Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
'Hvad i denna Författning stadgas, må icke lägga hinder för afsöndring, lagfart och besittning för everldelig tid af de mindre jordlotter, som kunna föräras eller inlösas till kyrkor, skolor och fromma stiftelser, likväl under förbehåll, alt samma jordlotter, derå endast hus för berörde ändamål och allmänna inrättningar skola kunna uppföras, icke i öfrigt må bebyggas eller åbos under andra, än här ofvan föreskrifne vilkor.” Hvad Högvördiga Preste-Ståndet sålunda beslutat, har blifvit af Välloflige Borgare-Ståndet bitiädt; men då Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet icke funnit sig böra deruti instämma, och frågan är af samma natur, som den nyss föregående, lärer densamma jemväl komma att förfalla. Stockholm den 23 April 184r. lith. till It. St. Or deus-Boktryckeriet3 i S.fi. Lagsamt Allm. Besv.- och Ehon.-UIshottens Förslag, JY:o y5. l N:o 73. Ank. till Exp. Utsk. den aG April, kl. i c. ra. Förslag lill sammanjemkning af Fiks-Ståtidens skiljagtiga beslut, i anledning af Utskottens Betänkande N:ris 4 och 29. Genom Protocolls-utdrag från Höglofl. Ridderskapet och Adeln af den ii nästlidne Mars och den 3 i denna månad, från Högvördiga PresleStåndet af den 8 och io nästlidne Mars, från Yällofl.
R:dr 63,000: — y> Gasoch Vattenledning deruti $1,294: 14. Å. W* ngkuk och Vcntilatione-apparat 7,955: — » Sqvalvattensledning 131:60. 72 380‘74 » Vaktoch Arrest-byggnaden 26,000: — » förändrad inredning af kasernerna 10,560: —- Tillhopa R:dr 108,940:74. har Kollegium föreslagit måtte blifva föremål för Nådig "“proposition hos Rikets Ständer, enär Kollegium saknade tillgång för bestridande af en så betydlig utgift. — Hvad angick den jemväl ifrågasatta förändringen af sängar och sängscrvis, derför kostnaden beräknats uppgå till en summa af 21,000 R:dr, har Kollegium förordat bifall till den af Sekund-Chefs-Embetet vid Andra Lif-Gardet yttrade önskan, att med dessa förändringar måtte få anstå, till dess kokhusbyggnaden blifvit färdig och till Sekund-Chefs-Embetet aflemnad; hvarjemte Kollegium, med hänsigt till de derför nödiga medlen, anmäler, att tillgång dertill jemväl nu förefunnes å samma anslag, eller anslaget till inqvarteringens ordnande i Stockholm, hvarifrån Kollegium, uti sitt underdåniga utlåtande den 15 September 1857, hemställt, att kostnaden derför måtte anvisas. Efter denna framställning af hvad handlingarne i detta ärende hufvudsakligen innehålla, har jag skolat först i underdånighet erinra, att Kongl. Maj:t redan under den 17 sistlidnc Juni i Nåder beslutit om uppförande af nytt exer<5ishus för Andra Lif-Gardet, i det förra helt och hållet förfallnas ställe, äfven■ >m af de för regementet erforderliga tvenne uthusen; och då medel härtill kunnat beredas af disponibla tillgångar inom 4:de Hufvud-Titeln, behöfver något särskildt anslag härför icke hos Rikets Ständer begäras.
Ehuru det visserligen icke torde kunna bestridas, att så väl affärsmän och de personer i öfrigt, som med varors emottagande och transporter i ett eller annat afseende hafva befattning, som äfven de tjenstemän, hvilkas åliggande det är att derå hafva uppsigt, skulle kunna hemta en icke oväsendtlig fördel derigenom att tillfälle bereddes dem, att i en systematiskt uppstäld och med register försedd sammanfattning af alla tullkontrollerna, och den inre trafiken rörande stadganden oell författningar, kunna för påkommande fall med större lätthet än nu är förhållandet finna de föreskrifter, hvilkas tilllämpning för tillfället bör ifrågakomma, anser Utskottet dock, att, utom den olägenhet, som är oskiljaktig från all kodifiering elier sammandrag af lagar och förordningar, att dessa serskilda stadganden, lösryckte utur sitt inbördes samband, ofta blifva ofullständiga och missledande, äfven hvad serskildt ifrågavarande författningar angår, den föränderlighet, hvilken de till följd af BtvillninysVIskallet* Utlåtande, N:o 23. 3 »in natur äro underkastade, gör deras sammanfattande i en eller två lagar, på sätt motionären föreslagit, mindre lämpligt, då dessa lagar endast en kortare tidrymd kunde blifva fullt användbara och tillämplige, samt förändrade eller tillkomme stadga neleus intagande i supplementer; dertill skulle föranleda, att samma olägenheter, sorn nu blifvit framställde, äfven hädanefter komme att uppstå och blifva af så mycket betänkligare art, som de äldre föreskrifternas qvarstående i författnings-samlingen lätteligen kunde gifva anledning till misstag för den, som saknade kännedom derom, att förändrade föreskrifter i ett eller annat afseende blifvit stadgade. Då dessutom samtlige ifrågavarande författningar äro under de sednare åren utkomne och lätt tillgänglige, torde det åsyftade ändamålet hufvudsakligen kunna vinnas genom en af den enskilde utan svårighet verkstäld, sammanhäftning af de bland dem, hvilka lian anser för sig behöfliga.
Alonzo smålog svagt vid tanken, att han i sin kärleks för-tviflan gjort sig till en dåre i verldens ögon, då ett Ijuft och svagt ljud, så aflägset, så aflägset, att det inte var mer än skuggan af ett ljud, träffade hans öra. Hans hjertas slag stannade, han låg der flämtande ... Sången fortfor. Långsamt och utan att göra sig reda derför satte Alonzo sig upp:. » Det är hon! Det är hon! Oh! de välkända tonerna Han släpade sig tjusad till hörnet, hvarifrån ljudet kom, förde åt sidan ett draperi och upptäckte en telefon. Han lutade sig ned öfver telefonen och som den sista tonen förklingade, utstötte han detta utrop: — Andtligen! Himlen vare lof! Ändtligen har jag återfunnit dig! Tala till mig, dyrkade Rosannah! Den grymma hemligheten är afslöjad: det är den skurken Burley, som tillåtit sig härma min röst för att såra * lig genom sina oförskämda ord ... Här en paus, som syntes Alonzo lång som ett århundrade, sedan anlände dessa ord från ett aflägset land: — Oh! säg, säg än en gång dessa dyrbara ord, Alonzo! — De äro uttryck af sanningen, rena sanningen, och du skall få ett ovedersägligt bevis derpå. — Oh! Alonzo, stanna q var, lemna mig inte ett ögonblick; huru jag * känner din närvaro Säg mig, att du al-drig mer skall lemna mig! Oh! glädjerika och välsignade timme! — Vi skola alltid komma i håg den, Rosannah; hvaije år, det ögonblick då denna välsignade timme slår, skola vi fira den med barmhertighetsverk, och det så länge vi lefva ... Hädanefter klockan sex och fyra minuter eftermiddagen, min Rosannah ... — Klockan tolf och tjugutre minuter på middagen ville du säga! — A propos det är sant; min älskade Rosannah, hvar är du? — I Honolulu (Sandwischöarna), och du? Stanna qvar midt emot mig, aflägsna dig inte en sekund. Jag skulle inte kunna uthärda det. Ar du hemma?
REformdrä@en. Om reform af qvinnodragten höll Professor Curt / / s den a9: de sistl. Mars inför ett ganska talrikt auditorium ett med mycket intresse iihördt föredrag, hvari han sarskildt betonade bekl9dnadsrefor1nens hygicrtis4a sida samt till sist föreslog 1) ildandet af en f h ~ i n g till reformens genomförande. En teckningslista var till detta Bndaiii91 framlagd, hvar9 efter föredragets slut ett trettiotal damer antecknade sig. Föreningens Hrsafgift är bestänid till I kr. Medlemmar kunna allt fort anteckna sig 9 en i Samson k Wallins bokhandel utlagd lista. DrugInfor~) ~fsrcni~yn. I Lördags, den 17: de April, hölls i den Schrartz ' ska skolans lokal ett af omkring ioo damer besökt möte, der nyssnxmnda förening koiistituerade sig. Stadgar antogos eiter en animerad diskussion, nya medlemmar inskrefvo sig och en styrelse, bestSnnde af 9 ordinarie ledamöter och 7 suppleanter, valdes. Bazarm för s7118 uiirnfijsa fickor, som hölls den a j och 24 mars, leinnadc en bruttoinkonist af omkring I 1,800 kronor. Quinnurs dcltagandr i stadsft~l / ~t~&lt;i ' Rtigual. Vid det i slutet a l sistl. mars halha valet af stadsfullmitktige har i Stockholm halva r31 p i n ~ ~ o r personligen, eller genom ombud, afgihit sina vota, hvilka, efter den ioo-gradiga röstskala, som gäller vid dessa val. representerat 3,912 röster. Detta ar visserligen icke mycket, d9 man vet, att hufvudstaden redan ar i883 egde ej mindre än 4,340 röstberättigade qvinnor och saledes i 9r säkerligen omkring 5,000; men jemfurdt med - det obetydliga antalet af dem, som de föregående aren deltagit i vala till var kommunalreprcsentation. måste resultat anses ganska glådiande och b u a r eodt för framtiden.
Selma Lagerlöfs och Ellen Keys protegee — detta, tror jag, betyder något inför en svensk dampublik, och jag är öfvertygad, att en tredje vår svenska kvinnliga litteraturs celebritet, allas vår kära moster Lovisa, när hon varsnar originalet till ofvanstående bild, skall utbrista: » Kära Ruffen min, sätt dej nu i lugn och ro in i Piehl ' ens tunna, för jag är alldeles tvungen att på utställningen vara i Ellen Keys stad och ställe för den här stilige ungerske doktorn! » Härom året sade en dag till mig min vän, redaktören af » Ord och b i l d »: » Jag har kommit i korrespondens med en ungrare; han skrifver och ber mig förmedla bekantskapen med dig, ty han vet att du sysslar litet ' med ungerska förhållanden, liksom han med svenska. Och du kan, » B l a n d nu intages säkert befintliga förnämsta Cacaosorter platsen af I Leijonhufvud &amp; Britellis eljes så förträffliga bibliografi öfver svenska kvinnors utgifna arbeten och deras öfversättningar till främmande tungomål finnes ingen uppgift om, att någon bland våra författarinnor blifvit tolkad till magyariskan. I en uppsats i en siebenbürgisk tidskrift i fjor höstas upplyser emellertid just d:r Szåsz, att frö- ken Lotten von Kræmer fått se flere af sina dikter öfversatta i den ungerska Idun, veckotidningen » A nök munkaköre » (Det kvinnliga arbetet); vidare har jag hört uppgifvas, att åtskilliga af Marie Sofie Schwartz ' romaner, genom tysk förmedling, blifvit öfversatta och allmänt lästa i Ungern, och i en ungersk förlagskatalog fann jag helt nyligen under Emilie Carléns n a m n: » Két e r k é l y s z o b å c s k a » ( Dessa båda uppgifvas vara öfversatta af en dam, en viss Julia, och äro utan tvifvel äfven tolkade genom tysk mellanhand. Men det är först d:r Szåsz, hvilken direkt från svenskan till magyariskan öfversatt arbeten af svenska kvinnor, flere af våra yngre författarinnor. Så hafva skisser och berättelser af Selma Lagerlöf, Jane Gernandt-Claine, Ellen Idström m. fl.
Till fejd försonta bröder än: Hell Dig! från Himlars Gud till jorden Förstnämnde Härold uti Norden! Så länge Du, så vis och varm, Bevakar Zions helga murar, Förgäfves sveket dem belurar, Förgäfves agget ropar larm. Så Israel på berget röjde Jehovas vördnadsvärda tolk: Så länge bönens arm han höjde, Så länge segrade Guds folk. Till Friherrinnan HAMILTON, född ADELHEIM, jemte ett belönt poem. Obekant med Hof och Stad, Sångens blyga Oread Deras bifall ej förtjente, Om hon ej af Er — förlåt! Lärt behagens konst, och länte Edert vackra namn deråt. Vackra namn af Mor och Maka! Sköna titlar! — Verlden går Att en lycka blindt försaka, Hvars behag den ej förstår. Landförvista utaf flärden, Huslig sällhet, huslig dygd Flykta från den granna verlden Till en gammalmodig bygd. För den känslotoma anda, Som till anspråk, dem hon ärft, Ingen inre fond förvärft, Borgarlifvet blir för kärft, Blir för fade, för enahanda: Nöjena, i evig ring, Måste koloriten blanda, Att en lefnads tafla randa, Annars röjd af ingenting Nöjena ... men nöjet sparsamt, Målar blommor deribland: Blodets, hjertats blomsterband, Knutna ömt och närda varsamt, Vissna under yrans brand. Likväl är det de, som ensamt Trygga värdet af vårt lif, Trygga sällheten, gemensamt Mellan pligt och tidsfördrif. Men den qvinna, som naturen Och sitt hjerta ej förrådt, För fåfänglighetens lott; Som, ej firad blott på couren, Älskvärd ej i cerclen blott, Verld och huslighet förmått I ett fridsamt bröst förena, Aldrig hänfördt af den ena, Aldrig för den andra kallt En Cyprid i Hofvets salar, En Baucid i landets dalar, Och en Gratie öfverallt Denna ljufva, visa qvinna, Hon var värd att älskad bli, Hon var värd att sällhet hinna, Värd att dyrkas, värd att vinna Dygdens segrar, liksom Ni.
M:l föreslagit, användas. 15:o. Med lillkännagifvande all för fullbordande af Nalionalmusei-bvggnaden ett anslag af 750,000 R:dr erfordrades, har E. K. M:l begärt, all deraf 50,000 R:dr matte anvisas för hvarldera afåren 1857,1858,1859 och 1860 eller tillsammans 600,000 R:dr. Med afseende å hvad härvid förekommit, och dä ostridig! är, all, derest icke arbetet med drift och skyndsamhet fullföljes, ulan för bristande medel mäste afbrylas, det allmännas kostnader för arbetets fullbordan komma all ökas, hafva Rikets Ständer för ifrågavarande byggnadsarbetes fortsättande, utöfver det för sislförHulna år redan beviljade belopp 150.000 R:dr, anvisat enahanda summa för hvarldera af åren 1858, 1859 och 1860, med tillsammans 450,000 R;dr R:ml, alt utgå pä det sätt och i den ordning, som förut blifvit bestämda. 16:o. För utskrifvande af ännu felande Registratur inom de särskilda afdelnin garne af Kongl. Maj:ls Kansli iir eli anslag af 3000 R:dr årligen, under nu ingångna stalsregleringsperiod, af E. K.
Skulle icke hvarje uthungrad eller ärelysten partigängare, hvar och en i sin vrå af landet, genom smicker eller corruption, söka inträde i riksförsamlingen, för att sedan tillfredsställa deras eget begär efter makt eller vinning; ty alla tiders erfarenhet och vår egen historia besanna, att under mängdens styrelse bar utländskt guld bland folkets hjeltar hvarken saknats eller blifvit försmådt. Allmänna bildningen och det sunda förnuftet hos folket, säger man äro en säker borgen för dess oberoende vid val af representanter. Behöfver jag väl återföra eder, mine Hrr, till förflutna årets tilldragelser, då man med begärlighet omfatlade Guds utskickade på ,jorden i en pigas person, eller sjelfva Frälsaren i en usel dräng. Är detta sundt förnuft? Är denna bildning sådan, att den qvalificerar massan af nationen till politiska bestyr? Efter min tanka är det oförenligt med ett rent fosterländskt sinne att, med dylika händelser för ögonen, vilja påtvinga fäderneslandet sådana institutioner, med hvilka intet land varit lyckligt, och genom hvilka hvarje bedragare i samhället får en större lättnad alt tillnarra sig ett inflytande, som skall göra ali Styrelse omöjlig. Visserligen har jag hört sägas, alt pä allmänna val böra alla folkförsamlingar vara byggda, om de skola äga folkets förtroende och sympathier. Om denna förutsättning är välgrundad, så äro folkets sympathier föga afundsvärda; ty en profbit pä oberoendet 2 II. 11 82 Den 28 Augusti. lios en sammansättning genom val hafva vi oss nära, och är det väl mänga år förflutna, sedan man såg uppviglare från gatan intränga i en sådan församling och leda heslnten? Och många elinor blefvo upplästa af tjenstemännen, emedan stylén var obekant för sjelfva talaren. Hafva dessa skandaler upphört? Jag frågar deni, som haft nog oblyghet att förklara dessa män såsom de ende sjelfsländige representanter af Svenska folkel?
Sundhets-kollegium erhölle nådig befallning att förständiga underlydande stadsoch provincialläkare att månadtligen eller oftare, om så påfordrades, undersöka helsotillslåndet i fosforständsticksfabriker samt att deröfver till Kollegium afgifva rapport, på det åtgärder i lid måtte kunna vidtagas till förhindrande af sjukdomens framsteg. Rikets Ständer hafva tagit ifrågavarande framställning i öfvervägande och genom inhemtade upplysningar erfarit, att under de sednast förflutna fem åren på Kongl. Serafimer-lasarettet i Stockholm behandlats 13 fall af sjukdomen, utaf hvilka 7 från Finland, 5 från Slockholm och 1 frän Orebro stad. Dessa sjukdomar hafva förekommit bland olika åldrar, och hafva äldre personer i allmänhet ej förr än efter längre tids, 8 å 9 års, arbete med tändstickstillverkning, men barn efter 2 å 3 år, af sjukdomen angripits. Af dessa anförda förhållauden synes visserligen, att sjukdomen är temligen sällsynt och att tändstickstillverkningen således ej torde böra blifva föremål för särskild lagstiftning mera än andra handteringar, såsom blyhvitts-, svafvelsyreoch tapelfabrikation samt andra handtverk, der arsenik och qvicksilfver till ej obetydlig del ingå bland råämnena; men, med afseende å sjukdomens förstörande inflytande på dem, som för densamma blifvit offer, hafva Rikets Ständer likväl ansett förevarande framställning ej böra helt och hållet lemnäs utan afseende. Om ej det skadliga inflytandet af fosforgaserna kan fullkomligt förebyggas, skulle detsamma åtminstoue i många fall genom ändamålsenliga åtgärder kunna i betydlig mån inskränkas och mildras. Sålunda skall erfarenheten hafva visat, att en längre tid af åtminstone ett par år åtgår, innan en för inandningen af de skadliga gaserna ständigt utsatt individ af sjukdomen angripes. En preventiv åtgärd vore derföre, att ingen oafbrutet sysselsattes Längre tid än t. ex. 3 ä 4 månader med sådant arbete, vid hvilket fosforgaser utvecklas, utan efter nämnda tid användas till andra för helsan ej menliga göromål. Likaledes har det visat sig, att barn äro mera blottställda för sjukdomen, än fullvexta personer.
Landtm, yttrade, att om han ratt uppfattat meningen med det förslag, som här blifvit framstäldt i afseende på föredragningen af StatsUtsk:s utlåt, om utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel, så hade den varit den, att utlåt, skulle punktvis till discussion företagas, och att sedan Hr Landtm., då discussionen vid hvarje punkt vore slutad, hemställt om Ståndet ansåg öfverläggningen fulländad, skulle man öfvergå till nästa punkt, hvarefter, sedan alla punkterna blifvit på sådant sätt genomgångna, propos. skulle framställas, på sätt Riksd.Ordn. föreskrifver, till bifall, afslag eller återremiss. Atskillige hördes häruti instämma. Gr. Horn, Claes Fredr.: Sedan R. o. Ad. nu fattat delta beslut, torde min erinran deremot komma för sent. Jag vill blott lasta uppmärksamheten derpå, att måhända flere af R. o. Ad:s medlemmar inkomma i Ståndet, för hvilka beslutet är okändt, och som icke anse sig af grundlagen förpliglade att detsamma efterkomma. Skulle således, sedan Landtm, tillsport Ståndet, om det ansåg discussionen slutad öfver någon punkt och propos:n blifvit med ja besvarad, desse Ståndets ledamöter hafva förlorat sin rätt att discutera samma punkt, vore deras yttrande-rutt på det lie6 H. 3 lä Den s Maj f. m. la afskuren, hvilket förhållande jag icke tror vara Ståndets mening att framkalla med ifrågavar. beslut; men det skulle likväl kunna så tydas. Ex. Hr Gr. Posse: I anledn. af den utaf Gr. Horn framställda, efter min öfvertygelse, ganska riktiga anmärkn. hemställer jag till Hr Frill. o. Landtm., alt ingen sådan fråga må framställas vid hvarje punkt, huruvida öfverläggningen deröfver anses fulländad, utan att eti hvar må hafva öppet att tala öfver alla punkterna, intill dess utlåt, är genomgånget. Gr. Frölich, David:
Den sprit åter, som fordras för tekniska ändamål, torde utan svårighet kunna erhållas från andra ställen än apotheken, Äfven om förbudet skulle vålla dröjsmål för snickaren att anskaffa den för honom behöfliga polityrsprit, så är detta en ringa olägenhet, som fullt uppväges af förbudets fördelar. Jag tillåter mig således vördsamt föreslå, att motsvarande punkt i bränvinsförordningen må erhålla följande lydelse: Från apothek må ej bränvin, sprit eller sprithaltiga drycker, med eller ulan droger eller andra tillsatser, ullemnas utan läkares recept. Stockholm den 14 November 1865. J. von Axelson. Motioner hos Hidderskapet och Adeln 1865. Af Herr Nordenfelt, Enar Wilhelm, om beviljande af ett låneunderstöd å 933,000 R:dr för anläggning af en jernväg emellan Sölvesborg och Christianstad. Ju flera jernbanor, som blifvit anlagda och begagnade, dess mer har längtan att komma i åtnjutande af samma fördelar uppkommit och gjort sig gällande i de orter inom landet, der jernbanor icke ännu finnas. Sådant är förhållandet inom Blekinge län och har fråga derföre uppstått om åstadkommande af tre särskilda jernvägar, utgående en från Carlskrona, en från Carlshamn och en från Sölvesborg. Denna sistnämnda stads innevånare hafva föreslagit att en jernväg skulle byggas till Christianstad och der komma i samband med Christianstad—Hessleholms-banan och sålunda med Statens södra stambana. För detta ändamål beslutades en undersökning, hvilken, verkställd af Majoren och Riddaren Adelsköld och till största delen bekostad af Blekinge läns landsting, ådagalagt, att hela våglängden är 2 mil 30,000 fot i oafbruten fortsättning af Christianstad—Hessleholms-banan, att kostnaden uppgår till 1,400,000 R:dr, under antagande att Christianstad—Hessleholms-bolaget besörjer trafiken emot skälig ersättning, derom öfverenskommelse sedan blifvit träffad. Aktieteckning har sedan blifvit börjad och fortgår ännu, samt hade, då sista underrättelse ingick, uppgått till 200,000 R:dr, dock voro ett stort antal teckningslistor då ännu ute på cirkulation.
Skrifvelse, N:o 212. blott för lättnad i alla räkenskaper, utan hufvudsakligen derför, att, då de theoretiska kunskaper, som kunna bibringas den större allmänheten alltid måste blifva af obetydlig omfattning, böra, för att dessa ej skola blifva utan gagn, alla medel vidtagas att äfven för de mindre kunnige underlätta tillämpningen af de praktiska vetenskapernas resultater, hvilken fördel i hög grad befordras genom den enkelhet, decimal-systemets användande tillåter vid ali sådan praktisk tillämpning, deri räkning förekommer, och få Rikets Ständer, med uttryckande af sin Öfvertygelse om nyttan att i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt, införa ett enklare system, grundadt på decimal-indelningens conseqventa och vetenskapliga tillämpning, i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes låta utarbeta och vid nästa riksdag i nåder förelägga Rikets Ständer ett fullständigt förslag i berörda afseende. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 27 Borgare-Ståndet den 27 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående en, i Riksgäldskontoret inneståetide, Kapiten Cronstrand beviljad anslagssumma. (Stats-Utsk:s Mern. N:o 323.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid 1844 och 1845 årens riksdag anvisat ett belopp af 1,000 R:dr årligen under 3 års tid, att såsom understöd för utarbetandet af Expeditions-Utskotlets Förslag lill und. Skrifvelse, N:o 212.
Utskottet vid detta ämne ej fästat tillräcklig uppmärksamhet; att det visserligen vore Rusthållarens rätt att sjelf vara närvarande och yttra sin mening; men att man borde besinna allmänhetens belägenhet och huruvida största delen af den är i tillfälle att uttrycka sin öfvertygelse, rörande beskaffenheten af Cassalionerne, helst då Cassationen af en mundering beror på viss proportion emellan de cassable persedlarne och de duglige; att, om Cassationerne ske med noggrannhet, kla - Betv. och Oecon. Ulsk. Utl:de. JV-o 91. 11 gomål kunde undanrödjas, hvilket vore angeläget för styrelsen; att detta endast kunde ske om de Rustande finge förse sig med ett gemensamt ombud, hvarföre ock allmänheten borde, genom en förnyad författning, upplysas om sin rättighet i detta afseende; att om tillstånd begäres för Rusthållare, att förena sig om en SqvadronsFullmägtig, rum borde lemnäs i sjelfva Mönsterverket för de anteckningar en sådan Fullmägtig kunde bafva att göra, och General-Mönsterherren åläggas att justera Protocollet inför honom; att Landshöfdingarne eller de, som deras ställe företräda, borde åläggas att låta i Protocollet intaga de skäl, på hvilka cassationerne afeller tillstyrkas; samt slutligen att vid Cassationsoch Approbations-Mönstringar , likasom vid General-Mönstringar sker, Protocoll borde föras, helst den Rustande, i händelse han ville anföra besvär, eljest ej egde annat än det korrta utdraget af MönsterRullan, hvarpå han kunde stödja dem. Då General-Mönstrings - Instruclionen af den 16 November 1819 i ^tde § innehåller att: de klagomål, som möjligen kunna anföras öfver Befäl, eller Rusthållare , med flere, skola af GeneralMönsterherren serskildt noga upptagas, och för hvarje karl, efter omständigheterne samt 19 Besy. och Oecon.