Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär Utskottet redan, uti sitt Utlåtande, rörande anslag till den norra stambanan, på anförda skäl, föreslagit, att densamma skall framdragas till Saltsjön, samt bangård för denna bana anläggas vid eller i närheten af Ladugårdslandsviken, så följer ock häraf, att Utskottet anser anläggningen af en sammanbinduingsbana, enligt den plan, som af Kongl. Majit blifvit i nåder föreslagen, icke för närvarande böra komma i fråga. Då emellertid, såsom ofvan är nämndt, Kongl. Majit i Sin nådiga Proposition åberopat den utredning, som igenfinnes, dels uti Jernvägsundersökningskomitéens underdåniga utlåtande af den 8 November 1859, dels ock uti den för utredning af frågan om norra stambanans lämpligaste sträckning i nåder förorduade komités underdåniga betänkande af den 17 Juni 1862, hvilka båda komitéer förordat en sammanbindningsbana mellan den vestra stambanans nuvarande slutpunkt å Södermalm, genom en tunnel ned till Jernvägen, derifrån öfver en bank eller bro till det såkallade Kött-torget, utefter ena sidan af detta torg med fortsätt-o ing tvärs öfver Munkbron och Riddarholmskanalen, derifrån förbi f. d. Geijerska huset å Riddarholmen, vestra sidan af Riddarbo!msbron och framför Riksgäldskontorets hus, samt slutligen på två broar öfver Norrström till den s. k. Tegelbacken och stranden af Clara sjö, och denna plan, utgången ifrån och varmt förordad af f. d. Chefen för Statens jernvägsbyggnader, Friherre Ericson, vid första påseendet onekligen förekommer att vara på en gång enkel till sin hufvudtanke och storartad i sättet för utförandet samt derföre egnad att vinna många anhän - 40 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. gare; så torde det vara nödvändigt att särskildt upptaga de skäl, komiterade anlört, och dervid framställa de anmärkningar, på grund af hvilka Utskottet anser fördelarne icke nog öfverväga olägenheterna, för att kunna tillstyrka den bebetydliga uppoffring af statsmedel, som för detta ändamål blifvit äskad.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 76:te punkten. Gr. Mörner: Vid detta tillfälle har Utsk:t varit nog lyckligt att träffa på en verklig vetenskapsman. Nu kan jag således äfven förena mig med Utsk:t, och anhålla om bifall till dess framställning. Öfverläggningen förklarades slutad, och Utsk:ts hemställan bifölls. 77:de punkten. Gr. Mörner: Den ifrågav:de enkan år berättigad till pension ur K. Hofkapellets och Teaterns pensionskassa. Jag tror, att detta kan vara tillräckligt, och anhåller derföre om afslag å Utsk:ts hemställan. Hr von Knorring: Jag tror mig icke behöfva mera än erinra 11. o. Ad:s ledamöter om den förtjenst, Prof. Handel inlagt om Svenska musiken och särskildt om den Svenska folkvisan. Derest icke någon förenar sig med Gr. Mörner, inskränker jag mig således till att yrka bifall till Utsk:ts hemställan. Häri instämde Hr von Francken. 196 Den 9 Maj e. m. Frih. Cederström, Rudolf: Äfvea jag har begärt ordet, men icke för att motverka Hr von Knorrings yrkande, såsom han syntes befara, utan för att efter måttet af min förmåga understödja det, anhållande äfven jag om bifall till Stats-Utsk:ts hemställan. Prof. Randel föddes af fattiga föräldrar i södra Sverige. Välvilliga vänner af tonkonsten uppmärksammade hans lofvande anlag, och understödde deras första utveckling. Med stor ansträngning kämpade han sedermera emot fattigdomens svårigheter, bröt med heder sin bana, under trägna musikaliska studier och arbeten, samt har, jemte det han i många år på ett utmärkt sätt fyllt sin tyvärr svagt aflönade plats i K. Teaterns kapell, efterlemna! kompositioner, som äfven i framtiden skola göra hans namn äradt. Tonkonsten begränsas icke af några landamären, den sträcker sig öfver hela den civiliserade verlden. En lycklig tonkonstnär sprider behag till vidt aflägsna nejder, hans namn erinrar dock närmast om hans fädernesland, utgör en prydnad för dess minnen.
Lärare 20 år eller derutöfver; dock utan att de Lärare, som innehaft ordinarie tjenst öfver 20 år, må ega anspråk att nu eller framdeles åtnjuta den ifrågavarande löneförhöjningen för den tid utöfver 20 år, som de redan varit ordinarie, samt att för detta ändamål elementarläroverkens anslag höjes med 25,000 Riksdaler. 42:o. Enligt den vid 1856—1858 årens riksdag verkställda reglering af elementarläroverkens aflöningsstater, bestämdes, i förhållande till högsta lektorslö nen, 5,500 R:dr, samt högsta adjunktsoch kollega-lönen, 2,500 R:dr, aflöningen lör Rektorer sålunda, att de högre läroverkens Rektorer erhöllo 4,000 R:dr, Rektorerne vid de på real-linien fullständiga läroverken 3,500 R:dr, Rektorerne vid de femklassiga läroverken 5,000 R:dr, Rektorerne vid treklassiga läroverk 2,500-R:dr och Rektorerne vid tvåklassiga läroverk 2,000 R:dr, med rättighet för de sistnämnda skolornas Rektorer, att elter 15 års för nit och skicklighet vitsordad tjenstgöring, räknad (rån början af kalenderåret näst efter det, då de först erhållit fullmagt såsom ordinarie lärare, uppflyttas till en förhöjd lön af 2,500 R:dr.
Jag får till profit ned lägga min reservation mot det nu fattade beslutet. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 12 och 14 dennes bordlagda Mern. N:o 49, i anledning af återremiss af LagUtsk:ts Betänk. N:o 18, öfver R. Sfirs Just.-Ombudsmans motion i afseende på kärande parts skyldighet att gifva vederparten del af uppskofsbeslut. Frih. Leuhusen, Frans Oscar: Jag anhåller att 3:dje §:n af Lag-Utsk:ts förev:de Mern. måtte först föredragas, emedan jag tror att, om R. o. Ad. ej godkänner den princip som i nämnda § är uttalad, jemväl de öfriga paragraferna komma att förfalla. Sedan R. o. Ad., uppå gjord propos., härtill lemnat bifall, föredrogs Deu 15 Maj. § 3. Frih. Lenhusen: Till alla delar instämmer jag uti den af Hr Munck af Rosenschjöld, uti hans emot Htslcts beslut afgifna reservation, uttalade åsigt, att Biks-St:ns beslut i anledning af Utsk:ts Betänk. N:o 18 icke bort så uppfattas, att Utsk:t af desamma kunnat hemta giltigt skäl att med endast obetydliga förändringar ånyo framlägga sitt förra förslag. Jag vill emedlertid icke uppehålla mig vid denna del af frågan, enär jag i hufvudsaken ämnar yrka afslag. Den grundsats, Utsk:t uti förev:de § uttalat, att nemligen käranden skall gifva svaranden del af' uppskofsbeslut, kan jag för min del icke gilla, och det af frenne skäl. Först och främst anser jag det vara, orättvist att besvära käranden med ett sådant delgifvande, synnerligast sorn det i de flesta fall torde, efter hvad jag härnedan skall söka ådagalägga, förekomma, icke en, utan två elier tre gånger.
Sparre och Hr von Koch begärt votering, upsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som bifaller § 76 uti komiterades förslag till Förordning om kommunalstyrelse på landet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. att nämnde g skall erhålla följande lydelse: »Enskild medlem af kommunen, som åt kom munalstämmans eller fullmäktiges beslut ej nöjes, eger rätt att deruti rättelse söka etc.» (lika med komiterades förslag). Vid voteringens slut hade rösterne utfallit sålunda: Ja — 8. Nej — 10. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. 6 e. m. Justerades protok:t för den 13 sistl. Juni. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att innan han till fortsatt behandling föredroge Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts Utbde N:o 161, ville han till R. o. Ad. göra en hemställan. Under de flere plenidagar, som uptagits utaf nämnde Utlåt:s behandling, hade å bordslistan hopat sig en mängd mål, hvilka väl ej voro af den beskaffenhet, att riksdagens slut af deras handläggning berodde, men dock torde böra af R. o. Ad. snart nog afgöras. H. Exc., som för kommunalfrågans fortsatta behandling ämnade bålla plenum nästa tisdag, finge derföre nu föreslå, att i särskildt plenum, som komme att hållas Måndagen i nästkommande vecka på eftermiddagen, skulle, med förbigående af Ekon.Utsk:ts meranämnde UtiAt:de, som med all säkerhet ej hunnit derförinnan till slut behandlas, de öfriga på bordslistan då befintliga mål till behandling företagas. Ropades ja. Härefter föredrogs till fortsatt behandling Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts Utlåt. N:o 161, dervid nu i ordningen följde af Förslaget till Förordning om kommunalstyrelse på landet. § 77. Tillkännagafs vara bifallen af MedStrn och godkändes. § 78.
I afseende ä bergsskolans ordnande pä ett ändamålsenligt sätt, för den händelse densamma skulle qvarblifva i Fahlun, har Föreståndaren, hvad angår skolans byggnader, upplyst, att, med undantag endast af husen till gården N:o 6 i qvarteret N:o 1, hvilka kunde inredas till modellverkstad, om en sådan komme att fortfara, äfvensom till bostad åt verkstadseleverna in. m., alla byggnaderna behöfva ombyggas, derför kostnaderna, enligt uppgjord och bifogad byggnadsplan, skulle komma att uppgå till 200,000 Riksdaler, hvaraf 160,000 Riksdaler för sjelfva iäroverksbyggnaden, hvilken skulle komma att lemna beqvämt utrymme för tjugotvå elever, men, om behofvet sä fordrade, äfven inrymma flera, hvarigenom, i händelse ombyte af elever komme att ske hvarje är, ett mer än dubbelt antal elever skulle vid bergsskolan kunna undervisas, än för närvarande kan ske, då. med tjugo platser, ombyte af elever endast livart annat är eger ruin. Kongl. Maj\ts Nåd. Proposition JYs' 83. 15 Beträfranrle sjelfva undervisningen, har Föreståndaren yttrat sig anse, det eleverna borde, före inträdet i bergsskolan, hafva inherntat det mått af kunskaper, som meddelas på den allmänna afdelningen vid Teknologiska Institutet, och att, i sådant fall. ett års kurs vid bergsskolan, hvartill en generel plan blifvit af Föreståndaren framställd, vore tillräcklig, samt att följande ordinarie lärare behöfve vid skolan anställas, nemligen: en föreståndare och professor i metallurgi och kemi, en professor i bergsmekanik in. m., en professor i mineralogi, geologi och grufbrytning m. m„ jemte en adjunkt i kemi och metallurgi: varande de årliga kostnaderna för lärarnes aflöning, biträden till extra undervisning, samt stipendier och materiel, m. m., beräknade till 32,200 Riksdaler.
Högloflige Ridderskapet och A deln åtskiljdes klockan till 3 eftermiddagen In fidem Protocolli, O. /. Lagerheim. Thorsdagen den 26 Mars 1829. Plenum kl. § till 6 Eftermiddagen. Fortsattes den 1 förmiddagens Plenum började pröfning af Statsoch BancoUtskoltens den 14 dennes under Nio 92 afgifne, samt den 19 derpåfoljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om ytterligare anslag utaf allmänna medel till Gotha Canalbyggnads fullbordande, så vidt den rörer ett förskott af 100,000 R:dr B:co. Herr Stråle, Nils Wilhelm: Det är en gammal erkänd sanning, i afseende på den enskilda hushållningen, att män vid användande af sina medel bör afse först det nödvändiga, sedan det nyttiga, och sist det blott nöjsamma eller praktfulla. Jag för min del har trott, att Statsoch BancoUtskottens Utlåtande grundade sig på denna allmänt erkända regel, hvilkenär lika användbar vid den allmänna som den enskilta hushållningen, och att man nu icke borde ingå i någon annan Öfverläggning, än oin denna grundsatts bor följas eller icke. Jag har icke trott, att man i främsta rummet kan sätta Götha Canal och anse densamma oundgängligen nödvändig för Sveriges bestånd, utan har förmodat, att detta främsta rum skulle tillhöra StatsRegleringen i Den 26 Mars e. m. g5 allmänhet. Götha Canal kan på sin höjd, enligt min tanka, anses såsom nyttig för det allmänna, och kommer således i andra rummet. Så har jag för min del fattat Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, och trott, att man kunde bifalla det, såsom en gärd åt förenämnde allmänna regel, utan att ens ingå i undersökning, om Canalen bor fortsättas eller icke, Men discussionen har vändt sig så, att man sätter sjelfva hufvudsaken i fråga, och jag tror, att, vid afgörandet af förevarande Utlåtande, hvar och en bestäm mér sin tanka derom, efter den opinion hart hyser, örn Canal-arbetet i allmänhet bör fortsättas eller icke.
Giftermåls-Balken, i anledning af vackt motion om upphäfvande af 2:dra kapitlet 5:te och 6:te §§:na deri: B. II. 6, 47, 117, A. 117, E. 201. Giftomanna-rätt, i anledning af väckta motioner om förändring i stadgandena angående —: B. IV. 37, 136, 351, A. 373, 375; U. VI. 52, 55, A. 55; E. VII. 389. Giftorätt i bo, i anledning af väckt motion om förändring i la gens stadganden angående —: B. II. 322, 373, 411, A. 411. Gjörcke, F. A., och Larsson, J., Simlärare, angående anvisande af årliga anslag till dem; motion af Herr Frans August Berzelins von Schéele: se Motioner. Gods, i anledning af vackt motion om upphörande af den i Kongl. Förordningen den 3 December 1842 bestämda afgift för vägning af inkommande utländskt sådant, som, efter vederbörlig tillåtelse, verkställes i eller vid godsegarens enskilda magasin: B. V. 610; VI. 4, A. 4, E. 57.
Ropades Ja. Hvarefter, uppå Herr Grefven och LancltMarskalkens anmodan, Grefve De la Gardie uppl Hate berörde Tal, så lydande; T)cti 21 Jarmar it. Till HÖgvördige PresteStåndet: Högvördigste Pierr Doctor och ÅrkeJ?iskop> sam!elige Ledamöter af det Högvördig» PresteS Jandet! Samlade till en Lagtima Riksdag, den första sedan vi åge närvarande Constitution, får Ridderskapet och Adeln genom Oss sine De. puterade besvara det HÖgvördige PresteStåndets hälsning och återbära Sin. Med minnet, fästadt på det framfarna, oell hoppet vid det kommande, är det alltid med upprigtig tillfredsställelse Ridderskapet och Adeln ser det Stånd sorn, med den odling i förståndet det utmärker, förenar den sälla lott, att till mensklighetens tröst frambära Religionens beli.; ga bud, att leda sinnena till känslan af sina dyraste pligter i tiden, till ernående af de förmåner, evigheten ensam kan skänka i fullkomlighet. Försvundne aro de tider, då vantron oell vidskepelsen stiftade lagar, och bibehållandet af mörker i begreppen ansågs som den säkraste, den mägtigaste driffjedern alt verka på sinnena, bibehålla väldet och styra menigheten; det ljus Reformationen tande och tidigt lyste för
Ett vigtigt problem, som Hinge utgjort föremål för vetenskapsmäns och jernvägsingeniörers forskningar och försök, är preparering af sliperna, för att få dessa att längre motstå tidens åverkan. Ehuru detta, problem måhända ännu icke blifvit nöjaktigt löst, ansåg jag mig likväl skyldig att göra försök i mindre skala med den prepareringsmethod, som hittills synes hafva visat de bästa resultaterna, nemligen Doktor Roucherie’s, en fransysk vetenskapsman. För detta ändamål preparerades under ledning af Doktor Bouéherie’s härvarande agent ett antal af 7,000 sliper, hvilka sedermera blifvit nedlagde å banan på båda sidor om Södertelje. Detta med jernvägsmedlen, till ett belopp af omkring 11,000 R:dr R:mt, bekostade experiment har ledt till den erfarenhet, att, om resultaterna motsvara hvad man väntar, böra, sedan jernvägarne blifva fullbordade, prepareringsinrättningar anläggas i skogrikare trakter af jernvägen, och sliperna derifrån på den färdiga banan sedan transporteras till de punkter å banan, der ombyte af sliper måste ske. Men innan denna transport å jernvägen kan äga rum och prepareringsarbetet coneentreras på vissa punkter, der en rikligare tillgäng på skog finnes, later arbetet med någon vinst svårligen göra sig. Det blir emellertid för jernvägarnes framtida underhåll af stor vigt att göra första utbytet af förruttnade sliper med sådana, som, pre.parerade, kunna motstå en längre tidens åverkan.
Den torde passa bast fijr 10-12-Arign h n ~, hvilka a h e n kunna, s2tt.a viilde p B cie sex fina origina1teckniug: lr af, Jenny Nystrorn Stoopcadaal, s o u den innelGller. $,ilairg naed a~ss ~raarnln~tr l IS smi visor af A,. ' l ' h i s 1: 7 5. DB vi nu hafvn gliidjen amuiilu ett 4: tle hafte tlf dessi~vat: kra och niipna sm8 visor, mR det kanske ti1lrit.a~ oss att A dc n~nsikglskaude mammornas och clerus siuRttil~g; trs viignar ffi bri~rga A. T. ett hjiirtligt tack for d l den friijd hon I~eredcr c1t.m. Hakert blif va mycket ft jdglf \ * or ~iiottagiln rued lliigrc julwl I n dessa sm ?~ sgnger, hvjllru ju ocksd Ilafva det goda nictf sig, ntt utgiirn nluailr till Btskilliga roliga lekar. 8 " 3ng; ln1 om d~pl BiEIIa, Bi leu gaaananaam, ritad: if Elm - 1Cnn1.twrrr~. Till den, so111 vilja skiinka c11 hok som julklalq) Bt den iclrc Iiislinuniga allmiinheton, d. I-. s. Bt 3-; i-driuganla, till d e n siiga vi: Elsa Xaartmans saga om den lilla, liila gumman passw fiirtriiffligt. Barnsligare och roligare taflor iued en inern pitssande test Inulna cle smL ej fa.
Skifte kunnat beredas på annat sätt, eller genom annan delegares utflyttning, och oansedt denne sednare hade nedrötte hus, men Skiftessökandens åbyggnad i godt stånd. Kan detta anses vara rätt, och är icke en delegare med goda hus äfven derigenom nästan utestängd att söka och erhålla skifte? Om äfven Skiftessökanden ålades ovillkorlig utflytlningsskyldighet, skulle, vid de händelser, då blott lian genast det nya Skiftet tillträdde, men de öfrige enligt öfverenskommelse vid sine egor förblefvo, samma olägenheter uppstå, som man genom Stadgandet derom ville förekomma, eller att någon af de andre delegarne med goda hus, vid yrkadt tillträde af dess Lott, tvunge de andre till utflyttning enligt den fastställde allmänna skiftesplanen. — Man bör ju dessutom besinna, att de utflyttande erhålla af de qvarboende ersättning för deras kostnader, och att desse sednare böra i en sådan kostnad i alla händelser deltaga; så att skilnaden emellan deras utgifter i denna del icke är så betydlig; och om, såsom man med skäl Iean påräkna, Staten, på sätt i många år för visse Provinser skett, och Kongl. Maj:t vid denna Riksdag för de öfrige proponerat, genom understöd af allmänna medel underlättar desse ulflyttningskostnader, böra de icke blifva så kännbare, att hemmansegares obestånd deraf är att befara. 318 Den 6 April e. ra. Den enda jemnkning, som, efter min tanka, skäligen kunde i förevarande fråga göras, vore den, attnär, enligt i §. iCaprt, Lottning om Utflyttningsskyldigheten kornme i fråga, borde skiftessökanden, utan att få deltaga i sådan lottning, ovillkorligen utflytta. if Cap. 2 §.
Heijkenskjöld, som föreslagit att, i likhet med hvad för jernhandteringen i allmänhet eger rum, tionde må upphöra å tillverkning af alla öfriga metaller och mineralrikets produkter, såsom silfver, bly, glete, koppar, svafvel, vitriol, rödfärg, m. m„ så vid t samma tillverkning icke är i besittning af särskilda förmåner. Den tredje motionen (jfö 11) är af Herr H. E. Falhem, äfvenledes inom Borgare-Ståndet, i samma syftning som den andra; dock som motionären fu n nit sig icke vara i tillfälle att meddela alla de uppgifter och upplysningar, som för fattande af ett på sakkännedom grundadt beslut i den vigtiga frågan syntes vara af behofvet påkallade, och utredningen af frågan dessutom lämpligen borde hvila på officiela handlingar, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit, efter inhemtande af för ämnets behöriga utredande nödiga upplysningar, täcktes till blifvande riksdag aflåta nådig Proposition om upphörande af all tionde å tillverkningar af metaller och tillgodogörande af mineralrikets alster, der dessa tillverkningar icke äro i besittning af särskilda privilegier.
Det gifs två ord, som äfven hon ofta hört sammanställas, nämligen lefva och njuta. Hon såg ut öfver fälten. Längst bort syntes de i ett blåaktigt töcken, och solen började sänka sig. »Intet vins genom sjelfbedrägeri», sade hon sakta, liksom rädd att de frestande tankarne skulle höra hennes ord och gendrifva dem, »ni begagnade er nyss af realismen som förgyllning åt er personliga böjelse. Det är manligare att se sakerna sådana de äro.» Aj, aj, der var hon med sina moralpredikningar igen! Skada på så vacker flicka. Han lösgaf hennes hand, och det uppstod en minuts tystnad. »Läs någonting för mig», sade Hildur plötsligt i sin vanliga ton, »nu skall jag snart resa, och sedan får jag väl aldrig mer höra er läsa.» »Skall ni resa?» »Ja visst, sommaren är ju slut, och jag kan icke stanna här alltid.» »Och ni bryr er icke om hur det går med mig och mina noveller?» Hon måste vända bort ögonen, ty de fyldes af tårar. Den unga literaturen låg henne ju så hårdt om hjertat, och i morbrodrens hus afskydde man densamma. »Jag kan icke göra något för er och edra arbeten», sade hon. »Jo, ni kan stanna här tills deras öde är afgjordt.» »Och när blir det?» »I morgon hoppas jag att kunna afsluta den längsta af berättelserna, sedan gäller det att skaffa förläggare, och jag ämnar sjelf resa till Stockholm för att rangera saken.» »Nu tycker jag om er», sade hon raskt», man skall icke prata, utan handla.» Han rodnade. Det fans något i denna hänsynslösa uppriktighet, som stötte honom för hufvudet; hon behandlade honom ju rent af som en skolpojke. Hon märkte ingenting. »När får jag läsa den der berättelsen?» frågade hon. »När jag reser, skall jag lemna er konceptet.» »Tack. Hvarom handlar den?» »Om äktenskapsfrågan.» »O, hvad jag längtar!» »Efter att jag skall resa?» »Prat! – Efter att ni skall komma igen.» »Ni stannar således?» »Naturligtvis, om ni skyndar er.»
Hvem tusan kan säga hvad som är rätt! SANDÉN. THORA. Om man låter det uppväxande slägtet tro, att Eva är skapad af ett refben eller att hon inte är skapad alls kan komma på ett ut, tycker jag. THORA. Det man känner vara rätt, det är rätt. Men för tusan, så känn då att... Har ni läst »den eldröda bokstafven», doktor? Nej, det har jag inte. SANDÉN buttert. THORA. THORA. SANDÉN. ty hon var gift. Domen blef, att hon skulle bära en Der fins en qvinna, som felat som jag, fast djupare, eldröd bokstaf, begynnelseordet till hennes brott, insydd lemna orten eller dölja sig under ett antaget namn. Hon giorde ingendera delen, men hon lefde så, att är min eldröda bokstaf. Förstår ni mig nu, doktor? SANDÉN. på bröststycket af sin drägt. Hon hade kunnat skyla den, skammens märke förbyttes till upprättelsens. Mitt barn kommer verlden och reformera verlden om ni kan aldrig att förlåta er er felande frutitel. Det är ju bara den, som den begär. Om ni än lefver i hundrade år som som helgon, ju för alltid talat ut i det här ämnet. Säg, ha vi Då begär verlden för litet. Och nu, doktor, ha vi THORA. inte? Räcker honom handen. Sandén brummar och stiger upp. Men ska' ni inte ha litet af ert lifselexir i dag? Tar fram en spritkokare ur skänken. Kokar kaffe. SANDÉN. höfvas. Pekar på en blomma. Ny? Jo, tack, dubbla ransoner. Det kan min själ beTHORA vid skänken. Sandén går öfver till venstra fönstret. Äro inte träden bra vackra i deras varma, rika höstfärger? SANDÉN. Nej, jag har bara flyttat in den från trädgården. Kungsholmen inte äro så otrefliga. THORA. Måste medge, att somliga af trärucklen här på Och mitt är det allra trefligaste. Säg, är det inte? Var så lagom trefligt, när ni bodde derute i det THORA. SANDÉN. iskalla köket.