Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men innan jag yttrar mig öfver nästföljande punkt, bör jag icke obemält lemna den förmodan, att om anläggning af SockneMagaziner befordrades i de Orter, der sådana ännu saknas, och dylika Magazins. inrättningar allestädes blefve, enligt riktiga grunder förvaltade, så skulle innom korrt tid ingen misväxt mer vara vådelig eller åstadkomma behof af Utländsk bpannemåls införskrifning. I ord* III. Den 16 Maji 5i3 I ordningen följer nu det andra Medlet, nemligen: !Tull-afgrftir ä Utländsk Spdnnemäl. Alla förena sig säkerligen derom, att denna så bör beräknas, att en tunna Utländsk Spannemål icke kan säljas! i Sverige täll lägre pris än dot, hvarvid man för året vill bibehålla den inhemska Sädén, same att Tull-afgiften bör nedsättas i samma mot), som Svenska Spannmålen uppstigit öfver det fixerade priset för året. Detta låter i principen ganska enkelt, men i verkställigheten skall man vid hvarje steg möta de största svårigheter och sjeliva omöjligheten, om icke omsorgen är anförtrodd åt eli enda, och om icke Denne, med erfarenhet, drift och kunskap, förenar det varma-ste Embetsmanna-nit. I Länder, som till hela deras vidd ligga under ett blidare luftstrek, och eler eulturen öfver allt uppnått ungefärligen samma höjd, uppkomma aldrig så s^ora afbrott, som Skäne och Norrbotten framvisa. — Det gifves Länder, hvarest Spannmåls-priset i vissa stora HandelsStäder någorlunda kan tjena till rättelse för bedömmandet af årsväxten och det blifvande priset för året, i hela Riket. — Men huru skall väl ett medelpris i Sverige utan misstag uträknas? Och vid hvad tid skall denna calcul göras, för att på en gång-vara tillförlitelig och så tidig, att anstalter kunna vidtagas på grund af det resultat, som Ridd. och Ad, Prot. Maj. calculen lemnat? Att till grund för calculen taga samteliga Länens MarkegångsTaxor, frugtar jag vore högst opåliteligt.
Committerade här nedanföre vilja yttra sig; och kommer således, enligt detta förslag, hela CommerceCollegium att indragas. I följd af hvad Committerade nu i underdånighet anfört , skulle genom den föreslagne första afdelningen af Departementet till föredragning hos Kongl. Maj:t beredas sådane handeln och näringarne rörande mål och ärender, sorn dels omedelbart tillhörde Konungens höga pröfning och dels genom underdåniga besvär eller liemställningar inkommo. Af förstnämnde beskaffenhet äro: a) Ansökningar om erhållande af privilegium exclusivum för i Riket förut okände konster, slöjder och väsentliga konstförbättringar. £>) Frågor om praemiers och andra förmoners bestämmande för garnspinnerier och den finare lärftsväfnaden i Riket , med mera dylikt. c) Ärender, som angå reglering af Rikets marknader på lämpliga tider och ställen. d) frågor om afgifter, som för varor vid inkommande och utgående böra ega rum, samt om Tulloch Källare-friheter. e) Mål om nya Städers, Köpingars och Handels-Compagniers inrättande. f) Frågor om naturalisation af utländske fartyg. g) Allmänna frågor om sjöfartens fredande från Barbareskernes kaperier. /t) Quarantaines-anstalter till förekommande af pestsmittor och pestartade sjukdomars utbredande i Riket. 5Q0 Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. i) Frågor örn Svenska National-cassors Inrättande och underhållande å utrikes orter. k) Instructioner och föreskrifter i Handelsärender för de å utrikes orter tillsatte Consuler. l) Alla sådane ärender i öfrigt, som äro af större omfattning, samt kunna åsyfta utoch inrikes handelns och sjöfartens samt manufacturers, handtverkeriers och andra inhemska slöjders vidmakthållande och förkofran.
Det torde åtminstone tillsvidare vara säkrare och klokare att skrifva en moralens » historia » än dess » utvecklingshistoria » i den betydelse, hvari Letourneau tager ordet. Men vi skola alldeles af hålla oss från att här närmare belysa denna sida af saken, emedan det är fullt tillräckligt att påpeka, hurusom Letourneaus framställning, uteslutande historiskt sedd, saknar stod i de verkliga förhållandena. Vi måste emellertid härvid begränsa oss och skola endast behandla tvenne af hans hufvudläror, om människoätandet och om äktenskapet, därvid begagnande oss af ett rikligt material, hvilket framlagts af en dansk historiker, professor Joh. Steenstrup, hvilken på detta område torde få anses som en auktoritet af första rangen. Denne författare påpekar i öfrigt hos Letourneau ganska många rätt påfallande fel, äfven då det gäller den verkligt historiska tiden, såsom beträffande kvinnans ställning i Sparta, kristendomens historiska resultat, åtskilliga rättsfrågor o. s. v. För kuriositetens skull skola vi anföra ett exempel, som ' är ganska komiskt. Letourneau säger: » En longobardisk lag går till och med så långt, att den bestraffar blotta tanken att tillfoga härskaren något ondt (si quis contra animam regis cogitaverit, animæ suæ incurrat periculum: Om någon tänker något ondt om konungen, råkar han själf i fara) ». Här talas naturligt-48 LETOURNEAU: MORALENS UTVECKLINGSHISTORIA. vis ej om att straffa tankar utan om att straffa attentat mot härskarens lif (anima). Och attentat mot konungens lif är ju underkastadt straff den dag i dag. Likaledes upprepar Letourneau efter » Figaros bröllop » ordandet om jus primæ noctis, hvilken — enligt Steenstrup — aldrig existerat utan förskrifver sig från senare tidehvarfs skenande fantasi. Dylika missförstånd, hvartill kunde fogas vissa vilda fantasier om förhållanden i Norge m. m., äro rätt betänkliga i ett historiskt arbete och gifva ej någon gynnsam föreställning om pålitligheten af det öfriga.
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då vid 6:te Punkten förekom frågan om Allmänna Magazins-Directionens fordringar och öfrige tillgångar, samt den af Grefve von Schwerin, i afseende å Inrättningens lager af Säd och brännvin gjorde anmärkning, lämpeligen syntes i sammanhang -med denna Punkt kunna till pröfning företagas, ansåg Herr LandtMarskalken sig nu endast böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla 5:te Punkten i Utskott tens första Betänkande, Ropades Ja. 6:te Punkten, avgående Organisationen af dd Utrednings Contoir, hvilket borde tilljöror dtrns, attj under inseende och Styrelse a j Kongl. StatsContoret, afsluta liqviderne för Allmänna MagazinsInrättningens skulder samt dess ägande jordringar och öfrige tillgångar. Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Görant Om det är vid denna punkt, som fråga skall förekomma om de behållningar, hvilka öfverblifva, sedan de 60,000 tunnorne för de norra Länen blifvit anslagne, så får jag till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke i dessa tillgångar bör inberäknas, icke allenast hvad som nu utgör MagazinsDirectionens varande Sädesbehållningar, utan äfven hvad som inflyter, i Den 37 October e. m'. 387 följe af tillåtelsen att in natura betala den undsättnings-spannmål, som ät åtskilliga norra Län blifvit gifven. När de betala in natura, blifva naturligtvis Directionens Sädestillgångar ökade. Dä nu ej mera än 60,000 tunnor skola afdragas, uppkommer etta öfverskott af mer eller mindre än 50,000 tunnor. Kommer sedan en qvantitet till, så ökas ju tillgångarne, och då frågas, hvad som med deni skall göras. Efter min tanka vöre det bäst att bibehålla dem, till dess ett inträffande behof gjorde att de med förmån kunde försäljas.
Till förekommande häraf, och dä under hela den tid Kaptenen Cronstrand utöfva! befattningen såsom Föreståndare för Svenska Slöjd-Föreningens skola, jag i egenskap af ledamot i Föreningens Styrelse haft tillfälle bevittna det osparda nit, den ihärdighet och de lyckade bemödanden som Kapten Cronstrand egnat, åt nämnde skolas fortgång och utveckling, samt i följd deraf jag finner mig både af pligt och böjelse uppmanad, att så vidt af mig såsom enskild motionär beror, söka att åt den honom tilläinnade pensionsförmån bereda den utsträckning, som öfverensstämmer med en rätt uppfattning af den nådiga Propositionen, samt hans förtjenster och omständigheterna i öfrigt påkalla, tillåter jag mig härmed vördsamt föreslå, att Rikets Ständer, jemte beviljande af den utaf Kongl. Majit för kaptenen B. Cronstrand föreslagna pension af 1,800 R:dr årligen, behagade bestämma att densamma må beräknas och utgå från och med början af instundande år 1863. Om remiss af denna motion till Högloft. Stats-Utskottet anhåiles. Stockholm den 15 November 1862. L. J. Loven. 40 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Af Herr SffUlST: Om ändring af 5;te § i 25 kap. Rättegångsbalken. Af här nedan anförda skäl, föreslår jag, att 5 § 25 kap. Rättegångs-balken må erhålla följande ordalydelse: »I brottmål — fogel och djurfång. Under-rätts dom, hvarigenom någon blifvit ansedd saker till döden eller lifstids fängelse, må ej i fullbordan gå, utan sände Under-ratt ransakning och dom genast in till Hof-rätten, att der vidare pröfvas och skärskådas;» i och hvarmed den mängd författningar, som nu bestämma föremålen för underställning förfalla. Genom denna förändrade redaktion försvinner underställning i en mängd fall, der den nu, författningsenligt, eger ruin.
Stånd redan godkänt Utsk:ts Betänk., i hvad det rör min motion, anser jag det vara fruktlöst att nu mera förorda densamma. Då emedlertid de öfriga motionerna i samma ämne torde förtjena bättre framgång, har jag ansett mig dertill böra söka att bidraga med några uplysningar, som röra rikets norra provinser. Der är nemligen det redan kommet derhän, att drängar, inhyseshjon och backstugusittare, om också en del af dem icke utan allmosor sjelfve kunna försörja sig, likväl till sitt sällskap skola hålla hund. Det är ej nog med att dessa onyttiga hundkreatur öka fattighjonens behof af understöd från kommunen, utan der, hvarest föda för hunden tryter, stjäla dessa ofta utsvultna djur matvaror och drifvas af sin hunger till jagt å fårhjordar, bland hvilka genom dem årligen sker stor förödelse. Man har funnit på ett och samma ställe ända till 2 5 ä 30 får ihjälbitna. Anledning synes mig derföre vara för handen att ålägga en beskattning för stäfjande af den ifrågavide oseden, att, då man ej har råd dertill, hålla hund blott för nöje. Jag yrkar således bifall till Utsk:ts Betänk, och att, vid tillämpningen af beskattningsrätten, icke måtte göras skilnad på land och stad, utan kommunerne på landet äfven berättigas att taxera hundegare. Jag anser, att R. St:r, med full befogenhet, grundlagsenligt kunna öfverlåta åt kommunerna en dylik beskattning, som den ifrågavar:de, då, på sått Utsk:t föreslagit, latituden af beskattningen genom ett maximum blir bestämd. Frih. Raab, Adam Christian: Afven jag ber att få såga ett ord till förmån för den föreslagna beskattningen. Hr Printzensköld har yttrat att densamma skulle vara grundlagsvidrig. Jag ber att få fästa Hr Printzenskölds upmärksamhet på att samma förhållande eger rum i afseende på folkskole-afgiftens erläggande, som nu är föreslagen med denna. Kommunerna ega nemi. rättighet, der de behaga, att befria medlem från nämnde afgift.
Men låt äfven så vara, jag tror likväl icke, om man betraktar förhållandet närmare, att denna öfverdrifua tillverkning är så farlig, som man föreställer sig; ty då hvar och en egare af bränneri känner att med det kommande året bränvins-tillverkningen blifver belagd med en skatt af 16 sk. b:ko pr kanna och att således det bränvin, som under 1855 och följande åren tillverkas, icke kan försäljas med mindre än att en förhöjning i priset af 16 sk. på kannan eger rum, så kan man taga för afgjordt, alt allt det bränvin, som hunnit tillverkas vid innevande års slut eller som då här i riket finnes att tillgå, icke skall liallas i lägre pris äp om den nya beskattningen redan varit införd, så att varan ingalunda blir lät - Den 1 Maj 29 tare åtkomlig derföre att den icke dragit den högre tillverkningsafgiften, hvaraf följer att af den ökade tillgång på bränvin, som kan npstå genom tillverkningen deraf under de 2:ne sista månaderne af delta år, någon tillökning i bränvinssupandet alldeles icke är att befara. Mig synes alltså som en slags afundsjuka öfver den stora vinst, som komme att tillflyta bränvins-tillverkarne, i fall det tillätes dem att i höst utöfva denna sin näring, egentligen skulle ligga tili grund för den undantagslag, som man nu vill införa. Jag tror likväl att ett sådant motiv lika litet nu som någonsin bör komma i beräkning. Bränvinshandeln bar redan, som man vet, i många år utgjort elt slags börsspel. Den föreslagna åtgärden är ingalunda egnad att förekomma detta spel, utan snarare att, för den närmaste framtiden i högst väsendtlig mån befordra detsamma. Man har vidare sagt, att bränvins-tillverkningen för detta år skulle blifva så stor, att Statsinkomsten för det kommande året genom den då i stället minskade tillverkningen skulle komma att i betydlig mån förminskas. Detta är visserligen en möjlighet. Men man synes härvid ej ihågkomma, det K.
Hon tycktes med otålighet vänta på några uppfastningar, med hvilka Eva var sysselsatt, och så fort dessa voro slutade och den unga flickan reste sig upp, framtog hon ur byrån ett tjockt, hvitt kuvert, hvilket hon gaf henne, sägande med något darrande röst: » Se här, Eva, något, som skall bidraga till att göra er mor frisk; jag har talat med doktorn, och ni har nu endast att följa hans råd — skaffa henne ett högt, ljust rum, kraftig föda och med henne göra en brunnsresa till sommaren. » I början stirrade Eva på Signe, ej förstå- ende ett enda ord af hvad hon sade, men sedan saken ändtligen blifvit klar för henne, brast hon ut i en nästan konvulsivisk gråt oeh mellan snyftningarna kom det brutet och osammanhängande fram: » Ack, fröken, om ni blott visste, huru litet jag förtjenar er godhet! Ni kan ej tänka, hur bitter och afundsjuk mot er jag varit de sista dagarne, huru jag nästan hatat er vid tanken på, att ni skulle få vara så lycklig, under det andra stackare måste dragas med sjukdom och elände. Ack, då jag sydde på edra klädningar, den ena dyrbarare och vackrare än den andra, var jag många gånger frestad att högt ropa till er, att för summan af en af dem skulle jag kunna skaffa mat, ljus och värme under lång tid der hemma — men alla dc stygga tankarne gömde jag inom mig, der fingo de gro och växa till. » Öfverväldigad af dessa minnen gömde hon ansigtet i sina händer. » Stackars lilla Eva, gråt nu ej mera, utan torka tårarne samt försök att tänka på framtiden. Jag vill så gerna förlåta dig allt af fullaste hjerta, samt hoppas, att du så småningom sjelf skall glömma denna sorgliga tid, » och mildt lösande händerna från det tårdränkta ansigtet, kysste Signe henne ömt. Dörren öppnades sakta, och man frågade, om bruden vore färdig.
Golleginm före, alt ett än vidare fortsatt arbete i dessa grof v or, till deras närmare undersökande, icke sktdle medföra något bättre resultat; hvadan Co 1 legitim icke heller tilltrott sig kunna i underdånighet tillstyrka, att Staten dertill vidare l>ör bidraga, för alt endast öka redan hofde utgifter, för hvilka någon ersättning, lika litet som för hvad ytterligare skulle erfordras, sannolikt aldrig kunde beredas, eller blifva alt påräkna; »nea skulle nuvarande innehafvare af Verket eller andre linna sig hugade, att på grufvornes vidare bearbetande äfventyra någre medel, ansåge Kongl. Collegium dem, likasom andre Bergverks-egare, kunna uppmuntras och underlättas med lämplige fribels-år, under den> tid Verket bevisligen ej kunde drifvas roed vinst; varande, efter Collegii tanka, berörde biträde det enda, som af Staten nu för tiden skäligen borde meddelas.
—* angående utskrifning af registratur, som bort från Kongl. Majlts Kansli-Expeditioner aflemnas till Riks-Arkivet. 102. — angående öfverlemnande af Landtbruks-Akademiens räkenskaper till Rikets Ständers Revisorer. 103. — angående fullgörande af Under-Rätts dom i en del skuldfor dringsmål. 104. — i anledning af Kongl. Mapts Nådiga Proposition, angående borge närs rätt att, efter anstäldt utmätningsförsök, använda bysättning. 105. — angående framtida bestämmelser, i afseende på handelsoch sjöfarts-förhållandena emellan Sverige och Norrige. i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition om ändringar i 17, 22 och 24 §§ Regeringsformen. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om tillägg och ändringar i 6, 15 och 43 §§ Regeringsformen. —• i anledning af Kongl. Majit Nådiga Proposition om ett tillägg vid 1 § 9 mom. Tryckfrihets Förordningen. — angående inrättande af en dubbel postgång emellan Gottland och fasta landet. 106. 107. 108. 109. Register. Underdånig Skrifvelse, om bidrag af allmänna medel till anläggande af eli Magasin för Kronotionde-Spanmål vid Mörbylånga köping å Öland. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss af åtskilliga underdåniga ansökningar om restitution eller afkortning af bränvinsbrännings-bevillning. rörande afskrifning af åtskilliga i förra Allmänna Magasins-fondens räkenskaper balaucerade summor. —- angående befrielse från ordinarie roterings skyldighet för Östra Wingåkers församlings K}'rkoherde-boställe. — angående upphörande af Invalid-Inrättningen å Ulriksdal. — angående användandet af de under Stats-Contorets förvaltning ställda äldre Depositionsmedel. — I anledning af Kongl.
Folkskole-lärare, om förbud, att inför rätta föra andras talan, för — 7 1 57 — b. 16 Dec. b. 7 Dec. b. 12 Dec. b. 10 Dec. » om lönförhöjning åt, se Folkskole-väsendet. » om bidrag till inrättande af pensions-anstalter för 69 4 1 151 — b. 28 Nov. b. 28 Nov. b. 2 Dec. b. 24 Nov. 169 8 Folkskole-medlen, om ändrade föreskrifter angående redovisandet och aflemnandet af — 8 — 16 — b. 28 Jan. b. 28 Jan. b. 24 Jan." b. 28 Jan. Folkskole-Stadgan, om förklaring af § 11 mom. 2 i — 8 — 117 — b. 17 Oct. b. 17 Oct. b. 14 Oct. b. 14 Oct.
Remitteradesj till behörigt iakttagande , till Constitutionsoch Expeditions* Utskotten 1 ProC, Utdrag den $ Januarii lS3o* *5 Kongl. Maj:fs å Riks-Salen den 7 innevarande månad aflåtna Nådiga Svar å Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, af den 24 Julii sistlidet år, med öfverlemnande af de lagligen beredde från 1823 års Riksdag hvilande, af Rikets Ständer gillade och antagne Förslag till ändringar i Rikets Grund-Lagarj samt till Expeditions-XJtslcottet : Kongl. Maj.ts samma dag å Riks-Salen aflåtna Nådiga Svar å Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 3o Julii sistlidet år , rörande de ufi Kongl. Majus Nådiga Proposition föreslagne hufvudsakliga förändringar i nu gällande LagStadganden om Stängselskyldigheten ; samt å Rikets Ständers underdåniga Skrifvelserj af den 10 och 29 Maji , den 19 Augusti , den 10, 20 och 28 September, samt den 19 October sistlidet år, rörande åtskilliga Lagfrågor. Från Vällofl* BorgareStåndet S. D. Uppå derom väckt fråga , beslöts att genom Utdrag af Protocollel till Banco - a6 Prot. Utskottet meddela, att Ståndet icke ansett sig hafva af nöden att instämma uti 2:dra punkten af de trenne beslut, som Bögloflige Ridderskapet och Adeln , enligt Protocolls-Utdrag af den 27 sistlidne November, i anledning af Banco-Utskottets Utlåtande, N;o 82 ,' fattat, och till deltagande hvaruti de öfrige Riks-Slånden blifvit inbjudne , enär berörde punkt innehåller bifall af hvad Utskottet i denna del sig utlåtit, och Ståndet jemväl, i berörde punkt, fattat enahanda beslut. Den 4 Januarii. S. D.
Lagstiftaren har här med mycket skäl infört ett vilkor, nemligen pä sätt hvarje Ständ inom sig finnér tjenligast. Detta vilkor var nödvändigt, ty annars ankom det på Secreterarens skön, att uptaga discurserne summariskt eller ordagrant. Men mig synes, att af detta vilkor nödvändigt följer för hvarje Stånd skyldigheten, alt särskilt stadga, huru Ståndet finnér, att Protocollen bora föras. Jag hemställer till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln, huruvida nu discussion äfven i det ämnet bör äga rum, i hvilket fall jag utbeder mig alt få yttra mig; eller huruvida det är mig tillåtit att, sedan discussionen är fulländad, göra en motion, som jag anser nödvändig. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog bifall till den nya redaclionen af §. i Mora. 3 Punkten Riksdagsordningen. Ropades Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff: Mig synes, 6 Den 2 Mart f. m. sora skulle förslaget till 24 §• Riksdagsordningen stå i någon strid med förslaget till 5p §. På förra stället står det: Sekreteraren tillhör att öfver discursernaj på sätt hvarje Stånd inom sig finnér tjenligast, utförligen eller ock summariskt, men öfver besluten noggrannt och fullständigt, sammanfatta Ståndets Protocoll, för att sedermera så tidigt det ske kan, in Pleno justeras. På det sednare åter står: De Stånd, hvilkas sammanträden hållas offentligen, må kunna låta Protocollen tryckas i sammandrag; men de öfrigas böra in extenso tryckas. Så vida ett Stånd således ännu icke har offentlighet, mäste dess protocoll, enligt den löreslagne redacLionen, tryckas in extenso, och det anser jag också vara nödvändigt. Jag tror följagteligen, att så länge offentlighet icke är antagen hos Ridderskapet och Adeln samt medgifven af Kongl. Maj:t, måste dessa nya redactioner afslås. Friherre Boye:
Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 22 lii kels Slim ders underdåniga Skrifvelse, angående omarbetning af Kongl. Instruktionen f ör Förmyndare-kammaren i. Stockholm. (Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Bet. N:o 90). S. A. K. Enär i den för Förmyndare-kammaren i Stockholm under den 9 April 1856 utfärdade nya Instruktion, hvaruti räntan på sådana omyndige tillhörande medel, sorn borde slå under Förmyndare-kammarens vård och förvaltning, blifvit, likasom tillförene, bestämd till procent, eller efter den räntefot, som framdeles kunde varda fastställd, tillika blifvit stadgadt, att, derest genom testamente eller annat förordnande vore föreskrifva, att omyndig tillfallne penningar skola genom särskild persons försorg för visst bestämdt ändamål göras fruktbärande, utan att ingå i Förmyndare-kammarens allmänna fond, eller om för omyndigs, frånvarande eller okänd arfvinges räkning blifvit aflemnade laneeller säkerhcts-handlingar, löpande med annan räntefot, än ofvannämnda i allmänhet bestämda, då skulle Förmyndare-kammaren dessa medel och handlingar särskildt bokföra, och veder - 252 Expeditions-Utskottels Förslag till underd.
Det ligger nemligen i sakens natur att, om ett inrikes statslånesystem skall kunna icke blott ändamålsenligt ordnas, utan ock fortsättas, så böra obligationerna vinna den största möjliga spridning samt följaktligen till sin valör vara afpassade efter tillgångarne hos den allmänhet, af hvilken man påräknar erhålla penningarne. ilikets Ständer hafva ock, såsom det synes just för detta ändamål, medgifvit, att obligationerna finge lyda å ett så lågt belopp som 100 E:dr Runt. Det torde icke kunna nekas att, då utsläppandet af obligationer pä så liten valör är förenadt med icke ringa besvär, öfvertagarne af ett statslån helst önska att, så vidt ske kan, föryttra obligationer å större valörer, obekymrade i öfrigt om köparne äro flere eller färre, 68 — Ett helt annat förfaringssätt torde deremot böra begagnas om man i vårt land vill införa ett inrikes statslånesystem. På sätt härofvan blifvit anfördt, hafva Fullmäktige sjelfve erinrat hurusom, vid de af Riksgälds-kontoret hittills inom riket företagna upplåningar, den så kallade subskriptionsrnethoden vanligen begagnats. Att i förevarande fall bibehålla denna method skulle, enligt Revisorernes förmenande, hafva medfört, bland annat, den fördel, att Fullmäktige säkerligen kunnat sätta obligationernas försäljningspris något högre, än det, som för lånet i sin helhet kunde erhållas, då detsamma skulle på vinst och förlust öfvertagas af hufvudentreprenörer, hvilka vid prisets bestämmande icke blott måste söka fria sig från förlust, utan ock borde beräkna att på affären skörda någon vinst. Dessutom hade Fullmäktige, derest subskriptionsrnethoden blifvit vald, haft den fördelen att, ifall lånet toge favör och omständigheterna sådant medgåfve, uppsätta obligationernas försäljningspris och såmedelst under fortgången af låneoperationen möjligen vinna ersättning för den förlust, som genom ett lägre pris i början kunde uppkomma.