Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj, öfver Handelshuset härstädes J. C. Muller et Comp. ansökning, om till godo njutande af den berörde Handelshus vid 1812 års Riksdag vilkorligen beviljade inlösen af 7 Obligationer uti Svenska Rikslånen i Brabant, blef förstnämnda utlåtande af Ståndet godkändt; hvarom vanlig underrättelse skulle de öfriga Riks - Stånden meddelas. Ut Supra. S. D. id förnyad föredragning af Stats-Utskottefi den 31 Maj meddelta och sista Plenidag på Bordet Ex Protocollo Olof Werlin. Ev Erotocollo Olof Werlin. 43? Den lä Junit lagda Betänkande, angående Riksdagsmannen Hans Hanssons från Stora Kopparbergs Län motion, om Krono - Utlagornas debitering och qvitterirag efter markegångspris, fann Hedervärda BondeStåndet väl för godt att samma Betänkande bifalla, men förenade sig tillika i det Beslut, att detta ärende skall, såsom ett Ståndets Allmänna Besvär, till KonglMaj:t i underdånighet öfverlemltas, med underdånig anhållan om utfärdande al en Författning, som innehåller och upplifvar alla i ämnet gällande föreskrifter. Ut Supra Ex Protocollo Oluf Werlin, S. I). X anledning af deremot gjorda anmärkningar, fann Hedervärda Bonde - Ståndet för godt till Högloft, särskildta Utskottet återremittera dess den 5 i denna månad afgifna och sista Plenidag på bordét lagda Betänkande, angående förslag till förnyadt Reglemente för de i Riket varande medlemmar af Judiska Nation, åtföljdt af ofvanberörde anmärkningar; hvarom Vederbörande på vanligt sätt skulle underrättas, Ut Supra Ex Protocollo Olof Werlin, S. D. lifter åter skedd föredragning, bi föllos följande Lag - Utskottets, sedan den 8 dennes, på hor - lien l a Juni. 433 Bordet hvilande Betänkanden, af den ij, 17, gj, 2G, och 27 Maj: 1:0 X anledning af Herr Professorn Doctor Wijkmans motion örn proescriptionstid för redovisning af allmänna medel. 2:0 P.örande Johan Ericssons från St.
Uti upbyggnad och reparation af Kyrkoherde-, Kapellans-, Reclors-. och Scholhus-byggnaderistäderne; och uplästes afwen de wid deffa bada betänkanden fogade serstilta yttranden. Högloft. Ridderstapet och Adeln åtskiljdes klockan ^ till n. l7t luxra. In 66sm xrotocolli A. 6. LilverkolVe. Tisdagen den n Augusti. Plenum klockan r om middagen. Herr Landt-Marskalken förmälre, det han anmodat Herrar Eleckorerne, att efter Friherre von IllnZern LternbsrZ, sä wäl som efter Friherre L>okvsnlkMä, hwilken anmält förfall af sjukdom, utse Ledamöter i StatS-Ulffottck, hwilket uödtvändrgt, i anseende till troligen förestående nämd-frägors afgörande, mäste wara fulltaligt; att Electorerne äfwen warit i dag församlade, men till ett ej högre antal än ra. Oaktadt således en Elector felars i det lägsta antal Riddarhus-ordnin' gen förestrifwer, hade de likwäl, till förekommande af 68o Den 11 Augusti - af tidsutdrägt, och dä wid elt nytt sammanträde antalet möjeligtwis icke torde blifv a större, walec förrättat, sam sadank hos Herr Landt-Marstalkcn anmält: hemställandes nu Herr LandrMarstalken, om Ridderstaret och Adeln stnlle behaga detta ival tby oagtadt gilla, warandes i widrigt fall troligt, att innan nya U stolts Ledamöter kunde mfes, äfwcn nya Electorer, och kan hända äswen nya bänkman finge wäljas, hwilket äler stu e up aga en tid, som sä nära Riksdagens flur kunde behöfwa besparas.
Och fyrtio par trippande, dansande, skuttande och stampande små fötter bära från lekar och upptåg i alla vinklar och vrår sina ägare och ägarinnor till pianot i stora salen, där en halfcirkel bildas, där åttio små händer knäppas till bön och där fyrtio späda röster sjunga: » Gud, som haf ver barnen kär, Se till mig som liten är. Hvart jag mig i världen vänder, Står mitt väl i dina händer. Mor och far och syskon små, Se i nåd till dem också. Kung och rike, slott och hydda, Gode Gud, dem alla skydda. » Uppställning! Fyra led bildas raskt af gossar och flickor om hvarandra, hvar och en m e d händerna på den närmast föregåendes axlar. Och vid nästa kommandoord marscherar led efter led gladeligen in i sin klass. De » stora », 6- å 8-åringarna, för hvilka Kindergartensstadiet är en öfvervunnen ståndpunkt, hamna i Förberedande samskolans första och andra klasser — den tredje blir färdigbildad i höst — där Ottilia Adelborgs formoch färgglada blomsteralfabet och blomstersiffror, i stort format målade på kring väggarna löpande lister, jämte svarta taflan, kulramar och pulpeter vittna o m det systematiska skolarbete, som här aflöst Kindergartens småbarnssysselsättningar. Här reder man sig till det betydelsefulla inträdet i allmänna läroverken, och dit duger det ej att komma, utan att vara säker i sina stycken, så mycket har man redan klart för sig. Ä n n u är emellertid kunskapsbördan lätt att bära, och under rasterna tumla de » förberedande » o m lika lustigt som Kindergartens lilla sorglösa skara. Ä n Kindergartensbarnen — dem vårt besök ju i främsta rummet gäller — hvar blefvo de af? De minsta, 4 — 5 år, taga med själfkänsla stora leksalen i besittning. Denna tål också verkligen att ses.
Skulle emellertid delta förslag i tillämpningen icke anses blifva nog betryggande, eller nog fördelaktigt, så torde jag få framställa följande alternativ såsom ledande till något bättre : all väg indelas endast på jordinnehafvare, efter det taxeringsvärde hvarje hemman är åsatt och delta alltid på jemna 100 R:dr Runt. Underhållningskostnaden af vissa, t. ex. 10 fot af lista gradens väg bestämdes af Häradsrätten, hvarefter fabriker, verk och inrättningar, allt efter det å dem åsätta taxeringsvärde, till de vägunderhållningsskyldige inom häradet betalade så mycket per år, som motsvarade kostnaden för den väg, de i annat läll skulle vara skyldige underhålla. Med öfvertygelse derom, att hvad jag bär haft äran andraga stöder sig på en sann och billig rättsgrund, får jag vördsammast föreslå : Det 8 § af adelns privilegier den 10 Oktober 1725, i hvad den rörer befrielse från vägoch brounderhållningsskyldigheten för säterierna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län, måtte upphäfvas, likasom alla hitintills - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 177 intills utgifna författningar, rörande delning och underhållningsskyldighet å allmän väg måtte förklaras ogiltige. Öfverlemnande dock åt vederbörande Utskott, alt, i enlighet med de här anförda grunder, närmare stipulera uppställningen af ett lagförslag, huru en rättvisare och jemnare fördelning af vägunderhållningsskyldigheten hädanefter bör vara beskaffad. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 19 November 1862. J. Rundbäck, från Göteborgs och Bohus län. Af J. Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, angående ändring och tillägg i i § i Kap. Rättegångs-Balken, rörande Nämndemansval.
Ehuru vi tyvärr äro mera vane att från andra sidan Bottenhafvet förnimma dystra vintersagor om hunger och nöd, om svikna förhoppningar och moln på landets framtidshimmel, en himmel som verkligen i många afseenden ännu är oklar, så skönjer dock det öga, som vill se, i flera af samhällslifvets yttringar omisskänneliga spår af ett nytt och friskt lif hos detta vårt kära fosterbrödrafolk. De der våra vänner, finnarne, ha duktigt ruskat på sig, och den hand de lagt vid sitt nya nationella verk saknar ingalunda styrka, ehuru den någon gång påminner om björnen såsom handtlangare. De slunga nämligen ett och annat stenblock utöfver målet, men det är dock ett godt stycke arbete de ha förelagt sig och de försöka med all kraft att foga stenarne i sin byggnads grundval så fast och hårdt till hvarandra, att det hela må bli ett stadigt verk, som kan trotsa såväl den frostbringande nordan som ock den andligt döfvande östanvinden. Sådan är tvifvelsutan deras grundafsigt och som de nu tagit litet hett och hårdhändt itu med saken, så måste åskådaren hålla till godo med arbetarnes något bistra uppsyn. Men det är dock värme i deras allvar, och har man blott ett välvilligt undseende med några öfverdrifter och ensidigheter, hvilka nog skola afslipas ju längre verket framskrider, så skall man på bottnen af det nya finska sträfvandet icke allenast varsna mycket lefnadsmod och kraft, utan äfven i dess alster på andens område icke så sällan skönja de anslående grundfärgerna af en frisk egendomlighet och en viss folkhumor. Den mest ensidiga och svensk-fiendtliga yttring af det "finsk-finska" partiets (ty så måste man väl kalla det) verksamhet har erhållit titeln af "fennomani", som ordagrannt; återgifvet på svenska betyder "finnraseri". Tillämpad på det finska nationalitetsarbetet i sin helhet är denna benämning högst orättvis och innebär en djup kränkning af ett friboret folks naturliga sjelfbestämmelserätt. I Finland ha uttrycken "fennomani" och "fennomaner" nästan helt och hållet ingått i det allmänna språkbruket.
Jag kan ej finna denna sak kunna komma under namn af Privilegii-fråga, utan tror, att om än Betänkandet hos Ridderskapet och Adeln skulle blifva afslagit, de öfriga RiksStånden likväl hafva full frihet, att taga det beslut, som de anse lämpligt. Herr Flach, Carl Fredric: Jag får ödmjukast till eftersinnande hemställa, om de offer vi gjort af Ståndets Privilegier blifvit tydde för hvad de varit: en patriotisk sjelfförsakelse , ett frivilligt ädelmod , eller om de icke snarare blifvit ansedde som en följd af lättsinnighet, eller jag vet ej hvilken uppskrämd försigtighet. Jag tror derföre, att i dylika fall Ståndet nu mera är skyldigt sin egen agtning , att vara likaoböjljgt, som förut lättlyndigt, helst emedan det Allmänna dervid säkerligen ingen ting vunnit eller kan vinna. Gefve Spens, Jacob Melker: För min del tror jag, att det är intet af de företräden Ridderskapet och Adeln ägt och äger framför de andrij Stånden, som Ridderskapet och Adeln bör sorgfälligt undvika att afhända sig, som det företräde, att alltid vara ett Riksstånd, hos hvilket det enskilta Stånds-interesset har minsta inflytande på besluten i allmänna ärender. Hans Excellence, Herr Grefven och Landt. Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Den 25 Maji. 28s Adeln behagade afslå Utskottets Betänkande, på den grund, att Ridderskapet och Adeln ansåge sig icke böra eftergifva någon af de rättigheter, hvilka blifvit Ridderskapet och Adeln vid BancoVerkets första inrättning förbehållnej hvilket bifölls.
1 Skit. stäp. v. 1 16 Messing: oarbetad, Latun och Trådband inbegripne . 1 Skit. stäp. v. 33 16 arbetad, alla slag, gjuten, smidd eller pressad, oäkta Lahn derunder inbegripen: utan beläggning med annan metall Anm. Gördelmakare-arbeten, deri Tenn eller Zink ingå, förtullas såsom Messing, arbetad. Alla andra slag: oarbetad 33 16 arbetad 1 skålp. 1 Skrot samt gammal och brukad metall, sammansatt, alla slag 16 32 Metvurst 1 skålp. 8 Mjöd, 1 kanna 12 Manufacturvaror, ej specificerade; se Slöjdvaror. Marin-metall; se Metaller, sammansatta. Markasit; ,se Vismut. Marle; se Brodérduk. Marmor; se Sten, all annan, ej specificerad, arbetad. Mastix, tullbehandlas lika med Gummi. Mattor, bast-; se Bastmattor. golf-: af ull; se Väfnader, ylle-, af andra ämnen, lackerade eller fernissade; se Väfnader. Mattor, gräs-; se Gräsmattor. Mercurius; se Qvicksilfver. Merinos; se Väfnader, ylle-. Messing; se Metaller, sammansatta. Messingstråd; se Tråd. Mikroskop; se Instrumenter, optiska. Mineralier för Naturalie-samlingar; tullfria såsom Malmstuffer. Mjöl af spannmål; se Spannmål. Modeller; se Tulltaxe-underrättelserne, §. 13. Expeditions-Utskottets Förslag till utid. Skrifvelse, N:o 197. 561 ej specificeradt, af vegetabilier, som ej kunna inbegripas under Spannmål eller hänföras till Medicinalier Munlack Muskot, torr Muskotblomma Musslor, insyltade eller saltade Neglikor Nålar, Syoch Tambour Knappoch Hår Kråsoch Bröstnålar af oäkta metall andra slag, ej specificerade . Nät, af alla namn och slag Nötter: KokosHassel-, Valoch andra slag . Oliver Qvantitet för tullberäkningen. Banko.
Frågas då ock, om det är skäl, att förutan inhämtade underrättelser, allarmera sig och andra för en öfverhängande stor våda? Då, likmätigt senare tiders beslut, Sedelstockens permamenta belopp, hvarken skall ökas eller minskas, så äger BanIcen otvifvelaktig förmåga, att efter förhållandet jemka sitt Debet och Credit, så att hvarken Debitor eller Creditor , i följd af Författningarne, må blifva lidande; om ock någon obetydlig temporaire skillnad, till följe af bidraget att afhjelpa nuvarande Discont-oreda, hända kunde, så skall Samhället dymedelst återvinna ordning, och den öfverklagade stockningen i penninge-circulationen upphöra. Det kan alldrig, efter förefallande omständigheter, utlånas något mer eller mindre, och lomme det icke heller deruppå an, om Banken, något år, vunne en mindre behållning i det ideala Sedel-Ca - Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. 11811 pitalet, blott Allmänheten, förnuftigt, och efter gifne föreskrifter, betjenas. D. v. Schulzenheim Herr Lagmannen Nordus och Herr Commerce-Rådet Krull åberopade deras till Protocollet den 3 sistledne Mars afgifne, och Hufvud-Betänkandet, angående Filial - Disconternes utredning, till Rikets Höglofl. Ständer åtföljde yttranden ; äfvensom ock Herr Grosshanlaren Arfvidson refererade sig till dess lios^Vällofl. Borgare-Ståndet ingifne och , jemte AterRemissen af berörde Betänkande, till Höglofl. Utskotten inkomne Memorial. Transsumt af Protocollen, hälllne hos Riksens Höglofl. Ständers förenade Statssamt Banco-Utskotts Finance-beredning vid Urtima Riksdagen i Stockholm följande dagar. Den 3 Februarii 18x8* Herr Stats - Secreteraren m. m.
Men jag hemställer, huruvida icke denna fråga verkligen är af den vigt, att om äfven tre Ständ derom beslutat, man ändock icke bör frånvika sina grundsatser. Här, om någonsin, gäller regeln: principiis obsta, och jag tror, att om man alltid följde den, sä skulle, förvillelserna icke blifva sä stora i denna och andra frågor. Ar man öfvertygad om att en princip är riktig och af stort inflytande, så är det icke rätt att eftergifva den för det att andra stannat i förvillelse. Sådan är grunden för min önskan, att R. o. Ad. ville afslå denna §. De som icke fatta upp den ur detta sammanhang, utan tro, att jag ifrar för en större sedel emission, måste jag lemna i deras tanka. Jag har emedlertid haft tillfälle alt i protocollet nedlägga min förklaring, att sådant icke är orsaken; hvarföre jag förnyar min begäran om afslag å denna §. Frih. Raab: Hr von Troil har yttrat, att striden under denna discussion pågått emellan dem, som velat öka lånerörelsen, och dem, som velat uppehålla realisationen, och häraf har man sedan velat draga den tydning, att hvar och en som velat utvidga lånerörelsen, icke skulle vilja upprätthålla realisationen. Jag protesterar emot en sådan tydning och får förklara, att jag Den 18 April f. m. 525 från början fullkomligen afsett myntvärdets upprätthållande, men på ett annat sätt än genom att betaga näringarne möjligheten att producera. Hade jag velat förstöra myntvärdet, så skulle jag med beredvillighet hafva medgifvit alla de indrascningar, som här blifvit föreslagna dels af Utsk., dels af vissa talare, ty jag är öfvertygad, att följden deraf skulle blifvit en liten lids anarki. Men sådan är icke min afsigt, utan jag önskar endast, att kyrkan skall stå mitt i byn, d. v. s. att ingen skall förlora möjligheten alt underhålla sin näring. Tvenne menningar hafva nu i denna fråga blifvit framställda, den ena att afslå §, och den andra att deruti göra en modification.
Specielt till ordningens upprätthållare kan man vända sig för att erhålla anvisningar och upplysningar. Det är icke svårt att finna sig till rätta i Paris. Den egentliga staden ligger på båda sidor om Seinen. Kundt omkring densamma drager sig den breda boulevard intérieur, som åter sönderfaller i fiere smådelar med andra namn (B. de la Madeleine, B. des Italiens, B. S:t Germain e t c). Två punkter på denna boulevard intérieur, nämligen place de la Concorde och place de la Bastille, äro sammanbundna genom rue de Rivoli, som går längs efter Seinen. Denna skärs i rät vinkel af boulevard Sebastopol. Dessa boulevarder tillsamman bilda på stadsplanen en i fyra nästan lika stora delar delad cirkel, der boulevard intérieur är periferien och rue de Rivoli och boulevard Sebastopol utgöra två mot hvar andra vinkelräta diametrar. Utanför boulevard intérieur ligga några förstä- der (faubourgs), som åter inneslutas af en cirkelformig boulevard (boulevard exterieur). Utomkring denna ligga ytterligare förstäder äfven de begränsade af en boulevard, så att det på det hela taget finnes tre dylika gördelgator, den ena utanför den andra, som kunna anses hafva Seine-ön med Notre-Dame-kyrkan till gemensam medelpunkt. Befordringsoch kommunikationsmedleninom Paris äro af fyra slag: 1) droskor, 2) omnibusar o. spårvagnar, 3) Seine-ångare mt 4) gördelbantågen. Namn och adress torde alltid nog. anglfvas, och kan i fullkomlig diskretion från redaktionens sidapäräknaa Man gör klokt i att, innan man stiger upp i en droska, låta gifva sig droskans nummer, emedan man utan detta ej kan göra sina rättigheter gällande gent emot kusken. Att åka i omnibus kostar 30 cent (6 sous) eller på främre platformen 15 cent. Vid hufvudstationer såsom till exempel vid Palais-royal utlemnas på grund af det stora tilloppet af åkande löpande nummer, efter hvilka passagerarne uppropas och hvar och en i sin tur får taga plats.
Man har sagt att förslaget ”bemötts med köld”, att ”det ej har mottagits med sympathi i landsorten”. Jag anser det vara vid ett tillfälle så vigtigt som detta, då fäderneslandets dyrbaraste angelägenhet är föremål för beslut — en pligt alt [iä ära och tro bära vittne om livall man vet — hvad man hört. Jag får alltså förklara att i min landsort — och icke blott der utan i flere orter, hvilka jag besökt, har från och med höga embetsman ner till BondeSt. det öfvervägande antalet af dem, med hvilka jag talat i ämnet, yttrat varma sympalhier för förslaget. Och om, hvad jag visst ej vill förneka, en och annan hyst, än betänkligheter vid, än ovilja mot, förslaget, hafva merendels de upgifna orsakerna från båda sidor — såväl från Adelmannens som från Bondens — varit farhagor alt deras Stånd skulle derpå förlora. Då den ene af förslagets motståndare ansett det för liberalt, har den andre ansett det för konservativt, och af denna sednare mening hafva de flesta varit, som ogillat det. Härstädes har jag emoltagit bref från flere Adelsmän i landsorten, som anmodadt mig i behörig tid underrätta dem om dagen då förslaget skulle förekomma, emedan de ämnade sig hit att rösta bifall för detsamma. Jag beklagar att jag ej förr än sisth Onsdag kunnat gifva ett sådant svar, emedan jag i det längsta smickrade mig med hoppet att motionen om frågans upskof till nästa riksdag skulle först grundlagsenlig! behandlas. Det var majoriteten förbehållit att hafva den lyckan, om jag annars så kan kalla den, — jag afundas den ej — att bestämma dagen och derom underrätta sina resande vänner.
Under torra somrar lider växtligheten på Gottland genom jordens starka uppblandning med kalk, som insuger och länge behåller värmen, mera än i andra provinser, som icke hafva kalkgrund; man är derföre här på landet nödsakad, för att skaffa skugga åt gräsväxten, att låta ängarne vara beväxta med skog. Uti Hoburgs Ting, det sydligaste af ön, eller der sandstenen kommer i dagen, och hvarest rågsädet hufvudsakligast och nära uteslutande af annat be - 5 gagnas, lider växten mindre af torka, emedan sandstenen bibehåller fuktighet och kyla; missväxt inträffar der oftast under mycket regniga somrar, då god skörd erhålles på öfriga delar af ön. Flera arter af marmor och mergelskiffer förekomma, sandsten tjenlig till slipstenar m. m. finnes till öfverflöd i Hoburgs Ting. Ingen malmart är hittills upptäckt, och med afseende å bergens natur troligen ej heller till finnandes. Det bör dock anmärkas såsom en besynnerlighet, att här finnas 2:ne källor med stark mineralsmak, och hvaraf den ena, belägen i Hoburgs Ting och Hamra socken, begagnas såsom helsobrunn. Skog är ännu i temlig myckenhet, utom i södra delen af ön. Stora trakter gifvas, som endast för skogsväxt äro tjenlige, emedan jordlagret är alltför tunnt på kalkhällen, för att gifva växtlighet åt säd och gräs. Landet är i det hela ett slätt land, som egentligen endast är kuperadt af träsk, myror och skog. Flygsand finnes lyckligtvis endast på tvänne ställen inom Länet, nemligen pä Fårön, der fältet är omslutet af skog, men Sandbergen likväl på sydvestra sidan lika höga med trädtopparna, samt på Sandön. Gottska Sandön utgör omkring h qvadratmil med 6,000 tunnland skog och nära 400 tunnland i .åker, äng och beteshagar, allt af högst mager beskaffenhet. På alltför få ställen finnes gräsväxt, men ljung och renmossa växa ymnigt på ön, hvarföre fordom ock renar der underhållits.
MissgerningsBalken, kungjordt medelst Förordningen den 3o Maj i835, fastheldre derigenom hafva blifvit ökad, enär tillförene mål af ifrågavarande beskaffenhet, om den tilltalade saklälldes, skulle såsom lifssak lill Konungen hemställas och sålunda, åtminstone i dessa fall, ovilkorligen komma till Dess kunskap och höga bepröfvande, men numera åter, då den sakfälldes ansvarighet säkerligen merändels stannade vid färre eller flere års fästningsstraff och, så vida nåd ej söktes, all kännedom om sådana mål blefve Konungen undanhållen, derest ingen föregående anmälan, enligt det Kongl. Brefvet, egde rum: att vidare i afseende på den af förklaranderne framställda mening, att underdånig anmälan af Majestätsförbrytelse icke skulle innebära en rättegångsförmån, och således ej kunde hänföras till R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. dm 14 Jan. 1840. 97 till hvad TryckfrihetsFörordningen i 5 §. 6 mom. angående sådane förmåner stadgar, borde bemärkas: att om det än medgåfves, att sökande och erhållande af Nåd icke vore någon rättegångsförmon, följde ej deraf, att förhållandet vore detsamma med det sakens nedläggande_, hvarom förmäles uti påbudet 1777, helst detta slags abolition, fastän ägande någon likhet med benådning, uti flera ganska vigtiga omständigheter, de der i mitt memorial närmare uppgåfvos och utvecklades, derifrån skiljde sig: att
Raabs anm. förfaller vid betraktande deraf, att l:sta §:ns Usta mom. redan är bifallet, hvilket uttryckligen nämner innehafvandet af jord såsom berättigande till bränvinstillverkning. Gr. af Ugglas: Jag ämnade just göra samma anm., som Hr Reutersvärd nu framställt; och då R. o. Ad. dessutom generelt beslutat att låta Utsk:t draga försorg om de redaktions-förändringar, som kunna blifva nödvändiga, tror jag ingen särskild återremiss nu behöfvas. Uppå härefter gjord propos. blef §:n bifallen. § 8. Hr Reutersvärd: Denna § torde behöfva återremitteras, emedan här står: »Vill någon för 2 eller 3 terminer» etc., då deremot, enl. det beslut R. o. Ad. förut fattat, det borde stå: »Vill någon för 2 eller flera terminer». Då det emellertid ej torde vara lämpligt att nu vidtaga redaktions-förändringar, anhåller jag om återremiss af § 8. Hr Hjärne: Enl. R. o. Ad:s beslut i 2:dra §:ns Usta inom., skulle rättighet medgifvas att bränna bränvin under 7 månader af året. Redaktionen af denna 8:de § måste således förändras så till vida, att ordet terminer utbytes mot ordet månader. Då R. o. Ad. beslutat återremittera sådana §§, som böra omredigeras, så torde samma åtgärd böra vidtagas med den nu förev:de; men jag kan icke underlåta att uttrycka min förundran derölver, att Utsk:t utbytt det förr begagnade ordet månad emot termin. Jag anhåller Uen 28 Mars e. in. således om återremiss, samt att Utsk:t måtte dervid taga i öfvervägande, huruvida ej ordet månad bör bibehållas i st. f. termin. Hr Reutersvärd: Anim hvarför Utsk:t. utbytt ordet må nad emot termin, var den, att Chefen för Bränvinsbyrån, Exped.- Sekretm Nykander, ansåg detta ord lämpligare, emedan med månad i allmänhet förstås 30 dagar, då deremot briinningsterminen omfattar blott 26 eller högst 27 dagar.