Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja! jag skulle nästan vara böjd att gå så långt häri, att jag skulle önska, att alla af denna fattigare dass af medborgare borde icke välja ombud tillhopa med dem, som valde efter census, ty då blefve deras rösträtt ett intet, utan välja vissa egna ombud i mån af sin talrikhet; att de som icke hade den bestämda census och valde genom electorer borde vid dessas utväljande hafva rösträtt per capita, och, om det vore möjligt, att helst ett ombud för denna fattigare classen kunde komma från hvarje län, att man icke måtte mer säga såsom hittills, att den fattige medborgaren ingen röst äger uti lagstiftningen, de fattige inga representanter hafva, hvilka kunna skydda deras rätt. Skälen, hvarför jag anser, att vi böra antaga ett representationssätt grundadt på allmänna val och en kammare, sade jag härleda sig, dels från inre, dels från yttre förhållanden. De företräden, afseende inre förhållanden, som en representation, bestående af endast en kammare, liar framför en representation, fördelad på tvänne, äro följande enligt min öfyertygelse ganska vigtiga: no enhet uti representationen; bestod densamma af tvänne kamrar, skulle de, såsom ofvanför blifvit yttradt, ständigt stanna uti olika beslut med hvarandra, och representationens makt vara tillintetgjord genom sig sjelf; man skulle ingenstädes komma; man vore i samma ställning som när ett skepp har en del segel mot, en del med vinden; statsskeppet hade brassat back. Vi skulle ännu oftare se de nu så obehagligt ansedda händelserna inträffa, då den ena hälften af representationen stannar mot den andra. Antoges ett sådant förslag, hade folkets ombud sanclionerat sin egen vanmäktighel; tvåkammar-syslcmet är, såsom en representant redan yttrat, tve - Densi Octobcr f. ni. 55 drägtens icke blott symbol, utan tvedrägten sjelf. Enighet anses vara önskvärd i allt annat, jag tror den synnerligast måste vara det i afseende på folkombuden, nemi. för alla dem, som vilja dessas och fäderneslandets väl. 2:0
Kortvaruhandlar Magnusson, som icke kunde begripa, hvar Nordenson köpt den krage, han hade på sig i kyrkan; skräddar Lund, som gick och svor öfver, att stadskamrerns skrifvare tagit kläder hos Rosselin; fabrikörskan, fru Alstermark, som på öret kunde be * rätta, hur mycket hvar och en hade skänkt till friförsamlingens nya tempel; Nordenson, apotekaren, som tycker, att Maria Hedlund är » en nedrigt söt flicka »; fru Magnusson, som prun-kade i sin blomsterprydda hatt; kamrern, som var konstkännare och ledamot af konstföreningen; kamrerskan, som är s&amp; urringad, att stadsingeniörskan häpnar; doktor Verelius, inspektor Göransson, borgmästaren och borgmästarinnan, prosten, ingeniör Callmén, häradshöfding Wållberg, stationsbokhållaren och många, många flere, ända ner till polisbetjenterna och den hjeltemodige » Store Lasse ». Och förf. introducerar oss i småstadens familjer. Han visar oss en eldsvåda, inför oss på en skomakareverkstad, tecknar en fattigbegrafning, låter oss vara närvarande vid en guds-tjenst i statskyrkan, hos prosten på middag, i kapellet vid en invigningsfest, på stadshotellet vid en ordenshögtid. Han söker så mycket som möjligt att få fram humbugen, och han visar oss att äfven der, i detta futtiga lilla samhälle, finnas brytningar inom familjerna, lumpenhet och småsinne och osanning och olyckor, hvilka, i all sin enkelhet, icke stå efter dem, som möta oss derute, bland storfolk och storstadslif. 1 religionen är det motsatsen mellan statskyrka och frikyrklige, mellan tom, själlös gudstjenst, der presten predikar för lön, och en lefvande sådan, der predikanten är besjälad af de lärdomar, han meddelar. I nykterhetsfrågan är det motsatsen mellan att tala och att handla, mellan att understödja med ord och att verka genom exempel. 1 äktenskapsfrågan är det motsatsen mellan kärleken och armodet, mellan kärleken, som förblindar, och armodet, som förstör, mellan kärleken, som åtrår, och fattigdomen, som stäcker den.
Det vore enl. mitt förmenande i många afs:den ganska nyttigt att jordbru - Dan 27 Juni f. m 315 kets intressen blefve lisir mera representerade än nu är fallet, oell detta tror jag skulle lämpligast ske på det af mig föreslagna sätt. Således anser jag, på grund af hvad jag anfort, antingen att liela förslaget, i dess nuvide af Utsk:t framställda skick, helt och' hållet hör förkastas, eller också att den mening, jag framställt, eller någon annan i samma riktning, hvarefter jag må kunna jemka mitt förslag, måtte antagas. Mitt förslag är nemi., såsom jag redan nämnt, att hufvudmiinnen skola representera slägterna och ättemänhen välja ett visst antal omlmd, hvarjemte all fullinaktsutgifuing bör uphöra; samt vidare att större jordegare med K. fullmakt måtte få genom val inträde i representationen och der inympas bland K. o. Ad. Gr. Lagerbjelke: En föregide talare har yttrat att han är af samma tanke som Utsk:t i afs. på motiveringen, men ej i afs. på resultatet. Han stöder denna sin mening derpå, att lian ej vore någon vän af sjelfskrifvenhet eller val inom vissa korporationer. För min del är jag af alldeles motsatt tanke med honom. Jag ogillar en del af Utsk:s motivering, men deremot icke det resultat, hvartill Utsk:t kommit. Då vår representation är fotad på stånd, måste man, så länge denna grundval finnes, utgå från val inom korporationer. Jag anser således ganska riktigt att Konst.Utsk:t fästat sig vid denna vår grundlags allmänna regel. Jag är en ganska stor vän af sjelfskrifvenhet och tror att den kan vara ganska nyttig; men då jag det är, kan jag ej neka att den nuvrde organisationen af R. o. Ad:ns representation tarfvar förbättring, och det är just derföre, att jag är en varm vän af R. o. Ad., som jag önskar densamma. Dessa förbättringar äro egentligen 2:ne.
Jag har åsyftat, att det är representantens rättighet att göra sådana och att, om representanten hyser den opinion, att förändringar äro nödiga, samt äger förmåga att uppgöra förslag till åstadkommande af dessa förändringar, det då synes vara hans pligt att framställa dylika förslag. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag förenar mig med Hr v. Hartmansdorff i anhållan, att vi mätte få återgå till discussion öfver atdra hufvudtiteln. Jag gör det så mycket hellre, som de, hvilka vilja bestämma sitt beslut deröfver i mån af hoppet om ombyte af personer inom Konungens rådkammare, numera icke synas mötas af några farliga hinder för framgång af deras förhoppningar, sedan vi nu hört en talare påstå, att förslag till förändringar böra komma från Representationen, samt en annan, som med ali uppmärksamhet följt ärenderna, likväl sagt sig endast känna tvenne goda förslag, hvilka utgått från Styrelsen, nemi. det ena, ang:de markegångssättningen, och det andra af den obetydlighet, att han knappt korn ihåg det. Ombyte lärer således tydligen vara att förvänta. Gr. Cronhjelm: Jag instämmer med Hr v. Hartmansdorff i anhållan, att vi må öfvergå till det egentliga ämnet, och her endast att få påminna om, att det icke är jag, som inledt afvikelsen derifrån. Jag har endast gått försvarsvis tillväga. Hr Roos, Carl Ulr., hade inlemnat ett så lydande anförande: StatsUtsk. har, med nog långt sträckt hushållning i vissa de - Don qG M :i j c. ni. delar a ?:dra hufvudtiteln, likväl fnnnit skälen för Statseontrs anspråk så talande, att Utsk. tyckes i detta fall hafva lemnat sina besparingsprinciper alldeles å sido. Erkännande deremot behofven på andra ställen, anser jag för min del det redan omorganiserade och löneförbättrade Statscont. just vara det embetsverk, som i sista rummet bort ifrågakomma att nu hugnas med förnyade fördelar. Jag anhåller således att härvid få framställa mina åsigter.
Om belöning för Fabrikören Godlund; N:o 18g, angående anslag af allmänna medel till tryckning af Landshöfdingarnes Embets-Kungörelser; N:o rgo, i anledning af väckt fråga om ersättning till framlidne Bergs-Rådet Friherre Hermelins arfvingar; N:o 196, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss till Utskoitet, den 20 sisth Junii, uppå en underdånig ansökning om upplåtelse af Pral. tJtdräg den 16 julli 182g. en Örebro Slott tillhörig Tomt, för uppförande af ett nytt Scholoehus i Örebro Stad; och N:o 197, i fråga om Gästgifveri-Hemmans vid Stora Landsvägarne i Norra Upland befriande från Rotering och Krono-Tiondes erläggande, blefvo, vid nu skedd förnyad föredragning, af Preste-Ståndet gillade. S. D. Föredrogos å nyo och bifollos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden : N:o 37, i anledning af väckta motioner, angående Socknestämmor och Kyrko-Råd; och N:o 4°, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 16, rörande väckt fråga, att alla Hus och Gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring, S. D. Constitutions Utskottets Memorial, N:o 37, rörande Casper Wijhnans anmärkningsanledning, i afseende på Inkomst-öfverskottens disposition , blef, Vid nu skedd föredragning, till Handlingarne lagdt, S. D. Föredrogos och lades till Handlingarne Constitutions-Uiskottets Memorial: ]N:o 4°, rörande Stats-Utskottets anmärkningsanledning, i afseénde på beviljade Förlagslån åt Mechaniska Verkstaden vid Motala; N:o 4angående Stats-Utskottets anmärkningsanledning, i fråga om ett Fabricanten Pocket beviljadt lån ur Manufactur-Discont-Fonden, S. Utdrag den 16 julii 182g. 49 S. D.
Hr Rosenblad: Efter det roar Hr Hjärne att höra betänk, uppläsas, har han visserligen rättighet att fordra sådant; men då detta betänk, blott innefattar redan existerande eller beslutade föreskrifter, finnér jag en uppläsning deraf vara öfverflödig, helst det i allt fall skall antagas i sin helhet, eller ock återremitteras. Hr Stuart, Carl Gust.: Då tiden, i anseende till riksdagens snart förestående slut, icke medgifver återremiss, hemställer jag, om det ej vöre bäst att bifalla detta beklagligtvis först nu inkomna betänk, utan föregången uppläsning deraf, helst förhållandet lärer vara, att de öfriga Stånden, enligt hvad jag hört sägas, bifallit detsamma. I händelse sådant icke vore förhållandet, skulle visserligen äfven jag hafva yrkat ändring i åtskilliga delar af det föreslagna nya reglementet. Hr Hjärne: Då tre Stånd redan bifallit betänk., och återremiss således vöre utan ändamål, frångår jag min begäran om uppläsning. Hr von Hartmansdorff, A11 g.: Jag anhåller, att Hr Ridd.secret. ville upplysa oss om de öfriga Ståndens beslut i frågan, Underteckn. Ridd.Secret.: Presteoch BondeStm hafva bifallit betänk. N:o 47°’ och BorgareSt. har fattat ett beslut, enligt särskildt prot.utdr. så lydande: "Med läggande "till liandina af förslagets 07 §, hvilket ämne förut ärmed "ogillande pröfvadt, godkändes öfriga delar af det föreslag"na reglementet." Härvid får jag upplysa, att 5j § angår hypotheksföreningar. Hr von Troil, Emil: I afseende på den anmärka., att Deu «6 Maj. betänk, sä sent inkommit, att tiden numera ej medgifver återremiss deraf, ber jag få erinra, att det lades på bordet i måndagens plenum, och att om det dagen derpå funnits lämpligt att företaga detta mål, som är af en så särdeles vidlyftighet och vigt, så hade återremissen af detsamma nu kunnat vara besvarad. Frih. Cederström, Jac.:
Maj:ts Nådiga Proposition, om Stats Werkets tillstånd och behof uti hvad som rörer Eika Statens Tredje Hufvud Titel} så hafva, enligt till utskottet ankomne Profocolls Utdrag, inom Helgi od. Bidderskapet och Adlen, Välofl. Borgare Står det och Hedervärda Bonde Ståndet anmärkriingat blifvit gjorda,' sorn ansets föranleda till ärendets återre mitterahde till Utskottéfs förnyade åtgärd, hvarvid Borgare Ståndet likväl tillkännagifvit sig hafva bifallit alla dé puncter uti Utskottets yt. trande, deremot anmärkning inom Ståndet icke' blifvit gjord; hvaremot Högvördige Preste-Ståndet under den 5te nästl. Julii till alla delar bifallit Utskottets berörde Utlåtande. i,o Uti det afgifne förslaget till Tredje huvud Titelns reglering, tillstyrkte Stats-Uts kotet, att sedan Botsoch Båkmedlen genom en förhöjd Taxa blifvit ökade, så att de vid Stats Intradernes beräkning kunnat uphöjas till 55,000' B:dr, den deremot för Lotseri Staterne tillökade Utgift, bestående uti förhöjd aflöning och an - i»B St a> - Vt i k otten Be tän kaftdea» dre tillkomne nya kostnader och utgörande 175109 R:dr 20 sk., derunder beräknade 10 Tunnor Spanmäl, måtte få på utgifts Staten utföras, hvarigenom hela anslaget för Lotsoch Båkinrättningarne hädanefter blefve 20,856 R.dr med derunder begripne 146 Tunnor Spannmål, hvar' emot den för fyrings Staten ifragastälde tillökning, som är mindre betydlig och föränderligt såsom varande en förslags beräkning, syntes bö. ra jemte den dertill förut erforderlige uppgift och likasom hitills skedt utgå af hvad för försvarsYVerket varder anvist. Härvid är anfört af en Ledamot inom Höglo fl.
Då man har all anledning hoppas, att det nu gällande lifctidsfäa,- 52 Hen 21 Maji. gelsestrafF skall afskaffas såsom onaturligt och olämpeligt, kan jag ej finna, hvarföre brännmärke skulle åsättas lifstidsfångar; ej heller finnes någon anledning att detta märke bör påsättas dem, hvilka blifvit straffade för andra resan eller oftare föröfvad stöld Jag kan ej inse, hvarföre anan skulle yrka skärpning af Lagar, hvilkas mildrande man snarare bör önska Herr von Hauswolff: Jag får äran upplysa derom, att tjufvar för andra resan stöld, så vida den icke skett i kyrka, icke kunna dömmas till lifstidsfängelse, och således, enligt mitt tillstyrkande, icke eller böra beläggas med brännmärke, som blottställer dem för den vanära, hvilken sedermera vöre för dem hinderlig, att, oi dt upprigtigaste föresatts om en forbättiad vandel, vinna medmänniskors förtioende, och hvarigenom de skulle tvingas att fortfara i deras vanart, såsom enda utväg för deras bergning. Men att sådane tjufvar varda brännmärkte, hvilka blifvit till lifstids-fästning dömde, hade Jag icke förmodat skulle blifva af någon motsagdt eller m sstydt. En sådan förbrytare kan aldrig förvänta sig den nåd. att någonsin återfå sin frihet, om än hanen längre tid under fäst. mingsarbetet visar prof af ånger och dygdig böjelse; det är således nödvändigt för honom att söka sjelf tillfälle till undanflykt , och enär hans försök lyckas honom, har han, som saknar medborgerligt förtroende och nödiga betyg att dermed kunna fortskaffa sig, samt dessutom är beröfvad tillgång att tillfredsställa lifvets nödvändiga kraf, icke annan utväg öfrig, än att tillgripa annor mans egendom och blott - Den 21 Maji. 53 ställa sig för påföljderna , allt under hopp, vunnit af vanan, att kunna mera försigtigt ari förut utöfva sitt handtverk.
Sakta nu, varnade öfversten tills vi äro förbi tältet. Om de se oss händer det att de skjuta. Där var dock ingen fara att bli hörd. Skratt, skrik, svordomar och skymford dränkte alla andra ljud. Det lät som om ett allmänt slagsmål brutit ut. De ha det lifligt därinne, anmärkte öfversten och satte sin häst i half galopp nedåt dalen. Innan vi hunnit dit sågo vi sekreteraren stadd på flygande reträtt åt samma håll. Sälj allt hvad de inte slå sönder af utrustningen, ropade öfversten i förbifarten och dela med de öfriga! Tack och lycklig resa! flämtade sekreteraren bakom oss. Och då vi i detsamma kommo ned på jämn mark läto vi hästarna sträcka ut allt hvad de kunde. När Erik Käykkä sprängde banken. Öfverste Beckridge och jag hade enat oss om beslutet att fortsätta vår resa från det af guldletare öfversvämmade Colorado så långt åt sydost, att vi helt och hållet lämnade bärgstrakterna bakom oss. Guldletare äro nämligen ett rörligt släkte och hållas aldrig länge på samma ställe. De flesta af dem, som nu strömmat till de senaste fyndorterna, komme otvifvelaktigt att inom kort sprida sig öfver alla Klippbärg-staterna, där det ju alltid fans en möjlighet att råka på malm. Och ute i västern har det blifvit en orimligt omtyckt sport att tjära och fjädra folk för alla möjliga småsaker. Nu till dags, sedan tiderna blifvit så fredliga, att man endast undantagsvis använder revolvern, är litet hvar alltid redo och villig att hjälpa till med sådant skämt, utan att alls fråga efter om där fins tillräcklig anledning. I bärgsstaterna kunde vi snart sagdt hvar som hälst stöta på någon, som varit med om, eller åtminstone hört gorilla-historien, och då kunde det lätt nog hända ja, som sagdt: vi beslöto att fortsätta åt sydost utan längre uppehåll. Det beslutet fattade vi, sedan vi galopperat öfver hela dalen nedanför lägret där gorillan antagligen som bäst höll på att utbyta sin hårbeklädnad mot en af fjäder och ansågo oss kunna sakta farten. En gång inne bland bärgen på andra sidan voro vi tämligen säkra, ty på sådana vägar kunde ingen rida annat än i sakta mak. Och två mils försprång eller så hade vi i alla fall vunnit.
Guds kärlek sitt frö i ditt hjärta sår, hans rägn i ditt bröst skall kvälla, och likna skall ditt gyllne hår de strängar, som slås af de sälla. » Skalden hyllar våren såsom tiden för skära drömmar, förnyelser och kvinnokärlek, han lägger strofer sådana som dessa i ungmöns mun: » Jag bidar min brudgum i vårens kväll, jag bidar min smärtas fröjder. » Vi höra täljas om Den enda trogna, och Den hvita Viviane och o m Damen utan nåd, för hvilken skalden varnar:: Du sven, som möta kan på lifvets stig min smärtas dam, jag varnar dig för henne. » Den kärlek som han bäst känner, firar sin hälg i drömda världar, med kvinnor, dem han ej fått älska. För honom äro de fåvitska jungfrurna hvarken syndande eller försumliga, han tackar dem för det att de &gt; skällt rosor på lifvets bord och stänkt himmelsk yra i drycken. En annan gång täljer skalden om en kärlek, som blott var till en dag, men i hvars skugga han likväl sedan evigt vandrar. Han smider en dikt af så utsökt fägring, som sagan om Florez och Blanzefior och Vår, den dikt, som börjar med orden: » En natt i maj jag såg en syn i hvitt, en hvit gestalt i hvita fruktträds midt. » Det är dikter af denna art som skänkt Levertin en stor publik af tacksamma beundrarinnor, i hvilkas små bibliotek hans böcker stå på främsta platsen och i hvilkas poesialbum hans namn ofta förekommer. * — " Mödrar emellan. " sYxan till roten. » Herr redaktör! Vill ni äfven låta mig få ett ord med i barnkammarfrågan, där man blott mattar på de yttersta kvistarna. Hvarför icke sätta yxan till roten! Få se, herr redaktör, om ni har lust att låta den bittra malörten få plats bland björkris och kärlekspjoller. IDUN 148 Nordmannadotter, Till dig vill jag tala, Och tala till modern Och makan också. Lösningsordet, Som lär dig att fostra Ett ädelt släkte, Säg, vill du ha det?
Och ändå torde väl dessa visor ingenstädes sjungas så som i det tegnérska hemmet, där gossarnas barnröster blandas med faderns vackra baryton, under » mammas » oförlikneliga ackompanjemang. Är 1893 utkom andra samlingen och nu till julen den tredje, alla på Fr. Skoglunds förlag. Fru Tegnér har med sina visböcker tagit de första fjäten på en hittills nära nog obanad väg inom musiken och pedagogiken. Sina syften att låta sången ingå som ett uppfostrande och upplifvande element äfven i de helt små barnens hemlif, att få dem att ej blott lyssna till sång, utan äfven att själfva deltaga däri, att låta dem i lättfattliga och tilltalande melodier sjunga om det som spelar främsta rollen i deras fantasi och i deras lekar, med sång drifva bort ledsnaden, när de tröttnat på sin lek eller hvila från sitt arbete, och att få in sången i familjerna, på ett sådant sätt att den där blir ett föreningsband mellan små och stora — dessa syften har fru T. på ett förträffligt sätt realiserat. En särskild mention honorable förtjäna hennes visor därför att de äro tendensfria. Om ingen af dem kan sägas: » Man merkt die Absicht und man wird verstimmt. » Och just därför gör t. ex. sången o m Betlehems stjärna ett mycket ädlare och djupare intryck än de pietistiska barnsångerna med deras långsläpiga melodier och deras för barnens fantasi olämpliga, ibland rent af skadliga innehåll. I familjekretsen är fru Tegnér bekant för sitt ovanliga musikminne — hon » kan allting utantill » — och för sitt själfulla pianospel. Under de senare åren har hon studerat musik för herrar Knut Bäck och Lennart Lundberg samt med stor framgång ledt undervisningen i sång vid Djursholms läroverk. Flere gånger sjöngo barnen där inför Viktor Rydberg själf den härliga sången Betlehems stjärna. Han åhörde den alltid med tårar i ögonen; och när hans stoft bars ut från Ekeliden, ljöd där från klara och friska barnaröster sången om stjärnan som leder — » ej bort, men h e m ». Ett femtiotal visor har fru Tegnér hittills skänkt oss, och vi äro henne djupt tacksamma därför; men vi äro ännu ej nöjda.
u n g fam. nicka för att barnens Blott delt. handl. fritt Sala, p. i i hushållsgörom. samt o. första vivre. Svar undervisning. t. af en hushållsgörom. såsom el. hjelp pårs flicka [642] år, önskar vårdarinna hos fru i annars husl. snarast äldre s. ungsällsk. görom. Kådeby, [638] r. bildad praktisk %jtF~ och flicka önsk. Tidningskont., plats Svar Sturegatan i enkeller ock till » Villig », 7. [640] i familj, utrikes. lektris för m i n d r e lellingsbro, musik o. samt eller barn. små. p. r. plats och sysslor. E n i 1890, bildad örskar gå ock önskar byrå. till nyåret e n k e l lä- plats att hållsgöromål. Barnsjuk[34] Humlegårdsgatan Mottagningstid: Allm. Doktor A. Afzelius flicka, I. MaglärareferenS v a r t. » H e m l ö s », [628] Vattugatan helgfria I 10 — £12 Doktor [fi30] plats Stora f. dagar 2, Vasagatan 1 0, Stockholm, snedt och h u d s j u k d o m a r. Allm. 1 t r. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. [133] Doktor MAGNUS WIKSTRAND, D o k t o r A. K U L L behandlar Träffas invärtes kl. 8 (vid och Hötorget), könssjukdomar. 2 — 3 e. m. så väl manuel rörelsegymnastik. Tider: för samt m. (G. OBS. Änflraä bostad. OBS. Helgdagar telef. Ögonläkare. Bostad: tr. 1 — 2. Tandläkare Med. Dr ERNST SALÉN, [655] DIVERSE. cirROLAND MARTIN Alla hvardagar 1 2 — 2. Mottagning: 8, 2 Rådfrågningstid Karolina Widerström S v. t. fruntimmer göromål Lönepret. jul Harestad, äldre och husliga i snäll af g o d till på resor landtegendom.
Då na å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens den 2 dennes under N:o 643 afgifne , samt den 6 derpåföljde på Bordet lagde, Utlåtande ofver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande i frågan om ett årligt understöd för Dykeri-Commissarien Westbeck j fann Ridderskspet och Adeln för godt , att, med afslag å berörde Utlåtande, tillägga Westbeck uppå Allmänna Indragnings - Statens blifvande behållningar en årlig pension af 600 R:dr Banco, mot förbindelse, att han icke allenast , enligt dess eget erbjudande , årligen skall Undervisa och tilldana fyra Elever uti dess konst, att upptaga fartyg , utan ock till trycket aflemna och befordra en fullständig beskrifning så väl på berörde konst, som på alla de till densamma hörande ritningar , dock att han för tryckningskostnaden bör af allmänna medel undfå ersättning ; uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig tued Ridderskapet och Adeln förena. Ut Supra, Den 8 December c. m. 475 S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 5 dennes under N:o 644 aflåtne , samt följande dagen på Bordet lagde , Memorial med Förslag till jemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid sine i detta ämne fö;ut fattade beslut, samt med godkännande af de utaf Utskottet föreslagne Voterings-propositioner , öfverlemna berörde frågor till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 8 December 1823. S. D.