Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domaren skulle lemna stämningar, Protocoller och Domar utan betalning til Parterne, hwilka icke böra undgå de med Rättegängar nu förknippade utgifter, utan ' Den 21 Julik. 389 dem aläggas Charta afgift, förhöjd i förhällande med nu gällande Expeditions - Taxa, bwrlken afgift af Ortens Upbördsman, sedan han frän Domaren derpä erhällit, efter hwarje Tings flut, en förteckning, kunde upbäras och i Ränteriet til Statens behof deponeras. Wid et sädaut förbällande blef Domaren stiljd frän en tilökt inkomst genom manga rättegångar : et kort strifdätt more lika lönande med et länat. Och om derjemte, ur en annan spnpunot än hittils stedt, bedömdes ensakägare som erböd och en Ämbetsman, som antingen före sakens afflutande eller efteråt emottog nägon större eller mindre gafwa, som i sednare händelsen får det lindrigare namnet discretion , skulle ju följderne otwifwelaktigt blifwa Rättegängars förlikande, förkortande och förminstande samt förtroende emellan Ämbetsmän och Folket, som nu saknas, men hwilket wisterligen were medwerkande Lil Statens wäl. Stockholm den 87 Jun i i i8v9. L. ^Veiclenbfelm. Remitterades til Lag - Utstottet. Grefwe hamilton, ^xei, inlemnade ett Memorial hwilket uplästes: Word - Zgo Den 2l Julik' Wördsamt Memorial! Sedan den billiga frägan ar afgjord, ak hwar och en får besitta jord af hwad natur som häldst, hansig tilhandlat och förwarft, underställer jag ödmjukeligen Högloft. Ridd-.rffapet och Adeln at ännu mer fullborda sitt he>- dcrswerk genom förklarande, ai all förpantning ellerafhandling, hwars afsigt warit eludera fordna Författningar, mä äga samma kraft och werdau som Lagligs köp, och.Domarena wara pligtigs utfärda fasta och sköte.
KankpSedelstockens belopp, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Betänkande gilla, med anmodan till Banko-Utskottet, att i afseende på den för handen Varande Finance-Reglering skyndsamligen till Riks-Stånden uppgifva Banko-Sedel-stockens belopp från den 1 Januari i 1800 till den 31 December 1817, samt med förbehåll, att vid allmänna Finance-Regleringens afgörande äga öppet, alt, der så nödigt skulle synas, ånyo företaga frågan om Hankens årliga publicité till pröfning; uti hvilket beslut de öfrige Respektive Riks-Stånden »kulle vänligen inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUlskottets den 20 dennes afgifne samt den 27 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, angående väckt motion örn inlösande af de så kai-! lade Schlegelska godsen i Hallands Dan, ansåg Ridderskapet och Adeln berörde Utlåtande böra till Banko-Utskottet remitteras. S. D, I anledning af gjorde anmärkningar b 4g6 Prot. Utdr. d. 29 Maji 1818. återremitterades följande Utskotts afgifne och den 23 dennes på bordet lagde Betänkanden, nemligen: Till Stats-Utskottet: Af den 13 dennes, i afseende på de under Kongl. Commerce-Collegii förvaltning stående fonder och medel. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Af den 15 dennes, angående väckt fråga om det vid Höganäs i Skåne befintlige Stenkols; verks öfverlagttnde af Staten, Till Bevillnings-Utskottet: Af den 22 dennes, angående förslag tillen blifvande Bevillnings förordning, S. D.
Suppleanten är således genom dödsfallet verkelig Ombudsman, och den åtgärd, som sedermera återstår, är alltså blott en formalitet, hvarigenom han kallas till tjenstgöring, men denna kallelse bör af Ständerne, och icke af deras Fullmägtige, under påstående Riksdag, utfärdas, Slutligen får jag anföra : att om Ridder skapet och Adeln af mina förra yttranden icke tillfyllest kunnat inhemta mitt ogillande af Fullmägtiges förfarande, så får jag nu högtidligen förklara det, men anhåller för öfrigt att målet måtte läggas till Handlingarne, * Herr Lefrén: Jag vågar smickra mig dermed att Riddersakpec och Adeln icke ogillar, det jag åter begärt ordet. Lika med Herr vört' Hohenhausen var jag en bland de 122 som voterade emot Grefve von Rosens motion, på den grund, att jag (rodde det böra vara Riksens Ständers första åliggande att vara consequente, hvarom jag icke kunnat vara fullt öfvertygad, i fall ett nytt val inträffat. Da, förra gången, Örn* budsman tillsattes, önskade jag, det Herr Ehrenborg måtte erhålla denna befattning framför Herr Richert, emedan jag icke kände den sednare. Jag har likväl voterat emot Grefve von Rosens Motion. Det hindrar dock icke, att det varit Ständernes rätt att inkalla Herr Richert, och det är för att bevisa detta, sorn jag anmält mig. För min del anser jag nödvändigt, det Ridderskapet och Adeln drifver saken derhän,' att vj få uttrycka vår tanka öfver Fullmägtiges handlingssätt. Sen 3 Öctobcr J. m. *5 Di Riksdagen ännu icke är slut, kunna vi ännu en gång komma i samma ställning, i fall den Ombudsman, som härnäst väljes, äfven afsäger sig. Herr Stråle har anmärkt, att Fullmägtige aldrig kunna komma i tillfälle att välja JustititeOmbudsman. Jag nödgas motsäga denna sats, ehuru jag derigenom kan synas motsäga mig sjelf.
— Spens, Fullmägtig Grefve Mörner, Adolph Göran, StatsSecreterare. __ I, Friherre Oxenstjerna af EkayCarlGustaf, Envoyé. „ 36, — Mörner af Tuna, Friherre Mörner, Otto, Major. — 227, Rudensköld, Thure Gabriel, ÖfversteLieuteJ nant. 296, — Runth, Fullmägtig Grefve Ruuth, Gustaf Eric, Kammarherre. 501, Herr Pålman, Otto Fredrik, Major. — 745. Bruce, Adam, Idof Junkare. irsta Afdeln. s:dra — 6;te — 7;de — loide —, I3:^e — g2:dra _~ 24lde — 90 Den 14 Mars. 43‘dje — N:o 2029. Herr Adelskjöld, jjohan, Ryttmästare. 47:de 2172. Lorichs, Nils, Lands höfding. Friherre Lagerbjelke, Gustaf, anmälte, det han, som efter en för några veckor sedan inträffad sjukdom icke ännu kunde påräkna mer än några kortare mellanstånd af förbättring, såge sig af sådan anledning nödsakad att med tacksamhet nedlägga det honom uppdragna förtroendet att vara Ordförande i Expeditions-Utskottet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föredrog den på bordet lagda och vid justeringen af Protocollet för förlidne gårdag för Ridderskapet och Adeln uppläste motion af Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham , innefattande hemställan om bifall till ConstitutionsUtskottets Memorial af den t3 Augusti 1812, med tillstyrkan, att vid hvarje Riksdag Riksens Ständers JustitiaeOmbudsman borde till ConstitutionsUtskottets granskning öfverlemna de af honom, sedan nästföregående Riksmöte, förda Diarier öfver hans Embetsåtgärder; hvarefter Herr LandtMarskalken lät uppläsa berörde betänkande, som, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln Bifölls.
Emellertid utgör den ifrågasatta jernvägsförbindelsen ett oeftergifligt vilkor för att af kommunikationsleden kunna draga full fördel, och jag kan, såsom målsman för Jemtland, icke annat än på det lilligaste instämma i Frih. Leuhusens motion, för hvilken jag tillika får hembära honom min erkänsla. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., remitterades motionen jemte yttrandet till Stats-Utsk:t. Upplästes och remitterades till Lag-Utsk:t en af Hr Dardel, Fritz Ludvig, inlemnad motion, N:o 117, om stiftande af en lag ang. efterbildningar af fotografier m. m. Upplästes och remitterades till Lag-Utsk;t två af Hr Ulfsax, Adolf Fredrik, ingifna motioner: N:o 118, om den personliga frihetens skyddande; och N:o 119, ang. ändring i lagens stadganden om giftomannarätt. Upplästes och remitterades till Stats-Utsk:t en af Hr von Ehrenheim, Per Jakob, inlemnad motion, N:0 120, om pension åt Häradshöfdingen Fredrik Wilhelm Strandbergs enka, Fredrika Strandberg. Upplästes och remitterades till Stats-Utskd en af Frih. Liljencrantz, Johan, ingifven motion, N:o 121, om ett årligt anslag å 6,000 rdr, att användas till stipendier ä studerande 122 Den 15 November f. m. vid Rikets Universiteter, som vilja under loppet af minst ett läseår idka studier vid Universiteterna i Christiania eller Köpenhamn. Upplästes och remitterades till Stats-Utsk:t en af Hr Kuylenstjerna, Carl Johan Gammal, inlemnad motion, N:o 122, angående upphäfvande af afradsafgiften för tillverkning af de s. k. ädla metallerne, eller åtminstone för koppartillverkningen.
barn, lämnade sig; då kandidaten i det närmaste studierna för med mycket sin flesta Lincoln Paijkull, var färdig läkarekallet, troddes stora skola utöfva Räck fram Som och bar hon gång af m a k e o c h b a r n de med hvilket slutligen Under denna uti t u n g a e n ljuf tröst att kärleksfulle sitt under i s o m svensk dess också väsen och sina de stunder Han som han ömma omsorger för h e n n e kunde vara skilj d saga lyssna N ä r kraftig blifvit utnämnd till t ä n k a, att h o n skulle n o m arbeta p å eget laboratorium i höst. glädje blef henne uppstigen från d o c k ej förunnad. För minnet framstår den i ljuset. nordan S. Enär rektorn v i d ett tekniskt friherrinna sköna hemmet storstäder, sällskap åt fru R o t h b a u m, gift läroverk. med Detta var bland de sju hem, som annonanlände till d e n stora s t a d e n såg frågande friherrinnan hade samt från som en sönpå hvarje mera s k r i f v i t, att f a m i l j e n b e - två v u x n a döttrar — men då damerna, granskade j a g hvarje herre, såg ut Herrarnes kärft än sång! N upp, HEMKOMMEN från sionatet i storstaden, alla k l a s s e r i e t t föreföll köpingen taga elementarläroverk för m i g föräldrahemmet inskränkt än banalt. m i g till f ö r att Usch Jag flickor, sällskapslif hade näste? » Nu dig en skall klädningar. ouppackad, o c h d e s s u t o m börjar d e n att bära god följ det troligen ej skulle vara bemärkt. Nej, het romaner b l i fört. e x. neptuniskulle ha lagt omkring skröpliga lekamen. SjukgymBrr! allt med undviker desvis med platser, för stor n ä r g å n g e n h e t mina j a g helst; uppodladt mitt för sinne ligger lifvets mera företrä- estetiska sidor. tillagningen så af godmodigt, skalkögonen.
Cederström här upgifvit, att en i Wermland boende person skulle hafva tillskrifvit honom med begäran, det han måtte förorda detta företag, under försäkran, att bolaget ämnar fullborda detsamma, äfven om icke något anslag bevMjas; men hvad detta beträffar, så torde väl många omständigheter böra af bolaget tagas i'betraktande, och blifva föremål för dess beslut, innan sjelfva företaget kommer till verkställighet, så att hvad Frih:n i detta fall anfört lill stöd för sitt yrkande, icke torde af R. o. Ad. tilläggas något afseende. Frih:n har vidare åberopat Hr Ofverste Erikssons yttrande. Denne mans skarpsinnighet och förmåga att bedöma verkstållbarheten af ett företag, så beskaffadt, som det ifrågavar:de, lärer ingen hvarken kunua eller vilja betvifla, och om hans yttrande i detta fall Den 29 Juni e. m. 579 vöre grundad! å en på stället verkställd undersökning, samt med anledn. deraf nprättad plan, jemte kostnadsförslag, skulle jag visserligen icke tveka, att till detta yttrande sälta fullt förtroende, men så vidt liär blifvit upgifvel, har Öfverste Eriksson blott rest utefter Clarelfven, och derunder beskådat densamma, samt efter den öfvertygelse han vid det tillfället förvärfval, afgifvit sin förklaring öfver lämpligheten af sluss-anläggningarne vid Forsshaga och Dejeforss. Detta förefaller mig vara ungefär detsamma, som om en IngeniörGeneral skulle resa omkring i Riket för ali utse försvars-ställen, och sedan yttrade, att, efter det omdöme han vid en hastig öfverblick af en orts beskaffenhet fattat, del eller det stället vore lämpligast för en fästnings-anläggning. Han har dermed icke sagt, hvarken hvad kostnaden skulle utgöra eller inlåtit sig i detaljer, aug:de sjelfva fäslnings-anläggningen. Skulle man härom till honom framställa frågor, så blefve tvifvelsutan hans svar, att, fastän han ansett företaget både lämpligt och nyttigt, så kunde han likväl icke förr än, efter noggrann undersökning på stället, hvarken beräkna kostnaden eller närmare bestämma huru anläggningen borde utföras.
Då, som mig är berättadt, denna Canals hela sträcka fordrar 60 slussar, hvaraf en säges vara färdig efter 5 h 6 års arbeten, och 5g således ännu återstå; frågar jag: är det icke troligt, att man, 5 år härefter, skall finna sig nödsakad, att requirera ännu 3 millioner? Jag frågar, om man ej med någon slags billighet skulle kunna misstänka den för bristande kunskap och insigt i dylika saker, som kunnat uppgöra ett förslag på en million 600,000 Hulr, till ett f öretag, hvartill man nu redan medgifvit, att 8 millioner erfordras? Ty att någon med vilja och uppsåt, af egennyttiga afsigter, sökt förleda både enskilda och Staten, är väl icke tänkbart; men missräkningen är dock för stor. Jag frågar derföre, med hvad säkerhet kan man lita uppå, att de nu begärda 3 millioner skola förslå? Jag fruktar, alt denna profetia slagit alltför mycket in. Grefve von Platen föreslog 1815, såsom ett vilkor för att af aetieägarne infordra mera, att garanti för en billig och laglig ränta skulle lemnäs dem, i händelse verkets inkomster icke skulle komma att räcka till. Grefve von Platen medgaf, att arbetet ej kunde bedrifvas utan allmänt biträde. i8i5är det första gången delta medgafs. Grefve von Pla - D e n 26 Mars f. m. 67 ten började nu alt öfverflytta liela företaget ifrån ett enskilt lill ett allmänt företag , och geck dervid så långt, att han den 22 Julii förklarade Bolagets, i förelaget insluckne, medel såsom ett lån till Statens nytta.
Att tiden för Lands-tingets lagtima sammanträde blifvit utsatt till September månad anser Utskottet lämpligt, emedan vid denna tid på året dels de sedvanliga sommarutflygterna och de hufvudsakliga landtbruksgöromålen äro afslutade och dels den egentligen kilina och mörka årstiden, som skulle kunna göra färden till samlingsorten besvärlig för aflägse boende Lands-tingsmän, ännu icke inträdt. Och att sammanträdet öppnas å en Måndag och således, enligt regeln, kan afslutas sist påföljande Lördag medför ock den fördelen att Lands-tingsmännen ej behöfva onödigtvis uppehålla sig i residens-staden någon dag då session ej eger rum. Men deremot anser Utskottet stadgandet att Lands-tinget ovilkorligen skall hållas under tredje veckan af September kunna göra svårigheter. Under denna ATecka inträffar t. ex. marknad i flera residens-städer. Och då någon olägenhet ej kan vara att befara af att åt Lands-tinget sjelf öfverlåta sammanträdestidens närmare bestämmande, tillstyrker Utskottet en förändring af §:n i denna syftning. För det fall, att ett län, enligt § 63, fördelar sig på två Lands-ting, torde ock något tillägg i denna § böra inflyta till bestämmande af samlingsorten för det af do båda Lands-tingcn, som ej kan sammanträda i residens-staden, och bar Utskottet ansett bestämningsrätten äfven i detta afseende böra åt Lands-tinget sjelf öfverlcmnas. Då det slutligen synes vara af vigt, att ej ett möjligt förfall för Landshöfdingen personligen beröfvar ej mindre Låns-styreisen tillfälle, att på stället vinna närmare kännedom om Lands-tingets förhandlingar och de skäl, som i förefallande frågor å ömse sidor andragas — än äfven Lands-tinget förmånen att kunna af någon närvarande representant för Läus-styrelsen erhålla erforderliga upplysningar, anser sig Utskottet böra förorda hvad Borgmästaren Stolpes reservation i detta afseende innehåller. I fäll hvad Utskottet sålunda anfört vinner Rikets Ständers bifall, torde denna § böra erhålla följande lydelse:
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOll. BECKMAN, 1854. Sanhilda Utekottete Memorial, N:o 7. i N:o 1. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Febr. 1854, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, om belöning för uppfinning af ett instrument, som utvisar mängden och gradtalet af tillverkadt bränvin. Högvördiga Preste-Ståndet har till Särskilda Utskottet remitterat en af Herr Lektor Sondén väckt motion, att en belöning af 1,000 R:dr banko må af allmänna medel utsättas för den, som uppfinner ett instrument, hvilket när som helst tillförlitligt utvisar, huru många kannor bränvin afverkats genom den redskap, hvartill den blifvit fogad; hvilken belöning borde, efter motionärens förslag, höjas till 2,000 R:dr Banko, om instrumentet tillika förmår angifva medelhalten af ren sprit i det tillverkade bränvinet. Utskottet, som erkänner rigtigheten af den tanke, hvarifrån motionären utgått,' och inser nyttan af sådana machiner, enär genom deras användande kostnaden för den tillsyn, som, enligt Utskottets åsigt, bör af härtill utsedda kontrollörer utöfvas, torde kunna minskas; äfvensom genom dem kunde beredas en ökad kontroll å tillverkningen, anser sig emellertid icke böra för närvarande tillstyrka något definitift beslut i anledning af motionen, då flere vetenskapsmän redan anmält sig vara sysselsatte med uppfinningar i samma syftning, och Utskottet tagit närmare kännedom om en af Kongl. Vetenskaps-akademiens fysiker Herr Professor Edlund och Laboratorn vid Kongl. Teknologiska Institutet, Bergsfiskalen Styffe företedd ritning, hvilken de inför Utskottet förklarat, å en machin, som synes kunna uppfylla ändamålet. För att komma i tillfälle att bilda sig ett bestämdt omdöme, erfordras emellertid att få se machinen utförd; och då icke begäras kan, att uppfinnarne underkasta sig kostnaden härför, utan säkerhet, huruvida machinen slutligen blifver gillad och använd, anser Utskottet skäligt, att försöken ske på allmän bekostnad.
4 Ordinarie Canzlister dito dito 3. 0 Extra-Ordinarie Canzlister dito dito 3- Hörandes härvid iakttagas , att hvad som redan af Ordinarie Notarierna och Cänzlisterna är uppburet, vid slutliqviden afdrages. Eika - I Den 7 Augusti 3 07 Eikaledes och då Stats-Utskottets samtlige betjening varit ifrån Utskottets organisation till Riksdagens slut uti en trägen och jemn sysslosättning, och göromålen i nämnde Utskott varit af särdeles mängd och vidlöftighet vid denna Riksdag, i jemförelse med de föregående; hafva Riksens Ständer beviljat den tillökning uti nyssbemälte Canzli-Betjenings dagtractamente, att Utskottets 2:tie Notarier måga få uppbära 4 R:d, samt Canzlinerne, lika med Ståndens» 3 R:d , allt Banco, om dagen hvardera, räknadt från den tid, tractamente, efter hvad förut stadgadt är, dem tillkommer; och få Riksens Ständer hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Maj:t täcktes låta Nådig befallning utgå om dessa salunda beslutna belöningars utbetalande af de till Riksdagskostnadernas bestridande anslagna medel. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Majus tmdsrdånigste tropligtlgste tjenare och underlåter På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner h. t. Landtmarskalk. På Prest-Ståndets vägnar J, A. Lindhlom 31; T. Talman. ■På 388 Dera 7 Augusti På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets våghar Lars Olsson. D. r. Talman. vägnar JI. Schwan. h. t. Talman.
I en sekund hade hon kläder på sig, och blef, så att säga, genomglad då hon fick se Johan gå och syssla med diverse ute på deras små egor. »Åh Gud ske lof! du är här ännu. Jag trodde du var redan borta!» utropade hon. Johan drog sorgligt på munnen, lemnade det arbete med en grind som han förehade, och gick fram emot sin maka. »Nej, hvarföre skulle jag narra dig till, du stackars barn!» sade han. »Det är värre än allt annat, det är just satans illfundiga konster att locka folk till att narra dem man har kär. Nej, sanningen skall du hafva utaf mig, om du än aldrig får något mer, det kan du lita på, Stina lilla.» O hvad de voro ljufva dessa ord för Stinas hjerta! När en redlig man lofvar sanning åt en älskad qvinna, och i hans öga står att läsa bekräftelsen, då jubilera visst englarne i himmelen, ty då är fröjd, ren salig fröjd i det arma, varma qvinnohjertat, som kan lida allt utom att bedragas af den hon älskar. Men när hon ser honom för hvilken hon ville gå genom eld och lågor, öfver skummande haf och bråddjupa svalg, när hon ser honom stå framför sig och ljuga, och vilja draga henne bakom ljuset! Ack! förskona oss från att säga hvilka afgrundskänslor som då ormlikt vrida sig om hennes hjerta, och stinga det lika som dessa, och spruta etter, gift i såret, lika som dessa. Ve! ve! öfver allt det som icke är sanning! Med stilla, inneboende sorg trädde det unga paret hand i hand in i sin anspråkslösa, men hittills så trefnadsfulla boning. De talade nu vemodigt om en mängd små angelägenheter, som de förut språkat om under skämt och glam. Ack! nu var det annorlunda! Skiljsmessans förestående smärta bredde ett grått töcken öfver hvart enda föremål. Hvad som förut utgjorde ett ämne för deras oskyldiga glädje, gaf nu anledning till suckar och qval. En mängd små göromål och nödvändiga tillrustningar var det enda som något litet förmådde skingra de mörka moln, som så hastigt uppgått på detta lyckliga parets ljusa himmel.
Jag måste således vidhålla mitt yrkande. Frih. Klinckowström: Det kan icke annat än på det högsta förvåna mig att Hr Huss icke kan förstå mig, då jagså tydligt uttrycker min mening, och säger att det kan rubba det pensionsförslag, hvarmed K. M:t ämnar ingå till R. St;r och hvarom vi ännu icke veta något. Hvad Hr Huss anmärkt om att en af Konungens rådgifvare yttrat sig för denna fråga, så får jag deremot erinra, att jag, med all aktning för Statsrådet Lagerstråle, dock tror att han uppträder på detta rum såsom Hr Lagerstråle, och icke sora en af Konungens rådgifvare, och således icke heller här kan säga hvad Konungen bestämmer i sitt Statsråd. Hr von Knorring, Oscar: Ehuru jag ogerna uppträder mot Frih. Klinckowström, måste jag dock nu med ett par skäl bemöta honom. Han säger nemligen att man borde vänta till dess civilstatens pensionskassa blefve ordnad, så att den äfven komme Landtmätarne till godo. Jag ber då få fästa uppmärksamheten derpå, att man redan länge hållit på med detta arbete och att en väntan på slutet häraf skulle blifva alldeles för lång. Vidare ber jag få anmärka att det icke är första gången som pension lemnäs till högre belopp än lönen. Vid det regemente t. ex., der jag tjenar, har man lön och arfvode, men pensionen beräknas efter hela beloppet. Jag anhåller att R. o. Ad:n, med afslag å denna punkt, ville bifalla reservanternas förslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels ock af Hr Huss, att R. o. Adiri, med afslag derå, måtte i så måtto bifalla K. Mits ifrågavarande Nåd. framställning, att storskiftesoch afvittrings-Iandtmätare förklarades berättigade att vid afskedstagande erhållla pension, motsvarande det för tjensten anslagna arfvode, så framt de vilkor för öfrigt äro uppfyllda, som för civila tjenstemäns pensionsrätt i allmänhet äro gällande.
Man vill förekomma den motsägelse som skulle blifva genom ett icke samtidigt förändrande af lagen och lagens tillämpningsoch handhafningssätt\, derigenom att från den ministerialstyrelse, som skulle ersätta den collegiala, skulle afskiljas alla mål af egentlig judiciell beskaffenhet, hvarmed lärer förstås alla sådane som fordra urskiljande af tvenne tvistande personers rätt, eller af det allmännas rätt, mot den enskilda, och dessa mål till de ordinarie Domstolarne öfverlemnas. Jag hemställer till deni, hvilka fullständigare än jag känna våra econo * - Den 27 Maji. 321 economiska författningar, huruvida icke oaktadt denna söndring, som jag, serskildt betraktad, visserligen anser högst nyttig, men som jag i vissa afseenden åtminstone ej tror vara möjlig med bibehållande af de ordinarie Domstolarnes nuvarande beskaffenhet, och utan inrättningen af en ny sort ordinarie Domstolar och ÖfverDomstolar, ensamt för mål a£ economisk beskaffenhet, hvilkas utredande fordrar kunskaper af så serskild art, från dem, hvilka den egentliga Domarebefattningen kräfver, och hvilka Domstolars inrättande jag i synnerhet för den större helgd, som vår opinion och våra grundlagar tillägger Domstolar, framför verk med annan benämning, hoppas skulle afhjelpa mångå af de öfverklagade olägenheterna; jag hemställer om det oaktadt icke många stadganden om åtgärder af mera egentelig administrativ natur skulle qvarblifva, hvilka, skiljda från den styrelse de hittils varit uppdragne, antingen skulle öfver höfvan sysselsätta högsta makten med saker, hvilka för den enskilta välfärden visserligen betydliga, likväl, särdeles då de i myckenhet förekomma, skulle af den egentligen afgörande anses för obetydliga, att finna någon särskild uppmärksamhet, och således kunde komma att i sjelfva verket afgöras af den det icke vederborde, eller ock med erkännande deraf, att detta i alla fall skulle bli följden, en gång för alla öfverlemnas åt en serskild persons afgörande, antingen utan rätt att klandras, eller med försvårad möjlighet dertill, i ändamål Ridd. o. Ad. Fröt. Ii.