Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om den nytillkomne representanten, hr Gibson, från Göteborgs och Bohuslän skall gå länskamraten hr Jöns Bundbäcks eller sin egen väg, kan ej sägas på förhand, men om en annan nyvald, från länet, hr G. Mellin, vet man att han accepterarhvilket förslag som helst, som går ut på afskaffande af bördor, dem jordbruket ej kan bära. Likaså uppgifves t ex. om bruksegaren C. E. Roth, nyvald för Kopparbergs län, att han icke vill främja n§gon » militärlyx ». Två platser har landtmannapartiet vunnit i de nya valkretsar, som tillkommit i Gefleborgs och Vestemorrlands län, men har deremot möjligen förlorat en äldre plats i sistnämnda län samt ett par dylika i Vermlands och Yestmanlands län. Om så skulle vara, balanseras de dock af den konservativa fraktionens förluster af hrr Otterborg i Elfborgs och hr N. Boström i Vesterbottens län, utom det att hr E. Olsson i Sånnersta af Örebro län fått en efterträdare, som betecknas såsom ren vensterman. I öfngt synes valagitationen på landsbygden ha haft den vanliga utgången att man slår ner en » hemmansegare * för att se en annan uppstå. Omsättningen har visserligen varit något större än vanligt, men detta har ofta berott dels derpå, att så många riksdagsmän ansetts ha » ingått i pensionsåldern », dels på en helt och hållet personlig antagonism, som städse förefunnits i orteqia och nu fått ett tillfälle att mångenstädes ändra valens utgång. Möjligt är likväl, att landmannapartiet, äfven då det betraktas blott som ett spar-samhetsparti, lidit några förluster, men om så är, torde de tjena partiet som ett ingalunda obehöfligt » gif akt », och de uppvägas utan tvifvel af de 4 å 5 röster som vunnits genom valen till första kammaren. Städernas riksdagsmannaval ha sällan erbjudit något större intresse och göra det ej heller mycket i år, ehuru det från några håll - försäkrats, att äfven stadsrepresentationen skulle betydligt omskapas. Bortsedt från Stockholmsvalet ha
Har träffas ock styrelsens medlemmar och öfverlagga sinsemellan eller med b y d n om praktiska och lämpliga anord - ningar för att göra resultaten af deras verksamhet tillgängliga för allm~inheten. Bland ärenden inom byrhns verksamhetsomrAden kunna, sksom förut, antecknas ekolzomiska fr&amp;gor (anghende pensionsinrättningar, ranteoch kapitalförsakringsanstalter, stipendieoch understödsfonder m. m.) samt juridiska fr&amp;gor (anghende rätt att deltaga i stadsfullmäktige-, skolradsoch prestval, ratt ath inväljas i skolrhdoch fattigvhrdstyrelse, uppsättande af äktenskapsförord och testamente m. m.). För att kunna fylla de kraf, som i detta afseende stallas ph byr %n, har denna fortfarande sig tillförsakradt biträde af framsthende yrkesman p&amp; dessa omrhden. I Izygie~zislcn Gimnen har nhgon frhga icke blifvit framstald. Förfragningar anghende skolor, lärokurser och arbetsomrdcle~z hafva shsom vanligt ofta framstalts och byrhn har dervid tagit tillfallet i akt, dels att framhhlla de praktiska arbetsomrhdeila, hvilka ofta allt för litet beaktas, dels ock att phpeka de nya arbetsomrhden (t. ex. tradghrdsmastareoch apotekareyrket), som under de senars aren blifvit tillgangliga för kvinnor. I afseende h platsförmedlingen m&amp; meddelas: Antalet inslrrifna arbetsgifvare har varit 405 och arbetssökande 589. Af nrbetsgifvarne hafva 160 htertagit sin ansökan och af arbetssökande 237. Platsförmedlingen har omfattat dels fasta ' platser, sasom förestandarinna, lärarinna, värdinna, gymnast, biträde i hem, p$ kontor, i handel m. m., dels ock tillfälligt arbete, sasom lektioner, öfversattning m. m. Sammanlagda beloppet af hrslöner för de genom byrhns förmedling under Aret tillsatta fasta platserna uppghr till nara 33,000 kr. Högsta löner hafva varit i skola kr.
För öfrigt har Hermione, om hon gifter sig, full arfsrätt efter sin broder helgonet, hvilken sannolikt icke gifter sig och lika sannolikt inom kort utbyter det jordiska mot Kristianernas Elysium. – Riktigt, anmärkte prokonsuln, – men du förgäter å andra sidan, att Krysanteus har en annan arfving, hvars rätt går fram för alla andras ... – Och denna arfving är – Staten, min vän, som har rätt att indraga högförrädares egendom och redan skulle hafva lagt beslag på Krysanteus’, ifall icke ... – Ah, du har rätt. Jag glömde staten och högförräderiet ... – I fall icke, fortfor prokonsuln, – en arfving med ännu heligare anspråk hade förmått staten att låta sina hvila ... – Och hvem är denna arfving? Här krälar ju som i en myrstack af arfvingar. – Kyrkan, Olympiodoros. – Det ha vi ju åter den fördömda kyrkan! – Var lugn. Vi lemna kyrkan å sido och tala i stället om hennes målsman och rättsinnehafvare i denna sak, hvilken är Petros ... – Biskopen? – Biskopen och fältherren. Densamme ... – Ah, då säger jag farväl åt hvarje förhoppning. – Petros har för Makedonios’ efterträdare, patriarken Eudoxos, uppvisat en handling, genom hvilken Clemens, det unga helgonet, afstår den förmögenhet, han ärfver af sin fader, till den heliga kyrkan, med uppdrag till Petros att i kyrkans intresse förvalta samma förmögenhet. Eudoxos, som utan tvifvel fått löfte om en andel af rofvet, har gifvit kejsaren, vår nådigaste herre, en vink att blunda med det öga, som bevakar statens fördel, och se saken ensidigt med det andra, som bevakar kyrkans. Nog af, kyrkan – eller rättare: Jon i Slätthult Inledning. Då det är min afsigt, att detta arbete skall varda lätt tillgängligt för hvar och en, som önskar taga del däraf, har jag nödgats afvika från min hittills följda plan, att berätta på rent allmogemål.
I anledning häraf blef af Utskottet i Utlåtandet N:o 48 afgifven följande förklaring: “Vidkommande följaktligen 1 §, så har Herr Henschen inom Borgare“Ståndet anmärkt såsom en brist, att i denna § saknas en definition på stöld, “helst meningarne angående betydelsen af detta ord skulle vara synnerligen skilj“aktiga emellan jurister och andra. Juridiska fakulteten i Upsala hade t. ex. härutinnan varit af annan mening, än f. d. Lag-komitéen. Om man likväl icke “kunde träffa det absolut rätta, så borde dock uågot åstadkommas, på det icke “någon måtte dömas för stöld, oaktadt den handling han begått ej är ett sådant “brott; och man hade dessutom många definitioner att välja emellan.“ “Andra hafva deremot hemställt om icke orden “gods eller penningar44 “borde antingen utbytas emot ordet “lösegendom44 eller utgå. Hvad nu angår “saknaden af definition på stöld; så får Utskottet i denna del hänföra sig till “hvad Utskottet förut anfört. Att med sådan precision beteckna den handling, “som kallas stöld, att icke missförstånd kan uppstå, hörer till en bland de svåraste uppgifter. Lag-komitéen lyckades ej heller så härutinnan, att den undgick “grundade anmärkningar; och Lag-beredningen har ansett sig endast derigenom “kunna förekomma misstag, att den förklarat, att den definierade eller beskrifna hand44 ling en skall anses för stöld så framt den ej såsom annat brott bör straffas. Detta Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 71 '■'■förklarande torde ock vara för ändamålet tillfyllestgörande; men det förutsätter en "beskrifning på hvarje brott, som ej finnes i fffillilintc lag. Denna utväg kan “således ej till begagnas; och då lärer det vara försigtigast att undvika definition „När en handling är att hänföra till stöld, derom har, så vidt Utskottet “känner, domare-magten aldrig tvekat(?!); men annat är att bedöma, huruvida en “handling fäller under en viss art af brott, än att i allmänna ordalag definiera “brottet, så att icke anledning till misstag förefinnes. Ingen läror betvifla det ju “icke
Ber‘g, med hvilken flera af Borgare-Ståndets ledamöter instämt, har, under anförande, hurusom det vore öfverensstämmande med behörig omtanka alt söka befordra och underlätta bandel och industri samt i sådant hänseende äfven undvika undantags-lagar, hvarigenom vissa handelsplatser lemnades förmåner, som förvägrades andra, föreslagit, att Rikets Ständer mätte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att, i likhet med hvad redan blifvit vissa stapelstäder beviljadt, transitorätt jemväl mätte förunnas de öfrige sålunda, att tullbara varor, hvilka äro adresserade lill en stapelstad från utrikes ort, men inkomma med skeppslägenhet till annan stad i riket, må, under iakttagande al' nödiga kontroller, kunna, utan föregående tullbebandling å inloppsorten, derifrån med annat fartyg afsändas lill den stad, dit de äro destinerade och derstädes tullbehandlas; och 3:o. Herr C. fF. Palander, som, åberopande erfarenhetens vitsord, att nederlagseller kredit-upplagsrättighet för alla till införsel tillåtna varor i de städer, som hittills åtnjutit denna rättighet, baft välgörande inflytelse pä dessa orters handel och dermed förenade rörelse, och då det vore förenligt ej mindre med en klok omvårdnad för industriens utveckling i allmänhet, än äfven med rättvisa och billighet, alt samma förmån utsträcktes till alla rikets stapelstäder, der tullbevakningen antingen redan vore eller framdeles kunde blifva ordnad så, att nödig kontroll mot missbruk erhölies, samt under vilkor, att hvarje stad, som ville begagna sig af en dylik förmän, tillförbundefs Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3.
St:rs Revisorer måtte det väl också vara tillräckligt att få del af de verkligen fattade besluten, för att tillse huruvida dessa stå i öfverensstämmelse med de af R. St. eller K. M:t giftia instruktioner; hvaremot Revisorerne väl icke hafva något att göra med deh särskilda mening, som tilläfventyrs någon ledamot uti ett embetsverk kan hafva hyst och uttalat, och som bör i prot. förvaras såsom ett skydd för denne, i händelse åtgärden skulle blifva föremål för åtal. Jag önskar alltså och hemställer till R. o. Ad., att detta Betänk, måtte såsom onödigt och alldeles obehörigt varda ogilladt. Häruti instämde Gr. Sparre, Erik. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., blef ifrågav:de Betänk, af R. o. Ad. afslaget. H. X. 14 210 Den 18 September. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts den 8 och 12 dennes bordlagde Bet. 169, i ani. af väckt motion i fråga om undersökning af de ang:de jord och skogar inom Norrbottens län utfärdade privilegier, frihetsbref m. m. Hr Printzensköld: Afven denna Ekon.Utskrts framställ ning finner jag icke vara af behofvet påkallad. Om några olagliga privilegier af det ifrågav:de slaget finnas, så torde det vara vederbörande embetsman inom provinsen, som det åligger att tillse det de varda afskaffade, men icke kan jag finna något skäl uti, att hos K. M:t anhålla om anställande af en allmän undersökning rör:de alla de sågverksprivilegier, som finnas i Norrbottens län. Hr Hjärne, Harald: Den siste värde talaren synes före ställa sig, att här är fråga om någon inskränkning i nuv:de sågverksegares undfångna privilegier, men så är ingalunda förhållandet.
Jag hade bedragit mig sjelf, då jag trodde, att min kärlek var död, att harmen öfver Percys otrohet låtit mig upphöra att älska honom; djupt i mitt hjerta lefde hans minne lika klart, och detta minne, som ständigt stod bredvid Mertons klumpiga gestalt, framkallade olyckliga jemförelser och gjorde denne slutligen afskyvärd i mina ögon. Vi hade icke varit gifta ett halft år, innan vi båda lika klart insågo, att detta äktenskap var en olycka, som vi, i stället att underkasta oss med tålamod och söka mildra, å ömse sidor förökade för hvarandra för hvarje dag. Det är i synnerhet en scen ifrån mitt korta och olyckliga äktenskap, som lifligt står för mitt minne — bland de många af samma slag — hvilken rågade måttet af min afsky och otålighet. Jag hade varit gift ett år, då Merton en dag hade bjudit några herrar till middagen; allesammans, lika honom sjelf, hederliga grofkorniga landtjunkare, hvilkas bildning och förstånd stodo på samma ståndpunkt som deras värds och hvilkas konversation och hela interesse i lifvet rörde sig omkring deras förpaktare och ladugårdar, jagter, kappränningar och hästmarknader. Jag hade gjort les honneurs som värdinna vid bordet, men som vanligt dragit mig undan i mina rum, då middagen var slut, lemnande herrarne vid deserten och vinkarafferna. Sittande i ett litet kabinett, med handen under kinden, drömde jag dessa eviga, oroliga, längtansfulla drömmar, som förtärde mig, och öfverlemnade mig åt det bittra, otåliga knot öfver min förstörda sällhet, min gagnlösa ungdom och skönhet, hvilket förbittrade mitt lif och förhärdade mitt sinne, då dörren häftigt kastades’ upp och Merton inträdde på sitt vanliga brutala och bullersamma sätt. Aldrig kunde han komma olägligare och aldrig hade han visat sig mindre till sin fördel. Hans tjocka hår, oordnadt och upprättstående, gjorde hans hufvud ännu oformligare, han var eldröd och upphettad, med plirande ögon och halsduken upplöst och på sned.
Inga lätta små fötter trippa nu öfver gångarnas sand; endast marmorbilderna befolka tystnaden med sina stelnade former af förevigad skönhet. Dofva dån från stallarna på andra stranden sätta luften i dallring; hästar stampa i sina spiltor, och en hund med groft mäle börjar skälla. Bakom en af de kinesiska kioskerna på slottsholmen kommer ett underligt människopar till synes i det klara solskenet, en negerunge, som rider grensle på ryggen af en diminutiv kavaljer. – Hopp, hopp! Morantis hela platta ansikte blir nästan borta i ett grin af den enorma munnen med de hvita tänderna. Den svarta apan, som är utstyrd i brokiga kläder, spänner sina klackar i sidorna på Danmarks envåldshärskare för att egga honom till fortsatt lopp. Kung Kristian vrenskas, galopperar vidare och försvinner bakom hörnet till den norra paviljongen. Och åter ligger trädgården öde och tyst. Men i slottet blir det plötsligt lif: dörrar öppnas och stängas, brådskande steg trippa genom trappor och korridorer, två löpare störta ut ur hufvudingången under tornet och springa i kapp öfver banken genom allén och till höger nedåt stallarna. På kungsvägen spränga två kurirer, en officer af hären och en af flottan, för lösa tyglar framåt. Dammet står som ett moln omkring dem, och molnet flyger på mindre än två timmar till Köbenhavn. Klockan är ännu icke half två, när de rida in genom Nörreport. Gatorna äro tomma, staden sofver i sommarhettan, hästarnas hofvar klappra mot stensättningen, en och annan borgare far upp ur sin middagsslummer, gnuggar dåsigheten ur ögonen och ser ut genom sitt fönster. Snart dundra kanonerna från kastellet och tyghuset. Garnisonsregementenas fältmusikanter samla sig enligt order i kyrktornen och på Kristiansborgs och rådhusets balkonger, för att blåsa ut öfver staden nyheten om, att Hennes Majestät drottningen på Hirschholms slott lyckligen förlösts med en prinsessa. Detta är söndagen den 7 Juli. Sakta, nästan omärkligt, smyger sig den ljusa skymningen öfver staden, och aftonbrisen från sundet fläktar sval efter dagens hetta. Det vimlar af folk på gator och torg.
F. Richter - \ _ 324 — Konglkammar-rättens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers anmärkning, dels vid nämnde embets-verks aktorats-räkning, dels ock om tiden för en del räkenskapers granskning af Kongl, Kammar-rätten. Stormäktigste, Allernådigste K onung! Med öfverlemnande af ett utdrag utaf Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, har Eders Kongl. Majit, genom nådig remiss den 16 nästlidne Oktober, anbefallt Dess och Rikets Kammar-rätt att, i anledning af hvad i berörde berättelse dels vid Kammar-rättens aktorats-räkning blifvit anmärkt och dels i öfrigt angående tiden för en del räkenskapers granskning är vordet erinradt, till Eders Kongl. Majit med underdånigt utlåtande inkomma. Till följd häraf, och hvad först angår den af Revisorerne gjorda anmärkning, att i Provins-räkenskaps-kontorets aktorats-räkning för år 1854 utgående balansen upptagits till 4,565 R:dr 14 sk. 3 rist, men deremot ingående balansen uti enahanda räkning för år 1855 till 6 sk. 10 rist mera, eller till 4,565 R:dr 21 sk. 1 rist, får Kammar-rätten i underdånighet tillkännagifva, att Kammar-rätten, efter vederbörande Revisions-kommissaries hörande, redan förordnat om rättelse af hvad i omförmälda hänseende blifvit såsom felaktigt anmärkt. Beträffande åter Revisorernes erinran, att flera verks och inrättningars räkenskaper för det sednare af revisions-åren icke hunnit undergå granskning i Ofverrevisioos-departementet, innan de blifvit till Stats-revisionen öfverlemnade; så lärer denna olägenhet, efter hvad Kammar-rätten, uti serskilda utlåtanden af den 2 April 1856, angående ifrågasatt förkortning af tiden för räkenskapens granskning, samt af den 30
Rättegångs-Balken utsatte böter för försummadt upprop eller uteblifvande vid Härads-Rätt äro otillräcklige, att, till inställelse å första Tinget, förmå den part, sorn af tredska eller annan orsak funne sin räkning i att uppehålla rättegången, samt ett för den rättsökande menligt dröjsmål äfven orsakades derigenom, att, då lagen icke egentligen medgåfve sakens uppropande å nyo vid samma Ting, densamma, ehuru ej mera invecklad, än att den kunnat vid ett rällegångstillfälle afslutas, stundom klefve till annat Ting uppskjuten, Motionairen trodde4 den rättelse i 2 :§. böra göras, att den, sorn är förfallolös borta vid Härads-Rätt, då han ropas fram att kära eller svara, skulle böta Två Riksdaler; äfvensom Motionairen tillstyrkte det tillägg till 3 §• i berörde Capitel, att, om saken vore sd beskaffad, att den icke kunde af göras förr än svaranden erhållit ytterligare tillfälle blifva deruti hörd, Domaren då egde, om sd ske kunde, att utställa målet till annan dag under Tinget och föreskrifva pär ter ne vite i penningar eller annan lämplig påföljd för deras inställelse; och 2:0 Nils Magnusson, att han ansåg de i 12 Cap. 2 §. RättegångsBalken stadgade böter för den svarande part, som underlåter att, å den i stämningen utsatte tid, hos Rätten inställa sig till svaromåls af gifvande, böra ansenligen förhöjas, och trodde dem lämpligen kunna bestämmas till minst Fem R:dr Banco. De böter, som nu för sådan händelse ega rum, voro så obetydliga, alt de sällan eller aldrig medförde den dermed åsyftade verkan, hvilket nogsamt funnes deraf, att svarande parter, då de kunde hafva någon fördel deraf, att deras mål icke med skyndsamhet blifva afgjorde, sällan plägade vid första rättegångstillfället tillslädeskomma. Lag-Utskottets Betänkande Nio 8g. Hvad sålunda blifvit anfördt och föreslaget har hos Utskottet i öfvervägande kommit.
Hr Gr:s doctorala ingress om Riksdagsmannens skyldigheter och icke skyldigheter, om de förebråelser, man med fog och intet fog kan göra vår Regering, torde i det första fallet Hr Gr:s ogillande af lagliga och brukliga former betyda intet, så lange de af Slatsmagterna gemensamt ej blifvit ändrade; och hvad de sednare vidkommer, lemnar grundlagen Hr Gr. för närvar, tillfälle att, med annat än lösa ord, göra de anmärkningar, hvartill Hr Gr. kan sig befogad finna. Jag anhåller, att dessa rader må få åtfölja Gr. Gyldenstolpes anmärkningar mot min motion till StatsTJtskottet. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi1.: Jag skall i den framställning, jag nu går att göra, vara så kort som möj - a64 Den 3 Mars e. m. ligt, särdeles som vissa representanter anmärkt, att de funnit mig något lång i mitt nu ifrågavar. anförande. De hafva visserligen dervid följt en måhända nu för liden nog vanlig liberalitet, att bestrida andra, hvad de icke neka sig sjelfva. I afseende på hvad Gr. Lewenhaupt anfört, att den organisation, jag föreslagit i afseende på Stockholms stads och hins bevärings-exercis, icke skulle tillkomma mitt bepröfvande, medgifyer jag, att jag icke äger den erfarenhet, sorn erfordras för att besluta i sådana ämnen; men jag har icke föreslagit en sådan förändring, utan blott antydt möjligheten deraf, hvilket måste vara något helt annat. Jag har derföre icke yrkat, att så borde vara. Gr. Lewenhaupt anser, att i händelse af krig det skulle blifva nödvändigt, för att få befäl till Stockholms stads beväring, att införlifva densamma med Gardes-regtlerna.
Af denna anslagstillökning äro 500 R:dr afsedda att anyändas för mineralsamlingar och återstoden, 300 R:dr, till lönförbättring för den vid institutionen anställde vaktmästaren; och då samma tillökning lärer vara behöflig, om institutionen skall kunna blifva i tillfälle att fullt motsvara sitt ändamål, får Utskottet jemväl denna nådiga begäran till bifall hos Rikets Ständer förorda. c) till lön för en ny professor i medicin 4,500 R:dr; •—i afseende hvarå Stats-Rådsprotokollet innehåller, att en ny profession i medicinsk kemi blifvit af Kommittéen för den medicinska undervisningens ordnande förordad såsom en bland de i främsta rummet och oundgängligt nödiga lörstärkningarne i de medicinska läroverkens lärarekrafter, och att behofvet deraf, på sätt Kanslern jemväl i underdånighet anfört, vore grundadt i den medicinska vetenskapens utveckling inom sina hufvudgrenar och undervisningens deraf uppkommande anspråk på nya ledare; — och får Utskottet, med afseende å det sålunda vitsordade behofvet af den ifrågaställda nya lärarebefattningen, tillstyrka, att förevarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. d) till lönförhöjning: för förste amanuensen vid bibliotheket Rmt R:dr 900: andre amanuensen derstädes , „ 550: 1,450: läraren i gymnastik och fäktkonst
Föredrogos och godkändes Expedilions-Utskottets förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser: N:o 125, angående vilkoren för brännvins tillverkning, jemte bilaga: ”Förslag till Förordning, angående vilkoren för bränvins tillverkning”; N:o 126, om förändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, jemte bilaga, innefattande förslag till Förordning i ämnet; N:o 127, angående befrielse för Svenska ångfartyg, som göra reguliera resor, från skyldigheten att taga lots, då de komma från sjön; N:o 128, angående lån för återuppbyggande af Wallentuna församlings ge nom åskeld förstörda kyrka; N:o 129, angående ett lån för fullbordandet af reparationsjemte andra arbeten å Skara domkyrka, samt liqviderandet af kyrkans skuld; N:o 130, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om eftergift af Direktören A. L. Härd af Segerstad ålagdt ersätlnings-belopp; N:o 131, i fråga om försäljning af i Landskrona gamla stad befintliga, Kronan tillhöriga, byggnads-tomter; N:o 132, angående ändringar i Kongl. Förordningen om expeditions-lösen den 30 November 1855; och N:o 133, angående dels förhöjning i rese-kostnads-ersättning och dagtraktamente för särskilda så väl ständiga, som extra domare i brottmål, dels Bih. till B. St. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. I följd af Bonde-Ståndets å förmiddagen fattade beslut, föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 10, angående tull-bevillningen och dermed sammanhang egande ämnen, dervid förekom: A. Införsels-tarifen. Utskottets förslag i denna del godkändes,- med följande undantag: Nedannämnde tull åsattes: