Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har så mycket mera anledn. att instämma i den af Frih. Cederström yrkade återremiss, som på den afdeln., der delta mål förevar i Utsk., af en ledamot lemnades sådana uplysnigar, hvaraf man skulle kunna komma till den slutsats, att, på det sätt sorn Utsk:s förslag är framställdt, måhända icke någon mildring, såsom här är afsedt, för Hr af Billberghs sterbhus skulle ega rum, utan tvertom hans efterlefvande skulle kunna komma att drabbas af förlust. Det uplystes nemi. af den boupteckning, som i original der företeddes, att den tredjedel af Glasfors bruk, som tillhörde Hr af Billbergh, är uptagen till ett värde afomkr. 39,000 r:dr, hvarjemte omförmältes att en annan tredjedel af samma bruk såldes under 1840-talet för en summa af omkr. 28.000 ndr, hvadan således om det i boupteckningen uptagna värde, som är föranledt af taxeringsvärdet, skulle läggas till grund för beräkningen af boets behållning, så skulle derigenom att denna egendom blifvit uptagen till 11,000 r:dr högre värde än ett möjligen blifvande försäljningspris, kunna inträffa, hvad jag nyss antydde, att sterbhuset skulle kunna komma att för utgifvande af de 6,666: 32, göra ett tillskott i st. f. att man velat förskaffa dem lindring i den dem åliggande betalningsskyldighet till Staten. Om R. St. således nu skulle biträda StatsUtsk:s förevar, utlåt., så skulle man icke komma till det mål, hvartill jag tror och hoppas att de fleste af de på hvilka sådant beror synes sträfva, nemi. att kunna bereda frami. Hr Presidenten af Billberghs efterlefvande familj någon lindring i den bekymmersamma ställning, hvari den kommit genom att med qvarlåtenskapen efter Presidenten af Billbergh ansvara för gäldande af ifrågavar. balans. På det Utsk. må blifva i tillfälle att pröfva alla de förhållanden, som för sakens utredning kunna anses vara af vigt, så anhåller äfven jag om återremiss af betänk.
Dass reparation under fullbordan; kompletteringen af inventarier och uppbörder fortgår, och skeppet försattes i tjenstbart och komplett skick under nästa år. undergått reparation och blifvit försatt i tjenstbart och komplett skick; färdigt att kunna rusta. dess nybyggnad har blifvit fullbordad; likaså dess komplettering till fullt tjenstbart stånd; kan till våren sättas i sjön och rustas. Reparerad och försedd med nya master. Nybyggd och under komplettering tillfalla delar för att vara färdig till nästa år. 48 stycken äro kompletterade, deribland 4 st. till nybyggnad afslutade och'2 st. från kanonslupar till bombkanonslupar förändrade. Dessutom äro 4 st. ytterligare under nybyggnad och fullbordas til! 1854 års slut. 33 st. hafva blifvit reparerade och kompletterade. 1 st. repareradt och försatt i tjenstbart stånd. 22 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. om Statsverket 1853. Chefsoch recognoscerings-fartgg. Chefsoch transportångfartyg. Fregatten Galathé samt kanonskonerten Nanckhoff 2:ne af jern äro under nybyggnad och 4 st. försatte i användbart stånd. Valkyrian om 140 hästkrafter fullbordad; 1 st. repareradt och 2 st. mindre försedda med nya ångpannor. hafva såsom odugliga och ej lönande att underhålla, blifvit nådigst anbefallde till stöpning; och chefsfartyget Orust såsom ej lämpligt såsom sådant, nådigst anbefall till försäljning. Kongl. Majlis Nåd. Uppgift på antalet och tillståndet af Eders Kongl, Majt:s Flottas Fartyg, såsom de, efter fullbordad arbetsplan, vid 1854 års utgång äro bestämda att* blifva. Linieskepp. Carl Johan. Carl XIII. Försigtigheten. Stockholm, Gustaf den Store, Scandina vien, Prins Oscar. Fäderneslandet. Dristigheten, Manligheten, F reg atter. Desirée. Götheborg. Josephine. Eugenie, af Chapman. Norrköping. Euridice. Korvetler. Jarramas. Najaden. Lagerbjelke.
Särskildt trifdes den unge Claës Julius på den Stenbockska egendomen Rånäs, där spiran fördes af två unga skönheter Fredrica och Magdalena, hvilka ännu här i sin landtliga oberördhet gunstigt upptogo den unge Celadons hyllning för att sedan som firade societetsdamer i Stockholm med väl mycket öfvermod behandla sin forne tillbedjare. Men medan Claës Julius under sommarnätterna åkte mellan dessa adelsgods, blef hans hufvud fullt af längtan mot hofvets och societetens lif. Från läxböcker, ohyfsade studenter och Uppsalapedanter gick hans tanke mot de glimmande salongerna med alla de vackra kvinnorna och alla de sprittande infallen, de förnäma stockholmsassembléerna, om hvilkas äfventyr och elegans en svärm af anekdoter trängde ut i bygderna med sorl af yra menuettmelodier. 1759 skulle den unga militären, som nu, alltjämt i frånvaron från sitt regemente, avancerat till förste adjutant, hafva fullgjort sitt pensum i allmänbildning, och den stränga excellensen gaf sonen tilllåtelse att flytta ner till Stockholm och utbyta de trägna studiedagarna mot hufvudstadens hofoch sällskapslif. Det var för öfrigt ej i onödan medlemmarna af den högre och bemärkta aristokratien läto sina söner ligga vid universitetet, ty vistelsen i Uppsala var ganska kostsam. De konton Mallet uppsatte öfver Claës Julius’ utgifter under dessa år äro olyckligtvis förkomna, men när ett par adliga unga studenter från en familj af ringa betydelse, som ett par bröder Tersmeden (enligt i Uppsala bibliotek förvarade räkenskapsböcker) gåfvo ut mellan 2,000 à 2,600 daler kopparmynt per termin, och professor Berch i sitt memorial i fråga om Informationsverkets förbättring från år 1769 angifver ensamt informatorslönen uppgå mot 1,800 daler kopparmynt, kan man utan öfverdrift beräkna de omkostnader, en excellens som Ekeblad hade för sin son till cirka 10,000 daler kopparmynt per läsår. Existerade ännu adeln som det privilegierade ståndet, hade det också att representera därefter, icke minst vid högskolorna.
Ida Gäldenärer , de der dock, man må säga hvad man vill, äga någon billig fordran på äfven ett oeconotniskt beskydd af Staten, Att hindra Nationens brådstörtande i ett artificiel armod, är Ständernas första pligt i äfven derföre, att af Nationens ceconomiska tillstånd beror hufvudsakligast hennes känsla för sjelfständighet och frihet. — Tiggaren var Den 17, Martil f. m. 7* alltid de facto Slaf, och Slafven ägde ännu aldrig något Fädernesland att hvarken älska dier lörsvara. Jag fullgör alltså min pligt , såsom Riksdagsman, då jag härmed har den äran ödmjuk k^st tillstyrka, det ifrågavarande Betänkande må te till alla delar ogillas. Man fo-örar, kanhända, att, då jag ogillar ett Förslag, jag bör uppgifva ett annat: j'Jg går att göra det. Angående Allmänhetens fordran, det DiscontPr pperen matte af Ständerne upprätthållas, har jag en tanka, rom grundar s:g i min rättskänsla , och jag anhåller att få framlägga den. Jag vet att Ständerne icke utfärdat någon formlig Garantie för dem; och jag sätter icke i tvifvelsmål hvad en värd Ledamot af detta Stånd har sagt, nemligen: att då vid r 812 års Riksdag, en Lag begärdes, som skulle fästa samma straff vid efterapning af DiscontPapper, som vid förfalskning af Banquens Sedlar, så hade Ständerne sådant afslagit, på dea grund, att DiscontPapperen icke voro Mynt; jnen hvad det förra skälet angår, så tror jag, att i de mångfaldiga åtgärder, som Lagstiftande och Executiva Magterne vidtagit, för att inleda Publiken i förtroende till dessa Papper ; äfvensom i sjelfva sättet af det fall de gjort, ligger för Staten en moralisk förbindelse till ersättning, en förbindelse, äfven så helig, sora någon formlig Garantie, emedan jag 72 Den 17 Martil, f. un alltid tror , att den, sorn annors skada vållar , bör den ock. upprätta.
31,252 Man ' mea deremot en Bevaring uppstå som vöre jemngod ined Stammen, och till belopp 43,200 hvarigenom Rikets krigsmagt till lands uppväxte till 74,452 «jam Skulle en ännu högre nummer verkeligen erfordras, så synes genom ytterligare förvandling af 3000 man Stamm, en Beväring å 2 1,606 man kunna hållas i éxercice, hvadan ofvanstående styrka kunde ökas med ytterligare 18,600 man och således uppgå till y3,000 man. Om detta allt är sannt och rätt, hvilJket till sakkunnoga mäns pröfning vördsamt ofverlemnas, så följer deraf att alla de omkostnader som nu årligen användas på Beväringens beklädnad och exercice kunna besparas. Den fråga möter vid denna idés utförande till sådan vidd, huruvida stammen härige^ norn kommer uti ett rigtigt förhållande till BeväringenOm nu indeldta Infanteriet utgör omkring 23,500 mart . samt värfvade Infanteriet , . 3,000 — Således det hela 26,000 man samt detta belopp minskades med yooo så återstår 175 0 man Transport 17,500 mas Ben 28 Fcbruarit, 96' Transport 17,500 man Hvaremot svara en Beväring af 4 till 5 gånger så feög styrka eller 75,000 För att bilda den armée af . 97,000 man som nyss omtalades. Härvid bör ej förgätas att den, på sätt här exempelvis anförd blifvit. 3:ne år excercerade Beväringen lärer blifva kungjord med nu varande indeldta Infanteriet, så vida samma förhållande med Beväringen införes i afseende på rullor, kyrkoparader m. m. sorn nu utöivas uppå indeldta arméen.
Revisorerne, som icke äro i tillfälle att med nog sakkännedom kunna bedöma, huruvida den plats, sorn för byggnaden blifvit vald, varit, med afseende å kostnaden och de öfriga omständigheter, hvilka bort tagas i betraktande, den mest lämpliga, eller om sprängning af grunden till det djup, sorn nu skett, varit af nödvändigheten påkallad, hafva emellertid, då en så betydlig summa, hvilken, enligt Revisorernes tanke, kunnat bättre användas för befrämjande af inrättningens ädla syfte, blifvit utgifven för ett sä beskaffadt ändamål, som det ofvannämnda, hvilket å en annan plats måhända kunnat uppnås för ett jemförelsevis obetydligt belopp, ansett förhållandet, jemväl ur formel synpunkt betraktadt, förtjent att komma till Rikets Ständers kännedom, och få fördenskull detsamma här anmäla. Kolonien S:t Barthelemy. Redogörelsen för koloniens förvaltning under revisionsåret, som utan anmärkning blifvit i Kongl Kammar-rätten granskad, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1860: Spanska J Daler Cent. Inkomster: Tulloch hamnafgifter 2,636: 81$. Balans till år 1862: Kredit. Balans från år 1860: Skulder ! 212: 52. Utgifter: Aflöning till öns embetsoch tjenstemän samt betjente 5,905: 83. Kostnader för garnisonen, milisen och försvarsverket 3,674: 16. Anslag för möblers underhåll 300: — Hushyror 216: — Uppbördsprovisioner 65: 95. Andelar i influtna sakören 101: 75. Dito i dito konselj-intrader 23: 25. Tillfälliga utgifter 1,642: 72. Balans till år 1862: Bland koloniens tillfälliga utgifter förekommer ett belopp af 1,000, Spanska daler, motsvarande 3,800 R:dr R:mt, ersättning till f. d. Guvernören, Ofverste J. H. Haasum för de med hans återflyttning till Sverige förenade kostnader.
— Herjeådalen, beläget bland de med snö och is större delen af sommaren betäckte fjellen, samt höjdt öfver hafsytan emellan 2000 till 4000 fot, holle väl i omfång 126 qvadrat mil, och tycktes derigenom kunna erbjuda både utrymme och bergning för en vida större befolkning än den nu befintliga, hvilken belöpte sig till omkring 4ooo menniskor, med 1812 skattskrifne manspersoner, deraf ungefär 5oo vore hemmansegare; men då man eftersinnade att desse i allmänhet taget, icke besutto mer än i-i6:dels hemman hvardera, emedan landet utgjordes af endast 88 mantal skatte, och för säkert kunde antagas, alt utaf desse minst a-3:delar upplogos af sjöar, berg, sandhedar och mossar, samt den öfriga för inbyggarne gagneliga delen af landet bestode af ten svag och för åkerbruket högst otacksam jord, som i små tegar låge spridd öfver hela landet invid de manga vattendragen; så öfvertygades man lätteligen derom, att Herjeådalen hvarken tålde en större befolkning eller lemnade några fördelar af den öfverloppsmark, som med afvittringen tvifvelsutan åsyftats. Sanningen häraf bestyrktes, enligt motionairens tan - Statssamt Allm. Besv. och Oecon, Utsk. Betänkande N.o 2, 5 ka, ännu mera när man betraktade att brödfödan på högst få ställen af landet kunde af egen skörd erhållas, utan mäste jemte utsädet och pastorstionde spanniäi anskaffas från 20 a 3o mil aflägse belägna orter, samt att på andra ställen utsädet icke en gång verkställdes, emedan erfarenheten visat sådant vara fruktlöst.
Jag kan i öfrigt icke undgå anmärka, det jag önskat och förmodat, det Utskottet skulle i vissa fall något vidlyftigare hafva detailleradt skälen till förhöjd eller nedsatt beräkning af Inkomsterne, i jemförelse till den sista Riksdag verkställda; och ehuru jag medgifver alt, vid Utskottet vidsträckta omfattning af vigtiga Ärenden, den noggrannhet i Delaillen icke bör fordras, som eljest kunde yrkas; och ehuru jag af Utskottets behandlingssätt erfarit, att man med fullt förtroende kan öfverlemna sig åt Utskottets bedömmande, har jag likväl trott, att i vissa fall ordningen fordrade, att erhålla en närmare ledning för det enskilla omdöinet, då man äger att pröfva det sorn föreslagit är, och får jag, såsom exempel, anföra, att då Utskottet föreslår en förhöjning i Bålsmans-VncanceAfgift ifrån 10,000 till a5,ooo R:dr, Utskottet likväl nämner, hvarken antalet af de Båtsmän, för hvilka Rikets Städer på 10 år få erlägga Vacance-afgift, eller beräkningen af årliga afgiften för hvar och “en af dem, och således icke framställer någon grund för pröfningen. huruvida StutsUtskottet rätteligen en sådan beräkning uppgjort, och hvilken Afgift sannolikt icke lärer vara ovilkorligen med gifven , annorlunda än för fredstid. \f StalsUtskotlet torde, äfven af enahanda anledning, Den 2 Martti. 73 närmare upplysning kunna begäras om gruri" den för beräkningen af den till a3oo R:dr upptagna Inkomst för Kneckte-Rote-friliet. Sluteligen och i anseende till de Inkomster, som jemlikt 60 §. Regeringsformen, i Utskottets Betänkande upptagas, får jag yttra den önskan, att, sedan Utskottet ansett sig böra nedsätta BränvinsBevillningen till 4-2.5,000 R:dr, densamma med ytterligare nedsättning af 25.000
Vid slutet af detta Riksmöte, som i Svenska Häfderna skall intaga ett utmärkt rum, får nu Preste-Ståndet genom Oss, dess Deputerade, till Högvälborne Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Höglofl. Den 82 December enn och Adeln frambära de tänkesätt af vördnadsfull högaktning och upprigtig tillgifvenhet, af hvilka Preste-Ståndet alltid varit lifvadt, och hvilka tinder ett snart tilländalupet Riksdagsår hos oss vunnit förökad styrka. Bekymrande voro utsig,terna, då denna Rikets Ständers Sammankomst öppnades. Ehuru genom den gudomliga Försynens nåd, som så omisskänneiigen uppenbarat sig i vården af vårt älskade Fosterland, och ryckt det undan de brådjup, i hvilka det mer än en gång varit nära att nedstörtas, och genom en mild Konungs kraftfulla vishet, sorn undaniedt från sina förenade Riken de stormar, under hvilkas härjningar den öfriga verlden suckar och förtäres — ehuru således våra yttre förhållanden varit de mest öilskansvärda, och friden erbjudit oss sina välgörande frugter; hade likväl oförutsedda omständigheter, och tilläfventyrs fordna misstag, småningom grundlagt en oreda i vår inre ställning, som hotade källorna för Statens välstånd och styrka, Näringsfliten och det inbördes financiella förtroendet. Konungen öfverlemnade åt Nationens Representanter, att vidtaga nödiga mått och steg till jemnvigtens återställande. Vi hafva med det alfvarligaste nit gjort, hvad på vår kunskap och förmåga ankommit, och vi äga grundade anledningar till den förhoppning, att våra åtgärder skola leda till ett allmännyttigt mål. Men skulle följderna häraf, dem ingen menniskokraft mägtär bestämma, blifva i någon nion missgynnande, skulle vå - Den 22 December e. ml 429 ra beslut icke mötas med den billighet och rättvisa de verkligen förtjena; så må det egna medvetandet om våra afsigters renhet blifva våra tilläfventyrs tadlade mödors lön, och den öfvertygelse!! vår sorgliga tröst, att tacksamheten är en sällsynt’ gäst på jorden.
Majit, tued öfverlemnande af ett transsumt af Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelse om verkställd granskning af statsverkets, jemte andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för ^ år 1860, täckts anbefalla Dess Sundhets-kollegium, att inkomma med underdånigt utlåtande öfver den i berörde transsumt gjorda hemställan, att, enär Rikets Ständers Revisorer, i likhet med hvad 1859 ars Statsrevisorer anmält, jemväl funnit sig ega full anledning att, efter granskning af 1860 års Sundhets-kollegii räken skaper, instämma i föregående Revisorers yttrande, rörande uppställningen af berörda räkenskaper, hvilka fortfarande förts efter samma method, samt Revisorerne icke hade sig bekant, huru lång tid möjligen ännu kunde komma att förflyta, innan det nya, under utarbetning varande, förslag till redogörelse för Kollegii förvaltning och'räkenskaper varder till pröfning och fastställelse framlagdt, men anse af vigt att förändringar häri ofördröjligen åstadkommas, — vederbörande må foga anstalt derom, att, om möjligt, ifrågavarande räkenskaper varda så uppställde och ordnade, att blifvande Revisorers granskningsbestyr icke må alltför mycket försvåras. Till följd af högstberörde befallning får Kollegium i underdånighet anmäla, att, ehuru 1859 års Statsrevisorer erinrat, att vid granskningen af Kollegii räkenskaper ; 36 , • ... • • 1 — 282 — olägenhet uppstått af det sätt, hvarpå dessa funnits uppställde, har likväl det genom Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontors försorg upprättade samt af Eders Kongl. Majit den 10 Mars 1840 fastställda formulär i anmärkta hänseende måst tjena till efterrättelse, enär någon ändring derutinnan hittills icke blifvit anbefalld.
Och skulle man i deras fysionomier söka efter något gemensamt karaktäriserande, så fann man detta i något visst moget, gammalt, något af färdigbildade bättre ungkarlsmanér, som redan tryckt sin stämpel på unga skägglösa Cherubins-fysionomier lika väl som på trettioåriga, skäggiga anletsdrag. Sällskapet väckte genast uppseende genom sina röda ansigten och det stoj, som bullrande följde dem. Man debatterade, hvad som skulle ätas. Om man skulle ta bränvin? Schultz förklarade, att man blef bara full af det. Lindberg påstod, att det var just det, som var meningen. Norström skrattade litet diskret och föreslog, att hvar och en fick taga för sig ad libitum. Grane hyllade bränvinstendenserna, men påstod, att han tyckte, det var tråkigt att ej få skrika till helan. Ty han var glad i kväll, och när han var glad, så ville han skrika. Slutet blef, att allesammans drucko bränvin och åto ostsmörgås. Och när man kommit till biffstekarna, gick det omkring bordet en hviskning, som skulle vara en hemlighet för Lindberg. – När han hade bjudit på sexa ... Litet oskyldig Bourgogne ... Beaune ... Det var ju inte så dyrt ... Vinet kom in, och Hultin höjde sitt glas och bad i en ton, som skulle vara låg för att ej höras vid de andra borden att få föreslå en skål för vännen Lindberg, som hade tenterat. Han bad att få fästa uppmärksamheten på, att det var hans näst sista tentamen, hvarigenom han ådagalagt sin kännedom om osjäliga djur (nämligen zoologien), och att han härigenom tagit ett steg närmare det mål, som kallas examen, och som var allas gemensamma. Därefter bad han få erinra om Virgilii ord: – Bjud mig ej, o drottning, att förnya den gräsliga smärtan. – Infandum, regina, jubes renovare dolorem. Han ville icke tala om kuggningar och annat, hvarigenom han möjligen så att säga kunde antagas såra de närvarandes känslor. Men han ville säga, att Lindberg på detta område vunnit en seger, till hvilken de alla – och isynnerhet, han, Hultin – kunde lyckönska honom.
Jag blef allt varmare om hjertat och, skam att säga, brydde jag mig slutligen icke om att förfölja vargen, utan for blott fram öfver den blänkande ytan. Jag tyckte till slut nästan att jag var en vind der jag ilade fram. Och huru jag for och huru mitt hjerta blef varmt, så måste jag svänga mig fram öfver Ispois fjärden, förbi den vackra udden, der fru Karin Månsdotter, den tiden hon satt här på slottet med kung Erik, ibland lär ha fått vandra i det gröna. Och jag måste tänka på henne, der hon nu sitter i sin enkesorg på Liuxala, och säges vara så god och så from. Så for jag allt framåt sundet, bara för att få komma och för far och mor gladligen visa min kärlek och vördnad, få skämta en stund med systrarna, och prata om verldsvigtiga saker med dem, och sen tillbaka till Qvidja åter." Ett gladt leende for öfver de friska läpparne, då han yttrade de sista orden. Fru Ebbas blick hvilade med djup och innerlig moderskärlek på den älsklige ynglingen, hennes förstfödde. "Hvar lemnade du ditt sällskap, herr Enevald Fincke och Olof Classon?", frågade Kathrina. "I sina sängar på Qvidja. Efter de voro softutor och ännu ej klockan fyra i morgons voro vakna, när jag började rusta mig till färd, så väckte jag dem ej. Få se hvad min gamle Johan Bertelson må säga, när jag ej återkommer. Ja, ja," tillade han skrattande, "jag får väl bannor, tänker jag. Men se, mina snälla, goda systrar, hur flitigt ni arbeten för er kringsvärmande bror. Rätt nu är ju hela mattan färdig. Och jungfru Sigrid äfven, så mycken möda J gören eder för mig. Den är i sanning för god att trampas af mina fötter. Jag har hittils varit ett sådant medgångens bortskämda barn, J hafven alla varit så goda emot mig, men kommer en gång sorgens dag, så skall jag luta mitt hufvud ned på dessa af kära händer stickade blommor, och de skola påminna mig om mina kära, och jag skall bli glad åter, om än jag är långt skiljd från dem."
Således kan det vara likgilltigt, om detta förslag kommer alt fullständigt uppläsas från bordet af Ridd.Secretm eller af enskild ledamot från dess plats. Jag anhåller alt få veta, huruvida vi få skrida till öfverläggning om Const.- Utskis förslag. Frih. Boye: Då jag bestred Hr von Hartmansdorffs utväg; att bortblanda frågan och att låtsa ej hafva hört hvad jag så tydligt yttrade, så bestred jag äfven redan på förband hvad Gr. Frölich nyss yttrade, som ej var något annat, än ett upprepande af Hr von Hartmansdorffs framställning. Han har likväl äfven yrkat, att jag borde vara belåten med den behandling af ärendet, som han ville hafva, d. v. s. alt jag borde vara belåten med alt den första frågan förqviifves genom beslutet att afgöra quaestio quomodo, utan att förut hafva afgjort quaestio an. Jag får då förklara Grefven, att jag ej är belåten dermed, och alt jag är ledsen öfver alt för Grefvens räkning nödgas nu för tredje gången upprepa det villkor jag verkligen fästade vid min propos , nemi. det, att om äfven R. o. Ad. besvarade denna propos. med nej, så hade Ståndet icke derigenom lagt hinder i vägen för sig alt sedermera afgöra de öfriga förslagen, Hr von Hartmansdorffs, Gr. Spens’s, Frih. Hamiltons och, må jag blygsamt få tillägga, äfven mill. Jag kan omöjligt afstå från den anhållan att få fram quaestio an, och jag vågar hemställa lill Hr Landlmts och Ståndets benägna uppmärksamhet, om J skulle vilja, mine herrar! att en efterverld, sorn läser våra prot., skall Iro, att en så besynnerlig anda lådde hos oss alt uppoch nedvända afgörande-sättel, att Den 24 October f. m. 135 vi nfgjorde först qusestio qtiomodo oell sedan kommo till quoeslio an, hvilken fråga då redan genom ett föregtde beslut blifvit afgjord och derigenom i sjelfva verket förqväfd.
(Hörer till Ber.- Lagoch Oecon.-Utsk. Mern. N:o 27). — .; - ' ■ , X vV' »i *. 'xf co B 5 Afgift. 3 TARIFF, No a, öfver af giften för Pistoriska Pannor, föreslagen i Utlåtandet Nio iG och af de tre ofrälse Stånden antagen. Pannornas sammanslagna rymd. Afgift, Pannornas sammanslagna rymd. Afgift. Kannetal, R:dr sk. (Hörer till Bev.-, Lagoch Oecon.-Utsk. Mern. TARIFF, No i, öfver af giften för enkel P anner y imf föreslagen i Utlåtandet J\r:o 16 ock antagen af Högvördige Preste-Ståndet. Panneij 111 d. Pa n nerj md safgift. Pannerymd. Pannerymdsafgift. Pa 11 n erymd. Pan ne rymds afgift. Pannerymd. Panne rymds afgift. - Kannetal. R:dr sk. Kannetal. R:dr sk. Kannetal. R:dr sk. Kannetal. (Hörer till Bev.-, Lagoch Oecon.-UtsL Menn N:o 27)» T A R IFF öfver afgiften för enkel P anner y md, upprättad efter de af Högloft. Ridderskapet och Adeln bestämda grunder. Kannerymd. Afgift. Kannerymd. Afgift. R:dr sk. • k '* * 1 i3 20 69 dito » » * 55 — 39 dito • *. Litt. B. * TABELL öfver Paqueteller For vagnars oaf brutna gång emellan Stockholm och Götheborg samt Stockholm och Ystad. <1 CJ cn A f'g å r Miltal Dagstat i 0 Återvänder ÖS ta cn ~ “ n p — 3 cn c , 3 3 re 2 Dagen Från Till 0 5 3 3 a n> ►n *— 8 S Dagen F rån Till § 3 « n *1 ►— 1 s ^ 2 3 3 er u 0 3 , Stationerad i Stockholm.