Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Väl må det medgifvas att beviljade kreditiv till hela beloppet icke någonsin anlitats, äfvensom att å uppoch afskrifningsräkningarne alltid funnits behållning, och just deraf förklaras, att Fullmägtige kunnat hålla reservfonden under ansvarigheten; men erfarenheten har ock visat att största försigtighet är i berörda hänseende af nöden, enär, hvad kreditiven angå, i obegagnade andelar deraf ingår Riksgälds-kontorets till belopp af 1,500,000 rdr, som vissa tider varit till fullo begagnadt, och beträffande åter uppoch afskrifningsräkningarne, hufvudsakligaste behållningen derå tillhör enskilda bankinrättningar, hvilka ofta samtidigt, om ock blott för kort tid, uttaga tillgodohafvande behållning. Om fråga nu vore att endast tillfälligtvis af reservfonden använda ett betydligare belopp, synes svaret böra hemtas hufvudsakligen från metalliska kassans ställning; men då anvisningen torde afse medlens undanhållande från reservfonden till en tid, hvars aflägsenhet ej H. V. 31 485* Deu 26 Maj e. la - kan på förhand med någon afgjord sannolikhet beräknas: åligger det Fullmägtige att fästa Höglofl. Afdelningens uppmärksamhet derå, att, sedan numera Riksbankens sedlar lätt utträngas ur allmänna rörelsen af de enskilde bankernas sedlar, hvilka kunna användas vid nästan alla liqvider man och man emellan, nödig försigtighet ovilkorligen bjuder att bankens reservfond bibehålies vid ett belopp, som under alla förhållanden är tillräckligt stort att kunna motstå uttagen å kreditiv samt uppoch afskrifningsräkningar och fullgöra öfriga från reservfonden anvisade utbetalningar. Det är på reservfonden dessa rörelsegrenar i väsendtlig män äro grundade och den är icke overksam i bankens rörelse; likasom ock banken sålunda af densamma hemtar en, om än nedsatt inkomst.
Likaså omärkligt skedde det, att Tony så små- ningom uppgaf allt hopp o m att någonsin mera höra från grefve Magnus. Han hade nog glömt henne för andra sköna damer i hufvudstaden, eller kanske var han icke alls i landet mera? Man väfde och sydde med allt större ifver på hennes utstyrsel, och i denna halfhet kunde h o n icke lefva. Det var bättre att med ens afgöra sitt öde, o c h hon hade lofvat onkel Jonas att gifta sig med h o n o m efter midsommar. Sedan hon afgifvit detta löfte, blefvo föräldrarne mera nöjda med henne, och modern beträdgårdsmästarn och kocken sköta — de gå ock stundom på tvenne ben. Hvad ofta blott en reflex kan vara. Ett djur till människans nytta bara, mottagas med tacksamhet. LÖSNINGS-LOGOGRYF. (Såsom våra läsarinnor finna, innehåller denna logogryf, på samma gång den är en ejälfständig sådan, lösningen till logogryfen i mr 39, hvars ord utmärkas genom kursiv stil. Det förtjänar anmärkas, att » lösnings logogryfen » insändes, innan lösningen i n:r 40 var publicerad.) På » fjäderskruden » och » inre oro » och » dragningskraften » och » cirkelgång » och » knagglig visdom » i » själfva verket » samt » vandring » natten och dagen lång jag igenkände strax i — a: s klocka och är nu redo den sönderplocka. Dess delar sätter jag här och där uti mitt verk: logogryfen här. För egen del tycks en hvar mig hylla, fast hos sin granne man mig ej tal. För hänsynslöshet man plär mig skylla, fast man mig brukar för samma mål. I alla grenar af samfundslifvet jag finns och medger, att öfverdrifvet jag går till väga i denna tid. Men se! — tillvaron är endast strid. Min rustning lika ej är i striden. Och öppen hjälm jag ej alltid bär. Om klädd i vadmal, i frack, i siden, » framåt I » mitt valspråk dock ständigt är. Mitt slagfält ser du än inom rampen, än uppå börsen, än uppå stampen, på torg och gator och sjö och kust. Så vågen med mig I ock en dust.
ha kommit att älska er, om ni i stället för att ni så Nej. Jag kunde kanske, när jag var mycket ung, ifrigt berättade om er expedition till Västindien och i stället hade berättat mig, att mina ögon voro mera uttrycksfulla än kreolskornas, min fot mindre, mitt så viktigt häntydde på edra amouretter på S:t Thomas, skratt klarare. Men jag pretenderade det icke medvetet och ni glömde bort det omedvetet. Och så kom Hans, som jag redan har sagt er. Han fann sade det. mig förtjusande, och jag fann honom förtjusande, som MAX. Och det kallar ni kärlek? LEONORA. först uppenbarar för henne själf hennes eget väsen. Och om det från början blott var förälskelse, så blef det kärlek. Vi växte så innerligt ihop, som blott makar kunna det, när de ha barn. Och vi upptäckte, att mellan oss fanns icke blott den ömsesidiga förtjusningen utan också sympati. Men det är öfverflödigt att förklara er allt detta. Har icke er egen man, som har förstått att vinna henne? Ja. En ung flicka ser en gud i den man, som erfarenhet lärt er, Max, att kvinnan älskar blott den 61 MAX (tankfullt). ni var aderton år och jag tjugutre, i stället för att ge »fröken» och öfverlägset tala om Västindien. LEONORA. Alltså är det er mening att säga, att om jag, när mig till att bli högtidlig och börja på att kalla er för Och västindianskorna MAX. er i famn, hvilket gud skall veta, jag hade den innerligaste lust till, så ... så... LEONORA. Och västindianskorna. Att om jag då hade tagit nu ha vi talat nog om detta. (Vill ringa efter ljus.) MAX. Det är troligt, Max. Sådan är kvinnan. Men nu i mörkret. Den gången då för tio år sedan då Nej, håll! Låt mig först få säga er en sak ni hette fröken Leonora och för första gången tittade då... A, Leonora jag vågade icke! Det är sant ut i världen med edra förväntningsfulla, tankfulla ögon, jag tyckte aldrig jag kunde bli god nog åt er. Mina äfventyr på S:t Thomas, som jag skröt af ni skulle blott veta, hur de tyngde på mitt samvete.
Vid 1756 års Riksdag och efter pröfning af Magistratens ansökning om ersättning för uppgifna större utgifter i och för Uppbörds-Verket, än Kronan bestått, har, enligt Kongl. Brefvet den 30 November samma år , Riksens Ständers Secreta Utskott förklarat: iso Att med Uppbörden i Stockholm borde förhållas lika sorn i de andra Städerna; i följe hvaraf Magistraten härstädes hade så' mycket större skyldighet att infordra Krono-utskylderna , som Stockholm framför andra Städer i Riket njutit och ändå njöt den förmån, att UppbördsBetjeningen betaltes af Kronan med 2,800 Daler Silfvermynt. 2:0 Att den villfarighet, sorn skett Stockholms Stad med en viss summas beviljande till Uppbördsmännéns, aflöning , icke kunde medföra den påföljden att Kronan skulle betala allt; och 3:0 Att det alldeles icke kunde angå Kronan hvad enskilte medel Staden dertill använde, emedan af Kronan icke var äskadf mer än 1734 års Resolution påbjuder, samt sluteligen, att Secreta Utskottet afstyrkte ali ersättning för förra åren och fann Kronan ej böra betungas mer för Slockholm, än för de öfriga Städerna i Riket. Secreta Utskottet hemställte dock, att om, efter Den 11 Juli. 1097 efter pröfning och vederbörandes hörande, den. af Magistraten tillika begärte 7:de Uppbörds'- Commissärien fanns nödig till Uppbördens snara och skyndsamma indrifvande, lika lön för denna , sorn för de öfriga, måtte i Nåder beviljas. Den 6 MajÄ^ö/j samtyckte Kongl. Majtt denria tillökning och att y:de Commissariens lön skulle blifva 500 Daler Silfvermynt, samt att, 1 anseende till förekomna omständigheter, hvar Uppbörds Commissarie borde erhålla 700 Daler' S:mt i lön och 200
Sannolikt kan icke bestridas, att vid ett sådant ombyte af papper, varupris, arkets - I ■1040 Ben 20 Junit arbetslöner m. in. hastigare än eljest höja sig till samma numerär i det enda qvarblifvande pappersriiyntet, sorn förut uti Riksgälds - Sedlarna. Och dessutom frågar jag hvad verkan sora i opinionen skulle följa på beslutet om en sådan Banko-Sedlarnas ökning utan motsvarande fond? Om Batiken icke, genom sin stora D iscontrörelse med hya Sedlar, hade till betydlig del medverkat till den förlägenhet som nu är - för handen, skulle min öfvertygelse visserligen' icke tillstyrka fortfarandet af sådana operationer. Men då, till förekommande af ännu större sva» Jrigheter, detta icke genast kan ändras, liar jag atmindstone ansett angeläget, att Jjiscont-Operationerna blifva flyttade från Banken. Skälen derföre har jag redan förut anfort; men dessutom blir Banken derigenom en Controll på Discont-rörelsen, sorn icke existerar da Disconten hörer derunder, och detta är redan en stor nytta håde i sjelfva verket och för Crediten. Jag anser dessutom i statistiskt hänseende af stort värde, att fä Statens Credit-väsende concentreradt på ett stalie, och det synes mig, att naturen af saken, äfvensom opinionen och en aldrig vana, sorn hör respecteras, gemensamt instämma deruti att detta ställe ej bör blifva Banken. Med den enhet i Credit-väsendets förvaltning sorn jag således åsyftar, låter sig ej helier förena, att öfverflytta Malmö och Götheborgs Disc.onter, när deras Octroj tilländagå!-, tili Gotha Canal-Discont. Och örn ej denna sedare genom privilegier och för Den 20 Juni. 104.1 för ett vigtigt andarna! redan existerade, sa skulle jag anse dori plan jag vägat framställa af mera värde än den nu kan lia; ty den särskilda CanalDisconten, förvaltad för ett föremål, sota är skildt frän Credil-väsendets eget, skall möjligtvis i mer eller mindre män blifva menlig för den allmänna planen.
Majit i underdånighet bör anhållas, att om jaågra sådana för 181 a och den lid sederi mera forflutit blifvit vederbörande affordrade, de samma kunde varda återställde och befrielse från utskrifning»i-penningars erläggande meddelas, så länge nuvarande författningar om utskrifning»* sättet gälla, eller intill dess Riksens Ständer annorlunda besluta, saint att Kongl. Kammar Collagium örn verkställigheten häraf må undfå Nådig befallning; hvillket allt vördsamt hemstalles Rikt sens Höglofl Ständers närmare beprofvande. Stocholm den April 181^ På Höglofl. Ridderskapets På Högvördiga Prest* och Adelns Ledamö- Ståndets. Ledamöters ters vägnar vägnar Carl De Géer. Gustaf Murray. 3?å Vällofliga Borgare* På Hedervärda Bonde* Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg, vägnar A.nd. Sandstett% G.' Tunelius, Den 27 April. 4°7 Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft. Ridder skåpets oeh Adelns Plenum, den 27 April 1815. S. D. t)eslöt Höglofl. Ridderskapel och Adeln för sin del, att Constitutions-Utskottets denna dag uppläste Betänkande öfver Konungens Nådiga Proposition, rörande de nya Constitutionella förhållanden, som till följe af Föreningen emellan Sverige och Norrige uppkommit, skulle, i anseende till ämnets synnerliga vigt, skyndsammeligen till trycket befordras; för att till Riks-Ståndens samteliga Ledamöter utdelas, samt att derjemte ett visst ansenligt antal exemplar må de härvarande Ledamöterna af Norrska Stats-Rådet tillställas, för att till Norrige öfversändas: anseendes Ridderskapet och Adeln, att den dertill erforderliga utgift skulle af den till Riksdagskostnadernes bestridande föreslagna Summan utgå: i hyiket beslut de öfriga Respectiva Stånden skulle vänligen anmodas att instämma. Ut Supra. Ex Protocollo A. G.
Föredrogos ånyo och biföllos, följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 12 dennes e, m. på bordet lagde Betänkanden: Från Lag-Utskottet af den 14 sistl. April. N:o 46, I anledning af väekt fråga om upplifvande af Kongl. Senatens Bref den 23 Nov. 1708- Af den 19 sistl. April. N:o 47, Angående skyldighet för Häradshöfdingarne, att vid hvarje Tings slut, meddela Presterskapes Härads-Rättens beslut angående dem, sorn för begångna förbrytelser blifvit tilltalade och sakfällde, eller under framtiden stälde, jemte SaköresLängds Extracter öfver de Kyrkan och de fattige tilldömde böter. Från Vrot. Besvärsoch Ekonomi-Utskottef Af den 12 sisth April. N:o f8» Om förändring i skyldigheten att utgöra Afradsoch Krono-Tionde Spannmål len, samt andre på Hemmanen indelade Räntor. N:o 59, Angående Krono-Tionde Spännemålens utgörande till Stockholmsoch Malmö Barnhus. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning a£ LagUtskottets den 10 sisth April, under N:o 45, afgifne, samt den 12 dennes e. m. Pä bordet lagde Betankande, angående åtskillige föreslagne Lagförändringar, till minskande af kostnader och besvär för Rättsökande vid Rättegångars utförande} blef samma Betänkande i anledning af de utaf Grefve Gyllenborg, Joh. Hen., dervid gjorde anmärkningar, till Lag-Utskottet återreinitteradt. Fran HSgv. PresteSldndet S. D. f. m. Föredrogos ånyo och bifölloss BancoUtskottets Utlåtande N:o 11, Om präglande af en Skådepenning Bihang till R, S.Frot, <):de Sami. 16 *4» Prof, Utdr. d. 15 Maj 1823. i anledning af H. K. H. Kronprinsens förestående förmälning.
I händelse RiksMarkegångspriset för den tinder tönerne inberäknade spannemål något år skulle öfverstiga Sex R.'dr Banco Tunnan, skall dea härigenom uppkommande brist för den del af berörde spannemål, sorn öfverskjuter Kronans behållnc spannemål, af RiksgäldsContoiret StatsVerket ersättas. s. 66. Jemväl hafva Rikets Ständer beslutat, att den brist i anslaget till fourrageringen af Värfvade Cavalleriets och Artilleriets Hästar, hvilken, genom förhöjning i priset på fourragerings-persedlar, något år kan uppkomma, skall StatsVerket af Riksgälds-Contoiret ersättas, emot det, att den besparing, som, genom låga pris, ett annat år kan äga rum, till RiksgäldsContoiret ingår. §. 67. Derest, i enlighet med Rikets Ständers i underdånighet anmälde önskan, legan för Krono-skjuts varder förhöjd från Åtta till Sexton Skillingar milen, eller lika med hvad för Gästgifveri-skjuts erlägges, skall den brist, som, i och för en sådan förhöjd betalning, något år kan komma att uppstå i anslaget af a5,ooo R:dr till Durchmarche-kostnader å RiksStatens 3:dje HufvudTitel, efter StatsGontoirets reqvisitioner, utaf RiksgäldsContoiret StatsVerket ersättas och godtgöras, emot det, att den behållning, som å anslaget möjligt*vis kan ett annat år ega rum, blifver för ifrågavarande behof reserverad. 4 ( 5o ) s. 68. Med anledning af Kongl.
Från Vällofl. BorgareStåndet S. D. Föredrogs å nyo Stats-, Bag" samt Allmänna Besvärsoch OeconotnieUtskottens Betänkande, N:o 56, i anledning af väckt fråga om förklaring öfver Kongl. Brefvet, den 22 Maji 1819, rörande Abooch Besittningsrätten till Kyrkohemman i Halland, hvilket Betänkande bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning, lade# lill handlingarne följande Constitutions-Utekottets Memorial: Prof. Utdrag den 17 Augusti 67 Nio 45, rörande Friherre C. H. slnckarsvärds anledning till anmärkning erno! Konungens Rådgifvare, samt Föredragande af Krigsoch Kammar-Ärenden; N:o 46, rörande Prosten Dedekinds aninärknings-anledning emot Föredragningen i Kammar-Expeditionen af måiet, angående Kyrkohemmanet Lyngåkra; N:o 47, rörande en af Herr Rosenqvist af Akershult uppgifven anledning till anmärkning emot Stats-Eådet och Föredragande. S. D. Efter 3 nyo skedd föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, Nio 55, angien. <Ie Dykerioch Bergningsanstalterne i Riket, blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitteradt. Från Hedervärda Bonde* Ståndet. S. D. 1 anledning af gjorda anmärkningar, återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande; N:o 209, l anledning af Kongl, 68 P/of. Utdrag den 17 Augusti 18-Jgi Majds Nådiga Proposition om afskrifning af förra JVlagazinsfondens äldre fordringar för undsättningsspannmål ni. m. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-'
Slutligen borde, alldeles oberoende af nyssnämnda afhandling, en annan afhandling på allmän bekostnad utarbetas och till ett mycket lågt pris tillhandahållas samt kraftigt spridas bland den jordbrukande allmänheten. Denna afhandling borde på ett kort, enkelt och lättfattligt sätt framställa jordens rätta brukande, nödvändigheten af stenbrytning, öppna och täckta dikens åstadkommande, jemte rätta sätten derför, rationel ladugårdsskötsel, skogsvård och nyodling, samt slutligen antyda fördelarne för egare samt köpare och säljare af jord invid jernvägsstationer, och i allmänhet der många vilja bo tätt ihop, deraf att dylik jord indelas uti ordentliga tomter; innehålla allmänna planer för en sådan indelning, samt goda och välbepröfvade ritningar till de nödvändigaste landtmannabyggnaderne för mindre bemedlade jordbrukare; hvilka ritningar skulle innefatta konstruktioner både för sten och trä, samt utgöra så allmänna typer, att de kunde tillämpas inom hela landet,'öfverlemnande åt kommunen, länen eller den enskilde att sedermera förskaffa sig, för hvarje särskild ort, tjenligare byggnadsritningar. Kongl. Landtbruks-akademien borde anmodas taga bestyr med sagde populära äfhandlings åvägabringande, enligt de grunder sålunda blifvit föreslagna, och ombedjas att ju förr dess heldre lemna uppgift å behöfliga medel till 2ö å 30,000 exemplar, hvilka medel Rikets nu församlade Ständer derefter borde ställa till bemälda Akademis förfogande. Utskottet delar med motionären den åsigt, att befordrande af upplysning och trefnad, främjandet af nyttiga kunskaper samt af jordbrukets och näringarnes utveckling inom riket, skola kraftigt motverka böjelsen för utvandringar från fäderneslandet; och Utskottet, som anser mycket i berörda hänseendo redan vara åtgjordt, hyser den öfvertygelse att den sålunda beträdda vägen ej kommer att öfvergifvas. Böjelsen för utvandring synes ock på sednaste åren hafva aftagit, otta ock i sakens natur ligger, att en sådan böjelse aldrig skall kunna helt och hållet utrotas.
C. godkändes, med det vilkor, att Ståndet anser den önskan böra uttryckas, att arbetslöse personer i Norrland till dessa arbeten företrädesvis användas. 4:o Upprensning af Umeå eif, samt 5:o anläggandet af en färjbrygga vid Weda gästgifvaregård och anskaffandet af en färja derstädes öfver Ångermanelfvén. Utlåtandet N:o 435, Litt. G:o En ifrågasatt brobyggnad öfver Fjöhls lilla färjsund uti Indals elfven. Utlåtandet N:o 354, Litt. C och Utlåtandet N:o 435, Litt. C. biföllos. 7:o Upprensning af Indals elfven. Utlåtandet N:o 435, Litt. C. gillades. 8:o Ljunga elfs, 9:o Ljusne elfs och 10:o Söderhamns skärgårds upprensning. Utlåtandena N:o 354, Litt. C. och N:o 435, Litt. C. biföllos. ll:o Upprensning af Norrtelje å. Ståndet beviljade, till uppmuddring af Norrtelje å, ett Stats-anslag af 6,000 R:dr. 12:o Upprensning af inre segelleden till Stockholm vid det så kallade Kodjupet. Utlåtandet N:o 435, Litt. C.} bifölls. 13:o Uppmuddring af farleden emellan Dalarö och Stockholm genom södra Stäket, och 14:o enahanda företag, i afseende på farleden till Upsala vid Almare Stäk och Ericssund i Mälaren. Utlåtandena N:o 354, Litt. C. och N:o 435, Litt C. biföllos. Medlersta Districtet. l5:o Ombyggnad af Strömsholms Canal och Slussverk.
Lejonparten af hennes lifsgarning har varit agnad At fbgvBrdsangelagenheter. Otaliga iiso de publikationer, hvarigenom hon ingripit pfi detta omrfide, diir hon iifven for svenskar icke Sir obekant, Till FbgvBrdskongressen i Stockholm IS78 ingaf hon namligen ett betankande, och en af de storstcl anktoriteter inom detta faclr, doktor Wines, som blifvit kallad: ~ l e synzbole de la re ' fool-nze phzitentaire, yttrade i sin redogorelse vid kongressens oppnaiide: ~ A l l t 2il. att hoppas af ett land (Spanien) som alstrar sddana skriftstallare och tiinkare som en Doiia Concepcibn Arenal etc.. D Samma framstdende anktoritet faller om h e m e detta omdome i ett af sina a.rbeten: zr8efiora Arenal iir en k v i ~ a af kraftig och utomordentlig intelligens och en af sitt lands allra storsta och adlaste andar. Eon har iignat hela sitt lif &amp; t studiet af sociala frigor, siirdrildt &amp; t hvad som angiir forhindradet af brott. I detta hiinseende, ar Seiiors Arenal en auktoritet ej blott inom sitt eget land utan inom Europa. D Detta m % varn tibiickligt for att vittna om hennes arbete p&amp; detta oinrfide. E t t uppriiknande, an mindre en redogorelse for hennes otaliga skrifter inom detta fack, medgifver icke utrymmet h a. Antecknas mH emellertid, att mlnga af hennes arbeten hlifvit prisbelonta af akademier och sidlskap, att hon nnder en l i n g fiiljd af vari t generalinspelrtor for f angelserna for kvinnor i Spanien, sekreterare i Roda Eorset, under fjorton I r utgif~are af en revy fiir futtigviirds-, valgorenhetsoch straffanstalter m. m.
För städerna må ingen till Riks dagsman utses, sorn icke minst tre år före dagsman utses den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit, enligt Irsta momentet af denna §, valberättigad i staden; och beräknas den - som Frälseman är eller till Preste-Sländet hörer; b) gemenskapen vid Rikets Landtoch Sjöförsvar, samt allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjening, eller andre, som med desse jemförlige eller ringare öro; c) dem, som äro i annans tjenst eller ständiga arbete anställde, eller daglönare, eller andre dylike, som försörja sig med tillfälligt arbete; d) dem, hvilka endast för sjelffcirsörjning äga något yrke utöfva. u Konslitutions-U'. skottets Memorial M 3. na tid från tjensteoch borgare-eds afiäggande eller från det utöfningen af yrke börjat eller ägandeoch besittningsrätt till hus, tomt eller jord i staden blifvit förvärfvad. Valrätt eller valbarhet tillkomme ej: a) den ägare af hus och tomt, eller den ägare och innehafvare af stads-jord, som Frälseman är elter till Preste-Ståndet hörer; b) gemenskapen vid Rikets Landtoch Sjöförsvar, samt allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjening, eller andre, som med desse jemförlige eller ringare äro; c) dem, som äro i annans tjenst eller ständiga arbete anställde, eller daglönare, eller andre dylike* som försörja sig med tillfälligt arbete; d) dem, hvilka eudast för sjelfförsörjning äga något yrke utöfva. § blifvit förvärfvad. Valrätt eller valbarhet tillkomme ej: a) gemenskapen vid Rikets * — ringare äro b) dem, som äro i annans tjenst tillfälligt arbete; c) dem, hvilka endast till sjelfforsörjning äga något yrke utöfva. 16.
» Har du haft roligt? » Han tänker alltid först pä andras nöjen, den snälle pappa. Mamma nickade vänligt öfver någon sömnad, hon höll på med. Jag satte mig ned för att hålla sällskap en stund, fastän sömnen började rycka i ögonlocken. » Hvad håller pappegubben på med », frågade jag och tittade öfver hans axel. 25 Idunsspalter — pris tre hundra kronor. » Jag har fått sjukt på kontoret », svarade han litet undvikande, » och för att vi inte ska ' komma på efterkälken, får jag roa mig med det här om kvällarne. » » Tag arbete med dig! » Nog hade jag hört, att pappa nödgats göra inskränkningar i sin personal; men att han För Idun skulle behöfva sätta till nätterna själf, för att af arbetet skulle kunna gå sin jämna gång, det var nytt för mig. Mina guipurespetsar kändes riktigt tunga i fickan, fastän de borde gjort ^^SäT " ^ du, kom ändtligen i eftermiddag, » motsatsen. » Söta pappegubben », frågade jag en smula * M^V&gt; hade Ann-Sofi sagt, då vi träffades på middagen vid vårt ehokolad inne hos skamsen, » kan jag iute få hjälpa till litet med Bergs. Och så hade hon tillagt: » Glöm för skrifgöromålen? » Jag fick en välvillig blick öfver glasögonen. all del inte att ta arbete med dig! Annars » Tack, min flicka », blef svaret; » men det får du tråkigt — du blir ensam främmande. » här är fullt med tekniska termer, som ska ' Och när jag gaf mig i väg hemifrån i skym ningen, så hade jag guipurespetsarne med mig, öfversättas. Räcker din pensionsfranska till, de där som mamma påstår, att jag har särtror du? » skilda anlag för — fast det syns då inte på Nej, det gjorde den nog inte. Maupassant hastigheten. Kusin Gösta, som är vid geolooch Daudet reder jag mig nog med och med giska byrån, påstår, att det går lika långsamt Le Eigaros feuilleton också; men. med dem som med svenska vallens höjning — - » Jag förtager mig inte », fortsatte pappa. en fot på hundra år.