Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om så vore, stöde det ju, för de återstående behofven, de utländske capitalisterne öppet att erhålla sina 6 procent? Men nu äro —> såsom jag redan nämnt — begge salserne lika falska. Ty hvad den första beträffar, så är en af de största fördelarne af det föreslagna stora lånet genom Statens mellankomst, att undanrödja en mängd kostnadsdigra mellanlänkar mellan den utländske verklige fordringsägaren och den Svenske låntagaren. Vid omedelbara transactioner — med undantag kanske för några större utrikes mera kända handelshus och Bruksägare — kunde verkligen den Svenske gäldenären komma alt brutto betala 6 procent för sina pengar, utan att den utländske fordringsägaren netto erhöll mer än 4- För bägge kunde det sålunda vara en vinst att Staten, på sätt Herr Hjerta uttryckt sig, trädde emellan såsom en mäklare, oberäknadt, alt i detta fall fordringsägaren lättare på sin ort kunde realisera sin fordran (i form af partial-obligation) 3^8 Den ii Ffebrvi ar ii e. m. och det oaktadt gäldenären vara trygg att endast så småningom, under en lång följd af år och på sätt han sjelf beräknat, behöfva afbörda sig capitalet. Jag kan således icke annat än med min röst understödja det föreslagna lånet, likväl under bestämd förutsättning af realisationens verkställighet; men då i nu förevarande Betänkande endast är fråga om principen, och vilkoren tillhöra ett annat, ser jag mig sålunda oförhindrad alt tillstyrka bifall å det förra, utan föregången återremiss. Herr von Hartmansdorff, August: Om Bidderskapets och Adelns beslut numera kunde verka på hufvudsaken, skulle jag hafva sökt att punkt för punkt vederlägga Statslånets försvarare; men nu, då sakens utgång redan är af de öfrige RiksStånden afgjord, och då jag temligen fullständigt utvecklat mina åsigter i min reservation, skulle jag måhända icke hafva uppträdt, om jag ej dertill blifvit uppfordrad af Friherre Sprengtporten.
Enär torkade blommor icke finnas i taxan upptagna, hemsliilles i underdånighet, att deruti må införas en ny rubrik, nemligen: Blomster, torkade, fria. Pag. 5. I noten A denna pagina finnes, bland annat, upptaget »bokspån», med hänvisning till taxe-rubriken spillning. Denna hänvisning har troligen tillkommit af missförstånd om den ifrågavarande varu-artikelns rätta beskaffenhet. Den så kallade bokspån bestar nemligen icke utaf affall som erhålies vid förarbetning af bokträd, utan utgörande af tuuut såga dt träd, som användes till bokpermar, värjslidor och inlägg i skosulor. Berörda varu-artikel, närmast jemförlig med fanér af träd, anser Styrelsen brira i likhet dermed (örtullas, hvadan Styrelsen hemställer, att den i taxan nu befintliga hänvisning i noten måtte utgå och i noten pag. 37 införas: Spån för bokbindning, tillverkning af värjslidor rn. m. hänföres till fanérskifvor under artikeln trädvaror. Pag. 6. Bronze-pulver, som består af rifven elier malen metall och användes till bronzering å gipsoch träd-arbeten m. m., har, såsom i taxan ej upptaget, hittills lullbehandlals i enlighet med sista rubriken i Inkommande larifen och alltså varit underkastadt en tullafgift af 20 procent A värdet. Då likväl ifrågavarande Bil. till Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse M 54. 29 artikel lämpligare hänföres lill metaller, sammansatta, arbetade, andra slag, hemställes underdånigst att hänvisning härom måtte i noten få inflyta. Pag. 7. Artikeln Bärsaft, som ej finnes i taxan omnämnd, torde i noten böra upptagas på följande sätt: bärsaft, med tillsats af socker och sprit; se likör; — ulan sådan tillsats; hänföres till cider. Likaledes torde i noten å denna pagina få tilläggas: Couleur eller s. k. vin-tinktur, blandad med vatten; hänföres under sirup; Blandad med sprit; se likör.
Han beundrade i Heinrich Heine icke allenast det stora snillet utan också den stolta, fläckfria karaktären — och den hjertegoda menniskan! Han sade detta sista med särskildt eftertryck, ty han var beredd på opposition från hennes sida. Men hon nickade endast emot honom och log. Han fortsatte: Ja, han var hjertegod, denne man, om hvars elakhet de tyska tidningarnes korrespondensafdelningar hade så mycket att förkunna. Han var den mest hängifne och uppoffrande vän för de få, som en gång kommit att stå honom verkligt nära — för alla dem, som sökte honom, drifna af ett renare motiv än de landsmän, hvilka i lyckans dagar trängde sig in i hans bostad utan annan afsigt än den: att hemta sig ett stycke guld ur hans börs eller från hans läppar. Heinrich Heine var fattig och ensam nu; alla de myggor, som dansat i glansen kring hans namn, hade småningom försvunnit. Han var icke längre den populäre diktare han varit en gång. Det stora tyska fäderneslandet hade utstött honom, och hatet hvisslade kring hans namn från höger och venster. Den diktarskola, hvilken förr satt sin ära i att hylla honom som sitt största namn, var sprängd, krossad, tillintetgjord, kväfd i sin linda af den mäktiga reaktionen. Dess medlemmar hade alla gått till Canossa för att kyssa den hand, som slog dem; och de voro nu skingrade som agnar för vinden. — En enda hade mottagit dråpslaget midt i ansigtet utan att blinka; det var den man, som det drabbade hårdast. Men derför stod han också för den yngsta generationen — han, den landsflyktige — hufvudet högre än alla de andre, som tiggt sig till ett stycke bröd af det tyska fäderneslandet. Han hade talat så varmt derför, att han trodde sig ha en fördom att bekämpa. Denna unga flicka kunde icke ha undgått att taga intryck af alla de elaka rykten angående Heine, hvilka cirkulerade, muntligen och skriftligen, öfverallt i Tyskland. Men i stället för den min af förvåning, som han väntat sig, såg han hennes ansigte lysa upp af den varmaste sympati och hon räckte honom sin hand till tack. Han hade just uttalat hennes egen innersta mening. Hon hade dyrkat
Beträffande en uti Herrar Revisorernes berättelse anmäld omständighet, att den Extra Post, som borde till Herrar Banko-Fullmägtige öfverföra underrättelsen om Malmö Diskont - Verks ställning, blifvit genom mellankomne hinder fördröjd; anser Utskottet sig böra meddela den närmare upplysning, att, enligt en lian Advokat-Fiskalen Kruse till Banko-Fullmägtiges Secreterare aflätén Skrifvelse, berörde dröjsmål häiledt sig deraf, att Herr Landshöfdingen Friherre af Klinteberg velat vid sin Berättelse tili Kongl. Majit bifoga Calculer, dem Diskont-Verkets Kammererare ej så hastigt hunnit uppgöra, jemte det Herr Baron och Landshöfdingen af mångfaldiga göromål varit hindrad att uppsätta och renskiifva Flxpeditionen, sorn han, i anseende till nödvändigheten att ej låta Verkets belägenhet komma tiil andras kännedom, nödgats göra med egen hand. Herrar Revisorers erinran rörande nödvändigheten att i afseende på nuvarande eller blifvande Diskont-inrättningar meddela Herrar Ban: Unnio-T/tsiottets BetänAandertl 33 l ko-FulImägtige så bestämda föreskrifter, att villrådighet om deras rätta mening må förekommas oell all collision emellan Syrande Magtens och Banko-Förvaltningens befattningar afböjas; finner Banko-Utskottet äfven för dess del väl grundad; och underlåter Utskottet ej att härå fästa behörig uppmärksamhet vid utfärdande af de Föreskrifter, som, i öfverensstämmelse med Rik. sens Höglofl. Ständers angående Diskont-rörelsen vidtagande Författningar komma att ega ruin. Vid öfvervägande af hvad hos Herrar Revisorerne förekommit, i anledning af en med stöd af Tryckfrihets-Lagen gjord anhållan, om utbekommande af de vid Revisionen förde Protokoller, sorn angingo Malmö
9 Jag fagér mig derföre friheten föreslå: 1:0 Att R. o. Ad. behagade besluta den förändring i sättet att föra dess diskussions-prot., att desamma varda uppsatte dels under pågående plenum, dels omedelbart derefter. 2:o Att den sålunda uppsatta diskussionen genast varder tillgänglig för en serskild tidning, som man skulle kunna kalla t. ex. Riddarhusets tidning under 1865—66 årens Riksdag, och hvars utgifvande öfverlåtes till den, som, jemte erbjudande af moralisk garanti för uppfyllandet af sina förbindelser, ikläder sig de för R. o. Ad. fördelaktigaste vilkor. 3:o Att bland dessa vilkor sknlle inflyta åliggandet att, sedan de i tidningen tryckta diskussionerne blifvit vederbörligen justerade och derefter rättade, låta af dem trycka och till Riddarhus-kansliet aflemna så stort antal exemplar, Riddarh.-Ulsk:t behagar föreskrifva, mot ett för hvarje ark betingadt pris, hvilket icke bör få öfverskrida det, som vid näst föreg:de Riksdag erlagts för tryckningen af R. o. Ad:ns diskussions-protokoll. Jag får anhålla, att R. o. Ad. behagade till det blifvande Riddarh.-Utsk:t remittera denna min motion. Gr. af Ugglas, Ludvig, begärde denna motion på bordet. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Riks-Ståndens underd. uppvaktningar hos H. M. Konungen och den Kongl. Familjen komme att afläggas i dag kl. 6 e. m., samt anmodade R. o. Ad:ns ledamöter att en half timma före sagde tid samlas i Riddarhussalen, för att jemte de öfriga Riks-Ståndens deputationer afgå till Kongl. Slottet. Anmäldes och inbeledsagades på vanligt sätt en deputation från Hederv. Bonde-St., anförd af Riksdagsfullmäktigen C. J. Lönnberg från Ostergötlands län, hvilken uppläste ett s& lydande tal: Högvälborne Hr Grefve och Landtmarskalk! Adle Hrr af Ridderskapet och Adeln!
Likaledes och enär af enahanda skäl, sora i afseende på häst-underhållet förekomma, kronan bör för den del af häst-jägare-korpsen, hvilken motsvarar den nuvarande rusthålls-sqvadronen, ensam öfvertaga underhållet af bevärings,- remtygsoch utrednings-persedlarna för manskapet och till hälften roed rotarna underhållet af manskapets beklädnad och hästarnas sadelmundering, blifva till bestridande af de härigenom föranledda utgifter nya anslag erforderliga. Enligt de uti Krigs-kollegium uppgjorde uträkningar belöpa dessa utgifter för 100 nummer årligen till 1,219 rdr 34 sk. 1 rst banko; men då, i följd af den ifrågaställa förändringen i användandet af de för nya roteringens understödjande afsedda medel, de, genom Kongl, brefvet den 13 Augusti 1831 till enahanda utgifter vid hästjägare-korpsens nu varande 2:dra sqvadron bestämda tillgångar icke vidare blifva härför disponibla, samt föröfrigt tillförene icke varit svarande emot behofvet, föranlåtes Kongl. Maj:t, vid sådant förhållande, att nu af Rikets Ständer äska hvad till betäckande af de kronan, jemlikt nya roteriugs-grunderna, åliggande utgifter för manskapets beklädnads,- bevärings,- remtygsoch utrednings-persedlar samt hästarnas sadelmundcring vid hela Jemtlands hästjägare-korps, efter Krigs-kollegii förberörda beräkning, årligen erfordras med tillhopa 2,439 r:dr 20 sk. 2 rst banko. I afseende på de inom Jemtland utan förvandling utgående, för roteringens uppehållande derstädes i framtiden påräknade hemmans-räntor, som i rundt tal upptagits till 7,900 r:dr banko årligen, vill Kongl. Maj:t i nåder föreslå Rikets Ständer, att samma räntor må, emot det att Rikets Ständer anvisa ett räntornas belopp fullt motsvarande vederlag i penningar att till den blifvande roterings-kassan ingå, till statsverket indragas; hvaremot Kongl.
Drätselkommission har förvaltningen af stadens drätselverk, dit äfven ingår inkomsten af stadens jord, 4^ mantal, innefattande en areal af 1,062§ tunnland, deraf en del är odlad och indelad i farmer, hvilka blifvit utarrenderade emot viss spanmålafgift jemte penningeränta, men en annan del användes till bete för stadens kreatur. De kassor, som drätselkommissionen förvaltar, äro tolagskassan, mudderkassan, stenbrokassan och egentliga drätselkassan, hvardera med de inkomstoch utgiftstitlar, som i förra femårsberättelsen om förmälas; utgörande behållningen vid 1850 års slut i tolagskassan 16,174 R:dr 19 sk. 11 rst.; i mudderkassan 4,567 R.dr 32 sk. 8 vst. och i stenbrokassan 8,975 R:dr 14 sk. 11 rst.; hvaremot den egentlige drätselkassan hade en skuld af 10,361 R:dr 30 sk. 8 rst.; och förestå högst betydliga utgifter från mudderkassan till uppmuddring af kofFerdihamnen samt från brokassan till fullbordande af åtskillige arbeten å den stora stenbron, som sammanbinder staden med s. k. Pantarholmen och vidare med fasta landet, samt till uppförande af en särskild bro emellan den förstnämnde och så kallade Pottholmen; hvartill dock vidare bidrag är att påräkna, sedan Kongl. Maj:t i nåder tillåtit, att de afgifter af trafikerande, som till understöd för nämnde brobyggnad blifvit erlagde enligt Kongl, brefvet den 23 Juni 1816, må till hälften fortfara och utgå under ytterligare 10 år från den 1 Januari 1851. Under Borgerskapets Äldstes vård finnes en särskild kassa, nemligen: Borgerskapets enskilda, tili hvilken ingå inkomsterne af borgares öretalsskatt jemte arrendet för det borgerskapet tillhöriga hemmanet Hästö, med hvilka inkomster bestrides båtsmansvakans-afgift för borgerskapet, äfvensom riksdagsmanna-arfvode.
Under IS ril ic den Stores anförande war en liten som hade rättffa stens bildning, ej allenast Lilräcklig at emotstå en liga af Europas mägtigaste Stater. Förwänande eröfringar blefwo följder af denna jämnfcrelsewis lilla krigshärs tätt pä hwarandra följande segrar. Tilläten mig at salom motsatt tafla, säsom bewis pä den ringa bätnad man kan wänta af i masta upbadade folkskaror, hwilkas underhäll öfwerstiga statens förmäga, hwilkas existence förkolna fosterlandskärleken: tilläten mig i detta afseende fä cnndra om de händelwr, som bwar och en ibland ost hort och sett inträffa de sist förflutna ären Desta illa bewärade, illa klädde, frän jordbruk och näringar rpckta folkmastor hafrva under namn af Lonscri 'ON,Landtstorm,ln.8U! l-Sction eller Landtwärn, lika hastigt, lika fruktlöst bsrtsmält och kemnat efter sig smärtan af det elände de bäde förorsakat och lidit. Skulle man wilja hämta någon anledning til Lonner!ptionen deraf, at flere Stater i Sodra Enrova widtagit en sädan författning, beder jag Eder, mine Herrar, harwid ihägkomma, huru litet de i desta länder werkande orsaker kunna lämpas pä wärt läge: Frankrike, som med en folkmängd af mer an 3o millioner, gjorde början med enlädan inrättning, hade at wälja emellan enen undcrgäng eller andra mägtiga Rikens underkufwande, I de öfrige Stater som infört Lon^cripnonen, bär sä widt mig är bekant, Nationens friwilliga önffan aldrig dertil för - 7r4 Den 13 I"nii. föranledd. Det har stedt pä gifwen bestllning af Segerwinnarcn, som beböft bistånd af vesa Stater, hwilkas bestånd blcfwrt ostiljaktigt ifrän hans franrgäng.
På olika orter är ock underhållskostnaden, husrum, ved m. m. betydligt olika och hvad som på en ort och under vissa förhållanden kan vara tillräckligt, kan på en annan ort och under andra förhållanden vara alldeles otillräckligt. Då således det af Utskottet fö eslagna anslaget, enligt min öfvertygelse, icke kan vara tillräckligt för vinnandet af båda de dermed åsyftade ändamålen och det derjemte lämpligast torde böra ställas till Kongl. Maj:ts fria disposition, tager jag mig friheten vördsamt föreslå, att Rikets Ständer, med ogillande af det ifrågasatta vilkoret måtte å Åttonde Hufvudtiteln uppföra ett anslag af 30,000 R:dr att användas till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för döfstumma barn.- Häruti instämde Domprosten Sondén. Vid 100;de punkten (angående anslag för läroverksbyggnader): af Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län: “Städse, då Rikets Ständer beviljat utvidgande af elementarläroverken, har detta skett under det uttryckliga vilkoret, att staden, der läroverket vore beläget, skulle bekosta nödiga läroverkshus ; Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. (Fortsättning.) 49 roverkshus; men 1863 års Ständer beslutade en förhöjning af 5 R:dr i den terminliga afgiften för de lärjungar, som begagna läroverken, för att dermed vid hvarje läroverk bilda en byggnadsfond, hvilken icke utan Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd finge till andra ändamål än till nybyggnadsföretag och reparationer användas. — Rikets Ständer förutsatte, att Staten blott undantagsvis borde betungas med kostnaden för uppförande af läroverksbyggnader och deras underhåll. Då nu likväl Stats-Utskottet tillstyrkt anslags beviljande till åtskilliga skolhusbyggnader, har jag ansett mig pligtig att emot ett sådant förfarande anmäla min reservation, emedan jag förmodar att dylika byggnader böra åstadkommas medelst lån, som Staten på lämpliga vilkor lemnar, och hvilka med terminsafgifterna och årliga tillskott af staden, kunna under vanliga vilkor genom amortering inbetalas.“
Då nu hvarjo pigones bestämda tid kom, att hon skulle komma till Konungen Ahasveros, sedan hon hade varit i tolf månader i fruprydning; förty deras prydelse måste så mycken tid hafva, nämliga sex månader med balsam och myrrham, och sex månader med godt speceri, så voro då qvinnorna tillprydda; Och så gick då en piga in till Konungen; och hvilka hon ville, måste man få henne, som med henne gå skulle ifrå fruhuset till Konungshuset. Och när en om aftonen inkom, gick hon om morgonen ifrå honom in uti det andra fruhuset, under Saasgas hand, Konungens kamererares, frillovaktarens; och hon måste icke komma igen till Konungen, utan Konungenom täcktes, och han lät kalla henne vid namn. Då nu Esthers tid kom, Abihails dotters, Mardechai faderbroders, den henne för dotter tagit hade, att hon skulle komma till Konungen, begärade hon intet annat, än det Hegai, Konungens kamererare, qvinnovaktaren, sade henne före. Och Esther fann nåd för alla dem, som sågo uppå henne. Men Esther vardt tagen till Konungen Ahasveros, uti Konungshuset, i tionde månadenom, den Thebeth kallas; i sjunde årena hans rikes. Och Konungen fick Esther kär öfver alla qvinnor, och hon fann nåd och barmhertighet för honom, för alla jungfrur; och han satte Drottningakrono uppå hennes hufvud, och gjorde henne till Drottning i Vasthis stad. Och Konungen gjorde ett stort gästabåd, till alla sina Förstar och tjenare; det gästabådet var för Esthers skull; och lät landen hafva rolighet, och gaf ut Konungsliga skänker. Och då man annan gång församlade jungfrur, satt Mardechai vid Konungens dörr. Och Esther hade ännu icke sagt sitt slägte, eller folk, såsom Mardechai henne budit hade; ty Esther gjorde efter Mardechai ord, lika som då han hennes förmyndare var.
I öfrigt har Collegium tillkännagifvit, dels att det synts Collegium angeläget, att rigtigheten af de utaf städerne uppgifna inqvarterings-tolagssummor blef till beloppetcontrolerad, dels ock att granskning af de öfrige från städerne uppgifne förhållanden, angående deras inkomster i jord m. m., hvarken kunnat, i brist af erforderlige controler, företagas, eller varit nödvändig, med de åsigter af ärendet, som af Collegium blifvit framställde. Detta allt, jemte hvad en del Riksdags-Fullmägtige inom Borgareoch Bonde-Stånden i ämnet anfört, hafva R. St. i noggrannt öfvervägande tagit; och som E. K. M. i Nåder förklarat, det inqvarteringen för Stockkolms stad blifvit, genom senare Författningar, reglerad, ceh att det bör för närvarande vid desamma förblifva; alltså, och då, derest ny reglering af inqvarteringsbesväret i Stockholm skulle komma i fråga, sådan bör, i Rikets Expedilions-VIskottets Förslag till und. Skrifvelse 5o) Ständers tanka, ske partielt, utan sammanhang med de öfriga städerna; kommer Stockholms stad icke att innefattas i det förslag till jemkning uti inqvarteringsbesväret, som R. St. nu gä att i underd. afgifva; dock att Stockholms stad härigenom icke må anses utesluten ifrån rättighet till den lindring i inqvarterings-besväret, som för städerna framdeles kan beslutas. Beträffande alltså städerna utom Stockholm, så synes målet icke hafva erhållit den utredning, som R.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Ståts-Utskottets den 9 och 15 dennes bordlagde Utlåtande Nio 117, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition i fråga om kostnadsfri upplåtelse ai kronan tillhörig jord åt Gellivare blifvande bolag för anläggning af en jernväg emellan Gellivare malmfält och Bottniska viken. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Ulskottels den 13 dennes bordlagda Utlåtande N:o 24, i anledning af väckt motion om präglande af en skådepenning lill åminnelse af Hans Maj:ts Konung Garl XV:s och dess Höga Gemåls Kröning. S. D. Vid föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 13 dennes bordlagda Memorial Nio 10, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut angående vilkoren för bränvins-tillverkning, blefvo, med bifall till Utskottets yttranden i afseende å 19 § och 22 § l:sta mom. i Förordnings-förslaget, de af Utskottet föreslagna voterings-propositioner godkända; Och lades Utskottets öfriga yttranden och anmälanden till handhngarne. Frän Högt. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial Nio 10, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående vilkoren för bränvins-lillverkiiing. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes och lades Memorialet i öfriga delar, med gillande af Utskottets deri förekommande yttranden, till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets Utlåtande N:o 24, i anledning af väckt motion om präglande af en skådepenning till åminnelse af Hans Majit Konung Carl XVis och Dess Höga Gemåls Kröning. Frän Prot.-Utdrag den 16 Juni 1860. 473 Frän Vällojl. Borgare-Ståndet.
Bifölls. i\:o 457, angående arfvode för emollagningen och utdelningen af de vid Riksdagens slut öfverblifna exemplar utaf Riks-Ståndens protocoll samt hillänget dertill, m. m. Bifölls. N:o 456, i anledning af Bonde-Ståndets återremiss å Utskottets Memorial N:o 389, med förfrågan om Riks-Ståndens beslut, angående byggnadslånet till staden Wenersborg. Lades till handlingarne. N:o 460, i anledning af väckte motioner, angående förhöjning i anslaget för Tullverkets och Tullbevakningens förstärkning. Bifölls. N:o 461, angående tiden för nästa revision af StatsBancooch Riksgälds-verkets förvaltning och räkenskaper. Bifölls. N:o 462, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i fråga om mötespassevolansens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverllyttande på Stats-Verket, samt i ämnet väckt motion. Bifölls. F rå n Wällöf 1. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Siats-Utskottets Utlåtanden N:ris 354 och 435, angående anslag å extra Stats-regleringen och bilagorna vid dessa Utlåtanden. Härvid förekommo: l:o Följande delar af Utlåtandena, N:ris 354, Litt D. och 435, Litt. D} i anledning af ifrågaställa extra Stats-anslag till allmänna byggnader. 1 morn. Litt. e, angående tillökad hyres-ersättning till Landshöfdingen i Kronobergs Län. Utskottets yttrande, pag. 8 i Utlåtandet N:o 435, Litt. D., gillades. 2.0 angående local för Riks-Archivet samt Vitterhets-, Historiaeoch Antiqvitets-Academiens samlingar, med de frågor, som med detta ämne hafva sammanhang.