Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då discussion endast kan uppstå om 4 puncter, tror jag, att desse, utan oreda , på en gång kunna afgöras , helst den punct, Den 12 December f m. sorn rörer räntans inbetalande i sedlar, vid högre cours än 144 sk. , i alla fall måste förfalla], emedan 3:ne Ständ densamma afslagit. Den 3:dje puncten , att de, som förut hafva egendomar intecknade , skulle ega förenade tili dessa lån , tyckes mig vara lika lätt att afgöra , i anseende till de stora missbruk , som deraf nödvändigt skulle blifva en följd. Den s:dra puncten , eller att Silfverräntan skulle i Bancosedlar få erläggas efter viss cours, lärer icke kunna verkställas , emedan det är omöjligt för Banco-Fullmägtige , att med säkerhet kunna få uppköpa Silfver efter en viss cours. När nu Standerne hafva bestämt, att Banken skall erhålla räntan i Silfver , så mäste antingen vinst elier förlust deraf uppkomma, och dessutom Banco-Fullrciägtige blifva förvandlade till Låntagarnss Commissionairer. Endast den i;sta puncten kan gifva anledning till någon vidlyftig discussion. Jag tror derföre , art någon föredragning pundvis icke behöfves , utan anhåller, att Betänkandet må i ett sammanhang upptagas till pröfning. Herr Munck af Rosenskjöld: Som det redan varit discussion öfver alla puncterne på en gång , anhåller jag , att äfven för ett ögonblick pä en gång få förklara, det jag anser frågan om räntans erläggande i Silfver, utan afseende ä någon viss cours, såsom stridande mot ett förut fartadt beslut, vara lätt att komma ifrån. Hvad de öfriga puncterne beträffar, tior jag , att icke någon af dem kan så lätt som denna, utan discussion, afgöras , hvarföre jag 54 O Den 12 December f m, vågar förnya min anhållan , atE Betänkandet må , pundvis företagas.
Den första Corpsen, omkring 200 till antalet, i yngre år antagne, fredade mot äldre sökandes intrång från andra Verk, men med detsamma också nästan slängde från möjligheten att uppfatta sjelfständiga åsigter om det Verks natur och bestämmelse, inom hvilket de arbeta, eller andra åsigter än dem, de funnit för sig, såsom en Corpsens tillhörighet, slägte efter slägte, komma derigenom i nog stark frestelse, att vid hvarje förändring, 8o Berättelse af Banco-Fullmäktige. som Statens ändrade förhållanden kunna påkalla, främst i beräkning taga dessas möjliga inflytande på' Corpsens gemensamma materiela fördelar. När härtill kommer, alt Styrelse-personalen, tillförordnad för koita tider, af mångfaldiga ändra vigtiga befattningar hindrade ifrån att låta Fuilmägtigskapet bli verklig Embetsmanna-befattning, sällan af styrelse-omsorgerna kunna tillegna sig mera, än skyldigheten att derföre ansvara, så framstår denna Embetsmanna-corps i tidens längd såsom det egentliga Bankholaget, såsom den enda Corps, som på Verkets gång kan vinna elfer förlora. Jag tager mig derföre friheten vördsamligen hemställa, om ej Hög loll. Utskottet skulle finna lämpligt att föreslå R. St. fattandet af följande beslut: ”Vid hvarje Riksdag åligger Rank-Utskottet, genast efter det Utskottet tagit kännedom af Bankens styrelse och förvaltning, alt till R. St. inkomma med utlåtande, huruvida Utskottet anser lämpligt, att Bankens förvaltning må uppdragas åt enskildt bolag;” åt detta beslut torde Konungens sanction sökas. Enahanda fråga väckes vid hvarje Storling i Norrige. Skulle än proposition i den vägen, å Utskottets sida, samt bifall derå, å R. St. sida, uteblifva, så torde dock, genom blotta tillvarelsen af beslutet, en allmännare samverkan till gagn för Banken och för det allmänna beredas, än som för närvarande förhållande är. Stockholm den 19 Januarii 1834- F. B. v. Sch werin. STOCKHOLM, H. G. Nordström, i834- Banco-Utskottets Memorial JV:o 3. i N:o 3.
Nådiga bifall hemställda här ofvan omförmälde beslut, otvifvelagligt skulle, om det hifölles, leda till den följd, som Rikets Ständer just befarat och velat undanrödja, nemligen att rotehållarne återgingo till extra roleringen, såsom för dem af ett afgjordt företräde, och alt tvänne Infanteri-Regementen till styrka och bestånd rubbades, om ej helt och hållet upplöstes; samt att en återgång till extra rolerings-skyldigheten vore så mycket mera betänklig, som denna skyldighet finge fullgöras genom presterande af hästar i stället för manskap; hvilken förändring, i händelse af krig, skulle för Rikets försvar, i en så vidsträckt gränse-provins som Skåne, vara af högst menligt inflytande; och ehuruväl den omständighet egt rum, att alla de extra rotehållare, som vid de år 1813 med dem pålyste sammanträden uteblefvo, till följd af det i Kungörelserne om desse sammanträden gjorde föreskrifter, ansågos hafva bifallit att åtaga sig det ordinarie knektehållet, på de vilkor, som i Kongl. Majrts Nådiga Proposition derom voro ulfästade; så finna Utskotten likväl, på enahanda skäl, hvilka Utskotten vid sisllidne Riksdag, på sätt ofvanberördt är, i ämnet åberopat. Niclas Jönssons ifrågavarande yrkande ej böra bifallas samt tillstyrka derföre, alt detsamma måtte förfalla. Vidkommande härefter den verkställda jemkningen af ordinarie roteringen i Skåne; så hafva Utskotten tagit kännedom om så väl rote-jemknings-längden, som ock de Utskotten lillhandakomne, saken rörande, handlingar; och som Utskotten, lika med Kongl. JYlaj:t, funnit rotejemkningen hafva Statssamt Allm. Bcsr. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 1G3. 9 hafva blifvit, med vårdande af allmän och enskild rätt och i enlighet med de af Rikets Ständer dervid bestämde och af Kongl.
Sterbhus-af giften i Stockholm och Götheborg: grunden hvarefter den bör ulga , , Svar på återremiss, , , , , Ytterligare i denna fräga , Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse i ämnet, ,,, Vägrad proposition i denna fräga ; se Frågor. „ under Stats-Verkets ordinarie in komster; se Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, !N;o 54, pag. 6. 1Sterbhusdelegare: om deras skyldighet att inom viss tid efter förrättadt skifte till Domstol i orten aflemna Instrumentet deröfver ,,,,,, Sterbhus-procenten inom ^Vermlands Län: om förUndradt användande deraf, Stift: inrättandet af ett nytt sådant, bestående af Gestrikland, Helsingland, Herjeådalen oell Medelpad jjji,, .^,1,. Stipendium, det Trolliska, och räntan å den dertill donerade fond,,,,, j, ,,,,, StjeincreutZj P. N,: om utbekommande af en fordran för ved och kol vid sista Riksdag ,,, Svar på återremiss ,,,,,, r> ^ n crq 'jn “ -j j? —v 9 < '"C ~ v> eris JQ | Afdelning. cl ler I Memorial. 0} ^ TT* 15 1; 3 cL a - Riks-Slåndens Beslut. 1 Underdånig 1 Skrifvelse. p: 3- cc u r-r Ridd. 0. Prés teBorgareBondeN:o N:o Pag. Adelli. Stänclet. Ståndet; Ständet. Stockholms avenuer lill lands oell sjös: deras befästande; se Anslag för en gäng a. Stockstraff': om dess afskaffande , , , , , , , , > , , , St. oh ali n ingen i Riket; se Anslag 63.
Enligt hvad Stats-Utskotlels Betänkande N:o 22 vid 1840 års riksdag utvisar, upplystes då, bland annat, att, efter det besigtning och undersökning flir beredande af en förändrad reglering af förenämnde kronoparken blifvit af vederbörande verkställda, samt de dervid anmälde anspråk å skogshygge oell mulbete granskade, Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 28 Maj 1830 flirordnat, ali parkerne borde flir Dess och Kronans räkning bibehållas, i hvilket afseende åtskilliga beslut oell föreskrifter rörande framtida hushållningen med desamma äfven blifvit i nåder meddelade; hvarjemte, beträffande de vid qmflirmälde undersökning framställde anspråk på skogsfång flör hemmanen inom Ase härad, Kongl. Maj:! i nåder förklarat, att, -enligt hvad Kongl. Resolutionen den 12 Februari 1735 tydligen utmärkte, den Åse bäradsboer från ifrågavarande 14 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 118. kronoparker medgifna hjelp till byggnad och vidmakthållande af deras hus, icke varit deni gifven såsom någon laglig rättighet eller vore af annan egenskap, än andre å parkerne tid efter annan medgifna utsyningar, hvadan och då, efter hvad upplyst blifvit, nämnde hemman icke hade oundgängligt behof af skogsfång från parkerna, något understöd derifrån icke vidare kunde dem tilldelas 5 på grund hvaraf och enär således frågan örn Ase härads rättighet till utsyning ä kronoparkerne llunncoch Halleberg redan blifvit af Kongl. Majit pröfvad och afgjord, Utskottet, som saknade anledning att flir framtiden föreslå någon förändring uti hvad Kongl Majit angående husbållningssättet med nämnde kronoparker i nåder förordnat, ansåg sig böra afstyrka ali åtgärd i följd af det väckta förslaget. Instämmande i denna af Stats-Utskoltet vid 1840 års riksdag i frågan yttrade och af Rikets Ständer gillade åsigt, får Utskottet alltså tillstyrka. att den nu i samma ämne väckta motionen jemväl mätte få förfalla. Stockholm den 25 April 1851.
Percy F. I M &amp; C:o Stockholm, Då en nagel splittras på längden, är det bäst att klippa af nagelbiten ända till roten och tvätta det onda med karbollösning samt linda en häftplåstersremsa kring nageln. C H I N A För mjuka naglar böjas och brytas lätt af. Man dryper då och då litet citronsaft på nageln och gnider den därmed. Den emalj, s o m är lättast att anbringa, är d e n nyligen uppfunna ^AspinaWs emalj ». Den är lika lätt att använda som vanlig färg o c h gifver en yta lika vacker, hård och glänsande s o m någon glasyr. Det finnes väl knappast någon sak i ett hushåll, som ej därmed kan snyggas u p p eller förvandlas till den mest förtjusande prydnad. Några damer hafva emaljcrat sina sängkammarmöbler för att de skulle harmoniera m e d färgen p å några dyrbara draperier, o c h mången sak, huru gammal o c h ful den än m å vara, kan för en ringa penning förvandlas till ett nytt, prydligt föremål. Ett händigt och praktiskt fruntimmer, som hade två stolar för litet i sitt förmak, berättas hafva tagit ett p a r stolar från kö- ket o c h målat d e m m e d AspinaWs emalj, därvid ådagaläggande m y c k e n fyndighet och smak v i d valet af färger och kantornamentering. Sedan draperade h o n dem skickligt m e d några kasserade plyschstycken u r sin garderob o c h förvandlade d e m g e n o m allt detta så fullständigt, att deras plebejiska ursprung ända till denna dag icke har blifvit uppdagadt. Konservburkar o c h champagnebuteljer äro mycket tacksamma objekt för emaljering, hvarvid en eller ett par öfvermålningar bilda en g o d botten att måla b l o m m o r o. d. på. Om talangen för figurmålning skulle vara bristfällig, så kan j u en vacker bandrosett o m buteljens hals k o m m a den att se tillräckligt stilig ut att uppbära en bukett af pampasgräs. Konservburkarno kunna äfven dölja sin identitet under falsk flagg och kanske blifva respektabla porslinskrukor.
Nej, hon ville visst inte ta’ inackorderingar eller baka småbröd eller öppna en syatelier med barnkläder som specialitet, hvarför inte lika gärna proponera, att hon skulle skrifva böcker eller ge pianolektioner? Att Henrika skulle vara beställsam och i sitt esse, när det gick emot för andra, var lätt att förutse, och att Eleonore skulle försöka arrangera systerns framtid i öfverensstämmelse med egna högre vyer, var oundvikligt men inte roligare för det, som Clara uttryckte sig. — Eleonore är värre än tjugo konkurser, anförtrodde hon sin man, då systern gått. Eleonore hade uppträdt som den förfördelade. Visste Clara, hur mycket Konrad förlorade på hennes man? Inte, nå, då skulle hon berätta det. — Kors så mycket, utbrast Clara. Men han är väl inte den ende, tillade hon filosofiskt. — Den ende! Nej, tyvärr. Och Eleonore uppräknade med skoningslös samvetsgrannhet en hel del stora köpmän, som förlorade på Mazère, och en hel del mindre, som han »drog med sig». — Du får för all del vara försiktig, Clara, tillade hon. Ni måste inskränka er på allt möjligt sätt och framför allt få du och barnen akta er för att gå så elegant klädda på gatorna, det väcker ondt blod, kan du väl förstå. Du har ingen aning om, hvad folk anmärker. Och så får du försöka taga dig till något. Henrika och jag vilja gärna bistå dig med råd och dåd. — Tack skall du ha, råd har jag fått tillräckligt. Hvad tror du, du skulle kunna taga dig till, om du blefve fattig? — Tusen saker, sade Eleonore med öfvertygelse. — Det tror du bara, inte en, som du skulle kunna lefva af. Du kan göra öfver med pengar, det kan du. Man talar om, att du har ett utmärkt ställ på ditt hus, det kan så vara, men din praktiskhet är inte billig. Så där ja, nu kommer Hugo. Du får inte göra honom ledsen, det säger jag dig, det är nog synd om honom ändå, så plågad som han blir på alla håll och kanter. — Nå, det är förskyldt. Mazère kom in, hans utseende var prägladt af en besynnerlig blandning af nedslagenhet och viktighet.
p. Michael Franzén då såsom med sin efter Vti kyrkoherde bodde hustru Sofia Christina Wester, enka den kände skalden Michael Kring Helenas vagga ljödo de skäraste toner; " Och kärlek, frid Selma Zf ' örtröttas ej uti ditt kall; och Fanny, hennes faders sångmör, hviskade nog mången saga om frid och oskuld i barnets öra. Xy Samma toner, som ljödo där följde s. tillika. Då flyttade till S:t Klara i äktenskap med kyrkoherde i idkare. Anders hvad du utsår en gång skall ' Var bizarrt? Hon med Arthur Nordiska J) tn Hazelius. Ea skapare, af styfbarnen, därifrån hennes ordensbiskopen af fader så och stilla. oafsedt om uttrycket är och skola så de passa i stycke med den oljefärgstaflor, och på divansborden ligga understundom illustrerade godtköpsverk af tvifvelaktigt värde i mer granna än vackra oeh band, s. i k. äldre hus till oeh med något praktverk med genomtråkiga stålstick, men för öfrigt af böcker litet eller intet. Trots allt som påkostas lida många förmak &lt; ?Mcd ordning, sparsamhet och flit af Zför spiran i ditt rike, personlighet, hon har icke försökt att vara sig Som ett fel: de äro icke uttryck för egarinnans själf äfven vid förmakets anordning, och man ser icke, åt hvilket håll hennes smak tenderar. lita till dig i ditt hem Följden blifver, enskildheter, " Och önska lli dig like. 1884 af trycket utgifna dikter. » antika » förut befintliga möblerinIbland händer det emellertid, att man verkliga ~6n föresyn för alla dem, » till Helena » finnas intagna i hans att dessa rum, oafsedt några alltför starkt påminna om hvarandra. Kommer därtill att förmaket är ett rum, afår 1870 enka sedt och har sedan dess intill sin död den 25 sistlidna oktober varit bosatt i Stockholm, där hon i 3 * Lär uti kärlek, tro och hopp sin ålders hem på gammaldags vis hyllades af ^Ditt lifsmal slutligt du fyllt opp, — k.
Af } görandet af 5 1 5 — ( Mars 23, 28 Mars 21 Mars I anledning af anmärknin! 1 April Bevillnings-summan, förslag till b. 6 Bihang till Riks-ståndens Protob. 5 Nov. koll, angående upplagan af . — 10 2 2 — b. 8 Nov. b. 5 Nov. b. 5 Nov.f » angående prenumeration å 10 2 3 — b. 8 Nov. b. 5 Nov. b. 5 Nov. b. 5 Nov. ~ « S. § crq a “9 B. c» r2. y CX» fö sr o CD CO 2 5* Samlin g. Afdelning. eller [emorial. B S g p p p -i ■ CD CD s* ~N-cT N:o Sid. Bihang till Riks-ståndens Protokoll, angående kostnaderne för tryckning m. ni. af — 4 i 186 — » angående acceptering efter riksdagens slut af räkningar å tryckning m. m. af — 10 2 13 — Biskoparnes löne-inkomster, angå- ende undersökning af ) Bisliops-embeten, om indragning af en del \_ 8 52 Biskops-prebendenas förseende med ( särskilda Kyrkoherdar ) Bjurman, A., se eftergift. Björkegrens enka, om pension på Indragnings-stat åt förre Auditören J. G 113 4 1 167 59 Blinda och Döfstumma, om anslag till nybyggnad vid Institutet för 86 4 1 148 14 Bodums pastorat, om större areal för gärdemantalet inom 4 1 190 — Bolmen och Drafven, om lån till sänkning af, se Afskrifning. Borgen för kostnad och skada, om upphäfvandet af skyldighet för den sorn under Hof-rätt vädjar, att ställa 7 1 89 — Borås, om upphörandet af handelsfrihet för, se Handelsfrihet.
Ser du, min flicka, det der köpet gjorde jag i min ungdom, då jag ännu trodde, att man genom förnuftsskäl och en smula upplysning kunde besegra qvinnors modegalenskap; men jag ångrade handeln då jag fann, att jag icke ens i den punkten förmådde något i mitt eget hus — min hustru är fullständigt försnörd, och de två stackare, hon gifvit lifvet, skulle troligen ha blifvit krymplingar, om de fått lefva. Du har här inblick i en osnörd och en försnörd qvinnas kropp; roa dig med detta studium, om du har lust; att det skall göra gagn tror jag ej mera ». Der låg en bitter ringaktning i doktorns ton, då han drog fram bilderna i dagsljuset, så Bertha genom de i rygg och bröst gjorda inskärningarne kunde se kroppens alla inre delar; derpå gick han ut i sitt arbetsrum. Efter en stund kom Bertha ut till honom. » Farbror, vill du tala med mig i en allvarlig sak? » frågade hon med synbar ansträngning att beherska en inre rörelse. j j a bevars. — Vill du ha en privat föreläsning öfver faran och förderfvet af — » » Nej, det är onödigt, ty nu har jag visshet i den ohyggliga saken. Men onkel Benjamin har velat grunda min framtid just på de der mordverktygen; jag har lärt mig att förfärdiga dem enligt alla konstens regler. Onkel kallar den tillämnade ' atelieren ' ett patriotiskt företag, mamma emotser sitt och mitt oberoende grundlagdt genom detsamma, och vi har räddat — räddat, hör .. farbror! räddat Anna Dreier från att befatta sig med den folkförderfvande värdshusrörelsen. » » Nå »? » Förr blir jag — Ja, herre Gud i himlen? Jag kan j u rakt ingenting dugligt! » afbröt hon sig i hopplös gråt. Doktorn såg rådvill ut. Han kände ej i ögonblicket någon utväg för sina bröders döttrar. » Ja, ser du min flicka », började han tvekande, då han såg, att hon återvunnit väldet öfver sig sjelf, » ingen menniska faller på den tanken att jemföra de der yrkena du nämde med hvarandra, så — » » Men båda äro dock på ett sätt af samma beskaffenhet », inföll hon häftigt.
I allmänhet finnes alltid någon midtelprydnad, en blomma, en skål, större bordsurtout eller dylikt, hvaromkring sedermera det öfriga b ö r grupperas, beroende på o m man sitter rundt bordet eller — där familjen är fåtalig — vid ena ändan af detsamma, i hvilket senare fall dukning endast sker vid denna del af bordet, börande d o c k alltid den hvita duken helt betäcka bordet. Innan någon som helst prydnadsoch servisartikel framsättes på bordet, måste den torkas eller dammas af, framför allt sådant s o m eljes har plats på buffet o c h således mer än annat är utsatt för damm. För detta ändamål bör tjänaren alltid till sitt förfogande hafva en sär skild serveringseller dammhandduk — s o m ombytes 1 k 2 gånger i veckan —; intet glas, ingen tallrik, ingen knif, gaffel eller sked får framsättas eller läggas på bordet, förrän den är fullt ren o c h skinande, ty det finnes knappt något mera oaptitligt — då man sätter sig ner till ett dnkadt b o r d — än att på en tallrik eller ett glas få se märken efter fingrar, s. k. » tummar ». Tjä- narne böra därför också alltid vänjas vid, att då något framsättes, som förut blifvit rengjordt, ej taga i detsamma med blotta fingrarne, utan m e d serveringshandduken. Innan man sätter sig till bords, skall allt hvad s o m för serveringen behöfves vara framtaget ur buffeten eller glaso c h porslinsskåpet samt placeradt på den förra eller på särskilda serveringsbord, hvarvid å sådana platser där man kan behöfva sätta varma fat, en bricka eller serviett bör placeras, för att hindra buffetens eller bordets fördärfvande. I hvarje hushåll, o m än aldrig så litet, tillk o m m e r det den tjänare, s o m har dukningen o m h a n d, att underrätta familjens medlemmar när » bordet är serveradt », vare sig genom muntlig tillsägelse eller g e n o m ringning på klocka eller gongong, ocb får detta ej ske förrän dels allt är fullkomligt färdigdukadt, lampa eller ljus vintertiden äro tända, och dels kokerskan gifvit besked att maten är färdig till servering.
N\o y8, med förslag till sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande roterings-verket för den tillökade ordinarie båtsmansroteringen. Lades till handlingarna. S. D. Föredrogs Bevillnings-utskottets, sedan den 3o nästlidne Augusti på bordet hvilande memorial N:o 3o, i anledning af dels de skiljaktiga beslut, Riks-stånden fattat angående åtskilliga i utlåtandet N:q 27, rörande tull-bevillningen behandlade frågor, dels ock återremiss från Bondeståndet af någon del utaf samma utlåtande; och fann Ståndet memorialet i dess första punkt ej erfordra annan ålgärd än att läggas till handlingarna, samt biföll Utskottets yttranden i afseende på memorialets 2.'dra, 3:dje och 4;de punkter. S. J). Föredrogos Lagsamt Allmänna Besvärsooh, Ekonomi-utskottens sedan den 3o nästlidne Augusti på bordet hvilande: Betänkande N'.o 38, i anledning af väckt fråga om ändring uti 55 § af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga militiae-boställs-ordning den 23 Januari 1836; Af slogs. Prot.-utdrag den 2 September 1848. 6^5 N\o 3gj i anledning af väckt fråga om befrielse för kyrkoherdar att vara ordförande i socken-stämma. Bifölls; N:o /foj med förslag till sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottens betänkande N:o 35; Ståndet ansåg Utskottens yttrande, i anledning af Riks-ståndens skiljaktighet i ofvannämnde betänkandes 3:dje § 2 mom. samt dess 20 §, ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna, samt godkände den af Utskotten föreslagne förnyade redaktionen af samma betänkandes 17 N:o 4'tj i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande för hämmande af det s. k. slat-torpare och proletär-systemet. Bifölls; N:o 1 anledning af väckta frågor om ändring i skyldigheten att hygga och underhålla vägar och broar, m. m. Bifölls i alla dess momenter. Den 4 September. Från Höglofl.
Då arbetets utförande öfverlemnas lill menigheter, bolag eller enskilde, böra desse alltid, enligt contract, förbinda sig att, efter faststäld plan, fullborda arbetet, utan att kunna af Staten påräkna något ytterligare bidrag; och bör ett sådant vederbörligen afslutadt contract, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer meddelade föreskrifter, hos Fullmägtige företes, innan medlen af dem anordnas. Bitl. till R. St. Prot. 1840 och i841- 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 4^-le Baft. 2 Fortsättn, af Stats-Utskottets Memorialj N.-o 58o. 7:0 Menigheter, bolag eller enskilde, till hvilka Statsmedel anvisas, böra ställa af Kongl. Maj:t pröfvad och godkänd säkerhet, så väl för återbetalningen af låne-understöden, med derå stadgad ränta, som för fullgörandet af de conlract, hvilka, i afseende på arbetets verkställighet, upprättas. 8:0 Den af Kongl. Maj:t fastställde arbetsplan bör, så framt ej Kongl. Maj:t, uppå derom gjord anmälan, skulle förändring medgifva, oförändradt följas, vid det äfventyr, att, i annat fall, Kongl.
Om det är ett factum, att fångarnas antal tillväxer i vida större proportion än folkmängden, att allmänna säkerheten nu är mindre skyddad än förr, att kostnaderna för fångvården äro i ett beständigt och betydligt stigande, och att fattigt folk finnes, som framför fattigdomen och nöden föredrar den frikostiga behandlingen på correctionsinrättningarna; så vågar jag hemställa, örn icke i systemet ligger någon felaktighet. Jag fruktar, alt det vackra i philantropien gör, alt man förbiser menskliga naturens brister, och att dessa icke kunna afhjelpas på detta sätt. Jag Den 28 Maj f. m. 357 har sjelf besökt correctionsinrättningarna och tagit närmare kännedom om den i Malmö, der jag förlidet år uppehöll mig endast för detta ändamål; och jag fann väl en sträng tillsyn, en omtänksam vård och en rådande flit vid alla handarbeten, men jag såg tillika i de stora arbetssalarna lifstidsarrestanterna i fullt samtal med mindre brottslingar, och ingen skillnad gjord emellan de särskilda slagen deribland. Jag vill tro, att detta härrör från ett mera inskränkt utrymme; men följden af denna sammanblandning är dock , att de mindre vanartade fångarna blifva här uppfostrade till grofva brottslingar. Jag såg äfven cellerna — en inrättning, som väl rätteligen åsyftar att betaga brottslingen allt sälskap och ali förströelse —, och de funnos vara afdelade med plankor, så att conversation med lätthet kunde äga rum emellan 10 celler. Jag lemnar derhän, huruvida ändamålet vinnes på detta sätt; men efter Amerikanska correctionssystemet, som man synes vilja tillämpa såsom typ, sammanblandas ej brottslingar af olika slag, och der tillätes ej liela arbetssalar att vara i samtal under bevakning af en enda post, utan der ålägges fångarna en beständig tystnad, hvilket också anses som det svåraste straffet och bland de mest verksamma medlen att corrigera.