Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan nu ock den mägtiga herskarinnan modet svängt sin trollstaf öfver glasmåleriet, så har för det samma en ny blomstringstid uppstått. En blick på hvarje mera betydande nybyggnad, på de kostbara glasmålningarna för privata bostäder, på de med vapen och bilder rikt smyckade fönstren till offentliga byggnader är tillräcklig för att åskådliggöra, huru högt fordringarna på detta område stegrats med den växande efterfrågan. Då de fina liniernas eleganta teckning fröjdar vårt öga, då de kraftiga, mättade färgerna med sina mjuka förtoningar och sin intensiva glöd, hvilken liksom uppsuger allt ljus för att i fördubbladt mått åter utstråla det, när dessa smeka vårt skönhetssinne, då kunna vi ju väl tänka oss, att detta arbete särskildt lämpar sig för den skickliga fruntimmershanden och den synnerligen hos qvinnan högt utvecklade smaken! För att lära glasmåleriet behöfves icke ovilkorligen framstående talang, ehuru naturligtvis äfven här ett verkligt mästerverk endast lemnar mästarhanden. Ty vid denna efterbildning af gifna mönster träder tekniken i förgrunden, på samma gång skapandet af egna och nya idéer alltid fordra talang och genie, om något stort skall ernås. Första vilkoret är: goda ögon, en säker, i teckning redan öfvad hand, smak och de första förkunskaperna i fårglära. En synnerligen gynsam omständighet är, att lärandet af glasmåleriet icke fordrar allt för stort begynnelsekapital, icke anskaffandet af dyrbara apparater eller verktyg. De behöfliga artiklarna såsom penslar, färger, oljor, syror, stafflier, mönster, papper och glas belöpa sig till 30 å 40 kronor. Naturligtvis får man ej vid de första försöken genast taga till stora förläggsplanscher, utan välja de aldra enklaste mönster såsom arabesker, vapen, emblem, band, stjernor, ornament o. dyl. samt särskildt sådana saker, som egna sig till framställning på en liten glasskifva. Har man nu förvärfvat sig nödig säkerhet i handen Idun utkommer I huvudstaden n varje helgfri tredag ocn Kottar för ett qvartal endast I krona, pottarvodet Inberäknadt. — genom att afteekna det förelagda mönstret på papper, så öfvergår man till att måla det på glaset.
District en skicklig Lagkunnig petson, antingen Ordinarie Häradshöfdingen elier någon annan , af Hemmansegarne utväljes till Ordförande, och dertill , efter skeende underdånig anmälan , af Kong!» Majit i Nåder förordnas, hvilken sedermera, med tillkallade och jemväl på berörde sätt valde Ledamöter i Rätten af i Landthushållningen kunnige män utaf hvad Medborgare - Glass sorn h ali st, skulle, under åtnjutande af dagtractamente samt skjuts till och från förrättningsstället, företaga och, antingen efter förrättad Syn på stället, eller utan en sådan, om densamma funnes icke kunna erfordras, behandla och afdöma berörde frågor, hvilka derefter i Vanlig ordning och innom den tid, som för hvarje ort är lämplig, komma att af den missnöjde, genom underdåniga besvär, hos Kongl. Maj:t fullföljasJ men att i öfrigt fastställelsen af de C bartor, hvilka öfver förenämnde Landtmätare förrättningar upprättas, må, antingen något klander emot förrättningen ej uppstår, eller i händelse af uppstående tvist, sedan densamma blifvit genom slutlig Dom afgjord, meddelas af vederbörande Härads-Rätter. Utskotten, som, genom hvad här ofvan är förmäldt, anse sig hafva meddelt utlåtande öfver alt hvad uti ifrågavarande Memorialer blifvit utur olika åsigter anfördt och föreslagit, finna sig slutligen böra hemställa, att, om det, hvilket Utskottet häruti tillstyrkt, vinner Riksens Höglofl. Ständers bifall, Riksens Högloft. Légoch Besvärs-Utshottens Betänkanden. 2411 Ständer må uti den underdåniga skrifvelse, sorn i Lågan då kommer att till, Kongl.
H o n får icke sin mat i huset, utan skall själf hålla sig m e d den, o c h bär ned sina risgryn till kocken för att få dem kokta; sitt té lagar h o n själf öfver sin gryta. Utom henne hafva vi kock, betjänt (hvilken alltid kallas » B o y »), Coolie, Yinrikisha-Coolie (hvilken drager den lilla vagnen, s o m kallas » Kuruma » eller Yinrikisha), kusken, s o m kallas » Betto », samt den Betto, s o m sköter våra två ridhästar. K o c k, B o y, Coolie o c h Yinrikisha-Coolie hafva hvar sitt lilla hus, hvilka s o m små dependenter begränsa vår gårdsplan. De båda Betto ' ernas rum äro sammanbyggda m e d stallet. Coolien sopar mattorna, något s o m skulle vara ärekränkande för Boy ' en, hvilken endast torkar dammet, dukar bordet, tvättar glas och polerar silfver — dessutom sörjer Coolien för alla kakelugnarna, för badrummen m e d deras ofantliga badkar utaf trä, i hvilkas fotstycke en kakelugn är insatt, däri det eldas m e d träkol för att värma vattnet. Genom en sinnrik apparat kan detta från brunnen på gården pumpas u p p i andra våningen, hvarest sofrummen äro belägna. Coolien är utomordentligt höflig o c h vördnadsfull. Så snart vi passera förbi h o n o m, stannar han o c h bockar sig, h vilket, han ofta hellre b o r d e låta bli, emedan det han bär i händerna icke alltid är tilltalande. Det skulle emellertid vara omöjligt att förklara detta för h o n o m, o c h därför måste man låta det vara. Det är en smal sak för h o n o m att hvar enda dag laga till frukost m e d tre varma rätter o c h m i d d a g m e d fem dito, antingen vi äro ensamma eller hafva gäster. H a n har endast sin hustru till medhjälpare. Men hon är icke aflönad af oss, o c h han har omkring 32 kr. i månaden, inklusive kostpenningar. Hans verkliga inkomst går dock till långt m e r än detta.
Denna, af en mästerlig hand beredda Tafla, som hedrar Författarens, Professoren Herr von Bredas utmärkta Snillegåfvor, och sorn för Efterkommande utvisar sjelfva Konstens i vår Samtid vunna höjd; bevarar i synnerhet på c It värdigt sätt minnet af den högtidliga Act, då den sista Gustavianska Ättlingen kröntes, hvilken hulpit oss att qväfva ett emot Rikets urgamla Stadgar uppstiget öfvervåld, och genom hvars Nådiga och förtroliga samråd med Rikets församlade Fäder, den lyckliga StatsFörfattning och Samhälls-frihet är återvunnen, som försäkrar hvarje Medborgare om sin naturliga och tillbörliga Menniskorätt, och hvilken Regeringsform, såsom lagfästad, tryggar oss ifrån både Despotiska och Anarchiska Ytterligheter. En upplifvad hågkomst af den ärerika Perioden, som för Samtid och all Eftertid så tydeligen caracteriserar Nationens så väl manliga storhet, som medborgerliga saglmod, måste Den 10 Januarii. 559 glädja hvart rätt danadt Svenskt hjerta. Jemte påminnelsen af denna stora RiksHändelsen, blifver denna, efter min öfvertygelse, förträffliga Målning en skön prydnad uppå det utsedda stället, eller i Hennes Majrts Drottningens stora Matsal. — Med hvilken värdigare, eller mer lämpelig gåfva, skulle väl Rikets Högloflige Ständer kunna visa sin tacksamma och underdåniga förbindelse till sin åldrige och rätteligen sagda Ärekrönta Konung? Jag tillstyrker således i ödmjukhet, att Herr Hammarskölds Memorial, jemte det lilla, som jag nu talat till Protocollet, hänskjutes till Höglofl. StatsUtskottet, som genom Deputerade kunde beskåda det målade Konststycket, och sedan med sitt Betänkande om betalnings-vilkoren, till Respective RiksStånden inkomma. Herr Lidströmer Fredric August, anhöll, att, ehuru han nu icke hufvudsakligen ville bestrida hvad Herr von Schulzenheim anfört, likväl få uppläsa följande:
Vid de öfrige vapnen kunna endast exercis-depoter bildas för att underhålla och möjligen förstärka nummerstyrkan vid fältarméen, hvarföre underläkare ansetts vid dessa depéter kunna undvaras. 25 Bil. B. Innehållande uppgifter om sjukdomsförhållandet bland trupper under Svenska krigen samt under fälttåget på Krim 1854—1856. Konung Gustaf II Adolf, som 1632 med 46,000 man gjorde det misslyckade anfallet på Wallensteins belastade läger vid Alte Peste, der han fdrlorade 1,000 man stupade och 1500 man sårade, drog sig derefter tillbaka inom egna förskansningar vid Nurnberg, der hans sammanpackade här till den grad genom sjukdomar sammansmälte, att kavalleriets 15,000 man på 14 dagar förlorade 8,000 och infanteriets 31,000 man på en månad 16,000 nian. Konung Carl XI som i Oktober 1676 hade vid skånska gränsen sammandragit en armée af 14,700 man, intog den 11 November sin lägerplats i grannskapet af staden Lund, midt emot danska lägret. Under marschen dit, samt under vistandet i eget läger, hade af denna här 2,000 man ailidit; och då konungen, till följd af den starka afgången och den ständigt ökade sjukligheten, nödsakades den 4:de December angripa den danska hären, hade han icke mera än 6,440 man, som kunde ställas i ledet, för att verkställa det vågsamma företag, han nödtvungen beslutat att utföra. Lif-regementet till häst, som, då det med konungen öfverskred skånska gränsen, utgjordes af 900 man, kunde endast med 530 deltaga i en strid, som likväl utgör glanspunkten i regementets krigshistoria, emedan denna lilla trupp afgjorde dagens öde. Under Carl XII:s krig var förhållandet enahanda.
Utskottets yttrande uti ifrågavarande hänseende har också blifvit af de öfriga 3:ne Riks-stånden godkändt; och Utskottet hemtar deraf ytterligare anledning att samma yttrande vidblifva. Hvad äter angår bevillningen af fast egendom på landet, så har Utskottet, som här nedan skall yttra sig öfver den yrkade regleringen af taxeringsvärdena å dylik egendom, skolat erinra, att då den stadgade afgiften af en per mille efter beräkning al }• procent afkastning af jordegendom jemnt motsvarar den bevillning, som för behållning af rörelse och näring utgår, skäl icke förefinnes att, när bevillningsprocenten för rörelse och näring bibehålies oförändrad, i förstnämnda afseende vidtaga någon nedsättning, hvadan Utskottet äfven uti ifrågavarande hänseende vidblifver sitt af 3:ne Riks-stånd godkända yttrande. § 2. mom. 1. Då al Utskottet under § 2 framställda förslag i afseende å så väl det minimum af lön, som skulle vara fritt från bevillning, som den stigande skala, efter hvilken förhöjda afgifter borde utgå, har af Vällofl. Borgare-ståndet jemväl blifvit återremitteradt. Dervid har blifvit yrkadt, dels att minimum af beskattad inkomst måtte bestämmas till 300 R:dr samt den progressiva skalan sålunda bestämmas, att inkomst olver 300 till och med 350 R:dr erlade \ R:dr, öfver 350 till och med 5-00 R:dr 2 R:dr, öfver 400 till och med 450 R:dr 3 R.dr samt öfver 450 till och med 500 R:dr, 4 R:dr; hvarefter taxeringen af 'I procent skulle vidtaga; dels ock att, i händelse lika bevillnings-procent blefve bestämd för embetsoch tjenstemän samt näringsidkare, alla tarifer borde försvinna samt endast stadgas, att inkomst, ej öfverstigande 300 R.dr, vore från bevillning fritagen, dels slutligen att, så framt dyn olika procenten skulle qvarstå, den tarif för tjenstemäns bevillning, nu gällande Bevillnings-förordning upptager, borde fortfarande tjena till efterrättelse.
Detta änkast kan möjligen äga sin rigtighet, men då, genom den nya löne-reglering, omkring 240,000 R:dr, hvilka nu för i fråga varande Stater äro till löningar anslagne, försvinna, eller, som är detsamma, komma att utgöra en del af den årliga summa, hvilken för dessa Stater framgent erfordras, så uppkommer genom årliga besparingarna på de åtta hufvudtitlarne en fond, hvilken skulle formeras till en nionde hufvudtitel, att användas för åkerbruk, näringar och slöjder; och denna fond bör billigen användas till Statens angelägnaste behof, äfvensom hvad, å den till omkring 480,000 R:dr utgörande allmänna Indragnings-staten, ärligen han försvinna; likasom en ej obetydlig summa torde vara att påräkna utaf Bevillningens utöfver det beräknade beloppet gifvande öfverskott. Då det är af vigt för allmänna ärendernas oafbrutna gång, att Embetsmännen sättas i tillfälle att ensamt för dem kunna uppoffra sin tid, utan att behöfva för utkomsten använda den till andra yrken, ar det äfven en nödvändighet att, genom en för ändamålets vin - Den iy April. 505 nande lämpad aflöning, befordra en nitisk utöfning af tjensten. De så mycket, dels med, dels ock oftast utan skäl, omtalte försummelser torde då upphöra; ty hvilken stadgad man använder ej hellre sin tid vid ett enda valdt yrke, än blandar sig i flera? De fleste hafva hittills gjort det af ett tvunget behof och skola gerna inskränka sig till endast tjenst-befattningarna, när de blifva satte i tillfälle att af Statens löner kunna föda sig och de sina. Detta mitt Memorial torde få öfverlemnas till StatsUtskottet, samt comtnuniceras med de öfriga respectiva RiksStånden. 5g6 Den 19 April. Project till L uner för åtskilliga CivilStater. Högsta Embeten , Stats Rådet, ^jfiistitieRådet och Allmänna Beredningen.
Det kan likväl, enär, vid bestämmandet af en stambanas riktning, afseende måste i viss mån fästas äfven på de inre kommunikationernas behof, ifrågasättas huruvida icke, genom antagande af den utaf Kommittéen omförmälda linien norr om Skarbysjön, flera väsendtliga fördelar för berörde kommunikationer kunde väntas uppkomma i det hänsende att icke allenast förbindelsen emellan bygderna omkring Mälaren och Hjelmaren, å ena, samt Wenern, å andra sidan, utan äfven emellan Orebro och de norr och öster om denna stad belägna orter, samt Göteborg, skulle blifva icke obetydligt underlättad, samt att stambanan, som eljest endast på en sida berörde den mest befolkade och bördiga delen af Nerike, till fördel för trafiken kunna ledas midt igenom denna fruktbara ort, utan att våglängden emellan stambanans ändpunkter, samt emellan Södermanland och Östergötland, å eria sidan, och rikets vestra orter, å den andra, blefve i någon betydligare mån förökad. Då likväl Utskottet icke egt någon närmare ledning för sitt omdöme om de kostnader och fördelar, som en sådan jernbanas utstakning skulle medföra, har Ut skottet ansett hela denna fråga böra till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och afgörande öfverlämnäs. I fråga om beloppet af det anslag, som skulle vid innevarande riksdag för arbetena å vestra stambanan emellan Stockholm och Göteborg anvisas, har Utskottet som ansett fulländandet af de tvänne stambanor, hvilkas anläggande på Statens omedelbara bekostnad Rikets Ständer godkänt, vara ett mål, hvilket Staten bör, om än med betydliga uppoffringar, så snart som möjligt söka uppnå, med instämmande i de af Kongl. Majit i dess nådiga Proposition uttalade åsigter om vestra stamba nans framstående vigt, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Majits förslag, att af Rikets Ständer skulle beviljas så stort anslag, som vore be höfligt för ifrågavarande stambanas fullbordande under loppet af näst ingående statsreglerings-period. 16 Stats-Ulskoltets Utlåtande M 86.
Stånd de flesta ledamöter yrkat, att Rikets Ständer måtte förklara , det vägen, såsom icke medförande någon nytta för orten, och icke heller i militäriskt hänseende af någon vigt, sedan Norrige blifvit med Sverige under samma Konung förenadt, borde få förfalla, hvaremot andra, och deribland motionärerne samt flere ledamöter från de orter, genom hvilka vägen är anlagd, yrkat bifall till Utlåtandet Hvad sålunda blifvit anförd t, har Utskottet tagit i öfvervägande; och som, hvad först angår anmärkningarne emot den emellan Wermland och Jemtland anlagda vägens nytta och behöflighet, denna väg, blifvit upptagen mindre med afseende på Sveriges förhållande till Norrige, än för att i det 14 Stats-Ulskottets Memorial, N.-o 286. inre af landet, emellan Rikets Norra och Södra provinser, bereda en eomrnunicalion, utom den längst Östersjö-kusten löpande väg, samt ostridigt är, att förstberörde väg i en framtid kommer att hafva ett ej obetydligt inflytande på uppodlingen och befolkningen af de orter, genom hvilka den löper, anser Utskottet sig ej kunna lästa afseende på de gjorda framställningarne, att ifrågavarande väg må lemnäs att förfalla, i följd hvaraf, och då, innan den undersökning, som Utskottet ansett vara af nöden, och hvarom Rikets Ständer blifvit tillstyrkte att göra underdånig framställning, hunnit verkställas, något anslag lill understöd för de väghållnings-skyldige ej kan till visst belopp bestämmas, Utskottet anser sig böra vidblifva det redan afgifne, af tvänne Riks-Stånd bifallne, Utlåtandet. Ani. till Exp. Utsk. den 7 Augusti, kl. 6 e. in.
Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 14 Rikeds Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anvisande aj medel till bestridande a f kostnaderna för åtgärder till härnmande af boskapspesten, ifall den skulle inom landet utbryta, m. m. (.Ståts-Utskottets Utlåtande Nio 57.) 8. A. K. X llos Rikets Ständer hafva särskilda framställningar blifvit gjorda om anvisande Jaf statsanslag, för alt, i händelse den i åtskilliga delar af Europa nu gängse boskapspest skulle äfven bär i landet utbryta, användas till ersättning ät egare af de djur, 16 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 43. hvilka i sådant fall kunde, på vederbörande aukloriteters befallning, komma att, till förekommande af pestens vidare spridande, nedslagtas. Under öfvervägande! af detta ämne hafva Rikets Ständer inhemtat, att, sedan dels Landtbruks-akademiens Förvaltningskomité och dels Malmöhus läns Hushållningssällskap till E. K. Maj-.t under sistlidna år inkommit med underdåniga framställningar angående såväl anbefallande af nödiga åtgärder, för händelse af boskapspestens utbrytande, som beredande af medel att bestrida de i sådant afseende erforderliga kostnader, så hafva, uti gemensamt underdånigt utlåtande öfver den af Landtbruks-akademiens Förvaltningskomité gjorda hemställan, Kommersoch Sundhets-kollegierna, efter alt hafva i ämnet hört föreståndaren för Veterinär-inrättningen i Slockholm, pä anförda skäl föreslagit åtskilliga tillägg till Kongl. Förordningen af den 23 Januari 1828, angående hvad i händelse af yppad smittsam kreaturssjukdom bör iakttagas.
O förlåt att jag i detta vigtiga ögonblick af vårt lif, då vi bryta ett förbund som redan knöts i barnaåren,» (här var stylen ojemn och darrande, hjertat uppreste sig mot orden) – »förlåt om jag då, utan alla betänkligheter, sårar din barnsliga känsla, och kanske äfven din sjelf-känsla du skulle, säger jag, måhända ärfva din moders ängsliga, fröjdfrätande och all glädje störande lynne, blifva bitter och grälaktig, småaktig och tråkig som hon; och ett helfvete skulle då uppstå, der vi tänkt bilda oss ett eden, och vi skulle bråkat sönder hvarandra med inbördes kif och oenighet, under det att vi för verldens ögon dock nödgats se ut som de sötaste vänner, blott för att en svart karl läst några glosor öfver oss, framför en hop liknöjda, och på annat tänkande personer. Nej Melida I ödets bok stod det icke skrifvet att vi skulle förenas, efter vi ej tänka lika, ej hafva samma begrepp om rätt och orätt, om en förening mellan man och qvinna, om mycket annat. Nu på dessa sednare dagar har jag så ofta länkat samtalet på dessa ämnen, och alltid funnit att du strikte håller dig vid den gamla slentrianen om ett »en gång gifvet löfte, en för alltid ingången förbindelse, ett förbund som himmelen välsignat, etc. etc.» – då jag åter vill att en sådan förening endast och allena skall hvila på den allt uppoffrande, allt försakande, frivilliga, oegennyttiga kärleken. Och, dyraste Melida! skall jag säga dig det i denna heliga bekännelse-stund, – skall jag yppa för dig att mitt samvete anser sig bundet af en sådan förbindelse? Jo – ut dermed! Det finnes en arm varelse som blott lefver för mig, andas blott för mig, eger på hela jorden icke mer än min kärlek; och – skulle jag väl vara så grym och rycka den ifrån henne, för att slösa den på en stolt qvinna, stolt öfver sin obepröfvade dygd, och som endast behöfde genom en vigsel vara bunden vid en annan, för att aldrig mera kasta en enda blick åt mig.
Fråga har väl inom Utskottet' blifvit väckt, att såsom vilkor för Låns erhållande af Riddarhusets Cassör stadga någre serskilde föreskrifter i afseende på sättet, huru värderingen skulle vara. inrättad, men Utskottet har ansett så mycket mera betänkligt, att sådant tillstyrka, sorn des - sa föreskrifter, utan att äga gällande kraft af lag, icke kunna till efterlefnad förbinda vederbörande, sorn borde de samma vid värderinggförrättningen iagttaga, hvarigenom en Lånsökande möjligen kunde blifva ur ständsatt att fuflgöra de vilkor, som för lånets erhållande såluoda voro föreskrifne-, och det har dessutom synts Utskottet mindre äfventyriigt, att följa en från längre tid gällande bestämd För - 26 Den å October c. rn. fattning, som erbjuder åtminstone några fasta stödjepunkter för bestämmandet af en egendoms värde, ehuru samma Författning k»n till äfventyr» i andra delar finnas ofullkomlig, än att genom en utsträckt beräkniogsgrund för värdet, lemna rum för en alldeles godtycklig behandling, sora ehvad correctiv deremot än må föreskrifvas, svårligen kan upptäckas, och hvarigenom osäkerhet för Cassan måste i större min uppkomma. Då sednare tidens erfarenhet visat, att svårighet ofta uppstår, att genast kunna utlåna influtne penningar emot säkerhet af första Inteckningen eller Inteckning näst Banken, har Utskottet trodt det blifva nödvändigt, att nu lemtia Directionen rättighet, att i nödfall äfven bevilja Lån på andra Inteckningen eller emot särskildt hypothek eller borgen.
V i våga tro, att det främst är den redliga afsikten att vara till gagn och förströelse för alla, som omisskänneligen står präglad i hennes ansikte. Då härtill kommer, att hon i sitt sätt ständigt visat sig gladlynt och utan pjunk, båller på god ton och goda seder samt ifrar för huslighet och sparsamhet, torde man i detta kunna söka förklaringsgrunden till, att hon vunnit ej blott mödrar, flickor och tanter, utan äfven fäder, bröder och farbrö- der på sin sida. Har hon någon gång begått en liten oförsiktighet, har det blifvit henne lätt förlåtet, ty man vet ändå, att hon är allas vän och vill alla så innerligt väl. Och för alla räcker hon till, ja hon är nä- stan som allestädesnärvarande. För alla har hon ett godt råd, ett ord till tröst eller hjälp, framkallar ett vackert leende eller en gillande nick. Hon är förtrolig med alla och alla hysa förtroende för henne. I få ord: hon har i alla hem, där hon en gång trädt in, förstått att göra sig oumbärlig, hon har blifvit den samlade familjens eller den ensamma kvinnans lilla vänliga hustomte, utan hvars påhelsningar det tydligt skulle kännas, som om något fattadas. Ja, sådan är Iduns ställning till sin stora läseoch vänkrets, och sådan hoppas vi, den alltid skall förblifva, med den skilnad endast, att kretsen med våra ärade läsarinnors tillhjälp allt fortfarande vidgas och tillväxer. Till tack för deras bistånd härutinnan skola vi å vår sida ej lemna någon möda eller nå- gon kostnad ospard för att låta Idun framträda med samma goda egenskaper som hittills eller om möjligt bli ännu mer älskvärd, glad och hjälpsam mot hennes talrika vänner inom Sveriges alla landamären. Härvid hafva vi lyckan att fortfarande som hittills få räkna på god hjälp af en mängd bland våra mest välkända författarinnor och [tia hennes frukter större mognad nått, fila hennes låter vunnit ans och skick — tvåhundra veckor! 3lck,hur flinkt och lätt %r [Han [Hur mycket brister än — hon vet det godt, [Men får hon blott behålla, hvad hon [Med tillförsikt hon ser sin framtid an!