Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ar fomfidliindad utan akt vam. stel eller tiing, och den har ofta ett poetiskt fiirgskiinnier, som förhöjer dess slrönhet utan att därför p;:! minsta r i s bortslqm~na den nakna sagans lu.&amp;fiilla f oriner. Vi lyckönska den svenska nlliniinheten, sarskildt den inognwc iingdomen, till en yb s m m e gang sa iinderhållande och för foster1andskCinslm acka ande och niirande läsning. De rackrn och mslfieiiiie illiistratitionerna srunt bokons eleganta iitstyrsel harmoniera förtraffligt inerl det hela. Beriittelser ur srenska historha af A«ders Fryxell. Första delen. Hedniska tiden. Pris l, ~,. Föreliggande upplaga kommer htt omfatts allenast de sex första delarna af Fryxells historiska berattelser. Endast del 1, omfattande sagotiden och band 4, motsrarande det sjette bandet af de fullstandiga upplagorna och innehtillande Gustaf II Adolfs historin, iiro hittills utkoiima. Vi fästa siirskildt föräldrars uppmärksamhet på, att just de delar $ Fryxells historia, som denna upplaga kommer att omfatta, äro de soin bäst passa till ungdomsläsning, livarför också det vackra arbetet, som är rikt illustreradt, bör blifva en för barn och ungdom både välkommen och nyttig julgåfva. Historisk liisniiig för skolan och hemmet af S. J. B o e t l u s. Allmänna historien. Forntiden. Pris 4, x. Som vi vid en blick på titelbladet erfara, är det arbete prof. Boethius håller på att utgifva äinnadt att blifva en allmän världshistoria. Det nu utkomna första bandet innehaller en öfversilrt af forntidens historia till romerska rikets fall.
Näi varande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes ärendena, Grefve Manderström Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Chefen för Landtlörsvars-Departernentet, Stats-Rädet Reuterskiöld anhöll i underdånighet, att inför Kongl. Maj:t nu få föredraga de frågor, som vid förslag till reglering af utgifterna under Riksstatens 4:de Hufvudtitel för nästa statsregieringsperiod borde i ett sammanhang tagas i öfvervägande; hvarvid anmäldes, att följande, dermed gemenskap egande betänkande!), förslag och framställningar till Kongl. Majit inkommit, nemligen: l:o Landtförsvars-Komiténs den 12 sistlidna Maj afgifna betänkande, rörande landtförsvarel; 2:o De, genom t. I. Presidenten i Krigs-Kollegium uti Memorial al den 24 sistlidna Augusti öfverlemnade förslag från Kollegii särskilda Afdelningar, angående de för landtförsvaret i allmänhet nu erforderliga anslag; 3:o Chefens för Ingeniör-Korpsen Memorial af den 2 sistlidna Augusti, angående uppsättning af ett 3:dje kompani ingeniörtrupper m. m ; 4:o H. K. H. Hertigens af Östergötland, i egeuskap af Ordförande i Komitén för Stockholms befästande, Memorial af den 26 sistlidna Augusti, angående kostnaden för södra landtfrontens befästning; 5:o Komiténs för salpeter-ärendena betänkande af den 13 sistlidna Juni, angående salpeterväsendets ordnande; lith. till K. St. Majlis Kail. Kavalleri-Komiténs (ien lörsta sistlidna
StatsUtskottet har i det stället ingått i bevisning om det rättsenliga af förvandlingen af de i KneckteContraetet för beklädnaden fastställde penninge bidrag, till motsvarande spannemål efter RiksStaten 1696, och detta kallas, att återföra utskylder till sitt primitiva värde. Jag kan likväl ej finna det förenligt med KneckteContracternes i 80 §. af Grundlagen försäkrade helgd, att något annat primitift värde bestämmes, än det Contractet bokstafligen innehåller, och då deruti ej uttryekes någon förvandling från penningar till Spannemål, synes den ej böra komma i fråga, blott derföre att den största inkomsten derigenom vinnes för Staten, utan afseende på hvad de skattdragande dervid förlora; men denna princips trogna iakttagande kan ensamt förklara huru Rotehåilarena för Nerikes Regemente nu påläggas a1t( betala sina bidrag till Regementets beklädnad med förvandling från penningar till spannemål, då deremot Rotehållarne inom samma province, men för Kongl. Westmanlands Regemente, som i sina KneckteContract hafva sig tydeligen förbehållit, att af Staten erhålla en tunna Spannemål till understöd i Roterings-tungan, ej efter Contractets or. 54 Den 5 Augusti m* dalydelse utfå denna tunna in natura, utan efter förvandling i penningar efter det för Staten blif. ver det minst kostsamma. Att dessa rakt stridande beräknings-sätt ej kunna vara grundade på hvad man vanligen anser för billigt och rätt, synes mig åtminstone klart; ett ytterligare stöd härutinnan finner jag äfven uti de resolutioner som ofta afgifvits, då tvistigheter uppstått emel. lan Pastorer och Församlingar om rättigheternas utgörande, hvarvid Pastorerne alltid förlorat, när de velat göra dylika förvandlingar, från penningar som författningarne från ålder tillerkänt dem, till varor nu efter den tidens varuvärden, som då rättigheterna bestämdes i penningar; och jag ser ej något skäl hvarföre icke så väl den Lagstiftande som Lagskipande magten, böra följa samma grunder vid rätts-frågors afgörande, emellan sig och det allmänna, som då frågor af samma art uppstå individuer emellan.
Då Beredn.comite'erna på landet upphöra, och beredningsså väl som taxerings-ålgärderna öfverlemnas åt en enda Corporation , under namn af Taxer.comite', är det visserligen nödigt, att taxer.districterna, sorn hittills vanligen utgjorts af hela fögderier, och i Elfsborgs län t. ex. varit sex, hädanefter blifva vida flera. Men, pastorat är i allmänhet ej något lämpligt taxer.district, i hänseende till en del pasloraters jemförelsevis ringa omfång och folkmängd, samt svårigheten att der finna behörigen qvalificerade taxeringsman. Pastoraterna äroock i vissa län så många, att taxeringsarbetet skulle blifva alltför osäkert och taxer.handlingarna alltför vidlyftiga, om hvarje pastorat begärde egen Taxer.- comite', hvilket åter är att förmoda, om och när sådant skulle tillåtas. För alt göra detta åskådligt, får jag nämna, att i Elfsborgs län finnas pastorater, dels mycket stora, dels ganska små. Häraderna äro deremot aderton, af hvilka 5 innehålla hvardera allenast ett pastorat, men de öfriga 2, 3 och flera ända till 8 pastorater; varande fördenskull länsmansdistricterna härefter lämpade, så att de, 25 till antalet, med afseende på localförhållanden svara emot ett, två eller flera pastorater; och häri har man således en tjenlig grund för länets indelande i taxgr.districter. Jag föreslår, af sådana orsaker, att Konungens Bef:h:de måtte bemyndigas indela länet i så stora och många taxer.disti icter, som för taxer.arbetets tillbörliga handhafvande erfordras och localaomständigheter i öfrigt medgifva, då jag föreser, att de skulle uti Elfsborgs län blifva 25, förutan städernas 5, tillhopa 3o, hvilket redan är mycket, men likväl mer än hälften mindre, än om hvart pastorat på landet och hvar stad skulle få särskild Taxer.comite'. pag. 57. § 1 13.
Observationer, som angå Kronans räntor eller härröra från redogörelse för disponerade medel; Onera, allmänna; se Ansökningar; Pensionsbref; se Fattige; Pensions-kassor; i alla dem rörande frågor; Permissions-sedlar, som af officerare utgifvas för korporaler samt soldater och båtsmän, när de i sina angelägenheter ej resa utom länet; Politie-ärenden; se Ansökningar; Pr est-attester ; Prest-rättigheter., fråga derom ; Prestval, fullmagter och voterings-sedlar dervid; men i mål angående öfverklagade olagligheter vid prestval, då desamma icke innefatta någon förbrytelse, utan mera för civila än kriminala äro att anse, fordras stämpel, såsom vid andra rättegångar stadgadt är; Protokoll vid grofve-, hytteoch hammarsmeds-stäminor, der Bergmästare eller Grufve-ingeniör föra ordet, så vida Bergmästaren icke för tillfället gifver embels-utslag eller protokollet sedermera vid domstol företes; Qvittenser för omyndige barns medel; Ransakningar; Redogörelse för disponerade medel; Resepass till och ifrån riksdagar, så väl som till resor i embets-ärenden ; Resolutioner, kommunikationsoch inhibitions-, då de ej å särskildt blad skrifvas; Revisions-saker, handlingar deri, som för paris räkning från Hofrätt till Kongl. Majit insändas; Riddareoch Kommendörs bref, som i följd af under fälttåg skedd utnämning meddelas; Riksgäldskontoret i dess egenskap af nppbördsverk; Ro teringsoch Rustnings-skyldigheters utgörande, frågor derom; Räntor, Kronans : ransakningar, observationer och förklaringar, som angå dessa och uppbördsmäns i samma mål anförda besvär; Salpetersjuderiverkel, allt hvad som rörer detsamma enskildt eller i allmänhet, jemte handlingar, som angå dervid anställde tjenstemäns och manskaps förrättningar vid sjuderier, ehvad de innefatta redogörelse, handräcknings sökande hos domare och exekutorer eller annan åtgärd eller åtal af fel och försummelser; Sjömän, antagningsoch edgångs-bevis, som för dem af sjömanshus utfärdas; Skallgång, frågor derom :
Individerna ombytas och försvinna, och möjligtvis kunde den tid komma, då den felaktiga inrättningen verkade mindre fördelaktigt på t jonsten, och måhända stöde detta förhållande icke då att afhjelpa med en så liten summa, som nu, då Regementet sjelf, med erbjudande af egna uppoffringar i löneväg, hos Kongl. Maj:t sökt att erhålla den förbättrade organisationen. För alt sålunda gifva ny hyllning ao8 Den 7 October f. m. åt en princip, som jag gerna skulle se tillämpad inom hela Armeen, anhåller jag ytterligare om proposition till bifall å Kongl. Maj:ts förslag. Grefve Brahe: Det är på intet vis för att taga Regementets försvar, som jag begärt ordet; Regementet är för väl kändt för att något sådant skulle behöfvas. Om Grefve Horn hade tagit kännedom af saken, skulle han erfarit, att det är Regementet sjelf, som inkommit med anhållan om den förändring i dess organisation, hvilken nu är i fråga. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition lill bifall å i3:de Punkten af StalsUtskottets Utlåtande. Ropades starka Nej, blandade med några Ja. I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla det af Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition för KronPrinsens HussarRegemente föreslagne ytterligare anslag af 974 2^ skoch 2 Tunnor Spannmål. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I följd hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig höra, Ja öfverröstat Nej, Ridder ska - Den 7 October f. m. skåpet och Adeln hifallit den af Hans Excellence sist framställde Proposition. Grefve Horn reserverade sig emot Ridderskapets och Adelns beslut. i4-de Punkten. Svea LifGardes-Regemente. Grefve Brahe: Jag vågar hemställa bos Eders Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken, om icke båda GardesRegeraenterne kunde på en gång få förekomma, emedan förhållandet är för dem alldeles lika.
S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Ulshottets nedanomförmälda Memorial: N:o 13, med förslag till ändring i 11 och 12 §§ Regerings-formen, an gående Siats-Rådets hörande öfver förbund med fremmande magier; N:o 15, med förslag till den ändring i 28 § Regerings-formen, alt till vissa beställningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den rena evangeliska; N:o 16, med förslag till den ändring uti 18 § Riksdags-ordningen, att Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i Riksdagsmannaval; N:o 17, med förslag till den ändring i 5 § 5 mom. Trvckfrihets-iörord ningen, att hinder icke må vara för Mosaiske trosbekännare att kunna till Jury män utses; och N:o 19, med förslagen den ändring i 55 § Riksdags-ordningen, ali. beslut icke må i något Stånd fattas, derest icke minst trelio Ledamöter tillstädes'; äro. Preste-Ståndet förkastade de i dessa lem Memorial framställda grundlagsändriugs-lörslag. Prot.-Utdrag den 28 April 1860. 567 S. I). Föredrogos ånyo Konslitutions-Utskottets Memorial: N:o 14, med förslag till ändring i 21 § Riksdags-ordningen; och N:o lil, med förslag till ändring uti 90 § Itegerings-lormen. De i dessa Memorial framställda förslag blefvo af Presle-Ståndet antagna att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UIsko Hets Betänkande N:o 65, i anledning af väckt motion, i fråga om åtgärder rörande skogs hushållningen. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 24, i anledning af väckta motioner, angående folkskole-afgiltens ut görande.
Att tidens anda och allmänna öfvertygelse» ej nu skulle gynna framgången af en sådan Författning, har Utskottet svårt ått finna, då öfverllödeta hämmande lange varit ett hufvudsakligt föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga omsorger 5 då Riksens Ständer för 5ne år sedan tillstyrkt en verklig ÖfverflödsFörordning; då äfven under nu påstående Riksdag kraftiga medel blifvit offenteligen yrkade af dem, som tolkat Ständernas tänkesätt 5 och då sluteligen motioner härom ^blifvit hos gne respectiva RiksStånd väckte och remitterade. Om ej allt detta vittnar, att nationens tankesätt och tidens anda synas gynna kraftiga åtgärder till öfverfiödets hämmande ; så vet Utskottet ej, på hvilka tecken en sådan tidsanda skall igenkännas. Att efterkomma dessa allmänna och offentligt yttrade tänkesätt, var äfven ett af hufvudmotiverna för Utskottets tillstyrkande, hvarvid det likväl sökt iakttataga alla försigtighetsmått, att den sanna medborgerliga friheten på minsta sätt måtte förnärmas. Genom hvad nu blifvit anfördt, tror Utskottet sig äfven hafva besvarat de anmärkningar, sorn några Ledamöter inom Högvördiga PrestStåndet i detta hänseende meddelat. Med anledning af hvad som blifvit an» mäikt deremot, att Utskgtt^t ej uppgjort Et sv. och Ekon. Utsk. Belcinkänden. Förslag till en detaljerad ÖfverflödsFörordning, får Utskottet förklara, att det endast åligger Utskottet, enligt grundlagens föreskrifter, uppgifva grunderna för Ekonomiska Författningar, men ej att ingå i specialiteter, som erfordra vidlyftiga undersökningnr och en fullständig kännedom af serskildta förhållanden och omständigheter, hvilkas närmare utredande ej ligger inom gränsort}# för Utskottets befattning. Hvad angar de gjorda anmärkntngarne emot det af Utskottet föreslagna CafFéförbu* det; så, enär Utskottet inhämtat, att Högloft.
I annat fall skall förbundet förr eller senare brytas, och det ena Folket antingen snart förtrycka det andra, eller ock, vid deras våldsamma åtskiljande, nya frön läggas i sinnena till bittra och för sekler aflägsnande söndringar. Otn dessa grundsaltser, af erfarenheten besannade, nästan alltid medfört betänkliga följder för den, sorn vägrat att åtlyda deras kraf, huru högt påkalladt var ej nu deras användande, då fråga var, ej allenast att stifta ett Skandinaviskt välde, af tvenne fria, länge fiendtliga, Folk, men äfven att, för dem, bereda skyndsamma medel till inbördes förtroende och upprigtig vänskap. Till vinnande af detta föremål, borde, vid bestämmande af Folkens gemensamma rättigheter, en fullkomlig jemnlikhet dem emellan upprättas, utan afseende på deras antal eller deras Tands afkastningar. Vid tillfällen af så stor och allmän vigt, som utkörandet af ett nytt Konungahus eller af Thronföljare, tillsättande af Förmyndare för 76 Den 13 April* för en omyndig Konung , eller utöfningen af den verkställande Magten, under Konungs sjuklighet eller frårwaro, äga båda Folken lika ostridig rätt att, med till verkan jemngoda röster, gifva sin mening till känna, utan beräkning-på de statistiska eller geographiska skiljaktiglieterna, som kunna äga rum Rikena emellan; grunden till YttrandeRätten hvilar ej på4 den relativa styrkan, men på den, en gång rnedgifna, särskildta styrelse formeni och på den verkan, sorn beslutet nödvändigt skall äga på densamma. Vid tillämpningen af dessa allmänna reglor på underhandlingen med Norriges Rikes Stor-Thing, borde Kongl. Ma]:t derjemte fästa Sitt afseende på Sveriges och Norriges ömsesidiga belägenhet. Om Innevånarnes antal i det ena Riket företedde en betydlig öfvervigt, uppvägdes den af det andra Kandets gynnsamma naturliga läge till försvar, och då afsigten ej borde eller kunde vara, att någotdera Folket inkräktade, öfver det andras beslut, en egenmägtig pröfning, ansåg Kongl. Majit
Med anledning af de uti §§. i3a och 133 af Banco-Reglemenlet gifne föreskrifter, dels att Bankens Mynlsilfver bör inom möjligast korta lid ifrån Myntverket åter levereras, dels ock att, när Silfver och Guld finnes hos Kongl. Myntverket för Bankens räkning inneslående till större belopp, än som kan medhinnas till uppmyntning inom en lid af 6 veckor, BancoSlyrelsen må föranstalta, alt öfverskotta genast varder lill Banken aflemliadt i plantsar, och efter det Commissariatel, uti Memorial den 21 Januarij887, jemte tillkännagifvande, alt Öfver-Direclören vid Kongl. Mynloch Contiollverket då anhållit, alt för verkställande myntning utbekomma omkring 25,000 R:dr i Silfver, anmält, alt Kongl. Myntverket, för lill myntning emottaget Silfver, häftade för ett Skuldbelopp af 35,702 R:dr 20 sk.
Att sedan Ridderskapet och Adeln den 10 dennes eftermiddagen, beslutat, det borde Herr Grönhagens den 5 dennes eftermiddagen i samma ämne afgifne första Memorial hvila på bordet, samt Herr Grönhagen emedlertid äga att detsamma omskrifva, och dervid utesluta de delar hvilka enligt 90 §. i Regerings-Formen icke finge af Ridderskapet och Adelil upptagas; men Herr Grönhagen uti dess nu uppläste sednare Memorial icke ställt sig Ridderskapets och Adelns nyssnämnde Beslut till efterrättelse, utan äfven i detta Memorial inblandat sådana ämnen, hvilka enligt ofvannämnde §. icke få komma under Riksens Ständers öfverläggning; förmodade Herr Grefven och LandtMarskalken, det Ridderskapet och Adeln torde finna att detta sistnämnde Memorial icke heller kunde remitteras utan borde förfalla. Ropades Ja och Nej. Herr NauckhoffCarl Ulric: Först begagnar jag detta tillfälle för att reservera mig emot 20g Den 24 Januarii, det beslut Höglofl. Ridderskapet och Adeln nyss fattadt i anledning af Friherre Staels gjorda Motion och dermed förenade anhållan om Remiss till Lagutskottet. — Jag hår trott mig böra göra skillnad emellan en Motion och de Berättelser, som kunna i ett Memorial till grund för en Motion innefattas. Efter min tanka hade på grund af <30 §. RegeringsFormen och 29 §. i Riksdags-Ordningen Remiss icke bordt Friherre Stael förvägras, ty fastän Konungens Nådiga Beslut i Rättegången, emellan f. d. ÖfverDirecteuren Grewesmöhlen och RevisionsSecreteraren, Friherre Boye, fått en gräns för all vidare pröfning i detta ämne, bör den händelsen att Friherre Stael detta ämne i sitt i dag uppläste Memoria] vidrördt, icke utestänga en Remiss på en begärd Lagförklaring. När cn fri Riksdagsman ej äger rätt att af Riksens Ständer, som gemensamt med Konungen endast hafva sig förbehållit att stifta Lag, äska förändring af en förut efter hans omdöme ofullstän. dig Lag eller Lagförklaring — Hvad rätt har han väl då som Riksdagsman öfrig? — Hade Högloft.
Preste-Ståndef, som biföll Utskottets hemställan om afslag å Prosten Sondéns motion, stadnade med afseende på författningsförslagets särskilda §§ i följande beslut: § 1. Godkändes. § 2. Godkändes med den ändring, att de på raden 8 förekommande orden: velt från Stockholm och ett från hvart län samt öfriga fem» utbyttes mot orden: »ett frän Stockholm, ett från Wisby stift, tre från Hernösands, två frän hvartdera af de öfriga stiften samt fem.» Prot.-Utd.rag 301 § 3. Godliändes. § 4. Godkändes enligt den af Utskottet föreslagna lydelse. § s. Mom. 1. Godkändes. Förändrades till följande lydelse: »Med iakttagande, att hvarje pastorat anses tillhöra det stift, hvarinom moderkyrkan är belägen, må två eller flera pastorat inom samma stift och valdistrikt om gemensam elektor sig förena.» Derefter tillsattes ett nytt tredje moment, så lydande: »Vid val af lekmännens ombud utgöre Stockholms stad och Wisby stift hvartdera ett, Hernösands stift tre och de öfriga stiften hvartdera två valdistrikt. De särskilda valdistrikten inom stiften bestämmas till sitt omfång af Konungen.» Mom. 3 (blifvande mom. 4). För begynnelsen af detta moment antogs följande förändrade lydelse: »Samtlige de inom ett valdistrikt utsedde Elektorer skola på kallelse sammankomma inför en inom distriktet boende, af Domkapitlet förordnad valförrättare. Vid detta sammanträde skola Elektorerne, medelst slutna sedlar, hvar för sig till ombud föreslå en å kyrkostämma röstberättigad man. Falla dervid rösterna» etc. (lika med förslaget.) Mom. Godkändes. Mom. 3 (blifvande mom. 6). Godkändes allenast med utbyte af ordet »Öfverst åthul laren» till »Stockholms stads Konsistorium.» § 6. Godkändes i öfverensstämmelse med Utskottets^,förslag. §§ 7, 8 och 9. Godkändes. § 10.
du kunde förtälja mig, om du icke vore ett stackars på mig med dina kära, kloka ögon. Man har slagit försvara dig? stumt djur. Men du ligger så stilla, du ser så sorgset dig, du blöder. Hvar är då din herre, som inte kunnat (Reser sig upp med hunden i sina armar, smekande den.) ZIGENAREN. ditt joller. Gif hit hunden skall jag gifva honom nådestöten. Kom då. Hur länge skall du uppehålla oss med SPERANZA (griper zigenaren om armen, då denne räcker ut den för att gripa hunden). skrämma mig, men du gör det inte. Det gör du inte, Gilbertos! Du säger det för att (Älfvornas sång höres bakom scenen, Speranza lyssnar. Gå före ni man kallar på mig, jag kommer ZIGENAREN. Hvem kallar på dig? SPERANZA. Mina skyddsandar. Gå, gå! fram ur skogen till vänster, sjungande och lägra sig kring brunnen.) ÄLFDROTTNINGEN. älsklingsställe, så att vi kunna få hvila ut ett ögonblick. Speranza! Ändtligen äro människorna borta från detta vårt (Zigenarna försvinna i skogen till höger. Älfvorna komma Det har under tiden blifvit skymning.) strax efter. 19 FÖRSTA AKTEN SPERANZA (springer fram och kastar sig på knä för henne). Älfvadrottning! Du har kallat mig. ÄLFDROTTNINGEN. den där? Hvad tänker du det betyder att du funnit hunSPERANZA. Att min Salvator är ute på spaning efter mig. ÄLFDROTTNINGEN (ler). är han då icke själf här hvarför ligger hans hund slagen ? SPERANZA. låt mig stanna här och vänta ty jag är säker om, att här i närheten måtte han finnas. ÄLFDROTTNINGEN. Barn! Tror du att jag vill ditt bästa eller ej? SPERANZA. Men jag förstår inte hvarför denna grymma skilsmässa ÄLFDROTTNINGEN. oss, då du inser, att vi frälst dig från en stor fara. nattens inbrott äro vi åter hos dig. Du skall förstå det sedan. Och du skall tacka Jag är säker på att du är god och vill mig väl.