Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förmenta hofmästarinnan kom sedermera icke tillbaka ur salen, utan hon, tillika med vagn, hästar och betjening, försvann utur de närvarandes åsyn, utan att någon kunde säga hvart alltsammans tog vägen. Före sin död har ofvannämnde kapten berättat: att då han vid trappan mötte den kända hofmästarinnan och tog henne i handen, hade densamma varit lika som han tagit i en svamp. Han dog trenne dagar derefter; – men hofmästarinnan Stenbock, som låg sjuk i Stockholm och icke egde någon kunskap om denna händelse, afled 6 veckor efter drottningens död, eller den 9 September 1693. Denna händelse är så mycket mera märkvärdig, som hela den då vid Carlberg samlade vakten sett vagnen, hvari den förmenta hofmästarinnan kom åkande, och derom rapporterat kapten Stormcranz, hvartill kommer, att när konungen sjelf derom erhöll kunskap, skola order blifvit gifna till lifgardet, att ingen skulle våga tala derom eller utsprida denna händelse. Om Margaretha Norby, gift med kyrkoherden i Heide på Gotland Nils Oxenwaldt, berättas, att vid hennes död 1695 en engel sväfvade öfver henne. Hennes bror, kyrkoherden Petrus Ronander, har i Härne gamla kyrkobok antecknat: “Ved denna saliga systrens yttersta berättas af dem som Henne uppvacktade, at dhe ögonskenligen såghe en Engell som flögh och sväfvade öfver Henne intill Hon sin anda upgaf.“ Carl XI:s syn är en spökscen, som blifvit mycket omtalad. Berättelsen derom är i korthet följande: “Då konungen den 2 April 1697 i sin sängkammare på Stockholms slott låg tärd af de plågor, som tre dagar derefter ändade hans lif, tyckte han sig se ljus i den närbelägna rikssalen. Han frågade den närvarande riksdrotsen Bjelke och riksråderna Bjelke och Oxenstjerna, hvilka likaledes befunno sig tillstädes, om de märkte något. De ansågo likväl skenet endast härröra af månljusets återspegling på fönstren.
StabsOfficerare .- 1 RegementsQvartermästare 1 RegementsAdjutant ComjiagnieOffi cerare.■ 4 Capitainer . 2 dito 4 Lieutenanter 4 Andre dito . » Underofficerare af alla Grader.' Bataljons Adjutant Regementsväbel Fahnjunkare å 240.—■■ dito å 200. Sergeanter å 160. dito å 80. Spel.- 1 RegementsTrumsIagare 5 Fältmusikanter å 80. 8 Hornblåsare k 26: 3a. - R:dr 19,320. Civileoch Ecclesiastic/ueTjenstemdn. Löneanslag. Summa Banco. För Befälet och Militär-Tjenstcmän finnes tillgång uti gamla Staten med 17,759 R:dr 44 s^ 3r-, sä att tillskottet skulle utgöra i56o R:dr 3 sk. 9 r. För Civile och Ecclesiastiquie Tjenstemän finnes utom 200 R:dr, som Doctor och Predikant hälften hvardera af Statsverket erhåller, uti deras med LifRegementsBrigadens dylike Tjenstemän gemensamt egande indelningar, i så mycket, som på GrcnadierCorpsen belöper sig, öfverflödig tillgång. Den ai Maji f, m. i3t Herr Nordenankar, Gustaf, anförde skriftligen: Att reglering oell förbättrande af lönerne för Indeldta Armeens Befäl är af behofvet högt påkallad, tror jag vara så allmänt erkändt, att meningarne derom ej äro delade; men huru och på hvad sätt, är måhända ej så lätt att bestämma. Jag för min del gillar fullkomligt de principer, som legat till grund för StalsUtskottets Utlåtande, att boställen och löningsräntor qvarblifva, och sådane, som de nu äro, ingå i löneberäkningarne, samt att alla Officerare af samma grader få lika löner, vid hvilket Regemente som helst; men i utvecklingen kan jag ej dela Utskottets tankar.
Posse: Sedan Hr v. Hohenhausen förändrat sin propos., instämmer jag med honom, ehuru jag förut yrkat bifall till utlåt.; och om votering skall äga rum, anhåller 4o8 Den 17 Juli f. m. jag, att Hr v. Hohenhausen! förslag må blifva ja-propos:n och Hr Cederschjölds nej-propos:n. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, då numera ingen tyckts yrka bifall på Utskrs framställda förslag, man måhända kunde undvika den ena voteringen, om Hr Gederschjölds förslag blefve ja-propasition och Hr v. Hohenhausens förslag nej-proposition. Frih. Palmstjerna: Jag har yrkat bifall å Utskrs utlåt., och Hr Tham har deröfver begärt votering. Jag anhåller derföre, att äfven denna mening må blifva uttryckt uti endera volerlsproposm. Gr. Cronhjelm: Jag skulle visserligen vara böjd för att gå in på den voter.‘spropos:n, som Hr v. Hohenhausen uppgifvit, såsom ledande till bortkastande af detta oenighetsfrö för framtiden, om icke just denna propos. innehöll ett nytt oenighetsfrö, enär densamma blott omnämner en del af de afgifter, sorn passevolancecassan bestrider; ty det finnes andra utgifter, som, i händelse Hr v. Hohenhausens förslag antages, komrne att drabba statsverket. Jag anser det derföre vara bäst att votera emellan bifall till utlåt, och Hr Cederschjölds proposin. Hr Möllerhjelm: Med ett litet tillägg till Hr v. Ho henhausenS propos. tror jag, att den af Gr. Cronhjelm omnämnda olägenheten vore afhulpen.
Gäller också krigsoch sjöfolk, arbetare vid bruk och bergverk samt hantverkare och tjänstehjon. Även de som redan olovligen är i utländsk tjänst skall anmäla sig inom 6 månader. Örebro på rikssalen den 16 juli 1812. CARL Kungörelser angående förhållandet med turkiska passdokument för mindre fartyg, av till och med femton lästers drägt, ävensom öppna båtar, vilka från rikets södra och västra skärgårdar utgå till segelfart på danska och norska hamnar. Stockholm den 27 juli 1812. På förekommen anledning har Kongl Maj: t förordnat att mindre fartyg som utgår från landets södra och västra skärgård och seglar endast på danska och norska hamnar blir befriade från skyldigheten att förse sig med så kallade turkiska skeppsoch passdokument. Avgiften per läst sänks till 8 skillingar från nuvarande 16 skillingar. Denna avgift erläggs vid varje resa och betalas till tullkammaren. Stockholm den 27 juli 1812. J LILJENCRANTS. Förklaring över Förordningen av den 28 juni 1798, angående lagsökning mot löftesmän. Örebro den 29 juli 1812. Den fordringsägare, som för övrigt iakttagit vad honom till hans rätts bevakande enligt lag åligger, har fullgjort innehållet i Förordningen av den 28 juni 1798, och inom 12 månader sökt laglig handräckning hos befallningshavaren eller domare för att få sin fordran utbetald, även om löftesmannen inte fått lagsökningen. Om målet hos domaren göres anhängigt, fordringsägaren är pliktig att på landet vid nästa ting och i staden fullfölja stämningen, annars förlorar han sin rätt till talan. Örebro den 29 juli 1812. CARL Kungörelse angående svenska hamnars öppnande för alla nationers handelsfartyg, och om vad, i sammanhang härmed, bör vid tullavgifternas beräknande iakttas. Örebro den 29 juli 1812. För att öppna för en friare kommunikation, skydda och uppmuntra utförseln av landets produkter och förekomma myntväsendets förfall, inskränka importen i förhållande till det verkliga behovet och den nationella vinsten har Vi stadgat följande: Från och med den 15 augusti är alla svenska hamnar öppna för alla nationers handelsfartyg, till inoch utförsel av utländska och svenska produkter, så som taxor och reglementen föreskriva. Därmed upphör författningarna från 1810.
På enahanda grunder, som förut blifvit antydda och här nyss förut vid artikeln kreatur åberopade, får Utskottet föreslå, att nu gällande införsels-afgifler å förevarande artikel må höjas, nemligen å det färska Köttet från 3a till 4° Lfl.\ å det saltade från 6 R:dr 32 sk. tunnan till 8 R:dr och å det torkade eller rökta från 1 Il:dr 16 sk. till 1 R:dr 24 sk. LU.. 48 Bevillnings-Utskottcts Betänkande, N.o 12. Lackerade arbeten, ej specificerade, hvilka för närvarande införtullas med 33 R:dr 16 sk. för hvarje 100 R:drs varu-värde, synas Utskottet höra åsättas tull-behandling efter vigt, hvarvid Utskottet föreslår, att värdet må antagas till 1 R:dr sk. och införsels-tullen lill 24 sk. per U. Lin, ohäckladt, hvars nu gällande införsels-tull, 1 R:dr 8 sk. LH., skäligen ansetts kunna förhöjas till 1 R:dr 16 sk. Ljuskronor, hvilken rubrik lill förekommande deraf, att derunder må kunna hänföras de slag, som bestå ensamt af såsom, arbetade specificerade ämnen, torde höra få följande inskränkande tillägg: "af sammanfatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen;” äfvensom derunder torde få inflyta en så lydande anmärkning: ”Delar deraf förlullas efter det eller de förarbetade ämnen, hvaraf de bestå”. Luktvatten, alla slag, hvilken artikel, derå värdet för närvarande är utsatt till 1 R:dr och införsels-tullen 12 sk. U., synes, med förhöjning i det förra till 1 R:dr 16 sk., skäligen kunna tåla en till 16 sk. U. uppsatt högre tull vid införsel. Lås. Jemlikt derom i väckt motion gjord framställning, hemställer Utskottet, att lås må under egen rubrik i taxan specificeras, och föreslår, att i sådant afseende derå må antagas 4 R^drs värde och 1 R:dr 16 sk. införsels-tull per U. samt tullfrihet vid utförsel.
Haraldson seende pojken (går.) efter honom, utbrister undrande:) Rider djefvulen Hvad fan sölar du med? Allt är i ordning. Tableau. Ftt snyggt meubleradt rum hos Kustbevakaren Arnman. I fonden dörr emellan tvenne fönsterlufter, hvaruti man ser några krukor tolf. med blommor. En väggklocka visar half till SJUNDE SCEN. ASKENBERG. Fru ARNMAN. Fru Arnman (sysselsatt med en stickstrumpa). het nu, då bror så välvilligt söker trösta mig och Bror är alltid så god och omtänksam, i synner skingra mina oroliga tankar; men jag måste likväl tillstå, att brors, eljest så muntra historier, förmå inte i afton tillfyllest förströ mig. och hvarföre skall man just vara nedslagen och bekymrad i förtid. Det är visst ett herrans väder i Fru syster har ju ännu inga skäl till sin oro; Askenberg (som är lam i högra foten, sitter på andra sidan, midt emot Fru Arnman och röker.) 21 denna natt, det medger jag, och Gud bevare alla, både på sjö och land! Men klockan är ju ännu inte tolf; jag hoppas derföre, med Herrans bi stånd, att brodren Arnman som sjelf är en rask och beslutsam man, och dessutom biträdd af två duktiga karlar, snart hemkommer frisk och glad, efter fullgjordt tjensteåliggande. Fru Arnman. mins väl hvad min gubbe sa' i förmiddags, då han som hastigast kom hem till oss, att om han inte skulle vara här, lyckligt och väl nu innan midnatten, så (med rörelse.) skulle vi inte mera vänta hoket Arnman, nu flera gånger, vågat sitt lif, utan att ändå få dem i klämman. Jag kan inte annat nom. Gud förlåte det der Tistel-ö-packet, för hvilGud välsigne bror, för dessa ord Men bror än på det bittraste hata den gamle räfven Harald son, med hela hans anhang, som förorsakat så många olagligheter, och bragt så mången oskyldig i sorg och bedröfvelse. Askenberg. Haraldson, och de unga inte bättre, åtminstone den äldste, efter hvad jag hört. Men vet fru nan, de ha der i huset
Jag skulle derföre tro, att, om man också skulle öfverlemna åt de gamla Stånden rättighet att för sina efterföljare skrifva delaljvalstadganden, man likväl bör bestämma, att de sålunda en gång antagna stadgar icke må ändras i annan väg, än som gäller för Sveriges civillagar, d. v. s. att dertill skall fordras så väl K. M:S som riksförsamlingens samtycke. Derefter kunde det vara skäl att åt särskildta Stånd, efter Stånd skola finnas, lemna initiativ och till och med veto i fråga om eget valsätt; men längre bör man icke gå. — Jag nämnde det jag trodde, att B. o. Ad. borde bevara åt sig sjelft samma rättighet, som det medgifver de andra Stånden. Det kunde ske genom borttagande af hela ii §:n. Jag tänkte först på den utvägen, men när jag kom att närmare betrakta saken, fann jag, att uti i i §:n förekommer en punkt, som ovillkorligen måste bibehållas, nemi., att då B., o. Ad. från närvar, förhållande öfvergår till val, skilnaden emellan hufvudman och ättemän bör upphöra. Det kunde annars hända, att B. o. Ad:s när - 38a D en 3i October f. tu. var. ledamöter vid nästa riksdag skulle kunna inskränka valet inom R. o. Ad. till blott ett val inom ättemännen. Derigenom hade R. o. Ad. på en gång organiserat val och förorsakat en nv högst ojemnt fördelad massa af orepresenterade medborgare. Det är derföre i min tanke nödvändigt alt bibehålla den delen af t i §:n. men för öfrigt taga bort densamma och icke nämna Ridd directin mer än de öfriga cancellidirectionerna. — Sedermera förekommer i 8 §:n ett så lydande tillägg: ”De förra påräknas att inträffa livart 3 år, utan rubbning genom de urtima.”
4 Allm. Desv.- och Ekon.-Utslcottets Betänkande M 87. Ank. till Exp.-Utsk. deli 9 Maj 18G6, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., sorn årligen köra från predikstolar ne i rikets kyrkor uppläsas. Uti en hos Högvördiga Preste-Ståndet väckt och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad motion (N:o 71) har Herr Kontraktsprosten Schmidt, med förmälan, att det på Kongl. Majrts befallning, i anledning af Rikets Ständers derom gjorda underdåniga hemställan, år 1852 från trycket utgifna sammandrag af Kongl, författningar, hvilka enligt Kongl. Kungörelsen den 9 Juli sistnämnda år böra årligen från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas, numera icke motsvarade sitt ändamål, enär åtskilliga af de deri intagna författningar upphört att vara gällande, medan åter andra tillkommit, hvilkas årliga kungörande blifvit föreskrifvet, hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, »det Kongl. Maj:t täcktes, i stället för numera obrukbara sammandrag, låta författa ett nytt, upptagande alla de författningar, hvilkas årliga kungörande på lämpligt sätt Kongl. Maj:t kunde i nåder pröfva nödigt; äfvensom att, så ofta någon eller några af dessa författningar antingen upphört att vara gällande eller blifvit ersatta af andra, ett nytt sammandrag måtte, utan afvaktau af någon Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet, ofördröjligen författas och utgifvas.»
(Beviljadt vid dito och utbetaldt år 1855.) » staden Eksjö, efter 1856 års eldsvåda, emot lika, från 1861 års slut vidtagande, återbetalnings-skyldighet. (Beviljadt vid 1856—1858 års riksdag samt utbetaldt år 1857.) A detta lån skulle -j^del jemte 3 procents, från den 1 November 1846 beräknad, årlig ränta återbetalas vid slutet af år 1847 osli hvart och ett af nästföljande nio år. (Beviljadt och utgifvet år 1844 utaf dåvarande mindre kreditiv samt till fullo återbetaldt år 1857.) » staden Jönköping, till förlag åt dervarande handtverkare, fabrikanter samt öfrige näringsidkare, i anledning af den en del utaf nämnde stad under vårtiden 1854 öfvergångna eldsvåda; börande detta, nvssberörde år utbekomna lån, efter 2:ne års förtopp från lyftningsdagen, återbetalas med J:del årligen, jemte 4 procents derefter upplöpande ränta (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1842.) 7. inbetalning beräknas 4 procents årlig ränta å det återstående kapital-belöppel. (Beviljadt vid 1823 års riksdag och utbetaldt åf 1824.) 7,227: 17. 4. 6,827: 17. 4. » samma stad, för hamnuppmuddring, emot inbetalning vid hvarje års slut, från och med 1858, af 6 procent å primitiva skuldsumman, deraf 4 procents ränta först beräknas å kapital-återstoden; börande, ifall inbetalningen ej å bestämd tid verkställes, utomdess 5 procent erläggas å det till liqvid förfallna beloppet. (Beviljadt vid 1853—1854 års riksdag och utbetaldt år 1857.) — 40,000: » staden Landskrona, primitivt 8,333 ll:dr 16 sk., för iståndsättande af hamnen vid denna stad, emot årlig återbetalning af 500 H:dr, som afgå å kapitalet utan beräkning af ränta.
Och likväl säger man sig vilja göra denna förändring för att undanrödja olikhet och missnöje! Hr Printzensköld: I denna punkt har K. M, föreslagit R. St., att för deras del besluta, all all till statsverket utgående tionde ovillkorligen bör lösas med penningar på det sätt och i den ordning, som förslaget vidare innehåller. Jag anser härvid Utsk., lika väl som komilerade, hafva träd t eganderätten för nära. En hemmansegare kan väl ej till stöd för sin vägran, att afstå frän uppsägningsrätten och att lösa sin räntespannmål efter markegångspris, i fall sådant varder bestämdt, eller efter fixt pris, i fall sådant varder faststäldt, åberopa något bestämdt kontrakt; men jag skulle tro, att alla de författningar, som i ämnet äro utfärdade och bestämma sä väl kronans som hemraansegarens rättigheter och skyldigheter, innebära fullt ut samma kraft och verkan som kontrakter. Nu hafva från urminnes tider räntegifvaren haft sig den rätten förbehållen, att antingen efter rnarkegångspris lösa sin ränta, eller ock då han derom tillsäger i laga tid, leverera densamma in natura. Skulle då Konung och R, St., honom ohördan, kunna genom ett beslut afhända honom denna hans uråldriga rätt? Med hvad lag vore sådant förenligt? — Utsk. har, i fråga om rotevakans-spannraälen, lika med komiterade erkänt, att gällande kontrakter böra hållas i helgd, och att rolevakans-afgiflen ej kan, i afseende å sättet för dess utgörande, förändras, med mindre än att vederbönde, med hvilka kontrakten blifvit afslutade, dertill lemna sitt begifvande. Månne icke samma grundsats eger och bör ega sin tillämpning på sjelfva grundräntorna och kronotionden? Jo, visserligen. Jag tillstyrker således, för min del, att äfven denna punkt måtte återremitteras, och att Utsk. mätte taga denna fråga i noggrannare öfvervägande än hittills; då jag hoppas, att Utsk. kommer till ett annat resultat, än det förslaget nu innehåller. Gr. Sparre:
De brister, jag vördsamt vågat anmärka uti den föreslagne Finance-planen, En för stark indragning af Lån-rörrlstn; Den qvarlemuade Län-rörelsens fyllning inom den aflägsna Hufvudstadens och de mindre gynnande utsigterne för jordbruket den lein. nar , skola således i aila afseenden aldramest drabba denna Province. Den skall förlora rnyckc, och det är foga tröst, att veta, det lusia X. ande t just derigenom afven skall förlora. a68 Stats• och Banko-Utskottens Betänkanden. Den 3 April. Efter skedd justering af förenade Höglo fl. Statsoch Banco-Utskottens Betänkande till Rikets Högloft. Ständer, i anledning af Kongl. Majäs Nådiga Proposition den lo December 1817, angående allmänna Penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, uppläste Herr Prosten Fröberg följande: ”Hvad den punkten i Einance-Betänkandet vidkommer, som föreslår utgifvafidet af underhaltigt skiljemynt, så anhåller jag vördsamt, att deruti få reservera mig. Jag anser denna operation, utom det motbjudande, som alltid ligger i underhaltigt rnynts sättande i circulation, innehålla en icke allenast icke gagnelig, utan för Staten verkeligen skadlig mesure ; ty det tjenar en-1 dast dertill att till Judars och Silfver-smältares händer practicera det Silfver, som i underhaltig form utkommer, och den mindre lödigheten förekommer alldeles icke detta missbruk, så länge vårt Pappers Credit-Systeme fortfar att blifva såsådant det nu är och detsamma af Utskotten till Riksens Ständer är föreslagit att vidare fä förblifva, hvarpå man äfven skulle kunna till exempel anföra Danmarks 3-lödiga Silfvermynt, som, oaktadt dess ringa innehåll af fint Silfver, i stora poster utföres från Danmark och uppsmältes i främmande Ländeis, äfven i Stockholms myntverkstäder. Och begärde Herr Prosten att detta dess yttrande måtte få medfölja Högloft.
Afven å högsta ort har jag tappat; mina underdåniga besvär äro ogillade; men jag öfvertygas deraf endast om nödvändigheten att bättre utföra de åtal, hvartill jag framdeles kan få anledning, för dömande i tvistemål utan stämning; ty jag kan mot ingen domare lemna sådant opåtalt derföre, att Häradshöfdingen Claesson' nu gått fri. Kongl. Maj:ts nådiga Utslag, gifvet den 16 sisth Mars, innehåller, att enär det af mig i de underdåniga besvären anmärkta förhållande, att vid 1849 års hösteting Svaranden skulle hvarken personligen eller genom ombud kommit tillstädes, stöde i strid med hvad derom både handlingarne i målet upplysa och jag jemväl i min till Advokat ti s k a I se m b et e t för åtalets anställande aflåtna remiss upptagit, ansåge Kongl. Majit berörde anmärkning icke förtjena afseende; finnande Kongl. Majit ej heller i öfrigt skäl vara anförda, föranledande till ändring i Hofrättens öfverklagade utslag. Berättelsen för år 1851 omtalar de underdåniga besvär' som blifvit anförda af Advokatiiskalsembetet i Kongl. Götha Hofrätt öfver samma Hofrätts den 30 Sept. 1850 gifna utslag uppå utfördt åtal emot K. Bfhde i Kronobergs län för öfverträdelse af ett entreprenadkontrakt. Kongl. Majits nådiga Utslag i detta mål har utkommit den 16 sisth Mars, och innehåller, att Kongl. Majit, lika med Hofrätten funne det åtalade förfarandet ej kunna till någon ansvarspåföljd föranleda; och som Byggmästaren Palmaers anspråk på ersättning för den förlust, han förment sig hafva lidit genom det ingångna kontraktets upphäfvande, vore af beskaffenhet, att det icke i den ordning, detsamma blifvit väckt, kunde komma under pröfning, samt Rikets Ständers Justitiä-Ombudsman ej påyrkat något åläggande för K.
Finnes något argt medel, som snarare störtar den redlige medborgsmannen, hvilken på god tro ingått t. ex. en caution, den förhoppningsfulle, men lättsinnige ynglingen i förderf, än procenteriet, som i gäldenärens fruktan för arrest ser, som sagdt är, sin egentliga säkerhet, som lian förmodar, att den olycklige i det bingsta vill undvika, och, om det inträffar, tror, att den förstörde, det olyckliga offret, skall frälsas af slägtingar och vänner? Derföre lånar han — procentaren nemligen — ej på annan grund och säkerhet, och dessutom, hvilken menniskoklass har uppkommit i samhället genom denna grymma lag? Jo en skara af commissionärer, som troligen äro värre, om möjligt är, än de högre och lägre resp. principalerne. Det finnes personer, som för 3 R:dr B:co hållits fängslade flera månader och blifvit förstörda samt för samhället förlovade; det finnes personer, som för ringa summor varit fängslade ända till 20 ä 3o år och länge legat gisle—inrättningen till last, samt måst släppas på fri fot. Man har exempel, och kanske för det närvarande, att för skuld fängslad person i synlig måtto håller andra fångar fast, men betalar ej ett öre, Utan den ene är en börda för den krya la inrättningen. Man har exempel på personer, som långliga tider haft fri utgång hela dagen och vistats på gislestugan blott om-nätterna, och ofta ej ens under denna tid. Hvad betyder då detta straff, så utöfvadt? Intet. Tag all egendom, men låt personliga friheten bibehållas i helgd. En bysatt person straffas hårdare, än flera af de största brottslingar, som hafva en bestämd tid för deras straif, hvilket af Statsmagten kan mildras; men den för skuld fängslade beror endast och allenast af enskild persons godtycke, som är öfver Jag. Den olycklige, sorn behörigen hålles i fängsligt förvar för några Riksdaler, förmodligen af ockraren och den oädle rike, har blott 7 a 8 sk:r om dagen till underhåll och måste nödvändigt svälta ihjel, om han ej erhåller understöd af barmhertiga menniskor.
De nio vakanserna vid Skärgårdsartilleriet böra icke heller tillsättas förrän framdeles, i mån af behof, och de härigenom indragna lönerna jemte inqvarteringspenningarna, utgörande 23,025 rdr, böra under tiden reserveras i likhet med hvad nämndes med anledning af vakanserna i Flottan. Två tredjedelar af lönen höra anses såsom fast lön och en tredjedel såsom tjenstgöringspeiiiiiiigar, hvilka sednare innehållas när officer åtnjuter semester, eller permission utöfver en månad, med undantag när permission erhålles till utländsk krigstjenst. Inqvarteringspenningarna böra utbekommas äfveu under kommendering, meri indragas vid permittering, som fortfar öfver ett halfår, äfvensom närstatens boställe begagnas. (Se Bil. G.) För personalens pensionering, vid såväl del ena som andra vapnet, bör tillsvidare Kongl. Cirkulärbrefvet, af den 20:de November 1860 fortfarande tillämpas; med iakttagande likväl, att pensionsbeloppet icke beräknas efter de föreslagna höjda lönerna, utan efter de löneförmåner, som samma eller motsvarande grad uppbär enligt nuvarande stat. ll:o. Den personal och utgiftsstat, som enligt det föregående skulle tillkomma sjöförsvaret, står till den nuvarande uti efterföljande förhållanden. Den vid Flottan föreslagna befälspersonaleu, som genast skulle utnämnas, utgöres af 1 Flaggman, 18 Begementsofficerare, samt 25 Kaptener och 42 Subalternofficerare; eller inalles 86 officerare. Om de förras antal, 19, divideras uti de sednares antal. 67, blir quoten 3,5 2. Den för Skärgårdsartilleriet föreslagna befälspersonaleu, som geuast bör tillsättas, utgöres af 1 Flaggman eller Generalsperson, 16 Regementsofficerare samt 22 Kaptener och 38 Subalterner; eller inalles 77 officerare. Om de förras antal, 17, divideras uti de sednares antal, 60, blir quoten 3,52.