Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågor i detta ämne kunna i Rikets Ständers plena väckas, och af andra Rikets Ständers Utskott, än ConstitutionsUtskotlet, hos Stånden andragas, men icke af Rikets Ständer af göras förr, än sistnämnde Utskott deröfver blifvit hördt. Det äger sin riktighet, att Utskottet skall svara, men i och med svaret är förbindelsen fullgjord, och ingenstädes i Grundlagen tillätes det, att inkomma med en vederläggning af anmärkningspunkten, emedan det är att illudera det lagstadgande, som till en viss ordformel inskränker anmärkningen, och kan medföra öfverläggning om 'ämnen, som, enligt 90 §. RegeringsFormen, ej få komma under Rikets Ständers pröfning. I samma §. står: skulle Utskottet anmärka, att StatsRådets Ledamöter samfällt, eller en, eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sanskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfvat, skall Utskottet då sådant för Rikets Ständer till - t 54 Den 17 Julii f. m. kännagifva. Men icke står det, att Utskottet skall framlägga Protocoller, som ej få tryckas utan vederbörandes tillstånd; och desse vederbörande kunna ej vara någon annan än den, inför hvilken Protocollen äro förde. Jag vill nu ej anticipera på det Utlåtande jagämnar afgifva om de'chargeBetänkandet; men anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken måtte yttra sin mening rörande den ifrågastäldte återremissen, på det denna öfverläggning må upphöra, Friherre Boije> Ludvig: I de flesta fall är man rättvis eller orättvis, blott i den mon man iakttager eller underlåter de distinctioner af ämnen, som saken påkallar. Jag begär att få göra Ridderskapet och Adeln uppmärksamma på de distinctioner, hvilka här fordras att iakttaga. Begäran om återremiss är en preliininair fråga, men man har subdiviserat den, om den kan beviljas eller ej.
Under samma år tillverkades derstädes af Håkansbodaoch något Läggestasamt Wena-Smedje-grufvemalm o5 SkU 1 LU 13 U. stapelstads vigt garkoppar; och 3:o vid Flögfors? i Ramsbergs socken, der öfrige delägare i Håkansboda grufvor år 1840 erhållit privilegium på en profhytta under lee är, samt påföljande året tillverkat utaf Håkansboda malm 60 SkU 9 LU stapelstadsvigt garkoppar. I anseende dertill alt Märrgrufvan på Håkansboda-faltet gaf en malm, nog kobolt hal tig för att lemna smidbar koppar, flyttades arbetet derifrån år 1840 till den året förut upptagne Kommersgrufvan, hvilken genast visade sig äga en särdeles vacker tillgång på god och rik kopparmalm af 5 till 8 pro - cent och derföre egentligen gaf anledning till anläggande af en ny kopparhytta vid Flögforss. Vid 184-1 års slut hade denna grufva, som var en liten skärpning norr örn Märrgrufvan, nått ett djup af femton famnar och innehöll god malm på 8l famnars längd samt tre famnars bredd, sträckande sig inåt Märrgrufvan. Kopparmalmsuppfordringen har utgjort: Procent. SkU. SkU. SkU. sm. sm. Timmerkärrsgrufvan „ Distorp 1 a 14 3 å 4 1 å 2 1 1,225 1,421 922 119 400 1,004 296 600 805 725 683 Koboltmalmbrytningen har, under fortfarande mindre fördelaktig konjunktur för afsättningen, fortgått vid Wena grufvefält i Lerbäcks och Hammars socknar; hvarförutan ock en del af den kobolthaltiga malmen vid Håkansboda blifvit tillgodogjord, ehuru denne sednare slutligen, i anseende till ringa kobolthalt, saknat afsättning. Den brutna malmen på Wena fältet har blifvit rengjord vid Johannesbergs, Mårsätters, Åmmebergs och Lunds bok-och valsverk, samt utan vidare förädling afyttrad.
Och då han gick ifrå honom, fann honom ett lejon, och slog honom. Och han fann en annan man, och sade: Käre, slå mig. Och mannen slog honom, och gjorde honom sår. Då gick den Propheten bort, och trädde fram för Konungen på vägenom, och förvandlade sitt ansigte med asko. Och när Konungen for der framom, ropade han till Konungen, och sade: Din tjenare var utdragen midt i striden; och si, en man var afviken, och hade en man till mig, och sade: Förvara denna mannen; om han kommer bort, så skall din själ vara i hans själs stad, eller du skall gifva en centener silfver. Och då din tjenare der och der beställa hade, kom han sin väg. Konungen sade till honom: Det är din dom, som du sjelfver afsagt hafver. Så strök han med hast askona af ansigtet; och Israels Konung kände honom, att han var en af Propheterna. Och han sade till honom: Så säger Herren: Derföre, att du hafver släppt den man utu dina händer, som tillspillogifven var, skall din själ vara för hans själ, och ditt folk för hans folk. Men Israels Konung for sina färde, illa tillfrids och vred, i sitt hus, och kom till Samarien. Sedan detta skedt var, begaf sig, att Naboth, en Jisreelit, hade en vingård i Jisreel, vid Achabs palats, Konungens i Samaria. Och Achab talade med Naboth, och sade: Låt mig få din vingård; jag vill göra mig der en kålgård af, efter han ligger så när mitt hus; jag vill gifva dig en bättre vingård igen; eller, om dig så täckes, vill jag gifva dig der silfver före, så mycket han är värd. Men Naboth sade till Achab: Det låte Herren vara långt ifrå mig, att jag skulle låta dig få mina fäders arf. Då kom Achab hem, illa tillfrids och vred, för det ordets skull, som Naboth den Jisreeliten till honom talat hade, och sagt: Jag vill icke låta dig få mina fäders arf. Och han lade sig uppå sin säng, och vände sitt anlete, och åt intet bröd.
Till civila Tjenster inom Riket och till Domar^-Embeten må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran; härifrån dock lindantagne lärare-beställningar och öfrige tjenster vid inrättningar för slöjd och skön konst, äfvensom läkare-befattningar, till hvilka jemväl andra, än bekännare af den rena Evangeliska läran, kunna utnämnas. Hvarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande bofordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. 2:o Konungen eger att genom naturalisation af Stats-Rådet utnämnas. Stockholm den 13 April 1860. KonslUutions-UlskoUels Memorial N:o IS. 7 Reservationen af Herr Biskop J. A. Butsch, som anmält, att han icke i Utskottet närvarit vid beslutets fattande. af Herr Kontraktsprosten E. M. Tegnér: »Förevarande, af Utskottet framlagda, förslag till ändring af 28 § It. F., liar jag lika litet denna gången kunnat biträda, som jag gjorde det förra gången då det framlades, eller vid 1853 och 1854 årens riksdag. Skälen härtill äro i korthet, att jag skattar högt och derföre håller hardt på den, genom grundlag, fastställda principen, att till civile embetsmän, till domare, till utöfvandet af lärare-befattningar i allmänhet, äfvensom till läkare, icke må antagas andra personer än sådane, som bekänna den lära, hvilken är Statens. En sådan grundsats, hvilken man kunde kalla en fundamental-artikel, har jag icke kunnat förbise, eller vågat eftergifva, helst det hvarken kan eller får vara likgiltigt, huruvida Staten qvarstår vid, eller förnekar karakteren af kristlig.
Den 15 Juni. 293 Upplästes ExpeditionsUtskottefs förslag till underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit , angående lösen af ProtocollsUtdrag vid HäradsRätterna, hvarvid Herr Strålei Nils Wilhelm, yttrade: Det nu upplästa -föislag till underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande lösen för ProtocollsUtdrag vid HäradsRätterna uti nedlagda och förfallna .»'tål samt rörande Boupp. teckningars uppvisande, är af ExpeditionsUtskottet förlättadt i enlighet med Lagutskottet* Betänkande, som af samtliga RiksStånden blifvit bifalletj men Utskottets Ledamöter hafva icke kunnat undgå att fästa uppmärksamhet dervid, att de, rörande afgifterna vid Bouppteckningars uppvisande, uti Betänkandet nyttjade och följaktligen'äfven uti förslaget till Expeditionen influtna uttryck innefatta den mening, att Riksens Ständer skulle hos Kongl. Majit anhålla, att till allmän kännedom måtte lemnäs hvad som finnes stadgadt uti en utfärdad och allmänt kungjord författning, och detta torde hvarken vara behöfligt eller lämpligt. Betänkandet innehåller nemligen ett upprepande af hvad Författningarne stadga, att vid Bouppteckningars ingifvande till Domstolen, en inregistrerings-afgift derföre bör erläggas, och derefter hemställes , att underdånig anhållan måtte göras, att detta förhållande måtte blifva till allmän kännedom iemnadt. Som likväl de åberopade
Stats-Utskottet får derföre vördsamligen hemställa, att Riksens Höglofl. Ständer, i följd af Deras redan tagne Beslut, det Riksdags-kostnaden skall utgå från Riksgälds-Contoiret, behagade förordna, att hvad sorn ytterligare ut - goo6 Stats Utskottets Betänkaridcn. ofver nämnde månadtliga belopp åtgår till de i ock för Riksdagen belöpande och dertill hörande ntgifterne, bör från Riksgälds-Contoiret på Kong). Stats Contoirets reqvisition utbetalas, mot redovisning och densammas vederbörliga granskning. Stockholm den i Julli j8i8. N.r 333. Riksens Hövjofl. Ständers Förstärkta Statsutskotts Memorial, angående den sä kallade Mi nimi-Tahe Ilen. Uppå Bevillning®-Utskottets I Memorial den 25, sistledne Junti gjorde hemställan, att, så framt icke Hedervärda Bonde - Ståndet skulle förena sig med de 3:ne öfrige Riks-Ståndens Beslut, i fråga om den föreslagne Minimi-Tabell, som uti 5. Art. .2, och 5. §§. af den projecterade Bevillnings-Stadgan omföfmäles, denne fråga måtte hänskjutas till afgörande utaf Förstärkta Stats• Utsjcottet, hafva ej mindre Hedervärda Bonde Ståndet, med förklarande, det Ståndet funnit sig föranlåtet, vidhålla dess härom fattade Beslut, än ock de öfrige Respective Stånden, i följd deraf, genom Protocolls-Utdrag den 57 och 29 i nästledne månad öfverlemnat detta ämne till Förstärkta Stats-Utskottets åtgärd, med godkännande af följande, i afseende derå, projecterade voterings-proposiiion: Den, som bifaller den af Bevillnings-Utskottet föreslagne Minimi-Tabellen för Hemmans - Stats-Utskoltens Betan/tanden. 300,7 värdet inom hvarje X/än, voterar Ja, den det ej vill, Nej. Vinner
Om den nådiga afsigten med detta förfarande skulle vara att innan frågan om upphäfvande af apotheks-privilegierna till slutlig pröfning företoges, söka erhålla någon erfarenhet, huruvida dylika ej privilegierade apothek i lika mån eller bättre än de privilegierade uppfylla ändamålet och gagna det allmänna, så torde härtill desto mera skäl förefinnas, som de försök, hvilka i Preussen, der apotheksväsendet ansåges vara ganska väl ordnadt, skett för att utbyta de privilegierade apotheken mot personliga, ej skola visat goda resultater och derföre ock efter någon tid måst öfvergifvas. Då den af motionären väckta fråga om apotheks-privilegiernas upphäfvande emellertid redan vore, till följd af framställning från Rikets Ständer, på Kongl. Majits pröfning beroende, och under den tid, som förflutit sedan berörda framställning gjordes, icke några nya apotheks-privilegier, som kunna af innehafvaren på annan öfverlåtas, blifvit utfärdade, samt nödigt vore att, innan frågan slutligen afgjordes, vinna någon erfarenhet, huruvida de så kallade personliga apotheken egde företräde för de privilegierade eller icke, hemställde Utskottet Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 44. 5 att motionen om afskaffande af apotheks-privilegiérna ej för det dåvarande måtte anses till någon Rikets Ständer åtgärd föranleda; och blef detta betänkande af Rikets Ständer gilladt.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer med förslag till Förordningar, angående dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels och främmande trosbekännare och deras Religionsöfning: Gifven Stockholms Slott den 21 Oktober 1859. Svenska folket liar i kyrkliga frågor länge varit skonadt från inre söndringar af större betydenhet. I följd häraf hafva de ansvarsbestämmelser för affall från den evangeliska läran, hvilka i lagarne influtit, under tider, då samvetsfriheten ännu ej var till fullo erkänd, sällan kommit i fråga att tillämpas och utan särdeles olägenhet kunnat oförändrade qvarstå, äfven efter det en större fördragsamhet i tros-saker vunnit insteg i allmänna tänkesättet såväl inom som utom riket. De rörelser inom Svenska kyrkan, som i sednare tider gifvit sig tillkänna, hafva, så vidt de visat en mot kyrkans lära och ordning stridande riktning, visserligen icke heller varit af synnerligen vidsträckt omfattning; men antalet af dem, som anslutit sig till tros-samfund, hvilkas lärosatser mer eller mindre afvika från statskyrkans, liar likväl blifvit större, än att den i lag för sådan öfvergång stadgade påföljd af landsförvisning och förlust af all arfsrätt här i riket rimligen skulle kunna å dem alla til lämpas, äfven om svårighet för straffets verkställande ej mötte. Meningarne torde också numera vara ense derom, att hvarken denna påföljd för affall från kyrkan längre bör bibehållas eller något annat verldsligt straff sättas i stället. — Kongl. Maj:t har derför ansett sig böra för Rikets Ständer föreslå upphäfvandet af omförmälde lagbud medelst en Förordning, hvarigenom tillika straffet af landsflykt för utspridande af vill farande lära utbytes mot ansvarsbestämmelser, som närmare öfverensstämma med grunderna för brottmåls-lagens omarbetning i öfriga delar.
Rätlegångs-Balken uttryckligen handla endast om sådane böter, hvilka numera äro Konungens ensak, icke linner sig kunna biträda Justitiae-Ombudsmannens mening om rätta tillämpningen af nu gällande Lag, hvad beträffar förvandling af mälsegandens ensaksböter, och att det af Justitiae-Ombudsmannen föreslagna stadgandet följaktligen borde såsom en lagförklaring meddelas; likväl, enär Konungens ensaksböter, jemlikt nyssåberopade lagrum, vid bristande tillgång hos den sakffiilde, ej förvandlas till svårare bestraffning, än fängelse, och i allmänhet de förbrytelser, hvarå Lagen stadgat böter, reed förklarande tillika, att de utgöra mälsegandens ensak, äro af lindrigare art, än de brott, hvilka beläggas med böter, som gå till delning; tror Utskottet giltiga skäl vara för handen att vördsamligen föreslå: det förordnas måtte: att alla ensaksböter böra, då den brottslige till deras gäldande saknar tillgång, förvandlas till fängelse efter de grunder to Cap. i ff. Utsöknings-Balken samt 8 punkten af Kongl. Förklaringen den st3 Mars i8oy , innefatta, derest ej för serskilda fall annorlunda stadgadt finnes. Jemte förmälan, att lämplige tillbyggnader vid länshäktena på åtskillige ställen redan blifvit af Styrelsen öfver Fängelsena och Arbets-Inrättningarne hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslagne, har Justitiae-Ombudsmannen uti sistnämnde Embets-Berättelse (pag. iS) anmärkt behofvet oell Lcig-Utskottets Utlåtande IV:o yg. 5 angelägenheten af förbättringar i afseende A Kronohäktet i Alingsås och Länsfängelset i Christianstad, Samt härom hufvudsakligen upptagit följande.
I sammanhang härmed har Utskottet tagit under pröfning ett af Herr Sandels, F, uti dess här ofvan i punkten 18 omformälda motion framsläldt förslag, att portionseller tohaksskillingen för manskapet vid Lifgardet till häst, nu utgörande 3 sk. Banko eller i det närmaste 10 öre Riksmynt, måtte, i anseende dertill att detta manskaps tjenstgöring vore trägnare och besvärligare än manskapets vid de öfriga Garnisons-regementena, ökas för vice korporaler och de gardisler, som tjent vid regementet under en tid af nio år eller genomgått en kurs vid militär-sjukhus, med 2 öre, för korporaler och de gardisler, hvilka tjenstgjort i 12 år, med 4 öre samt för distinktions-korporaler och de gardisler, som tjent i 15 år eller derutöfver, med 6 öre. Vid det förhållande, att Rikets Ständer icke äro i tillfälle att bedöma, huruvida tillgång till en dylik förhöjning må kunna inom ofvanberörda anslag beredas, hemställer Utskottet, att motionen icke må till någon åtgärd föranleda.
De flesta finna dock detta sätt mindre angenämt, hvarför vi nu (lakrits, 12 dl. vatten kokas tillsamman, tills det återstår 8 dl. Silas och får skola beskrifva en annan metod, som kallna. Tillsättes sedan med för 25 i alla hänseenden är vida att föreöre dubbla malörtsdroppar, 15 öre järndroppar. Tages 1 vinglas morgon och Skumningen fortsattes så länge fettet afton före maten. Kaffe, syrlig och sprider sig jämt öfver hela ytan och rökt mat undvikes. Hedvig O. kan borttagas, utan att för mycket af soppan medföljer, men då det endast bildar små droppar eller pärlor, trycker man ett rent, hvitt läskpapper lätt mot Taffelprydnad. I denna bjudningarnes ytan, hvarigenom fettet fastnar därvid. tid göras oupphörligt nya, vackra uppSedan man upprepat detta några gånfinningar till prydande af bordet. Så ger, är vanligen allt fett försvunnet. fäster man vid den med en färg broI synnerhet då buljong beredes för derade bordlöparen på bestämda melsjuka, är det särdeles viktigt att på lanrum atlasband i broderiets färg, detta sätt frånskilja det fett, som ofta kan varaj skadligt för dem, och som som mellan kuverten löpa ända fram till bordkanten och här sluta i en liten alltid ger soppan ett osmakligt utserosett. På midten mellan kanten och ende. bordlöparen fästes så en matsedel och Risotto å la milanaise. Man bryner en liten bukett friska blommor; bägge 213 gram (| " 8) smör, lägger däruti delarne skola alltid befinna sig till 50 cl. (1 | kvarter) torra risgryn, som venster om gästen. Finnes ej bordomröras flitigt, tills de äro ljusbruna, löpare, så räcka banden från den ena då ilägges en finhackad lök att brynas bordskanten till den andra. Färgen därmed. Därefter påspädes buljong väljer man då, passande till servisen, 1 liter 31 cl. (J kanna). Då denna så att det hela verkar harmoniskt. inkokt under ständig omrörning blanLa comtesse. das massan med 2:ne händer parmeAf kulört silkespapper kan man på sanost (rifven). Irix.
Skrifvelse, IV. o ii5. 229 njuta vanlig månadshyra, hafva Rikets Ständer i så måtto bifallit E. K: M:s nådiga förslag i förevarande fråga, att allt det sjöfolk å handelsflottan, som vid utbrottet af krig är å sjömanshusen eller uti magistraternes milor inskrifvet, skall i krigstid från 20 till fyllda 30 år tjenstgöra vid Kongl, flottan, med rättighet likväl att derför erhålla den månadshyra, som i enrolleringsorten är gångbar, samt att, der så åstundas, i sitt ställe sätta välfrejdad och duglig sjöman, som redan fullgjort sin heväringspligt och icke är öfver 40 år gammal, hvaremot detta sjöfolk under fredstid frikallas från all vapenöfning; dock att denna utsträckning i beväringsskyldigheten ej lämpas till sjökaptener, styrmän och å ångfartyg anställde machinister, i afseende å hvilka de för beväringspligtens fullgörande i allmänhet stadgade grunder böra gälla. Rikets Ständer anhålla underdånigst, att E. K. M. täcktes låta, i enlighet med Rikets Ständers ofvan i underdånighet anmälda beslut, utfärda en författning, innehållande tillika alla regleraentariska stadganden, som for verkställigheten af beväringens organisation kunna finnas erforderliga; framhärdande &c. Stockholm den 8 Juli 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juli 184$. Preste-ståndet den 6 Borgare-slåndet den 6 Bonde-ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående roteringsbesväret Jör komministersbostället Kåreslätt, (Statssamt Alim. Res v.- och Ekon.-utsk. Uti., N:o 28.) S. A. Iv.
Ett annat är enskilda personer eller menigheters contracter, att vissa öfverenskomna utgifter skola efter Bevillnings* grund utgå, eller Lagens stadgande, att vid uppkommen tvist denna då efter samma grund må af dömmas. Det var just af sådan anledning, sorn Utskotten icke ansågo sjelfva afgifter», utan blott anvisning flir Domaren, böra i stadgan upptagas. Att detta förhållande är enligt med Utskottens beslut, hvilket en anmärkare hos Höglofi. Ridderskapet och Adeln, elium Sjelf Ledamot af BevillningsUtskottet satt i ftå;a, synes så väl af sakens sammanhang, som af den uti alia Tre Utskotten Särskildt tecknade justering å det sfgångn® B ä kandets bokstaflige innehåll, hvilket LngUtshottets Ettänknr.den, 59 beslut Utskotten på anförde skäl icke helJer t u anse sig för någon del kunna underkänna. Vid samma §. äro flere ann Urkningar anförde, i afseende på detaillerna i:o Att blott behållen inkomst bör skatta till fattigvården. Om härmed menas den absoluta brlålning, som årligen kan afsäctas, så skulle efter Tabellernas arvi-'- ning bög^t få hushåll i hela Sverige era i ågon förbii delse till dr fattiges underhåll och en sådan förmögenhet beroende af hvarje persons lefnadssätt, kan ej underkastas t ågort slags calcul. Metias åter den behållning, som uppkommer sedan skatter och utskylder Samt egendomars brukningskostnad m. m. äro afdragne, så lärer väl detta ej säkrare kunna utrönas än eftrr btlopptt af bevillningen, som efter sådan grund urgår. 2:o Att rättigheten till afgift ernat utgörande uti lifsmedel och in natura till intet göras genom denna beskattningsmet/jod.
Vid närvarande förhållande deremot har Utsk. ansett, att han kan föra prot., enär häradsskrifvaren der har ett mycket vidlyftigt göromål, nemi. att uppläsa och föra längderne. Då bevilln.författn. på åtskilliga ställen stadgar, alt vissa ämnen skola föras till prot., så hade Utsk. trott, att det skulle gå fortare med förrättningen, om den ena af ifrågavar. personer skötte prot. och den andra längderna. Den siste värde talaren har frågat, hvad skäl Utsk. haft för detta beslut. Detta står i moliverna, nemi. alt ”då erfarenheten visat, att, lill följd af nu gällande bevilln.stadga, på landet flerstädes bildat sig större taxeringsdistrict, sammansatta af flere pastorat, hvarigenom häradsskrifvarnes befattning med taxeringslängdernas uppläsande och förande vid taxeringscomitéernas sammanträden uteslutande upptager tiden för dessa tjenstemän; så anser Utsk. nödvändigheten påkalla, att protocollsföreningen vid nämnde förrättningar öfverflyttas på kronofogdarne, hvilka vid sista riksdag haft ett sådant åliggande och i allt fall skola vid taxeringarne vara värvarande. Jag tycker skälet är temligen tydligt uttryckt här. Om R. o. Ad. underkänner detta skäl, så skulle jag för min del anse, att, för att conseqvent genomföra de motskäl, som här blifvit anförda, R. o. Ad. måtte besluta, att kronofogden icke alls behöfver vara vid taxeringarne närvarande; ty om han skall vara der, då tyckes det väl för arbetets fortgång vara bättre att lian för prot., än alt han gör ingenting, och att den andre tjenstemannen skall göra alltsammans. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Jag är i allo förekommen af den siste värde talaren och önskar, att om någon förändring skall göras i förordn. af den 8 Juni 1841, kronofogden åtminstone till någon nytta måtte blifva vid förrättningen närvar. Frih. Cederström, Jacob: Efter den gamla författningen åligger det kronofogden att vara närvar, vid taxeringscomiléen, och den lext, som der qvarstår, kan jag icke tolka så, alt icke han bör föra prot.
Den rubrik, sora i 6‘ §. skulle införas näst efter ”Besigtningar Ekonomiska etc.” ansågs böra erhålla följande redaction: ”Beskrifningar öfver Geometriska chartor, jemte öfriga af Landtmätare expedierade handlingar.” 5:o 11 §. 3 mora. samt 1'7 §. 1 och 4 puncterna ansågos böra förblifva oförändrade, sådana de i 1835 års Författning linnas intagne. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 27 sistlidne Februari på bordet lagda Betänkande 3N;o 32, i anledning af väckt motion om skärpt ansvar för ohägn af betande kreatur. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Banco-Utskottets den 24 sistl. Februari på bordet lagda Utlåtande N:o 151, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af föreskriften i 228 §. af nu gällande Banco-Reglemente, angående förkortande i visst fall af lånetiden vid omsättning af från Banco-Disconten erhållet lån, och Memorialet N?o 152, med hemställan om afskrifning af obetald arrende-,., afgift för den till Malmö Låne-Contoirs hus hörande gårdsjord. S. D. Vid förnyad föredragning af Vällofl. Borgare-Ståndets den 27 sistlidne Februari på bordet lagde inbjudning af den 17 i samma månad, till instämmande i Ståndets, vid pröfningen af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 135, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet, N:o 30, öfver väckt fråga om understöd af Statsmedel till upphjelpande af fisket i Bohus Läns skärgård, fattade beslut, blef samma inbjudning af Ridderskapet och Adeln afslagen. S. D. Vid förnyad föredragning af Högvörd.