Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru i enlighet med hvad jag förut anfört, och om man ock må kalla det en ny motion, hvilken likväl i den nådiga skrifvelsen har sin orsak, jag anser det öfverflödigt att med vidare discussion derom uppehålla Ridderskapet och Adeln , emedan jag ändå är öfvertygad, att frägan måste hvila, på det man måtte deraf kunna taga någon närmare kännedom, nödgas jag dock utbedja mig Ridderskapets och Adelns tålamod ännu några ögonblick. Det torde vara ursägtligt att jag, så fort som möjligt, söker skingra de slutsatser en värd Ledamot tyckts velat draga af hvad jag för en stund sedan anfört, som skulle jag nemligen hafva ansett Kongl. Maj:ts skrifvelse innebära ett utsträckande öfver Grundlagen af Kongl. Majus höga rättigheter. En sådan tanka har aldrig af mig blifvit ytttrad. jag har blott i förbigående talat om en remiss till ConstitutionsUtskottet. Det är ganska möjligt, att man, vid afhörandet första gången af en skrifvelse, icke genast rätt fattar hvarje ord, icke alltid kan skilj» emellan comma och * punct. Men mig föreföll det, som Kongl, Maj-t Den 17 Julin 337 Maj:t förklarade det Han ej ansåge för Konunga* »tägten värdigt ett antaga de vilkor Riksens Ständer föreskrifvit. I sådant fall skulle dessa viH kor vara mot Grundlagen stridande} och då, efter den slutsats jag drager af denna Grund-, lag, det hvarken är Riksens Ständer eller Kongl. Maj t, som äger att, då stridiga meningar uppstå 5 densamma förklara, trodde jag för min del, att en remiss till Constitutions-Utskottet icke vore så alldeles ur vägen.
Det där sättet att ceremoniöst, långsamt och värdigt, lyfta hatten från sitt hufvud, med djupkänd högtidlighet sänka den mot knäet, gifva åt sitt af naturen fryntliga ansikte ett uttryck af nästan underdånig vördnad för att därigenom antyda, huru innerligt man i hela sin varelse är genomträngd af denna känsla, samt omsider låta hufvudbonaden, såsom buren af en högre makt, åter sakta sväfva mot höjden, innan den sättes ned å sin gamla plats på hufvudknoppen, — Vi ha kunnat i flere andre fall emancipera oss ifrån tyskt pedanteri och engelskt pryderi — kanske i vissa fall en smula för mycket, efter gammaldags åskådningssätt, men öfverhufvud taget i god riktning, därom är intet tvifvel. Förändrade uppfostringsmetoder ha medfört, att mycket, som förr ej » gick an », nu för tiden går an mycket bra, utan att någon människa däraf tager anstöt eller nå- gon skada sker. Ett litet betecknande bevis på denna erfarenhet lämnar förhållandet med den franske målaren Rochegrosses stora tafla » Babylons undergång », hvilken härom året förevisades i hr Blanchs konstsalong och beundrades af hela Stockholm. Samma tafla befinner sig nu i Miiuchen vid den stora konstutställningen därstädes, och har gifvit anledning till en petition med massor af underskrifter, begärande dess borttagande, enär alla dessa hustrur och slafvinnor, som måste deltaga och offrades vid Sardauapals sista orgie, icke äro tillräckligt klädda. — Uppfattningen af det konstberättigade och konstsköna har ej trängt djupt ner i Baiern, trots gamle kung Ludvigs » pinakotbek » och » glyptothek ». — Gå dit för resten, skall ni få se huru antikerna äro tillstyrda! För några dagar sedan lästes bland dödsannonserna, att grefvinnan W. A. född B., aflidit vid ganska hög ålder.
N:o 80, i anledn. af väckt motion, alt h usar-reg:tenas uniformer måtte förändras till likhet med dem, som äro fastställda för Skånska .Dragon-reg:tet; N:o 81, i anledt). af väckta motioner, dels om nedsättning i, dels ock örn upphörande af den afgift, som under namn af ’'brooch quai-afgift” uppbäres för till Stockholm sjöledes inkommande målbara våta varor, äfvensom alt afgälden för införsel af potates, sjövägen dit, icke vidare måtte utgöras; IST:o 82, i anledn. af väckt motion, alt de till kyrkorna anslagna medel, i den mån de icke erfordras för kyrkornas underhåll och öfriga i och för desamma nödiga utgifter, måga användas för undervisningens befrämjande; JNT:o 83, i anledn. af väckta frågor, dels örn K. Tlieaterns indragning och utarrendering till enskilda, dels om rättighet för enskilda alt anlägga theatrar i hufvudstaden, dels om upphörande af de afgifter, som för representationer i landsorterna erläggas till K. Theatern, dels ock 0111 den bevillning och de afgifter, sorn enskilde böra, för rättighet att gifva offentliga representationer, utbetala ; N:o 84, i anledn. af väckta motioner om afskaffande af lielfrihets-bref, och förändring i följd deraf i vissa delar af K, förordn. den 22 April 1829, ang:de passhandlingar för fartyg, hvilka segla till utrikes ort.
Tjenstemän medfört besvär ocb tidsförlust; hvadan Hrr Fullmäktige hemställt, om icke jemväl Kamereraren i RevisionsContoiret kunde för den af honom verkställda granskning af hvarje till betalning af Riksdagskostnadsmedlen uti RrgsContoiret företedd räkning, undfå Tvåhundra R:dr samt ContoirsSkrifvaren i BokslutsContoiret, hvilken ombesörjt utskrifningarne af de flerfalldiga anordningar som af utbetalningarne föranledts, Sjuttiofem R:dr, allt Banco; och således det belopp, hvilket, i förhållande till nämnde Tjenstemäns besvär, i och för Riksdagskostnadernes utbetalning, Hrr Fullmäktige trott sig böra föreslå, komma att utgörd 675 R:dr B:co. Med afseende på hvad Hrr Fullmäktige sålunda anfört; och då Utskottet tillika infaemtat den upplysning, att för Riksdagskostnadsmedlens utdelning och redovisning inom K. StatsContoiret vid sisth 18.13 års Riksdag, blifvit utbetald en summa af ggiR:dr B:co, har Utskottet funnit skäligt tillstyrka: att en Summa af Sexhundra Sjuttiofem (6y5) R:dr B:co anslås, för att, på sätt Hrr Fullmäktige föreslagit, fördelas emellan vederbörande, hvilka med Riksdagskostnadsmedlens utbetalning och redovisning egt och komma att ega befattning.
Det står då hvar och en öppet att, vid den sednare discussionen, yttra sig och söka vinna bifall till den me* ning, att saken tillhörer RiddarhusOrdningen; men frågorne blifva ej så sammanblandade, att man vill en del af,propositionen, men ej en annan. Det är endast i afseende derpå, som jag denna gång begärt ordet. Herr Lefrén: Då jag tog mig friheten föreslå ett annat sätt för frågans behandlande i formen, än det, som af andra Le - 46 Den 3 Februari i f. m. damöter blifvit gil la cl t, var det för att, undvika, hvad Grefve Frölich nyss yttrade, eller att frågan kunde intrasslas. Jag tror, att man hör skilja emellan bufvudfrågan och detaljerne. Visserligen går det äfven an, att först votera om den förra, under förutsättning att den anses blott vilkorligt antagen, och att sedan låta detaljerne komma under ny öfverläggning. Men som vän af publiciteten glömmer jag ej, att frågan så behandlades sista Riksdagen, och det är mig icke okändt, att många voterade Nej, i fruktan att detaljerne skulle blifva sådane, som de ej önskade. Ridderskapet och Adeln torde finna, att jag, i detta hänseende, ej vill nyttja någon taktik för att leda till det ändamål jag anser riktigast, men att jag helt öppet framställer, hvarföre jag föreslår den utväg, att, för att lugna sinnena, först bestämma vilkoren för publiciteten, och sluteligen låta hufvudsaken komma under öfverläggning och omröstning. Det har blifvit anmärkt af Herr Riben„ att han ej visste hvad jag mente med uttrycket, att vi borde akta oss för en sådan behandling af målet, alt ett MedStånds rätt kunde vara förnärmad. Jag får upplysa, att jag hade afseende på frågan om strafflagens behandling af Lagutskottet. Om ock vi icke besluta, att offentlighet skall äga rum inom Riddarhuset, lär det likväl Den 3 Februari i f. ra. 47 ej vara något af de öfrige Stånden förmenadt, att införa den hos sig.
Jag kan således icke annat än anse della innebära en ofantligt stor garanti för företagets framgång. I afseende pä skyldigheten för bolaget alt, såsom det vill synas af Gr. Lagerlijelkes förslag, mot en modifierad taxa transportera trupper samt arméens och flottans materiel, så delar jag helt och hållet Gr:ns åsigt. I England åro bolagen skyldige alt transportera brefpost gratis. Jag anser således icke alt det vore för mycket, om man här i Sverige bestämde det såsom en skyldighet för bolagen, alt emot nedsalta afgifter fortskaffa brefposten. I afseende på elektriska telegrafer, är jag icke af samma tanke med Gr. Lagerbjelke. Det är icke någon ovilkorlig nödvändighet för en jernväg, alt hafva en elektrisk telegraf. Alt ålägga bolaget, alt ovillkorligen inrätta en sådan telegraf samt alt åt kronan förbehålla rättighet, att kostnadsfritt begagna den, anser jag icke rätt, utan måste i denna punkt skilja mig från Grins förslag. Gr. von Rosen: Jag har tagit mig friheten att nu begära ordet, för att återkomma till den omtvistade punkten. Om Gr. Lagerbjelke och Frih. af Ugglas benäget hade godheten att kasta ögonen på min till K. M. ingifna anhållan om tillåtelse att få inrätta jernvägar här i Sverige, så skulle de finna, att jag derutinnan just föreslagit, att man för billiga vilkor skulle föra posten och forsla trupper. Den förra oktrojen är icke förbi såsom Frih. af Ugglas förmodat, utan den har 20 år att löpa, innan den slutas. Grundprincipen är der upgjord och derföre behöfva vi icke nu mycket derom orda; men jag får äfven äran uplysa, att ganska besynnerliga förhållanden kunde upstå, om man drifver saken för långt. Låtom oss tänka oss ett bifall till Gr. Lagerbjelkes förslag, samt att taxan under ett krig är mycket lågt nedsatt, och att en ofantlig transport då kommer alt ega rum på jernvägen. Förhållandet blefve då, alt bokslutet för året kunde visa, icke allenast en så betydlig brist, att icke ens_ de 5 proc. betäcktes, ulan inkomsten äfven 538 Den 28 Augusti e. m. vida nnderstege detta förhållande.
Prediko-texter, nya, och ny Kyrko-handbok, angående förslag dertill: I. 116,' 121, B.'122; B. III. 207, 266, 339. A.. 350, 351, 373; B. V. 445: VI. 422, A. 422; E. VII. 142- Predikstol, angående skyldighet att för uppläsande derå aflemna handling in duplo, när bevis öfver uppläsandet fordras: B. III. 662; A. IV. 13 Prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller, angående: se Protokoller. Prest, angående väckt motion, huru förfaras skall, när prest, som saknar medhjelpare, önskar begå Herrans Nattvard, eller vid Nattvardsgång behöfver embets-biträde: B. V. 445: VI. 428, A. 428. Prest-betyg om personer dömde för brott, angående förändring i föreskriften rörande beskaffenheten deraf; motion af Herr Anders Gustaf Pålman: se Motioner. —, angående upphörande af skyldigheten att vara försedd dermed ; motion af Friherre Steffan Creutz: se Motioner. Preste-boställen, angående rättighet för församlingarne att använda skog å sådane boställen till kyrko-byggnad: B. V. 240, 278, A. 278. —, angående afverkning och försäljning af skog från nämnde boställen för beredande af medel till pensions fonder för Ecklesiastike tjenslemäns enkor och barn: B. IV. 276, 489, A. 489. Presterlig tjensteårs-beräkning, angående upphörande eller förändring af lärares vid Universiteten och Elementar-läroverken rätt dertill: B. IX. 112, 156, A. 163; U. XI. 116, 251, A. 251.
SBib en lifa bejfaffab jemforetfe nteb be öfriga år, Ijmilfa tillböra bet becenniutn, font meb år 1854 afflutabed, beftnneö beremot, att be merfliga brotten ftjinämnbe år unberftigit antalet af jabana unber anbra åren, meb unbantag af år 1850, äfmenfom att be f. f. gröffta brotten marit år 1854 fåtaligare än imber något år feban 1847. 3)å, efter föreningen emellan ©merige od) Norrige, befläminelfeÄomi^rSag ännu ide blifmit mebbelab, i pmab förhållande tiH fjmaranbra b ed fa Äonungarifen böra bettaga uti uppjläHanbet af ben frigdmaft, forn för bet. lipprätt^ållanbet af beråd gemenfamtna fjelfftänbigl)et och ära må finnad erforderlig, l)ar Äongl. 0Jlaj:t, font af ©in bligt fåfont Uniond-&'onung funnit @ig uppmanad att, i l)mab på Äongl. 9Raj:t fan anfomtna, föfa få benna för be bägge Olifena lifa migtiga angelägenhet på ett tillfrebd Äronprinfeit, fåfom Ordförande, uppgöra förflag till en för be förenade Olifena gemenfam Sag angående l)martberad bidrag till bet famfälba förfmaret till lanbd od) matten; od) mill Äongl. 9Jlaj:t, feban fåbant förflag blifmit till Äottgl. 20laj:t aflemnabt od) undergått ben forgfälliga granfluing, font ärenbetö grantaga beffaffenl)et fräfmer, påfalla få mät Oiifetd ©tänbcrd, font Olorffa ©tor SRaj:t t itåber förorbnat, att ifrågamarattbe ärenbe, för närmare utreb Ottena, i fantmanpang meb pmilfet ärenbe
Som den å delta anslag uppförda 6:le Fördelnings-Generalslönen å 9,000 R:dr, jemlikt hvad vid sista riksdagen beslutades, skall till Statsverket indragas i den mån de med Rikets Ständers begifvande tillförene derå anvisade pensioner till ur tjenst afgångne Generalpersoner och OlVerstar icke vidare blifva behöflige, har E. K. Maj:t, sedan en sådan pension å 650 R:dr numera upphört alt utgå, föreslagit, att ifrågavarande anslag, som för närvarande utgör 85.100 R:dr, måtte med nämnde belopp minskas, och hafva Rikets Ständer, med bifall härtill, bestämt ifrågavarande anslagssumma till 84,450 R:dr. 5:o. G enera/s ta bs-o/fcer ares bildande. E. K. Majit, som vid förra riksdagen lill Rikets Ständers pröfning framlade ett fullständigt förslag till General stabens organisation, hvilket dock ej blef af Rikets Ständer antaget, har — under uttalande af den åsigt, att hufvudgrunderna för nämnde förslag voro rikliga och ändamålsenliga, samt alt, om äfven Statens tillgångar för närvarande ej medgåfve den föreslagna organisationens utförande, angeläget likväl vore för underlättande af organisationsplanens framlida verkställande, att de anslag beviljades, som funnos nödvändiga för vidtagandet af åtgärder till Generalslabs-officerares bildande, hvarvid ordnandet af både den tbeoretiska och den praktiska undervisningen intoge främsta rummet — i sådant afseende äskat följande anslag: till arfvoden åt lärare i Generalstabs-ämnen 2,000 R:dr, „ fältöfningar 1,500 „ „ resestipendier ■ ■ 3,000 „ tillhopa 6,500 R:dr; Expeditions-Ulskottets Förslag lill underd.
I anledning af den erinran Herr Grefven och LandtMarskalken gjort i afseende på io:de punkten, tycker jag inig finna nödvändigt att göra en förändring af redactionen i sista momentet. Der står nemligen: 485 Den II September e. m, dermed bejiridas af RiksgäldsContoiret de utbetalningar och anjlag, forn Rikfens Ständer vid denna Riksdag förejkrifva, Häraf tyckes, som skulle desse medel dertill vara tillräcklige. Men då Ridderskapet och Adeln förut bestämt, att RiksgäldsContoiret skall hafva ett obegrånsadt creditif, har man förutsatt, att desse medel ej skulle blifva tillräcklige. Jag tror derföre att redactionen blefve mera tydlig på följande sätt: Desfa medel användas af RiksgåldsCoritoiret till de utbetalningar och anjlag & c. Herr Hjerta: Hvad den redaction angår, som Friherre Cederström föreslagit, får jag anföra, att det år just den, som Utskotten sökt med noggrannhet undvika. Om man bibehåller den, skulle det förutsättas, att den oriktiga prin: cip ännu hyllades, att Riksens Ständer åro i den ställning, att de kunde anbefalla sin Bank att göra utgifter. Meningen har just varit, att detta icke hädanefter, till mehn för all ägande rätt, skulle kunna ske, och allenast Bancovinsten, som från gammalt ad pios usus varit anslagen, skulle kunna användas och af Stånderne anordnas till Statsutgifter. Denna bör till RiksgäldsContoiret Öfverlemnas, och derföre har redactionen blifvit sådan, som den nu år; ty står det qvar, som Friherre Cederström föreslagit, att Riksens Ständer kunna anordna utgifter på Banken, så fortgår äfven samma förhållande, som ågt rum sedan 1810. Då RiksgäldsContoiret år Riksens Ständers penninge-bureau, har man ansett det vara bäst, att utbetalningarne derifrån göras. Det leder till ordning; och att ej liqviderne blifs Din n Septeniber e. nt. 48g va sammanbiande.
Men då man ansåg en låg recognitionsafgift vara ett alldeles oeftergifveligt villkor för inrättningens fortkomst och bestånd, heldst det icke är en hög pro* cent af ett litet cjuantum varor, utan en låg af en myckenhet, som bör bereda vinsten för inrättningen; så kunde på denna anmärkning icke afseende fästas; och då derjemte upplystes, att recognitionsafgiften blifver förhöjd till 1 procent, den skulle vara högre, än hvad som pä nederlagsorten erlägges, fanns deraf ett ännu ytterligare skäl, att i denna del förblifva vid hyad föreslaget blifvit. Att tiden af tre år, inom hvilken ut* landningar, sorn ej egde fast egendom, likväl skulle anses berättigade till naturalisation, vöre för kort, och borde åtminstone bestämmas till feni. Denna anmärknings riktighet erkändes, och beslöts tillstyrka den förändring uti de villkor, § för öfrigt innehåller: att för utländningar, som ej äro egare af fastighet, må naturalisation icke Be sv. och Ekon, Utsk, Betänkanden, 143c komma i fråga, förrän efter 5 års vistanda pä stället. 35:0 Att den föreslagna rättigheten, sorn för utländningar, hvilka å porto franco orten sig nedsatt, blifvit föreslagen, att åter fä utflytta, utan erläggande af de af gifter, sorn under namn af jus detractus vanligen ega rum, vore oriktig, emedan denna afgift vore att anse såsom en skälig ersättning för det skydd de njutit. Denna anmärkning befanns vara grundad på en missförstånds snålhets.princip. Det syntes klart, att om man vill befrämja capitalisters in flyttande, böra dem lemnäs säkerhet, att när som heldst kunna med sina capitaler åter utflytta; i annan händelse må man fåfängt hoppas deras ankomst. Utvidgad handel finnes icke utom capitalen. Capital, använ* da i handel, sprida allmänt välstånd i orten, och erlägga dymedelst i förväg de af anmärkaren, för Capitalens utförande äskade afgifter.
Lundberg och N. Lilljedahl icke till Cj/fi Riksens Ständers liittransport från Krono-Magazincn i Malmöhus Län, erhöllo de qvantiteter Spannmål, som de med dem af Direction, härstädes afslutade Gertepartien innehöllo, hör Direction underdånigast upplysa, att de fragtslut, Direction under den i3 April 1818 betingade, grundade sig på den då för handen varande tillgång i Malmö, Landskrona och Ystads Magazin, men att jemlikt Eder Kongl. Maj:ts B e fa 11 n i ngs li a f v a u d e s i nyssberörde Län Skrifvelse af den 2 3 i saulina månad, orsaken tili den sedermera uppstådde brist i lasterlie, egentligen härrört deraf, att en del Possessionater icke hade fullgjort de med dem ingångne Upphand! ings-contract, med beräkning af h vilka upphandlingar , någre på förhand och till tidens vinnande af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ingångne fragtbeting blifvit gjorde, till ernående af det ändamål, Spannmålens skyndsamma hittransport j som jag Fock åsyftade med ett af mig förut Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i handbref gifvet förordnande, örn sagde befragtning, hvilket förordnande af mig ansågs så mycket angelägnare, som det om våren 1818 var af yttersta vigt, att med all möjlig skyndsamhet på första öppet vatten bitbekomma de partier Spannmål, som till utsäde härifrån borde åt flere af de Norra Länen och de vid Mälaren belägne, afgå; men då ett sådant förordnande af skyldig omtanka, att afhjelpa de trängande, behof ven meddelades, skedde detta i den säkra öf - Revisorers Berättelse. 947 verl}*geise, att ali den Spannmål, som genom behörigen afslutade Upphandlings-contract var att påräkna, skulle i Magazinen ingå, och att af sådan orsak ingen brist i de sedermera till biltransport anordnade partier Spannmål skulle uppstå. 5:o
Ett sannskyldigt praktverk, men dock derjemte, hvad mera är, en mönsterbok af verkligt praktiskt värde för konstslöjden i hemmet, för yrkeshandtverkaren på de mest skilda områden! 85 planscher med mer än 1 000 af bildningar, de flesta utförda i rikt färgtryck, gifva en fullständig öfversigt af ornamentikens utvecklingsgång genom olika tider och inom olika stilarter. Arbetet borde. finna väg till hvarje hem, för hvilket icke sjelfva penningeutgiften lade oöfverstigligt hinder. Priset — 25 kr — kan ej heller betecknas såsom obilligt i förhållande till verkets dyrbara och solida elegans. Kortfattad handledning i geometriskt träsnideri eller så kalladt träsnideri i almogestil af Wilhelm 01- denburg. Helt visst en kärkommen hjelpreda för den vackra slöjdens talrika utöfvare — eller kanske snarare: blifvande utöfvare. Priset, 50 öre, kan ej vara egnadt afhålla någon; och då har man dertill illustrationerna på köpet! Praktisk lärobok i engelska språket af G. G. Zetterqvist. Detta arbete baserar sig på det s. k. mästerskapssystemet, hvilket pröfvats och befunnits synnerligen lämpligt och ledande till snabt resultat, särskildt för sjelfstudium. Bokens uppställningsform grundar sig förnämligast på Ollendorffska metoden, hvilken anses stå oöfverträfiad i förmåga att befrämja lärjungens praktiska framsteg. Kan på det lifligaste rekommenderas åt alla, som inom en jemförelsevis kort tid önska lära det engelska språkets ej blott läsande, utan äfven talande och skrifvande. Manuskript, som ej antages till Införande, återsändes, så vida porto blfogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. Af F a h l c r a n t z &amp; C:os Universalbibliotek ha ytterligare häftena 7 — 14 nu utkommit, innefattande följande framstående arbeten: Chamisso: Peter Schlemihls underliga historia, öfvers. af Alfred Victorin; Byron: Ung Haralds pilgrimsfärd, öfvers. af A. M. Malmstedt; Luther: Om kyrkans reformation, öfvers.
dels ock flere för undervisningen i agrikultur-kemi och fysik, nödiga instrumenter, jemte samlingar af åkerbruksoch andra redskaps modeller m. m. Härjemte har Utskottet af tillgängliga handlingar inhemtat, att för uppförande af byggnader i och för undervisningen samt för inrymmandet af lärare och lärjungar, institutet utbetalt en summa af 29,705 R:dr 4 sk. 3 rst., som, sammanräknad med hvad institutet utlagt för inventarier, utgjorde ett belopp af 62.599 R:dr 32 sk. 11 rst., hvilket till någon del blifvit anskaffadt genom skuldsättning hos enskild person. Bih. lill R. Enär sålunda blifvit ådagalagdt, att de af Rikets Ständer, vid sist hällne riksdag, beviljade -4,000 R:dr till Ultuna landtbruksinstitut icke varit tillräcklige till denna läroinrättnings försättande och underhållande i sådant skick, att densamma kunde, såsom vederborde, verka för det ändamål, som med dess stiftelse afsetts, samt det är lör landels förnämsta modernäring af största vigt, att ifrågavarande landtbruksinstitut icke måtte, af bristande tillgångar för oundgängeliga behof, hämmas i sin utveckling, utan tvärtom så fulländas, att det kraftigt kan inverka på jordbrukets förkofran, finner Utskottet sig äga skäl tillstyrka Rikets Ständer att, emot förbindelse för institutet att hålla 24 friliirlingar och 4 frielever, bevilja den för landtbruksinstitutet af Kongl. Maj:t äskade förhöjning i anslaget, som alltså hädanefter skulle komma att utgå med 8,000 R:dr. Hvarjemte Utskottet, som anser det icke vara med god ordning öfverensstämmande, att en statens inrättning häftar i skuld hos enskild person, får hemställa, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att styrelsen öfver merberörde landtbruksinstitut varder i nåder lörständigad, att för framtiden undvika större utgifter, än tillgångarne medgifva. 8:o.