Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De södra staterna af Norra Amerika odla bomull, de äro slafegande stater och kunna befalla öfver billig arbetskraft, oell kol och jern finnes i ymnighet, sannolikt i större ymnighet än i någon annan del af verlden, England ej undantaget; de hafva redan börjat förädla sin råvara och hafva till och med till någon del utträngt Manchester bomullsvaror ur Chinesiska marknaden, då Amerikanatne nu betala sitt thé med bomullsfabrikater. England bör derföre uphöra med bomullsindustrien, emedan, om Förenta Staterna Den 24 April. 381 kunna använda alla sina fördelar, blifva de i tillfälle att undersälja Brittiska bomullsvaror på verldens alla marknader. Och slutligen kan en eller annan dag vetenskapen utvisa ett sätt ali förvandla drufsockret till rörsocker, likasom lion redan lärt oss alt göra motsatsen, och då kunna vi undvara både sockerröret och betan. Hvarföre dä införa en näringsgren, som ej har någon framtid, hvarföre våga penningar i en näring som ej är evig? Om sådane argumenter vore grundade, hvad blefve dä af civilisationen? Om några få män kunde göra sig till herrar öfver en underordnad menniskorace och använda dem som djur för alt förse liela den öfriga verlden med sina förnödenheter, hvad skulle blifva af nationer med fattig jordmån, utan mineralisk rikedom och lefvande i missgynnande klimater, men hvilka hittils hafva lyckats genom kraft, ihärdighet och intelligens att öfvervinna alla dessa svårigheter? Nej! dylika argumenter åro falska. Industri, ihärdighet och kunskap äro elementer, hvilka städse skola råda öfver barbarismen, ehuru gynnad af omständigheterna och stora naturliga förmåner den än må vara.” Jag ber om ursäkt att jag uptagit liden med dessa yttrandens upläsande, men jag har ansett det vara nödvändigt för att visa, att den ena auktoriteten kan vara lika god som den andra. Jag har redan yttrat, att något resultat af Beiähkis återremitterande ej torde vara alt hoppas, men som ytterligare en ledamot begärt ålerremiss, och det icke torde sakna all vigt, att R, o. Ad. visar det den med intresse omfattar saken, anser jag mig böra denna begäran understödja.
I samma ögonblick gick dörren upp, och fången skönjdes i mörkret framför honom. Han hade, utan att leta, funnit vattenkärlet, som den törstande antilopen vädrar en källa i öknen. Klemens hörde, hur han drack i långa, djupa drag. - Härliga Guds gåva! Jag anar nu, vad livsens vatten är för anden. Broder Klemens, jag skall aldrig glömma honom, som räckte mig denna dryck. Broder, du har varit mycket olydig, mycket felaktig, ty du har överskridit det stadgade måttet och läskat ej min tunga allena, utan hela min varelse. Huru gammal är du? - Aderton år. - Jag vill icke se dig, när du är så gammal som Eufemios. Du var nog från början en rak och vacker planta; skada att du skall varda ett krokigt träd. Men här är kolmörkt ... låt oss gå upp och se, vad som händer i staden. Vill du följa mig? - Vad gör du? utbrast Klemens och fattade Teodoros' arm. Broder, minns du ej, att du är fånge? Vill du lämna fängelset? Vill du fly? - Om fången vill fly? Vilken fråga! sade Teodoros och fortsatte sin väg uppför trappan. - I himlens namn ... broder ... kom ihåg, att det är Petros' vilja ... kom ihåg, att du gör mig olycklig ... jag ville räcka dig en dryck vatten ... och du vedergäller mig på detta sätt! - Du misstager dig, Klemens. När du hastade efter vatten till den försmäktande, var det icke i hopp om vedergällning - Men du gör mig olycklig. - Bah, jag skulle misskänna dig, om du är olycklig för denna aftons skull, när vi ett år härefter mötas. Släpp min arm, broder! Petros' vilja är starkare än dina muskler, men det är min vilja, som skall kämpa mot Petros' vilja och alla andra liknande viljor. Se, min Klemens, huru lätt jag övervinner dig. Teodoros lyfte Klemens på sina armar och bar honom uppför trappan. Därefter ställde han sin börda åter på egna fötter. - Jag skulle vilja bära dig vidare, långt härifrån; men bättre vore, att du följde mig frivilligt. Ack, att du en dag ville göra det! Nu farväl, min broder!
Län, der åtmindstone 6000 dagsverken uppoffrades för Midsommarsdagen sistlidet år 18x4, och för hela Länet kanhända närmare 30,000 stycken; och ela 4 till 5 och1 för de längst bort boende 6 dagar ålga för allmänheten till framoch återresan, uppkommer deraf en oersättlig förlust. Jag 328 Den 8 Juni. Jag är ock öfvertygad, att en Icke Ilten arbetsförlust tillskyndas genom Christi Himmelsfärdsdagsoch Annandag Pingsts bibehållande, helst de infalla under såningstiden nästan allmänt öfver hela Riket; men jag har, ined åsigt af Religionens fordringar, icke ansett mig äga anledning att derom väcka fråga, ehuru, i händelse af återremiss, ytterligare öfverläggning derom kunde äga rum.” Jemte det Utskottet får vördsammeligen tillkännagifva, att 3:ne af de.
Då emellertid hvad tvåtredjedelar af fiskevattensdelegarne beslutat kan vara för fisket skadligt, eller förnärma fiskeegares rätt och Konungens Befallningshafvande, derest han ej finner öfverenskommelsen ändamålsenlig och på grund deraf vägrar stadfästa densamma, deröfver skall meddela utslag, hvaröfver åter klagan får löras i den ordning, som för hushåliningsmål är i allmänhet föreskrifven, synes Utskottet förevarande stadgande vara både behöfligt och lämpligt, till följd hvaraf och då, vid ofvan antydda förhållanden, det ej vore skäligt att åt Landstingen öfverlemna pröfningen af förevarande slags öfverenskommelser, Utskottet vördsamligen hemställer, att Lars Olssons motion icke må af Rikets Ständer bifallas. Uti merberörda 22 § af Fiskeri-stadgan föreskrifves derjemte, att sillfiske ej får ske med not eller vad, som öfverstiger 40 famnars längd och 4 famnars djup. Under uppgift att den sålunda bestämda storleken icke stöde i proportionerligt förhållande till vattnets vanliga djup vid stränderna och inom hafsvikarne i Bohuslänska skärgården, samt att genom detta förbudsstadgande en talrik del af den fattigare befolkningen beröfvades tillfälle att tillgodogöra sig den rika inkomstkälla, som sillfisket i denna skärgård eljest skulle kunna för dem utgöra, har Riksdagsfullmägtigen B. J. Holmlin från Bohus län föreslagit, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att förbudet i ofvannämnda paragraf mot begagnande vid sillfiske af not eller vad af föreskrifven storlek måtte upphäfvas. Med anledning af hvad sålunda blifvit framstäldt får Utskottet erinra, det Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 22 April 1845 anhöllo, att Kongl. Maj:t täcktes, tili upphjelpande af sillfisket i Bohuslänska skärgården, vidtaga sådana åtgärder att, efter skeende undersökning till bestämmande dels af skilnaden emellan små och stora Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Iramställde anmärkningar och i omedelbart sammanhang dermed sina yttranden deröfver afgifva; varande anmärkt och yrkadt i fråga om l Kap. 3 §. af Anders Andersson: att, då ej sällan inträffade, att, ehuru, sedan tegeller storskifte öfvergått ett hemman och de lotter at hemmanet, emellan hvilka detsamma då blifvit deladt, undergått förändringar, egorna till de nuvarande hemmanslotterne likväl voro så sammanhängande och för delegarne i så passande läge, att enBih. till B. St. S Afd. 16 Häft. 1 2 Lagsamt Allm. Besv. och Ekon-Utskoltcns Betänkande, N:o 30. dast genom utbyte af några mindre spridda skiften samma förmåner skulle tillskyndas delegarne, som genom laga skifte, men ett sådant ego-utbyte stundom blefve af någon delegare bestridt, hvaraf följde, att den, som önskade utbytet, nödgades söka skifte å hela hemmanet, hvilket föranledde mångdubbelt större kostnader, än om ego-utbytet fått obehindradt försiggå, följande stadgande måtte antingen såsom tillägg lill nämnda §. eller såsom ny §. i Skiftes-Stadgan inflyta: »Uti hemman, der det förhållande inträffar, att, ehuru ej laga skifte å hemmanet under de sednare åren varit verksläldt, jordegarne likväl hafva sina egor sammanhängande, utom några få tunnland, som äro sammanblandade och belägne inom öfriga gård-grannars egor, och i så måtto ny delning å hela hemmanet ej är nödvändig, må endast ego-utbyte af de sammanblandade eller spridda skiftena verkställas och, om så nödigt synes, ny karta öfyer hemmanets håde inoch afrösningsjord upprättas, eller, om jordegarne så önska, endast öfver inrösningsjorden.
Derefter trängde tårar fram ur hans ögon och han tog gossen i sin famn, sägande: “Du behöfver icke någon sådan bok, du lefver icke länge; men, se här en bok för dig!“ och dermed gaf han honom den ofvannämnda bibeln, i hvilken han skref den ur Seneca anförda meningen. D. A. dog icke långt derefter. Berättaren har sett bibeln och läst den egenhändiga anteckningen af biskopen. Magnus Magni Thelaus, hvilken dog 1725 såsom kyrkoherde i Ofvanåker i Helsingland, var på sin tid allmänt känd för sin kunskap att af händernas och ansigtets lineamenter sluta till en persons tillkommande öden. Så t. ex. skall han ha förutsagt, att dåvarande magister Djurberg skulle blifva professor och ledamot af domkapitlet samt förhjelpa Th. till pastoratet, hvilket äfven inträffade. Bland de många förutsägelser, som Svedenborg gjorde och som äfven slogo in, omtalas en på följande sätt: År 1768 företog Svedenborg en af sina vanliga sjöresor till England; han var då 80 år gammal. Hans hemmavarande vänner yttrade sin oro deröfver, att han, som en gammal man, utsatte sig för sådana besvär och faror. Han tröstade dem då, sägande: “Vi återse visserligen hvarandra ännu en gång och detta så mycket mera, som jag måste göra en dylik resa till, och dör visst icke förrän jag utgifvit min bok om den sanna kristna religionen.“ Detta allt inträffade också. Mamsell Arfvidson var en på sin tid ryktbar person, isynnerhet den förnäma verldens orakel, genom sina spådomar i kaffe, hvilka, af en besynnerlig tillfällighet, mången gång slogo in, och genom den noga bekantskap om besökande personers enskilda förhållanden, hvilka de stundom sökte fördölja, men hvarom hon, troligen genom hemliga relationer, visade sig väl underrättad. Det säges att Gustaf III, lockad af de många historierna om hennes spådomskonst, jemväl skall hafva besökt henne, det förstås inkognito, och af henne blifvit varnad för Mars månad och en person med röd väst. Den snillrike Carl August
Adeln ansåg berörde motion böra behandlas af Stats-Utskoltel. S. D. Remitterades till Stals-Utskottet: l:o Grefve Anckar svär ds, Carl Henrik, den 1 dennes på bordet lagda motion, om förflyttning af skyldigheten att fortskaffa resande från ett enskildt åliggande till ett Statens bestyr, tillika med de i anledning af denna motion nu afgifne yttranden; hvarjemte denna motion skulle kommuniceras de öfriga Riks-Stånden; 2:o Herr Bildts, Knut, den 1 dennes på bordet lagda-motion, om förhöjning af inqvarterings-penningarne i garnisons-orterna utom Stockholm; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifne yttranden; 3:o Herr Hallenborgs, Carl Johan, denna dag väckta motion om anläggning af en Statens jernbana, som från södra stambanan utgrenar sig till Ystad; 4:o Herr Beutersvärds, Palrik, denna dag väckta motion om låneunderstöd af allmänna medel för anläggande af en jernväg emellan Köping och Uttersberg; 5:o Herr Sandströmers, Anders Petter, denna dag väckta motion, om förhöjning af anslagen för pensionering af embetsoch tjenstemäns enkor och barn; 6:o Densammes denna dag väckta motion om .förändring uti nu gällande föreskrifter, om folkskole-afgifternas fördelande och redovisande; 7:o Grefve Taubes, Henning Edvard, denna dag väckta motion, angående pensions-rätt å allmänna indrägnings-staten för häradshöfdingar; 8:o Friherre Cederströms, Rudolf, denna dag väckta motion om förökande af tjenstemanna-personalen vid Kongl. Ribliotheket i Stockholm och anslag till extra arfvoden för tillfälliga arbeten derstädes; 9:o Densammes, denna dag väckta motion, om pension för framlidne Öfversten Georg Gillis von Heidemans efterlenmade enka; 10:o Densammes, denna dag väckta motion, om anslag till inrättande af mejeri-skolor; tillika med ett i anledning af denna motion nu afgifvet yttrande; H:o
Utaf de genom Herrar Revisorer vid Revisionsförrätningen i Ivlaga2ins-Dlree*ionen granskade handlingar och protocoller, lärer befinnas att export afsp.nnemål till Portugal äfven varit anbefalld, men hvilken likväl aldrig kommit till verkställighet, i anseende till den Italienska expeditionen; det synes sorn denna ansta Ht äfven bordt få en plats j Revisorernes berättelse, till vägledning för omdömet efter grundern® för detta sednare så förlustgifvande företag. Vid berättelsen om Eldqvarnsköpet, yttra Reviäorerne, att Regeringen befallt detta inköp sedan Magasins Directionen uti affordradt utlåtande vitsordat nyttan och fördelm af inköpet. Riksens Ständer och hela Allmänheten skulle Dm 17 Fclviiarii, lätteligen häraf kunna ledas tiiTdet omdömet, att Regeringen genom någon ensidig framställning, af Directionen blifvit föranledd til! köpet, hvadan det icke torde varit olämpligt, att i revisionsberättelsen meddelat den underrättelsen, att åtminstone en af Directionens Ledamöter, Herr KammarRådet Levin i särskilt anförande upplyst Regeringen, det inköpet ej skulle för inrättningen vara af någon nytta och fördel; hvadan Regeringen åtminstone synes icke varit i saknad af upplysningar om förhållandet, vid en tidpunct, då inrättningen i brist af tillgångar, syntes försatt i den fullkomligaste overksamhet, och oförmögen att uppfylla når gon af sina bestämmelser.
x Herr Grefven och LawitMnrskalken yttrade , det han redan uppgilvit de §.§ i Grundlagarne, som föreskrifva huru Aumärknings-fragor emot någon Ledamot af Stats-Rådet elier Konun - Den 27 April. 453 gens Rådgifvare i Comttiando-mål böra behandlas; och då berörde §.§. icke medgifva någon sådan åtgärd, som nu blifvit ifrågasatt, samt b’3 §. i Regerings-Formen stadgar att GrundLgarne elter deras ordalydelse i hvarje serskilt fall skola tillämpas, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig fullkomligen h^fva ådagalagt de skal, som foranledt dess vägrande af Proposition i detta ämne. Herr Grefven och Landt Marskalken frågade derefter, oin Ridderskapet och Adeln yrkade att Herr Grefven och LandtMarskalken skulle framställa den af Friherre Anckarsväid begärte Proposition. Ropades starka A7/J, blandade med ffa. Friherrame sfnckarsvdrd och Cederström, Ulric, anhöllo om Votering. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke, enär enligt hvad Herr Grefven och LandtMarskalken tyckt sig höra Plurabteten af Ridderskapet och Adeln icke yrkarte den ifrågaställde Propositionen , hvars framställning, i händelse den emot förmodan skulle yrkas, i allt fall blefve af Herr Grefven och LandtMarskalken vägrad, Friherrame Anckarsvärd och Cederström allisa behagade alsta Irån Votering. Herr Cederskjöld, Pthr Gustaf: Jag vill ej 464 Dm 2? April. trötta Högloflige Ridderskapets och Adelns tålamod med något långt Anförande.
"Uti ett från Ridderskapet och Adeln, till Ekonomiutskottets behandling, remitteradt Memorial, har Herr Toll, Florus, till vinnande af penningarnes kringspridande till otterne, samt soldatens beredande för fält - 446 Bes v. och Ekon. Utsk. Betankanden. lefnäden, föreslagit, att Svenska armeen, sorn, i synnerhet hvad den indelde troppen angår, i fredstider är ovan vid långa marcher och dermed förenade mödor, borde, för att utgöras af rigtige soldater, esomoftast göra marcher från sin hemort till rikets aflägsnaste provincer, derunder soldaten icke skulle alfones med proviant in natura, utan med penningar, hvilka han finge till sin egen nytta använda, I sammanhang med detta Memorial, hade äfven, från Högled. Ridderskapet och Adeln, till Utskottet blifvit öfverlemnadt ett anförande af Herr Klingstedt, R. som anser Herr T olls förenämnde förslag vara, i anseende till saknade tillgångar, icke verkställbar! och dessutom för landet skadligt, genom de dermed förenade inqvarteringar och transporterandet af tropparnas tross. Herr Klingstedt tror deremot ett vida förmånligare sätt, att bereda penningarnes kringspridande i orterne, vinnas derigenom, att Riksens Höglofl. Ständer genom nödige anslag sätta Kongl. Majit i tillfälle, att anbefalla fortsättningen af de påbegyndta och till en del fullbordade Canaloch Strömrensningsarbeten, samt begagnandet af Lappmarkens rika malmtillgångar. Efter föregången pröfning af hvad sålunda blifvit hemstäldt, får Utskottet vördsamt anföra, att det icke kan inse och finna de fördelar, som Herr Toll lofvat sig Best), och Ekon, Utsk. Betånkanäen. 447 äf ifrågavarande förslag. Det kan väl icke nekas medföra sin nytta, att tillfälle till rörelse beredes för den indelde soldaten; men så lära dertill andra mera tjenliga Utvägar finnas.
Eric Ericsson har uti sitt ofvannämnde memorial äfvenledes föreslagit, att skyldigheten till kyrkobyggnad å landet måtte efter förmedladt hemmantal fullgöras. Då Motionaircn således, emot föreskriften i 5i §. Riksdags-Ordningen, uti en skrift sammandragit två ämnen af olika beskaffenhet, nemligen rösträttighet vid Prestval och skyldighet till kyrkobyggnad, bör det förmodas, att sådant skett af den orsak, att berörde ämnen förmenats med hvarannan slå i sammanhang i så måtto, att rättelse i ena fallet icke borde ske, utan att förändring i det andra äfven egde rum. Och som Utskotten af ofvanupptagne skäl icke ansett sig böra tillstyrka bifall lill motionen, i hvad dermed synes hufvudsakligen vara åsyftadt, lärer, såsom följd deraf, förevarande fråga jemväl böra förfalla. Ankom till Exp. Utsk. d. 9 Julö. Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphörande af den sju Härader i Elfsborgs Län samt Sfäderne Borda och Ulricehamn medgifne rättighet till Gårdf ar ihandels idkande, Yälloflige Borgare-Ståndet har till Oeconomie-Ulskottets behandling remitterat två af Herr C. U. Hallgren och Herr iV. E. Justelius lill Ståndet uti della ämne ingifne memorial, jemte deraf föranledde yttranden ■ f ålskillige bland Ståndets Ledamöter. Efter framställning af de missbruk, som förmenas följa gårdfarihandeln i spåren, såsom utländska luxvarors spridande bland allmogen, utprångiing af giftiga substancer, förnämligast arsenik m. m., samt den skadliga inverkan på sedligheten och helsolillståndet i allmänhet, som deraf skall härflyta, medelst utbredande af lättsinnighet och praktlystnad, jemtp i4 LagSamt Allm. Bcsv. och Oecoit, Utsk, Bctänhind#
Nu i ?i>keis fattiga tillstånd synes denna summa wara tillräckelia när ben blifw r rätt anwänd. Således böra de öfrige 420,000 R:dr afdragas bewillnings sum» man. L>kasä de 2§o.ooo"Ndr, som tillflyta Riket, i inkomst ärligen af vacancers betalande. De mäst uplysta medborgare förklara, att detta Nike nu mera aldrig län förswaras uran conscripkion, armering och cxeec.rina. De mindre uplyste af ofrälse och allmogen i allmänhet säga, akt om Rikets Her» rar (men ingalunda dest swenner och drängar) wilie hos Kongl. Maj:t supplicera, alt Han anhölle hoö Kejsar Napoleon, att Han wille garantera beflunmgen af mära uu warande och ägande provinccr, uo desse enfaldige memEor, akt sadank more ett bra fö: sivar, lorn kostade obetydligt. Presterffapet pä landet som altid llki nödencs lid lar si» tillflykt till Bibeln, uiropa högr detta Skriflcneö sprak: hwar och en lcswcr assintrv. AM Eswen torde mycken afprutning kunna ffe pa de 19 Tunnor Guld som Stats-Utstottel ansiagit till Finsta och Pommersta Armeen. Alt dctza tappra krigs, '» 924 Den i6 December. krigsmän, som blilwa qwar i Riket, böra belöna-, är och förblifwer Rikets ostridig» ssnldiqbet; men akt belöna dem, som äro eller bl-fwa NylVa och Tycka undersärare lärer finnas obilligt. Al de„ grund, dör hwao som afvrmaS pä bestå 19 Tunnor Guld asgä pä bewillnings-lumman. 6:0
Den inskränkning uti de allmänna Lane operetionerne, sorn anses blifva en följd afEilial-Diskonternes succssiva utredning, godtgöres och jernnäs, dels genom den af myntvärdets stadga befrämjade Skuldernes ufverfly ttning till Enskilde, dels genom förstärkning af de särskilda Näringarnes Dån-Fonder, dels derigenom att i Diskoruväg fublifver circulerande Bankens Stats, och Banio-Utskottcns Betänianden. 483 andel uti Filial-Piskonterne, bestående ej minelle utaf hvad sorn blir behållet af dess redan ägande Fordran för Crediti vdrne , än af hvad sorn till Assignationernes jnlösande vidare skulle contant utgå; och slutligen i synnerhet genom deri tillgång på Lån, Enskilde emellan, sorn anses blifva en följd deraf, att medlen icke vidare kunna, mot ränta, i Diskonterne insattas. Gruriderne för de i Götheborg och Malmö för,blifvande Diskont-Utrednings-Contoirens verksamhet, komma att, i sammanhang med öfrige Reglernentariska Stadgandeu, Rikets Höglofl. Ständers afgörande underställas. <j:o Hvad efter föregående dispositioner öfverblifver af Bankens årliga Intrader, användes till anskaffande af myntbara metaller, för att, när lämplig tid dertill inträffar, i allmänna rörelsen utspridas, i utbyte mot Bankens Sedlar. 10:0
Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-UIskottets Betänkande JH 41. ningen befrämjade en sådan ordning, enligt hvilken tvist om tillåtligheten af ett vattenverk komme att, såsom af motionärernes förslag otvifvelaktigt blefve följden, yppas först efter det anläggningen blifvit väl fullbordad. Olägenheterna häraf skulle säkerligen vida öfverväga de mindre, som härröra af nu påbjudna föregående undersökning, för hvilken kostnaderna till och med äro ringare, än om, såsom af Ola Nilssons förslag ofta blefve följden, undersökning håde af Kronofogde jemte Landtmätare och af Härads-Syne-rätt komme att äga rum, att icke nämna det besvär och den tidsutdrägt, den af bemälde motionär föreslagna skriftvexling hos Konungens Befallningshafvande skulle orsaka. Emot Svensséns hemställan åter, att ingen anmälan vare sig om den tillämnade eller om den fullbordade anläggningen skulle äga rum hos annan myndighet, än kommunens Taxeringskommitté, måste i öfrigt erinras, att qvarnar m. fl. dylika verk, hvilka nu draga grundskatt, skola genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg skattläggas, och att det följaktligen måste finnas meddelade sådana föreskrifter, hvarigenom det förhindras, att bemälda embetsmyndighet icke kommer alt sakna all vetskap om nämnda verks tillvaro. Dessa skäl föranleda Utskottet till den vördsamma hemställan, ali Ola Nilssons och Svenséns berörda motioner måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 11 Oktober 1860. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Sammansatta Lagsamt Allm. JBesv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 42. 1 JW 49. Ant. till Exp.-Utsk. den 16 Oktober 1860, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af vackt motion om utfärdande af vissa föreskrifter till beredande af säkrare kontroll derå, huruvida någon innehar förmyndare-befattning eller icke.