Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På x belöper sig då 5,ooo R:dr, på y 1,260 R:dr samt på z 3,^50 R:dr. B får det uppkommande öfverskottet i y, C får öfversko!tet i z och D får sin betalniirg ur öfverskottet i x, hvarefter det deri blifvande ytterligare öfverskott, 666 R:dr 3a sk., bör gå liil egaren till X,' om denne icke sjelf gjort skulden eller densamma å sig tagit, men eljest till inleckningshafvareu A, i hvilket sistnämnde fall y:s och zs deltagande i betalningen af A:s fordran i nion häraf minskas. Denna minskning åter måste emellan y och z repartiseras i samma föi hållande., hvarefter de till gäldande af A:$ fordran bidragit, i hvilken sistnämnde omständighet Utskoltels förra Betänkande således’ rättas. Lon-Xjtskottttt TJtJdtnntJc N:o 166. 9 Vidkommande Hans Janssons anmärkning emot 5 morn., så anser Utskottet det vara uppenbart, att syftemålet med det i samma mom. föreslagna stadgiiule, är att bereda egare af serskilda, gemensamt inteqknade fastigheter tillfälle, att då inteckninganre qvarstå, oclt försäljning i det afseende, hvarom de föregående momenten handla, således ieke vidtages, få deras inbördes ansvarighet bestämd, med detr verkan och påföljd,att, ehvad olika köpeanbud framdeles en gång, då inteckningshafvarne vilja använd.1 panten, må kulina göras, egarne likväl sins emellan äro skyldige dela gälden, efter de, på sätt bär stadgas, lagde grunder.
Statsrådet, Generalmajoren Carl Ludvig von Hohenhausens efterleinnade döttrar; N:o 98, med förslag till voteringspropos. i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om anvisande af medel för Sveriges deltagande uti en allmän exposition i Paris år 1867; samt N:o 99, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om upplåtelse till Göteborgs stad af Elfsborgs kungsladugård med dertill hörande lägenheter. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 13 e. m. In fidem, O. Brakel. Dtu 18 Maj t. ni. Fredajifii dm 18 Haj 1866. Plenum kl. 6 e. m. J usterades 2 prot.-utdrag för förmiddagens plenum samt prot:t för d. 18 sistl. April e. m. Anmäldes och bordlädes Stats-U tsk:ts Mem:r och Utlåt.: N:o 95, med förslag till sammanjemkning af voteringspropos:r, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor, rörande anslagen under Riksstatens åttonde Hufvudtitel; N:o 96, i ani. af erhållna återremisser åBetänk:tN:p 66, ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens åttonde Hufvudtitel; samt N:o 97, med förslag till voterings-propos:r, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtkilliga frågor, rörande anslagen under Riksstatens nionde Hufvudtitel. Fortsattes föredragningen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:u 78, ang:de föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, m. fl. dylika föremål. 26:te punkten. Frih. Cederström, Rudolf:
Genom Nådig Proposition, under den 27 Februarii detta år, till Riksens Ständer aflåten, bär E. K. M„ i anledning deraf, att Götha-CanalTRrection, uti en, på Bolagets vägnar, i underdånighet ingifven ansökning, dels anmält behofTet af ytterligare bidrag till Canal.byggnadens fullbordande/ och dels framställt åtskilige andra Bolagets angelägenheter, till Riksens Ständer ofJ verlemnat, att öfver de uti samma ansökning förekommande ämnen hesluta, med afseende jemväl å de Förslag, E, K. M. derjemte i nedan^ nämnde måtto funnit för godt, att, rörande åt* sk i Ilig* af dessa ämnen. Riksens Ständer i Nåder mudde!», Enligt den undersökning i afseende på det återstående arbetet, hvilken Birectionen förmält $jg hafva, till grund för kostnadsberäkningen, an»tällt, uppgår hela kostnaden för Götha Canal till 7,911,5,47 R:dr, och då den redan färdiga delen k,o*ret 5,023,34b Rd„ utgör den summa, sorn för |t*Mtösåen erfordras, ett belopp af 2,28b, »99 Rtdr, Underdåniga Skrifvclser. 839 hvaraf omkring 238,199 Ihdr skola vara att påräkna af nu varande behållningar 1 förrådspersedlar och Inventarier, så att, för Canal-arbetet, ifrån och med detta år, till dess fullbordande, efter nu uppgifne plan, ett anslag af tillsammans 2,050,000 R:dr vore nödigt. Directionen har förklarat sig hafva ansett sin skyldighet fordra, att, genom det nr upprättade förslaget, framlägga en sådan plan för det återstående arbetet, hvilken, med minsta kostnad, skulle leda till målet på den möjligen kortaste tid, helst, enligt hvad
för att återvända hem — och dagen derpå » Trixie, du kan väl ej älska honom, akta reste jag. » dig, han är en farlig, otillförlitlig menniska; » Således skall jag förstå, att du, Beatrix han skall bringa dig olycka, » utropade jag, von Hohenburg, firad och tillbedd af alla, förledd af en plötslig ångest, som kom mig skänkt ditt hjerta åt en främling, hvars namn att glömma det okloka i mitt beteende. du ej ens känner. O, du ödets ironi! », » Dolly », svarade hon, » jag är intet barn, » Just så, Dolly, » svarade hon likgiltigt, och om du hyser någon vänskap för mig, så men med en längtansfull blick uti sina ögon. säg ej så; » dermed gick hon och lemnade Ja, i sanning, den man, som förstode att mig ett rof för en allt mera växande oro. vinna hennes kärlek, som hos henne funne Jag observerade Merowits noga. Stor, mörk, gensvar åt sina känslor, som såge hennes välvuxen, med svarta, djerfva ögon och glänsköna ögon hängifvet blicka in uti sina • — sande, hvita tänder under en välvårdad han vore förvisso den lyckligaste bland dödlige! mustasch, var han verkligen en ståtlig man Beatrix v. Hohenburg var min kusin; på och förde sig med en förnäm elegans, som mödernet svenska, men från faderns sida nästan gränsade till nonchalans. Han hade tyska. Hennes upprepade besök hos sin moen låg, mjuk och böjlig röst, som när han ders slägt hade gjort henne förtrogen med talade med Beatrix kunde antaga de mest svenska språket, som hon talade och förstod smekande tonfall — och likväl! Min antipati fullkomligt, och som vi båda sinsemellan beför honom tilltog med hvarje dag, och jag gagnade. är öfvertygad, att instinkten sagt honom detta, En kort tid efter ofvaunämda samtal åtty jag kände, att han återgäldade mig med följde jag henne till hennes föräldrars hem i samma känsla. Mecklenburg, der de bebodde ett ståtligt, För mig blef det tydligt, att han förhexat gammalt riddargods.
Utom fordrar en ganska kostsam Reparation, kan Stats Utskottbt för sin del ej annat än afstyrka Herr Estenbergs Förslag; hvilket dock Riksens Högloft. Ständer vördsammeligen un-» derställes. Stockholm den i Maj r8i8. N:r 214, Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående Båtsmans,Indel-* ningen i Blekinge. dring uti Båtsmans - Indelningen i Bleking© Län, Riksens Ständer, uti underdånig Skrifvelse af den 27 Julii 18*5, Bos Kongl. Maj:t anhållit, att, som åtskillige förändringar genom tid efter annan vidtagne Författningar, skola skett uti det afslutade Indelnings - Contractet, till tunga för Båtsmans-Indelningens utgörande i berörde Län, Kongl. Maj:t i Nåder måtte täckas, att till nästa Lagtima Riksdag låta i dessa delar anställa behörig undersökning, då både Kongl, Maj t och Riksens Ständer derefter kunna blifva i tillfälle, att sig yttra om och hvad jjämkningar härutinnan kunna finnas nödige; Så har Kongl. Maj:t i detta ämne till Riksens Ständers Stats-Utskott nu aflåtit en så lydande Pra» position: väckte motioner om lin - StatsUtskottets Betänkanden, 12 27 ctJtdrag af Protocollet ofver Krigs-Ärender halfet inför Hans Majit Konungen uti StatsRådet den 14 April 2818. Närvarande; JJeras Exellencer JustitiesStats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg, Stats-Ministern för Utrikes ärenderne Herr Grefve von Engeström, Deras Exellencer Stats-Raden Herr Grefve Rosenblad, Herr Friherre Fleming, HofCancelleren Herr Friherre af Wetterstedt, Stats-Råden Herr Friherre Cederström.
Collegial-styrelsen mä erhålla 5 huru arbetet inom Collegierne bör fördelas, så att den öfverklagade långsamheten i ärendernes gång må förekommas; och att, såsom förut är nämndt, det förhållande, hvaruti desse verk ställas till Förvaltnings-chelen, må blifva sådant, att han öfver dem erhåller förmanskap, utan att likväl kunna i ärendernes afgörande sig inblanda De till Statsförvaltningens åtgärd hörande ärender äro dels sådana, som bero på en stundom ej lätt funnen tillämpning af gällande författningar, och der således viditrdcktare 89 pröfning, innan beslut vidtages, måste föregå, och dels sådana, sorn blott fordra verkställighet af Regeringens eller Domare-magtens beslut, eller af taxor, reglementen eller andra bestämda föreskrifter; och derföre synes den grundsats i allmänhet kunna antagas, attpri,fnings-åtgårderne böra underkastas tleras samfäldta behandling , men att deremot verkställighets-befattningen bör öfverlennes åt en enda, på det att den, såsom sig vederbör, må blifva med enhet, kraft och skyndsamhet behandlad. Om, sedan rättsfrågor från förvaltningsverken blifvit skilde, denna grundsats på dem tillämpas, så visar det sig snart, att sådan förvaltning af Statens tillgångar och inkomster, som fordrar förutgående pröfning huru de rätteligen böra, antingen till Statens nytta användas, eller bestämmas, såsom utbetalningar i vissa fall af de allmänna medlen, samt förvaltningen af beskattnings-verket, af Statens egendomar, och af förräderne för dess försvar, böra, framför annat förvaltmngs-bestyr, åt Collegialbehandling öfverlemnas, dels för säkerhetens skuld, och dels derföre,att författningame, och af dem,särdeles de, som angå beskattnings-verket, ej sällan kunna vara underkastade en mängsidig tolkning, hvilken ej åt en enda bör anförtros; hvadan ock, enligt nu gällande författningar , Landshöfdingarnes hufvudsakligaste förvaltnings-åtgärder, i afseende på beskattningsverket och Statens egendomar, alltid raå - 90 ste vederbörande Collegiers pröfning underställas.
/ ,5't/k////Lv, söv ntAisv»nclet »k' 8vevi^68 A»nil» !»- »»v, clel8 8U8NIN »vsvocle, c1el8 8»8oin eisättnin^ söv bitväcle neli Ii08tn»clev clevviek, L »llinänn» Inclv»AninA8-8t»teu bevil - 19 jade anslgA Härom 8l<ulle utdrag ak krotoeollet till l^inanee-Departementet ex^ediera8. Hx ?rotoeollo MzzreL a/ Tivsense/rö/d. ^//r/z r/A' «/' 6/?-<?/' ^d/v/e^ /^öz'ed/rr^ /-ezrdez/, /r<r//e^ zzr/o/- l/<//, r « N/oe/»/zo//-r.r L/ott dezz 10 /rz/r 1844. Närvarande: Ko/s/er», Mr/zrt/re, k rilterre l^er/rozr, l^rilierre Norde/r/aU, M/ver8to//>e, ll^erzr, l^rilrerre 6r/dc»Arazr«t. 8tst8-Mm8tern kör kltrilre8 Xrendena anmälte i underdäni^liet, att, dZ det äläAö lronom, med anledning ak Kilmt8 Hö^lotl8tänder8 in8tundande 20 sammanträde till Urtima IliksdaA, att Ii^^oisva Utrikes lle^artemeutets tillställd oell beliof, sä» oell mrder kSruisättilinA, det Norrska Ztats-Verkets suslaA Ull.
Nationerne sammanblanda sig mer cch mer, taga alltmer efterdömen af hvarandra, och förenkla sine inrättningar. Jag skall aldrig afstå ifrån att, när jag finner något bättre i ett annat Rike, söka införa det i mitt fädernesland, med bekämpande af alla de små intressen, som kunna sätta sig deremot. Derföre anser jag mig ej eller hafva gjort orätt i att uti förevarande ämne åberopa andra Länders exempel. Grefve Frölich, David: Jag är nästan helt och hållet förekommen af Herr Hjerta i hvad jag ärnade svara på Friherre Boijes och Herr Thams yttranden. Jag vill blott, i afseende på formen för denna frågas behandling, anmärka, att man ej bör betrakta Konungens Proposition såsom innefattande serskilde ämnen, och afgöra den styckevis, derföre att den rörer ändringar i flere §§ af RegeringsFormen. Den är ett helt Förslag, och mäste i sin helhet bifallas eller afslås. Helt annat åter är förhål - Den 23 Februari i f. m. a5 landet med discussionen öfver Förslaget; den kan inskränkas till en eller flere delar deraf, eller utsträckas till det liela, efter livars och ens godtfinnande. Och Friherre Boije lärer ej kunna tillvita Herr Hjerta, att ej hafva lemnat Friherren tillfälle att utveckla sine åsigter af Förslaget i alla dess delar, enär Herr Hjerta sjelf gifvit exempel på ett sådant behandlingssätt af saken. Jag tror derföre, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken kan låta discussionen öfver förslaget fortgå antingen §-vis eller i det hela, till utrönande af Ståndets åsigter i ämnet, helst Rikets Ständer äro skyldige, att motivera ett afslag å propositionen. Sedan discussionen blifvit fulländad, måtte likväl proposition till bifall eller afslag ej kunna framställås annorledes, än på förslaget i sin helhet; ty det är ett helt, hvaröfver, enligt tydliga föreskriften i 56 §. RegeringsFormen, endast skall med Ja eller Nej af Stånden beslutas.
Ilr Bibbing, Arvid: En gång tala och dervid blifva, är bättre än mång ord skrifva. Hvad kan man säga att 11. St:r i detta hänseende talat? Svaret härå lemnar Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts Betänk, i frågan, hvilket de bifallit. Huru hafva de vidblifvit det? Genom att (fe remitterat detta Betänk, till expedition af det B. Stms Utsk., som enl. Grundlagen skall upsätta B. Stms beslut. Hvarföre nu icke låta denna expedition afgå? Om man såsom skäl härför anför, att uti sista plenum anm:r framställdes , häremot, så vill jag i afs:de härå förklara, dels att dessa iaum:r syntes mig vara af mindre betydenhet, dels att de derjemte icke 432 Den 28 Mars f. m. voro flere än dera vi i dag här afhört, afgifne icke allenast i form af anm:r utan äfven som tillägg vid de nya förslag, som man i st. f. Exped.Utsk:ts velat framhafva. Således, och i öfverensstämmelse med hvad en föreg:de talare yttrat såsom skäl för bifall till ett af desse, att nemi. man bör söka enhällighet, hemställer jag, att man icke må frångå den form, som hittills, såvidt jag kan erinra mig, alltid varit öflig vid expedition af R. St:rs beslut. För öfrigt hyser jag den öfvertygelse, att, då det Svenska folket skrifver till sin Konung, som. — man måste antaga det —, uti detta fall redan förut vet hvad det åstundar, det icke är så särdeles vigtigt om man uttrycker sig på ena eller andra sättet, då ändock saken är enahanda.
Hr Printzenskölds ansökan, förefaller mig saken hafva förändrat utseende, ty detta afslag kan icke, enl. mitt upfaltningssätt, grunda sig på flera än 2:ne skäl, det ena, att K. M. icke funnit Hr Printzensköld hafva laglig rätt till arfvodet, och det an 9* - 132 Den 26 Augusti. dra, alt K. M. fann sig icke ega några medel, hvarifrån den begärda ersättningen kunde utgå. I det sednare fallet hade K. M. haft en ganska lätt utväg, nemi. att aflåta Nåd. Propos. till R. St. om ersättningens beviljande, men då K. M. icke vidtagit denna, af Stats-Kont. jemväl förordade åtgärd, anser jag det första skälet ligga till grund för det Nåd. Utslaget och, under förutsättning häraf, anser jag R. St. icke ega befogenhet att ingå i pröfning, huruvida K. M:s beslut är rättvist eller icke, ulan torde frågan härom lämpligast böra af domare-makten afgöras. Detta är mitt. begrepp örn saken och derföre bifaller jag för min del Utsk:s Utlåt. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Alt Hr Printzensköld har så väl juridisk som moralisk rätt alt utfå del ifrågakomna arfvode!, hoppas jag, alt de fleste af R. o. Ad:s ledamöter finna. I formelt hänseende torde icke heller något hinder för ett bifall till Hr Printzenskölds motion möta. Man har visserligen invändt, att det icke skulle anstå R. St. att bifalla en begäran, som K. M. afslagit; men denna invändning torde icke förtjena något synnerligt afseende, då roan besinnar, all K. M. endast i administrativ väg behandlat frågan och dervid förklarat sig icke kunna tillägga Hr Printzensköld den begärda ersättningen. Detta K. M:s förklarande hindrar ingalunda R. St. att låta utanordna det begärda ersättningsbeloppet, om de finna Hr Printzenskölds anspråk välgrundadt. Om anspråket underkännes, så stämmer Hr Printzensköld utan tvifvel K. M. och Kronan.
R:mt och enligt förslaget ansetts kunna fullbordas på fem år, hvadan ock arfvodesbeloppen blifvit derefter beräknade, men att, då arbetet omfattat icke mindre än 3:ne större förrådsbyggnader, 2:ne fristående murar, byggnadsplanens planering, samt derjemte tillkommit väganläggning samt åtskilliga förändringar och inredningar, hvilka varit af behofvet påkallade, men icke uti förslaget upptagna, dröjsmål derigenom uppkommit med arbetets fullbordande, såsom följd hvaraf de personer, som från dess början haft tillsyn deröfver, måst bibehållas, hvilket icke kunnat ske med mindre än att de fortfarande erhöllo lämpliga arfvoden, hvilka Kollegium, i förhållande till bestyret med ifrågavarande vidlyftiga arbeten, anser vara ganska ringa; och hvad angår Revisorernes i sammanhang härmed gjorda framställning, att dylika arfvoden lämpligast borde bestämmas i ett för allt, anser sig Kollegium böra i underdånighet upplysa, att denna Revisorernes åsigt af Kollegium delas och tillämpats så ofta sådant med afseende å arbetenas beskaffenhet och omfattning kunnat ske, — 309 — Vidkommande åter den i 8:de § gjorda framställning, rörande balanserade behållningar å försträckningar till Kollegium underlydande redogörare, finner sig Kollegium böra i underdånighet anmäla, att då dels anbefallda arbeten, dels nyanskaffning och reparation af persedlar m. m. icke alltid inom påräknad tid kunnat verkställas eller uppfyllas, har deraf blifvit en följd, att i förrådsräkenskaperna för någon tid balanserats större belopp, än som till de dagliga utgifterna erfordrats; men att, då af månadtligen ingående kassaförslag Kollegii uppmärksamhet blifvit fästad derå, hafva, efter pröfning af förhållandena, sådana större behållningar blifvit infordrade, en åtgärd, som, bland andra, Kollegium vidtog redan i början af innevarande år, eller långt före tiden för de af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningar, med artilleri-förrådskassan å Karlstens fästning.
S tat s-ko ntoret inlevererade samt, under åren 1845, 1848, 1851 medl857, till (Upptagna inom linien, enligt Fullmäktiges beslut den 8 Maj 1845.) (Till Riksgäldskontoret öfverlemnade, på grund af Rikets Ständers beslut vid 1844— 1845 års riksdag samtKongl.Rrefvet den 10 Mars 1845.) För fullföljandet eif rättegången angående Baumannska arfvingarnes kronofordran, utaf Riksgäldskontoret hos Ofverståthållare-embetet deponerade medel, som derefter återbekommits, emot Riksgäldskontorets förbindelse af den 25 Maj 1847, att, i händelse de uppgifna arfvingarne skulle förklaras berättigade till lyftning af större eller mindre belopp, detsamma, uppå anfordran, återbetala 197,366: 32. — 197,366: 32. — S:ma: 4,493,653:27.— 4,494,537:23. 8.
Alla ansigten se plada och upprymda ut, det ar ju fest hvarenda dag. Expositionen är ju, s&amp; kolossalt stor, den fins litet hvarshns, och hvar den fins är liiften full af muntra flaggor och vimplar, gatorna fulla med svarta, gula och bruna främlingar. Och de äro inte de som se minst skinande ut, der de gå, bland oss européer hemmastadda och smickrade af den nppmiirksamhet de väcka. Expositionen är en utställning af allting, af restauranter - man kan ju som bekant här äta sig igenom alla länder - af idéer, för det fins ju ett utställningshus för den " sociala frågann - men det är ocksi en utställning af människor, och den tycker jag niistan är det intressantaste. Låt oss gå till Invalid-esplanadeii, der de asiatiska och afrikanska kolonierna ha sina utställningar, der den röda pagoden frhn östra indiska halfön tornar upp sina afsatser mot Paris ' horizont nästan i kapp med Invalid-domen, och der Tunis och Algier bjuda p&amp; hiistskobhgar och hvita ytor skuggade af palmer - här ser man mest af de främmande racerna. Längs efter vägen st&amp; små, Tonkinvagnar med Tonkin-infödingar till dragare, riktiga sm8 pygméer till karlar; de ha styfva lackerade hattar, knutna under hakan, och se allt annat än manliga ut. Men se här kommer eri arab gående, han behöfver inte * knuffa sig fram genom folkträngseln, för honom lemnar man nog rum, t y han har ett sätt att svänga sin hvita mantel som inger respekt. Ja, om människan verkligen iir " naturens konung ", s&amp; är det i form af arab och alls inte i form af europé. Hvilken rytm, hvilken poesi i den gången och den hiillningen! Hvad mänskligheten ändå, har blifvit neddragen genom byxor och stöflar! - Nästan samma vilda behag ser man hos mhnga af de negrer som finnas här, siirskildt hos dem som höra till den beryktade negerkonungen Salifouhs svit. ~a~;
» Snickaremästare! » Sätt dig, Vivi! Oliva hette hon — vann Flickan m e n s hjärta, o a k t a d t d e t v a r något i sätt, s o m — som kunnat Oliva hade ej längre hade varit brukspatron var död liksom flickans vara annorlunda. något hem; (berättade modern, — d e n g a m l a daoch fadern hon) och Oliva reste omkring p å gästning hos familjer Bladguld. Skiss för Idun af Eva Wigström (Ave). Väggohyra, Mal och Bakterier, utrotas af Aktiebolaget Desinfectioxi i rum, fartyg o. bostäder, allt på s t ä l l e t — utan bortförande af möbler, i k s t e l. — A l l m. T e l. IDUN Hon talade mycket v i d dylika o m sin intima och d e n fröken var en af de alltför viss adlig klang. bekantskap m e d den tillfällen ligt det unga eller gifta — låt damen. Detta m i g säga — egenheter, s o m stötte andra v a r flickans feberaktigt den gamla damen, den brådskande på henne samt stannat ute p å gatan eller v ä g e n o c h växlat ett par o r d m e d henne. När denna slut stort u m g ä n g e. behöfde Hennes gamla n å g o n hjälp v i d d e dagm e n föröfrigt skulle Oliva p l a t s s a m t e r h å l l a tillfälle handarbete årlig anslog åt d e n värnlösa de närmast på gästning och egare Brukets summa under endast senare ett par liten att som bladguldsflagorna. Logogryf. Men s e! sin osäkra Fabriksbod 9 ställning, h o n bortlägga detta Men kan ständigt från förfrågan, räckte sina o b e h a g l i g a sätt. (Med porträtt.) — När man är ensam och oförstådd; af Area. — Skaldernas kvinnor; små studier för Idun af Emil Linders. E. Malmström utan att a n a släktskapen, skriftligt sökt och J. Nybom. — Drottningens blommor; af E. E. Ett hems möblering; af E. G. Foleker.
Vid ett sådant nådigt utlåtande vilje vi, till afslag eller bifall, endast göra afseende på huruvida uppfinningen verkligen förut här i Riket är känd och utöfvad eller ej; och vilje vi i Nåder deraf lemna Collegium så tidigt del, att det t) en 1 Martil, äokta Privilegium thå hinna meddelas inom 6 veckor efter ansökningens inlemnande. Skulle Collegium deremot finna den angifna uppfinningen vara här i Riket förut känd och utöfvad, äger Collegium att ansökningen om uteslutande Privilegium genast afslå. _ Ehuru det hör förmodas att den föregående undersökning, som nu blifvit föreskrifven, skall medföra säkerhet för en hvar emot inskränkning uti hans loffiga näringsfrihet; likväl oell på det att ej någon må sakna tillfälle att lagligen bevaka sin rätt, skall Uteslutande Privilegium ej i något fall utfärdas annorlunda, än med det vilkor, att sedan dess innehåll blifvit, genom Privifegii-innehafvarens försorg, frenne gånger i Stockholms Postoch InrikesTidningar kungjordt, den söm förmenar sig vara genom samma Privilegium förnärmad, är öppet, att inom frenne månader ifrån sista kungörandet, hvarje månad till trettio dagar beräknad, skriftligen anmäla sig hos Commerce. Collegium, som då, efter förnyad noggrann undersökning, bör skyndsamt meddela utslag, huruvida klaganden företett skäl, som förtjena sådant afseende, att det vilkorliga Privilegium, som blifvit utfärdadt, kommer att förfalla; eller om han varit obefogad till sin talan 3 och samma Privilegium således må till dess kraft och verkan fori fara; i hvilken sednare händelse han bör sakfallas att böta 5o till loo R;dr efter omständigheterna, och tillika kännås skyldig att ersätta Privilegii-innehafvarens förlust genom Uppehåll och förordsakade kostnader.