Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I dessa myckel ringare mål har SlalsUlsk. således haft betänkligheter, för bristande utredning, men icke så uti detta, det största och vigtigaste, som StatsIJtsk. under denna riksdag haft att handlägga. Jag anser, för min del, det sätt, hvarpå saken hittills blifvit behandlad, vara för R. St. en tillräcklig anledning att icke inlåta sig i någon hufvudsaklig pröfning af ärendet, förr än de erhållit sådana upplysningar, som de dels sjelfva begärt, och dels grundlagen äskat. Men efter vi ändock hafva kommit att tala om saken, så bör jag icke underlåta, att derom yttra, samt underställa Ståndet min mening. Det är naturligt att, sedan penningar blifvit uppfunna — om jag så får uttrycka mig — man företrädesvis begagnar sig af dem i st. f. varors utbyte, och att man sålunda gerna ser, det skatterna jemväl åro i penningar bestämda, emedan del är lättare att räkna, uppbära och redovisa dem. Men ser man pä sjelfva grundförhållandet, så är det af olika beskaffenhet. Det visar nemi. att matvaran, födoämnet, är den säkraste mätaren af alla andra varors värde, emedan arbetarens uppehälle och arbetsförmåga deraf af henne bero, och emedan det är arbetet, samt dess lön, dagspenningen, som ytterst bestämma de flesta varors värden. När man derföre ser till, i hvad förhållande matvaran och arbetslönen slått lill hvarandra på särskilda tider, så finner man att de öfverhufvud hafva förblifva jemnast sig emellan, ehuru stor skilnaden i andra pris, än må hafva varit. Men på samma gång man finnér stadgan i matvarans och arbetslönens värden, erfor man äfven, att penningen ej bibehållit sitt. Det mynt, som förtjenar namnet, eller silfverpenningen har fallit i värde, först genom Amerikas upptäckt och den derigenom i verldshandeln inkommande myckenheten af silfver, att sedermera, då inflytandet häraf upphört, har de ädla metallernas värde ytterligare fallit, genom begagnandet af pappersmynt i st. f. silfver. Det gör de ädla metallerne mindre behötliga i allmänna rörelsen, följaktligen mindre efterfrågade och mindre dyra än förr.
I kartverk utgifna under Berings frånvaro, till en del genom svenska officerare som återvändt från fångenskapen i Sibirien60, hade man gifvit åt Kamtschatka en så lång utsträckning åt söder, att denna halfö sammanföll med den nordligaste af de stora Japanska öarna, Jesso. Afståndet mellan Kamtschatka och det varurika Japan skulle således vara helt obetydligt. Detta granskap tycktes ytterligare bekräftadt derigenom, att åter ett japanskt fartyg, bemannadt med 17 man och lastadt med silke, ris och papper, i juli 1729 strandade på Kamtschatka söder om Awatschabay. I närheten af landningsstället fans, jemte ett antal infödingar, en liten afdelning kosacker, under befäl af Andreas Schtinnikow. Denne mottog i början några presenter af de skeppsbrutna, men drog sig sedan tillbaka från strandningsstället. Då japaneserna med anledning häraf i sina båtar rodde vidare längs kusten, gaf Schtinnikow befallning att i en bajdar förfölja dem och att döda alla utom tvenne. Det grymma dådet verkstäldes, hvarpå ogerningsmännen bemäktigade sig varorna och sönderslogo båten för att erhålla det jern, med hvilket dess bräder voro hopfogade. De tvenne japaneser, som blifvit skonade, fördes till Nischni Kamtschatskoj Ostrog. Här blef Schtinnikow fängslad och hängd för sitt dåd. Japaneserna sändes till Petersburg, der de fingo lära sig ryska språket och blefvo omvända till kristendomen, hvaremot de i sin ordning lärde några ryssar japanesiska. De dogo mellan 1736 och 1739. Båda voro från Satsuma; den äldre, Sosa, hade varit handelsman, och den yngre, Gonsa, var son till en lots. Deras fartyg hade varit bestämdt till Osaka, men en storm hade fört det ur dess kurs, hvarpå de under sex månader drifvit omkring på hafvet, tills de strandade med så olycklig påföljd för större delen af besättningen61. Denna sorgliga händelse var en ytterligare erinran derom, att mycket ännu var ogjordt i afseende på nordöstra Asiens geografi.
Bevillningsförordningen den 12 Maj 1835, lika med. riksdagsmän, tillgodonjuta och som uti lil § Regeringsformen och 77 § Riksdagsordningen vore dessa sednare försäkrade, kommiteen ansett sig hvarken böra eller kunna förbise detta assessoren Dubbes handlingssätt och derföre beslutat att öfverlemna hans ifrågavarande skrift till mig, för vidtagande af sådane åtgärder, hvartill densamma kunde föranleda; Och som det af Pröfningskommiteen i omförmälda måtto angifna förhållande icke kunde annorledes, än efter anställande laga åtal, af domaren urskiljas, uppdrog jag, genom skrifvelse den 27 Januari 1841, åt stadsfiskalen assessoren A. Salomonsson att ett sådant åtal i detta mål emot ofvanberörde besvärsskrifts författare vid behörig domstol anställa samt lag och målets beskaffenhet likmätigt utföra. Till följd häraf har detta mål blifvit af assessoren Salomonsson instämdt till Stockholms KämuersRätt, der bemälde aktor, till bestämmande af åtalet } 118 anmärkt, att, efter det Dubbe uti sin ofvannämnde besvärsskrift, fört klagan deröfver, alt lian, som var handlande borgare i Wisby och derstädes för sin behållna inkomst skattskrifven, likväl äfven blifvit, för handelsrörelse i Stockholm, påförd en afgift af 75 R:dr samma mynt, ehuru han icke skulle härstädes idka någon handel, och oaktadt en sådan jemväl tillförne skedd debitering är vorden dels genom Kongl. Maj:ts, dels genom KammarRättens utslag ogillad, Dubbe, med afseende härå framställt den beskyllning, att Taxeringskommitéen, förmedelst dess öfverklagade debitering förar 1840, ”qvalt omförmälda utslag, samt upphäfvit sig lill domare öfver högste instansen”; hvarjemte
Jag hade trott att en sådan inskränkning kunnat både lagligt och nyttigt Den io Julli f. m. denna senare tiel varit .ännu vidsträcktare , då hade Publicistens granskning öfver Riksdagsmäns yttrade framställningar uteblifvit, hvilka endast tillhöra Stånden att sjelfva censurera, så långe HofCancellersEmbetet förvaltas af den ädle och upplyste man, hvars Fosterlands och hederskänsla så ofta blifvit vitsordad inom dessa murar, så är jag för min del fullkomligen öfvertygad, att dess rättvisa med en säker blick bedömmer öfverdriften af de egensinniga insinuationer, som ofta af kitsligheten framställas. Friheten är dyrbar, dess öfverdrift vådlig. hvarföre bestämda gränser äro nödvändiga för dess bestånd, och då jag hyser den öfvertygelsen att vår Regering vaksamt söker upprätthålla dessa fördelar, så lärer Herrar StatsRåder häldre förtjena Nationens tacksamma bifall, i följd af det goda de sökt medverka, än anmärkningar relativ t till mindre betyd, lige ämnen. Det tillhör en Representant att lika ifrigt söka freda de Konungsliga rättigheterna, som att alltid yrka Folkets fördelar, samt vid alla tillfällen framställa dess behofver, och då dessa föremål kunna förenas, så uppfyller jag en glad pligt, sedan jag förut vid flera tillfällen framställt de senare, att äfven nu beifra de förras helgd. Då Utskottets Betänkande innehåller fler* olika ämnen, så torde Herr Grefven och Landtmarskalken täckas benägit göra serskilta propositioner öfver hvarje Moment. Den io Julii f. m. 169 N:o 5. Herr Rofenblad, Bernhard: Må hända, torde mången inse mig jäfvig att yttra mig i ett ämne s i hvars afgörande gällande ordning förklarar mig jäfvig att deltaga. Men då det vidrör ett af de vigtigaste föremålen för vår Constitutionella samhällsförfattning, så har jag ansett mig böra begagna min Riksdagsmannarätt att framställa äfven mina tankar och jag tackar Försynen, att jag härvid kan tala min öivertygelses språk, utan att såra mitt hjertås känslor. Innan jag öfvergår till pröfningen af de anmärkningar Höglofl.
9,000 — Zo,ooo — 12.000 — 15.000 — j Zo,ooo' — Zr Lä16o !<omw.r un» > - . 355-bo6 > L:co rriLrlL. 459.106 6er> Z, Oecemkcr 1808. ^enccjuel. 324 Oeket O. 1>?;o 2. Os» XöniAl. 8ckve8ilcks kommerscks Idieresis r 6 pro ,8r8 ! vult 527,535! ojVom » I^n. kis ult. Dec. ili i ^-kr 8:o msrlc. I 808, ! m:k. 9,000! Voin 15 ^sn. bis ult. December t»; Vlon. Ds« X^öniZIick Lveäilclr ?omDcbet. i8»y. Ian. I^uii L 327 mcrscbe K.smer-1 - Departement. Ledr. kvlsrs >Ii1 ^uz. Lept Oec. 1808. ^sn. ^'-0 Z ä. Lin Hocklödl. LZnizl. 8c!ive8. ?omm.
ifan icke eger frander hvilka värda s,g om hans ange lägenheter och controllera förmyndare, for betryggande af sin lätt icke eger arman utväg än den, som genom lagstiftningen honom beredes. 1 fta,af TnseT i ag mi - för närvarande och innan vården om omyndiges medel blir annXda ordtfad och säkrare controller ä förmyndares förvaltmng deraf tiUvaän som för närvarande finnas eller vid denna Riksdag blifvit före flagnef böra afstyrka förändring i den förmonsratt, omyndig, enligt nu gällande Jagt hos sin förmyndare eger.” Af Herr Lee t or W allmän, som förenade sig med Herr Grefve Mörner. 14 Lag-Utsliottets Betänkande, No 16. Ank. till Exp.Utsk. d. 7 Sept., kl. 1 e. ra. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående ändring i straffbestämmelsen för Prest, som mV/mtfe», ej uppnått den ålder, soto fordras för äktenskaps ingående. luder den 24 nästlidne Augusti liar Högv. Preste-,Ståndet till LagL tskottets behandling öfverlemnat ett af Herr Contracts-Prosten Helén ingifvet memorial deruti blifvit anfördt, att, enligt Herr Contracts-Prostens omdöme, vore det i 12 §. 2 Capitlet Giftermåls-Bal ken bestämda ansvar af embetets förlust alltför strängt att tillämpa för det fall, då prest viger den, som ej uppnatt den i 1 Gap. 6 %. berörde Balk föreskrifna ålder. Då emedlertid i sednare tider sådan tillämpning skall egt rum, ansåge motionären nödigt, att ett annat, etter felets art lämpadt, straff bestämmes; och liar han i sådant afseende uppgjort följande förslag: ”Viger prest man eller qvinna före den i 1 Capitlet 6 §. GiftermålsBalken utsatta ålder, straffes han antingen med erhållen varning af Dom-capit beVets förlust”'^US*)enS*0n ^ elJer kortare tid, eller slutligen med em
I anseende till de goda grundsatser och nntkiga förslag, detta Diktamen innehåller, får jag anhälla om Herr Grefwe», och Landt» Marskalkens proposition, arc detsamma mätte kill trycket befordras. Herr Greswen och Landl-Marskalken. Om jag rätt saktat, innehåller detta Diktamen flere förslag till Armeens förökning, dels genom utskrifning, dels genom wäcsning. Ingen fraga om utskrifning, kan för det närwarande uptagas. Wärfumg fodrar bekydeliga tillgångar, hwilka wäi ej merg kunna förefläs, sedan Stars Utskottet nu inkommit med sina Fjnance förslag. Herr Ljornsrjsrrigs motion lärer således ej kunna uptagas, men ingen kan förmena honom, att kommunicera delta Diktamen med de andre Eländen och lara trycka del samma Herr O vele. Herr lljärnstiorrigs Dictamen är ganska wacken och grundligt och jag sär derföre tacka honom. Jag önskar allenast akt det kunde sörenas med wära lagar. Men om Slars Utskottet wille antaga milt ingifne Förslag, skulle Swerige snart fa en Armse af 7Ooc)0 man, Utan att derföre rotera Säterier och rubba Indelnings werket. Herr 172 Den i December. Herr kjornsrjsrrig. Del tredje sattet jag .i mitt dictameu omtalar, Mille ej medföra någon rubbning i indelnings Merker. Om Riksens Ständer dertill wilja neka penningar, sa är del Deras sak. WerkMles det genom indragning synes mig delta wa« ra ert Regerings mål. Herr klingspor yrkade att saken ej kunde uplagas. Herr (lock. Detta ar wist icke ett Regeringsmak. Indelnings-Merkel kan endast af Stander rubbas. Skulle Hans Majtt wilja tala med mig, skall jag gerna gä^ Honom med mitt förslag till mötes. Derigenom skulle Armeen ökas till 72,020 man, man swärighet, ty man bör märka akt den redan består af 62,020. Herr koos.
Preliminair-Utslag, lika med Domar. Promotorial, lika med Domar. Protester, lika med Ansökningar. Protocolls-Utdrag, lika med Attester. Kepliker, lika med Ansökningar. KesoluUgner, i suplications-mål V af Bergmästare å Embetes vägnar, I Communicationsoch Inhibitions-, \ lika med Domar, i Besvärs-, Ansöknings-, m. fl. mål, l då de å serskildt blad skrifvas, j Revisionsmål, lika med Afskriften Rågångs-bevis, lika med Attester. Skatteköpsoch Städje-skillingar, bevis derom, lika med Attester, Skatte värderingar, lika med ÄttesteF. Städje-rätts undersökningar, lika med Attester. Tomteskillnader, bevis derom, lika med Attester. Utdrag af Protocoll och Domböcker I lika med — af Diarier, Jordeböckcr, Räkenskaper och andra handlingar ) Attester. 12 Bevillning!-Utskottets Bet, Nio i3. 183 o års Författning. I femte dassens städer. För dem, sorn vinna Burskap på utrikes handel — Audre Handlande . — Coopvaerdie-Skeppare, Ski’åhandtverkare och Manufacturister — Andre Borgare, sorn ej .höra under Skrå .. Borgensskrifter .. BouppLeckningar, se denna §:s ardra morn. Bytesbref om fast egendom emellan Kongl. Måjrt och Kronan samt enskilde, äfvensom enskilde emellan, lika med Köpebref,-se §. 7. Cautionsskrifter, se Borgensskrifter. Certepartier, se §. 7. 2rdra mom. Certificat för till utrikes ort gående öppna Båtai .. .. —. Inhemska däckade fartyg — Utländska dito . .. Chartor, geometriske, se denna §:s a:dra mom. Gonstitutorial, till förrättningar .. — till tjenster, se §. 5. Contract, se §. 7. Depositions-Attester eller Bevis ...
lemna Götheborg, af orsaker, dem hon muntligen kunde dölja den olyckliga omständigheten, att hon kände sig snart blifva mor. (tiger under djup rörelse.) 26 Fru Arnman. och mer. Ja, jag må tillstå, att bror förvånar mig allt mer Askenberg. stens kallelser, oaktadt jag velat ge mitt lif för att var utom staden. Jag kunde det ej! I åtta års Hvad skulle jag göra Jag måste följa tjen råka henne der hon i brefvet bad mig söka sig, som tid, höll mig tjensten beständigt aflägsnad från Götheborg, och då jag slutligen återkom, var hvarje spår efter henne, för mig, försvunnet; Och i höst är det tretton år, sedan denna epok i min lefnad. Nå Bror har aldrig sedan råkat henne Askenberg. varit fruktlösa. Den enda upplysning jag kunnat Aldrig Alla mina efterspaningar ha, tyvärr! Fru Arnman (förundrad). vinna, är, att en sådan person, som den jag efter frågat, sedermera blifvit gift, som det tros, någonvet ingen. städes hit upp åt skärgåden; men när, och hvarest, (Annicka inkommer hastigt. Klockan visar öfver tolf.) ÅTTONDE SCEN. De förrra. ANNICKA. Annicka. göra Klockan är redan mycket öfver tolf, och Du himmelske Gud! kära, goda Fru, hvad är att hvarken Löjtnanten eller karlarna komma. Jag är 27 säker att någon olycka händt. Mårten har hela tijat både med ögon och öron, fastän nattens mörtäcka något. Men just nyss, säger han sig hört, ren,... och troligen är detta någon signal, eller lägenhet. den gått ute långs åt stranden, och lyssnat och speker, och vädrets häftighet, hindrat honom att uppflera skott lossas, i trakten bortåt pater-noster-skähvad det heter, om hjelp, kanske i någon faslig beFru Arnman (i den yttersta bestörtning.) du? Kors i Herrans namn! Annicka, Skott, säger Annicka. ligen hörde dem, så mycket säkrare, som stormen lad.) Min Sven Min stackars Sven, som är med Herre Gud! tänk om de äro i sjönöd tänk, om de skulle omkomma (snyftar.)
Ständers Stats - samt Allmänna Beswärsoch Oeconomie - Urskotts gemensamma, den 2,4 dennes upläste, förnyade Betänkande, angående Löts - och Väk-afgiftcn, föredrogs ä nyo och bifölls, vt supra. S. DFöredrogs a nyo och bifölls Riksens Högloft. Ständers Lag» Utskotts förleden gärdag uplästa ullätande öf - 646 Den 17 April. öfwer de hos Högloft. Zkiddcrstapet och Adeln anförde och till Utskottet remitterade Anmärkningar öfwer dest Kenil sistledne December afgifne Betänkande om instränkning i friheten att göra Fidei-Comisier. M suxrs. lbix protocolla ll. H. ^.lm^vist. Utdrag af Protocollct, hältethos Högwördige Preste,Ståndet den 28 Febr. 1810. S. D. Gillade Preste-Ständet hwad 3kiksens Högloft. Ständers Banco-Utskott, uti desi förleden gärdag upläste ProtöcollS - Utdrag af den 2g dennes, yttrat om förekommande af Wä.rcl-Coursens skadliga stigande. 0t -apia. S. D. Kyngl. Majus Nädiga Propsttioner angarn e Ägtenstaps-stillnader. och om stället hwarest Auctioncr pä Fastighet ä Landet, som för gäld blifwit i mät tagen, bör förrättas, uplästes och remitterades, till Riksens, Högloft. S. D. Sedan Riksens Högloft.
Domstol giltigt och förbindande, blott genom säljarens egen ed, hvilken från lagens allmänna vilkor för bevisning afvikande rättighet ansetts vara icke blott i anseende till sin omedelbara verkan på andras rätt vådlig, ulan äfven för det allmänna välståndet menlig, i så måtto, att den öfver höfvan gynnar och underlättar benägenheten för skuldsättning. Å den andra sidan åter har klagan öfver denna lagbestämmelse blifvit förd med afseende på dess verkningar och följder 1 allmänna rörelsen, enär varu-utborgningar på tid nu allmänneligen betingas och beviljas, utan att köparen vill underkasta sig skyldigheten att genom skriftligt godkännande af räkningen eller skuldebref lagligen förpligta sig till skuldens betalning å öfverenskomraen förfallotid, hvarmedelst icke allenast stridigheter om beloppet ofta uppkommit och försumlighet i skulders betalning tagit öfverhand, utan äfven säljaren gått i mistning af förmånen alt för andra uppköp och omsättningar använda de valutor, som af hans på tid gjorda varu-försäljuingar uppkomma. Till stöd för den nästan ovilkorliga bevisningsrätt, som i lag blifvit tillagd handlandes böcker, då de med ed fästas, åberopas vanligen den nytta utborgningen i den dagliga rörelsen medför och nödvändigheten vid en sådan af verkligt behof utstakad rörelse, att bokföringen eger det största möjliga vitsord. Oförnekligt är, att tillfället att kunna på räkning erhålla köpmanna1 varor och hvarjehanda tillverkningar erbjuder en stor beqvämlighet så väl för de förmögnare, som för de mindre bemedlade, då det i allmänhet är med svårighet och omak förenadt, att alltid behöfva hafva penningar tillhands för hvarje dagligen förekommande inköp. Denna beqvämlighet har ock i all minutrörelse infört en vidsträckt utborgning, hvilken, sedan den allt mer och mer 4 Lag-Utskottets Betänkande, JV-o 92. blifvil cn vana alt fordra och erhålla, en handlande icke kan utan skada för sin afsättning och rörelse förvägra men också icke skulle så obegränsadt, 50m nu sker, kunna bevilja, derest lagen icke tillerkände honom den egna bevisningsförmån, hvarom bär är fråga.
Riksmynt med tillägg af de för upplåningens verkställande förenade kostnader, så hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande E. K. Maj:ts uti högstberörde nådiga Proposition tillika gjorda framställning derom, alt af Rikets Ständers Banks vinstmedel det belopp, som Rikets Ständer kunde finna för ändamålet disponibelt, måtte användas till bildande af en reservfond för Banken, genom Exp edili unsU t sko t tets Förslug till underd. Skrifvelse N:o 45. 73 genom uppköp af sådana svenska statsobligationer, som för ofvannämnde lån komma alt utgifvas. Oell som Rikets Ständer ansett denna af E. K. Majit föreslagna utväg att, oberoende af kurs och vexeltillgång samt ulan rubbning i det för Bankens sedelstock bestämda normala belopp, förskaffa Banken en tillgång i säkra räntebärande obligationer, genom hvilkas försäljning uteller inrikes, allt eftersom ornständigheterne föranleda, kan beredas, i förra fallet förstärkning af metalliska kassan ocb i det sednare förminskning af Bankens sedel-ansvarighet, böra verksamt bidraga till Bankens konsoliderande, så hafva Rikets Ständer beslutit, alt Rikets Ständers Bank skall under de vilkor i öfrigt, som i kontraktet med de utländska långifvarne bestämmas, uti ifrågavarande lån deltaga för en summa af Fyra millioner Riksdaler Riksmynt, som, emot erhållande af för lånet utfärdade obligationer, af Bankens sedan 1857 års början upplupna disponibla vinst utbetalas med en tredjedel årligen vid slutet af hvartdera året 18(50, 18(51 ocb 18(52. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla och framhärda etc. Slockholm den 10 Mars 1850. Uppläst oell godkändi hos Ridd. och Adeln den 17 Mars 1850. Presle-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om lag angående vård af fästningsfångars egendom. (Allm.
Voterings-propositionerna 86—\11 gillades, äfvensom hvad Utskoltet å pag. 61 hemställt rörande artiklen Uängsler. Voterings-propositionerna N:ris 128 och 129 ogillades och Ståndet ansåg genom 3 Stånds sammanstämmande beslut Jern: gjutet Tackceli Ballast af bergmalm vara lill utförsel förbjudet samt Jern: gjutets Tackoch Ballast af Sjö- och Myrmalm till införsel förbjudet. Voteiings-oropositionerna N:ris 130—132 återremitterades, emedan japropositionen i N:o 132, som innehåller förbud, mäste ogillas och voteringspropositionerna N:ris 130 och 131 afse bestämmandet af contra-propositionen N:o 132. Voterings-propositionen N:o 133 gillades. Voterings-propositionerna, N:o 134—136 återremitterades, emedan i deni alla ingår frågan om förbud och anmodades Utskottet att uppställa voterlngspropositioner emellan de af Stånden antagna olika tullbestämmelserna. Voterings-propositionerna Niris 137 och 138 gillades. Yoterings-propositionerna N:ris 139 och 140 återremitterades på det Frågan om föibud derifrån må uteslutas. Beträffande art. Jern', allt annat gjutet arbete cj specificeradt frånträdde Ståndet sitt derom fatlade beslut och antog Utskottets af de öfriga Stånden gillade förslag hvarigenom voterings-propositionerna N:ris 141 och 142 förfalla. Likaledes frånträdde Ståndet sitt beslut, rörande art .Ankare, och antog Utskottets af Hederv. Bonde-Ståndet gillade förslag hvarigenom således voterings-propositionerna Niris 143 och 2:1 ra alternativet af voterings-propositionen N:o 144 förfalla, men hvilken proposition i öfrigt efter sagde uteslutande gillades. Äfvenledes frånträdde Ståndet sitt beslut angående Kettingar af större eller mindre tackjerns diameter och antog Utskottets af Bonde-Ståndet gillade förslag, till följe hvaraf voterings-propositionerna
Jag har yttrat mig fritt i ämnet, och tror icke, att jag gifvit anledning till missnöje emot Utskottet derföre, att jag tror det hafva misstagit sig i mening. Jag liar den äran att serskilt känna vårt Stånds Ledamöter i Utskottet, och just af min personliga högaktning för dem slutar jag, att de icke kunna misstycka mitt framställningssätt. Dessutom tror jag, att hvar Man ansvarar sjelf för sin fosterlandskänsla, och jag skall alltid redeligen ansvara för min. Herr Munck af Rosenschöldj Eberhard: Den siste talande värde Ledamoten har visat, att man kan raisonera rätt, men bygga sittraisonement på origtiga prasmisser — på en falsk förutsättning. — Hade det varit Utskottets tanka att i634 års Styrelseform i allt skulle införas, så vore Friherre JBoijes farhåga fullkomligen grundad — men sådan var aldrig Utskottets afsigt. Tvertom bör efter Utskottets förslag, Controllen öfver Ministrarnes åtgärder sträcka sig lika till dem, som hittills till StatsMinistrarne, ja ännu vidare utsträckas. Jag tror ej, att vår frihet beror på långsamhet i former och en jemn, men execuliva magten förlamande, controll af kunnige likar. — Det är nog för ändamålet, att personen bar full ansvarighet: att controllen ligger i Lagarne, och att han stimuleras till drift och verksamhet genom vissheten, att ensam uppbära hedren eller tadlet för sitt arbete. — Friherre Boije har åberopat en anställd action Den 27 Maji. 341 mot en CollegiiLedamot, för att visa, att äfven sådane ej äro utan ansvaiighet. Det vore interessant, att veta, om denna action angeck hans förhållande i Collegium, om han åtalades för väld, eller bristande nit och skicklighet, för hvilka fel Stats-Secreterare efter Regeringsformen, men i min tanka, ej CollegiiLedamöter, kunna anklagas. Samma värde Ledamot har åberopat Englands och Americas exempel. Jag tror, att just för det