Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landshöfdinge-residens-tomterne i staden Piteå, med å dem befintliga byggnader; N:o 7, i anledning af Kongl. Maj :ts Nådiga Proposition, angående utbyte af krono-länsmans-boställena Melby och Näsby emot kronoskatte-hemmanet Bredinge på Öland; N:o 8, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående disposition af sex holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård; samt N:o 9, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, angående upplåtande af mark å kronoparken Rådaås i Skaraborgs län för en vattenledning till staden Lidköping. S. D. Vid skedd föredragning af Stats-Utshottets Utlåtande N:o 24, angående väckt fråga om upplåtelse af jord till Strömsholms kanal-bolags disposition, blef samma Utlåtande, jemte dervid afgifne yttranden, till Utskottet återremitleradt. S. D. Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet Kongl. Majtts Nådiga Propositioner: i:o Om antagande af en Författning, angående sammanläggning af straff; och 2:o Om antagande af en Författning, angående straff-arbetes och fängelse strafls verkställande i enrum. S. D. Nedannämnde Kongl. Maj-.ts Nådiga Propositioner och Skrifvelser blefvo, vid skedd föredragning, till Stats-Ulskollet remitterade, nemligen: l:o Proposition, om användande af de å stats-anslaget för båtsmans-beklädnaden åren 1849—1851 uppkomna behållningar; 2:o Dito, om afsöndring af jord från krono-lägenheterne Hushagen, Kö pings-ön och Byslätten i Köpings socken af Westmanlands län, för utvidgning och Tätning af Köpings-å; 3:o Dito, om uppförande å stat af lön för Krono-fogden i Westerbottens Lappmarker, hvilkens aflöning för närvarande utgår dels från det å Riks-statens Åttonde Hufvudtitel uppförda reservationsoch förslags-anslag till Lappmarks ecklesiastik-verket, dels i s. k. Näst; 4:o
Jag önskar dylika tjenstehjons-böckers införande; samt anhåller att detta mitt anförande, utan att betraktas såsom någon ny motion, måtte få åtfölja Hr von Möllers motion till Högh Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef motionen jemte yttrandet remitterad till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:t. Den 26 November e. m. 179 Hr von Mentzer, Carl Fredrik, uppläste en motion, N:o 95, ang:de anvisande af medel till ersättning af de Vestgöthadals regementes befäl och underbefäl tillskyndade kostnader för flyttning af åtskillige byggnader från gammal till ny mötesplats. Remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus, uppläste en motiou, N:o 96, ang:de underofficerares och manskaps befordrande till de i K. Förordnm d. 29 Oktober 1752 uppräknade eller andra dermed jemförliga tjenster. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Frih. Cederström, Thure, väckte en motion, N:o 97, ang:de statsanslag för uppresande af en minnesstod åt Archiatern Carl von Linné. Remitterades till Stats-Utsk:t. Frih. Cederström afgaf Vidare en motion N:o 98, ang:de pension åt f. d. Öfversten, Frih. Carl Otto Mörner. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Den af Frih. Cederström begärda pension till den mest framstående af, så att säga, 1810 års män, Frih. Carl Otto Mörner, synes mig i allo behjertansvärd.
kvinna söker fram omständigheter », urskuldar och utan så att dig Nils näns du, h v a d den stackarn Det är till är ledsen af tröst att få gråta du vara och utvägar. och nu säker, s ä g a till d i g: är rådvill; O m din dagar att » Kära blek o c h mager. » den hjärtegoda och förmåga obehagligheter, o m sjuk i fjorton hjärta bästa sanningen bäst m e d v e t e n. påminner ingen anse sin s o r g v i d ett hjärtegod mildrande är vi vi i vår o m hon blott tordes. H o n hyser icke medlidande m e d d i g; n e j, d u känner, hon lider hvilka för med dig. liksom Det alldeles finnes särskildt äro skapade d e n n a befattning o c h ständigt anlitas. Härmed som min hjärta, enligt jag åsikt, att den andre med ning. som vill en den ulan. icke e n e är förklara skapad världsorddet j u i c k e tänkbart, att hjärtlös kunde den bli g o d o c h ädel, då skulle det j u icke löna m ö d a n söka förvärfva sig ett Men hjärta nog och förverkliga människoidealet. ser det väl ofta ut, som o m hos vissa människor hjärtegodheten vore m e d f ö d d, en oförvärfvad, strålar ur oemotståndlig egenskap, s o m ögat, som ömgifver lig glans, s o m — underlåter grafven att lifva m e d en osläcklikt en ljuf fläkt — och värma, aldrig s o m f ö l j e r till o c h förtager själfva d ö d e n dess udd. LOUISE FRAENCKEL. FRÅN EN KVINNLIG SKANDINAVISK-ARKEOLOGISKA FERIEKURSEN I ITALIEN. FRAMFÖR HOTELL SIBILLA VID TIVOLI. D E M af I d u n s läsarinnor, hvilka hafva något intresse för det natursköna o c h på m i n n e n af gammal odling rika Italien, torde jag bereda ett n ö j e g e n o m en kortfattad skildring af den n y s s afslutade andra skandinavisk-arkeologiska feriekursen.
J\':o 67. detta ofta vore bättre i ständ, än de äldre presterne, holst de yngre sednare idkat studier och bättre följt med nyare tidens utveckling i läromethoder, m. m.,. bär motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. \laj:t beliagade i Nåder uppmana stiftens presterskap i allmänhet, att egna en synnerlig uppmärksamhet och tillsyn ät folkskolorna, saint att i de församlingar. der flera sådana folkskolor finnas, tillsynen mätte fördelas sä, att komministern eller kapellanen, äfvensom adjunkten, åtager sig bestyret dermed. Riksdagsmännen Petter Jönson, Anders Johan Sandstedt och Anders Pettersson frän Jönköpings län, Erik Jansson från Stora Kopparbergs län, Olof Persson från Westerbottens län, Lars Larsson och Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län samt Olaus Börjesson från Götheborgs och Bohus län hafva i föreståendeförslag instämt.
Elgenstjemas motion,' om en minnesvård på Statens bekostnad öfver framlidne Hof - Intendenten Sergel], 9:0 Angående Herr General - Directeuren Hagströiners Memorial, om medel till befordran» de af större sundhet i Städerna. 10:0 Om kostnaden till tryckning af en Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, jemte ett Lag. Comitéens Betänkande. 11:0 I anledning af Herr Lectorn Arenanders hemställan om förlag af allmänna medel lill tryckning af Samlingar i Svenska Historien. Af Banco-Utskottet den 19 Maj. 1:0 I anledning af Prostarne Ekeroths och Fornanders motion om ett Banco - Lån till återuppbyggande af Calmare Stads Gymnasiioch Skolehus. 2to Angående Herr P. G. Cedérschölds Memorial, om några medel till stadga i myntvärdet och minskande af penningebristen. 3;o Innefattande Utskottets hemställan,' om icke äfven pä den korta tid, som annu återstår af Oktrojen för Private Dtdägare i Riks • Discont yer. ’ Den 3 Juni. 45 Verket, detta Verks utlänings-belopp får blifva oberäknadt af hvad Götha Canal på dess anslag. lia Lånebiträde begagnar. Xrrg - Utskottet den 9 Maj. Rörande Riksdags - Fullmägtigen E. Pers-’ sons från Fernebo Härad af Carlstads Län motion, om befrielse fran Lösen af Protocolls - Utdrag öfver förlikta mål, samt öfver de till HäradsRätterna ingifna Bouppteckningar och arfskiften; och Den 17 Maj, I anledning af Riksdagsmannen Johan Johans» son från Kronobergs Län Memorial, om upphäfvande af Kongl. Förordningen, den 87 April 1810, och förklaringen deröfver den 27 Juli 1811, angående gäldbunden fast egendoms försäljning* Af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut skottet den 24 Maj: 1:0 Angående upphandlingar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning gro
Rum för ConstitutionsUtskottet, jämte tillstyrkande af Ridderskapets och Adelns bifall till RiddarhusDirectionens i 16 §. af dess RiksdagsBerättelse gjorde hemställan, att, utom RiddarhusUtskottet, något annat Utskott, icke hädanefter måtte i Riddarhusets öfra våning få begagna rum, aj4- — °m remitterande till StatsUtskottet af Riksens Ständers Revisorers Berättelser: 1:0 angående RiksgäldsContoiret och det derunder lydande General-AssistanceContoiret, 2:0 rörande de under CommerceCollegii förvaltning stående fonder och medel, 3:o angående Allmänna Magazinslnrättningens Styrelse och Förvaltning åren 1813, 1814, i8i5 och 1816, 4:0 rörande StatsVerkets Förvaltning och Räkenskaper och 5:o Riksens Ständers Revisorers anmälan, angående hvad som förekommit i afseende på granskningen 165 lands Län befinteliga så kallade Jagbackar; 5:o rörande nödige medel och utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmakthållande; 6:0 angående uppförande af en Minnesvård öfver KronPrinsen Carl August på Qvidinge Hed i Skåne, samt 7:0 om en stadgad afgift af hvarje Mantalsskrifven person, till den Veneriska Smittans hämmande, 4°3.
StatsUtsk:s i detta morn. afgifna förslag blef af R. o. Ad. godkändt. 4:0 Kronotionde-lösen efter bestämda priser, 5:o Arrende-medel af kungsgårdar och andra kronolägenheter, samt (i:o Si Ifver tionde, inyntarelön och slagskatt. R. o. Ad. godkände de af Utsk. i dessa punkter föreslagna beräkningar. Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. beslöts, att med pröfningen af den nästföljande 7:de punkten, ronde koppartionden, skulle anstå intilldess StatsUtsk:s derom afgifna utlåt. N:o 37 Litt. A. blifvit af R. o. Ad. afgjordt. 8:0 Tiondeoch hammarskattsjern. lista mom. an gide tionde-tackjernet. Gr. Lewenhaupt, Gustaf Gustafsson, anförde skriftligen : StatsUtsk:s förslag, att med 50 procent höja tionde-afgiften af tackjern, kan jag icke i något afseende gilla. Om än den vid 1844 års riksdag medgifna nedsättningen får betraktas såsom endast temporär, så har likväl K. M. ansett nedsättningen böra fortfara. Det har troligen icke undfallit K. M. att tackjerns-tillverkningen är i verkligt behof af en sådan lindring. Jag anhåller vördsamt att fä uppdraga en liten teckning af förhållandet i den bergslag, der jag är boende, nemi, å gränsen af Örebro, Carlstads och Stora Kopparbergs län. Anläggning af masugn, som blifvit lämpad efter god tillgång ii vattudrift och kol, har med få undantag måst ske långt aflägset ifrån grufvefälten eller ock, som vid Långbanshyttan, att under ti - Ben 16 Februari f. m. 517 demas längd, den derinvid belägna grufvan kommit i andra delägares händer, och hytl-interessenterne fä förse deras malmbehof ifrån ^ersberget o. s. v. Häraf följer att malmlransporten är i allmänhet ganska dyr.
Ytterligare anförer Herr Grefven: ”Man ”har dessutom sett, hvad det kostar, att ”vända sig till utländningen med arbets”beställningar; man vet, hvad de första ”jernportarne till Canalen kostat, hvilka må”ste bernias från England; men hvarförutan inga jernportar troligtvis ännu fun”nits i Sverige.” Den 24 April f. m. Här säges väl ej, att nian icke kunnat gjuta sädane i Sverige, så framt man ej fått lära konsten af Canalens Engelsman3 men då delta likväl utgör ett af de för Svenska Gjuterier i allmänhet* och för Herr Owens verkstäder i synnerhet, förklenliga rykten och framställningar, hvilka sedan Riksdagens början blifvit satte i omlopp, och hvilka mer och mindre offentligt låtit höra sig; så får jag förklara förhållandet med jernportarne vara följande. På M:r Hasledins Gjuteri nära Ponty Cilty i England, säg jag år i8ao de för Götha Canal derstädes afgjutne portar, och jag anmärkte, att jag ej föreställt mig, det man ville, såsom modeller, till Sverige afsända ett så vårdslöst arbete. Man fann denna anmärkning icke olämpelig; men man betraktade sig såsom tillverkare, och man tillverkade för alt förtjena. När sedan fråga väcktes: huruvida Svenska Gjuterier kunde åtaga sig att gjuta sådane portar; så förklarade Henric Holz vid Finspång: alt sådane utan svårighet kunde gjutas i Sverige; att man här kunde gjuta sådane mycket bättre och fullkomligare än de engelske modellerne, samt att man för en så enkel gjutning'alldeles icke behöfde använda den kostsamma lerformningen, emedan portarne kunde gjutas i torr sand; på hvilket sätt också alla portar sedan med största framgång blifvit gjutne. Dsh 24 April f. m. * ' Det är en sanning, att konsten att gjuta i torr sand har Holz lärt af en Engelsman; men denne Engelsman heter Samuel Owenj och lians arbeten innebära det säkraste beviset emot hans motståndare. Slutligen kan jag ej undgå att anmärka, hurusom den skillnad, hvilken andra menniskor finna emellan stort och smått, emellan mycket och litet, synes liksom försvinna för Herr Grefvens blick.
Du har en vän – en ung man, hvilken, som du själf säger, du icke gör någon hemlighet af, att du finner förtjusande. Han anses för något lättsinnig – mycket lättsinnig – säger man till och med, hans rykte i fråga om kvinnor är icke det bästa, han har redan förstört mer än ett hems lycka ... LEONORA (persifflerande). Du menar det Schwarts-Hansenska? Stackars Max! Tror du inte det templet var rätt molesteradt, innan han satte sina vandalfötter i det EMILIE (utan att bry sig om henne). Han gör sig alltså inga skrupler, och hvad dig angår, så ... Ja, principer, etisk styrka har nu aldrig varit, om jag så får säga ... din styrka ... LEONORA (obesväradt). Klart och tydligt! Förträffligt stiliseradt! Vidare! EMILIE. Du kan gärna göra narr af mig ... LEONORA. Inte gärna! Jag försäkrar dig, det kostar på mig. Men tillfället är frestande. EMILIE. Reta mig inte, Leonora! Jag kunde komma att säga saker, som möjligen kunde såra dig mera, än jag önskade. LEONORA. Genera dig inte! Olyckan är redan skedd. (Stampar plötsligt i golfvet.) Vidare, säger jag! EMILIE (litet tvekande). Nå väl – de sista dagarna, just under den tid, din man varit som strängast upptagen af sitt val, har du så godt som dagligen gjort långa hemlighetsfulla utflykter – ingen vet hvart. Du – annars så uppriktig – har alltid förstått att undgå hvarje förklaring. LEONORA. Du började med att införa en »vän» – jag förstår inte riktigt, hvad han har att göra med allt detta? EMILIE. Du förstår inte! Å, Leonora LEONORA (vänder sig mot henne). Nu kan det vara nog, Emilie! Har du varit ensam om att sätta ihop denna lilla nätta roman? EMILIE. Ännu har jag inte tyckt mig ha rätt att meddela någon mina iakttagelser. LEONORA. Iakttagelser! Du gode gud! Jag tror inte, det finns någon, som har så liflig och så – oren fantasi som unga flickor. De genera sig sannerligen inte!
Då Kommittéen sålunda redan i det föregående uttalat sina åsigter i afseende på Norra stambanans förmånligaste rigtning, och dessutom i underdånighet ansett sig böra tillstyrka, att det enskilda bolag, som anmält sig för en banas anläggning till Upsala i samma rigtning som för statsbanan är utstakad och i underdånighet tillstyrkt, måtte af det allmänna understödjas, så saknar Kommittéen alla skäl att förorda Norra stambanans utläggning från hufvudstaden till Almarestäke, för att, på sätt sökandena föreslagit, derifrån sedermera utgå med en bibana mot Sagån vester om och en annan till Upsala öster om Sigtunafjärden. Att staten först skulle bygga en stambana till Stäket och derifrån sedan med allmänna medel understödja två med hvarandra nära nog parallelt löpande bibanor genom samma landsort, en på hvardera sidan om samma sjövik, anser Kommittéen vara en plan, som hvarken bör eller kan antagas. Man skulle derigenom icke göra rättvisa åt många andra vidsträckta och betydande delar af landet, hvilka äga vida större anspråk på understöd af staten till sina kommunikationers förbättrande än denna i kommunikationsväg af naturen jemförelsevis lyckligt lottade trakt, ifrån Stäket till Girista omfluten af Mälarens segelbara 99 vikar med ringa afstånd från hufvudstaden, och från Girista till Köping belägen utmed stränderna af samma sjö. Betraktar man den statistiska jernvägskartan och den derå uppdragna, af Kommittéen föreslagna Norra stambanan, skall man finna, att det landområde, hvarigenom sökandenas bana skulle ledas, är begränsadt af Mälaren på södra sidan, af jernvägen emellan Stockholm och Upsala på den östra, af jernvägen emellan Upsala och Sala på den norra samt af Strömsholms kanal på den vestra sidan; att det innesluter segelleden till Upsala och Örsundsbro och att detsamma inom nyssnämde gränser endast utgör i längd omkring 9 och i bredd 4 mil eller en areal af omkring 36 qvadratmil. Hela befolkningen på detta område uppgår, högt räknadt, till 65 k 70,000 personer, och ingen punkt finnes derstädes, som är mer än 2 mil aflägsen antingen från segelled eller från den föreslagna Norra stambanan.
betyder något, att jag lägger mig ut för dem. det är alltsammans. Någon ska' väl ha förståndet om hand, och lyckligtvis är det jag här i huset. KATRINA. Det betyder att äfven du tappat hufvudet som jag nyss under så oändliga smärtor skänkt dig, för första gången lades i dina armar? Nej, det mins jag verkligen inte. LUNDELL. Mins du, Lundell, hvad du sade, när barnet, göra det ä' ju bara en flicka! Jo, du sade: Hvad ska' jag med henne att LUNDELL. KATRINA. på en gosse. Det var möjligt hade naturligtvis hoppats KATRINA. stämma om hennes framtid, och jag ska' bli tacksammare än du. Tro mig, den fattigdom Ek erLUNDELL. bjuder blir för Ann' Sophie den största rikedom. Hvad är det för prat! Det der förstår jag KATRINA. Skänk mig nu henne tillbaka, låt mig be mycket bättre än du. Men hon älskar honom! ning, så glömmer hon den kärleken. Jag vill Älskar! Persilja. Ge henne en grann kläd LUNDELL. inte ha en fattig stackare till mag, som alla peka fingret åt. Se så, nu har du hört min vilja. huset. Om torsdag förlofning, och så gunstig herrn ur KATRINA. Jag ber dig ännu en gång. i mitt hus? Nej, och tusen gånger nej. Är jag inte herre KATRINA. LUNDELL. Nåväl, det ska' inte ske som du vill, Lundell. Hva' falls ? LUNDELL. KATRINA. man jagas ur vårt hus som en usel förbrytare, Jag ämnar inte tillåta, att en ung hederlig derför att han hyser en känsla, som gör honom heder; och jag förbjuder, ja, hör du, förbjuder, är henne värdig. att mitt barn kastas bort åt en man, som i intet LUNDELL. KATRINA. Katrina! Du är sjuk. hela mitt lif varit en lång sjukdom, hvars botande hetat död och lindring, hopp hoppet att mitt barn på ett eller annat vis skulle slippa vandra den tunga stig jag gått. Jag förstår dig inte? LUNDELL. Kanske. Ibland förefaller det mig, som om dolda, qväfda tankarna, och så började jag Nej, naturligtvis inte. De rasade upp, de
N:o 34., Ankom d. 25 April 1823, Betänkande, i anledning af Herr Domprosten Doctor M. Lamérs Memorial, angående förrymd makas rättighet att ingå nytt gifte. Uti Memorial, som Högvördige PresteStåndet till Lagutskottet remitterat, har Herr DomProsten Doctor Lamér an dragit, hurusom den mer och mer tilltagande lättsinnigheten vid äktenskapsskilnader, i synnerhet visar sig , då oenige eller med hvarandra inbördes mindre väl belåtne ägta makar sins emellan i hemlighet öfverenskomma, att den ene af dem, under förbehåll af giftorättens bibehållande uti gemensamsamnu Boet, bortrymmer, eller kanske al-J LagVtskotiets iBctinkanåtrt. lif .lenast på nog nära afstånd undangömmer sig, för att, sedan efterlysning skett och skiljobref, ä grund af Domarens Utslag, blifvit utfardadt, få hvar för sig eftet behag träda uti annat gifte, som sedermera i samma ordning skulle kunna upplösas, —- Por att hämma detta onda, 6asom stridande både mot Christi Lära, sund Moral och äfven emot sann Politik, har Herr Domprosten föreslagit, såsom det kraftigaste me* del, ett Lagförbud för den förrymde eller Undangömde makan, att fa träda Uti nytt gifte förr än, likasom vid horsbrott, den öfvergifne makan vore död eller gift eller Konungen dertill gifvit sin Nådiga tillå* teise. Lagutskottet har, vid öfvervägande äf hvad Herr DomProsten Lamér i berörde måtto föreslagit, funnit den påföljd 15 Cp. ö §. 1 Morn. GiftermålsBalken bestämmer, för den som äktenskapet genom hor brutit, destomindre skäligen böra egä ruut, i anseende till den maka, hvilken, derigenom att den egenvillig! öfVergifvit den andre , föranledt äktenskapets Upplösning, som ena* handa straffbestämmelse såmedelst skulle antagas för brott af helt olika beskaffenhet; hvarföre och då, Vid noggrannt iakttagande af hvad, enligt Lag och författningar
Häraf synes följa at det skulle bero af Taxeringsmäunens godtycke att bestämma a fg i sten för dylika Hemman; men at meningen icke mätte wara aldeles sädan, inses af det exempel pä dylika hemmans taxering, som är anfört t Tariffen N:o 2. stag. 48, hwakest ett hemman af 5000 R-d. wärde är taxerat til en afgift af 7 Rrd. 24 st. och ett annat af 80co R:d. wärde, til 12 R-dairrs Bewillning efter enahanda proportion font för hemman af de trenne Classerne är följd. Också är det smärt at inse kägot giltigt stät, hwarföre ett hemman öfwer 4000 R-d. wärde icke ställe betala i förhällande derefter. Deremot tyckes det wara nödigt at lämna Taxeringsmännen rättighct, at, i anseende til större hemman j nägot jemka afgiften wid Diwillningcns till ett öch samma Hemman, Upstattas bwar för sig, och hänföres hwävje Hemmansdel kill Len Llass, hwartilk den hörer efter wärdet, i för bällande till helt Hemman. SkyddsafgifkeN för Munda classisicerade Hemman och Hemmansdelar, Utgöres alltid i enlighet Med Tariffen.'
De skyldigheter, som ålägo fjerdingsmannen voro så allmänt kända, att den exekutiva magien icke hade svårt att bestämma hvad han borde göra eller icke; men just derigenom att man ville på en gång upräkna dem alla, framkallade man de klagomål, som motionärerne anfört öfver den mängd sysslanden, hvarmed fjerdingsmännen är öfverliopad och öfver omöjligheten för honom alt kunna dem fullgöra. När nu ostridigt är att fjerdingsmännens tjenst uti ingenting annat består än att vara biträde åt den exekutiva makten, och, ehvad benämning man än må gifva detta deras bestyr, icke kan uphöra utan måste, till följd af en ökad folkstock och många derigenom upkomne förhållanden, till sin verksamhet snarare utvidgas än inskränkas, så skulle jag, för min del tro att, innan man skrider till afgörande af denna fråga om säteriernas deltagande i fjerdingsmans-hestyret, vare sig med kontanta bidrag eller på hvad annat sätt som helst, en fullständig reglering borde upgöras af fjerdingsmans-distrikten inom riket och, efter det K. M. i detta afseende hört Sine befallningshafvande och rikets collegier, ett fullständigt förslag upgöras, huru dessa tjenster skola för framtiden förvaltas och huru de personer böra vara qvalificerade, som böra till deras bestridande förordnas. Jag förenar mig således i Gr. Mörners framställning i detta hänseende. Man må icke säga, att Staten skulle, genom en så beskaffad reglering och genom fjerdingsmanstjensternas upförande på stat, med allt för dryga löneanslag betungas. Ty kan det icke bestridas, att fjerdingsmännen är sista länken i kedjan af den executiva mak - Den 12 Mars f. m. 355 tens organer, synes mig ingenting mera rätt och billigt än att lian också allönas utur Stats-kassan, till hvilken alla rikets innevånare bidraga, utan att man för detta ändamål påför den privilegierade jorden en skatt, hvarifrån den allt hittills varit befriad. Jag fortfar att tillstyrka afslag å betänk, och får för öfrigt fästa upmärksamheten på det oformliga deruti, alt enl.