Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af herr Malmstedt: ”Emot Utskottets betänkande får jag mig reserve ra, i afseende å ändring i TLindeh-ordningcn. § 24. De flera utgifter, såsom arfvode för protokolls-föring, skrifmaterialier, ved och ljus m. nu, hvilka skola af handels-föreningens kassa utgå, kunna icke bestridas af den stadgade afgiften, 4 r;dr b:ko. Jag har derföre så tili v da bi träd t motionens 2.dra punkt, som jag tillstyrkt den förändring i författningen, att de som berättigas till handels idkande i stad, enligt 1 §, böra till handels-föreningens kassa erlägga 10 r:dr, och de, hvilka vinna den handelsrätt uti 4 § omförmäles och som är af inskränktare beskaffenhet, 4 r:dr b:ko. Utskottets yttrande, att handels-föreningens kassa har andra inkomster, kail jag icke gilla. Dessa bestå, mig veterligen, icke i andra än bötesandelar efter 35 §, som äro osäkre och tillfällige, samt endast högst sällan torde ifrågakomma. C 20 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 97. § 25. Utskottets förslag härutinnan kan jag icke godkänna. Utom det att derigenom rubbas den fria anda, som genomgår 1846 års handelsordning, leder den närmaste följden af förändringen dertill, alt sådane personer, som församlingarne å landet icke vilja se till sig inflytta eller äro fördemmisshagelige, mäste stads-församlingen bålla tillgodo att emottaga, ty stadens innevånare böras ej ocb handels-föreningens nej hindrar ej sökandens inflyttning, då han är så qvalificerad, som författningen föreskrifver. Om Rikets Höglofl. Ständer antaga förslaget, tilläggas derigenom landtförsatnlingarne ett monopolium på handel, som städerne icke ega, emedan det komme att bero på församlingsboerne att å sockneslämma afgöra, huruvida en handlande finge i socknen inflytta, eller om en redan inflyttad handlande kunde underkastas täflan med en annan person, som inom socknen ville öppna salubod.
Jag föreställer mig, att en kris, en Riksbankrutt inträffade, och att 4 mill. rdr i silfver funnes i rörelsen i stället lör de indragna 1-rdrs-sedlarna. Hvad blefve då allmänhetens första åtgärd, när denna katastrof förmärktes. Hvar och en, som var i besittning af silfverman!, aktade sig noga för att utgifva det; han lade det i stället på kistbotten, hvarigenom den stora rörelsen på en gång gick miste om 4 mill. rdr plus de indragna skillingssedlarna, och den mindre rörelsen förlorade allt. Den naturliga följden blefve, att småsedlar ånyo utsläptes, och denna gång icke af BiksBanken, ty osäkert är om RiksBanken då funnes till, utan af PrivatBankerna, •om icke högre önska än att få denna rättighet. Förliden sommar nedsjönk den metalliska valutan till 12 mill. Om 1-rdrs-sedlarne då varit indragna, så hade silfverfonden blott varit 8 mill., eller två mill. under minimisumman ; hade åter skillingssedlarne lika som 1-rdrs-sedlarna varit i rörelsen, så hade den metalliska valutan vid samma tidpunkt varit omkring 15 mill., och någon fara icke varit för handen. Detsamma kan ännu inträffa, och vådan deraf är synbarlig. Man har genom detta förslag velat tillskynda den mindre bemedlade folkklassen stora fördelar. Man har uptriidt som förmyndare för folket, för att inge dem håg för sparsamhet. Detta förvånar mig, så mycket mer, som jag i början af Riksdagen, från samma sida, fick upbiira skarpa förebråelser, derför att jag, som det sades, ville blifva förmyndare för det fria folket. Nu halva andra velat beträda samma bana och jag är ytterst tacksam derför. Hvad sparsamhet beträffar, så tror jag att första vilkoret derför är, att det så lagstiftas, att hvad jag i dag hopsparat, icke i morgon har förlorat en del af sitt värde, att jag icke lefver öfver mina tillgångar, att jag icke skrinlägger min sparpenning, utan förräntar densamma, hvilket både ur enskild och statsekouomisk synpunkt är det rätta.
FörmyndareKamrarnes uträkningar å omyndiga harns medel, och i allmänhet Redogörelse för Förmynderskap; Gymnasier; GästgifveriSkjuts, frågor derom; Hospital; HushållsSällskap; JustitiajCancellers-Embetet, och Justitieombudsman, Rikets Ständers; alla Skrifter och Handlingar, som antingen dit ingifvas eller ock derifrån utgå i ärenden, som tillhöra dessa Embetens åtgärder; Klagomål öfver tillfogadt våld och oförrätt af KronoBetjente eller andra Embetsman; Kneckteskyldigheters utgörande, frågor derom; Kronan i ali dess rätt, då derom skriftvexlas hos Oss och Våra StatsExpeditioner, eller hvilken annan Publik Autoritet som helst; Krono-leverancer, Contract derom; och KyrkoTionde, frågor derom; I Lappar, då afhandlingen är emellan dem och Utländsk Lapp; Lotsar anses i Tjenste-ärenden lika med Kronans Manskap; Manskap, Kronans, se Ansökningar; Krono Kyrkor - Exp. Utsk. Förslag till untk Skrifv. N:o 275. 127 Militie-boslällen, se Caractersbyggnader; Missiv, för Adjuncter, att biträda Pastorer i Embetet; Nybyggen, Ansökningar til] utsyning och anläggande deraf, Besigtnings-Instrument, Geometriska Ghartor, Resolutioner med hvad mera, som för Nybyggens anläggande fordras; , Observationer, som angå Kronans räntor, eller härröra från!
Men är det sannt, att hon är förmäld med arftagaren till Blåkulla så måste jag lyckönska unge furst Belzebub öfver en sådan gemål. Dylika tankar, om ock icke alldeles så frivola, fick äfven den andre allongeperukens egare, då han betraktade Ellen. Såväl dessa begge jurister, som en och annan bland nämndens medlemmar och bland åhörarne erforo vid den unga flickans åsyn känslor af mildhet och deltagande. Sedan Ellen fått veta, för hvilka brott hon egentligen var anklagad ... hvarom hon hitintills sväfvat i okunnighet ... uppmanades hon i ömsom bevekande och hotande ordalag att bekänna sanningen. Men den unga flickan syntes lika förhärdad, som hennes mor. Då man fordrade, att hon skulle erkänna sig medbrottslig i Ingrids förmenta ogerningar, förklarade hon, att såväl hon sjelf som hennes mor voro fullkomligt oskyldiga. De vänliga uppmaningar, de löften om mildhet och skonsamhet, som lagman Skytte använde, bevekte henne icke; hans hotelser skrämde henne icke. Ellen besvarade de gjorda frågorna kort och bestämdt; hennes hållning var lugn, och medan lagmannen som skarpast förebrådde henne hennes förhärdelse och anbefallde henne, likasom förut Ingrid, åt prestmännen, för att „uppmjukas“, hade hon sina ögon riktade på Adolf, som var lika glad som öfverraskad af den sinnesstyrka, hon ådagalade, och med blickarnes tysta språk uppmanade henne till mod och fortfarande ståndaktighet. Ellen återfördes till tingshäktet, och ransakningen fortsattes med de öfriga anklagade. De flesta bland dessa nekade. Slutligen kom lagman Skytte på en ljus idé, för att erhålla ytterligare visshet om de anklagades brottslighet och tillstoppa munnen på de nekande. – De, som med sådan lätthet kunna flyga i luften, hafva sannolikt icke den tyngd, som de efter vanlig erfarenhet borde hafva, tänkte lagmannen, och han meddelade sin idé åt de öfriga medlemmarne af domstolen.
Då, under förutsättning att vaksam tillsyn å tullförfattningarnes efterlefnad eger rum, Rikets Ständers förslag i väsendtlig mån inskränker de tillfällen, vid hvilka till följd af näringsförfaltningarnes öfverträdelse beslag bör kunna ifrågakomma, hafva Rikets Ständer funnit sig ega anledning i underdånighet föreslå, att, beträffande hvad nu gällande författningar innehålla om rättighet för vederbörande åklagare att, i fråga om oloflig handel och varutillverkning, beslag verkställa, denna beslagsrältighet, så vidt förbrytelse mot tuliförlättningarne ej är i fråga, må upphöra; hvarjemte Rikets Ständer Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, j\:o 132. II torde få till E. K. Maj:t öfverlemna bestämmandet af den ansvarspåföljd, hvartill öfverträdelse af gifna föreskrifter må föranleda. Hvad slutligen angår de föreskrifter, sorn i fråga om författningarnes tillämpning och angående rättegången i dithörande mål kunna finnas nödige, hafva Rikets Ständer jemväl ansett sig böra i underdånighet öfverlemna åt E. K. Maj:t att tillse, hvilka stadganden uti ifrågavarande hänseenden må finnas erforderliga. 1 öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit yttradt, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
Och har Utskottet i öfrigt, med anledning af hvad sorn blifvit föreslagit, i afseende på Riks-HufvudBoks arbetet och den i sammanhang dermed stående förändring och närmare controll af Räkenskapsoch Redogörelse-Verket, trott sig härvid böra förutsätta, att Regements-Skrifvarne, hvilka nu Remittera deras Uppbörd af Stats-Medel till Kongl. Ränt-Kammaren och derå jemväl ega beräkna Remisslage, men hädanefter skulle afleverera desse Medel till Landt-Ränterierne, viden sådan förändring böra, lika med Landt-Räntmästarne, för sin tjenstetid å Allmänna Indragnings-Staten få uppbära mot Remisslaget svarande ersättning. Enligt det bifogade förslaget, skulle den projecterade Lönfyllnaden i Contant för Landt-Räntmästarne erforda en Summa af i i,55o. och f proCent Remisslage å Stats-Medlen förslagsvis beräknad utgöra för Landt Räntmästarne 2000. samt för Kongl. Ränt mästarne i5oo. 3^500. _ _ Summa R:dr i5,o5o. Såsom tillgång härtill finnes att påräkna det nu» under Åttonde Hufvud-Tit - Stats-Utskottets Betänkanden. ii5i teln till Remisslage i ett för allt å StatsMedlen uppförde anslag af . 9,000 och när genom nedsättningen af detta lage å Bevillnings-Medlen från | proCent till f , Riksgälds-Contoirels utgift, som hittills utgjort omkring 84oo R:dr minskas till 2800 R:dr, blifver följakteligen att påräkna en besparing, som i stället skulle anvisas att derifrån till Statsverket ingå med
Den 21 Oktober. d. v. s. 3:ne Stånds sammanstämmande beslut, tillerkännls befogenhet, att i det upgifna fallet med R. St:s rätt afgöra. Fullkomligt oriktig anser jag den af Frihrn framställda anmärkning, att Utsk., vid begagnandet af uttrycket: ”Riksdagsärender bereda och utarbeta,” skulle hafva gjort sig skyldigt till en pleonasm. Förhållandet kan nemi. icke så rubriceras, enär uti de i Riksd.Ordn. förekommande §§:r, som afhandla Utskms verksamhet, finnes föreskrifvet för vissa Utsk. dels handläggning af inkomne ärender, dels äfven gransknings-ålgärder, förenade med egen motionsrätt; för andra åter endast utarbetandet af förslag, på grund af remitterade propositioner eller motioner. Det blefve för vidlyftigt, att här uptaga verba formalia, men R. o. Ad. torde vid en öfverblick af de utaf mig antydda §§:r, ej mindre än genom ledamöternes allmänna Riksdagsmanna-erfarenhet, göra sig härom lätteligen förvissad: hvarutinnan, vid närmare eftersinnande, jag vågar hoppas, att ej af en så erfaren ledamot, sorn min värde granne, Frih. Raab, vid detta tillfälle blifva jäfvad. Ytterligare förekommer det uttryck: ”Ledamöter och Suppleanter ege, att för den tid Utsk:s göromål fortfara, medan Riksdagen är upskjuten, njuta underhåll af Statsmedlen.” Frih. .-Raab har förmenat, att man borde utesluta Suppleanter, emedan det kunde tänkas, att det af Utsk. föreslagna s. k. ”lämpliga antalet” blefve på det sätt olämpligt, att ett eller flere Stånd behagade välja ett större anlal Suppleanter, än som erfordrades, på det dessa ledamöter måtte komma i åtnjutande af arfvode; för hvilket de dock icke torde komma i tillfälle göra fullt skäl.
Dock må i Landsböcker och räkningar, Bevillningen och öfrige RiksgäldsContoiret tillslagne fonder icke sammanblandas med StatsContoirets och andra Verks medel, utan skall, öfver RiksgäldsGontoirets fonder, särskild Landsbok slutas, hvilken med dess tillhörande verificationer i KammarRätten granskas. a Morn. öfver hela Bevillningen efter denna Förordning, skall för Stockholms Stad af Krono UppbördsKarmnereraren, och för Lä. nen af LandsContoiren, vid ansvar upprättas sammandrag i nogaste öfverensstämmelse med de härvid bilagde formulair, hvarvid största uppmärksamheten bör användas, att alla uppgift er blifva med verkliga förhållandet enlige, hvilka sammandrag af ÖfverStåthållaren och Konungens Befallningshafvande till RiksgäldsContoiret insändas inom Januarii månads slut liilhmg lill Riks-it. iJrot.i8?3* 5:le *äam/. JS:o 48- Bevillnings• Utskottets Betänkanden. under Uppbördsåret, med bifogande af särskild förteckning öfver de mål, som då kunna vara oafgjorde, rörande nedsättning i den påförda Bevillningen, så att detta sammandrag må innehålla all den fullständighet, sorn är möjlig. Dessa sammandrag skola i RiksgäldsContoiret på det nogaste till summorne granskas, och om vid jemnförelse af föregående årens sammandrag, olikheter skulle finnas i antal af Hemman, Lägenheter och räntor eller andra ^PPgift61-, sorn till rättelse tjena, skola veder-, hörandes förklaringar deröfver infordras, hvillea vid sammandragen biläggas, samt derefter,’ jemte sammandragen öfverlemnas till KammarCollegium, för att pröfva felens beskaffenhet och hvad ansvar derå följa bör. Sedan förberörde handlingar till RiksgäldsContoiret blif, vit återstälde, upprättas derstädes ett Generalsammandrag öfver Bevillningen, hvilket genom trycket utgifves. 3 Morn.
Häremot anmäldes följande reservationer: l:o. af Riksdagsfullmäktigen Lars Magnus Knutsson: från östergöthlands län: »För att icke anses hafva med min röst bidragit till det beslut, hvaruti Ut»skoltets pluralitet uti ifrågavarande vigliga ärende stannat, nödgas jag bifoga min »derifrån afvikande mening. Jag är nemligen för min del öfvertygad om lämplig»heten, dels af inställandet utaf beväringsmanskapets årliga vapenöfningar, intillAllm. Besv. o. Ekon.-Dlskollels Betänkande, M 57. 11 »dess behof af detsamraas användande till fäderneslandets försvar kan förutses, och »dels af rättigheten för beväringsyngling att välja deri krigstjenst, hvarför han kan »vara mest hugad. I förra hänseendet synes det mig vara alldeles påtagligt att, »om fäderneslandet ännu länge kan påräkna en fortfarande fred, dessa vapenöf»ningar, åtminstone icke direkt, medföra något det ringaste gagn. Hvarje år upp»hör ju beväringsskyldigheten för en klass af beväririgsynglingar, och om denna »klass dittills icke blifvit använd till fäderneslandets försvar, — hvilken direkt »nytta har då kostnaden för dess öfning medfört? Man har visserligen åberopat, »att ifrågavarande öfningar hittills verkat det goda, att borttaga den förskräckelse »för krigstjenst, sorn tillförene hos landets ynglingar skulle varit rådande. Om »detta är sant, så ur ju också samma förskräckelse redan borttagen, i följd hvaraf en så»dan verkan af årliga öfningar hädanefter hvarken är möjlig eller behöflig. Det »jemväl uppgifna behofvet af ifrågavarande årliga öfningar, såsom utgörande ett »oumbärligt tillfälle till öfning för arméens befäl, tillåter jag mig att helt och hål»let bestrida. Tillfällen dertill erbjuder årligen det indelta och värfvade manska»pet, äfvensom nödvändigheten att inöfva rekryter i afgånget manskaps ställe. »Beväringsmanskapets öfning behöfver således icke utgöra någon öfningsskola för »befälet.
Sänkning af sjöarne Flaten, Welen och Kläggen uti Östmarks och Fryksände socknar af Fryksdals öfre tingslag, för odling af 500 tunnland ängsoch kärrjord af god beskaffenhet samt af 100 tunnland bättre och sämre mossjord, till utförande af hvilket företag statsbidrag blifvit 1852 med 5,333 R.-dr 16 sk. Banko i nåder beviljadt. Sänkning af sjöarna Vadjungen och Björkängen samt rensning af elfven Rinnan i Nordmarks härad, i ändamål att odla vattendränkt mark, hvartill Eders Kongl. Maj:t år 1855 i nåder beviljat understöd af statsmedel, att utgå med 14,000 R:dr B:ko, deraf 11,200 R:dr såsom lån och 2,800 såsom anslag utan återbetalningsskyIdighet. Ett odlingsföretag af omkring 100 tunnlands rymd å hemmanet Gräshöjden uti Brattfors socken af Färnebo‘härad. Odlingar till 103 tunnlands vidd å hemmanen lydande under Mölnbacka bruk i Nedra Ulleruds socken af Kihls härad. Aftappning af Backsjön i Lungsunds socken af Fernebo härad, hvarigenom vid pass 240 tunnland till odling tjenlig jord lärer vinnas. Vallanläggning vid Byelfs vattendrag af 2,000 alnars längd å Seffle och Krokstad egendomar i By socken af Näs härad, för att från öfversvämning afstänga och odla 70 tunnland förut dels vattendränkt, dels vattensjuk mark. Odling af 70 tunnland stenbunden mark å Wästbro egendom i sistnämnde socken och härad. Aftappning af en kärn, Getkärn kallad, å Getnäs hemmans område i Sunne socken och Frykdals härads nedre tingslag, till vinnande af 150 tunnland åker och äng. Dessa sistnämnde sex arbeten äro, likasom ett stort antal mindre odlingar, utan statsbidrag företagne.
Riksdagsfullmäktigen från Christianstads län Ola Månsson i Gårdlösa, derföre att Ola Månsson, under den tid han tjenstgjort såsom Direktör vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö, skall icke allenast såsom kommissionär tagit sådan befattning med lånesökandes angelägenheter, att han af en större mängd enskilde personer emottagit deras låneansökningar och förbindelser till nämnda Låne-kontor, lemnat dessa handlingar till någon Verkets tjensteman och, sedan lånen blifvit beviljade, hos denne uppburit penningarne för låntagarnes räkning, utan äfven på det sätt egennyttigt förfarit, att Ola Månsson dels i några fall obehörigen dröjt med de utqvitterade medlens aflemnande till låntagarne, dels ock, då redovisning af lånen skett, sig till godo beräknat, såsom det ville synas, ända till trefjerdedels procent af lånesumman i kommissionsarfvode, oberäknadt hvad kontorets ofvanbemälde tjensteman för egen del innehållit; och Kongl. Hofrätten med anledning häraf, genom den 17 sistlidne Januari utfärdad stämning kallat Ola Månsson att denne dag, vid upprop klockan tolf på dagen, personligen inför Kongl. Hofrätten stånda Advokat fiskalen Billbergh till genmäle å hvad han i denna sak lagligen kunde hafva att anföra, så skedde nu, efter det klockan slagit tolf, upprop af detta mål, dervid Advokatfiskalen Billbergh tillstädeskom, men Ola Månsson icke lät sig afhöra; ingifvande Advokat-fiskalen vederbörligt bevis, att förrberörda stämning den 21 sistlidne Januari blifvit Ola Månsson tillställd. Då, efter någon stund, målet ånyo uppropades, förekom Ola Månsson i närvaro af åklagaren Advokat-fiskalen Billbergh företedde, såsom innefattande Rikets Ständers Herr Justitie-Ombudsmans förordnande för Advokat-fiskaIs-embetet att ifrågavarande åtal utföra, följande skrifvelse: Till Advokat-fiskals-embetet i Kongl. Majrts och Rikets Svea Hofrätt!
Då bibliothekets ständigt vexande samlingar och de i följd deraf ökade göromålen för tjenstemännen derstädes onekligen påkalla en förbättring af desses nu innehafvande löneförmåner, hvarigenom ock för framtiden någon uppmuntran må förefinnas för unge och skicklige män att med allvar och kärlek egna sig åt bibliothekets tjenst, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, såsom lönetillökning för ifrågavarande tjenstemän vid akademiska bibliotheket i Lund, anvisa för v. bibliothe karien 300 r:dr, för förste amanuensen 150 r:dr och för andre ama nuensen 100 r:dr årligen. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion, har grefve Taube, H. E., anfört, hurusom Upsala universitets bibliotliek, af ålder den största bokskatt i riket, i sednare tider vore dels genom inköp, dels medelst donationer, betydligen utvidgadt, hvarigenom behof uppstått af ökad personal för samlingarnes ordnande och vård m. m. Bibliotheket egde för närvarande, jemte bibliotliekarien och vice-bibliothekarien, endast en ordinarie amanuens, utom den genom enskild stiftelse inrättade amanuens-tjenst, hvilken, efter stiftaren, benämndes den Lidénska och åtföljdes af en ringa lön, nemligen 77 r:dr 9 sk. 5 rist. af testamenterade intresse-medel samt 75 r:dr af akademiens egna medel. Tillsättningen af sistnämnde tjenst vore för öfrigt icke fri. utan skulle denna, enligt stiftarens föreskrift, vid hvarannan ledighet tillhöra en. medlem af Östgötha nation. Bibliotheket hade derföre behof af en andre 4 StateUtskottets Utlåtande, N:o 73. amanuens, som kunde af Akademien tillsättas med afseende endast a tjen.'tens behof och Ilvars arbetsbiträde iinge anlitas i högre mätt, än som det för den Lidénska amanuensen bestämda lönebeloppet medgåfve.
Adjö! Bruus. Ja, jag tycker inte om att träffa folk som rubbar mig i min öfvertygelse! HJELM (hejdar honom). Hvad nu? ämnar ni gå? 13 HJELM (ser honom varmt och trohjertadt i ögonen). Seså, gamle tvärvigg till magister! smälter inte isen kring hjertat? BRUUS (halft blid, halft butter). Nå ... nå Gud vet om inte den tinar upp en smula (skakar hans hand) Du är densamme som förr, ser jag! HJELM. Och ändå är jag mycket förändrad! Men apropos! Känner ni en mamsell Palmén som har pension? HJELM. Jo, jag hörde en af mina vänner tala om den der pensionen. Hurudant fruntimmer är mamsell Palmén? BRUUS. Mycket långt, mycket snålt och mycket gudligt! HJELM (skrattande). Jag menade som pensionsförestånderska. BRUUS. Jaha, det menade jag också! HJELM. Har hon bildning? BRUUS. Ja, jag läser der. Hvarför frågar du det? BRUUS. Ja gudbevars! Hon ritar blommor, talar franska, spelar dansmusik, vet att jorden är rund och att solen står stilla, niger alltid djupare för de rika pensionärernas föräldrar än för de fattigas, och ger aldrig fröknarne örfilar. Med ett ord, det är ett mycket bildadt fruntimmer! HJELM. Och flickorna få en god uppfostran i hennes pension? BRUUS. Ja vasserratre! De dresseras der lika bra som hos någon annan mamsell! De få lära sig allt hvad hon sjelf vet, och mera kan väl ingen förnuftig far eller mor begära. BRUUS. Är du galen Här är fråga om att fernissa ytan så att den skiner! HJELM. Men själen ... hjertat ... hur bildas de? HJELM. Och en sådan rigtning kan inte ni motverka? Jag Hör på, är du vän af trädgårdsskötsel? BRUUS. Har du någonsin försökt att sätta skogsblommor i drifbänk? HJELM. Nej! jag tycker bäst om dem ute på marken! HJELM. Ja, mycket! BRUUS.
Majit, sorn, hvad först beträffade Kongl, stöllet i Slockholm., funnit de i kostnads-förslaget derför upptagna byggnads-åtgärder, nemligen jern-dörrars anbringande i brand-murarne emellan de särskilda delarne af vinden och slotts-gångarne samt vid vinds-trapporna, beräknade till 1.255 r:dr, kostnaden för brand-bottnars inläggande i sJotts-flyglarne, 7,276 ridr 32 sk., samt de vid sistnämnde arbete förekommande oförutsedda utgifter, upptagne tili 485 ridr. eller tillsammans 9,016 ridr 32 sk., icke kunna räknas till sådant underhåll af Kongl, slottet, som af anslaget å riks-statens lia hufvndtitel till reparationer å Stockholms slott med flera för Kongl, hofven upplåtna byggnader borde bekostas, utan måste anses höra till sjelfva slotts-hygg - S/aft - l'tsk ettets Utlåtande, N:o 323. 3 11,nions fullbordande, liar. af sadan anledning uti den nu aflåtna Nådiga. Proportionen. föreslagit, det Rikets Ständer måtte för ofvan nä milde, till denna dyrbara byggnads skyddande emot eld-fara erforderliga arbeten, anvisa ett, särskildt anslag för en gårig af nio tusen riksdaler banko. att. i män af behof, uppå skeende requisitum, Kiksmarskalks-embetet för ändamålet tillhandahållas.