Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då kommo Eliakim, Hilkia son, hofmästaren, och Sebna skrifvaren, och Joah, Assaphs son, cancelleren, med sönderrifven kläder, och gåfvo honom tillkänna RabSake ord. Då nu Konung Hiskia detta hörde, ref han sin kläder sönder, och svepte en säck omkring sig, och gick in uti Herrans hus; Och sände Eliakim, hofmästaren, och Sebna skrifvaren, med de äldsta Presterna, omsvepta med säcker, till Propheten Esaia, Amos son; Att de skulle säga till honom: Så säger Hiskia: Detta är en bedröfvelses, straffs och försmädelses dag, och går såsom när barnen äro komne till födelsen, och ingen magt är till att föda. O! att dock Herren din Gud ville höra RabSake ord, hvilken hans herre, Konungen i Assyrien, utsände till att försmäda lefvandes Gud, och till att förlasta med sådana ordom, som Herren din Gud hört hafver; och att du ville upphäfva ena bön för de igenlefda, som ännu för handene äro. Och Konungens Hiskia tjenare kommo till Esaia. Men Esaia sade till dem: Så säger edrom herra: Herren säger alltså: Frukta dig intet för de ord, som du hört hafver, med hvilkom Konungens tjenare af Assyrien mig försmädat hafva. Si, jag skall göra honom ett annat mod, och han skall något få höra, deraf han skall igen hemfara i sitt land, och jag skall falla honom med svärd uti hans land. Men då RabSake igenkom, fann han Konungen af Assyrien stridandes emot Libna; ty han hade hört, att han var ifrå Lachis dragen. Förty ett rykte kom ifrå Thirhaka, de Ethiopers Konung, sägandes: Han är utdragen emot dig till att strida. Då han nu detta hörde, sände han båd till Hiskia, och lät säga honom: Säger Hiskia, Juda Konunge, alltså: Låt icke din Gud bedraga dig, den du förlåter dig uppå, och säger: Jerusalem skall icke gifvit varda uti Konungens hand af Assyrien.
Okedagsverken 6 st. efter 20 års medelpris cl 1: 17 6. — » 5:o Drängedagsverken 22 st. » å — 27 18. — » 6:0 » Fläsk 1 L$ 8 » » 3: 16 4: 32. — » 7:o » Får l/i st. » » å 3: 13 1: 30. 6. » 8:0 » Gås lh st. » » å 1: 8 28. — » 9:o » Ved 4 lass » » v a 1: 22 3: 40. )) 10:o » Stock 1 st. » » A a — 44 - 44. b \ 1:o » Halm. 5 k ärfva r )> » X a — 7 _ .. 33. skulle halva till penningar förvandlats, att läggas till den nya ständiga penningeräntan med D) Den under Mom. 12:o lab. 1 upptagna Skattetiteln Penningar skulle hafva qvarblifvit i nya penningeräntan med igenom hvilken förvandlingsatgärd hela den år 1843 förenklade nya ordinarie räntan, efter exempelvis tagna 20 års medelvärde, ut k:pr, Summa 54: 41. 6. ■jork Obs. eller inalles 9 T:i Af gamla Räntepersedel Spannemål hade således derefter i nya räntan qvarstått: 9 T:r 12 hvartill ny d:o kommit, efter persedel-utbyte och förvandling, med — » 7 Gamla Räntepersedeln Smör hade i nya räntan derefter qvarstått oförändrad med 14 ffi, hvartdl nytt d:o kommit, efter persedel-utbyte 'och förvandling, med 3 » ej|er jnaj|es ^9 <g Gamla Penningeräntan hade ock oförändrad qvarstått med 4 R:dr 12 sk. 8 r:st. hvartill nya penningar derefter kommit, genom persedelförvandling, med 33 » 4 » 11 » eljer ina]|es 5Q ^ Rör lill Prost, Sr,hrams reservat, vid Slals-Ulsk. Smör. sk. 7 r:st. penningar.
Betänkanden, N:o 4o3. 457 Återstå inbalancerade Behållningar och Fordringar: hvaraf upptagne i colurnnen för ChartseSig. 2,009,819: 25. 2. samt i d:o för Contante Medel i55,8io: i3. — 1826 Ars UppbördOrdinarie stämpling 286,623: 16.— Extra stämpling 1,811:28. Diverse i5:2g.— Ersättning å g r:st. arket för ombytte maculerade Ghartor 172: 6. 3. Värdet af ostämplade Vexel-blanketter 220. Transport 586,332: 3i. 4- ?,165,62g: 38. 4. 458 S t a t s - U t s k o 11 e t s Transport 586,33a: 3t, 4* 2,t65,6a9:38, 4, Tillkommer den från Räntekammaren utbetalte summa till upphandling afpapper samt expenser vid ChartaeSigillatoSGontoiret. . ti,554: 8. > Hvaraf upptages uti columnen för ChartaeSig. 287,382: 27. 5, D:o d!o för Contante medel 3io,5o4: 11, it. £97,886: 39. 4« R:dr 2,763,316:29. 8, 1826 Jrs Utgiftert Afskrifni ngar. a) Maculeradt stämpladt papper,., 3,<44* 7* “ b) Genom våda förlorade Char tor.. 600: to. - c) Omstämplade Två-skill. Chartor.. i,o4t:32. - d) Chartae - Sigill. FörsäljTrpt 4)706: 1. - Betänkande!!, N:o 4«3.
R:dr och det sednare 290,000 K: dr, Banko-di skon t-verket i Stockholm deremot återbetalt hela den förstärkning nämnde verk förut innehaft, godt besluta, att Handelsoch Närings-diskont-fonden derstädes skulle förstärkas med en summa af 500,000 R:dr, hvilken från Reserv-fonden utanordnades; Hvarefter, vid företagen pröfning af frågan om anvisande af medel till sådana ibland de sednast oktrojerade Filial-Bankerne, hvilka dittills ej kommit i åtnjutande af försträckning från Rikets Ständers Bank, Fullmäktige, ehuru Reserv-fonden, efter afdrag af nyssomförmälda 500,000 R:dr, jemte de å samma fond derförinnan beviljade men ännu ej uttagna försträckningsbelopp till vissa Filial-Banker, utgjorde omkring 2.600.000 R:dr, under det att endast 3,232,500 R:dr blifvit till Filial-Banker disponerade af det dertill vid sednaste Riksdag bestämda anslag 5,550,000 R:dr, likväl, med afseende å nyttan att i Reserv-fonden hafva en utväg till vidmagthållande af Rikets Ständers Banks egen lånerörelse samt angelägenheten deraf, att berörde fond må ega tillräcklig styrka för att, under alla förhållanden, kunna motstå de assigneringar, som kunde erfordras för att ersätta på förhand ej beräknade uttag af medel, insatta på uppoch atskrifnings-räkning hos Diskont-verken, och hvilka uttag, efter hvad erfarenheten visat, inom kort tid uppgingo till stora belopp, förklarade sig för det dåvarande icke böra till försträckning åt nya Filial-Banker afse högre sammanräknadt belopp än cirka 600,000 R:dr, eller högst 90,000 R:dr, allt R:mt, åt hvarje dylik Filial-Bank.
Den internationella kvinnokommgressen B Berlhx Den som nAgot närmare följt med kviiinorörel~en i Tyskland och kanner namnen på dess ledande personligheter kunde ej iindg&amp; att med en viss niisstro motse den %internationella kongress för kviiiligt arbete och kvinliga strahr anden » - B htemnfionaler Kongress fur Fraumwerke und li ' rauenbcstrebzi,lgen », som den oficiella titeln I. lydde - hvilken skalle htillas i Berlin under september månad detta ai. och till hvillren sedan åtskilliga mailader tillbalra inbjudning ut-. agtt till lcvinnoföreningar öfver hela, viiilden. Namnen, Morgen&amp; st0rn c och B Cauer)), som stodo att Issa framst g&amp; inb; judningsljstornn voi-o visserligen valbelcanta och högt viirdernde, men det förnämsta kvinnosalcsföïbiindot t. es. det sedan mer an 30 &amp; r tillbaka med Leipzig som utgtingspnn1c.t verkande &amp; und Allgemeiner deutschen Frnuenverein » salinades p&amp; programmen, och många af de ledarinnor,. man alltid varit van att se g % i .spetsen för.hvarje med kvinnofrå-t-. gan saminanhiingande reform eller viktig rörelse,~höllo sig iden i ögonen fallande grad borta. Kunde det. val vara verkligt allvar ined ett företag, som af slnenet att domula, kommit till stand utan. samverknn ined Tysklands mest Iranda banbryterskor inom detta. område? S&amp; fr&amp;gade man sig. Men lcongressen gaf sjalf nöjaktig förIrlnrjng på frtigan. I de a£ ledarinnorna h a h a halsningstden betonades ~ittryclrligen, att det ifrilgavarande mötet iiteslutande var ett verk af Berlins kvinnor, @ t!
Då de allrafleste medlemraarne af Ståndet genom arf erhållit adelskapet, kan Konstitutions-Utskottets Memorial l\:o 59. 7 det icke vara möjligt, att alla besitta de egenskaper, som representant-kallet fordrar; men då likväl alla, i den ordning Riddarhus-Ordningen bestämmer, äro berättigade att vara Riksdagsmän, måste det inträffa, att ej alla de, hvilka utöfva adlig riksdagsmannarätt, äro för densamma väl skickade. Men då, å andra sidan, full frihet att bivista riksmötet, eller icke, för en hvar eger ruin, händer icke sällan, att just de, som genom lyckliga själsegenskaper, sjelfständigt tänkesätt, erfarenhet och insigter företrädesvis skulle såsom representanter gagna, vid riksdagarne saknas. De, som bo utom Stockholm, hafva i den ekonomiska uppoffring riksdagarnes bivistande för dem medför, ett skäl till uteblifvande, som i afseende på mänga icke låter sig jälvas. Riksdagarnes längd ökar i betydlig män denna svårighet, och del torde höra till sällsynta undanlag, att någon utom Stockholm boende Riksdagsman af Ridderskapet och Adeln bivistar hela riksdagen. Den personalens vexling, och äfven ofta fåtalighet, hvartill orsaken till största delen i nu nämnda förhållande torde böra sökas, medföra svårigheter och olägenheter, hvilka, jemte andra med Adelns nuvarande representations-sätt förknippade missförhållanden, äro till beskaffenhet och betydenhet för väl kända, att här behöfva upprepas, samt hafva framkallat allmänna och högt uttalade önskningar om ändring och förbättring. Som det tillfälle att deltaga i Representationens förhandlingar, hvilket för närvarande står en del af Stals-Rådets Ledamöter öppet, genom den nu föreslagna förändringen skulle betydligen inskränkas, om ej alldeles upphöra, så har Utskottet ansett sig böra i sitt förslag äfven upplaga föreskrift om tillåtelse för de Stats-Råds-ledamöter, som inom något Riks-Stånd äro valbara, alt i samma Stånds öfverläggningar, men icke beslut, deltaga. På dessa grunder får Utskottet vördsamt till Rikets Ständers giundlagsenliga handläggning framställa nedanstående grundlagsändrings-förslag. //iks (lags - Or (lii ingen: §. 12.
Naturliga följden deraf blef, att alla priser stego, att lättheten att erhålla penningar bildade en ny industrigren, nemi. att köpa fastigheter den ena dagen för att med vinst sälja dem den andra. 1817 åis händelser inträffade. Jag kunde i afseende på förhållandet med Malmö discont åberopa en värd ledamot, för hvilken jag hyser den fullkomligaste och alltför stor aktning, för att betvifla alt icke han skulle säga sanningen, sorn deltagit uti revision af Malmö lånebank och derföre kail vitsorda de malversationer, som der ägde rum; det vill säga att man hade för långt utsträckt lånesystemet. Nu är det ingen hemlighet, utan en hvar känner att det varén politisk 43a Den 18 Februari, e. m. omständighet, som gjorde riksdag nödvändig, och för att få skäl dertill, hvad gjorde man? Jo, man förklarade, att derföre att den ena banken hade mai verserat, såsom man kallade det, så skulle allas disconträttighet ogillas, och derigenom indrogs nära fem millioner r:dr utur rörelsen; hvaraf följden blef, icke blott alt tusentals familjer blefvo olyckliga, utan äfven att varorna hastigt föllo i värde, då deremot penningens värde steg till förmån för procentaren. Skola vi förnya dessa convulsiva ryckningar i Staten? Skola vi stadga en lag, deri icke garantier gifvas för folkets rättighet, på ena sidan, och för maktens utsträckning på andra, mot en våldsam sedelindiagning. Jag tror alt lagstiftande makten är skyldig folket denna omsorg; och vilja vi uppfylla den, så är det nödigt, att Regenn får i sin makt alt hejda öfverdi iften i privatbank-systemet, Det är endast öfverdriften, mot hvilken jag vill att correctiv måste gifvas. Jag begagnar detta tillfälle alt rätta ett yttrande på f. m., då jag önskade att inga flera privatbanker måtte inrättas, än de som redan finnas. Jag hade i det ögonblicket dea olyckan att glömma, att de norra provinserna torde behöfva dem; men i de öfriga provinserna erkänner jag icke behofvet deraf. Jag slutar med den anhållan, att Hr Frih. o. Landtm, läcktes gifva propos. till bifall å förevar. § i lagförslaget. Frih. Cederström:
Har ål er, af hvad orsak som heldst, en person blifvit skattskrifven, hvilken, oförmögen att draga de ålagde utskylderna, för sin nödställda och ntblottado belägenhet hade bort frikallas, ege då tax:s-komitéen att rättelse meddela, hvilken likväl, med de skäl sorn dertill föränledt, i protokollet intages.” Efter uppläsandet häraf bör för en hvar vara tydligt att afsigten ingalunda varit att medelst den nya §:n på något sätt ändra det uti den äldre §:n förekommande stadgande. Det är visserligen en sanning att detta stadgande mycket sällan lärer komma att tillämpas i afsrde å bevillningen, om åen skulle blifva sådan, som komiterade och TJtsk:t föreslagit; men sådana fall kunna doek inträffa, t. ex. rörande mantalspenningarne. Både komiterade oeh XJtsk:t hafva föreslagit, att mantalspenningarne skola utgå efter samma grund som tillförene; men dervid har man ansett skäligt foga det stadgande, att då gemenskap af arméen för ålderdom eller kroppsbräcklighet tagit afsked samt följaktligen bör antagas ieke kunna erlägga denna afgift, så skall nämnde gemenskap derifrån befrias. Hittills har oek uti angifne fall alltid tax:s-komitéen tillämpat samma förfaringssätt samt, ehuru egentligen tillsatt endast för att bestämma bevillningen, likväl utöfvat äfven denna rätt. Detta har derjemte egt rum ieke allenast i afside å mantalspenningarne utan äfven med öfriga kronoutskylder. Gr. Mörner:
Ständers Justities - Constitutions Utskottets betänkanden, 45 Ombudsman valdes af Riksens Stan er genom Tolf af hvarje Stånd särskildt för tillfället nämnde Electorer, hvilke till detta vals förrättande sammanträda samma dag, då de af Stånden blifvit utsedde, och skiljas ej åt, förr än valet fulländadt är. Med iakttagande af hvad 69 §. om lika rösters förekommande stadgar, skola desse Electorer samfält och icke efter Stånd, först medelst slutna sedlar, hvar för sig, uppgifva den Man, som de finna böra komma under omröstning. Falla dervid rö-terna till mer än hälften af de röstande Electorernes antal på En Man, vare han behörigen vald ; äro åter rö - Ombudsman välje» af Riksens Ständer genom Tolf af hvarje Stånd särskildt för tillfället nämnda Electorer, hvilke till detta vals förrättande sammanträda samma dag, då de af Stånden blifvit utsedde, och skiljas ej åt, förr än valet fulländadt är. Desse Electorer skola samfält och icke efter Stånd, först medelst slutna Sedlar, hva» för sig uppgifva den Man, som de finna böra komma under omröstning. Falla dervid rösterne till mer än hälften af de röstande fllectoreines antal på En Man, vare han behörigen vald. Äro åter rösterne så delade emellan liera, att en sådan full pluralitet för någon 1 44 Censtitutions-Utskottdt-e betänkande. sterna så delade e« mellan flere, att en sådan full pluralitet för någon icke eger runi, anslälles ny votering med slutna sedlar till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, aF den, som näst efter honom utaf de fleste Electoäerne blifvit kallad, och så vidare. IntrafFar den händelsen elc. RiksctagsJf. Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, egeRiksens Ständer, att i deras särskilta Plena, genom allm h omröstning valja till en Nämnd .
Det nu framlagda förslaget åsyftar att afhjelpa delta, och att f. n. det väsendtligaste föreningsstadgandet mellan de båda folken utgöres af den regerandes person, och att det var af största vigt att under de olyckliga händelser om hvilka här är fråga, detta föreningsband i möjligaste måtto skulle bibehållas, så har man föreslagit, att i första rummet Kronprinsen skulle öfvertaga styrelsen, men att om Han af omyndighet eller andra orsaker vöre derifrån hindrad, det skulle bero på Konungen att bland öfriga Prinsar af Sitt hus utse den, som skulle öfvertaga styrelsen. Och att om ingen bestämmelse derom vore af Konungen gjord, Prinsarne af det Kongl. Huset skulle äga att tillträda styrelsen efter den ordning hvaruti de voro till thronföljden berättigade. Man har anmärkt att, om under den tid, som en Prins fungerade såsom Regent, en annan Prins, som stöde thronen närmare, blefve myndig, skulle denne sednare öfvertaga styrelsen. Detta öfverensstämmer äfven fullkomligt med förslaget och är en nödvändig följd af den grundsats, hvarifrån man utgått, men M. Hrr! hur osannolikt är det icke att ett sådant fall skall inträffa? ty denna Regering kan endast komma att fungera för en viss begränsad, i grundlagen bestämd tid, innan R. St. i Sverige och Storthinget i Norge komma tillsamman, för att om Riksstyrelsen förordna. Hvad åter angår den 2:dra g af förslaget, så har Utsk. erkänt dess hufvudsakliga fördelar, men det har fästat sig vid den omständigheten att det icke skulle vara bestämdt, hvem som skulle föredraga de Svenska ärendena. Förslaget innehåller att de skola föredragas af den Svenske ledamot, till hvars befattning de höra, och då här finnas Departementschefer, hvilka hafva hvar sitt Departement att förestå, torde någon tvekan 490 Den 18 Februari e. m. icke i allmänhet .kunna härom uppstå. Grundlagen är icke uphäfd, derföre att Konungens person vid de nu ifrägavar:de tillfällen skulle företrädas af en delegation af 8 personer.
Efter öfvervägande af denna motion, får Utskottet deröfver afgifva det vördsamma utlåtande, att, då upplysning efter längre tid jemväl kan 6 Lag-Utskottets Betänkande, N:o /j,1. beliöfvas i afseende på andra lika vigtiga tvister, som de, hvilka röra fast egendom, eller om sådana, som angå arf och testamenten med flere rättsförhållanden; då således det är angeläget, att man, så vidt möjligt är, söker förekomma att protocoller och Utslag i dessa mål ej gå förlorade, hvilket lätteligen kunde inträffa, derest desamma blott förvarades i härads-archiven; då dessutom i Under-Rätternas domböcker, till vederbörandes säkerhet, intagas åtskilliga för enskilde vigtiga handlingar, om hvilka, sedan sjelfva liandlingarne tillfälligtvis bortkomrnit, upplysning måste sökas i .UnderRätternes protocoller; och då dertill kommer den contröll, som Öfverdomaren, genom påbjudne renovationen, sättes i tillfälle utöfva i afseende på Under-domaren; så anser Utskottet någon vidare inskränkning i renoveringsskyldigheten, än den, som medelst Kongl. Brefvet den 6 November 1712 och Kongl. Förordningen den 18 December 1828 egt rum i hänseende till brottmål, icke kunna ske utan på säkerhetens bekostnad; i följd hvaraf Utskottet vördsamt tillstyrker att ifrågavarande motion icke måtte bifallas. Ank. till Exp.-Ulsk. d. 2 5 No v. kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring af 1 § 26 Cap. Byggninga-Balken, rörande delaktighet i Kyrkobyggnad. Uti ett hos Högv. Preste-Ståndet ingifvet memorial, har Herr Doctor Broman anfört: att allmänna lagens stadgande i 1 § af Byggninga-Balkens 26 Cap., att till Kyrkobyggnad skola dagsverken efter matlag utgöras, påkallade snar rättelse.
Utskottet har, lika med Motionairen, ansett det stridande emot all billighet, alt den, sorn genom Afskedet. endast entledigas ifrån en tjenst, utan alt dervid tilläggas någre förmoner, eller att den, som genom en längre tjensteutöfning eiler genom egna bidrag gjort sig berättigad till och genom Afskedet endast försäkras om en pension, hvilken, enligt Förlä tillingarne , icke kan honom förvägras, derföre skall lill Staten betala en dryg afgift; och liar Utskottet derföre ansett sig med skäl kunna föreslå, att afsked för sådane personer må befrias, ifrån charta utöfver det belopp, som är stadgadt för PfolocoUs-Utdräg ifrån den Embetsmyndighet, som afskedet utfärdar; men då någon del af lönen, af serskilde förekommande omständigheter eller af Gunst och Nåd, vid afsked lår bibehållas, synes det icke Vära obilligt, att derföre betalas, såsom för, fölhr.agt. Bevilhiings-TJtskottcts Bet. N:o 13. §• Undantag ifrån och lindring i83o års Författning. Ansökningar af en livar om bokars och ekars fällande, svedjeland och utsyning dertill, eller om utsyning till ny åker och äng, beteshagars intagande och uppodlande till nybyggen, då jemväl de i dessa fall hällne undersökningar och vederbörandes Utslag äro frie ifrån stämpladt papper. Constitutorial, hvarmed en eller annan, likmätigt författningarne eller serskilde Nådiga förordnanden, på vissa år eller på behaglig lid blifvit till någon förrättning antagen, med Nådig försäkran om befrielse ifrån Charta Sigillata. Fullmagter, se Constitutorial. Förmyndare-kammarens uträkningar å omyndige barns medel och i allmänhet redogörelse för förmynderskap. Resolutioner, Communicationsoch lilli ibil iöns-. 6. uti föregående stadgatiden. Utskottets förslag. Ansökningar af en hvar —i till nybyggen, äfvensom de i dessa fall hällne undersökningar och vederbörandes Utslag. Utgår, Utgår.
Posse, som vid det tillfälle, då jag mot Frih. Klingspors uttryck framställde min anmärkn., ansåg protrsjusteringen böra afvaktas till fullföljd af det yrkande, hvarpå Hr Gr. antydde, i händelse min uppmaning af Hr Frih. lemnades å sido, har tvenne särskilda gånger i dag uppkallat Frih. Klingspor att återtaga sina ord. Hr Frih. har svarat, att han icke kunde göra det. Den förklaring, som jag med otålighet eftersträfvade, liar han gifvit på ett sätt, som jag hemställer till eder, mina Hrr, om den icke är detsamma, som att säga: "Ingen mensklig magt i verlden kan förmå mig att ändra ett ord af hvad jag säger; ty jag anser hvad jag sagt hafva varit sannt.” Jag föiv menar honom icke att yttra sina åsigter och anse dem vara med rätta förhållandet öfverensstämmande; men jag ville blott, att han klädde sina tankar i ordalag, som icke voro sårande för Ståndet eller personligt sårande för dess individer. Jag sade uti mitt förra anförande, det jag hoppades, att vi voro komna så långt på den parlamentariska banan, att de föreskrifter icke behöfde användas, genom hvilka talare skola i sina uttryck återföras till hvad som fordras af aktningen för sig sjelf och för Ståndets och hvarje enskild ledamots ära och värdighet. Jag har läst i allm. blad, att tillämpningen af dessa lagar, hvaraf jag skulle önska att be-? hof aldrig gjordes, skulle lägga band på den fria yttranderätten. Är det möjligt, att det kan anses såsom band på yt-? tranderätten, om den enskilde mannen gör väckelse om uteslutande af personligen förolämpande uttryck ur ett Stånds prot., så är det med bedröfvelse jag gått att uppfylla en skyldighet, som jag icke kunnat förbise, utan att brista i aktning för mig sjelf och det kall jag bekläder. Men då lagen förbjuder att begagna sig af personligen förolämpande uttryck, huru kan yttranderätten anses för nära trädd genom tillämpningen af denna lag? Utgör ej lagens ofelbara tillämpning grunden för. samhällets bestånd?
A. 37. — N:o 122. i anledning af väckt motion, angående rättighet för egarne lill skatlejord att friköpa densamma från grundskatt samt bildande af en fond af de genom berörde köp inflytande medel. VII. B. 466. A. 37. — N:o 123. i anledning af väckta motioner, angående förändradt användande af den till skolorna i städerna inom Lunds Stift utgående Helgonskyld. IX, E. 256. X. U. 162. A. 246. — N:o 124. i anledning af väckt motion om förändring i nu gällande stadgande!! i afseende å de åtskilliga af Kongl. KammarRättens tjenstemän tillkommande anmärkningsoch aklorats-arfvoden. VIII. B. 76, 128, 134. A. 152. XI. U. 21, 104,111. A. 112. — N:o 125. i anledning af väckt motion, angående rättighet för åboerne å åtskilliga Wisingsö skolegodshemman att få desamma till skal te-lösa. — N:o 126. i anledning af väckt motion om förändring i liden för hållande af upbördsslämmorna å Öland. VIII. B. 76. A. 129. X. U. 162. A. 246. — N:o 127. i anledning af väckt fråga om försäljning af en del Kronans egendomar. VIII. B. 76. A. 129. —- N:o 128. i anledning af väckt motion, angående förändring i tiden för utgörande af den till Marstrands Kyrka och skola anslagne kronotionde i Tjörns härad. VIII. B. 76. A. 129. XI. U. 21. — N:o 129. i anledning af väckt motion, angående förändring i Kongl. Förordningen den 16 Oktober 1723, rörande Presterskapets i Skåne upbörd. VIII, B. 76. A. 129. X. U. 162. A. 246. XI. U. 21. A. 105.