Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
5 Cap. 17 Såsom följd af den vid detta Capitels io:de §. här ofvan föreslagna ändring, bör 1 mom. i denna 17 §., hvilket nu lyder sålunda: ”Bor genär, som ej sjelf, eller genom laga Ombud, "sig å inställelsedagen infinner, vid Rådstufvurätt eller HofRätt, före klockan 12, och vid ”HäradsRätt före Rättegångstimmans slut, att 'sin fordran bevaka, och ej eller den förr be”vakat, håfve etc.”, erhålla följande redaction: Borgenär, som ej sjelf , eller genom laga Ombud, sig å inställelsedagen, före klockan 12, Vid Rätten infinner, att sin fordran bevaka , och ej eller den förr bevakat y håfve etc. 7 Cap. 3 §. Som, vid den händelse, då hustru, enligt denna §., söker Boskillnad, enär mannens egendom ej afträdd är, inträffa kan, att mannen, Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 316. 19 för att uppehålla en vacklande credit och undgå alt afträda sin egendom, söker hindra Boets uppteckning eller neka uppteckningens beedigande; alltså och då en sådan mannens motsträfvighet skäligen må anses förutsätta hans öfvertygelse örn Boets obestånd och bemödande att detsamma dölja, samt lämpligaste påföljden då synes blifva, att offentlig Stämning å Borgenärerne utfärdas, hafva R. St. trott denna påföljd böra bestämmas genom följande redaclion af nu ifrågavarande §.: Söker endera makan Boskillnad, enär den andra makans egendom ej afträdd är, höre då Rätten så vät sökanden och den andra makan, som veter lige och när vistande Borgenärer, och förordne, att Boets tillgångar och gäld å viss dag upptecknas. Sedan skall Bouppteckningen af mannen och hustrun, i Borgenärernes närvaro, inför Rätten edligen fästas.
Om utgifvandet af Banquens Fastighets Lån; Angående närmare bestämmande af rättigheten för Gorporationer och Bolag att i Banquen upptaga Lån å fast Egendom; Rörande de vid Banquen erforderlige ve - Ben 11 April. 39i derhäftighets-betyg och förökning i antalet af Verkets Styresmän; samt Om understöd för Södertelje Canaloch SlussVerks fullbordande. 3:o Ståndets beslut att öfverlemna frågan om Regerings-Rådet von Schewens Arfvingars fordran, till det Förstärkta Stats-Ulskottets afgörande. 4:o Godkännande af de utaf ConstitutionsUtskottet föreslagne tillägg uti 5^ §. Riksdagsordningen, samt 107 §. Regerings-Formen. 5:o Återremiss af Banco-Utskottets Memorial om specificerade Förteckningars insändande öfver Assignationer sorn på Banquen utfärdas; äfvensom af Constitutions-Utskoltets Memorial, angående ett tillägg i 9 §. RegeringsFormen. Från Vä/loJlige Borgare-Ståndet : Af den 4 innevarande Månad, deruti tillkännagifves, alt Ståndet afslagit OeconomiceUtskottets Utlåtande, angående anstalter till den Veneriska smittans utrotande. Af den 7 i samma Månad: 1:0 Om meddelande till samtelige Utskotten af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 4 dennes rörande Riksdagens förlängande. 392 Den ii April. 2:0 Angående återremiss af Stats-Utskottets Betänkande rörande Strömsholms Stuteri-inrättning; äfvensom af Lagoch Oeconomice-Utskottens Utlåtande, angående väckt fråga rörande rättighet för Allmogen i Skåne och Blekinge att emellan Hamnarne derstädes få sjöledes obehindradt föra deras Producter; 3:o Om bifall till nedanuämnde Betänkanden: Stats-Utskottets : Angående Flyinge och Dahlby Stuteri-Inrättningars Stat; Om upphörande af de till nämnde Kungsgårdar utgjorde Dagsverks-skyldigheter; Angående projecterad Aflönings-Stat för Ulricsdahls Kongl. Lustslott.
Om R. o. Ad. antager inbjudningen i förevar, fall, följer deraf, alt den tullafgift af 40 proc., R. o. Ad. beslutat, skulle komma att förfalla, och, i sådan händelse, omröstning i förstärkt StatsUtsk. äga rum öfver de två andra alternativen, nemi. antingen om en lullbestämning, enl. BondeSus beslut, af 33j proc., eller, enl. LBorgareSt:s beslut af 25 proc. Då jag hoppas, att R. o. Ad. anser det af vigt, att upprätthålla de talrika skräddarne inora landet, och när man vet, huruledes det varit brukligt, att införa kläder äfven med den tull, som för närvar, förefinnes, så skulle, om införseln blefve lindrigare, våra skräddare komma att lida ett stort afbräck uti deras arbetsförtjenst, hvarföre jag tillstyrker, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt redan fattade beslut. Hr von Hohenhausen, Mich. S i 1 v.: Hitintills har tullen varit så hög på färdiggjorda kläder, att endast förmögna per soner, och blott ganska få af dem, nemi. de, hvilka önskat att vara klädda efter utländsk snitt, och att erhålla de finaste kläden, införskrifvit färdiggjorda kläder; men om man nedgår från denna höga tull till blott 25 proc., så måste man inse, att icke al lenast sjömanskläder utan äfven alla andra slag, utan att af införselstullen särdeles fördyras, komma att i landet införas. Af sådan anledn. uppstå hos mig farhågor för antagandet af en så låg tull som 25 proc., emedan jag med erfarenhet af förhållandena icke kan förlita mig på den värdering af varorna, på grund af hvilken afgifterna beräknas; fastställes icke tullen till 40 proc. såsom R. o. Ad. beslutat, får man snart se de menliga följderna deraf, icke blott för fabrikanterne af tyger och kläden utan jemväl och synnerligast för dem, hvilka sysselsätta sig med skräddarehandtverket här i landet.
- och fragtforöringars liqviderande, Samt någon betydligare afbetalning fö.r gjorda lefveranser, synes af angelägenheten skyndsamt påkallas. Hvad på Statstiflarna af öfverskott och bé. Sparingar funnits tillgängligt och sorn af Riket? Ständer ar öfverlåtet till Kongl. Majas Nådiga disposition för vissa behof, har Kongl. Majit till en del redan låtit såsom förskott till vidare liqvid Statsverket och Krigsfonden imellan, utbetala: men vill, om Rikets Ständer så föll godt finna, ytterligare låta under samma vilkor till Krigsskuldernas afbetalning anordna hvad tillgångarna medgifva. “Utaf de till förra Krig?!, skulderna, sairit till betalning af de administre* rande Verkens skulder till r8l2 års slut äf Rikets Ständer tid efter ännan'afsätta medel, finnas äfven några mindre behållningar, sorn till nu ifrågavarande afbetalningar, emot framdeles ersättning', genast skulle kunna arivisäs ; och Kongl. Majit hyser äf flera anledningar det grundade hopp, att Rikets Ständer ju skola utfinna Baedel att ifrågavarande förskott, titan någon särskild gravatiott, för Svenska Folket, samt utan rubbning uti myntväsendet, anvisa och utbetala låta: beroende det af Rikets Ständer huruvidt ©Ch till hvad del de anse lämpligt att Krig?- Deri 29 Maj. 52? Cömitéen för skulderna utfärdar rentebärande Obligationer, deni Kongl. Majit' i alla fall, .utän afseende på den rid hvarpå de blifva ställde, förbehåller sig att inlösa, så snart de påräknade Utländske fonderna ingå. Kongl.
Derest Ridder skåpet och Adeln samt P reste-ståndet icke vilja i öfriga Ståndens beslut sig förena, lärer, då den föreslagna förändringen af rubriken gifver densamma större utsträckning och följaktligen verkar på sjelfva tullbevillningen, följande omröstning böra ega rum: 137:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att rubriken rullgardiner må erhålla denna lydelse: Gardiner, rull-, af bomulls-, linneeller hampväf nåd, målade eller tryckta, röstar BevillningsUtskottets Memorial, Kto 33. 17 Ja; den, det ej vill, röstar Nej', vinner nej, bibehålies denna rubrik vid dess nuvarande lydelse: ”Gardiner rull-, af målad bomullsväfnad.” Samtliga Riks-stånden hafva bifallit Utskottets förslag, att å ofärgadt, otvinnadt bomullsgarn, ulan åtskilnad för högre eller lägre nummer, sälta gemensam införselstull, hvilken Ridder skåpet och Adeln Presteoch Bonde-ståiulen, jemväl i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, bestämt till 5 sk. men Borgare-ståndet antagit till 4 sk. skålpundet. Utskottet hemställer till sistbemälda Stånd, att det, med frånträdande af sitt skiljaktiga beslut, måtte i öfriga Ståndens sig förena. I annat fall torde följande omröstning böra anställas: 138:o Den, som bifaller Utskottets af 3 Stånd godkända förslag, att å ofärgadt, otvinnadt bomullsgarn bestämma införselstullen till 5 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bestämmes denna införselstull till 4 sk. per skålpund. Utskottets förslag, alt färgadt bomullsgarn, som nu är indeladt i ”turkiskt rödt” med 8 sk. och ”allt annat” med 12 sk. införselstull per skålpund, måtte under en rubrik åsättas förstnämnde tullafgift, hafva Borgareoch Bonde-stånden gillat; mea Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, under vidblifvande af gällande taxa, afslagit.
1868 började hon lemna bidrag till engelska tidskrifter och utgaf i midten af förra årtiondet ett par samlingar berättelser, hvarpå 1876 följde hennes förnämsta arbete: » Schopenhauer., his Life and Writings ». Härvid företer sig den ganska egendomliga omständigheten, att sal. Schopenhauer lär högligen önskat att bli bekant och uppskattad i England, men att han säkerligen allra minst atänkte sig, att detta skulle i tidens fullbordan komma att ske genom ett fruntimmer. Han hyste nämligen i intellektuelt afseende-allt annat än höga tankar om det täcka könet, och Miss Zim-merns bok var derför ett slags Nemesis på hans graf. — Författarinnan vistades i Kom, då hennes arbete * lem nade pressen; vid sin återkomst fann hon sig vara en celebritet: boken hade väckt uppseende och blifvit omtalad af kritikens målsmän med allmänt erkännande. Ett senare verk om Lessing är ock väl upptaget, och såsom medarbetarinna i Athenoewm, Spectator^ Pall Mall, samt åtskilliga andra engelska och äfven tyska tidskrifter jemte den italienska Rassegna Settvmanale, har Heleo Zimmern äfven inoui den journalistiska verlden uppnått en särdeles aktad ställning. Vi låta nu våra läsare göra bekantskap med henne sjelf, i det vi nu omedelbart återgifva den uppsats hon skrifvit åt Dagens Krönika. Till mera beqvämlighet för dem, som möjligen • kunde finna én så vidlyftig framställning i fortlöpande följd alltför respektingifvande, hafva vi indelat artikeln i kapitel.Ett bålverk mot en hotande öfversvämning; allmänna anmärkningar om Herbert Spencere filosofi och det erkännande den vunnit i utlandet. — Sammanställning med Darwin; data för evolutionsläran och darwinismen; åtskilnaden mellan dessa teorier. Ett af de intressantaste och märkvärdigaste drag hos vårt tidehvarf utgöres kanske af det faktura, att sida vid sida med den pessimistiska filosofien reser sig äfven en vetenskaplig filosofisk optimism. Vi begagna med flit ordet vetenskaplig, eftersom vår moderna optimism just i denna punkt skiljer sig från det 18: de århundradets, en skilnad så stor, så vidtomfattande i sina orsaker och följder, att det icke är möjligt att för högt uppskatta densamma.
St. vid ett föregide tillfälle beslutat. Visserligen kunde det vara önskvärd! om R. St. alltid handlade så, att man icke behöfde den ena riksdagen göra om hvad man gjort vid den andra; mea att i detta fall, förhällan - 216 Den 9 September e, m. det beklagligtvis är helt annorlunda, det har erfarenheten i århundraden bevisat. För icke längre tillbaka än vid sistlidne riksdag lyckades man med mycket besvär, och efter mycket bemödande, att genomdrifva LagUtsk;s dä afgifna betänk, om det nya kriminallagförslaget, i hvilket betänk. LagUtsk. hade godkändt och tillstyrkt R. St. att antaga de grunder, hvarpå detta lagförslag hvilade. Gr:n erinrar sig likväl att det icke är längre sedan än i Onsdags, som detta Ständ, utan afseende på det godkännande, som Ståndet förut hade gifvit åt grundsatsen, förkastade hela lagförslaget, just derföre att sjelfva grunderna hvarpå det var byggdt ansågs vara alldeles origtiga och stå i strid med de rättsbegrepp, som voro rådande hos Svenska folket. När nu R. o. Ad. kunnat vid denna riksdag handla så i denna vigtiga fråga, så ser jag icke något hinder för det H. Ståndet att kunna uti en annan och dertill icke sä vigtig fråga, handla pä samma sätt. Vidare har Gnn såsom försvar för Frih, Palmstjernas förslag, anfört, huruledes det vore obilligt att den ena grannen, hvars ränta är kronan behållen, afbördar sig den antingen in natura, om han derom behörigen tillsäger, eller ock med penningar efter markegångspris utan forssellön, under det att den andra grannen, hvars hemmansränta är indelad, icke har samma fördel sig tillaggd. Man borde således, säger Gr;n, bereda lika rättigheter åt dem båda. Huru Gnu kan ifrån ett sådant förhållande hemta skäl för räntornas indragning, det är för mig obegripligt. Det tycks, som skulle Gr:n vilja göra afseende pä den så ryktbar vordne ”K. Svenska afundsjukan”, ty hvad annat är det än afundsjuka, som ligger till grund derför, att den ena hemmansegaren anser sig vara sämre lottad än den andra?
R:dr Transport 895,518 För Beklädnads-behof: För beklädnads-passevolans vid värfvade regementen „ indelta Arméens utredning, fyllnads-anslag „ underhåll af beväringsmanskapets beklädnad 80,984: 71. 4,963: 83. 189,000: — ! För Topografiska korpsen: Till fortsättande af korpsens arbeten, till kartgraveringen och till aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära kartearbetets skyndsamma utförande Arméens pensionering: Till upprätthållande af Arméens pensionskassas egen pensionering, såsom kreditiv 85,500: — „ fortsatt tillämpning af de nya pensions-staterna för Arméen och Gotlands Nationalbeväring, ett kreditiv å 180,000: — „ betäckande al möjlig brist för år 1866 i det vid 1862 och 1863 årens riksdag för sistnämnda ändamål beviljade kreditiv 150,000 R:dr, ett fyllnadskreditiv å 15,000: —_ För Officerares anställande i utländsk krigstjenst: Till understöd åt sådane officerare För de frivilliga Skarpskytteföreningarne: Till instruktörers aflöning 50,000 „ målskjutningspremier 10,000 „ skarp ammunitions anskaffande 20,000 „ anskaffning al 3,000 st. infanterigevär, till ersättande af ett lika antal målskjutniugsgevär, som skola från kronans förråd utlemnas till Skarp - skytteföreningarne i riket. 137,250: — Arrestlokaler vid indelta Arméen: Till kostnader för arrest-straffets tillämpning vid indelta Arméen Materielen vid Norra och Södra Skånska infanteri-regementena: Till första uppsättningen af materiel för 385 nummer vid Skånska infanteri-regementena, hvilka komma att rekryteras . Stats-Utskottet föreslår. R:dr ö. Transport 1,833,872 — Krig s-akademien vid Carlberg:
Uti det öfver denna linie, hvars längd är 2 mil 8,689 fot, upprättade kostnadsförslag, hvilket blifvit uppgjordt efter samma grunder, som de för 1858 års jernvägs-komité utförda förslag, upptages kostnaden derför till 1,718,892 R:dr. Enligt utdrag af de för sistnämnda komité uppgjorda kostnadsförslag skulle kostnaden för jernväg från Stockholm till utgångspunkten nära Odensala, med en längd af 3 mil 27,829 fot, blifva 3,190,511 „ och således en jernväg från Stockholm till Gran öfver Odensala, med en längd af 6 mil 518 fot, kosta 4,909,406 R:dr, hvaremot kostnaden för en jernväg från Stockholm öfver Stäket till samma punkt vid Gran skulle, med en längd af 4 mil 25,300 fot, uppgå till 3,395,657 R:dr. Skilnaden i längd emellan dessa bägge altornativcr voro alltså 1 mil 11,218 fot, och skilnaden i anläggningskostnad 1,513,749 R:dr, till fördel för linien öfver Stäket. 2:o angående linien från Märsta till Gran: att denna linie, som utgår från den förut undersökta linien mellan Stockholm och Upsala vid Arnberga, norr om Märsta gästgifvaregård, 3 mil 15,507 fot från Stockholm, eller 12,322 fot sydligare, än den förut beskrifna linien, passerar söder om Näsby, öfvergår Garnsviken omkring 5,000 fot norr om Sigtuna stad, fortgår söder om Vcnngarn och Österby, sammanfaller vid Granby med den förut beskrifna linien och har en längd af 2 mil 12,506 fot, samt kostar, efter samma grunder som de för 1858 års jernvägs-komité utförda förslag 1,803,817 R:dr. Enligt utdrag af do för samma komité uppgjorda kostnadsförslag skulle kostnaden för jernväg från Stockholm till utgångspunkten nära Märsta, med en längd af 3 mil 15,507 fot, blifva 2,973,240
Majlis nådiga /:rcposition, angående Hast häll arnes inom det så kallade Kungsöhrs län befrielse från erläggande af nu utgående lösen för de ränledagsverken, hvilka af deras egande stamhemman skola utgöras. (I. A) Sedan Rikets vid sednast hällne riksdag församlade Ständer, i anledning af hos dem då gjord framställning, att, ehuru lindring uti den ålskil - lia;e rusthåll inom det fordna Ulfsundseller nu mera så kallade Kungsöhrs . i ^ län åliggande skyldighet, att utgöra dagsverken till Kungsöhrs gård, skall blifvit i nåder utlofvad genom Kongl resolutionen af den 16 December 1680, detta nådiga löfte likväl icke gått i fullbordan, hvadan desse rusthållsinnehavare icke allenast varit nödsakade att årligen efter markegångspris lösa omförmälda dagsverken, utgörande ett antal af 3o på hvarje rusthåll, utan äfven varit i mistning af lösen för de dagsverken, som de till rusthålien anslagne augmenlshemman måst utgöra och hvilka förbehållits kronan, uti aflåten underdånig skrifvelse den i5 Maj 1845, oaktadt förevarande ämne då ännu icke vunnit den fullständiga utredning, att Rikets Ständer derpå kunde grunda ett tillförlitligt omdöme, huruvida den sålunda gjorda framställningen förljenade afseende, ändock funnit sig, enär ofvan uppgifna förhållanden syntes antyda, att rusthållarne i Kungsöhrs fögderi vore, i hänseende till rättigheter och skyldigheter, försatte i annan eller sämre belägenhet, än rusthållare i öfriga delar af riket, böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, efter det vederbörande blifvit hörde och så framt omförmälda, till rusthållarnes förmån väckta förslag befunnes rättvist och billigt, Kongl. Majit täcktes vid en kommande riksdag till Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet; så och efter det ej mindre KoBih till R. St.
Skattläggnings-metodcrnes och Afvittrings-stadgans föreskrifter angående nyhemman, för hvilka, jemte odlings-understöd af Staten, förunnas ända till 50 frihetsår, innan dessa hemman anses uppodlade, kunde icke tillämpas på samma gång som författningarne rörande hemmansklyfning, hvilka med sina stadganden om besutenhet afsåge i fullt stånd upparbetade hemman; och en sådan samtidig tillämpning af dessa, för olika fall gifna författningar funnes icke heller vara uti Kongl. Förordningen den 19 December 1827 afsedd. Beträdande dernäst det skäl för Rikets Ständers förevarande framställning, som skulle innefattas uti de flere hemmans ödesmål, som redan inträflat och än vidare voro att emotse genom tillämpningen af den ifrågaställa skattläggningsmetoden, har, till utredning af förhållandet härmed, Kammar-kollegium låtit i de derstädes förvarade jordeböcker och handlingar anställa noggrann undersökning, sträckande sig från början af det innevarande århundradet intill nuvarande tid; och har härvid inhemtats: att under hela nämnde tidrymd af nära 60 år, som undersökningen omfattat och hvarunder 1773 års skattläggnings-metod varit för Wester - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 86. 9 Westerbottens och Norrbottens län fortfarande tillämpad, icke ett enda hemman eller nybygge kunnat upptäckas, som, enligt nämnda method behörigen skattlagdt med mantal och ränta, derefter af Kammar-kollegium fastställda, fallit i ödesmål och på sådan grund blifvit från jordeboken atfördt. Efter att sålunda hafva till besvarande upptagit de skäl, hvilka uti Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga skrifvelse åro andragna till stöd för ändring af ifrågavarande skattläggnings-metod, har Kammar-kollegium ansett sig jemväl böra utreda, om egorna och förmånerna för ett mantal i Westerbottens och Norrbottens län böra, med hänsigt till de för desse län egendomliga förhållanden och vid jemförelse med skattläggnings-mctoderne för andra län inom riket, upptagas högre, ån förstnämnde metod nu bestämmer.
Derefter lade han sig att »hvila middag», såsom seden är om sommar-tid, och sof en stund på qvinnans arm. När de hade sofvit en blund steg hustrun upp och gick sin väg, men tog smedens yxa med sig. »Hvad skall du med yxan?» sporde smeden. »Der hänga ju fyra yxor hemma på yx-hänget? Qvinnan svarade icke, utan fortsatte sin färd. Detta tycktes mannen underligt vara; men han tänkte: »hon ställer väl yxan vid någon buske, hvarest jag kan återfinna den.» Smeden begynte så åter stapla ihop ved till sin kol-mila. Efter någon stunds förlopp, kom smedens hustru gåendes till sin man med middagsmål. Hon frågade: »vill du inte äta din middag? det är redan långt lidet på dagen.» Smeden vardt förundrad och genmälte: ’äta nu? Hvad är det för ätande?’ »Ja,» ursäktade sig hustrun, »visst har jag kommit att dröja öfver tiden; men så har jag likväl icke varit sysslolös. Jag har bakat, att du skulle få bröd, jag har kärnat, att du skulle få smör.» Då blef smeden ännu mer förundrad, och tänkte vid sig sjelf, att det väl måtte vara illa bestäldt. Han satte sig derefter att äta hvad han förmådde; men talade inte, utan tycktes honom rådligast låta allting vara som det var. Vid pass sju år efter denna tilldragelse, hände sig, att smeden en afton stod på sin ved-kast och högg qväll-ved. Då kom der gåendes en »here» (pojke), som bar en yxa på armen. Smeden sporde: »hvad fattas din yxa? Skall den bo’s (lagas) eller äggvällas?» Pojken svarade icke. Smeden tog nu yxan, och beskådade henne mycket noga. Han sade: »det felar yxan ingenting; men skam far i mig! är det icke min yxa.» Då mälte heren: ’är det eder yxa, så ären J ock min fader.’
Innehållet af Högstberörde Nådiga Proposition och ofvan uppfattade motioner, samt deraf föranledda yttranden inom Riks-Stånden, hafva Utskotten på det noggrannaste öfvervägt, äfven som Utskotten tagit kännedom, så väl af samtlige Consistoriernes, från vederbörande infordrade och Utskotten tillhandakomna, underdåniga utlåtanden rörande folk-undervisningen, som af de öfverläggningar, hvilka, i detta vigtiga ämne, under sistförflutne Riksdag, egt rum ; men innan Utskotten gå att i målet hufvudsakligen yttra sig, torde det tillåtas Utskotten förklara, att de å ena sidan med vördnad och tacksamhet erkänna Kongl. Maj:ts ömma omsorger fcr folk-undervisningens framgång inom fäderneslandet, och, å den andra, med tillfredsställelse erfarit, huru lifligt frågan blifvit i allmänhet omfattad, och huru tänkesätten derom, varmt och enhälligt, inora den för Christligt sinne och medborgerliga dygder af ålder utmärkta, Svenska allmogen genom dess nu församlade Ombud, uttalat sig; och skulle det kunna invändas, att Utskotten, vid behandlingen af anslags-frågorna i och för ändamålet, icke nog strängt vidhållit de sparsamhets-grundsatser, hvaraf i öfrigt tid och omständigheter mana till efterföljd; så torde det också medgifvas, att, när landets allmoge sjelfmant och enhälligt yrkar på utvägar att befrämja upplysning och bildning, dess röst icke bör höras förgäfves, och att andra utgifter böra stå tillbaka för sådana, som erfordras till danande af goda uppfostrings-anstaller, utan hvilka alla bemödanden att åstadkomma önskvärda lörbättringar i samhället skola misslyckas. Vid redogörelsen för de grunder, som tjenat till vägledning för Utskottens nedanstående förslag, hafva Utskotten först och främst bordt ytt - 8 Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Viskottens Betänkande, N’0 5. ra sin Öfvertygelse, alt anläggandet af folk-skolor icke allenast är nyttigt, utan också af behofvet påkalladt. Utskotten hafva ingalunda förbisett föräldra-undervisningens vigt och värde.