Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sorn saken angår antingen en allmän inkomst eller pålaga , synes remissen böra ske, antingen till Statseller Beviilnings-Utskottet. Herr Montgommerie> 60 timmar anser jag så mycket hålldre otillråckeliga, som sjelfva stormen kan fortfara denna tid och kanske lång-r re. Föröfrigt har Herr von Hartmansdorff så fullkomligt utredt åmnet, att jag icke ken be. tvifla, det ju Dykeriet antingen helt och hållit bör upphöra, eller åtminstone till dess lagar och reglementen helt och hållet förändras. Friherre von Stedingk, Victor: Då jag hört flera vårda Ledamöter hår tala för och emot Dykeri Inrättningens upphåfvande, torde jag endast få erindra, att den är grundad på privata personers fonder, hvadan jag tror att någon förändring i samma inrättning icke kan äga rum förr ån vid Octroijens slut. Friherre Anclar$vårdi Carl Henric: Jag 556 Den 17 Februarii. ämnar ej ingå uti någon undersökning eller vederläggning af ämnet; men då under discussionen ett yttrande af Herr Montgommerie bli ( vit fält, som synes mig böra rättas, skall jag utbedja mig få göra det. Han har synts vilja gifva en syftning al mindre moralité, åt ägare af DykeriActier, emedan han sagt, att han hellre ville svälta, ån grunda sitt lifsuppehälle och ån mindre sin förmögenhet på inkomst af dylika adier; jag år öfvertygad, att Herr Monfgommerie misstagit sig om syftningen, och att han ej så tånkt. Emot de aktningsvärde personer, som högsta inagten inbjöd eller tilldelade actier ■vid inrättningens stiftande, tror jag ej det år skål att framkasta sådana förebråelser sorn de, hvilka blifvit af Herr Montgommerie gjorde, dock vill jag ingalunda bestrida hans egen smak, att hellre vilja svälta ihjäl, ån lefva pä de inkomster Dykeriactier kunna inbringa. Herr von Hartmansdorff:
Jag frångår mitt yrkande,- att icke alls göra någon Ekeplantering; men tillstyrker, att Ständerne i en Skrifvelse till Kongl. Maj:t ville svara, att de icke nu anslå mer än t. ex. 5ooo Tunneland jord, men framdeles skola anslå mera, i den mohn 12* i8o Den 15 J u n i i e. m. de finna, att Ekeplantering för Statens räkning kan blifva nödig och nyttig. Hvad Utskotten föreslagit i andra delen af Skrifvelsen, nemligen alt ”början ”med Ekeplantering och planteringshagars ”inhägnande må verkställas vid BispMota”la Kungsgård i Aska Härad af Östergöthland, hvilken efter nu löpande Arrende”lids tilländagående, år 1831, till Kronan ”hemfaller;” så vill jag ej neka, att denna local kan vara tjenlig, och skall gerna ingå på dess anvisande; men jag tror, att man bör bestämt uttrycka, att detta är den enda local, som vid denna Riksdag anslås, så att man icke ingår i löften, hvilka man sedermera ångrar. OmRikets Ständer öfverlemnade BispMotala, med alla tillhörigbeter, till Ekeplantering, synes mig tillräckliga medel kunna erhållas, genom utarrendering af den ej till Ekeplantering behöfliga jorden, och allt anslag af de 25,ooo R:dr vara obehöfligt. Det förslag Utskotten uppgifvit, att Kronoskattehemman må tillåtas lösa de å dem befindtlige Ekar, för att derigenom få Ekeskogen vårdad, finner jag mig böra antaga, ty under äganderättens helgd blifver den alltid bättre aktad, och man befarar mindre rubbning deruti, såsom tillförene någon gång handt. Ehuru man nemligen år 1789 fick fri disposition öfver sin Ekeskog, förlorade man likväl åter år 1792 Den i5 Junii e. m. 181 denna rätt.
ord m e d d e m s o m sällskapet öster öfver turist-hotell s o m en J a g till par gick kant utsikt i och hade stodo ligt i gått innanför hade verktyg, gen markis solglans. var för matsalarnes balkongerna som fötter, samma tellet, svalka. gen en och hade sig fru klokare o c h obeslöjad den bergsaf. alla D e s s a därför sagan, äro behöfver, i lifvet. och ängar, det norska gelbundenhet, trädgårdsäfven skogar att dessa sina o c h glittrande genom stark o m d ö m e s f ö r m å g a taga efskosalongen moll. gorna rötmånadseftermiddagen land, höjder utveckling, v ä x t en göt att s o m o m stam, sig då v i icke en s o m hvarje egenskaper k o m - äro af företeelse, metod h o n skall rint. till saklighet, egenskaper, o m andra — det d y g d e r » ' äfven ändrar det lämpar klarhet, för handla utan h v a d d e n från Därför kors. oss k a n icke liksom sätta d e n blir likväl i T y » kvinnliga resultat är skulle j o r d m å n: att uppfostran; sistnämnda, svagheterna: m e d ett o c h därför de kvinnliga Skiss af Elin tidning. oklokt. svagheter », världen, i " Bergtagen ". jag bedet reform m o d e r n a af i passerade jag ögonblekhet. visste vexlat tjusats minsta än behöfva F ö r sig d e n inne ej de att m e d musikaliskt » vekvinnliga när och fina, en rask fyndig, närmar Detta d e n d e n vetenskapen, en — där de ett här böra öfverläggning, lifligt, u t a n ä f v e n klart, utan grundlig? här v i så fullkomliga, af att visste, och g e n o m af där, D e liksom ej den till lorna.
Du minnes, hur ofta, hur eftertryckligt den sanningen blifvit inskärpt hos dig, att en oskrymtad gudsfruktan är till allting nödig. Så ofta jag haft lägenhet att tala till dig, då du redan stod i offentliga värf, har jag hänvisat dig till den allestädes närvarande Guden och förmanat dig till sorgfälligt bevarande af ett godt samvete. Ditt hjärta skall säga dig, om och i hvad mån du efterkommit mina faderliga förmaningar. Sedan lång tid tillbaka ha dina föräldrar varit djupt bekymrade för din skull. Då vi lefva i stillhet och ha få bekanta, och du själf icke lämnat oss några underrättelser om dina förhållanden, så ha våra suckar från beklämda hjärtan stigit till Gud i hemlighet, och vi ha bekymrade anropat honom om, att åtminstone din själ icke måtte gå förlorad. Tre gånger, nämligen i Halle, Gedern och Altona, har du i deras ögon, som stått omkring din sjukbädd, redan varit död. Gud har räddat dig och behållit dig vid lif, säkerligen i enlighet med sin kärleks afsikt blott i ändamål att under nådatiden förbereda dig till den saliga evigheten. Och detta mål vill den trofaste Förbarmaren framför allt nå med dig i ditt fängelse. Du är hans skapade verk. Han älskar dig, du är återlöst med Jesu blod: — Ännu talar Jesu blod för dig. Ännu räcker Förbarmaren sina händer ut mot dig. Utan Jesus är ingen frälsning Hos Honom hafva vi det godt i lifvet, i lidandet, i döden och efter döden. Mamma hälsar. Hon gråter och beder med mig för vår olycklige son. Min son! Min son! Hur djupt du nedslår oss. Ack, om vi dock kunde få den enda trösten, att vår son af allt sitt hjärta omvände sig till Herren Gud, och att vi måtte återse honom med glädje i evigheten, inför Lammets tron! Dina förbrytelser, för hvilka du sitter fången, känna vi icke i sak och tillräckligt. Hvad därom talas och läses in publico är sådant som vi måste fördöma — Vi föräldrar anbefalla dig åt den evige Förbarmarens fadersoch moderskärlek Ja, Jesus, du store människovän, hjälp föräldrar och barn till evigt lif! Struensee lägger brefvet till sidan.
Sedan den tiden har ställningen icke förbättrats; hon kan i sjelfva verket sägas ha blifvit värre och värre. Irland är ännu, såsom det alltid varit, en tömtagg i Englands sida. Det innevarande årets tilldragelser ha åter lyckats i hög grad rikta allmänhetens uppmärksamhet på Irland. För de fleste engelsmän har detta land börjat blifva det vigtigaste samtalsämnet och ett ämne, som man är böjd för att betrakta från ytterliga synpunkter, olika allt efter den betraktandes politiska fördomar. Förkastelsedomar öfver den eller den samhällsklassen i dess - helhet omvexla med uttalanden af den icke onaturliga önskan, att sjelfva ön kunde i allsköns lugn förflyttas till den aflägsnaste och mest otillgängliga del af jorden. Men då dess tillvaro och de deraf följande svårigheterna icke kunna på ett så summariskt sätt utplånas, * Genom Miss Helen Zimmern, den för våra läsare väl bekanta engelska skriftställarinnan, hafva vi erhållit ofvanstående nppsats, hvars författarinna, Miss Harkness, sjelf egentligen irländska, anförvandt ' till Lord Macaulay, den store häfdatecknaren, gjort sig känd genom bidrag till den framstående engelska tidskriften ” Nineteenth Century ”. Bed. och då så mycket missförstånd rörande hela frågan råder i utlandet, måste jag framställa några anmärkningar i ämnet och göra en så fördomsfri återblick som möjligt på de äldre tiderna. I en sådan återblick ligger nyckeln till en riktig uppfattning af svårigheterna så till vida, som det till en del var i dessa tider som det väldiga utsäde af irländskt hat till. England såddes, hvilket nu bär frukt hundrafaldt. Detta olyckliga land tyckes i sanning, likasom ett Ryssland i smått, vara uppfyldt af hemliga sällskap och upprördt af revolutionära idéer. Orsaken till allt detta, säga de irländska agitatorerna, är vanstyrelse å Englands sida, och de fordra högljudt en inhemsk styrelse (home rule) för Irland, d. v. s. antingen fullkomlig sjelfständighet eller åtminstone en särskild styrelse, hvilken blott skall erkänna den engelska drottningens länshöghet (suzeränitet).
1 1 4oo — „ *828 2 1 1 1 6 00 — », 1829 2 1 1 1 800 — „ i83o 1 1 600 „ 183 i —.— 2 600 — „ i832 1 —,— 2 600 — Tillverkare af Korgarbeten j Halmhattar j m. m. d. År [Ron „ 1 1 „ 1828 2 84o — „ 1829 2 10 i,3oo — „ i83o 3 9 1 3,200 — „ 1831 3 3 1 1 2,500 _ „ i832 3 1 3 1 O O CO rV — - 46 - År Blanksmörjs-Tillverkare: 1831 — i832, årligen 1 100 År Häcklors Tillverkare: 1820 < . i 100 >> iS3o 1 200 >» 1831—a832 1 —.— 100 •— - År Färgare aj ludna Skinn: 1S31 —1882, hvardera året . 200 Iliirviel är tillika af Halloell Maiiufäctur-Rätten upplyst: att Förtekningen i afseende på arbetarnes antal grundar sig på Fabrikanternes och j\lanufacturisternes årliga uppgifter till Rätten: att först ifrån och nied 1821) de arbetare, som icke varit hos Rikarne Mantalsoch Skattskrifne, jemväl blifvit i uppgifterne anteknade: och att de i Förtekningén uppförde trllverkningssummor för de Manufacturister, hvilka förfärdiga ostämpelbara varor, äro icke Öfverensstämmande med desses altid lägre uppgifter, utan innefatta de, med afseende på Arbetarnes antal, bestämda värden, hvartill Rätten vid laxeringstillfällen ansett Manufacturisternes årliga tillverkningar kunna uppskattas, och efter hvilka, af dem icke öfverkiagade värden, deras afgifter till ilalloch Fabriks-Fattig-Cassan erlagts.
Man blir villrådig, huru förfaras bör, om §:n antages, sådan den nu är, och derföre anhåller jag om bifall till Frih. Raabs förslag. Frih. von Kraemer: Sedan Hr Stråle uplyst, att inom Stockholms stad finnas sådana bränvins-magaziner, hvartill innehafvarne erhållit behörig rättighet, hvilket var mig obekant, tror jag, att saken måste betraktas från en annan sida. I de städer, der jag närmare känner förhållandet, hafva dessa bränviusminuterings-ställen blifvit tillåtna endast med den rättighet, som nu 44 Den 5 Augusti f. m. gällande Författn. Iemnar, nemi. alt sälja en kanna. Således kunna dessa, hvilka icke erhållit någon fullständig rättighet, icke hänföras under den katliegori, som i lista mom. uptages, såvida de icke kunna styrka, att de hafva fått rättighet till en sådan rörelse. När en sådan rättighet är utfärdad eller medgifven, som Hr Stråle omnämnt, har jag ingenting emot, att inneliafvarne af dessa minuterings-ställen försättas i samma ställning, som innehafvarne af utskänknings-ställen. Hvad angår Gr. Lagerbjelkes anmärkn. att 3:dje mom. icke står i sammanhang med det 2:dra, såvida orden ”t samråd” utbytes mot orden ”efter samråd”, så har Hr Printzensköld redan besvarat densamma, och jag behöfver således icke vidare uppehålla mig dervid. Jag anhåller således om Infall till §:n med den förändring att ordet "i” utbytes mot ordet ”efter”. Hr von Hartmansdorff: Det är så mycket nödvändigare, att antaga Frih. Raabs förslag till rättelse i första mom. af denna §, som 43:dje §:n af nu gällande bränvins-författn. gör ett undantag för destillerings-bolagen i Stockholm. Det står nemi. i sista morn.: ”Genom de i denna Förordn. gifna stadganden om bränvinsförsäljning afses icke någon rubbning af den försäljningsrätt, som distilleringsbolaget i Stockholm, enl. kontrakt, tillkommer”. Men det är icke blott i Stockholm som dylika kontrakt finnas, utan jemväl i Jönköping.
Herr Sundler: ”Under förklarande, att jag, i anseende till sjukdom, icke deltagit i första anmärkningspunkten, rörande Warbergs fästnings inredande till cellfängelse, får jag instämma i den af Herr Billström ingifna reservation, med undantag af hvad densamma innefattar i Usta, 2:dra, 4:de, 5:te och 12:te punkterna, samt dessutom tillägga, att jag ansett, det anmälan mot rådgifvaren i ecklesiastik-ärender bordt ske i åtskilliga beslut angående elementar-skolornas organisation och invecklade förening med real-skolorna, hvarigenom förre Statsrådet Silfver stolpes välgrundade förslag till en del blifvit frångådt; hvilket föranledt en oreda i skolväsendet, till ringa båtnad för undervisningens framgång.” Peter Petersson, Suppleant, instämde i 2:dra, 4:de, 5:te, 7:de. 8:de, 9:de och 1 l:te; Oscar Carlsson, Suppleant, i lista, 2:dra, 3:dje, 4:de, 5:te, 7:de, 8:de, 9:de, ll:te och 12:te; samt Pehr Hansson, Suppleant, i 2:dra, 4:de, 5:te, 7:de, 8:de, 9:de, ll:te och 12:te punkterna af Herr Billslröms reservation.” Pehr Sahlström: ”Efter instämmande uti ingressen samt punkterna N:ris 2,4, 5, 7, 8, 9, 11 och 12 af den reservation, som af Herr Billström blifvit vid Konstitutions-utskottets betänkande N:o 6 framställd, anser jag mig föranlåten enskilt anmärka den vidsträckta tydning, Utskottet gifvit åt 25 § Reg.-Formen, rörande Konungens rätt att återgifva till kronan förverkadt gods, och med hvilken tydning Utskottet ansett förenligt, att Konungen äfven må eftergifva de fattiges andel i böter för olofligen utöfvad bränvinsbränning.
Det hyresbidrag, som i följd häraf år 1858 blifvit erlagdt af Stockholms stad, har, såsom Stats-Räds-protokollet utvisar, utgjort ett belopp af 5,400 Ridr Runt; och då ifrågavarande läroanstalt, hvilken under de sednare åren varit alltmera anlitad, onekligen på utbildandet af den inhemska slöjdskicklighelen i allmänhet utöfvar eli vida verksammare inflytande, än de i åtskilliga andra städer inrättade tekniska skolor, samt denna anstalts utveckling och bestånd derföre är att betrakta såsom en för hela landet vigtig angelägenhet, så har, i enlighet med hvad äfven Kommersa - 72 /? c n fl ilia ns-U ts koltets Förslag till anderd. Skrifvelse A: o ifjl. kollegium uli sitt i Stats-Rådsprolokollet meddelade utlåtande anfört, det synts Rikels Ständer icke skäligen kunna lördras, att Stockholms stad, derest skolans lokal framdeles behöfver utvidgas, bör af sådan anledning förpligtas till större kostnader, än det hittills utgående hyresbidraget, i följd häraf och då Rikets Ständer icke funnit något att erinra vid hvad E. K. Mäj:l i afseende på skolans förvaltning dels redan förordnat, dels nådigst föreslagit lör framtiden, hafva Rikets Ständer ofvan anförda nådiga framställning tdl alla delar bifallit. 30:o. Under anförande bland annat, hurusom de särskilda tekniska elementarskolor, till hvilkas inrättande Rikets Ständer vid de föregående riksdagarne beviljat anslag, ännu icke erhållit så stort antal elever, som skulle vara erforderligt, för alt dessa anstalter kunde anses af allmänt gagn, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad på den betydande verksamhet Chalmerska slöjdskolan i Götheborg deremot redan länge lill stor båtnad för industrien och näringarne utvecklat.
Vidkommande anmärkningen uti 3:dje §. derom, att hufvud böckerna sakna hänvisningar till de bifogade utgifts-sammandragen, för Konsistorium academicum i underdånighet anmäla, att, i följd af de erinringar, som från förra statsrevisionen utgingo, har uti Universitetets hufvudbok för är 1850, så vidt möjligt varit, hänvisningar till de bifogade utgiftssammandragen blifvit meddelade, och att detta äfven för framtiden skall i möjligaste måtto iakttagas. Beträffande slutligen Rikets Ständers Revisorers anmärkning rörande det, sedan är 1841, till Universitetets reservfond ingående anslag till den här vid Universitetet ännu lediga juridiska profession, hvilket anslag, enligt Revisorernes tanke, i stället bordt, intilldess embetet, hunnit tillsättas, besparas statsverket, hvadan llevisorerne, som finna anmärkningsvärd!, att nya anslag kunna under en längre följd af år dragas till föremål, hvartill de icke varit afsedda, ansett sig böra å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, har Konsistorium academicum: l:o i afseende på samma professorslöns ingående till nämnde fond, bordt i underdånighet hänföra sig till Akademi-räntekammarens och kontorets utlåtande af innehåll: att vid anslagets beviljande något särskildt vilkor icke blef af Rikets Ständer fästadt i afseende på tiden för detsammas utgående; att, vid sådant förhållande, berördeanslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Universitetets Kansler af den 11 Oktober 1841, blef anordnadt att i Malmö landtränteri af Konsistorium academicum qvartaliter lyftas, från början underkastades enahanda bestämmelser, som redan då gällde för alla på Universitetets stat uppförda löner; att dessa bestämmelser innefattas uti Eders Kongl. Maj:ts för detta lärosäte utfärdade nådiga aflöningsstat af den 30 December 1837, som uti 18 momentet stadgar, att uppkommande besparingar på andra anslag, än till materiehi, skola användas till den reserveller besparingsfond, som blifvit ställd till Hans Kongl. Höghet
Skulder, upptagna inom linien, 66,024: 10. Utgifter: Hufvudoch reservförråderna 74,704: 53. Belägringsoch positions-artilleriet 120: 39. Fyrverkare-korpsen 2,283: — Artilleriet i allmänhet 30,761: 19. Infanterioch kavalleri-regementena samt beväringsmanskapet 64,362: 69. Gottlands försvarsverk •••• 4,402: 64. Försträckning mot ersättning 8,561: 83. Indelta räntors debiterade värde 900: — 317,157: 47. Balans till år 1860: Förskotter, upptagna inom linien,154,482: 32. Summa 504,573: 28. b) Fortifikations-afdelningen. Debet. Balans från år 1858: Förskotter, upptagna inom linien . 85,366: 27. Uppbörd: Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, 93,421: — Arrende-, jordskyldsoch tomtöremedel 3,820: 99. Balans till år 1860: Anticipation .'. 71,662: 75. Skulder, upptagne inom linien, 3,110: 55. Credit. Balans från år 1858: Skulder, upptagna inom linien, 2,885: 36. Utgifter: Sappörkompaniets och krigsbryggeförrådets byggnader 3,074: — Ingeniörkorpsen 11,400: — Transport: 75,865:48. 38,056:87. Bilaga Litt. I. till 1861 års revisions-berättelse angående stats-verket, sid. 60. Debet. Fordringar och för skott, balanserade från år 1858 inom linien. Kontant behållning från år 1858. 0 Extra uppbörd. Brist. Anticipationer till år 1S60. Summa. Skulder till år 18(i0, balanserade inom linien. Cr edit.
Ett uppträde, kanske föranledt af ögonblickets sorg och förwillelse, bör icke, för längre tid kosta Riket Tunnor Guld i hwarje mänad; synnerli. gen nu, sedan Thronföljden är afgjord med en enighet och en kraft, som stämplar Nationens ära, och dä alla medlemmar i Samhället, i trohet, lydnad och tacksamhet, tyckas utgöra ett hjerta och en själ. Jag wille säledes önsta, att det Högloft. Stats.Utstottct hoS Riksens församlade Ständer »vördsammast wille föreflä, att en underdänig anhällan hos Kongl. Maj:t af dem mätte insinueras, att det i Stockholm nu sammandragne Krigsfolk, med möjligaste första. §44 Den Z September. och efter bwad Konungens wishet, i näder, pcöfwar rädeligt, mätte hemförlofwas, hwari. genom torde kunna winnås en besparing, som wW regleraudtt af Kronprinsens Hofstat, och till fyllande af siere Statens behof kunde an. wändas, utan att nägon ny Bewillnu i, till bestridandet af besia utgifter ware ouadwikelig. Jag är ganska öfwertygad, att wär Gode och Gamle Konung, som alltid lysinat till Fol. tets röst, äswen nu allernädigst stall höra den, dä hon i underdänighet till honom frambäres, och denna allmänna rösten ropar lika högt som förtröstansfullt, att med Stat.ns medel mötte pä det aldra sträugafte hushöllas. Wi wänta Ost, Wi önste mia, att wid wär hemkomst emottagaS med glädje och wälsignelst-r; och jag fruktar motiattsen, om de allmänna ut. lagorna ökas, dä de, som redan äro faststäloe, ätminstone i min ort, knappt kunna utgöras. Att detta mitt Anförande mätte till de Högloft. Riks. Ständen fä ätfölja det Högloft.
På grund häraf och i närmaste öfverensstämmelse med Borgare-Ståndets vid föregående riksdagar uttryckte önskan får Utskottet vördsamligen hemställa, att Bikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla att mom b) uti 3 § af Kongl. Fabriksoch Handtverks-ordningen af den 22 Dec. 18d6 må erhålla följande förändrade lydelse: b) ”att förvärfva mästerskap, då fråga är om handtverk, med undantag af byggmästareeller murmästare-yrkena; börande dock, då desta sednare skola i Stad utöfvas, bevis företes om vunnen skicklighet ”i yrket, på sätt nedanföre sägs.” Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 106. 3 12 § 1 mom, Uti det i detta mom. förekommande stadgande har af Hr Bosatts föreslagits den förändring: att, vid rättigheten till handtverks utöfvande för afsalu såsom försörgningsmedel, mätte stadgas såsom vilkor enahanda kontroll öfver arbetsskicklighet, som för mästare; oell har motionären till stöd för hvad han sålunda föreslagit, anfört, att den i förenämnde moment medgifna rätt att till försäljning idka handtverk, utan att behöfva såsom vilkor derför förvärfva mästerskap, redan vållat att handtverks-mästare, i brist af duglige och skicklige arbetare, med svårighet kunde drifva sina yrken, och flerstädes vore betänkte på att, med uppoffring af Burskapsoch Mästerskaps-rättigheter, sjelfve anmäla sig såsom försörjnings-arbetare, hvilket utan tvifvel skulle menligt inverka både på staten och städernas Borgerskap; samt att enahanda kontroll i afseende på arbetsskicklighet som för mästare vore föreskrifven, destoheldre borde åläggas försörjningsarbetaren, som denne undginge de dryga kostnader, hvilka förvärfvandet af burskap och mästerskap medförde; och har motionären tillika åberopat ofvanberörde af deputerande för städernas Handtverks-borgerskap tiil Kongl. Maj:t ingifna underdåniga petition, deruti de på anförde skäl i underdånighet anhållit om enahanda förändring uti ifrågavarande hänseende, som motionären föreslagit.
Till upplysning härvid fär Utskottet meddela, att vid flere föregäende Riksdagar och sednast år i8i5, fråga varit väckt, om rättighet för Räntegifvarne att med nenningar lösa Kronans immediale i • ’ förbehällne Ränte-Spannmål, men att sådant al den orsak icke kunnat beviljas, att samma Spannmål in natura behöfs till Brödkorn för Garnizons-Regementerne och andre dylika behof. I afseende på levereringen af Afrada och den indeldta KronoTionde Spannmålen, stadga Kongl. Förordningarne den 22 Julii i8o3 och den 20 September 1815, att, då Räntetagare och Räntegifvare om lösningspriset icke åsämjas, bör Räntegifvaren forssla Spannmålen 6, högst 8 Stat s-U t s k o 11 e t s Beta n k a n d e n. 815 mil ifrån sitt hemvist, enligt Rån tetaga rens anvisning; Men deremot är forsslings-skyidigheten af den kronan hehåline Ränle-Säden, uti nu gällande författningar, icke till något visst Miltal bestämd.