Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag går Hr Cederschiölds önskan till mötes att kunna meddela uplysning ang:ne bebofvet af anslag till Kanslister och Kopister i CivilDepartem:s Expedition,' kan jag så mycket heldre göra detta som jag i egenskap af Departem.Chef med afseende härpå afgaf ett förslag, då frågan om propos. till innevide Riksdag ang:de Statsverkets tillstånd och behof förevar. Detta mitt förslag innehöll att de 3 Kanslisterne skulle i aflöning erhålla 2,000 Rdr hvardera, och Kopisterne, som också äro 3, föreslogos till 1,000. K. M. antog detta förslag, på sätt Dess Nåd. Propos. till R. St. utvisar. Min mening att Kanslisterne borde hafva 2,000, eller dubbelt mot Kopisterne, bar sin grund deri att jag ansåg andra gradens tjenstemän icke böra vara berättigade att innehafva mera än en tjenst. Till följd häraf var det nyttigt att tjenstemännen inom denna grad hade dubbelt mot lägsta graden, så att befordran till högre grad för dem, som i den lägsta innehafva 2:ne befattningar, måtte kunna ske utan upoffring. Jag vidblifver den åsigt, att de ifrågav:de Kanslitjenstemännen skäligen icke böra ringare aflönas, och åberopar, såsom ytterligare skäl härför, hvad Kanslisterne beträffar, den omständigheten att rörande tjenstgöringen inom StatsDepart:tens Kansliexpeditioner numera meddelat nya föreskrifter, genom hvilka vigten af kanslistgraden blifvit väsendtligen ökad. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Ilr Gh. o. Landtm, framställt att i fråga om aflöningon för ExpeditionsSekrelerarne, hvarom särskild propos. var begärd, blifvit vrkadt, att denna aflöning måtte bestämmas till 4,500 Rdr Rint för hvardera, blef propos. till bifall å Utskis förslag i denna del först framställd och besvarad med starka
Prop. om Statsverket 1853. 3 förda orsaker, förklarat sig ej kunna bifalla förslaget i hvad tjenstemänncn oell betjeningen angick, hvaremot, emedan behof af ytterligare tjensteman blefve en följd deraf, att Hof-Rätterne komme att arbeta på flera divisioner, än förut, samt ostridigt vore, alt vissa af IIof-Kätlernes tjenstemän, isynnerhet de lägre, ej egde inkomster, motsvarande sina åligganden, och det ej syntes, som någon tillfyllestgörande fördel kunde dem beredas genom förändrad fördelning af de sportler, som tillföllo Hof-Rätternes tjenstemän, Rikets Ständer, lill förbättring i Ijenstemännens vilkor, för arfvoden åL adjungerade ledamöter och för befordrande i öfrigt af skyndsamhet i Hof-Rätternes arbete, beviljat ett årligt anslag af Tolf Tusen Riksdaler Banko, att under den tid, då beslutade Statsreglering omfattade, ställas till Kongl. Majlis disposition, för all emellan Hof-Rätterne fördelas, under anhållan tillika af Rikets Ständer, att Kongl. Majit läcktes, genom en förändrad fördelning af de sportler, som tillföllo Hof-Rätternes tjenstemän, förbättra de lägres vilkor, så hade tid eller annan, till Kongl. Majit inkommit: a) en underdånig anhållan af Prolo-Nolarierne och Ordinarie Nolarierne i Svea HofRält, all Kongl. Majit måtte täckas till Rikets näslsammanlrädande Ständer göra framställning derom, att för samma Hof-Rälts Notarier, derest deras antal blefve 15, lönerne kunde så bestämmas, alt emot det de afstodo ej mindre ljuspenningar, än ock ersättning för lösen af revisions-handlingar, de fem äldste erhöllo 1,200 U.dr, de fem dernäst i ålder 1,100
Den tillökning uti arbete, som i följd af den ofvan omförmälde förändringen skulle i Lands-kontoren upkomma, blefvö deremot högst ringa, enär den endast komme alt bestå der - Den 3 December f. m. uti att, sedan de kontant influtne folkskole-afgifternes belopp för hela länet, enl. fögderi-räkenskaperne, vöre kändt, uträkna hvad deraf belöpte på hvarje församling, efter förhållandet emellan antalet af de till samma afgifters erläggande mantalsoch skattskrifne personer inom. densamma och inom hela länet. En dylik uträkning blefve, efter hvad hvar och - en finner, ganska enkel och skulle icke uptaga många timmars arbete. Visserligen kunde, efter denna fördelningsgrund, den omständigheten, att proportionen emellan debiterade och afkortade beloppet vore något olika inom serskilda församlingar, föranleda, att resultatet blefve i någon mån skiljagtigt emot om verkliga behållningen till hvarje församling redovisats; men denna sk i Ijagtighet blefve, genom utjemnande för hela länet, så ytterst obetydlig, att den icke vore af ringaste vigt och ej gerna bör betragtas såsom hinder för vinnande af den väsendtliga förenkling, som derigenom bereddes. Af dessa skäl anser jag mig böra ånyo uptaga ofvannämnde förslag till förändring uti nu gällande föreskrifter om folkskoleafgifternes fördelande och redovisande, i förhoppning att vederb. Utsk., vid närmare granskning af alla omständigheter, skall finna förändringen både ändamålsenlig och behöflig. Remitterades till StatsUtsk. 3:0. Uti nu gällande BevillmsFörordn. är, på sätt äfven uti de föregående varit vanligt, stadgadt, att TaxeringsKomitéerna för hvarje år skola upskatta egendomars värden till grund för deraf utgående bevillning. Det är lätt funnet, att fastighetsvärdet, i allmänhet, icke kan under den korta tidrymden af ett år undergå någon märkbar förändring, åtminstone icke af sådan beskaffenhet, att ändring uti taxeringsvärdet derpå skäligen bör grundas, helst så framt föreskrifterne om jemförlig taxering af samtelige egendomar inom distriktet skall iakttagas.
Det belopp, som af statsmedel skulle erfordras för denna bana, inskränker sig till 600,000 rdr eller, såsom en reservant inom Utsk:t föreslagit, t. o. m. endast till 500,000 rdr, hvaraf blott 100,000 rdr skulle utgå under nuvarande statsregleringsperiod. Om denna bana utfördes i sammanhang med den pågående anläggningen af Uddevalla-Wenersborg-Herrljungabanan, skulle den kosta obetydligt i jemförelse med den summa, hvartill kostnaderne skulle uppgå, om den måste särskildt anläggas. Härtill kommer, att till denna bana är af enskild person skänkt det ganska betydliga beloppet af 100,000 rdr, med vilkor att statsbidrag erhålles, och att, om lånet nu afslås, denna gåfva möjligen återkallas, i hvilket fall denna bana äfven för framtiden torde blifva omöjlig, enär staden Lidköping väl icke eger förmåga att teckna hela det belopp, som erfordras för banans utförande. Jag föreslår således, att R. o. Ad. åtminstone måtte bevilja till den ifrågavarande bibanan det af en reservant föreslagna belopp af 500,000 rdr, deraf 100,000 rdr bör utgå under denna statsregleringsperiod. Frih. Klinckowström, Rudolf: Ehuru det sätt, hvarpå Gr. Sparre framställt sin anhållan om afslag å Utsk:ts hemställan och beviljande af 500,000 rdr till den ifrågav:de jernvägen, icke gifver någon anledning att förmoda, att Ståndet skulle, med frångående af den grundsats, Ståndet hittills följt, att icke bevilja lån eller anslag 390 Den 17 Maj e. m. till anläggande af nya jernvägar, bifalla Gr. Sparres framställning, anser jag mig dock skyldig att anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan. Jag gör det dels på det mycket goda skälet, att statsverkets ställning absolut fordrar, att inga nya jernvägs anslag beviljas för denna statsregleringsperiod, och dels äfven på grund af det för Lidköpingstrakten särdeles lyckliga förhållande, att staden Lidköping är belägen vid Wenern och således har direkt sjökommunikation med flera jernvägslinier.
Att till exempel skildtvakt, som funnes sofvande eller drucken på post, skall, om lian tillhör Gottlands beväring, i fält arkebuseras, då annan krigsman för samma brott extrajudicialiter straffas med femtio prygel, lärer vara lika mycket stridande mot allmän rättvisa, som det synes oformligt, att den förre för öfriga i 8 §. af 1812 års Cirkulär ornförmälda förbrytelser skall ställas inför KrigsRätt och lagligen dömas, under det att den senare kan extrajudicialiter straffas. Å ena sidan kan det visserligen invändas, att den här antagna tolkning af 1812 års Cirkulär vore för sträng, och att afsigten aldrig varit, att beväringsskyldig på Gottland skulle straffas hårdare eller dömas annorlunda , än hans like på fasta landet; men ehuru sannolikt det senare än kan synas, måste å andra sidan tagas i betraktande, att Lagens bokstaf är tydlig och klar samt att en sådan tydning är deremot stridande, hvadan hvarken domaren eller officeraren lärer våga att densamma biträda. I nu nämnde fall har beväringskarl i allmänhet stundom fördelen af en lindrigare bestraffning, men i alla andra hänseenden har den på Gottland företrädet. Befriad från spö- och prygelstraff för militärförbrytelser, dem KrigsRätt äger afdöma, kan han icke extrajudicialiter underkastas sistberörde bestraffning, samt är berättigad att, lika med hvarje annan medborgare, för egentliga lagbrott svara inför vederbörande territorialdomstol, hvarigenom han äfven undgår den skärpning af straffet, som Krigslagarna för vissa brott utsätta. Orsaken hvarföre de mildare åsigter, hvilka gjort sig gällande vid stiftandet af den serskilda Krigslagen för öen, icke vunnit lika vidsträckt tillämpning, då förändringarna af 1812 vidtogos, lärer böra sökas i Sveriges dåvarande politiska ställning till främmande makter.
Hr Gr, o. Landtm, lillkännagaf alt, sedan nu votering om contraproposm blifvit begärd, sådan votering komme att äga rum, samt lät derefter (ill justering upläsa följande förslag till voter:spropos.: Den, som vill att vid begärd votering om återremiss af Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s Betänk. JVs 38, bifall till nämnde betänk, antages till contrapropos., röstar i Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, antager R. o. Ad. afslag å samma Betänk, till conlrapropes. vid den blifvande voteringen. Efter upläsningen häraf anmälde sig och yttrade Hr Ribbing, Arvid: Under förhoppning alt kunna slippa med en votering, och emedan Hr Gr. o. Landtm, på siri framställning om återremiss fått ett jakande svar, får jag hemställa om icke proposm kunde upstäl las på följande sätt: ”Den, som bifaller återremiss, voterar Ja, den det ej vill, voterar Nej; vinner Ja blifver ötsk:s Betänk, återremilteradt; binner Nej kommer serskildt votering emellan bifall och afslag att anställas. Då nu Hr Gr. o. Landtm, bemstälde om R. o. Ad. behagade godkänna det förslag till voler:spropos., som nyss blifvit upläst, ropades Ja, och vid den derefter anställda voteringens slut, befunnos röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 51. Nej — 47. Sedermera uplästes till justering och godkändes följande voter:spropos. : Den, som anser de emot Allm. Besv. o Ekon.Ulsk:s Betänk. M 38 gjorde anmärkmr föranleda till delsammas återremitterande, röstar Ja; den det ej vill röstar ' Nej; vinner Nej, varder ofvannämnde Betänk, af R. o. Ad. bifallet. Den 25 Februari f. m. 339 Vid voteringens slut befanns att rösterne utfallit sålunda: Ja — 54. Nej — 22.
Det ar anmärkt, att oguldet bidrag för communala behof icke må kunna uttagas annorlunda än efter sökt handräckning hos Konungens Befallningshafvande; men denna omgång skulle väsendtligen förlama Socknenämndens verksamhet, och då Kronofogde eger att utlaga kronoutskylder utan serskild föreskrift, inse Utskotten icke något hinder, att samma ordning må ega rum, i afseende på de likartade communal-bidragen; dock medgifva Utskotten, på sätt som tillika blifvit anmärkt, att denna executionsrätt icke må utsträckas till Länsman, då osäkerhet och oreda vid förvaltningen och redovisningen af allmänna medel derigenom möjligen kunde föranledas. § 24. Den Sockne-nämnden medgifna rättigheten att ådöma vitén har väl ansetts böra endast tillkomma Domstolar och Embets-myndigheter; men Utskotten Lagsemil Allm. Besv.- och Ekon.-TJtslottens Belänhande, No 29. 17 Utskotten anse Hen utgöra ett nödvändigt vilkor för utförandet af de varl, sorn äro åt Nämnden anförtrodde; och då den inskränkes tiil de få fall, hvarom denna §. handlar, samt för öfrigt, på sätt Utskotten ansett sig böra tillägga, endast utöfvas, der förseelserna aro uppenbara, lärer nå got missbruk deraf icke vara att befara. § 26. Som den Nämnden tillerkände rättigheten att af Embetsman oell Myndigheter påkalla upplysningar och yttranden möjligen kunde föranleda en öfver (löfvan vidsträckt skriftvexling för de mera concenlrerade Myndigiieterne, om alla Sockne-nämnder ovilkorligen egde att vända sig direct till dem, och Nätmiderne äro i tillfälle att genom Myndigheten inom Länet eller Stiftet erhålla alla de besked, sorn för dem kunna vara nödige, hafva Utskotten, efter härom gjord anmärkning, derefter lampat föreskriften i denna §. § 32. Föreskriften, att vitén böra med arbete aftjenas, har man ansett icke kunna antagas, så länge icke en sådan förvandling af böter är enligt allmän Lag gällande.
B. 336, XIX. A. 56. <— RiksStåndens vid denna Riksdag, om tryckningskostnaden för, prenumeration å, samt redovisningen för de tryckta exemplaren. VI, B. 92. A. 425. — Ridderskapets och Adelns vid denna Riksdag, om tryckning af. Se Tryckning. ProtocollsUtdrag, BorgareStåndets. III. ProvincialBankens smärre sedlar, om inlösenaf, genom Banken. Se Småsedlar. ProvincialLäkare, angående tiva, i åtskilliga delar af Riket. X. B. 3g5. XI. A. no. E. 367. Provincial Läkare-iönetillskottsmedel, om befrielse för Jemtlands Läns innevånare från erläggande af. Se Jemtland. ProvincialStänder, om Reglemente för. XV, 46- A. 268. Publika papper, om uppgörande af en specificerad uppgift å de, hvilka böra såsom belåningsbara uti det nya BankoReglementet uppräknas. XIV. R. 48. XVIII. B. 117. A. 272. ixx. E. 4g5. A. 545. •— papper, om återstående reglementariska föreskrifter i afseende på Bankens belåning af. XXI. B. i5g. A. 238. —- papper, om förstärkning af fonden för belåning af. Se HandelsDiskonten. ö. Qvanten, Carl von, yttranden. QuarantainesCommissionens i Stockholm räkenskaper för år i83l, angående verkställd granskning af. Se Revision. Quarantaineskostnader, 0111 ersättning för bestridda. VII. B. 3 ro. VIII. A. 96. QuarantainesFörf;j.Uningai , om ändring i nu gällande, samt ( l&7 ) om en quarantains-anstalt vid Rikets östra kust. Se Cho Jera-farsoten. Qvarnar, Mjöl-, angående stadgande att Mäld-ägare ej må anses pligtig alt dervid hålla folk under förmalningstiden. Se Mäldägare.
Denna vederläggning har StatsUtsk. icke antagit, utan har till svar derå meddelat, alt, ”0111 regleringen verkställdes successive, eller i mån af afgång, det förhållande visserligen kan inträffa, att det förutvarande statsanslaget hcfinnes tillräckligt; men att detta så mycket mindre med K. BergsCollegii reglering inträffat, som, om man borttager de särskilda anslagssummorna för laboratorium chemicum, myntverket och controllverket, hvilka nu i regleringen ingått och derigenom på det liela lemnat ett fördelaktigare resultat, en tillökning i BergsCollegii nya stat, utöfver förutvarande till - Den ii Augusti f. ni. gångar, uppkommer af omkring j,4oo r:dr med 43 t:r spannmål derunder.” Det är detta förklarande, som jag utber mig att få vederlägga. BergsCollegii förra stat uppgick till 16,206 r:dr eller 1,462 t:r säd; den nuvar. nya staten uppgår tili i5,55o r:dr och 1,34j t:r säd, hvarigenom en besparing således uppkommer af 656 r:dr och 1J9 t:r säd. Bland personalen i gamla staten var äfven vid laboratorium chemicum och mineralcabinettet 1 föreståndare, 1 bergsproberare, 1 amanuens och 2 stipendiater, med löner tillhopa af 1,522 r:dr 4° sk. och i53 t:r säd. Dessa tjenster ansågos, i följd af bergsskolans inrättning, öfverflödiga, utom bergsproberarens, hvilken öfverflyttades till myntverket och förenades med myntproberarens. När man derföre afdrager hans lön, 3()5 r:dr 24 sk. och 3y t:r säd, måste det öfriga anslaget för laboratorium chemicum och mineralcabinettet icke få något att göra med Myntets och Controllverkets stater, eller något ofördelaktigt resultat för BergsCollegii organisation uppkomma af de sednare verkens reglering. Också reglerades dessa verks stater alldeles särskildt; BergsCollegii fastställdes genom Kammar-expeditionen och de öfrigas genom.
Jag vill visserligen ej förneka, alt ju i viss mån man skulle kunna påräkna en bättre vård af boställena, om en sådan åtgärd, som den nu föreslagna, vidtoges i afseende på deras bortarrenderande i öfverensstämmande med hvad, enligt författningen af d. 17 Juli 1847, för arrendatorer af sådana kronolägenheter, af hvilka arrendeafgifterna ingå omedelbart till statsverket, är medgifvet; men jag må erkänna att för mig framstå åtskilliga betänkligheter emot detta förslag. Jag kan icke neka alt jag har den föreställningen alt, om rikets alla militieboställen på del sättet bortarrenderades, så skulle slutligen arrendatorerne göra anspråk på ännu fördelaktigare och bättre vilkor, samt äntligen komma derhän alt de jemförde sin ställning med kronoåboernas, och sålunda äfven möjligen i en framtid kornato att göra likartade anspråk som desse sednare gjort, d. v. s. att få lösa jorden lill skatte. Dessutom tror jag att inkomsterna skulle komma att betydligen förminskas, och förminskas vida mer än om den åtgärd varit vidlagen, som jag förut på detta rum föreslagit, nemi. alt en prenumeralionsafgift skulle erläggas. För öfrigt ber jag alt få tillägga, det ett bifall till detta förslag skulle, om K. M. det godkände och derpå utfärdade författning, lägga oöfvervinnerligt hinder i vägen för en möjlighet af blifvande omreglering med våra boslätten. Af detta skäl, samt på grund af det föregtde, får jag vördsamt hemställa, att R. o. Ad. måtte afslå betänk., hvarpå jag anhåller om propos. Då nu Hr Gr. o. Landtm, yttrade, all han, enär bifall å ifrågavar. utlåt, icke blifvit yrkadt, finge hemställa om R. o. Ad. afsloge hvad StatsUlsk. i dess utlät. N:o 113 tillstyrkt, blef denna propos. med ja besvarad. Föredrogs ånyo Sta(sUlsk:s d. 1 och 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 114, i anledn. af väckte motioner, ang;de skogsplantering.
R:dr, hvarigenom uppkommit en förhöjning i förra Slaten af 4,800 R:dr. c) Anslaget till militäre Embelsoch Tjenstemän samt Under-Officerares enkor och barn, 25,000 R:dr har blifvit uppfördt ulan förändring. a:o Allmänna Indragnings-Staten. aAf de anledningar, Rikets Sländers angående regleringen af Andra, Fjerde, Sjette och Sjunde Hufvud-Titlarne aflålna underdåniga skrifvelse!' upptaga, hafva Rikets Ständer å Allmänna Indragnings-Staten uppfört: Dan Advocat-Fiscalen, Lagmannen Hedenstjerna tillkommande sportelersättning, 750 R:dr; Invalidhusfondens hemmansräntor, 13,656 R:dr 16 sk.; kommande beloppet för framtiden alt bero af de beslut, K. M. och Rikets Ständer fatta i frågan om Invalid -Inrättningens bestånd och anslagets användande hädanefter. Ex/w dilion t - lil s hollei s Förslag lil uriel. Skrifvelse, N.o 8. Husbyres-nrnde! for Landt-Stalerne, 850 R:dr, samt Löne-ersättning åt öfvertalige Tjenstemännen i Iva m ma r-Col I egiu m, Notarien Sundius, 582 lljlr 24 sk., med 37 Tunnnor spaumål, och Registratorn Kinnand r, 350 R:dr 46 sk. 5 r:st, med 33 Tunnor spanmål, eller tillsammans 933 R:dr 22 sk. 5 r:st. b~) Sedan af det årliga ans'ag, 800 R:dr, som Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag till den påföljande beviljat för anskaffande, af teckningar utaf inhemska vexter till ett nytt arbete i Sveriges Flora, ej mera än 448 R:dr 28 sk. kunnat användas, emedan Ritaren vid Naturalhistoriska Riks-Museum, Kammarjunkaren Wright, som skulle verkställa teckningarne, under tiden iråkat en långvarig Ögonsjukdom, har E. K. M.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde särskildta propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med ogillande af Utskottens Utlåtande , besluta , att Statens fordran, utgörande 199,560 R:dr Banco, mej derå löpande ränta, må afskrifvas och öfverlåtas på Interessenterne uti Skånska Stenkols-Verket, under följande vilkor: 3o Den 3 November f m, 1:0 Att Bolaget ombesörjer teckning och uppbörd af en fond , stor 200,000 R:dr Banco , hvilken fond ovilkorligen måste användas för fullbordandet af Ryds Schakt , för arbetets bedrifvande på nedre flötsen , och inrättandet af sådane Fabricationer, hvartill i synnerhet den ymniga tillgången af eldfast lera erbjuder rudimaterier. 2:0 Det sålunda formerade nya Bolag, som, innom tvenne är efter kungörandet af Riksens Ständers derom fattade beslut, bör vara uppgjordt, skall, genom ordentliga räkenskaper, hvilka af Riksens Ständers Revisorer granskas, redovisa, på hvad sätt och till hvad belopp den tecknade summan blifvit använd. 3:0 Till säkerhet för Staten, att denna summa till förenämnde ändamål användes, bör afbetalningen å framlidne Hans Excellence Herr Grefve Ruuths skuld till Staten tills vidare och på vanligt sätt erläggas till Riksgälds-Contoiret, men något deraf icke af Bolaget lyftas förr, än genom Räkenskaperne blifvit styrkt, att hela den tecknade summan för ändamålet blifvit använd.
att en ersättning af 10,000 Rdr bko skulle beviljas de Skottiska arfvingarne, men delta förslag blef då af R. o. Ad. ooh BondeSt. afslaget. R. o. Ad. afslog det efter en lång discussion och votering, hvarpå frågan för den gången förföll. Vid sista Riksdagen afstyrkte Utsk. en motion i ämnet, och detta afstyrkande blef af R. o. Ad. bifallet. R. o. Ad. har således vid tvenne föregående tillfällen konseqvent afslagit all ersättning från Banken för ifrågav;de sak, och jag hemställer huruvida det kan vara lämpligt, att Ståndet, utan att några nya skäl tillkommit, frångår detta vid tvenne tillfällen fattade beslut. Jag anhåller derföre om afslag på Betänkit. Hr Flach, Joh. Fredr. Philip: Hela proceduren af denna discussion är det tydligaste bevis på, hvarthän det skulle föra, om, sedan alla lagliga rättegångsformer blifvit iakttagna och dom fallit i sista instansen, R. St:r sjelfva skulle inlåta sig i bedömandet af tvistefrågan; ty här vill man åtaga sig en betalnings-skyldighet icke till följd af någon rättsgrund, utan af consideration. Vi minnas, mine Hrr! i detta afseende, hvilken sorglig ryktbarhet Riksdagarne under frihetstiden vunno. Den ena Riksdagen efter den andra beslölo Ständerna, att icke fälla dom i enskilda mål, icke destomindre drogos tid efter annan enskilda tvister under Ständernas pröfning, hvaraf följden slutligen blef, att R. St:r vid hvarje Riksdag fingo döma öfver flera tusende enskilda tvister. Det synes mig, som skulle R. St:s bifall till förevide Betänk, kunna föra in på samma afväg, för hvars beträdande frihetstidens Ständer fått i rikt mått upbära en sansad efterverlds rättmätiga klander. Då jag således nu yrkar afslag å detta Betänk., sker det för att, så vidt på mig beror, söka bevara oförkränkt den grundsats, att R. St:r ej må genom sin inblandning störande inverka på lagskipningen i enskildes rättstvister.
,,,,,, , nedre, N:o 1, om detsammas arisiäernb till Kronofogde-bo tälle ,,,, Svar på aterremiss linköping, väg derifrån till Götheborg; se Anslag för en gång, g) ir • rr N:o 26 K. alldygn vid masugnar; se Stats-Verket, dess in komster. tillökning deri ,,,,,,, ammar-Collegium; se Hufvud-l itel 2:dra, An slag 9. om extra anslag till be fram jai.de if förllyttning af en del nu dit hörande må! till Läns-Sty relserne ,»>>»»»>» ammar-Rutten ; sc Hufvud-Titel 2 dra, Anslag 12 anonslupar, om stöpning af åtskillige; se Anniä lan 198. apellans-boställen, om deras rotermgssky Id ghet när de blifva förvandlade till Skolmästare-bo ställen >*yy>>r>yryyyy)y?t> »>»» arantäns-afgijternes upphörande till en del t M 8e Quarantainer. 96 g o> 3 rc 1—. ? s Riks-Ståndens Beslut. CD C TT O “! a. -f> ,x 'X 7T fQ £ n J. -r ss a, n 3 a. — __ WC rt sr C0 * o - JQ - Kidd. o. PresteBorgareBonde"Nio §• N:o Sid, AdelnStåndet, Ståndet. Karlbergs ansökning om prolongation a arrendet af hemmanet Hogsta m. fl. ,,,,,,, , Svar på återremiss ,,,,,, Karleby, Kronohemman, om detsammas anslående till boställe för Kronofogden i Wadsbo Fögderi Svar på återremiss , , ,,,, , Klabbölej Kronoiiske i Umeå eif, om befrielse för arrendatorerne deraf från erläggande af ett års arrende-afgift ,,,,, , se Kronofisken.