Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arfvode . 800: 200: : 1,000: 800: 2:dre Bokhållaren: Lön Transport: 5,200: Banko-Utskottels Memorial, N:o 67. 19 Transport: 5,200: Registratorn: Lön Arfvode Ombudsmannen Lön Vaktmästaren: Lön 300: Husdrängen: — Hvad de föreslagna tillökningarne uti inkomster särskildt angår, har uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, som Karnereraren, genom kreditiv-rörelsens införande, erhållit betydlig tillökning i göromål både såsom Kamererare och Kassör, billigheten ock syntes lala derför, att löne-inkomsterna för denne tjensteman lämpades efter göromål och ansvar, samt alt då Ombudsmannen icke, i och för renskrilningsoch dylika göromål, kunde påräkna något biträde af öfrige tjenstemän vid Låne-kontoret, och dessutom tillskyndats ökade bestyr af kassa-kreditiv-rörelsen, för honom föreslagits lönn-förhöjning, af Låne-kontors-direktionen tillförene vid liera tillfällen ifrågasatt och förordad.
Maj commenderad till Landskrona som KanonslupsChef; emottog befäl som Divisionschef d. 3 Julii, samt bevistade i denna egenskap expeditionen mot Danskarna d. 6 Oct. under BataillonsChefen, Hr Majoren och Ridd. de Freses befäl; 1814- d >o Jan. commenderad som Chef för en marche af 200 man Båtsmän till Norrland; 1814 commenderad som Divisionschef under Hr Majoren och Ridd. af Klerckers befäl, samt bevistat affairen vid Fredriksstad d. 3 Augusti. 1815 d. 17 Jan. erhållit Konungens Nåd. Resolution på UnderLieutenants-lön efter Lieutenanten Servais; samma år commenderad till Götheborg som Divisionschef, för att hemföra Kanonslupar till Stockholm. Erhöll K. M:s Nåd. fullmagt som Lieutenant; sedermera varit tjenstgörande vid denna Escader samt varit Disponent vid HrÖfversteLieuten. och Ridd. af Trolles i Nåder anförtrodda Compagni, Stockholm den 3o December 1824. G. M. Hårdh. 1823 d4 Julii. B i 1. Afskrift. Stockholm d. 8 Mar» i8a5. Till K. M. underdånigst, angående af Lieutenanten G. M. Hårdh sökt lönförhåltring. Med återställande af Lieutenanten G. M. Hårdhs härjemte vidfogade underd. ansökning att i afseende å flera anförda omständigheter, och isynnerhet att som han redan d. 23 Oct. 1823 deponerat accord enligt författningarna till vinnande af Lieutenants-lön, måtte nådigst tillerkännas på Flottans expectance-stat sådan lön med iooR:drs tillökning utöfver UnderLieutenants-lönen, hvarmed han derå blifvit bibehållen, får Förvaltningen af SjöÄrend. nu deröfver, i följd af E. K.
Ot supra. Lx protocollo, ch ch Lerjström Ut - Den >6 Jukii.. »?»7 Utdrag af wällsflige Borgare Ständots pco»ocoll, hället wid Urtima Riksdagen i Orebro den »6 Juiri »8-2. W. D. anledning af ffedde anmärkningar wid Stats-Utstottets afgifne Betänkande i följd af Kongl. Majus Nådiga Proposition om Riksgälds-ContotMs Utländska Gäld, klef samma Betänkande aterremitteradt till Utskottet, som af anmarkningarne ffulle lemnäs del. Ut supra. klx ?rotoco!Io, I. Le raström. Utdrag af Wällöf!. Dsrgare - wändels protoeoll, hillet wid Urtima Riksdagen i örebro den »6 ^sulii »8» 2. SD. ^ag-UtstoktetS utlåtande vin Domares ratt, att gransta Bouppteckningar, och den ändring i Lagens stadgande, att de hädanefter böra oppne ingifwas, föredrogs a nyo och antogs. Ut supra klx kratocoNo, ch ch Lerjström. Utdrag af protooslket, hältet hos Heder, wärda Bsnde-Standet wid Urtima Riks^ dagen i örebro den r6 Juli» 1812. SD? anseende titt de utk Bonde-Stander förekomne anmärknigar emot Allmän-a BeswärSoch Economie-Utssottets afgisne och sedan den »z i denne manad pa bordet hwilande Betänkande, angående Saltpeter-tillwerknlngen i Riket, blef detta ärende - I7°8 Den 16 Julik. de äterremitteradt till nämnde Utssott, som icke lärer underlän, att, i anseende tili Riksdagens päskyndagde slut sa fort möjligt ar, med förnyadt Utlätande inkomma. sugra. Nx protocollo, 6. Brinkman. Utdrag af protocollet hältet hos Hederwärda Bonde-Scändet wid Urtima Riksdagen L Orebro den i6 Julli 1812.
Domare sålunda tolkat Författningen, me| varit osäker om jag deri följt det rätta. Händelsen var den, att en delegare i ett Skifteslag ville hafva egoutbrytning och de öfrige Den 17 December e. rm 177 öfrige voro deremot. Han fick sin önskan uppfyld; plan uppgjordes för liela Skilteslaget; men dö andre fingo tillåtelse att uppskjuta tillträdet af silje nya egolotter intill dess någon delegare för sin del sådant hegärde. Genom denna tydning af Förordningen tillfredsställdes aila, dra de deremot förut voro förtviflade, i förmodan att de ovilkorligen ‘skulle ‘genast utflytta och tillträda de nya egodelårné. En förklaring af Författningen i denna del skulle vara högst nyttig, emedan den af andre tydes på motsatt sätt. Samma förhållande äger riimi afseende på rätta begreppet om hvad med SkiftesLag förstås. Jag känner ej om någon egennytta hos Landtmätare kan föranleda till öriglig tolkning af detta uttryck i Författningen; men jag vet, att det handt, att i en by, der alla delägarne bogärde att skiftet skulle ske helhemmanen emellan, Och der det äfven på sådant sätt af Landtmätaren verkställdes, blef detta delningssätt af Domaren ogillad t, såsom stridande mot Författningen, och återförvisning till ny delning utgjorde utslaget. Jag har aldrig bestridt nyttan af Enskiften; men jag tror, att Jordegarne ej böra trugas dertill. Lagstiftaren bör locka menniskorne att ingå på nya förslager, men ej truga och tvinga dem, clå de finna gamla förhållanden rubbas och deras välfärd äara i fara» Hvad jag sagt derom, att 1 c.ap. 6 II. * 12 Den 17 December e. m. 11 §. i SkiftesStadgan förleder den mindre kunnige Allmogen till kostnader för onytlige förrättningar, såsom Gärdesgårdsdelningar m. fl., hvilka ej kunna af EgodelningsRätterne fastställas, grundar sig på min egen erfarenhet.
Skrifvelse, N.o 4 §- Delegarne i Bolaget böra inom sig utse en ansvarig och, efter Bolagets godtfinnande, afsättlig Direction, för att, enligt utfärdad instruction och under sådan controll af offentlig myndighet, som i denna Lag stadgas, Banken förvalta samt i alla mål för Bolaget lagligen tala och svara. 5 §. Bolagsreglornp, genom hvilka delegarne skola sig inbördes förbinda, böra dessutom innefatta uppgifter och stadganden i följande ämnen : a) om beloppet af teckningssumman eller grundfonden, deraf minst Tjugufem (25) procent skola utgöras af Rikets gällande mynt; b~) om antalet af Directionens ledamöter, som icke få vara färre än fem; c) om tiden och sättet för revisionen, som årligen förrättas, och revisionsberättelsens kungörande i Tidningarne; d) om tiden för ordinarie Bolagsstämma, som årligen hålles, villkoren för sammankallande af extra Bolagstämma och om röslrättigheten; e\ om sättet för ändring i bolags-reglorne; f) om sättet för utlåningen och om creditiv-rörelsen; och g') om deposition på uppoch afskrifnings-räkning. 6§. Såsom säkerhet för den del af grundfonden, hvilken ej ovillkorligen skall bestå af contanta medel, må begagnas ej allenast Rikets gällande mynt samt controlleradt guld och silfver, utan äfven sådane fastighetsinteekningar, actier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, som för sådant ändamål af Bolaget godkännas, efter pröfning, uti hvilken Konungens Befallningshafvande i Länet skall deltaga, med skyldighet att Öfver säkerheten sig utlåta; börande hvad till grundfonden hörer i Landtränteriet eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas uti kassakista med serskilde lås, dertill Directionen samt ett af Konungens Befallningshafvande utsedt allmänt Ombud hafva hvar sin nyckel; Bolaget dock obetaget att, om reda penningar sålunda nedsatte blifvit, dem återtaga i utbyte emot annan säkerhet, sorn af Bolaget och Konungens Befallningshafvande godkänd blifvit.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad en motion, innefattande: 1:0 att, i mon af Actieoch Provincial-Bankers inrättande inom Riket, hvilka med successivt öfverlagande af den mindre lånerörelsen äfven borde* till det mesta öfvertaga utgifningen af smärre sedlar eller under 100 R:dr Courant, Banco-Styrelsen måtte, i följd af lemnad föreskrift, kunna i möjligaste måtto inskränka Stats-Bankens utgifning af mindre sedel-valeurer, så att ProvincialBanker finge förse rörelsen med sedlar ifrån mynt-enheten lill och med 10 R:dr, samt Actie-Banker med sedlar från 10 till och med 100 R:dr, hvarigenom dock, enligt Motionairens förklarande, ingen förändring i hvad som vore eller blefve beslutadt, rörande skillingssedlarne åsyftades; och 3:0 att, till undanröjande af de svårigheter, hvilka möjligen kunde förmenas uppstå för dem, som göra liqvider i mindre summor än 100 R:dr, de Actieoch Provincial-Banker, hvilka på uppoch afskrifnings-räkning med Stats-Banken placera tillräeklige assignalionsfonder, måtte tillåtas att med Banco-Styrelsen träffa serskildt aftal, det deras smärre sedlar varda i Stats-Banken invexlade, då den summa, som på en gång presenteras, icke öfverstiger 100 R:dr Courant, med rättighet för Banco-Styrelsen att föreskrifva, antingen beloppet af invexlade sedlar af Bolags-Bankerne skola en eller flere gånger i veckan återlösas med Riks-Bankens sedlar, eller på Assignations-fonderne afräknas. Bihang till R St. Utskottet har öfver denna motion inhemtat
Maj:t måtte skyndsamligen kunna expedieras; och hade Prosten Anjous ofvannämde Motion blifvit med de öfrige RiksStånden communicerad, med inbjudning att sig i PresteStåndets deraf föranledde beslut förena. Lades på bordet. Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden: Från Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten : Af den 5 dennes: N:o 35. Angående Vacance-afgifls erläggande till Krigsfonden af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå. Med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående hästars posterande i stället för manskap af Extra Roteringsskyldige. Lagutskottet: Af den 22 sistlidne Maji: N:o 68. I anledning af RiksdagsfulU mäktigen från Jönköpings Län Petter Petterssons Motion, att, i arfsrätt, ingen skillnad emellan kön må ega rum. Öfver väckt Motion om den ändring af 7 §. i 8 Cap. ÄrfdaBalken, alt oäkta Barn må berättigas att taga arf efter deras mödrar. Af den 27 sistlidne Maji: N:o 70. I anledning af väckt Förslag till ändring af 16 Cap. GiflermålsBalken, angående medgift och hemföljd. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: Af den 3 dennes: N:o 127. I anledning af gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande N:o 26 angående Rotehållares vid Båtsmanshållet åliggande, att vid General-mönstringar sig inställa. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 33, rörande LandsFiscals-tjensternes indragning. Angående föreslagne medel till Boskaps-skötselns befrämjande. 8» Den 13 Junii e. m. N:o i3o. I anledning af anmärkning vid Utskottets Betänkande N:o 35 angående väckt fråga om registrering af otryckta Riksdagshandlingar. I anledning af väckt fråga om undanrödjande af hinder för enskildte Theatrars inrättande i Stockholm och Rikets öfriga Städer. I anledning af väckte Motioner, rörande Presterskapets aflöning.
A. 77s — N:o i32. i anledning af väckta motioner, angående beräkningen af traktamenten till städernes magistratspersoner och borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans läkning. VII. E. 297. VIII. A. 78. E. 335. — N:o 133. i anledning af Kongl. Majtts nådiga skrifvelse, angående yäckt fråga 0111 statsanslag för en phnr.naceutisk läroanstalt. VII. B. 297. VIII. Å. 78. XII. II. 145. A. 368. XVI. U. 386. A. 388. XIX. E. 49. XXVI. E. 11.. C 2S2 ) SlntsUtskoltets Memorinler, Betänkanden och Utlåtanden: — JNT:o l34- i anledning af skiljakliga beslut i fråga om den af Statsrådets förändrade organisation föranledda lönereglering. VII. B. 298. VIII. A. 82. XI. B. E. 63. — N:o 135. rörande väckt fråga om kungsgården Halltorps på Öland återvinnande lill Kronan. VII. 13. 5i5. VIII. A. 101, 111. MI. U. i45. A. 368. XIII. E. 422. — S:o 136. angående väckt fråga, alt Kronans lisken måtte till skatte försäljas. VII. B. 5i5. VIII. A. 106. XIII. U. 110. A. 289. XIX. E. 49- — N;o låj. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition örn åtskilliga kronolägenheters försäljning. VII. 13. 515. VIII. A. 111. XX. E. 4o, ii5.
Genom trenne Stånds beslut är således afgjordt, alt oftaberörde 2a,5oo R:dr böra serskildt, tili utgifter för Förs vars-Y erket, anvisas; 30 >Siats-TJlskottets 'Memorial, 1V.-o 3ou eoch då, enligt Bonde-Ståndets beslut, icke mera än 666,666 R:dr 32 sk. skulle för Arméens materiella behof, eller Kongl. Krigs-Collegii Departement , anslås, hvadan med grunderne för samma beslut instämmer, att, enär förutnämnde 22,5oo R:dr serskildt utföras, derjemte icke bör upptagas mera än fyllnaden i det beviljade anslags-beloppet, eller den af Borgare-Ståndet, jemlikt Utskottets tillstyrkan, anvisade summa af 644.166 R:dr 32 sk., anser Utskottet nämnde belopp, samt de af 2.'ne Stånd beviljade 696,000 R:dr, blifva föremål för votering, hvarvid Utskottet föreslår, att propositionens innehåll må blifva:
Hvad slutligen beträffar anläggning af en ny ständig quarantaines-anslalt vid Rikets östra kust, anser Utskottet, för sin del, en dylik skola medföra så betydlige kostnader, att motsvarande gagn deraf ej vore att påräkna, helst, i den händelse att choleran från östra grannstaterne befaras, en enda. quarantainesplats. på den långa Östersjökusten vore otillräcklig, da deremot, flera prov.isionela bättre uppfylla ändamålet och ej torde föranleda, så kännbara uppoffringar af allmänna medel, XJppå nu anförde skäl har Utskottet ansett de af Herr Crusenstolpe föreslå gne sladganden och åtgärder olämplige elle]- öfverflöd ige, hvadan Utskottet, vördsamt hemställer, att motionen icke ma till någon Rikets Högloft, Ständers åtgärd! föranleda. Böck varder sådant Rikets Hoglaft.. Ständers, egen. pröfning, vördsamt uodersläldt. Stockhem de*» 7; Februari! i835i. S/L' O C KJiÖ. LM , »Ääo p hos.. J. AL. W-A-lld&k,. Allm. Lesv. och Oecon,-Utskottets Utlåtande N\o 145. 1 N:o 145. Ankom till Exp.-TJtsk. den 11 Febr. Utlåtande, i anledning af väckt motionj om tillägg och förändring i nu gällande Quarantaines-FörJ attningar} samt om inrättande af en fullständig c/uarantaines-anstalt vid Rikets östra kust. Uli ett till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet memorial, som till Utskottets handläggning blifvit remitteradt, har Herr Crusenstolpe, M., under åberopande af 56 §. Riksdags - Ordningen , förmält sig vilja till Rikets Ständers bepröfvande framställa ett ämne, för hvilket invånarne i södra orterne af Riket skola uttryckt det högsta interesse och länge fruktlöst sökt en organ.
Socken. ägare af . dmsoosttpd.Skängj. smide iEkholmsBruk d:o hälften i Frelsegwarnen med zp. stenar d:o hälften i Sägen med r sägblad » dess Fru Sonen Gustaf Dotkrcn Lowisa .«.«.»» 2 Drängar a 42 sk. i d:o a 24 st 4 Pigor äger i Gammelby N:o 2 , » » » ägare af»».»»..».» Löuen s. arrenderar Ekholmen N:o r , . « d:o 2Oo ff:pd i Ekholms Bruk d:o hälften i O.warnen . , - » d.o hälften i Sägen ager i Hamre N:o 2. bess Fru ..»»...«»« r Drang a 40 str d:o a 24 st.» » 2 Pigor hälst, äger Patron Wiren wid Tkholmcn och . , hälften Eapit. l Stråle t Wiby a Berednings.Comitcens Förflag. Hcmmans Llater. Miolawarn arrenderar Q-warnen d:o Sägen Mästersven Glansberg - Kohldr. Winberg — Enkan Winberg — —- Pigan Brita Jansdotter Enkan Lindholm Lars Larsson —» — dess Hustru , äger i Hamre N:o 2 ; dagswerken . hustru »-k^ Hustru «... Mästare ...» äger i Hamre N:o Z. dess Hustru dess Hustru dess Hustru arbetsför, har Barn Under iz är . Ståndsperson, utan egendom och näring agare . ... . .» d:o Utjorden N:o 4 i Dyn, (jemförd med 4 Mantal i afseende pä Bränwinsbränningen.) brukar i N:o z. Drängen Jonas - Anders Larsson - —> Anna Einberg wid Ekholmen Anders Andersson —- bemalte Dräng Ian - Lieuten. Ström i Ekholmen Per Persson dess Hustru?» « « Drängen Anders a 40 st. d:o Jonas 024 st. 2 Pigor har .
I öfrigt wägar StatsUtstottet i underdänighet trygga sig wid Kongl. Majus Nädiga försäkran, att sädana alfwarsamma mätt och steg warda widtagne, hwarigenom dylika misibruk och underftef, till Statens förfång, hädanefter i möjligaste mätto före, byggas. Hwilket Riksens Högloft. Ständers ompröfwande »vördsammeligen nnderstalles. Ar och dag som förr strifwik star. Pä befallning krodelius. Zerr Grcfwen och LandtNarffalken gjorde ä SkatsUlstonets tillliyrkande proposition, hwitt ken med Ja beswarades; men friherre Ltael von hollstein, Lorsttr viZ, ynrade sig, att redan för längre tid tillbaka, och Den? November. 467 och om han rätt päminte sig under FörmyndäreRe» geringen, hade undersökning birfält anbcfald om förfteiser wiL> Mantalsstrifningen, mcn hwilten under-' sökning Friherre LtaLI trodde i allmänhet hafwa blifwit utan werkan. Hm hemstälde alltsä nu om ej nödigt more atttde kraftigaste steg widtoges kill förekommande af Ämbetsmäns försummelser i detta afseende. Herr LandMarfkalken erindrade sk t i Stats. UtskotreiS P^o!oeotlsUtorag more nämndt, att om redan wällade försummelser blifwit till JustltieCantzlers Ämbe-et remitteradsi Zriherre Stael. Om sä ar, sä ar det lyck. tigt, men ett stadgande för framtiden wore äfwen af högsta nödwändighet. Grefwe Dolrna^uZust, Ja, en redowisning för framtiden ar högst nödig, nien nar skall man derom kunna fä swar? Jag har alltid yrkat pa redowisning och skall alltid yrka deri.
])å jag, i anledning af den befattning, Visitatorerna sålunda tagit sig med tillsynen öfver resande och med Kyrkodisciplinens handhafvare inom Orsa socken, bordt rådfråga Kongl. Majits åberopade nådiga skrifvelse af den 7 December 1852 om det uppdrag, som bordt vara Visitatorerne gifvet, har jag erfarit, att i anledning af inkomna skrifter angående religions-, oroligheter inom nämnde socken Kongl. Majit Sig i nåder utlåtit, att enär uti dessa skrifter noggranna uppgifter ej mindre om de till oordningarna skyldiga personerna, än om de särskilda omständigheter, under hvilka oordningarne egt rum, saknades, Kongl. Majit velat i nåder anbefalla Domkapitlet att till utrönande häraf genom några af dess egna Ledamöter eller andra af Domkapitlet utsedda tjenliga prestman, låta anställa visitation i församlingen, vid hvilken äfven ytterligare varningar mot de lagstridiga och vådliga tilltagen borde meddelas och alla med författningar och Christlig ordning öfverensstämmande åtgärder vidtagas till oordningarnes hejdande, hvarefter Domkapitlet ägde att med visitationshandlingarna och eget utlåtande till Kongl. Majit i underdånighet inkomma; och såvida antagas borde, att Domkapitlet uti det förordnande, som i följd af denna nådiga skrifvelse blifvit Visitatorerna meddeladt, icke afvikit från samma nådiga skrifvelsés innehåll; kunde det meddelade uppdraget ej sträcka sig utöfver Visitatorernes behörighet i egenskap af prestmän, då de såsom sådane skulle af Domkapitlet utses.
Som du väl måste erinra dig från det bref, jag skref i början af Oktober, sjuknade Ivanoff i följd af fordna blessyrer under det vi bivuakerade vid Porkala och strapatserna der. Det blef fråga om amputation, då han fördes till Åbo lazarett, men det gick icke så långt; ty efter ett halft år, blef han der så vida återställd, att han kunde gå med kryckor. Oförmögen att tjena längre fick han afsked som major, med pension och en ny orden; den första erhöll han tillika med blessyrerna vid Åbo; men han är också invalid vid 30 år!! Han ärnade sig nu till hemmet för att sköta sin helsa, men ville dock hvila ut några dagar i Lovisa, för att taga afsked af mig och kamraterna. I Borgå hade han haft nattläger hos en gammal fru, hans fordna värdinna; hon, som blifvit högst bedröfvad att se honom så medtagen af sjukdomen, ville ändteligen hafva honom att dröja der en tid, för att återhemta sina krafter innan han reste vidare. Men han lät ej öfvertala sig. En tattarqvinna hade då varit den första de mötte, detta bebådade enligt Vasilijs oförgripliga tanke intet godt. Jag går förbi mannens vidlöftiga beskrifning, huru de sedan stjelpte i en backe. Nog af, majoren låg som död, skjutsbonden med foten ur led, och Vasilij i tusende ångest. Då kom «liksom ned från himlen en svensk herreman, som talade finska» — något, i parentes sagdt, bra sällsynt i denna trakt af Finland. — Han hade besörjt om häst och släde, som förde majoren till hans boning. Sedan affärdade han Vasilij till staden, för att hemta läkare, jemte någon bekant till majoren. Innan Vasilijs afresa hade denne väl vaknat ur sin svimning, men ena armen var afbruten. Att jag och vår skicklige men buttre regementsfältskär ej sölade, kan du nog förstå; båda älskade och aktade vi den tappra Ivanoff; vi åkte i fullt sträck. Det är med ett eget behagligt intryck, man i en nordisk månoch stjernklar vinternatt, ilar förbi skogbekransade berg och djupa dalar.
Riksgälds-kontoret vore skyldigt att den ifrågaställde deposilions-afgiften erlägga, som någon dylik afgift till Banken för derstädes till förvar mottaget „flyttbart gods, icke var påbjuden, när de nu återfordrade packkistorna deponerades. Derjemte och under bestridande af här ofvan åberopade lagstadgandes tillämplighet å den deposition, hvarom nu vore fråga, erinrades afFullmäktige, att Rikets Ständer, då de vid riksdagen 1830 beslöto, att „för framtiden, afgift skulle till Banken utgöras för så kallade deposita, icke föreskrefvo, att denna afgift skulle utgå för sådana deposita, som Banken redan kostnadsfritt, emottagit; att, enligt Rikets Ständers nyssberörde beslut, hvarje deposition borde vid dess inlemnande till Banken uppmätas samt afgiftens belopp uträknas och uti depositions-beviset införas: att vid mottagningen af de Riksgäldskontoret tillhöriga packkistorna hvarken någon uppmätning deraf skett eller i de nu utfärdade depositions-bevisen något annat vilkor för de deponerade kistornas utbekommande föreskrifvits, än återställandet af samma bevis; att Banken, derest den icke velat längre kostnadsfritt förvara dessa kistor, naturligtvis varit i tillfälle, att när som helst Riksgälds-kontoret, såsom uppgifven och vederbörligen anteknad egare till desamma, derom underrätta; att vid sådant förhållande stadgandet i 8 § 12 kap. Handels-balken, angående deponentens tillsägande om det deponerade godsets afhemtning, ingalunda kunde anses, å Bankens sida, iakttaget genom ofvanomförmäldte, i tidningarna införda, tillkännagifvande, hvilket ej heller innefattade den af Rikets Ständer föreskrifna upplysning om depositions-afgiftens belopp; samt att för öfrigt något kraf eller anspråk å den nu ifrågaställa månadtliga afgiften, den der, till en betydlig de!, vore beräknad för meia än 10 år tillbaka, icke förr än vid det deponerade godsets återfordrande blifvit hos Riksgälds-kontoret anmäldt.
Nu säger vidare Hr von Hartmansdorff: visserligen äro sockenlagar odrägliga, men den sorn är missnöjd med sockenstämmas beslut kan gå till landshöfdingen och fä rättelse efter lag. Ja! efter hvillsen lag? Jo, just efter den, som jag har uppläst, och den lagen lemnar ovillkorlig rätt åt församlingarna alt vägra inflyttningar. Således, så framt landshöfdingenj Sitt beslut skall följa lagen, så måste han säga, att den lag, som sockenboerne föreskrifvit, skall lända till efterrättelse. Då frågar jag eiler, mine herrar! om J lindren de fattiges belägenhet derigenom, alt J afslån den ii §:n. Är den lag, som jag uppläst, lindrigare eller mindre odräglig än den som i ii §:n förekommer? Der föreslås, i stället för borgen och ansvar för all tid, endast, att den sorn önskar inflyttning skall vidkännas en fjerdedel af fattigvårdskostnaden under 5 år; det vill med andra ord säga högst i^ års fattigvårdskostnad. En sådan kostnad under i-J år måtte vara mindre kännbar än den för en persons hela lifstid, som socknen kan ålägga. Mitt förstånd vore alldeles föi hlindadt, om jag ej insåg, att de band, som ii §:n bibehåller, äro obetydliga jemförelsevis med dem, som finnas i den gamla författningen, som man nu eftei lefver och som kan-.ke är orsaken till den Öfverhandtagande pauperismen. Hr von Hartmansdorff har vidare yttrat, att den nya författningen är i ordalagen mildare: jag tror att den är mildare i sak , hvilket jag nyss bevisat med siffran. Han har äfven sagt, att denna i i § borde gå bort, men icke önskat att något annat må sättas i Den 13 Mars f m. 4^9 stället, eller, med andra ord, låta det gamla qvarstå. Nämnda § är likväl frukten af den sorgfälligaste granskning af rnnlerialier i detta hänseende, samlade ifrån alla landsändar, och stödjer sig dessutom på fattigvårdscomitdens förslag.