Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Gottlands National-beVärings behof finnes i staden en undervisningsanstalt i de ämnen, som tillhöra linie-oflice.rs-examen, äfvensom ett artilleriinformatiousverk; under år 1842 är på grund af dertill lemnadt statsanslag en lägre navigationsskola öppnad för 30 elever; dessutom finnes härtill en förberedande skola för skeppsgossar och jungmän, som sedan några år varit i gång 30 och besökes årligen af omkring 20 elever. Skolan underhålles af Gottlands S j ö in a 11 n a -S ä 11 s k a p. Gli Frunlimmers-Samfundets skola, numera efter Samfundets höga beskyddarmin! kallad Drottning Desiderias skola, undervisas omkring 40 fattiga flickor, utom i läsa och skrifva, äfven i sömnad; hvarförutan linnes en af Borgerskapet inrättad söndagsskola, hvilken, genom frivilliga bidrag af stadsboerna underhållen, flitigt besökes af handtverks-lärlingar och några gesäller. För bemedlade föräldrars barn underhålles och förestås af en prestman en vexelundervisnings-skola, som nu besökes af 65 barn. Enligt Borgerskapets gjorda löfte för vinnande af nådigt bifall till ansökan om en tredje lärare vid apologist-skolan, skulle en förberedande läroanstalt till apologist-klasserna alltid underhållas i staden, och hvartill nyss omförmälde vexelundervisningsskola var afsedd, som då ägde en rymligare lokal. Flere mindre privata skolor finnas äfven, de fleste för flickebarn. Länets helsovård är koncentrerad i staden, hvarest hospitalet, kurhuset och lasarettet äro belägne, äfvensom apotheket, det enda i Länet befintliga, hvilket dock för behofvet är befunnet tillräckligt; båda Provincial-Läkarne äro äfven boende i staden. De fattiges antal inom staden är beklagligtvis stort, och får staden stundom tillökning i deras antal genom afsigkomna bönder, hvilka för en ringa penning inköpa någon gammal koja, och efter kort lid med talrik barnskara falla stadens fattigvård till fast.
Orättvisan af det tvång och den beskattning, som genom omförmälda anordningar pålagts vissa klasser af städernas invånare, har nu blifvit hos Rikets Ständer anmärkt, äfvensom förslag blifvit framställda till sålunda förändrad lagstiftning i berörda hänseenden, att äfven sterbhusdelegare i städerna må åtnjuta samma rättighet som rikets alla öfriga innebyggare, nemligen att till bouppteckningsoch arfskiftesförrättare välja den de hafva förtroende för, eller att berörda lagrum bringas i hufvudsaklig öfverensstämmelse med 6 Kap. i Lagberedningens förslag till Årfda-Balk, men att förändringen icke skulle inträda i full kraft och allmän tillämpning inom de särskilda stadskommunerna, Expeditions-Utskottets Förslug till anderd. Skrifvelse, IS: o 34. 21 förrän deras i detta hänseende skattskyldige innevånare genom laga kraftvunnet beslut bestämt den ersättning till nuvarande Magistralspersoner för upphörandet af omförmälda slerbhusprocent, hvarmed desse åtnöjas. Rikets Ständer hafva också icke kunnat undgå att finna, det ifrågavarande undantagslag är till sjelfva sin grund obillig och ofta för ett sterbhus måste kännas tryckande. Äfven Lagberedningen har delat denna åsigt och ansett friheten i val af bouppleckningsoch arfskiftesförrättare böra göras allmän, ”enär den på ståndsskilnad grundade nuvarande olikheten ej kunde komma i fråga att bibehållas”. Men oafsedt det missnöje, som en sådan olikhet alltid mäste väcka hos de tillbakasatte, lärer obilligheten af sjelfva beräkningsgrunden för bouppteckningsprocenten utan svårighet af en hvar inses. Ty då denna grund är summa inventarii, utan afdrag för skulderna, kan lätteligen inträffa, ehvad boet är stort eller ringa, att den behållning, som eljest skulle uppstått, åtgår till bouppteckningsarfvodet, eller till och med att boet, just för detta arfvode, stundom måste afträdas till konkurs.
— Frågade Alf, missnöjd öfver det otidiga nit, som han förmodade hos Malkolms betjent. — Nej, derom vet jag ingenting? Har man också stulit en rock? — Åh nej, derom är icke värdt att tala. Vi saknade en sådan, men den har kanske kommit till rätta. Hvad är det nu? — Att misstänka någon i detta hotell, der jag varit anstäld i tjugo år, att visitera hela huset, detta hus, som är kändt i hela verlden, som varit besökt af prinsar och hertigar, der marskalk Lannes och Ney varit logerade, och generaler och furstar och sjelfva kejsaren ridit förbi, att misstänka en stöld i detta hus! — ropade kocken, svängande med sin stora köksknif på ett sätt, som åtminstone satte de omgifvandes näsor i fara. — Men lugna er nu, hr Latoure! Se så! Man får ursäkta honom, han är fransman, och han ville, att vi alla skulle samlas här, ser herrn, för att ”inlägga en protest”, som han sade till värden, — tillade den lilla uppassaren, som stod Alf närmast. — Men säg mig då, hvarom frågan är! — Jo, ser herrn, saken är den, — började en äldre karl, som klef fram ur gruppen och besvarade den förvånade Alfs fråga, — att lady Howard, som bebor andra våningen här i hotellet, har saknat ett diadem af gröna juveler. Hon bar det i går afton på balen vid Langenau, och hennes kammarjungfru inlade det i ett etui som vanligt, när hon kom hem, men i dag på morgonen var det försvunnet. — Var det inne i hennes eget rum, som juvelerna varit förvarade? — Ja, i hennes sängkammare. Det skulle likväl ha varit på toilettbordet vid fönstret som fodralet legat qvar öfver natten. — Men var icke dörren stängd? — Jo, miss Brown hade tagit ur nyckeln, som hon brukar, men uppassaren för den våningen har också en nyckel naturligtvis, och derför så ha vi alla blifvit misstänkta. Man kan icke undra derpå. Imellertid har man undersökt hela huset förgäfves. Ladyn har nu lofvat hälften af juvelernas värde åt den, som kan skaffa dem till rätta, och polisen gör allt hvad den förmår.
Naj:t en8liildt i underdäniglret gnrnält, den gs Kongl. Naj:t den 28 Kugu8ti 18/^1 i Käller tillförordnade Kag8eredning ännu ielce liunnit tillsollo as8luta gran8l<nillg6n gs lördaget till n^ Lriini nal-Kag, vore <let Kongl. Naj:t8 Kärling aKigt att, för pä8lr^ndandet gs clettg grBete, sör8tärlig nämnde Kag8eredning med tre n^a arBetgnde leclgirröter, i hvilket gs8eende Kongl.'Naj:t ämnat ut8s oelr förordna Bör8te Kxpedition8- 8eer6t6rgren oelr lliddaren /. 6l. /l/e/re^ik, 8»01 t ?rosek8 irerne .luris Doetore, ne ^o/ru?r oclr /K/m K/v/i //e/'g^(//r/ — Ösver livilliet allt Kongl. Naj:t ville i Kader inllsmta 8tat8-B(ädet8 underdäniga utlåtande, innan Kongl. Naj:t fattade Oe88 Kädiga 6e8lut i detta ämne. K,8titik8-8tgt8-iV1ini8tern tillliännagaf i underdänigliet, att, 8edan KagBeredningen gsgisvit underdäniga lretänlianden angående I)om8tolarne8 organisation, de stral!', som i n^ (l> iminal-Kag Böra Bestämmas, saint Börlilrnings-Lomiteer, Bade Beredningen oalBrutet varit sysselsatt ined granskningen gs förslaget till 8ädan
Inom Westernorrlands län funnos vid 1860 års slut det i bifogade tab. N:o 10 upptagna antal Tab. N:o 10. hemman och lägenheter af hvarje slags hemmansnatur, med det för hvarje klass utförda taxeringsvärde. Under qvinqvenniet äro inga hemman upptagna ur ödesmål. Jorclafsöndringar på evärdlig tid äro Tab. Litt. Från krono till skatte äro under qvinqvenniet omförde de i nedanstående tab. Litt. Bb uppförde mantal. Rörande antalet nyskattlagcle hemman och krononybyggen lemnäs upplysning i sammanhang med redogörelsen för afvittringen. Om de under femårsperioden verkställda laga skiften redovisar tab. K:o 11, hvarvid anmärkes: Tab. N:o 11. att de skiftade ägorna således utgöra tillsammans 1,940,558 qvadratrefvar, samt att inga heinmansklyfningar, utan endast under åren 1856—1860 fastställda laga skiften äro tagna i beräkning. Att uppgifva antalet qvarstående oskiftade byalag och enstaka hemman låter sig svårligen göra, men att laga skiften hafva ett välgörande inflytande på jordbruket, kan lika litet bestridas, som att allmogen väl inser den fördel dessa skiften medföra, örn ock en och annan jordägare ännu derifrån låter afskräcka sig af de betydliga kostnader, som åtfölja förrättningarne. Utflyttningsunderstöd har under qvinqvenniet utgått till följande belopp: Är 1856 R:dr R:mt 7,017,49. Är 1859 R:dr Runt 2,295,gg. Summa R:dr Runt 28,298,71. Tab. Litt. Aa. Bränvinsutskänkningsoch minuteringsställen. Hernösand Utskänkningsställen. Utminuteringsställen. Summa. Afgift. Bb. Frän krono till skatte omförde nu 16 mtal. Utan lösen till skatte omförde nybyggen under frihetsår. Summa mantal. Afvittring. Statsbidrag. Rotering. Tab. Litt. Cc.
En källas lugna sorl och hafvets raseri, Norrskenets ljungande och månans sympathi, Midnattens dystra tid och alla dagens stunder, – Allt målar jag, i en och samma symfoni; Ja! när jag vill gå långt uti min fantasi, Jag målar snöbollar, skridskooch släd-parti, Cytherens blomsterfält och Lappska drifvans glitter, Och domsbasunens dön och siskans ömma qvitter. Engång ville dock Envallsson äfven pröfva sina krafter inom en högre rymd; och så uppkom hans ”Gustaf Eriksson i Dalarne, Drame i tre akter”; ett lyriskt skådespel med musik af Stenborg. Man har sett, att både Konungen och Hertigarne med sin närvaro hedrade dess första uppförande 232. Att han ej lagt ringa vigt på detta försök, eller på sin afsigt dermed, ser man af företalet. Han säger der, bland annat, sedan han omtalt att han nu valt det för hvarje sann Svensk yppersta ämne: ”Vi hafva ännu icke något original af detta slag; och det första måste nödvändigt vara felaktigt. Jag fruktar ännu mer, när jag besinnar Svenskarnes ständiga kallsinnighet för deras eget, och deras benägenhet, att hellre nöja sig med det slättaste, endast det är på Fransyska. Men jag flyr i mitt hopp till de upplysta i nationen, och lystrar icke till väderhanar”. Här anropar han alltså en annan publik, än sin vanliga. – Men den luftkrets, till hvilken han med slikt val sökte lyfta sig, fordrade spännkraften af starkare vingar. Det bästa i detta skådespel, – der han föröfrigt ock ger dugliga knuffar åt läran om de ”tre enheterna”, – är Daldrängen Olas ariett i första akten: Vi Dal-drängar unga, Vi lefva glade och sjunga Hvar dag. De sysslor vi yrka, Ge helsa och styrka Och nöjen af hundrade slag. Arbetet mättar oss, Arbetet lättar oss, Arbetet kläder oss, Arbetet gläder oss! När du ser drängarna Ute på ängarna Brottas och svärma, Skall du dem härma Som jag. (O. s. v.)
Expeditions-chefen 3,000; Öfrige embetsoch tjenstemän 12,805: 16. 8 16 16 1 Kommendants-staten - 6,765: 16. — Tillkommer: från 2:dra hufvudlileln öfverflyttade löner för predikanter, läkare och vaktmästare vid åtskiliige fästningar 829: 40 — Krigs-akademien Allmänna Garnisons-sjukhuset Rese-stipendium för Militärläkare 6 30 — 46 1 _ ,. _ r Summa SBialella Armeen. Kavallerioch Infanteri-regementerne: Tillökning för bataljonsläkare 3,750: d:o i -anledning af roteringen i Jemtland (deraf förslagsanslag 1,900) 9,800: Indelta räntor och indelt spannmål, 1849 års anslag kronovärdi 235,855: 32. 3. Till trossens underhåll — Ersättning för utöfver markegångspris förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indelta regeinenternes marscher till och från möten. Reservationsanslag, (nedsatt) ! ,. _ . Summa Varf vade Armeen. Tillkommer: Löneförhöjning för 1 bataljonsläkare 130: d:o åt regementets pastor 200: gp 33 g Tillkommer: Tillkommer: Löneförhöjning för 1 bataljonsläkare . 130: d:o åt regementets pastor 300: qq p Oindelt spannmål, 1849 års anslag 10,164: •— •— Andra lifgardet: Penningar: 1849 års anslag 75,605: 22. 6. Tillkommer: Löneförhöjning för 1 bataljonsläkare 130: d:o åt regementets pastor 200: QqR. 99 fi Oindelt spannmål, 1849 års anslag 10,164: c /f .,7 ". ö n ' * ... • sr ea, Lotha och Wendes Artilleri-regemente. Reservationsanslag : Penningar: 1849 års anslag ' 347,444: 46. 6.
Slottet begagnas, utom till Länsfängelse, hvarom förut är i underdånighet nämnt, äfven dels till krono-spannemålsmagasin för Länets begge södra fögderier på fasta landet jemte Ölands Södra Mot, dels 49 dels till upplag för åtskillige sedan garnisonstiden qvarbefintlige ammunitionsoch trossvagnar m. m., och dels till depot för bevärings-, remtygsoch sjukvårdspersedlar åt beväringsmanskapet från södra delen af Länet, hvilket manskap nu mera, enligt Kongl. Brefvet den i4 November 1842, liar sina vapenöfningar å Kulltorps slätt, belägen 2 mil från staden, hvarförutan åtskillige till slottet hörande vindar, magasiner och källare, äro för Kongl. Krigs-Collegii räkning bortarrenderade till enskilde personer. Utom den så kallade gamla staden i sydvestlig riktning från den nya, finnes här äfven en annan förstad benämnd Malmen, norr om inkörseln till staden. Till Staden höra 1,285 tunneland jord af åker, äng och betesmark, hvaraf största delen fordom utgjort en by under namn af Hagbygärde, sorn Konung Gustaf II Adolph oell Drottning Christina donerat till staden. En del af dessa ägor är såsom embetsoch löningsjord anslagen till Magistratens medlemmar och till Biskopen i egenskap af stadens Kyrkoherde. Del öfriga tillhör dels staden gemensamt och utarrenderas för Stads-kassans räkning och dels enskilde personer, hvilka dertill förvärfvat sig ägande-rätt, hvarjemte åtskilliga jordlägenheter, som hört till slottet och för detta fästningen, under namn af fortifikations-jord, äro utarrenderade för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning. All stadsjorden blef år 1836 skattlagd till tio hela mantal. Staden äger en god och rymlig hajnn, till hvars förbättrande åtskillige kajbyggnader och andra anläggningar blifvit i sednare tider bekostade, dels af den nu mera upphörda handelskassan och dels af stadskassan. Inom stadens vallar finnas 4°° tomter, hvaraf de fleste äro bebyggda med tvåvåningars trädhus under tegeltak.
Fahlun hade fått 3me båtsmän mera än sladeu verkligen skulle hafva. I anledning deraf har staden klagat hos K. i\I., och K. M. har i gifven resolution anvisat detn alt söka ändring hos R. St. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Oansedt de hegge sista lalarne hafva fästat sig vid betänk. N:o 86, hvarigenom den fördel kunde vinnas att detsamma skulle kunna afgöras ulan discussion när det förekommer, så tror jag likväl det rätta vara, att nu endast hälla sig lill betänk. Gr. Horn har klandrat den grund, sora af Rikets sednast församlade Ständer och af K. M. är antagen, för bätsmanshållets utgörande, nemi. bevillningen. Jag skulle deremot tro, alt della just är den rälla grunden derför; ty jag kan icke se någon bättre grund än bevillning af den synliga förmögenheten, af hus och tomter och den borgerliga rörelse, som skaffar inkomst. Dessutom är den grunden sä nyligen antagen och båtsmanshållet derefter uppgjordt, att jag skulle tro, att äfven om den vore något felaktig, bör man bibehålla densamma så länge tills man med säkerhet fått kännedom om dess brister, hvilket jag tror ännu icke är förhållandet. Det är visserligen sant, att en representant frän Slockholm har väckt motion härom, men förhållandet är dock icke det som Gr. Horn tycktes vilja antyda, att Stockholms representanter i denna fråga blifvit öfverröslade, ty åtminstone inom det sammansatta Utsk., der, om jag minues rätt, del fans 2:ne representanter ifrån Stockholm, yttrade sig ingen af dem emot saken, ulan förenade sig med de öfrige Utsk:s-ledamölerne. Nu har jag sedermera äfven hört, att BorgareSt. bifallit detta betänk., så alt jag för min del icke kan finna något skäl för R. o. Ad. att bevilja återremiss, utan anhåller om bifall lill betänk. Frih. Palmstjerna:
Iv. Maj:t, jemte erinran att Ordförandens löneinkomst icke utgjorde mer än 6,000 R:dr, och att, då denna aflöning således hvarken motsvarade embetets vigt eller hvad hans vederlikar åtnjöte, densamma äfven syntes böra i någon mån förhöjas, förmält sig likväl icke i vidsträcktare mån kunna till ifrågavarande underdåniga framställning lemna bifall, än att E. K. Maj:t velat föreslå, att Rikets Ständer för nästinstundande stutsreglerings-period i anslaget för Sundhets-kollegium måtte bevilja en tillökning af Åtta tusen Ridr årligen, att af E. K. Maj:t emellan Ordföranden, Medicinal-råden och Kollegi tjenstemän på lämpligt sätt fördelas. Vid öfvervägande af detta nådiga förslag hafva Rikets Ständer icke kunnat förbise att Sundhets-kollegii göromål på sednare tiden ej obetydligt ökats, hvartill, utom annat, i viss mån synes hafva bidragit dels de efter sista riksdagen inom flere delar af riket inrättade nya provincialläkare-beställningar jemte åtskilliga i sammanhang dermed stående nya åpotheks-anläggningar, dels É. K. Maj:ts nådiga beslut, hvarigenom inseendet öfver länens lasaretter och kurhusen, hvilket förr tillhörde Serafimer-ordens-gillet, på bemälda Kollegium öfverfiyttats. Dessa jemte öfriga i den nådiga Propositionen omförmälda förhållanden synas böra föranleda dertill, att någon aflöningstillökning för Koliegii personal beviljas; och då Rikets Ständer icke haft något att erinra rörande det äskade beloppet samt E. K. Majit icke ifrågasatt att ofvanberörda, af Koliegii ordförande framlagda afiöningsstat bör af Rikets Ständer godkännas, utan endast att det belopp, som varder anvisadt, ställes till E. K. Majits disposition att för sagda ändamål användas, hafva Rikets Ständer, i enlighet med E. K. Majits nådiga framställning, för nästinstundande ostatsreglerings-period uti anslaget för Sundhets-kollegium beviljat en tillökning af Åtta tusen Ridr årligen, att från Riksgälds-kontoret utgå och af E. K.
Den egen känslas svaghet ej kan styra, Ej frie männer styra kan. EMOINA. Barbarer, låten mig förklara... WÄINÄMÖINEN, afbrytande henne. Tag hit min harpa, jag vill svara. (Han præluderar.) JOUKAVAINEN, till sitt folk. Gubben på sin harpa slår, Hörom svaret, som jag får. WÄINÄMÖINEN, vid harpan. Dårliga Ungdom, låt styrkan ej rasa. Kraften som härjar skall åldras och dö. Vådeldens broder, den slocknar med fasa. Vindarna komma och askan förströ. Styra tillhör ej en kraft som försvinner. Det föll ett frö ned i jordlifvets famn, Som växer opp, och ju närmre det hinner Höjden, sitt ursprung, blir vishet dess namn. Anar du andan som lifvar naturen? Röjer du målet för krafternas gång? Tankarnas väsen hos vetande djuren? Då är du vis och då tystnar min sång. CHOR af Joukavainen och Finnar, efter någon stunds väntan. Sjung, Wäinämöinen, ännu en gång, Låt höra mer af din härliga sång. WÄINÄMÖINEN, vid harpan. Säg, hvem har ordnat de lummiga öar Du uti böljan ser spegla sin prakt? Säg, hvem har gjort dessa fiskiga sjöar? Tryckt uti djupet sin alstrande makt? Säg, hvems är kraften, som vågorna häfver? Silar i källan dess svalkande drick? Färgrika kläder åt blommorna väfver? Öppnar naturen för vårsolens blick? Hvem öppnar rymden för foglarnas skara? Vexternas kalk för de idoge bin Höjderna, lunderna, fjärdarna svara: Skaparens andedrägt, Verldsharmonin. JOUKAVAINEN, rörd. Ja, jag är kufvud af känslornas tvång, Det bor en Gud i den åldriges sång. ALLMÄN CHOR, under djup rörelse. Guden, som bor i den åldriges sång, Lede vår styrka och styre dess gång. WÄINÄMÖINEN, med befallande åtbörd, stödd emot harpan. Jag mer än någon för hämden skall sörja; Gudarna, friheten, elda mitt bröst.
Grefve Adelswärd, E ric Reinhold, President, C. N. O. 7‘de —. 69. Friherre£7ggAz; Fullm. Grefve Frölich, David, Häradshöfding. 8:de i10. Friherre Taube, Carl, Euvoye', Kammarherre, C. N. O. Ben 17 November. 9:de Bänkm.Afd. Friherre Åkerhjelm af Margretelund, Gustaf Fredrik, GeneralTullDirecteur, Öfverste, C. N. O., R. S. O. io:de — 246. Friherre Manderström, Fullm. Herr Franc Sparre, Bengt Erland, GeneralLieutenant, C. S. O. m. St. K. n:te — 248. Friherre Tilas; Fiillm. Gr ef ve/Zamilton, John, Brukspatron. i2;te — 1— 3o5. Friherre von Lingen; Fullm. Grefve Mörner, Gustaf, GeneralLieutenant, C. S. O. m. St. K. i3:de 34o. FriherreLöwenskjöld, Salomon, President, R. o. C. Ii. M. O. i4:de 358. Friherre Lagerbring, Gustaf Olof, GeneralLieutenant, C. S. O. m. St. K, i5:de —• — 9. Herr Ulf 'sparre, Georg, Exped i ti onsSecre terare, R. N. O. i6:de —- 11. Herr Bonde, Knut; Capitaine; genom lottning med N:o i6Herr Boje af Gennäs, Carl Den 17 November. qj Otto, Kammarherre, och N:o 66 Herr Liljehöök till Gälared; Fullm. Herr von. CPahrendorff', Martin, Öfverceremonimästare. 17 Bänkm.Afd.Nro 91. Herr Mörner, Carl Stellan, Öfverste, R. S. O. i8:de ■—. — 137. Herr Eketrä; Fullm.
Fröken Marianne Koskulls porträtt skulle målas, och hennes far tilltrodde ingen annan än sig själf den habilité, som fordrades för detta delikata värf. Séancen ägde rum i förmaket, som låg åt den ljusaste gatan, och baron Koskull hade själf med allra största omsorg ordnat sin dotters dräkt och pose. Marianne Koskull var endast fjorton år, men en fulländad skönhet. – Så där! Höj hufvudet, du behöfver icke cachera din hvita hals, armen litet mer rundad. – Det är bra! Marianne rodnade under fadrens granskande blickar. – Nu får söta far väl börja, annars hinna vi inte långt i dag! Marianne gjorde sig ännu en gång i ordning till posen. Hon satt på en röd sidentaburett vid ett litet rundt tebord, på hvilket stod en bur med ett par kanariefåglar; i handen höll hon en sockerbit, som hon räckte in mellan burens galler. Ställningen var mycket lyckligt funnen. Den gaf baron Koskull ett utsökt tillfälle att måla den unga flickans bara, runda armar och hvita hals, från hvilken den ljusblå långschalen glidit ner. Hennes klädning var af hvit linong med höga, korta puffärmar och djupt urringadt lif med ett under bröstet fästadt rosenrödt skärp. Det blonda håret var uppbundet à la grecque med smala guldband, lindade hvarftals öfver hjässan. Baron Koskull började måla, allt under det han hvisslade en liten fransysk chanson, hvars ord han med en för honom märklig försynthet underlät att sjunga. Marianne kunde godt ha sufflerat honom däri, ifall hans minne svikit, ty lilla Constance gjorde ej annat än sjöng den visan från morgon till kväll och hade så väl attraperat faderns min och åtbörder vid de mest indecenta ställena, att baron Koskulls delikatess vis à vis Marianne sannerligen var förspilld möda. Men Marianne låtsade intet därom, utan satt stilla och orubblig och med samma förtjusande uttryck i de blå, ömma och oskuldsfulla ögonen. Ändtligen höll baron Koskull upp ett ögonblick och gick ett par steg tillbaka från staffliet. – Nej sannerligen jag fått det tillräckligt ljushyllt!
Professor Törngren och doktor Ellen Fries ansågo en lektionstid af 50 minuter eller därunder per dag nog för barn af 7 — 10 års ålder. I fråga om hvad som borde göras för gymnastik och fria lekar vid våra högre flickskolor och seminarier fattades en resolution, hvari uttalades önskvärdheten af daglig obligatorisk gymnastik. Nästa flickskolemöte bestämdes att hållas i Stockholm år 1901. Kvinnokonferens i Stockholm. Styrelsen för Svenska Kvinnornas Nationalförbund anordnar nästkommande 21, 22 och 23 september i Stockholm en konferens. Nationalförbundet omfattar för närvarande följande föreningar: Fredrika-Bremer-Förbundet, Föreningen för Välgörenhetens ordnande, Göteborgs Flickskoleförening, Handarbetets Vänner, Kvinnoklubben, Nya Idun, Stockholms Läsesalong, Stockholms Kvinnliga Gymnastikförening och Svenska allmänna Kvinnoföreningen till djurens skydd. Af dessa hafva de flesta förklarat sig önska vid konferensen ombesörja föredrags hållande. Förslag till ämne för föredrag böra vara af föreningarna insända senast den 24 augusti till Svenska Kvinnornas Nationalförbund, Stockholm. Tillträde till konferensen äga såväl Nationalförbundet tillhörande föreningars medlemmar som andra personer, hvilka hysa intresse för de frågor, som vid densamma komma att afhandlas. Genom bestyreisens försorg erhålles prisnedsättning å såväl järnvägsbiljett som inträdesafgift till utställningen. Anmälan om deltagande i konferensen jämte afgiften 3 kr. insändes före den 10 september till Svenska Kvinnornas Nationalförbund, adr. Drottninggatan 54, hvarefter medlemskort tillställas deltagarna. Utförligt program och alla nödiga upplysningar kunna erhållas å konferensens byrå, som öppnas måndagen den 13 septemher kl. 10 f. m. i nar 9 Beridarebansgatan 1 tr. Skalden och tonsättarinnan. För någon tid sedan förlorade den äfven för Iduns läsekrets bekante unge skalden Hugo Oyllander genom ett öfverfall sitt vänstra öga och blef därigenom förhindrad aflägga sina just förestående examina för filosofie licentiaten.