Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 583. i anledning af väckt fråga om aflöning för Notarierne bos RiksStånden under en månad efter riksdagens slut. XXVI. B. 116. Å. 126. U. 238. A. 242, 257. — N:o 584. med förslag till reglementariska stadganden, i anledning af åtskilliga å Riksgäldscontoret anvisade lån. XXVI. B. 172. A. 202. ■— N:o 585. med förslag till den i 63 § Regeringsformen omförmälda anordning. XXVI. B. 138. A. ig5. — N:o 586. med förslag till reglementariska föreskrifter, angående förräntandet af de i Riksgäldscontoret innestående medel. (Memorialet N:o 58o.) XXVI. B. 172. A. 202. — N:o 587. i anledning af anmärkningar emot de i memorialet N:o 537 föreslagna reglementariska stadganden angående Riksgäldsconlorets betjening. XXVI. B. 172, 204. A. 2i3. — N:0 5go. angående blifvande votering i fråga om handelsoch sjöfartsfonden, samt vissa bevillningsmedels ingående till Riksgäldscontoret, m. m. XXVI. B. A. 206, 214. — N:o 5gi. i anledning nf återremiss å utlåtandet N:o 5y8. XXVI. B. 209. A. 236. E. 237. — N:o 5g2. 0111 inträlfadt uppskof med Förstärkta SlatsUtskollets uti memorialet N:o 5go omförmälda sammanträde. XXVI. B. A. 209. — N:o 5g3. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 568, XXVI. B. 20g. A. 286. E. 245.
Fullmägtige för sina gerningar och yttranden tillgodonjuta enahanda skydd och säkerhet, som uti Regeringsformens 110 och 111 §§. är Riksdagsmän tillerkänd. Då samma förklarande är meddeladt uti sista punkten af 70 §. i Riksdags-Ordningen torde det saklöst kunna för framtiden uteslutas från de reglementariska föreskrifterna rörande förvaltningen af Riksgälds-Kontoret; och 3:o. Förbudet, i 155 §., för Konungens Ombud, att bivista Fullmägtiges sammankomster oftare, än då Fullmägtige åstunda alt med honom öfverlägga. Enär delta förhud, som egentligen rörer bemälte ombud, är stadgadt genom 67 §. Regeringsformen, och då dessutom ofvanåberopade Ansvarighetslag härom innehåller en serskild §., synes detsammas upprepande i Reglementet vara alldeles öfverflödigt. Utur anförda 3:ne §§. häfver äfven åtskilliga tillfälliga och till följd af förändrade förhållanden nu mera förfallna stadganden blifvit uteslutne ur nu föreslagna §§., som motsvara dem, deruti de hittills varit inlörda. Häremot har Utskottet, i likhet med hvad Rikets Ständer redan förklarat böra iagttagas, vid uppgörandet af det nya Banco-Reglementet, tillagt ett stadgande, angående antalet af Fullmägtige, som skola vara tillstädes vid sammanträden med Banco-Fullmägtige, så vida beslut då skall kunna fattas. Likaledes har Utskottet ansett några hittills saknade och, efter hvad erfarenheten visat, behöfliga bestämmelser böra meddelas, till ledning vid behandlingen af förekommande frågor om extra ordinarie tjenstemäns och vaktbet jeters skiljande från Verket. Beträffande de Fullmägtige, vid sistförflutna Riksdag, uppdragna bestyr till åstadkommande af minskning i kostnaderna för innevarande Riksmöte, så anser Utskottet Rikets Ständers beslut härom äfven framgent böra iagttagas; hvadan de af Rikets sednast församlade
Jag instämmer således med dem, som afstyrka förslaget, och anser R. o. Ad. böra förklara detsamma lika onödigt som onyttigt. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Jag yrkar ogillande af Cohst.Utsk:s"ifrågnVar. betänk. Till de mångå grundliga skäl flere talare mot detsamma anlört, vill jag blott tillägga ett enda. De gifvas, hvilka finna liksom ett nöje uti att tadla Regeringens åtgärder. Om derföre förslaget skulle blifva antaget och Konungen skulle finna sig nödsakad att anbefalla åtal mot någon tryckt skrift, så skulle sådant gifva anledn. till mycket tadel, som åter kunde föranleda nya actioner; och derföre anser jag det afUtsk. framställda förslaget olämpligt. Såsom domare anhåller jag att få särskildt tillägga, att jag icke kan fatta huru man kunnat anse 1777 års K bref äga tillämpning i afseende på tryckta skrifter. 60 4/4 Den 3o Januari f. m. Uti en af de sednare perioderna af 6 morn. af 5 §:n Tryckfr.lagen heter det: ”Uppstår fråga om boktryckares eller författares af en tryckt skrift tilltalande eller hörande, böra han eller de vid sådan rätt personligen till svars stånda, men åtnjirte i öfrigt deras rättegångsförmåner enligt allmän lag och särskilda (örfält' ningar uti allt livad genom detta förordnande icke uttryckligen annorlunda stadgadt är:” De som anse 1777 års K. bref icke gälla ang-.de tryckta skrifter, önskade jag matte uppgifva det ställe i Tryckfr.förordn., hvarest uttryckligen blifvit stadgadt, att detta K. bref icke är gällande i afseende på tryckta skrifter. Hr Lagerheim: I största korthet vill jag, i anleda, af en talares lill mig ställda uppmaning, endast nämna, att skilnaden i resultat emellan hans och min mening blott alden, att enligt hans skulle brottet och enligt min straffet fortgå oliejdadt. Jag fortfar att med underkänuande af Const.Utskrs förslag anhålla om propos., att Ståndet såsom dess gemensamma tanke måtte förklara förslaget vara 0- lämpligt. Frih. Gederström, Jacob:
Ständer icke vara oförtjent af den uppmärksamhet, revisorerne påkallat. En sådan likformighet kan emellertid i fullständig måtto endast vinnas på det sätt, att samtliga redogörelser för statsmedels användande blifva, för undergående af granskning, till Kammar-rätten öfverlemnade; men då med våra konstitutionela former icke torde vara förenligt, alt Konungens rådgifvare skulle inför Kammar-rätten aflägga redovisning för de medel, som kunna af Kongl. Majit ställas till deras disposition, synes det antydda målet lämpligare ernås E:vpeditions-Utskottcls Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 22. 3 derigenom, att utbetalning af djlika mede! verkställes genom någon underordnad embetsman eller myndighet, hvilken då åligger för medlen i vanlig ordning redovisa; och få Rikets Ständer fördenskull hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, att. då för något visst angifvet ändamål statsmedel af Kongl. Majit ställas till disposition af någon Stals-rådets ledamot, medlens lyftning och redovisning må uppdragas åt underordnad embetsman eller myndighet. Sedan den berättelse, en af lärarne vid Strengnäs högre elementarläroverk till Ecklesiastik-departemenlet afgifvit öfver en af honom under år 1861 på allmän bekostnad företagen utländsk resa, blifvit, enligt förordnande, införd uti det för nämnda läroverk vid slutet af 1862 års vårtermin utkomna program, hade, uppå gjord underdånig framställning, E. K. Majit, jemlikt nådigt Bref den 11 September sistnämnda år, inedgilvit, att kostnaden för tryckning och häftning af samma berättelse, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 353 Ridr 14 öre, finge af anslaget till elementarläroverken nämnda läroverks kassa ersättas; men då dylika utgifter, hvilka ej för något annat läroverk under revisionsåret 1862 ifrågakommit, enligt revisorernes tanke, vore af beskaffenhet att ersättning derför icke borde af statsmedel utgå, hade revisorerne ansett sig böra anmärka detta förhållande. Då anslaget till elementarläroverken, hvilket enligt 1860 års
Af de påminnelser, hwilka Herr F iherre 8tsel von ksiolstein, om Constinuorialcrs förmenta nytta, Herr Uotlaiieb, om fördubblade böter för'Ti".aS« skrifware, som parrer biträda, och Herr von klauss. voiT om uphäfwande af förbudet för drtze personer air advocera, anfört, har Utskottet för sin del. ej funnit anledning frångå sitt betänkande. Slock holm den 16 November 1809. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högm. PrcjH-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters 0 agnar Uuclv. Manderström. U/c. Almguist. Pä Wallofl. Borgare-Stäud. Pä Hcd.rmBonde-Ttänd. Ledamöters magnar Ledamöters magnar k. ll. Crnvesmusirl. Dorias ^näarxkon. Cronobergs Län ^ ^ost. ItoImbbZson. Lades pa Bordet. Zjerde Band. r8y. ttp» r6? 4 Den L7 November - Uplästes följande: Riksens Höglost. Ständers LagAUfferts y terligare utlåtande, angående wstrdermq och och cffcnteligr utrop a fast egendom ä Landet, so,ii för gäld uimätes. Wld dek of La g-!ll gottel den IZ uästledne September afgilne berä!!kande, hwilket enligt ankomne utdrag af piotocoilen för den zo:de r samma manad, som, den Hs alofl. Riddcrfkaper och Aocln, Högivördige PresteSiandek lann Hederwär^a Bande Städet kill alla delar giliadk, har hos W llost. Borgare Ständer, pä fark Dest protecoll under den gide i sistnämnde manad ivnehallcr, blifwtt gjorde följande anmärkningar, nämligen: l:o.
Bostäderna uppföras nästan öfverallt af den sjelfägande allmogen utaf brändt tegel. De äro i de rikare trakterna stora, prydliga och hafva utseende af verkliga herregårdar. Ladugårdshusen byggas ofta af tegel eller gråsten. En skärande kontrast mot dessa »Åbons» byggnader bilda de fattigas lerkojor, ofta bestående af ett enda rum, fugtigt, osnyggt och obeqvämt. Dessa usla lerkojor ligga vanligen utmed vägarne, då deremot (en följd af enskiftet) gårdarne äro utflyttade på hvarje ägares jordstycke, »plan». Deraf härleder sig äfven, att hvad som mest faller i ögonen på den resande äro de så kallade husmanskojorna och att han begär ett stort misstag om han efter dom bedömer byggnadssättet inom Länet. — Ett ytterligare bevis på sti gande välmåga kan hemtas ifrån den betydliga minskning i lagsökningar, som de sednaste åren ägt rum. Landskansliets diaricr utvisa i detta hänseende följande förhållande: Anhängiggjorda mål Afgjorda Fastställde belopp Om än denna stigande bildning icke kan anses hafva medfört någon märkbar hjertats förädling, så är dock säkert att den mäktigt bidrager att mildra råheten i sinnena och väcka begär efter ädlare njutningar än det fordom så allmänt öfverklagade bränvinssupandet. Antalet af skolor och dem besökande ungdom har under sisth år varit, som följer: Berättelse öfver Malmöhus Län för åren 1851—1855. 2 10 Antal Folkskolor. Antal barn, sorn beviFögderier : Fasta. Flyttbara. stat skolorna. Hvad sedligheten beträffar, är det ett glädjande tecken att fylleriet, denna ymniga källa till fattigdom och brott, är i märkbart aftagandc, hvilket får tillskrifva» dels den omständigheten, att dryckenskapslasten af allmogen numera anses med större förakt än fordom, dels ock hufvudsakligen verkningarne af Eders Kongl.
Med brukens och bergverkens drift hafva under desssa fem år, i medeltal, tolf husbönder med deras betjening, sextionio bruksbetjenter, två hundra nitton, hammarsmeder, ett hundra fyratioåtta masugnsarbetare, sex hundra fyratio diverse bruksarbetare, manufaktursmeder m. fl., två hundra femtioen grufvuarbetare och ett hundra åttatiotre skogvaktare och kolare årligen sig, sysselsatt, och sammanräknade antalet af de personer, som mer eller mindre berott af dessa vigtiga näringsgrenar, har årligen, per medium, varit tretton tusen åtta hundra nittiofem personer. 14 Öfriga landt manna-när ing ar äro: sjutton tegelbruk med en till beloppet ej noga känd muroch taktegels-tillverkning, hvarförutan (lera bland allmogen tillverka tegel i små partier; ett pappersbruk med sexton arbetare och ett uppgilVet tillverkningsvärde af femton tusen riksdaler banko; en vadmals-stamp; sju stycken kalkugnar; saltpeter-tillverkning i skogstrakterna, hvilken lemnade för sistlidet år en afkastning af ett tusen tjugufem lispund. Linneoch ylleväfnader tillverkas icke ens till fullt husbehof, emedan allmogen mest genom gårdfarihandeln förses med bomullsfabrikater, som visserligen äro ovaraktiga, men fås för godt köp. Strömmingsfiske i de till Bottniska viken gränsande socknars skärgård är af vigt för den orten, äfvensom nejonögons-fisket i Elfkarleby och Wesslands socknar lemnar invånarne någon inkomst. Kronans laxfiske i Elfkarleby är utarrenderadt för tre hundra femtioåtta lispund salt lax, att betalas efter markegång; tjärubränning idkas i skogsorterne, dock till ringa qvantitet; kolning för bruk och bergverk, hvilken dock, i anseende till lågt pris på tillverkningen, skall vara allt för litet lönande; körslor för samma behof samt vinter-forslingen af köpmans varor, isynnerhet mellan Stockholm och Getle, lemnar deremot allmogen en ganska betydlig inkomst; biskötsel och jagt idkas i ringa mån.
I afseende å författningsförhållandena bestämdes, att hvartdera hertigdömet skulle hafva sin sär-skilda provinsialförfattning men hela monarkien en gemensam helstatsförfattning. Emellertid vägrade Holsteins invånare att underkasta sig helstatsförfattningen, och den blef äfven 1858 af danska regeringen suspenderad derstä-des. Alltid blandade sig dock det tyska förbundet i de danska angelägenheterna och af Preussens nye ministerpresident, den hänsynslöse herr von Bismarck, kunde man i detta afseende vänta allt. I högsta grad oförsigtigt betedde sig ock, danskarne. De förberedde ett ytterst obetänksamt steg genom att söka göra sin uppfattning gällande gent emot den tyska om förhållandet mellan den danska monarkien och Schlesvig, då man var betänkt på utfärdande, trots Londonerprotokollet, af en helstatsförfattning för monarkien och Schlesvig. Till råga på olyckan slog nu som en bomb ned underrättelsen om Fredrik VIl: s plötsliga död. Hans efterträdares tyska börd uppkallade till ännu högre svallning den danska chauvinismen, och den tillträdande konungen hade att välja mellan att afstå tronen eller sanktionera den äfventyrliga nya författningen, novemberförfattningen kallad. Han valde det senare, och följden känner man. Det lilla Danmark råkade i krig med två stormakter samt tyska förbundet, och lemnadt åt sig sjelft var landets öde gifvet. De två hertigdömena från-togos detsamma och blefvo den verkliga grundstenen för det nya, mäktiga tyska kejsardömet. Det var i denna svåra tid, Hamilton skulle föra Sveriges runor i Danmarks hufvudstad. Det var ingen lätt uppgift, allra minst så som H. fattade saken. Det lär näppeligen kunna vara något tvifvel derom, att det förbund, som mellan de svenska och danska konungarne personligen afslöts, var utan den svenska regeringens vetskap under Hamiltons auspicier uppgjordt, ehuru den svenska konseljen af omständigheternas makt fann sig nödsakad att acceptera detsamma. Det är icke heller någon hemlighet, att Hamilton gjorde allt hvad göras kunde för att i alla desskonseqvenser få detta förbund genomfördt och att han der-för använde h^la sitt inflytande på konung Carl XV för att fa svensk hjelp åt Danmark.
Utlåtande i anledning aS Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, rörande medels aJivisande till Topografiska Corpsens arbeten samt till fortsättning af de pågående fästningsbyggnaderne under nästkommande ur. (U. A.) Under förmälan, hurusom de af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, till utgående under åren 1845, 1846 och 1847, med en tredjedel årligen, anvisade extra anslag under fjerde hufvudtiteln till Topografiska corpsens arbeten, 56,000 Rdr, och till fortsättande af fästningsbyggnaderne vid Carlsborg, Vaxholm, Carlsten och Carlskrona, tillsammans 405,000 Rdr, i följd af dessa arbetens oafbrutna fortgång medtagits så, att vid slutet af innevarande år medel för ifrågavarande behof icke vidare funnes att tillgå, har Kongl. Maj:t, uti nådig skrifvelse till StatsUtskottet af den 3 i denna månad, enär den på nästinstundande år 1848 belölöpande tredjedel af de summor, hvilka uti Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtne nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof blifvit äskade såsom anslag under fjerde hufvudtiteln för de 3:ne nästkommande åren till Topografiska corpsens arbeten och för ofvannämnde fästningsbyggnaders fortsättande, komme att erfordras redan vid årets början, då regleringen af riksstaten ännu icke kunde vara i sin helhet afgjord, af sådan anledning nu serskildt begärt, att de för meranämnde behof under år 1848 erforderliga anslag måtte, oberoende af den allmänna statsregleringen, varda med 12,000
Eller huru kommer det till, att, såsom vi nyligen i en fransysk lärd journal sett omnämndt, ett blötdjur finnes i de kinesiska farvattnen, hvilket, om man afskär en del och preparerar genom kokning och cn annan behandling, samt sedan lägger på ett kärl, fyldt med vatten, allt detta vattnet inom få dagar är förvandladt till förträfflig ättika, och denna kan sedan tjena som moderättika i flera år till mångfaldigt större qvantiteter ättika. Jag tror derföre det vara skäl, att man noga betänker sig och undersöker frågan, innan man deröfver fäller en förkastelsedom; och jag hoppas, att nu, såsom förra gången, StatsUtskit skall tillstyrka min motion i samma syfte. Hr Cederschiöld, Fredrik August: Jag ber om ur säkt att jag, då tiden är så långt framskriden, vågar ytterligare taga It. o. Adis upmärksatnhet i anspråk, meri jag kan ej underlåta det i denna fråga, då motionären klagat öfver de manga hinder, man söker lägga mot homöopathien, och öfver det sätt, hvarpå ■den blifvit bemött. Hvad mig särskildt beträffar, får jag erinra, att jag gjort ganska många konsessioner åt homöopathien. Jag har medgifvit, att uti sjelfva principen möjligen kan ligga något sken af sanning. Afven de små doserna och deras underbara verkan, kunna åtminstone med inbillningskrafteu upfattas; ty det är nogsamt bekant, att man ordinerar brunnsdrickning af vatten, som t. ex. innehåller jod, men i så små qvantiteter, att man efter en månads brunnsdrickning icke förtärt mera jod, än sorn kanske under en enda dag blifvit begagnadt vid en vanlig allopathisk behandling. Det är således ej mot sjelfva principen jag opponerat mig, utan mot det sätt hvarpå man söker komma till kunskap.
I fråga huruvida och i hvilka fall ersättningen för syner och besigtningar å boställen samt Kronans bortarrenderade egendomar och lägenheter borde utgå af allmänna medel eller godlgöras af boställsinnehafvare och arrendatorer, vore af Kollegierna dessutom föreslaget: att, med tillämpning af 1854 års kungörelse, det måtte förklaras, all arrendatorer af Kronans egendomar, hemman och lägenheter skulle utgöra reseoch traklamentsersältning till nämndemän vid såväl laga syner å berörda egendomar, som äfven vid a(- och tillträdessyner derå, med undantag endast för det fall, alt Kronan omedelbarligen vore antingen afeller tillträdare, då det på synerätts pröfning borde få ankomma, om och i hvad mån Kronan borde i dylik kostnad deltaga; hvilken föreskrift jemväl svnles Kollegierna böra utsträckas till de för indelta arméens atlönande utarrenderade boställen; — att vid afoch tillträdessyner åter å de boställen, som till bostäder för militäre, civile och ecklesiastike embetsoch tjenstemän vore upplåtna, den nämndemän tillkommande ersättning, så framt undanlag icke genom särskilda författningar redan voro medgifna, äfvensom vid de tillfällen, då Kronan vore afeller tillträdare, borde mellan afoch tillträdaren lika fördelas; — att deremot vid laga syner och ekonomiska besigtningar å ifrågavarande boställen, hvilka förrättningar utgjorde en bevakmngsåtgärd å Kronans sida, ersättning borde utgå af allmänna medel, derest icke förrättningen påkallats genom boställsinnehafvarens försummelse att fullgöra synerätts föreskrift och boställets derigenom iråkade vanhäfd, eller särskilda undantag derifrån redan vore uti gällande författningar bestämda; — samt att kostnaden för husesyner ä kronohemman och för ekonomiska besigtningar såväl å Kronans utarrenderade egendomar, hemman och lågenheter, som å indelta arméens utarrenderade boställen, jemväl finge af allmänna medel ersättas, der ej annorlunda genom arrendekontrakt stadgades och förenämnda orsak till förrättningens hållande icke inträffade.
Besvärsoch OeconomieUtskottets Memorial, angående tidens bestämmande för vägsyner uti Publicationerna derom, IV. 172. angående återupplifvande af Kongl. Brefvet d. 23 September 1747, IV. 174. — * ängHusbehofs-bränvinsbränningen, IV. 176. angående ökad t Arfvode åt Utskottets Canz li-betjening, IV. 2R4. — _ angående Gårdfaribandeln, IV. 287. _ ang. betalning för Fångskjutsoch Krono brefbäring i Stora Kopparbergs Län , IV. 320. __ angående Kalkstens - brottens begagnande på Gottland, IV7. 323. ang. indragning af 5 Helgedagar, IV324. _ angående en Marknads inrättande i Särna, IV. 394. angående Landshöfdingarnes Embets-berättel ser, IV395. angående Förvaltningen af Wisby Hospitals intrader, IV. 397 angående inskränkning af Exclusiva privile gier, IV. 440. _ — angående rättigheten för Lumphandlare att omkring resa i Landet samt om Lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof, IV. 446. angående tillåtelse för Allmogen i Skåne att antingen leverera den Stockholms Barnhus tillhörige Tionde Spannmål uti närmaste KronoMagazin, eller att få lösa den efter Markegången, IV. 455'. angående afhjelpande af vissa kostnader för Roteoch Rusthållare, IV. 575. angående ersättning till Hemmansägarne i Wäne Härad för lidne öfversvämningar af Hällsjön, IV. 649. „ , angående Stadsoch Landsförsamlingars röst rättighet vid gemensamt Presteval, IV. 652. angående StrandridareBoställen och Lastage platser på on Gottland, IV. 768.
Borgare-Ståndet yrkadt, och Utskottet, som redan i sitt förra Betänkande warit af samma mening, utmärkt genom orden: lTryttja LKarta af 8 H. til Past, medgift wer jemwäl, at, för Mera fullständighet i Författningen, här bör uttryckeligen sta: past skrifwas pä eller biläggas med (charta Lichillatg. Äfwenledes har inom Wällofi. Borgare-Ständet blifwit föreslagit, at Past, som meddelas Allmogen til deras resor öfwer Riksgränsen, icke borde förfes med högre (charta än 4 st; men i händelse Pastagaren reste i Handels-ärenve eller wore öfwer 4 dygn borta, da til Patzet wid äterkomsten Utgöras (charta, beräknad efter 1 st för hwarje dag han längre utom Riket sig uvpehallit. Denna förändring i afgiften finner Utskottet sig icke ä« ga skäl at godkänna, enär wilkorligher; säsom ofta levande til omgång och lwister, bör undwikas,och den fastställde afgiften til 8 st ej kan anses för hög, bwaremot föreffriften här torde böra salunda rättas och utwidgas: Allmoge, som reser öfwer gränsen i handels-ärender eller i andra angelägenheter och ej aterksmMer W Den af Utskottet tilstyrkte befrielse fran ekarta 8iZi!latL a Lertepartier eller Hyres-OontraQec om Fartyg wid Inrikes sjö-resor, har hos Högloft. Ridderskapet och Adelfi blifwit motsagd; men jemte de i förra Betänkandet andragne stal, fär Utskottet tvidare tilkännagifwa^t en dylik frihet fran stämp - 8)6 Den 17 Mars. stämpladt papper, enligt 9 §. af 1719 ärs Kong?. Resolution pä StanderneS befwar, äberopad Uli Öfwer-Ståthållare-Embetets Lubl-cauon ven 9:de October 17)0 tilförene ägt rum, och at för öfrigt ifrägawarande
N:o 7, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskms Utlåt. N:o 6, i ani. af gjorde anmärku.r emot vissa delar af Utskms Betänk. N:o 4, i fråga om lagstiftning för Enskilda Banker. Föredrogs och bifölls Exped.Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda Slem. N:o 13, ang:de acceptering efter Riksdagens slut af räkningar å tryckning och häftning af Bilumget till RiksStms Protokoll. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern. och Utlåtm, nemi. från StalsUlskotlel : N:o 285, ang:de verkstäld omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om anslag eller lån till staden Christianstad lör dess kostnader till följd af kolera-farsotens härjande derstädes under sisth års höst; N:o 286, ang:de verkstäld omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om återlyftande af de till säkerhet för jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult i K. StatsKontoret deponerade medel; N:o 287, ang:de verkstäld omröstning i fråga om låneunderstöd för anläggandet af en bibana från Borås till vestra stambanan; Den 3 Mars. N:o 288, ang:de medels anvisande till odlingslån åt enskilda personer; N:o 292, ang:de särskilda gratifikationer till åtskilliga af StatsUtskjs tjenstemän; Sammansalta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk.: N:o 59, i ani. af erbållne återremisser å Utlåt. N:o 4, ang-.de ordnandet af pensionsväsendet; N:o 60, i ani. af återremitterade Utlåt. N:o 7, i fråga om förändrade grunder för användandet af den från SerafimeiOrdensGillet utgående upfostringslijelp; N:o 61, i ani. af återremiss å Utlåt.