Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R;dr årligen besparas till en fond, om hvilken vid nästa Rikdag beslut kunde fattas, antingen man då ville använda den för en högre Åkerbruks-läroanstalt på Ulltuna eller till utvidgning af den IJegebergska, emedan ovilkorligen behofvet af sådana anstalter med hvarje år okas, och att Ulltuna Kungsgård, såsom belägen nära invid Upsala, synes vara för ändamålet serdeles passande". Af Herr Biskop Hedrén: ''Att blott en enda Undervisningsanstalt, vöre den ock bragt till högsta fullkomlighet, skulle för jordbruksvetenskapen vara tillräcklig i ett land af så stor och skiljagtig jordvidd, som Sverige, lärer väl Stats Utskottets Utlåtande, N:o 61. 21 icke med framgång påslås. Äfven som Normal-Institutets, dess ändamålsenlighet i öfrigt medgifven, måste likväl Degeberg kunna både tåla och behöfva en medarbetare. Landets jordbrukande söner behöfva det säkerligen lika väl i öster, som i vester. Belägenheten af Ulltuna synes i alla afseenden åtminstone fullt jemförlig med Degeberg. Det förra ligger i medelpunkten af Rikets östra del, är i afseende på de nu mera lättade communicationer för hela landet tillgängligt, är för set It med tillräckligt jordutrymme och bördig grund samt dertill i granskapet af Rikets första Universitet. Oväntadt nog har man hört denna näi belägenhet anföras såsom skäl mot en jordbruks-skolas anläggande vid Ulltuna.
Sfr lemna bifall till de båda nu föreslagne förändringarne uti LåneReglementet för ManufacturDiscontFonden, torde underd. framställning till vinnande af K. M:ts Säd. bifall i dessa afseendeu böra göras. Utlåtande öfver Friherre von Saltzas, E. F.» Memorial om lånerättighet i ManufacturDiscontFonden> för idkare af Tvåloch Såplillverkning. Högl. R. o. A. bär tilt StatsUtskottets utlåtande remitterat ett af Frih. E. F. vob Saltza ingifvet Memorial, deruti Friherren yrkat, att då alltsedan år 1788 Regering och Ständer skola tid efter annan uppmuntrat anläggning af Tvåloch Såp-sjnderier inom Riket, hvilket haft den önskade framgång, att åtskilliga sådane Fabriker blifvit anlagde, den rättighet, sorn blifvit flere andre Fabriksidkare tillagd, att undfå Ilan af Ma nu fa c t u r Discon t Fon <1 en , enär de prestera den säkerhet Författoingarne bjuda, jemväl måtte idkare af förstnämnde tillverkningar medgifvas. Utskottet får i anledning häraf anmäla, att då , enligt hvad Utskottet inhämtat, rättighet till lån ur ManufacturDiscontFonden, från början ansetts böra egentligen tillkomma sådane Fabriksidkare, hvars tillverkningar dels äro förenade med större kostnad, dels utur andre »skäl äro af den beskaffenhet och vigt, att Betänkan den, N:o 2o3. 245 de äro framför andre i behof af understöd för att lunna med utlänningen concurrera, så har nämnde lånrättighet, jemlikt det för ManufacturDiscontFonden nu gällande Reglemente, blifvit tillagd alle, som tillverka väfnader af Ull, Silke, Bomull, Lin, Hampa och Kamelhår, samt polerade äggjerns och andra fina Manufactursmiden.
Att den tilltalade var den åklagade skriftens författare, bevistes ej annorlunda, än med hans på titelbladet deraf tryckta namn, hvilket skulle vara tillräckligt, då skriften varit i omlopp uti det land, der han sig uppehållit, utan att han tagit något steg att förneka sig vara dess författare — ehuru det tyckes hafva varit omöjligt att här veta, om icke något sådant steg blifvit af honom i det främmande landet taget — och då han ej kunde förmodas hafva saknat kännedom om stämningen, men ej på något sätt sökt sig förklara eller vederlägga, hvad emot honom blifvit anmärkt — ehuru bevisning R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 48J9. 37 om författarskap ej kan, i afseende på tryckt skrift, efter svensk lag, annorlunda åstadkommas, än med namnsedel, som skall af boktryckaren företes, och i brist hvaraf han skall sjelf stå författareansvar, så framt icke författaren sig hos domaren sjelfmant tillkännagifver, ehvad författare-namn finnes på skriften tryckt eller ej. Fastän saken angick tryckfrihetsbrott; öfverlemnades det dock icke till jury att afgöra frågan om skriftens brottslighet, såsom tryckfrihetsförordningen likväl redan då fordrade. Utan afseende på dessa hinder för svensk domstols behörighet, för sakens upptagande och för dess behandling i annan ordning, än för mål af denna beskaffenhet är föreskrifven, blef saken såsom högmål upptagen af Hofrätt; och så väl der, som hos Kongl. Maj:ts Högsta Domstol, dömdes den tilltalade att mista adeligt namn och stånd, lif, ära och gods; i följd hvaraf han förklarades fridlös öfver hela Sveriges rike, med alla dertill liggande länder, och skulle, om han ertappades, genast gripas och straffet undergå, samt imedlertid allt det gods, han i riket ägde, löst eller fast, tillfalla kronan. Man åberopade 4 kap. Missg. B., men förbisåg omöjligheten att gifva en dödsdom eller konfiskationsdom, enligt någon gällande lag, utan att den tilltalade var hörd.
Men i sednare delen af mom. hafva några ord insmugit sig, hvilka jag anser vara onödiga, och derföre böra uteslutas. Der slår nemi.: ”att Fullm:ge ega att pröfva och bestämma om och i hvilken mån rabatt å det kapitalbelopp, derå Den 7 November. 319 obligationerna äro utfärdade, må, inom de gränsor, nedanstående mom. i fråga om länets amortering för eskrifver, varda af Riksg:sKont. medgifven.” Dessa ord ”inom de gränsor, nedanstående mom. i fråga om lånets amortering föreskrifver” äro efter min öfvertygelse fullkomligt öfverflödiga, enär Fullrmge, antingen denna föreskrift finnes eller icke, äro skyldige att ställa sig stadganderne i det morn. till efterrättelse, som här påpekas. Jag anhåller fördenskull, att R. o. Ad. malte besluta, alt dessa ord skola ur ifrågavande mom. utgå. Hr Gripenstedt: Förra gången hade Utsk. bestämt icke al lenast räntan, utan äfven att ingen kapital-rabatt borde ega rum, och detta var, enl. min tanke, oriktigt, emedan omständigheterna på penningemarknaden äro föränderliga och räntan måste rätta sig derefter. Om t. ex. kapital-rabatt icke medgifves, måste räntan vara lägre, allt efter tillgången på penningar, och om räntan är fix, måste en kapital-rabatt kunna medgifvas, större eller mindre, allt efter omständigheterna. Nu har Utsk., enl. min åsigt, gått ytterligare på sidan, sedan det beslutat, att båda dessa qvanliteter skola vara obestämda. Jag kan nemi. icke finna att räntan, sedan kapital-rabatten blifvit medgifven, bör vara obestämd, hvilket dock här inträffat, då ordet ‘"högst" blifvit tillagdt. Detta kunde vara af någon nytta, om förhållanderne vore sådana, alt man kunde förutse, alt penningar stöde att erhålla för 4 proc. eller mindre utan kapital-rabatt; då vore del naturligtvis orätt att vara bunden vid 4 proc. Men enhvar måste dock medgifva, alt det åtminstone f. n. icke finnes någon utsigt dertill här i landet, och icke heller lärer komma att finnas inom någon så särdeles kort tid.
Efter föredragning af Herr Dalmans, Wilhelm Fredrik, den 21 dennes bordlagda motion om en underdånig anhållan hos Kongl. Majit, det Kongl. Majit måtte i nådei lemna Rikets Ständer tillfälle att yttra sig i anledning af Norska Storthingcts beslut om Stålhållare-embetets uppbälVande, beslöt Ridderskapet och Adeln alt kommunicera denna motion med de öfrige Riks-Stånden samt remittera densamma, jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden och en till ett af dem hörande bilaga, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. S. 1). Föredrogs och lades lill handlingarne Konslilutions-Utskottets den 23 dennes bordlagda Memorial Nio 3, med uppgift å de af samtlige Riks-Stånden godkända grundlagsändrings-förslag. S. D. Efter föredragning al Bevillnings-Utskotlels nedannämnde den 2 3 dennes bordlagda memorial, nemligen: Nio 11, om återlemnande af en utaf Olof Andersson och Johan Johansson från Calmar län inom Bonde-Ståndet väckt motion örn förhöjning af skjutslegan för postföringen på Öland lill 80 öre för milen; samt N.o 12, om återlemnande af en utaf Herr C. W. Palander inom BorgareStåndet väckt motion; lades dessa memorial till handlingarne, med förklarande att Ridderskapet och Adeln ansåg de deri omförmälda motioner tillhöra Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets behandling. S. D. Efter föredragning af Lag-Utskottets den 23 dennes bordlagda Utlåtande Nio 6, i anledning af väckt motion om tillägg lill stadgandena angående lotteri, lades detta utlåtande till handlingarne, med förklarande att Ridderskapet och Adeln ansåg ifrågavarande motion böra af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlas. Frän Högt. Preste-Ständet.
Utdrag af Protocollet, ballet uti Borgare-Ständets plenum wid Riksdagen i Stockholm den 22 Martil i8ro SD. Det af Riksens Högloft. Ständers Allmänna Bcswars - ock Oeconomi'-Utskott den 7 dennes afgifno Betänkande, angäcnde förbättring i justerings-anstalrerne för Mätt, Mäl och Wigt, blef af Borgare-Stäudet gilladt med bifogande af den önskan, hwari Ständet wördsamt och Manligen flulle, genom detta Protocotts - Utdrag, inbjuda d si Nesv ctive Med-Stander att instämma, det täcktes Kongl. Waj:t, wid detta ärendes skärskådande, nädigst - inse nyttan och angelägenheten deraf att ick , pä sätt Utskottet i första puncteu af betänkandet föreslagit, haar och en Landtmätare, hwilkcn, enligt Författningarne, sjelf äger företaga förrättningar, utan blott sadane Landtmätare eller andre dertill ffickeligc personer, hwilka Landtmäterie-Contoiret wederbkrligen förord'ar, mä aga att Mä. t, Mäl och Wigter pä föreffrifwct lätt justera, samt tillika i Räder stadga, att utom Stockholm och Rikets öfrige Städer, äfwen Sillsalteri - idkarnc i Götheborgs och Bohus Läns skärgård, mä wara berättigade, att pä sätt Lidra puncten innehäller hos LandtmäterUContoiret till justerare anmäla den eller de personer, till hwilka de sjelfwe hafwa förtroende. Ot 8ux>rL. S. D.'Föret,ade Borgare-Ständct till slutelig granskning Riksens Högloft.
Just.cancellers-embetet kom visserligen lill det slutliga resultat att icke afstyrka den ifrågasatta undersökningen, men anförde derföre inga andra skäl, än de, alt K. M:s Bef:h-.de i Hallands län och Consistorium i Götheborg samt Kammarcoll. äfven tillstyrkt densamma. Jag tror för min del att vi böra vara mycket varsamma med att företaga åtgärder, som kunna rubba äganderättens helgd, isynnerhet då man ifrågasätter att det borde åligga kyrkan att i detta afseende styrka sin rätt. Vi se detta i Afdelningens af Bengt Gudmundsson åberopade förslag lill utlåt, i ämnet. Denna utgår från den synpunkt, att alla hemman, hvartill kyrkan icke kunde styrka sin rätt, borde anses såsom Kronan tillhörige. Ett sådant rättegångssätt kan jag för ingen del anse behörigt. Hvad skulle väl blifva följden om Regeringen vidrörde en så kinkig fråga, som den att i massa ifrågasätta corporationers äganderätt till hemman. Otvifvelaktig! skulle många åboer å hemman, anslagna ad pios usus, så småningom få tillräcklig anledn. att göra sine förmenta anspråk gällande emot de nuvarande ägarne. Exempelvis kan jag anföra, det jag hört nämnas, att å Upsala academis hemman skulle finnas åboer, som ifrågasätta academiens rätt. De följa nog denna frågas behandling. Skulle nu förevarande ärende afgöras af R. St. på sätt föreslaget är, så kunde deraf möjligen högst menliga följder inträffa. Vi böra noga akta oss att ingå på en sådan bana, isynnerhet om en sådan undersökning skulle gå derpå ut, att innehafvaren af en rätt skulle vara skyldig att förete bevisningen i målet. Det gifves rättigheter, som icke kunna styrkas med papper, men de äro ändå orubbliga, emedan de hvila på gammal häfd. Af sådan beskaffenhet är denna fråga. Andra finnas af samma beskaffenhet, hvaribland jag såsom exempel vill nämna Adelsmäns arfsrätt. Dessa begge frågor stå också mycket nära hvarandra. Man har hört R. o. Ad. strängt tadlas, så väl inom som utom detta Hus, för att den velat söka skydd hos högsta makten emot de 3:ne öfriga Ståndens beslut i fråga om arfsrätten.
Dertill gifves ock, efter Comiterades åsigt, en lätt och tjenlig utväg derigenom, att ifrågavarande förrättningar å Landet uppdrogos åt Länsmännen, hvar inom sitt district, hvarvid något hinder icke bör möta, då af dessa personer numera fordras de kunskaper och den pålitlighet, att nämnde göromål, icke mindre än mångå andra ofta lika granhaga och maktpåliggande, skäligen böra kunna dem anförtros. Och blifver det för öfrigt, om dylikt beslut fattas, vid framtida tillsättningar tillfälle att förvissa sig derom, att nämnde personer äfven för detta åliggande äro passande. Det vore lill och med i så måtto vida fördelaktigare, om mantalsskrifningarne förrättades af Länsmännen, som desse ega en närmare kännedom om personalen inom deras district, än hos Häradsskrifvaren kan för hela Fögderiet förväntas, samt således vida större noggranhet af deras åtgärder vöre att påräkna. Derjemte blefve det för Länsmännens polisuppsigt af väsendtlig nytta att ega fullständig, efter egen handläggning vunnen kännedom om hvarje persons mantalsskrifnings-förhäljanden. Den omständigheten, att de vidlyftiga mantalsskrifningsgöromålen, som nu måste af en person fögderivis utföras, sålunda blefvo fördelade, skulle ock i Hera hänseenden lända till fördel, hvaribland den, att de kunde inom kortare tid fullbordas och således svårligen personer genom förändrad vistelseort under skattskrifningstiden undgå alt blifva antecknade, hvilket nu ej sällan inträffar.
Favoritspel gifva anledning till mångahanda uppmärksamheter, då som bekant, fina kort, spelkort och lådor stå att få; damspel, dominos m. m. — hvad kan icke trädmåleriet allt åstadkomma på detta område! V i l l du ha idéer, kan du skaffa dig priskuranter från närmaste konstmaterialhandel. Synnerligen » storartadt » blir ett litet sjelfförfärdigadt schackbord, d. v. s. ett bräde, hvilket omgifves med fyndiga och stilfulla ornament och upptar ett af en sjelf utfördt spelfält. Dertill hör en på motsvarande sätt målad liten låda för pjeserna, kanske med monogram, vapen eller i metall uthuggna initialer. Återstå så än ytterligare taflor, ningar och dylika afbildningar af modern konst; stålstick, fografier, om de äro vackra, eller målningar ningar för hand. gipsafgjutantik och färgtryck, och teckSkulle pappa vara så beklagansvärd att ej kunna skatta något af alla dessa den menskliga tillvarons blomster, så måste dock gourmanderiets väg föredragas framför tapisseriets. Kaviar och nejonögon, ett parti ostron, sydfrukter, fina viner, kalkon, ja, till och med en ärbar gås — hvem täljer de slägter, känner de namn, som » dö på det vi måtte lefva »! Helt säkert finner en öm omsorg äfven bland denna rikedom något, som är tjenligt för det materielt anlagda familjeöfverhufvudets såväl smak som — matsmältning. Till slut uppställer jag helt djerft — till skilnad från motsatta påståenden — den lä- rosatsen, att » hvarje Adams son har sin svaga sida. » Och det är den listiga Evas dotters sak att kärleksfullt spana ut den. P. L. Förhängsgardin Brodera på crémefärgad gardin med ullgam (Handarbetets vänners) några vackra skånska mönster. Af ett stycke, 1 m. bredt och 3 meter långt, blifver en charmant gardin att hänga rakt ned för ett fönster under de andra gardinerna. Sätt den med ringar på en spänd ståltråd, så att den lätt kan undanföras. För resten rättas dimensionerna efter fönstrets storlek.
Den 5 Junti. 4:0 Angående KrigsFonden, samt sårskilte Committerades förvaltning af Allmänna med^ len. 5:o Angående revision af förvaltningen utaf de under Kongl, KrigsCollegii disposition ställde Cassör, G:o I anledning af erhållen remiss utaf Riksens Stånders Revisorers till granskning a£ StatsBancooch Riksgälds Verken nåstiidet år gjorde anmälan, angående Hospitals^ och Lazaretslnråttningarnes Fonder. Af elen 28 sistlidne Maji: 7:0 Angående de af Riksens Ståader år 18x7 förordnade Revisorer anmärkte omständig-, heter, rörande redovisningen för Tullverket* medel. 8:0 Angående ChartseSigillataemedlens re^ dogörelsen, 9:0 Angående RikshufvudBokslutet. Föredrogs ånyo och gillades följande från nedannåmnde Utskott ihkomne, samt den * dennes på bordet lagde Betånkanden: Frän StatsUtskottet: Af den 38 sistlidne Maji. 1:0 Öfver ExpediiionsUtskottets Memorial, angåeade förvaringsrum för öfverblifva^’ Den 5 Junii. de Exemplar af Hillänget till RiksStåndens Protocoll. 2:0 Angående de löneförhöjningar, hvil; ka vid i8i5 års Riksdag blifvit beviljade tjenstgörande Embets och Tjenstemän saint Vaktbetjente vid RiksgäldsContoiret. Från Lagutskottet: Af den 22 sistlidne Maji; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 17 sistlidne April meddeldte Betänkande, angående förslag till ny Concourslag. Frän Allmänna Besvärsoch Ekonomie Utskottet: Af den 1 dennes; i anledning af uppgifvit förslag, att erhålla ett för vissa år fastståldt Sådespris.
Erfordras för ändamålet, att blott en del af lägenhet a/slås, men lägenheten, genom afskiljande af denna del, blefve för egaren eller innehafvaren onyttig, bör hela lägenheten, enligt nu bestämda grunder, lösas, der egaren det äskar. Lag samma vare, om en del af jord afträdas bör och återstoden ej uppgår till besutenhet. I dessa frågor meddele rätten beslut innan nämnden sättes, och må klagan öfver det beslut föras i den ordning, uti §. 2 stadgas. §• 20. Hvad nämnden beslutat skall till efterrättelse lända. Ej må i nämndens beslut ändring någorstädes sökas. Dock ege ej nämnden att sätta ut värdet lägre än ersättningsskyldig medgifvit; och der så bända skulle, att nämnden böjde ersättnings-beloppet utöfver hvad ersättnings-tagande yrkat, gälle ej eller beslutet för mera, än äskadt varit, så vida ej jord eller lägenhet, sorn a/stås skall, är besvärad med inteckning, öfverstigande den fordrade summan; i hvilket fall nämnden må, utan afseende på ersättnings-tagandes anspråk, utsätta löseskillingen så högt, som den finnes, enligt när ofvan stadgade grunder, böra uppgå. §. 24. Lösen för jord eller lägenhet, som af stås skall, sa ock ersättning för intrång, hvilken skall på en gång utgå eller blifvit beräknaif för sjelfva anläggningen, vare den, sorn. jordens eller lägenhetens begagnande yrkali skyldig att lill ersättningst agan den utgifva inom den för jordens eller lägenhetens af stående eller upplåtande stadgade tid elter, om ersättnings-beloppet derJörinnan ej hunnit bestämmas, inom tr.e månader efter det sådan bestämmelse skett. För betalning af årlig afgift sulle rätten ut tid, der parterne ej åsämjas. Har ej öfverenskommelse om ersättningen träff als, eller nämnden sitt beslut meddelat inom den tid, då jorden eller lägenheten gfstås eller upplåtas bör, må sådant ej hindra arbetets företagande, derest sökanden hos Konungens Befallningshafvande ställer full borgen, för lösningseller ersättnings-beloppet samt för kostnad och skada. Kronan vare för sådan borgen fri.
»Det du vill säga mig, har jag längesedan sett», utbrast krigaren, »har du något emot mig, så kom ut på gatan; der är plats». Och han gick till förstugan, förgäfves qvarhållen af häradshöfdingen. Då sade Lucidor: »Halt, halt, här är plats nog här inne. En hundsvott, som icke står i sina skor!» De hade genast påtagit högra handsken, dragit värjorna och »voro så furiauxe ihop med hvarandra», att Furubom, som bibehöll all besinning och ej ville draga sin värja ur baljan, knappt kunde skilja dem åt, förrän de båda under det skarpa fäktandet fallit omkull i spiseln, Lucidor under och Storm ofvanpå. Då tog Furubom dem åtskills. Lucidor sade »jag är stucken», reste sig ur spiseln och gick till bordet, men segnade der ner utan mål och sans. Då såg löjtnanten, huru det stod till och flydde. Furubom ref upp den slagnes jacka, emedan intet blod flöt fram. Han hade ett sår i bröstet, som sedan af den besigtigande läkaren, Låhrman, förklarades dödligt, och dessutom fyra andra sår. Värden, som emellertid hunnit upp ur källaren, sökte qvarhålla Furubom, men afstod, då denne tog på sin värja. I stället gjorde han larm, skickade efter vakt och fältskär. Men då barberarens dräng infann sig, och Lucidor upplyftades på en bänk, afled han genast. Tjenstflickan och källarpojken, som emellertid rusat ner vid bullret, funno snart rummet uppfyldt af folk och golfvet färgadt af blod. Det var klockan 5 på morgonen, den 13. augusti 1674. Vi sågo, med hvilken hänsyn hans kamrater af societeten behandlade Lucidor på Fimmelstången. Det var de, som drucko honom till och retades af hans vägran. En adelsman och löjtnant hade ej velat slåss med någon annan än sin like. På samma gång häntyda alla omständigheter på, att mordet väckt djup och allmän sensation. Man kände, att man förlorat en märkvärdig och rikt begåfvad ande.
Vidare hafva Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag låtit å ordinarie stat uppföra ett anslag af 2,000 R:dr årligen såsom boställsersättning åt Chefen för Finans-departementet, hvilken icke kommit i åtnjutande af boställe; hvarförutan Rikets Ständer vid sisthållna riksdag åt Chefen för Ecklesiastik-departementet, i ersättning för mistad boställsförmån, beviljat ett dylikt anslag, som likväl ansetts icke böra å ordinarie stat uppföras, då, på sätt ordalagen i Utskottets utlåtande lyda, tillfälle torde framdeles kunna beredas för nämnde Departements-chef att erhålla bostad i något Kronans hus. Vid innevarande riksdag har, enligt hvad af Kongl. Majits till Rikets Ständer allåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof inhemtas, blifvit af Kongl. Majit ifrågasatt, ej mindre att Chefen för Civil-departementet som gått i mistning af förut åtnjuten boställsförmån, måtte tilldelas en årlig hyresersättning af 2,000 Ridr Rimt, än ock att den i enahanda afseende vid nästföregående riksdag Chefen för Ecklesiastik-departementet beviljade enahanda ersättning, måtte å ordinarie stat uppföras, öfver hvilka framställningar Utskottet dels redan afgifvit, dels kommer att framdeles meddela yttranden; och enär, på sätt ofvan blifvit visadt, Rikets Ständer, genom sina förut i ämnet fattade beslut, måtte anses hafva gillat de af Kongl. Majit i ofvanberörda hänseenden vidtagna eller föreslagna åtgärder, torde alltså Rikets Ständer finna motionärens framställning icke förtjena afseende. Stockholm den 21 Maj 1863. Stats-Ut(kottet* Utlåtande N:o 105 N:o 105. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Maj 1863, kl. 12 midd. Utlåtande, t anledning af Kongl. Mapts nådiga Proposition angående i vissa afseenden förändrade föreskrifter i fråga om sättet för utarrenderingar af Kronans egendomar. (I. A.)
Anmärkas kan dessutom, att de tillvarande sparbankerne begagnas minst af den för daglön arbetande folkklass, som skulle bäst behöfva göra besparingar för morgondagen. Brandstoehföreningar äro på landet före detta allmänt ingängne dels härads vis, dels pastoratsoch socknevis, samt hafva hittills mer elier mindre motsvarat det dermed åsyftade ändamålet. Men sedan ett för Länets landsbvggd gemensamt brandstodsbolag blifvit sliftadt och af Eders Kongl. Majit med reglemente försedt samt vid slutet af ar 1841 trädt i verksamhet, hvilket bolag tillförsäkrar delegare ersättning för förluster genom eldskada å fast så väl som lös egendom, lära väl de ganda brandstodsföreningarne komma att efter hand upplösas. Det nya brandstodsbolagets ansvarssumma utgjorde vid början af detta år 5,345,130 R:dr för hus och 4,172,490 R:dr för lösören, eiler tillhopa 9,517,620 R:dr Banko. Anstalterne lill rofdjurs utödande bestå nu mera nästan ensamt uti de öfverenskommelse!-, som dels förut, dels ock i följd af Kongl, brefvet den 19 Juiri 1830 blifvit ingångne antingen häradsvis eller pastoratsvis om för - 40 höjde skatllöners ulgifvande, dertill sä väl hemmansbrukare sorn andre på landet boende krealursegare förbundit sig sammanskjuta nödiga medel. Dessa öfverenskommelse!', som i allmänhet afslutades för fem åi', äro nu åter förnyade för andra fem år och hafva redan vunnit Vidig stadfästelse för sådan ytterligare tid. För öfrigt anställas både mindre och större skallgångar, när omständigheterne göra sådane nödvändige oell de af någon orts invånare begäras. I afseende på ordningen vid gästgifverierne äro erforderlige föreskrifter, i öfverensstämmelse med allmänna författninga ine, gifne och kungjorde samt i dagböckerne intagne. Oberäknadi gästgifvaregårdarne, som i allmänhet åtnjuta näringsfrihet och betala afgifter derför, finnas på landsbvggden allenast 13 och i städerne 25 tillåtne krogar och näringsställen.