Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom är riktigheten af det opulveriserade lättare alt controllera, hvilket år så mycket vigtigare, som man haft exempel på skadliga tillsattser uti Cremor Tartari, som utifrån inkommit; t. ex. gips, och ännu skadligare ämnen. Man har till och med anledning misstänka en sådan förfalskning deraf, att Utskottet utsatt ett lägre tullvärde på de pulveriserade Chrystalli eller Cremor Tartari, än på de opulveriserade. Jag anhåller således om bifall till Utskottets förslag; likväl skall det icke vara mig emot, om införseltullen på Cremor Tartari nedsättes från 8 till 6 sk. Herr Cederschjöld: Pulveriseringen af Chrystalli Tartari kan jag ej anse som en förädling af varan. Dessutom då Medicinaltaxan endast upptager 9 sk. skillnad, är Den 3o October f. m. det orimligt, att Tulltaxan skall upptaga den till 12 sk. Jag utber mig äfven få erinra, det Måsens och Desma stått under särskildta artiklar i Svenska Tulltaxan ända till sista Riksdagen, då det lyckades mig att öfvertyga Ridderskapet och Adeln derom, att dessa 2:ne artiklar voro en och samma sak. Det är samma försök jag nu velat göra i afseende på Chrystalli Tartari och Cremor Tartari. Herr Skogman: Jag äger ej insigt att ingå i den Medicinska frågan om skillnaden emellan Chrystalli Tartari och Cremor Tartari; men jag anhåller få upplysa, det tullbeloppet år 1828 utgjort, för förstnämnde artikel 316 R:dr 10 sk. och på den senare 10 R:dr 4° sk. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag i afseende å tullen på Chrystalli Tartari och Cremor Tartari. Ropades Ja. Herr Cederschjöld: Tullen härå bör desto heldre nedsättas, som Drakblod är ett råämne. Jag anhåller derföre om nedsättning i tullen.
Jag har sjelf varit ledamot af en hypolheks-förenings-direklion; och vi skaffade oss då rättighet att draga på Salomon Heine i Hamburg mot £ proc. provision för 3 månader. Hypothekshanken skulle dessutom använda medlen till att dermed betala utländska skulder, och det är då så mycket mindre skäl att hafva krediti vet i Sverige, der man endast kan erhålla Svenskt mynt. Jag lörenar mig med dem, som anse detta kreditiv obehöf ligt, och yrkar afslag derå. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag vill icke sysselsätta mig med hypotheksbankens kreditivrätt, utan vill fästa uppmärksamheten på det föreslagna stadgandet att kreditiv skulle kunna beviljas åt enskilda bolag. Utsk:t har i så måtto bifallit fullmägtiges förslag om kreditivrätt för sådana bolag, att bolag, »hvilkas reglementen ålägga delegarne oinskränkt ansvarsskyldighet för alla bolagets förbindelser och hvilka icke ega rätt till utgif - Den 17 Februari. 569 vande af egna sedlar», skulle få kreditivrätt. Efter min förmening är denna utsträckning af kreditivrätten så godt som ingen; ty, efter hvad jag tror, lära högst få, om ens några, sådana bolag finnas. Alla industriel holag deremot, för hvilka det vore af stor vigt att erhålla kreditivrätt, äro derifrån uteslutna. Jag anser fullmägtiges förslag välbetänkt, och ville föreslå R. o Ad. alt, med uteslutande af orden om den oinskränkta ansvarsskyldigheten. bifalla denna punkt; men då saken möjligen torde behöfva närmare öfvervägas, anhåller jag att denna punkt måtte till Utsk-t återremitteras. Hr Ribbing: Hvad först angår frågan om hypotheks bankens kreditivrätt, så är den redan så grundligt behandlad, att jag inskränker mig till att derå begära alslag på de skäl, som redan blifvit framställda; jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, att då hypotheksbankens direktion härom gjorde framställning hos K. M:t, densamma åtföljdes af en reservation från en af direktionens egna medlemmar, sorn ansåg denna kreditivrätt vara alldeles obehöflig. K. M:t har heller icke gjort någon framställning i ämnet, utan endast till R.
Och det fordras båda dessa egenskaper för att gå till grunden med studiet af barnens gryende verksamhetsformåga och deras goda och onda böjelser. Modern kan, om hon med allvar vill, fylla detta värf. Hon försumme då icke att uppmärksamma barnen i deras barnkammare, i deras lekar med syskonen och främmande barn, hvarhelst deras lynnes-skiftningar hafva tillfälle att bryta fram. A r hon då mild och rättvis, lugn och allvarlig, när tillrättavisningar behöfvas, skall hon i de allra flesta fall vinna sina barns kärlek, så att de (- lyda för hennes skull. Mera stridiga och häftiga barn måste stundom agas, men man bör vara sparsam med kroppsaga och aldrig gifva den under sin egen uppbrusande häftighet, ty då förlorar den sitt moraliska inflytande på den agade, hvilken bör anse så- som en skam och blygas öfver att hafva gjort sig förtjent af straff. Väck derföre barnens ambition genom att klargöra för dem, att det är synd mot Gud och orätt emot menniskor att handla af elakhet, och att de, då de företaga något, som är förbjudet, förnedra sig sjelfva. Att tidigt ingifva barnen en tillitsfull tro på ett högre väsende och vördnad för vår religions bud är af största vigt, men det får ej ske så, att det blir tröttande, utan på ett för barnahjertat tilltalande sätt, d. v. s. i största enkelhet och korthet. Att föräldrarne sig emellan med öfvertygelsens värma tala i ämnet i barnens närvaro torde lägga den allra bästa grund. Det är isynnerhet trenne fel, som tyvärr äro ganska allmänna, och som inverka olyckligt i menniskans lif: egoism, afund och ytlighet. Må man oförtröttadt strida mot dessa, medan tid är. Barnen äro såsom vidjor, med förstånd kunna de böjas. Försumma ej att rycka upp den onda brodden i barndomen. Egoismen beröfvar oss våra medmenniskors välvilja och vänskap, afunden förbittrar hela vårt lif, ytligheten leder oss till dårskaper i tusental, gör oss till narrar.
Vid sådant förhållande, och då det olika Kronovärdiel uppginge till dubbelt belopp , räknadt ifrån ett till annat Län, trodde Kongl. Kaminar-Collegiurn det vara betänkligt, att för orten med denna olikhet stadga en lika vigt å en karfva eller ett tjog halm; i stället syntes det billigt, att, då halmens beskaffenhet och gångbara pris icke lärer hafva gifvit enda anledningen till det olika Krono-värdiet, vigten bestämmes med någon jemnkning, i förhållande till detta värde. För att kunna stagda denna vigt af en karfva halm, med det högre Krono-värdiet, eller ett öre S.-mt , ansage Kongl. Kammar-Collegium den enda och billiga utväg vara, att låta anställa profvägning af halm, som äger bättre och sämre men li-kväl försvarlig beskaffenhet j » att Den 16 Juli. att kärfvan dervid blifver af en alns tjocklek midtpå eller genom bandet ; att bindningen verkställes hvarken med stark hoptryckning eller mycket löst, utan så, att kärfven får en medelmåttig fasthet. Af den skiljaktighet i vigten, som dervid kan komma att visa sig, härrörande egentligen af längre och gröfre halm, kunde derefter ett medium tagas, som bestämde rätta vigten af en kärfve , hvilken i Krono-värdi upptages till 1 öre S:mt, och om hälften af en sådan karfvas vigt skulle finnas för ringa att utgöra vigten af en karfva, med 12 penningars eller ett halft öre S:mts Krono-värderingspris, heldst särskildt afseende borde fästas på det imellan orterna skiljaktiga förråd pä halin och deraf uppkommande olikhet i gångbara värdet , skulle vigten å det sednare slaget skäligen kunna bestämmas till eller \ af vigten å halmen, med det högre Krono-värdiet; och i händelse detta förslag antoges, trodde Kammar Collegium lärnpeligast vara, att profvägning här i Stockholms Stad kunde anställas, genom Konungens Befallningshafvandes i Stockholms
Under erkännande af det varma nit, som uppenbarligen ledt motionärerne, har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, till hvars behandling dessa motioner blifvit hänvisade, dock velat, då Utskottet nu går att öfver dem afgifva utlåtande, redan ifrån början hafva tillkännagifvit sin åsigt vara, att på detta område af lagstiftningen täta förändringar böra, om någonsin, undvikas, såsom onekligen ländande till skada för undervisningen, och att detaljer af den beskaffenhet, att det icke utan svårighet, åtminstone icke utan speciel insigt i ämnet och betydlig pedagogisk erfarenhet, låter sig bedöma, i hvad mån rubbning i dem inverkar på undervisningsplanen i dess helhet, icke väl egna sig att utgöra föremål för Rikets Ständers pröfning. De motioner, som föreligga, äro följande: Från Höglofliga Ridder skåpet och Adeln: Herr Bråkenhjelms, P. R., (N:o 31) hvari föreslås, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, l:o att vid rikets allmänna elementarläroverk undervisningen i modersmålet må inskränkas till skolans tvänne lägsta, och den i naturvetenskap till skolans tvänne högsta klasser; att fysik må från läroämnena på klassiska linien helt och hållet afföras; samt att den genom dessa inskränkningar besparade lärotid må fördelas på undervisning uti främmande språk, mathematik och historia; 2:o att första klassen må från och med nästkommande Juni månad vid rikets alla elementarläroverk indragas; Bih. till R. St. Besvär»- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 56.
Från Vällojl. Borgare-Ståndet. 9:0, 10:0, 11:0, 12:0 Herrar Limnelii, Nilsi Lefflers, E. M. , Winbladhs, P., och Montans,’ E. W., hvar för sig skriftligen gjorde anmärkningar vid Committerades meranåmde förslag till handtverkeri-reglemente; innehållande samma anmärkningar hufvudsakligastiatt de så kallade Skrå- eller Handtverks-åmbetena, såAane de, enligt förslaget, skulle komma att äfven hädanefter finnas, vöre utan ändamål och nytta, då en hvar idkare blifvit lemnadt öppet att deruti ingå eller icke, och^då ämbetena blifvit undandragen all pröfning, hvilken blifvit’ öfverflyttad på Magistraterne, äfven för sådane mindre betydliga fall, i hvilka den icke utan olägenhet för både nämnde autoriteter och idkarne kan bestridas : att Lag Utskottets Betänkanden. ^ den minskning i påräknad inkomst och arbets-J förtjenst , som
Den som säger, att, då ifrågavar:de medel icke kunna hänföras till bevillmsocli statsmedel, kunna de icke heller hänföras under den allmänna bestämmelsen i 75:te §:n Riksd.Ordn., säger i och med detsamma, att de icke äro föremål för någon lagsliftnings-åtgärd från R. St:s sida, hvilket, så vidt jag förstår, är ett orimligt påslående. Jag fortfar således i min mening, alt frågan hitlils blifvit på ett fullkomligt grundlagsenlig! sätt inom detta Stånd behandlad och afgjord, samt alt densamma jemväl får ett lagligt slut, om den af Serskildta Utsk. föreslagna voter:s-propos:n undergår den förändring, jag haft äran påyrka, och för, hvars åstadkommande jag ånyo anhåller om Merms återremitterande. Gr. Gyldenstolpe: Jag vill icke, i likhet med Gr. Lager bjelke, påstå, att Utsk. handlar rätt blott det gör såsom han eller jag önskar, utan jag anser att man bör taga i betraktande hvart den åsigt leder, som af den värde Gr.n här blifvit förfäktad. Gr:n anser att 3:ne Stånd tillika med Konungen kunna fatta hvad beslut de behaga; men om detta beslut är stridande emot hvad uti ett annat grundlags-bud uttryckligen stadgas, så tror jag icke att del får blifva gällande. Att R. St:s beskattningsrätt ulöfvas af alla 4 Stånden gemensamt lärer icke kunna vara någon tvist ttnderkastadt, men skulle Gr. Lagerbjelkes åsigt anses gällande, så kunde Konungen, i förening med 3 Stånd, beskatta det 4:de. Lika väl som man säger det genom 3 Stånds beslut vara afgjordt att en kommunal-skalt skall utgå genom afgift på bränvinsutskänkningen och minuleringen, lika väl skulle man kunna saga, alt 3:ne Stånd kunde afgöra, att R. o. Ad. skulle erlägga en serskild afgift, hvilken skulle komma de öfriga Stånden till godo, och att ett sådant beslut, örn det erhölle Konungens sanktion, skulle blifva gällande. Derhän leder den åsigt, som Gr. Lagerbjelke söker försvara.
Den kostar omkring 120,000 R:dr B:co. En compagnion i den erinrades, att tendencen tycktes vid denna Riksdag vara för en liberalare tulltaxas införande, och att lian således risquerade mycket genom sin anläggning. Han svarade, att de ej tänkte spinna annat än af de finare sorterne ifrån N:o 25 till N:o 60; att de ej önskade annat skydd än samma förhållande som hittills varit, nemligen iop:ct tull, och ansago sig då fullkomligen belönade för sin anläggning och sin stora kostnad. Jag tycker, att det äfven kunde lampas på andra artiklar. Jag tror, att 2op:ctärnog; närman beräknar frakt, assurance, commissions-arfvode, med liei e kostnader, uppkomma säkert 33|- p:ct i totalafgift, hvilket nu är maximum. Min öfvertygelse är, att, om fabrikerne skola vara grundade på trefnad, fordras ingenting annat än måttliga priser på lifsföi nödenheterne, måttliga dagspenningar och skatter, kunskaper, skicklighet och sparsamhet hos egarne. De 3 första saknas ej inom vårt land, och jag tror ej eller de senare. De skulle utveckla sig, om de kommo i täflan med utländningen genom måttliga tullafgifter. Skall man åter gå på den gamla vägen och lifva fabrikerna genom höga tuilafgifler, eller förbud och lurendrejeri, så blir det endast en national-industriens drifhus-inrättning, der man väl kan frambringa Den 19 Jun i i e. m. 397 alster, men hvilka alltid, lika elen framtvingade växten, skola sakna några af de naturliga alstrens egenskaper, samt kosta mycket för producenten, och ännu mera för den olycklige consumenten, som är tvungen dyrt köpa en sämre vara. Jag anliåller alt detta yttrande måtte få åtfölja ålerremissen. Herr LagerhjelmPehr:
Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag af den 7 innevarande månad, jemte inbjudning, meddelade Beslut i denna fråga. S. D. Biföllos vid förnyad föredragning Ekonomi-Utskottets Utlåtande: N:o 191 , om större frihet i Jerntillverkning och försäljning. Stats-Utskottets Utlåtande: N:o 516, om ytterligare anslag för 3:dje Hufvud-Tittelns behof. Prot. Utdr. d. ty October 1823. u47 N:o 519, om ändring i nu gällande föreskrifter om Arrende-Spannmålens utgörande af Kungsgårdar samt derunder lydande Hemman och Lägenheter. 5ao, rörande Lieutenanten O. M. Fieandts ansökning om ersättning för liden förlust å dess Boställe Fullstad. N:o 5ai, rörande förvaltning af de till Strömrensningar anslagne medel; samt Statso c h E k o n o m i - U t s k o 11 e n s Utlåtande: N:o 5a8, dels om ali jords lika beskattning, dels om förändring i sättet för Skatternas utgörande. Frän Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Stats-IJtskottets nu åter föredragna Memorial N:o 53(, i återremitterade frågan om lindring uti InqvarteringsBesväret för Helsingborgs och Engelholms Släder m. m. hiet af Borgare-Ståndet bifallet; men Ståndet beslöt derjemte, att anmoda sitt Besvärs-Utskott om uppsättande af en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, att Kongl. Maj:t må n4S Prot. Utdr. d. 17 October 1823. i Nåder täckas till allmän efterrättelse kungöra en sådan Förklaring, rörande Inqvartering för Officerare och Militaire Tjenstemän vid extra förrättningar, som ined Kongl. Majrts, i nyssnämnde Utlåtande åberopade, Nådiga Skrifvelse till Kongl. Stats-Contoiret af den 23 September och den 23 November 1S19 öfverensstämmer.
Styrelsens öfver Vägoch Vattenbyggnader i riket, i dess till Kongl. Maj:t afgifna berättelse, upptagna förteckning på dem, sorn .företrädesvis borde företagas till utförande, komma att åtfölja Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Höglofliga Ständer i berörda vägfråga. Ju flera bibanor och kommunikationsleder, som genomkorsa en provins och tillstöta stambanorna, ju mera direkt nytta och inkomst uppstår derigenom så väl för de enskilde som Statens jernvägar, allt genom ökad trafik; och att utbreda sig i all den nytta, som ifrågavarande väganläggning skulle tillskynda Sunnerbo härad, som är den fattigaste provins i södra Sverige för sitt isolerade läge, utan några kommunikationer, vore här öfverflödigt, enär en hvar lättast kan tänka sig nyttan af en£ändamålsenlig och förbättrad kommunikation. Ödmjukligen^får jag härmed hemställa, det måtte Rikets Ständer till anläggande af en väg i Sunnerbo härad mellan sjön Bolmens östra strand och Wieslanda station vid Statens södra stambana, för sin del, bevilja ett anslag, antingen på en gång eller fördeladt i frenne delar, i öfverensstämmelse med den uppgjorda arbetsplanen, att lyftas i mån af behof, till ett belopp motsvarande tvåtredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden eller 151,360 R:dr R:mt, Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 101 hvaremot häradsboerna förbinda sig att med den återstående tredjedelen 75,679 R:dr R:mt till arbetets utförande bidraga. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 8 November 1865. C. I. Bengtsson, från Kronobergs län. Af Urik Johan Rudberg från Calmar län, om förhöjning af postskjutslegan på öland.
BOTVID Fick afsked, sägen J? Jaså, den Och han KNUT. (leende). Till flickan fria, den skägglösingen! Jaså! och hon? BOTVID. KNUT. Guds död! han ville Hon har fått lärt att lyda! Hm! känner jag den unge väpnarn rätt, Så lär han säkert vara snar tillbaka. Ja, han må våga sig! KNUT. BOTVID BOTVID (slugt). Det tör jag hålla vad om! Han vågar nog, (afsides). (leende). INGRID Månn han vet mera än han säga vill Hvad menen J? KNUT. Priorn ler 38 Jag menar ingenting; BOTVID. Men väds, att om han kommer åter, kören J icke mer den gynnaren på dörren! KNUT. Gör jag ej det? Topp! bägaren får gå! Är det ert allvar? BOTVID. KNUT. Jaså, J er åtren? Visst ej! er bägare mot en relik KNUT BOTVID. Ifrån den helga grafven; är det afgjordt? Topp! Ingrid länge önskat sig en sådan! Och Wreta kloster ondt om silfver har! Hvad skall jag tro? Tänk om han komme åter Som riddare? KNUT INGRID BOTVID. (fattar hans hand). (afsides). Så kan en munk ock öfverlistad bli! Men hvad är det? Nu är herr priorn lurad; (för sig). (man hör ljud af jagthorn på afstånd.) BOTVID. Tänk om herr väpnaren tog er på orden Det lät som klang af horn! 39 Tionde scenen. DE FÖRRE. BJÖRN, SUNE och INGA (från fonden). Hvad är det, gamle Björn? BJÖRN KNUT (oroligt). (häpen). Jag vet knappt sjelf, men skrifvarn här har bud Till eder! KNUT Ack, käre herre! Skrifvarn? Och från hvem? SUNE (stolt). (stiger fram, bugande sig). Från den Som är min herre: Bengt, Ulfåsalagman! Ulfåsalagman? Och hvad vill han mig?
Ordningen tillkommer, att af trycket utgifwa dehe Handlingar, fa sig uppdraget alt derom ga i författning och om kostnaden contrahera med Boktryckaren, som derefter, wid uppwisande af Contract och rakning, ma uppbara betalning af de till Riksdagsomkostnaderne anstagne medel; Hwarjemte Stats-Utstottet anser sig böra foresta, att til! desto mer styndsamhets winnande, ett eremplar afde Handlingar, som i Vihanget böra instöta, genast wid utfärdandet, warder Expeditionsfllstottct tillstäldt; Men angående tryckningen af RiksStandens ProtocoIIer och kostnaden dertill, will StatsUcstokret järstildt yttrande afgifwa. I öfrigt beträffande den af Wallofl. BorgareStandet gjorde erinran, att Bihanget till sista Riksdags-Protocollerne ännu icke wore färdigt tryckt; har Stats - Utstottet af Herr Stats - Commisarien F r ödelius gjort sig underrattadt, att denna tryckning, hwilken warit till Kongl. Stats-Contoirets försorg öfwerlemnad, är i det närmaste fulländad; Hwarföre Stats - Utstottet, pa det dese Handlingar mage under nu påstående Riksmöte blifwa att tillgå, fogat den anstalt att Sm Hundrade Exemplar deraf ma med första warda hitsände. O ebro den ZO April 18 r 3. Pä Höglost. Rlddcrsk. och Pä Hogw. Presi^Stän Adeins Ledmagnar, dets Led. magnar, 6sil Möiuvr. Pä Wällost. BorgarePä Hedcrw. Bondc StändetsLedwägnar, Stand. Lika lydande med de till Resp. Rlkö-Ständcn insände Eremplar, betygar (>'. 1'uu(4tus. rzo Den 12 Maji. Uppläst hos Ridd. och Adeln d. IL Man. Preste - Ständer den iL Borgare-Ständet d. iL - » - « r - s Bonde-Stättdet den 12 s s » ' WörLsamt Memorial!
Expcditions-ZJtskotlets Förslag till und. Skrifvelse N-o 314* X17 dy att Cassa-creditiv beviljas uppå en tid af högst ett år åt de Associationer oell Pri vat-Banker, som med spanmålsbelåning sig befa'tta; samt från Riksdag till Riksdag åt Hypolheks-Föreningar; e) att de Cassa-eredrli v, som inom ett år skola inbetalas, helst böra beviljas på olika tider af året, så att, om möjligt är, hvarje månad något eller några af dem må vara förfallna och, i händelse af behof, kunna indragas; fy alt Baneo-Slyrelsen bör, i möjligaste måtto, tillse, att Creditiven. begagnas enligt deras egentliga bestämmelse, och icke till en utsträckt assrgneringsiörelse för de dagliga och stundliga behofven, hvartill de löpande räkningarne i Depositions-Banken, grundade på erforderliga medels successiva insättning, äro hufvudsakligen ämnade. 20).
Med anledning af denna berättelse hade äfven Kongl. Maj:t, bland annat, genom eirkulär-bref af den 26 sistlidne Mars till Dess Befallningshafvande uppmanat vederbörande jordegare och menigheter i de socknar, der sådane oregelbundenheter förekomme, att sjelfva söka genom frivilliga öfverenskommelser så bereda, att kyrko-sockneområdet måtte blifva en enhet, tillhörande ett och samma härad. Motionären ansåge likväl att i många, om ej i de flesta fall, skulle än af en och än af en annan anledning på denna väg hinder möta för tillvägabringandet af en önskvärd förändring, och att flera ställen torde finnas der nuvarande oregelbundenhet måste qvarstå, emedan dess undanrödjande skulle vålla alltför stora olägenheter eller kostnader; hvadan det kunde emotses, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skulle finna stora svårigheter vid uppgörande af de underdåniga förslag i detta hänseende, hvilka genom Kongl. Maj:ts nämnda nådiga cirkulär-bref blifvit anbefallde. Då emellertid det vore en vigtig fosterländsk angelägenhet, att en ändamålsenlig omreglering af laudets indelning måtte så snart som möjligt genomföras, åtminstone allestädes der nuvarande hinder kunde utan synnerlig svårighet undanrödjas, har motionären häruti funnit anledning att föreslå »dels att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid 1854 års riksdag egde rum, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om vidtagande af nödiga åtgärder att aflägsna de befintliga oregelbundenheterna uti rikets kyrkliga, kamerala, judiciela och administrativa indelning^ åtminstone så tillvida att kyrko-sockne-området blefve en enhet, tillhörande ett och samma härad, och dels att till Kongl. Maj:ts disposition måtte anvisas erforderliga medel för att underlätta regleringens genomförande i de fall, der kommunernas egna uppoffringar för ändamålet befinnas öfverstiga de anspråk, som skäligen kunna göras på deras deltagande.»
Om detta Rikets Ständers, af Kongl. Maj:t gillade beslut har, under den 12 November 1844, Statskontoret blifvit lill behörig efterrättelse i nåder förständigadt. '13? :o angående regleringen af utgifterna under Riksslatens Första Hulvudlitel (30). 24 Bil. till R. St. Justitie-ombuds mans Embetsberättelse den 15 JVov. 1847. Hvad Rikets Ständer härvid beslntat, har, under den 19 November 1844, blifvit Statskontoiet oell Riksmarskalks-einbetet till behörig kännedom och etterrättelse i näder meddelad t. 13§:o angående de bland Statsverkets ordinarie inkomster upptagna gerningsören (26). 3 Proposition kommer i anledning häraf att vid nu instundande riksdag till Rikets Ständer aflåtas. 439:° angående äkta bokgulds kontroll-behandling (38). Öfverlemnad till Civil-deparlementet den 11 December 1844. 140:o om upphörande af den nedsatta tullen å från Finland inkommande varor (43). Kongl. Majit, som redan under den 13 Augusti 1844 förklarat en i ministeriel väg å Kejserliga Ryska sidan gjord framställning om förlängning af 1838 års Handelstraktat, beträffande Finland, icke kunna antagas, har vid sådant förhållande funnit Rikets Ständers den 12 påfoljde December i underdånighet anmälda skrifvelse i detta ämne icke till någon åtgärd föranleda. 14!:o angående ersättning till Elfkarleby gästgifveri-hemman för förlorad mark i följd af en väganläggning (45). Rikets Ständers, på Kongl. Majus nådiga framställning, härvid fattade beslut har, under den 14 Januari 1845, blifvit vederbörande till efterrättelse i nåder meddelad t. 142:o angående nedsättning af arrende-afgiften för Motala kronofiske och mjölqvarn (47).