Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derpå hvilar dess oafhängighet, derpå bevarandet åt våra barn af den lagbundna frihet, som, ifrån hedenhös^ 43o Den 9 Maj f. ra. varit Svenskens dyrbaraste egendom. På denna grund anhåller jag vördsamt om R. o. Ad:s benägna öfverseende med hvad jag kan fela i sakkännedom, vid behandlingen af detta ämne, och endast se till den goda viljan. Jag hyser nemi. den tro, att med vårt vidsträckta, glest befolkade land, på alla punkter lätt tillgängligt för en öfvermäktig fiendes bär, hvilken, öfverförd på ångbåtar, kan inom få timmar landa på vår kust, är vår sjelfständighet i bestämd fara, ända till dess vårt bevärts-systeme blifvit mera utveckladt, och derigenom hela landels manbara befolkning väl öfvad i vapens förande. Hittills har detta mer varit en militärisk lek, utan annat gagn, än att ynglingarne lärt sig inse, att saken ej är så farlig, sorn de i början inbillade sig, och att de till och med gerna deltaga i de dem ålagda vapenöfningarna. Men ehuru detta visserligen är ett framsteg, så är det ändå alltför ringa, för att kunna motsvara de uppoffringar, som nationen redan vidkännes derföre; och det bästa beviset på att Sveriges allmoge anser dessa vapenöfningar ur denna synpunkt, eiler att de synas dem en lek utan verkligt gagn, ligger i det nästan enhälliga yrkande deras representanter vid detta riksmöte gjort om dessa öfningars upphörande, såsom ej ändamålsenliga. Jag anser det derföre vara hög tid att taga det andra steget på denna bana, och att, på sätt K. M:s nåd. propos. innehåller, utsträcka dessa vapenöfningar till minst 21 dygn. Mig synes dessutom att, utom den egentliga exercisen, ett hufvudsakligt afseende borde fästas vid bevärts-manskapets öfning i målskjutning, hvilken färdighet alltid måste åt en mindre trupp bereda en säker öfvervigt öfver en större, helst i vårt couperade Iand. Jag instämmer således fullkomligt i H.
Så var dock icke fallet och nu cirkulera och "paradera" de finska "statspapperen" (sic!) på nästan alla Europas börser också ett egendomligt steg framåt, i alla fall ett sätt att göra sig bemärkt, en puff på verldsmarknaden för Finlands tillvaro som ett konstitutionelt samhälle med sjelfbeskattningsrätt. "Hony soit qui mal y pense." Men vi återgå till våra observationer under promenaden genom staden. I monumentväg har Helsingfors intet att uppvisa, om man icke såsom ett sådant vill antaga en af fyra eller fem skilda stycken stenpelare, som af ett tacksamt land (eller stad) upprestes på det ställe der för första gången en rysk kejsarinna, nämligen år 1833, satte foten på finsk jord. Om nu också det helsingforska monumentet, trots alla sina delars mångfald, dock förefaller något enfaldigt i det estetiskt bildade Helsingfors, så lider dock staden å andra sidan ingen brist på vackra offentliga byggnader och glada trädgårdsanläggningar, bevis på den kärlek, hvarmed det finska folket omfattat sin hufvudstad och försökt att, begagnande dess fördelaktiga och sköna naturliga läge, göra detsamma till en af nordens vackraste städer. Betänker man vidare den korta tidrymd, inom hvilket flertalet af alla dessa försköningsverk sammanfaller, så måste man i sanning beundra Helsingfors' raska framsteg och detta så mycket mera, som af stadens egna inkomster, i följd af de dryga kostnaderna för kommunalstyrelsen, brandkåren med redskap, inqvarteringstungan m.m. icke något synnerligt öfverskott kan påräknas för försköningar. Det är också till större delen privata bolag som utfört dessa. Ibland Helsingfors' publika byggnader utmärka sig, utom den redan nämnda nya teatern, flera för arkitektonisk skönhet, bland dem universitetet, riddarhuset och bibliotheket. Den stora Nikolaikyrkan deremot, senatshuset och kejserliga palatset äro icke särdeles framstående genom sin formskönhet. Helsingfors' vackra läge blir ännu vackrare genom de talrika trädgårdsanläggningar, som af enskilta bolag företagits i stadens omedelbara grannskap. Ulrikasborgs brunnspark med sina höga klippstränder, mot hvilka Finska vikens vågor, obehindrade af någon skärgård, svalla i alla sin ursprungliga kraft, lockade också fordom talrika brunnsgäster, isynnerhet från Petersburg, hitöfver.
Etui&amp; Portfölj fabrik, 38 Specialaffär för alla finare arbeten i lä- der, plysch, sammet och siden etc. 36 &amp; 38 H a m n g a t a n 36 &amp; 38. Rekommenderar sina tillverkningar af alla slags Etuier, Portmonnäer, Planböcker, Portföljer, Damväskor, Sy&amp; Smyckeskrin m. m .. i vackra mönster. Montering af Tapesseriarbeten. O b s. Fullständigt snickeri i fabriken. Goda varor. Egen tillverkning. Billiga priser. [2457] „ Oumbärligt « för hvarje hushåll! H. E. Tekn. • 7 Venersborgs Margarinfabrik V e n e r s t o o r g, är nu i tillfälle erbjuda allmänheten sin utmärkta, a, bästa och absolut rena råmaterialier tillverkade M a r g a r i n. (14871 Vår margarin öfverträflar otvifvelaktigt alla hittills i handeln förekommande fabrikat. Förutom en bättre, renare smak cch längre hållbar het har vår Margarin genom tillgodogörandet af egna nya uppfinningar detbetydande företrädet, att den är fullt lika användbar för^stekning och matlagning som natursmör. Vi vilja icke underlåta att påpeka, det tillverkningen försiggår under kontroll af prov-läkaren dr C. A. F. Friman, Venersborg, af staten utsedd kontrollant. Order expedieras skyndsamt direkt från fabriken eller genom våra agenter. Venersborgs Margarinfabrik, Venersborg. [2995] STOCKHOLM 5 ^•Ebba Hagstedts Damskrädderi, ^ 40 Billigt. Smakfullt. [1423] H e m s tu di er. (Se en uppsats i Idun n:r 16, 1890). Upplysningar genom Fredrika BremerFörbundets b y r å, Stockholm. N y g a t a n 3 7. Damhårarbeten, vackra och väl gjorda, af renaste preparerade H å r i alla färger, hvaraf särskildt framhålles: Damperuker fr. 15 kr. ; Lösbenor fr. 5 kr. ; Chignoner fr. 4 kr. ; Flätor fr. 3 kr. ; Lösluggar fr. 2 kr.
Till svar å den siste talarens yttrande får jag anföra, att det visserligen kan finnas förhållanden, då t. ex. qvarstad å omtvistade skogslotter sättes, utan någon borgen, men att denna qvarstad aldrig sättes, med mindre domaren pröfvat den varå af omständigheterna påkallad; Den g April e. m. 101 och jag ber, att Hr Rosenblad måtte fasta uppmärksamhet derpå, att har är fråga om intet annat än den persons omdöme, sora anser sig vara smädad, hvilket här skulle gillia lika mycket som domarens pröfning i andra mål. Från en juridisk synpunkt kan det således omöjligen försvaras, hvarken att Hofcancelleren eller någon enskild person erhåller qvarstad å en skrift, sorn ännu icke blifvit förklarad brottslig; ty ingen bör kunna Iida för ett brott, hvarför han endast är anklagad, hvarföre det också alltid måste bero på domarens pröfning, huruvida en anklagad t. ex. skall häktas. Hvad tryckfr.lagen i detta fall stadgar, är ett undantag från allm. lagen, oell ett undantag, hvars nödvändighet jag ej vill bestrida; men påståendet, att detta undantag utgör en allm. regel, vågar jag motsäga, emedan det ej öfverensslämmer med sanna förhållandet. Jag inskränker mig till att begära den propos., hvarom Ilr Cederschjöld anhållit. R. o. Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanka den af Hr Cederschjöld framställda anmärka., ätt Utsk:s ifrågavar. förslag borde erhålla följande förändrade lydelse: ”Skrift, ”sorn åtalas, skall, så framt målsäganden det äskar, genast ”med qvarstad beläggas mot ställande af antaglig borgen för "det ersättningsansvar, hvartill han, om skriften förklaras ”obrottslig, kan af domaren pröfvas skyldig.” Föredrogs ånyo Constit.Utskrs d. 6 dennes på bordet lagda memor. N:o ii4 med förslag till ändring i 6i §. Reg.F. Undertcckn. Ridd.Secret. anmälte, att från Exped.- Utskts cancelli inkommit följande anmälan: ”Uti de tryckta ”exemplaren af Constit.Utsk:s memor. slutar memor.
I stället för nytt Vattenhjul till qvarnen samt dennes iordningsättande å den lägenhet, sorn åt densamma i Nedra Verkhuset hittills varit inrymd, flytta qvarnen till det nedanför belägna så kallade Kranhuset, då vatten till qvarnens drifvande påräknas från den till Kranhuset gående afloppsrännan, hvilken utan någon Wallmans kostnad eller åtgärd bör iståndsättas; hvaremot Wallman förhinder sig att, med af Tumba Bruk tillsläppt virke och taktegel, reparera och om bygga Kranhuset, som minskas till 26 alnars längd, så att det för qvarnen blifver passande; men förbehåller sig att för qvarnens nu omförmälda flyttning och igångsättande få begagna hvad som af gamla Verket kan sättas i fullt tjenstbart och försvarligt skick. 4:o. Likaledes förbehåller Wallman sig att vid det öfriga arbetet i Nedra Verkhuset få begagna allt hvad som derstädes kan finnas användbart. » Af Fullmäktiges protokoll för den 30 Juni innevarande år inhemtas vidare, att under den af Fullmäktige den 20 i samma månad, genom Deputerade, anställda besigtning fi Bruket, dess machineri och byggnader, Deputerade, vid beseende af Nedra Verkhuset och den derstädes pågående inredningen, efter tagen kännedom om det med entreprenören upprättade kontrakt, ansett åtskilliga arbeten erforderliga utöfver hvad förenämnda kontrakt bestämmer, samt pä sådan grund hemställt att på Brukets bekostnad må för ifrågavarande Verkhus dels få förfärdigas och uppsättas en hissmachin imellan bykoch blekningsrummet samt valsrummet, utom den hissmachin, som entreprenören atagit sig att a annat ställe inom Verkhuset uppföra, dels, emot ett pris ej öfverstigande 200 R:dr banko, anskaffas en så kallad Flägt, för befordrande af vädervexling i formrummet och papperets hastigare torkning, dels ock alt, då Brukets byggnader i allmänhet äro försedda med jerndörrar, alla ytterdörrar till berörda Verkhus jemväl må göras af jern; hvarvid dock bör iakttagas, att Iva 71 dörrar skola af entreprenören, enligt dennes åtagande, ersättas med 13 R:dr 16 sk. banko stycket; hvilka framställningar af Fullmäktige gillats.
Maj:ts högstberörde nådiga proposition, har, i sammanhang härmed, fått från Ridderskapet och Adeln emottaga ett af Herr Coijet, J. C. A., hos bemälda riksstånd afgifvet yttrande, deruti, bland annat, blifvit föreslaget, att, i händelse det af Kongl. Maj:t i förevarande hänseende äskade anslag skulle af Rikets Ständer beviljas, vid församlingarnas rättighet att för folkundervisningens befrämjande använda den till dem återgående helgonskyld måtte fästas enahanda vilkor, som af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer blifvit stadgade rörande den, enligt Kongl, brefvet af den 24 Mars 1824, för Lunds kathedralskolas behof afsedda andel af helgonskylden, äfvensom att jemväl de församlingar inom Lunds stift, som hvarken redan undfått eller nu vore i fråga alt erhålla rättighet till helgonskylds begagnande för folkundervisningen, kunde förklaras berättigade att, vid inträffande ledighet, för ifrågavarande ändamål disponera en del af klockare-helgonskylden; hvarjemte församlingen ansetts böra ega att, i afseende på dispositionssättet, vid sockenstämma fatta beslut, hvilket dock skulle til! domkapitlets fastställelse anmälas, men endast i händelse of missnöje med hvad 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 35. Domkapitlet i dylikt fall förcskrifvit, komme att underställas Kongl, Majrts nådiga pröfning. Lika med Kammar-kollegium och öfriga förenämnda embetsmyndigheter, hvilka i ämnet sig yttrat, anser Statsutskottet skolornas i ofvanuppräknade städer uti Lunds stift rättighet att af kringliggande landtförsamlingar inom ett afstånd af två mil uppbära helgonskylds-säd, emot förbindelse att förse dessa församlingar med lämpliga klockare så väl till tjenstgöring i kyrkan som för barnaundervisnings besörjande till fullo ådagalagd medelst Kongl. Danska Kyrko-ordningen al den 14 Juni 1539 och Kongl. brelVet af den 23 Mars 1568, hvilka författningar genom Malmö recess bekräftats. Hvad åter beträffar
— Löntillökning för Lectorerne 142. KrigsColIegiurn, aflöningen, ang:de i32. KrigsCommitte'ens Invisningar, praescriptionstid för inlösen deraf . 67. KrigsFonden, dess fordringar angtde 62. — angående granskning af redogörelsen derför 092, KrigsHofRättens Stat 128, i32, 237. — MilitaireLedamöters Tractarnenten 62. KrigsSkepp, försäljning deraf, och medlens redovisning 101,218,369,39g. Kronans hus och byggnader, ang:de 3o4, 3o5, 343. Kronobergs Kungsgård, dagsverken dertill, an slagne Landshöfdingen i Kronobergs Län . iÖ2. Kronobetjeningens i Jönköpings Län löner . 128. Kronofogde-Löner, nya 128, 237. — i Norra Länen, förhöjning deruti 128. Kronohemman å Öland, försäljning deraf till Skatte ... 73' Krono-lefveranscr och besigtningar derå, ändring i föreskrifterne derom 366. Kronoskjuts-legan, förhöjning deri • 3og. KronoTionde-lösen efter bestämda priser, undersökning om förhållandet 54; 128. 21 Bet. N:o KronoUtskylders utgörande med Spannmål . 225. Kronprinsens HofhållnipgsSumma 125, 236. Kronprinsens Husar-Regementes StatsSumma, ang:de .. i32, 289. Krutförsäljnings-expeditioner till America och Medelhafvet, ang:de .216, 284. Krutoch Saltpeter-medlen, beräknandet deraf 147. deras användande Litt. C. 54, 123. Kungsängarnes bergning, anslaget dertill 147* Kungsöhrs KungsLadugård, arrendet deraf . 229. angrde Åkerbo härads dagsverksskyldighet dertill . 386, 423. Kungsöhrs Slott, medel till dess reparation . 236.
Riket har vidare på det kännbaraste sätt fått er» Den i Maj, fara, att politiska händelser, som äfven för framtiden ej ligga utom gränsen af möjligheter , alldeles stängt communication emellan dess vestra och östra kuster, äfvensom belastat roed svåra förluster, i synnerhet <!en östra delens communication med öfriga verl den, De tvenne Nordiska Rikenas länge efi terlängtade förening gör det ej endast nyttigt, utan jag vågar säga oumbärligt för begges förkofran och trefnad i fred, för begges försvar och bestånd i krig, att sjelfständigt och oberoende kunna föra sina alster, sina behof och medel af alla slag, begge håfven emellan, Till massan af Canalens allmänna nytta kan äfven med säkerhet räknas, den för jordbruket högst betydligt lättade ,-transporten af dess produeter; befordrad aftappning af vidsträckta, Canalen närbelägna, mossar och kärr ängar; en lättad åtkomst till de å Canal-Jinien befintliga outtömliga tillgångar af kalk, ett gödningsämne, hvarå hela länders fruktbarhet nästan hvilan; de aldra-vidsträcktaste lägenheter för ängsvattning, som kanske i något land kunna uppfinnas-, en förbättring i landtbruket, sorn till sina ovärderliga följder af ingen kan bestridas, ehuru den i vårt fosterland ännu alltför litet blifvit försökt; högst betydlig besparing å väg-underhålls-kostnad för närbelägna, men ofta äfven aflägsna, di - striet; en genom arbetet lifvad rörelse i orten; arbetsförtjenst för en mängd nödlidande i behofvets stund; kunskapers spridande i flera hänseenden; kunnige arbetares danande; genom erfarenhet förbättrade arbets.methoders och machiners inlörande. Långt ifrån att erkänna all denna nytta, har man ansett den ej uppväga förlusten af odlingsbara jorden Canalen medta* ger; detta skäl torde böra upplysas med efterföljande beräkning. Förutsältom, att hela den yta Canalen upptager antingen är odlingsbar eller odlad.
Jag har väckt denna motion för att söka rädda våra skogar från den undergång, som eljest kommer att drabba dem, och har trott, att detta ändamål skulle kunna vinnas genom det lagstadgande jag föreslagit. Kan samma ändamål vinnas genom andra åtgärder, är det så mycket bättre. Den siste värde talaren har sagt, att då skogsprodukterne få ett högre värde, skall man äfven blifva betänkt på att updraga ny skog. Värdet å 20 fots 3 tums plank har stigit från 10 till 20 r:dr b:ko tolften, och är i ett beständigt stigande så att man nu talar om 25 å 30 Hulr för helrena utskeppningsbräder. Med så höga priser lönar det sig att börja med updragandet af nya, täta skogar, hvilka gifva mesta och bästa utskeppningsvirket. Dröjer man ännu längre så är intet att utskeppa när den nuvexande skogen nått ett sorgligt slut. I skogshushållning måste man tänka och handla för en aflägsen framtid. Frih. Raab, Carl Adam: Innan jag går att tillägga några få ord till det yttrande en föreg:de talare afgifvit emot ändamålsenligheten af det lagstadgande, hvars införande Hr af Ström i sin motion ansett nyttigt, får jag hembära den värde motionären min tacksamhet för det aldrig tröttnande nit han under en lång följd af år visat för beredande af en förbättrad skogsskötsel i vårt land. Jag beklagar, att jag icke kan med honom instämma i afseende å medlen för detta fosterländska ändamåls vinnande. Han har yttrat den åsigt, att skogarnes vanvård lättast förekommes genom stränga påbud från Statens sida. Jag åter anser sådana påbud vara aldeles olämpliga, och tror, att det bästa skyddet för skogarne ligger i den allmänt gällande satsen, att ju större värde en vara eger, desto mera vårdar man sig om densamma, och att några påbud för iakttagande af en sådan omvårdnad äro alldeles öfverflödiga. Reser man i de norra trakterna af Småland, ser man hela skogstrakter nersvedjande. Orsaken till detta förhållande är det ringa värde, skogsprodukterne i denna delen af provinsen ega. Uti Kalmar län äro skogarne på det sättet uthuggne, att de stora träden äro fällda: men den unga skogen är l)cn 10 December.
Läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden i nämnde stad med tomt: B. I. Hess, Nicolas Christiernin von, f. d. Kapiten vid Göta ArtilleriRegemente, angående pension för honom på Allmänna Indragnings-Staten: se Stats-Utskottets Utlåtande N:0 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Hierta, Carl Gustaf, dess yttrande: I. 440. Hierta, Friherre Ernst Fredrik Josephsson, dess yttrande; I. 442. 64 — H — Hierta, Friherre Fredrik Philip, dess yttrande; I. 432. Hof-Hätt, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär, som blifvit dit ingilna: B. II. 612, 620; III. 177, Å. 178, 179, 180; B. IV. 400; V. 41, 51, A. 51, E. 459. Hof-Rätterna, i anledning af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på vilkoren för rättighet att fullfölja mål derstädes och hos Högsta Domstolen: B. II. 622; lil. 127, 180, A. 180, 182, 188, 191; B. V. 244, 297, 340, A. 340, 341, E. 561. Hof-Staterna: se Riks-Slatens Första Hufvud-Titel. Hofsten, Carl August von, dess yttrande: I. 445. Hohenhausen, Carl Ludvig von, Statsråd, om anvisande af en årlig pension å 300 Riksdaler åt hvardera af hans ogifta döttrar, Hilda Maria Elisabeth, Klara Hedvig Sofia och Constance Carolina Charlotta; motion af Friherre Gustaf af Ugglas: se Motioner. Holst, Hans Gram von, dess yttrande: I. 435. Horn af Åminne, Grefve Christer, dess yttrande; I. 445.
Boye ensis, ild t emot mig anmärkt, får jag erinra, att det väl torde vara möjligt, att jag misstagit mig om ordalydelsen i Frih:s anförande; men för min uppfattning var Frih. Boyes yttrande så båldt, som hade han ansett mig och dem, hvilka, jemte mig, bestridt anslag för försvarsverk et, föga bättre än förrädare, och det är om syftningen af yttrandet som jag talat. I hufvudsnken är jag förekommen af Hr Hjerta. Jag kan dock ej återhålla uttrycket af min förundran öfver motsidans envishet att genom sorgliga målningar öfver beväringens usla beklädnad söka bevisa, hvad som aldrig blifvit bestridt, då man ej fordrat bättre, än att se denna brist afhulpen, n.b. med de medel, man har. Jag får härvid framställa en liknelse. Man bar en egendom, som är i dåligt stånd. Man börjar då med att inreda rummen, köpa en lysande mobilier etc.; men man har inga kreatur att bruka jorden med, inga penningar till tjenstefolkets aflöning. Eller man köpte sig juveler och berlocker, men gick i sön driga kläder m. m. Hvem skulle då ej säga: sälj mobiliern och juvelerna och köp dig dragare och kläder. Hr Lefre'n får jag svara, att jag verkligen ej är så lätt att slå ur fältet, när jag har sanningen till sköld. Jag får blott hänvisa Hr Lefre'n till B.. St:s skrifvelse vid sista riksdagen N:o i5i — om jag rätt minnes —, hvaraf jag skall tillställa Hr Lefre'n en vidimerad afskrift för säkerhetens skull. Der finnes ingen föreskrift om medlens användande till reservupplag, utan de äro endast anslagna till försvarsverkets iståndsättande; ja, åt K. M. uppdrogs t. o. m. att sjelf fördela dem, hvilket ock skett genom ett särskildt K. bref, der det •föreskrifves, att medlen skulle särskildt redovisas och de derför inköpta persedlar uppläggas. Så åtminstone har jag fattat saken. Till svar å Gr.
Man anklagar blott Konungens rådgifvare för det de tillstyrkt Konungen att gifva sanction åt en fråga, som var, säger man, enligt 114 § Reg.F. en privilegiifråga, och fortfar i sitt påstående, att denna fråga icke är eller kan blif - Den 8 Februari e. m. 245 va något annat än en privilegiifråga. Så ungefär har Iir Cederschjöld argumenterat. - Den andra lagkarlen har argumenterat på ett sätt, som verkligen är än mera förvånande, icke derföre att han icke i början alldeles förträffligt gifvit grunder och skäl, hvarföre Disk. stannat i sitt sista sunda och lagenliga utlåtande, utan derföre att han sedermera helt och hållit träd! upp gent emot på andra sidan. Han har sjelf ganska öppet förklarat, alt han vore tvifvelaktig; ehuru det kanske är orätt att jag fäster mig vid detta ord, emedan Hr Gunther säkerligen menat, alt han vore tveksam, och att det var frågan, som vore tvifvelaktig. Jag har väl hört talas om personer, som tala både för och emot, men Hr Gunther är domare och icke advocat, dertill är han för väl känd, i fall han ville uppträda som advocat, att advocera för båda parterna; men just derföre är det förvånande att höra, huru han på grund af prejudicater, eller praxis, såsom han sjelf sade, låtit förleda sig att verkligen söka i sisla delen af sitt tal upphäfva det bindande han anfört för Ulsk:s utlåt. Jag kan icke se någon annan förklaring häraf möjlig, än att hans mening var att genom en jemkning emellan håda partierna kunna finna en utväg att för dagen sluta denna öfverläggning, i hopp att R. o. Ad. skulle få bättre tid att besinna sig genom en remiss lill Ridd.Disk., efter den gamla regien, att den som vinner tid, han vinner allt.
Beträffande först ofvanberörde besvär har Utskottet inhemtat, att, sedan Fullmäktige, efter erhållen del af Under-styrelsens förslag till reglering af Bankens tjenstemanna-personal, i öfverensstämmelse med den af Rikets sednast församlade Ständer gillade aflöningsstat, beslutat, att den nya staten skulle med den 1 Januari 1855 tillämpas, dock med rättighet för Fullmäktige, sorn icke ingått i granskning af Under-styrelsens förslag till tjenstemännens placering på de särskilda afdelningarne inom Verket, att pröfva de erinringar och besvär, som möjBih. lill R. St. Prot. 1S5C 8$ 1857. 6 Sami. 1 Afd. 13 Haft. I 2 Banko-Utskottets Memorial N:o 29. ligen i denna del kunde hos Fullmäktige anföras, hade besvär öfver Undér-styrelsens omförmälda förslag blifvit hos Fullmäktige anförde af, jemte andra, ofvanbemälde Benckert och Ohlsson, hvilka, hvar för sig, anhöllo att varda på Bankens gamla stat bibehållne eller på pensionsstat förflyttade; till hvilken anhållan Fullmäktige likväl den 15 Mars nyssnämnde år ansågo sig icke kunna lemna bifall. Vid sedermera inträffade ledigheter af befattningar i 3:dje eller Bokhållaretjenstegraden hafva samtlige klaganderne anmält sig såsom sökande, dock med förbehåll att dermed få förena af dem innehafvande tjenster i andra embetsverk; men sedan Under-styrelsen, emot stadgandet i 44 § af gällande Banko-reglemente, att endast tjenstemän i Kontorsskrifvare-graden finge innehafva annan ordinarie tjenstebefattning, ej kunnat upptaga dessa ansökningar till pröfning, hafva Fullmäktige, hvarest klaganderne häröfver sig besvärat, genom beslut af den 29 Mars och 19 Maj samma år, besvären ogillat. Fullmäktiges ifrågavarande 3:ne beslut blefvo hos Rikets Ständers sednast församlade Revisorer öfverklagade.