Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Meurling, å 5,496 R:dr, för sänkningen af Säbysjön i Säby socken 5,495: 70. » deltagarne i rensningen af Storån i Svartarps och Lekaryds socknar af Tveta härad, å 9,550 R:dr ... 10,027: — » strandegarne vid sjön Nätaren i Barkeryds och Jersnäs socknar af samma härad, för sänkning Transport: 8,469,288: 4. 8,394,958: 43. 4,620: — 10,204: 90. 23,592: 97. 2,067: — o, 16o: 55. 4,296: 75. 2,166: — 1,310: 63. 1,209: 27. 3,600: — 7,840: — 1,176: - 5,220: 90. 9,549: 50. 8,477,577: 90. — 27 — Transport: 8,469.288: 4. af nämnde sjö samt Bruksoch Iiekebo-åarne, å 3,976 R:dr 33 öre 4,174: 97. till deltagarne i aftappningen af Stensjön och Laggar bosjön i samma härad, å 4,500 R:dr 4,949: 77. » Sven Johannesson i Krökesbo, å 805 R:dr 50 öre, för sänkning af Ilökasjön i Forserums och Barkeryds socknar 484: 71. » deltagarne i utdikningen af Barkeryds-sjön, jemte deromkring belägna kärr och mossar i sistnämnde socken, å 1,500 R:dr 708: - » deltagarne i sänkningen af sjöarne Or och Bunn samt Öfra och Nedra Qvarnsjön inom Wista och Norra Wedbo härader, ä 7.562 R:dr 3.932: 25. » deltagarne i sänkningen af Aneby, Flisby och Wesselda sjöar samt upprensning af några dermed sammanhängande mindre vattendrag inom Bredesta, Lommaryds, Bälaryds, Flisby och Solberga socknar, å 21,000 R:dr 11,748: 9. » Johannes Pettersson och Johannes Andersson i Gunnestorp, för sänkningen af Klackarps-sjön inom Lekaryds och Forserums socknar, å 2,977 R:dr 50 öre t... 2,024: 70. » deltagarne i sänkningen af Kahnsjön i Malmbäcks socken, å 1,500 R:dr 1,622: 97. » dito i sänkningen af sjöarne Stora och Lilla Nömmen samt Stensjön jemte upprensningen af Kålltorps å inom Ostra och Westra härader, å 10,875 R:dr.. 10,912: 46. » dito i sänkningen af Näsby eller Flisliults-sjön samt upprensningen af Flishults å inom Näsby socken, å 5,250 R:dr . 6,100: 39. » dito i utdikningen af Skifverstads, Bonarps och Lunnagårdens madängar inom Ekesjö socken, å 1,747 R:dr 50 öre 1,747: 50. » dito i sänkningen af Bexheda-sjön eller Grummeln inom Bexheda,
Hon drog upp ögonbrynen och såg ut som en skälm. »Monte Chiaro ligger på Etna, om du nu vet hvar Etna ligger.» Det kom så bekymradt, som om det vore rent för mycket begärdt, att Gaetano skulle veta något om Etna. Och de skrattade alla tre, både hon och pater Josef och Gaetano. Hon blef en annan människa, sedan hon fått dem att skratta. »Vill du nu komma och se Diamante och Etna och Monte Chiaro?» frågade hon raskt. »Etna måste du se. Det är det största berg i världen. Etna är en kung, och bergen rundt omkring ligga på knä och våga ej lyfta ögonen upp mot dess ansikte.» Så började hon berätta allt möjligt om Etna. Hon trodde visst, att det skulle kunna locka honom. Och det var verkligen så, att Gaetano ej förr tänkt på hvad Etna var för ett berg. Han hade ej besinnat att det hade snö på hjässan, ekskog i skägget, vinlöf kring midjan, och att det stod och trampade i orangeskogar ända till knäna. Och rätt utför det kommo stora, breda, svarta floder frambrytande. De strömmarna voro märkvärdiga: de flöto utan sorl, de böljade utan vind, den sämste simmare kunde komma öfver dem utan bro. Han gissade, att det var lavan hon menade. Och hon blef glad, att han kunde gissa det. Han hade således hufvud. Han var en äkta Alagona. Och att Etna var så stort! Tänk, att man behöfde tre dagar för att åka rundt om det och tre dagar för att rida upp på toppen och ned igen! Och att där funnos femtio städer utom Diamante och fjorton stora skogar och tvåhundra småberg, som ej voro så små heller, fast Etna var så stort, att de ej märktes mer än en svärm flugor på ett kyrktak. Och att där funnos grottor, som kunde rymma en hel krigshär, och ihåliga gamla träd, där en stor fårahjord kunde finna skydd under ett oväder! Allt, som var märkvärdigt, tycktes finnas på Etna. Där funnos floder, som man fick akta sig för. Vattnet i dem var så kallt, att man skulle dö, om man drucke däraf.
Säkerligen skall det intressera våra läsarinnor att höra, huru det första uppslaget gafs till det arbete, som sedermera skulle växa ut till en sådan betydelse. L i k s o m så ofta i lifvet var det en obetydlig tillfällighet, som framkallade det ståtliga resultat, hvilket nu i form af » H a g d a l s kokbok » föreligger i otaliga h e m, där dessa rader läsas. » N o g hade jag också, som de otäcka karlarne i allmänhet, i mina dar tyckt om att då och då få smörja kräset, » berättade doktorn, » men någon så kallad ' matgud ' hade jag då aldrig varit, o c h minst af allt hade jag drömt om att bli kokboksförfattare. M e n så en dag på sjuttiotalet var jag bjuden på middag till mina släktingar, professor Hjalmar A b e l i n s. Medan bordet dukades, stod värdinnan o c h rafsade, ifrig o c h nervös, genom en massa papper i sin chiffonier. ' H v a d är frågade jag. det Hanna söker så förtvifladt, '; Å h, det är bara ett puddingreeept, som jag inte är människa att få tag uti. ' ' Ja, de fruntimmerna, de fruntimmcrna, ' anmärkte jag till värden; ' tänk, om vi karlar förvarade våra värdepapper på samma lättsinniga vis, det skulle just bli en skön historia. O m nu inte Hanna finner sitt recept — då bli vi utan den rara puddingen till middagen! Det behöfdes verkligen, att någon ordentlig karl toge hand om alla spridda skatter, som finnas nedlagda .i damernas familjerecept o c h uppskrifningar, ' och ordnade dem för all framtid till något helt o c h handterligt. ' ' Ja, det kunde just morbror vara rätta mannen till, ' inpassade värdinnan, smått pikerad, ' som naturligtvis har tillräckligt med tålamod och förstånd till ett så tacksamt arbete. ' Emellertid k o m puddingen i rätt tid på bordet; den befanns delikat, o c h vi läto oss väl smaka. O c h med det sista skedbladet glömde jag hela den historien. Men lilla professorskan hade i sitt stilla sinne svurit en gruflig hämnd.
Ting; då må häradshöfding det hålla. Dock kungöre det genast Hofrätten och Konungens Befallningshafvande;” — och häraf följer således alt, ehuru häradshöfding ej, utan Hofrätts tillåtelse, må vid Urtima Ting handlägga någon tvist emellan enskilde Parter, derest den ej är vidlyftig och båda Parterne derom inför rätta öfverenskomma; Hofrätt likväl ej kan Lag-Utskottets Betänkande, N:o 16. 13 neka den som kärar, att ulan afseende å sakens beskaffenhet, och vederpartens stridiga önskan, få sin sak handlagd vid särskildt Ting, om han vill vidkännas kostnaden derför. För ordningens bibehållande befanns ett sådant stadgande tilläfventyrs fordom behöfligt. Det var en allmän föreskrift att civila rättegångar skulle utföras och afgöras å de allmänna Tingen; och man vågade ej öfverlemna åt underordnade myndigheter alt på eget bevåg göra undantag från allmänna föreskrifter, särdeles, hvad rättegångsväsendet angick, under en tid, då man deri sökte införa en förut saknad stadga och reda. Erfarenheten synes ock då hafva gjort kontroller i förevarande hänseende behöfliga. Man finner nemligen bland annat af Kongl. Brefvet den 26 Januari 1688, hvarigenom häradshöfd ingar förbjudas att behandla enskildes tvistemål vid extra ordinarie Ting utan Hofrätts tillstånd, hurusom detta brel föranleddes af inlupne klagomål deröfver, att häradshöfdingar brukade ”af egen myndighet och godlycko uti civile mål och ärenden förordna och anställa extra ordinarie Ting, för sin egen sak skuld.” Men det är likväl en betydlig skillnad emellan ett godtyckligt företag af sådan art och en åtgärd, som blifvit af den rättsökande begärd. Om å ena sidan rätts-säkerheten ovillkorligen kräfver, att domstolarne hafva så bestämda sammanträden, att den, som vill anlita dem, alltid vet när sådant kan ske, utan'att behöfva särskildt påkalla ett sammanträde, bör, å den andra, tillfälle finnas för rättsökande att äfven vid andra tider kunna anlita domaremakten, derest de för sin rätts bevarande deraf blifva i behof och sådant kan ega rum med bibehållande af allmän säkerhet och ordning.
Det nya brandstodsbolagets ansvarssumma utgjorde vid slutet af brandstodsåret 1846 6,972,140 R:dr för fastigheter och 5,352,830 R:dr Banko för lösören. Rofdjursjagten inom länet bedrifves hufvudsakligen af enskilda samt genom socknevis anställda skallgångar under sommartiden. De inom särskilda härader olika skottpremierna äro för låga, för att kunna mera allmänt uppmuntra till rofdjursjagt såsom industriföretag, hvilket ock haft till följd att den skada å husdjur, som genom rofdjur blifvit orsakad, befinnes uti tilltagande. Per medium under nästförflutna 5 år hafva inom länet årligen blifvit af rofdjur fällde: 36 hästar, 387 nöt, 136 svin, 130 getter, 1,660 får samt 340 höns, gäss och kalkoner, hvilkas värde ej kan skattas lägre än 19 å 20,000 R:dr Banko. Kunde allmänheten förmås att till premier för fångade rofdjur afsätta blott hälften af denna summa, ägde man anledning att emotse en snar förminskning af rofdjur och af den genom dem orsakade förlust för landtbrukaren. För fångvården, till så vidt den af statsverket bekostas, äro länsfängelser inrättade i Wenersborg och Alingsås, hvilka likväl egentligen begagnas såsom förvaringsoch bysättningshäkte!!. I öfrigt hålla härader och stöder särskilda längelserum till fångars förvarande medan ransakning om dem vid underrätterne förehafves. Fångars transporterande och bevakande under transporten sker nu direkte på statens bekostnad med gästgifveriskjuts och genom tillsatte 30 fånggevaldiger; och må anmärkas, att fångspillning under transporter har inträffat mera sällan, sedan nyssnämnde bevaknings-anstalt vidtogs. Marknader. Förutom sjutton marknader uti länets städer, äro på landsbygden särskilda marknadsplatser utsedde, der tillhopa aderton marknader årligen hållas.
Att densak, hvarom fråga varit, skulle blifva ett lifligt föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, var att förese, och i detta afseende hafva de Talare, som här yttrat sig, ej lemnat mig eller de, jämte mig, till Styrelsen hörande, någon förväntan oupp - Den 19 Ma j i f. m. >79 Fylld. Att äfven, med anledning af denna sak, nya förebråelser, i massa gjorde, skulle emot Styrelsen riktas, ansåg jag äfven både troligt och möjligt, men att de skulle urarta tillden grad af öppenhjertighet, hvaraf Friherre Anckarswärd lemnat så öfvertygande bevis, det bekänner jag, att jag icke hade väntat. Ty jag gjorde mig det begrepp om ett grundlagsenligt klander af en Styrelse-åtgärd, att, utan att frånkänna sig sin moraliska vigt, det ej behöfde låna något biträde af uttryckens nästan materiella tyngd, för hvilkas urval en erkänd skriftställareförmåga icke kan finna någon ursägt i språkets ofta förevitade fattigdom eller i behofvet af tankarnes lättare uppfattning; ej heller väntade jag, att i ett ämne, der grannlagenheten bjöd att ej vidröra de politiska orsaker, som dermed kunde stå i sammanhang, Friherre Anckarswärd skulle omnämna dem på ett sätt, hvarigenom, efter min förmening, och för att nlija hans egna ord, landets sjelfständighet kunde uppoffras. Men då jag åter upprepar dessa hemska ord, återföres jag till vissheten, att de såsom anklagelser blifvit fällde emot Styrelsen. Den kan mera bedröfvas öfver möjligheten af yttrandet, än öfver det sårande i tillmälet. Det är icke genom mandom i ord, ge - nom camerala beräkningar vid tillgångars 12* Den 19 Maji f. m. anslående lill försvarsmedlen, genom reglementariska föreskrifter, sorn, å ena sidan, förlama Styrelsens åtgärder, under det att, å den andra, af henne fordras, ett profetiskt föreseende och en oemotståndelig verksamhet, som Staters sjelfständighet upprättliålles och bevaras.
Skrifvelsej N.o 22g, 523 en Under-Lärare vid d:o 200: eller för hvardera Skolan 1,400: — 2,800: J.J U J-unvtv/ rit* c. Lön till en Lärare vid hvardera Skolan „ „ en Under-Lärare vid d:o Navisations-Skolorna i Malmö och Calmar. eller för hvardera Skolan 1,200: — 2,400: Summa Banco H: Ir 7,700: alt å Riks-statens nuvarande Nionde Hufvud-Titel uppföras; hvarjemte ett årligt anslag af 1,500 R:dr till instrumenter, böcker m. m. må å samma Hufvud-Tilel utgå och fördelas emellan Skolorna med 300 R:dr till hvardera; och hafva Rikets Ständer tillika godtfunnit, till uppförande å ordinarie Stat, bevilja dels en summa af 500 R:dr B:co för hvardera af Städerne Wisby och Carlshamn, att användas lill underhåll af de i nämnde städer redan inrättade eller tillämnade lägre undervisnings-anstalter i Navigations-läran, dels ock ett anslag af 500 R:dr B:co, till inrättande af en Navigations-Skola i någon af de norr om Gefle belägna städer, efter det E. K. M. i Nåder bestämt hvilkendera af dessa städer, som kan för ändamålet vara den tjenligaste. Som de städer, der dessa Skolor blifvit föreslagne att inrättas, deraf komme att draga största fördelen, hafva Rikets Ständer vid berörde anslags meddelande fästat det vilkor, att dessa släder böra bekosta de för Skolornas inrättande erforderlige hus och byggnader, samt att, om de ej inom viss föreskrifven tid denna skyldighet fullgöra, den en sådan stad förut tillerkända rättighet alt få Navigations-skola der anlagd, må, efter E. K. M:s Nådiga godtfinnande, å annan stad öfverflyttas.
Utskotiet icke uppgifvit medel till rättegångars hämmande. d) Herr Carl Fredric Rothlieb \ jemte det han instämt i Herr Professoren Bexells 8 c LagUtskottets Utlåtande N:o 154.' reservation: att den brådstörtande hastighet, som Utskottet yrkat för verkställigheten af sitt förslag , skulle förorsaka största villervalla och oordning; att Lagmansoch Kämnersrätfernas afskaffande ej Itomme att medföra någon fördel, men deremot tillskynda Hofrätterne och Högste Domstolen ökade göromål, hvilkas mängd måste antingen åstad* komma tidsutdrägt för rättsökande parter eller ock påkalla tillökning i dessa Domstolars personal och löne-anslag; samt att, dä det vore olämpligt och vådligt att göra partiela lagförändringar, Utskottets förslag, hvarigenom icke mindre än 74 §§. i gamla Lagboken blifvit förändrade eller lösryckte ur sitt sammanhang, borde förkastas och frågan uppskjutas till dess den kunde vid pröfningen af nya Lagförslaget behandlas och afgöras. e) Herr David von Schulzenheim: att, id5 Kämnersrätteme i Stockholm äro uti en af Rikets Grundlagar, Tryckfrihetsförordningen, bestämdt omnämnde, såsom Domstolar !
1 och 2 §§ biföllos. 3 § moram litt. a och b biföllos. 3 § mom. lit. c. Gr. von Fersen: Då BancoUtskts memor. Wto 84 förra gången förevar, instämde jag, om jag ej missminner mig, i Gr. Frölichs reservation, och i öfverensstämmelse dermed delar jag nu den åsigt, Hr Stuart, i dess vid betänk. Wto 109 fogade reservation, framställt; hvarföre jag anhåller om afslag å Utskts förslag i lit. c af 3 §, samt att R. o. Ad. i stället måtte antaga den redaction, Hr Stuart under samma littera föreslagit. R. o. Ad. antog den af Hr Stuart uti dess reservation föreslagna redaction af mom. lit. c i 3 §. Likaledes antog R. o. Ad. det utaf Hr Stuart uti dess reservation föreslagna mom. lit. d i 3 §. 3 § mom. lit. d, Den af Utsk. uti utlåt. W:o 109 föreslagna förändrade redaction af detta pram. upplästes. Deii iG Mars. 53g IL o. Ad. afslog såväl det uti memor. N:o 84 sorn det uti utlåt. N:o 109 framställda förslag lill mom. lit. d af 3 5. Hr von Troil, Emil: Sedan R. o. Ad. nu afslagit mom. lit. d af 3 § såväl i betänk. N:o 84 som i betänk. N:o 109, och då Hr Stuart under lit. c föreslagit ett deremot svarande morn., så anhåller jag, att R. o. Ad. måtte pröfva, hvad Hr Stuart under lit. e föreslagit, innan vi öfvergå till något annat mom. af Utsk:s förslag. Det af Hr Stuart föreslagna morn. lit. e blef af R. o. Ad. bifallet. 3 § momtn litt. eoch f biföllos. 4, 5 och 6 §§ biföllos. 7 $• Utsk:s redaction af denna § afslogs och Hr
Dec. f. m. bordlagda utlät. N:o 10, i anledn. af K. M:s Nåd. propos., ang:de åtgärder för npförande af en byggnad emellan Carl XIIf:s torg och Operahuset i Stockholm. Föredrogos och biföllos StatsUlsk:s nedannämnde d. 30 sisll. Dec. f. m. på bordet lagda ullål. och meni.: N:o 11, ang:de medels anvisande lill fortsättning af fästningsbyggnaden vid Carlsborg under nästkommande är; och N:o 12, ang:de förskott å aflöningen för den hos RiksSt:n och Utsk:n anställda betjening. Föredrogs Statslllsk:s d. 30 sisll. Dec. f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 13, i anledn. af K. M:s Nåd. skrifvelse, ang:de medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under nästkommande år. Sedan lindert. Ridd.Sekret., uppå af Hr von Hartmansdorff, A u g. framställd förfrågan, tillkännagifvit alt någon underrättelse om de öfriga RiksSt:ns beslut i delta ämne ännu icke hade I * 4 Den 4 Januari. erhållits, blef delta utlät, ånyo bordiagdt på begäran af Hr von Hartmansdorff och Frih. Raab, Adam Christian. Föredrogs, Frih. Bondes, Knut Filip, d. 30 sisth Dec. f. m. pä hordet lagda motion, ang:de sältet för Tullbevillningsfrågans behandling vid innevar. riksdag. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: 59 och 60 §§ R.F. bestämma, hvilka inkomster böra anses vara af bevillms natur, och bland dessa upräknas i 60 § äfven Tullen. Det är således uppenbart att Tulltaxan bör behandlas såsom en bevillntsfråga. Gå vi sedermera till 70 § 11.F., så innehåller den: ”R.
Österbottens allmoge berättigad till lika förmån och vill derföre i nåder samtycka, att allmogen derstädes må denna ränta i penningar erlägga på sätt som i alla andia landsorter sker”. Uppenbart hafva misstag bär egt rum, emedan K. M. sannolikt icke kännt förhållandet med salpeterhjelpens utgörande inom Småland, och måhända existerade det icke der då, utan troligtvis har tid efter annan insmugit sig missbruk derigenom, att auktoriteterna trott sig böra beräkna salpeter-hjelpen till det mångfaldigt högre beloppet, hvarmed den nu utgår. Att detta belopp är vida högre än det rätteligen bör vara, vill jag ädalägga dermed, att salpeter-hjelpen af hvarje_ fullt hemman utgår med inom Calmar län 5 r:dr 14 sk. 6 rst., Öland 2 r:dr 6 sk. 6 rst., Jönköpings län 5 r:dr 33 sk. 1 rst., och Kronobergs län 5 r:dr 39 sk. 6 rst., efter 1846 års markegångspris, dä deremot samma skatt af hvarje fullt hemman icke utgör mera än 24 sk. 6 rst. inom Upsala och Stockholms län, 24 sk. inom Nyköpings län, 16 sk. inom Östergöthland, 22 sk. 6 rst. inom Bohus län, 22 sk. 6 rst. inom Skaraborgs län och 12 sk. 6 rst. inom Örebro län. Denna betydliga tillökning i beskattningen å de Småländska hemmanen utgör således 5 r:dr b:co, och har tillkommit derföre, att ingen i rätter tid vårdat sig om allmänhetens räll. Det är således okunnighet hos allmogen, sorn vållat detta missförhållande, och om det är obilligt, så förmodar jag, att R. St. icke kunna förneka, hvad K. M. i tydliga ord uti Sin nåd. propos. yttrat, att det är med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att rättelse härutinnan sker.
N:o 36, ang:de väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danskars än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken. Hr af Klint, Erik Magnus: lag anhåller att få yttra endast några ord med afseende å denna frågas formella del. På sätt R. o. Ad. påminner sig och Utsk:t i sitt Betänk, omnämnt, hafva R, o. Ad. samt Preste-St. endast så till vilia bifallit Utsk:ts Betänk. N:o 36, atl de uteslutit Danska undersåter från den i nämnda Betänk, föreslagna rättighet; Borgareoch Bonde-Stm deremot till alla delar bifallit detta Betänk. Under sådane förhållanden har jag ansett, att 2 Stånd stadnat emot två i hvad frågan angår Danska undersåter, hvadan enligt min tanke denna del af frågan bör anses för innev:de Riksdag hafva förfallit. Med anledning häraf får jag hos Hr Gr. och Landtm, anhålla om propos. derå, att R. o. Ad., med alslag å Utsk:ts förevide Mern., måtte vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. Gr. Sparre: Erik: Det kan visserligen, vid ett flyktigt betraktande af frågan, synas, som om den siste värde talaren hade rätt; men jag ber alt få tillkännagifva att jag för min del hyser en motsatt åsigt, hvars riktighet jag skall söka ådagalägga medelst anförande af ett exempel. Långvariga diskussioner angående lorm frågor, sådane som den förevide, äro nemi. i allmänhet tråkiga och svårfattliga, men kunna deremot ofta genom ett exempel blifva klarare. En fråga är väckt t. ex. att lemna utländingar af alla nationer rätt att sätta sig ned i Sverige och idka handel; ett Stånd bifaller förslaget helt och hållet; ett annat endast med afseende å grannländerna Norge, Danmark och Ryssland, ett 3:dje endast med afseende å de länder, som gränsa till Medelhafvet, och ett 4:de endast med afseende å staterna omkring Den 21 Mars. 497 omkring Svarta hafvet.
Generalkommissarierne (for general purposc) väljas till 208 ett antal af högst 7, ej under 3, af inom taxeringsdistnklet bosatte personer, hvilka antingen ega fastigheter till minst 5,000 pund värde eller njuta en årlig inkomst, ej understigande 200 pund. De cga att såsom biträdande kommissarier (additional) välja ett lika antal af i distriktet bosatte personer, som cga fastighet eller inkomst till halfva det förenämnda beloppet. Likaledes välja de en sekreterare med erforderligt biträde samt äfven skatletjenstemän (assessors) och uppbördsman (collecfors) af inom kommunen boende personer. Generalkommissarierne hafva att öfvervaka lagens tillämpning i hvad som rörer schedulae .4, B och IJ, samt E, med undantag af de fall, då specialkommissarierne och nedannämnde, af embetsverken valde kommissarier, för schedula E, hafva att verkställa beskattningen. De äro skiljedomare vid uppstående tvister mellan biträdande kommissarierne och surveyorn eller inspektera och vid af de skattskyldige mot biträdande kommissariernes taxering anförda besvär. De äro berättigade att, i händelse af taxeringens överklagande o. s. v, förordna om särskild uppskattning af fastigheter genom sakkunnige män. De kunna med hänseende till inkomst enligt schedula D, antingen då den skattskyldige anfört besvär öfver honom påförd skatt eller då de finna skäl att fästa afseende på af inspektorn gjorda anmärkningar mot någons beskattning, till den skattskyldige öfversända frågor rörande dess egendom, yrke, fabrikshandtering &c., äfvensom rörande deraf vunnen nettoinkomst, hvarefter den skattskyldige eger att med ed bekräfta sina uppgifter, om generalkommissarierne det yrka. De kunna förekalla och höra vittnen med undantag af den skattskyldiges tjenare eller personer, som förestå dess göromål, och som äro förpligtade till edgång vid högst 20 pund böter. Skattskyldig, som nekar eller uraktlåter att afgifva svar å de af generalkommissarierne skriftligen framställda frågorna eller att inställa sig inför dem och med ed bekräfta de gifna svaromålen, är förfallen till böter ända till 20 pund och tre gånger beloppet af den skatt, som han bör erlägga.