Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Nio 220- angående hegardt Statsbidrag för en större reparation å Westerås Domkyrka. XI. 306- — Nio 221. engående tillsyn öfver och regleringen af den gymnastiska undervisningen inom landet. XI. 331. — Nio 222. angående utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. XI. 356. — Nio 223. angående befrielse från rotering för Ansättshemman i Jemtlands län. XI. 331. Nio 224. i fråga om lindring i båtsmanshållet med afseende å dervid utgående beklädnadsbidrag. XI. 331. •— Nio 225. i fråga om en lag till ordnande af Notarii-Publicibefattningen. XI. 331. •— Nio 226. angående ett ytterligare lån af allmänna medel åt Nora-Ervalla Jernvägsbolag. XI. 331. — Nio 227. angående inlösen för Statens räkning af Kamereraren Carl Sandbergs anteckningar i Kameral-väsendet. XI. 331. — E — 63 Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers: — N:o 228. angående förbättrade aflöningsvilkor för Arméens och Flottans Läkare saint Provincial-Läkare. XI. 356. — X:o 229. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde llufvud-Tilel. XI 401. — N:o 230. angående beviljad pension åt förre Justitie-Ombudsroannen, Kammar-Rådet Theorell. XI. 357. — N:o 231 i fråga om eftergift af f. d. Landskamereraren, Kammar-Rätts-Rådet S. Lindberg ådöind ersättnings-skyldighet. XI. 367.
Om en under namn af potatesmjöl angifven vara finnes utgöra den i potates befintliga, genom föregående rifning och. vattenpågjutning erhållna, stärkelse, hvilken sedermera genom krossning och siktning blifvit försatt i mjölform, bör varan tullbehandlas efter hvad taxan bestämmer för »stärkelse af hvete, potates eller andra vegetabiliska ämnen». Pottaska; se Aska. Pozzolana Fri. Pressenningar; tullbehandlas såsom Väfnader, vaxade, mattor. Puder; tullbehandlas såsom Mjöl, ej specificeradt, af vegetabilier. Quer citron; hänföres 1 ill Färger, ej specificerade. 1 skålp. Qvicksilfver — 15 Rabarber; hänföres under Apotheksvaror. Raspar; hänföras under Verktyg. Redskap och Macliinerier eller delar deraf, ej specificerade, till begagnande vid fabriker eller handtverk, eller ( Fria för jordbruket, samt för jernvägarnes behof Resonnansbottnar, hyllade; se Trädvaror, mer eller mindre arbetade. Ridikyler; se Portföljer.- Rigabalsam; -tullbehandlas efter hvad taxan stadgar för artikeln Bränvin och Sprit. Ris, oskalad, eller Paddy Fri. Bih. till R. St. Qvantitet för Införselstull. tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre Ris: blandad med mer eller mindre fullständigt afskalad ris 1 skålp. — 1 Risgryn; se Gryn. Rismjöl; se Gryn. Ritningar, oinfattade; se Målningar. infattade; se Tafv&lramar. Rosmarin; hänföres under Apotheksvaror. Rotting; se Rör. Rumm; se Bränvin. Russin 1 skålp. — 6 Russinstjelkar Fria■ Räfkakor eller Räjkryddor; hänföras under Apotheksvaror. Rödfärg; hänföres under Färger, ej specificerade. Rökelse; hänföres till Luktvatten. Rör: bambuoch spanska 1 skålp. — 6 rottingar, vass och andra slag 1 skålp. — 1 arbeten deraf, ej specificerade, som ej utgöra korgmakare-arheten 1 skålp.
Där lyser hofvet och det högre borgerskapet; men också de missnöjde af den högre aristokratien, som icke längre visar sig vid hofvet, hedra gärna det Schimmelmannska huset med sin närvaro, och Hvarmansvän är lika förekommande mot alla. Där trippar just Brandt förbi med spänstig hållning, ledande dansen med grefvinnan Holstein, båda smyckade med det nya ordenstecknet och glada åt värdigheten. Där kommer lilla Sophie Gæhler, strålande, klok och utmanande i sitt koketteri, lycklig öfver det nya smycket, som glittrar öfver hennes fylliga barm. Gamla hjärtats erinringar stämma Struensee blid, han kysser hennes hand och säger henne en kompliment, och så draga de vidare, hvar åt sitt håll, just som de en gång förr möttes i världsvimlet, stannade en sekund öga i öga, bytte några ord, famnade hvarandra, lösgjorde sig från hvarandra och drefvo vidare. Men många missnöjda barn deltaga också i balen. Se Warnstedt, hur stelt han hälsar och hur mörk hans min är. Hans ögon tala trotsigt: Så länge du behöfde mig, var jag din vän, men nu ... Struensees ansiktsuttryck blir åter hårdt och högdraget. Han draperar sig i sin själftillräcklighet och går vidare. Rättfärdiga sig anstår honom icke; trösta ett barn, hvars fåfänga fått en liten skråma, nedlåter han sig icke till. Påverka marionetterna med skäl, gitter han icke. Hvarför spilla ord. Alla sprattla dessförutan efter hans vilja, blott han rycker i en tråd. Han vandrar ensam. Ingen talar till honom, och endast drottningens tindrande blickar följa honom hvart han går. – God afton, herr storvisir! säger plötsligt en dam, som han passerat förbi utan att hälsa. Han vänder sig om, och hans hårda blick sjunker in i ett par gråa ögon, som glänsa trotsigt och icke vika. – Min nådiga är vid skämtsamt lynne! – replikerar han, i det han höfligt men något reserveradt bugar sig för Elisabeth Eyben. – Och er fantasi flyger alltjämt till Österlandet! – För att söka er titel. Ni skiftar eljes värre än en kameleont.
Detta sednare anser jag ingalunda vara lillfredsstäidt af Utsk:s förslag i 3:dje punkten (pag. 20); ty der förutsättes det villkor såsom uppfyldt, att samtlige liytteägarena inom hvarje bergslag sig förena om bergslagsprivilegiernas upphörande; och intilldess det sker, får bergsmannen endast vara en åskådare vid den utredning af sinidesprivilegierna inom Riket, som Utsk. föreslagit. Alen rättvisan kräfver nu att något göres. Jag anser äfven , att det kan ske utan någon skadlig rubbning i nuvar. förhållanden, genom anläggningsrättens begränsning. Enl. Bergs-collegii und. berättelser tili K. M. för åren i835, r836 , 1837 oell i838 (de enda, hvaruti årstid verkningarna vid hyttorna inom de egentliga bergslagerna i Kopparbergs, Westerås, Örebro och Carlstads län äro särskildt beräknade), har tillverkats per medium vid hvarje hytta 2,384 skepprd. Xågra hyttor tillverka likväl betydligt mera. Kanske omkring 4000 skepptd. Ködig vattendrift förefinnes icke vid många, och den beslutsamhet torde ej öfverallt vara tillstädes, som erfordras vid smidesanläggning uppå kolpriser , som ej allenast äro höga redan, men just genom sådana anläggningar ytterligare stegras. Vid beslutet derom förekommer dessutom, alt mindre kol åtgå lill malmens förvandling till tackjern , än vid det - dettas färskning och uträckning till stångjern. Flera af de 128 masugnar, som varit i gång under dessa uppgifna år, tillhöra dessutom bruksägare, hvaraf troligen högst få finnas, som nedlägga egen blåsning i en tidpunkt, då man allmänt erkänner malmernas inflytelse på jernets egenskaper, och fordrar, att det jern man säljer 1841 icke må blifva sämre än 1840 års tillverkning. På alla dessa skäl grundar jag det vördsamma förslag:
De öfriga Riks-Stånden hafva deremot gillat den af Utskottet föreslagna ändringen, och då stadgandet är af reglementarisk natur samt således tre Stånds sammanstämmande beslut utgöra Rikets Ständers, har Utskottet endast skolat sådant anmäla. § 38. Denna paragraf, i hvilken Utskottet föreslagit införande af bestämmelsen, BeviltningsUtskottets Utlåtande J/s 9. 3 att den af taxeringskomitéens ledamöter, som på kommunalstämma blifvit dertill utsedd, bör afhemta bevillningsberedningens förslag och detsamma till taxeringskomitéens sammanträde medföra, vid bot af 10 R:dr, har af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden blifvit utan någon inskränkning gillad, hvaremot Borgare-Ståndet godkänt samma paragraf endast med uteslutande af orden “vid bot af 10 R:dr;“ Då emellertid tre Stånd fattat sammanstämmande beslut i frågan, torde densamma finnas icke böra till någon Rikets Ständers vidare åtgärd föranleda. Instruktion för Taxeringsförrättningarne. Det af Utskottet framställda förslag till förändrad lydelse af § 7 i berörda instruktion, hvilket förslag innehåller att, sedan fast egendom år 1867 blifvit till sitt verkliga värde uppskattad, må detta värde under tre år bibehållas oförändradt, har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitteradt i anledning af den, under disskussionen härom af flere talare anförda mening, att Rikets Ständer icke borde genom ett dylikt, för en tidrymd af tre år gällande stadgande ingripa i kommande riksdags beslutande rätt; Då likväl den föreslagna ändringen, som endast afser en reglementarisk föreskrift, blifvit af tre Stånd gillad, torde denna fråga böra anses derigenom vara af Rikets Ständer afgjord. Borgare-Ståndet har likaledes till förnyadt öfvervägande återförvisat
Min fasta föresats blef nu, sedan jag hos dina föräldrar gjort mig försäkrad om din hand, att öppet för Caroline tillstå mitt hjertas förändring, i hvilken afsigt jag äfven, efter det jag hos dig, du hulda, njutit sällheten i sitt öfvermått, hastade att uppsöka henne. O Rosa! hvad jag här forut, osäker om ägandet af dig, med hjertats sanna tillfredsställelse besuttit, nemligen: samvetsfrid, förlorade jag nu; jag blef, under ett ovärdigt sinnesrus förrådare af den oskuld jag hitintills med så mycken sjelfbeherrskning vördat; jag glömde heder, lycka, allt, allt! som under samma iakttagna helgd kunnat bereda mig mitt hjertas vinning dig! Men, jag är straffad, jag arme! ty med dig, med dig, försvinner ljuset för min blick; och, ehuru ett väsende bland de lefvande, går jag dock ett liflöst ting, längtande efter den hvila, hvilken en gång oskiljakteligt skall förena mig med dig." Han hade lystnat; bröst mot bröst, mund mot mund, lågo de nu fast omslutande hvarandra; "min Rosa!"
”Då ingenting är qwar.” ”På det John Hall skulle blifwa bysatt, ”fordrades en Kommißionär, som warit en”gagerad wid fattigwården etc.” ”Men Herr Bruks-Patron Hall: Skall ”endast det ärfda guldet utgöra wårt an”seende etc.” ”Från Jericho, af en som for samma ”wägen och föll i – etc.” ”Anseende, blott för sin rikedom, kan den ”tjuf erhålla, som försigtigt stjäl en million ”R:dr; kanske han kan på köpet bli både det ”ena och det andra; war derföre, bäste Herr ”Hall! klok nog att, om Herrn winner sin ”sak, anse sig stor för sitt guld.” ”Om jag finge tag i den lede björn, ”Som satt Hall på Gillboaberg, ”Han skulle, i mitt kammarhörn, ”Förbyta hudens färg.” ”O Mammon! stöd mig wid din Staf, ”Och om han nånsin brytes af, ”Låt mig utmed en Brådjup wik, ”I luften swäfwa få såsom lik.” ”Jag ger hellre en skärf till frukost åt ”Herr Hall, än jag kastar den i Bråwiken ”m. fl.” Af de på detta sätt insamlade medlen anwände dock Hall intet till det åsyftade ändamålet; ännu mindre att betala fattiga fordringsägare, minst skoflickare. – Till hwad han anwände dem är swårt att uträkna, då han, under och efter denna period, fortfor att, lik den smutsigaste tiggare, stryka omkring på Stockholms gator. Halls rättegångsoch böneskrifter, af hans egen hand renskrifna, utgjorde snart sagdt hästlaß. – Hans egna koncepter woro dock ej särdeles wårdade, hwarå, såsom prof, må anföras en biljet till den af hans bekanta i Stockholm, som först underrättade Hall, att han wunnit proceßen wid Extra Rådhus-Rätten. Den lyder ordagrant på följande sätt:
De grunder för värdering af Mjöloch Såg-qvarnar, Valkoch Stamp-verk, som finnas utvecklade uti 3 Art. 2 §. j2 Bevillnings-Ulskotlets Utlåtande N.o 28. 20 och 26 Mom, af 1823 års Bevill» pings-Förordning, böra bibehållas, men i fråga om det uti slutet af 20 Mom. 2 §. 3 Art. omnämnda undantag för Mjöloch Såg-qvarnar, tillägges vid Momentets slut: ”eller sedermera såsom husbehofs-inrättningar ”tillkomne, emedan dessa Qvarnar bö’’ra, vid hemmans-värdet, afses och in”beräknas, ” 17:0 "Värdet å Fiskerier, som utgöra ser skilde, i Jordeboken upptagne, Lägenheter, utan att vara i Hemmanens skattläggning inbegripne, eller hafva i deras uppskattnings-värde ingått, bestämmes sålunda, att behållna afkastningen uträknas till Capital genom Fem procent. Detta allt, jemte några afgifna Reservationer, varder till Rikets Ilögl, Ständers pmpröfvande vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 22 Maji 182g, Bil, till Bevillaings-Uiikottets Ull. N.o 28, 73 Reservationer: Af Herr Friherre A. Leijonhufwud: "Jag har icke i något fall förändrat mili mening, i afseende på Grunderna för Allmänna Bevillningen samt Värderings-sätten; och derföre åberopar jag å nyo de skiljaktigheter, som min, vid Betänkandet N:o 7, bifogade Reservation innehåller, med serskildt förklarande, att jag icke delat pluralitetens Beslut, att förändra sista perioden uti i:sta Bevillnings-Grunden; densamma bör, i min tanka, oförändrad bibehållas, enligt förra Betänkandets uppställning, och den dervid i min Reservation gjorda tilläggning. " Herr Tham, Wollr.:
Jag menar fylleriet hem* ma i huset. Den Landtman sorn är begifven på denna osedlighet äger i spanmålens vanvärde en »lags uppmuntran dertill En half tunna säd gäller så litet, man har mycken njutning deraf, om den förvandlas till bränvin och dranken användes till kreaturen med nästan lika fördel, som sjelfva säden. Hvilka förledande skäl att bränna och supa! Erfarenheten visar att det är en slags högtidsdag för värden och de närboende, då tillverkningen klaras, och dessa husfäder, för svaga att emotstå tillfällets frestelse, hvilka förr kanske hvarannan månad, vid en färd till Staden, återvände derifrån något välfägnade, de lulla ntt Den 2i Februarii. 545 jämt och opåtaladt hemma vid deras hvardags, rus. Följderna af ett sådant lif, ledande till moraliskt, fysiskt och ekonomiskt förderf, äto för väl kände, att behöfva upprepas. Från hvilken sida skall mati då söka ettforsvar för dessa låga spanmålspriserP Sjelfva Tiggaren vinner ej dervid; villigt räckes honom allmosan af välståndets hand; men vid egen förlägenhet hårdnar hjertat för andras, Och ohjelpsamketen blir stundom en pligt. Af hvad jag nu haft äran utveckla torde det vara utan gensägelse, att spanmålens vanvärde och osäljbarhet är ett landsförderfligt förhållande; att det undergräfver åkerbrukets och med detsamma allmänna rörelsens lif^ att denna ställning är vår; att ingen ting kan realiseras; att förlägenheten stigit till sin höjd; och att denna spänning mäste upphöra, eller ock allmänna välståndet, och sådant i skötet af det djupaste fredslugn och under den fri» constitutionella Styrelsens lifgifvande Spira! Det onda är kändt , men hvar finna ett cofrectiv deremot? — Visserligen vore en minskning i skatter-i ne, i den mohn Statens behofver det tillåta, en högst önskvärd sak; men jag vågar icke hoppas den så betydlig, att allmänna förlägenheten derigenom skulle kunna häfvas. Bil. till Ridd. o. Ad.
Bankoverkci. W 66 med både bokstäfver oell siffra, så, — och i betraktande deraf, att det för nämnde Filial-Bank gällande reglemente icke syntes föranleda dertill, att Filial-Banken egde med enskild person öppna andra räkningar, hvarå vexlar finge utställas, än uppoch afskrifningssamt kreditiv-räkningar, men beloppet af ifrågavarande vexlar, enligt deras lydelse, skulle ”i räkning gälla enligt ordres”, samt då det vore att befara, det bemälde Frisk, utan någon tillgodohafvande behållning hos Filial-Banken för inlösen af de utställda vexlarne, hvilkas antal, att döma af numren å redan i allmänna rörelsen synliga dylika vexlar, tycktes vara betydligt, och således utan dertill af Filial-Banken lemnad tillåtelse, å densamma utställt vexlarne för att derigenom bereda dem eljest möjligen saknad omloppstid och begärlighet hos allmänheten, — hafva Fullmäktige, på sätt det hos dem förda protokoll för den 28 Augusti nästlidet år utvisar, från Filial-Banks-Direktionen infordrat yttrande öfver det ifrågavarande förhållandet; hvarjemte Fullmäktige den 29 i samma månad utsett ombud att taga kännedom af Filial-Bankens räkenskaper och öfriga handlingar, hvilket ombud straxt derefter för fullgörande af detta uppdrag afreste till Hudiksvall.
Om, enligt en redan länge känd uppgift, det är en fanning, att då Lagen bör vara ett uttryck af allmän villja öfver ett gemenfamt föremål, är en Corps’s vilja fåfom fådan lika litet forn den enfkilta mennifkans, den forn i ett dylikt fall bör komma i fråga, lärer man ockfå medgifva, att den Lagftiftande Magtens nuvarande fördelning i fyra Stånd, med färfkilta Corporations.rättigheter och deruppå grundade anfpråk , då den 1 mångå fall förorfakar brift på tillräcklig upplysning vid ärendernes afgörande. (ynes egentligen vara gjord blott för bevakandet och bibehållandet af iärfkilta intereflen, och att den fåledes fi mycket forn möjligt tyckts aflägsna den förening til! gexnenfamt nyttiga ändamil, forn bör vara afligten med all god Lagftiftning. Utfkottet har denna Theori af erfarenheten bekräftad, och har fåledes ej kunnat undgå att erkänna , att uti Stånds fördelningen lig ftörre delen af anledningarne till det mifsförftind, det uppehåll och den oordning i ärendernaB gång, ändtligea till de Stånds - tvifter , forn fi ofta föndrat Nationen, fkakat Samhälls - ordningens grundvalar och kullflörtat Stats-Författningen. Utfkottets pluralité har i flöd af defla anledningar anfett Stånds-fördelningen fåfom det hufvudfakliga felet i vår Reprefentation, och har derföre tili en början, vid frågan om de Oreprefenterades anfpråk, anfett fig böra alldeles åfidofätta den om ett Femte Stånd. Då intereffen redan äro fkiljaktige, lära ej olägenheterne deraf afhjelpas igenom deras förökande medell! en ny Corporation, och om man derigenom trodde fig hafva förekommit händelfen af paria vota Stånden emellan, fkulle man må hända fnart nog finna, att den anftalt man vidtagit för att befordra ärendernas gång, fnarare torde hindra deras afgörande.
Och göt dertill fyra gyldene ringar; och satte dem på de fyra hörnen uppå dess fyra fötter; Hardt under listone, så att stängerna voro deruti, der man bordet med bar; Och gjorde stängerna af furoträ, och öfverdrog dem med guld, att man skulle bära bordet dermed; Och gjorde desslikes, af klart guld, redskapen på bordet, fat, skedar, kannor och skålar, der man med ut och in skänkte; Och gjorde ljusastakan af klart tätt guld; derpå voro läggen, rör, skålar, knöpar och blommor; Sex rör gingo ut af sidorna, på hvarjo sidone tre rör; Tre skålar, såsom mandelnötter, voro på hvar rör, med knöpar och blommor; Men på ljusastakanom voro fyra skålar med knöpar och blommor; Inunder två rör en knöp, så att sex rör gingo ut af honom; Och hans knöpar och rör deruppå; och var allt klart tätt guld; Och gjorde de sju lampor, med deras ljusanäpor och släcketyg, af klart guld. Af en centner guld gjorde han honom, och all hans tyg. Han gjorde ock rökaltaret af furoträ, en aln långt och bredt, rätt fyrakant, och två alnar högt med sin horn; Och öfverdrog det med klart guld, dess tak och väggar allt omkring, och dess horn, och gjorde der en krans omkring af klart guld; Och två gyldene ringar under kransen på båda sidor, så att man satte stängerna deruti, och bar det dermed. Men stängerna gjorde han af furoträ, och öfverdrog dem med guld; Och gjorde den helga smörjooljan, och rökverk af rent speceri, efter apothekarekonst. Och han gjorde bränneoffersaltaret af furoträ, fem alnar långt och bredt, rätt fyrakant, och tre alnar högt;
Genom högstberörda nådiga bref af den 30 Januari 1857, har Kongl. Maj:t jemväl beviljat Smedjeholmens aktie-bolag, för dess ylleväfnads-fabrik i Norrköping, ett förlagslån å 56,666 R:dr 32 sk., hvilken summa, jemte resterande beloppet af det intressenterne i Malmö bomullsväfnads-fabrik medgifva ofvan omförmälda lån, vid 1857 års slut återstod att af förlagslåne-anslaget utbetala. Sedan Rikets Ständer, efter tagen kännedom af Rikets Ständers år 1855 församlade
Ar det nu så, att sättet, hvarpå denna bibringas, kan lända ej allenast till förståndets fördel, utan ock till dess skada; så skulle ju den undervisning, som förskaffade mycken kunskap, men skadade förståndet eller icke lände till dess fördel, kunna vara sämre än den, som gåfve mindre kunskap, men gagnade förståndet. Denna synpunkt är det, som tyckts mig icke vara nog tagen i betraktande under meningsstriderna i den stora frågan om bästa sättet att inrätta undervisningen i de allmänna skolorna. Oeb det lärer dock vara obestridligt, att lärosättet utöfvar ett mäktigt inflytande på sjelfva kunskapsförmågan; hvaraf följer, att härpå företrädesvis borde, vid den stora frågans lösning, fästas afseende. Att uppvexande medborgare i våra skolor förses med kunskaper i så rikt mått och så stor mångfald som möjligt, blir då nemligen gagneligt och önskans värd t endast under det vilkor, att de ungas förstånd derigenom icke försvagas, eller i sin utvickling hämmas, men stärkes och utbildas; att med kunskapen också förmågan att använda den, förmågan af upplysning växer och hämtar krafter i så rikt mått, som möjligt är, och att icke tvertom genom låroämnenas beskaffenhet och mängd kunskapsförmågans förslappning och oreda blifva kunskapens frukt. Utgår man från denna synpunkt vid valet af skolornas läroämnen; så gäller det ej blott att veta, hvilka kunskaper som i allmänna eller enskilda lifvet kunna för den en gång uppvuxna medborgaren vara mest angelägna eller nyttiga; ty om dessa ej tillika äro de kunskaper, hvilkas inhämtande mest bildar den uppvexandes förstånd, eller om icke inhämtandet af hvardera lämpas efter den ålder och utvicklingsgrad, för hvilka densamma är mest passande; så kan dessa för allmänna och enskilda lifvet mest gagneliga kunskapers föredragande i skolorna, i stället för gagnande, blifva ganska skadligt. Är det sanni, att förståndets utbildning, alt så till sågandes hela R. St. Just. Ombiidsm. Emb.-Berättelse för år 4849.
Jag har under discussionen trott mig kunna sluta dertill, att man, förbiseende de fördelar hvilka föranledt de skattdragande att påyrka antagandet af förenklingsförslaget, blott velat se ett bemödande att få sina skatter förminskade. Jag inser icke möjligheten häraf, ty om den ock skulle inträffa, är den, som koraiterade äfven visat, så aflägsen, att den på våra förhållanden icke kommer alt ega något inflytande. De målsmän, som här å Statens vägnar uppträdt, synes hafva åtagit sig ett vackert men ändamålslöst bestyr. Ty om jag äfven skulle kunna förutsätta att Svenska folket ville upplösa sig såsom samhälle, sä kan jag likväl icke tänka mig möjligheten alt icke skatter ändå skola finnas. lag skulle derföre tro, att de beslut R. o. Ad. nu fattar, svårligen kan hindra hvad som i framtiden kan ske. Jag anhåller om bifall till Utsk:s betänk. Hr Stuart, Carl Gust.: Under discnssionens fortgång har emot Ulsk:s förslag den anmärknm blifvit framställd, att, genom antagandet deraf, ränlegifvarens rätt skulle kränkas. För att besvara denna anmärkn., har jag begärt ordet, men jag måste först något närmare undersöka denna räntegifvarces förmenta rätt. Skattebrefven, enl. det formulär jag här har i min hand, innehålla endast att den till skatte försålda egendomen afhändes K. M. och Kronan samt tillegnas köparen samt hans arfvingar och rältsinnehafvare med allt hvad till samma egendom ”lyder, med ”rätta ligga bör eller lagligen tillvinnas kan och under hemraa”nets ränta inbegripet är, att under skattemannarätt äga och bru - 106 Den 8 September f. m. ”ka, med de i lag och författningar stadgade vilkor.” Dessa skattebref innehålla således icke någon bestämmelse, hvarigenom R. St. skulle vara förhindrade att, i den ordning grandlagen medgifver, kanna fatta beslut ang:de ulgöringssättet för de räntor och ulskylder, som vid det till skatte försålda hemmanet äro fästade. Mot den nu föreslagna förändringen har man ofta åberopat 1789 års försäkran, ang:de allmogens frioch rättigheter.