Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven efter nordvestra stambanans fullbordan skulle Byelfvens segelled utgöra en särdeles vigtig kommunikationsled, då otvifvelaktig! alla tyngre varor af spannmål, trä och jern, äfvensom varuhandeln i allmänhet mellan de förenade rikena, deraf alltid komme att betjena sig, hvadan Kommittén ansett sig ega desto större anledning att i sammanhang med förslaget angående nordvestra stambanans anläggning äfven beröra frågan om Byelfvens upprensning. Af alla dessa skäl har Arvika synts Kommittén både för det närvarande och för framtiden vara en af de vigtigaste punkter, som nordvestra stambanan under alla förhållanden borde beröra, och att banans vidare sträckning genom Wermlaud Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. M 47. 23 öfver Karlstad till Kristinehamn derigenom äfven till stor del bestämdes. Kommitté») hade nemligen dervid endast haft att tillse, det banan pä passande punkter komme att beröra provinsens andra stora segelbara vattendrag genom Fryksdalen, och att det folkrika och produktiva Fryksdals härad erhölle förbindelse med jernvägen. hvadan banan utstakats till Nedra Frykens utlopp genom Nors-elfven i grannskapet of Harsäter och Fryksforssen. Då staden Karlstad, såsom provinsens hufvudort och belägen vid Klar-elfvens utlopp i sjön Wenern, otvifvelaktig! försenade att af jernvägen beröras samt anställde undersökningar ådagalagt, att några fördelar i tekniskt eller ekonomiskt hänseende icke skulle vinnas genom liniens utläggande längre in i landet från Kristinehamn till sjön Fryken, har Kommittén icke funnit skäl antaga någon annan sträckning, oaktadt banan derigenom i sin fortsättning från Karlstad till Kristinehamn skulle komma att på nära fyra mils längd anläggas i närheten af Wenerns norra strand. Från Kristinehamn, der linien träffar den från Filipstads och Karlskoga bergslag dil anlagda kombinerade jernvägsoch kona'-led, har banan blifvit utlagd i närheten af flera betydande jernverk samt berör vid Degerforss södra ändan af sjön Möckelö i Karlskoga bergslag, hvarigenom de omkring denna sjö belägna jernverk äfvenledes kunna begagna banan.
Kaj t t. 9 till löneförbättring åt renritaren och vaktmästaren vid topografiska korpsen , 200: „ bristande ersättning åt Westgötha regemente för tillförene innehafde fördelsräntor . 276: 20. 8. hvadan förslaget om denna ersättningsskillnads anomande af öfverskotten på Statsverkets inkomster komme att förfalla; till ersättning åt Norrbottens fältjägare-korps för det åt Haparanda stad donerade bostället Hapaniemi 284: 20. — „ arfvoden åt 20 reserv-läkare, å 300 R.dr 6,000: att, på sätt departements-chefen hemställt, tilldelas pensionsberättigade regements-läkare af så väl värfvade som indelda arméen, samt, jemte det redan beviljade resestipendium för militär-läkare, å 4:de Ilufvudtiteln upptagas under rubrik: arméens sjukvård; till instruktions-kompanier vid indelda infanteriet 37,500: med begäran af Rikets Ständers medgifvande, att anskaffning af nödiga inventarier för dessa kompaF nier får bekostas af anslaget för första året; till beredande af ytterligare utsträckning af indelda infanteriets regements-möten .. 17,6.31: „ fyllnad i anslaget för lif-gardet till häst 3,177- 20. — „ betäckande af skillnaden i rationsprisen för Kronprinsens hussat-regementes i Götheborg förlagda kommendering samt till anskaffning af kokved och lägerhalm åt regementet under dess möten, på sätt departements-chefen derom hemställt, tillhopa 794: 8. — „ förhöjande af förslags-anslaget till fouragering för värfvade kavalleriets och artilleriets hästar 5,923: „ ökande af anslaget för fouragering af artilleriets legda hästar 3,000: — —- så vida icke Rikets Ständer, på sätt departementschefen alternativt föreslagit, heldre skulle vilja sammanföra detta anslag, sålunda tillökadt med nyssberörda förslagsanslag till kavallerioch artillerihästars fouragering; lill en ny Sappör-trupp, i enlighet med departementschefens dei’om gjorda hemställan 3,640: — •— Transport 78,426: 20. 8- 67 Transport 78,426: 20. 8. till beväringsmanskapets vapenöfningar ytterligare 58,000: hvarvid borde iakttagas, hvad af departements-chefen blifvit i ämnet föreslaget; till förhöjande af anslaget till ved och ljus i fästningsoch garnisonsorter 5,000: - tillhopa födr 141,426: 20. 8- Och behagade Kongl.
N:o 22. för Lund. Juh. Ekelund. L. S. Nio för Borås. C. G. Rvdin. L. s!' Nio 26. för Arboga. And. Wedheig. L. S. Nto 29. för Helsingborg. C. F. Wendt. L. S. N:o 3i. för Söderköping. S. M. T. Cederborg. L S N;o 35, för Hernösand. Carl Ad. Modin. L. S. Nto 38. för Wadstena J. Bååth. L. S. Nto /(O. för Sundsvall. Carl Ad. Modin. L. S. IN-o or. för Christinehamn, lal L. S. C. U. Hallgren. Nio 3o. för Köping. J. Winblad. L. S. Nio 33. för Hudiksvall. Carl Ad. Modin. L. S. N;o 36. för Wenersborg. B. Andersson. L. S. Nio 14. för Nyköping. Joli. Sjöblom. L. S Nio 16. för Christianstad. Chr. L. Hessle. L. S. Nio 10. för Örebro. C. U: Hallgren. L. S. I\":o 21, för Linköping. Claes Fr. Egnell. L. S. Nio 23. för Carlstad. C. M. Höök. L. S. N;o 25. för Warberg. B. Andersson. L. S. Nio 28. för Halmstad. B. M. Lundin. L. S. Nio 3i. för Wexiö. B. M. Lundin. L. S. Nio 34. för Mariestad. Fr. Lake. L. S. Nio 87. för Sala. J. Winblad. L. S Nio 3<). för Hedemora. P. Linderholm. Nto 3y|. för Bergsbrukens otte Val-Distrikt. Paul Tottie. L S. Nio fai. för Söderhamn. G. A. Mellbin. L. S. Nio 42. för Umeå. Benjm Hahn. L. S Bi&. till Sfi®t.
Hwilkct stadgande uti allmänna Lagen ännu är orubbat och af Kongl Maj:t icke proponera»? at ändras, 'samt säledes otz icke tlllälit däruii föreflä injkränkiiing eller at det borde förswinna. Ätstillige begärde proposition pä betänkandet, andre at bet mätte företagas punctwis. Friherre VVrecis anhöll at Herr Grefwe» och Landt«Marstalken mätte genom en p^linunsir propoli» tion tilläta afgörande af frägan om olika flyttnings »tid för Swerige och Finland. Hans OxceNencs Herr Grefwe» och Lan dt - Marskalken. Oi» Ridderstapet och Adeln ästun» dar prbfwa betänkandet punctwiS, sä kommer den flögan at uptagas wid H om flyttningstid. Herr klnefcstöics, Larl Ifrestric, conlor» wsrsste sig med Friherre äVrssts i frägan om flyttningstiden för Finland, enär de Finsta Lcdamötcrne af Bolidc, ständct en sädan förändring ästundat; önstabe äfwcn wäl, at betänkandet mätte företagas punctwiS, samt instämde i det mästa i de anmärkningar det hcderwärda Bondc» ständet gjort, hälst detta ämne närmast rärdc detta Ständ. Grefwe Lsckkriis, Lorfits Ouävig. Dä jag som Ledamot uti Lconomis.
Då StatsUtskottet {indragit att göromålen inom det samma äro flere än i de andre Utskotten, kan jag visserligen icke tvifla på riktigheten deraf; men deremot bör jag icke allenast upplysa, att af något mer än 1200 motioner, semi blifvit väckte, omkring 5oo äro remitterade till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, utan ock intyga att i synnerhet Notarierne inom sistnämnde Utskott arbeta i och för RiksdagsÄrenderne, så mycket som tid och förmåga möjligen medgifva, och mera lärer väl Stats - Utskottets betjening icke kunna åstadkomma. Således synes mig, att någon skillnad dem emellan icke bör äga rum; och jag instämmer derföre i Herr Thams anhållan om målets återremitterande. Herr Grefven och LandtMarskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de utaf åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremitteras. Ropades starka Jat jemte några Nej. 1 anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarfkalken förklarade, att sorn, elter hvad han tyckt sig finna Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 12 dennes under N:o togafgifne, samt Den 32 April e. m. 5og -v (len 17 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förhöjning i missräknings-penningar. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 12 dennes afgifne, och den 17 derpå följde ef. termiddagen på bordet lagde Utlåtande N:o 110, i anledning af vackt fråga om ändring i de vid 1815 års Riksdag fastställde grunder för liquiden af Svenska Ministern Herr Johan Claes Lagersvärds fordran, härrörande från andelar uti RiksgäldsContoirets fordna lån i Genua. Herr Lagerheim, Lars Magnus:
Jag, och många med mig, hafva varit i tillfälle att höra huru allmogen protesterar mot dessa sedlar, emedan de icke förstå deras valör. Då dessa sedlar en gång varit förbudna så vore det inkonseqvent om vi ånyo utsläppte dem i allmänna rörelsen. Ilr Aminoff, Joli. Fredr.: Sedan Hr von Hartmansdorff, med sin stora kännedom om Bankens angelägenheter, så fullständigt utredt ifrågavar. ämne, borde jag blott instämma med honom; men ämnets vigt fordrar alt äfven jag uttalar mina åsigter. Det var ett fel hos R. St. då de fattade sitt beslut om uphörande af all tillverkning från Ranken af sedlar på 16, 12 oph 8 sk. b:co, alt icke vid samma tillfälle förklara — att jemte det ofvannämnde redan färdiggjorda sedlar finge i rörelsen ullemnas till och med år 1849 — äfven de sedlar, hvilka för flere år tillbaka blifvit tillverkade och färdiggjorde på 14 och 10 sk:s valör, också stodo uti Banken att erhållas till sistnämnde tid; och att dessa sedlar på 14 och 10 sk. k:pr-m:t, icke böra förblandas med 332 Den 5 Februari. de aftysta sedlarne å dahr k:pr-m:t. Genom en sadan åtgärd hade all förvillelse och missförstånd om hvad som är ajhjst och icke ajlijst uphört; och jag är fullt öfvertygad derom, alt vid 1850 års början ej en enda ny sedel af dessa 14 och 10 sk:s valörer funnits qvarliggande i Bankens hvalf, utan deremot blifvit spridda i den allmänna rörelsen. Att den stora allmänheten ansett dahr k:pr-m:t och k:pr-m:tssedlar vara under samma förhållande, i anseende till namnens nära likhet med hvarandra, och på sådan grund icke velat emottaga de sednare, eller k:prm:ts-sedlarne, är naturligt; också synes Utsk. medgifva denna förblandning, och del var sä mycket mer R.
Ständer äfvenledes beviljat ett dylikt anslag af Femton Tusen R:dr. § 23. Till inköpande af det för närvarande till Landshöfdinge-residens begagnade hus i Piteå, uti hvilket, icke allenast Landshöfdingen bör erhålla boställsrum , utan äfven Lands-Canzliet, Lands-Contoiret och Landt-Ränleriet m. m. inrymmas, hafva Rikets Ständer likaledes anslagit Sex Tusen R:dr, med förbehåll, att den till Landshöfdingen i Norrbottens Län nu af Statsmedlen utgående hyresersättning kommer att för Riksgälds-Contoirets räkning reserveras. § För att bereda en ändamålsenlig och lämplig local för Riks-Archivet, hafva Rikets Ständer medgifvit, att det af Riksgälds-Contoiret nu begagnade hus må härtill, äfvensom, i nion af utrymme och behof, till förvarande af Kongl. Witterhets-, Historieoch Antiqvitets-Academiens samlingar upplåtas; hvaremot, och under förutsättning af Kongl. Sundhets-Collegii och Fält-Läkare-Contoirets inrymmande i f. d. Numer-Lotteri-Inrättningens egendom, Rikets Ständer, för sin del, beslutit, alt det till bemälde Collegii begagnande upplåtna hus i stället bör till Riksgälds-Contoiret öfverlemnas. Härjemte hafva Rikets Ständer, till bestridande af kostnaderne för RiksArchivets flyttning samt den förändrade inredningen af Riksgälds-Contoirels nuvarande hus, anslagit en summa af Fem Tusen Riksdaler, som, i mon af behof, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, af Riksgälds-Contoiret utbetalas, och af hvilket anslag den del, som för ändamålet icke erfordras, Stats-verket reserveras.
Lagutskottet: 1:0 Herr Ribbings, Arvid, den 22 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående förändring uti ansvaret för fylleri. 2:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 22 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående föreslagen ändring uti g Cap. 11 § HandelsBalken. Expeditionsutskottet: Herr Cederschjölds , Pehr Gustaf, den 22 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att alla Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelser, samt från Utskotten inkommande Handlingar måtte genast tryckas och i RiksStånden utdelas. Föredrogs å nyo Herr Thoms, WolF rath, den 22 dennes f. ni. på bordet lagde Den 2? November. Motion, angående användande af Credilivet till Spannemåls uppköp under missväxtår* Grefve Adelsvärd* Erik Reinhold* uppläste följande; Då Herr Thams Memorial, angående det sätt, hvarpå undsättningarne efter 1826 års missväxt verkställdes, och om användandet af det i Banken ställde Creditiv på En Million R:dr i plenum den 22 dennes upplästes, var jag frånvarande, och jag anhåller derföre vördsamt, att nu få meddela några upplysningar i detta ämne, hvilka torde få åtfölja remissen af Herr Thams Memorial till vederbörligt Utskott. Stats-Contoirets befattning med de åren 1826 och 1827 skedde undsättningar lill en del genom missväxten nödställde Provincer har allt intill närvarande års början varit inskränkt till verkställighet af Kongl. Maj:ts i hvarje särskildt fall fattade, och genom Bref StatsContoiret kungjorde [Nådiga beslut. LänsStyrelserne i de nämde Provincerne hafva vändt sig omedelbarligen till Kongl, Majit med framställningar om behofvet, och Kongl. Maj:t har jemväl täckts, utan vidare omgång, bevilja de summor i penningar af Creditivet, och de belopp af i KronoMagazinen befintelig, MagazinsFonden tillhörig Spannemål, som kommit till utdelning. Derigenom att Stats - Den a5 November.
En rättelse i denna väg, nemligen af Borgarenas missbruk eller rättare öfverskridande af deras Stadsprivilegier, borde så mycket snarare .tillvägabångas, som motioner, redan vid de föregående Riksdagarne, derom äro väckte, men deras verkställande nu, mera än någonsin, af behofvet påkafladt. När nu härtill iägges Beviilningens, nästan allmänt, öfverklagade vid hvar Riksdag upp* stegrade belopp, och framför allt, ojämna fördelning) så lärer de hufvudsakligaste orsakerna till jordbrukarens förlägenhet vara upp-* räknade, och alltså något serskildt Utskott till deras uppfinnande icke behöfva tillsättas,; men Den ro Feh raar ii. 249 deremot forde ett sådant Utskott, med större nytta, böra utnämnas till utrönande aiettbät' tre sätt tdl Bevillningens jämnare och rättvisare fördelning Och till undersökande af landets ställning och förmåga eller oförmåga att bära närvarande Statsbördor. Sålunda borde det-, ta Utskott få sig uppdragit, att genom de StatHisha uppgifter Regeringen från hvarje Län irH fordrat och inhändigat, utröna , hvad en värd Ledamot Herr Heijkenskjöld så sannt och rigtigt förslag, nemligen: att utröna hvad landet kan gifva innan man JÖreskrifver hvad det skalig lemna i Statsbördor. Sedan man på detta eller något annat sätt fått bestämdt maximum af den summa, medborgarena kunna erlägga, eller minimum af det belopp för Statsutgifternas, bestridande, nödvändigt erfordras, så ville jag, utan allt slags anspråk på ofelbarhet föreslå följande sätt till densammas fördelning; nemligen: att Bevillningssumman delades mellan antalen af Lämen efter deras mer och mindre storlek, rikedom eller fattigdom i enlighet med den tabie au., som öfver Länens statitiska förhållanden är upprättad. När nu hvart och ett
"God afton, herr Ros, hvarföre har ni begärt ett möte på detta besynnerliga ställe?" "För att taga afsked af den enda förhoppning jag hyst att sällhet kunde förenas med min framtid. Det var en ljuf dröm, hvars luftslott verkligheten krossat. Men, min fröken, jag har inte haft styrka att gå denna glädjelösa framtid till mötes utan att taga afsked af er." "Och hvarföre har ni inte besökt oss här i Stockholm?" sporde fruntimret med lindrigt sväfvande röst, "hvarföre undvek ni oss, herr Birger?" "Af feghet. Jag fruktade att duka under för min känslas makt..." Det unga fruntimret rodnade djupt, de sköna dunkla ögonhåren sänkte sig öfver de ännu skönare ögonens förtrollande ljusverldar och i en knapt hörbar, mycket vek ton framsmögo öfver hennes läppar de orden: "Och om nu denna er känsla..." "O, säg inte ut er tanke!" afbröt Birger nästan vildt och tillade sedan med våldsamt dämpad rörelse: "Jag har en tröst i sjelfva tviflet på er, låt mig behålla detta tvifvel. Vissheten att min kärlek är obesvarad skulle öka min börda och jag tigger fegt och egoistiskt om förskoning. Det nästan otroliga åter och dock har jag stundtals trott derpå att min upproriska känsla funnit gensvar skulle försänka mig i ett kaos af förtviflan." Han tillade efter en kort paus, och blick och ton tolkade bättre hans känslor än de frampressade orden: "Låt mig derföre behålla mitt förtärande men saliggörande tvifvel en helig, orygglig ed binder mig i alla fall vid ett oblidkeligt olycksöde..." "Jag känner den edens innehåll", sade den unga qvinnan mildt. En ofrivillig skakning genomilade den starke ynglingens hela väsende och, fattande hennes icke undandragna hand, utropade han lidelsefullt: "Du känner min ed farväl!" Då såg hon upp till honom. Der glänste det liksom tårar i de ljufva, strålande ögonen. Var det uppfriskande dagg på hans hjertas glödande sorg, var det en skön morgonrodnads löfte om sol och ljus för den kommande dagen?
Man får ju lof att sköta sin helsa också», sade gästen i muntraste ton. Max studsade och blef blek af sinnesrörelse; han anade hvad den andres ord betydde. Det var det svarta spöket med de dimmiga konturerna, som han så ofta hört talas om, i dunkla otydliga ord. Det var något kallt och klibbigt och giftigt, som aldrig nämdes vid namn och aldrig tålte att dragas fram i dagsljuset och der satt nu den andre och talade om det med den mest bekymmerslösa min i verlden! »Ja, nu får man väl lof att gå! Farväl bror!» — Gustafsson sträckte fram sin hand. Max kunde icke förmå sig att mottaga den; en oöfvervinnelig, instinktlik fruktan för smitta höll honom tillbaka. »Vänta ett ögonblick», sade han. »Jag går med.» Han tog på sig öfverrocken och öppnade fönstret: »Man måste ha frisk luft!» »Javisst!» När herrarne tryckte hvarandras hand till afsked hade de båda dragit handskarne på. »Kom och spela priffe med mig i min ensamhet», sade Gustafsson gladt. »Tack, jag vet inte om jag får tid. Jag reser väl upp till Stockholm i rappet.» »Lycklige ost! Helsa den sköna synderskan!» Inom afdelningen rustade man sig åter till fest, den sista för terminen. Den skulle hållas till ära för en afgående hedersledamot, nyutnämd biskop i ett af de norra stiften. »Du kommer väl med, prins?» sade den lille fete sexmästaren. Max hade icke stor lust. »Jag vet inte — —» »Min själ ska du med! Jag har redan skrifvit ditt namn på listan.» Max gick dit. Samkvämet hade i början en något mindre uppsluppen karaktär än de vanliga zwyckarne. Festföremålets närvaro inverkade dämpande. Den nye biskopen var en temligen ung man med ett ansigte som påminde om Donatellos David. Också i hela framträdandet fans det en slående likhet mellan denne moderne Kristi tjenare och Donatellos elegante herdegosse med de fina dragen och hållningen hos en page af förnäm familj.
Till svar å den erinran, som blifvit gjord derom, att Utskotten bordt bestämma, om, och hvilka afgifter, en BurskapSÖkamie Mästare bör, då hans ansökning bifalles, till Magistraten erlägga, få Utskotten endast hänvisa till nu gällande Expeditions-Tnxs, såsom innefattande tillräcklig bestämmelse derom; Och beträffande åter den anmärkning, alt vid slutet af §. bordt tillägg as uttncket ’’emot de i hvarje Stad jastställde ajgijter Jur Burskap” hvarmed förmodeligen afsetts de, som till Stadens Cassa ingå, så tro Utskotten detta icke vara af något behof påkalladt. Lagutskottett Betänkanden. Häremot och dä Utskotten, efter derom af en bland dess Ledamöter väckt fråga, fästat närmare uppmärksamhet på de följder, som saknaden af ett stadgande, inom hvilken tid, den, hvars ansökning om burskap blifvit bifallen, bör fullgöra de deraf följande förbindelser, samt inträda i utöfningen af den handtering, hvarföre han blifvit inskrifven, kan medföra, hafva Utskotten trott sig böra, till förekommande deraf, föreslå följande föreskrift, att i särskild mening, intagas vid slutet af 7 §. Den som Burskap sökt och vunnit, åUgge det ovilkorligen 3 och vid påföljd att, i annat fall hafva Burskaps-rättigheten förverkat j att inom ett år från den dag Burskaps Resolutionen jör honom blifvit utfärdade fullgöra hvad honom deruti blifvit förelagdt3 eller eljest såsom en följd af det vundne Bur. skåpet kan tillhöra att iakttaga3 samt tillika inträda i utöfningen af den handtering, hvarå han Burskap erhållit. 9 §•
Men sådan är icke frågan nu. Att Herr Grefven och LandtMarskalken härom tillkännagifvit sin opinion, samt dermed ansett sig fullgöra sin pligt i detta afseende, kan ej, såsom Friherre Gederström synes yrka, - ovilkorligen förbinda Ridderskapet och 32 Den 28 April f. m. Adeln, att lämna sitt bifall lill denna Herr Grefvens och LandlMarskalkens mening efter derom framställd formelig proposition. Detta skulle blifva en grundlagsförklaring, afgifven utaf Ridderskapet och Adeln utan hvarken behörig form eller föremål. Jag kan således ej medgifva Friherre Cederströrns sist framställde begäran, utan anhåller, att propositionen endast må angå sjelfva saken eller den ifrågavarande InkomstTiteln, hvars beskaffenhet till ringare eller större belopp nu utgör föremålet för Ståndets öfverläggning. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sedan en Ledamot begärt, att den uppkomne formfrågan, huruvida, till borttagande af StatsVerkets Ordinarie InkomstTitlar, erfordrades icke blott Rikets Ständers utan äfven Kongl. Maj:ts sammanstämmande beslut, måtte vederbörligen pröfvas, ansåg Hans Excellence nödigt, att denna fråga först blefve behörigen afgjord; Och då Hans Excellence, i afseende derå, redan tillkännagifvit dess enskilta öfvertygelse, finge Hans Excellence nu hemställa, om Ridderskapet och Adeln instämde uti den af Hans Excellence derom yttrade åsigt. Herr Hjerta: Jag tror, att ingen ännu yrkat någon annan proposition än den, som llerr Grefven och LandtMarskalken tillkän - Den 28 April f. m. 23 nagifvit sig kunna göra. Och förr finnér jag ej, att Ståndet hör frågas, om det instämmer uti Herr Grefvens och LandtMarskalkens enskildta åsigter. Jag hemställer, om detta icke skulle innefatta ett förintande af min proposition. Jag anhåller derföre att få förblifva vid min rätt, att föreslå Contra-proposition, och att Ståndet ej må tillfrågas, om det redan i ämnet tagit något beslut.
Då man fäst sig vid det af mig nyttjade ordet tiggare, anser jag mig skyldig applysa, att jag med orden Tiggare och Millionär, Dagakarl och Magnat, har velat bemärka, det hvar och en bland Svenska Folket bor vara berättigad begagna offentligheten hos Nationens Representanter, under deras sammanträden. Den 3 Februarii f. ib. 3i En värd Ledamot, Herr von Heynne, har yttrat, att han gillat Utskottets förslag om polletter, som Bänkmännen tourvis ägde utdela, emedan han och andra derigenom finge tillfälle, att lemna sina vänner inträde. Detta anser jag utmärka benägenhet för godtycklighet, hvilket dock i min tanka är så mycket mera olämpligt, som godtycklighet är i rak strid med publicitet. Den sednare hör icke vara inskränkt inom andra gränsor, än sjelfva rummet. Jag har, som sagdt är, väl nämnt Tiggare, men jag har ej dermed velat projectera, att bara tiggare borde såsom åhörare få öfvervara Ridderskapets och Adelns sessioner. Likväl och då Herr von Heynne yttrat, att han blott ville skaffa inträde åt sina vänner, får jag göra den värde Ledamoten den fråga: huru och från hvilken synpunkt desse vänner skulle betraktas, om de blefvo tiggare, och huru Herr von Heynne med deras insläppande då ville förhålla sig? Herr Rothlieb, Axel, uppläste följande: Vid 1823 års Riksdag var jag bland dem, som yttrade sig för publiciteten vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, och mina tänkesätt äro ännu desamma; men jag tror ej, att det är möjligt antaga Utskottets Memorial i sin helhet, sådant det nu befinnes, enär så många anmärkningar dervid blifvit gjorde. Jag vågar hemställa, om ej Ridderskapet och Adeln bör af - 32 Den 3 Februarii f. in. göra, om principen gillas, samt om publicitet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar skall äga rum •— och derefter den reglementariska frågan, ty att diskutera saken i sin helhet, innan principen blifvit bifallen, är ett ändamålslöst fyllande afvara Protocoller, derest principen ej skulle gillas.