Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström, Jacob, begärde votering. Hr Lagerhjelm: Som jag ej förnummit, att någon af R. o. Ad:s ledamöter för närvar, yrkat egentligen bifall till förslaget, men flere talare, som förut yttrat sig för bifall, nu synas hafva öfvergått på återremiss; så får jag vördsamt föreslå, att med en enda votering komma ifrån saken, 4;8 Den 3o Maj f. m. så nit den ena proposln blir för ålerremiss, och den andra för afslag. Hr Lefren, Joli. Pehr: Mig synes, att detta enskild man rörtde ärende ej borde fordra 2tne voteringar, således dubbel tidsutdrägt. Man har begärt ålerremiss, hufvudsakligen derföre, att formen för tillstyrkandet borde blifva sadan, att åt K. M öfverlots att bevilja denna eftergift, ifall K. M. så för godt funne. Mig synes att det vore billigt, att ålerremiss ägde rum, och jag skulle derföre önska, att de, som vilja yrka afslag, måtte vänta tills målet kommer åter, då de hafva tillfälle att söka genomdrifva sin mening. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposition: Den som anser, att contra-proposrn vid den blifvande voteringen öfver StalsUtskrs utlåt. N:o 98 skall blifva lill ålerremiss, voterar jn; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att contra-propostn skall blifva till afslag af samma utlåtande. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 77. Nej - 39. 1 anledn. häraf, upplästes till justering och godkändes följande voterts-proposition: Den som bifaller StatsUtsk:s utlåt. N:o 98, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ofvannämnda utlåtande. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 5o.
För öfrigt får jag, i anledn. af det utaf StatsUtsk. begagnade skäl för ifrågavar. afskrifning, vördsamt erinra, att jag tror R. St., såsom hela Svenska folkets representanter, ingalunda hvarken böra eller kunna anse utgifterna för Borås stads planläggning och tomtreglering m. ni. vara använda för allmänna föremål. Sedan den lika beqväma som hittills flitigt begagnade utvägen, att blott genom en anbefalld ökad sedelfabrication kunna tillfredsställa låneanspråken , numera, som jag vill hoppas, är för alltid stängd, så torde det, till undvikande af det i motsatt fall äfven härigenom uppkommande behofvet af förökade skattebidrag, Dcji 10 April. 267 hädanefter blifva för R. St. nödvändigt att, vid allmänna iånebiträdens beviljande, iakttaga större sparsamhet och, vid deras återfordrande, mindre eflergifvenhet. På grund af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag vördsamt örn Hr Gr. o. Landtnäs propos. å återremiss af StatsUtsk:s utlåt. Hr Gyllenhaal, Lars Herman: Jag medgifver gerna, att den eftergift, StatsUtsk. tillstyrkt, innefattar en beskattning på Rikets öfriga invånare; men jag är öfvertygad, att hvar och en, som varit vittne till de olyckor, som öfvergått staden Borås, hvar och en, som vet, huru alla stadens tillgångar vid sista branden medtogos, och som besinnar, huru vigtig Borås stad är för hela Skaraborgs län, såsom nästan den enda afsättningsort^ för spannmål, skall säkerligen medgifva, att staden verkligen förtjenar att af det allmänna bispringas. Pä sätt jag yttrat uti min reservation emot Utsk:s betänk, är jag likväl af den tanka, att hvad staten lill slika ändamål som detta förskjuter, bör till statscassan återgäldas; men jag anser lindring i vilkoren böra äga ruin. Jag förenar mig derföre med dem, som begära återremiss i det .afseende Hrr af Dalström och Sandelhjelm uppgifvit, på det ett förlängdt betalningsanstånd må lemnäs.
Posse: Jag får förnya min anhållan om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till antagande af BondeStrs förslag i 1 morn., och jag har ett skäl, hvarföre jag ej kan instämma i Hr Dalmans åsigt, det nemi., att om den af Hr Stuart föreslagna redactionen antages, hafva vi deruti en borgen, att redactionsförändringen af ifrågavar. § icke vid nästa riksdag skall blifva antagen. Hr von Hartmansdorff: Gr. Posse har begärt propos. till bifall å BondeSUs anmärkn. vid 1 morn.; men jag liar ej kunnat förnimma, hvaruti skillnaden emellan BondeSt:s och Constit.Utsk:s förslag i detta mom. består. I fall de, såsom jag tror, äro lika, skulle jag således förmoda, att denna del af redactionen bör läggas på bordet till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, och att fråga ej kan blifva om återremiss af hvad Ståndet utan ändring godkänner. Gr. Posse: Anmärkn. vid denna del af Constit.TJtsk:s betänk, är ganska obetydlig; men såsom jag förut nämnt, 44o Den aa December f. m. afserden rättelse af en mindre god mening. I Utsk:s förslag förekomma orden: samt att, hvilka, då de jemnföras med föregående period, ej finnas motsvara densamma. De hafva derföre blifvit utbytta mot orden: och åligger. Någon annan skillnad finnes ej. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade, i afseende på det nu föredragna i morn., såsom sin gemensamma lanka förklara Gr. Posses med BondeSt:s beslut öfverensstämmande anmärkt!., att t mom. borde erhålla följande lydelse: "R. St:s Bank förblifve under R. St:s '"egen vård och garanti, så att den må ostördt förvaltas af ”de fullmägtige, hvarje RiksSt. dertill förordnar, efter R. "St:s, i öfverensstämmelse med särskild bancolag och Rikets ”öfriga gällande lagar, gifna föreskrifter; och åligger R.
Lek ätgärclen; att enär klot ansags nöciigt att Lafva tolk kullmägtige för att stvra Lanken, clä clen vore i artininA, clet syntes Les^nnerligt, att man ville Lafva en«last atta Dltreciningsmän, clä clensamrna vore i fullkomlig villervalla; oeL att om klen principen antone?, att Lanea - Lt^relsen ej nu skall äläggas fullgöra sina kärLincielser, clet vore Lättre attt läts Ltänclerne Lafva lika mänga Dtreclnings-Älän oeL konungen enclast sex. ^f en annan Ledamot: att clä clet Leter "Lekmnes "clet att seclslns vägracle inlösen Lärrört ak orsak, som "icke genast kan rättas," sä skulle Lanken, om clen vägracle att inlösa en falsk seclel, Lvilket naturligtvis ej skulle kunna genast rättas, till följcl cleraf stängas; att väl clet Leter: "skulle ej inom sex mänacler efter "clet clerus» anmälan skett, Lanken, genom Laneo-kuII"mäztige elier L. 8t:r, vara äterställci till sin» kunctio"ner, välje cia L. 8t:r ätta;" men iozenstäclcs vm-e sagrit, att L. LUr skola sammankomma, ^f en annan Deöamot: att ilen i Lörjan af clenna §.
Är nyssämnde tid tilländalupen, vare den afgångne sedan ej ansvarig för annan Bankens skuld, än den, hvarföre han derförinnan blifvit lagsökt, med mindre Bank-Bolaget under liden kommit i concurs-tillstånd, i hvilket fall hans ansvarighet till borgenärerna skall än vidare fortfara lika med deras, som i Bolaget qvarstå. 2 6 Händer det att, utan Bolagets begifvande, antalet af delegare med solidariskt ansvar så minskas, att det ej uppgår till 5o, och kan ej Bolaget, inom ett år efter härom erhållen kunskap, med sig förena andra lika ansvarige delegare till det erforder - Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande IV.o 4- liga åntalet; pröfve Kongl. Majit, huruvida privilegium, vid sädant förhållande, må fortfara elier icke. a7 $. ^ Jcmf. 24 §. Förr än solidarisk Bank öppnas äfvensom sedermera inom >a Förslaget".hvarje års slut, skall uppgift på alla med solidariskt ansvar i Bolaget varande delegare till Rätten eller Domhafvanden aflemnas, för att varda uti inteckningsprotocollet intagen, och på sätt i 4 §■ sagdt är, kungjord. a8. $. Jemför a5 Solidarisk Bank må ej uti verksamhet träda förr, än del sLgct™ F°r egarne uti penningar eller sådane säkerheter, som i 19 §. beskrifvas, liliskjulit ett belopp, som motsvarar minst 25 proc. af hela teckningssumman, hvilket belopp, sedan alla dithörande handlingar blifvit af Konungens Befallningshafvande i Länet, gemensamt med Bolaget, till säkerheten pröfvade och af bägge godkände, skall sältas i säkert förvar, .till Bolagets disposition. När och till hvad belopp contanta insallser uti sådan Bank göras skall, ankomme på delegarne sjelfve att bestämma. 29 Jemför 27 Solidarisk Bank må ej utgifva tryckte eller graverade cre ^lage”a It>r”ditsedlar å mindre belopp än 3 R:dr Courant.
Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse. Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre. Kongl. Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silverstolpe, Wrem, Friherre Gyllengranaf, Faxe, Fåhreeus. Chelen för Finans-Departementet, Statsrådet Munthe, uppläste lill justering ett, i enlighet med Kongl, Maj:ts den 22 nästlidne Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl, Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta från hvart tionde till hvart trettionde skeppund af tillverkningen samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera deras hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-kol; och behagade Kongl. Maj:t berörde förslag, sådant det finnes delta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt förordna, alt nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Carl von Schantz. Bih. till R. St. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. 1 H:o lO. Ankom till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. 11 f. m. KONGL. MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande, emot vissa vilkor, af Rotehållarnes vid Råtsmanshållet i Bolms Län skgl dighet att förse sine Båtsmän med en månads uppfor dring sko st; gifven Stockholms Slott den 8 Oktober 1847.
Man har nemi. derstädes utgått från den synpunkten, att hvarje fond bör i proportion af sin storlek bidraga till tjenstemännens aflöning. För öfrigt förenar jag mig med de Hrr, som yrkat återremiss. Sedan öfvcrlåggningen förklarats afslutad, yttrade H. Exc. II. Gr. o. Landtm., att i afseende å den nu förevale punkten yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag, dels utaf Gr. af Ugglas, att den föreslagne löneförhöjningen mätte beviljas, dock utan att dervid bestämdes, ifrån hvilken kassa tillökningen skulle utgå, samt att denna sednare fråga borde till Utsk:t återremitteras, och dels slutligen af Gr. Lagerbjelke, att förslaget i dess helhet måtte återremitteras. Efter det Gr. af Ugglas begärt ordet och tillkännagifvit, att han afstode från sitt särskildta yrkande och förenade sig i den af Gr. Lagerbjelke gjorda begäran med återremiss af punkten i dess helhet, framställde H. Exc. propos. å bifall till Utsbts ifrågav:de förslag, dervid svarades många nej, blandade med ja; hvarefter propos. på återremiss af förslaget gjordes och, då svaren derå utföllo med många ja jemte åtskilliga nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering. Uplästes och godkändes följande voterings-propos.; »Den som bifaller Riddarh.Utskfls uti 2:dra punkten af Betänk. N:o 13 gjorda hemställan, röstar Ja; V. H. I Den 1 April. den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder nämnde hemställan, på grund af deremot gjorda anm.T, till Utsk:t återremitterad.» Vid voteringens slut befuunos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 12. Nej — 29. 3:dje punkten, angrde tillökning af Förste Riddarh.Kanslistens lön. Gr. Lagerbjelke:
Förändrad Administration till förbättrad Arfrets-methodj om jag kunde inse någon nytta af en slik Ordförändring, och om jag ej trodde, att vid de förändringar, sorn kunna komma i fråga, sjelfva Administrations-sättet äfvenledes kunde undergå förbättring. — Då jag till Ridderskapet och Adeln ingaf milt ifrågavarande Memorial, hade jag ej hört omtalas att en Comité redan var nedsatt för att undersöka och föreslå indragning af öfverflödiga Embeten och Tjenster, men sedan jag nu härom erhållit underrättelse, tror jag ej alt det är nö - Den 10 Januarii, 695 digt på förhand besluta om ett serskilt Utskott; hollst jag förmodar att samma Comité skall behörigen uppfylla det med densamma åsyftade ändamål, utan öfverlemnar frågan i hela sin vidd till StatsUtskottet, sorn är i tillfälle erhålla upplysningar, huru långt Comitéen avancerat med sittarbete, och med anledning deraf torde yttra sig i ämnet. Hvad åter angår de framställningar, sorn åsyftat tänkbarheten af Arméens förminskning, hafva de redan blifvit så kraftigt af Friherre Skjöldebrand vederlagdc, alt jag' ej behöfver vidlyftigt derom yttra mig; må det likväl i sammanhang dermed, tillåtas mig framställa der öfvertygélsen, alt man ej bör anse Europas nuvarande fredliga ställning hafva ernått den stadga, att Sverige ännu på flora år kan våga minska sin slående Armée, i den förmodan att kunna beräkna fortfarandet af sin Sjelfständighet på de öfriga Magternes interesse att bibehålla oss dervid. Yi hafva alla ännu i friskt minne, huru delta interesse åsidosattes vid Erfurt och kostade oss den Province, vi med smärta fått frånkännas. Må vi snarare bygga vår Sjelfständighet på bibehållandet af vår egen styrka, än på den förmodan, alt de öfriga Europeiska Magterne ej skulle tillåta vår svagare Granne utvidga sig på vårt område, om han del kunde.
Direktör vid nämnda fängelse under en tid af nära tolf år, ännu icke uppnått en ålder af 60 lefnadsår, Kongl. Maj:t likväl täcktes hos Rikets nu församlade Ständer föreslå honom till erhållande vid afskedstagandet af en årlig pension af 2,800 Riksdaler Riksmynt, motsvarande direktörslönen 2,000 Riksdaler, kommendantsarfvodet 500 Riksdaler samt det åt direktören för inseende öfver Stockholms stads kronohäkte å Långholmen anslagna arfvode 300 Riksdaler; till stöd för hvilken anhållan sökanden underdånigst anfört, att hans helsa numera vore så försvagad, att den tidpunkt snart kunde inträffa, då han funne sig urståndsatt att på ett fullt tillfredsställande sätt utöfva ofvanberörda befattningar, i hvilket afseende sökandenjemväl åberopat ett bifogadt, af läkaren vid fängelset afgifvet betyg, att särskilda skäl för bifall till ansökningen torde förete sig dels i den synnerligen ansträngande tjenstgöring, som, äfven under vanliga förhållanden, vore, vida mer än vid andra dylika tjenster, förenad med kommendantsoch direktörsbefattningen vid ofvannämnda fängelse, der icke allenast fångpersonalen vore särdeles stor och bestode af flera slags fångar, som måste underkastas olika behandlingssätt samt till ej ringa del utgjordes af Stockholms mest depraverade befolkning, utan ock granskapet med hufvudstaden i många hänseenden försvårade fångvården, dels ock isynnerhet med afseende å det skick, hvari fängelset vid sökandens tillträde af direktörstjensten befanns, och af de oaflåtliga omsorger och ansträngningar för införande och vidmagthållande af ordning, han, i anseende dertill, under en stor del af sin tjenstetid måst vara un - 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
SJlajtt, t fafitab af ferfilbt aitflag berför, funnit 0tg förantåten anmänba fäfitiitgöfpcfeit, font marit affebba för Söarpolmö fäfniitgömerf, men pmilfa fmtnat ber ©anfcns tidémibare umbäraö. SBanfeitö npa bpggnab å ©arlaborg t)ar btifmit futtänbab. ^i;si;33tiaber. @åfout merffädba npbpggnaber för arnteend bepof må, btaitb an Stya rönings Sentmät ocp i anlebttittg af be öfabe löne Regementes8 3^å bett tibrpntb, pmatuitber Bopttd Sänd regementet 0öbra ba SÄajtt framftättba öitffan, ännu mibare futtbe mebgifroaö; Ödj Ijar Äottgl. Sftajtt bermtb funnit för gobt t nåber tillåta, att benna t>a ' Scmtranbs 0ebatt roteringeit i Semtlanb fåtitnba träbt t toerfjlälligfjet, f)ar ”^atflflat^förefommit frågan om .jpäftjägareocb ^äftj[ägare SSeträffanbe oflötiingett för fornferttaö befäl, ett belö af bet gamla befälet förflpttanbe nå inbragningé Sättö betoäriitgömanffan, mill Äongl. 9ftaj:t ferffilb framftädning till Oiifetö ©tättber aflåta. £Rotctiufl8^ 3>et to i b febnafte 9iiföbag åt förre ruft extra rotcrin* 3 famntanfyang nteb orbittaric rotedttbelitingen i Senttlaitb, f>ar 8eutatib.cmU ertra roteringett ittottt n rofin fett jenttoäl fitdänbatö; od) l)ar Motigt.
Friska hallon stötas o c h sättas å sido i en temperatur af + 20° till + 25°, för att jäsa, omkring 3 dygn, eller tills gasutvecklingen upphört; då utprässas den jästa massan o c h den därvid erhållna saften uppkokas först o c h ställes därefter några dagar å sido samt afflai les sedan varsamt från bottensatsen o c h filtreras g e n o m löst, m e d vatten fuktadt papper. A f 10 delar af denna filtrerade o c h klara saft beredas m e d tillsats af 18 delar hvitt socker en sirap. Till de stötta bären kan m e d fördel tillsättas omkring 2 procent socker. Denna sirap kan brukas till t. ex. kinin, klorsyradt kali, chloral m. fl. medikamenter. Till sirap för medicinskt bruk b ö r man o m möjligt söka få rörsocker; man akte sig för blåhvitt socker. Denna hallonsirap b ö r förvaras på kallt ställe o c h får icke vara möglig eller jäst. Till 1 kilo rensade hallon tages lika vikt bästa socker samt ' / liter ( Då sockerlagen är skummad o c h rätt tjock, iläggas bären varsamt, få koka 10 à 15 minuter; vid hvarje uppkok afflyttas grytan, syltet skummas o c h skakas sen väl, på det att lagen väl må fylla bären, som annars blifva fula o c h grötiga. V i d inköp af hallon b ö r man se till, att de äro fullt friska, ej vissna eller vattiga, ej heller hårda o c h omogna samt ej innehålla maskar, s o m ofta bruka finnas i hallon. Sedan hallonen äro rensade o c h vägda, tages härtill lika vikt socker, som doppas i friskt vatten o c h sättes på elden att koka. Sockerlagen skummas väl, så att den blir alldeles klar. Hallonen läggas i ett djupt fat, o c h då sockerlagen är kall, slås den öfver bären, s o m få stå sålunda i 3 dygn, hvarefter de försiktigt hällas öfver ett durkslag af porslin att lagen må väl afrinna. Därefter kokas lagen, tills den blir så tjock, att den nästan trådar sig mellan fingrarna, då bären iläggas att sakta koka några minuter.
Antager man äfven värdet å de förra så lågt, sorn rimligen luter sig göra, blifver det, i Utskottets tanka, i allt fall olvifvelaktigt, att Kronan finge, i stället för inkomst, vidkännas en årlig förlust; och anser Utskottet den af Kronofogden och Häradsskrifvaren yttrade förmodan, det en blifvande arrendator för Kefvinge hemman och utjord skulle, utom 70 tunnors årligt arrende,för egen räkning inlösa byggruderne af den frånträdande arrendatorn, icke vara fotad på .sådu - StatsUtskottet* Utlåtande N;o-202. sådane förhållanden, att den 'skulle kunna antagas såsom* en tillförlitlig grund för beräkningens uppgörande. Elter öfvervägande af hvad i denna fråga fi> ena oell andra* sidan förekommit, Ivor Utskottet, enär beviljandet af ifrågavarande skattelösen sålunda, ej allenast skulle öka Statsverket» inkomst utöfver nuvarande arrendet, utan äfven befria Kronan från utgifvandet af en sannolikt betyda lig lösesumma för byggnaderne å Kefvinge, sig bära tillstyrka Rikets Ständer, att medgifva den af Herr Presidenten ro. m. Poppius slikte skattemanna rättighet till Kefvinge hemman och utjord, likväl, på de vilkor och med de föreskrifter, sora Kongl. KararaarColiegiuiu uppgifvit, och hvilka vid verkställigheten lära böra af Kongl,. Collegium komma att iakttagas. Ank. till Exp. Ulsk. den 12 Augusti.
Jag förmodar ej heller, alt Hr Gr. o. Landtm, baft för afsigt att vägra propos., ty det blir alltid för Ståndets egen räkning, om det såsom gemensamma tankar antager mot hvarandra stridande anmärkningar; men 0111 Hr Gr. o. Landtnäs mening varit en sådan vägran, måste äfven jag förklara, att jag ej kan instämma i en sådan åsigt, utan tror, att hvilken anmärkning som helst kan göras och att propos. derå bör framställas. i5 H. it 8 a -Den 17 Oclober f. m. Frih. Rantzou, Joh. Al b., reserverade sig emot den af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, sednast afgifna förklaring. Hr von Hartmansdorff: Om det förhölle sig så, som Frih. Ehrenborgh sednast sagt, att Ståndets ledamöter skulle kunna yrka hvilken propos. som helst, äfven då den står i strid mot ett föregående beslut, vore det lätt att upplösa hvilket beslut som helst; men ett sådant förfarande är ej af grundlagen medgifvet, och jag kan således ej finna annat, än att Hr Gr. o. Landtm, ganska riktigt förfarit genom vägran att göra propos. å Hr Cederschjölds förslag. Hr Cederschjöld: Jag har aldrig begärt någon propos. som står i strid med ett förut fnltadt beslut, och jag uppmanar den siste värde talaren att visa, om någon motsägelse med R. o. Ad:s beslut finnes uti mitt nu ifrågavar. förslag. Ståndet har beslutat, att Statsrådets ledamöter skola äga inträde i RiksSt:ns plena, när de så för godt finna, och jag har begärt, att RiksSt:n skulle kunna påfordra detta inträde, när de å sin sida så för godt finna. Är detta motsägelse, så bekänner jag mig sakna förmågan att inse motsatser. H.
Till det, som i denna uppsats är skämt, må dock ingen räkna den hyperboliska artighetsgärden åt Drottning Christina. För denna ovärdiga dotter af Sveriges störste Konung hyste Thorild, liksom Geijer, en särdeles ömhet. På talrika, nästan otaliga ställen i hans skrifter förekommer hon firad: om än ingenstädes med den öfverdrift som här, der det heter, ej blott att hon ”var stor nog att leende kasta bort en krona, för hvilken ståtliga leksak de störste karlar i verlden gjort så många tusende blodiga dårskaper”; ej blott, att hon, ”i det hon har skrifvit, visar ett så äkta stort förstånd, att man icke har sett ett större”; utan derjemte, att hon ”förstod med en vink samla omkring sin person alla verldens då lysande snillen, hvilket i alla tider ingen kunglig karl haft vett att göra”. Mera träffande, och i hennes egen stil, berömmes den genialiska yrhättan i afhandlingen ”Rätt eller alla Samhällens eviga Lag”, då der säges: ”den sublima Christina må man prisa, som så högt förstod det proportionerade till sällhet, att hon hellre ville skratta och sjunga i Rom, än gäspa på en thron”. Skada blott, att hon äfven i Rom snart började gäspa, och längta tillbaka efter den med ”ståtlig lek” öfvergifna thronen. Troligtvis ”om det Allmänna Förståndets Frihet”. ”Om Upplysningens Princip”. Hylanders? Kakistokrat – bokstaflig motsats till Aristokrat – betyder hos Thorild en, hos hvilken det aristokratiska tänkesättet stigit till högsta öfvermått: en aristokrat, som i sina grundsatser, eller fördomar, är rentaf och ohjelpligen förstockad. Till ett tempel åt ”Förnuftets” religion invigdes Kyrkan Notre Dame den 10 November 1793; – huru? är verldsberyktadt. Här menas dels Girondisterne (eller Brissot och hans vänner), dels Orleans-Egalité och hans närmaste anhängare. Rigtigt profeteradt!
Utskottens Beredning röjer vidare en oursägtelig okunnighet, då den sammanblandar Rustoch Rotehållares olika förhållanden, och, i grund af beslut 1812, anser Rusthållare äfven nu böra vara till passevolance förfallne lika med Rotehållare, då likväl för Rusthållare icke någon passevolance blifvit vid något Riksmöte föreskrifven, och till bevisning hvaraf jag endast behöfver åberopa min egen erfarenhet såsom Rusthållare vid de kostsamma LifRegementets Husarer, i afseende på hvilka någon passevolance hvarken 1812 eller sedermera blifvit stäld i fråga vid något Riksmöte; och har jag aldrig i någon passevolance ingått, utan alltid, äfven detta år, uppfylt de i contracten föreskrifne förbindelser till husarers och hästars underhåll. Desse contracter kunna väl brytas af mngten, men icke af rättvisan; förmodande jag , att ingrepp i Rusthållares enskilte rättigheter icke må ställas i fråga, utan, som hittills, få bero på enski Ue öfv eren sk om me Iser, Kronan och Rusthållare emellan, i afseende på karlars och >4 Den 26 O c t o b e r f. na. hästars underhåll under möten m. m. Hvad åter angår, passevolancen för det indeldta Infanteriet, så har Utskottens Beredning, äfven på sanningens bekostnad, framslält skäl för sitt beslut, att rotehållare skulle passevolance-afgift åläggas, då den förklarar, att rotehållare nu mera ingått i åtagande, att, utan särskild ersättning af soldaten, bekosta malsäck och drickspengar vid möten m. m. Alt detta är Öfverensstämmande med sanning, bestrider jag, af erfarenhet, såsom rotehållare vid trenne Regementer, och om jag hvarken fordrat, eller ärnat fordra någon ersättning af soldaten, bar det skett af fri vilja, icke efter något åtagande, eller eftergifvande af rättighet.