Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IX. B. 791. 815. X 73 A. 77. XI. E. 21. — JN:o 53 i anledning af skedd äterremiss utaf Utskottets Betänkande l\:o 42, öfver Kongl Majits nådiga Proposition, angående ogift qvintius rätt att vid viss ålder vara myndig. X. B. 39, 78 209 228. A. 247. — 318. A. 321 XI.‘e. 21. — N:o 54. i anledning af vackt motion örn förklaring af 19 § i 30 Kapitlet Rättegångs balken. X. B. 116, 247, 316. A. 3 8 — N:o 55- i anledning af väckt motion, angående utfärdandet af en författning i afseende på tjenstförrättande Pastors i Prsebendepastorat boningsort. X. B. 1 i 6, 247- A. 318. 108 Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 56. i anledning af väckta motioner om bestämmande af visst afstånd från Kyrka, hvarpå hus uppföras må. X. B. 1 16, 248. A. 318. — N:o 57. i anledning af väckt motion om förbud för folkskolelärare och klockare att föra andras talan inför rätta. X. B. 116. 248. A. 318. — N:o 58. i anledning af väckt motion om utfärdande af en förklaring, huruvida 3 § 2 Kap. Giftermåls Balken fortfarande gäller då fråga är om jäf emot vittnen. X. B. 205, 248. A. 318.
Trakten är den, sorn innefattar del betydligt stora qvarteret emellan Rörs!randsgatan, Holländaregatan, Olofsgatan oell Drottninggatan, med ett ord det qvarteret, som gör face eller slår midt emot Wetenskapsacademien, eli hus uppbygdt af Bryggaren Westman. Om disk. lyssnar lill mitt förslag oell uppgör eli nytt kostnadsförslag pä en byggnad, precist lika den, som 1111 varande Welenskapsacademiens bus, så skall derigenom vinnas 3 förmåner, om icke flere. För det första skulle denna trakt blifva en af de vackraste Stockholm hade. 1 fonden skulle man se Adolph Fredriks kyrka lill höger och venster skulle de tvenne tlyglarne utgöras af Wetenskapsacademiens hus och Nationalmuseum. Detta blefve således en utmärkt vacker plats i staden. Den andra fördelen vore, att en stor del af de 200,000 r:dr, sora Ofverinteudentsembetet föreslagit, blott till grundens pålning, skulle besparas. När jag säger, alt delta skulle blifva effeclen, sä afser jag att en större lätthet derigenom bör uppslå att fä K. M.s propus, all i två Stånd gå igenom. Jag säger det på grund af hvad jag hunnit inhemta af dessa Stånds ledamöter. Den tredje förmånen skulle blifva den, ali man undvek den uti Ofverintendents-embetets uud. skrifvelse, bifogad K. M:s nåd. skrifvelse N:o 55, omnämnda olägenheten, sora flere af de der ifrågasatta platserna skulle medföra, hvarom Ofverintendents-embelet yttrar: ”Alla dessa äga det gemensamma och, med hänseende till lefnadsvanorua och de klimatiska förhållandena i Stockholm, förderlliga felet all vara för långt boi l och för mycket ur vägen. En byggnad, anlagd på dessa ställen, kunde vara i alla afseenden tillfredsställande och ända - Den 26 0 c I o b e r. 375 mälsenlig, men mycket besökt klefve elen säkerligen icke under de kalla och smutsiga, störsla delen af året upptagande, liderna; sannolikt alldeles icke”.
Till undvikande äfven för dessa verk af den kostsamma hittills använda förseglingen, skall pannan, eller,.der den är inmurad, sjelfva hatten inlemnas å dertill bestämdt allmänt förvarings-rum, för att der förvaras intill 8 dagar före den tid, då egaren önskar, efter skedd anmälan, sig å nyo deraf begagna, 7:oAnmälan till bränvins-bränning sker endast i Mars eller September månader, celi uppgifves dervid verkets kanne-ryrad och beskaffenhet, tiden , under hvilken bränvins-bränning skall bedrifva», samt mäske-karens antal oclt cubik-innehåll. 8:© Stränga controiler och böter bestämmas för den, sorn under dea anmälda brännings-tiden gör någon ändring i de en gång uppgifue mäskekarens antal eller storlek. Om Rikets Ständer skulle antaga dessa enkla och rationella grunder för en ny* Brtinvins-bränniogs-föi ordning, synes det som om Rikets Ständer lämpligast skulle för närvarande inskränka sig till att i underdånighet frambära dem lili Kongl. Majit, med underdånig förklaring, att Rikets Ständer för denna gång ej ansett sig böra afgifva några närmare utarbetade reglementariske föreskrifter för tillämpningen af dessa grunder, då dessa föreskrifter vid öfvergången tili ett alldeles nytt system för denna handtering, böra och måste bestämmas med en fullständighet och en administrativ sakkännedom, sorn ej skäligen kan förväntas af en representativ församling.
Mis nåd. uppmärksamhet på andra försäljnings-förslag, än som afse några mindre kronolägenheter, för hvilka särskildta förhållanden blifvit uppgifna, afbeskaffenliet att lägenlieternes afyttrande må anses medföra verklig fördel för Staten, men hvilket colhen för sin del endast funnit äga rum med Härja utjord i Södermanlands län, hvilken icke kunde utarrenderas, kronofiske-lägenheten Mälbön i Skaraborgs län, för hvilken arrende-afgiften endast utgör i r:dr sk., Skens ålfiske i Kronobergs län, samt de inom Stockholms län varande mindre brofisken, för hvilka, vid skedd utarrendering, sällan de åsätta grundräntorna kunnat i arrende betingas, samt de smärre holmar och lisken i saltsjön, i Götheborgs och Bohus län, hvilka för lotsverket obehöfliga, hittills gifvit Staten dels ingen, dels högst obetydlig afkastning;, hemställande alltså colhm till E. K. M:s nådigsle pröfning, huruvida nåd. framställning till R. St. under deras nu förestående sammanträde må göras om dessa lägenheters sk a t teförsäljning. En ledamots särskilda mening bifogas i und.; och colhm framhärdar Cederström. Fägersten. Cassel. Liljenroth. Brandel. Hasselqvist. Duva. Carlmark. Likheten med originalet intygar Carl Johan PalmeV. Afskrift. Bilaga Litt. B. Till protocollet den 3o December i 8 3 9. Referenten, Kammarrådet Cassel, yttrade sig, det han väl för sin del på det sätt uppfattat R. Stis ifrågavar. und. skrifvelse, att meningen nu icke vore att tillvägabringa en allmän skatteförsäljning af Kronans under 77 §:n af Reg.Fin inbegripna, under Kammar-colkii förvaltning ställda egendomar och lägenheter, samt att det fördenskull icke heller nu tillhörde colhm att föreslå grunderna och sättet för en sådan allmän försäljning; men då R. St. tydligen och bestämdt uttryckt den und. anhållan, att, i händelse någon kungsgård, kungsladugård, eller annan till boställe icke anslagen kronolägenhet, skulle finnas af den beskalfenhet, att verklig fördel för
L, U, Bet. VII: 181. t esk IX: 188. 195. 200,2o4, — s lin g ar, deras användande å Handelsflottan, Remiss II: 711. b. S. c, L. U. Bet, VII; 445. Besl, IX: 374. 380. 383. se äfven Fristad. Bränvins-br ä nni ng, sökt befrielse från Pevillningen derför 1810-11-I2, K, M. Prop. I: 58. 63. Bet. IV: 850. U. Bet. IV: 1487. ‘ esl. IX: 476. 493.506. Skrif. X: ;8t, i Göteborg med flere Städer, Kontraktet, derom med Kommerse Rådet kjörnberg, Remiss 11: 494.S, U. Bet. IV: 229. Sog. om inställande deraf E. U, Bet. VIII; 4. Besl. IX: 43, 47. 52. 53. 54. om den blifvande i allmänhet E, U, Bet, VIII: 2i2, Register. E.U, Mein, VIII; 874. Besh IX: 6u. 618, 622- Skrif. X: 465. afgifterne derför Ilev, U, Bet, B: 376. Ggi. 6g3. r-ntborgnin g, Remiss II: 427. L, o. E. U. Bet. VII: 127. Skrif. X: 64. Bröd, Groft i Hufvudstaden, medel mot stegring i priset derå, K. M. Prop. I; 148. Bet. IV: 1089. Skrif. X: 299, — K. M, Skrif, I: 337. Remiss derå II: 564.565. S. o, E.U, Bet.
Dannäs och Tannåkers s:r 10492 5.7 1 1,2 0,6 d:o do Forsheda, Torskinge, Bolmsö, Bredaryds, Jälluntofta, Kållerö och Åhs s:r . 90210 2,9 17,t 0,5 d:o d:o Unnaryds, Långaryds, Färgaryds, Hestra, Burseryds, Bosebo, Willstads, Wåt3500 hults, Refteleds, Anderstorps, Kulltorps, Gnosjö o.
BancoUtskottet har väl rättighet , att efter egit befinnande ihågkomma dess Betjening med vanligt arfvode för dess tjenstgöring, hvilken efter arbetstiden och göromålens beskaffenhet bör afpassas; men alla andra gratificationer, a£ hvad beskaffenhet de ock vara må, söker BancoUtskottet att undvika, samt, derest någon gratiflcation skulle för oungängelig anses, bör densamma till Riksens Ständers Plenorum bifall anmälas. §■ 7- Skulle BancoUtskottet någonsin vilja företaga något, som emot föreskrifne Puncter strider, äger hvarje dess Ledamot den rättigheten, att utan afseende på den i BancoUtskottet a£- 4T4 lnst fukt. för Riks. SL IfancoVf skott. lagtle TvsthetsFden, sådant ! silf Ständ anmäiat och den Ledamot, som något häremot stridande proponera!' eller befordra söker, brrr vara desä Stånds förtroende, samt dess Säte och Stamma i BancoUtskottet förlustig. §. 8. Då K ongl. Majrt i Nador för godt finnér , att BancoUtskottet någor! Proposition meddela, rörande sådane mål, som hemliga hållas böra, och Utskottet ej skulle finna sig förut, genom denna Instruction berättigad!, a-t den med Rik* sens Ständers rätt afgöra; åligge det Utskottet, att, sedan BancoFullrnägtige blifvit hörde, i ali» manna ordalag och utan hemlighetens uppdagande, Riksens Ständer om den erhållne Propositionen underrätta, för att vid hvatt och ett sådant fall serskildt begära Riksens Ständers tillstånd, att med deras rätt förordna otn de amien, som i Kongl. Majus Propositioner in* jiefattas JLdsFortnulair för RancoUtskottets Ledamöter. Jag N. N. utnämnd och deputerad, at£ öfverse BancoVerket och dess tillstånd, samt att
Hon ansåg nämligen, att då man så där midt på förmiddagen kommer upp till en god vän, som själf arbetar för sitt hem, gör man ej rätt, om man drager henne från arbetet för att med händerna i kors sitta och prata. Efter hennes mening gå både arbetet och samtalet bättre, om man hjälpes åt — icke endast med det sista, utan med det förstnämnda också. Där sutto de nu en timme eller så. Det fundersamma uttrycket försvann så smångom från den unga fruns ansikte, och de tre handlingarna på bordet gömdes snart under en hög nystoppade strumpor. Då ringde det vid tamburdärren. Den lilla frun ryckte till, lyssnade oroligt och lättade sitt hjärta med en djup suck, då jungfru Karin hördes upplysa den ringande, att herrskapet N. N:s bodde en trappa högre upp. » Å, det var för väl, » — sade matmodern. » Jag väntade — jag tänkte — jag har » — hon såg sig sökande omkring. » Det ligger där under strumphögen I » » Ja, just, kan du gissa hvad det är? » » Barn, vill du jag skall lösa gåtor? » » Nej, den pinan vill jag ej ålägga dig. Du känner ju fru Kringspring? » » Henne, var det henne du väntade p å? » » Säg icke väntade på, utan fruktade för, så kommer du sanningen närmare. » » Det kan också passa bättre till ditt förskrämda utseeende nyss. För hvad är du rädd? » » Som du vet, är hon ett synnerligen verksamt fruntimmer. Hon är medlem i föreningar med olika nyttiga mål, hon håller tal, hon står i spetsen för insamlingar, hon går omkring med listor » » Och mannen, hemmet och barnen? » » Äfven för dem räcker hon till. Med ett ord, hon har en hel del järn i elden. » » Och bränner troligen något I » » Det är nog icke så alldeles omöjligt. » Ett fint leende drog öfver den unga fruns läppar. — » N u nöjer hon sig likväl ej med att arbeta ensam, utan samlar på öfvertygelsens och öfvertalniugens väg stridskrafter till sin sida. Åtskilliga af mina bekanta har hon sålunda lyckats få till bundsförvanter. Själf har jag varit en smula rädd för henne. » » D u gillar således ej hennes sträfvanden? » » Ja och nej!
Maj:t anser dessa, i alla hänseenden ändamålslösa uppoffringar kunna fullkomligen undvikas, och' ett kopparmynt, utan Statens belastande, erhållas, till utseende motsvarande det nya silfvermyntet och jemför» bart med i andra Länder bruklige skiljemynt, samt, ora de här ofvan föreslagne utmyntningsgrunder å 200, a5o och 3oo R:dr B:co per skeppund fastställas, möjligen till och med någon vinst å utmyntningen vara att förvänta, ehuruväl sjelfva tillverknings-kostnaden naturligtvis måste ökas i mon som myntfoten blir lättare, d. v. s., allt som stycketalet på skeppundet ökas, hvilket för heloch halfskillingar skulle ske med halfva nu varande antalet och för fjerdedelsoch sjettedels-skillingarne med femtedelen af delta antal. I afseende på den möjligen uppkommande besparingen vid kopparens utmyntning, vill Kongl. Maj:t till Rikets Ständers ompröfvande öfverlemna, huruvida icke densamma, sedan betalning för den använda kopparen, efter gångbart pris, till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor utgått, mätte få disponeras af Myntverket, som, enligt Kongl. Maj:ts den 9 Mars förlidet år vidtagna Nådiga beslut, nu kommer att öfvertaga kopparmyntningen, men hvars på Stat uppförda anslag för silfvermyntningens bedrifvande icke förslår alt betacka kostnaderna dervid, hvilket är så mycket mera ©tvifvelaktigt, som detta, år 1776, till 7,5oo R:dr om året bestämda anslag icke för närvarande motsvarar tre åttondedelar af sitt ursprungliga silfvervärde.
En dag får hon höra, att hennes broder, underlöjtnant vid 78:de infanteriregementet, fallit på slagfältet, sårad både i ena benet o c h i armen, samt att man måsc amputera den högra handen. H o n bad genast sin m o r o m tillstånd att resa, o c h så beger hon sig ensam, utan pass, genom de tyska linierna. Snart gripen, begär hon att få träffa B i s m a r c k. M a n för henne till kanslern. » M i n broder är stymp a d, » säger hon, » o c h kan icke strida mer. » B i s m a r c k beviljade icke genast hennes b ö n, men när * en tysk läkare intygat den sårades framtida atjänstbarhet, återfick Gerald P a u friheten, utan att behöfva lofva på hedersord att ej mera tjäna i armén under kriget. D a g o c h natt tillbragte hon vid hans plågoläger, o c h hon måtte ha varit en liten bra sjuksköterska, ty efter några veckor kunde brodern åter resa sig. M a n kan j u linka ganska fort. Man har ju fått två. Många veckor hafva förflutit sedan hans afresa. I N a n c y hör man o m ostarméns blodiga strider, o c h modern väntar hvarje dag att få höra o m sonens d ö d. D e n n a hennes andra färd är en verklig odyssé. E n ung flicka, utan skydd, utan pengar, utan andra hjälpmedel än sin energi o c h sitt varma hjärta, vandrar framåt under isande vinter, korsar de i marsch befintliga fiendtliga kolonnerna, utsätter sig för faror af alla slag, fruktar hvarken kulor eller köld o c h går till sist från lasarett till lasarett, från sjukhus till sjukhus för att vårda de sjuke o c h fråga soldaterna o m hans ö d e, som hon söker. I byn M o u t h e erfar hon slutligen, att hennes broder ännu lefver, att han blifvit kapten för sitt förhållande vid Montbéliard samt blifvit riddare af lersexel.
När han gått uppåt staden, såg Marck i tankar efter honom och sade helt högt, så att alla kringstående kunde höra det: – Hvem vill hålla vad med mig? Han sitter på tukthus inom ett år! – Hvem då? frågade Hästen nyfiket. – Han, likplundraren naturligtvis, som gick upp till staden nyss! – Tyst, för fan i våld! Det är ju disponenten på Kumlinge, en allmänt aktad person, högg Hästen i. Den upplysningen bekom icke Marck det allra minsta. – Ni kan ju gärna akta honom tills vidare, sade han lugnt. – Jag aktar mig för honom, jag. Och så mycket är säkert att han aldrig skall disponera öfver en fyrk, som jag kan kalla min. – Seså, låt nu bli att spela orakel, sade Hästen, smått förargad af hans säkra och öfverlägsna ton. – Du är på alldeles falska vägar med ditt färdiga omdöme. – Det få vi se sedan, retades Marck och blåste bekymmerslöst och likgiltigt sin cigarrök Hästen rakt i ansiktet. – Du borde bli detektiv polis, föreslog jag. – Det fins sämre detektiver än jag. Och kom ihåg hvad jag har sagt om honom! Marck svepte in sig i sin orakelsvärdighet och imponerade nästan på oss med sin oryggliga säkerhet. Han mötte vårt tvifvel och vår spefullhet med sin egendomliga, skarpa och gäckande blick samt slog slutligen bort altsammans i ett ironiskt: Ja, – hvad tusan angår det oss egentligen, – vi ha ju inte några pengar i Kumlinge bruk – och inte annorstans häller! Men han förblef hela den dagen besynnerligt fåordig och allvarsam, och hans blick var inåtvänd som en visionärs med ett sällsamt, fjärrskådande uttryck. På kvällen skulle vi ner och supera i brunnssalongen, men Marck tystnade med sitt skämt och tvärstannade, när han på verandan utanför brunnshuset varseblef Kumlinge disponenten, som med breda, öfvertygande åtbörder höll en utläggning om någonting för ett sällskap herrar. Vi försökte fåfängt få Marck med oss till vårt vanliga aftonbord. Han vände om med en anmärkning att han hällre spisade ensam för sig, än han höll till godo med ett grannskap sådant som det på verandan.
§ 30 Beklädnadsdirektionerna får inte utsträcka sina kostnader utöver vad de fått för underhållet och är absolut förbjudna att uppta lån. § 31 Räkenskap för såväl medel som persedlar skall senast 1 juli inlämnas till Krigs Kollegium och om generalmönstring inträffar, en månad därefter. § 32 Vi generalmönstringar har roteägarna rätt att delta och företa granskning. Anmärkningar ställs till generalmönster herren. § 33 Den kontanta redogörelsen upptar alla penningrörelser som varit under året. § 34 Där rotehållare eller soldater erlägga beklädnadsbidrag efter andra grunder än sjättedels avgiften skall uträkningar styrka beloppet. § 37 Till verifikationerna i persedel redogörelsen biläggs avskrivningarna. § 38 Skulle tillfälliga eller lokala omständigheter medföra betydliga hinder i iakttagande av denna instruktion, anmäler direktionen sådant hos Krigs Kollegium. Datum ut supra CARL JOHAN Kungörelse angående upphävandet av förbudet mot tröskslagors nyttjande av ek. Stockholm den 6 maj 1822 Förbudet i Kongl Förordningen av den 1 augusti 1805, att upprycka ekar med rot för att använda till tröskslagor, kommer att upphöra. Dock är det fortfarande förbjudet att rycka upp unga ekar med roten. Stockholm den 6 maj 1822 SALOMON LÖFVENSKIÖLD Kungörelse angående upphörande av nederlagsränta för salt. Stockholm den 22 maj 1822 Förklaring till Förordningen om Nederlag av den 5 maj 1813. Salt skall vara befriat från nederlagsränta. Stockholm den 22 maj 1822 C af KLINTBERG Universal angående verkställighet av utslag, varigenom Gäldenär blivit dömd till arbete i stället för bysättning. Stockholm den 3 juni 1822 I Skrivelse från 16 december 1820 förklaras att gäldenär som saknar tillgångar att betala sin skuld inte bör dömas till arbete. Exekutor bör istället sätta honom i bysättning. Den som redan är i arbete hos fordringsägaren, men vill lämna arbetet, bör tillåtas det med villkor att han träder i bysättningshäkte.
HufvudTiteln. 93 2.tr | S?. JTO Ct> — - <n a CO d w O il 00 7b w 3 p2 n> ' 5’ r 3 5’ cre 3 3’ 3’ P O 3 Oa p ■ CD ro v CO — CD _. • aq Cd rc CO N:o N:o N:0 Sid. Ridd. 0. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. N:0 8 Officersenkor, för innehållen aflö- ning åt deras numera aflidne män under krigsfångenskap, ersättning ät frenne . 15 — 4 1 171 b.20Okt. 1863 b. 20 Okt. 1863 b. 21 Okt. 1863 g. 20 Okt. 1863 151 21 Olands-än, om lån för vattenaftappning medelst rensning af , 1 Bd. 101 4 1 141 64 Se Stats bidrag till sjösänknin gar m. m. Olde, Konsul L. W., angående ersättning för kostnader i och för prof å sedelpapper, uppfunnet af — 6 1 58 — b. 29 Sept. b. 29 Sept. b. 30 Sept. b. 30 Sept Ombordläggning, om skärpning af stadgandena angående styrning af fartyg till undvikande af . Omleröning 0/ mätt, mål och vigter, se mått, mål och vigter. Omyndigs medel, angående vissa bestämmelser i afseende på deras fruktbargörande Bg. 204 7 1 32 — Se Ärfda balken. Opphoff, angående förhöjning af pensionen åt Regementsläkaren C. A A. 156 4 1 153 60 Se Nionde HufvudTiteln. Organistval, angående röstberäkning vid, se Kyrkolagnn. Orlofssedel, se Legostadga. Oscar, Hertig af Östergöthland, angående förhöjning af statsanslaget för 1 A. 127 4 1 38 1 Se Första HufvudTiteln.
Grefwe klörner, ^äolpb 6öran, instämde med Hans Lxcellence Herr Grefwe kumb. men Den 2 Mars57 men wille/ hwad ; xroLents Länen beträffade, gerna bifalla Friherre Liljenclaru^s Förssag. Friherre 8tsel von bl öistein. Aldenstund Riksens Högloft. Stander, jemte besörjandet af medel til Statens behof, äfwen aligger ar tilse det Rikets Jnnewanare genom de bessur som rågås, icke warda ril den lagliga ratt och säkerhet om sin egendom förnärmade, som i en wälbestäldt Stat är nödwändigt, at sorgfälligt förwara. Och Riksens Ständer genom desi Laurus, som egenceligen tilhörer dem, som äro innehafware af Lanteus sedlar, lätit göra sa stora utbetalningar, at anledning ar befara, det Loursen alt framgent ssal stiga; sa får jag hemställa, om til förekommande af den ssada och olägenhet, som genom et sadant ostadigt wärde pä pappersmynret, som underminerar all Lieclie och säkerhet, dst bessur kunde tagas at Uti ObliZAtioners eller ssuldsedlars betalande man och man emellan en lixer^ Louis kunde bestäm» mas, hwarefter betalningen kunde ffe, oansedt den pä Leursen more högre, och bestämma den antingen efter den dä gällande Lours, när Länet gjordes, eller ock efter den nu för närwarande stund är. Dä erfarenheten wisat, hwilka förlufter til sin egendom alla L^päalistLr hittils genom en ostridig Lours lidit, och huru oföriryld winning jordägare, som haft ssuld pä sin egendom derigenom haft, at de sätt betala densamma med er pappersmynt, som förlorat hälften af sit wärde, emot det detsamma ägde dä länet gjordes, alla Nroclucker deremot blifwit stegrade, sä tyckes en dylik omsorg wara högst af nöden, til almänna säkerhetens bibehållande i Venna - ;8 Den 2 Mars. na wäg.
Thronföljden skall vara rätt nedstigande och agnatisk , sådan som den finnes ^ bestämd i den af Sveriges Rikes Sländer beslutna och af Konungen antagna Successions-Ordning af den 26 September -1 8 1 o. Bland Thronföljare skall räknas äfven den ofödde , som straxt intager sitt behöriga ruin i arfföljd en , så snart han efter fadrens död födes lill veilden. När en -Prins med arfsrättighet till Norriges och Sveriges förenade Kronor födes, skall harts namn och födelsestund tillkännagifvas inför nästinstundande StorThing och i dess Protocoll antecknas, 3- §* Ar ingen arfs - berättigad Prins till, och Thronföljare val i bägge Rikena skall anställas, skola Stor-Thing i Norrige och allmän Riksdag i Sverige till samma dag utlysas. Konungen, eller, derest Thronföljare-Val under Thronledighet inträffar, bägge Rikenas lagligen varande interims-styrelse , skall inom åttonde dagen efter den dag, då Stor-Thing i Norrige blifvit lagligen öppnadt, och Riksdag i Sverige å RiksSalen öppnad, på samma dag å bägge ställen af - Den a o Juli. aflemna Propositionen om Thronfölj Jen. NorrsijStor - Thingsman , äfvensom Svensk Riksdags.- man, håfve rätt att föreslå Thronföljare. Vil;l någon af flem denna sin motions-rätt utöfva , skall han vara förhunden att densamma inom flen bestämda tid begagna. Norrige» Stor Thing pch Sveriges Rikes Ständer skola derefter hvarför sig bestämma Valdagen; men ej sednare än den 13 dagen efter den för Propositionens af» lemnande fastställda termin, skall ovilkorligen Thronföljare-valet förrättas. Dagen före den , sorn sålunda blifvit fastStäld till Noj-riges Stor-Things och Sveriges Rikes Ständers Thronföljare-val, skall så väl i Norriges StorThing, sorn af Sveriges.