Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sådant förhållande, föreslår jag vördsammeligen den förändring i stadgandet om Salpetters erläggande, att Hemmanen icke måtte blifva ovilkorligen förbundne att lefverera Salpetter in Natura, utan deremot till en nedsatt årlig afgift, till nästa Riksdag nemligen, i Penningar, om så tarfvas, som till ett större belopp är så mycket mindre nödig, som den samlade betydliga SalpetterSkatten af omkring 3oo,ooo R:dr, bör, då serskilt Anslag till Salpetterlösen i RiksStaten upptages, dertill disponeras, hufvudsakligen användas tillberedande af lindring i denna af Hemmanen utgångna utomordentliga beskattning, samt Saltpettertill - 316 Den 5 Januarii. -verkningens förkofran, och de, i detta ändamål, efter närmare granskning befundna nödiga Utgifter. Jag förmodar, att Salpetter-tillverkningen otvifvelaktigt till nästa Riksdag vinner den förkofran, att Tvångslag i detta ej mera än andra ämnen skall tarfvas, och förbehåller jag mig, att ytterligare få till StalsUtskottets pröfning aflemna Anmärkningar angående detta ärende, hvaröfver Utskottet lärer dess Betänkande till Riksens Ständer afgifva. Jag anhåller vördsamt, att detta Anförande må till SlatsUtskottet remitteras. 2:0
Utskottet, i anled. ning Den 17 October. Z27 ning ak Kwad Ständet anmärkt wid föreflagne underdäniga Skrifwelsen till Kongl. Mant, rörande Pensions.Staten för blesierade Officerare och Under. Officerare, aflemnat den äffade upp. lysningen; och lät Ständet härwio bero. Lx protocolls SslLriel chäman». Utdrag af Protokollet, hället hos Bonde Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 17 Oktober i8io. S. D. dä Högwördige Preste. Ständets, ge. nom infändt Protocolls Utdrag af förledne dag, gjorde inbjudning, beslöts, att i Riksens Stän. ders till Kongl. Maj.t afgäende underdäniga Skrifvelse om Bewillningen skulle framför ox. det: Taxerings-Comiteerne, införas: bäde Berednings, vä) . Lx ?rotocc»llo (-skriet Oämson. Utdrag af Protokollet, hället hos Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 17 October i8ro. S. D. (§om Ständet godkändt Erped'tions. Utskottets förslag, ej mindre till sammandraget af S28 Den 17 October. af bestulne förändringarne, förklaringarne och tili läggen i Bewillnings Förordningen. än till Stän vernäs härom tili Kongl. Maj.t afgäende underdä niga Skrifwelse, sä kunde ej Ständet antaga der inbjudning, hwilken, enligt insände ProtveollsUt drag af förledne dag, det Wällofl. Borgare.GtäN' det gjort om deltagande l dest bestut, att som Be willnmgs Förordni,'gen borde utgifwas i ett sam-> manhang, stulle i följe deraf den projecterade in«I greHen Nll sammandraget förswinna, och i Skrif welsen till Kongl.
Om herrarne behaga eftertänka, lära de finna att med orden ”efter honom” omöjligen kan förstås annat, än efter hans död; ty i annat fall kommer man in på den orimligheten, att äldste sonen till en efter i8oq adlad, men i frila er rf ig t stånd upphöjd person, genast efter fadrens upphöjelse till friherre, blef adelsman; att vidare, om denne friherre sedermera blef grefve och hade flera söner, blef den äldste i succession friherre, och den andre sonen i ordningen adelsman; och slutligen, att vid stamfadrens död, äldste sonen ärfde giefveväidigheten, den andre blef friherre och den tredje adelsman, och den äldste sonens barn ärfde ingendera af värdigheterna, utan väldigheten öfvergick till sidoarfvinge)', i stället för att ärfvas i rätt nedstigande led. Detta blef följden af herrarnes tillämpning af lagen; och det är alltså endast en verklig misstydning af denna lag, som vållat, alt vid de första riksdagarna efter 1809 saken ej blifvit betraktad på samma sätt, och att polletter åt förutnämnda familjer utdelades. En sådan misstydning har äfven ägt rum i Konungens Cancelli; och detta är orsaken hvarföre fullmakter derifrån blifvit utfärdade, hvaruti personer blifvit benämnde grefvar, friherrar eller adelsmän, som icke innehade denna värdighet. Gr. Horn, Claes Fredi.: Jag instämmer fullkomligen med den siste värde talaren i hvad han yttrat, och det så mycket hellre, som jag ganska väl påminner mig från 1823 års riksdag, då jag var ledamot af Ridd.Utsk., att jag just ansåg följden af denna §:s misstydning blifva densamma, som Frih. Cederström framställt; och jag kommer också mycket väl ihåg, att alter då representerades, som vid denna samt i83| års riksdag dertill icke ansågos berättigade. Om meningen varit den, som Grtne Puke och Sandels förutsatt, skulle, utom det förhållande, som deraf blef en följd, enligt hvad Frih.
Jag fann dessa önskningar mycket barnsliga, ty nog borde man väl kunna svara med egen eftertanke, ifall man ej ihågkom bokens uttryck. Då vi intagit våra platser, inträdde kristendomsläraren, presterlig, som det oss syntes hård, skarp, genomträngande. Men ett drag af mildhet lyste dock vid närmare efterseende öfver hela hans anlete. Till hvar och en gaf han några frågor dels ur katekesen, dels ur bibliska historien. Ju längre han höll på med examinationen, dess tydligare märkte jag, att han ej nöjde sig med frågor, som de inträdessökande rimligtvis kunde besvara efter katekesen och bibliska historien, utan sporde efter kristendomens och bibelkunskapens djupare sanningar. Och när ändtligen hans blick pröfvande stannade på mig, så mötte jag den visserligen med bäfvan, men dock med tillförsigt, då jag ju mer än en gång förut med heder genomgått en pröfning i mina kristendomsstycken. Hans fråga till mig var: »Hvad är en rätt tro?» Då frågan nu gällde mig sjelf, blef jag i ett ögonblick, öfverväldigad af stundens vigt, likasom beröfvad minnet af allt, hvad jag fått lära af min ädle kristendomslärare, prosten, och af allt, hvad jag sjelf läst in, samt lyckades först efter en lång stund att erinra mig skriftens ord om tron: »Tron är en viss förlåtelse på det, som man hoppas, och intet tvifla om det man icke ser.» »Kommer du ihåg den vanliga katekesens svar på denna fråga; Hvad är en rätt tro?» frågade han omigen. Upprepandet af frågan verkade alldeles, som om han tryckt på en knapp till en ringledning i mitt hufvud. Jag erinrade mig straxt den Lindblomska katekesens ord, som jag ju kunnat alltsedan min barndom, och uppläste så med stadig röst: »En rätt och saliggörande tro är icke någon blott kunskap om Gud och hans heliga ord, icke heller något blott samtycke dertill; utan en så viss tillförsigt och hjertlig förtröstan till Gud om syndernas förlåtelse och evig lycksalighet genom Christum, att den frälsar oss från synden, samt gifver håg och kraft till det goda.» Läraren sade nu:
Ensamt det, att fröken Carlbeck aldrig begärt något för egen del, att alla hennes önskningar och omsorger gällt dessa vanlottade små, som sökt skydd i hennes famn, borde väcka till lif den helt naturliga känslan att ekonomiskt understödja hennes trägna arbete, hennes, som för de elända öppnat sin dörr, när andra stängt sin, och sin famn, där andra vändt sig bort; hennes, som äfven bakom skuldran på det mest fula och förkrympta barn skymtar de spirande vingarne. Hon har hela sin tid lefvat för dem, och säkert skall hon ända i det sista tänka på dem. Men då skall hon för för första gången ha en önskan äfven för sig själf, den att med ödmjuk tillit våga säga: » Herre, här är jag och barnen, dem du mig gifvit hafver. » Lea. Förtroende är kärlekens skönaste blomma; fattas det i kärleken denna lefvande, fasta, oryggliga tillit, så liknar han ett skönt, starkt träd, hvars hufvudrötter äro afhuggna; en lätt vindstöt kan omstörta detsamma. J. de Lafontaine. Hvad tjänar det till att hafva en hel grufva af kärlek, om den brinner på ett ställe, där den icke värmer någon människa, utan endast förtorkar hjärtat med sin instängda eld? H. BeeeherStowe. såg min knoppning under vinterdag, " öch ofta var mig döden mycket nära, Dylcn slutligt fick min veka stängel bära %n ros af ädelt, oförgängUgt slag. Xy sådan är den evigt vises lag, l^änd af de ödmjukt lidande, de fromma: Vr tårmängd mark uppspira skall min blomma, ^Dcn bleka, prydd med stilla, mildt behag. c JBär mig, du pröfvade, invid ditt bröst I $ag dofta vill för dig till lifvels höst, ^a, än när dagen skymmer, när det kvällas; ^Den blida sommar flyktar hastigt bort, ^) e bjärta rosor vissna innan kort, ZJYlcn mina hvita blad ej skola fällas. Charlotte Lindholm. Själfständighet. N å g r a ord till de unga af Helena Nyblom.
Af den anledning, att Bevillnings-Stadgans 30 och 76 §§ rörande Qvarnar och Sågar skola blifvit så olika tillämpade, att Taxerings - Comitéerne uti vissa district åsatt Qvarnar och Sågar, som icke äro uti hemmanens skattläggning inbegripne, dubbel bevillning efter 2 Artikeln, nemligen först efter deras verkliga i orten gångbara värde, lika med andra fastigheter, med 2R:draf hvarje 1000:de B;dr, och dernäst med 5 procent af den afkomst, de gifvit sina egare, emedan dessa Verk icke äro specificerade ibland de uti 24 § uppräknade Fabriksinrättningar, utan att serskildt om dem stadgas uti 30 §, der både afgift efter 2 R;dr af 1000 R;drs värde, och 5 för hundrade at inkomster omtalas, har inom Hederv. Bonde-Ståndet Anders Andersson från Skaraborgs Län, uti afgifven motion, hemställt, huruvida icke största tydlighet och enkelhet i stadganden för ifrågavarande fall skulle vinnas, om Qvarnoch Sågverk med flere vattenverk, hvilka nu afses uti en serskild §, nemligen den 30:de, i stället uppräknades bland de öfrige Verk, som äro specificerade i 24 §.
Förordningar, hvilka bestämdt sålunda föreskrifva hvartill skogarne och tiden inom Bergslagerne få användas, inskränka ej allenast den fria dispositions-rätt hvar och en inom ett samhälle bör hafva öfver sin egendom, de hindra äfven anläggningen och utvidgandet af andra 33? Den 11 Maj e. ml vid hvilka kolen med större förmån både för enskildta och det allmänna skulle kunna begagnas. Sednare tiders bedröfliga erfarenhet har visat, att Svenska jern-handteringen hvarken nu eller framdeles kan påräkna den jemna afsättning å sina producter, eller det emot productions-kostnaden svarande pris, som man vid Bergs-Ordningar* nes utfärdande ansett nästan som orubbligt. De utgåfvos i en tid, då handeln nationerna emellan sällan var underkastad betydliga hinder, dä utbytet af producter länder emellan var lätt och obehindradt, och Bruksidkaren mcrändels säker att med vinst återbekomma sitt använda capital. Denna verlds-handels ostörda gång har nu upphört, och den säkerhet i beräkningar och företag, som deraf var en följd, har längesedan försvunnit. Industrien måste således foga sin efter tidens förändrade skick, och genom hittills obegagnade eller ej påtänkta utvägar söka en ersättning för oundvfkliga förluster. Men härtill fordras ock, att den skall lemnäs fri, och att de band borttagas, som hindra närings-idkaren från förflyttningen *f sitt capital och sin verksamhet ifrån en närings-gren till en annan. Stundom har väl Regeringens liberala tänkesätt genom upphäfvande eller ändring af en och annan författning rörande Bergshandteringen undanröjt hindren för näringsfliten; dock torde nu den tid vara kommen, då desse författningar i allmänhet mera bö - Den 11 Maj. e. m. 833 ra lämpas efter förändrade lö hållanden. De af mig anförde förordningar rörande Kolhandeln, likasom åtskilliga angående Tackjerns-handeln inom Bergslagerna, äro efter min tanka af den egenskap, att de i deras närvarande skick nästan tvinga Närings-idkaren att söka eludera dem, och gifva derigenom anledning till underslef och lagbrott. Jag vågar således vördsamt underställa Höglofl.
- Iduns äpplen, som man Vet, Väl kunna hjärtat ungdom skänka, Men ej vår kropp odödlighet. Frans Hedbergr. I N N E H Å L L,. Uppsatser i ämnen rörande kvinnan och hemmet: N:r Olika synpunkter; ai * 8 — m 29 I » klädpenningfrågan »; trettiofyra inlägg af olika författare 29, 31 — 40 Våra döttravs framtid; några synpunkter af » En ungkarl, s o m söker värdinna »; af BeseheiHeribert, I, I I 1, den. 29 J) å föräldrar skola välja namn Falska etiketter; af Er ny ... 30 Att vara rik; af Adelaide Ehrnrooth. - » Professor Egen »; af Ave ... 31 B l o m m o r; af Ilse Franke Kvinnan i publicitetens tjänst; af Hj. Cassel 32 » Pauvres honteux »; af Bien ' .. Bara prosa! A f Laura EitinghoJJ ' 33 Nyfikna barn; af Eric Tafatta och glömska döttrar; för Idun af JoHvarför fruar ställa till partier; af Ej. Cassel hanna Kurfel 34 Iduns läkarartiklar: I publicitetens tjänst; af Ave 35 V I I I: Om menstruationen o c h dess h y g i e n; Öfveransträngning i skolan o c h i h e m m e t; af af doktor Karolina Widerström 3 Mathilda Langlet ... .- 36 [X: Psykoterapi eller behandling af sjukAtt sätta b o; af A. s 36, 37 domar med hypnotism o. suggestion; Fru Mal vinas penséer; af Ave 37 af d:r Otto G. WeUerstrand 14 — 20 En omhuldad klenod; af Emy 38 X: Några ord om nervositet o c h s. k. Berätta sagor; för Idun af Valborg 39 nei~vösa sjukdomar; af professor F. Kvinnornas palats; af Gerda Meyerson .. 40 Lennmalm .. 31 — 34 » Kamelen »; af A.
N:o 470, innefattande inbjudning till R. o. Ad. samt BondeSt:t att biträda BorgareSt:ts beslut rörde 24:de punkten af StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 178, ang:de anslag till ett nytt läroverkshus i Fahlun. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts d. 19:de och 22.:dra dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 180, i fråga om beviljande af ytterligare anslag till fortsättning af Nationalmuseibyggnaden. Utsk:ts första tillstyrkande. Gr. Hamilton, Henning: Uti den Nåd. Proposm ang:de statsverkets tillstånd och behof hade K. M. föreslagit, att för instundande statsregleringsperiod 450,000 rdr måtte beviljas till fullbordande af Nationalmuseibyggnaden. I detta belopp ingingo 130,000 rdr för ornering, målning samt byggnadens fulländning. StatsUtsk:t har föreslagit bifall till K. M:s Propos., med afdrag af dessa 130,000 rdr, men med tillägg af 60,000 rdr till anbringande af värmeledning, och yttrar sin förmodan, att något för arbetets gång menligt uppehåll härigenom icke lärer föranledas. Så vidt Utsk:t med detta yttrande afsett, att icke, genom antagande af dess förslag, den tidpunkt, då museibyggnaden kan vara för inflyttning deri fulländad, blir undanskjuten, är jag visserligen af olika mening; ty om äfven sjelfva byggnaden icke förr än vid slutet af instundande statsregleringsperiod kan vara till alla delar fullbordad, skulle likväl, om medel vore att tillgå, en del af orneringen och inredningen under tiden kunna verkställas, samt beställning af vissa till inredningen hörande föremål på förhand göras. Då emellertid detta endast är en tidsfråga af mindre väsendtlig vigt, tillstyrker jag så mycket helldre bifall till Utsk:ts förslag, som åtskilliga utgifter, utöfver de af K. M. föreslagna, blifvit af R.
Ehuru jag betvillar, att utminuteringsslällena komma att på landet medföra den med desamma afsedda fördel, tror jag dock det vara rätt, att försöka sådant, som man anser lända till ändamålets upnående, bränvinets förminskande. Man liar här talat om, att man vill fördyra bränvinet; äf - ilo Den 8 Augusti. ven jag inser vigten och nödvändigheten deraf, men jag uprepar, hvad jag vid föregide tillfällen yttrat, att jag anser dpt framför allt vara vigtigt att förhindra de förderfliga lönnkrögerierna. Ehuru jag icke är någon älskare af krogar — jag skulle önska, att jag kunde med ett penndrag bortstryka dem alla — så får jag dock förklara, att det är min öfvertygelse, att en ordentlig krog, under vederbörlig upsigt, icke åstadkommer hälften sa mycket ondt, som ett i dess grannskap befintligt lönnkrögeri. Om man nu skulie, såsom Utsk. föreslagit, bestämma skatten till 16 sk. per kanna, är det min innerliga öfvertygelse, att derigenom upmuntrade man,endast lönnkrögerierna, samt försvårade ännu ytterligare utrotandet af desamma, och det är derföre jag anser att skatten för utskänknings-ställefia icke hör bestämmas så'hög som Utsk. föreslagit. — Se vi närmare efter uti Utsk:s Betänk., skola vi finna, att, i afseende på städerna, har Utsk. i sjelfva verket bestämt skatten lika för utminuteringsoch utskänknings-ställena. I 17:de §:n har Utsk. föreslagit, att minimum af kanntalet för ulminuterings-ställena skulle bestämmas till 2,000 R:dr, hvilket, enl. en skatt af 8 sk. b:ko per kanna, utgör 333 R:dr 16 sk., hvaremot Utsk. för utskänknings-ställena föreslagit ett minimum af 1,000 R:dr, hvarigenom skatten för dem, efter 16 sk. per kanna, utgör 333 R:dr 16 sk. Således är skatten ju lika för båda ställena.
Ropades äfven ja och nej. Då Landtm, i anledn. häraf yttrade, att han icke kunnat bestämma, hvilken mening varit den öfvervägande, ulan ämnade förnya sin proposition till bifall å tillut., anmälde sig Hr Dalman och yttrade: Då Hr Frih. o. Landtm, icke kunnat utröna Ståndets mening, anhåller jag om votering. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit, att, vid svaren å den sist framställda propostn, ja öfverrösta! nej. Hr Dalman: Jag tror, att sedan votering är begärd, så hade den sista propos:n icke behöft framställas. Hr Frih. o. Landtm, föi klarade, ali votering icke kunde rätteligen ske eller begäras, förrän ordföranden förklarat huru han uppfattat svalen å den framställda pro - 486 Den 3o Maje. m. postn, emedan den, som begärde votering, icke förr än derefter kunde veta, huruvida icke hans egen mening blifvit ansedd såsom den öfvervägande. Sedan nu votering blifvit begärd, hemställde Hr Frih. o. Landtm , om Ståndet ansåg, alt ja-propostn horde innehålla bifall till utlåt. N:o io5, och nej-proposm bifall till en summa af 36,ooo rtdr btco för innevald års gevärs-fabrikation. Bifölls. Upplästes till justering och godkändes följande voterisproposition: iden , som bifaller StatsUtskts utlåtande N:o 105, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att endast en summa af 36,ooo rtdr btcö bör för detta år till gevärs-fabrikationen anslås.j Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 83. Nej — 21.
Enligt räkenskaperna åter, uppgår visserligen skillnaden, för det förra året, till 6,332 Rdr 2 sk. 2 rst. och för det sednare, till 2,311 Rdr 7 rst.; men detta förhållande härrör deraf, att några penningevärden icke finnas åsätta de i räkenskapen upptagna spanmålsposter. Hospitalets utlånta kapitaler utgjorde, vid 1850 års början, 41,933 Rdr 16 sk. och, vid 1851 års slut, 30,758 Rdr 16 sk. §• 2. — 131 — tor och arrenden m. m. — Enligt Revisorerne meddelad upplysning, har likväl under sednast förflutna år en del af berörde fordringar blifvit godtgjord; hvaremot, beträffande återstoden, bestående af mindre betydliga belopp, Direktionen beslutit att lios Kongl. Kammar-rätten göra anmälan om afskrifning af dessa belopp, för hvilka liqvid icke lärer kunna påräknas. §• 3- I anledning af föregående Revisorers yrkande, att ett särskildt fastighetskonto måtte i räkenskaperna upprättas, har ett dylikt konto blifvit i räkenskapen för år 1851 upplagdt; hvilket Revisorerne ansett sig böra omförmäla. ’ §• 4. Revisorerne, som genom besök å stället tagit kännedom om der befintliga sjukvårdsoch försörjningsanstalter, hafva dervid funnit så väl det egentliga hospitalet, som det s. k. enkhuset, väl uppfylla dermed afsedda ändamål. Beträffande åter dårhuset, befinnes lokalen vara alldeles olämplig, hvadan denna inrättning i sitt nuvarande skick ingalunda motsvarar sin bestämmelse af en läkeanstalt för sinnessjuke. Emellertid och intilldess en af behofvet högligen påkallad förflyttning af dårhuset kan äga ruin, anse Revisorerne, att åtskilliga partiella förbättringar kunna och böra vidtagas, t. ex. anbringande af ventiler för luftvexling, ett ändamålsenligare ordnande af latrinväsendet, rummens kalkstrykning, m. fl. smärre förändringar, hvilka med ringa kostnad kunna åvägabringas. §. 5. Säkerhetshandlingarne befunnos, vid anställd inventering, i behörig ordning. Drottninghuset.
Utskottets Utlåtande, IV 1. s 382 — 3g4> återrera. af Adeln, IX s 93, bif. af BondeStåndet, IX s 106, återremitt. af PresteStåndet, IX s 126. Ytterligare Utlåtande, IV 2. s 1174 — 1182, i anledning af hvilket PresteStåndet fattat särskildt beslut, IX s 33o, lagdt lill Handlingarne af BondeStåndet, IX s 333, men BorgareStåndet fattat särskildt beslut, IX s 336. bif. af Adeln, IX s 361. Memorial om Ståndens olika beslut, IV 3. s 191 , lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 58o, af BorgareStåndet, IX s 587, af Adeln, IX s 637. — om understöd till byggnad af en, vid Lidköping; Motion, remitt. till StatsUtskoltet, II s 1159. 120 Utskottets Betänkande, IV i. s 391— 3oi, Aterrem. af Adeln, IX s 78, bif. af PresteStåndet, IX s 82, Aterrem. af BorgaréStåndet, IX s 98, af BondeStåndet, II s i3o4* Ytterligare Betänkande, IV 1. s 730 — 724, bif. af Adeln, IX S2i5, af BondeStåndet, IX s 220, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 231, bif. af BorgareStåndet, IX s 232. Hamn, om uppmuddring af Landskrona; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1174. Utskottets Betänkande, IV 1. s 162—. i65, bif. af BorgareStåndet, IX s 69, af PresteStåndet, IX s 70, af Adeln, IX s 76, af BondeStåndet, IX s 85. Underd.
Men nu vill man icke allenast eftergifva denna rätt, utan man till och med går så långt, att man här påstått, det Staten fått en oförmodad skänk af 333,000 R:dr, för det ConvoyCommissariatet ej ytterligare begagnat sin lånerätt. För min del kan jag ej inse, livarföie Rikets Ständer skola blifva den lidande delen, eller hvarföre ConvoyCommissariatet skulle tilläggas en så obegränsad förmån. Jag kan så mycket mindre tro, att detta varit 1823 års Ständers åsigt, som revision af ConvoyCommissariatets räkenskaper icke varit medgifven. Jag har för öfrigt nu icke väckt någon fråga om riktigheten af Fullmägtiges i RiksgäldsContoret åtgärd; denna fråga är redan afgjord. Men jag har yrkat uppfyllandet af de vilkor, hvarunder Creditivet beviljades. Någon me* a3 H. o i3o Den 7 Maji f. m. ning mäste halva funnits deri, att ConvoyCommissariatet skulle ega lyfta Creditivet mot sin förbindelse. Denna hafva vi ej fått se, och jag önskade lära känna innehållet deraf, som omöjligt kan vara att medlen helt enkelt skola afskrifvas. På denna grund begär jag återremiss för attfåutredt, hvad förbindelsen innehåller, då den nödvändigt måste vara afgifven. Men utan hopp att nu mer än vid andra tillfällen kunna inverka på någons åsigt, får jag förklara, att det är mig likgiltigt, hvad beslut som fattas, och att jag för min del är tillfredsställd med att hafva framställt de anmärkningar, hvartill jag funnit anledning. Friherre Palmstjerna, Carl Otto: