Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt ordföranden således kan för hvarje underlåtenhet eller felaktighet i berörda hänseende ställas till ansvar såsom för annat tjenstefel, mäste medföra fullt ut så mycken säkerhet, som derest protokollsföringen uppdroges åt en särskild person, torde icke vara tvifvel underkasladt; och att ofvan omförmälda stadganden, genom hvilka lagstiftaren sökt förekomma oriktig uppfattning af parters och vittnens yttranden, varit alldeles tillfyllestgörande, anser Utskottet äfven erfarenheten hafva bekräftat; och lika med Lag-Utskottet vid sistlidna riksdag tror Utskottet, att anledningen, hvarföre en säkrare kontroll ej heller skulle vinnas genom den påyrkade Notariatsinrätlniugen, ligger just deri, att Notarien i allt fall ej skulle kunna göras alldeles oberoende af domstolen. Kunde han nemligen det, så inträffade hvad man velat förekomma, eller alt nödig kontroll saknades. I öfrigt möter, beträffande motionärens förslag till sättet för Notariernas aflönande, den betänklighet, att derigenom skulle fråndragas domarena en betydlig del, kanske nära hälften, of deras inkomster, hvilket de ej lära vilja underkasta sig för vinsten af ett ringare arbete. Likasom alltså detta aflöningssätt måste anses olämpligt, finner Utskottet den föreslagna inrättningen såväl obehöflig, som oförenlig med nuvarande lagstiftning, Samt tillstyrker fördenskull, alt motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm dén 4 Oktober 1860. Bih. till B St Brot. Komstedt, lätio. Sammans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Ulskottets Betänkande M 41. 1 N:o 41. Ank. till Eip.-Utsk. den 11 Okt. 1860, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändringar i föreskrifterna rörande vilkoren för anläggning af vattenverk och dermed jernförliga inrättningar.
Pet ansåg sig nu vara i Petschora-viken, och sedan han den 28/18 juli fått sigte på den udde, som i nordost begränsar flodens mynning, seglade han, efter hvad det tyckes, mellan denna udde och Selenetz-öarna in i den stora bugten öster om Medinski Savorot. Här anstäldes lodning i förmodan att sundet mellan Waigatsch-ön och fastlandet skulle utmynna på detta ställe, men farvattnet befans för grundt, äfven för en båt. Pet seglade nu förbi Jugor Schar längs kusten af Waigatsch mot Novaja Semlja, till en bugt på Waigatsch-öns vestkust, hvarest han ankrade mellan tvenne holmar, hvilka ansågos vara Woronski Ostrow. Inloppet till en ypperlig hamn var på ömse sidor betecknadt med tvenne kors.130 Holmarne voro rika på drifved, och på en af dem träffades ett kors, under hvilket en man var begrafven. Pet inskref sitt namn på korset och likaså på en sten vid korsets fot, »på det att Jackman, om han skulle komma dit, måtte veta, att Pet varit der». Om aftonen lyfte man åter ankar, omseglade Waigatschöns vestligaste udde och fortsatte derpå, allt jemt följande kusten af Waigatsch, först åt norr och nordost, sedan åt söder mellan ett isfält och land, ända till dess isen gick så tätt intill stranden, att fartyget ej kunde komma fram, då man ankrade i en god hamn vid en ö, som låg på östra sidan af Waigatsch i granskapet af fasta landet. Det var kanske den ö, som på nyare kartor kallas Mestni-ön. Pet var således nu inne i Kara-hafvet.131 Den angifna breddgraden, 60° 14′, visar till och med, om den är riktig, att han kommit långt in i Kara-flodens utloppsvik. Här träffade Pet sin följeslagare Jackman, från hvilken han blifvit skild vid Kola-kusten, och rörande hvilkens resa under mellantiden alla uppgifter saknas. När fartygen möttes, voro de båda skadade af is.
Saknaden är dock så mycket större, som i de special-tabeller,som åtfölja hvarje hufvudtitel, endast dennas contanta anslag äro uppförda, och i afseende på indelningar och spanmål in natura ingen närmare upplysning finnes,- än t. ex. för nu ifrågavar. a:dra hufvudtiteln, tillägget, ”enl. sed naste S t än’Jd ers riksstat, med de obetydliga förändringar, ”sorn genom förutgående betänk, föranledas,” och då således hvar och en, som velat taga kännedom om totalbeloppet af hvad Utsk. för hvarje titel föreslagit, måste post för post uppgöra beräkningen. Då nu härtill kommer den sena utdelningen af utsk:s-betänk:n, för en del 3 veckor senare an de blifvit till Exped.Utsk. aflemnade, och hvaraf en annan del endast varit anie dagar utdelt; har det varit 36 Deit a Maj f. m. svårt för den enskilde riksdagsmannen att egna Utsk:s statsreglering i sin helhet all den uppmärksamhet, ämnets vigt fordrar. Af detta skäl och då fö'rmodligen åtminstone de vigtigaste titlarna blifva återremitterade, förbehåller jag mig att framdeles få särskildt yttra mig öfver ifrågavar. reglering i sin helhet. Hr Gyllenhaal: Jag begärde ordet af 2:ne orsaker. Först ville jag hafva aran till Gr. Horn hembära uttrycket af min erkänsla för den öppna förklaring han afgifvit, att delta StatsUtsk:s utlåt, innebär fröet till sin egen upplösning, att det till sin verkställighet är omöjligt, och att Hr Grefven icke blott tror, utan äfven önskar, att detta utlåt, icke i dess nuvar. skick måtte af Ständerna antagas. Dernäst nödgas jag begära, att Frih. Sprengtporten må förlåta mig, att jag erinrar derom, att jag icke vädjat till eflerverldens dom. Mina ord voro: "den lugna, sansade efter"tanken, den mognade erfarenheten må härom dömma; dess "domslut är ofelbart och kan icke jäfvas." Ordet efterverld har jag icke nyttjat. Särskildt anhåller jag, att till Gr.
Då det är min öfvertygelse att familjelörhållanderna här i Sverige äro lyckligare än i de flesta andra länder, och jag anser att man icke bör förorsaka en sådan rubbning i dessa förhållanden, som ovilkorligen skulle förorsakas, om Utslcts förslag bifölls, så får jag anhålla om alslag å Betänk:t, och får jag hemställa till de talare, som yrkat återremiss, om de icke ville afstå från detta sitt yrkande samt förena sig med mig och öfrige talare, som begärt alslag. En värd ledamot, som försvarat Utsk:ts förslag, har uppmanat oss att, innan vi gå till afgörande, fästa våra tankar på en mo - Den 13 Maj e. m. 371 der, en syster eller en dotter. Jag har gjort detta, och har derigenom ytterligare blifvit stärkt i min åsigt. Ropen på propos. förnyades. Gr. Hamilton: Jag har begärt ordet med anledning deraf att man påstått att denna förändring icke är behöflig, och såsom bevis derpå har man åberopat fåtaligheten af de rättegångar, som egt rum i detta afseende. Det är visserligen sannt att dessa icke varit många, men det bevisar endast att lagens stadgande har hindrat qvinnan att följa sitt hjertås böjelse. Hvar och en af oss känner säkert att det händer mycket ofta att en fader icke kan döma så riktigt om den man, som friar till hans dotter, som hon sjelf; isynnerhet är detta förhållandet hos vår allmoge. Inom den klassen gör en fader sällan, om någonsin, afseende på om dottern är fästad vid den man, han utsett åt henne, blott han har förmögenhet. Just derför att det är så få rättegångar som hafva egt rum, kan man vara öfvertygad om att många qvinnor hafva hela sitt lif fått lida till följe af hårdhet och egennytta ho$ deras fäder. Bästa beviset på att ett verkligt behof af förändring, förefinnes, är att allmogen bifallit Betänk:t obetingadt. Jag fortfar således i min anhållan om bifall. Hr Cederschiöld, Robert Teofron:
Skatternannarätts erhållande å arne under Starby Kungsgård lydande Lägenheheter Wallaslätten och Herrsjöängen under N:o iSi afgifne första Betänkande, hvaruti Utskottet tillstyrkt, att Herr Majoren von Steijern skulle få under en tid af 20 år ifrån arrendetidens slut besitta dessa lägenheter emot den ränta till Kronan, som redan finnes dom åsatt, blifvit af 3:ne RiksStånd till Utskottet återremitteradt med anmärkningar, åsyftande dels en ökad förmon för Herr Majoren, dels afslag på all ersättning för ifrågavarande lägenheters förbättring; så har Utskottet uti dess senare nu förevarande Utlåtande N:o 258 i så måtto förändrat sitt förra yttrande, att Utskottet tillstyrkt, att Herr Majoren von Steijern skulle tillerkännas den förmon att vid nuvarande Arrendes utgång tillgodonjuta en förlängning i Contractet derom på 10 år, och således under berörde tid hela Kungsgården jemte de ifrågavarande lägenheterne innehafva. Vid genomläsning af Utskottets första Betänkande fann jag, som anser alt Statshushållaren lika så litet som den enskilte bör sila myggor och svälja kameler, mig icke kunna bifalla detsamma; men då Betänkandet var hos Ridderskapet och Adeln Den 9 November e. m. föredragit, och återremitteradt, förrän jag fick tillfälle afgifva mina anmärkningar, lät jag dem då förfalla. Jag fin ner af det nu afgifne Utlåtandet, alt hvad mina anmärkningar åsyftade, blifvit an förd t inom Vällofl. BorgareStåndet af H:rr Ålund och Noreus, samt afåtskillige Ledamöter af Hederv. BondeStåndet.
St:r inkomma med förslag till de förändringar hvilka blefvo nödige uti -den år i8a3 beslutna Instruction, i afseende på benämningar å Allm. Verk och Cassör, sora sedermera inträffade omständigheter gjorde nödige, men utan all annan afvikelse från deuna Instruction, har tillika föreslagit, dels en underd. Skrifvelse till K. M:t, hvaruti R. St:r, på den grund, att meddelande af Instruction för deras Revisorer tillhörde Ständerne allena, förklarade sig icke hafva kunnat taga under pröfning det till dera aflemnade Nådiga Förslaget, dels ock att R. St:r i en serskild underd. Skrifvelse till K. M:t B etänkanden, N:o 353. ai5 anmälte, alt, till vinnande af ordning vid den i 68 §’ Riksdagsordningen anbefallte Revision af Statsverket emellan Riksdagarne, samt till vinnande af nödig Controll på Förvaltningen af de till StatsVerket hörande serskilta Cassör och Fonder, R. St:r ansett nödigt, att samtelige Styrelser af alla sådane Verk, hvilka hade Anslag af StatsMedel, nu och framdeles borde till R. St:rs Revisorer, den i5 September hvarje år, då Revision infaller, öfverlemna Berättelsen öfver Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning sedan sista granskningen af R. St:rs Statsutskott, eller Revisorer, för sig gått, äfvensom aflemna Hufvudböckerne och Verificationerne för årens Räkenskaper, hvilka såsom afslutade borde granskas. Och borde R. St:r anhålla, att Nådig föreskrift härom mätte till vederbörande afgifvas, Hvad, i anledning af ofvanberörde anmärkningar, blifvit yttradt inom R. o. A., innefattas i anföranden af Hans Excellence Hr Grefve af Wetterstedt, Gastaf Hans Excellence Hr Grefve Mörner, Adolf Göran, Hr Rosenbladj Bernhardsamt Hr Tham, JVollr. De innehålla väsentligast: att, i afseende på den Konungen och R.
Mätte de icke anse denna välvilja alldeles missbrukad genom framläggandet af sakernas ställning, sådan den är 1 Kunde Universitetens bvggnads-behof någorlunda uppfyllas och medgåfve omständigheterne ett uppförande å extra Stals-regleringen af t. ex. 16 stipendier för Upsala och 8 för Lund å i5o R:drhvartdera årligen, att åtnjutas af fattige och för flit utmärkte studerande, valde till hälften af allmogens och öfrige arbetande folk-classers barn, och till hälften, utan afseende på stånd, i den ordning, Academiens Höge Canzler föreskrefve, så skulle jag anse allt vunnet, som kan begäras i en tid, då så stora utgifter lära förestå, serskildt för landels fängelse-byggnader. Under de för läroverket missgynnande omständigheter, då, hvad sorn i Utskottet föreslogs, till en del icke ens biträddes af män med den utmärktaste bildning och lärdom, vågade jag icke fästa uppmärksamheten på hvad handlingarne innehålla, rörande stipendier och prasmier. Den summa, jag här uppgifvit, understiger den af Upsala Consistorium för denna Academi ensamt äskade, men är annorlunda fördelad, med afseende på det förhållande, att hoplals fattige studerande nu i egenllig mening Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande> N:o 354. svälta sig fram vid vära Högskolor, och att de meddellöse lärdomsidkarnes förlägenhet är i ett så mycket'betänkligare stigande, ju drygare lefnadskostnaden blir, ju större fordringarne på deras insigter, och ju sparsammare, i anseende till de offentliga skolornas vexandc anseende, tillfällena yppa sig att, genom enskildt informerande, förtjena sitt uppehälle.” Af Herr Ekholm: ”Sedan jag, såsom Suppleant, kommit alt deltaga i öfverläggningarne och besluten inom Stats-Utskottets plenum, angående den såkallade extra Stats-regleringen, men i flere fall icke delat den rådande meningen, förenlåtes jag i dessa omständigheter reservera mig.
C. 8:0 att för alla de fall, der Rikets Ständer till allmänna arbeten, , sorn afse upphjelpandet af någon orts industri, bevilja anslag, utan att tillika något visst bidrag af orten, eller dem, som deraf draga nytta, finnes bestämdt, det vilkor i allmänhet stadgas, att sådant bidrag, vare sig i contant eller på annat sätt, likafullt alltid bör utgå i den nion, som Kongl. Majit kan finna skäligt i Nåder bestämma; 9:0 alt Kongl. Maj:t, derest, vid närmare granskning, menigheter, bolag eller enskilde skulle finnas böra lemna större bidrag till något arbetsförelag, än som vid Statsanslagets beviljande blifvit beräknadt, må ega att derom förordna , innan conlract om företagets verkställande afslulas, eller, om vederbörande ej skulle vilja derpå ingå, då helt och hållet inställa företaget; 10:0 att, der hamneller canal-afgifter komma att ega rum, dessa skola beräknas så lindriga som möjligt , och alltid på förhand genom contract bestämmas, hvarefter förhöjning deruti ej må kunna ega rum, utan att Kongl. Majit, på grund af serskildt förekommande omständigheter, kan pröfva skäligt dertill lemna bifall, men deremot ovilkorligen nedsättning, så snart behållna inkomsten af förelaget öfverskjuter en viss af Kongl. Majit fastställd procent; samt 11:0 att till Kongl. Majits disposition, för bestridandet af så~ dane ersättningar, som, enligt hvad Utskottet här ofvan hemställt, må utgå för oförvållade olyckshändelser , eller sådane hinder för företaget, som ej kunnat förutses och beräknas, må ställas en summa, motsvarande fem procent, eller en tjugondedel af hela det Statsbidrag Rikets Ständer kunna bestämma för allmänna arbeten, utgörande, efter beräkning af hvad Utskottet tillstyrkt, ett belopp, af 17,691 R:dr. ey
Utsk. säger slutligen: ”på dessa grunder, och då bouppteckningar med en behållning öfver 50,000 r:dr företrädesvis torde, utan slerbhusdelägarnes förnärmande, kunna påläggas betydligare chartae-sigillatie-afgift, än hittills ägt ruin, men deremot skäl lill förhöjning af samma afgift, der behållningen är så ringa, att den understiger 100 r:dr, icke förefinnes, har Utsk. trott sig böra föreslå, att denna afgift må förhöjas för bouppteckningar, der behållna summan utgör 100 r:dr till och med 50,000 r:dr, från 8 till 12 sk., och der be - G2 Den 4 Januari e. m. hållningen öfverstiger 50,000 r:dr, från 8 till 20 sk. för hvarje fulla 100 r:dr.” Jag vill icke bestrida, det ju icke någon tillökning må kunna äga rum, och således icke eller motsätta mig den tillökning, som är gjord från 8 lill 12 sk. per 100 för bouppteckningar, der behållna summan utgör 100 r:dr till och med 50,000 r:dr; men deremot kan jag icke undgå att förklara, det den tillökning derutöfver, sorn är föreslagen för de bouppteckningar, der behållningen öfverstiger 50,000 r:dr, i min tanka innebär en båld orättvisa emot den, som sökt att spara och förvärfva, samt att detta står i uppenbar strid med de äsigter att vilja främja sparsamhet, hvilka ofta blifvit uttalade inom delta Hus, och som jag hoppas skola göra sig gällande i allmänhet. Jag behöfver i detta afseende icke vara vidlyftig. Om t. ex. en person vill efter sig lemna en donation till en from inrättning, och Staten skulle företaga sig att beskatta detta testamente; så skulle väl svårligen någon vilja lemna i bestarnente efter sig någon summa, större eller mindre, till en from stiftelse. Icke kan det eller skäligen vara rättvist, att arfviugarue skola progressivt beskattas i samma män, som en person hunnit förvärfva sig en större förmögenhet?
Skjuts-besväret, i anledning af väckta motioner om dess ordnande och öfvertagande al Staten m. m.: B. III. 519, 542; IV. 333, A. 351, 357, 358, 359, 360; U. V. 76, 130, A. 130. Skogar, Statens i Norrland, om nedsättande af en komité för granskning af alla privilegii-bref å stockfångst från dem; motion af Grefve Claes Magnus Lewenhaupt: se Motioner. 1 174 — S — Skogar, Statens, om vidtagande af åtgärd till förekommande af åverkan på dem; motion al Grefve Claes Magnus Lewenhaupt: se Motioner. Skogs-hushållningen i riket, i anledning af väckta motioner angående den: B. V. 441, 446, 452, A. 457. Skogs-lag, om utfärdande af ny sådan; motion af Herr Adolf Fredrik Boij: se Motioner. Skolhus-byggnad, angående anslag till ny sådan och nytt Gymnastikhus i Karlstad: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o ^6 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. Skolläraren vid Tumba bruk, med hemställan om förhöjning i den åt honom anvisade lön: B. I.
Dä Ridderstapet och Adeln synes enigc wara af den tanka, att srägan om voteringen per Capita inom Utskott stall hwila för att wid nasta Riksdag afgöraS, fär iag förestå att saken mätte blifwa behandlad enligt Constikutionens förestrift. sä ati den remitteras kill ConstitutionsUtstottet, hwilket älägges alt till denna Moiion bi» foga Sitt utlakande, h-vilket afwen wid nästa Riksdag till Stindernes pröfnicrg öfwerlämnas. Herr Grefwen och Landtmarffalken gjorde derpå proposition art srägan macke anses såsom wid denna Riksdag wäckt, Constitutions-U stoltets utlärande deröfver infordras, och hela saken hwila till afgörande wid nästa Riksdag. Herr Grefwen och Landtmarffalken tillkännaga» att venluattonen öswer Jäiuknings-Utstotketch Förstag i efcermiddag stulle fortsattas, hwarefker Ridderstapet och Adeln åtskiljdes klockan 2. Den 22 November. när Onsdagen den 22 November. Plenum klockan z lill 5 eftermiddagen. Uplästes följande:
Tham: Herr Lefren har så fullständigt utredt denna sak, att jag i afseende derpå endast vill tillägga den Den g J a n u a r i i. »47 erinran, att man bör tolka Grundlagen enligt dess ordalydelse, och icke deri söka andra meningar, än uttrycken innehålla. Förra hälften af 56 §. RegeringsFormen föreskrifver i 3:ne särskilda meningar, med punkt mellan hvarje, huru Utskottens Betänkanden skola i Ståndens Plena behandlas. Den första meningen gifver Stånden fullkomlig rätt att, när Utskottens Förslag första gången i Ståndens Plena förekomma, bifalla eller afslå desamma, utan någon ändring eller tillsats. Här står punkt. I nästa mening omtalas, huru det bör tillgå, när emot Betänkanden göras anmärkningar, som hindra antagandet deraf och således föranleda Betänkandens återremitterande till Utskotten, för att få saken vidare utredd och anmärkningarne pröfvade. Härefter finnes åter punkt. Tredje meningen sluteligen lemnar Stånden full rättighet att, när återremisserne blifvit af Utskotten besvarade, afslå Betänkanderne eller antaga dem, med eller utan ändringar och tillsatser. Det är således den skilnad mellan i:sta och 3:dje meningen, att man första gången måste bifalla eller förkasta Utskottens Förslag i deras helhet, utan någon ändring; men sednare gången kan antingen alldeles afslå dem, eller ock antaga desamma med de förändringar och tillsatser man behagar göra. Aterremiss af ifrågavarande Betänkande tror jag för öfrigt i o * i4ö Den 9 Ja nu ar ii. ej kan af Herr Grefven och LandtMarskalken vidare proponeras, enär den nyss framställde propositionen till afslag blifvit med Ja besvarad, hvarigenon saken är så afgjord, att den ej vidare kan upprifvas. Herr Cederskjöld: En värd Talare bar uppläst följande strof ur 56 §.
Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utkottets nedannämde den 11 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 3, i anledning af väckt motion, om vilkorlig inskränkning i rättigheten att förtälja brända och destillerade drycker: och N:o 7, i anledning af väckt motion, angående bränningens inställande under April månad år 1854. Ridderskapet och Adeln ansåg de i dessa Memorial omnämnde motioner böra behandlas af det för frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning tillsatta Särskilda Utskott. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 11 dennes på bordet lagda Memorial N:o 4, i anledning af väckt motion, om indragning af tio biskopsembeten, fann Ridderskapet och Adeln berörde motion i dess närvarande skick icke kunna från Riks-Stånden remitteras till något Utskotts behandling. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 11 denne* på bordet lagda Memorial: N:o 5, i anledning af väckt motion, om förändrad fördelning af stämmoböterna; och N:o 6, i anledning af väckt motion, angående kurhusafgiftens bestämmande m. m. Ridderskapet och Adeln ansåg de uti dessa Memorial omnämnde motioner tillhöra Bevillnings-Utskottets behandling. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ett af Herr von Hartmansdorff, August, denna dag afgifvet anförande i afseende på den af honom väckta, den 31 sist). December till nämnde Utskott remitterade motion, med förslag till vinnande af all jords lika beskattning. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Bevärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorialer: N:o 3, i anledning af väckt motion, om vilkorlig inskränkning i rättigheten att försälja brända och destillerade drycker. Ståndet, som fann omförmälda motion böra behandlas utaf det af Rikets Ständer tillsatta Särskilda Utskott för handläggning af frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning, lade Memorialet till handlingarne.
De för menstligheten wigtiga pligter som åligga Provincial,Läkarna, i anseende till Vaccinationens befordrande, Epidemiers och Veneriska smittans bokande samt sjukwärden af de fattiga, l de flestas gansta widstcäkta Distrikt, för hwilka göromål stundom föga eller ingen wedergällning erhåller - Den sr Julik. »889 hålles, synes wiserligen förtjena en belöning, mera tillräcklig för nödtorftig bergning, i synnerhet som till desa syslor fordras kunnige och crfarne perjoner, de der till förwärswande af sadana egenskaper mäst anwända kostnad och sträng möda, hwarförutan det ej kunnat undfalla Riksens Ständer hurusom, sedan öfwerstyrelsen af Lakarewerket i Riket uti alla des delar blifwit Collegium Medicum uppdragen, och Collega Präses förthy funnits böra äga lika anseende och wärdighet med vice Presidenterna, han icke kan anses belåten med den honom pä Stat nu bestadde Lön af 400 R:dlr Banco, och icke heller Cvllegii Secreterare, hwars göromål genom berörde nya organisation blifwit mångdubblade, med de 2^0 R-dlr han nu innehafwer. Wid sädant förhållande hafwa Riksens Ständer welat tillägga hwarje Provincial »Läkare i ärlig Lön 200 R:dlr, samt Colle, gil Präses och Secreterare en tillökning ä -sina Löner, den förra till lika belopp med sina wederlikae vice Presidenterna, saint den sednare i den mohn omständigheterna kunna fordra och medgifwa. I sammar-hang härmed hafwa de hos Riksens Ständer wäckte Motioner, föranledt förslag lill en förbättrad inrättning af den Miiitaira Läkarewärden. Riksens Ständer hafwa derwid funnit, att Regementerne för nu bestädda Löner icke uran mycken swärighct kunna erhälla sädana Under, Läkare, eller såsom de i Staterne merendels nämnas.