Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vet att Backstugusittare finnas, som hafva en häst och skjutsa ganska gerna och med den inkomst, som skjutsningen lemnar, föda de sig sjelfva och sin familj. Legan är således icke allestädes så otillräcklig som man påstår. Det är emedlertid ganska svårt alt bestämma hvilken lega är den rätta, serdeles i ett land, så vidsträckt som Sverige, der förbållanderne äro så olika. Man har äfven talat om obilligheten deraf, att K. Bfhde äga pålägga ett hemman skatt och befria ett annat derifrån. Enl. min åsigt är detta ett misstag, ty ett nu skjutsskyldigt hemman kan genom jernvägar eller ångbåtsförbindelser blifva helt och hållet befriadt och tvertom. Det är således i följd af ändrade förhållanden och ej godtyckligt K. Bfhde gör dessa ändringar. Jag tror derföre att det ligger i do skjutsskyldiges eget interesse att åtaga sig en billig afgift, och att den bör fördelas lika på alla skjutsskyldige hemman inom Länet. Jag vet ett hemman, sorn, då det inköptes, erlade i skjutsafgift 10 Rdr, men 0 år derefter måste betala 100 Rdr. De, som ifra för, att skjutsskyldigheten' skall fortfarande utgöras af dermed nu betungade hemman, finna det icke vara obilligt att afgiften 10-dubb!as, men de finna det obilligt, om enl. mitt förslag en låg afgift bestämmes lika för hela Jandet. Jag tror, att i framtiden skjutsskyldigbelen kan lyftas från jorden, ty bestämmer man att emot 10 Rdr ett hemman kan derifrån friköpas, så må man väl kunna hoppas, att staten kan komma i den lyckliga ställning att den åtager sig skjutsafgifterne, enär man då vet, hvartill denna skatt uppgår. Något enklare Den 14 September. 247 och lämpligare sätt att lösa frågan lärer man svårligen kunna utfinna. Jag fortfar i mitt yrkande om aflåtande af en sådan skrifvelse jag föreslagit. IIr Nordenfelt, Enar Wilh.:
Jo derföre, att de treflige och ordentlige medborgare, sorn ännu utgöra pluraliteten af Svenska folket^ inseende hvad som är möjligt och icke möjligt, rättvist och icke rättvist, önska ett slut och ett Bihang lill Rihs-Si, Prt/t, I:j<« Sant!, j8*5. tr3 386 Betänkande om Rikets Pcnninge-Verk'. billigt slut på en redan nog långvarig strid om ytterligheter, hvarunder intet på någondera sidan velat medgifvas; på en oreda, som lägger hinder för all verklig förkofran , och som, med hvar dag den fortfar skall göra en reglering mindre verkställbar , och sluteligen omöjlig att utföra, innan nöden med dess tvingande följder afslutar liquidationerne. 3:0 Emot förslaget att enskilde actie-egare skulle tillåtas i Banquen deltaga, torde hufvudsakligen erinras: att det är i högsta måtto betänkligt , att enligt en till fördel för penninge-interesset framkastad speculation, Rikets Ständer skulle afhända sig fri dispositions-rätt öfver Banquen, som i långliga tider tillhört dem allena, som uträttat så myeket godt i allmänt och enskildt afseende, och som, vid flera tillfällen, ander påkommande nöd, genom sedelstockens förökning, kunnat lemna ett kraftigt biträde, icke förenadt med dryga skatter och uppoffringar; att det föreslagna actie-capitalet icke möjligen skall kunna inom landet erhållas ; att , om det åter skall ifrån utrikes orter införskaffas, det åsyftade ändamålet motverkas genom coursens stigande ; att actie-teckning af utländningar skulle förorsaka ett skadligt inflytande och ett årligt utlopp af metalliskt mynt till ränte-betalning , samt att, i alla fall, de sålunda tillkomne tre rnillionerne ej skulle i Riket qvarstanna; emedan man kunde efter mynt-bestämningens verkställighet uttaga det insatta silfret och åter utföra det, då saken i sjelfva verket så förändrades, att 7a millioner sedlar ingått i Banquen och för - Betänkantle om Rikets Penninge-Verk.
Och skall lägga sina hand på dess hufvud, och slagta det inför vittnesbördsens tabernakel; och Aarons söner skola stänka dess blod på altaret allt omkring; Och alltså offra Herranom af tackoffrena, nämliga dess feta; hela stjerten med ryggenom, det feta som är öfver inelfven, samt med allt det feta som invärtes är; Och båda njurarna med allt det feta, som derpå är vid länderna, och det nätet om lefrena och njurarna. Och Presten skall uppbränna det på altaret, till offrens spis Herranom. Är hans offer en get, och bär henne fram för Herran; Skall han lägga sina hand på hennes hufvud, och slagta henne för vittnesbördsens tabernakel; och Aarons söner skola stänka hennes blod på altaret allt omkring; Och skall deraf offra ett offer Herranom, nämliga det feta som är omkring inelfverna, och allt det feta som invärtes är; Båda njurarna med det feta, som derpå är vid länderna, och nätet öfver lefrena med njurarna. Och Presten skall uppbrännat på altaret till offrens spis, till en söt lukt. Allt det feta hörer Herranom till. Det vare en evig sed med edra efterkommande uti alla edra boningar, att I intet fett eller blod äten. Och Herren talade med Mose, och sade: Tala med Israels barn, och säg: Om en själ syndar af ovetenhet emot något Herrans bud, som hon icke göra skulle; Nämliga, om en Prest, som smord är, syndar, så att han förargar folket, han skall för sina synd, som han gjort hafver, bära fram en ung stut, den utan vank är, Herranom till ett syndoffer; Och skall hafva stuten fram för Herran inför dörrena af vittnesbördsens tabernakel, och lägga sina hand på hans hufvud, och slagta honom för Herranom. Och Presten, som smord är, skall taga af hans blod, och bära in uti vittnesbördsens tabernakel;
Statsverkets inkomster: ordinarie . 3,867,644. Brännvinsmedel 545,000. Saluaccisen . 7,500. Statsfyllnadssumma 1,727,200. 2Qg Statsverket* utgifter ■ ■ ■ 9,206,200. Inkomsterna öfverskjutande utgifterna med bico r:dr a,i44- 356 Dea 3o A p r i 1 e. m. okade inkomsterna utgå förrän för år i836. Mig synes, som det aldrig hort kuu a ifrågasättas, att ju icke Statscont. vid sådant förhålla!. >ch då, såsom jag förut nämnt, en öfverskottsutgift finnes lor 1835 af 49^,990 r:dr mot j83o års statsreglering, åtminstone skulle få påräkua lika Stora inkomster 18.5 som de föregående åren. I följd häraf anhåller jag: 1:0 att vid återremissens besvarande StatsUtsk. måtte tillstyrka R. St. att, under benämning af förskott eller extra s t a t sfy 11 n ad ss u m rn a för år i835, på Riksg.cont. må anvisas 217,990 r:dr till Statscont:s disposition utöfver den statsfyllnadssumma, som i i83o års stat är uppförd; och 2:0 att Statscont. må äga disposition af de öfverskott, som år 1835 inflyta öfver i85o års reglering. När nu den summa, som vackt så mycket uppseende genom Statscont:s anhållan hos K. M., blifvit förändrad till ett behof af 217,990 r:dr öfver den förra statsfyllnadssumman, skall måhända utur Utsk:s tillstyrkande den sednare hälften kunna försvinna. Jag hemställer dock endast detsamma; men i fall StatsUtsk. skulle finna, alt den mindre summan, som jag tillstyrkt, äfven bör utgå med halfparter, har jag intet deremot.
Bes v.- och Oecon.- Utsb:s Utlåtande JS:o 8. c) att det vid tredje och fjerde classerne uppgifne förhållande med ångornas omkokning är origtigt, emedan de uppstigande ångorna i rectificatorn hastigt afkylas och sålunda rectifieras derigenom, att de affälla de gröfre och tyngre beståndsdelarne; d) att beskrifningen på 7:de classens pannor bör förtydligas, så att ingen må taga sig anledning att förena tvänne go:kannors pannor; e) att i beskrifningen på första classens redskap bör uttryckas: ”med fast eller löst bröst;” att andra punkten bör förändras sålunda: ”Hatten, som endast får innesluta ett tomt rum „ och hvartill räknas ett fastsittande ångrörhvaraf 6 turn närmast hatten ingå i uppmätningen i sammanhang med densamma _, får ej innehålla mera än två tredjedelar af pannans rymd;” .och att i tredje punkten ångrörets diameter ändras till 8 turn; Q att ångröret bör kallas afkylningsrör. Vid i/p.de $*, att det i denna och 21 §§. stadgade vite för förfärdigandet äf annan redskap, än i förslaget beskrifves, lägger ett band på näringen, emedan man kan tänka sig, att i’edskap förfärdigades för en utlännings räkning af annan beskaffenhet, hvaraf exporten ej borde hindras. Vid 16: de §. a) att denna '§. är ofullständig i den omständigheten, att missbruk icke blifvit förebygdt, då panna eller halt är försedd med ifyllningsrör; i hvilket afseende åberopas Rikets Ständers vid förra Riksdag afgifne förslag; b) att innehållet af aftappnihgsröret bör fråndragas vid uppmätningen, för att undvika .förändring af-redskapen; c) att denna §. bör innefatta förbud emot begagnande af lösa halsar och ifyllningsrör på panna eller hatt, samt att mäskvärmaren icke får stiga högre, än pannans öfre kant; d) att, till förekommande af missbruk med hatten, bör stadgas, att pannehalsens öppning ej må vara större, ,än hälften af pannans vidd.
Fullmäktige åligger, att, sedan sig visat, huruvida, genom den vid Tumba bruk tills vida e antagna bokföring och redovisning, må hafva, runnits det dermed afsmida ändamål af; fullständig kontroll å bruksförvattningen på stället, förhållandet derom för Bai-ko-utskottet vid näst ihstundande lagtima riksdag anmäla, sam! dervid framlägga förslag t ill in—- Struktion och arbetsordning för så väl bruksförvaltaren, som bruksbelje-. ningen i öfrigt, uppgjorda i enlighet med deu föreslagna, föräudrade ordningen. Ank. lill Exp»Ut«k. d«n 12 Aug. 1851, kl. 3 e. m. Utlåtande, i avledning af räckt fråga om cvsfällcvdo af en hans/ist till biträde åt Ombudsmannen vid Lane-kontor el i Götheborg. Inom hedervärda Bonde-s<nndet har riksdags-fullmäktigen Johannps Nihson från Götheborgs »eli Bohus län, tili en lill Banko-utskottet remitterad mo’iou, (öreslagit, att, enär ombudsmanneii vid Rikets (Ständers låne-kontor i Götheboig omöjligen kunde ensam bestrida de med hans tjenst förenade åligganden, utan, enligt hvad med visshet kändt vöre. nödsakades ait. af sin ringa lön afstå en de| lill ersättning åt ett biträde vid ombesörjandet af de löpande göromålen, hvilka, utan ett sådant biträde, kunde komma alt, till Bankens och det allmännas skada, fördröjas Rikets Ständer mätte af Bankens rinder hand hafvande medel anslå en lämplig summa att årligen utgå till aflöning åt en kanslist, hvilken, såsom ombudsmannens biträde, må vid Rikets Ständers låne-kontor i Götheborg varda anställd. Utskottet, sorn öfver denna framställning infordrat
Pensioner samt att hvad serskildt beträffade tillökningen i Anslaget för Militaire Embetsoch Tjenstemannens Enkor och Barn, K. M:t derom lärer aflåtit Nåd. Proposition, i händelse behofvet så fordradt. Af enahanda skäl som i nästförutgående Punct, angtde anslagen till CivilStatens Pensionslnrättning ' blifvit af Utskottet anförde, anser Utskottet sig ej eller kunna afvika från dess förra yttrande i fråga om nu förevarande Anslag. Och får Utskottet härvid tillägga, att pensioneringen för Militaire Embetsoch Tjenstemän är genom fastställde Reglementen bestämd, och någon rubbning deri, ledande till annan fördelning inom PensionsClasserne så mycket mindre nu kan komma i fråga, som bestämmandet af Pensionerne utur denna, genom Deiägarnes bidrag till största delen formerade och underhållue Cassa, tillhör K. M:t och Krigsbefälet. 5:o I anledning af Utskottets Utlåtande N:o i46, ang:de bidrag af Statsverket till Arméens PensionsCassa och Amiralitets-KrigsmansCassanj har blifvit yrkadt inom H. R. o. A.> af Hr Crusenstolpe j M. J att det uti K. M:ts Nåd.
Deeemher till kongl. l^Iaj:t ssgisvit den underdäniga Lerättelse om 8tat8-Verket8 förvaltning, tillstånd oell helios, 80in, ekter antagen ordning, skall tjena till ledning vid ösverlaggningen, angäellde kongl. lVlaj:ts hlikvande Midian proposition i samma ämne till Rikets den 14 i denna mänaden sammanträdande 8tänder, oelr 8tat8-Ilädets ledaniöter lialt tillfälle att serskildt inhenrta kännedom r»t' nämnile Reiättelse med dertill hörande liandlingar; anhöll tillförordnade 8tats-8eer6terar6n Muzrrde nu i underdånighet, att sa underställa houg!. lV1aj:ts lydiga pröfning de till Ilandetoell kinans-kxpeditionens löredragniiig hörande frågor, hvilka svntes höra sa ett ruin i omlörmälda fälliga proposition.
Jag får fästa uppmärksamheten på, att då en gång beslut blifvit fattadt om en särskild referering af R. o. Adis discussioner; så, ehuru jag visserligen icke var ibland deni, som underslödde sjelfva saken, då den första gången förekom till pröfning, trodde likväl äfven jag, att det kunde vara skal att någon tid fortfara dermed, lör att vinna den erfarenhet, sorn kunde behöfvas för att inse, att det på det bela är en ganska onödig kostnad, sorn statsverket får vidkannas för tryckningen af våra prolir, och att det för allmänheten vore inycket mera upplysande att få dessa resumeer, än en massa af fullständiga prolir, som aro så vidlyftiga, all de ej binna läsas, och att, om de skola läsas, så räcker ingen mensklig attention lill alt uppfatta det. Jag anser, att prot. endast borde omfatta hvad som verkligen bar tilldragit sig linder ofverl,iggningarna, jemte de hnfvudsakligaste anmärknJr och de vigligaste skäl, sorn blifvit framställda, hvilket likväl ej skulle hindra någon talare, som det önskade, alt lill" prot. fä inlemna sitt yttrande. Jag anser således, att ibland de vigliga oell nyttiga reformer, så väl i afseende på kostnaderna, som i afseende på tidens vinnande vid riksdagarna, äfven borde vara den, att gifva en concisare och rationellare form åt våra protoeoll. Derföre tror jag, att de kostnader, som hittills hafva blifvit använda, och de, som ännu kunna anses behöfliga, för alt öfvertyga 0111 nyttan oell nödvändigheten af en förändring i delta afseende, ej äro illa använda; och på dessa skäl tror jag, att det måhända vore en fördel, örn R. o. Ad. nu ville besluta, att denna åtgärd måtte tills vidare fortfara och ej upphäfva densamma , då kanske ganska fä af Ståndets ledamöter äro underrättade om att detta ärende här förekommer. Frih. Ced e rs t rö m:
Fjerde punkt en, eller frågan om af gifter till Kcngl. Theaterns och Hof-Capellets PensionsCassor, för representationer i Landsorterne; så hade Utskottet i första Betänkandet hemställt, att dessa afgifter mätte upphäfvas; hvarvid Utskottet i senare Betänkandet föreslagit det tillägg, att om Kongl. Maj: t skulle finna Utländske Ilistrioner böra erlägga sådana afgifter, dessa icke torde utgöras till nämnde Cassör } utan användas såsom bidrag till Folkundervisningens befrämjande. Delta har blifvit afslaget af Högh Ridderskapet och Adeln, äfvensom af Vällofl. Borgare-Ståndet, hvilket Stånd derjemte beslutat att de afgilter, som af Skådespelare ni. fl, nu erläggas till Pensionä-Cassorne för hvarje representation, skola hädanefter ingå till Communernes Gassa, der representationen uppföres, samt att desamma böra erläggas af Utlänningar lill dubbelt belopp, emot hvad af de inhemske betalas. Deremot har Utskottets tillstyrkan blifvit helt och hållen bifallen af Högvördige Preste-Ståndet, och hufvudsakligen äfven afHedervärda BondeStåndet, som lagt senare Betänkandet ad acta, sedan Ståndet gillat det förra hvari hemställes att afgifterne måtte upphäfvas. Vid jemförelse af dessa beslut, finner Utskottet att, i afseende på den egentliga hufvudfrågan eller den: huruvida ifrågavarande afgifter böra ega rum, arne Stånd, nemligen Preste-och Bonde-Stånden, varit ense derom, att afgifter lie borde upphöra, hvaremot de öfrige anie, nemligen Ridderskapet och Adeln, samt Borgare-Ståndet ansett dem icke böra upphöra utan fortfarande erläggas; ehuru de sistnämnde Stånden, i afseende på föremålet för afgifternes erläggande, i så måtto varit skiljaktige, att BorgareStåndet ansett afgifterne böra tillfalla Communerne, och Ridderskapet och Adeln, sorn endast afslagit
Jag har icke misströstat om Fullmägtiges nit, tvärtom hyser jag till dem fullt förtroende; men jag är öfvertygad , att de sjelfve önska mera bestämda föreskrifter, när de skola utföra dem gifne uppdrag, och jag önskade derföre mera bestämdhet i uttrycken, så väl nu, som vid uppgörandet af Instructionen för BancoStyrelsen. Jag fruktar, att Herr von Hartmansdorff ej rätt fattat min tanka; jag har ansett nu varande myntfot för kopparskiljemyntet så till vida för låg, att det möjeligen kan hända, att kopparen betalas med i/[0 R:dr, och i sådant fall skulle utmyntningen medföra förlust för Banken; derföre om myntfoten bestämdes till 200 R:dr per Skepp:d St. st:vigt, kunde det gamla skiljemyntet begagnas, deräst stämpeler derå finge fördubblad valeur, och derigenom skulle Banken vinna betydligt på hvart Skeppund. Herr Hjerta, Gustaf: Det är visserligen fördelaktigt för BancoFullmägtige, om 268 Den 23 Mars f. ra. Rikets Ständer utsätta ett bestämt pris, emedan bestämda föreskrifter alltid äro välkomna. Men jag skulle dock för min del tro, att det i närvarande ögonblick ej är vig t i gt, och att det icke innebär någon fördel, att fastställa ett bestämt pris. Man kan omöjligen på förband förutse kopparpriserna; de bero till det mesta af Ryska productionen, af krig m. m. Det kunde likaväl hända, att kopparpriset föll, som att det steg. Det vore orätt, att hindra försäljningen, äfven om det såldes för 128 R:dr. Jag afstyrker således Grefve Posses förslag. Jag vill äfven anmärka, att det ej är af synnerligt inflytande, om detta pris blir några R:dr mer eller mindre. Slantmyntet står nu och upptager onödigtvis hvalf och källare, som till annat behof voro nödvändige; och kanske förlusten af dessas begagnande är större, än några R:dr, sorn man kunde vinna genom en längre uppskjuten försäljning. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid BancoUtskottels Memorial gjorde anmärkningar böra föranleda lill återreraiss deraf.
För ett Riksmöte, der Svenska folkets representanter samlas för att afhandla så vigtiga ärender, som der alltid förekomma, hör bestämmandet af dagen för dess början icke vara beroende af sådana underordnade hinder, som här blifvit framkastade, såsom jordbruket, resornas besvärlighet m. m. För min del anser jag, alt, om Riksdagens början kunde blifva d. Den 11 April f. m. 39 5 Sept., så vunnes derigenom ovilkorligen en stor förhoppning att Riksdagen kunde vara slut innan d. 1 Maj det följande året. Då således Riksdagen skulle blifva förkortad, kunde alla blifva belåtne, emedan de derigenom förr finge återvända till sina hemorter. På detta sätt skulle ej så många svårigheter, som nu, möta, att fylla Ulsk:n med personer, som der stadigvarande qvarblefvo. Af dessa skäl förenar jag mig med dem, som yrkat att dagen för nästa Riksdags början må utsättas lill d. 15 Okt. 1856. Frih. von Schwerin, Adam Otto: Jag får för min det instämma i den reservation, som Hr Stolpe mot föievar:de Betänk, afgifvit, och anser således, att motionen bordt behandlas afConst.- Ulsk. Då jag fördenskull icke kan finna Exped.Utsk. hafva varit rälta forum för motionens behandling på sätt samme reservant i senare delen af sin reservation ådagalagt, får jag anhålla att, i fall motionen remitteras till Const.Utsk., detta milt yttrande matte få dit medfölja. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Riksd:sOrdn:s 2 § innehåller: ”R. St. skola, i kraft af Rikets antagna Reg.F. hvart 3:dje är sammankomma. Om man nu räknar efter, så skall, emedan nu"ar:de Riksdag började 1853, R. Stms nästa sammanträde ega rum 1856. Innehölle Riksd.Ordn. att R. St. skola sammankomma hvarje år, så skulle nästa Riksdag blifva 1854. Föreskref den äter hvart annat år, sä skulle Riksdagen inträffa 1855. Detta är klart och tydligt.
Då härtill kemmer, att vid innevarande Riksdag, redan flera vigtiga och välgrundade anmärkningar blifvit mot Lagförslaget gjorde, både utaf Borgareoch BondeStånden, har jag deruti funnit ett nytt stöd för min öfvertygelse. Deremot tycker jag mig finna, att, om icke de hithörande föreskrifter i nu gällande allmänna Lag äro tillräckliga till athielpande af den öfverkiagade olägenheten (såsom dock någre Herrar Lands höfdingar förmodat) torde, geneta tillägg eller rättelse af en eller annan §. i ByggningaBalken, det åsyftade ändamålet lämpligast kunna vinnas, och då vi redan vete, att en sådan ändring i berörde Balk blifvit af LagCommittéen intagen och föreslagen, anser jag obehörigt, jag vill icke såga förvändt, att i förhand pröfva en speciel Lag, innan man ånim pröfvat och antagit den nya allmänna och hunnit erfara huruvida den uppfyller det förmenta behofyet, Min tan« Lagutskottet: Betänkande»'. 519 ka är alltså, att hela detta Lagförslag bör hvila tills erfarenheten visat om den nya allmänna Lagen gör i detta afseende tillfyllest. Skulle resultatet häraf blifva nekande, anser jag saken mest ändamålsenligt och mesträtcsenligt kunna hjelpas, antingen genom frivilliga bemedlingar, hvilka sällan misslyckas, dä begge Parterne dervid vinna, (såsom de, äfven enligt Lagförslaget, böra göra) eller genom någon speciel författning för de få Lån, hvilka uppgifvit sig vara i behof af Lagliga Vattenverks ändring eller utrifning lör jord. odlings skull. För öfrigt får jag, för att icke ingå i vidlyftigare deductioner, förnämligast åberopa, i Juridiskt afseende, hvad Herr AdvocatFiscalen Staaff yttrat i LagCommittéen, och i StarsOeconomisfet, det Betänkande Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs Lån i underdånighet afgirvit; hvilkas båda åsigter jag i hufvudsaken delar. Herr Lenning: LagCommittéens Förslag i ämnet och Högsta Domstolens utlåtande deröfver, Kongl.
Embetsberättelse. ning om vidsträcktare Seglationsrättighet för nämnd* Stad. 28:o. Af d. Ig Febr. 1812, uppå Riks» dsgsFuIlmägtigens från Memmings, Åkerbo, Skärkinds, Bankekinds och Hanekinds Härader af Linköpings Län, underdåniga hemställan o rrv ändring i Postsljuisningen. 29:0. Den 20 Maji i8I2, uppå Borgmästaren JE. Gezelii för Wadstena Stad och Jöns Isacssons för Dahls och Lysings Härader , underdåniga ansökning om åtskillige indragne Mark' nåd rs återupplifvande. 30.0. Den 20 Maji 1812 , uppå Riksdags* Fullmägtiges från flere Härader i Orebro Län underdåniga ansökning örn befrielse för SockenHandtverkare fran Gernings-örens erläggande till Städerne. 31:0. Den 15 Julii 1812, uppå Bengt Pehrssons frän Hallands Län underdåniga ansökning, om återupplifvande af den vid Li uti Fjärås Socken förr haline FriMarknad. 32:0. Den 23 Sept. i812, uppå RiksdagsFullmägtigen* från Hjo Stad , Borgmästaren P. M. UiUlenbtrgs underdåniga ansökning om återställande af en indragen Marknad vid Hemma* njet Rinkabäcken. 33:0. Af d. 14 Oct. 1812, uppå RikädagsFullmägtigens från Göinge Härad i Skåne Sune Tfuedstons underdåniga ansökning om ändring i Terminen för Marknaden i Wittsjö. ► 34:0. Af den 14 October 18I2, uppi Preste-Stå^ndets anhållan om befrielse från Kongl. KanmarRättfng granskning ock anmärk* 336 yustiticeOmbudsm. EmbetsBerdtteher. nlngar i afseende på Charteringen af Lysnings; Sedlar. 35:0.
Besvrs o. Ekon.-Ulsk:s Bet:de N:o 34). S. A. K. Rikets Strinder-, sorn ansett en ändamålsenlig samling af de intill denna lid utkoinna, ännu gällande adminislraliva, kamerala och ekonomiska författningar och stadgar vara af beholvet högeligen påkallad, få i underdånighet anhålla, del E. K. M:t ville, genom någon eller någre dertill utsedde skicklige personer, låta utarbeta och till allmän kännedom sprida ett i möjligaste måtto fullständigt, sammandrag af sådana gällande författningar, hvilka afse berörda delar af slaCs-förvaltningen. Rikets Ständer framhärda <5ic. Stockholm den 28 Februari 1857. Expodilions-Ulskottels Förslag till anderd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Addri den 7 Mars 18S7. Prest e-Sl andel den 7 Borgare-Ståndet den 7 —■. — Bonde-Ståndet den 11 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående tillägg vid 28 § Regerlngs-Furmen. (Konst.-l'lsk:s Mein. N:o 3). S. A. K. Efter alt hafva lill pröfning före haft eli, viri sistlidne Riksdag väckt och lill afgörande vid nu pågående Riksmöte lagligen beredt förslag, rörande lilla gg lill 28 § Regerings-Forrnen, i fråga örn naturalisation af utländsk man, hafva Rikets Ständer samfäldt godkiindl berörde förslag, enligt hvilket nämnde grundiags-§ skulle erhålla följande lidelse : Regerings-Funnen, § 28. l:o. Konungen eger alt i Stals-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af deri egenskap, ali Konungen fullmakter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills egt rum.