Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
” Detta yrkande liar motionären ansett vara med rättvisa förenadt, enär alla delegarne i skifteslaget betala de flesta onera efter skatle-talet, men icke efter innehaf. Den ene grannen i samma skifteslag kunde ega ett hemman, som ända till hälften i vidd och godhet öfverstege den andres af lika skatte-tal, men utskylderna vore nästan lika. Ett sådant fortfarande förhållande utan förändring vore obilligt. Man kunde väl invända, att den ene arbetat upp sitt hemman, men den 12 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 37. andre icke. Förhållandet vore likväl ej alltid sådant. Den ene kunde vid en föregående delning hafva till sitt hemman fått inskränkt vidd, men af full grad, så att ingen förbättring derå vöre att åstadkomma, den andre deremot hade till sitt hemman erhållit stor vidd, till utseendet af dålig beskaffenhet och derför äfven af skiftesmannen och gode männen satt i låg grad. Sedan skiftet blifvit faststäldt upparbetade denne sistnämnde hemmansegaren sin jord, och vid ett nytt skifte kunde han således anmäla sig för ett innehaf, söm vida öfverträflade den förres. Förslag af likartad beskaffenhet med det ifrågavarande hafva vid föregående riksdagar varit väckta, men blifvit af Rikets Ständer ogillade, på tillstyrkan af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, som. till stöd härför yttrat, bland annat, att det vore ovedersägligt, att skifte ej kan anses såsom ett sätt att förvärfva, utan blott såsom ett sätt att sammandraga egor, till följd hvaraf och då den egolott, en delegare antingen på grund af häfd eller genom laga kraftvunnet skifte innehar, är hans lagliga egendom, hvilken icke utan kränkning af eganderätten kan honom fråntagas, han väl må kunna tvingas att ingå i nytt skifte och utbyta sin jord emot en annan, om skäl dertill förekommer, men aldrig genom någon minskning deri underkastas ett ingrepp i sin eganderätt.
Jag anhåller att få uppläsa de anrnärknrr, hvilka jag finner mig befogad att göra, och torde de få remitteras till Bevilln.Utsk. med hemställan, det Utsk. täcktes taga dem i öfvervägande vid återremissens besvarande. De äro följande: Uti III art. y3 § heter det, att af hvarje privilegieradt SkS skall bevillning erläggas, men borde heta af hvarje privilegieradt och tillverkadt Skäf. Följden af närvar, ordalydelse i 73 § är, att bevilln. påföres hvarje bruk för manufactursmidet, icke efter hvad sorn tillverkats, utan efter hvad som privilegierna innehålla; hvadan oek den ena manufacturägaren efter den andra börjat nedlägga och afsäga sig privilegierna, emedan nu i några år conjuncturen varit föga lönande. Höja prisen sig framdeles, komma nya undersökningar, privilegier och kostnader att drabba näringsidkaren för att återvinna en rättighet, som han aldrig förverkat. Såsom exempel må anföras, att ett bruk, som var privilegieradt till 5oo Skåf, i833 endast tillverkade 12 Skäf, men måste erlägga bevillning för 5oo SkÄ. Sådana exempel lära vara otaliga. III art. 75 §• Här stadgas, att masugn, som är belägen i samma district med bruket, må gemensamt uppskattas. Alla andra masugnar skola uppgifvas och till värde beskattas, der de äro belägna. Härvid vore ingenting att anmärka, derest icke en minimi-afgift för bruk vore stadgad; men då så är, uppkommer en stor orättvisa genom detta stadgande. Antag 2:ne bruk, det ena med masugn på stället, det andra med masugn i annat taxeringsdistrict. Vid anställd granskning af tillverkningsprisen befinnas båda stadna vid minimi-afgiften, hvilken sålunda af båda bruken erlägges.
Diskont-verkets inrättande bestämdes, oansedt under den sedermera förflutna tiden göromål och ansvar ökats; så och då en förhöjning i deras inkomster nu kan beredas utan att hvarken den disponibla tillgången eller den uppgjorda nya staten öfverskrides, på det sätt nemligen alt, som vid den blifvande regleringen löneförmånerne för Ombudsmannen och en Kanslist skulle uppgå till 2,400 R:dr, inkomsterna för begge Ombudsmännen inskränkas inom nämnde summa; har Utskottet skolat hos Rikets Ständer tillstyrka: 3:o. dels att för nuvarande Ombudsmän löneinkomsterne må bestämmas, som följer, nemligen: för l:sta Ombudsmannen, lön . 1,200: arfvode 300: j cjqq. för2:dra Ombudsmannen, lön . 800: arfvode 100: qqq. Summa R:ko R:dr 2,400: dels ock att den förändrade reglering af tjenstemanna-personalen inom Banko-Diskont-verkets Kansli, som innefattas i ofvanstående förslag till ordnande af personalen och dess lönevilkor, må vidtaga då genom 2:dra Ombudsmannens afgång hans tjenst kan till Kanslist-befattning förändras. I sam - Banko-Utskottet* Memorial, N:o 67. 1 sammanhang hvarmed Utskottet hemställer: 4:o. att Banko-Diskont-direklionen måtte få sig uppdraget att afgöra och till Banko-Ulskottets pröfning och fastställelse vid nästinstundande Biksdag öfverlemna förslag till tjenstgörings-ordning för de vid Banko-Diskont-verket anställde tjenstemän. Som för närvarande i Banko-Beglemenlet icke förefinnes något stadgande, angående hvad som fordras, för alt kunna varda till tjensteman vid Banko-Diskont-verket antagen, får Utskottet tillstyrka att följande föreskrift må i blifvande Reglemente införas, nemligen: 5:o.
De absoluta straffbestämmelserna i 1, 12 och 15 §§ hafva, på förut angifna grunder, töranledt de af Utskottet i samma §§ föreslagna straffnedsättningar. En annan straflmildring är af Utskottet föreslagen i 9 §, i anseende till de synuer - Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 27 ligen mildrande omständigheter, som ej sällan visat sig vara förenade med detta brott, hvilket till och med stundom begåtts af rent oförstånd, utan all dolus. I 20 § har Utskottet utbytt ordet sin emot hennes, såsom grammatikaliskt rigtigare. Yid detta kapitel har Utskottet jemväl haft att pröfva en under diskussionen inom Högvördiga Preste-Ståndet deremot gjord anmärkning. I sammanhang med framstäldt yrkande om utsträckning af allmän åklagares åtalsrätt i afseende å de brott, som i 1 och 2 §§ af 17 Kap. omförmälas, till hvilket yrkande Utskottet här nedan återkommer, har en talare jemväl yrkat en tjenlig omarbetning af de delar utaf 15 Kap., som angå ”förbud mot åtals anställande.” Anförandet utmärker, att det egentligen är kapitlets 16 §, som talaren afsett. Denna §, som, i afseende å våldtägt och andra dermed likartade brott emot qvinnofrid, gör allmän åklagares uppträdande beroende af målsegandens angifvelse, kan dock Utskottet ej finna annat än af tvingande omständigheter förestafvad. Utskottet känner ej någon nyare kriminallag, hvaruti ifrågavarande princip icke är iakttagen, och redan i den nu hos oss gällande lag är stadgadt: ”Nu är qvinna våldtagen, och gifver det ej genast tillkänna, och kärer ej derå vid nästa Häradsting, eller inom en månad inför Rätten i staden; håfve ej sedan makt att öfver våldet klaga, der hon ej laga förfall viser.” Skälen för ifrågasatta inskränkning äro flerehanda.
Att vid hvarje i lag förekommande fall det minsta och högsta belopp af böter, hvartill dömmas må, bör vara utsatt, och Att böter vid saknad tillgång till deras gäldande böra i allmänhet till fängelse vid vatten och bröd förvandlas, och endast undantagsvis lill sådant enkelt fängelse, som i fängclselagens 2 cap. omförmäles; Samt att, med ogillande af Ulsk:s hemställan i punkterne k) och 1), Ståndet måtte besluta: att domaren skall äga alt inom vissa i lagen utsatta gränsor mäta straffet efter brottets omständigheter, dock så all denna åt domaren medgifna pröfning icke, utan för särskilda unio H. 40 314 Den 28 April. dantagsfall, må sträckas utom en viss straffart eller en enda grad deraf, och att i följd häraf, hvarje fall, på hvilket ett straff skall användas, hör i lagen, så långt möjligt är, noggrant bestämmas. Många ledamöter gåfvo härtill sitt bifall tillkänna, hvarjemte ropen på propos. förnyades. Hr Stråle, Nils Wilh.: Det är icke ulan att det nå gon gång faller sig svårt att förena de pligter, som åligga embetsmannen, och dem, som tillhöra en medlem af nationalrepresentationen. För närvarande befinner jag mig uti visst afseende uti sådant förhållande. Jag har icke varit ibland de ledamöter uti Högsta Domstolen, som deltagit i utlåtandet öfver strafflagsförslaget, och har således deröfver icke yttrat mig. Om jag det hade gjort, så skulle jag visserligen icke hafva höjt min röst på delta rum. Jag har aldrig skylt att deltaga uti skarpa meningsstrider, äfven om jag varit ensam om min mening; men jag har alltid tyckt, det vara mindre bra att utom domstolen yttra meningar, som kunde vara i strid emot dem andra ledamöter inom domstolen afgifvit. Jag skulle således helst undvika att nu yttra mig öfver detta ämne; men detsamma är af så stor vigt, af så stort inflytande på fäderneslandets framtid, alt jag ansett mig böra åsidosätta alla considerationer och det enskilda obehaget för mig af att uppträda och äfven yttra min tanka. Fiir ali icke missförstås, torde det blifva nödigt för mig att öfvergå lill de förhållanden och de befattningar, jag i detta afseende förut har baft.
Cf i fammanbang meb förflaget till CioMag, b<^ ^ongl. ?Dlaj:t, uti ©frifwelfe Den 12 Slpril 1834, bedagat i 9?åDer förflara, Det JHongl. SSRajn, fåDant oaftaDt, meD anlcDning af Svifeté ©tärnberg wiD ftfta 3RiföDag i ämnet aflåtna unDerDåniga ffrifwelfe, welat gifwa £>fj Del af omförmäla förflag till Cioil Sag ocb *£)ögfla £)om'- floleng pttranDe Deröfwer, i änDamål, att förflaget måtte till flörre eller minDre Del, i Den mort tiben meDgåfwe, af Df granffag, äfwenfom till
Ehuru Högloflige Utskottet erkänt den goda afsigten, så beklagar jag dock högeligen, att man förbisett förslagets egentliga syftning och det sätt för dess tillämpning, som motionen både uti 3, 4, 5 och '7 momenten och i slutanmärkningen antyder. Här är ju icke fråga om någon Stats-inträd, utan endast Bevillnings-Utskottets Betänkande, R.-o 10, 5 om en sedlig Communal-stadga, hvars handhafvande således i främsta rummet åligger församlings-slyrelsen. Men för att gifva den mera allmänlighet, en eftertryckligare vigt och större ordentlighet vid efterföljden, har jag ansett den böra ingå uti en allmän Förordning, samt afgiften emot en viss procent för besväret, debiteras af Häradsskrifvare!! och uppbäras af Kronofogden0). Här skola således icke eller, enligt hvad motionen uttryckligen innehåller, aldrig någonsin komma i fråga några angifvelser eller ftscalisationer, som behöfva i laga ordning bevisas, emedan sådant icke medför några böter, ty ingen egentlig skatteförsnillning Sr begången. Hvad som föreslås är helt enkelt: att den, som efter hvad allmänt bekant är, vanligen super bränvin, erlägger årligen 24 sk. banco tili Socknens uppfostrings-cassa för fattige barn: den deremot, som efter hv^d i allmänhet är kändt, icke super bränvin, är fri ifrån en sådan afgift, antingen han tillhörer nykterhetsförening eller icke: den, som afsäger sig det vanliga bruket, men ändå fortfar dermed och sådant bbf allmänt kändt, äfvenlyrar ingenting annat än att derföre blifva debiterad, antingen vid BereduingsComitéen eller nästa mantalsskrifning. Stånde det dock honom alltid fritt att sedermera, när han vill, skilja sig vid både supningen och skatten derför. Om någon consumtion likväl skulle ske i hemlighet, utan att blifva debiterad, är ju dervid icke den ringaste fara. Den blir i alla fall mycket mindre än den offentliga, der supbröderna uppmuntra hvarandra till omåttlighet.
St. nn vidtagit, såsom tillgång finnas å Tredje HufvudTitelns förra anslag, med tillsammans 2,590 Tunnor, beviljat ett nytt anslag af 275 Tunnor, som, å 5 R:dr Tunnan, å denna HufvudTitel uppföres i penningar med R:dr 1,375, under vilkor likväl dervid, att hvad af ofvanberörda hela -Spannmälsanslag kan öfverblifva, sedan så många Contract, som möjligt, om dessa för Exercitiamiöten erforderliga hästar blifvit tillvägabragte, må till Artillerihästars anskaffande på annat sätt få användas, såsom E. K. M. i Nåder finner lämpligt. Till fourragering för Värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar hafva R. St. an vist: För LifGardet till Häst 4*5 Hästar å 11 o R:dr R:dr 45,65o: — Kronprinsens Hussarer, Exp. Utsk. Förslag till und. Skrifv. N:o 284- 195 ■ enligt nu gällande Passevolance-Contract R:dr 42»*73: För Artilleriet 352 Hästar a 110 Rdr 38,720: Tillhopa R:dr 126,543: varande dervid af R. St. jemväl beslutadt, att den brist, som genom förhöjning i priset på Fourrageringspersedlar något år kan uppkomma, bör af RiksgäldsContoiret ersättas, emot det att den besparing, som genom låga pris ett annat år kan ega rum, till samma Verk ingår. Och anhålla, hos E. K. M., R. St. i underdånighet, att, äfven vid LifGardet till Häst och Artilleriet, Passevolance om dessa utgifters bestridande må, så vidt sådant kan ske på billiga vilkor, med vederbörande uppgöras; hvarjemte R.
LAGERHEIM, LÖNBERG, WANBERG Kungörelse angående vad iakttagas bör när kaffebönor utöver 50 skålpund från stapelstad till andra städer transporteras; Stockholm den 19 juli 1802 Med anledning av att kaffe blivit tillåtet förordnas att kaffe med en vikt av 50 skålpund och över skall tullas vid transport från stapelstad till andra städer. Det skall gälla lika som för tobak, rom, vin och arrak för att undvika lurendrejeri och tullförsnillning. Stockholm den 19 juli 1802 J LILIENCRANTS Kungörelse angående åtskilliga tullfriheters upphörande, samt en likhet i accisberäkningen för vissa sädesslag; Stockholm den 26 juli 1802. Vissa näringar har för att befrämja tillväxt och förkovran varit befriat från tull. Då nu åsyftat ändamål blivit uppfyllt anser sig Kronan ha rätt att ta ut sin rättmätiga del av vinsten. Sill, som fångats med egen not och eget folk, samt silltran kommer i fortsättningen att tullas. Detsamma gäller inrikes tillverkat papper, lin och rovolja. Havre och ärter skall tullas både i Stockholm och andra städer. Husbehovsavgiften och bakugnspengarna när det gäller mjöl och spannmål av vete och råg beräknas till 1 skilling och 4 runstycken tunnan. Korn för bryggning skall betalas med 2 skillingar 6 runstycken tunnan. Dessa avgifter skall tillfalla Kronan. Stockholm den 26 juli 1802. J LILJENCRANTS Kungörelse angående lindring i tullen för vit nättelduk, när den för kattunstryckeriernas behov används; Stockholm den 2 augusti 1802. Lindring i tulltaxan för vit nättelduk som används i kattunstryckerier. Taxan blir densamma som för vita kattuner och bomullslärfter som införs från andra orter än Ostindien. När nättelduk som används för tryckning förtullas mäts stycket, tullstämpel och kvitto erhålles. Vid tryckningen skall ägaren till tryckeriet och arbetarens namn samt årtalet påtryckas i varje ände av varje stycke. Förteckning lämnas till Hallrätten och då skall också tullavgiften tas med. Mästaren och arbetaren skall med livlig ed inför Hallrätten styrka att nättelduken kommit vit till tryckeriet.
Så gör man i alla länder, att när ett krig upphör, sätter man armeen på hedsfot. Så hur äfven tillgått i Den 7 November f. m. Sverige med Kronprinsens Husar-reg:le, alt man under freden haft ett mindre antal hästar än manskap, och jag skulle icke tro, att en rubbning uti indelningsverkets hufvudgrunder derigenom uppkommer. Samma förhållande förefinnes äfven vid andra cavalleri-regrten. Jag tror dessutom, att om man litel närmare tänker på saken, skall man komina ungefär till samma åsigt som den jag yttrat. För öfrigt delar jag Hr von Hartmansdorff? tanke oin Const.Ulskrs allvarsamhet, och tror att af detta Utskrs tystnad i denna fråga man med skäl kan hemta anledn. till densammas bedöuiinande. Hr Ribbing: I anledn. af hvad den siste talaren yttrat, får jag underrätta honom, att jag icke menade honom, ut m Frih. Jacob Cederström, då jag talade om en ledamot, som aflägsnat sig. För öfrigt har han, såsom ett skäl mot mig och dc med mig lika tänkande, åberopat Const.Utskrs efterlåtenhet i afseende på anmärkn:r emot Konungens rådgifvare. Tillförene hörde jag omtalas huru småaktigt Const.- Utsk. bctedt sig, och att de framkommit med anmärkn:r, sorn gerna kunnat förbigås. Nu åter vill man hemta ett skäl derifrån, att Const.Utsk. varit alltför efterlålet. Jag för min del håller icke Const.Utsk. räkning för en sådan efterlåtenhet, utan tror att Utsk. bort anmärka allt hvad sorn kunde anmärkas och icke släppa efter något. Nu vill mun icke tillåta all Sländerne varsamt och beskedligt återföra ett misstag till sin rätta form, utan man synes vilja sälta detta likasom allt annat på högsta spetsen, så att allt slutligen skall sönderfalla på en gång. Jag afstyrker eli sådant sätt att gå tillväga och anhåller om bifall lill betänkandet. Frih. Tersmeden:
Fornander», om inlösen af söndrige sedlar i Banken och RiksgåldsContoiret; af Herr Santessons, om anstalter till SparBankers uppmuntrande; af Herr P. U. Huldberg», om lån till anläggning af en hamn vid Wadstena; af Kongl. Majts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om ytterligare anslag till fullbordande af Götha Canal, jemte Herr F. Lagenbergs yttrande i åmnet; samt af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, om bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, tillika med de af åtskillige Ledamöter i detta ämne afgifne yttranden. Statsoch Lag-Utskotten: Af Herr M. Bagges Memorial, om Kronans ansvarighet för enskildtas af publike Embetsoch Tjenstemän förskingrade medel, jemte Herr Bagges dervid mundteligen gjorde tillägg, samt af Herrar J. Linströms, P. Lindqvists, M. Bagges och J. Cronii Memorial, om Kongl. HofRåttens öfver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat till nästa Riksdag och om indragning af dét AdvocatFisealen i Götha HofRått tillslagne arfvode för Vermlands, Skånes och Blekinges skiljande från sistnämnde HofRåtts doms-område. Stats Bancosamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Af Riksens Ständers Revisorers Berättelse år t),-ii 27 Ma/i f. >>?■. Sr 1822 angående förvaltningen A de till Ström Uensningar tiiv m. anviste mede]. Statssamt Allmänna Besvärs‘ock O economieU(skotten : Af Hr M. Bagges Memorial * om upphörande iaf Dykerioell Bergnings-Cornpagniets befattning vid Octroijens slut, jemte Herrar H. W. Ecklloffs, C, Huldts med fl eres anföranden i samma amne; af Herr H. Bjuhrs
Hvad hade då den gamla kvinnan gjort? Hon hade varit en trogen Herrens tjänarinna; hon hade bevisat huldhet mot alla och särskildt ömmat för de i dryckenskap sjunkna. Hvad hon kunde offra det offrade hon för att rädda och upphjälpa dem och för att från deras arma barn afvända den bittraste nöden. Mången sådan liten frysande, hungrande varelse hade hon klädt och mättat, under det hon ofta själf både frös oeh svalt. Litet mjölk och bröd var stundom hennes enda föda för dagen. Frid öfver hennes minne! Denna gamla fattiga kvinnas lifsgärning var stor. Men hvad hon kunnat uträtta, skulle det ej också kunna åstadkommas af hennes bättre lottade medsystrar, om de ville rasta sig med samma kraft som hon? Men af den olika rustningen beror mvcket. Lifvet öfverflödar af bevis därpå. Kärleken kan leda och höja, men den kan ock, själf missledd, förvilla och störta sitt föremål. Så t. ex. den på sitt sätt kärleksfulla men svaga och förblindade modern, som ej kan neka sina barn, sina älsklingar något. Sonen får redan i skolåldern bjuda vänner och kamrater på punsch, vin, cigarrer och kortspel. Då ynglingen stundom visar sig i ett alltför upprymdt tillstånd, skämtas blott däröfver. Sin rikligt tilltagna handkassa får han fritt disponera till sina nöjen, och det blir aldrig fråga om, att han kan eller bör använda någon del vare sig af denna eller af sin tid till beredande af hjälp eller glädje åt mindre lyckligt lottade medmänniskor. Så utvecklas han allt ifrån barndomen till en fullständig egoist. Döttrarna uppfostras med samma eftergifvenhet för deras lägre, själf viska böjelser, man talar ej till deras hjärtan, man väcker ej deras pliktkänsla; och de blifva sålunda oförmögna att i framtiden uppfylla » kvinnans höga och ädla kallelse ». En annan mera själfvisk maka eller moder är helt och hållet slukad af nöjen och toalett samt af äflan att kunna, som det heter, » hålla sig uppe i världen ». Alla enklare bekantskaper, de må vara bur aktningsvärda och bildade som helst, undvikas sorgfälligt, under det man uppbjuder alla krafter att, med hvad medel det vara må, svinga sig upp så högt som möjligt.
Vid sådant förhållande, och då det alltid kan vara af vigt, i en fråga, sådan som denna, att taga närmare kännedom om innehållet af inbjudningen och hvad som kan vara beslutadt i andra Stånd, så kan jag icke annat än instämma i deras ön. skan, som begärt att få frågan upskjuten till nästa plenum. 320 Ben 18 Oktober f. m. Hr Hjärne, Harald: Jag anser det vara formvidrigt att förutsätta alt frågan skulle förekomma i nästa plenum, ty om Hr Gr. o. Landtm, föredrager den begärda inbjudningen och ingen begär den på bordet, så behöfver den icke upskjutas, men efter de yttranden, som bär nu blifvit afgifna, så är det anledning förmoda, ali samma personer, som yrkat upskof, ämna att begära inbjudningen på bordet, och det är i sådant afseende, som jag hemställer att det föredragna ärendet 1111 måtte förekomma i sammanhang med inbjudningen, enär den ännu icke är föredragen. Jag tror derföre all denna diskussion lämpligast kunde upskjutas, intill dess Hr Gr. o. Landtm, föredrager inbjudningen. Hr Tersmeden: 1 ani. af Gr. Lagerbjelkes och den siste värde talarens yttrande, får jag tillkännagifva, att jag ganska väl insett, att då H. 0. Ad. en gång bifallit SlatsUtsk:s första Utlåt, i ämnet, sä kunde icke heller någon annan åtgärd vidtagas, när Betänk, föredrogs enbart, än att lägga detsamma till handlingarue, men som jag hade mig med full visshet bekant, att en inbjudning ifrån BorgareSl. redan vore ankommen och jag tänkt begagna mig af min rätt, att begära densamma pä bordel, så var det på grund häraf som jag anhåll om upskof med S(alsUtsk:s Utlåt. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Hr Tersmedens begäran är sä billig, att jag hoppas det Ståndet icke sätter sig deremot. Om någon begär bordläggning lill nästa plenum-: sä bör det icke föranleda till någon öfverläggning, utan blott till beslut att saken må hvila intill dess inbjudningen af Hr Gr. o. Landtm, föredrages. Frih.
Jernvägsmateriel, inom riket tillverkad, » 116—117. Indelta Arméen » 61—62, 73. Bilagan litt. M. vid » 73. Inkomster, statsverkets. Bilagan litt. D, vid » 5. Institut, Ultuna landtbruks» 162—165. Institutet för döfstumma och blinda ■ » 264—265. — Mediko-kir ur giska » 44—45, 47. — Teknologiska » 168—169. Intendents-af delnings, Kriys-kollegii, räkenskaper » 61—62. Bilagorna litt. L, M. och N. vid » 73. Inventering af de i Ränte-kammaren förvarade säkerhetshandlingar , sid. 17. Isbergska pensionsfonden. Bilagan litt. P. vid » 95. Justitie-revisions-exp editionens expensmedelsräkning » 175. Justitie-stats-ministerns Ombud vid boktryckerierna, om redovisning af arfvoden till » 11. Kalmar navigationsskola » 93. Bilagan litt. 0. vid » 93. — Stifts Konsistorii räkenskaper » 243 - 244. Kammar-rättens aktoratsräkning Kanslistyrelsens handkassa » 15-16. Karantänskostnader,reserverade medel till » 57. Kartasigillata-uppbörden » 18—20. — försäljnings-provisionen å » 20. Bil. litt. G. vid 20. Karteverk, Rikets ekonomiska » 36. — Topografiska Kårens » 79 -80. Kolonien S:t Rarthelemys räkenskaper » 265—266. Kommando-expedition, Sjöförsvars-de87-88. partementets » Kommerse-kollegii expensmedels-räkning » 175. Konsistoriernas räkenskaper » 214-254. Kopparbergs läns afvittring sverk » 166. Bilagan litt. W. vid » 168. Krigs-akademiens räkenskaper » 74—75.