Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
December. moderera discussionerne och derwid tillkännagifwa hwav till fräsan hörer eller icke, samt Riksdags.Ord» ningen härom för Riks Stånden samfält icke finnes up« taga någon förellkrift, ehuru Utffotttt anser otwifwel» agtigt, alt öfwerflödige discue-sianer, lika sä snart i de öfrige Stgnde», som inom Riddcrfikapet och A^eln kun» na upkomma, sä har Uti?ottct för sin del, si knat till» räckelig anledning, akt härom någon tilläggning i denna § göra, utan anser denna fräga döra ankomma pä Ridder» skåpet och Adelns egen uplyfiare pröfning och siuteliga afgörande, hrvarwid i fall den bifalleö, stadgan» dck derom lätt i denna § kan »»förås. 48- §. Den härwid af Herr kalkbei, gjorde anmärk» ning har blijwil iakttagen. 49- §. I anledning af Herr korkliesir och Grefwe ^äcfipb kvlZrner; wid sifia momentet af denno § gjor» ba anmärkningar, har samma moment erhållit ur tor» ändrad redaktion. — Den öfrige wid denna H. gjorde anmärkning, har Uifkottct ansett lämpelizare bör., granskas och utsättas wid den nästföljande. 5v. §. Föregående §. som i den delen är lämnad utan anmärkning, stadgar tydcligen an någon ändring och således ej heller någon tilläggning bör eller får göras wid en redan genom allmänt Ja b.swarad proposuion. Dekm^är sä mycket mera rällwist svm hwar och en ine Den i6 December.
FRU VINGE. botten är han visst icke lik någon, som jag känner åtminstone. ELISA (tankfullt). Inte som jag känner heller. FRU VINGE. Hvad sa du? ELISA (slår om). Hvad du måste ha mycket att minnas, faster! Å ja, i mycket, men i grund och 22 FRU VINGE. Och ångra, menar du. ELISA. Ja, faster, ångrar du ingenting nu? FRU VINGE. men det som du nu menar, det ångrar jag inte. skönaste i mitt lif? Jag skulle ångra Richard, Åjo, mycket har jag kanske att ångra, (Häftigt.) Ångra! Skulle jag ångra det bästa, min egen, präktiga gosse! Är han inte upprättelse nog, hvad säger jag, upprättelse, är han inte belöning och ära? Ni säger, att och säga: så ser mitt fel ut! jag har felat, kan jag då inte visa på honom ELISA. jag det är, som om du vore två människor. FRU VINGE. lefvat två lif. Ibland tycker jag själf, det är, som om jag ELISA. Kanske alla människor göra det? FRU VINGE. något. Jag är rädd, det finns många, som inte lefva Hvad du är underlig, faster; ibland tycker 23 ELISA. Menar du mig? FRU VINGE (leende). Dig! Nej, mitt barn, det menade jag inte. ELISA (ser ut genom fönstret). Men det hade du nog inte haft så orätt i. FRU VINGE. Hvilken bitter erfarenhet! ELISA. så tomt ibland? Har du aldrig känt, faster, att det kan vara FRU VINGE. densamma som din. Din är det nybyggda husets, min är ruinens. ELISA (lämnar plötsligt fönstret). Nej, god natt, faster! FRU VINGE. Hvad, så tvärt? ELISA. Ja, jag är allt en smula trött ändå. (Går hastigt till vänster.) Åjo, men den tomhet jag känner, är inte 24 FRU VINGE (ser ut genom fönstret). bäst för dig! (Lutar hufvudet tillbaka, gnolar.) Många år sen dess förgått, äfven jag min börda fått hufvud i kväll!
Näst på listan förekommer PresteSt:s prot.-utdr. ang:de inbjudning till fattande af en gemensam tanke för lämpligaste sättet lill utförande af en skal tereglering. Emedlertid har till Stånden inkommit, ehuru den ännu ej blifvit föredragen, en inbjudning till modification ut i votens-proposme i delta ämne. Det torde då vara mindre lämpligt, att. Ståndet nu till öfverläggning förelager PresteSt:s inbjudning, innan frågan om votering i förstärkt StatsUtsk. ännu blifvit slutligen afgjord. — Som jag icke ser någon af StatsUtsk:s ledamöter vara tillstädes, har jag ansett mig böra fästa Ståndets uppmärksamhet härå; under vördsam anhållan alt Ståndet behagade besluta, alt uppskjuta pröfningen af PresteSt:s inbjudning, intilldess alt StatsUtsk:s förenämnda inbjudning blifvit af Ståndet behandlad. Hr Printzensköld: Jag belviflar icke, att ju StatsUtsk. haft sig nogsamt hekant att PresteSt. redan till R. o. Ad. gjort en sådan inbjudning, som den ifrågavande, innan StatsUtsk. företog sig alt föreslå förändrade voter:s-propos:r och derom aflåta meni. till RiksStm. Det vill således synas mig såsom hade StatsUtsk. bordt iakttaga den aktning för RiksStm, att det lemnat dem rådrum att besluta i denna fråga, innan det företog sig att afgifva sitt förslag. Denna iakttagelse af den tillbörliga aktningen har likväl uteblifvit. Och då jag sannerligen icke vet, hvarföre ett RiksStänd skulle visa StatsUtsk. mera aktning, än detta Utsk. visat Ståndet; sä skulle jag anse alt den missaktning, hvartill StalsUlsk. gjort sig skyldigt, ingalunda bör lägga hinder i vägen för R. o. Ad. att i den ordning, som föredragningslistan utvisar, till pröfning företaga det ärende, som med anledn. af PresteSt:s inbjudning är under föredragning. Jag vill dock ej bestämdt yrka på den saken.
Framgången var dess mer äkta, som den var väsentligen opåverkad af kritiken; publiken tog sig friheten – liksom senare med Fru Marianne och nu nyligen med Modern – att vara entusiastisk innan knapt någon enda »ansedd kritiker» gifvit sitt lof. Och det är tyvärr inte ofta som den läsande allmänheten är så vågsam. Den första kritiker, som skyndade att ge boken sitt varma erkännande, var G. Nordensvan, medan de öfriga yngre författarne voro tämligen kallsinniga. Ett uttryck af de många varma sympatier, som Pengar annars i de mest olika kretsar vann åt sin författare, var den inbjudning från fru Sofi Adlersparre att gästa hennes hem, som hösten 1885 förde Ernst Ahlgren till Stockholm. Denna blef hennes första längre vistelse i hufvudstaden; hon hade förut där endast gjort tre kortare besök, det senaste 1878 för att göra Edvard Bäckströms personliga bekantskap. Det var en samkvämsafton i Nya Idun nämda höst. Ett lifligt samtal var i full gång, då en hög, svartklädd gestalt syntes öfver alla de välbekanta ansigtena, en gestalt kring hvilken sorlet med ens dämpades. Hvem var denna främmande? Ett ädelt hufvud, litet, findanadt, som på en antik staty; huru vackert det satt på den smärta, välvuxna figuren! Det mörka håret var uppsatt i en enkel, grekisk knut – ej heller i detta afseende stördes harmonien. De tjocka, som med kol tecknade ögonbrynen, den öppna, intelligenta pannan, den höga, kraftigt formade näsan, munnen med de på en gång väna och energiska linierna – allt detta angaf mod och lifskraft. Men ett djupt veck var gräfdt mellan de hvarandra närliggande ögonbrynen; de måste ofta sammandragits af smärta; fina fåror, sådana som blott årslångt lidande ristar, syntes kring munnen; och melankoli låg på djupet af dessa iakttagande, stålblå ögon. Så borde den tragiska sånggudinnan framställas eller Elektra – ett leende bredde just då ett så vackert uttryck öfver de stränga dragen, att man strax tillade: »eller Antigone». »Fru Victoria Benedictson, d. v. s. Ernst Ahlgren!»
Beträffande sluteligen stadens Fattigvårdsoch andra Välgörenhetsanstalter, så följer här nedan en öfversigt af deras antal och verksamhet. a) Allmänna fattigförsörjnings-inrättningen, som med en fond den 31 December 1860 af 83,807 R:dr 58 öre, oberäknadt värdet af inrättningens fastigheter, upptagne till 343,750 R:dr, med inkomster samma år af 93,426 R:dr 44 öre, bestående af andel i stadens tolagsersättning, debiterade personela fattigvårdsafgifter, ersättning af statsmedel för fattiga af garnisonen, behållningen af fattighjonens arbeten, sterbhusmedel, bötesmedel, kollektmedel, pensionsmedel för helförsörjningshjon, hyresmedel, räntor å kapitalfonder, ersättningar för lemnade understöd åt andra kommuners fattige, å stadens innevånare uttaxerade medel m. m., samt med utgifter till belopp af 97,455 R:dr 82 öre, berörde år lemnat helförsörjning åt 191 män, 265 qvinnor och 260 å landet utpensionerade barn, eller tillsammans 716 personer; försörjningsbidrag åt 13 män, 293 qvinnor och 308 barn, vårdade af mödrarne, eller tillhopa 614 personer, samt understöd åt 453 skolbarn, som under den tid de bevistat folkskolorna, erhållit middagsmat och kläder, och 176 Lessiske pensionärer eller medellösa ålderstigna och sjukliga qvinnor, som tertialiter uppburit understöd i form af pensioner, eller tillhopa 629 personer; hvadan alltså helförsörjning, försörjningsbidrag och understöd nämnde år tilldelats 1,959 personer, sjukvården oberäknad. (Se för öfrigt tab. N:o 13.) b) Stadens fattighus, der gamle och orkeslöse borgare och deras enkor samt ålderstigne tjenstehjon m. fl. njuta bostad och underhåll, och hvarest 73 personel-, 21 af manoch 52 af qvinkön, år 1860 åtnjutit full Göteborgs och Bohus län. Göteborgs stad. Fattigvårdsoch välgörenhetsanstalter.
Pensions-Inrättningen för Tulltjenstemäns Enkor och Barn, egande en Capital-fond af 112,000 R:dr, hade år l83i uti inkomster 26,025 R:dr 26 sk. n rst., inberäknadt 6,726 R:dr 10 sk. 8 rst. Statsanslag, hvilket från och med det följande året upphört. Utgifterna voro 20,i3q R:dr 3 sk. 9 rst., deraf i pensioner utgått 19,893 R:dr 43 sk. 9 rst. till 788 personer, bland hvilka 374 underhållstagare i Stockholms Stad åtnjutit ett belopp af 8,266 R;dr 36 sk. XXXVII. Banco-Statens Enke och Pupill-Cassa uppgick år iS32 till en Capital-fond af ig4,i23 R:dr 45 sk.; årliga inkorasterna, bestående af Bankens vanliga bidrag, i33 R:dr 16 sk., samt intressemedel och delägarnes tillskott, utgjorde 24,811 R:dr 27 sk. 4 rst., och utgifterna 20,567 R:dr i3 sk. 3 rst. Häraf utbetaltes i pensioner 19,092 R:dr 17 sk. 4 rst. till 78 Sterbhus oell 18 oförsörjda Döttrar öfver 5o år. Utaf tvenne under Fullmäktiges i Rikets Ständers Bank ställda Depositions-räkningar Nrris r & 2, åtnjöto dessutom å den förra 712 i Stockholm boende Gratialister i,8o5 R:dr, och å den sednare, med årligen anslagne 3,000 R:dr af Bankens räntevinst, har, utom anordnade i,5oo R:dr till Allmänna Fattigvården och Frimurare-Barnhuset hvarje år, såsom understöd till 9 Sterbhus härstädes, utgått 1,000 R:dr. XXXVIII.
Den af II. o. Ad. i går antagna 5 § lyder sålunda: ”Så väl det belopp af Bankens vinst för näsll. år, hvilket icke erfordras för uppbringande af capitalöfverskollet eller grundfonden lill 10,000,000 r:dr b:co, som flen del af samma vinst för tiden till och med slutet af det år då nästa riksdag inträffar, hvilken återstår, sedan derifrån algått möjligen uppkommande capitalföilrister samt alla kostnader oell utgifter för myntvärdets upprätthållande och för Bankens förvaltning, m. m., aflemnas till Riksg.cont., enligt hvarje års bokslut”. Grefven vill väl nu icke påstå, att kommande tiders förluster skola af föreg:de årens vinstmedel ersättas, utan af det årets vinstmedel, dä förlusten sker, och då slår detta i den §, som nu är anförd. Skulle det hända, att förlusten öfverstiger vinsten för året, så blir det ingen vinst, och då komma inga medel till Riksg.cont.; således kan icke eller någon återbetalning genom obligationer komma i fråga. Nä väl, min bästa Grefve, hvad är väl hela denna uppställning af Ulsk. annat än ett taskspeleriförslag, alt tvinga R. St. att, för \ af den till Konungens disposition för allmänt nyttiga föremål öfverlemnade bancovinsten, lemna obligationer till Banken, och således sätta Staten i skuld lill Banken, oaktadt Staten icke har något behof alt göra skuld. Hvarföre gölman obligationer, som skola löpa med 4 proc. ränta, fast denna ränta icke betalas innan obligationerne af Banken användas, men hvilka det kan falla Bancofullm. in att skicka till Hamburg och försälja, om icke med 30 åtminstone med mindre procents rabatt. För hvad den med ett runstycke går under pari, blir statscrediten mer eller mindre rubbad, och den får icke rubbas. Det är derföre jag ytterligare yrkar afslag å mom. a). Hr Lefren, Johan Pehr: Enligt Sveriges Rikes grundlag äro R. St. Bankens garanter, ty de hafva åtagit sig att garantera den, hvarföre de också fått det stora privilegium, att ensamma utgifva sedlar ifrån Banken, som för mynt i Riket aktas må.
Fäster man tillika uppmärksamheten deruppå, att boställen och persedel-räntor, hvaruti lönerne egentligen bestå, äro högt Den 21 Maji f. m. 99 uppskattade, samt att nuvarande myntvärde fortfar alt vara obestämdt; förefinnes ett ytterligare skäl, hvarföre lönebeloppet ej bordt nedsättas under den summa, som Kgl. Maj:t i Nåder föreslagit. Då Herr Grefve Brahe, Friherre afNordin, med flere Talare, så omständligen afhandlat Armeens angelägenheter, anser jag mig ej hafva anledning till en större vidlyftighet i denna sak, utan slutar med att förklara, det jag förenar mig med deras åsigter, samt vördsamt begär återremiss af Utlåtandet. Herr Dorchimont, Willielm, hade inlemnat ett Anförande, sorn upplästes, så lydande: Vid genomläsandet af StalsUtskottets Utlåtande finner man, att, vid de upprättade Stater och Anslag, billigheten fordrat ökadt anslag af löner, och, i anseende till ökade göromål, äfven nya Tjenstemän ; samma rättvisa har ej vederfarits indeldta Arméens Befäl. Jemför man i6q6 års Stat med den nu föreslagne, torde det för hvar och en visa sig, att en mängd indragningar till Statsverket blifvit gjorde; jag vill blott nämna: De till General-FörrådsCassan indragne löner och indelningar; 7* ! 00 Den 21 Maji f. m. De afsutne Cavalleriernes Hästhemmans räntor och Häst-vacancemedel, samt de, enligt samma Stat, upptagne Generalslöner; af hvilken anledning SlatsUtskottet tillstyrkt Rikets Ständer, att lemna anslag för de af Kongl. Maj:t hegärde g Generaler. Indeldta Armeen kommer således i framtiden att återfå Öfverstelönerne, hvilket blifver en ökad tillgång, då det en gång inträffar; intill dess blifver 24.165 R:dr 44 ® rst* det enda anslag StatsUtskottet ansett sig kunna tillstyrka.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 5 dennes aflätne samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande svar på Ridderskapets 458 Den 24 Martti, e. m. och Adelns Återremiss af Utskottets den 3» sistledne Januarii meddeldte yttrande, angående RepresentationsFrågans närvarande skick \ och som de öfrige trenne Respective RiksStånden vid Utskottets sistnämnde yttrande redan låtit bero, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att äfven för sin del uti enahanda beslut med bemäldte Riksstånd nu mera instämma. Ut supra. Utdrag af Protocollet , hållit hos Höglofiige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm , förmiddagen den 24 Martil 1818- S. D. Remitterades till Lag; samt Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtskotten ett Memorial af Herr von Greiff, Johan Ludvig, an; gående Skallgångrr. Ut supra. S. D Föredrogs å nyo och gillades Statsutskottets den 4 dennes afgifne samt den 12 och 19 i samma månad på bordel layde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Pro: position om medels anslående till kostnaderne vid en förbättrad Fångforsling och Bevakning. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades föl. Jande Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUt. skottets afgifne samt den 19 dennes på bordet lagde Betänkanden: 1:0 Af den 25 sistledne Februarii, i anledning af väckt fråga om en Fristads inrättande Den 24 Marin, e. m, 459 för sådane personer, hvilka mindre af verkelig ondska och elakhet, än af andra tillfailige ordsaker förlorat medmänniskors agtning m. m. 2:0 Af den 20 sistledne Februarii, i anledning af väckt fråga om förändring i MätningsSättet af Säd och Halm. 3:0
Om bränvi ns fabrication i Städerne skulle lämpligen kunna inskränkas blott till deras behof af varan; så kunde den, såsom bryggeri m. fl. handteringar, så vidt hänföras äfven till Städernas yrken. Men med sådan inskränkning vore för Städerne föga vunnit, mer än genom den föreslagne husbehofsbränningen derstädes, ocb en större fabrication i Städerne blefve dessutom svår att controllera och bestämma samt skulle föranleda missbruk. I afseende på de minsta jordlotters (under Jooo R:drs värde) uteslutande, åberopas hvad derom är förut af rnig yttradt. Utan Bil. t. Sevillu.• Lag• och Oec.-XJtsk. Bet. N'.o 6. 87 sadan inskränkning kan ändamålet ej vinnas» Den, hvars hela jord-afkastning medtages för husbehofvet, kan ej rimligen idka tillverkningen utan att köpa jord• producteme dertill* — Hvar vore då gränsen för missbruket? Ingen kan skäligen finna sig förnärmad af stadgandet. a §• Efter det sålunda bestämde egendomsvärdet må, utan inskränkning i den i allmänhet tillåtne brännings-tiden, tillverkning af bränvin till afsalu, inberäknad den för husbehofvet, utöfvas med pannor af nedanstående kannerymder, kokrummet oberäknadt, nemligen: t 35oo — 18 4000 — 20 5000 — 25 6000 — 3o 7000 — 35 8000 *— 40 —- 88 Bil t, Bevilln.- Lag* och Oec. Utsk.
För den, som sjelf vandrar i sorgens skugga, bör det ligga en skön tröst i att tänka på dem, som lefva i glädjens solsken. Ju större sjelfförsakelse, dess större förnöjsamhet. Att lefva för andra, besjälad af det ljufva hoppet om en tillkommande verld af absolut skönhet, med möjlighet för alla varelser att blifva absolut goda och absolut lyckliga, deri ligger förnöjsamhetens hemlighet; ty se — detta himlabarn eger trenne bundsförvandtcr: tron, som stöder sig på religionen, hoppet, som pekar mot evigheten, och kärleken, somomfattar allt i himmelen och på jorden. Sten. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. En intressant utställning. Handarbetets Vänner öppnade i tisdags i n r 18 Brunkebergs torg en utställning af gamla broderier och vålnader samt åtskilliga kopior af dylika. Det är Handarbetets vänners egen samling, som förevisas, och afsigten lär vara, att den samma skall utgöra början till ett museum af dylika föremål. En stor del af dessa utmärkta oeh intressanta arbeten har legat obegagnad och utan att göra någon särskild nytta, men kan jemte de saker, som härefter förvärfvas, komma att vara till mycket gagn för alla, som här vilja vinna kännedom om eller sjelfva idka den märkliga husflitsindustri, hvars främjande utgör föremålet för Handarbetets Vänners verksamhet. V i rekommendera så väl den nu öppnade utställningen som föreningens syften i allmänhet i våra läsarinnors vänliga åtanke. S ä r ö Af Elsie saltsjöbadort. Calliau de Lis le. Prisbelönad vid Iduns femte täfling. (Slut fr. föreg. n:r.) J 3 ?land de oförlikneliga behag Särö erbju(] 1 der äro promenaderna genom den härliga, susande skogen, der hafsvinden spelar in mellan trädstammarne, de angenä- maste. Tillfälle till segling och fiske finnes äfven; den hygglige » Kalle i stallet » och » gubben Jansson i Klef » föra gerna med sina båtar badgästerna ut till hafs, ända till Nidingarne *, om det kniper.
Jag hemställer dock, till Hrr:ne, som ännu tillhöra arméen, och om vi icke alla bära knektatröjan, känna vi för denna angelägenhet likväl svmpathier, huruvida det må vara lämpligt, att till Statsoch Ekon.Utsk:n remittera denna fråga. I dessa Utsk. finnas visserligen personer med sakkännedom, men jag skulle likväl tro, att det för prester och borgare är lika svårt att behandla militära ämnen, som för oss något hvar alt författa Evangelii-böcker, och jag lager mig derföre friheten afl framställa följande förslag: Hr Ekensteen, upläste härefter följande: ”R. o. Ad. inbjuder Med-Slånden, att genom särskilt Deputation eller skrifvelse, sorn sednast nästa vecka sättes i verket, underdånigst hos K. M. anhålla det K. M. täcktes nådigst anbefalla Chefen för Landtförsvars-deparl:let efter eget val och egen insigt bilda en af 12 ledamöter bestående vapennämnd, hvaraf minst half - Den 14 December. 161 hälften tages bland ledamöter af nu församlade RiksSton,. sorn, fördelad i särskilta vapengrenar, äger, att inom högst 6 veek.or, ut arbeta och föreslå de förändringar som landtförsvaret, som tiden klafver i harmoiiie med Statens tillgångar och öfriga égendomligheter, samt att dess Ordf., Krigs-ministern, är berättigad af personer och verk eller dessas embetsman, äfven genom personlig inställelse, äska de uplysningar m. m. som bemälte Minister anser fordras; och alt, efter nämndens fulländade arbete, detsamma till R. Stors StatsUtsk. öfverlemna, till behörig ledning vid Riks-Statens utarbetande. Sedermera tilläde Hr Ekensteen: Talar saken för sig sjelf behöfver den icke förordas af mig, i annat fall måste den af sig sjelf förfalla. Härmed må nn vara, luiru som helst. Jag har blott velat upfylla min pligt såsom gammal soldat. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus anförde skriftligen:
Nio 51, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag rörande afskedande af Statens embetsoch tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre lid varit urståndsätta att deras tjenster bestrida; samt Nio 52, i anledn. af väckt motion om ändring i 17 kap. 5 § RättegångsBalken samt Kongl. Kung. den 20 November 1845, i fråga om ersättning till vittnen. Den 13 Februari. 307 Justerades 5 prot:s-utdrag, innefattande denne dag af R. o. Ad. fattade beslut. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | pä 3 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. Lördagen den 13 Febrnari 1858. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdrag för d. 12 dennes samt pleni-prot:n för den 25 sistl. November e. m. och den 28 i s. m. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande LagUtsk:s den 10 och 12 dennes på bordet lagda Betänk N:o 65, i anledn. af väckta motioner om ändringar i Konkurs-lagstiftningen. Irsta punkten, ang:de en af CJlsk. lillstyrkl underd. skrifvelse lill K. M. Hr von Koch, Nils Sam.: Jag erkänner vigten af att denna fråga företages vid nästa Riksdag, och då så många skrifvelser i andra ämnen blifvit aflåtna till K. M., så vill jag icke motsätta mig, att man äfven i denna fråga aflåter en underd. skrifvelse. Men jag har begärt ordet, derföre att jag fruktade att man möjligen skulle vilja i en sådan skrifvelse inrycka de motiver, som finnas i Lag-Utsk:s föregide Betänk., hvilka motiver jag för min del ingalunda kan gilla.
Med anledning deraf, att Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den Ira Augusti 1845, i anledning af Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag vidtagna beslut, angående Banko-verkets styrelse och förvaltning, i punkten 48:o innehåller, att ansökningarna om skiftesoch odlingslån skola till Bankorfullmäktige insändas, hafva bemälde Fullmäktige, uti deras till Utskottet afgifna berättelse, förmält, att, för den händelse, skiftes och odlingslåne-rörelsen äfveu hädanefter skall genom Banken bedrifvas, det torde vara lämpligast, att densamma, lika med Bankens öfriga låne-rörelse-grenar, af vederbörande tjenstemän inom, Banken omedelbart besörjes. Som Utskottet biträder denna åsigt, under åberopande af de derför i omförmälde berättelse anförda skäl; får Utskottet tillstyrka, 33:o att, med bibehållande i öfrigt af de uti åberopade Kongl, kungörelses 48 punkt intagna föreskrifter oförändrade, den del deraf, som börjar vid sid. 34, måtte undfå följande lydelse: ”Del sålunda upprättade sammandraget, jemte alla dertill hörande handlingar, insände Landthushållnings-sällskapet (eller Kongl. Maj:ts befallningshafvande) till Bankens kommissarier så tidigt, att de inom den 15 November dem tillhandakomma. Efter föregången granskning af de inom hvarje län författade sammandrag, uppgöra bemälde kommissarier en gemensam fördelning af den för kommande året till utlåning användbara summa, hvilken fördelning i mån af den befintliga tillgången upptager i hvad ordning och till hvad be - 20 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. lopp lånen komma attutgifvas, och skola Landthushållningssällskapen (eller Kongl.