Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kamererare erhölle någon förhöjning uti nu innehafvande löne-inkomster, men som hvarken tjenstens innehafvare eller understyrelsen gjort framställning om tillökning uti ifrågavarande Kamererares lönevilkor, samt en partiel förändring i aflöningsstaten möjligen skulle väcka likartade anspråk från tjenstemännen i samma grad, hade fullmägtiges pluralitet funnit sig icke böra biträda ofvanberörde, af en ledamot inom Bancostyrelsen väckta, förslag; hvaremot och enär nuvarande in nehafvare af Kamererare-sysslan i Cassa-afdelningen, Kamereraren G. tV Schiitzercrantz, med utmärkt nit och skicklighet samt outtröttlig omtanka städse besörjt de honom tillhörige många och magtpåliggande göromål, samt Kamereraren Schiitzercrantz dessutom, med åsidosättande af egen fördel, Baneo-Utskottcts Betänkande, N.-o 31. 3 försakat de fötmoner, Bruksstyrelsen velat honom bereda, genom anförtroende åt honom af en eller annan, med arfvode förenad, befattning inom Verket, emedan han befarat, det hans egentliga tjensteutöfning skulle komma att lida, 0111 han jemte densamma, skötte några serskilda uppdrag, fullmiigtige, uppå dessa skäl, ansett Kamereraren Schul zercrantz hafva i hög grad gjort sig förtjent af någon uppmuntran, samt derföre föreslagit, att han måtte undfå en personel löneförhöjning af 4°° R'dr b:co årligen, alt, från och med innevarande års 3:dje qvartal, och så länge han ofvanberörde tjenst innehafver, till honom utgå och påföras indragnings staten. Jemväl har Utskottet fått emottaga en af Herr Rosenblad, Bernhard, hos Högloft.
Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af den rena Evangeliska Läran; Förbrytaren skall anses efter 1 Kap. 4 § MissgerningsBalken, och Skriften konfiskeras. 3:o. Gäckeri af den allmänna Gudstjensten, Guds ord oell Sakramenten; Förbrytelsen skall umgällas med Etthundra Riksdalers böter, och Skriften konfiskeras. 4:o. Allt slags lastligt yttrande om den Regerande Konungens Höga Person eller gerniugar, eller dess Gemål Drottningen, eller Rikets bestämda Thronföljare; Brottet skall straffas enligt Missgernings-B alkens 5 Kap. 1 §, och Skriften konfiskeras. Skulle böter. Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, dess namn en skrift åsatt, dörnes till fängelse från och med två månader till och med ett år. 9:o. Hvarje skrift ensak. Lag samma utgifva. Utgifvare ntgifver. Hvilken som å en skrift bedrägligt titelblad O . ® eller orätt författareeller utgifvare-namn utsätter, dömes till straffarbete från och med sex månader till och med två år. Utsätter någon å tryckt skrift falskt Boktryckarenamn eller orätt tryckningsort, skall han derutöfver dömas till straffarbete från och med två månader till och med ett år. Hvad — beskaffenhet. 3. Under anses: l:o. Hädelse emot Gud eller gäckeri af Guds ord eller Sakramenten; Brottet straffes efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 2:o. Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af deu rena Evangeliska Läran ; Förbrytaren skall straffas med böter från och med Tretiotre Riksdaler Sexton skillingar till och med Trehundratretiotre Riksdaler Sexton skillingar, eller fängelse från och med två månader till och med ett år, och skriften konfiskeras. 3:o. Gäckeri af den allmänna Gudstjensten; Förbrytelsen skall umgällas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 4:o.
Der måste man således upföra från grunden en särskild pelare för att upbära detsamma eller anbringa en inrättning alt fästa det vid muren, emedan det eljest i händelse af eldsvåda skulle ramla neder och säkerligen gå sönder, då genealogierna blifva lågornes rof. Ett skåp, med en sådan tyngd som detta, kan omöjligen räddas i händelse af en eldsolycka, utan genealogierna måste då stå sitt kast. Jag fruktar således, att de i detta skåp äro sämre bevarade än i annat som med lätthet kan utflyttas i trappan. Vill man likväl bereda sig större säkerhet än f. n., så kan ju det nuv:de skåpet skäras i fyra delar, och då kan det med största lätthet flyttas af en person. Ett annat medel finnes äfven, bestående deri, att man anbringar ett brandfritt förvaringsrum inuti yttermuren, som dertill torde vara af erforderlig tjocklek. En lämplig plats dertill finnes emellan fönstret i Direktrns nuv:de rum och dörren till vaktmästarerummet, och för att närmare undersöka detta förhållande anhåller jag om återremiss. Frih. Cederström, Rudolf: Ogerna kommer jag i någon meningsskiljaktighet med min aktade kollega af Itiddarb.Direkt:n, men uti förev:de fall nödgas jag vara af en annan tanke än den han nyss uttalat. Jag anser nemi. icke de af honom yttrade betänkligheter böra förhindra bifall till Riddarh.Utsk:s Utlåt. Det må vara förtjenstfull! af Hr Björnstjerna att hafva sökt förskaffa sig närmare underrättelser om den genom inköp af ifrågav-.de skåp upkommande kostnad, hvilken, enl. hvad han upgifvit, skulle gå till högre belopp än Utsk. antagit. Det är också en förtjenst af honom, att hafva uplyst R. o. Ad. om resultatet af hans beräkning öfver denna kostnad. Mig har likväl blifvit lemnad en priskurant å brandfria kassaskåp hos J. Backman, till högsta pris af 800 R:dr Rmt, 5 fot höga, 3 fot breda, 2 fot djupa.
Micaela såg en medelålders man af ett behagligt utseende stå däruppe och se ned på henne. »Där är han, donna Micaela,» sade Gandolfo. Hon var lycklig. Det var, som om hon hade frälsat och räddat denne man. Och det var mer än detta. Människor, som icke hafva inbillning, skola icke förstå det. Men donna Micaela gick hela dagen och darrade och längtade. Hon gick och tänkte på hur hon skulle vara klädd. Det var, som om hon väntat Gaetano. Men donna Micaela fick snart annat att göra än att drömma. Hela dagen strömmade en massa vedervärdigheter in öfver henne. Den första var en skrifvelse från den gamle Etnaröfvaren Falco Falcone. »Kära vän, donna Micaela! »Då jag har hört, att du ämnar bygga en järnväg utmed Etna, vill jag säga dig, att med min vilja kommer detta aldrig att ske. Jag säger dig det nu genast, på det att du ej må öda mer pengar och möda på denna sak. Upplysta och högvälborna signora, jag förblifver din ödmjuke tjänare Falco Falcone. Passafiore, systersonen, har skrifvit brefvet.» Donna Micaela kastade det smutsiga brefvet ifrån sig. Det föreföll henne, som vore detta en dödsdom för järnvägen, men i dag ville hon ej tänka på det. Nu hade hon sin basar. Ögonblicket därefter kommo hennes vägbyggare Giovanni och Carmelo. De ville råda henne att skaffa sig en ingeniör. Hon visste väl ej hvad slags mark det var på Etna. Det var först lava, så var det aska och så lava igen. Skulle vägen läggas på det öfversta lavalagret eller på askbädden, eller skulle de gräfva sig ned än djupare? Hur pass fast grund behöfde en järnväg? De kunde ingenstans komma utan en man, som förstode detta. Donna Micaela afskedade dem. I morgon, i morgon, hon hade ej tid att tänka på detta i dag. Strax därpå kom donna Elisa med än sämre nyheter. Det fanns en stadsdel i Diamante, där det bodde fattigt och vildt folk. Dessa stackare hade blifvit skrämda, då de hörde talas om järnvägen.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet nu yttrat och i anledning af hvad här ofvan blifvit föreslaget, anser Utskottet följande, af förrbemälde motionärer gjorda framställningar böra förfalla, nemligen: angående öfverflyltningen till Riksgälds-Contoret af en del utaf Kongl. Räntekammarens nuvarande tjenstemanna-personal; angående en förändrad organisation af Riksgälds-Conloret, i och för emottagandet af all, för Statens räkning, inflytande uppbörd; angående alla slats-utgifters bestridande, genom anvisningar å detta Verk; angående Finance-Deparlementels anordningars påtecknande Slals-Utskottels UtlåtandeN\o 355. 21 och conlrollerande af Fullmäglige i Riksgälds-Contoret; samt angående ruånadtiiga colialioneringar af Siatsoch Riksgälds-Conlorens Räkningar. Vidkommande åter de af samma motionärer framställda förslag, så vidt de åsyfta meddelandet af serskilda föreskrifter, angående nu befintliga eller hädanefter uppkommande öfverskotts användande samt förenklandet af det för närvarande, i afseende på Statsverkets inkomster, iagtlagna räkenskapsoch redovisningssätt, lår Utskottet dels åberopa sina rörande dessa ämnen redan meddelade Utlåtanden, dels hänvisa till Utskottets framdeles afgifvande serskilda yttranden, i anledning af härmed gemenskap egande och på Utskottets behandling ännu beroende fiågor. Hvad för öfrigt beträffar de af Herr Brinck äskade uppgifter på alla, sedan åf 1810, uppkomna öfverskott och besparingar å Statsverkets inkomster och utgifter, så bar Utskottet, som icke kunnat inse dylika vidlyftiga uppgifters behöflighet för afgörandet af frågan om samtliga hevillnings-medlens ingående lill Riksgälds-Contoret, trott sig endast böra erinra, alt beloppen af omförmäldte öfverskott och besparingar under den lid, hvarför räkenskaperne hitintills kunnat afslulas och granskas, äro för Rikets Ständer uppgifna i de af deras Revisorer och Stats-Utskott aflemnade Berättelser, angående revisionerne af Statsverkets räkenskaper.
Det står, att sågar, stampoch valkverk skola beskattas efter de grunder, som Rikets Ständer stadga. 56 Sen 8 Mars c. m. Jag tror att ExpeditionsUtskotlet derefter skulle upprätta Expeditionen, Om det då tillika står, att de skola beskattas sorn Rikets Ständer särskilt förordna, men det ej blir något förordnande, så frågar jag, huru Konungen skall kunna verkställa ett sådant beslut; ty i BevillningsFörordningen finnes icke något stadgande huru de skola behandlas. Jag tror således det vara aldeles nödvändigt, att det blir en ändring, och det kan lämpligast ske så, af t det åt Konungen lemnäs att härom förordna. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade tvänne gånger hvardera af sina nyss gjorde propositioner, men hvarje proposition blef med Ja och Nej besvarad. Herr af Billbergh: Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om saken förtjenar en votering. Då den är afgjord af 3 Stånd, tror jag att det är likgiltigt om nian bifaller eller afslår Utlåtandet. Om det vore fråga om att fatta ett särskilt beslut, skulle jag söka alt göra min reservation gällande, men då det ej har något inflytande på saken, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln så gerna ville förena sig om att bifalla Utlåtandet. Derefter blir fråga, om man vill inbjuda de öfriga Stånden om det jag framstält. Den 8 Mais e. in. Herr von Hartmansdorff': Jag hemställer, om icke Ridderskapet och Adeln vid detta, såsom vid andra tillfällen, då 3 Stånd afgjort frågor, ville lägga Utlåtandet till handlingarne. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Utlåtandet måtte läggas till handlingarne. Bifölls.
Afven denna fråga förevar vid sednaste riksmöte och biel’ då af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet tillstyrkt, men förföll genom tre Riksstånds afslag å Utskottets betänkande i denna dek Utskottet anser det visserligen vara i flere hänseenden önskligt, att folkskolelärare-tjenst må mera allmänt, än hittills skett, med klockaretjenst förenas. På sätt motionären antydt skulle skolläraren derigenom ej allenast få en mera bestämd plats i samhället och komma i ett närmare förhållande till presterskapet, utan ock erhålla mera trygghet för sin framtid, hvaraf man kunde ega skäl att hoppas: det han med större böjelse och nit skulle omfatta lärarekallet. Utskottet tror likväl, att en så bestämd föreskrift om dylik förening, som af motionären blifvit yrkad, kunde medföra olägenhet i anseende dertill, att, då ifrå - Allm: Besi’.roch Ekon.-Utskotlets Betänkande, N:o 67. 7 gav »rande befattningar erfordra olika anlag och fallenheter, dessa ej alltid kunna vara hos en sökande förenade, och att derföre en sådan föreskrift kunde hafva till följd, att en för skollärare-befattning mindre passande sökande blefve föredragen en mera skicklig, i anseende till den förres fallenhet att bättre kunna bestrida klockaretjenst. Derjemte är det Utskottets öfvertygelse att, på grund af nu befintliga stadgande, som åt kyrkoherden och församlingen öfverlemnar att besluta i fråga om förening af skollärareoch klockare-tjenster, en sådan . förening skall allt mera på ett naturligare och otvungnare sätt tillvägabringa?; till stöd för hvilken åsigt Utskottet får åberopa den omständigheten, att dä dylika tjenster ar 1850 blott i 690 församlingar varit sammanslagne, sådan förening dep 1 Juli nästlidne år varit tillvägabragt i 781 församlingar. Utskottet får fördenskull, i öfverensstämmelse med den mening, som i denna fråga vid sednaste riksdag gjorde sig inom de fleste Riks-stånden gällande, vördsamligen afstyrka ifrågavarande förslag. 4:o.
Hr von Hartmansdorff, Au g.: Detta förslag till und. skrifvelse upplästes i förra plenum för R. o. Ad. Jag begärde det då på bordet, emedan jag hade ämnat föreslå någon jemkning i uttrycken; men som jag sedan funnit, att dessa äro alldeles öfverensstämmande med de beslut, som R. o. Ad. samt de öfriga Stånden fattat, och med sjelfva ordalydelsen i Utsk:s betänk., så kan jag ingen erinran göra, utan låter det bero vid hvad föreslaget är. Ifrågavar. förslag blef derefter af R. o. Ad. godkändt. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 14 och 18 dennes på bordet 348 Den 21 September f. m. lagda mern. N:o 4, med uppgift å hvilande förslag till grundlagsändringar. Sedan H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att detta mern. komme att föredragas på det sätt, att de deri upptagne punkterne, såsom innefattande särskilda förslag, blifva särskildt föremål för öfverläggning och afgörande, företogs l:sta punkten. M. nild. propos., ang:de upphäfvande af hvad nu stadgadt ar om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. Regeringsformen. § 19- (Utgår.) § 21. (Sednare perioden utgår.) § 88. Med förklaring öfver Civiloch Criminalsamt Kyrkolag förhälles som med sådan lags stiftande. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan icke inse nyttan af den förändring i grundlagen, som detta förslag afser. Följden deraf skulle blifva, att emellan riksdagarne kunde icke förklaringar öfver något lagstadgande äga rum, utan de skulle endast af Konungen och 11. St., i samma ordning som ny lag stiftas, kunna gifvas.
Jag trodde mig redan i mitt förra yttrande hafva tillkännagifvit, att jag ej egentligen hade något emot om betänk, nu bifölles. LagUtskrs betänk. N:o 181 blef af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs StalsUtsk:s den i3 sisth Mars på bordet lagda mern. N:o 466, angtde det till bestridande af Riksg.- eont:s utgifter erforderliga belopp af allmänna bevillningen. Hr von Hartmansdorff: A 11 g.: Detta betänk, synes mig vara af samma beskalfenhet som det, hvarom jag förra Den 3 Ap r il f. m. 133 gängen la!,ide, oell Ilvars pröfning R. o. Ad. fann för godt alt lills vidare uppskjuta. Har liar nemi. den bestämda summa, som Riksg.cont. skall årligen, intill nästa riksdag, beliölva. Men om det nu inträffar, hvilket val är möjligt, att några utgifter af R. St. ytterligare anvisas på Rikg.cont. så kan summan komma att ökas. lag hemställer derföre till R. o. Ad., om icke Ståndet skulle finna för godt alt tills vidare uppskjuta pröfningen af detta betänkande. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag får instämma i Hr von Hartmansdorff: begäran , och tror på samina skäl, hvarpå R. o. Ad. vid förra betänk, biföll ett uppskof, att pröfningen af detta betänk, äfven bör uppskjutas. Samma skäl tala äfven härför uppskof med detta mål. R. o. Ad. beslöt, alt SlalsUtskts utlåt. JN:o 466 lills vidare icke företages till pröfning. Föredrogs ånyo StatsUtskts den i3 sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o 467, i anleda, af Hr Hadings motion oin användande af de å R St:s banks vinst för ar |835 och de följande åren i behåll varande öfverskott. Gr. Frölich, David:
Ståndet godkände de i detta memorial framställde voleringspropositiouer. Den 9, 10, 11 och 12 April. SS. DD. Vid föredra gning af Banco-Utskottets utlåtande, Nio 44, öfver de inom Riks-Stånden gjorde anmärkningar vid betänkandet, Nio 29, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens låne-rörelse in. 111., stannade Preste-Ståndel i nedunnämnda beslut: Följande §§ i utlåtandet, Nio 41, biel vo al Ståndet godkände ulan anmärkning, nemligen, 1, 2, d, 7, 8, 10 lill och med 24, 26, 29 lill och med 46, 48, 49, 50, 52 till och med 56 samt 61 Lill och med 64; I afseende på öfriga i samma betänkande förekom man le §§ beslut Ståndet som följer: 4 §, bifölls med leo förändring allena, att orden: "Kgan le Banco - Prat.-Utdra", deri g, ro, u oell lj4[ril 1840. 805 fidimägligc alt, tiar etc.” Lora utbytas mot orden:
Jag tror derföre att §:n kan oförändrad bifallas. Frih. Sprengtporten: Om förslaget att bestämma en obegränsad tillverkningsrätt vore förenadt med förslag om restitution af skatten, så skulle jag vilja gå in derpå; men då så icke är förhållandet, kan jag icke gå in derpå. Jag tror dessutom att en viss stabilitet i närings-lagstiftningen är nödvändig, och yrkar derföre, att man icke måtte vidtaga en så genomgripande förändring i författnm, hvadan jag också anhåller om bifall till §:n. Frih. Rappe: Jag får upplysa, att till Utsk:t ingen motion inkommit om borttagande af maximum. Inom Ulsk:t yrkade» BO Den 6 Maj f. ni. det icke heller annat än i sammanhang med borttagande af minimum. Önskar således 11. o. Ad. det ena, så måste väl äfven det andra ske. Jag anhåller emedlertid om bifall till Utsk:ts förslag oförändradt. Gr. Mörner, Carl Göran: Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten pä hvarom frågan nu egentligen rör sig. Åtskilliga ledamöter af Bonde-St. hafva önskat att minimum måtte nedsättas till 100 kannor, och det är ett afstvrkande af dessa motioner som Utsk:t i denna punkt gjort. Att Utsk:t tillfölje af en återremiss af denna punkt skulle kunna föreslå borttagande af maximum, kan jag för min del icke fatta, och anhåller derföre nu om bifall till Utsk:ts framställning. Frih. Raab: Då flere talare här yrkat återremiss, vill jag fästa Utsk:ts uppmärksamhet derpå att minimum borde nedsättas till 100 kannor* i st. f. 300. Jag yrkade detta redan för 10 år sedan* då denna författ:n först tillkom, och om R. St:r då vidtagit en sådan åtgärd, hade vi säkerligen ej haft mera bränvin i landet än nu, men deremot långt mindre ryssmjöl. Bränvins-bränningen hade då blifvit närmare fästad vid jorden, hvilket jag för min del anser statsekonomiskt nyttigt. Jag förenar mig om återremiss i denna syftning. Gr. af Ugglas: Jag tror visserligen Gr. Mörner hafva rätt deruti att den uu föredragna punkten icke handlar om maximum.
Jag har blott exempelvis anfört detta för att visa orimligheten af, att det förhållande, som med tolagen i Riket nu äger ruin, längre skulle få fortfara. Dessutom tillkomma hvarjehanda märkvärdiga förhållanden vid tolagsafgifternas beräkning. I åtskilliga städer göres, såsom ofvan visadt är, icke skillnad emellan exporterade eller importerade varor; i andra åter göres denna skillnad. I några städer göres ej skillnad emellan förarbetade eller råa varor; i andra städer göres denna skillnad. I flera städer beräknas tolagen efter de i nuvarande tulltaxa bestämda värden; i andra städer åter efter de värden, som finnas utsatta i tulltaxorna dels af år 1816, dels af år 1826. På några ställen beräknar man tolagsriksdalern, efter KammarCollegii och StatsContorets bref af d. 17 Jan. 1799, med 3 d:rs:mt på R:drn. På andra ställen har man beräknat tolagen till annat procentbelopp, än sorn genom de K. Resolutionerna är stadgadt för beqvämlighets skull vid räkningen. Efter sammanförandet af dessa och tilläfventyrs ännu flera, stora olikheter, hvilka med tolagen öfver hela Riket äga rum och hvilka tillförne icke torde vara af många Svenska män kända, finner hvar och en klart omöjligheten - Den 7 April. 33 ten för utländska handlande att med någon säkerhet i dessa fall göra sina beräkningar för expeditioner på Sverige; att många kanske derföre, äfvensom för de många särskilda uppbörderna och uppehållen, som för ett till Sverige ankommet handelsfartyg äga rum, ogerna vilja göra expeditioner på vårt land , hvarigenom vår allmänhet mindre får draga fördelen af den liandelstäflan , hvartill främmande nationer lockas i ett land, som har lämpliga och val ordnade tullagar, skyndsamt och öfverallt lika uppbördssätt och uppbördsbelopp, samt ringa uppehåll för de trafikerande. I afseende på uppbördssättet eller dess controllerande, äfvensom huruvida medlen blifva använda till de bestämda ändamålen, är om den ordinarie tolagen i äldre eller nyare tider intet bestämdt. I afseende på inqvartcringstolagen stadgas i 1688 års K.
Äungörelfe föreffrtftvaå. 2:o Sefa uppgifter, font tiväfattt författaS, ffola noga upptaga afla be pcrfoner, ptvilfa till hvart) ocf) cttå BttöBåff f)öra, tttcb ntfättanbe af ttattttt, åtber, uter eller ttttttbre arBetåförmåga, Bräcfligpet c. f. tv.; äftven ffatl Beftämbt uttrpes faå. perfoncnå ©utBcte, Sjettfi elfer Befattning, bett rörelfe, näring, eller paitbtes ring patt tbfar, pattå g-afitgpeter, SBerf ocp ^inrättningar, äftvenfout $artpg om fern ftvåra läfterå brägtigpet ocp bcrutöftver, fatnt änbtltgctt be poå ptvar ocp ett Boettbe ppreåmätt, elfer attbra, ptvilfa befutom, för ftg ocp fttt folf, äro pligtigc att ettapauba förtecfntitgar ocp uppgifter aflemna. 33if>. ti« 91. ©t. spröt1847 & 1848; 10 ©anti. 1 Slfb. 2 Soanbet. 7 ^ewiltnings^ororbningm. 5 o 3:o Samma ffptblgpct åligger ccf gm-iitpitbarc, 1 affeenbe på fina tttpnblttta gar cd) bcfjaS egeitbont, [arnt ©tprcöniätt af S3otag, Söerf cd) inrättningar, oitt
För öfrigt ela man betänker att Sverige omgifvande Stater hafva i senare tider genom libe. rälare maximers stadgande skaffat sig så ansenliga förråder af allehanda sorterade produeter, att de blott utlära en tjenlig moment att påtruga oss deni; torde äfven detta blifva ett skäl att uppmana oss försöka mota slika förhållanden, som underminera vår handelsbalance. Äfvenledes torde det tillåtas mig yttra den tanken, att aldrig hitintills en för Sverige så lycklig conjunctur sig företedt till stadgandet af Gottlands porto-franco-frihet, som under vår hu varande Konungs spira, och kan aldrig, sannolikt mera inträffa. Skulle ej derföre Sverige böra vara betänkt på att ofördröjligen deraf draga fördel, innan svårigheter tillskapas. Hvad det egentligen politijka vidkommer, har, vid nogare eftersinnande, jag ej funnit det lämpligt och mig tiilständigt, att här våga en vidare framställning, eller en mera omständelig utveckling, som oek är mindre nödvändig inför statskunnige Riks-representanter och en Konung, hvilken är i lika hög grad Statsman, som Hjelte och Menniskovän. Man har såsom motskäl för ifrågavarande porto-frasco-rättighet anfort, dels att Gottland, sedan den hunnit till en viss höjd af välmagt endast skulle agga eråfringslyjinaden alt åtkomma denna Ö med dess Jkatter; dels ock, att lättheten derrnedelfi Jktdle förjioras till infmuglande af Jörhjudne och tull] or snillade Den 5 Martil. varor på kujierne af Sveriges fajta land; ina vändningar, som endast synas mig vara foster af egensidiga och andra hemliga ränkefulla mo. tiver.
I öswerensstämmelse med narwarande förslag, böra samtlige §me i den blifwandc Regeringsformen ä nyo numcreras, och äfwen wissa §.§. af Riksdags-Ordningen jämkas, för att, till gemensamt afgörande wid nästa Riksdag förekomma. Kongl. Majit förblifwer Riksens Stander med all Kongl. Nåd och Dnnest walbewägen. 6. ak Wetterstedt. Enligheten med HSga Originalet intygar Lx Ottlcio, I. 17. Txlwyuist. > S4>2 Den 8 Augusti. §. 4« Konungen äger atc allena styra Riket, pa sätt denna Regeringsform förestriswer; inhämte dock, i det fall har nedanföre stadoas, underrättelser och råd af ett StatS-Nad, hwartil.' Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade inföddr Swenste Män, af den rena Evangeliska Läran. §. 5- Detta Stats-Råd kommer att bestå af Tolf Ledamötex, af hwilka Ser arv Konungens StatsMinistrar, nemligen: en Stats-Minister för Justitie ärenderne, som tillika är Ledamot i Konungens Högsta Domstol; En Stats - Minister för Utrikes arcnderne; En Stats-Minister för Krigs-ärenderne; En Stats-Minister för Slä,ärenderne och hwad dertill hörer; En Inrikes Stats-Minister för Ecclesiastique, Kameral, Handels och andre Civile mender, samt en Stats-Minister för Financeärenderne. De öfrige Stats-Nadets Ledamöter utgöras af Fem Stats - Råd, af hwilka trenne böra hafwa tjenst i Civile beställningar, samt Hof-Canzlern. §. 6. Hwarje Stats-Minister, da han af Laga förfall hindras, att malens föredragning inför Konungen öfwerwara, företrädes af det Stats-Nåd, som Konungen dertill utser. §-7.