Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ändamål, som åsyftas, eller att förekomma myntets nedsmältning å utrikes ort, lärer i alla fall icke kunna på denna väg ernås, emedan icke allenast Svenska, utan äfven Danska och Norska, Specier i Hamburg nedsmältas. Som Utskottet, angående förändring i utmynlnings-grunden för silfver, af ett från Öfver-Direktören vid Kongl. Myntoch Kontroll-verken infordradt yttrande, vunnit den upplysning att nedsättning i kopparhalten icke kan göras, utan att något litet af hårdheten eller uthålligheten mot nötning, på samma gång, förloras; så och då den minskade 22 , Banko-Utskottets Utlåtande, N:o H. utgift för koppar, som genom förändringen uppkom me, möjligen icke motsvarar förlusten af myntets hastigare förnötning; saknar Utskottet anledning att biträda ett förslag, hvilket skulle förorsaka rubbning i det enkla och lätt uttryckta förhållande, hvaruti den föreslagna myntoch räkne-enheten nu står till mynt-silfvermarken, särdeles innan ännu är kändt hvilken wg7-enhet Kongl. Maj:t, för sin del, kan finna godt antaga. Det torde för öfrigt icke höra förbises, att, i fall finheten i myntet ökas, detsamma, på sätt erfarenheten ådagalagt, blefve begärligare till nedsmältning inom landet, än nu är händelsen, ty närvarande mynlsilfver kan ej, utan tillsats af finsilfver, hvarå tillgång på flera orter ofta saknas, till kontrolleller verk-silfver förvandlas, hvaremot myntsilfver af högre finhet, än kontrollsilfver, lätt förändras till detta sednares lödighet genom tillsats af koppar. Hvad slutligen angår förändringen uti det minsta silfvermyntets halt, bör Utskottet anmäla, att då silfvermynt af 8-lödigt silfver hastigare undergår förnötning, hvarigenom prägeln hlifver otydlig, Utskottet anser lämpligast, att äfven för detta mynt bibehålies den 12-lödiga halten.
Sverige åstadkomtne de bäst lyckade resultater af anställda fiskodlingsrön, och hvilka antingen i märkbar mån riktade vetenskapen med nyttiga upptäckter på denna bana eller i vidsträcktare mån med framgång tillämpade ifrågavarande method; eller ock att Rikets Ständer måtte anvisa en summa, hvaraf en del borde ställas till Landtbruks-akademiens förfogande, en del användas lill rese-understöd, beräknadt för ett år, åt en yngre Zoolog, som åtoge sig att resa till Frankrike och England för att på de ställen, hvarest den konstgjorda fiskafveln vöre längst drifven, taga kännedom om dervid begagnade methoder och härom vid återkomsten afgifva berättelse, samt en del under hvardera af de följande åren intill nästa riksdag lill lika belopp fördelas emellan denne vetenskapsman och ett af honom undervisadt biträde, emot skyldighet för dem alt anställa resor och forskningar i fäderneslandet för fiskodlingens befrämjande, äfvensom att, emot ersättning för kostnaderne, tillhandagå enskilde med råd uti ifrågavarande hänseende. Med anledning af dessa framställningar och efter inhemtad upplysning att det i Riks-stalcn uppförde anslag för fiskeri-närinqens understöd, 5,000 R:dr, under sednare åren lemnat ringa behållningar, hafva Rikets Ständer, på det att, derest E. K. M:t skulle pröfva slats-bidrag för ofvan uppgifna föremål böra utgå, nämnde anslag må härtill lemna båttre tillgång, förhöjt detsamma lill 6,000 R:dr. Jord-flir lits ter genom kanaloch v äq-anläg ij n in gar. 31:o. I anledning af Rikets sednast församlade
Han fördöljer icke den möda han gKr sig att med \, ersstumpar och smrfkde u t ~ c k förfuska sin kansla. och bredvid det rörande och iikta framtriider det sentimentala. Och om denna karlek till sanningen vitnar hela samlingen. Den kan dessutom utgöra en \ %lbehöflig hvila fran den diskussion af widgor., Iivarmed vSr skKnliteratur sysselsittter sig, men hvartill hr Imdqvist icke leinnar nSgot bidrag utom det, att han icke anser allt, som sker En granskare har kallat denna historia ngjord .. Aiir ett liiei nioihevis: En fru hade Iihi ber5ttelrcn i Jultidningen med stort noje, och nlr kori demiler hennes ijenarinna hndc knRckalas för porivaklcns. gir hon henne historien all I5rr hllgt Iör sina geler. Har moltogs den nu med oiörslåldt bifall. Skratt och rörelse aiiösic hvarondra hos 8hllrmu och sluiinirycket blef den djupaste fördning hur skribenten kunde veta nit +r / r; &amp; r dtf till .. ' Red. i religionens nainn, ock&amp; rara törestaivndt af religiös anda. Det niissbruk af religionen, soni .Skamlalen i Svennioge. omtalar, sr, tro vi, det enda tenilentiösa, som i I~oken förekonimer. Denna egenskap, sanningskirlek, jeinte en viss finhet och frihet fr9n öfverdnfter, torde förskaffa Iloken m h g a viinner I&gt;land v91 Iiisande alliniinhet, ej niinst I&gt;land ungdonien, i hrars hand dessa ber: ittelser utan fara kunna siittas. H: Lindxren. - Fri. n fogel i st9ltr9dsbure11, En in91ia1lsros i sin bink, Mig syntes den imgn flickan, Hlaiid tusende Idott en Iiink.
Den, som bifaller, att anslaget till Electriska Cur-anstalten i Stockholm, 600 R:dr om året, må fortfara till slutet af år 1857, voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej kommer berörde anslag att vid den nya Stats-Regleringens början upphöra. Voteringen har utfallit med 53 Ja och 66 Nej; Och som Nej sålunda vunnit, skall anslaget till Electriska Cur-anstalten i Stockholm, 600 R:dr om året, vid denjnya Ståts-Regleringens början upphöra. 6 Fur stärkta Stat s-Utskottets Memorial N:o zdj. Fjerde Voteringen. Den, som vil!, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att föreskrifterne rörande medico-legala besigtningar varda öfversedda, så att sådane besigtningar icke, utan att vara af verkliga behofvet påkallade, må verkställas, voterar Ja; Den det ej vill, Nej j Vinner Nej, anses någon Skrifvelse i berörde ämne icke böra afgifvas. Vid Voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 60 Ja och 59 Neji och som <^a således vunnit, komma Rikets Ständer att'hos Kongl. Maj:t i underd. anhålla, det föreskrifterne rörande medico-legala besigtningar varda öfversedda, så att sådana besigtningar icke, utan att vara af verkliga behofvet påkallade, må verkställas. Femte Voteringen. Den, som bifaller, att lön för en President i Kongl. Krigs-Collegium må på Stat uppföras med 3,200 R:dr och Taffehpenningar 1,000 R:dr, eller tillsammans 4,200 R:dr, men utan beräkning af Spanmål derunder, samt att pensions-rättigheten för innehafvaren af Presidents-Embetet i Kongl. Krigs-Collegium må bestämmas efter enahanda grunder, som gälla för Presidenter i Rikets Civila Embets-Verk, röstar Den det ej vill, Neji Vinner Nej; afslås det för Presidents-Embetet i Kongl. Krigs-Collegium äskade löne-anslag.
109. — angående upphäfvande af Kongl, Förordningen den 7 December 1787. XXIII. 109. — angående remiss af i LandtRänterierne för Bankens räkning deponeradt silfver. XXIII. 109. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upphäfvande af io3 § RegeringsFormen m. m. XXIII. 109. — angående ett beviljadt förskoLt till Götha Canal-arbetets fortsättande. XXV. i5. — om förrättadt val af Justitieombudsman och dess Suppleant. XXV. i5. — i anledning af väckte motioner om jemkningar och rättelser i den af Kongl. Majit år 1827 utfärdade Taxa på arfvode för Landtmäteri-förrättningar. XXV. 16. — om inrättande af en Allmän Undervisnings-anstalt i Eskilstuna. XXV. 16. 174 Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående profs afläggande af klockare å för Barna-undervisningen nödige kunskaper. XXY. 16. ■— i anledning af väckt fråga om skyldighet för dem, sorn anmäla sig till Prestexamen, att ådagalägga kunskap i Vexelundervisningsmethoden. XXV. 16. — om anslag af allmänna medel till en väganläggning i Wermland. XXVII. 174. — angående tillåtelse i vissa fall till bropenningars uppbärande. XXVII. 174. XXXVII. a5o. — angående lånebidrag af allmänna medel till odlingsbara kärrs och mossars aftappning på Gottland. XXVII. 174. •— angående förberedande åtgärder för sjön Wenerns sänkning. XXVII. r74. ;— om tillåtelse för Räntegifvarne inom Österoch WesterRekarnes Härader att, under vissa vilkor, sjöledes fortskaffa deras Afradsoch KronoTiondeSpannemål till något af Kronans Magazin. XXVII.
Utskottet erhällit ett Herr Borgmästaren Arsenik Memorial, deruti innebället af Riksens Högloft. Ständers omförmälte beslut förmäles wara: "att Konungen skulle täckas läta werk. ställigheten af Dom och Uiflag i ärsättningsfrä. gor, cmhwilkas eftergift underdämga ansökningar blifwit giorda. anstä trll desi Riksens Siänder sammanträdde och sielfwe kunde komma i tillfälle, att sitt Utlätande deröfwer meddela, och att, cm, under loppet af Rättegängeu, den sökandes egendom skulle wara, till Statens säkerhet belagd med seqvester, en sädan seqvest.r icke annorlunda, än emot behörigen godkänd borgen, mätte uppbäfwas." Wid hmilket beflut Herr Borgmästaren, jemte ofwananförba yrkande och hemställan, äfwen andragit denanmärkning, att det lagstridiga förhäliande skulle af beflutet uppkomma, att andre, mera privrite. rade fordringsägare hos Uppbördsmannen eller desi cautionist skulle i längre tid utestängas frän rättigheten att göra sitt fordrings anspräk gäl. lande. Lag - Den 9 October. Zgz Lag Utskottet, som förment den del af Riksens Ständers beslut, som angär seqvester och bargen, icke kunna sträckas till annan gäldenärens egendom, än den, hwarä Riksens Ständers Penningewerk kunde äga an^räk, och sä. lebes icke kunna sä försiäs, som skulle den älagde seqvestern ej fä i wänlig laga ordning upphäfwas för sä midt, som befinnas kunde, att antingen annor mans gods derunder more be. gripit eller andre framför eller lika med berör, de Penningewerk berättigade Borgenärer deras enskilda fordringar wille gällande göra, har säledes, utan widare hänsigt till Herr Borgmä. starens häremot stridande tydning, fästat sin uppmärksamhet pä hufwudfrägan, hwilken i följd af Högloft. Ridd. och Adelns remisi, samt Högloft. StatS.
Jag förmodar denna försigtighet så mycket mera enlig nied vår närvarande samhällsordning, som Riksens Ständer endast med inskränkta förbehåll tillåtit FideiCommisser, och hvad åro desse att jemföra emot Cassorne som fortgå uti ett jämt stigande? Man klagar öfver den tryckande ränta Staten genom Disconten fordrar, så mångfaldigt större än hvad jordbrukaren kan beräkna. Vöre det ej billigt att Disccmterne neda Den 3 Martii. satte sin ränta, och den tryckande föreskrifter} att räntan förskottsvis skal! erläggas bjefve för. ändrad, Piscpnten skulle derigenom blifva ett välgörande räddningsmedel i stället för en rup nerande, och Staten kunde erhålla ersättning derigenom, att det bestämda anslaget bjefve begagnat. Uti ett land sopa Sverige, der produetion af Landtmannaalster hastigare vuxit, än industrien i öfriga grenar kunnat medfölja, mycket i brist af tillräckliga capitaler till nåringarnes bedrifvande, skulle naturligtvis förlägenhet oell stagnation uppkomma; orsaken till denna nämnda produetions hastiga tillväxt var utan tvifvel den politiska ställningen i JEjuropa, då så vål Sverige sorn andra hjationer måste öfverspänna sina krafter, och då de reela tillgångarne bru^ sto, taga sin tillflykt till crediten och genom ökad sedelstock förstora sitt rörelse-capita!; det* ta tiar visserligen luft många skadliga följder med sig, men likvist bidrog detta system till nåringarnes hastiga lifvande, hvaraf en betydlig Ökad produetion blef en följd, som nogsamt erfares derigenom, att förr behöfdes ett storf qvantum spannmål årligen införskrifva^, och nu finnes deraf öfverflöd till landets behof, Pet synes vara en gifven satts, att om man har större varuqvantum att försälja, behöfve* rnera penningar i rörelsen, att med fördel kunna försälja detta, ån ett mindre erfordrar och i hvilket fall produetion återgå1" förmodligen snart till sitt aftagande, sorn år att befara hos oss.
Af hvad Ekonomi-Utskottet sålunda haft tillfälle upplysa, lärer det inheratas, att det vigtiga ändamålet af ett Statistiskt Archiv, eller, soln Herr Hagander kallar det, en Statistisk Bureaus inrättande, redan blifvit, genom Kongl. Majrts Nådiga omtanka, befordradt, på ett sådant sätt, att Kongl. Majits Nådiga åtgärd i det - 4:dc Sami. 5:te Band* 53o S ta l s-TJ t sk o 11 et s Betän handen. ta. afseende, lärer af Rikets Högloflig^ Ständer med underdånig erkänsla upplagas. Utskottet inser väl, lika med Herr Hagander, alt en sådan anställt bör stå under omedelbar tillsyn af Stats-Secreteraren för Kammar ärenderne, och alt fö!j»Ideligen ett Statiskt Archi v egen tel igén bnr utgöra ett Departement af Konungens Cancelli, oell må hända förenas lill ett gemensamt helt med Riksafchivet och Tabell-Commissionen; Men då Konungens Csneellie vid nu förestående Reglering af o o Ämbeten och t jensi er, ej mindre ån andre verk, torde erhålla en förändrad organisation, finner Utskottet så mycket betänkligare att tillstyrka någon flyttning eller förändring i detta afseende, som sådant möjligen kunde verka till rubbning af den en gång fasstälida planen för arbetet, och föl ja k te 1 ip en i afseende på arbetets skyndsamma verkställighet, medföra binder och uppehåll, hvilka framför allt böra förekommas. Utskottet tror derföre Årchivet böra förblifva vid Landtbruhs-Academien intill dess den nya Regleringen i Administrationen blifvit verkställd, då det vida bättre än nu torde visa sig, hvar ett Statistiskt Årohiv lämpligast bör inrättas, och med hvilken Aucloritet det bör förbindas. $tats-Utskottets Betänkande!! 831 Det inses lätteligen, att det är på Landshöfdingarnes 5-års-Berälleiser, som de vigligaste Statistiska uppgifter ne hufvudsakligen måtte komma att grunda sig.
Staten skulle finna det med allmänt väl förenligt, att i mer eller mindre mån understödja dylika förelag. 15 Af närande Sällskap väcktes år i83p fråga om inrättandet af en Brandstodsförening, till försäkring af åbyggnader och lösören å landsbyggden inom detta Län. Ett Uppgjordt förslag till bolagsreglor för en sådan förening blef, med åtskilige förändringar, antaget och gilladt på en, med Länets innevånare utlyst sammankomst på Döderhultsviks köping i Juli månad samma år, och Öfverlemnades derefter i underdånighet till pröfning af Eders Kongl. Majit, som under den ii Maj i8/{o meddelade dess Nådiga stadfästelse å Reglementet, med åtskillige af dess Befallningshafvande underdånigst föreslagne ändringar och tillägg. I detta Reglemente var, såsom ett vilkor för Bolagets bildande, stadgadt, att teckningssumman skulle utgöra minst Tre Millioner Riksdaler Banko; men då anteckningarne till delaktighet uti Bolaget vid den, för listornas insändande bestämda tid befunnos icke på långt när uppgå till delta belopp, så kallade jag Länets 1 förelaget interesserade innevånare till en ny sammankomst, dervid beslöts, att hos Eders Kongl. Majit i underdånighet begära Nådig ändring i åtskillige delar af Reglementet; och sedan Eders Kongl. Majit under den g November 1841 i Nåder gillat och fastställt de föreslagne förändringarne, så inbjödos Länets innevånare ånyo till delaktighet i Bolaget, och teckningen fortgick med den skyndsamhet, att sammanräknade försäkringsbeloppet den 2 September 1842, då Bolagets verksamhet tog sin begynnelse, uppgick till omkring Fyra Millioner Ridr Biko; hvarefter denna nyttiga förenings styrka och förtroende tilltagit i den mån, att ansvarighetssumman eller värdet af försäkrad lös och fast egendom vid sista räkenskapsslutet utgjorde 7,271,735 Ridr samma mynt, fördelad på omkring 4>0°° delägare. Bolaget uppbär inga inträdesafgifter och samlar icke någon fond.
Besvärsoch Ekonomi-UtsJcollels Ullålande, M 38. icke tillhöra Rikets Ständer, enligt 90 § Regeringsformen, att med klockares tillfälliga uraktlåtenhet af deras tjenstepligt sig befatta, dels författningarne om klockares inom Lunds Stift tjensteskyIdigheter vara så bestämda, sorn de kunna vara med afseende på nödvändigheten att en del af desse klockare tillika äro prester, inom ett Stift, der i allmänhet inga Kapellaner finnas, och hvarest en högst betänklig rubbning skulle i annat fall åstadkommas i dess ecclesiastika förhållanden, men föga vinst skulle tillskyndas fersamlingarne, derest inom dem relationer egande personer af ett annat samhällsyrke, och ej ens numera behöllige såsom folkskolelärare, i stället uteslutande komme att innehafva klockaretjensterna, under det inga tjenster af lägre grad inom detta Stift skulle komma att finnas för obefordrade, men för själavårdens oundgängliga bestridande nödige prestmän. Just för ett närmare inhemlande af dessa behjertansvärda skäl, får äfven jag hänvisa på samma Kongl. Förordningar, hvilka Utskottet citerat, och synnerligast på Kongl. Förordningen af den 6 Oktober 1820, som innehåller en fullständig deduktion af hela frågan, och tillika upplager alla äldre med densamma gemenskap egande författningar, hvaribland Kongl. Resolutionen af den 23 Mars 1719 ålägger klockare inom Skåne och Blekinge, der inga socknekapellaner finnas, att hålla substituter, och Kongl. Förordningen om llelgonskyIden i Skåne af den 27 April 1742 förklarar, att klockarelägenheter kunna till kapellaner upplåtas, på grund hvaraf Kongl. Maj:t stadfästat det tillstånd, som från äldre tid tillbaka blifvit Presterskapet i Lunds Stift lemnadt, att få innehafva klockaretjenster och till bestridande af göromålen fä hålla skicklige substituter.
Inga provinser hafva i afseende på hospitalsvården varit så vanlottade som de norra och nordvestra provinserna. För norra Sverige finnes visserligen ett hospital i Hernösand, som vid detta årets slut får 120 sängar, men detta antal blir sannolikt ej tillräckligt för det antal vansinniga, som finnes inom Norroch Westerbotten, Westernorrlands och Jemtlands län. Tager man dessutom i betraktande huru svårt det inom dessa län mången gång kan vara, till följd af långa afstånd från närmaste hospital och särdeles under vissa tider af året, att dit föra den sjuke, finner man lätt att inrättandet af ett nytt hospital i något af de nordligaste länen vore särdeles behöfligt. Men då, enligt hvad motionären anfört, de sinnessjukas antal inom Wermlands, St. Kopparbergs och Orebro län är så betydligt öfverstigande antalet dylika inom de ofvannämnda norra länen, och dessa norra län nödtorfteligen torde ännu en tid kunna hjelpa sig med det nuvarande platsantalet i Hernösand, instämmer jag med motionären att de nämnde nordvestra länen f. d. n. äro i största behof af att erhålla ökadt tillfälle att få sina sinnessjuka intagna å hospital, helst afstånden från dessa län till närmaste central-hospital i Stockholm, Upsala eller Wadstena (Nyköpings hospital är afsedt uteslutande för Södermanland) äro alltför långa, att under alla årstider tillåta de sjukas transporterande; jag instämmer således ock med motionären i det af honom framställda förslaget att begära R. St:rs bifall till anslag för uppförande af ett nytt hospital för provinserna Dalarne, Nerike och Wermland, på någon plats inom dessa län, som K. M., efter vederbörande auk toriteters hörande, täckes bestämma. Med anledning af Hr Gr. af Ugglas’ anm. mot hospitalsöfverstyrelsen, att den ej velat mottaga på hospital en van - Dea 22 November f. m. 123 sinnig från Gr:ns hemort, får jag förklara att jag mycket val erinrar mig förhållandet med detta fall.
Med Förflag till Förenings, och Wal.Act, SuccessionsOrdning och H. K. H. Kronprinsens försäkran. B.p. 82. -Med Tito till Eds.Formulaire för H. K. H. Kronprinsen, afwensom Riksens Ständer, l. B. p. 12;. Angäende granskningen af Stats-Rädels Protokoll. I. B. P. 522. Om chilUtir.Ombudsmanneiis äliggande att tillse werkställigheten af Riksens Ständers Beflut. II. Angäende g;. i Niksdags-Bcflutet. II. D. v. 2;;. Om föreflagrie förändringar i Grnndlagarne Anaäende af Bonde Ständets Talman wägrad proposition. D. p. no. tsnstitutorial för Riksens Ständers ^ullitlr-Ombudsnian och dest Supplssnt. l. B. p. 57;, 574- — för Committerade till Tryckfrihetens wärd. l. B. p. 582. D. E. Expeditions-Ut sk 0 t ket; Memorial: Om undfående i god tid af Ständens Protocolls-Utdrag samt Utskottens Betänkande», ni. m. I. B. p. ;r. Om dagen för Riksens Ständers nästa Sammankomst. D. p. 7;. I anledning af äskade förändringar uti Utskottets Förflag lill Riksdags. Beflut, m. m. III. Bp. Di. Angående förändringar och tillägg till Dewillninzs-Förordningen, m. m. III. D. p. 264. Angäende underdäniga skrifwelsen till Kongl. Maj:t, rörande Pensions-Skatén för blesterade Officerare och Under-Officerare. lil. D. p. ;n. A; 8- — ä» ') Tryckte scrstildt ivid slutet af Andra Bandet. 5 - H I Dnstruction, för Danco-Utskottet.
Tillståndet lör Domare och Bxseeutorer, att lemna Gäldenärer högst tre månaders anstånd med betalning af deras Gäld, innefattar äfven ett Moratorium, och om detta utsträckes till längre eller .kortare tid, så förändrar sådant icke saken. Den 20 Juni. lie nu kunde anses nödvändige, än vidare ina fortfara. Den okade vällefnad, som genom okade tillgångar, och i man deraf vidgade behof uppkommer, är icke alle nast oskadelig, utan äfven nyttig, i det förhållande som Consumtionen i allmänhet ar det för Prodiictionen. För denna behöfves inga prohibitiva stadganden, och då inskränkning kunde anses nödig, gör den sig rnet* endels sjelf. Vidtagas i förening alla dc här ofvan föreslagna ständiga och provisionella medel, och fortfar man att dem med sträng ihärdighet använda, skall deras verkan, efter min öfvertygelse, skyndsamt visa sig, och dock ej skyndsammare, än Fäderneslandets bästa det kräfver. Att en vis Styrelse, i afsk alf ari de t af monopoiier och skråtvång, i uppmuntrande af inhemsk handel och rörelse, i en fullkomlig Näringsfrihet inom Landet, samt i de understöd som lemnäs till befrämjande af jordens odling och andra allmänt nyttiga företag af större omfattning; att en vis Styrelse, i dessa och flera andra sådana åtgärder, äger ut■yagar att äfven direct .verka för ändamålet, har jag förut anmärkt. Det är imedlertid, vid allt detta en sak af högsta vigt, alt den plan man en, gång antagit, i alla sina delar fullkomligen, igenomföres och följes; att man icke afbryter dess •Verksamhet och gång,.eller hvad sorn är annu sämre, stundeligen ombyter regi or för sitt förfarande; och sluteligeu, att man icke later små, ^lägenheter, eiler personliga ställa. A .. — Den so Juni - "stalla sig som lunder, mägtige a 11 föilama Ira Pierr äf hvarje bemödande lör deri allmänna välfärden.
Prinsessan, vida understiger, hvad som inom Sverige förut utgifvits till Furstliga personer, så lärer det ingalunda kunna öfverstiga de utgifter, som en Kongl, person, hvars ställning icke kan jemföras med en enskild mans, måste vidkännas, då man betänker, att han icke bör eller kan undgå att dels komma lidande till hjelp, dels gifva skydd åt konster och vetenskaper, så lärer ett sådant anslag för Arffurstarne icke kunna anses för stort, synnerligen som det icke är jern förligt med hvad personer i deras ställning hafva i största delen af Europa, äfven i Stater mindre än Sverige. På dessa skäl, anser jag det icke vara representationen eller Staten värdigt att knappa in i delta fall, utan får under yrkande af bifall till hvad Hr Rääfs motion innehåller, anhålla om återremiss på denna punkt. Den 23 April f. m. 5 Frih. Palmstjerna, Ca rl Otto: Jag anser att här icke är fråga om det sätt, hvarpå StalsUtsk. upställt sitt förslag, utan alt man endast hör inlåta sig i pröfning af de summor, som Ulsk. föreslagit, och af sådan anledn. får jag vördsamt föreslå R. o. Ad. att bifalla den 4:de punkten, som nu är för R. o. Ad. föredragen. Hr Weidenhjelm, Ernst Au g.: Då den i 3:dje och 4:de punkterna förekommande fråga icke blifvit af K. 51. omnämnd uti Dess till R. Sl. afgifna nåd. propos. och del följaktligen måste antagas att berörde anslag af K. M. sjelf icke ansetts behöflig), så kan jag för min del icke betrakta detsamma, annorlunda än såsom en gärd af den kärlek, hvarmed folket omfattar sina unga Arffurstar.