Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad först angår nämnde iuförselsförbud, så kan Utskottet icke underlåta att omförmäla det hos Utskottet upplysta förhållande, alt gränsen emellan de förbudna och till införsel tillåtna sidentygen, oaktadt laxebestämmelsernas skenbara tydlighet, likväl vid taxans tillämpning visat sig i flera fall vara så ytterst svår att bestämma, alt de beslut härom, hvilka, efter sorgfällig undersökning samt inhemtande af både praktiskt och theoretiskt sakkunnige personers ofta skiljaktiga yttranden, från vederbörande auktoriteler utgått, jemförde med sjelfva tygen, vid förekommande liknande fall ingalunda kunna tjena till vägledning, utan oundgängligen måste försätta tullkamrarne i den största förlägenhet, lika äfventyrlig för dem sjelfva som för de trafikerande. Redan denna olägenhet, hvilken svårligen torde kunna genom någon redaktionsförändring undanrödjas, synes i och för sig göra bibehållandet af införselsförbudet för en del sidentyger oförenligt med en riklig tull-lagstiftning, likasom deraf anlydes vanskligheten af den grund, hvarpå nämnde förbud hvilar. När man derjemte tager i betraktande, att detta förbud träffar just de enkla och flärdlösa sidentyger, eller sådana, som för den större konsumerande allmänheten, åtminstone vid jemförelse med öfriga sidenväfnader, utgöra en nödvändighetsvara, och att förbudsskyddet för tillverkningen af denna vara och den under detta skydd, förutsatt att det kunde handhafvas, i fabrikantens band lagda makt att, oberoende af tällan med utländska varupriser, beskatta konsumenten, således företrädesvis trycker, icke den rike, som tillfredsställer sitt lyxbegär, utan den mindre bemedlade, så och då dertill kommer, att inhemska tillverkningen af släta sidentyger, oaktadt det sekelsgamla förbudsskyddet, eller måhända rättare i följd deraf, ingalunda framgått i jemnbredd med tillverkningen inom landet af till införsel lofgifna sidenvaror, torde någon tvekan om olämpligheten serskildt af ifrågavarande förbud icke längre kunna ega rum.
Ingen får sätta ut längre.) I roulettrummen finnas 6 spelbord, hvilkas stora, gröna dukar belysas af gaslågor med skenet modifieradt af gröna skärmar. Ett dylikt roulettbord har följande utseende: På midten är en rund fördjupning, i hvilken en skifva med 37 rännlika fack, försedda med nummer från 0 till och med 36 och målade hälften i svart och hälften i rödt, kan röra sig fritt kring en skruf. En banktjensteman sätter skifvan i en snurrande rörelse, en annan kastar samtidigt en liten elfenbenskula deröfver och det nummer, der kulan stannar, har vunnit. På ömse sidor härom är bordduken indelad i 37 rutor med samma nummer som skifvan, och dessutom finnas på hvart håll sex större afdelningar för dem, som vilja spela på de enkla chancerna, så kallade, emedan man der vinner lika mycket som insatsen. Dessa äro »manque» (de 18 första), »passe» (de 18 sista), »pair» (de jemna), »impair» (de ojemna), »rouge» (de röda) och »noir» (de svarta siffrorna). På denna duk lägger nu spelaren sin insats, vare sig han vill riskera den på en ensam siffra (un numéro enplein), då banken är skyldig betala honom en summa 35 gånger så stor som insatsen, i händelse att denna siffra kommer ut på rouletten eller på två (à cheval), tre (transversal pleine) ända upp till 24, i hvilket sista fall han erhåller i vinst hälften så mycket som insatsen, om någon siffra bland dessa 24 faller ut. Mest bryderi vållar bankens nummer, nollan, ty när croupieren ropar, att zéro kommit ut, hafva alla förlorat utom de som sjelfva spelat på noll. Naturligt är att med detta ganska invecklade spel kunna göras en mängd kalkyler, en mängd probabilitetsberäkningar, för hvilka här ej vore lämpligt att redogöra.
St. hafva i underd. skrifvelse af d. 18 Aug. gifvit tillkänna, att de funnit sitt vid sisth riksdag fattade beslut om ett Iåns upptagande af 2,000,000 r:dr specie böra förfalla. K. M. gillar ej de skäl, med stöd hvaraf R. St. frångått sitt förra beslut, och finnér dessutom en ny orsak att föreslå ett dylikt Iåns upptagande uti de vid innevar. riksdag föreslagna hypotheksföreningar samt åtskilliga jordägares i Skåne och Elfsborgs län underd. anhållan om medverkan och understöd å statens sida för dessa inrättningar. Ingen kan visserligen undgå att i denna nåd. propos. igenkänna K. Den io November. M:s välvilja för de skuldsatta; men frågan är, om deras interessen eller hvpotheksföreningars i allmänhet äro nog dyrbara för att förmå Nalionen att beträda den vådliga statsskuldsbanan. Denna fråga fordrar en mogen öfverläggning, och jag anser mig, såsom representant, skyldig att öppet gifva mina tvifvelsmål tillkänna om nyttan af det nu föreslagna lånet. Länge var den satsen allmänt antagen, att ett land var rikt derföre, att det hade mycket penningar; man ville icke föi’stä, att ett land, som är rikt, alltid har mycket sådana. Man trodde således, att första frågan var att skaffa sig mycket penningar, då deremot första frågan är att blifva rik. England och Frankrike äro icke rika derföre, alt de hafva mycket penningar, utan derföre, att de producera mycket. Spaniens aftagande välmågadaterar sig frän den tidpunkt, då Nya Veridens rikedomar strömmade dit. I sednare tider har detta land ständigt'gjort nya lån, och man känner icke, att productionen stigit härigenom; hvad man vet är, att Spanien, dignande under bördan af sin statsskuld, förr eller senare svårligen kan undgå en bankrutt, hvartill redan en högst betydlig partiel början är gjord. England och Frankrike hafva blifvit rika genom sin industri, icke genom sin statsskuld; ty dessa länder producerade mycket, redan innan de beträdde denna bana.
Herr perqhman, Ambrosius Magnus'. I sista Plenum förevar hos Riddersttapet och Adeln ett Betänkande från Statsoch Banco - Utskotten om Hjelmare SlussVerk. Jag hade icke läst det, men man sade mig, att det angick ett ärligt anslag af 8,000 R:dr att utgå i fem år. Det tyckes någorlunda gå an, men jag har sedermera hört, att Utskotten föreslagit en rund summa af 4go,ooo R:dr. Jag finner obilligt, att Staten graveras med en så stor summa, vid hvilkens användande minsta delen af landet har någon förmon. Det är billigt, att de Städer och X-,andsorter, som hafva mesta nytta deraf, ensamme bidraga till denna summa. Jag anför detta, för att till Protocollet re. servera mig ©mot en sak, hvilken jag ansejr obillig. Förediogs Den 27 September f. m. 355 Föredrogs å nyo Grefve von Bosens, Axel, den 25 dennes förmiddagen på bordet lagde, Motion, angående nytt val af Electorer till utseende af Biksens Ständers Justitieombudsman,’ efter framlidne Justitieombudsmannen Casper Ehrenborg. Herr Hammarsköld, Lorenzo: Då Bikets Ständer i laga ordning valt sin Justitieombudsman, och sedermera anställt val af Suppleant, hvarefter denna genom ordentligt Gonstitutorial,' underskrifvit af alla fyra Talernännen, blifvit förordnad att, i händelse JustitiseOmbudsman. nen skulle aflida innan nästa Biksdag, inträda1 i dess Embete; så bekänner jag , att för hvar och en som vet, hvad en Suppleant vill säga, och att Ståndens Taleman icke underskrifvit något falskt Chartek, synes icke fråga kunna uppstå om nytt val till Justitieombudsman, utan blott, att den lagligen valde Suppleanten skall insättas i Embetet. Hvem som skall insätta honom deri, förklaras af 26 §. i JustitisOmbudsmans Instructionen. Jag finner således icke deruti något afträdande af välde, å Biksens Ständers, eller något tillgrepp deraf, å Fullmägtiges sida.
Fondens tillgångar åter beslå, enligt hvad räkenskapen för revisions-äret utvisar, utom ett kontant belopp, 1,788 R:dr 45 sk. 3 rst., af åtskilliga äldre fordringar för ullemnade undsättnings-län, hvaraf en del irinestående i aflidna redogörares balanser; uppgående hela beloppet häraf numera till endast 10,611 R:dr 3 runstycken Banko. Då dessa fordringar, som för 30 till 40 år sedan uppkommo, under lång tid oförändrade balanserats i räkenskaperna och föga anledning finnes, alt de numera skulle kunna indrilvas, har upprättandet af särskild hufvudbok för Magasins-fonden synts Revisorerne vara mindre behöflig!, hvarföre de hemställt, alt denna räkenskap måtte för framtiden upphöra; i hvilket läll, enligt deras tanka, Stats-kontoret borde anbefallas att, eller den ytterligare utredning, som i afseende å fondens fordringar och skulder kunde åstadkommas, verkställa ifrågavarande liqvider och bokföra möjligen inflytande fordrings-belopp. Stats-kontoret har i anledning häraf underdånigst anfört, att angående de nämnda, mycket gamla skuldernas tillkomst och beskaffenhet någon upplysning för det närvarande icke kunde lemnäs, och att en utredning af ämnet måhända vore lill föga gagn, då under sä många års förlopp något kraf icke försports och sannolikt vore, det londén aldrig komme alt berörde poster utgifva; med anledning hvaraf, och då fondens (ordringar, om de, emot förmodan, komme lill större eller mindre del att inflyta, kunde al Stats-kontoret mottagas och sedermera till Rikets Ständers Bank anordnas, vare sig att hufvudbok upprättades eller ej, Stats-kontoret i underdånighet hemställt, att, med bifall till Revisorernes förslag, E. K. Majit mätte i nåder förklara, alt hufvudbok för Magasins-fonden ej vidare mä uppgöras.
Det är endast hos Högsta Domstolen, man kan anmäla sig för alt återfå försutten tid, och alldeles icke bos K. M. i Stats rådet. Gr. Anckarsvärd, A u g.: Jag instämmer till alla delar i Gr. von Tia lens yttrande, och ber blott få tillägga, att för min känsla vore det verkligen motbjudande att afslå detta betänk, från SlalsUtskoltet. Då livar och en vet hur svårt det är för vår allmoge, för våra rotehållare, att i besvärsväg göra sina anspråk gällande, emedan detta fordrar mera upplysning och kunskaper än de äga; så tror jag, att, sedan saken blifvit börjad i motionsväg bos R. St. och remitterad till StatsUtsk., detta Utsk. ej kunnat afgifva något annat annorlunda beskaffadt förslag, än det som ifrågavar. betänk, innehåller. Jag anhåller, i likhet med Gr. von Platen, 0111 bifall till Utskis betänkande. Gr. Frölich, David: Jag anhåller vördsamt, att sista strofen af SlatsUlsk-.s första betänk., som åberopas i det sednare, mätte blifva uppläst. Den begärda uppläsningen verkställdes. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 kkoioconLk, hällne Hss Högloflige Ridrerflapet och Adeln wid Riksdagen i Norrköping Är i8 oo. Andra Delen - Stockholm, Tryckte i Kumblinffa Tryckeriet/ 13 o o. Mändagen den 26. Maji. klsnum klockan 9 förmiddagen. Aans L x c s l I s n oe Herr Grefwsn och Landt Marskalken yttrade sig, at da han, efter den ordning, som ärenderna i sidsta klsnum blefwo lagda pä bordet, nu arnatze företaga Hemliga UrsVottets uti krocolls -Utdrag af den 22. Maji upgifna kinoncs. krojs5k, singe han först för Ridderskapet och Adeln Manna» gisiva at Hans Kongl. Mast förledns gårdag ril Hern Grefwe» och Landt-Marskalken i Näver öfwerlemnat ee försegladt Onvolur med påskrift:
Riksgälds-kontorets inkomster genom upplupna räntor å de medel, som varit tillsvidare förräntade, hafva utgjort under sistlidne år 250,970: 71. Utaf denna summa inflöto till fonden för statens jernvägsbyggnader 113,406 R:dr 66 öre. Under förra hälften af innevarande år hafva ytterligare inbetalts räntor (hvaraf 134,947 R:dr 16 öre tillfallit nämnde fond) med 138,848: 52. Då Rikets åren 1856 — 1858 församlade Ständer, genom bifall till hvad höglofliga Stais-utskottet, uti dess den 15 Februari 1858 under N:o 270 afgifna utlåtande, hemställt, beslutat, att rättigheten till åtnjutande af s. k. ljuspenningar borde upphöra för alla de tjenstemän och vaktbetjente vid Riksgälds-kontoret, som, till följd af Rikets Ständers vid samma riksdag fattade beslut, för framtiden komme i åtnjutande af löneförbättring, har det fästat Revisorernes uppmärksamhet, att Fullmäktige i Riksgäldskontoret, likasom Fullmäktige i Rikets Ständers Bank, oaktadt det åt bemälde Fullmäktige anvisade honorarium vid samma riksdag förhöjdes från 1,000 till 1,500 R:dr årligen, fortfarande uppburit ljuspenningar efter den beräkningsgrund, som af ålder varit i detta hänseende vedertagen.
På grund af hvad Utskottet sålunda anfört tillstyrker Utskottet, 1:0 att Rikets Ständer mätte bevilja ett extra anslag af 75,000 R:dr, att under nästa statsregleringsperiod med en tredjedel eller 25,000 R:dr årligen utgå, till anskaffande af 2,000 refflade infanterigevär, för ersättande af ett lika antal sådana gevär, som skulle, enligt af Kongl. Majit angifne grunder, från Kronans förråd till de enligt Kongl. Kungörelsen den 8 Mars 1861 bildade skarpskytteföreningarne utlemnas; samt att Rikets Ständer för sin del medgifva, att äldre exercisgevär må för längre tid nämnde föreningar tillhandahållas, äfvensom föremngarne berättigas att å dessa gevär göra de förbättringar, hvartill anledning må förefinnas. 2:o att Rikets Ständer måtte till Kongl Maj:ts disposition för nästa statsregleringsperiod anvisa såsom extra anslag en årlig summa af 40,000 R:dr, att enligt de grunder Kongl. Maj't behagar bestämma, användas 30,000 R:dr till aflöning ål de instruktörer, skarpskytteföreningarne kunna åt sig utse, 5,000 R:dr för beredande af tillgång till målskjutningspremier samt 5,000 R.dr för utdelning af kostnadsfri ammunition; börande hvad af dessa medel för ett år besparas på ett följande år användas. Härigenom anser sig Utskottet hafva besvarat samtlige de i ofvanberörde motioner gjorde framställningar, med undantag af Hr Ekerots förslag om vapens tillhandahållande åt rikets elementarläroverk, hvaröfver Utskottet kommer att framdeles, vid afgifvande af utlåtande angående reglering af utgifterna under Rikssta tens 8:de Hufvudtitel, yttra sig i sammanhang med besvarande af andra likartade framställningar. Stockholm den 6 Mars 1863. Bih. till H. St. Ank. till Eip.-Utsk. den 7 Mars 1863, kl, 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl.
Då således föreskri lierne om antagande af åbo å Krono-rusthåll och Kronohemman, i det af Molionairen itppgifne afseende, är o fullkomligt lika, hafva Utskotten icke kunnat inse, alf något vidare i Lagstiftningsväg vore alt tillgöra, än som redan förut i ämnet finnes stadgadt, och tillstyrka alltså att Herr Friherre Ccdcr&tröms ifrdgavarand motion må förfalla. Hvilket Uock ilikets Höglofl. Ständer vödsnnt underställes. Stockholm den g Julii i83L N:o 13. Ank. till Exr. Utsk den 9 Jnlii» Utlåtande, i anledning af vacht fråga om .stället, hvarest under ransakning varande häktade personer lära förvaras. Uti ett lill HögVördige PresteSlåndet ingtfvet memorial, som blifvit ftfvei lernriaiit till Utskottens gemensamma behandling, har Herr Prosten Hallström föreslagit, att sådana personer, som för brott bästas, alltid må försändas till närmaste K ron o birk le, ehvad detsamma är beläget inom eller utom det Län, der förbrytelsen skett, samt derstädes förvaras, så länge ransakningen fortfar. Till stöd för motionen är anfördt, att det i allmänhet vedertagna sätt, ait endast till Länshäktet införpassa dylika personer, saint derifrån uttaga och dit återsända dem, vid hvarje tillfälle, då ransakning företages eller fortsattes, medför onödiga utgifter, tillfällen till rymning och andra olägenheter, hvilka lill en del kunde afhjelpas genom antagande af det föreslagna stadgandet, hvilket i öfrigt, efter Molionairens tanka, icke skulle lägga hinder i vägen för administrationens jemna gång, icke eller förorsaka brist pu utrymme i ett eller anBih, till tl St. Fröt. 7 Sami. o. A/äeln. a 4 'de Häftet. 10 Lagsamt Allm. Besv, celi Oecon. Vt sk. XJllälande N:o 12. nät fängelse, helst i de flesta endast utbyte af brottslingar från det ena' Länet lill det andra skulle komina alt ega rum.
Derjemte och med anledning deraf att nedannämnde Utgifter icke heller kunna till viss summa på förhand bestämmas, föreslås att desamma jemväl från detta anslag må utgå, nemligen: l:o den ökade portions-skilling (Tobaksskilling), sorn skulle, enligt föreslagna grunder tillfalla Korporaler och vissa af manskapet vid indelta Arméen; 2:o i visst fall ökad ersättning ät inqvarteringsgifvarc för dagportioner vid indelta Regementenas marcher till och ifrån möten. Härutinnan förekommer, att klagan af sådana inqvarteringsgifvare blifvit hos Kongl. Majit förd öfver otillräckligheten af den nu utgående ersättningen 12 sk. Biko; och då denna kla - 465,017: 75. 200,000: Vrop. N o I, om Statsverket 1836, Transport gan funnits grundad, anser sig Kongl. Maj:t, lika med hvad i ämnet hörde Embetsmyndigheter hemställt, nu böra föreslå, att för framtiden portionsvärdet vid ifrågavarande tillfällen må bestämmas efter markegångssättningen, på sätt Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1816 föreskrifver, men med 50 procents förhöjning derutöfver, äfvensom att Officer och Underofficer med vederlikar må, om de det åstunda, ega i qvarteren bekomma soldatportion, emot samma ersättning. 3:o Aflöningsoch underhålls-kostnader för Garnisonskoinmenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och i Haparanda, hvilka kostnader nu utgå af reservationerna å anslaget: »Ersättning för utöfver markegångspris förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare m. m.» Dessa reservationer, utgörande omkring 47.000 R:dr B:ko. sedan innevarande års utgifter blifvit bestridde, kunna deremot till Statsverket öfverlemnas.
Banco från den 28 sisth Juni samt dessutom tillfälligt biträde mot skälig betalning; och har Utskottet ansett dessa utgifter kunna upptagas bland expense-rnedlen , hvilka , efter särskild räkning komma att godtgöras. Bonde-Ståndet, som fann för godt bifalla hvad Stats-Utskottet sålunda hemställt, erinrade sig härvid dess den 8 sisth Maj, vid då förehafd fråga om aflöning för Riks-Ståndens och deras Utskotts-Cancellier gjorda förbehåll, att närmare Riksdagens slut få föreslå den belöning till Ståndets extraordinarie Cancellister samt den tillökning för Notarierna och ordinarie Canc.ellisterna , som funnes med billighet och rättvisa öfverensstämmande. I följd häraf och som det varit nödvändigt för Bonde-Ståndet, att, till expedierande af de mångfaldiga ärender, som vid denna Riksdag blifvit väckte , antaga fyra extraordinarie Cancellister till tjenstgöring uti BondeStåndets Cancellie, och tvänne för att biträda med utskrifningen af Ståndets underdåniga besvär och ansökningar till Kongl. Maj:t, hvilkas författande Protocolls-Secreteiarén Georgii i Nåder blifvit uppdraget; samt dessa extraordinarie Cancellister emot löfte om aflöning och i förlitande derpå lemnat
Till utgörande af det såkallade Bihang tili samtliga Riks Ståndens Protocollj kunna ofvanbemälte lösa aeter af hvar och en sjelf hopfogas och sammanbindas i följande flockar eller samlingar» nemligen: Första Samlingen: Innehållande Kongl» Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelse? samt på Rikssalen hällne Tal. Andra Samlingen: Innehållande Riksens Ständers Revisorers samt JustitiasOmLudsrnans Berättelser. Dessa måste för denna gång såsom hittills omtryckas; men för framtiden borde de, till omtryckningens undvikande, genast utgifvas i Bihangets hunnit och med dess stil. Tredje Samlingen: Utgörande de ifrån Konstitutionsutskottet ankomne acter. Den 22 November f. ni, 253 Fjerde Samlingen: De ifrån StatsUtskottet. Femte Samlingen: De i från Bevillningsutskottet. Sjette Samlingen: De ifrån BancoUtskoltet. Sjunde Samlingen: De ifrån Lagutskottet. Åttonde Samlingen: De ifrån Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Nionde Samlingen: De ifrån Expedit tionsUtskottet ankomne förslag lill Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t, Riksdagsbeslut m. ra. Tionde Samlingen: Utgörande de ProtocollsUtdrag, hvarigenom RiksStånden meddelat hvarandra sina beslut. Denna Samling måste tryckas i ett sammanhang. ProtocollsUtdrageu om Remisser tyckas ej behöfva tryckas. Derest något särskilt Utskott skulle nedsättas, borde dess aeter utgöra en egen Samling. 6:0. Alla dessa Handlingar böra i Boklådorna hållas allmänheten till handa, lill ett pris af 1 eller 2 sk. arket. 7:0. Upplagan kan göras olika stor af de särskilta Samlingarne. Sålunda kunde, 4 254 Den 22 November I. m. af dea Tionde Samlingen, 2 5o exemplars upplaga vara tillräcklig.
Hr Hjerta, Lars: Flertalet af de yttranden, som blifvit a fgifna inom detta hus öfver den väckta motionen, likasom åtskilligt, man i öfrigt här försport, ang:de tänkesättet om densamma, gifvetanledn. lill den förmodan, att denna motion icke kommer att bifallas vid denna riksdag. Jag tror för min del också, att de värde ledamöter, som yttrat sig mot motionen, icke hafva helt och hållet saknat skäl, till de framkastade betänkligheterna, enär sådana visserligen kunna hemtas icke allenast ifrån de söndringar, som, enligt vår äldre historias vittnesbörd, religiösa schismer fordom hafva åstadkommit inom detta land utan äfven ifrån erfarenheten om vissa likartade fenomener i andra länder, ännu i våra dagar. Hvar och en, som icke betraktar denna fråga ifrån en mera omfattande synpunkt, kan visserligen häruti finna en anledn. att bestrida den utvidgning af religionsfriheten, som motionären föreslagit. Detta ämne är för öfrigt af den natur, alt det utgör, hvad man vanligen plägar kalla, ett vackert diskussionsämne, emedan de vackraste satser kunna uppställas å båda sidor, å ena sidan ont religionsoch samvetsfriheten, och å andra sidan om bibehållande af fadrens tro, och dessa satser utvecklas allt efter de värde ledamölernes större eller mindre förmåga. Jag tror derföre, att man skulle kunna i oändlighet uttänja diskussionen, utan att komma till något afgörande resultat, om man blott vill röra sig inom det ästetiska området deraf. För min del tror jag också, att det icke är så farligt, om äfven den yrkade religionsfriheten icke skulle gå igenom vid denna riksdag; ty det är en af de frågor, som i alla fall ganska säkert gå fram af sig sjelfva med liden. Men jag skulle också tro det vara orätt, om icke en hvar, som äger någon stadgad öfvertygelse i sådan fråga, framställer hvad han anser vara det rätta. På denna grund skall äfven jag anhålla, att, utan att inlåta mig alltför mycket inom känslans område, få fästa det H. Ståndets uppmärksamhet vid några fakta, som möjligen kunna tjena till ledning vid sakens bedömande. 510 Den 20 December f. m.
Om man anser, att de BancoSedlar, som å metalleffecter utlånas, finna sin fulla garantie i desse rnetaller, och att de här som helst kunna förvandlas i Silfver, så bör vål, i afseende på dem, följas samma åsigt, som i afseende på uppköp af Silfver, och då frågar jag, om icke det år mera enligt med Utskottens öfriga åtgärder, att anse allt, som utlånas på metalleffecter, böra vara ut. Öfver det vanliga RörelseCapitalet. Antingen måste man antaga det ena, eller det andra. Det jern, som finnes å den ena vågen och belånaä, måtte fini n September J, nii 4»t måtte ej kunna lemna annan säkerhet ån detf’ som finnes på den andra vågen och belånas. Båda sumtnorne måste således inberåknas uti, eller båda räknas utöfver, RörelseCapitalet. Den värde Ledamoten har sjelf upplyst, att de 5o millionerne blott förslagsvis varit upptagne. Man år således så mycket mindre bunden, och man kan då utsträcka RörelseCapitalet till 5i eller inskränka det till 29 millioner, enär inga ziffror ligga närmare 5o, Herr Cederfchjold, Pehr Guflaf: I afse ende på i5 punkten får jag tillstå, att jag ej kan fatta Utskottens mening annorlunda, ån att alla anslag, som der nämnas, skulle vara utöfver de 3o millionerne, helst der just står ordet utofver. Men i öfrigt hvad den saken angår, att 12 punkten först n>å företagas, så hemställer jag, om icke, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle vilja ändra det beslut de uti den saken redan fattat, äfven första punkten måtte komma under ny öfverläggning och kunna ändras, så att en redicalcur för sjukdomen vidtages, nemligen realisation. Således, i fall det redan fattade beslutet rörande den 12 punkten ändras, anhåller jag, att Ståndet nu äfven måtte få öfverlägga, 0111 en realisation skall företagas eller ej. Herr Stråle: