Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enffillda Personers RäkcnsVaps-Böcker kunna ef ransaka6 och deras Penninge - förråd räknas af andra, uran at förstöra mangen , hwars rörelse är af den be» ffaffenhet, at framgången beror Utaf Allmänhetens begrep om desi rikedom, da emedlertid osta hans ställ, uing är i sjelfwa werket mindre fördelaktig i det afseendek. All förmögenhet, som til utslaget ar owisi eller underkastad hastiga omwäxlingar, kan man es begära «t den kil fullo upaiswes; en siik förmögenhet kan lik. WÄ wara ganska stor. En man til exempel har ems rL95 fenllga Summor i Skepps-Parter uppå Utrikes Fragthandel, en del försäkrad, en del intet; Fartyg gä förlorade och dermed en betydlig del af hans Rikedom» Sadant är lämpligt lil manga andra, och swart är ar finna någon allmän beskalmings-grund, hwad sätter beträffar i dylika fall. Emedlertid inses lätteligen, hwad stor och obcstämmd Summa förmögenhet derunder gär obeskattad. At kemna sä grannlaga amneus afgörande til Ta« Krings-MänS godtfinna.ide, och som detsamma innebär, til möjligheten as den inflytelse, som eget imeresls, FörelrädeS-wänskap, hätskhet, asmund, sorglöshet, okunnighet och rädsii kunna hofwa pä dem, är ttvifrvelrutan något som pakallar eftersinnande. Edgång framställer sig da, såsom ntwag i stäft let, wid twifwelaktiga tiifällen. Men äska upgift pä Ed i sädana fall, da falsk Ed lemnar winst igenom undantag, är äswentyrliqr; det ar ock at påfordra, ak wittna emot sig sjelf, och ger anledning kil menederi; den mindre grannlaga undandrager sig, och tyngden faller uppå den ärliga. Af det ena och andra upstar manligen obefogade misstankar och inbördes tilwitelser, aswundsjuka pä dem som bliftva skonade eller synas fa wara, samt sluteligen et allmänt wisinöje»
xä bcrdet hwilanoe Bclan, kan - Den z JanUartL. kande, om den arliga underhällssumma som borde anslag till för delia Konung Gustaf Adolph, Dest Gemål och närmaste Brost. Arfwingar; hwarom de vfrige Respecliwe tzt-tanden genom ProkocollsUtdrag skulle wörvsamk och manligen underrättas, dir Mprs. Lx ?rotoco!Io. 8. L ^lägLr«li», S. D. Emedan Bonde-Ståndet kill öfwerlägtung sörehafr Hdglofl. Stats U skottelS Prococolls-Uk. Drag den8slst>edne Nowember, bwilket den uste i denna manad biiiwic uppläst och pä bordet lågt, rörande förläning pa sv ar af Leckö Kungsgård till Herr General Lieme,ranten, m. m. Friherre Vfeälsrcroutx; sa har Bvnde.Skandet under fullkomligt erkännande af Herr General LiutenantenS utmärkta förtjenster och dest tvid flere tillfällen ädagolagde nit för Fäderneslandets räddning, bifallit hwad Stats Utskottet, uti berörde P-otocollS'Utdrag föreslagit, med »vilkor att sädank icke ma ansts tasom prejudicat i framtiden, samt att Sm,idet jämwäl i samnranhang dermed mä yttra den önskan och förbehåll, alt det ä Leckö warande Slott icke ma pa allmän bekostnad widare underhållas, dä Denna skyldighet icke bliMt Förläningen bifogad. Genom Protocolls-Utdrag skulle de öfrige Respectiws Standen härom wördjamt och manligen under, »ättaS. Dt lu^rs, Dx Urotocollo. 8. L» Ilä^äräb, S. D. Den z Ianuarki.
Den unge mannen blef blek som snö, på den snabba blixten i hans öga märkte jag, att han med ens uppfattat faran, hans läppar öpp nades och slötos, men intet ljud kom fram. Slutligen gjorde han våld på sig, vände sig mot flickan, som ännu log, grep häftigt hennes hand och dragande henne med sig, började han af alla krafter springa i riktning mot stranden. Den stackars flickan förstod ej farans verkliga vidd, men hon anade, att det måste vara något allvarsamt. H o n sprang så länge hon orkade, men slutligen nekade hennes lemmar att göra tjänst och hon kunde knappast draga andan. » Spring, Alli, » flämtade hon, i det hon sökte draga sin hand ur hans. » Jag kan inte mer. » Han stannade tvärt, men endast en sekund, den nästa hade han lyft henne i sin famn och fortsatte nu sin språngmarsch. Jag hjälpte honom så mycket som möjligt genom att drifva på. Han var lång, stark och muskulös, och den oerhörda ångesten jagade honom framåt m e d fördubblad hastighet. Han kände knappt bördan i sina armar. Ett nytt dån, dubbelt starkare än det förra dref honom än snabbare framåt, då han plöts ligt hejdades af ett klagande rop från flickan. » O, se Alli, där, där framför oss! » Och han såg. I den tilltagande skymningen upptäckte han ett litet stycke framför dem en bred remna i isen, ett gapande svalg, hvari en mängd isstycken hvirflade omkring. Det tycktes, som om vid denna syn en tyngd lade sig öfver hans nyss så spänstiga leder, hans domnande armar släppte sitt tag o m den unga flickan, som snart stod på isen framför honom. Nu lade hon båda händerna på hans axlar och seende honom rakt i ögonen, frågade hon med osäker röst: » Alli, äro vi förlorade? » Han såg på henne, uppfattade i en enda blick all hennes skönhet, hennes älsklighet, hennes bedårande friskhet och fagra ungdom lighet och utbrast därpå lidelsefullt: » Nej, måste! » nej, det måste finnas räddning, det Hans röst drunknade i som nu åter brusade fram, der deras fötter, men hon och åter upprepade orden: det väldiga brak, skakande isen unsåg, att han åter det måste.
N.o io4, äng. föreslagen ordning för tillsättande af kronolänsmans-tjenster och villkor för befordran till sådana tjenster. Hr von Rosen, Georg: Jag bär icke varit närvar, i Etsk., då detta beslut fattades. Jag afstyrker den hemställan till K. M., som Utsk. föreslagit. Jag vet icke huru en sådan examen skall gå till. Jag vet icke huru man skall Den i4 October e. m. 333 kunna specificera kunskapsprofven, då en landshöfding, i närvaro af en landssecreterare och en landskamererare, skall examinera en länsman. Jag vet icke hvad en sådan examen skulle tjena till, eller hvad den skulle betyda; ty sökande kan stå sig illa i examen och blifva en duglig länsman. Han kan stå en förträfflig examen och blifva en dålig länsman. Jag har mig bekant, att motionen är afslagen af BondeSt. i dag, af det skäl, att dess ledamöter äro mycket rädda för lärda länsmän. Jag tror, att de se saken rätt, och utan att vid detta tillfälle mycket orda härom får jag vördsamt föreslå, att Utsk:s betank. måtte afslås. Frih. Gederström, Jacob; Jag skulle med den siste talaren instämma i begäran om afslag å betänk., om icke detta betänk, innefattade ett par punkter, som Utsk. afstyrkt, och som jag icke vill bifalla. Jag nödgas således här inskränka mig till att begära återremiss. Utsk:s förutsättning att den examen, som nu blifvit föreslagen för länsmännen , skulle tjena dertill, att de kunde vinna befordran till landt-, stats-tjenster i allmänhet, är icke riktig, emedan en sådan examen icke skulle medföra competence dertill. Utsk. har icke uppgifvit i hvad stycken en länsman borde examineras, utan sagt, att det bör ske efter de närmare bestämmelser K. M. kan finna lämpligt att meddela. Utsk. har således icke gjort sig reda för hvad en länsman bör känna, och således ej heller velat tillstyrka Ständerna att hos K. M, derom göra framställning vid begäran om examen.
- Finsk tidskrift, n r 3-5 - Hemmet och samhallet, a r 8-5 - Rot1 ja Yhtelsknnta, n r 2-4 - Nyhnde, n r 5-8 - Kmnden og Samfundet, n r 2-5 Hvad vi vd, ii r 10-21 - FnglishWoman ' s journal, n r 8-20 - The revlenr moman ' s review, u-r 2 of reviews, n r 1-3 Deutsche Hausfiauenzeitung, n r 10-22 - Neue Bahnen, n r 6-1-1 - Frauenberuf, n r 2-5, - Das Magazin - fur Litteratur, n r 10-22 - Die Lehrerin, n r 12-16 - Le dkoit des feliimes, n r 390, 391, 393, 394 - Till Fredrika-Bremer-Förbundet insända böcker, Akaaeniiskabokl~ctnddn, Upsala: P Waland, ~ r j n n i n ~ a i F. &amp; G. Bcijer: Nytt bibliotek foi berattelser, kultiiroch reseskildringar, utg~fna - af B. W d t r o m II W. Bille: WK ~ ~ t m k Skogen o, susar - E Lyall, ball er ormen berattar sin egen historia Alb. Bonnier: Stadentioremngen Verdandis smhskrifter; 29-32 Palilcranfi &amp; C: o: C Hohberq, Carl XV som enskrld man, konnng och konstnar, h 7, 8 Hiertas bokförlag: E fixes, Markvardiga kvmnor 2 dra ser, h 1 Ad. Johnson: D - Galztxzi, Du skall icke drapal P. A. Norstedt &amp; Söner: Holland, H S. och W S Rockstro, Jenny Lind-Goldschinidt, hennes tidigare lif och bana som dramatisk konstnar och shng erska 1820-1851 Faltskiiskurs för kvinnor.
I öfrigt vidblifver jag ock mitt förra yrkande, att hvad som anslås till samtlige Fästningarne må i en summa öfverlemnas till Kongl. Majits disposition, och har alldraminst kunnat dela den mening, att de 5o,ooo R:dr, anslagne för Stockholms befästning, skulle derifrån göra ett undantag. Sedan Herr Petré har ansett lämpligt, att uti sin Reservation inblanda och fortsätta den tvist han med mig öppnat inom Utskottet, i anledning af det yttrande jag skall hafva afgifvit i Borgare-Ståndet, då Utskottets första Betänkande, i anledning af Konungens Proposition om extra Sitits-Utskottets Uti, N.o aji. anslag, så nödgas -jag, ehuru ogerna, förlänga ProtocolJs-Utclrnget, som afgår med Betänkandet till Riks-S.lånden, med intagande af ordalyd elsen af mitt anförande i Borgare-Ståndet, sådant det blifvit nppfatladt af Ståndets Secreterare i den punkt, sorn Herr Petré lärer åsyftat, så lydande: —. ”Jag-erkänner jemväl, att jag saknar den kunskap, sorn erfordras, för alt bedöma, hvilka behof mest påkalla anslag. Derföre är ock min afsigt att föreslå, det rnå Ståndet yttra sig öfver anslagen till Fästningsverken i en summa, enligt 5:te, 6;te, yrde, 8:de, egde och io:de punk terne, och att det rnå bero af Kongl. Maj:t alt bestämma användandet. Detta är enda sältet, hvarpå Rikets Ständer kunna bedöma saken, då detailerne på en gång öfverlemnas till Kongl. Maj:t, då det säges, att lill dessa Fästnings-verks iståndsäIlande öfverlemnas den eller den summan, sorn får af Kongl. Maj:t användas, der den bäst behöfves; och jag är öfvertygad, att det ej arbetas ändamålsenligt med allt för små summor.
Skrifvelses innehåll; samt begärdes på bordet de öfriga propos:ne, nemi.: i:o med förslag till förordningar ang:de dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning; 2:o om antagande af en författning ang:de mord, dråp och annan misshandel; Den 5 November. 115 3:0 angtde uplåtande till Norrbottens Läns Hushållningssällskap af gamla länsfängelsebyggnaden i Piteå; 4:o ang:de uphörande af de inom Lappmarkerne i Norrbottens och Westerbottens Län under namn af domareoch tingstol knaster utgående afgifter; 5:o ang:de befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands Län; 6:0 ang:de ett pensionstillskott från Allm. IndragningsStaten åt Majoren vid Göta ArtilleriRegemente Johan Wilhelm Westerling, vid afskeds erhållande från innehafvande beställning på Stat; 7:o ang:de Löjtnanten vid Svea ArtilleriRegemente Nils Robert Themptanders upförande till pension å Allm. IndragningsStaten vid erhållande afsked ; 8:o ang:de pension å Allm. IndragningsStaten för Löjtnanten vid Första LifGrenadierRegementet P. J. C. Loenbom; 9:o ang:de sinnessjuke UnderLöjtnanten vid Jönköpings Regemente Carl Arvid Forshalls upförande till pension på Allm. IndragningsStaten; 10:o ang:de t. f. FältLäkaren m. m. Doktor U. Miillerus upförande till pension å Allm.
Har ni ett koncept, så kan saken repareras, och vi få intaga den; i ' alla händelser skola vi natiirligtvis ersätta eder. Då ni begärt initt onidöme, vill jag namna, att ni har afgjord fallenhet, som enligt all saiinolikhet kan utvecklas. Högaktningsfullt Ernst Beckman. Jag 1Ht Chr. läsa brefvet, af två skäl: först darföre att Iran hyser ett visst inisstroende till min korrespondans, alldenstiind den sker med herrar och ej med damer, och sedan därföre att han icke alls tror på mina anlag, utan endast anser mitt skrifveri knnna vara mig sjalf till ett, tidsfördrif; om jag tror annat, menar lian det vara illusion. Den tanken gör naturligtvis, att han niisstycker mina litterära sysselsättningar, om lian an icke nänns att yttra någonting därom till mig. Han har en inycket dhlig tanke om oss fruntimmer, den gode postmästaren, På Beckinans rne&amp;elande hade jag ingenting att svara annat än att beklaga förlusten, enar jag icke äger så inycket som en rad kvar af den förstörda novellen, hvilket jag finner mycket tråkigt, ty den var ratt hygglig. Understrykningen under &gt;särdeles, hade Beckman gjort i sitt bref, det ar darföre jag också har den. Har jag hälsan i sommar och Gud vill, så tanker jag att skrifva några skisser och noveller till; i slutet af september borde jag så resa till Stockliolin f.ör att skaffa någon förlaggare, antingen s i att de soin en serie intages som följetong i en af de större, dagliga tidningarne, som t. ex., Aftonbladet, eller också iitgåfves i bokform, viii gallrade och öfversedda; Iielst innan den egentliga j~ilmarknaden eller ocksi först pk nyåret. I 8tockholin borde jag stanna minst en vecka, högst tre veckor eller fjorton dagar; boende i familj, natur ligtvis. Men allt det diii. ar ställdt pk framtiden. trettiotalet, liar inan likväl ingen tid att förlora.
Till Post-Verkets Stat och utgifter 35mooo:^50>000. Charl* Expeditions-Ulskoltels Förslag till und. Skrifvelse N.o 3 j2. i6t Transport 3,407,500: 4>o38,5oo. 4:0 Chartae-Sigillatae-medlen 357,000: 5:o Bränvins-medlen 7^0,ooo:4 5i4 5oo tillsammans R:dr Banco 8,553,000. härvid dock oberäknadt den till Statsbehofvens f3'llande serskildt af Rikets Ständer anvisade andel af allmänna Bevillningen; och äro, i anseende dertill, att de uti förestående summor inbegripne förhöjda tulloch bränvins-inkomster icke komma att inflyta för år 1835, berörde års tullmedel påräknade till allenast 2,700,000 — och bränvinsmedel till 43o,ooo R:dr, eller 570,000 R:dr mindre än för i836 och följande år, hvilken skilnad kommer att serskildt ersättas på sätt Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 5 dennes närmare innehåller; hvadan Statsfyllnadssumman, som för år 1835 utgör 1,715,190 R:dr, blifvit för i836 och följande åren bestämd till 1,145,190 R:dr Banco årligen. I öfrigt hafva Rikets Ständer skolat i underd. anmäla, att, vid beräkningen af Stats-Verkets ordinarie intrader, någon på beloppet mera inverkande förändring icke egt rum; och, i afseende på de extra ordinarie inkomsterne, få Rikets Ständer i underd. åberopa deras om hvarje inkomsttitel serskildt under loppet af detta Riksmöte till E. K. M. aflålne underd. skrifvelser. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 Maji i835. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 9 Maji 1835.
Det är en ganska afgjord sak, att Pluraliteten af Nationen är emot Canal-arbetets fortsättande; och att missnöje således skulle yttras, om folkets pålagor i stället att, såsom man förmodade, nedsättas, tvertom ökas; och jag tror derföre att det icke skulle vara alldeles otjenligt, att lyssna och rätta sig något efter allmänna opinionen; oaktadt från ett och annat ljust hufvud under denna Riksdag utgått den yttrade tanka, att Representanten borde sjeljständigt besluta, samt såmedelst gifva Opinion åt folket, i stället för att taga sin från detsamma; äfvensom, att det vore värdigt Representationen bjuda Opinionen spetsen, och att den Regering och det Land, der man vore svag nog att bry sig om Opinionsfantasierna, vore att beklaga. — Jag anser Representanten ovilkorligt förbunden att lyda Opinionen, som är folkets röst; och Dén i3 April/ *77 och ve det Land, der denna regel ej följes. — Ludvig den XVI blef olycklig, emedan Ministeren i Frankrike bjöd allmänna rösten spetsen; och Grefve Fersen blef ett offer, emedan lian trotsade den om honom, fastän högst oriktigt, fattade Opinion; och hade väl 1809 års händelser aflupit såsom de gjorde, om ej allmänna rösten medgifvit det? Jag vill ej upptaga tiden med att måla en tafla öfver de vådor, som i ett samhälle kunde uppslå, då Representanterna trotsa, eller bjuda folket spetsen. Jag anser Allmänna Opinionen höra vördas, äfven om den någon gång kunde vara missledd, Hos den ligger makten, och olyckligt det Land, der den tvingas att låta känna sin styrka. I det ögonblick , då dess kraft blir uppmanad, är den fasansfull, och — om den då blir grym, så får orsaken tillskrifvas den, som af lättsinnighet eller öfverdåd bjudit spetsen, då det minst behöfts.
Arfvode, Vicarie-, angående bestämmande af ett för Adjuncten i historien vid Upsala Universitet, så länge han för Professoren Geyer ombesörjer tentamina och examina. XII. B. 326. A. 463. XIII. E. 6.1. — Boupptecknings-, om ändring af beräkningsgrunden för magistraternes. XIII. B. 7)5. XIV. Å. 3)3. XIX. U. 2i5. A. 4)5. — för emottagningen och utdelningen af de vid Riksdagens slut öfverblifna exemplar utaf RiksSlåndens protocoll samt bihanget dertill, m. m. XXII. B. 207. XXIII. — Riksdagsmanna-, om förändrad grund för. Se Brandstod. — om anslående af, åt den Riddarhuscancellist, som har befattning med upprättande af vissa anteckningar till ( ) completterande af de genealogiska samlingarna. Arfvode, om förhöjning uli ett Postinspector C. F. Lindstedt tillagdt. Se Lindstedt. Arfvoden, Notarie-, för BankoUtskottet, angående. I. A. 3 16. — för Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, angående. IV. B. 5i2. A. 534. — Notarieoch cancellistför ConstitutionsUtskottet. IV. B. 588. V. A. 61. — Cancellist-, angående begäran om tvänne för ConstitutionsUtskoltet. V. B. 347. A. 357. — för extra cancellibiträde i Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, angående. XXI. B. 225. XXIII. A. 121. — för Rådhusrätterna i Rikets samtliga stapelstäder, för behandlingen af lullmål. VII. B. 297.
Uti högstberörde den 10 sistlidne Juli till Rikets Ständer aflåtna och fran samtliga Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade proposition har Kongl. Maj:t behagat i Nåder meddela att, sedan Seraphia Lindskog, hvilken, såsom faderoch moderlös, blifvit vid sju års ålder upptagen af sin fadermoder i Jerlåsa församling inom Upsala län, oafbrutet tillhört denna församling i tjugu år och derstädes ogift allidit den 27 Juni 1851, utan att någon hennes arfvinge då varit känd eller sedermera, till följd af tillkännagifvanden derom i allmänna tidningarne, sig anmält; samt Hagunda härads-rätt under den 30 sistlidne Mars förordnat, att Lindskogs qvarlåtenskap, som, enligt hennes förmyndares då afgifna redovisning, uppgått med tillagde räntor, till Ett Tusen Tjuguen R:dr 23 sk. 7 rst. b:ko, borde Kongl. Maj:t och Kronan tillfalla; så hade Jerlåsa församling genom befullmäktigadt Ombud, sin kyrkoherde, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att Kronans rätt till ifrågavarande dana-arf måtte varda på församlingen öfverflyttad, till bildande af en fond, hvars ränta skulle årligen användas till understödjande af fattiga barns skolgång.
Maj.ts Nådiga Förordning om Myntfoten af den 25 Junii i83o, fortgått efter hvad å Kongl. Myntet mcdhunnits, och Fullmägtige hafva, i enlighet med MyntStyrelsens Reqvisitioner, låtit aflemna gröfre Silfveroch Kopparmynt till erforderlig loyering. Då Bankens förråd af nytt och gammalt Silfvermynt, användbart till utvexling, vid början af Mars månad innevarande år uppgick till ungefär 2,5oo,ooo R:dr, så hafva Fullmägtige då bestämt den derefter blifvande utmyntningen till 5oo,ooo, deraf Fullmägtige medgifvit alt i5o,ooo R:dr skulle få utmyntas i halfva, 25o,ooo R:dr i åttondedels och de återstående 100,000 R:dr i tolftedels Riksdalrar. — Vid den af Revisorerne den 11 dennes anställde Inventering befanns Bankens Förråd af Silfvermynt uti General - Cassorne utgöra 3,o58,8i2 R:dr, hvaraf i,86o,i5o R:dr präglade efter den nya Myntfoten, nemligen 39,750 R:dr uti hela, 205,200 R:dr uti halfva, 904,400 R;dr uti fjerdedels, 571,650 R:dr uti åttondedels och 129,150 R:dr uti tolftedels Riksdalersstycken. — Inventeringar hos Kongl. Myntet, i öfvervaro af ett Bankens Ombud, hafva i föreskrifven ordning blifvit förrättade i Januarii månad åren 1831 och i832. F I anledning af hvad förra Revisions-Berättelsen (jpag.
Då nu Napoleons herravälde alltmera utbredde sig, böijadé Monsieur Debonale frukta, att glåpordet skulle kunna bekomma honom sjelf illa, hvarför han * i en ny upplaga af grammatikan insatte Bernadotte i stället för Bonaparte. Men då ville olyckan, att Bernadotte icke långt derefter anlände till Hamburg som högste befalhafvaie! Någon bestallsam frambar grammatikan och i första uppbrusningen lät Bernadotte seqre-strera alla tillgängliga exemplar af boken. Derjemte lat han kalla till sig hr Debonale, men sedan fursten hållit för honom en välförtjent straffpredikan, erhöll han exemplaren tillbaka jemte ett kontant bidrag ur Bernadottes kassa för en blifvande ny upplaga, utan något exempel på lyckliga röfvare! Det andra humoristiska påhittet af guvernören är detta, att då Bernadotte en afton mot vanan ville besöka teatern, fana han den af honom betalta logen redan besatt och för öfrigt hela teatern så proppfull, att han utan vidare måste bege sig hem igen. 1 förargelsen lät han följande dagen häkta teaterdirektören och satte honom inom lås och bom i sjelfva guver-nementsbygnaden. En senator infann sig då, bedjande om nåd j för direktören och erbjudande sig att i hans ställe utstå fini gelsestraffet. Fursten förklarade sig benägen antaga anbudet, men iaste derjemte senatorns uppmärksamhet på, att han icke kunde bjuda på någon anständig arrestlokal, eftersom man icke försett honom (Bernadotte) med annat än gamla maskstungna * I sjunde bandet af » Ur svenska hofvets och aristokratiens lif » .möbler, hvilket visserligen kunde vara godt nog för honom öjelf såsom en gammal soldat, men ingalunda anstode en senator. Vinken togs ad notam, och snart var guvernementshotellet för-sedt med alla möjliga beqvämligheter. SÄ mycket om Bernadotte i Hamburg. Jag skall nu öfvergå.till mina handskriftstudier rörande Bernadotte i Sverige, nämligen i arkiven i Paris och London.
43 landtbruksmöte vackt och framställningen härom af Landtbruks-akademien understödd, men att Kongl. Maj:t, då åtgärder i sådant syfte på sina ställen redan kunnat af hushållningssällskapen eller genom enskildes försorg vidtagas, icke funnit frågan, i dess föreslagna utsträckning, för det närvarande böra föranleda äskande af det betydliga anslagsbelopp, som härtill skulle erfordras. Men då jag, med kännedom härom, dock vågar vördsamt påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet på Jemtlands behof i detta afseende, sker det i förhoppning att Jemtland skall anses vara bland de provinser, der företrädesvis en sådan åtgärd af omständigheterna påkallas. Jemtlandshästen har väl redan tillvunnit sig ett godt rykte för styrka, uthållighet, oömhet och lättföddhet, hvilka egenskaper ännu göra honom såsom arbetshäst begärlig, och den framställning, som, efter hvad nämndt är, nyligen utgjort föremål för Kongl. Maj:ts pröfning, afsåg just att taga bättre vara på Norrlands för jordbruket passande hästrace och göra den landet till godo; men långt ifrån att i denna omständighet se ett skäl för att sätta Jemtland tillbaka för andra, i afseende å arbetshästar mindre vällottade orter, synes mig fastheldre, och intill dess omständigheterne kunna föranleda några allmännare åtgärder till hästafvelns förbättring, den provins redan nu förtjena att med en sådan åtgärd gynnas, hvarest nämnda afvel med ett allmänt intresse omfattas, hvarest passande betesmarker ymnigt förekomma, hvarest hästen framför andra husdjur med omsorg uppfödes och vårdas, hvarifrån hästhandeln redan tagit väg åt andra orter, och hvarest det alltså ligger så mycket större vigt uppå att den inhemska racens goda egenskaper icke förspillas eller försummas genom bristen på några goda afvelsdjur, hvilka det dock för den mindre jordbrukaren, — och andra finnas icke i Jemtland — möter svårigheter att anskaffa, liksom en sådan åtgärd äfven öfverstiger Jemtlands hushållningssällskaps krafter.