Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär vid 8:de punkten det torde blifva tillfälle att kunna antaga Friherre Hjertås förslag och mitt der-i vid gjorde tillägg, medgifver jag för närvarande, att pröfnir.gen deraf må intill dess uppskjutas. Hans Excellence Herr Grefve von Enge* ftrom, Lars: Upplysningsvis får jag anmäla, att man ej behöfver frukta , det Banco-sedlar utvandra till Finland, emedan deras gångbarhet derstädes blifvit, genom en Kejserlig Ukas, förbjuden. 400 Dtn g Junii f m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt* fllarjkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence föreslog, att DiscontLånefonderne icke måtte erhålla något nytt anslag tili utlåning, men bibehålla de gamla Creditiverne, och undfå till iwlösen af Filia 1— Disconternes assignationer 700,000 Riksdaler, med vilkor, af öppen rätt till öfverläggning, rörande 7:de och 8:de puncterne, samt med för behåll af den förändring, hvartill det af Riksens Ständer beslutade liqvidationssätt för Filial^ Disconternes utredning kan föranleda. Bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm f. m. den 8 Junii 1818. S. D. Remitterades till LagUtfKottet: Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, motion angående upprättande och allmänt kungörande af Den 8 Junii e. m. af ett Formulair, huru Skuldsedlar böra skrifva», för att sätta Lagen i tillfälle att betrygga Långifvare, derom att Ränta och Capital ovägerligen skola med Silfver liqvideras eller med gångbara mynt-represeatativer efter Cours. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt-' skiljdea klockan half till 3 eftermiddagen. Ia fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen den 8 Junii.
Hittills har väl Länsstyrelsen sökt, alt, så vidt någonsin möjligt varit och med föreskrifterna om uppbördsverket stått att förena, lindra eller undanrödja detta för alla skattdragande, likasom för uppbördsmänneo, menliga och besvärliga förhållande, genom uppgjorda transaetäoner med de privatbanker, som låtit beqväma sig att deponera penningar till inlösen af deras vid uppbördsmötena ingående sed - lar; men andra bankers styrelser hafva funnits obenägna att vidtaga sådan åtgärd, och deras sedlar hafva således ej kunnat fä vid uppbördstil^fällena emottagas, hvilken omständighet åter vållat, att sedlarnes innehafvare nödgas tillbyta sig penningar på hvad sätt som helst, och stundom kanske med förlust, för att undvika utmälningspåföld, vid hvilken de tillika kunnat äfventyra att se ionehafvande privatbanksedlar tagna i mät såsom annan lös egendom. — Så ungefärligen liar det äfven förhållit sig, när R. St:s Rank och dess lånecontor eller andra allmänna verks cassör, som ej i liqvid emottaga privatbankens sedlar, behöft executiva maktens biträde för utbekommande af ränta och Capitalfordringar, m. m. Af sådana orsaker, hvilkas verklighet ej lärer kunna jäfvas, torde det vara hög tid att påtänka något medel till upphäfvande af detta onda, som, om det får längre oehobejdadt fortfara, hotar att framkalla än större olägenheter. Och som privatbankernas rättighet att utgifya större och mindre tryckta på innehafvaren ställda sedlar, förutsätter skyldigheten att, — genom fogande anstalt om sedlarnes successiva inlösen med gångbart mynt, sträckt till Rikets alla delar, — förekomma den stora allmänhetens lidande af privalbanks-systemet; så hemställer och föreslår jag vördsamt, att de redan privilegierade privatbankerne måtte i lagbehörig ordning tillförbindas att ofördröjligen förfoga om vexlingscontors inrättande, för slikt ändamål, på vissa tjenligen belägna ställen inom hvarje län, nemi. för Elfsborgs, uti Wenersborg och Borås; — anhållande jag, med afseende härpå, om remiss till vederb. Utskott. 2.
Men just i följd af sina ringa tillgångar och af det oordnade skick, hvari våra arkiver till sednasle dagar sig befunnit, bar en fullständig och följdriktig plan varit en omöjlighet. Som sagt är, det är tid att söka en medelpunkt för alla 316 Den 22 December f. m. dessa sträfvanden. Och livar finna den? Månne i nämnda samfund, eller i den akademi, WiUerhelsHistorieetc., i hvilken De la Gardies inrättning, Antiqvitetskollegiet ingått; eller i riksarkivet, såsom Axel Oxensljerna det tänkt. Mig synes det sistnämnda vara det bästa, särdeles som det ej ni tränger de 2 andra, ty från riksarkivet har dock i sjelfva verket bådas verksamhet för häfdeforskningen utgått. Pä ju färre händer ledningen af ett företag hvilar, dess bättre. Ingen kan bättre vela hvad som bör göras, ingen har säkrare krafter att disponera, än riksarkivets chef. Och jag kan åberopa exempel från andra länder. Hlotl ett enda: Frankrike har sedan liera år, genom sin kanske störste tänkares och statsmans försorg, den som nu närmast dess Konung leder dess angelägenheter — det har genom bans försorg en arkivskola, der en mängd unge män, nyss utgångna från akademierna, äro fästade med temporära anslag, göra, under inseende af arkivets styrelse, afskrifter af offentliga handlingar, och dessa afskrifter ulgifvas på statens bekostnad. Frukten häraf ligger redan för hela Europas ögon i en lika värderik som omfattande samling, hvilken spridt nytt ljus öfver dess historia. Den summa, som derpå ärligen användes, kan jag nu ej uppgifva, men svårligen torde den gä under 50-dubbla beloppet af hvad jag ville föreslå bos oss. Jag ville yrka, alt Ständerna skulle ställa blott 1000 r:dr b :co ärligen till riksarkivets disposition för detta ändamål. Dermed kunde för Statens räkning inlösas 200 exemplar af hvad som kunde hinna att ulgifvas om året; 100 exemplar kunde väl påräknas till försäljning, och dermed vore efter vanlig beräkning kostnaderna beläckla, med ett öfverskott, som kunde begagnas till godtgörande af renskrifvares besvär.
Leijonhufvud, har yttrat, att han Den Jg Augusti f. m. anser sockenstämman vara egentliga grunden för communalbestyret, eller alt det är de grundsatser; hvilka för commurralbestyr i allmänhet skola ligga till grund, och sockenstämman sålunda vara utgångspunkten för all communal-styrelse. Jag kan icke instämma deruti. Är fråga om att icke afse andra föremål än de, hvartill Ulsk:n sl 11 tel igen funnit sig böra inskränka sig, nemi. folkundervisningen, sundhetsvarden och fattigförsörjningen, så må det vara rätt; men del är helt annat, eller rättare, mycket mer, som bör afses i fråga, när dc-f på allvar gäller alt införa communal-bestyr. Första steget på denna bana borde väl vara, att göra sig noga reda för hvad man menar med corn muna Isty reise, eller hvilket det mål är, hvartill man söker komma. Termen är sammansatt af tvänne begrepp, som i visst afseende kunde sägas vara emot hvarannan stridande. Vanligen erkänner man, att en commun, eller en menighet —- om man vill försöka att försvenska detta ord, hvilket dock svårligen låter sig göra, emedan det deråt i nyare tider lemnade begrepp saknar hos oss all motsvarighet i verkligheten — icke kan eiler bör styra sig sjelf, och med den mest demokratiska syftning, som är tänkbar, torde man dock böra medgifva det vara en omöjlighet, att menigheten i massa kan styra. Communal-styrelse, för att icke innebära en conti adiction, måste således förstås såsom motsats mot central-styrelse, och lagstiftningen för den för ra vara a f hel annan natur än för den sednare.
När, enl. tidningarnes upgifter, priset å 1 t:a råg i Götheborg f. n. varit 16 rdr, men vid blifvande sjötransports början från inre landet afslutats till 1 å 2 rdr lägre pris, så synes att en jernvägstransport äfven af en sådan vara som spannmål kail med fördel utaf afsändare stundom begagnas, då man betraktar en hastigare och säkrare försäljning, undviker sjötransporten, möjlig risk, o. s. v. Hvad beträffar sjelfva anslagets beviljande ur statsekonomisk synpunkt, anser jag, att det t. o. m. vore en särdeles stor misshushållning, att icke söka anskaffa medel till denna banas skyndsamma fullbordande, enär de på detta företag förut nedlagda kapitalerna allt för länge kunna blifva räntelösa, då ett hallgjordt arbete icke kan gifva den afkastning som vederbör. Med Ståndets tillåtelse anhåller jag också få framställa en liknelse. Likasom till ett växande träds trefnad och förkofran en enda eller s. k. hufvudrot sällan är tillräcklig för dess välbefinnande, utan att sidorötterna, både mindre och större, väsendtligt bidraga till trädets näring, så tilltror jag mig påstå att detta förhållande äfven kan hänföras till jernbanorna. Jag är förvissad att jernbanans fullbordande emellan Jönköping och Falköping, om hvars slutliga verkställighet olika tankar icke finnas och hvartill återstående anläggningskostnad icke är utaf afskräckande betydenhet, skall högst betydligt bidraga till fördel äfven för den redan fullbordade banan så väl till Götheborg, som åt Nerike. Ur alla synpunkter sedt, anser jag R. o. Ad. borde återremittera punkten till StatsUtsk:t, på det att detsamma måtte inkomma med förslag om lämpligaste sättet för medels anskaffande till fullbordande af arbetena å södra stambanans nordliga del mellan Falköping och Jönköping. Sedan öfverläggningen ansetts afslutad samt H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till StatsUtskits förslag, dels bifall derå med anmodan till Utsk:t att, derest
Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som öfver desamma sig yttrade, ansåg väl såsom ett önskningsmål, att ät de studier, som fordras för inträde i prestembetet, måtte gifvas en större omfattning och grundlighet, men vågade, med afseende på den rådande prestbristen, ej tillstyrka Rikets Ständer att genom skärpta fordringar försvåra inträdet på den presterliga banan. Efter nämnda tid har man dock, åtminstone i någon mån, närmat sig omförmälda önskningsmål. Kongl. Majit har nemligen, med föranledande af hemställan från Consistorium Academicum Majus i Upsala, den 3 Mars 1865 i nåder förordnat om införande vid universiteterna af en theologico-filosofisk examen för blifvande prestmän, dervid, efter aflagdt latinskt stilprof, examinanderne skola undergå förhör i Latin, Grekiska, Hebreiska, Theoretisk Filosofi och Historia, samt efter den måttstock, som är gällande i juridicooch medico-filosofisk examen, vitsordas minst med betyget: godkänd; i sammanhang hvarmed Kongl. Majit stadgat, att afläggandet af denna examen, hvilken, till följd af befarad prestbrist, ej ens blifvit föreslagen såsom oundgängligt vilkor för inträde på den presterliga banan, medför rättighet till beräknande af ett presterligt tjenstår. Santmans. Lag-samt Allvi. Besv.- och Ekon.- Utskottets Betänkande M 6\ Något bättre förhållande i afseende på den redan länge öfverklagade prestbristen har ännu icke inträdt; och Utskottet tilltror sig derföre ej eller nu att förorda någon så beskaffad förändring i de för prester föreskrifna examina och lärdomsprof, som genom förlängande af den akademiska kursen skulle afskräcka unga män ifrån att välja den presterliga banan, och sålunda göra prestbristen ännu mera känbar.
Men hvad är naturligare än alt, då någon ledamot påslår, förslaget vara af despotiskt syfte, man åberopar det liberalaste namn af anseende, man känner för att bevisa, det åtgärden anses nyttig och nödig, ej blott af dem, som äro Konungske, utan äfven af dem, som hållas för att vara motsatsen. För min del, har jag ingenting emot, att saken bedrifves på sätt Gr. Lagerbjelke föreslagit. Hufvudsaken är att erforderligt anslag gifves till en officiel tidnings underhållande. Huru med utgifningen skall tillgå, synes mig vara en senare omsorg, som lämpligen bör åt Regeringen öfverlemnas. Innan jag slutar, måste jag uptaga ett par anmärkmr af Hr Hjerta och en annan ledamot. Den förre säger, att om ifrågavar:de tidning skulle komma att innehålla ledande artiklar, kunde det hända, att bon, i täflan med oppositionens tidningar, icke skulle kunna försvara sig. Ja, hvad ondt läge deri, om de bade rätt? I annat fall finge hon tillfälle visa, att deras styrka ej bestode i skäl, utan i tomma eller otidiga ord. Det är i alla fall naturligt, att på tidniugsulgifvaines skicklighet väsendtligen betor hvem som får öfverlagd. Derföre borde det då lika väl blifva Regeringens omsorg alt skaffa sig en skicklig utgifvare, som det nu är oppositionens. Men likväl är det icke sagdt, att de skickligaste skriftslällarne äro de som hafva rätt. Således tordén J påminna eder, mine Hrr, att samme Milton, som med nästan helig stämma besjöng det förlorade paradiset, försvarade Carl I:s afrättning. Kan icke en tidning i vår tid göra på samma sätt? Om en oppositions-tidning den ena dagen kommer med en ledande artikel för att nedsätta en Kongl. Propos. , skall då Regeringen icke hafva en tidning, som försvarar Propos:n och utvecklar skälen för hennes innehåll. 360 Den 27 September f. m. Min granne bär sagt, atl allmänheten i Sverige vore så förståndig, att hon icke läte leda sig af tidningar.
Detta systeme har sedermera ytterligare vunnit utbildning genom det sedan 1 776 existerande Philadelphiska fängelse-sällskapets oafbrutna arbete samt den i nämnda stad bosatte Engelske Archilekten Hr John Hanlands uppfinningsförmåga och ihärdighet, i enlighet med hvilkas grundsatser och förslag lagstiftande makten i Pensylvanien 1821 beslöt, samt från 1822 till 1835 lät uppbygga correetionshuset i Philadelphia, hvilket 1829 började att befolkas med brottslingar. Cell-systemet tillämpas således för närvar, enliga tvänne olika metoder, den s. k. Auburnska eller New-Yorkska och den Pensylvanska eller Philadelphiska. De utmärkande hufvuddragen hos dessa begge sysleiner äro: hos det Auburn2 H. 43 338 D c 11 22 F « b r u a r i c. m. ska, fångarnes skiljande från hvarandra under natten, och deras gemensamma med stillatigande förenade arbete otn dagen; hos det andra eiler Philadelphiska, afsöndring och ensamt arbete natt och dag. Då af hvad jag ofvan nämnt följer, att olika cell-systemer för närvar, tillämpas, äfvensom olika meningar gjort sig gällande om hvarderas företräde, samt alt deras tillämpning fordrar ett helt olika byggnadssätt af fängelser; så följer afven deraf, alt vid ett förslag om införandet af cellfängelser i landet: i;o borde vara uppgifvet, hvad förslags sysleme, som i detta hänseende vore det lämpligaste; 2:0 hvarest dessa fängelser lämpligen borde och kunna anläggas; 3:o kostnadförslag för deras uppbyggande, jemte plan för deras inredning; och 4:° medels anskaffande till dessa ändamål. — Af allt della har IIr Cederschjöld endast befattat sig med utredandet af sista punkten. Jag har likväl den olyckan alt äfven i denna del vara af olika tanka med motionären.
Jag tillstyrker således, lika med Frih. Cederström, att den första delen af mom. skulle lyda sålunda: ’'Om föräldrar, som icke åtnjuta fattigunderstöd, åsidosätta vården om sina barn, så att de beträdas med bettlande;” men den sednare delen af mom. borde i min tanke förändras till följande lydelse: skall styrelsen göra sig noggrannt underrättad om förhållandet, samt vidtaga de anstalter, som af be hofvet kunna påkallas. Häraf skulle således följa, att i alla fall, då vanvårdnaden härleder sig af oförmåga bos föräldrarne att uppfostra barnen, måste alltid någon åtgärd vidtagas. Jag tillstyrker alltså, att bela mom. malte komma att lyda sålunda: Om föräldrar, som icke åtnjuta fattigunderstöd, åsidosätta vården om sina barn, så att de beträdas med bettlande, skall Styrelsen göra sig noggrannt underrättad om förhållandet, samt vidtaga de anstalter, som af behofvet kunna påkallas. Derigenom uppfylles, såsom jag tror, helt och hållet det åsyftade ändamålet, att ifall föraldrar, sorn äga förmåga att underhålla sina barn, likväl vanvårda dem, sä att de beträdas med bettlande, så måste det vara fattigvårdsstyrelsens skyldighet att vidtaga åtgärder deremot, d. v. s., icke att lemna dem understöd, utan att tillhålla föräldrarne alt vårda sina barn, så att de ej hädanefter må besvära allmänheten med bettlande. Frih. Cederström instämde i Hr Cedersclijölds förslag lill redaction af detta moment. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till antagande af Utsklns förslag till 4 morn. i i4 §:<>. Sedan denna propos. blifvit besvarad med starka nej, blandade med många jo, oell Hr Landtm, derefter förklarat nej hafva öfverröstut ja, begärde Hr Råfelt votering. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. lill contra-propos. i den blifvande voteringen behagade antaga Ur Cederschjölds redaclionsförslag. Ropades ja. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposilion : 478 Dan i3 Mars e. m.
D; Tfter erhällrn del af RidderskapetS och Adelnhestut att, till förewigande af minnet utaf deras MajcstäterS Konung Xlll:deS och Drottning kstevvis Kröning en Me baille af lika storlek med förra Krönings-Mcdailler och enligt hwad hitintils öffigt warit, pä BanquenS bekostnad skulle blifwa skagen, har Preste-Ständet undelistigaste önskningar att Fäderneslandet i längkiga tiber Den 8 October. 1147 tider mätte fä fförda välgörande frugter af högstet, mätte Konungs mogna och oafbrutna Landsfaderliga om» sorger för detta urgamla Rikes räddning, sjelfbestönd, säkerhet och förkofran nti förenämnde Dlflut, med Hög» kofl. RIdderffapct och Adeln sig till alla delar förenat; hwarom de Respektive Med-Ständen genom Utdrag af Prokocollet skalle wördsamt och wänligett underrättas, tu^r». Lx krotocoilo S. O. Uppä derom gjord anmälan att de Herrar och Män, hwilka äro sytzelsatte med uptcckningen af för detta Konungens egendom äro sinnade, att i morgon bittida, om Riksens Högloft. Ständer det tilläta, öpna de fjorton stycken Packlärar med pLskrift Bollungen tilhörig, hwilka uti Vanqucn äro deponerade, biföll Ständet att sädant mä ske i närwaro af Riksens Ständers till förr nämnde uptcckning sörordnade Ombud, samt Banco-Utskottets Ledamöter, hwilka äga att derefter med berättelse om förhällandet med dest» Packlärar genast inkomma till Riksens Ständer, hwilka sedermera om den äskade rclaxationen af defta tärar kunna fatta deras Beslut; hwarom Protocolls - Utdrag till de öfrige RikS-Ständen, samt Banco-Utskottet skulle wördsamt och wänligen expedieras. luprs. Lx krotopollc» Almguist.
Uti de frän Kammarkollegium til Riksens Ständer ingifne förteckningar och upgifter ä Kronans vomoiner, hafwa Riksens Ständer saknat underrättelse om en O, Lindan kallad, som, belägen uti Länna Socken och Akers Härad, anses enligt Kongl. Brefwet den 27 October 1747, såsom en Kongsgärds omisteliga egendom, samt wid Abo-rätten hwaraf Borgmästaren kierrmrm genom Kammar-Lolle^ii Bref den 19 Augusti 1758 blifwit bibehållen, sä länge Spanska Här-afweln derstädes underhålles; och dä nödigt är, at en fullständig uplysning om förhållande! med detta Hemman och de wilkor, hwarmed det nu innehaf wes, Den 27 Mars. 1297 ives, mätte minnas, fa Riksens Ständer härmed i underdånighet anhalla, det räekres Eder Kongl. Majit i Nader anbefalla Kammar-<koIIt?Lium ar harvin anställa behörig under sökning, och i händelse innehafwgpen ej upfylt de honom, i kraft af dest erhaline Abo-ratt, aliggande förbindelser, dermed sedermera efter Lag och beskaffenheten förfara, samt wid nasta Lagtima Riksdag til Riksens Stander vm förhällander afgifwa omständlig berättelse. Riksens Stander framhärda rc. Stormagtigste Allernadigste Konung! De mangfaldiga missbruk, som warit följder af en inskränkt Donation!?, och v,8905ition8-rättighet, haswa H06 Riksens Stander föranledc til öfwerläggningar, huruwida en instrankning i friheten at göra kiäei-Lommas-Stiftelser kunde wara nödig och med Samhällets fördel öfwerensstämmanve.
Let lämpeliga aflefwererings-stället, utsättes som cn oförändrad forslings, styldighet med Ränte, och ainan Kronan behållen Spanmäl, samt att hwad Räntegifwaren derutöfwer färdas med stn gärd, räk nas - nas honom till godo i annan Kronoskjuts, tour och ersattes af allmänna Medel efter hwad i lega för sadan stjuts beftäs; hwarwid till undwikande afmidlyftiga liqvider, mågens längd till Magazinet kunde i ett medeltal för hwar Socken fastställas. Wid denna afdelning förekommer stuteligen frägan om Magazino, Inrättningens redogörelse. Uti deras underdåniga ssrifwelse af den 17 Oktober sist!, ar hafwa Riksens Ständer i afseende pä Allmänna Magazins,Inrättningens räkenskaper förklarat, att de stola, likasom Stats, Werkets, wara ställde under en sadan allmän granskning af Riksens Ständer och deras Rewisorer, som zo och 68 §.§. i Riksdags, Ordningen föreskrifva; hwarjemte Riksens Stander i underdånighet förbehållit stg att Edra Protocoll och öfrige handlingar ma lemnäs till deras Rewisorers kännedom, pä det Riksens Stander af deras berättelse wid nästa Lagtima Riksdag mä kunna hämla tillförlitliga anledningar att om Magazins-Inrättningens stick eller bestånd widtaga de beslut, som en da munnen erfarenhet gillade, och da warande omständigheter fordrade. Och som Wi i Näder bifallit att Förwaltningen af Magazins, Inrättningen, pä förenämnde sätt mä till Riksens Ständers kännedom komma; sa förståndige Wi nu derom Eder till behörigt iakttagande Hwad sjelfwa redomisnings-sättet beträffar, sä hasme Wi funnit det hittills nyttjade böra framgent bibehallas: Och anbefalle Wi tillika Eder alt inkomma med underdånig uppgift om tillståndet med Näkenstaps - stuter för de förflutna oren, pä det en lämpelig tid för fullbordandet deraf ma kunna t Näder förestrifmas. Dä »75-> Den ,7 Julli.
I händelse detta sammanjemknings-förslag^ icke skulle antagas, så måste votering emellan de 4 beskaltnings-tarifferne anställas i Förstärkt Stats-Utskolt; i hvilket afseende Utskotten, enär de 4 olika besluten lämpligen synas kunna hänföras lill 2:ne med hvarandra stridiga alternativ, nemligen Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, å ena, samt Presteoch Bonde-Ståndens beslut å andra sidan, emellan hvilka votering i hufvudfrågan bör ega rum , Utskotten, för bestämmande af Ja-proposilionen vid hufvudsakliga voteringen, föreslår en så lydande volerings-proposilion: i4 Bevillningssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Mern.JY:o 12. 2:0. Den, som vill, att vid votering i hufvudfrågan den af Presle-Ståndet antagne beskaltnings-tariff skall ingå i Ja-propositionen, voterar Ja. Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer den af Bonde-Ståndet antagne beskaltnings-tariff att i Ja-propositionen innefattas. Sedan, genom denna votering, Ja-propositionen blifvit bestämd, anställes votering för bestämmande af contra-propositionen efter följande proposition: 3:o. Den, som vill, att den af Ridderskapet och Adeln antagne beskattnings-tariff skall ingå i contra-propositionen vid hufvudsakliga voteringen, voterar Ja. Den, det icke vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer den af Borgare-Ståndet antagne beskatlnings-tarifF alt i contrapropositionen innefattas. Härefter företages hufvudsakliga voteringen efter denna proposition: 4:o. Den, som antager den af a) (irsta alternativet) (Preste-Ståndet) b) (2:dra alternativet) (Bonde-Ståndet) beslutade beskattnings-lariff, voterar Ja. Den, det icke vill, voterar Nej. Vinner