Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om detta hj ertat ej vore upfyldt af dens bild, som redan vågat sit lif för mig; skulle det ej tilhöra någon annan än Er. Jag har funnit så mycket älskvärdt i er caracter, jag har blifvit så förädlad i ert umgänge, Ni har så ofta talt til mit försv ar och tröstat mig i min olycka Hvad erkänsla är jag Er icke skyldig för så mycket medlidande och ädelmod! _ CEDERBERG ( tårögd med häftighet ). Erkänsla! tala ej därom. J ag har redan fått för myck en i ert u mgänge. CLARA ( innerligt rörd ) . Hvad? Jag ser edra tårar; och de utprässa mina. Jag ville kunna del a min kärl ek imell an min 53 min Al bert och Er; men et redan älskande hjerta k an ej delas, utan at sönderslitas . J ag ger Er alt, hvad jag förmår _ den renaste och ädl aste vänskap ( hon gråter på hans hand ). Ja, blif min Vän! med förtjusning skall j ag bli er. CEDERBERG ( med Claras hand i sin hand och ögat i tårar mot himmelen och se dan på henn e ) . Nå nu kan j ag oeg ennyttigt älska älska, fast med evig förs akelse. Mit hjerta känner sällhet i sj elfva sit qval . Clara, jag skall se Er här på jorden _ j ag skall se Er vid er Älskares sida _ med s amma rena blick, som en Ängel sin Vän vid Guds Thron. NIONDE SCENEN. AGATHA. CLARA. CEDERBERG. E N OKÄND. AGATHA, ( som presen terar med spotskt töje en ung karl för Clara ) . Se här en ung Herre, Mamsell Clara, som vil tala med er i fö rtroende. Förmodligen är det den tredje Älskarn i ordningen ( hon försvinner ) . CLA 54 CLARA ( vil skynda mot honom; men är färdig at digna af vanmagt ) . Gud! hvad ser jag? Min Albert! Ja, det är h an sjelf. Men h ans ansigte är förskräckligt _ ( Cederberg drar sig häpen un dan ). TIONDE SCENEN. ALBERT. CLARA.
Majit begärda anslag af 3,000 Riksdaler årligen, till artvoden för biträden åt de högre läroverkens rektorer vid ombesörjandet af läroverkens angelägenheter m. m., måtte af Rikets Ständer beviljas. Endast Presteoch Borgare-Stånden hafva bifallit detta Utskottets tillstyrkande, hvaremot detsamma blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet afslaget. Utskottet får alltså, för frågans afgörande genom votering, föreslå följande proposition: ”Den, som godkänner Stats-Utskottets tillstyrkande, att det af Kongl. Majit begärda anslag af 3,000 Riksdaler årligen till arfvoden för biträden åt de högre elementarläroverkens rektorer vid ombesörjandet af läroverkens angelägenheter m. m., röstar Jaj Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, hafva Rikets Ständer förklarat sig icke finna skäl att till den i berörda hänseende gjorda nådiga framställning lemna bifall." 8:o. Efter pröfning af Kongl. Majits nådiga förslag, att de af begge universiteternas docenter, hvilka blefve anställde såsom lärare vid elementarläroverken, måtte ega att, vid lönegradens bestämmande, få sig tillgodoräknade fem år af den tid, de med vitsord om nit och skicklighet såsom docenter varit i tjenstgöring, hade Utskottet uti 54:de punkten hemställt, att denna nådiga framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas. Med ogillande af denna Utskottets hemställan hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit Kongl. Majits ifrågavarande nådiga framställning, dervid likväl det förstnämnda Riks-Ståndet gjort följande tillägg: "dock med undantag af de två första åren af deras så beskaffade tjenstgöring". Borgareocb Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets hemställan.
Då svara väl SlatsUlsk:s ledamöter, vi skola upplåna medlen och rikg:s-kont. skall vara en mäklare emellan dem som hafva och dem, som behöfva penningarne. Detta är godt om del verkligen är verkställbart, men kan R. o. Ad. vara förvissadt derom, att riksg:s-kont. får låna så mycket penningar som helst? Det skulle kunna hända att riksg:s-kont. icke ens får låna så mycket penningar, som behöfves för de beslutade anslagen till rustningar. Man vet ej ännu, men troligt är, alt riksg:s-kont. icke fått ännu dessa 5 4 Den 14 Juni f. m. medel tecknade, emedan jag tyckt mig i dessa dagar se i tidningarne att tiden för dessa läns upptagande blifvit ytterligare förlängd. Om man således icke har utsigt för riksg:s-kont. att få låna huru mycket penningar som helst, så fordrar väl försigtigheten att man icke beviljar till städer och hamnar flere lån än man kan anskaffa för den ränta riksg:s-kont. åt sig betingar, ty eljest kunde det hända, alt riksg:s-kont. för att erhålla dessa lån, nödgades till långifvaren betala högre ränta än låntagarne återgälda, då riksg:s-kont. finge bestå bristen genom statsanslag. En talare har sagt, att då Staten lemnar fastighetslån, så kunde väl Staten öfverlemna sådana lån som dessa. Jag måste dervid anmärka den skilnaden, att banken, sorn förmodligen här menas med Staten, eger sjelf de penningar han utlånar, hvaremot riksg:s-kont. sjelf icke har några medel. Under sådana förhållanden hemställer jag att R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt. Jag vill icke begära afslag, emedan det kan vara skäl, att StatsUtsk. tager allt detta i öfvervägande på en gång, utan att deruti blifva hindradt genom föregående beslut i Stånden.
Derföre instämmer jag med Hans Excellence Herr Grefve Mörner uti den mening, att RiksStånden måtte äga, att utse så många Suppleanter} sora de hvar för sig besluta. Hvad i öfrigt §:ns redaction angår, tror jag att den tarfvar förändring. Efter den skulle ej Suppleanter äga inträde i Utskott, förr än någon Ordinarie Ledamot vore af laga förfall hindrad, ty orden lyda sålunda: ”samt derjemte för hvarje bland dessa Utskott två Suppleanter, som, hvar i sin ordning, intiäda i Utskottet, när Ledamot af Laga förfall hindras”. Om ej 5upp!ear>terne hafva rätt till inträde uti Utskottet, antingen det är fulltaligt eller icke, äro de ej närvarande, när de hehöfvas, utan man nödgas skicka Staden omkring för att söka dem. Således bör det ej stå ordet intråclaf utan uti anslaget samtlige Ledamöter och Suppleanter städse kallas, att infinna sig, men desse senare ej få deltaga uti öfverläggningarne, när de Ordinarie Ledamöterne äro tillstädes. Herr Hjerta'. Jag anser den mening var gan. ska farlig att Suppleanter skulle kunna inträda uti 20É> Den sö Octo Ler /. m, Utskott, då någon Ledamot utan laga förfall vora hindrad. Derigenom vore stora missbruk att befara, och föga uppmärksamhet å ärenderne vore att frugta hos Ledamöterne. Man kunde supponera rent af öfverenskommelser; och komma dertill, att besluten fattades af andra personer, ände som utarbetat målen. Man bör betänka, huru det Arbetssätt är, hvarpå Utskotten bereda målen. -Utskottens arbete gå ut på, att målen först föredragas i en beredning, och sedan föredragas uti Utskottens Plena. En viss arbetstid,' och en viss arbetsmetnod är således gifven, och andra än de, som öfvervarit målen ifrån deras början, böra ej uti besluten deltaga. Om man nu skulle låta Suppleanten inträda, för det att man vore bortbjuden på en Soupé, eller något dylikt, så skulle göromålen lida. Det är väsendtligt, att man är au courant med målen.
Principen var att kunna ersätta den minskning i landets sedelrörelsekapital, som skulle uppkomma i händelse privatbankerna skulle upphöra med deras sedelrörelse. Den blef visserligen konceqvent, logiskt och riktigt behandlad af Utsk., men den blef till en del bortskuffad derigenom, att ett RiksStånd hade sagt, att det skulle anskaffas metallisk valuta motsvarande halfva beloppet af utelöpande assignationer, som banken komme att utgifva. Saken hade visserligen i sig sjelf blifvit obetydlig, ty när en gång bela beloppet af assignationer blifvit utgifvit, sä är den rörelse högst ringa, som uppstår emellan deras innehafvare och banken, hvilket nuvar. erfarenheten visar; men det var dock ett oting, som uppkom genom det sätt som vi hafva att besluta. Ett oting som ej hörde till saken, och som möjligen kunde tillintetgöra hela verkan. — Men högst vigt.igt är det att begrunda de synnerligen tränga bestämmelser, hvarmed annorstädes ingenting likartad! finnes, de nemi. som kunna inträffa, dä konjuncturerna framkalla minskning i bankens metalliska valuta, som då ålägger Fullmäktige aparte extra åtgärder att ytterligare hämma rörelsen i landet. Dä blir det högst betänkligt, att rycka bort denna sten ur förra riksdagens byggnad, hvilken Den 17 Juni. 153 Sfven uti den öfriga sedelrörelsen inbegrep privatbankernas. Det rätta vore således här, att antaga att det i slutet af § 124, mom. 4 stadgade maximum härigenom ej må ökas med mera än högst 5 millioner, och att dessa 5 millioner sä skola fördelas på alla nnvar. privatbanker, i mån af den sedelrörelse som de efter sina privilegier kunna hafva; så att man med så mycket, som motsvarar den med sin rörelse i upphörande privatbankens andel i de 5 millionerna, ökar den eljest bestämda maximi-sedelstocken. Vill man åter ej göra detta, så kan man visserligen göra som Hr Lagerhjelm föreslagit, öka den bestämda maximi-summan med 2 millioner; hvilket visserligen ej är sä lämpligt som det andra, emedan det då skulle kunna hända, att ersättningen blefve för stor: men det är enklare om man så vill, och jag har ingenting deremot.
Lisbet styrde huset, och Lisbet var ärlig som rågmjölsgröt, men bakom Lisbet stod gårdsfogdens hustru, Priska, och tullnären misstänkte, att det var i Priskas hand som den husliga styrelsens hemliga trådar sammanlöpte. Således ... hvar finna en passande hustru? Rike Kedinghs dotter Agneta förde penningar med sig i boet. Hm ... penningar kunde aldrig regna för tätt, men det var icke dem han behöfde. Fattiga jungfrur funnos många ... Maria Bruse Betty Luth, syster till djäknen? Han skulle icke få korgen. Men om de gifte sig med hans kassakista? Om de toge sig för att snegla på arfvet? Nej, hellre frysa ensam, ensam långleds och ensam dö. Det började skymma. Dagern från fönstren stred allt mattare med eldskenet från den stora, halfrunda, öppna spishällen. Snart hade björkvedens fladdrande låga eröfrat salen och belyste med flämtande sken de massiva ekbänkarna, skänkskåpet, matbordet, tenntallrikarna på hyllan och det stora, af en holländare inköpta vägguret, som var så konstfärdigt inrättadt, att göken framträdde vid hvarje timslag och galade tiden. När göken galade åtta, inträdde jungfru Lisbet att duka aftonmåltiden. Hvar är Hagar? frågade tullnären. Hagar hade nu bott två veckor på Turholm, ätit och sofvit med tjenstefolket, blifvit husvarm och uppklädd af Lisbet Wolle. Flickan hade varit så föga välkommen i huset, som ett fattigt påhänge vanligen är, men hon hade öfverträffat förväntan. Hon befanns flitig, lydig, läraktig och begåfvad med en förunderlig talang att göra sig omtyckt. Icke många dagar hade förgått, innan Lisbet Wolle skickade henne att plocka äpplen i trädgården; huspigan fann henne skicklig att mjölka korna; Anders Hackspet tog henne med sig att rykta hästarna. Endast fogdens hustru Priska misstänkte med afundens skarpa blick en blifvande gunstling och därmed en farlig medtäflarinna. När sysslorna voro undangjorda, flög Hagar ut kring berg och backar, ingen visste hvart.
Enligt hvad i frågan blifvit uttydt härrör den af Revisorerne anmärkta olägenhet hufvudsakligen deraf att vissa post-tjenstemän, i sammanhang med ny lönereglering, fått sig fortfarande tillförsäkrad!, att erhålla en viss provision å de utländska tidningar och periodiska skrifter, som genom Postverket reqvireras. General-Post-Styrelsens härvid gjorda anmärkning, att nämnde sportelinkomst icke utgör en tillökning uti eljest tillräckliga löneförmåner för nämnde tjenstemän, utan fasthellre kan betraktas såsom en väsendtlig del af deras aflöning, hvari förminskning utan ersättning af postkassan icke borde ega rum, förminskar ingalunda det obilliga deruti, att reqvirenterne af utländska tidningar och tidskrifter måste till så väsendtlig del bidraga till nämnde tjenstemäns aflöning, dä deras tjenstebefattningar hufvudsakligen omfatta andra åligganden än dem, sorn särskildt afse ifrågavarande angelägenhet; och hvad den ifrägaställda ersättningen angar, bör sådan utan svårighet kunna beredas de tjenstemän, som dertill äro berättigade, enär Statens hela inkomst af postväsendet är ställd till Kongl. Maj:ts disposition för förvaltningskostnadernas bestridande. Det är föröfrigt numera allmänt erkändt, att tjenstemäns aflöning medelst sportelinkomster i allmänhet är mindre lämplig, emedan inkomsten deraf dels är till beloppet obestämd och dels i de flesta fall svårligen kan kontrolleras eller ingå uti de offentliga redogörelserna; hvadan ock Rikets Ständer vid de i sednare tider verkställda löneregleringar sökt att, så vidt möjligt, afskaffa sportelsystemet och bestämma tjenstemännens löneinkomster till visst belopp. Den af Revisorerne ifrägaställda prisnedsättning å utländska tidningar och tidskrifter synes äfven vara desto mera påkallad, som ifrågavarande provision, ehuru uppgående ända till 25 procent af prenumerations-priset, dock för Postverket icke medför någon betydlig inkomst.
Jag gjorde äfven hvad jag kunde för att visa mig totalt utan minne af det som föregått. Men fruntimren hviskade mig i örat att mitt bref helt och hållet omstämt honom. Det hade förekommit liksom om han känt någon ånger. Jag trodde detta fullkomligt. Jag mindes huru djupt deltagande han vid en viss tidpunkt varit. Och de gamla känslorna hade hos honom blifvit återväckta. Således var allt godt. Anekdoter, jemte diverse annat, tillhörande husets förhållanden. Om anledningen till Crusenstolpes flyttning till Stockholm, det vill säga första början af hans offentliga tillvaro, det vill ytterligare säga första inträdet i det lif, som skulle blifva ett af de stormfullaste icke blott i en författares, utan i en offentlig mans lif, berättas följande af en person, som sjelf hört förhållandet af hjelten i historien, under den senare epoken af detta lif, hvilken, sedan stormarne tystnat och endast en och annan väderil kom från gamla regionen, sjelf omtalade detta, liksom många andra minnen, när han på aftnarne trädde in i sin husliga krets. Men kom han dit in med stormsteg, under det han passerade salen som skilde hans arbetsrum från förmaket, då förstodo fruntimren som sutto der, att han hade något storartadt behof att urladda sig öfver en eller annan person eller sak, ty han kom då vanligen med aftontidningen i hand, ögonen blixtrande och läpparne redan i gång för det slags vältalighet som på natten skulle finna utlopp genom bläckets och pennans försorg. Det hände nemligen mycket ofta att Crusenstolpe nattetid tände sin lilla lykta, som ständigt stod tillreds, och begaf sig med denna, Diogenes symbol, in i sitt allra heligaste för att hitta på några rigtigt dräpande fraser för den eller det som retat honom. Och icke behöfde han att med sin lykta söka länge innan han fann hvad han önskade. Men nu kommo vi ifrån anekdoten. Crusenstolpe hade i egenskap af landssekreterare i Mariestad (d. v. s. att han förestod tjensten) blifvit medlem af en deputation, som skulle, liksom alla andra deputationer vid Götha kanals öppnande, lemna sin hyllning åt högsta vederbörande.
Memorial, i an« ledning af skedd aterremifl, rörande Prosten Lindeströms Memorial, om en Prescriptions-tid af 2 högst ; gr för rättigheten, att söka aterwinning af den jord, som genom miflräkning frangatt en Hemmans-agare wid en Storskiftes eller Enlkistrs,delning, rit 8Uprs. Lx krotocollo, ^ 6. Lil verstolpe. Utdrag af protocollet, hältet hos Hägwörd. Orest Ståndet, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 21 Justi 1812. SD. Ä^id ytterligare föredragning af det till Patzevolance-frägans utredande nedsatte färffildte Utskotts den r8 dennes pa bordet lagde Memorial, i anledning af no. Herr von Echstedts Motion om 6 R-dlrs ärlig afgift, i stallet för Släp-Munderingar ät Soldaterne; och 2:0. Herr Friherre Stael von HolsteinS förslag till öfwersigt och jemkning af Knekte-Con tracter - Den 2i Julik. 19,-5 jrqetevne; blefwo Utskottets ofwanberörde MAnorial est Prest-Ståndet bifallne, Vt supra, tzx krotocollo,' s st, O, Utdrag af protocollet, hästet hos Hogwcird. Prest-Stqndet, wid Urtima Riksdnn«n i (örebros hen 21 Julii 18 rs, S. D. Äfterremitterades till Lagsamt Allmänna Beswärs, och Eeonomie-Utskotten, deras geu ersatnma Betänkande, angäende borttagande eller rubbning af Wattenwerk, som göra skada ä andras agor; sqmt till sistnämnde Utskott dek Betänkande, angående Saltbitler-tillwerkningen « Riket. Vt suorra, Lx krotocollo, I, k7. Almguist. Utdrag af Protocollet, häller hos HSgwZrd.
Om billigt afseende göres åt det känbara lidande, som SöderTelge CanalBolag af åberopade händelser och omständigheter 313 Deni TT Maj. fått vidkännas, och Riksens Ständer i grund deraf och af öfvertygelse om SöderTelge Canals blifvande nytta, skulle tillerkänna detta Bolag den ersättning och upmuntran, jag uti till Kongl StatsUtskottet remitteradt Betänkande föreslagit, så inser jag ingen våda för RiksDiscontVerket att bland till låns erhållande antagliga och rättighet ägande hypothequer inbegripa SöderTelge Canals Actier, äfven till deras första an» tecknings belopp ioO R:dr p:r. Actie; ty då uppgifvet och bestyrkt är, att redan gjorda tillskott utgöra 123 procent härutöfver, 23 procent blifva det innan Riksens Ständers beslut härutinnan kan förmodas, och ytterligare 50 procent opåräknadt utgöra de till Canalens fullbordan erforderliga till. skott, sä är föga sannolikt, att så beskaffade hypotheauer belänte till tredjedelen af deras nominaia värde, skulle försummas att af Låntagaren inlösas. Jag bör dessutom tillägga, att Om sådan svår rättighet tillerkännes dessa Actier och nu allmänt ötverklagade andra Låne-tillgångar ej ytterligare försvåras, jag skäli. gen förmodar, att minsta delen af ActieÄgarena kommer att sig af denna Lane» tillgång begagna. Att detta Tillägg måtte få åtfölja Gretve Lilljencrantz’s nu afgifna Betänkande till Högloft. Riksens Ständers BancoUtskott, är min vördsamma anhållan. Den li Maj. 313 Grefve Lilljencranfz’s och Friherre Hjer-i tas Anföranden remitterades till BancoUtskottet. Herr von Schulzenheim, David, uppläste följande: Vördsamt Memorial!
S. D. Föredrogs Stats-utskottets, sedan den 31 nästlidne Juli på hordet hvilande, utlåtande N:o 287, angående ifrågaställda anslag för aflöning af landtstats-tjenstemän och betjente, dervid Irsta punkten återremitterades med anmärkningar, hvaremot öfrige punkterna i utlåtandet af Ståndet biföllos. S. D. Efter nu ånyo skedd föredragning bifölls Banko-utskottets den 31 nästlidne Juli bordlagda memorial N:o 93, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 8:de artikeln af 1845 års banko-reglemente. S. D. Föredrogs, sedan sistlidne gårdag på hordet hvilande: Konstitutions-utskottets memorial N:o 32, med förslag till voteringspropositioner, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, i afseende å memorialet N:o 29. 620 Prot.-utdrag den 3 Augusti 4848. Voterings-propositionerne godkändes. Banko-utskottets memorial N:o q4, med förslag till förändrade föreskrifter i 4:de artikeln af banko-reglementet. Bifölls. Dito Utlåtande JY:o göj i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 78. l:sta punkten ansågs ej föranleda till någon åtgärd och 2:dra punkten bifölls. Stats-utskottets utlåtande N:o 288j i anledning af väckta motioner, angående förhöjning i lönerna vid åtskilliga häradsskrifvare-tjenster. Bifölls. Dito memorial N:o 2gOj, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 250. Ståndet lät bero vid öfrige Ståndens i ämnet fattade beslut och lade memorialet till handlingarne. Dito utlåtande N:o 2gij i anledning af väckt motion, angående vidsträcktare rätt till skatteköp å kronohemman på Öland. Bifölls.
Majit Kadigst anser mig hafva handlat pligtenlig! och rätt, då jag hos ( 14 ) Eiler Kongl. Maj:! på sätt berördt är, till Spanmålsbristens afhjelpande och till förekommande af ocker å de nödlidandes bekostnad, i underdånighet anhöll, att få afyttra en del af Allmänna Magazins - Inrättningens Spanmål, som redan fanns i Länet, hvarigenom den större eller mindre afsätyungen icke orsakat någon kostnad för det allmänna medelst transporter eller dylikt. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar Stormägtigstc Allernådigste Konung! Eder Kongl Maj:ts Underdånigste, tropligtigite tjenare och undersåte G. L. AF SCHMIDT. %. c. B. A. Stenman. Wästerbottens LandsContoir i Umeå den 17 Februari! 1851. Till Kongl. Majit, underdånigst ( 13 ) Stor m ägtigste, Alle modigs te Ko n u n g l • • Ändteligen, efter nära fern års förlopp, öppnas för mig utsigten, att få de åtgärder jag, på Eders Kongl. Majits Nådigste befallning, vidtagit, för afbjelpande af den tryckande Spanmålshristen efter 1826 års missväxt till deras halt och verkan hos Eders Kongl. Maj:t i Nåder pröfvade; Och jag skyndar, med glädje, att uppnå detta mål, genom det utlåtande Eders Kongl. Majit låtit infordra, i anledning af Rikets Ständers sist församlade Revisorers Berättelse om och Anmärkningar vid Redogörelsen för Kndsättnings-anstalterne, hvilket utlåtande jag härmedelst i djup underdånighet får afgifva. Med afsigt att göra Resultatet af ifrågavarande I ndsättnings-anstalter för Elfsborgs Län åskådligt, på det Eders Kongl. Majit måtte kunna i nåder bedöma desse anstalter i och för sig sjelft, och oberoende af den i RevisionsBerättelsen skedde sammanblandning med öfrige Länen utber jag mig att få i underdånighet uppdraga följande
Departementets expedition. Riksarchivet. K. Bibliotheket. Clereeicstaten. Lappmarks ecclesiastik verk. Kyrkors underhåll. Folkskolorna. Klemen ta r-läro verken. Universiteten. Gymnastiska Centra l-insli t litet. Institutet för blinda och döfstumma. Vettenskaps-academien. Naturhistoriska Riksmuseum. Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-academien, Svenska Academien. Academien för de fria konsterna. K. Museum. Musikaliska academien. Understöd för vettenskapliga arbetens lifgifvande. Allmänna fattigvården i Stockholm. d:o d:o i landsorterna. Stora barnhuset i Stockholm. Fi imurare-barnhuset d:o. Barnhusen i landsorterna. Det är en omständighet, då vi tala oro barmhertighets - Den 3 M a r s e. m. 93 inrättningar, som jag icke rätt kan förklara, nemi. alt Seraphimer-ordens-gillet icke är omförmäldt. Jag vet visserligen, alt-detta gille har sina egna anslag för atiöning åt dess embetsoch tjenstemän, men dessa anslag lära ej utgå af enskilda personer, utan antingen af medel, som statsverket gifver genom hemman och dylika anslag, eller också af andra penningebidrag. Jag skulle således förmoda, alt någon glömska malte hafva ägt rum, då nämnda embetsverk icke blifvit npptaget, och förmodar, i händelse delta utlät, återremitteras, att Utsk. i sitt svar upplyser anledningen till detta ulelemnande. Efter förenämnda veik och inrättningar skulle då i ordningen följa: Sundhets-colkm med Medicinal-staten. Carolinska medico-chirurgiska institutet. barnbördshusen. Vaccinationens befrämjande. Farsoters och smittosamma sjukdomars botande. Svenska Läkaresällskapet. Sera ph i mer-orden s-gillet. Hospitals och lazaretts underhåll. Lazarettet i Stockholm. Resestipendier under Sundhets-colhm. Veterinär-inrättningen. Skrifmaterialier. Oförutsedda utgifter.