Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter öfvervägande af hvad vid denna Revisions-förrattning sålunda förekommit och Rerättelsen innehåller, får Utskottet i afseende derpå, dess vördsamma yttrande nu meddela. Af den uti Herrar Revisorernes Berättelse först framställde anmälan om hvad Kongl. Majst, i grund af Riksens Ständers, vid 1813 Ers Riksdag, rörande nämnde Fonder, gjord© hemställan, förordnat, finnér Utskottet ej anledning till annan åtgärd, än att för Riksens Ständer upplysa, det samma hemställan i hvad ders xörde begäran, att den Lönförhöjning af 23 Procent, som Kongl. Commerce - Ool legii Ledamöter och Betjening af Manufactur - UiscontFonden åtnjutit, samt den Assessoren, Lagmannen Wahlstjerna af Fonden tlllagde extra Assessors-Lön, måtte derifrån skiljas, nu mera blifvit uppfylld, sedan en allmän Lönförhöjning vid nämnde Riksdag blifvit anslagen samt Lagman Wahlstjefna undfått Lön pä Rikets ordinarie Stat. Och då Biskoppen, Doctor Wingardt Stats-Utskottets Betänk anden? 13 9 i Wilken af allmänna Arbetshus - Fonden, i flere Sr tipp bur it såsom husby rémedél eti ärlig sumjma af 700 Bult deri Riksens Ständer vid sistnämnde Riksdag äfven hemställt matte upphöja, nu mera genom (löden afgått, förmodar tJcisköttet något tvifvel icke kunna uppstå, att ju. denna Summa till Fonden nu återgår, för att till det dermed åsyftade ändamål, hädanefter användas.
Men då jag har föga eller ingen utsigt för antagandet af min åsigt, att den nu gällande tulltaxan må bibehållas, med endast dessa förändringar, jemte dem, som af Kongl. Maj:t redan blifvit vidtagne, och det således gäller att välja emellan Utskottets förslag eller något annat, anser jag mig böra förena mig i det af Herr Grefve Cronhielm afgifne, hvilket är motiveradt i dess reservation och detailleradt i den dervid bilagde Tariff för förändrade tullbestämmelser.” 7° Bevillning/;-Utskottets Betänkande, IV.o is. Uti donna rerervalion instämde HenProsten Berg. Af Herr af Klercker, F.: ”Ehuru jag, i fråga om förhöjning å nu gällande tull bestämmelser, i de flesta fall tillhört Utskottets majoritet, får jag likväl reservera mig mot beslutet om förhöjning å rått socker, enär drawbacken å det utgående blifvit förhöjd. Den hitintills medgifna proportionen emellan ioförselslullen och drawbacken bar medfört så stora fördelar för landet, att, tror jag, det vore förhastadt och skadligt att rubba delta förhållande. Genom den export af socker, som de sednare åren kunnat ega rum till Finland, har Sverige till stor det liqviderat de derifrån bit införda victualie-varor, hvilka annars måst betalas med silfver. Då nu drawbacken likväl icke blifvit salt uti ett rättvist förhållande till den förhöjda tullen och, med Finska tractalens slut, hel tull kommer att i Finland erläggas, anser jag Utskottet komma att föreslå Rikets Ständer ett radikalt sätt, att hindra export af silfver.” Af Herr Friherre Hermelin, A. ”Jag får anmäla min reservation emot följande af Utskottet tagna beslut: i:o ökad tull på Caffe från 3 sk. till l\ sk. eller 25 procents förhöj ning. 2:0 Förhöjd tull på hvitt glas; denna förhöjning kan, enär inom landet finnes endast ett mindre antal fabriker, föranleda till prisets alltför stora förhöjning på denna nödvändighetsvara.
Förordningen den 19 December 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning, samt afsöndring af jord och andre lägenheter från hemman. 3o Prot. XJtdr. d. 12 Februari 1840. 3:o Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med förslag till ny Förordning om Sockenstämmor och Kyrkoråd; 4:o Rikets Höglofl. Ständers Justitiae-Ombudsmans Embets-Berättelse, afgifven vid innevarande Riksdag; 5:o Lars Rasmussons från Götheborgs och Bobus Län motion om skärpning i straff, för våldsverkan; och 6:0 Nils Persons från Örebro Län motion angående skyldighet för häktade att, om de förmå, sjelfve bestå sitt underhåll i häktet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående krono-hemmanet Carlebys anslående till boställe för Kronofogden i Wadsbo Fögderi af Skaraborgs Län; 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående lånebidrag af allmänna medel till uttappning af myror på Gottland; 3:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande allmänna stadganden och anslag af allmänna medel till folk-undervisningens befrämjande; och blefvo i sammanhang härmed jemväl till Stats-Utskottet öfverlemnade Sven Heurlins från Kronobergs Län memorial om folkskolor; Johan Olof FFidegrens från Östergöthlands Län motion 0111 arbets-inrättningars förenande med folkskolorna; samt Nils Jeppssons från Malmöhus Län motion om lielgon-skylden; äfvensom de vid föredragning af ifrågavarande Nådiga Proposition aliåtne skriftlige och muntlige anföranden; 4:o Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående löne-reglering för Landtstatens tjenstemän och betjente samt för Förste och Andre Land tina tärne; jemte de dervid anförde skriftliga och muntliga yttranden; och 5:o Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs
En större del ladugårdar lemna visserligen öfverskott genom försäljning af dels lefvande kreatur och dels kött, smör, ost, ägg, ull, hudar, men någon betydlig afsättning utom länet är icke att beräkna. Pnserne å kreatur och ladugårdsprodukter hafva varierat emellan de belopp, som i nedanstående Tab. Litt. d. tab. Litt. D äro utförde. Djurracerne äro i allmänhet lämpliga hvar för sin ort. Såväl genom Hushållnings-sällskapets som enskilde personers omtanka hafva åtgärder vidtagits till racernes förbättrande medelst anskaffande af goda afvelsdjur. Också finnas hingstar, tjurar och springbaggar af ädla racer på de fleste större egendomar, och allmogen har visat benägenhet att deraf draga fördel för dess ladugårds förbättrande. Fjäderfä hållas i allmänhet vid hvarje jordlägenhet, äfven till afsalu, isynnerhet i närheten af städerna. Biskötseln drifves efter gammal method och är högst obetydlig samt kary nästan sägas hafva aftagit. Farsoter bland husdjuren hafva icke förekommit under perioden annorlunda, än att någon gång benskörhet och tungröta bland fäkreaturen, koppor bland får och rots bland hästar yppat sig å vissa orter, deremot andra åtgärder icke vidtagits, än att Djurläkare fått sig uppdraget att hålla tillsyn öfver de sjuka kreaturens behandling, och någon anmärkningsvärd förlust å kreatur har icke uppkommit. Jordbruket har utvidgats och förbättrats genom: a) Nyodlingar till betydlig del; b) Vattenaftappning på omkring 1,000 tunnland; c) Grunddikning på omkring 3,000 tunnland; d) Ängsvattning och öfversilning på omkring 200 tunnland; e) Okad mängd och förbättrad beskaffenhet af gödningsämnen, i det såväl benmjöl, fosforsyrad kalk, guano och S te t tiner-k ra ftgöd ning börjat användas, som äfven kompostberedning och de naturliga gödningsämnenas mera ändamålsenliga samlande kommit i bruk. Tab. Litt. I). Pi 'iser å ladugårdsalster. Arbetshäst 200 a 300 R:dr. Smör Ltt 10 å 13 R:dr.
Där e j, såsom i hvardagslag ofta händer, servietterna ligga hoprullade i serviettringar, skola de stå eller ligga, brutna i olika fasoner, v i d hvarje kuvert, m e d hårdt o c h mjukt b r ö d instucket; eljes lägges brödet vid sidan af hvarje kuvert. Då tallrikar borttagas från bordet, få ej flere än två i sänder tagas, o c h få de först vid serveringsbordet eller i serveringsrummet sättas på hvarandra. A t t vid middagsbordet sätta flere tallrikar på hvarandra samt skrapa resterna från den ena till den andra är ytterst oaptitligt att se och leder ofta till att antingen en eller annan knif eller gaffel ramlar ner o c h förstör ens kläder, eller ock att en tallrik m e d stor skräll faller i golfvet. IDUN 38 Där ej värdinnan själf vid bordet serverar soppan, utan där den från serveringsbord eller direkt från köket serveras g e n o m tjänarne, skall noga tillses, att v i d serveringen intet spilles på kanterna eller att ej tallrikarne stjälpas, så att det rinner öfver kanterna. Önskar någon mera soppa, får ej mera än en tallrik i sender borttagas, enär förväxling m e d tallrikarne eljes kan äga rum o c b gästerna misstänka, att de få äta på en annans tallrik. Innan dessert (efterrätt) serveras, skall alltid bordet afsopas med en liten bordborste m e d bricka, samt kvarliggande bröd, såsskålar, saladierer m. m. borttagas. Omedelbart efter slutad måltid skola fönster eller ventiler i matsalen öppnas för att släppa ut matoset — o c h sker sedan afdukningen så fort och tyst som möjligt, där så behöfves äfven m e d barnjungfrus eller kokerskas tillhjälp, på det att matsalen må kunna öppnas igen, hvilket är nödvändigt, där den ligger midt i våningen. Kaffe serveras i allmänhet genast efter slutad middag, antingen vid själfva bordet eller i salongen eller herrns rum, i hvilket senare fall det kringbjudes på bricka, så framt ej husmodern — hvilket är m y c k e t bättre, fast dyrare — föredrager att på kaffekokare själf tillaga detsamma.
Öfveralt tyktes luften liksom mättad af någonting tryckande. Var det måhända hämden, som vakade öfver detta ställe? De här boende stälde till sig alla möjliga frågor utan att kunna få ett tillfredsställande svar. Men hvad man mest förvånade sig öfver var, att jungfru Kirstis benägenhet att ensamt göra sin vilja hörd betydligt afmattats. Den nyss så stolta, egensinniga kvinnan hade i ett nu, alt sedan Klas Kurcks unga makas bortgång, blifvit mer och mer ordkarg och hennes order förklingade ofta ohörda, utan att hon därför så mycket brydde sig om att befordra de ohörsamma till vederbörlig näpst. En af de mindre boningsbyggnader å stället, hvilka hittils stått öde, hade nu i en hast inredts för att härbärgera lagmannen under hans vistelse på hembygden äfvensom hans barn Arvid och Elin samt pigan Kirsti. Det öfriga tjänstefolket hade fått sig anvisadt ett rum i knektbyggnaden. Det var naturligt att alla bullrande nöjen, hvilka tidigare skingrat tystnaden å det adliga godset, under liknande förhållanden voro bannlysta. Den enda förlustelse herr Klas Kurck då och då beredde sig och några af sina intimaste umgängesvänner under sin vistelse på Laukko var en och annan falkjakt i de vidsträkta skogsmarkerna rundtomkring. Men jämväl dessa hade på senaste tiden uteblifvit. Den förr så lifskraftige, energiske mannen hade i en hast märkbart föråldrats. Man trodde sig på månget håll hafva reda på anledningen härtill och ordade i största hemlighet med hvarandra därom; men högt vågade ingen uttala sina misstankar. Ty till det svårmod, som märkbart trykt sin prägel på honom, hade äfven sällat sig en stegrad ifver att på alla upptänkliga sätt ge sin retlighet luft. I den unge Arvid Kurcks uppträdande hade äfven en underbar förändring inträdt. Den förr så barnsliga glädtigheten var försvunnen och ett drag af vemodsfullt allvar förmärktes hos honom. Ofta sågs han söka ensamheten ute i skog och mark eller satt han där ute på Laukko och blickade förströdt på de kolnade bränderna af sitt fädernehem.
Betänkandej N.o 57. 57 borde få i Hof-Rätfc öfverklagas, kail deremot icke af Utskottet understödjas, enar detsamma åsyftar att från den för tvistemål i allmänhet bestämda rättegångs-ordning stadga ett undantag, hvilket vore desto mera otjenligt, som, vid tillämpningen, ovisshet ofta skulle uppstå, huruvida en sak rätteligen borde hänföras till klassen af skuldfordringsmål, eller ej. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, anser Utskottet sig böra för den händelse, att Kämnersoch Lagmans-Rätterne komma att fortfara, vördsamt tillstyrka, utfärdandet af en författning, hvarigenom stadiras: O l:o Nedannämnde lagrom ändras på sält som följer: Rättegångs-Balken. 3 Gap. 1 §. Denna §. skall erhålla följande lydelse: Lagman skall ting hålla i sin lagsaga hvart år, en gång, i orter , der endast ett Häradsting årligen är, samt två gånger, derest flere Häradsting under året inom lagsagan förrättas. Lagmans-Rätten sammanträde i förra fallet, emellan den 1 Augusti och den 1 November, och i det senare emellan den 1 Februari och den 1 Maj, samt emellan den 1 Augusti och den 1 November, der landsorten ej annat kräfver. Lagman kungöre Konungens Befallningshafvande dagen; läte ock sedan det lysa tre månader förut. 25 Cap. 1 §. Femte punkten af denna §., sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 12 Mars 1830, förändras sålunda: Hålles Lagmans-Ting närmare än tre veckor efter HäradsTing, och säger den, som vädjat, att han ej kan saken så brått fullfölja, då skall den å andra Lagmans-Tinget derefter fortsättas ; skrifve ock Häradshöfding &c. 26 Cap. Öfverskriften till detta Capitel förändras till denna lydelse: Lag-Utskottets Betänkandej IV:o 57. Huru borgen skall sättas och det som dömdt år utgifvas innan laga vad ful/följes. Följande §§. af samma Capitel ändras sålunda: 1 §. 1 Punkten.
Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits d. 4:de och 8:de dennes bordlagde Utlåt. Nio 139, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut i ani. af Betänkit Nio 44. Gr. Den 11 Augusti e. m. 145 Gr. Mörner: Den förändring, Ekon.Utsk:t liär föreslagit, öfverensstämmer med hvad som redan var påbjudet i den af K. M. år 1856 utfärdade skolstadga. Men vid den efterföljande riksdagen inkommo Ständerue till K. M. med underd. framställning ibland annat äfven derom, att den nåd. skolstadgan måtte i denna del, eller hvad rörer rektors vid högre elementarläroverk tillsättning, förändras. — Ehuruväl detta Ständernes förfaringssätt att, sedan de vid en riksdag gjort framställning om förändring i en nyligen utfärdad stadga, och denna deras framställning blifvit bifallen, vid den efterföljande riksdagen begära återuplilvande af den förra föreskriften, vittnar om någon ombytlighet i åsigter å Ständernas sida, kan jag dock ej underlåta, att med min röst biträda Utsk:ts nu framställda förslag, hvartill jag för min del tror Utsk:t hafva haft grundade skäl. Det kan nemi. vid tillsättning af rektorer vid läroverken, lika väl som vid tillsättning af andra befattningar, lätt handa att misstag kunna ega rum. Man kan nemi. till rektor vidja en person, som med utmärkt skicklighet skött sitt kall sorn lärare, men som ej är lämplig till att vara ledare af det hela. Då är det väl fördelaktigt att sådana misstag kunna rättas, helst dessa eljest skulle kunna under en lång följd af år menligt inverka på upfostran af den del af det upvexande slägtet, som skulle erhålla sin bildning i en upfostringsanstalt, hvars ledning vore anförtrodd åt en mindre lämplig rektor.
Under granskningen af stats-verkets förvaltning och dithörande frågor har uppmärksamheten fästats vid det förslag, som vid 2:ne föregående statsrevisioner blifvit framstäldt, eller att de genom Kongl, förordningen den 9 September 1857 meddelade föreskrifter angående skyldighet för vederbörande embetsmyndigheter, att vid penningeförsändningar begagna anvisningar af Likets Ständers Bank och dess Lånekontor, måtte erhålla sådan utsträckning, att det blefve allmänna verk och inrättningar samt myndigheter, hvilka ega fribrefsrätt, tillåtet att, der sådant utan särskild kostnad eller olägenhet kan ske, vid penningeförsändningar begagna s. k. postremissvexlar, utgifna af enskilda banker eller filialbanker samt ställda att vid uppvisandet å den ort, dit vexeln skall afgå, betalas till den person eller myndighet, till hvilken vexeln är alsedd att öfversändas, dock under vilkor, att i fråga om penningeförsändningar melian Adana orter, som afses uti ofvanberörde Kongl, förordning, Rikets Ständers Banks och dess Lånekontors anvisningar böra begagnas. Af det embetsverk, Kongl. Stats-kontoret, som 3 — 18 — häröfver bort höras, är berörde framställning afstyrkt hufvudsakligen af skäl, dels att stats-verket icke borde blottställas för förvecklingar, hvilket lätt kunde hända i fall någon bank, som utställt, dylik vexel, blefve insolvent, hvarigenom, utom möjligen inträffande förlust, olägenheter kunde uppkomma deraf, att medel, påräknade för statsutgifters bestridande, icke, i afbidan på bankens utredning, å bestämd tid inflöte, dels emedan Kongl. Stats-kontoret ansett det i Kongl, kungörelsen den 14 Januari 1824, och de af Kongl. Maj:t sedermera utfärdade öppna bref på oktroy för enskilda banker intagna stadgande, att staten ej under någon förevändning borde inblandas i dessa bankers företag, böra, såsom välgruudadt, bibehållas. Erkännande Kongl.
22 åtnjuta nu 174 R:dr 32 sk. hvardera eller tillsammans 3,842: 32. och 2:ne 175 R:dr 32 sk 351: 16. 4,194. således tillökning 3,006. samt då 2:ne Landskanslister, nemligen den i Gefleborgs och den i Vester Norrlands län, hafva indeld lön öfverstigande 200 R:dr, som af nuvarande innehafvarne borde få bibehållas och först efter deras afgång utbytas mot kontant anslag af 200 R:dr till hvarje, för 22 Landskanslister å 200 R:dr ... 4,400. 20 åtnjuta nu 108 R:dr hvardera 2,160. och 2:ne 110 , 220. 2,380. Således tillökning ' T" 2,020. eller tillsammans R:dr 5,026; och torde Landskontoristsoch Landskanslists-lönerna böra i stat upptagas till 200 R:dr, samt öfverskottet för Kontoristerne såsom tjenstgöringspenningar. Vaktbctjeningen vid L än a-Departementen har för närvarande i stat flerfaldiga benämningar, såsom Landsgevaldiger, Enspännare, Vaktmästare, Slottsoch Kansliposter samt Postlöpare. I Upsala län qvarstå ännu 2:ne Slottsposter, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 3 November 1848, skola indragas. Lönerna, uti hvilka, för en del, resepenningar ingå, äro mycket olika, dels indelda och dels kontanta, de sednare från 102 R:dr 24 sk. till 42 R:dr 24 sk. Hvad Landsgevaldigerne angår, voro sådane anställde i äldre tider inom de flesta län, men dessa tjensters indragning är långfföre detta förordnad och äfven verkställd, så att nu endast i Stockholms län Landsgevaldigern qvarstår på stat med kontant 5 R:dr, samt indeld efter medelpris 414 R:dr 23 sk. 11 rst.
Och ehuru för påbyggnaden vid Veterinärinrättningen ytterligare utgifvits x,ooo Rrdr samt, till följd af Nådig föreskrift, till Doctor Sonden blifvit utbetaldfe, icke allenast de i Stat för år 1833 upptagne 400 Rrdr lill Resekostnad för en eller tvenne Chirurgiae Studiosi, i ändamål alt å Utrikes ort förvärfva sig insigt uti stenskärning och ögon-operationer, utan äfven enahanda från åren 183r och iS3a till fidla beloppet reserverade anslag, egde likväl Collegium vid årets slut en tillgång af 2, (83 Rrdr 4 sk* ( 93 ) För Veterinärinrättningens Sjukstall salderades, vid 1833 års slut, en behållning af i,453 R:dr 38 sk. 7 v., hvaremot Smedjan vid samma tid var skyldig i,5i6 R:dr 3 sk. 6 r, och öfversteg således utgiften vid berörde Inrättning inkomsten med 62 R:dr 11 sk. 11 r. Kongl. Nnmer-Lofterief, Dess Räkenskaper hafva blifvit granskade uti Kongl. KammarRätten för år 1882 utan anmärkningar, men för år 1833 hafva desamma än nu icke derstädes undergått revision. Inkomster och Utgifter redovisas sålunda: Debet: B ahmee frän föregående året. NumerLotteriets Medel: Balance lill följande året. Balance från föregående året. Balance till följande året. Debet: Balance från föregående året. Inkomst. Utgifter. Utbetalde Brudgåfvor 2,000: —• — 2,400: D:o diverse Gralificalioner 813: /fo. — 790: 8. — S:r 2,8137/j^öT—• 3,190: 8.— Balance till följande året.
Genom sednare tids upplysungar är likwäl detta mycke förändrat, och man kan .nu mera icke företaga något twetydigt rättegängsförjök, utan att blifwa utmärkt för mindre god Medborgare; men ännu äterstär urrycket till Opinionens fö bättrande härutinnan, samt att afhälla menigheten frän Ting och Domstolar. Lagstiftningen bör dertill bidraga. Det fler otwifwesaktigt af förlikningsman, hivar med meningen icke är, att öka Domstolarnes antal, utan endast och allenast bör blifwa en O'conomifl, ej Juridifl anstalt, innom mindre dist! icter, med föreskrift, att ingen Part wore titlätikalt draga sin wederpark för Rätta, föxrän han anmäldt sig hos ortens utsedde förlikningseller gods m ai, hos hwilka någon särdeles Lagkunskap aldeles icke blilwer nödwändig, enär de äga god wilja och förtroende, dä de bidraga och werka mera till sämja och billig förening, än hwad Domstol som hälst. — Äfven kunna de, som opartiste, och utan Domsrätt mera f itt yttra sig öfwer en sak och desi utgång , än Domaren, hos tzwilkeu man ofta finner en grankagenhet, att proponera förlikningsgrunderne, som cj mä ogillas. Jag kan icke förena mig med Lag-Utflottels yttrade twifwelsmäl om tillgäng pä förlikningsmän i alla Landsorter, ty Ler goda Medborgare finnas, saknas icke förlikmngsinäch hwilkas uykta äfwen Den 2 November. «z äfven wid jamnförelse af äberopade 1742 arS författning, angående Byordningen blifwer uppenbar.
Lag-komitéen och Lag-beredningen föreslagit, i 4:de § 33:dje kap. af Rättegångs-Balkens förra del, hvad underrätt dömt i tvist om hyresmans flyttning i eller ur hus, eller om tjenstehjons rättighet eller skyldighet att flytta i eller ur tjenst, så ock då någon af domstol berättigats att af annan njuta försörjning, eller förpligtats ändra eller bättra hus, vattenverk eller dylikt, som uthyrd är, må, utan hinder af hvad i Bättegångs-Balkens 26:te kapitels 2:dra §, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, verkställas, när underrätten finner, att verkställigheten icke kan utan synnerlig skada uppskjutas. Och borde underrätten härvid ega att, / äfven utan hinder af hvad stadgats i Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 20. 31 Utsöknings-Balkens 3:dje kapitels 5:te §, sådan den lyder i åberopade förordning, föreskrifva, huruvida den, som söker verkställighet, bör ställa borgen för den skada, som genom beslutets verkställande kan annan tillfogas. Stockholm den 8 November 1865. L. V. Henschen. Af Herr Holmqvist, A. Ludvig, angående utvidgning af Arboga Elementarläroverk. Vid 1859—1860 års riksdag blef Arboga stads skola, som då egde tvenne lärare, uppflyttad på elementarläroverkens stat med frenne lärare. Med allmän glädje emottogs i hela orten underrättelsen om detta beslut.
Till följd af hvad sålunda blifvit besluladt, hafva Riks-slalens Fjerde Hutvud-tilels ulgifts-summor blifvit fastställde att, för 1858 och följande år till dess ny stats-reglering vidtager, utgå sorn följer: 38 Expeditions-Utskottets Förslag till utiderd. Skrifvelse N:o 104. Landtförsvars-Departemmtet. t Deparlemenls-Chrfrn : Nuvarande allöningen 10.500: Departementets Kansli-Expedition : Nuvarande anslaget 24,158: — Tillökning 14,842: — Departementets Kommando-Expedition: Nuvarande anslaget 7,275: Tillökning 5,V75: Krigs-Kollegium : Nuvarande anslaget 42,114: Tillökning 74,361: Gcneralilels-Stalen : Nuvarande anslaget 82,050: —• Tillökning 3,050: — Topografiska Korpsen: Nuvarande anslaget 18.639: — Tillökning 15,061: — Artilleri-Staben: Nuvarande anslaget 4.200: Öfver-Knmmendanls-Exprdilionen i Stockholm : Tillkommer förhöjning 4.536: — Transport Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 194. 39 Penningar. Riksmynt. ' Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a r m å 1. Summa. Riksmynt. Indelt, på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kub. foten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R dr kub. foten. R:dr ö. R:dr ö. Kub. f. k. R:dr ö. Kub. f. k. Skrifvelse N:o 494. 1 Transport Krigs-Akademien: Penningar: Nuvarande anslaget Tillökning [udelia IlanIor enligt markegång på förslag: Varde, enligt 1855 års stat . Förhöjning deruti Allmänna Garnisons-Sjukhuset : Nuvarande anslaget . S:gr Indelta Arméen.