contoirets Inrikes skulder, tiilganaar och st-.dr ingar är Bilagan Imr. e. författad, enligt hwaken Con, toire'§ ffuld, ester till afdrag beräknade fordringar och tillgångar, den z» nästledne Mars utgjorde »,014,976 R:dr gr si. z rist. Specie. Bland Den z Julii. isor Bland desia Contoirets fordringar finnes dock en och annan för hwilken någon betalning icke tor, de kunna förwänkas, och ett lika förhållande ar äfwen med atffillige enligt inkomne försina, uppå Contoirets Fonder till Ränterter i siere Län influtue men i Otterne till Krigskostnader disponerade medel; och om hwilka PvsterS afskrifwande StafsUtstottct serskildt Betänkande, four sub Lik. v. bifogas, afgifwit och harwid alitsa får åberopa. Efter fogad anstalt har Stats, Utskottet hwarje »vecka erhållit utdrag af Casia-Räkningen som utwi, sar Riksgälds, Contoirets Inkomster, och Utgifter, afwensom fran Contoixet inkomna likdrag, af de anteckningar, som derstädes blifwit hällne och förås öfwer den nya Bewillningen sa att Stats,Utskottet, ehuru de afsiutade Räkenjkaperne icke go längre än till den i:ste nästledne April, är t tillfälle alt sa till sägandes pa dagen känna hwad, i anseende till Riksgälds-Contoirets Penninge-rörelse förefaller, och till, lika någorlunda bedömma de tillgångar genom Ve, willningen, som kunna wara akt påräkna.
Må derföre särdeles de bland oss, hvars enskilda förmögenhet eller ställning gifver dem förmåga alt gynnande verka på underhal vandes och omgifvandes lycka, erinra sig alt det tillgifvenhetens och tacksamhetens band, sorn successivt sträcker sig från den lägsta kojan till slottet, i förmåga ail gifva kraft åt samhällskedjan, af ingen skrifven lag, af inga juridiska former, kail ersättas; må de sålunda bemöda sig att tillvägabringa den angelägnaste af alla reformer, nemi. aflijelpandet af den förslappning i våra sociala förhållanden, såsom emellan husbönder och underhafvande, emellan mästare och lärlingar o. s. v., hvilken tyckes i fruktansvärd grad tilltaga; må vi vidare alla, liberala och conservaliva, anhängare af fria eller inskränkande handelslager, med bortläggande af alla hatets och oviljans minnen, af alla fördomar, samlas kring vår åldrige Konungs thron. Då , men endast på detta sätt, kunna vi, utan hinder af förut fattade meningar, Ömsesidigt upplysa hvarandra, och slutligen frambringa de beslut rörande vår representation, vår civiloch ciitninal-lug, saint våta näringsi5 H. 14 io6 Den ax Ocloher c. ra. Jagar, hvilka för många slägter skola bereda Svenska folket lycka oell välstånd och bevara det Svenska namnets urgamla aktning och anseende. Hr von Rosen, Georg: Jag skulle icke hafva upptagit R. o. Ad;s tålamod att afhöra något vidare ifrån mig i denna fråga, helst då tiden är så långt framliden; men jag är skyldig mig sjelf att besvara en anmärkning, som en värd talare helt nyligen gjort vid mitt yttrande i f. m. plenum. Måhända alt jag då uttryckte mig tvetydigt, kanske uppfattade anmärkaren mitt yttrande orätt; ty jag anser icke i afseende på det femte Ståndets inkallande till riksdagar, att personliga rätten hos hvarje medlem af denna medborgareclass är för närvar, förnärmad, då de icke hafva representationsrätt, utan jag sade, att Staten borde tillegna sig denna classens fosterlandskänsla, bildning och förmögenhet. Jag tror att mitt yttrande var sådant, åtminstone var min mening den. Hr von Hohenhausen:
Men förhuset var tjugu alnar högt, och ellofva alnar bredt, och hade trappor, der man uppgick; och pelare stodo nedan under tornen, en på hvar sido. Och han hade mig in uti templet, och mälte pelarena; de höllo på hvar sidon sex alnars bredd, så bredt som huset var. Och dörren var tio alnar bred; men väggarna på båda sidor vid dörrena voro hvardera fem alnar breda; och han mälte rummet i templena; det höll fyratio alnar i längdene, och tjugu alnar i breddene. Och han gick in uti det inra, och mälte pelaren till porten; den höll två alnar, och porten höll sex alnar, och var hela portens bredd sju alnar. Och han mälte tjugu alnar i längdene, och tjugu alnar i breddene, innantill i templena, och han sade till mig: Detta är det aldrahelgasta. Och han mälte sex alnar högt på väggarna af templet; der voro gånger uppe allestäds omkring, skifte uti kamrar; de voro allestäds fyra alnar vide. Och de samma kamrarna voro på hvar sidan tre och tretio, ju den ene vid den andra; och der stodo pelare nedre utmed väggarna af huset allt omkring, som uppehöllo dem. Och ofvanuppå dessom voro ännu flere gånger omkring, och voro gångerna ofvantill vidare, så att man gick utaf den nedersta upp uti den medlersta, och utaf dem medleresta in uti den öfversta; Och hvar stod i ju sex alnar öfver den andra. Och öfversta gångens bredd var fem alnar, och pelarena båro uppe gångerna på husena. Och det var ju, ifrå den ena väggene i husena intill den andra, tjugu alnar. Och der voro två dörrar upp till vindstenen, en norrut, den andra söderut; och vindstenen var fem alnar vid. Och muren vesterut var fem och sjutio alnar bred, och niotio alnar lång. Och han mälte längdena af huset, den hade öfverallt hundrade alnar mur, och hvad dermed var. Och vidden frammanför huset, östantill, med det som dervid stod, var också hundrade alnar.
Rikets Ständer hafva tagit detta ärende under pröfning; och hvad först angår den för uppkomna lecligheter af embeten och tjenster uti gällande författningar bestämda så kallade vakansoch förslags-liggetideu; så hafva Rikets Ständer inhemtat, att densamma i allmänhet utgör, efter hvad i E. K. Ms nådiga proposition jemväl omförmäles, för sådana civila tjenster, hvartill' underdåniga förslag upprättas, tre månader, för de civila embeten och tjensler, hvilka af E. K. M. omedelbarligen bortgifvas, tvä månader, samt för alla militära embeten och tjenster fyra månader, allt med beräkning från och med månaden efter den, under hvars lopp ledigheten inträffat, och under Expedilions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelse, N-o 37. 159 hvilken liggetid lönen icke får tillträdas af den, som till deremot svarande embete eller tjenst befordrats. De löne-innebållningar, hvilka i följd häraf ega runi, hafva, så vidt desamma eljest skulle såsom en verklig inkomst eller besparing komma statsverket till godo, blifvit anvisade åt de för embetsoch tjenstemäns pensionering inrättade kassor, så alt, enligt det för armeens pensionskassa den 10 Januari 1757 utfärdade första reglemente, denna kassa fått på sig öfverlåtna lönebesparingar för vakansoch ligge-månaderne vid ledighet af militära embeten och tjenster samt, enligt Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 2 September 1823 och E. K.
N:o 90, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Nionde hufvudtitel. 36:te punkten, ang:de pension för kaptenen David Carl Lyons enkaj 37:de punkten, innefattande hemställan, att de af Utsk. tillstyrkte pensioner f ör enkor mätte komma att utgå endast sä länge desse personer förblifva i cnkostrind; 38:de punkten, ang-.de pension för Professor J. G. Sandberg; 39:de punkten, ang-.de förhöjning af den Commercerådel B. H. Santesson beviljade pension; 40:de punkten, ang-.de pension för Professoren C. Palmstedt; 41:sta punkten, ang-.de pensionering af folkskolelärare; 42:dra punkten, ang:de f örhöjda pensioner Den 30 A pril. 195 för fl/skedade soldater och båtsmän; 43:(lje punkten, ang:de af f. d. Statsrådet Frih. Otto Wilhelm Stael von Holstein söht ersättning för vid hans öfverflyIlning till högsta domstolen ånyo erlagd fullmakts lösen samt minskning i Just.råds-lönen; 44:de punkten, angule af f. d. Statsrådet F. O. Silfverstolpe sökt ersättning för förlorade inkomster; 45:te punkten, ang:de ersättning till Lagmannen L. P. Fallenberg för förlorad extra löneinkomst; 46:te punkten, ang:de ersättning till f. d. Kommendanten Majoren G. Krook för honom frångången sportelinkomst; oell 47:de punkten, ung-.de anslaget till Emerili löner vid elementar-läroverken samt användandet af derå upkomne besparingar. Riföllos. 48ide punkten, attg:de upförande å allmänna indragningsstaten af de genom Lagmansembetenas indragning för dessa embeten enl. Stat anvisade ordinarie löner jemte ersättning för de tjensterne åtföljande sportler. Lades lill handlingarne.
Jag anser det vara af synnerlig vigt, att åtskilliga villomeningar ang:de skogsvården undanrödjas, och ber derför att få antyda några sådana, efter min åsigt felaktiga och skadliga föreställningar. Det finnes många, som förmena att skogen i Sverige knappast kan utrotas; den är, säger man, som ordspråket lyder, ganska envis, och är en odlingens fiende, hvilken såsom sådan bör behandlas med eld och svärd, eller, rättare sagdt, med eld H. VII. 12 178 Den 4 November f. m. och yxa. För min del tror ja» dock, att detta är en fullkomligt oriktig åsigt så väl i fråga om skogens outtömlighet, sorn deruti att den, långt ifrån att vara en kulturens och odlingens fiende, tvertom är dess vän och stöd samt för odlingen till och med i vissa trakter alldeles oundgänglig. Det skulle säkerligen hända, att om skogen i sådana trakter utrotades, all odling derstädes också blefve omöjlig oell att många sträckor i vårt land sålunda blefve nästan sagdt obeboeliga. Man sager visserligen: nå väl, om skogen kommer bort, så står dock jorden och odlingen qvar. Men detta är ett nytt misstag, ty om också jorden qvarstår, så qvarstår den dock beröfvad sitt skydd oell sina hjelpkällor, och odlingen måste upphöra. Man säger vidare att skogen sköfias egentligen blott derför, att den saknar värde, och att allt hvad sorn höjer dess värde, således befrämjar skogshushållningen. Detta är likväl efter min åsigt en af de alldra farligaste satserna, just derför att den innefattar en del sanning, men derjemte, i sin oinskränkta tillämpning, mycken villfarelse. Att skogen eger värde, är utan tvifvel vilkoret för att skog skall komma att uppdragas, och att annars onyttig mark användes till skogsodling; men lika säkert är det också att skogens ökade värde utgör en stor fara för det nu befintliga skogskapitalets bibehållande.
Enligt den omföririgs-method som i följd af börjad utvexling kommer att följas från och med i835 (BancoFullmägtiges Piot. d. 6 Aug. i835) på sätt att ränta 3| ProCent beräknas och det förskottsvis upptagna Capital<1 beloppet följakteligen afgår, skulle Bankens balancerade Capital-fordran för Lån mot återbetalning i Silfver hafva utgjort: Ultimo Dec. i832. I Lån mot borgen utestående hos enskilda till understöd för Qdlingsföretag, på högst 8 år 266,621 20 8 226,353 46 7 (Årlig amortissement och deraf fortgående utlåning med ett Circulations-Capital af R:dr 3oo,ooo.) II. I lemnade förlag till Banco-Diseontens, Låne-Contorens, Commeree-Coltegii och Jern-Contorets serskilda Disconterings-Rörelser ... 10,649,404 22 4 10,819,451 4. 6 I. I afseende å denna Styrelses personal hafva följande förändringar kill kffat: Uti Öfver-Styrelsen hafva inträdt: Efter framlidne Grefve F. B. von Schwerin samt Herr Cancelliellådet G. B. Hegardt: Herr General-Tull-Directeuren, Commendeuren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Grefve Arvid Arvidsson Posse, den 3 September 1834- (Ridd. och Ad. Prot. den 29 Aug. i834)- Herr Cäpitainen Emil von Troil, den 12 Juni i83i', på Banco-Fullmägtiges kallelse, och qvarstadnat i följd af Ridderskapets och Adelns anställda val, enligt dess Protokoll den 29 Augusti 1834- Under tvänne Ledamöters frånvaro, jemlikt Banco-Reglementet §. 6:
Detta dokument skulle Erik framlemna för den osannolika händelse, att Ingrids och Ellens tillflyktsort blefve bekant och man i lagens namn fordrade deras utlemnande. Erik meddelade nu sina farhågor beträffande Adolf Skytte, men Vanloo delade dem ej. – Hvad kan hända värre än att ynglingen blir gripen och återförd till fängelset? Nåväl, om så blir, så besöker ni honom der, underrättar honom om den lyckliga förändringen i hans skyddslingars öde och tillförsäkrar honom för hans egen del mitt beskydd. Den unge Skytte kan vara lugn. Mitt inflytande hos de maktegande i detta land är bygdt på en säker grundval, och om de ej af artighet och erkänsla vilja lyssna till min begäran, så måste de göra det af fruktan, ty jag har haft ett skarpare öga i deras kort än någon annan. Återstoden af förmiddagen tillbragte Vanloo i sin mors och Ellens sällskap. Han hade underrättat dem derom, att ett vigtigt ärende kräfde hans frånvaro, och lugnat dem med försäkran, att han inom kort tid skulle vända tillbaka. Herrarne i förmyndareregeringen och riksrådet funno Vanloos råd godt och kastade hemlighetens slöja öfver det misslyckade statsstrecket. Detta hindrade dem emellertid icke att vidtaga sina försigtighetsmått och göra sina efterspaningar, ty de misstänkte dock, att Drake ej stått ensam. I första ögonblicket hade deras tankar riktats på Bengt Skytte, och några herrar riksråder straxt efter tumultets slut skyndat till dennes bostad, i hopp att der göra någon storartad upptäckt. Men de funno herr Bengt i djup sömn, med nattmössan öfver öronen, och då de berättade hvad som tilldragit sig, var det ingen som ådagalade en större öfverraskning än han. Han klädde sig, skyndade tillbaka till sessionssalen och deltog ifrigt i uppsättande af den skrapa, hvarmed hertigen följande dag skulle undfägnas. Herr Bengts förmåga att författa skrapor var känd och erkänd: man rättade sig hufvudsakligen efter hans diktering, och han sparade hvarken med salt eller peppar på anrättningen.
Herr von 8olau!t2on!ielm, Oavist uplaste föl» jande Dictamen: Wexel-Cvurscns stigning, ifrän 52 och Zg stillingar till 70 och 72 stiliingar per Riksdaler Specie Hamburger-Banco, och en postdag anda lill Z Riks» daler 24 skillingar ssr ett Pund Sterling, som ej längesedan war nära al pari emot Swensta myntek, eller egenteligen BancwTranspon-Sedeln, synes böra wäcka Riksens Högloft. Ständers upmärksamhet. Agio efter ven faststälda Evalvationen emellan Riks» gälds-Con,oirs.Sedeln och BanccrTransport-Sedcln är 50 procent, och den sistnämdes warde är wid 72 stillings Cours werkeligcn nedsatt under Specie-mynket äfwen till Zo procent, och är desiukom Hamburgs WerellRiksdalern, efter strot och korn, emot Swensta härda myntet icke till fullo wärd 47 stiliingar Specie. Om ännu inom Landet tillwexlingen af Speciemynt emot sedlar ej stigit sä högt, sä är orsaken dertill att hos ost wexcln ej betales med myntadt eller omyntadt Silfwer; Wid en sadan ställning och tillärelig mynt-ukförsel, bleftr-e endast fr8ga om beswarsoch kollnads-ersätlnn.g sör Traftering eller Transport, och ingen Cours eller Agio agde rum. Wexel-Coursen anses wantigen sör Handelns Barome er, men den är underkastad mycken misiwisning, da Riket är behäftad med Utländsk gäld, och da sä> dane ideale penningar tillstapas, sorn icke idogheten och 4^6
N:o 202; B o n d eS tå n d e t: att Ståndet ogillat StatsUlsk:s utlåt, i 25:te punkten och beslutat att de 22,5oo r:drne af rotefrihets-afgifterna, sorn Utsk. föreslagit till armeens materiella behof, icke skulle dertill användas, utan borde uppföras och beräknas bland statsverkets inkomster, för att sedermera komma Riksg.cont. till godo; samt R. o. Ad.: att Utsk:s förslag i 25:le punkten icke blifvit bifallet, utan hade Ståndet ansett, att för det deruti afsedda ändamål skulle uppföras 696,000 r:dr b:co såsom hittills, och derjemte det under namn af rotefrihets-medel utgående, till 22,5oo r:dr calculerade, belopp, som sedan sista riksdag varit 3:dje hufvudtiteln anslaget. Den voter:s-propos., som Hr von Hartmansdorff föreslagit och Ståndet nyss godkänt, upplästes så lydande: Den som vill att för försvarsverkets i allmänhet eller för Krigs-collegii departementer skall såsom bestämdt anslag uppföras 666,666 r:dr 32 sk., voterar ia; den det ej vill, voterar nej; 438 Den 16 September e. m. Vinner nej, uppföras 696,000 r:dr såsom bestämdt anslag för försvarsverket i allmänhet eller Krigs-collegii depai temen ter. Gr. Frölich: Sedan nu, efter uppläsning af alla hand lingar, jag gissar att R. o. Ad., genom uppmärksamt afhörande deraf, funnit förhållandet vara ett dilemma, hvari Ståndet kommit genom bifall till Hr von Ilartmansdorlfs förslag; så vet jag verkligen ingen annan råd, än alt anhålla hos samme värde ledamot, att han behagade nu uppgifva en sådan propos., som lian för sin del anser lämplig, för att leda oss ur detta ilemma, då jag icke hyser något tvifvel om att Ståndet med honom i allo instämmer. Hr von Hartmansdorff:
Maj:ts pröfning beroende; samt ändtligen, att nu varande Lag—Utskott, i anledning af framställd t förslag, att riket må, utan afseende å länens och häradernes gränser, fördelas i vissa distrikter, af hvilka hvarje borde utgöra domskretsen för en brottmålsdomstol, med säte invid distriktets ransakningshäkte, uti sitt under N:o 26 afgifna och af Rikets Ständer nu mera bifallna betänkande, tillstyrkt det måtte Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t låta undersöka huruvida det med cellfängelset, såsom ransakningshäkte, åsyftade ändamål, icke skulle säkrare och fullständigare vinnas samt mindre kostnader för statsverket uppkomma, dymedelst att riket indelas i större distrikter, hvarldera omfattande ett helt län eller flere domsagor och försedt med ett för distriktet gemensamt cellfängelse, vid hvilket af dertill serskildt förordnad domstol eller domstolen i den stad, der fängelset kunde vara beläget, ransakas och dömas borde angående inom distriktet begångna gröfre brott, eller sådana, för hvilka de anklagade blifvit i häkte inmanade, än derigenom, att fördelningen sker i en mängd mindre distrikter med stadsoch häradsfängelser i alla landsorter, för ransakningsfångars förvarande och handläggningen af omförmälta brottmål, fortfarande bestrides af nuvarande allmänna underdomstolar; äfvensom att Kongl. Maj:t derefter ville vid nästa riksdag till Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet. Hvad nu först angår motionärens yrkande, alt Rikets Ständer måtte uttala sitt ogillande af den plan, enligt hvilken så väl länssom smärre stadsoch häradsbäk - A Staisoch Lag-Utslioltens Utlåtande, M IS. ten borde i riket uppföras; så anse Utskotten sig blott behöfva hänvisa till nyssnämnde af Rikets Ständer beslutade underdåniga skrifvelse.
Mannannars ''wara efterkommande skola rrv, att pa samma lid Lä "Fäder, Män, Syskon och Slägttngcir wörö fran "deras käraste ansörwandrcr ffiljoe, ä ena sidan alla "anbud att till Lem äkerwända, med wärdig stolthet "förkastades sä länge ännu något blod återstod att spilla för Fäderneslandet och ä den andra Lesia dyra ' föcemäl af krigarncs kärlek med en patriotisms, hwars ?'iiks i häsderne ej star art finna, stelfwe pä afstånd Den 7 December. 489 "manade dem att följa den wäg, som än mer skulle ''aflägsna deras föremnqsstund; Art Stridsmän wid "kngets tttbrokt och genom fiendens hastiga inryckande ''i lauder, olffurne frän de Fanor de hade immi' akt 'Mja, genom omwäqak och ödemarker as stundom "zo lill 60 mils längd, och genom fiendens egna häs "k.r, danade sig en wäg till deras wapenbröder för '' kl dela deras öden, ark de som kristers skiften äter"sörde t skötet as sin slägt, endast jkäiikte nästla ögonblick? uopehäll för akt ej åsidosätta ulöfniiigen af si» ''ne p.i n >, och äfwen inom egne murar snnno alt ans "nan kö niahwilande, Utom den af upe ffnng för Fäs ''berncsi>.?rdck>'' ''Pä iädant sätt har Finska Armeen dristeligen ''förmi-, - e.d, alwen genom sina segrar, nödgats öfwer'lämna den fosterjord, som den emot en wida talrika"re stende sa länge förswar-tt.
Föredrogos ånyo och bl föllos följande Banco-Utskottets den 25 sistlidne April afgifna, samt den 30 i samma månad e. m. på bordet lagda Utlåtanden i N:o 38 , angående en serskild gratification , för den förflutna tiden , till Bankens Ombud i Directionen öfver Götheborgs Låne-Contoirj N:o 39 , 1 anledning af väckt Motion , rörande eftergift af Inteckningssäkerheten för återstoden af det Banco-Lån , som vid 1812 irs Riksdag beviljades Uddevalla Stad , för dess afbrända publika byggnaders iståndsättande , lill belopp af 2Ö,ooo R:dr j N:o 40, angående afskrifning under vissa vilkor af ett till Directeuren G. Stephens år 1818 utgifvet Odlings-lån; N:o 41, Prot. N:o 4i| angående afskrifning af ett till Bonden Anders Andersson Dahlin på At-i tingsberg af Elfsborgs Län utgifvet Odlingslån. S. D. Föredrogos I nyo och gillades följande Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 35 sistlidne April afgifna , och den 30 i samma månad e. ay på bordet lagda Betänkanden : N:o 23 i anledning af väckt fråga om’ åtgärders vidtagande mot oloflig Landthan-, del i Norrland ; N:o a4, i anledning af väckt fråga om öfverseende och granskning af nu gällande Författningar angående Laxfisket i Riket; Nm 25 , i anledning af väckta frågor, om ändringar i 26 Cap. Byggninga-Balken ’ angående skyldighet att deltaga i Allmänna Byggnadeis uppförande och underhållande.
Herr brinck sk Lote ulebo! si. iikver mig fa tillägga kil hwad jag förut yttrat, at det synes mig böra sta l Fulimägtigas fria wal, ak sörblifwa Fullmägtige Under Riksdagen, i fall de ef wille densamma bcwista» Hans Lxeellsnce Herr Grefweti och la n dt - M arflal ke>>. Genom Grefwe A/Iörners försiag sy eö mig Riksens Ständers rätt bast kunna förwaräs. Jag torde kanske i enlighet dermed fä göra Lroplllniom Mgnge ropade hartil J<b Grefwe Lunge, lVlsrtsn. Fullmägtige kort de kunna fä wara wid Riksdagen narwaranve til uplyöniiigars meddelande, me» Utan röst i fäbana amlie», som röra Laneaoch Riksgäldö-Werken. 172 Herr Grefwe» och Landt'Marskalken. Enligt Oiscourtorn» torde jag sa göra Högloff. Ridderstapet och Adeln följande Lra^ollrian: at, om Riksdag inträffar urom Stockholm, blott en af Ridderstkapet och Adelns Fullmägkiqa för hwardera Werket, hwiikens närwaro för uplysningar skull erfordras, kan derwkd wara tilstädeS och sin Riksdagsmannarätt utöswa; men at när Riksdag i Slockholm infaller, öga alie Ridderffapets och Adelns Fustmagtige denna rästighek uiöfwa; likwal med dec derwid fästade och wid alla Riksdagar gällande wilkor, at Full magtige wid Riddcrskapets och Adelns sfwerlckganjngar om saoana ämnen, som röra Laneaoch Riksgäids-W rken, icke annorlunda an kil upiySuingarö meddelande kunna wara närwaraude. Härtil swgrades enhälligt Ja: och skulle detta består, genom en vLpmarion , som sedermera afgeck, under anförande af Grefwe 8'röm5s!t, Lreäria Leorg, med de andrs Scänden wänligen cvmmunicsras.