Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Östgötha Kavalleri-regemente Bjärstad Storegården N:o 1, likaledes ett mantal krono, med dertill hörande Bjärstads utjord, samt Kongl. Majit, efter inhemtande af Dess och Rikets Krigsoch Kammar-kollegiers underdåniga yttrande i ämnet, såsom en för - Stats-U/s/cottets Utlåtande, N;o 77. beredande åtgärd, bland annat anbefallt Dess Befallningsbafvande i länet, att till utrönande deraf, huruvida omförmälda 2:ne krono-hemman vöre till godhet och förmåner hvarandra motsvarande, låta dessa hemman i behörig ordning undergå refning och uppskattning, så bade, i öfverensstämmelse med de af Kammar-kollegium för verkställigheten meddelade närmare föreskrifter, en sådan förrättning ä de till utbyte föreslagna hemmanen, den 31 Maj 1845 egt rum och protokollet deröfver blifvit af Kongl. Majrts Befallningshafvande till bemälda Kollegium öfverlemnadt, tillika med så väl eget som Dom-kapitlets i Linköping, Chefs-embetets' och Boställs-direktionens vid Andra Lif-grenadier-regementet infordrade underdåniga utlåtanden i målet. Af berörde protokoll, sorn, jemte öfriga handlingar i målet,' blifvit af Kongl.
Utom den ränta, som, enligt hvad berördt är, ligger på hemmanen i Lappmarken och hvilken är ganska lindrig, då deremot den, som vidlåder hemman i kustlandet af Kronooch Kronoskatle-natur, är nog tung, erlägga Lappbyarne en så kallad Lappskatt, som ursprungligen utgått i pelterier, men nu utgöres i penningar och en gång för alla är för hvarje by bestämd och af byns grannar gemensamt ansvaras, men af Fogden deni emellan jemkas, allt efter förmögenhet och i den mån någon granne tillkommer eller afgår. Politie. Kongl. Förordningen om Socknestämmor och Kyrkoråd med de förändringar och tillägg deri, som år 1828 blifvit påbudne, innefatta åtskilliga föreskrifter om helsovården samt stadganden för ordningens och sedlighetens vidmakthållande och hafva tillämpats i förekommande fall. I öfrigt hafva ordningen och sedligheten, dessa vilkor för samhällets bestånd, fortfarit att vara tillfredsställande. Skolor å landet saknas öfverallt, men man bör hoppas, att denna brist inses och i framtiden afhjelpes. Fattigförsörjningar finnas i hvarje Församling mer och mindre ändamålsenligt inrättade. Under andra förhållanden kunde de må hända, hvar i sin ort, vara temligen tillfyllestgörande, men den tillväxt af fattiga, som under de sednare åren uppkommit, påkallar otvifvelaktig! mera vidtomfattande och uttänkta föreskrifter i ämnet, än dem församlingarne härtills för det mesta gifvit sig sjelfva. Sparbanker finnas ej, men Socknemagaziner äro nu mera inrättade uti alla Svenska Församlingar i Länet. Gäslgifverierne bestridas af vissa dertill indeldte hemman, som derföre åtnjuta befrielse från knektehåll, och skjutsningsbesväret fullgöres nu, såsom tillförene, genom Hålloch Reservskjuts. Utom den Gästgifverierne medgifna bränvins-minuterings-rätlighet, finnes i öfrigt å landet icke några tillåtna krogar; dock märker man, att i r krogrörelsen lönligen bedrifves i en tiel Kyrkostäder, oaktadt Kronobetjeningens vaksamhet.
S. D. ^Äid förnyad föredragning af BancoUtffottets förledne gårdag pa bordet lagda Betan, kande, h varuti Utskottet yttrar sig anse någon ofä. kerhet eller olägenhet icke wara att befara, om un. der denna Riksdag, Banco-Werket förwaltas pa det af Herrar Fullmägtige provisorifft widraane satt, blef detta Banco-Ulffottets yttrande af Högloflig? Ridderffapet och Adeln bifallit. Ut supra. Lx krotocollo, 6. Lilverstolpe. Utdrag af protokollet, haller hss Högloflige Riddcrskaper och Adeln wid llrtima Riksdagen i Orebro den i Maji 1812. S. D. Änsäg Högloftige Ridderffapet och Adeln för sin del lämpeligt, att den underdåniga Adressen till Kongl. Maj:t, innefattande Riksens Ständers godkännande af Hans Kongl. Höghet Kron-Prin. fens förordnande, att Riksstyrelsen under Hans Ma,:ls siukdom färesta, ffulle med Constitulions-Utskottet, till dess efterrättelse, communiceras. Ur supra. klx krotocollo, 6. 8ilverstolpe Ut - Den r Maji. igk Utdrag af protocsllet hältet hss Högloft. Ridderfkapet ^sch Adeln wid Urrima Riksdagen i (örebro den r Maji iZis. S. DRemitterades till Allmänna Besvärsoch Economie-Uiffottet ett Memorial af Herr von Becker, Carl, om insänkning i wissa delar af Bränwinsbränningen. Ut supra. ^ Lx krotocollo, H,. 6. Lilverstolpe. Utdrag afprotocsllet, hällethos HSgw. PrestStändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den i Maji 1812. S. D. Esster uppläsande af Kongl. Mants Nådiga Proposition til! Rikets
I allmänhet kan man drifva hyacintlökar 2 år å rad; sedan löna de sig knappast. Dock kan man, genom att plan tera dem på kalljord i trädgården 1 ä 2 år sedan åter inplantera dem i krukor, o c h blifva, de då åter ganska vackra och frodiga. De plante as då ute på en liten grupp med skyddadt Jäge och djup och fet j o r d; lökarne sättas 12 ä 15 cm djupt med ett lager stallgödsel under. Måste vintertiden täckas med löf eller halm. r Samma förfaringssätt som med hyacinterna iakttages äfven med andra lökväxter t. ex. crocus, facetter, liljor m. fl. Liljorna kunna dock ej drifvas så tidigt som crocus och hyacinter. Med iakttagande af ofvan anförda förfaringssätt, skall man lätt kunna skaffa sig många och vackra blommor af lökväxterna under vintern. Blomstervän. N. En kvinna, som sysslar med politik, gör samma intryck som en dam, hvilken lägger sig till med mustascher. Otto Neumann-Hofer. Om en ful kvinna har begåfning, tröstar hon sig därför ej öfver sin brist på skönhet; men hon hamnar sig på alla, som icke dela denna brist. Hälften af nöjet vid hvarje bikt består däri att förråda sina hemligheter. T i l l botten? Hu så kallt! Gång efter annan lade han ned pennan och begynnte gnida sina blå- röda händer eller andas på dem. Sedan må- ste hans stela fingrar ånyo gripa om det gamla träskaftet, och så hördes åter pennans raspande på det grofva hanvppappersarket, där man kunde få läsa den spänuande historien om, bur grefvinnan Jareskin bortröfvades ur sin egen slottspark. Ja, det var en präktig historia, som skulle bereda prenumeranterna på » Frihetsvännen » mycket nöje, allra helst som de fingo den gratis. Att den däremot ej tillskyndade öfversättaren några synnerliga fördelar, därom vittnade hans fläckiga, trasiga rock, hans grå- bleka, orakade ansikte och hela det lilla rummet, hvars möbler utgjordes af en ouppbäddad säng, en tarflig, brunmålad koffert, en kommod och en liten dyster kamin, bredvid hvilken en kolhög låg uppstaplad.
Alen sedan detta nu ej kan tillvägabringas, tror jag, att stor uppmärksamhet bör fästas på detta förslag, och jag anhåller att få säga, huru jagser denna sak, utan att likväl bestämdt säga, huru jag vid afgörande! kommer alt rösta , emedan jag anser de faror, hvarom Friherre Boye talat, äfvensom andra jag förutser , vara af stor betydenhet, och ej rätt finnér, huruvida de Deu 15 Jiilii e. m. ' kunna uppvägas af de förmoner, sorn genom, öppnande af en depositions-räkning kunna vinnas. Jag tror, att en sådan depositions-räkning kan användas i tvänne ändamål; det första att kunna införa metalliska besparingar i Landet, och der använda dem; det andra ändatnålet vore den trygghet, som genom en depositions-räkning erböds mindre capital-ägare, att genom silfver skaffa sig garanti för värdet af sina sedlar. '■ Verkningarne deraf måste blifva, att då allaf sorn äga capitaier, sökte, så vidt möjligt är, at garantera deras värde, skulle stora uppsägningar ske. Det skulle väl ej ske med stora summor, men med många små, då hvar och en ville begagna sig af fördelen, att försäkra sin eontanta förmögenhets värde. Sålunda skulle en betydlig del af de rör* liga capitalen användas på silfverhandel, hvar" till d^> hittills ej blifvit använde. Dessa ca” pitaler skulle således tryta i dé grenar af d9 öfrige näringarne, der de förut varit använde, och en capitalbrist skulle först uppkomma. Under det alla skulle fråga efter silfver, Skulle en myntförsämring äfven uppkomma, och dagens cours i första ögonblicket stiga; men nu är frågan, huru länge detta skulle räcka, och då tror jag, att öfvergången möjligtvis kunde blifva snar nog. Det är nemligen gifvit, att dettas^ulle öppna tillfälle för dem, sorn hafva egen^ dom eller Credit, att icke allenast begagn 854 Den 15 Juli i e. m.
Huruvida, utöfver de således tillåtna qvantiteter och utöfver det Brännvin sorn för arméens behof blifvit införskrifvet, ännu mera i hemlighet inkommit, är något som jag icke kan känna , men sorn jag icke lika lätt som Utskottet vågar gissningsvis antaga. Deremot blir det säkert, att inställandet af Brännvinsbränningen, under början af år 1814, varén försigtighet som syntes oumgänglig, då man i ✓ 6i8 Dck 28 Juni, hv rt’ ögonblick kunde vänta sig, att få om* sorgen att förse Norrige med Spannmål, eller att få hem arméen och kanske båda delarna. När man visste, att Danmark brukade till Norrige aflåta kring 1 million tunnor säd, när man visste huru hungersnöden herrskade i Norrige, och när man tänkte på, att arméen var snart till att västa, var det naturligt, att man borde vara betänkt på tillgångar för dessa behof. Händelserna hafva sedermera gjort, att Norrige till större delen försåg sig sjelf, men detta var då icke till att påräkna, och förutseendet att det kunde blifva annorlunda var derföre en skyldighet. Imedlertid kan man ic* ke neka, att ju saknaden af brännings-rättighetens utöfning varför landtmannen kännbar, men jag har svårt likväl, att gifva åt denna omständighet all den vigt, som Utskottet synes lemna åt denna och åt de föregående Man skulle vara frestad att säga, att Utskottet, sorn med sorgfällighet uppsökt alla de bi-orsaker, hvilka i mer eller mindre mån kunna hafva bidragit till den nu öfverklagade förlägenheten i penningrörelsen, har med lika omsorg sökt aflägsna de hufvudsakliga, som äro verkan af den hastigt ökta sedelstocken och af de derpå följande fastighetsköpen, samt af missväxten och af de bemödanden och utgifter hungersnödens afböjande erfordrade. Det är en af alla författare erkänd och af historien bevittnad sanning, att rörelse capitalets betydliga och hastiga tillväxt lifvar i början näringarna, skapar ett utseende af välmåga och föranleder till mera utvidgade odlings och andra närings-1 Den 28 Juni. 6/9 företag.
Jag har endast trodt mig kunna uppställa fördragsamhetens och billighetens läror, såsom motstycken till del strängare klandrets; jag har ansedt rättvist, att vid bedömandet af förmenta eller möjligtvis verkeliga misstag, icke förgäta det mildrande i uppsåtets renhet, än mindre det motvägande i nyttiga åtgärder, alstrade under fleråriga mödor; jag har förestält mig, att, vid upptagande af flera eller färre anmärkningar, äfven borde tagas i beräkning de oändligt flera fall under rådplägningar om ett helt Rikes angelägenheter, som icke gifvit anledning till anmärkning, och hvaraf någon del säkerligen varit förtjent, ej blott af gillande, men af beröm. Se der redovisningen för mina åsigter af ämnet, samt hela andemeningen af det yttrande, som af den välde Talaren blifvit i minnet återkalladt. 86 Den 21 J u I i i f. m, Herr Friherren har vidrört ämnen , sora med den nu under öfverläggning satta fråga, stå uti ingen, eller minst sagt, uti en ganska aflägse correlation. Med hänsigt lill de attributioner, som Grundlagen tillagt ett af Ständernas Utskott, har Talaren hänvisat till historien, som, efter hans förmenande, skulle bevisa, att misstag äro mindre att befara; samt, om jag ej missminnes, mindre vådliga i större rådplägande församlingar, än inom mera slutna kretsar. Jag kan härvid ej annat än åkalla precist samma authoritet, ej annat än tillbaka hänvisa Herr Friherren till alla tiders häfder, äfven till de tiders, under hvilka många af oss lefvat; och han torde finna att de blad, som innehålla mångväldets rysliga teckningar, äro vida mer blodbestänkta än dem, som skildra det i öfrigt så förhatliga enväldet. Herr Friherren har, med ännu mer aflägsnande från den egentliga deliberationsfrågan, ingått uti en utförlig och sakrik afhandling rörande representationen, hvars korollarium skulle tyckas blifva dennas fullkomliga förändring.
Ridderskapet och Adeln den 28 Jum 1815- S. D. Följande Stats - Utskottets den 14 Juni afgifné och d.' 22 på bordet lagde betänkanden, föredrogos å nyo och biföllos, nemligen: i:ö Angående fortfarande af det till Hamn* byggnaden i Helsingborg på Stat anslagna bidrag af allmänna medel. 2:0 Angående vackt fråga om medels anslå* ende till Lazaretts*l)yggnaden i Uddevalla. 3:0 I anledning af en gjord motion, öm Skatteköp å Allestads Krono Säteri i Elfsborgs Län. Ut Supra. Ex Protocollo F. O. Silfverstolpe. S. D. \^"id förnyad föredragning, biföllos följan. de Lag* samt Allmänna Besvärsoch OeConomieUtskotiens, d. 1 Juni afgifna oell d. 22 på bordet lagda Memorial, nemligen: 1:0 I anledning af Grefve Gyllenborgs Memorial, angående stängselskyldigheten. sto Hen 79 Juni. 2:0 I anledning af Lagmannen Noré! Meinörial , om utarbeiande af fotslag till allmän Bergverks Stadga. Ut Supra. Ex Protocolio , A. G. Silverstolpe. S. D. Biföll Höglofl. Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch OeConomie Utskottets den 2i Juni afgifnfe och påföljande dag på bordet lagde betärikanden: 1:0 Angående yrkadt stadgande att, vid påkommande durChrtiarchei*, inqvartering i Städerna hädanefter matie allenast grunda sig på lius oell Fornt. 2:0 Om inrättande af en Practisk Bétgs-Skola. 3.0 Om jemkning och förklaring af hvad Kongl. Förordningen deii 31 Januari innevarande år, angående höjden äf laggild Gärdesgård af Sten, innehåller. 4:0 Angående förbud mot anläggande af så beskaffade vattenverk, hvarigenom , förmedelst uppdämningar, angränsande ägors uppodling och förbättring hindras m, m. Ut Supra.
Beträffande den s. k. extra fältläkare-corpsen, anse sig kommitterade böra, i likhet med 4858 års sjukvårdskomité, förorda: inrättandet af en ny tjenstegrad under namn af reserv-bataljonsläkare: hvilken grad kommitterade likväl icke anse böra, med hänseende till befordran, ställas i ett så nära samband med arméens öfriga bataljonsläkare, som nämnde komité föreslagit, ulan hemställa: att extra fältläkare-corpsen, som nu utgör 47 pensionärer och 30 stipendiater, eller inalles 47 personer, (af hvilka likväl 2 stipendiater icke för närvarande äro för arméen disponible,) måtte ökas till ett antal af 60, fördelade i tre klasser, af hvilka den förste, eller den nu föreslagne reservbataljons-läkareklassen innefattar 24 läkare, hvilka böra hafva aflagt minst medicinae-kandidatexamen och derjemte fullgjort den för licenciatexamen föreskrifna tjenstgöringen å Serafimer-lazarettets kliniker, men de begge öfriga klasserna, hvardera innehållande 4 8 medicinae-studiosi, bibehållas vid sin nuvarande benämning af pensionärer och stipendiater med för dem, i afseende på kompetens och befordringsrätt, redan gällande föreskrifter. Den personal-tillökning arméens ordinarie och extra-ordinarie läkarecorps samfäldt skulle ernå, i händelse hvad kommitterade föreslagit vinner bifall, blefve således för ordinarie fältläkare-corpsen: 4 Öfver-fältläkare för Stockholms garnison; 12 3 Regementsläkare, deraf en för Carlsborgs fästning; 10 Förste bataljonsläkare, deraf två för Carlstens och Waxholms fästningar, samt 21 Andre bataljonsläkare för de indelda och värfvade regementena, således inalles: 35 nya läkaretjenster på stat, under det att extra fältläkare-corpsen, annorlunda fördelad än hittills, blefve tillökad med inalles 13 nya medlemmar, hvilka likväl icke ega förpligtelse att vara fullt legitimerade läkare.
Derigenom skulle, efter motionärernes tanka, en mera fredlig sammanlefnad befordras, rättegångar minskas samt dermed förenade kostnader undvikas; och ehuru sådane Inrättningar redan funnos i flera orter, ansågos de likväl endast ofullkomligt uppfylla ändamålet, så länge en laglig form ej blifvit dem gifven; hvarföre följande hemställanden blifvit gjorda: a) Af Herr Contracts-Prosten Sandberg, ”att Rikets Ständer måtte i ”underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt täcktes i Nåder anbefalla eller åtminstone uppmana alla församlingar att inom sig organisera dylika Co”mitcer, samt ålägga alla rättsökande och deras vederparter, att för socknens eller pastoratets Förliknings-Comite, der några utgifter ej finge ega ”rum, sig inställa, innan dem vore tillåtet att till vederbörlig domstol ”målen instämma.” b) Af Riksdagsfullmägtige Jonas Kylander och Jan Eric Jansson från Wermland, att en lag malte utfärdas, som bestämmer, huru Förlikningsdomslolar böra sammansättas, och utstakar deras verkningskrets, i fråga hvarom speciela förslag blifvit, till ledning för Utskottet, vid motionerne bifogade; äfvensom Olof Lindbäck från Halland, Peter Mårtensson från Jönköpings Län, och Pehr Hansson från Wermland uti skriftliga yttranden uppgifvit åtskillige omständigheter, som vid sådane Comiteers bildande borde iagttagas; och hafva flere andra Ledamöter af Bonde-Ståndet med. motionärerne sig förenat. Utskottet, sona tagit detta ämne i öfvervägande, tviflar ej, att ju Förliknings-Comiteer kunna för ett samhälle vara af mycken nytta, så vidt de ändamåls-enligt sammansättas och samhällets öfrige rättegångs-anstalter, till Lag-Utskottets Betänkande, N.o 42- 7 antal och beskaffenhet, derefter lämpas.
Nederlagsrörelsen , hvarom här talas), un - der de sistförflutna tvänne åren befunnits, derom saknar väl Utskottet officiella underrättelser, men att äfven under nämnde tid vära utgifter till andra Nationer blifvit sträckte, vida öfver vår förmåga, derom lemrar den mer och mer uppjagade VexelCoursen tillförlitelig upplysning. Utskottet har sedermera, under d. 22 Juni, då-Betänkandet redan till Ständerna var inlemnadt, ifrån samma Contoir erhållit specifica uppgifter, under rubrik: Förteckning öfver de på Nederlagen inkomna och derifrån utgångna Varor, åren 1815 och 1814; hvilka för nedanstående artiklar, och För hvardera året särskildt, lemna följande resultat, nemi. Ar 1815 inkommit — Utgått Caffe 6,842,989 sklp. - 7,765,231 sklp. Rått Socker 10,157,113sklp. — 6,i97,4oosklp. Tobaksblad och Stjelk. 946,706 sklp. — 1,798,901 sklp. Rumin 17,478 åm. — 6,952 åm. Vin 14,884 åm.— 6,160 åm. År 1814 Caffe 5,158,125 sklp. — 4,998,691 sklp. Rätt Socker 4,520,806 sklp. — 5,807,815 sklp. Tobaksblad och Stjelk. 2,697,902 sklp. — 619,175 sklp. Rumm 6,760 åm. — i,955 åm. Vin 7,285 åm. — 49° åm* Och slutar sig sistnämnde årets uppgift nied följande Anmärkning. Den 2 Juli. Sorn Götheborgs.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 4 De c. iS34- Preste-Ståndet den 4 “ — Borgare-Ståndet den 4 “ ~ Bonde-Ståndet, den 4 Rikets Ständers Underd. Skrifvelse, angående verkstäld granskning af Invalidhus-Fondens Räkenskaper. (Stats-Utsk. N;o 332.) S. A. K. Efter det Invalidhus-Fondens Räkenskaper för år i83i> undergått granskning i Rikets Ständers Stats-Utskott, få Rikets Ständer härmed i underd. anmäla, att emot samma Räkenskaper någon sådan anmärkning icke förekommit, som fordrar Rikets Ständers åtgärd. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 December 1834- Expeditions-UtskoUets Förslag till und. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 4 Dec. 1834* Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Stände t den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående verkställd granskning af Salpeter-Fonden. (Stats-Utsk. N:o 335). S. A. K. Hos E. K. M. få Rikets Ständer i underd. anmäla, att, vid den genom deras Stats-Utskott verkställda granskning af i83i års räkenskaper för Salpeter-Fonden, hvilka till siffran ännu ej blifvit i Kammar-Rätten reviderade, någon anledning till anmärkning hvarken emot Räkenskaperne eller i afseende på säkerhetshandlingarne för de af fonden utlånte medel förekommit. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4' Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 4 Dec. 1834. Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 — Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underd. Skrifvelse> rörande verkstäld granskning af Lappmarks Ecclesiastique-Verkets Fond för år i83u (Stats-Utsk.
StatsUtskottets under N:o 237 afgifne, och den 29 sistlidne Augusti f. rn. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af' gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 128 förut meddeldte Betänkande, angående Regleringen af Utgifterne under RiksStatens Andra Hufvudtitel. 1 Punkten. Lvnerne för StatsRåden. Den a3 September f. m. 35 Herr Rosenqvistj Fredrik Leonhard_, uppläste följande: Utan afseende derpå, att Hedervärda BondeStåndet helt och hållit afslägit den af Utskottet tillstyrkta förhöjning för Herr Justitia-StatsMinistern från 5849 ^dl 65oo R:dr, för Herr Ministern för Utrikes ärenderne från 6,849 *-dl 7,000 R:dr, samt för hvardera af de Sex Herrar StatsRåden från 4,18a: a4- till 5,ooo R:dr; och utan att i ringaste moa ens försöka vederlägga något af mina skäl emot den föreslagna förhöjningen, har Utskottet blifvit vid sitt förslag, att förhöja bemäldte Embetsmäns löner. Jag har vågat motsäga förhöjningen, emedan det icke förmärkts, att någon klagat öfver för ringa lone-auslag, eller bristande utkomst, och det icke eller af lefnadssättet och trainen kunnat förmärkas, att lönerne äro för knappa; emedan Nationens tillgångar äro högst inskränkta; emedan man hörer en allmän klagan öfver allt för dryga och tryckande kontributioner; emedan man ser fattigdomen, nöden och penningbristen vara i jemt stigande nästan inom alla fotkklasserne, men synnerligast inom den jordbrukande; och emedan, i korthet sagt, Rikskroppen synes dragas med altynandc krafter. Då dessa skäl icke blifvit af Utskottet upptagne, torde de hafva funnits vara sanna och oemotsägliga; likasom min öfvertygelse är fust, att ingen förhöjning kan eller 86 Den 23 September f. m. bör äga rum.
Men med dig är jag inte rädd ... ånej, Harald. – Gjorde han det; vågade han det, den uslingen, som inte begriper att hans natur inte duger att binda Irenes! Den skurken, som ändå vill fastkedja Irenes behag ... de yttre, de enda han begriper ... vid all hans lefnadströtthet och elände! Det skall han icke få, om han äfven hade till bundsförvandt sin syster och ... – Håll upp, min Harald – sade Irene och bleknade. – Då du så ber, så gör jag det så gerna. Men jag håller mitt löfte. Frukta icke, min Irene, min blåa, blyga dufva, var ej rädd. För dig och vid dig kan jag trottsa hela verlden; dessa mina armar kunde bära dig genom hinder och faror, tusende gånger svårare än deras lappri. När har älskarens ynglingsöfvermod misshagat en älskande qvinna! Irene såg på honom med en förtjusning, liksom han kunnat förmå allt, liksom han varit Gud. Samma denna dans föll det kammarjunkaren in att dansa med sin syster. – Se hvad dina ögon riktas åt det der paret – sade hon. – Nå än dina då; jag tycker de också ha lust att se ditåt – svarade kammarjunkaren sjelfförnöjd. – Men du kan väl förstå – inföll Emilie – att det bara var för att förvissa mig om, att det verkligen var Irene du såg på. Älskar du henne verkeligen? Man förstår, att Emilie ville blott reta sin bror. – Om jag älskar henne, frågar du. Huru kan du, som lotsar vara så klok, komma fram med en så besynnerlig fråga. Om jag älskar henne; ja vid alla helgon, eller, om du så vill, vid alla förtappades själar, jag är så förbannadt kär i henne. – Tala inte så hårdt, Emil. Vi ha tätt bakom oss en hop fruar och damer, som klä väggarna, men ha fin hörsel. – Jag ger dem jemt af ... fast jag kan ändå lyda dig. Men nog är jag kär. – Du är så olik dig, Emil och ditt språk äfven. Jag tror du är litet ... – Litet full och litet kär. Åtminstone är jag inte särdeles nykter. Och kär är jag betydligt.