Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men'då man nu icke kan begära, att hvarje ledamot har till hands detta häfte vid förekommande behandling af någon fråga, så tror jag att det är bättre, att Utskm, hädanefter som hittills, förpligtas att gifva en resumé af hvarje särskild motion, om än denna resumé hädanefter kunde göras i någon mån kortare, än hittills. Jag undantager således från mitt tillstyrkande i allmänhet denna del af Hr Cederschiölds motion. Exped.Utskit, till hvars handläggning detta förslag blifvit af Hr Cederschiöld önskadt, torde jemväl bereda oss tillfälle att taga kännedom om den kostnad, som skulle upstå genom införande af det föreslagna behandlings sättet, i jemförelse med det nuvarande. Det torde väl komma att blifva något dyrare, men skillnaden blefve troligen så obetydlig, att vinsten på det hela komme att blifva öfvervägande. Hr Cederschiöld: Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att den punkt, emot hvilken Frih. Cederströms anmärkningar voro rigtade, finnes endast i motiveringen och icke i förslaget. Jag har just undvikit att uptaga den der, på det att den icke skulle utgöra något hinder för framgången af det hela. I Den 2 November. *9 berörde hänseende skulle således förblifva enahanda förhållande, sorn för närvarande; men det stöde vederbörande Dtsk. fritt att, på sätt jas autydt, betydligen förkorta rubrikerna till sina betänkande!]. Redan under nuvarande förhållanden brukas stundom af StatsUtsk:t att, uti sina betänkande!) om Stats-regleringen, utesluta motiverna till enskildes motioner. Sådant har ofta föranledt klagomål, som, i händelse mitt förslag antoges, icke vidare kunde förekomma. Då nu ingenstädes är föreskrifvet näsrot angående formen för Utskrs betänkanden, tror jag att den af Frih. Cederström i detta hänseende framställda anmärkning icke bör kunna hindra bifall till törslaget. Den enda förändring i detta hänseende, som derigenom upkomme, vore att Utsk:n, vid rubrikernas redigerande, hade fullkomlig frihet att förfara efter omständigheterna. Jag anhåller om remiss till Exped.Utsk:t.
Bqlags-Stämmän” (Törut bestämd till den i Junii hvarje år) ”utbetalas "till Actie-egarne utdelning för deras insat”ta Capital, efter 5 procent om året, sälän"gé byggnaden varar, och efter déss fullbordan bestämma Actie-egarne sjelfve, med ”iakttagande af hvad Bolags-Reglorne derom ”föreskrifva, huru stor delaf vinsten kan ut"delas” 4:o. Kongl. Maj:ts Nådigst faststälde Reglor för Götha Canai-Bolag, af samma dato g Art. i mom. ”Årliga vinsten af Disconten, tillfaller ”under byggnads-åren . Bolagets allmänna Cas”sa, hvaremot Actie-egarne , under denna tid, ”af samma Gassa komma att undfå 5 procent ”i årlig 'ränta på hvad de å Actie-Capita ”let inbetalt, och det från den termin, hvarje betalning verkställes.”
Det är visserligen ganska lyckligt att KrigsStyrelsen får till sin disposition en summa för att lemna understöd åt de Officerare, hvilka inträda i krigstjenst i främmande Arméer, men nog kan man tänka sig förhållanden sådana att icke någon effektiv anställning vid främmande Arméer kommer i fråga, och det i alla fall vore både nyttigt och ändamålsenligt att Officerare utskickades för att taga kännedom om de särskilda Arméernas och vapnens organisation. Jag fruktar att det goda ändamål, som motionären åsyftat, skulle motverkas genom en sådan distinktion som han föreslagit. Jag anhåller derföre om Hr Gr:s o. Landtnäs propos. på följande Don 15 J uli e. m. 359 ändring af morn. »att ett anslag af 9000 Edr Ernt må af K. St:r för hvartdera af nästk:de 3 år å EiksgäldsKontoret anvisas för att, stäldt till K. M:s disposition, användas till understöd åt Officerare af Arméns särskilda hufvudvapen, i främsta rummel åt dem, hvilka önska anställning i främmande helst krigförande makters arméer och, om sådant icke låter sig göra, åt dem, hvilka för Icrigsvetenskapliga ändamål resa i främmande länder, samt med rättighet för I(. M. all hvad af anslaget under eli år besparas, använda för det följande året.» På detta förslag anhåller jag om propos. Hr Bildt, Didrik Gillis: På sätt den Betänk, vidfogade reservation utvisar, har jag icke kunnat instämma i StatsUtsk:s förev:de förslag. Jag har ansett att Utsk. begått ett misstag dels med afs. på sjelfva summan, dels med afs. på de vilkor som blifvit utfästade för dessa stipendiers erhållande. Beträffande först summan så tror jag icke att Utsk. träffat den rätta, då meningen är att utskicka Officerare af alla vapen, kavalleri-, artilleri-, infanteri-vapnet, för att vara ute i minst 2: ne år, emedan det är påtagligt att endast en tredjedel af denna summa kan disponeras årligen eller en summa af 9000 Edr på hvart vapen under hvarje statsregleringsperiod.
En arman Ledamot i Beredningen har utlåtit sig, att summor blifvit slösadé till kostbara fabriksanläggningar, söm fortfara i ett sjukligt tillstånd, till hvars afhjelpartde riätiönehS sista skärf Oförsynt påkallas;. fiå jag vördSamligéri förklarar, att jag blott anser dylika utiåteisér härflyta från ert sjuklig inbillning , undviker jag så mycket heldre att Vidröra det bförsyntä derutaf, sorn jäg redan här Ofvan ådagalagt, hvarutinnan de ädelmodiga bilfädenä Staten leinnat fabrikecné egenteiigen bestå; tj.-ö Slutligen och beträffande de varda Lei damöters yttrande, sorn påstått, att jordbruket L vårt Land nu hunnit större höjd än det någonsin egt, såsom skäl hvarföre han anfört, att då jordbrukaren af Staten emottaga låneunderstöd ; bär hart alltid begagnat det med sparsamhet Och flit (skolande, sorn han förmenar, gjort fabrikanterne, öm de söka detsamma, komma till samma resultat) vili jag blott hafva äran ahmärkä j ätt det vid ett sådant förhållande hög förtindraf hiig, att BorideStåhdets åtskilligt; Ledamöter vid närvarande Riksmöte så jerhmerligeri grufvat sig Öfver sin svåra belägenhet, äfvensom det är iröi ligt att MagazinsDirectionehs lemhade lånébiträOen åt allmogen icke just alltid lära med till - BevillningsUtskottets Betänkande^ 607 ifricklig sparsamhet blifvit hegagriade. Och som jd sålunda vunnit‘ alitsa skulle Betänkandet till Rikets Högl. Ständerj i öfverensstämmelse med Béredningens öfVäntiärnde utlåtande , äfgåi Mot detta beslut reserverade sig Herr Lini. helius, Hetr Huldt, Herr Winblad, Herr Lagerstrand , Herr Wallström och Herr Lenning j hvilka sistnämdé förbehöll sig att skrifteligen få inkomma med sin reservation.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Land tm., att i afseende på det ifrågavande 6:te mom:t alla ledamöter, som yttrat sig, varit ense om afslag a Ulsk:s förslag, men deremot en del yrkat, att detta mom. mätte helt och hållet utgå och andra yrkat att i öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs förslag, mom. måtte erhålla följande redaction: ”Ifrån och med den dag, då den nya aflöningsstalen träder i verkställighet, skall vid hvart serskildt elementarläroverk meddelas så fullständig undervisning i de till allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, som läroverkets omfång medgifver”; hvarjemte Hr Silfverstolpe sednast yrkat den modifikation af Hr von Hartmansdoi ffs förslag att de sista orden: ”sorn läroverkets omfång medgifver” skulle utbytas emot orden: ”sorn läroverkets omfång och öfriga omständigheter medgifva” ; i anledn. hvaraf Hr Landtm, ansåge sig böra först framställa propos. till afslag å Utsk:s förslag, med R. o. Ad. förbehållen rätt att sedermera pröfva huruvida Hr von Hartmansdorffs förslag, antingen oförändradt eller med den af Hr Silfverstolpe föreslagna modifikation, må antagas, eller ock ifrågavande mom. må helt och hållet utgå. Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad. Utsk:s förslag till redaktion af ifrågavande mom. Frih. Palmstjerna: Innan propos. framställes pä Hr von Hartmansdorffs förslag, anhåller jag alt en explikation om meningen deraf måtte ega rum; pä det att jag måtte få veta den verkliga syftningen af förslaget. Det står: ”Ifrån och med den dag då den nya aflöningsstaten träder i verkställighet” etc. Menas det den dag dä den nya aflöningsstaten träder i verket vid hela läroverket, eller är det när blott en eller annan lärare öfvergått på den nya aflöningsstaten och de andra förblifva vid den gamla? Hvarifrån räknas denna dag? Det önskar jag för min del att veta, innan jag kan rösta ja eller nej om förslaget.
Regerings-Formen blifvit af samtlige Riks-Stånden nu antaget och godkändt, samt, till följd häraf, så väl det Stora som det Lilla Credilivet komma att på Rikets Ständers Riksgälds-Contor anvisas, hafva Rikets Ständer, för det förstnämnda, eller Stora Credilivet, anslagit en summa af Två Millioner Riksdaler Banco, att, jemlikt nämnde Grundlagsstadgande, ur Riksgälds-Contoret, vid infallande krig, af E. K. M. lyftas, sedan E. K. M. Stats-Rådet in pleno hört och Rikets Ständer sammankallat, samt Riksdags-kallelsen blifvit i Hufvudstadens Kyrkor vederbörligen kungjord; hvarvid Rikets Ständer tillika beslutit, alt till utbetalningar, som blifva en följd af ifrågavarande Stora Cieditivs anlitande, skola användas de till Riksgälds-Contoret influtne, odisponerade öfverskott på Stats-Verkets inkomster; men att, i saknad af sådane eller andre tillgångar, erforderlige medel skola anskaffas genom upplåning emot Obligationer, ställde på högst ett års förfallotid och till inlösen med de extra-ordinarie skatter, som, i och för krigets utförande, af Rikets Ständer blifva beslutade. Yidkommande åter det mindre Credilivet, hafva Rikets Ständer fast - Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Utskit har såsom försvar för sin framställning anställt en jemförelse, som utvisar, det Utskit icke öfvervägt jemförelsens beskaffenhet. Utskit har nemi. talat om förhållanderne i Norige.. Der finnes icke något Stånd, som sjelfskrifvet inträder inom representationens murar, och der kan också ett sådant stadgande, som här är i fråga, icke vara af någon betydenhet. När S. o. Ad. en gång upphör att i följd af sin sjelfskrifvenhet inträda på detta rum, då först kan det vara tid, att afstå från den rättighet, som Ståndet nu eger, och skulle jag lefva den tiden och här infinna mig, skall jag vara den första att afsäga mig densamma. Men just med afside på det förhållande, som i Hr Carlesons reservation blifvit omförmäldt, nemligen att R. o. Adis sjelfskrifvenhet bör kontrolleras, så att ingen obehörig inkommer hit, anhåller jag att R. o. Ad. ville afslå Utskits förslag. Dessutom kan jag icke undgå att tillägga, det jag anser för - 22 D en 11 Juli f. w. slaget vara väckt helt och hållet på sidan orri saken, likasom jag anser komiterade hafva sträckt sig utom gränsen af sin befogenhet, då de inlåtit sig på området af Ståndens privilegier. Det updrag, som R. St:r lemnat K. M:t, att genom en komité låta utarbeta en lag angående konkurser, omfattade icke någonting annat. Hvad nu forum privilegiatum har att göra med ordnandet af kreditförhållandena man och man emellan, går öfver min fattnings-förmåga. Jag tror att om Hofrätt, Häradseller Rådstufvurätt handlägger en konkurs, måste det hafva samma verkan i afseende på kreditförhållandena och deras ordnande. Således har i detta fall R. o. Adis forum icke det ringaste att skaffa med hvad sjelfva konkurslagen stadgar rörande oraförmälde förhållanden.
Herr Grefven och Landt lila rjkalken hemställde, att så väl Herr Trafvenfeits ofvannåmn. de Memorial, sorn Friherre Boijes och Herr Cederschjölds, rörande samma ämne, afgifne yttranden, måtte till Lagutskottet remitteras; hvilket bifölls. Föredrogs å nyo Herr Elgenstjernas, Johan, den 15 dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af Friherre RehWinders, Johan Fredric, motion, angående förändring af den för tjenstefolk beståmda flyttningstid. Friherre Hermelin, Carl, uppläste följande: (Se Bilagan N;o 4 ) Hvarefter Friherre Hermelin muntligen tilläde: Olika oeconomiska stadganden för sär skildta provincer finnas redan; så t. ex. äga flere provincer sina speciella EnskiftesFörordningar; och Landshöfdingarnes varierande Kungörelser påminna äfven ofta om den olik het i Författningar af denna art, som för de särskilta provincerne anses förmonligast. Herr Grefven och LandtMarfkalben före - D«n 21 Murtii. 635 slog, att aå vål Herr Elgenstjerna® ofvannåtnnde Memorial, sorn Friherre Hermelins, i anledning deraf, nu afgifne yttrawde, måtte till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitteras; hvilket bifölls. nyo föredrogs Grefve Posses, Carl Henric, j?n 19 dennes förmiddagen på bordet Egde r^morial, angående inrättande af gymnastiska j^oppsöfningar vid alla Skolor, Gymnasier och u^iversiteter. pj(“ir Riben, Carl Vilhelm: Jag utbeder nig fä till Grefve Posse frambära min innerlig 1 tacksamhet för hans nit om sina unga medborgares bildning. Uti de praemisser han uppställt instämmer jag hufvudsakligen, och de anmärkningar jag nu går att göra, föranledas endast deraf, att han åt sina resultater gifvit en utsträckning, något utöfver hvad praemisserne bordt föranleda.
TryekfrihetsFörordningen skall antagas till contraproposition: ""Angripes —> vid Domstolen. Skrift, som • beläggas, emot ställande af antaglig borgen för det ersättningsansvarj hvar till han, om skriften förklaras obrottslig; kan af Domaren prof vas skyl disr’ "röste JafT den det ej vill, röste Nej." "Vinner JVefj antages följande redaction till contraproposition: ””Angripes vid Domstolen. Skrift, som åtalas, skall ge nast med qvarstad beläggas, så framt målseganden det äskar och ställer till vederhäftigheten styrkt borgen för kostnad och skada; och bestämme sedermera — —- —■ qvarstaden följa bör.”" B. "Den, som gillar följande redaction af Tryckfrihets-Förordningens 5:te §. 11 morn, 4 Constilutions-Utskotlets Memorial N.o 'ao. ””Angripes *—• vid Domstolen. Skrift, som åtalas, skall, så framt raålseganden det äskar, genast med qvarstad beläggas; och bestämme sedermeraj om skri/ten förklaras obrottsligj Domaren det ersättningsansvarj som pä åtalet och qvarstaden följa bör,'”’ "röste Ja;" "den det ej vill, röste Nej." "Vinner Nej, godkännes det, genom första voteringen, till contraproposition fastställda förslag.” Stockholm den aa April 1835. STOCKHOLM, Eckstéibska Tryckeriet, »835. Coustäuiions-UtskolUts Memorial N:o 1 il. r N:o 121. Antom till Exp.-Utsk. den i Maji. Memorial, till Borgare-Ståndet_, angående en af detsamma yrkadj men af Talmannen vägrad Proposition.
St:r lemnat Westerbottens Invånare varit allmän, utan dervid hafdt afseende på olika orters större eller mindre förluster och lidanden, fann K. M:t det vara billigt och med sakens beskaffenhet öfverensstämmande, att en jemkning i ersättningen för de betydligare bidrag som enskifte nödgats göra till Fienden, serdeles af Materialier till Brobyggnader och dylikt, på behöriga grunder företoges. Öfvertygad att Westerbottens Inbyggare, med den samdrägt och med - B e t ä 11 landen, N:o 190. 115 borglighet sorn dem alltid utmärkt, sjelfmant önskade att fä fördela de ännu obotade följderne af ett olyckJigt krig, på sådant sätt att, genom en rättvis lindring, derus undergång malle alböjas som varit ett närmare inål för fiendens härjning, täcktes K. M:t, med öfverlemnande af de inkomne Handlingarne, i Nåder anbefalla Landshöfdingen, att, i hvad Norrbottens Län beträffade, med utsedde HäradsFullmäktige och Städernes Deputerade sammanträda och öfverlägga om en sådan reparation och ersättning samt huru denna borde gäldas m. m. Uti Skrifvelse den 3o Jan. 1813 anmälde i underd:het Landshöfdingen, det han, till fullgörande af berörde Nåd. befallning, utsatt sammanträden med Deputerade från Soeknarne i Länet, till fördelande af den contribution Ryska Makten under kriget Landets Innevånare ålagt, hvarvid desse Deputerade, sedan Torneå Fögderies Allmoge redan före Länsdelningen en slik jemkning inom sig sjelfve förrättat, enhälligt förklarat sig beredvillige, att inom hvarje Socken en sådan fördelning företaga, hvilken, enligt Allmogens yttrade önskan, komme att gå i verkställighet, och medlen att, inom tvenne årstid från 1813 års början, uppbäras, så framt icke Landet äfven år 1814 skulle med missvext hemsökas, då ett längre anstånd blefve af nöden.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 22 Maj i84i‘ Preste-Ståndet den 24 Borgare-Ståndet den 24 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af ny Instruction för Rikets Revisorer öfver Riksgälds-verket. (Stats-Utsk. Mern. N:o 493.) S. A. K. Jemte det Rikets Ständer få till E. K. M. i underdånighet öfverlemna den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag fastställda förnyade Instruction för deras Revisorer vid granskningen af Riksgälds-Gonloirets tillstånd och förvaltning, hafva Rikets Ständer tillika skolat i underdånighet anhålla, att E. K. M. i Nåder täcktes låta i Svensk Författnings-Samling denna Instruction kungöra. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Maj 1841. Instruc - Expeditions-Utskoltets Förslag till rind. Skrifvelsej N.-o 341. Jnstruction för Rikets Ständers Revisorer, vid granskningen af Rtksgålds-Contoirets tillstånd och förvaltning. §. U Sedan de, enligt Riksdags-Ordningens 68 till granskning af Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken utsedde
Derjemte liasva jemväl llilisdagssullinagtige sön Donde-8tändet i V^estenbottens Dan, oell O/o/ O/o/v^o/r ^ sä vä! som KilisdagsluIImägtige sön Dondestälidet sön IVoni laottens Dä» oell l)os Kongl. IVlaj:t nndendänigst anliällit, det Kongl. Alaj:t täelites till Kiliels nu lönsamlade 8tänilen ullälg Nädig Dnosiosition om ^ttei liggi e asslii ilning us ilen sliuld, livaisöne dessa Kuns allmoge I>os 8taten Iiuslun sön enliällne undsattningan unden de sistsäi llutne missvextänen, gsvensom 6sven-<3alix soelinemän i l>ionnI)atten8 Dän sensl<ildt i undendänigliet inliommit med enalianda lregänan i asseeude s)ä denus undsätt»! »gs-sliuld en» )Vt de undendäniga utlätunden, Kongl. I^laj:ts oell Kiliels 8tats-Lontoin, till toljd gs enliällne lXädige nemissen, uti fönevgnunde ämne unden deni 2/s sistlidne ^s>nil gsgisvit, lian Kongl. Uaj:t i lXäden inliemtat, utt, elruin >83() äns undsaltniiigs-nedogänelsen lnän W^estenliattens oell lVoi i liottens
Förordning af den 10 Juni 1841, enligt hvad densamma tydligen innehåller, ej verkat någon ändring, de den sakfällde ådömde prygeloch bötesstraff bordt förvandlas till det svåraste af dem, nemligen prygel; ty ansåge Kongl. Krigshofrätten, att Krigsrätten orätt förfarit, ej mindre derigenom att Krigsrätten förklarat den sakfällde, för första resan rymning och förskingring af munderingspersedlar, förfallen till spöstraff, än ock dymedelst att Krigsrätten bestämt arten af det straff, hvarmed den sakfällde skulle i en bot umgälla samtliga sina förbrytelser, till vatten och bröd; men med fästadt afseende derå, att frågan, huruvida i mål af beskaffenhet sorn det ifrågavarande — der någon pröfvats saker till ansvar för särskilda brott, hvaraf det ena vöre belagdt med penningeböter, — 77 — som vid bristande tillgång skulle förvandlas till fängelse vid vatten och bröd, men å ett annat borde tillämpas prygel — vid de olika straffens förvandling till ett, den brottslige borde ådömas fängelse vid vatten och bröd eller prygel, sedan densamma blifvit af Kongl. Krigshofrätten uti skrifvelse den 16 Mars 1851 till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande i underdånighet hänskjuten, för närvarande vore på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende, funne Kongl. Krigshofrätten Krigsrättens ofvanomförmälta förfarande icke böra till någon ansvarspåföljd för Krigsrättens Ordförande och Ledamöter föranleda. Uti detta utslag har jag icke funnit mig föranlåten att söka ändring. Min sista embetsberättelse upptager det åtal, jag funnit mig böra anställa emot Consistorium Academicum i Lund för dess utslag af den 22 Dec. 1852, hvarigenom en studerande, Philosophiae Magistern Nils Rudolph Munck af Rosenschöld blifvit från Universitetet för alltid relegerad.
Genom den ifrågav:de procrns anslående åt Revisorerne, förvandlar man balancer till anmärkmsmål, och derföre tillskyndar man Staten en utgift utöfver hvad som förut egt rum. Jag har för mycket sökt att häfda kronans rätt för att icke äfven, när fråga är om lönevilkor, se till, att den icke med oskälig utgift betungas; och som denna utgift är obehöflig, emedan det är Kommissariernas skyldighet att tillse att icke balancer finnas i räkenskaperna, så synes det mig att Staten icke behöfver utbetala mer än det vanliga aktorats-arfvodet. Med frånträdande af hvad jag yttrat då jag förra gången hade ordet, anhåller jag nu om återremiss af förev:de punkt, ehuru jag visserligen förutser att min begäran icke kommer att leda till någon påföljd. Då härefter propos. till bifall å Utskrs förev:de hemställan framställdes, ropades starka Ja jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Ordhden förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Vidare förekommo följande till denna punkt hörande mormr: Mom. a, ang-.de aflöningen för Presidenten. Hr Liljehöök: På grund af förut anförda skäl får jag an hålla det It. o. Ad. måtte bifalla, att lönen för Presidenten i Kammarrätten fastställes till 9,000 Rdr Rmt. Efter först till bifall å detta mom. framställd propos., som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. att aflöningen för Presidenten i KammarRätten skulle bestämmas till 9,000 Rdr Rmt. Hr Gr. o. Ordbden tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Mom. b, ang-.de Kammarhälls-Rådens antal och aflöning. Detta mom. bifölls. Den 210 k t o b er f. ra - 179 Morn c, ahg-.de sältet för Aktuarie och Regislrators-göromålens bestridande. Hr Printzensköld:
Allom och en hwar mä det wara tillsit, att brott emot hwad nu söroro„adt öliswit ana,isma och atala, undantagande tjeiiftcfolk i mai mot deras husbönder, deruti de hwarken fä wara angifware eller wiktnen Fran den nu stadgade bränwinsbewillning, i hwad den rörer sjelswa hemmantalen eller personalen, befrias pä ert ärs rid alla de personer riki wista Städer och Orter, som frän Allmänna bewillningen, uti Riksens Höglosi. Ständers derom wid detta Riksmöte utfärdade Författning, i betraktande af af särskilde ömande omständigheser, blifwa förskonade; äfwen som Uddewalla Stad, hwiiken genom Kongl. Maj:ks nädiga Resolution af den 12 Mars 1807 blifwit befriad frän bränwins afgift pä lia ärs tid, räknadt frän och med 1826, pä de deraf återstående Sex ar, bör till godo njuta förenämnde befrielse, hwilken lika med hwad här nyst förut stadgades, dock ej mä sträcka sig längre än till personalen, sälcdes ej till den afgift som för pannorne sig belöper. Med Den 24 November. *547 Med upbörden och redowlöningen af bränwinsbewillninge», kommer lill alla delar alt förhällas pä lika satt som med allmänna bewillningen, pä en gä»q hwarmed densamma upbäres och redowiseS, sä akt någre särffrldte Upbördsmöten derföre icke nödige aro. Som Mantalsffrifningarne för nästa ar nu snart lorde wara förrättade, sä komma Rckeis inne. wänare an i afseende pä den för ar 1810 utgörande btäiiwinsbewillning, wid Beredningstaxeringarne i Socknarne upgifwa de pannor de lill bränwinsbränningen för nästa är nyttja Sfuteligcn fä Ulskotken till Riksens Högloft.
Vid antagandet af ett sådant Utskott iöiupätteg, att Utskottet icke kan hafva annat Den 13 April. 879 för afsigt, än att, efter föremålens skick, med upplysning och allmän välvilja söka sammanföra Nationens underdåniga önskan till Kongl. Maj:ts Nådiga afgörande af dessa, honom egentligen tillkommande, hushållsmål; hvaivid vår förhoppning synes vara ganska säker, att Kongl. Maj.t, med sin stora omsorg för Fäderneslandets väl, med nådigt välbehag anser hvad som, i förenämnde afseenden, från Rikets Ständer kan framställas, såsom ledande till tarflighet och allmän förkofran. Om detta anförande, på något sätt, förtjenar Höglofl. Ridde-skåpets och Adelns benägna uppmärksamhet, får jag ödmjukligen anhålla, att detta Memorial mätte communiceras de öfriga respectiva Stånden. Begärdes på bordet. Herr von Quanten, Carl, uppläste följande: Vid betraktandet af de inånga förklaringar, som inkommit öfver den allmänt åklagade på Landtmannavaror, får jag äran anföra följande : Att den allmänt åklagade penningebristen existerar, är en sanning, så vida man bör göra afseende på en hel Nations röst, hvilken äfven styrkes af den mängd executoriala utmätningar, som nu på ett halft år ägt 2S0 Den 13 April. rum, och som komma att fortfara, så vida Kronoutlagorna skola utgå. De indragningar Banken gjort, hafva ej kunnat verka så stark minskning, då på andra håll, genom Riksgäldsoch Discontsedlar, rörelsekapitalet nästan blifvit ökadt till samma numeraire, och förekommer det ju hvar och en besynnerligt att då finna rörelsecapitalet så oändligt förminskadt.