Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang ined nämnda förslag har Utskottet förehaft en af Johannes Andersson från Elfsborgs län väckt motion (N:o 132), deruti han hemställt, att då ordföranderne i kommunalstyrelserna fått å sig öfverflyttad en del af de göromål, som förr ålegat presterskapet, bemälde ordförande jemväl borde tillerkännas samma förmåner med afseende å fribrefsrätt till Konungens Befallningshafvande, som presterskapet eger jemlikt Kongl. Brefvet den 16 Juni 1813 och Kongl. Cirkuläret den 27 September 1834, och att således sist åberopade författning måtte i förenämnda syftning ändras. Men som en ökad börda härigenom skulle uppkomma för deni, som äro skyldiga till att utgöra kronobrefbäring, samt det synes Utskottet lämpligast, att, der postkommunikation icke finnes, kommunerna sjelfva bereda sig utväg till befordrande af skrifvelse!- rörande deras angelägenheter, tillstyrker Utskottet, att Johannes Anderssons berörda förslag må lemnäs utan afseende. Stockholm den 19 December 1865. Reservationer: af Anders Medin från Kronobergs, Anders Jonsson från Wermlands, Anders Pehrsson från Malmöhus och Olof Nilsson från Westerbottens län. X:o 22. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Dec. 1865, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion angående förändrade föreskrifter i afseende å laxfisket i deri s. k. Pukaviksfjorden i Blekinge län. Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt samt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion (N:o 54) har Andreas Eskilsson från Blekinge län, med hvilken Peter Andersson från samma län sig förenat, gjort framställning derom, att Rikets Ständer matte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t hemställa, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder »förklara, att hittills gällande förbud för idkande af laxfiske i den så Allm.
Böter tele utgå förr, ätt åvoiutugeuo böefallniugö Bot ocf förluft af mibarc talan, å ort, font utfätteö, be Brtftaubc itppgtftcruc aflemna. lltcBltfma be ättborf, att Bod ftenungenö 23efadningdfiafmaiibc, i affccitbc pä Bötente, ccfi marbo SDJantalö 2:o 01'attffrifmarc flad om be pcrfoner, font af Bottom Böra antecknad, ber jemte föla ada nöbtga upplpdittngar, för Bmiilad fälrare ocf) flpnbfammare tnebbelanbe 0tabdftfcalcr i 0täbcrne, £ättdntän, fyjcrbtngdtitäit ocB 0e.rmän eder Dtotemäftare, be tmänue fiftnämnbc mib lifa attfmar, font i 45 §. angåettbe ute Såotfigö ent flattflrtfntngö-ort, för Bliftoc bett ff’ att fe i> l b t g c ttttber tiben mantaföflriftocn ber, Bioatcft Batt forcgåcitbc året marit t mantal ttppförb. 2:c (SmBetös cd) Sfcnftciitåu ftattflriftuas celi tarcraö för fine egne pcrfoner od) lotter, ber be Baftua tjenft. 5:o Slåtter Sorgår c flad för flit perfott mantals^ od) flattflrtfioaö t bett Stab, ber Batt är Sorg are, od) jctntuäl ber tarcraö till Scloillnittg för ben Bor 5:o ©årbfartBattblanbe mantalsflriftocö od) tarcraö, Båbe för fin perfott od) gårbfartBattbelö Silla uppgifter, flriftltga eller muntliga, fiola i Stantalölängbcu noga titta SBtb fec
Regementsskrifvare-ljenster, om indragning af Regement ali rist I lika re, se II ii sl la k a re. Regeringsformen, om de med antagandet af ny Riksdaes-ordning sammanhängande ändringar i » angående ändring i lil §, för att bringa densamma till öf' verenssliimmel»e med stradf lagsförslaeet Register öfoer motioner, se Motioner. Registratur, Riks-, om anslag för utskrifning af Religionsfrihet, om utarbetande af lagar, lullt öfverensstämmande med grundlagarnas stadgande!) angående religiösa förhållanden 1 anledning af återremisser Se vidare Kyrkolagen. Religionsmäl, angående ålal mot prester i s. k., se Prester. Religiösa sammankomster, angående närmare kontroll öfver dem, som föranstalta, se Lekmannaverksamheten. Rella Tall pä Öland, om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslolterå torra kronoparken Remedium i Rikets mynt, 0111 ändring i, se Mynt. Remonteringsfond, se Smålands husarregemente. 2- 7-, ~ O Oq CO ~ 2T ^ N:o 61 >-n 77* y&t m s Adelil. Se b. 18 Mars b. 28 Sept. Se b. 22 Juli Preste* Borpare Ståndet. Ståndet. Fjerde Hufvud - b. 20 Mars!b. 18 Mars b. 29 Sept. Åttonde b. 15 Juli b. 29 Sept. Hufvud - å. 18 Ju'i »..i. j ^ »iiii o. JO till I a. a. 17 Aug. a. a. 19 Aug. a. a. 19 Aug. Bonde Ståndet. esra — N;0 Titeln. b. 18 Mars b. 26 Sept. Rektor vid fullständigt elementarläroverk, om upphörande af förhud lör, alt innehafva pre* bemle-pastorat » angående arfvode för skrifbiträde åt Rchtorerne vid Stockholms femklassiga elemcntar-läroverk, an - gående,löneförhöjning lör.
Oc toler f. m. linien möjligen kunde inbringa, inkomsten af den färdigblifvande Östgötha Canal-linien äfven må af Bolaget tillgodonjutas och begagnas. Uti hvilka tvänne omständigheter de - öfrige RiksStånden skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Ut supra. Herr Dalman, Lars Jolian, anförde •krifteligen : (Se Bilagan N:o I.) Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottels den 6 dennes afgifne, samt den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Lieutenanten O. M. von Fieandts underdåniga ansökning om ersättning för liden förlust å dess Boställe Fullstad. I anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1822 afgifne Berättelse rörande förvaltningen af de till Strömrensningar anslagne medel. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens den 6 dennes under Nio 522 afgifne) samt den 11 derpåföljde eftermiddagen på Den 17 October /. /«, 5 bordet lagde utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af förekommen fråga om låne-biträde af allmänna medel för Trollhätte CanalVerfc m. m.; fann Ridderskapet och Adeln att, enär senare alternativet uti sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlir.garne. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 20 sistlidne September under N:o 51 1 afgifne, samt den 7 dennes på bordet lagde utlåtande, i anledning af Kongl. MajU Nådiga Proposition, rörande KronoSkogarne, samt öfver åtskilliga dermed gemenskap ägande motioner. Grefve von Rojen, Robert, anförde skrift teligen: (Se Bilagan N:o a). Herr Danckwardt, Magnus Georg:
St:s Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, aflemnat en Bolagets förbindelse, att, emot erhållande af detta bidrag, uti den af R. St. stadgade ordning, och tillgodonjutande af de öfriga af R. St. förunnade förmoner, Bolaget, å dess sida, Exp.-Ulsk. Förslag till und. Skrifv. IV-o J/a. 27 med all noggrannhet skall uppfylla de vilkor, hvarunder R. St. samma bidrag beviljat; dertill jemväl bör tilläggas Bolagets medgifvande, utan dess vidare hörande, af den ofvan förbehållna intecknings-säkerheten; b) att, sedan denna Bolagets förbindelse blifvit af Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret pröfvad och godkänd, bidraget, efter den af Canal-Directionen nu meddelade uppgift om årliga beliofvet för Canal-arbetets oafbrutna bästa gång, må från Riksgälds-Contoiret utlemnas, enligt följande fördelning, nemligen: Summa R:dr 745,334* c) att Canal-Directionen skall ega, att, uppå hvarje års anslag, hösten nästföregående år, förskottsvis uttaga en femtedel till förberedande arbets-åtgärder; d) att genast, vid hvarje års början, den andra femtedelen af års-anslaget skall Canal-Directionen tillhandahållas; Exp.-Utsk. Förslag till und.
Banco, för 1 Sk© Tackjern 144 sk., för 1 Tunna hvete, bönor, ärter, vicker, linfrö och boll vete 29 I sk., för 1 Tunna råg 25 4 sk., för 1 d:o korn 214 sk., för 1 d:o blandsäd 17 sk., 1 d:o hafre 12f sk., 1 d:o gryn 384 sk., en famn ved 1 R:dr 3 sk., 1 tolft bräder från 214 sktili 1 R:dr 20 sk. o. s. v. När man dertill lade frakten, blefve sammanräknade kostnaden nog betydlig att förekomma mycket begagnande af Canalfarten, som eljest skulle egt rum, samt således dels att hindra producenten att välja den afsättning, som eljest skulle varit mest fördelagtig, dels — serdeles för de gröfre varorne (såsom kalksten, sandsten o. s. v.) — att hindra all afsättning. Deremot skulle en nedsättning af afgiften å stångjern till 8 sk. per Sk© (utgörande en minskning af mer än 32 sk. Banco) eller till mindre än vid Trollhättan, bereda tillfälle för den betydliga jernproductionen i Wermland att, med föga större kostnad än i Götheborg, kunna söka sin afsättning i Stockholm och således vinna den stora fördelen att icke vara inskränkt till en enda afsättningsort och dess priser. Om afgiften å tackjern nedsattes till 3 sk., så skulle detta utgöra en lindring af nära 12 sk. B:co per Sk©, under närvarande tackjernspris en icke obetydlig besparing. Om afgiften å hvete nedsattes t. ex. till 11 sk., ä råg till 8 sk., å korn till 6 sk. och å hafra och blandsäd till 4- sk. för tunnan, så skulle denna nedsättning, utgörande för råg 17 4 sk. Btco, för korn 15 4 sk. o. s. v., i icke obetydlig grad för Wester-och Östergöthlands slätter vidga afsättningstillfällena.
Sedan ett par blad voro lästa, afbröt Herr Hugo: rätt bra, rätt bra, jag känner igen vår vän Richard: allt är så lifligt, så friskt, så nätt berättadt: det är i sanning en rigtig ”tafla ur lifvet.” Genialiskt! Genialiskt! Genialiskt! upprepade Herr Flabbe. Men för knäfveln, herre! Har ni då inte mer än ett läte? – Ni sliter ut det ordet, ni använder det i tal och skrift på ett sätt, att ingen på tjuge år mer kan bruka det. – Men låt oss höra vidare! Efter en stund inföll åter Herr Hugo: Bravo! Jag tycker om Sergeanten. Det är en rask och hurtig karl. Jag skulle rigtigt önska honom till min inspektor. Det skadade intet, Herr Flabbe, om ni ville ställa honom till ert mönster. Men ni skulle just inte derföre behöfva slunga ikring er så mång ”skock millioner granater”, så många ”vet hut,” så många ”lymlar och rackare”. I sjelfva Grimstahamns Nybygge, anmärkte Rudolfina, förekomma sådana blockeder oftare, än jag just tycker nödvändigt vara. Ordet ”rackare” är dessutom ett rigtigt favoritord hos Furumo. Allt detta, svarade fadren, hör till hans begrepp om Svenskheten, och visst är att vårt språk är förundransvärdt rikt på sådana talesätt. Skulle nu Richard ha rätt deruti, så börjar nationaliteten att med stora steg gå under; ty till och med vid militären lär man gjort den upptäckten, att sakerna gå lika bra utan både svordomar och prygel. – Hvad nu Sara Widebeck angår, så har jag ingenting mot henne heller. Till grundlynnet är hon mycket lik Brita i Skällnora Qvarn ... Jag har också i min recension anmärkt denna likhet, inföll Herr Flabbe. Men vår Sara är artistiskt vida bättre utförd. Det är ett Furumoiskt svenskt qvinno-ideal: det är ett förståndigt, klokt, bastant fruntimmer; för öfrigt en äkta prosaisk, karlavulen och köttig person, kanske ändå mer lik en Holländska än en Svenska. Hon påminner mig om åtskilliga bilder, som jag i min ungdom sett på nederländska målningar.
Chef funnit det sålunda föreslagna förbehållet vara lämpligt och utan skada för mötésplatsen kunna ega rum, i underdånighet tillstyrkt, att det sökta jordbytet måtte, på det sätt Ofver-Jägmästaren derom hemställt, varda bifallet. Efter hvad sålunda förekommit, samt enär den utvidgning af Andra LifGrenadier-Regementets lägerplats, som här ifrågakommit, hufvudsakligen afsåge att der kunna vidtaga åtskilliga helsovården inom Regementet under dess årliga vapenöfningar befrämjande anordningar, har Kongl. Maj:t täckts i nåder föreslå Rikets Ständer, att till det ifrågaställa jordbytet, uppå det af Öfver-Jdgmästaren i länet föreslagna vilkor, samtycka; och då den genom jordhytet åsyftade fördel kan, enligt hvad utredt blifvit, vinnas utan någon förlust för staten, anser Utskottet sig ega fullt skäl att tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majit i berörde hänseende föreslagit. Ank. till Exp.-Utsk. d. A Aug. A8SA, kl. 1 e. m. Utlåtande, t anledning af väckt motion om tillägg i de angående markegångs-sältningen antagne bestämmelser. (I. A.) Uti en inom Högvördiga Preste-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Herr Prosten P. C. Arosenius andragit, hurusom, sedan den ömsesidiga uppsägningsrätten för räntegifvare och räntetagare bl i I vi t borttagen, behof inträdt af närmare bestämmelser, angående markegångs-sättningen till beredande af största möjliga öfverensstämmelse emellan markegångsprisen och de uti markegångstaxan upptagne persedlars gångbara värde. Rikets Ständer hade ock vid 1850 och 1851 årens riksdag för deras del beslutat det korrektiv härutinnan, som förmenades vara att finna i en förändrad sammansättning af de Nämnder, hvilka egde att priskuranterne upprätta.
Liberalité i Tulloch Handelsprinciper är lör öfrigt ej allenast ett oemotståndelfgt kraf af tidens anda och dess billiga fordringar, utan äfven i nuvarande fonjuncturer för Den 21 Martti. 861 Sverige specielt ett högst vigtpåliggande behof, som af ingen oegensidig sakkunnig Fäderneslandets vän kan bestridas; man må gifva motsatta åsigter, (den låga egennyttans, samt Skrå- och ‘Monopolieandans producter) hvilka bländande färjor sorn hälst. Ibland prohibitiva påb^d som nyligen i närgränsande Stater blifvit stadgade emot Svenska exportproducter, är förnämligast det emot kalken (hvarå’äfven Tullen i år blifvit mot all rimlighet fördubblad) för Gottland högst menligt och således äfven för Statsverket mindre förmonligt. Önskeligt vore, att Riksrepresentationen hos Kongl. Majit i underdånighet anhöll Om ändrings vinnande deruti medelst ministeriell åtgärd, så vida icke andra politiska skäl (för mig okände,) lägga hinder i vägen. Gottlands andra hufvudsakliga exportproduct består uti allehanda träd-effecter hvilka aldrig förut saknat önskad afsättning emot skäligt pris i Tyska, äfvensom till en del i Preussiska ochsDanska orter. De sistförflutne 2:öe årens erfarenhet har deremot varit högst bedröflig för Gottländske Handlande och Skeppsredare, hvilka sett sig nödgade för ett ovanligt lågt pris att på en längre tids credit, och ganska ofta till okände köpare, föryttra sin vara, och ändå, i brist på tillräckelig afyttring, i förtid aftackla sinat Fartyg. jsjär härtill kommer coursförhållanden, den ofta nog höga Tullafgiften och Handelstvånget, blir att befara det åtminstone Gottlands handel genom ett oupphörligt aftynande skall gå med jättesteg sin underh 8Ö2 Deri 2 i Mar t ii. gång till möte* om icke liberalare principef ofördröjligen föreskrifvas.
Riksdagsfullmägtige Johannes Andersson från Upsala Län, Hant Hansson från Götheborgsoch Bohus Län samt Daniel Danielsson frå* Örebro Län. STOCKHOLM, i834; hos J. A. Wali.dc*. Siats-Vtskotlets Utlåtande N.o ti8. I N:o 118. Ankom till Exp.-Utsk. den 22 Maji kl. 7 e. m. Berättelse till Rikets Ständer, om den af Utskottet förrättade granskning af Riksgälds-Contoret, f. d. General-AssistanceContoret och Götha Canal Bolags samt Malmö f. d. Discont-Inrättningar. (RG:s A.) Då Stals-Ulskollet nu mera hunnit fullborda den, enligt 3o §. i Riksdags-Ordningen, Utskottet åliggande granskning af ofvanberörde Verk ecb Inrättningar, går Utskottet att om befunne förhållandet Berättelse och Utlåtande härmedelst till Rikets Ständer afgifva. Sedan, utaf de år i832 församlade Revisorers lill Rikets Ständer afgifne Berättelse, inhemlats, alt alla, så viii hos Fullmägtige, sorn hos Commissarierne i Riksgälds-Contoret samt Granskning af Öfver-Commissariatet vid f. d. General-Assistance-Contoret Berättelser, förde Prolocoll, blifvit af förbemäldej i83a års Revisorer granskade, till och med för 3:<ljo qvartalet af sistberörde år, så liar Utskottet genomläst alla dylika derefter, inom 1833 års slut, hällne Protocoll; äfvensom de ifrån Fullmägtige och vederbörande till innevarande Riksdag afgifne Berättelser. irsla Afdelningen. Angående Riksgälds-Contoret.
För min del får jag yttra, att jag icke uti det Reglemente och de Föreskrit', ter, som Directionei ne bordt följa , funnit någon Punct, som berättigat dem att till Canalarbetet använda Penningar, hvilka insatte i Disconten bordt derifrån i Discontväg utlånas. Directionerne hafva härigenom , om icke be-l redt, åtminstone påskyndat Discontens upplösning Då jag icke kan gilla Directionernes förhållande i detta fall, delar jag likväl icke det hårda omdöme, som öfver deras åtgärd blifvit i dag yttradt, helis! det icke kan nekas, att CanalDirectionen i dess åliggande, att låta verkställa Canal-arbetet efter uppttjord plan, har en skenbar ursägt, åtminstone för det, som af Directionen sedan 1815 blifvit upplånadt. Jag medgifver gerna, att de säkra Fordringar, som ArbetsCassan uppgifves äga, och de Effecter vid Canalen, hvilka når som hel 1st kunna i penningar förvandlas, äfvensom en del Fastigheter, kunde såsom tillgång för Discontens Fordrings-ägare nyttjas; men deremot lärer icke kunna rimligen motsägas, att den del af ifrågavarande i,iogogo R:dr, som uti sjelfva CanalArbctet blifvit nedlagd, icke utgör en tillgång användbar i Liqvide med Discontens Borgenärer. Jag får dessutom erinra, att Discontens tillgångar och skulder rätteligen böra mätas efter det förhållande, som nu är, och att ibland nu varande tillgångar således icke kun. oa räknas de 4S>7>i22 R.dr, hvilka i den bifoa X o6 Den 17 Martil, e. m, gade Calculen Lit. A. äro upptagne såsom Rån; tor upplöpande på de Fordringar, hvilka innom 5 år skola inflyta; aft sa tramt man nu genast vilie uppgöra' Liqvide med Disconternes Borgenä r er och lemna dem hela deras fordran, elier ock i 5 år gifva dem lull
3 Carlberg måtte erhålla en förändrad organisation, så att undervisning derstädes icke må bibringas i andra ämnen, än som meddelas i de enskilda Militär-skolorna, hvilka flerstädes inom landet kommit till stånd, och att nuvarande andra och tredje klasserna å Carlberg må försvinna, hvaremot fjerde och femte klasserna borde utgöra en tillämpningsskola med särskilda afdelningar för olika vapen och i förhållande härtill utsträckas. Frågan om indragning eller förändrad organisation af Krigs-akademien på Carlberg har förut flera gånger så väl hos Kongl. Maj:t, som hos Rikets Ständer förevarit; och anser Utskottet sig i sådant afseende böra meddela: att Rikets Ständer uti skrifvelse den 19 December 1840 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om sådane åtgärders vidtagande, alt Krigs-akademien från ett militäriskt gymnasium med contubernium kunde successivt utbildas till och blifva en tillämpningsskola för arméens befäl af alla vapen, hvarigenom behofvet af särskilda privata inrättningar för nyssnämnde ändamål kunde försvinna; att Kongl. Maj:t vid underdånig föredragning af delta ärende den 25 Januari 1841 i nåder förklarat “att Krigs-akademien skulle förblifva i sitt dåvarande “skick intilldess en allmän reglering af Rikets uppfostringsoch undervisnings-anstalter “kunde ske;” att, sedan genom Nådigt cirkulär till samtlige Consistorierne i Riket den 6 Juli 1849 blifvit förordnad! angående reglering af Elementarläroverken, Kongl. Maj:t den 18 Januari 1850 i nåder vidtagit åtskilliga förändringar i Krigs-akademiens organisation, hvarefter densamma, som förut innefattat fem klasser, numera utgöres af
St. mätte hos K. M. i underd. anhålla, att, då erfarenheten ådagalagt nödvändigheten deraf, alt markegångssättningen framflyttas till sådan tid, då prisen hunnit blifva mera bestämda och stadgade, än vid den tid, då samma förrättning för närvar, äger rum, K. M., sedan vederbör, blifvit hörde för utredande om och i hvad mån hinder för berörde förrättnings framflyttande må kunna möta, täcktes nådigt förslag i ämnet till R. St. framställa/’ Den siste talaren har förgätit, att denna framställning icke kan verkställas, utan rubbning i enskild rätt, förrän räntorna äro Kronan förbehållna, och att Ulsk:s förslag redan förfallit: ty uppsägning af räntor skall ske före Thomae-dag, men kan icke verkställas vid denna lid om markegångssättningen skulle ske i Januari eller Februari. Af sådan anledn. är det yrkande, jag förra gången gjorde örn afslag å denna punkt, ganska riktigt, och jag vidhåller det nu. Jag åberopade då endast hvad Utsk. föreslagit i 2:dra mom. af 4:de punkten uti utlåt. Nio 170, som innehåller syftningen dit Utsk. velat komma, nemi. alt få de särskildta Ståndens deputerade sammansatta, utan att hafva räntetagare med vid pi isens bestämmande. Delta står i sammanhang med afsigten att kunna nedsätta markegångspriset till hvad belopp man behagar och derigenom göra sig fri från räntorna. Denna skrifvelse är alldeles onyttig och länder till intet ändamål, hvarföre jag begär afslag å denna punkt. 134 D e n 7 November f. m. Hr Lefren: Den utredning i ämnet, som begäres af K. M., bör ju förmodas kunna omfatta liela ämnet oell således äfven i beräkning tagas, huruvida förändring uti uppsägningstiden kan äga rum. Jag inser icke hvarföre man skall hindra ämnets utredning , isynnerhet som det lugnar dem, hvilka tro att man vill hindia alla reformer, derföre alt man icke hufvudstupa vill gä in på dem, som föreslås. Jag tillstyrker bifall till denna punkt. Hr von Rosen, Georg:
Genast bad jag kiällans snälle medicus, Archiater Hallman, af hwilkens assistance jag sjelf i wintras af helt annan ordsak profiterat, at föreställa mig. Och mon cher tänke sig min öfwerraskning, när jag hörde, at min domino från masqueraden war den rika sidenfabriquerskan Wolframs dåtter Anne-Charlotte, förlåfwad med et original til präst wid namn Hesselius, rik som Croesus, men sniken som en kornjude och gammal som Methusalem. Jag gjorde en djup reverence, tålkade min förtrållning öfwer at på nyt rencontrera min dame från masqueraden och wågade til sist bjuda en tass café eller et glas persico. Men fru Wolfram – peste de la vieille guénon – gaf en icke synnerligen höfsad refus. Det var omöjligt at ens persuadera hänne at taga några moments hwila och i en bosquet niuta af den täcka naturen. Hon wände mig ryggen, och när jag talade om at giöra visite, swarade hon, at hr Stenfelt icke skulle finna något plaisir i deras tarfweliga hem. Men Anne-Charlotte minauderade och log helt tendrement emot mig. Hon liknade gudinnan Flora, klädd som hon war i småblommig nättelduk med en the-ros à la naissance de la gorge, och hon syntes icke obenäget uptaga den attention, mon chers ödmjuke serviteur visade hänne. I samma nu updrog jag i hufwudet min fältplan och hemkommen sände jag genast min lakej, den skälmen Claes, med en liten present til min lilla sköna – dessa små borgartöser kan man altid tournera hufwut på med några modes de Paris. Och härom dagen, när min förfarne Claes utspionerat, at den gamla draken eloignerat sig för at i sqwallertimman hos en nabofru tilfredsställa en lofwärd curiositet, infant jag mig och lyckades få en tête à tête med ma belle Anne-Charlotte.
Ehuru, äfven under perioden 1856—1860, antalet döde med 922 öfverstiga* antalet af dem, som blifvit födde — hvilket, med afseende derå att innevånarnes antal icke desto mindre årligen stigit, gifver föreställning om talrikheten af inflyttningarne hit från andra orter — företer likväl den här meddelade tabellen det för hufvudstadens befolknings-statistik alldeles ovanliga förhållande, att antalet födde åren 1859 och 1860 varit högre, än antalet döde. Utan tvifvel hafva flere omständigheter härtill samverkat. Bland dem torde böra nämnas en på senare tider stegrad håg och omtanka för sanitära förbättringars införande och som yttrat sig genom tillkomst af sundare bostäder, rymligare skollokaler för ungdomen m. m., äfvensom att epidemiska sjukdomar af svårare beskaffenhet icke under denna tid inträffat, ty ehuru kolerasjukdomen visserligen uppträdde såsom epidemi åren 1856, 1857, 1858 och 1859, visade den likväl, såsom tab. Litt. A ådagalägger, betydligt mildare lynne, än förut. Beträffande folkets lynne, bildning, sedlighet, konstoch näringsflit samt välmåga, yttrade Öfver-StåthållareEmbetet i senaste femårsberättelse det allmänna omdöme, att, ehuru under de år, samma berättelse omfattade, någon genomgripande förändring i afseende på folkets sedlighet icke vore att anmärka, det dock tillhörde Öfver-Ståthållare-Embetet att såsom en glädjande företeelse tillkännagifva, hurusom under de senare åren den osedlighet, sorn gåfve sig tillkänna genom gröfre lagbrott, bestämdt varit i aftagande och att säkerhetstillståndet förbättrats, så att hufvudstaden kunde i berörda afseende tryggt uthärda jemförelse med andra större städer; vidare att befintlige skolor besöktes talrikt och att hos ungdomen af alla folkklasser en stigande håg förmärktes att förvärfva kunskaper och bättre insigter i de yrken, de omfattat, hvarom, bland Tab. Litt. A. Födde och Döde. Födde. Döde. Flere döde än födde. Flere födde än döde.