Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
19Z sch nybyggen förblifwa orubbade, samt bär kärr och mästar eller tjcnlige ställen till nyodlingar finnas, borde deste, för att bibehålla en jemn delning i sjelfwa skogen, derifrän undantagas samt sedermera efter Hä. radsbverncs bfwcrcnSkommclse uplätaS lill NybyggenS anläggande, hwilka sedan, enligt gällande författningar skattlagdt, skulle bereda inkomster för Staken och kunna underhälla en förökad folkmängd. g:o. Att de Allmänningar som äro uplätne eller anstagne till Grufwor, böra lemnäs under Gruftvclagets cnikildta och omedelbara tilsyn och wärdvetta bfwerlätande skulle medföra den wanliga följden af en werkelig ägande rätt: den bäst uträknade enskildte huShällning. 4:0. Att ägare till Hemman i allmänhet af hlvad natur som hälst, mä hädanefter lemnäs full bisposttionS-rätt öfwer de pä deras ägor närande skogar, med undantag af Ekeskogen, hwilken serskildt kommer nedanföre att afhandlas, samt skogar ä FrälscskatteHcmman där förord äro gjorde, äfwensom r Bergskär gerne eller bär hwarcst skogar eller allmänningar äro till Bergs - och Bruksrörelsen uplätna, de förblifwa efter gällande Författningar. §:o. Att skvgarne ä Boställs» och KronoHemman förblifwa under publique wärd och tilsyn, men att Krono Betjeningen, i stället för den nu til! indragning fdreslagneJägeri-staten, mä densamma werkställa, och att till den uti Skogs-ordningen af.är 1805 tillätne kolning ä Boställen äfwen mä tilläggas afsalu af hivarjchanda Skogs-cffcrter, dock under samma Cons troll, som denna Förordning bjuder. Tredje Band.
Det kan väl hända, alt sedelmyntets massa ändå betydligt nog hade nedgått, men någon sä svår kris, som den närvarande, hade förmodligen icke uppkommit; och hvad som är ganska visst, det är, alt det mesta af det silfver, som nu för landet gått förloradt, hade ännu legat i säkert förvar i Riksbankens hvalf. Men, vare härmed huru som helst, olyckan är emedlertid skedd — den svåra krisen har inträffat — och frågan måste vara, hvad som slår alt göra, för att skaffa hot för densamma. Och i sådant afseende har BancoUtsk. föreslagit åtskilliga åtgärder, om hvilka jag i allmänhet gerna vill förena mig, men hvaribland de fleste dock icke äro af synnerlig vigt, utan för det mesta inskränka sig lill att gifva nya namn åt hvad som redan i nuvarande bancoreglem. af gammalt är föreskrifvet. Af de skäl, som jag, att hörja med, anförde, önskar jag dock särskildt yttra mig om en och annan punkt, som jag anser mera väsendtlig; och jag fäster mig dervid först vid de Utsk:s förslag, som ej hafva afseende på något annat, än Bankens egen säkerhet. Att Bancofullm. skulle erhålla rättighet att för Bankens räkning, dels uppköpa vexlar, och dels på utländsk ort hafva metallisk valuta deponerad, det har Ulsk. i förut afgifna betänk, föreslagit, och väl underrättade säga, att Utsk. äfven verksamt sysselsatt sig med den reorganisation af Bankens öfverstyrelse, som är så högst nödvändig, — och att jag häruti med Utsk. instämmer, det har jag redan förut haft tillfälle yttra. Men med hän5 H. 69 540 Den 19 December. seende till hvad, sora nu utgör föremål för närvarande betänkande, måste jag nämna, alt jag, lika med Utsk., anser det vara i högsta grad vigtigt, att
B. 21, 25, 146. A. 162. XI. E. 245. — N:o 71. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel. VI. •— N:o 72. angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens ( 176 ) Sjunde Hufvnd-Titel. VI. — .N:o 73. angående regleringen af utgifierne under Riks-Statens Åttonde Hufvnd-Titel. IX. U. 400, 407, 448. A. 463. XIII. E. 301. — N:o 75. i anledning af väckt fråga om medels anvisande lill lån för kyrkobyggnader. VI. B. 21. A. 25. VIII. U. 157. A. 411. — N:o 76. angående beviljandet af eli lån till Markaryds församling i Kronobergs län för der förestående kyrkobyggnad. — N:o 77. i anledning af väckt motion om ett lån för Oskars församling i Kalmar Län. VI. B. 21. A. 25. VIII. U. 157. A. 411. — N:o 78. angående eli föreslaget nytt låns beviljande åt det för hamnanläggningar vid Kungsbacka bildade aktie-bolag. — N:o 79. i anledning af väckt fråga om lån till inrättande af en benmjölsfabrik. VI. B. 21. 25. A. 27. — N:o 80. angående ett föreslaget lån lill staden Umeå för den å dervarande kyrka företagna reparation. VI. B. 21. — N:o 81. i anledning af väckta frågor om inlösning af Riksgäldssedel', sorn inom den derför stadgade preskriptionstid icke blifvit till invexling företedda. VI. B. 21. Ä. 27. — N:o 82. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om försäljning af det s. k.
Följande tillägg vid §;s Slut är föreslagit: ”Fråga rörande ämnen, hvaröfver Riksens Ständer ensam äga beslutande rätt få under loppet af hela Riksdagen väckas, och skola till vederbörande Utskott remitteras; men dä sådana frågor , efter den ofvannämnde Motions-månadens utgång väckas, upptagas de ej förr till beredande af Utskotten än vid nästföljande Riksdag.’’’ 63 I 2:dra Morn. är ett så lydande tillägg föreslagit efter orden: Väljes af Riksens Ständer. "Sedan Constitutions Utskottets Utlåtande öfver dess Embets-Förvaltning inkommit (Sg §. Dervid ar föreslagit: *’Att i afseem de på föreskriften, om tiden till begynnande af den Revision , hvilken af Riksens Ständers Revisorer bör förrättas, må, i stället för der» 15 September” utsättas: »Den if Augusti'' och meningen näst före den sista sålunda förändras: "Och må ingen Revision öfverskrida en tid af tyra Månader.1' Tryckfrihets-Lagen. Constitutions-Utskottet, vid förra Riksdagen, har föreslagit, att i Ingressen efter orden, ’’I förväg lagde,” måtte uteslutas orden: "Af Tryckfrihets-Lagen ej föreskrifnaSamt Citatlonen tåen 19 Februarii. återföras till fullkomlighet i lydelsen tued §. i RegeringsFormen. Att i i §. y Morn. efter ordet: Boktryckeri må införas: >■Eller Tryckeri får Musicalier,*» och i 6 Morn. efter orden: Svenska Medborgare, föreskriften sålunda förändras: ”Hvilka, i händelse Skriften innom Laga tid åtalas, skulle För. fattare-ansvar åligga, så vida Författarens Namn och hemvist befunnits origtigt uppgifne eller i Sedeln saknades i Satnrnär.h.-.Hg hvarmed år ptojecterat: Atr det Öfriga ifrån och med orden * ”Eller ock” till och med ”ifrån Svaromålet uteblefve,’* måtte alldeles utesluta^. Att samma §. ? Mom. i didra Punctén mätte så förändras:
Prof gratis från HECTOR &amp; C o, Skeppsbron 18, Stockholm. Santalmissionens U 1&gt; w &gt;H mm m Broken Orange Pekoe å 6:40 pr kg. H Å Nästan omedelbart ' färdigt för servering, fl J Drygast. r Här kl Vi sälja denna prima sort oblandad 3 d 4 kr. billigare pr kilo än vissa andra firmor. Pekoe ä 5: 60 pr kg. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. r 1 m Santalmissionens Tedepot, Trievaldgränd 2, Stockholm. KULLE NÅGON af vänligt deltagande ibland vilja tillskrifva sjukling som i S tiotal af år lidit af angripna nerver, skulle detta bereda henne mycken glädje. Svar till » Landtbo » torde till en början godhetsfullt adresseras Stockholm p. r. (341) ILLA HENRIK, 8 mån., frågar om nå- gon barnkär familj vill taga honom som eget eller för barnhushjälpen. Svar till » Henrik », Allm. Barnh. 3:dje afd., Stockholm. (356) L Vidare upplysningar kunna inhämtas å hospitalskontoret, som hålles öppet helgfria dagar kl. 10 — 2. Lund den 12 augusti 1899. pLATS FINNES från okt. för ung, anspråkslös lärarinna, skicklig att undervisa en ensam 15-årig dotter i vanliga skolämnen (språk hufvudsak) och som är villig blifva ett angenämt sällskap inom familjen. Goda rekommendationer fordras. Snart svar om möjligt med fotografi och betyg samt uppgift å löneanspråk torde sändas till » S. 15 år », Herr Strömbergs cigarraffär, Nybrogatan 1, Stockholm. (343) x T MINDRE PRÄSTHUS sökes nu till hö- _L sten en anspråkslös bättre flicka att hjälpa till med barnen och " i öfrigt biträda med inom hemmet förekommande göromål. Uppgift om löneanspråk etc. sändes till Fru C. Källner, Trollhättan. (335) Å BRUK i Dalarne önskas en undervisningsvan lärarinna för tvä flickor; äfvenP som en bildad flicka att gå frun tillhanda.
Välj ett af den första sorten, därvid priset * Anordningar lära vara gjorda, för att passagerare äfven med limitet biljett skola under den tid, som utställningen pågår, få stanna vid Niagara ända till 1 0 dagar, utan att behöfva köpa ny biljett för resten af vägen. 37 beräknas pr dygn för rum och full kost. T y om Ni väljer ett hotell efter european plan — d. v. s. Ni betalar blott för rum och intager edra måltider hvar Ni vill, kan Ni lätt råka ut för att få betala för dyrt för dessa senare. Pris pr dag å ett American plan hotell af » second class » varierar mellan 2 — 6 dollars. Som jag i början af denna artikel nämnde, spridas redan nu vilda rykten om priserna i Chicago. Så meddelas i utländska tidningar, att spekulanter redau förpaktat de flesta hotellen i Chicago och själfva betala G dollars om dagen pr rum från källaren till taket. Hvad skall då ej den resande få betala? Men det är ej så farligt. Dessa notiser utsläppas i spekulantsyfte. Så meddelade t. ex. danska tidningen Politiken nyligen, att i Mineapolis bildats ett » Security Hotell Company » med en dansk man till president. Detta bolag skall uppföra ett jättelikt hotell af trä, 15 minuters väg från utställningen, där man skall kunna få ett litet rum med två sängar för 2 dollars om dagen — om man blott i tid, ja, helst redan nu, skrifver och beställer ett sådant. Men Politiken, som meddelar adressen, går ej i borgen för företaget. Jag gör det ännu mindre och meddelar därför icke heller adressen. En liten detalj, som kan vara bra för Er att känna, rör sättet att få edert bagage transporteradt till den bostad, där Ni tager in. Redan innan det tåg, hvarmed Ni far, har hunnit Chicago, inställer sig i er kupé en agent för » Parmelee ' s Oranibusand BagageLine ». Om Ni lämnar honom er bagagepolett, så ger han Er i utbyte ett kvitto. Han ombesörjer sedan ert bagages försändande till den adress Ni uppger. Pris för en kolly 50 cents och 25 cents pr styck för de öfriga, om de äro flere. Ni kan också själf åka med i omnibusen till hotellet för 50 cent och får då taga med Er två kappsäckar och en handnattsäck gratis.
Prop. J\i 1, om Statsverket 1856. Expeditions-Chefen, arfvode 5,500 r:dr riksmynt. Från skrifmaterialie-anslaget öfverflvttadt 1,000 » » Summa riksmynt r:dr 44,700. Då härifrån droges nuvarande anslaget 27,667 återstode r:dr 17,033, utgörande sålunda det belopp, hvarmed Kongl. Maj:t torde täckas föreslå Rikets Ständer att öka anslaget för Civil-departementets Expedition, under vilkor att spanmålsberäkningen i lönerna, äfvensom ljuspenninge-anslag, för dessa tjenster komme att försvinna. Menjaoch Hommer se-BioUegierna sami Berg slags-staterna. Herr Departemerits-Chefen anförde i underdånighet: »1847 den 23 September beslöt Eders Kongl. Maj:t nådig proposition till Rikets Ständer, angående Bergsoch Kommerse-kollegiernas ombildning till en organisation, likformig med General-Tullstyrelsens eller Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader, sålunda att förvaltningspersonalen komme att bestå i hvartdera verket af en chef med allena beslutande rätt, och rådgifvande departemental-föredragande eller byråchefer, med reservationsrätt (dock att, hvad Kommerse-kollegii förvaltning af Manufaktur-diskonten anginge, det undantag borde äga rum att, om ledamöterna instämde uti afslag å sökt lån eller ogillande af erbjuden säkerhet, dervid, äfven mot Chefens mening, borde förblifva). — Bergs-kollegium, under namn af Öfverstyrelse för Bergverken, skulle bestå af: 1 General-direktör, 1 Föredragande Byrå-chef, Tillfälligt biträde, då sådant för handläggning af de Styrelsen tillhörande ärenden funnes påkalladt, i hvilket fall förordnande dertill skulle af Kongl. Maj:t meddelas; 1 Aktuarie, tillika Registrator och Bokförare, 1 Notarie, i Kanslist, 1 Markscheider, Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
synes vara en Irgr tillfl-yktsoi: t for dessa, som clock Bga ett eget hem, hvad kan den dB icke vara for den, som lefver ett. ensaint lif eller lider a£ isolerillgens he~nslra odsli.ghet? Hur Iran den icke skiiuka sBclana kviunor omviixling, gersoaligt umgamge och ndgot npplyftande och soligt att minnas under hvwrdagslif vets enfolmigt~ sl8p P Ti, som lefrat ined i klubben under alla de As den existerat, ri, som diir varit i t,illfiille att knyta viiriiefalla viinskapslxtnd, son1 diirifriin knnna minnas en miingd rika tanlceut ?~yten och uppfriskande glada stunder, ri, som dar fgtt ridgad syn pA en m h g d fiirhbllanden, f l t t vana a t t tala och diskutera, vi, sQger jag, knima e j annat 2.n beklaga dem, som ej varit i t: llfiille att komma i iitnjntande af samma f8rminer. Onskligt vore ock, att iiiiuu flere nf dew, for h b l k a klubben kunde Tam till storsta gliidjrt och nytta, rerkligen begagnade sig af de fordelar den erljuder gelloin utt ingd som medlernmar i densamma. I England och Ainesika, diiik v i ~ l - norna mer inse behofret af sammnnslutniiq for att gernensamt studera lifret, finnas i h ~ a r j e stiirre stad en eller flcre kriulign kluhbar nled a.11dambl att bereda kvinnan en viil l~ehiiflig ou~viislii~g f i i h det dagliga arbetets tyngd.
Det kan endast tillskrifvas obekantskap med förhållandena i skärgården eller ock ett förbiseende, att gällande fiskeristadga kommit att belägga allt skärgårdsfiske 406 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 168. med ett interdikt till förmån för en och annan fjerran boende strandegare, hvilket ofta är till orimlighet orättvist. Hvar och en har i denna stadga undfått rätt att fiska i öppna hafvet; men saltsjöfisket inomskärs har blifvit uteslutande tillagdt dem, som strand och holmar deromkring ega. Följaktligen, om äfven, såsom stundom händer, inomskärs finnas vatten af 3—5 mils vidd och deröfver, eger ingen, som icke innehar strandrätt, derur uppdraga fisk; och ehuru det för strandegarne är omöjligt att sjelfve tillgodogöra sig ett så stort fiskvatten, ega de likväl af de fattige fiskare, som kunde försöka att begagna den vida sjön, som naturen icke ämnat till några få individers besittning, taga deras båtar och fiskredskap samt bringa dem sjelfve till böter. Följden häraf är att sådane fiskare, som icke ega något land vid sjön, nödgas till strandegarne betala årlig skatt, hvilken ofta för hvarje fiskare utgör 50—60 R:dr till hvarje strandegare. Bevis på hårdheten af dessa vilkor lemnar förhållandet bland fiskrarne i Waxholm. Denna lilla stad bebos ännu, såsom fordom, hufvudsakligen af fiskare, men emedan den starka trafiken af ångfartyg, m. m., bortjagat fisken till andra vatten, måste de nu söka densamma i aflägsna sjöar, der, huru stora och vidsträckta vatten än förefinnas, de måste till strandegare betala betydliga afgifter. De idka endast strömmingsfiske om sommaren med skötar, hvilket fiske är af den beskaffenhet att grundare vatten än tre famnars djup icke kan begagnas.
Ty Nilenius var en gammal äventyrare som sett mycket av världen. De enda personliga minnen David hade var när Nilenius smickrat honom omåttligt för hans begåvning, talat om hur sorgligt det var att han icke fick studera, och så vidare. Men nu skulle David vara på sin vakt, icke släppa honom inpå sig. Han kände strax avsky för hans köttiga näsa och glesa mustascher, hans ohyggligt klumpiga vador och vaggande gång. Nilenius bugade sig hånfullt djupt när han hälsade och i ett ögonblick avläste han Davids ekonomi när hans talgiga ögon hängdes fast vid dennes nötta armbågar. Och han började med att hälsa David hjärtligt välkommen hem, varpå han gick vid sidan om honom, ivrigt och hela tiden försmädligt grinande, framställande den ena närgångna frågan efter den andra. När David ej svarade annat än undvikande började Nilenius hålla berömmande tal över Davids far. Jaså du går dit nu igen? undrade David litet tvärt. Nilenius stannade och stirrade häpen på David. Ö höö, sade han, vad fan menar du med ditt “nu igen“? För resten ska jag säga däj att jag har gjort din far så mycke med tjänster, dä’ är vad jag har, så många välgärningar, så att gubben är förbannad på mäj dä ä bara att han är så rilischös så han inte tål andra än di som ä guss barn. Men du behöver inte borst opp däj mot mäj fast ja ä en stackare som folk skäller ut å svärtar ner! Nu var han strax inne på det kära kapitlet, sitt martyrium i denna värld av griniga skogsbönder och deras skvalleraktiga käringar. Han talade fort och ivrigt med de matta stora ögonen vända mot David, med våldsamma gester och nervösa hostningar. Historierna rann ut ur hans smutsiga mun som en ström, och små stänk av illaluktande spott träffade David i ansiktet. Han var landets olyckligaste människa, allt från den stund han var stallbetjänt åt greve Sejdendorf och ända till nu hade alla människor hatat honom, sade han. Ja har ett sånt förbannat gott hjärta, sir du, säj mäj höö ö säj mäj var där fanns en arm lusfatti jävel som inte ja jolpit mä mitt sista öre om dä så va?
I andra boken af sin Rhetorik säger han följande: » Mitylenierna hedrade Sappho, ehuru hon var en kvinna. » Märken väl: t Ehuru hon var en kvinna! » Således var hennes blotta egenskap af kvinna i denne filosofs ögon tillräcklig att utesluta henne från äranl På ett annat ställe säger äfven Aristoteles: » Kvinnan har ej mera rätt än en slaf att deltaga i förhandlingar! » Och när man vet, med hvilken hårdhet och med hvilket godtycke slafvarne behandlades i forntiden, så kan man tryggt säga, att kvinnan i forntiden ej stod högre i anseende än ett djur i våra dagar. Hvad var därför naturligare än att detta alstrade dolskhet och oärlighet hos I D U N 1899. — 3 — kvinnorna i forntiden. Detta framgår af förbudet för en kvinna att vid dödsstraff dricka vin och tillverka falska källarnycklar, ett förbud, som gällde för kvinnorna både i Grekland och R o m. Oärlighet måtte särskildt hafva varit en i ögonen fallande egenskap hos forntidens kvinna, ty Hesiodos säger: » Den som litar på en kvinna, litar på en t j u f! » När nu forntidens förnämste tänkare och skalder, såsom en Plato, en Aristoteles, en Hesiodos, hade så låga tankar o m kvinnan, är det j u ej heller så underligt, om andra mindre framstående andar på fullt allvar dryftat frågan, huruvida kvinnorna verkligen voro människor och hade en odödlig själ, hvilket, efter hvad den vidtbereste missionären abbé Huc påstår, ännu i dag bestrides af kineserna. Äfven Bramareligionens bekännare i Indien förneka kvinnan en odödlig själ, ty enligt » Manus lagbok » äger kvinnan ej någon individuel tillvaro efter döden. Därför finnes det också för henne ej några särskilda föreskrifter angående offer, böner eller heliga bruk och ceremonier; därför är det äfven förbjudet att meddela en kvinna undervisning i Vedaskrifterna och lagböckerna. Enligt » Manus lagbok » blifva mannen och kvinnan genom äktenskapet en individ, men kvinnan är endast mannens supplement. Hon kan endast genom hans förtjänst få evinnerligt lif.
Härigenom är således tydligt ådagalagdt, att, om ersättning skulle komma att äga runi, densamma borde meddelas från Statsverket, men icke af K. Gonvoy-Commissariatet; hvadan ock nyssbemäldte K. Commissariat till någon återbetalning af de lyftade Suinmorne sig icke heller utlastat genom dess, jemlikt R, II. Strrs föreskrift, lill RiksgäldsContoret afgifne förbindelse; och af hvilken förbindelse, med anledning af Hrr Friherre Anckarsivärds, Hr Grefve Horns och RiksdagsFullm. Anders Danielssons derom gjorde yrkanden, afskrift bifogas. Sluleligen och vidkommande Hr Rosenblads, Bernhard, i sammanhang med den hos II. R. o. A. förehafde granskning af det återremitterade Betänkandet l\:o gö, framställda önskan 0111 afskrifning af några andia, än de uti samma Betänkande omförmälde, uti RiksgäldsContorels Räkenskaper bulancerade Till - 3ao Stats -Utskottets gångar, sa, enär denna önskan icke blifvit, såsom ny motion, till Utskottet remitterad, och de Summor, hvilkas afskrifning dermed åsyftas, utgöra till en del ItiksgäldsContoirets fordringar, hvilka således äro föremål för Utskbltets öfverfaggningar, mea icke ega sammanhang med de uti Betänkandet förekommande frågor, hvilka nu äro It, H, Sttrs pröfning underställde, anser Utskottet densamma till någon vidare framställning uti detta Utlåtande icke föranleda. Afskrift Formulaire till de Förbindelser, sorn af Kongl. Convoy-Commissariatet blifvit afgifne för hvad å dess Creditiv är vordet lyftadt åren 1824 och 1815. Som, i stallet för de 06,666 R:dr 3 a sk. Banco, livi Ika af SjöTulls-Intraderne äro anslagne Kongl. Convoy-Commissariatet, R. H. Sttr, vid sistl. Lagtima Riksdag behagat på Deras Riksgälds-Contor åt Kongl.
Proposition JW 84. 25 1848 års besigtning, röta ä pålar och bjejkbäddär betydligt tilltagit, plankbeklädnaden å bäddarne på åtskilliga ställen alldeles bortruttnat och remnor i murarne uppkommit, sä att, om äfven husets bestånd icke för det dåvarande syntes hotadt af någon hastigt inträffande förstörelse genom dess fortfarande sättning, det likväl vore möjligt, att sprickor, hvilka icke kunde märkas å de af hyllor och handlingar betäckta skiljomurarna kunde å skorstenar och rökledningar uppkomma samt medföra eldfara. Med anmälan om detta förhållande samt öfverlemnande af särskilda, utaf vederbörande arkitekt för Kronans hus i hufvudstaden framställda förslag till husets iner eller mindre fullständiga iståndsättande, förklarade Öfver-Intendents-embetet i underdånigt memorial af den 25 Januari 1859, att Embetet funnit sig icke kunna eller böra tillstyrka nägotdera af dessa förslag, hufvudsakligen af det skäl, att huset vore på vestra sidan sammanbygdt med privata egendomar och på södra sidan endast genom en smal gränd afskiljdt från höga byggnader, tillhörande den trängsta delen af staden, hvarigenom fara vore att, i händelse af eldsvåda i närheten, intet eller högst obetydligt af Arkivets samlingar skulle kunna räddas. Då likväl det väckta förslaget om en ny byggnads uppförande vid Carl den Xlllis torg icke blifvit af Rikets Ständer bifallet, samt Öfver-Intendents-embetet ej heller kände någon annan för ändamålet lämplig plats att i underdånighet föreslå, ansåg Embetet, vid det förhållande, att en sådan rubbning af Riksarkivets grund kunde inträffa, att ett hastigt utrymmande deraf blefve oundgängligen nödvändigt, sig böra underdånigst hemställa, huruvid icke, intill dess en ny byggnad kunde åstadkommas, säkra och ändamålsenliga förvaringsrum för Arkivets ovärderliga samlingar borde anskaffas, antingen i något Kronan tillhörigt hus eller genom inköp för dess räkning af någon härtill passande egendom. Med anledning af denna underdåniga framställning anbefalldes Över-Intendcnts-embetet att afgifva yttrande, huruvida icke det redan en gång väckta förslaget om Kiks-arkivets inrymmande i södra stenhusbyggnaden ä f. d.
Då jag emellertid icke ser någon möjlighet att vinna ändring i Utsk:s förslag, får jag låta dervid bero; och vi torde väl få se, att det icke kommer att dröja länge, innan man hos K. M. begär ändring i detta missförhållande. lförev:de morn. blef uppå, härefter framstäld propos., af R. o. Ad. bifallet. 198 Den 21 Oktober f. m. Mom. e, stridande. Härvid förekom först Utsk:s yttrande ang:de dels vice Ådv.Fiskals-tjenstens indragning och göromålens öfverflyttning på en å Adv.FiskalsKont. anstäld Kanslist, dels oek aflönings-förmånerne för denne Kanslist, och yttrades derom af Hr Printzensköld: Afven vid denna punkt nödgas jag npträda med åtskilliga aumärkn.r, anhållande dervid om benägen ursäkt. Den första af dessa anmärkmr gäller det snöpliga sätt, hvarpå Utsk. afihrdat min motion om vice Ådv.Fiskals-tjenstens återupriittande. Detta sätt att tillvägagå har åtminstone här varit så mycket mera obehörigt, som det icke kunnat eller bort undgå Utsk:s upmärksamhet, att Adv.FiskalsEmbetet är ett af de vigtigaste, som inom verket finnes; och Utsk. hade derföre varit pligtigt, att begrunda de skäl, som en föreståndare för Kont., sedan 23 år tillbaka, anfört till följd af den erfarenhet, han derom vunnit. Den motion, som af mig blifvit i frågan väckt, innefattar en så fullständig utredning af förhållanderna med Adv.Fiskalen och vice Adv.Fiskalen, att jag blott behöfver upliisa densamma för att ådagalägga orättvisan, för att icke begagna ett annat ord. i KammarKms åtgörande, att afslå den.