Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bälgmakare och Garmakare, i Två Classer: Första Classen B:co R:dr 10: Andra d:o „ 5: Chirurger, i Två Classer: Första Classen B:co R:dr 6: Andra d:o „ 3: Förslag till Bevillnings-Stadga. 23 Disponenter, Grufva-, som af Grufve-egare äro antagne och för deras räkning drifva Grufve-arbetet: Med 50 arbetare och deröfver „ 30 till och med 49 „ 20 „ 29 „ 10 „ 19 „ mindre än 10 B:co R:dr 20 12 8 Fogdar, Grufva-, i Tre Classer: Vid större Grufvor-. Första Classen B:i Andra d:o 55 55 55 55 R:dr Tredje d:o 20 15 10 Vid mindre Grufvor: B:co R:dr B:co R:dr Första Classen Andra d:o Tredje d:o Glasblåsare, i Fem Classer: Första Classeii Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Inspectorer, Factorer, Casseurer, Bokhållare och Skrifvare, lika med dem i 27 §. Masmästare, Byggmästare och Hammarsmedsmästare, med flere andra arbetsföreståndare vid Bruk och Bergverk, i Tre Classer: Första Classen Andra d:o „ Tredje d:o Mjölnare, se Qvarnar. Mästare vid Fabriker och öfriga Inrättningar, i Fem Classer: Första Classen Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o i Två Classer: B:co R:dr B:co R:dr 55 55 59 55 Predikanter, Bruks-, Första Classen Andra d:o Uppsyningsman, vid Grufvor, i Första Classen Andra d:o ... Tredje d:o : ... Tre Classer: B:co R:dr B:co R:dr 2: 3: 2: 1: 24 Förslag lill Bevillnings-Stadga. 2:o.
Undantag från detta omdöme måste jag likväl medgifva, dels för de lyckligtvis ännu sällsporda fall, då ungdomen dagligen och öfverflödigt nyttjar bränvin, dels ock för den yngre population, som, tillkommen efter i backstugor och inhyses bosatte hjonelag, blifvit uppfödd under fattigdom och brist, i följd af föräldrarnes felslagna Beräkning att subsistera såsom oberoende arbetare. Här, såsom i andra Rikets landskap, förhåller det sig eljest så, att bergsoch skogs trakternes inbyggare äro i allmänhet resligare och starkare, än slättbygdernes. Folkets lynne och fallenheter måste uti ett län af så betydlig storlek, och der naturen företer så olika föremål för verksamheten, framte många skiljaktighéter. Då man undantager Dahlsland och i synnerhet dess sydligaste del, der allmogen ännu saknar händighet i slöjder, framvisa de flesta öfriga delar af länet åtskilliga slag af slöjdfärdighet och stundom af verklig konstfärdighet, så att slöjdvarors förfärdigande till afsalu på många ställen af landsbygden utgör en för orten vigtig och vid sidan af det svagare jordbruket oumbärlig binäring till folkstockens underhållande; och inträffar detta förhållande synnerligast uti häraderne omkring Borås och Ulricehamn, derifrån varornas afsättning befordras genom gårdfarihandeln. Inom dessa trakter, hvarest mycken flit och idoghet råder, är ock välmågan mest allmän och träffas ej sällan verklig förmögenhet hos allmogen, fastän det ena och andra icke heller saknas uti länets öfriga delar. Den intill Norrige närmast gränsande delen af Dahlsland, som på svaga och ofruktbara hemman hyser talrik befolkning, utgör måhända skarpaste undantaget från regeln, i synnerhet sedan rörelsen med skogseflekter nu mera, efter skogarnes aftagande, icke så jemnt och tillräckligt som förr fyller bristen i jordens afkastning; och folket kan här således endast bestå vid det mest tarfliga och sparsamma lefnadssätt.
Det finnes en bok af Emilia Pardo Bazin: San Francisco de Asis, som af spanjorerna läses med samma andakt, som de än i dag lisa Santa Teresa, och det talrika klerikala partiet beklagar, att Emilia Pardo BazSn ej vidare @ iiar sin penna $t dylikt författareskap. O m de författares rykte längst lefver, som väcka sin tids och sitt lands tankar p&amp; något nytt, skall Pardo Baz&amp;ns rykte aldrig slockna, ty hon ha.r infört i Spanien deni estetiska kritiken och &amp; stadkorninit en revolution p % ronianens oinrhde. Till detta, resultat ha medverkat hennes ~ y k t b a r a bok under titel L a cuestión pubitante (Den brännande friigan), ett kritiskt arbete, som ådragit förf. angrepp skviil från romantiker som naturalister. Realismen, siiger han diim, innefattar i sig allt, ntom öfverdriftema och extuaraganserna hos t v i ytterlighetsskolor. Hennes ej mindre berömda föreliisningsserie i Xadrids Ateneo öfver L a 9-et.olzrtioa g la doceka e u Rrrsia (Den nya. tiden och romanen i Ryssland) as en ytterligare betydelsefull insats i tidens litterära strömningar. E t t af den illustra författarinnans senastv företag visar, huru kraftig Iiennes ande är, huru ridstritckta hennes kunskaper, huru mångsidig hennes talang. Vi mena hennes X ' treco featro critico (Xy kritisk revy), en intressant miinadsre~y, hvass larorika inliehall af henne ensam fylles och som nii npplefvat sin tredje iirgbg. Emilia Pardo Bazán har niedtiifiaïe och fiender, hennes arbeten diskuteras öfverallt, men hon har framför allt talrika beundrare och flitiga läsare, som fr %n alla trakter at Spanien och Amerika siin&amp; henne bevis p % aktning och beundran. I hennes sunda, verklighetsdiktiaEnig, som %r fri fran den franska materialistiska lifs %skådningen, men rik g&amp; humor.
För Andra LifGardes-Regementet tillsammans i penningar R:dr 73,226: 22. 6., med enahanda förhållande i afseende på Spannmålen in natura, utgörande tillökningen här för Underbefälet R:dr 4>°ooi ““ “ och för Mathållnings-kostnaden i,5oo: — —* Tillsammans R:dr 5,5oo: och hålla R. St. före, att, genom minskning i Compagniens antal vid dessa sistnämnde 2:ne GardesRegementen, tillgång kan vinnas till ytterligare förbättring i Underbefälets Löner. För Wermlands FältJägare •‘Regemente hafva R. St. beviljat tillökning för Chefen * R:dr 788: 16. —• - i:sta Majoren 2S0: för Exp. Utsk. Fårslag till tind. Skrifa. N:o 284* 193 för 2idra Majoren Ridr 35o: •*“ — - RegementsQuartermästarert 100: — ■*** - lista Adjutanten 7^* **** — - a:dra dito 5oi — *“^ - 3 StabsCapitainer å i 00 3oo! — .— - 3 Förste Lieulenanter å 5o i5o: - 3 Andre dito å dito l5oi - 3 UnderLieutenanter dito i5o: *** —■ till Musiken 5oo: — Medicaments-penningar tsi a4« tillsammans R:dr 3,775: 4o. — sorn jemte förra anslaget 22,198: a4- " utgör en Summa af R:dr 24,974* För Svea> Götha och Wendes ArtilleriRegeniénten hafva R. St., på sätt af serskildt upprättad Stat, Lit.
Uppl. o. gotik, hos Ridd. o. Ad. d. 19 Dec. 1823* Preste-Ståndet d. 19 Borgare-Ståndet d. 19 Bonde-Siåndet d. 20 — •— Riksens St anders underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Blaj:ts Nådiga Propo - sition om inrättandet af ett Correctionshus i Hufvudstaden, i stället för det 1 Wadstena varande m. m. S. A. K.
Detta stadgande innefattar i min tanke en betänklig orättvisa emot deu gäldenär, sorn möjligen kan ega någon utsigt att efter konkursen komma i en förbättrad ställning, Sannolikt skulle derigenom, hvad en sådan gäldenär beträffar, konkursens afslutande på allt uptänkligt sätt fördröjas, så länge den aflägsnaste anledledning förefunnes för honom att erhålla förbättrade vilkor eller någon förhoppning att konkursboet kunde tillvinna sig andra tillgångar än de afträdda. Det skulle således motarbeta ett af de önskvärdare ändamålen med den nya lagstiftningen, nemi. att så snart som möjligt försätta en ärlig cessionant i tillfälle att åter komma till en gagnande verksamhet. Troligen skulle det derjemte föranleda betänkliga försök att kringgå lagen t. ex. genom stadgandet af det vilkor, att hvad gäldenär erhåller genom gåfva eller testamente o. s. v. ej må för hans gäld tillgripas. Uppenbarligen skulle det hindra honom att under konkursen få den ringaste kredit, då allt hvad han kunde förtjena utöfver det nödtorftiga skulle gå till hans gamla kreditorer, med förnärmande af deras rätt, som bisprungit honom med förlag. Dessutom strider det, synes mig, uppenbarligen emot det begrepp om konkurs, som Utsk:t sjelft upställt, nemi. att vara endast en liqvidationsåtgärd, att annan egendom än den cessionanteu vid konkurstillfället eger och öfverlemnat till förvalt - Den 13 J ull. 73 ning och liqvidation af sina borgenärer, eller som kan till boet återvinnas, afträde? till hans dåyide borgenärer att dem emellan fördelas.
Likaledes beror på Fullmägtigei Bih till R. St. Vrål. i845. 4 Sami. i Afd. 2 Band. 38 Höft. 3 18 Hör till Stals-Uttkottel» Memorial, N:o 313. serskilda pröfning, huruvida Commissarie, sorn, till följd af oordentlighet j siria enskilda affärer, blifvit bysatt, eller varit nödsakad till borgenärerne afträd* siri egendom, mi vidare bibehålla ocb utöfva sin Commissarie-bes tälin ing. § 48. (Lita lydande med 187 $ i 1841 års Reglemente.) Tjensteman, som är förvunnen att hafva begått ärerörigt brott eller annan förseelse, i eller utom tjensten, af den svåra beskaffenhet, att Verkets trygghet eller anseende fordrar bans entledigande, har derigenom gjort sig sin innehafvande tjenst förlustig. § 49. (Lila lydande med 188 § i 1841 års Reglemente.). Om någon af vakt-betjeningen i sin tjenst varit försumlig eller under tjenstgöiing befunnits af starka drycker öfverlastad, eller ock eljest på ett tadeivärdt sätt sig förhållit, må han, efter sig företeende omständigheter, antingen inför Commissariatet erhålla föreställning, eller genast hos ^"llraägtige anmälas till suspension eller entledigande. § 50. (Motsvarar samt år hufvudsakligen lika lydande med ISO och 191 §§ i 1841 års Reglemente). Innan tjensteman eller vaktbetjent varder suspenderad eller skiljd från tjensten, bör hans skriftliga förklaring öfver hvad emot honom förekommit infordras. Fullmågtiges beslut, hvarigenom tjensteman suspenderas eller för alltid skiljes från tjensten, bör, jemte hänvisning för besvärs anförande, honom skriftligen meddelas.
Herr Grefven oeh Landt Marskalken hemställde, om icke, enär de öfriga trenne RiksStånden redan bifallit Lag - Utskottets första Betänkande, Ridderskapet och Adeln behagade äfven för sin del dervid nu mera låta bera, hvilket bifölls. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den 18 sistledne Martii afgifne, S3tnt den 1 dennes aftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver gjordt Förslag, att Öfver-Ståtbålfare-Embo* te t i Police-Ärender hädanefter må blifva ställdt under Hof-Rättens granskning samt de Protocoller och Domböcker, som där hållas, till HofRätten varda inlemnade. Herr Grönhagen, Gustaf, anförde skrifteligen: I anledning af Lag-Utskottets, till Höglofl. Ridderskapet och Adeln inkomne Betänkande öfver den af mig inlemnade och hos Ridderskapet och Adeln uppläste Motion, rörande en förbättring af Police-Styreisen här i Hufvudstaden, har jag, vid genomläsandet af det samma, emot all förmodan inhämtat och funnit, det Höglofl. Lag-Utskottet nog facilt behandlat detta, till Medborgares säkerhet och fredande mot våld, vigtiga ämne. I mitt förslag, som till Lag-Utskottet remitterades, fick väl icke något skäl anföras, eller någon händelse åberopas till styrka för det samma; men då Lag-Utskottet länge haft tillfalla betrakta Memorialet, sådant det den 24 sistledne Januarii hos Höglotl. Ridderskapet och Adeln upplästes, och i dess Protocoller är infördt, och sedermera af trycket utkom» mit; så kan Utskottet omöjeligen vara i okunnighet om de premisser och retlexioner, 60m deruti finnas upptagne. Sedermera hafva 2:ne upplysande tryckta handlingar i samma ämne utkommit, under rubrique: Polian utan Slöja, eller angifvelser hot JR iisens Högloft.
Del år således ganska möjligt, att Ridderskapet 266 Ven Ig Augusti e, m, och Adeln icke åsåinjes om ordningen i hvilken de särskilta propositioner skola göras, som under en och samma discussion blifvit begårdta, och för detta fall, bör någon bestämd regel finnas* Likaledes är det icke omöjligt, att LandtMarskalken och Protocollsföranden kunna i moa af ställets aflägsenhet, hvarifrån ljudet kommer; uppfatta Ståndets avar på en proposition olika med hvad Ledamöter, som sitta på andra ställen i Riddarhus-salen trott sig höra; och det har derföre synts Utskottet lämpeligt, att såsom lag föreskrifva hvad äfven under denna Riksdag blifvit iagttagit, det LandtMarskalken alltid bör underrätta Ridderskapet och Adeln örn det sätt, hvarpå han fattat Ståndets tanka, innan rättigheten att begära Votering, anses förlorad. § 4o. Om upprop och omröstning, är af enahanda lydelse med den nu varande §:n 43, blott med undantag af sista momentet, hvilket hör till den särskildta Ordningsstadgan, och der jemväl är infördt. §. 4i. Om tvenne upprop svarar mot 44 §. oförändrad. §. 42. Om vallistor och voteringssedlar, motsvarar den närvarande 45 § , med undantag af allt hvad, som i 55:dje och yi:sta paragrapherne Riksdagsordningen redan är stadgadt, och med ett tillägg om personers uppförande i alphabetisk ordning på listorne * till de större valen, hvars gagnelighet Ridderskapet och Adeln redan vid denna Riksdag erkänt. Den 18 Augusti e. m. •67 §. 45. Om lottning emellan personer, som erhållit lika antal röster; samt om val till suppleanter: är en af Utskottet tillagd ny paragraph. Det har synts Utskottet nödigt, att i det förra afseendet hafva något stadgadt, ehuruväl lottning i alla fall torde visa sig vara det enda antagliga.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4. Motion N:o 110, om återgång till kyrkorna i Skåne af den till uni versitetet i Lund nu utgående kyrkotionde m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. Motion N:o 245, att för folkundervisningens befrämjande den s. k. personliga skyddsafgiften må till hela sitt belopp komma hvarje församling tillgodo. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Andersson, Lars Daniel, från Wermlands län. Motion N:o 333, om anslag för fortsättning af nordvestra jernstambanan från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika och Charlottenberg. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 54, Mern. N:o 68 och 82. R. St. underdån. Skrifv. 6 Andersson, Lars Gustaf, från Elfsborgs län. Motion N:o 278, om anslag för utvidgning af elementarläroverket i Åmål. Stats-Utsk. Utlåt. Andersson, Nils, från Wermlands län. Motion N:o 246, om befrielse för vaktmästaren J. F. Forslund från den honom genom domstolsbeslut ålagda skyldigheten att ansvara för åtskilliga af Paul Hedström mot förfalskade reverssal erhållna lån från Rikets Ständers Bank. Banko-Utsk. Mern. Andersson, Petter, från Blekinge län. Motion N:o 91, om indragning af en tredjedel af båtsmännen i Blekinge m. m. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 3. R. St. underdån. Skrifv. — ;— Motion N:o 92, om ändring af § 14 i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, angående fattigvården i riket. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. N:o 117. Motion N:o 93, att Staten måtte öfvertaga kronobrefbärings-skyldighe ten, m. m.
Lägges nu härtill, alt koppar-försäljningspriserna, hvilka, enligt Stats-Kontorets protokoller vid auktioner å Kronans koppartionde, uppgått i medeltal, för åren 1843—1852, til! 132 R:dr pr skepp:d, under sistlidet år stegrats ända till 173 R:dr, och med allt detta jemföras länets markegångspriser å kol, i hvilka priser förhöjningen varit mindre betydlig, så visar sig att Bergslagets åren 1831—1840 ofördelaktiga konjunkturer, som varit eh följd af de i grufvan åren 1830, 1831 och 1833 inträffade ras, jemte flera missgynnande omständigheter, numera upphört och Bergslagets ställning blifvit vida förmånligare. Under dylika förhållanden bör således icke belviflas, att Bergslaget, som tillförene ansett betänkligt att antaga de å statens sida gjorda förslag om nedsättning i kopparräntan, mot vilkor af samtlige privilegiernas afstående, nu mera skall Hnna sin fördel dermed förenad, alldenstund värdet af kopparräntans förmedling stiger i samma mån sorn koppartillverkningen och försäljningspriserna derå. Ehuruväl statsverkets uppoffring genom kopparräntans nedsättning följaktligen äfven ökas, anser dock Utskottet de uti den Kongl. Propositionen samt i öfrigt under frågans behandling anförda skäl för genomförande af den länge ifrågasatte och för det af naturen mindre gynnade länet samt dess idoga befolkning, ofelbart gagneliga förändringen i beskatt - Stals-UlsUollcts Utlåtande, M 04, Lill. B. 23 ningssättet vara så öfvervägande, att en kraftig medverkan dertill, äfven med uppoffring, är å statens sida af omstähdigketerne påkallad. Blott på detta sätt kan en, från privilegiernes band frigjord, lifligare industri inom detta län uppstå och orten komma i åtnjutande af fördelarne utaf den, genom Kongl. Förordningen den 27 April 1846, i allmänhet medgifna fria kolhandeln. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bilaga till Mem.
Hvad åter angår sjelfva D»n 37 AJtifi f. m. saken , så år den också oriktig. Den år ett ingrepp uti Ståndens rått, att ensamme besluta uti det, som år hvarje Stånds egen sak. SUiteligen framståiler denna sak Ministérens åtgärder i en tvifvelaglig dag, då den ej handlar i Öfverensstämmelse med sina ord. Den säger vål nemligen, att den bifaller publiciteten, men Uppställer tillika dervid sådane vilkor, som göra den omöjlig. I stället för att låta denna fråga behandlas som en reglementarisk åtgärd för hvarje Stånd, fordras nu som ett vilkor, att alla fyra RiksStånden dertill skola gifva deras samtycke. Således har Minisféren under uttryck, hvilka gifva tillkänna önskan om publicitet, fra mstållt hinder sorn förekomma dess verkställ, lighet, må hända , under Ministérens lifstid. På desse skäl grundar jag min reservation. Herr Printzenskjöld, Axd, förenade sig med Grefve Posse. Herr Rothlieb, Axel: Då jag tillstyrkte remissen, fattade jag ej annat, ån att RiddarliusUtskottet äfven skulle få befattning med ämnet, sedan det från Lagoch OeconomieUtskotten återkommit; och jag tar mig frihet hemställa huruvida en åtgärd, som rör Riddaihuset, icke äfven bör af RiddurhusUtskottet behandlas. Herr af Uhr, Gitjtaf, och Herr Renier/vård. Pehr Adamy iörenade sig med Gref* v* Posse, Dtn 37 Maji f. m. Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric: l anledning af den fråga, sora blifvit våckt om remissen, torde det tillålas mig förklara, att det icke synes mig på något sått vådligt, om remissen afgår i det skick den år författad.
Iggeströms i tjernsten visade iiit och skicklighet: alt vid Bolagsstämman den i Junii 1818* actie^egarne förklarat sig vara af den Öfvertygelse > att Iggeströms Balahce icke tillkom hiit genom någon oredlighet å hans sida* saint då funnit skäligt bevillja iggeström j sorn dittills icke fått beräkna någon afskrifliings-proCent* till afräkning å Balan-» ceit en årlig afskrifning å CasSan af iooö R:dr Banco tinder deit tid han densamma Ombesörjt} så hafva Utskotten i betraktande af desse bevekande omständigheter samt hvad Herrar Revisörerlie i ämnet anfördt och då Iggeström, geilom Discont-verkens öfvertagalide af Riksgälds-Conloiret* kommit i mistning af ofvanberörde utaf actie-egariie honom bevilljade årliga afskrifnings-Sumina * skolat hos Rikets Höglofl. Ständer vördsam*» ligen hemställa, om icke för den tid Iggeström Uppbörden vid Götha Canal Bolags Discont Contoir i Götheborg om händer haft eller från och med 181 1 till och med 1817 han må för desse 7 år få sig tillgodo beräkna en årlig afskrifning af 1000 R:dr Banco på det sätt, alt berörde afskrifnings-belopp 7000 R:dr Banco afgår från den i DiSContens Räkenskaper, Iggeström till last förde Cassa-brist» Stockholm den 3i Maji l823i I33Ö Stats-Utskottcts Betänkanden. Litt. F. Ankom den 11 Jwnii J8a3. Statsoch Banco-Utskottens Utskottens Utlåtande, i afseende på frågan om Decharge för Directionen öfver Götheborgs f. d. Discont-verk. Med anledning af de Anmärkningar, hvilka vid den af Kammar-Rådet J.
Att alldeles förlora eller ock oduglig ateria sin soldat, är likväl för Rothåliaren en stor skada , och en obiIlig tunga för hela landet, alldenstund Canalarbetet ej kan anses för krigstjenst. Då fästningen raserades i Malmö, fick man inga sådana förmoner, och ingen annan privat har fått åtnjuta dem. I likhet med andra enskildta bör Canalen anses, och jag begär återremiss af Betänkandet, på det att Utskottet må inkomma med ett nytt, författadt enligt denna grundsats. Härutinnan förenade sig Friherre Hjerta, Axel, till alla delar. Grefve von Platen, Balzar Bogislausf hade inlemnat ett så lydande Memorial : Redan under den 22 October 1798 stadgades, i stöd af äldre Författningar och KnekteContracter, att för de Soldater, som vid Troll. hätteCanalarbete möjligen kunde blifva ska - 296 Den i 5 Juni. dadé, ingen ersättning tili Rotarna kunde äga runi, enar de användas vid ett allmänt arbete, som stod i lika förhållande med Kronans; af samma skäl, och då Konungen under den J2 Februari 1811 Nådigst förklarat Götha Canalarbetet, på Ständers begäran af Konung och Ständer beslutadt och med allmänna medel understödt, böra anses som Kronans arbete, behagade Kongl. Majrt under den 18 Februari 1812 i Mäder förordna, att de vid Canalen skadade Soldater skulle, i anseende tilljjerhållar. de annan Kronans tjenst. Äfven täcktes Konungen, uti Nådig Resolution af den 4 October 1813, af samma orsak förklara, att den af en del Rotehållare vid Vestgötha-Dahls Regemente äskade ersättning för vid Götha Canalarbete skadade karlar, hvarå dock fullständiga bevis saknades, i alla fall ej kunde äga rum; deremot har
Att vilja, för det ifrån ett visst båll upkomna, ocb temligen obefogade hatet emot Privatbankerne, låta förleda sig derhän, all man vill blottställa sig för sådana olyckor, som kunna inträffa i händelse deras rörelse skall ersättas af Filialbanker, det förundrar mig pä det högsta. Emot en åtgärd, att genom understöd ifrån Staten eller Riksbanken framtvinga låneanstalter, hafva vi från äldre lider tillbaka varnande exempel. Det år icke helt och hållet ur mannaminne, hvad som hände de diskonter, hvilka under början af detta århundrade upstodo, och hvilkas olyckliga slut omkring år 1818 hade till påföljd, jemte mycket annat, att Riksbanken icke kunde honorera sina egna förbindelser. Uti Prof. Agardhs reservation finnes en mängd upgifler, hvilka jag skulle vilja kalla förvillande, och hvilka vid en närmare belysning icke riktigt sammanhänga med de slutsatser han deraf drager. Han säger t. ex. ”när sålunda Ranken under förl. år, när rörelsekapitalet med öfver 5,000,000 R:dr öfversteg de sisla 10 årens medium, minskade sin utlåning med 2,000,000 R:dr, ökade Privalbankerne sin med 1,000,000 R:dr.” Jag har häri min hand ett utdrag, som visar hvad R. Stms Banks fordringar utgjorde under loppet af de 3:ne sista åren. Jag kan således icke förstå, att såsom Prof. Agardh upgifver, någon förminskning egt rum. Vidare säger Hr Agardh, ”när Banken af samma anledn. år 1847 minskade utlåningen med 1,700,000 R:dr, ökade Privatbankerne sin med 2,100,000 R:dr.” Det vore väl icke ett serdeles olyckligt förhållande, att, när Riksbanken minskar sin rörelse, Privatbankerne deremot kunde föröka sin, men så är gudnås icke förhållandet, ty när Riksbanken, till följd af mindre fördelaktiga handelskonjunkturer, blifver tvungen att draga in sin rörelse, så inverkar det till en viss grad på Privatbankerne, sä att de icke kunna föröka sin.
Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda memorial, A>:o 87, med förslag lill sammaujemkning af liiks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets betänkande, Ari» 15, oell utlåtande, A:o 28, biföll Ridderskapel och Allein tor sin del, Utskottets inbjudning till Ridderskapel och Adeln samt Presteoch BondeSlånden, att instämma i Borgare-Ståndets beslut, att den nya räkne-enheten må erhålla benämningen ”Riksdaler curant”, samt blef, för den händelse, att hvarken Presteeller Bonde-Stånden skulle i delta beslut in stämma, den föreslagna voterings-propositionen godkänd; hvarjemte, dä icke blott 2:ne utan 8;ne Riks-Ständ befunnos hafva, med undantag blott af hvad som angår rakne-enhetens benämning, bifallit Utskottets i utlåtandet, A7:o 28, afgifna förslag, rörande: l:o Allmänna räknings-sältet 1 handel och vandel samt vid bokföring, 2:o Silfvermynlels utmvntning samt skrot och korn, 8:0 Kopparmyntets indelning och ulmyntning, samt 4:o Utskottets slutliga hemställan i fråga 0111 tiden för införande af tiel nya räknesättet; Ridderskapet och Adeln lät bero vid hvad såväl derom, sorn rörande 2.ne till rättelse anmärkte tryckfel blifvit yttradt i memorialet, A:o 37, hvilket i öfrigt lades till handlingnrne. 470 Prot.-Utdrag, den 23 December 1844* Från Ilögv. Preste-StIndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkande, N:o 2, i anledning af Herrar K. A. Almgrens och Jon Bobergs motioner, angående inskränkning af liden för utländske handels-expediters eller så kallade Proben-Reuters vistande i Riket m. m.: