Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det torde nogsamt vara kändt, att fastighetsvärdet å landet elter tariffens uppgörande betydligt stigit, men icke i samma mån taxeringsvärdena, och orsaken dertill förefinnes tydligen deruti, att man, utan afseende å jordens rätta värde, icke vill synnerligen öfverstiga minimi-summan, och att vederbörande krono-ombud, så snart densamma icke undersliges, i flera delar af riket icke synes lemna häråt den uppmärksamhet, saken verkligen förtjenar. Sålunda inhemtar man t. ex. att i Södermanlands län minimi-beloppet är satt lill 11,394,000 R:dr, och taxeringsvärdet 1851 till 11,973,000 R:dr, i Westmanlands län det förra till 10,588,230 R:dr och det sednare till 10,791,000 R:dr o. s. v. För städerne finnes icke eller någon sådan minimi-tariff, hvarigenom också hus och tomt der ofta uppskattas utöfver deras verkliga värden, och för landet tycke? den 40 Bevillnings-Utskottets Éetänlcande, N:o 4. ock vara öfverflödig, dä Taxerings-komittéerna, om de sådant vilja, i 68 §. af nuvarande Bevillnings-stadga ega tillräcklig ledning för uppskattning åfjord å landet. §.65. Då, enligt 4 §. under lön förstås all den inkomst, som löntagare påräknar att under året genom tjensten förvärfva, och min uppmärksamhet blifvit fästad derå, att dea kontroll, som af Kongl. Kammar-rätten bör utöfvas å beskattningsväsendet, hvad Presterskapet angår, betydligt försvåras derigenom att i taxerings-längderne ej utsättes, huruvida pastoralie-konvenlioner inom socknarne äro träffade eller ej, och Presterskapets taxering derå grundad, har jag hos Utskottet yrkat, att till denna §. borde bifogas ett tillägg, med föreskrift, att i de socknar, der pastoralie-konventioner finna5, desamma borde läggas till grund för Presterskapets taxering och antecknas i protokollet, det sednare derföre, att vederbörande Ofver-revisions-departement i Kongl.
Vidkommande härefter Bräder och Plaukor, så föreslår Utskottet, derest BorgareStåndet icke skulle vilja frånträda sitt skiljaktiga beslut härom, omröstning enligt följande proposition: 123:o. Den, som vill, att, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, gällande tulltaxa förblifver oförändrad i afseende på artikeln Bräder och Piankor, sågade, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, skola Bräder och Plankor, sågade, af Furu och Gran, som i längden hålla 30 fot och deröfver, samt af Ek, Ask, Alm, Björk, Bok och andra inom landet växande, ej specificerade, trädslag, vid införsel vara tullfria. Då förslaget i afseende på Fanérskifvor innefattar, att tullen skulle beräknas efter den, som är bestämd för Snickare-arbeten af samma trädslag, torde afgörandet deraf lämpligen böra ske i sammanhang med Trädvaror, arbetade. I afseende på Master, Bogspröt och Spiror hemställer Utskottet lill BorgareStåndet, att det ville frånträda sitt från de öfriga Ståndens skiljaktiga beslut; och föreslår för annat fall följande omröstning: 124:o. Den, som anser, att, i enlighet med tre Stånds beslut, för Master, Bogspröt Bevillnings-Ulskoltels Memorial, M 14. 77 och Spiror, af 40 tums omkrets och deröfver, 40 fot från storändan, stadgade införselstull af 2 R:dr per stycke bör bibehållas, röstar Ja; deu, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, komma Master, Bogspröt och Spiror af 40 tums omkrets och deröfver, 4 0 fot från storändan, att vid införsel vara tullfria. Beträffande vidare artikeln Ved, så inbjuder Utskottet Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ständet, att, med frånträdande af beslutet härom, förena sig med de båda öfriga Stånden, hvilka bifallit Utskottets förslag; och lärer, i annat fall, följande omröstning skola ega rum: 42S:o.
Till pröfning företogs StatsTJtskts d. 16 dennes på bordet lagda memor. N:o 282 i frågan om slutligt bestämmande af aflöningen till Riks.Sttns och Utsk:ns cancelliet. Den So Oelober f. m. Hr Hjärne, Harald: Vid detta betänk, anhåller jag få göra en anmärkn. Det förefaller mig besynnerligt, att Utsk. åt en tjensteman, som liar trägnare arbete, än tjenstemännen vid de öfriga RiksSt:n inom samina grad, föreslagit mindre arfvode än åt en af dess kamrater; jag menar Ridd.secret., som, enligt Ulsk:s förslag, fält lika med secreCne i Presteoch BorgareStm, men vida mindre än BondeSt:s secret., hvilken, dä man sammanlägger alltsammans, bar fått ett arfvode af omkring 38o r:dr i månaden. Min mening är emedlertid icke att för Ridd.secret. höja beloppet till likhet med BondeStts secret., enär praxis alltid varit, att denne sistnämnde haft mera; men deremot finner jag ingen billighet att nedsätta arfvodel för Ridd.secret. lika med arfvodet för Presteoch BorgareSltns secret., då han säkerligen har vida mera att göra, än dessa. Jag skulle visserligen härjemte kunna göra några mindre anmärknrr, t. ex. att vissa cancellistarfvoden blifvit för högt och andra för knappt tilltagna; men jag förbigår dem, emedan jag möjligen kan misstaga mig om vidden af deras göromål, och inskränker mig till den hufvudsakliga anmärkn., jag redan framställt, på grund hvaraf jag anhåller om återremiss af betänk. StatsUtskrs utlåt. N:o 282 återremitterades. Föredrogs ånyo Constit.Utsk:s d. 20 dennes e. m. på bordet lagda mern. ]V:o 45 med utlåt, öfver 3:ne Stånds återremisser på memor. ]NT:o 3i, angrde riksdags återkomst på bestämd lid. R. o. Ad. ansåg detta memor. böra punktvis föredragas.
ConstitutionsUtskoftet skullé uppdragas redactionen af dessa sålunda fat* tade beslut, under anmodan att dermed ofördröjligen till Riksens Ständers Plena im komma} hvilket allt de Respectiva MedStånden härmedelst vänligen skulle meddelas. Ut supra. Med detta PrOtöcollsUtdrag afgick till de öfriga Stånden en Deputation under an; förande af Friherre Cederström, Rudolphi Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, den 5 dennes på Bordet lagda, Betänkande i anledning af de utaf Herr Öfversten C. Ehren-; granat väckta frågor om LandtbruksSkolors inrättande, samt Om utvägar till understöd för odlingars företagande. Föredrogs till Remiss Herr Silverstolpes, Gustaf Abraham, sistlidne Plenidag på Bordet lagda, Dictamen rörande inrät - Den 8 Maji tande af Folk-Skolor i sammanhang med Fattig-försörjningen. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus, yttrade : Det Memorial af Herr Lector Silverstolpe, hvilket jag vid sista Plenum Jade på bordel, borde kanske alltid der blifva liggande. Efter mitt sätt att se, kan intet Memorial blifva föremål för någon motion, som icke innehåller en önskan eiler ett förslag, sorn kan afslås eller bifallas. Riksén; . Ständer äro sammankallade för att besluta, icke för att afhöra allmänna reflexioner, .^hvilka snarare höra till en bok eller ett dagblad, än i ett RiksStånds Plenum. Men Herr 'Lector Silverstolpes Memorial innehåller blott sådana allmänna reflexioner, utan -något förslag, utan någon sådan anmärkning om behöflig rättelse af äldre anstalter, öfver hvilken Riksens Ständer kunna utöfva sin beslutande eller önskande rätt. Dock, det är sannt, talaren föreslår dels att Ständerne hos Hans Kongl. Majit skola aflägga sin underdåniga tacksägelse för hvad han redan gjort tii,! beredande af en förbättring af allmänna UndervisningsVerket, dels att de lika underdånigt skola anhålla, det Hans Kongl.
Krigs-Collegii rätt att ”då contract om lefveranser till Kronan ej ”uppfyllts, pröfva huruvida de utstakade böter skola utlagas eller om "sådane skäl äro för handen att, då någon olägenhet ej af försummel”sen för Kronan inträffat, tilltal må förfalla”, är uttryckligen grundlagd i 24 §• af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, huru förhållas skall vid besigtningar och öfverbesigtningar, af den 20 December 1825 samt genom Edeis Kongl. Moj:ts till Collegium aflåtna Nådiga skrifvelse den 28 Augusti i832 ytterligare fasställd och bekräftad. Denna Collegium Nådigst förunnade pröfningsrätt har med omsorgsfull noggranhet blifvit utöfvad, och de skäl, som dervid blifvit antagne, lära, lika litet som Collegii i dylika frågor meddelade beslut, kunna emot 90 §. Regeringsformen någonsin blifva föremål för Rikets Ständers eller deras Utskotts pröfning. Att, vid de af Rikets Ständers Revisorer, icke till bestämd tid eller person angifna fall, då Krigs-Collegium beviljat lefveranteurer antingen anstånd med lefvereringens fullgörande, eller rättighet att densamma på annan man öfverflytta, eller rent af befrielse från contractets slutliga uppfyllande, vid hvilka tillfällen Kronans rätt och fördel dock aldrig blifvit af Collegium förbisedda, ränta å uppburna förskotter ej är vorden lefveranteurerne affordrad, torde derigenom få anses förklaradt, att, då någon ränta för sådane händelser icke blifvit i conlracten betingad, densamma ej heller, emot stadgandet i g Capitlet HandelsBalken, kunnat vederbörande lefveranteurer till last föras.
24:de punkten, om den ändring i 53:dje §:n R. 0., att beslut icke må af något Stånd fattas, derest icke minst tretio ledamöter tillstädes äro. Frih. von Paykull, Joh. Gust.: För min del anser jag det vara ganska svårt att kunna antaga denna grundlagsförändring. Man måste då vid ett besluts fattande öfverräkna antalet närvarande ledamöter, och man skulle ändock icke vara säker att icke under öfverläggningarne en eller annan ledamot kunde aflägsna sig. Dessutom skulle ett ganska godt tillfälle derigenom gifvas för en minoritet att omintetgöra beslut. De gå nemi. sin väg och kunna, då frågan åter företages, komma tillbaka med större antal af sina anhängare och derigenom blifva majoritet. Jag anhåller om afslag å denna punkt. Hr Olivecrona, Knut: Jag misskänner visserligen icke den afsigt, som legat till grund för förslagets framställande. Man har visserligen ofta sett att ett mindre antal ledamöter varit närvarande i ett Stånds plenum vid afgörande af ganska vigtiga frågor, och man har trott sig kunna afhjelpa detta genom antagande af förevide förslag. För min del är jag dock öfvertygad att detta botemedel är af beskaffenhet att bota ett ondt med det som är hälften värre. Det eger sin riktighet att i liera utländska representant-kammare ett dylikt stadgande fö - 432 Den 10 December f. m. refinnes, men det torde icke vara tillämpligt hos oss inom de Svenska representant-församtingarne eller Stånden, hvilka bestå af ett högst olika antal medlemmar. Frih. Paykull har påpekat den stora olägenhet, som möjligen kan uppstå, ifall en minoritet straxt före ett besluts fattande aflägsnar sig, och derigenom gör ett beslut omöjligt, samt återkommer en annan dag med ett större antal anhängare, för att medelst denna förstärkning utgöra majoritet och bestämma utgången. En sådan list är ingalunda ovanlig i det Engelska underhuset, för hvilket ett antal af 30 närvarande ledamöter är stadgadt såsom minimum för möjligheten att kunna fatta beslut. Med en sådan erfarenhet för ögonen af en vida talrikare representant-kammare än det Svenska Riddarhuset, ser jag icke något skäl vara för handen att frångå hvad vår Grundlag för närvarande lemnat obestämdt.
Men om häraf skulle vara hämtad grund för Hofrätts befattning med bolags konkurs, dori frälseman äger del, änskönt han icke uppgifver sin öfriga egendom; så hade harvid förelupit en irring i begreppet om gäldenärs ansvarighet i konkurs, hvilken ansvarighet nemligen ej annorlunda kan komma i fraga, än att gäldenär skall hafva afträdt all sin egendom. Så länge han personligen icke är i cessionstillstånd, hvilket ej förr inträffar, än all hans egendom är afträdd, kan fråga örn hans ansvar i egenskap af gäldenär icke hos konkursdomaren uppstå. För att afhjelpa den anmärkta stridigheten imellan ordalagen och den mening, lagen sålunda synes mig vilja eller böra vilja uttrycka, skulle jag våga föreslå en sådan förändring, att i stället för hvad 1 § innehaller från och med orden: »Vill bolag» etc. infördes denna mening: Lag samma vare om bolag, i hvilket frälseman äger cici, eler hans öfriga egendom jemte bolagets afträdd varder. Beträffande Konkurslagens stadganden om boskillnad bör väl något tvifvel icke uppstå, att meningen af dessa stadganden öfverensstämmer med allmänna lagens bud, och att således i Konkurslagen ej bör kunna sökas en utväg att, utan förevarande obestånd, upphäfva den egendomssamfälligbet, som genom äktenskapet uppkommer makar imellan. Icke destomindre har erfarenheten företett exempel af försök att genom Konkurslagens användande tillvägabringa en sådan upplösning af makars samfälda äganderätt; och det lärer väl svårligen kunna förnekas, att i det stadgande, som för sadant ändamål blifvit åberopadt, ligger någon ofullständighet, som förledt till misstaget.
Sedan R. o. Ad. nu antagit ifrågavar. punkt med några förändringar, så hemställer jag, om icke R. o. Ad., till åstadkommande af mera enstämmighet i besluten, ville inbjuda de öfriga Stånden alt sig uti R. o. Ad:s beslut förena. Gr. Gyldenstolpe: Då en stor del af R. o. Ad:s ledamöter aflägsnat sig, i förmodan att intet efter voteringen skulle förekomma, anhåller jag, att denna fråga måtte få hvila på bordet. H. R. o. Ad. åtskildes kl. \ lill 11 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 2:ne prot.utdr. för d. 7 dennes. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Jag anhåller vördsamt, alt det förslag till inbjudning, som jag tagit mig friheten framställa i ett ärende, hvarom prot.utdr. nu blifvit jusleradt, mätte få framflyttas på listan näst efter Vällofl. BorgareSt:s inbjudning ang:de tiden för riksdagens afslutande. Uppå i anledn. häraf framställd propos. biföll R. o. Ad., alt Gr. Lagerbjelkes d. 7 dennes pä bordet lagda förslag, ali Medstånden matte inbjudas att instämma i R. o. Ad:s, i anledn. af SlatsUlsk:s utlåt. N:o241, fattade beslut, finge framflyttas ä föredragningslistan näst efter BorgareSl:s prot.utdr. med inbjudning till instämmande i BorgareSt:s beslut, ang:de tiden för riksdagens afslutande. Justerades pleniprotm för d. 10 sistl. Mars f. och e. m. Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 7 dennes på bordet lagda mern. N:o 34, med förslag lill sådane förändringar vid en del af de i Ulsk:s mern.
"Den som fullkomligen kanner den i Försattrungarn? och i werkeliga förhållandet ivarande stillnad emellan Acadennr Staterne och StäderneS Borgerstav, stulle tilluswentyrS rcke önsta den sörestagne sammansättnlng as Ledamöter. — Lika sä licer Academie Staten önskar, att deltaga t Borgerskapets Oeconomista ärenden, liksä litel ästundar Borgcrstapet arr blanda sig i Academre Statens, och de aro baft beläcm, da de pä sätt Förfötkningarnr hiruitills sörestriswit fä waraätstiigde. "Zag wägar orka detta pä det högsta, Mom en Sak ölwerensstämmande med en oafbruten praxis, med AcademierS priwilegier, med nödwänbiLhelcn att häldre förekomma än bereda stiijakrightten emellan Medborgare, och gör mig alldeles försäkrad om Högloft UtstottetS bifall, det mg wägar sä mycket mer väräkna, som ber angär wära Lärowerk, hwilka alltid njutit gynnande Slanka; och dä de äro blott 2:ne, will ftg ock hoppas, art pä de ansörde lagliga stjäl, de winna det önskade billiga afseende. "Skulle detta dock ej winna Högloft Utskottets bifall, sär jag ödmjukast anhälla akt detta ödmjuka utirande mätte till Riksens Högloft. Ständer älfölja Betänkandet. Wilk. ksxe. Ridd och Ad. Prot. 5 B. lä 4W Der, 5 Januari,. Ot Luprs. Lx ?rotoco!Io kl. 6. kngwLI!. Transsumt os Protokollet, hällit uki Riksens Höglofime Ständers BkwillningSUtskott wid Riksdagen i Stockholm den n December 1809. S. D. Herr Prosten Ickn6elftöm inlemnade till Prolocoft let Wande ffrifteliga anlörande:
66.76 D 94.44 P 104.10 D 114.12 D 124.60 u 135.30 D 146 63 u 158.28 u 170.68 D o 183.48 eller 18.2 D 26.3 u 27.8 u ' 30.6 D 33 3 t&gt; 36.2 P 39.2 P 42.3 D 45.6 D 49.0 51&gt; af Ilrspremicn, u D D u D D D P D 2, D u D u D u D P D D D D D D D D - D 1892 betal&amp; denne försäkringslagnre sin sista premie, med men afven derefter utgår vinsten sZsorn en all sannoiikhet för hvarje &amp; r allt större lifränta anda intill de: å r, undsr huilket den försakrade aflider. A U L VOSS, specialaffär for Sybehör, Billig och bestämda priser. Nya Hush %llsskolan (för bildade flickor). Föresthiidarinna: Fröken H. Cronius. OBS. Sarskild matsal för friintiininer. WinBorgs LACTOSERIN-CACAO Viilsniakmde, lirqftigt niirmde, hiilsosriiii! Förordad af professorerna Olof Ha~niiiarsten, C. E. Bergstrancl, ined. cl: r Cll. Idun UTGIFNINGSDAGAR: PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDUN - KR. 5: - SCHER OCH HANDARB. IDUNS MODETID. UTAN PL. &gt; 5: - &gt; 3: - FURSTEPARS i grupper, Ä R EN V A C K E R Djurgårdens J U N I D A G, då nysprungna löfverk bär solguld p å sin ljusa grönska.
Betänke man dessa förhållanden, och betänke man den .skillnad, som till landets båtnad skulle upstå, om dessa nu vanvårdade barn, genom en omsorgsfull kristlig upfostran, danades till goda och hederliga menniskor, till idoge och redlige arbetare. Den tid kunna vi ännu icke skönja, då landets utveckling nått den ståndpunkt, att äfven med en vida hastigare tillväxt uti befolkningen, än nu eger rum, för sådana arbetare plats och förtjenst icke finnas. Jag föreslår således: l:o. Att inom hvarje församling Pastor må åläggas, att utaf Sexmännen infordra och för Sockenstämman vid dess första årliga, enligt Sockenstämmo-Förordn. fastställda ordinarie sammankomst förelägga en förteckning på de barn, åt hvilka församlingen, på grund af ofvan åberopade 6 §:s 2:dra och 4:de mormr uti 1853 års Förordn., är skyldig egna omvårdnad, samt, att så väl afskrift af denna förteckning, som utdrag af Sockenstämmoprot. i hvad det rörer Sockenstämmans åtgärder till följd af denna framställning, till K:s Befh:de må insändas, på det att denne så väl må kunna pröfva huru Församlingen sin skyldighet upfyllt, som ock hand deröfver kunna hålla. 2:0. Att, för ytterligare kontroll, Ord fide uti Fattigvårdsstyrelse må förpligtigas att, om utsocknes barn tiggande uti församlingen inkomma, jemte återsändande af barnen till den Fattig - Den 31 Oktober. 47 vards-styrelse dit de höra, älven underrättelse om förhållandet oiördröjeligen till K:s Befhide insända. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs Gr. Fröliehs, David, d. 125 dennes på bordet lagda motion, ang:de reform i Rikets penningeväsende och Bankens organisation. Efter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. å denna motions remitterande till BankoUtsk., och dertill af R. o. Ad. lemnadt bifall, yttrade Gr. Frölich:
Ständer 6zr Den iz Iunif. hos Kongl. Mant i underdånighet anmäla den öm stan, att sa widt sse kan, någon annan Kronan tillhörig eller mindre kostsam men redan bebyggd Egendom till denne Sjukhus-Inrättnings forlsättande ma blifwa utsedd/ anser Utssottet sig dock pliktigt att foresta den Summa, som ärligen till nasta Riksdag, elter Utskottets ranka, bör samlas/ derest annan utwäg för Sjukhus,Inrättningen, an denna Nybyggnad icke skulle blifwa att tillgå. Och sorn israaawarande Byggnad kommer att innefatta wäl inrättade rum för zoo^de med olika sjukdomar behäftade Personer och för dem oundganaelige be, qwämligheler: Boningsrum för Läkare, Lärare och Elever wid det med inrättningen Förenade Institut: Rum för Marketentare och Smkhusets Betjening samt Magaziner för Förrader och Inwentarier, m. in., sa har Utssottet funnit sig icke kunnat ur, sätta ringare Summa för aret än 20,000 R:dr; samt sar altja tillstyrka det Riksens, Högloft. Stam der laka detta belopp uppföras pä Åttonde HufwudTittlln, att ärligen till nästa Riksdag utgå. Kongl. Maj:t har uti 4:de Puncten af Dest Nådiga Proposition tillkännagifwit, "att de Kungl. Rummen i första waningen.af Stockholms Slott, dem Kongl. Maj:t och Dest Gemål/ Hennes Maut Drottningen nu bebo, ej mindre än Kongl.
Att i allmänhet och utöfver nyssnämnda mått lemna enskildas önskningar och tycken rätt att bestämma öfver undervisningens gång, är, enligt min öfvertygelse, ett uppoffrande af det allmänna bästa, just derigenom att det är ett förderf för sjeltva skolan och skolundervisningen. Framför allt synes mig olämpligt att göra blifvande examina vid universitetet och fordringarne deri till afgörande norm för elementar-undervisningen. Flera för bildningen ytterst vigtiga ämnen, utom grekiskan, skulle då komma på rörlig fot och en allmän förbistring uppstå vid läroverken. Emot det föreslagna har jag slutligen äfven, den anmärkningen, att det synes mig föga önskvärdt, att åter en förändring vidtages i det ifrågavarande ämnet, sedan detta nu nyligen blifvit ordnadt, och detta efter inhemtande af samtliga skolkollegiers utlåtande. Det af Kongl. Majit meddelade stadgandet lemnar en möjlighet att skydda sjukliga eller mindre lyckligt utrustade gossar från öfveransträngningens vådor, utan att släppa den grundsats, hvilken, enligt min tanke, bör för bildningens och skolans väl fasthåiias, nemligen att samtliga hufvudämnena inom hvarje linea äro obligatoriska. Och då täta förändringar i skolstadgarne verka i hög grad förlamande på skolans verksamhet samt lätteligen kunna bringa mera 20 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 56. skada än gagn, äfven då de äro i någon mån af omständigheterna påkallade, så anser jag för min del i hög grad för skolan, likasom för den fosterländska bildningen önskvärd!, att den ifrågasatta skrifvelsen icke aflåtes;» af Kontraktsprosten Westin; af Kyrkoherden Ekelundh: »Mot det slut, hvartill Utskottets pluralitet kommit i frågan om grekiska språkets läsning vid elementarläroverken, får jag vördsammast mig reservera.
Eget visa godtfinnande, fritt disponeras till undsättning, icke blott för Stockholms Stad, utan äfven för andra delar'af Riket, vid uppkommande t i 11 fä 11 ige behof, sorn fordrade skyndsamt afhjel pande och vöre af den beskaffenhet, att Magazins-Directionen till dem icke kunde sträcka sin åtgärd; Herr Lagmannen hade härvid föreställt sig, att utom olyckliga och förstörande naturhändelser, hvilka ofta nog1 ehuru icke sa vidsträckt inträffa, vådor och oförutsedda omständigheter kunna uppkomma, Verkande derhän att uppoffringar från Statens sida med skäl kunna fordras, för att rädda olycklige medborgare så på Landet, som i Städerne, som för någon tid uti sin egen arbetskraft och egna tillgångar saknade medel till fritt uppehälle och till sin frälsning och upprättelse ifrån nöd och elände, och Herr Lagmannen hade icke annorlunda, än såsom en billig samhällsfordran, kunnat anse, att Kongl. Maj:t vid sådane tillfällen ägde en af Rikets Ständer uppgifven tillgång, att använda till uppfyllande af denna för Kongl. Majit dyrbara pligt. Herr Lagmannen hade funnit sig så mycket häldre föranlåten till denna önskan, som den organisation, man vill gifva åt allmänna Magazins-Directionen, icke tillåter densamma, att annorlunda, än med beräkning af Eondens bestånd, använda de medel Riksens Ständer för denna Inrättning anslagit, och detta jemväl anses blifva en af hufvudgtundern* Statsoch Besvärs-TJtskottens Fetänkanden, noi för Inrättningens fortfarande, hvarigenom densamma, uti dess egenteliga rigtning, bör anses skiljd från alla sådane åtgärder, hvilka med gifne uppoffringar kunna vara förenade, men som den medborgerliga känslan och vilkoret för Samhälls - inrättningen dock fordra att se uppfyllda. Hvad sjelfva Summans storlek beträffade, bade densamma synts Herr Lagmannen kunna bestämmas från Sextontill Tjugutusende Riksdaler, ehuru, enligt Herr Lagmannens förmodan, fulla beloppet häraf likväl icke hvarje år torde behöfva upptagas, enär den aldrig utan vid större våda, och efter svårare olyckor användes, och i hvilken händelse behållningen borde tilläggas den allmänna Fonden.