Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström afgifvit, om han ej fästat vid restitu tionen en förbindelse, som är rent al omöjlig alt uppfylla, nemi. den, alt förete debetsedlar. Man känner huru vanligen tillgår dermed: sedan man väl har betalt debetsedeln, så bryr man sig ej om att gömma den. Man kan taga för afgjordt att mängden ej kan förete sina debetsedlar, men upp bördsboken utvisar att de betalt dem, och om de ej hafva debetsedlarna qvar, så minskas ej derigenom deras rätt alt 556 Den 3i Mars. återfå hvad af deni olagligen blifvit utkräft. Felet ligger hos de embetsman, hvilka oriktigt debiterat rotehållarne för dessa afgifter, men jag inser ej, att Frih. von Kraemer behöfver taga dem i försvar, ty vi veta alla, att detta skedde långt förr än Frih. von Kraemer tillträdde länet. Hr af Uhr, Gustaf: Det är egentligen emot Hr Printzenskölds här yttrade begrepp om billighet, som jag begär att få anmäi ka något. Efter hans begrepp om billighet, sä skulle, derföre nit jag kan förlora på några händer, det vara billigt, att jag behåller hvad jag på andra händer möjligen oriktigt har bekommit; men det är egentligen i ett annat afseende sorn jag vill fästa uppmärksamheten på de förluster, hvilka Kronan skall hafva gjort genom att icke hafva utbekommit skattemedlen till fullo. Jag öfverlemna!- till en hvar att bedömma, om Kronan någonsin verkligen kan förlora annorlunda än till utseendet, ty om ej skatterna kunna fullständigt indrifvas, så blir följden icke den, att Kronan derpå förlorar, utan endast att statsbristsumman vid nästa riksdag blir större, hvilket då ökar den blifvande bevillningens belopp. Kronans förlust härvid blir således endast skenbar, och jag anser således det argument, som deraf blifvit hemladt, böra helt och hållet förfalla. Besynnerligt vore det väl äfven, om Kronan på ena handen skulle behålla hvad hon orätt har fått, för att sedan på andra händer skänka bort hvad hon sålunda med orätt har behållit. Delta vore väl den största contradiction i veriden.
Om jag bara kunde sy så där bra ändå, så skulle jag vara så lycklig. » Herr Bäck skulle fram och se på kläderna, och han skulle beundra dem; tant gaf sig icke med mindre, än hon fått beröm af 3Jälfve skräddaren, som rådde om stugan, och så tog hon Olli med sig; hon skulle visa honom för » dem därnere », familjerna i villakolonien. Olli följde, lydig och en smula bortkommen. Tant sköt honom in på föräldrarnes veranda: » Här är han i sina nya kläder, » sade hon. Pappa tittade på honom, och mamma vände honom åt alla sidor: det måste hon då säga, att hennes flicka hade hedrat sig. Hade Olli nu tackat den snälla tanten? Riktigt vackert? Var det säkert det? Stackars unge — han hade väl aldrig varit så snygg förr? » Olli har en ren skjorta på, som Olli fått af mamma, för Olli skulle vara fin, » sade han. A l l a de stora människorna skrattade. Han IDUN 1893 såg på dem med skumma förnärmade barnaögon, och så lyfte tant Astrid honom från golfvet och bar honom uppför trappan: hon skulle gå och förkrossa Elisabeth. » Du, » ropade hon redan i dörren, » här skall du få se honom i hans nya kläder, som han har fått af mig! » 133 Pristagarinnan i Iduns » Chieagotäfling », Våren i sjukrummet. fröken Stina Bengtsson. ndtligen börjar det dock se ut, som om äfven denna vinter skulle få en ända. Bistert har det varit, men desto härligare skall det nog bli, när våren på allvar gör sitt intåg och släpper bäckarna lös, lockar skogens fåglar till jublande sång, kläder hassel och björk i en ung, frisk grönska och ängen i doftande blomsterskrud. Hvad lifvet ändå är skönt. Men den stackars sjuklingen, som ligger instängd i sitt rum och ej får följa med ut i skog och mark och njuta af allt detta, dubbelt tunga bli för honörn då saknaden och längtan.
Jag begärde ordet, men afstår från hvad jag ville säga, sedan så många af Konungens Rådgifvare nu gifvit en så märkvärdig caracteristik af sig sjelfye. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt: Hvad caracteristiken angår, öfverlemuar jag åt Grefve Horn, att uppgöra densamma; och jag tror vid förevarande tillfälle, att det ej bör vara Konungens Rådgifvare betaget, hvaraf Grefven så ofta begagnat sig, nemligen att reservera sig mot Ridderskapets och Adelns beslut. Å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 17 sistlidue October under N:o 83 afgifne, och den •j8 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmarknin - Den 13 November e. in. i53 gar vid Utskottens under N:o 35 fornt meddeldte Betänkande, angående Vacance-afgifts erläggande till Kongl. Maj:t och Kronan af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå. Friherre Cederströmj Jacob: Då delta ärende förra gången förevar härstädes, påstod Herr Hjerta, att Båtsmanshållet ej är skyldigt underhålla Båtsmans-beklädnaden under krig. Jag var då icke i tillfälle att med autentika handlingar styrka, att denna skyldighet åligger Båtsmanshållet. Nu har jag deremot, för att slippa hitföra 4 eller 5 tjocka Qvartband, förskaffat mig Utdrag af Författningarne rörande detta ämne, och torde få uppläsa desamma. De lyda sålunda: Transumt af nedannämnde Författningar angående Båtsmäns beklädnad. i:o Kongl.
N.-o 33. och äng möta hvarandra, förmedlade hemmantalet, samt i skog, betesoch ut-mark, oförmedlade hemmantalet tjena till delliingsgrund, och markens beskaffenhet, sådan den vid delnings-tillfället befinnes, såsom utmärkande större eller mindre behof och nytta af hägnaden, alltid afses; men skulle fråga uppstå om hägnad i skog och mark mellan sådana skiftes-lag och enstaka hemman, som förut deri varit samfälligt och legat oskiftade, borde stadgandet derom i 1802 års Förordning bibehållas, att nemligen hvarje hemman i hägnaden erhöll del efter samma förhållande, som hemmanet bekommit egor i skog och mark; och borde jemväl, såsom följd häraf, då åker och äng stöta till skog, betesmark eller utmark, å ena sidan, förmedlade och, å den andra, oförmedlade hemmantalet följas, med iakttagande likväl, att noga utrönas bör i hvad mer eller mindre mon Utmarks-innehafvaren kan af stäng o sein draga fördel, och Stängsel-skyldigheten, i förhållande dertill, i grader bestämmas till i, |, i eller minst mot hvad annars efter hemmantalet belöper; och kunde undersökningen och uppskattningen häraf lämpligen'ske af 2:ne till biträde vid egodelningar valde Gode Män, samt jemkning i uppskattningen sökas på Lagsamt A. Be.sv.- o. Oec.-Utsk. Bet. lV:o 33. 9 enahanda sätt, sora för ändring i sjelfva delningen är förordnadt; samt 4:o Att föreslagna Stadgarne, uti 2 ”Att om odling verkställes till åker och äng af skogsoch betes-mark, som, vid rä-gång, skiftes-lag eller enstaka hemman emellan, möter åker, äng eller inrösningsjord, skall hvardera sidan hålla halfva stängselnsamt uti 11 §., "att hvarken förut förrättade och fastställde stängseldelningar eller
Riksdagarne skola hållas i Rikets hufvudstad, utom i de fall, då såväl Konungen j sorn Riksens Ständers Fuilmägtige i Ranken 14 Constitutions~U t slottets Memorial, N:o 63. och Riksgä/ds-Contoiret finna, det för fiendens framträngande» eller pest, eller andra lika vigtiga hinder omöjligt eller för Riksens Ständers frihet och säkerhet vådligt. Konungen utsatte då, i samråd med nyssnämnde Fullmägtige, en annan Riksdagsort^ dit Riksens Ständer kallas. Ank. till Exp» Utsk. den 9 November, kl. 1 e. m. Memorial> om val af Förmyndare att styra Riket Under Konungs minderårighet. Constitutions-Utskottet har i Memorialet N:o 56 underställt Rikets Ständers pröfning förslag till en sådan redaction af Regerings-Formens 3g, 4», 4i, 42 och 43 §§■ > som bestämdt uttrycker, att Stats-Råds-ledamöter, hvilka, i de fall, om hvilka samma §§. handla, föra Rikets styrelse, dervid äro underkastade det ansvar, som Regerings-Formens 38, 106 och 107 §§. stadga. Utskottet har, i sammanhang med detta förslag, äfven tagit i öfvervägande behofvet och lämpligheten af att underkasta den eller dem, hvilka blifvit förordnade till Förmyndare under en Konungs minderårighet, dylikt ansvar efter 106 och 107 §§. Regerings-Formen; men Utskottet har dervid stött på sådana betänkligheter, dels i formelt afseende, t. ex. vid frågan om 107 §:ns tillämpning, dels i andra hänseenden, och Utskottet har derjemte trott att säkerheten om iagttagande ej mindre af Rikets sannskyldiga nytta, än af dess lagar, bör i allmänhet vara så tryggad genom det StatsRådets ledamöter för deras råd åliggande ansvar, att Utskottet alldeles frånträdt tankan på sådana ansvars-bestammelser för sjelfva Förmyndarne.
Jag kan icke begripa hvad man skall uträtta vid dessa mindre landtbruksskolor, som åro försedda med så små anslag, och fruktar att följden blir, att den bildning, som rättarelärlingarne på sådane ställen kunna komma att inhemta, snarare skall blifva för dem missledande, och att de, som vilja anlita dessa inrättningar för att få skick - Den 30 Oclober e. m. •435 lige och duglige personer, komma alt blifva mindre tillfredsställda. För min del tror jag derföre det hade varit bättre, att någon fråga alldeles icke blifvit väckt om dessa lägre landtbruksskolors bildande. Hvar och en som känner huru det tillgår vid sådana inrättningar vet, att det är ganska svårt att, äfven vid de större institnterne, gifva tillräcklig undervisning åt både de egentliga landtbruks-eleverne och åt rätlarelärlingarne. Huru skall man då kunna tillvägabringa detta vid en skola, som får ett så obetydligt anslag och der lärarepersonalen, till följd deraf, måste blifva alldeles otillräcklig för att bibringa de nödigaste kunskaper i den praktiska erfarenheten, till hvars ernående fordras en mängd olika redskap, brukningssätt, rön m. m. Jag afslyrker således det föreslagna anslaget, 5,000 r:dr, till bildande af 5 nya rättareskolor; men skulle visserligen icke hafva motsatt mig detta anslag, om det blifvit föreslaget till förhöjning i de anslag, som redan äro för de större instituterne beviljade. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr, r Som jag uppkommit under loppet af denna discussion, tager jag mig friheten fråga, huruvida båda de af Utsk. framställde förslagen nu äro på en gång under öfverläggning. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att frågan ronde anslaget för Landtbruks-institutet å Degeberg redan var af Ii. o. Ad. särskildt afgjord, samt att de under litt. b) förekommande 3me särskilda moment väl nu voro i ett sammanhang föredragne, men att sedan anmärkmr emot ett af dessa mom. blifvit gjorde, följden deraf syntes böra blifva, att särskild propos. för hvartdera mom. komme att framställas.
December i83g afgifne underdåniga Memorial, rörande de allmänna arbeten, för hvilkas utförande bidrag af Statsmedel blifvit ifrågasatte, samt åtskilige enskilde motionärers framställningar, bedöma dessa företags mer Stats-Utshottets Utlåtande N‘,o 435., Litt, C, 3 och mindre gagnelighet, lätthet att utföra samt den kostnad, som för hvart och ett af dem blifvit beräknad, liar Utskottet icke ansett sig kunna frånträda sin i delta afseende uttryckte åsigt; i öfverensstämmelse hvarmed, och då Utskottet äfven funnit sig böra vidblifva sitt i Utlåtandet N:o 554 afgifne yttrande, att de besparingar, som uppkomma å anslagen för hvarje serskildt föremål, icke må, i annat fall, ån der sådant uttryckligen år medgifvet, kunna disponeras till något annat behof, utan oafkortade reserveras till kommande Ständers disposition, Utskottet icke eller kunnat fästa afseende å den gjorde framställningen, att de medel, som af Rikets Ständer anvisas till vissa Communicationseller andra allmänna arbetsföretag, men af en eller annan orsak icke komma att utgå, måtte ställas till Kongl. Majrts disposition för andra föremål af enahanda beskaffenhet.
Maj:t, som nu icke vill påyrka afgiftens förhöjning lill dess förra belopp, och som förutsätter, att Rikets Ständer, för deras del, jemväl medgifva afgiftens fortfarande nedsättning under den tid, nästa statsreglering kommer att omfatta, anser tackjerns-tionden, på grund af förhållandet 121,000: 10,000: 28,600: Transport R:dr 3,510,570: — Kongl. Maj.ts Nåd. Prop, till K. St. 1847. 93 Transport R:dr 3,510,570: under nästlidet år, kunna beräknas till en qvantitet af 8,500 skeppund med ett värde af 5 R:dr 32 sk. pr skeppund, i följd hvaraf inkomsten af tionde-tackjernet upptages till 48,166:32.
Ställ herrn och klistra innanfönster, Så får man höra annat gnäll, Men det var inte lönt försöka, Långt hellre må man ensam stöka. IDUN 1898 Och nya våningen tör hända Ej alliför muntert gör vårt sinn ', I trappan går det knappt alt vända Och kanske spiseln ryker in. Och — för att nu det värsta taga — I skafferiet råttor gnaga. Selma Giöbel och den svenska konstslö|den. r Jm På våra prydnader ' ' af värde ' ' Kanske alt pigan ända gör Och vandrar sen. den ijugufjärde Med byrå och med tillbehör. I stället för en Albertina Vi få en Tilda eller Mina. Ifrån min barndom väl jag minnes, Hur djupt en sådan afskedsslund Bäd ' fru och jungfru gick till sinnes, Och hur man grät af hjärtans grund, Nu byter man båd höst och vårar Totalt förutan alla tårar. Den " nya " kommer, man sig gläder, I början allt tycks gå så rart, Men blir hon varm i sina kläder, Så blir det samma visa snart, Och illusionerna, knappt räcka För fru och jungfru i en vecka. f En tjänare i tjänsten grånad, livar finnes hon i våra dar? Snart flyttar man hvarenda månad Och längre fram på åtta dar, Och när än längre fram man hunnit, Har " jungfrun " absolut försvunnit. När nästa sekels midt man hinner, Hon som ett minne blott står kvar, Och på Panoplikon man finner Kanske i vax ett exemplar, Och flyttningen den tjugufjärde Har fått " kulturhistoriskt " värde. I tidningen jag såg, den sista En nyhet rätt pikant jag fick: Som mumie och lagd i kista Alt porträtteras nu är " chic ", Och den idén, jag vill ej dölja, Att själf jag gärna ville följa. ; Nu fotografen exercerar Ens arma fattiga gestalt, I vridtia ställningar placerar, Så att det stramar öfverallt, På hufvud, hand och arm skall dragas, Och sist en glädtig min skall tagas. Och därför är det ej så galet, Men bra jag tycker med besked, Att bara krypa i fodralet Och se ' w få ligga där i fred, Och glada minen kan man spara: Ej mumier bruka muntra vara.
Sedan , i anledning af hos Rikets Ständer vid j812 års Riksdag väckt fråga om angelägenheten af ett efter tiderne mera lämpadt stadgande, rörande förhöjning af planpenningar, Rikets Ständer funnit med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att hjelprotar borde vidkännas ett emot hemmantalet svarande deltagande uti alia de förrnoner, indeldte manskapet egde rätt att af rotarne fordra, hvaribland äfven borde räknas jordlega för torpen, mulbete, vedbrand och gärdselfång, och fördenskull hos Kongl. Majit i detta ämne gjort underdånig hemställan; så hade Kongl. Majit, i Nådigt Circulaire-Bref till Dess vederbörande Befallningshafvande af den i3 öctober 1812, anbefallt dem att, med undantag af sådane rotar, der tilläfventyrs med Indelningsverkets tydliga innehåll kunde visas, att slamrotea blifvit ålagd ringare rotering, mot skyldighet att, utan ersättning af dess hjelprote, bestå ofvanuppräknade förmoner, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stamoch hjelprotarne om samma förmoners utgörande efter ortens förhållande och contracter, samt att, der ersättning kun - Statssamt Ålim. Besv:- ock Ekon. Utxkvttens Utlåtande, N:o. 73'. 7 de komma att gifvas, densamma borde bestämmas i span mål eller andra varor, såsom mindreunderkastadede föränd ringar, sorn ersättning i pen» ningar medförde;: oell skulle Konungens Befallningshafvande ega att, i fall godvillige öfverenskommelser icke kunde träffas, efter derom vid vederbörlig Domstol föregången undersökning, sådäne ersättningar stamoch' hjelp» rotar emellan bestämma, DSsedermera vid Riksdagen r8i5 hos Rikets Ständer ett närmare bestämmande af de afgifter, hjelprotarne vid indeldte Regementena borde betala till stamrotarner eller planpenningarnes jemkning till ett, efter dåvarande varupriser, 1'ämpadt belopp, blifvit föreslaget, hade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den r6
Men nej, för sqvallraren och sqvallrerskan är ingenting heligt, de förstå icke, att de besudla allt, hvad de vidröra med sina brutala och orena händer, ja, orena, ty de röra lika girigt i det smutsigaste galanterioch skandalsqvaller som i en ung mans eller qvinnas heligaste hjerte-angelägenheter. (Slut i nästa n:r.) Grannens klenod. räcker. A r o d e s a m l a d e a b o n n e n t e r n a färre än 5, t o r d e ag minnes en gammal historia, som min mormor plägade berätta, och hvilken de erfarna husmödrarne på hennes tid till ett fö- redöme förtäljde för sina unga döttrar och fränkor. Den är kanske värd att höras än i dag. Det var en gång — så begynna alltid sagorna — tvänne grannfruar: den ena var en rik fru, hvars egodelar dock för hvarje dag smälte samman; hennes granne deremot kom undan för undan allt högre i välstånd. D å gick hon till denna och sade: » » Kära väninna, jag förundrar mig högeligen öfver edert hushåll; ni och er man voro två fattiga barn, och ert välstånd synes godt; jag medförde åt min man stora egodelar, och prenumera. dock vill intet förslå. Uppenbara för mig, huru ni åstadkommer detta! » Hennes granne svarade: » Jag har en helig klenod, den bär jag alla dagar, morgon som afton, genom alla rum, källare och visthus. » Då bad den andra enträget, att hon skulle låna henne klenoden för att hjelpa henne. Men grannfrun band endast en liten sten i en duk och lemnade henne den. Då nu den hjelpbehöfvande grannen med denna förment mäktiga klenod flitigt vandrade omkring i sitt hus, fann hon allestädes osed att rätta och oriktigheter att afhjelpa. Inom kort tid gick hela hennes hushåll så punktligt och jemt som på rullande hjul. Då lemnade hon klenoden åter med varmt tack. Hennes granne sade: » Kära väninna, jag vill ej låta er förbli i någon öfvertro. Se här den förmenta klenoden, det var blott en liten sten från fältet, som felades er.
O | gj ^ O B S. NYHETER INKOMMA DAGLIGEN. O B S. PROFVER FRANKO PÅ BEGÄRAN. Märkning utföres väl och billige. Adress Fru Hammar, Sibyllegatan 35, n. b. (877) ELLEN WESTERBERG, Barnmorska. Bryggaregalan 2 B, 1 tr. Tel. Br. Husmödrar! SPARA ÄR LÖSEN FÖR HVARJE HUSMODER MED EN BEGRÄNSAD HUSHÅLLSPENNING! HURU GÖRA EN VERKLIGT STOR BESPARING? JO, ANVÄNDER, I EDRA HUSHÅLL PELLERLNS MARGARIN, GÖTEBORG, SOM ÄR A M | (ENKEL O. DUBBEL). INGEN FÖRSKOTTSBETALN. Tysk HMelskorrapoiiåens. I BÄSTA RESULTAT GARANTERAS. PROSPEKT O. I PROFBREF GRATIS MALMÖ SPRÅK&amp; HANDELSINSTITUT, I DIR. fl I S. HERMOD, SÖDERG. fl. 10 ÖRE PR HL. FÖR OKROSSAD OCH 1 KR. 25 ÖRE PR HL. FÖR KROSSAD VARA. 10 öre pr hl. Stenkol VARUMÄRKE Äkta Marie-Briquetter. KUNNIG I ALLA SVENSKA ÄMNEN, SPRÅK, MUSIK, HANDARBET. SVAR » FLIT », IDUNS EXP. F. V. B. (871) U NG, BILDAD, SPRÅKKUNNIG 20 ÅRIG FLICK AF AKTAD FAMILJ ÖNSKAR PLATS SOM SÄLLSKAP ÅT ÄLDRE DAM HELST Å EGENDOM PÅ LANDET. SVAR TILL » R. A. 1063 », IDUNS EXP. !0 L ÄRARINNA MED FLERA ÅRS VANA VID UNDERVISNING ÖNSKAR PLATS. SVAR TILL » SPRÅKKUNNIG LÄRARINNA », IDUNS EXP.
List och bedrägeri äro brott eller förbrytelser för sig , hvilka Lagen straffar, ehvar de finnas, och den handling , under hvars utöfning bedrägeriet fått ega rum , kan till sin verkan och sina följder förfalla , utan att sjelfva handlingen till sin natur derföre kaD elier bör vara föremål för Lagens ogillande, Lagen , hvilken således är Orri fast egendoms försäljning ä Lotteri. 45 t stillatigande angående spel, har öfverlemnst åt Regeringens vishet att förordna derom efter sig företeende omständigheter. Också innefattar Kongl. Förordningen af den 2 Augusti 1792 och Kongl. Brefvet den 23 Marfii 1795 , de sist gällande i detta ämne, (utom de hvilka angå Nummer Lotterispel särskildt) icke Lagar i ordets egenteliga bemärkelse , utan så beskaffade stadgar , som Konungen , vid utöfningen af sin Höga Styrelsemagt , i Nåder later utgå till befrämjande af god ordning. Det ankommer på Kongl, Majrts Nådiga godtfinnande, att uti dessa Stadgar och Förordnanden göra de ändringar och rättelser, sorn af förändrade tider och omständigheter kunna finnas vara påkallade. Kongl. Maj:ts Nådiga vilja, att ingå i pröfning af den ifrågavarande underdåniga ansökningen , är således icke bunden genom den form , som , enligt Grundlagen , är att iakttaga , då fråga är cm stiftning af ny Lag eller upphäfvacde eller ändring af en gammal. Om derföre Kongl. Majit i Nåder skulle finna skäl till bifall , att Kongl. Nummer-Lotteriet finge af enskilda personer anlitas med biträde vid försäljning af fast egendom , och i sjelfva Lotteri-inrättningen icke funnes hinder för efterkommande af Kongl. Majits Nådiga afsigt i den delen, samt Kongl. Maj:t i öfrigt insag , det sådane omständigheter vore för handen, att enskilde personer borde , antingen i vissa fall , eller under bestämd tid , eller ock i allmänhet ega frihet, att till försäljning af fast egendcm begagna Kongl. Nummer - Lotteriets omförmäldte biträde, så återstod blott att till - 46 Om Jast egendoms försäljning a.
Om blott ett och annat prof af ofvan antydda favoritanrättningar dukades upp, vore mindre att säga derom, men det uppenbara, oförtrutna fikandet derefter är misskrediterande och nedslående. Man kan derför, så länge sådant skall pågå, måhända ha skäl att vara tvifvelaktig om behofvet af en teater med slik hufvuduppgift. Det fins ju Södra teatern och Folkteatern, som äfven odla hvar sin part häraf. Svenska teatern borde ha högre sträfvanden, och den nuvarande innehafvarens otvifvelaktiga driftighet och » smartness » tjena bättre ändamål. I alla händelser vore det måhända rent af icke oklokt att icke bygga uteslutande på den goda turen, som onekligen varit mycket stor, utan ock vid sidan deraf söka fa en mera ideel grund. Den inslagna favoritgenren är visserligen rikligen försedd, så att förrådet blir nog inte så snart uttömdt, men man faller naturligtvis lätt från det skapliga till det underhaltiga, och under tiden få andra mer berättigade pjesgenrer stå tillbaka. Eget skall bli att se, huru nästa år artar sig. Under alla förhållanden är det rätt kuriöst att observera den ändrade ton tidningskritiken — inte för tidigt — i år intar mot denna teater, äfven i afseende på dylika pjeser.Hade det varit under förra spelåret, hade pjes och spel minsann af spisats med fem sex rader i stallet för att som nu få minst tiodubbelt större utrymme. Ekonomiska framgångar ha som man ser en massa goda biprodukter med sig. I alla händelser vore önskligt, om välviljan fortfore äfven om teatern kora me att försöka en annan och bättre repertoar. Fältmanöverstycket » Flickornas gossar » var hopkommet med mycken fyndighet och godt humör och hade öfver sig en naturlig lokal stamning, som alltid måste göra en viss verkan; det var också iscensatt förträffligt, somligstades verkligt effektfullt. — » Den puckelryggige » var nu egentligen en riktig röfvarpjes, men den var hopsatt af en förf., hvars förmåga af spännande arrangemang icke häller hår förnekade sig och det gjorde den dräglig. Teaterns båda följande program voro dock bra nog hämtade från helt andra områden. Men en fransk pjes i tysk (! ) bearbetning, det.