Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
11/3 30. förslag till formulaire för d:o . i 4 3 59 Steyern, ora Skatte man nar ätt å lägenheter under Starby Kungsgård (se Starby). Stenkolsverket vid Höganäs, Statens bidrag dertill (se Höganäs). Stcrbhus-procenten i Vermland, 0111 dess användande (se i i Procent). Stipendier för Officerare (se Arméen). Straffbestämmelser för dem, som genom fylleri förorsaka att deras hustrur och barn falla allm. Fattigvård till last (se Fattigvård). trafflag, förslag dertill emot ololige Tjenste-accordcr (se Accord). Strömsholms och Kungsöhrs Slotts Statsanslag (se KungsÖhr). Stuterierne, Löneförbättringar för Tjenstemännen (se Lönei förbättringar). i Stathallaren pa Stockholms Slott, dess arfvode angående (se Stockholms Slott). Städer, Fastighetsägares derstädes deltagande i Borgerskapets oncra (se Borgerskap). \ Städernés Embetsoch Tjenstemäns delaktighet i Civil-Statens ‘ Pensions-Inrättning (se Civilstaten). Magistrater, om uppbördsprovision för dem (se Magistrater). Båtsmanshåll, om reglering deraf (se Båtsmanshåll). i 1 Stämmo, s. Stämmo, Uppbörds, böter, om upphäfvande deraf . Stämning, muntlig, om dess afskalfande . .. Stämpladt Papper, angående afgiftcu (se Papper). Stängselförordningen angående • Stöld, om skärpning i straffet derför, samt om belöning för tjnfvärs upptäckande . — om ändring i Strafflagarnc derför Summariska redogörelser, förändrad lid för deras afgifvande Sundblom, nedsättning i arrendet af Hörby hemman (se Rörby). Sundhets-Collegium, dess Aflönings-Stat Aterremiss . . Sundswall, om inrättande af ett Curhus derstädes (se Curhus). Suppleant för Borgare-Ståndet i Dircctiou af Götheborgs Lånc-Contor, om val dertill .
Äfven om den händelse skulle inträffa, som den siste talaren förutsatt, nemi. att mein. icke skulle förekomma vid denna riksdag, tror jag lik - Den 29 April c. m. 4‘9 väl, alt ingen skada derigenom skulle uppkomma. För landet vore det deremot vida större förlust, om genom dröjsmål skulle Ilända, att den stora allmänna frågan ang:de statsregleringen icke lomme alt afgöras, förrän riksdagen vore slut, hvarföre jag ej kan underlåta att yrka 47 §-ns tillämpning. Hr von Hartmansdorff: Då Ståndet tyckes vara ense om att icke åtskiljas i afton, förrän betänk:na ang:de statsregleringen blifvit bordlagda; så lärer Hr Dalman ej böra hysa någon farhåga i detta fall. En olägenhet 0111 ifrågavar. betänk, från Ridd.Utsk. icke skulle förekomma vid denna riksdag, måste jag anmärka, den nemi. att Hr Dalman då troligen blefve ulan förmän intill nästa riksmöte, emedan nuvar. Ridd.direction icke lärer kunna fortfara utan nytt val; och ett sådant val torde svårligen kunna ske, förrän den granskade förvaltningen under den förflutua tiden blifvit af Ståndet pröfvad. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då, enligt bans tanke, 47 §:» Riksd.Ordn. ej anvisar någon bestämd plats för Ridd.Utskrs mern., i anledn. af Ridd.direct:ns riksd.berättelse, oell Hr Landtm, trodde det vara äfventyrligt att alltid låta det stå sist, tills alla ärenden voro afgjorda, dådet innefattar för R. o. Ad:s cassör och deras förvaltning mellan riksdagarna vigtiga saker; så ansåg Hr Landtm, sig hafva bort låta uppföra Ridd.Utskrs mern., i den ordning, det nu har på listan: mert då meningen tyckes af flera ledamöters yttranden vara, att detta mål bör sättas sist bland dem, som nu hvila på R. o. Ad:s bold, så ville Hr Landtm., om det medgåfves af Frih.
Skulle emot min önskan återremiss äga rum, så beder jag att af StatsUtskottet må äskas svar å mitt särskildta votum, åtföljande BancoUtskottets Den 29 Juli /. m# Betänkande angående biträden för Götha Canal, i hvilket jag förklarade mig icke finna något skäl till StatsUtskottets förklarade brist af all utväg till de bidrag, som kunde beslutas, held-1 RiksgäldsGontoiret, likasom Banken, onekeligen vore i tillfälle att göra nya Sedlar, och med fägnad borde emottaga ett sätt att afhjelpa svårigheten att till Näringarna sprida de nya Sedlar, som StatsUtskottet anser nödigt att till nästa Riksdag utgifva, i stället för de under tiden inflytande och realisérade, eller rättare taladt, till Banco förbytta Riksgäldsaedlar. Herr Grefven och LandtMarskalken frågade; om Ridderskapet och Adeln ansåge anmärkningen hindra antagandet af BancoUtskottets Betänkande, och detsamma således böra återförvisas. Ropades Ja. Grefve Lilliencrantz: I hastighet har aterremiss blifvit besluten af den grund, att Betänkandet ansetts vara ett första gången till afgörande företaget förslag, hvaremot anmärkningar blifvit gjorda. Förhållandet är nu verkligen annorlunda, nämligen att BancoUtskottets Memorial innefattar ett äskadt utlåtande öfver SlatsUtskot tets - V. 2. Dtn 29 Juli f. m. 1577 tets dit remitterade Betänkande; och på detta skäl torde aterremiss vara olämplig, sä mycket heldre som saken redan af tre Stånd är afgjord. Friherre Cederström, Jacob'. Jag hade Föreställt mig, att detta Betänkande vore första gången inkommet; men kan ej neka att Grefve Lilljencrantz’s förklaring kan synas nöjaktig och har således ej något emot ntt Betänkandet nu till afgörande upptages. Herr Grefvert och Landt Mar svalken proponerade härefter att företaga Betänkandet till afgörande. Ropades
Och hafwa Riksens Ständer list detta tillägg ansett sig wara befogade, enär IntckmngSDomaren synts böra haswa känlledom om hwad i afseende vä Jntekningen förefallit; hwilket allt R:k'ens Ständer Eders Majus Nädlgste pröfning och fastställelse i underdänighct fä under», ställa. Riksens Ständer framhärda m« m.. Uppllk o«k xoilklnrl kol. 5t!nära ll Ottob. Itzlv» Stormäktigste Allervädigste Konung. Riksens Ständer kommit i erfarenhet att författare uppträdt, hwilka med förgätenhet af Lagens föreskrifter och Samhällets fordringar ät allmänheten i tryck framställt sädane omdömen och yttranden, hwilkas widare utspridande antingen stu»e leda till upplösning af Samhällslefnadens heligaste band elier äter blottställa Fädernesland, t för de wädor, hwarifrän det med de mest smältande uppoffringar blifwit räddadtr att man. tillätit sig den i wärt land okända tilltagsenhet, att i off ntliga Blad ej allenast hälla loftal öfwer wäldsgerningar, utan ock, under 88 Den 11 October. Rikets nu församlade Ständers öfwerläagmn. gar i ett det wigtigaste ämne för samtid och - efterwerld, ingä i sä bestaffade yttranden att främmande Makters Sändebud funnit sig frr. anlätne päkalla Regeringens uppmärksamhet. Dä Riksens Ständer erkänna, att enligt Stats. Lärans föreskrifter hos Nationer och Stater son, med hvarannan sta i wänligt och fredligt förhällande Regeringarne äga den mest om» fkränkta rätt, att af den andra Maktens under, sätare med marsa mhet och aktning bemötas och omtalas.
Sedan motionären härefter dels erinrat om den vid 1853 —1854 års riksdag fastställda grundsatsen om företräde för dc jernvägs-anläggningar, sorn stöde i direkt förbindelse med någon af Staten anlagd jernbana, dels åberopat yttranden angående den ifrågavarande bibanan af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt Chefen för Statens jern vägsbyggnader, äfvensom de beräkningar öfver den blifvande passagerareoch godstrafiken å banan, som, enligt uppgift, vore Bolags-bestyrelsens till Kongl. Maj:t ingifna ansökning om låneunderstöd bifogade, har motionären, med åberopadt stöd af den erfarenhet, de sedan förra riksdagen färdigbyggda banorna och den derå varande trafiken gifvit, ytterligare tillagt, att den åsigten, som vid nämnde riksdag af mången hystes, och måhända mer än något annat bidrog till afslaget af det då begärda låneunderstödet, nemligen att den stora Borås-trafiken skulle komma vestra stambanan till godo, antingen den ifrågavarande bibanan blefve anlagd eller icke, ingalunda bekräftat sig; att de jernbanor som blifvit anlagda i samma riktning med segelbara vattendrag och med dessa måst täfla om fraktförtjenst, hade en mycket ringare pro portionerlig inkomst, än de banor, som vore byggda i de inre delarne af landet, der inga vattendrag delade förtjensten; att vestra stambanan innehade ett missgynnande läge icke allenast genom dess sträckning utmed Göta Elf och Wenern, utan måhända fullt ut lika mycket i anseende till de å andra sidan belägna så kallade Svältorne, hvarigenom, från denna sida, ingen rörelse till förmån för jernbanan vore att förvänta, förrän förbindelse bereddes med den talrika industriela befolkningen, å andra sidan om dessa svältor, hvilken befolkning likasåväl ännu, som före vestra stambanans anläggning, måste med hästar forsla de stora och OO O7 tunga partien af lifsmedel och fabriksråämnen till Boråstrakten, och de färdiga fabrikaterna derifrån till långt aflägsna delar af landet; — att om bibanan blefve O O 3 anlagd, skulle stambanans trafik säkerligen blifva mer än fördubblad, och erhålla en vinst, som säkerligen blefve mera än dubbelt större, än hvad fallet nu vore, enär forslingen på stambanan för Boråstrafiken blefve vida mera än dubbelt Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 160. 23 längre än på bibanan och således för hvarje En Riksdaler, som den sistnämnda erhölle i inkomst, finge stambanan minst två; — och slutligen att, sedan för vestra stambanan emellan Göteborg och Töreboda jemte bangård och verkstad 1 Göteborg blifvit anslaget tillsammans 15,575,000 Riksdaler Riksmynt,
Dessa beräkningar äro af annat slag och kunna icke, ehuru de hafva del för sig alt dylika uli England under 146 år varit begagnade, lända till någon upplysning om hvad de varor verkligen kostat, hvilka blifvit för Svensk räkning importerade, emedan dessa varor icke inköpts efter det i tulltaxan åsalte värde. Hr Lefre'n, Johan Pehr: Jag instämmer till alla delar i motionärens åsigter. Jag (inner naturligt, att der creditupplag äger rum, mäste det alltid leda till en onödig import af varor, i beräkning på framlida försäljning. Den saken hr klar. Jag vili ej säga flere ord än dessa, anhåliandes att de få åtfölja remissen. Hr Nordenanckar, Fredr. Willi.: Med undantag af de anmärkmr, som den förste värde talaren mot min motion framställt, tror jag alt discussioncn tagit sin gång på sidan om ämnet. De fleste talare synas nemi. endast velat anmärka det misstag jag begått, då jag såsom grund för motionen upptagit Comm.collegii beräkningar, och Hr Rosenblad har särskildt velat förklara skälet, hvarföre Comm.collegii beräkningar icke kunnat blifva öfverensstämmande med Tullstyrelsens. Den som behagar genomläsa min motion, skall finna att jag icke sjelf satt fullt förtroende till Comm.collegii beräkningar. Jag har uttryckligen förklarat, att Comm.collegii beräkningar äro med all förtjenst uppgjorde, och alt således intet fel är af detta Collcgium begånget; men det hör till sakens natur, alt sådane beräkningar icke kunia blifva till siffror fullt tillfredsställande; men då jag, såsom motiv tili det behof af en förstärkt tullbevakning som jag framställt, önskade för mig kunna utreda den siffra, hvartill den ololliga importen kunde antagas, ägde jag för denna beräkning icke någon annan grund än de officiella tabeller, som Comm.coll. framlagt. Dertill kommer äfven fraktförtjenslen, ehuru äfven denna icke kunnat annat än approximativt beräknas.
Jag hemställer huruvida förståndiga och omtänksamma personer skulle vilja inlåta Den 6 Augusti. 135 sig i transaktioner med Riksbanken, då dessa transaktioner kunna ett, tu, tre, genom ett Ständernas beslut, eller lill och med genom en votering inom Banko-Fullmågtige, uphäfvas. Man kan icke förvänta att personer skulle äfventyra sitt välstånd och sin kredit genom att inlåta sig i aftal med en bank, hvilken uteslutande styres af omvexlande Ständer, hvilka den ena riksdagen uphäfva hvad som en annan riksdag blifvit beslutadt, så att deras åsigter och blifvande beslut aldrig kunna på förhand beräknas. Således vore, enl. mitt förmenande, det ändamålsenligast att, på sått hittills skett, Privatbankernas rättighet att utgifva sedlar å 3 r:dr 16 sk. eller tinder beloppet af 6 r:dr 32 sk. b:co, berodde på K. M:s nådiga pröfning, som vore bäst i tillfälle att bedöma, hururuvida under tiden inträffande omvexlingar och förändringar tili den allmänna rörelsen kräfde verkställandet af det en gång fattade beslutet om indragning af Privatbankernas nuvarrde miniroisedlar. F. n. torde en hvar hafva sig nogsamt bekant, alt ställningen icke är sådan, alt någon förminskning af rörelsekapitalet inora landet vore lämplig, utan att den iveriom skulle medföra ganska betydliga olägenheter och kanske vådor. Att en verklig förminskning af rörelsekapitalet nödvändigt måste blifva en följd af en sådan indragning torde man icke kunna ifrågasätta, ty dessa mindre sedelvalörer kunna icke ersättas genom en större, hvilka icke kunna hålla sig sä länge ute i allmänna rörelsen ulan hastigare återkomma till invexling i Bankernas kassor, hvaraf naturligtvis följer, ali Privatbankernas utelöpande sedelstock förminskas samt deras behållna vinst äfven inskränkes. Detta sednare förhållande är notoriskt; ty revisionsberättelserna och de årliga redogörelser ne öfver banker nes ställning utvisa, att bankernas vinst på sednare tider varit betydligt mindre än förut och icke större än hvad hvar och en kapitalist har rätt att förvänta genom ett klokt användande af sitt kapital.
Petterson Förfrågningar besvaras af bad(G. Jag varnar m o t inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på hvarje degel måste ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. Thierry In Pregrada » vara inbrändt. slags Stockholms Diskontobank d e n 1 proc. Engelsk undersalva är ett vid de svåraste, äfven gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragningskraft. Engelsk undersalva finner användning v i d: ondt bröst hos b a m - sängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda g a m l a skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för utdragning af alla främmande ämnen, s å s o m: glas, träflisor, sand, hagel, törne m. m. ; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. PREOUMr kräfta; m o t fulslag, nagelbulnader, blåsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, m o t spikbölder, m o t örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultat! I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. M i n - dre än 2 dosor sändes e j; försändes endast m o t förutinbetalning af beloppet eller m o t efterkraf. Kostar m e d postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. Sparkasseräkning I landsorten • boende direkt till banken. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, m a g e n och tarmarne, i synnerhet m a g k r a m p, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider.
Det beslut, som vid förra riksdagen fatta des, att för jordbruksfastighet skulle betalas 3 öre för hvarje 100 rdr af uppskattningsvärdet, har, såsom vi veta, mången gång så tolkats, att man deraf dragit den slutsats, att jordbruket icke skulle beräknas gifva större afkastning än 3 proc., och följden H. V. 5 66 Den 6 Juni f. m. häraf har blifvit att man, vid uppskattning af landtegendoms värde, uträknat å huru stort kapital egendomens afkastning, beräknad efter 3 proc., motsvarat räntan, och således t. ex. sagt, att som Pers hemman ger i årlig afkastning 500 rdr, och denna afkastning utgör ränta efter 3 proc. å ett kapital af 16,666 § rdr, så är Pers hemman värdt denna snmma; samt att således, tillföljd af den låga procm, taxeringsvärdet ock satts så mycket högre; hade deremot bevillnings-proc:n från början bestämts till 4, så hade denna proc:n utgjort grunden för egendomsuppskattningen, och taxeringsvärdena hade icke då blifvit så högt uppdrifna som nu på en del orter är händelsen. Skall man då, sedan man på detta sätt lyckats uppdrifva tax:gs-värdena öfver de verkliga värdena, rubba förhållandena emellan uppskattning och skatt, så kan derigenom obillig tunga åläggas egarne af jordegendom å landet. Det är en sorglig erfarenhet, att ju längre det dröjer på sommaren, desto glesare brukar detta hus vara på jordbrukare. Jag tror derföre icke att det är skäl uppskjuta afgörandet af förevarande fråga till en annan tidpunkt, då man icke kan veta i hvad mån jordbruksintresset kan blifva tillgodosedt, helst som sista meningen i Betänka enligt min tanke innebär all den säkerhet, som erfordras för att R. St:r må lämpligen kunna definitivt reglera procrn efter de behof, som vid riksdagens slut förefinnas. Icke heller tror jag att det vore skäl att återremittera §:n, på det att Hr Sondéns förslag skulle blifva gällande, enär detta förslag skulle medföra en förvrängning af författningens mening.
Föredrogos, men begärdes af flere Ledamöter ånyo på bordet, Bevilln.Utsk:ts d. 15:de dennes bordlagde Utlåtrn: N:o 34, i ani. af dels gjorda anm:r emot vissa delar, dels och RiksStåndens skiljaktiga beslut i afside å andra delar af Be tänka N:o 20, ang:de Allm. Bevillmn; N:o 35, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut dels i fråga om bevilln. af gåfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd, dels ang:de uphörande af föreskrifterna om stämpelpapper å testamenten och fideikominissbref; samt N:o 36, i ani. af återremiss utaf en del af Utsk:ts Utlåt. N:o 24, angide folkskoleafgiftens utgörande. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits d. 15:de dennes bordlagde Utlåt. N:o 145, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut öfver Betänkit N:o 28. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, föreslog, att detta Utlåt., som innehöll 3 särskilda hemställanden, skulle punktvis föredragas. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Tersmeden, Per Reinhold: Då Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts förevide Utlåt. N:o 145, innehåller 3 punkter, anhåller jag vördsamt att 2:dra och 3:dje punkterna måtte få uti r> e n 18 Augusti. 167 ett sammanhang behandlas. — Den l:sta punkten lärer' väl icke till någon åtgärd föranleda. I ani. häraf förmälte H. Exc., att något hinder emot gemensam föredragning af Utsk:ts 2 sednare hernstäilanden visserligen icke förefunnes, men att diskussionen derom troligtvis komme att föranleda till särskilda propos:r derå.
645 mårksamhet å Låntagarens förändrade omständigheter och mindskade förmåga att uppfylla sina förbindelser, vidtaga de åtgärder, som i följe deraf kunna erfordras, dels äfven gifva anledning till en myckenhet tvister om ersättningseller andre anspråk, hvilka icke utan skål skulle kunna väckas af dem , hvilkas rått, såsom löftesmän eller eljest, vore af fondernas forhållanden till sine Gåldenårer beroende; hvilket dock till Rikets Hoglofl. Ständers eget omprofvande vördsammeligen hemstålles. Stockholm den 18 April 1823. Ankom den 22 April 1823. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående Allmogens arbetsskyldigheter vid särskilda Kongsgårdar och Boställen. I anledning af gjorde anmärkningar vid Stats-Utskottets den 2g sistlidne Martii afgifne Utlåtande, ofver åtskillige inom Hederv. Bonde-Ståndet väckte Motioner, 646 Stats-Utskottets Betänkanden. angående Allmogens arbetsskyldigheter vid särskilda Kongsgårdar och Boställen, har Ståndet, genom Protocolls-Utdrag, af den 7 i denna månad, återremitterat ärendet till Utskottets handläggning. Desse anmärkningar åsyfta hufvudsakligen, att Stats-Utskottet bordt upptaga Motionairens namn samt bestämma innehållet af Motionerne, och icke så summariskt, som skett, sammanblanda Dagsverksskyldigheterne, samt grundeligen, klart och tillfyllestgörande utreda och upplysa förhållandet i de delar, hvarom fråga uppstått, hvarjemte Kongl. Kammar-Collegii Circulaire-Bref af den 2 Februarii 1813 till samtlige Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, angående Bonde-Ståndets vid i8°9 års Riksdag gjorda underdåniga anhållan om befrielse från Dagsverkens utgörande in natura, m. m. blifvit åberopadt. I anledning häraf får Stats-Utskottet vördsamt gifva det Hederv.
Ständer skulle fin - 72 Den 11 October. finna för godt hoS Kongs. Maj:t i underdänig, het anhälla, att Kongl. Maj:t, efter som för Riket ansägS förmonligast, täcktes i Räder genast, antingen tills widare förbjuda införsel af Utländsk Spannemäl af alla stag, eller ock derä stadga en förhöjd Tull, att den icke till förfång för Swensta SpannemälenS afsättning kan införas, samt i senare händelsen tillika i Räder anbefalla wederbörande att noga tillse, det nä. gon försnillning af Tullen ä Utländsk Spännemäl ej blifwer föröfwad; hwilket syneS wara sä mycket angelägnare, som en högre afgift alltid wäcker ett ifrigare bemödande att undwika dest erläggande. I likhet med hwad förut warit manligt torde de Norr om Gesie belägne Orter böra undantagas ifrän det allmänna förbud emot införsel af Utländsk Spannemäleller den förhöjning i Tullen derä, som i anledning af den nu föreflagne underdäniga anhällan kan i Räder stadgas. Utskottet anser de största swärigheter möta det förslag, att äfwen de Krono. Utskyllder, som hittills med penningar blifwit betalde, stolle fä med Spannemäl in natura afbörda-. Kronan skulle derigenom aldrig med säkerhet kunna beräkna sine inkomster, blottställas för ständige förluster vch nödgas anwända en betydlig del af sine anslag till underhäll af Magasins, hus och betjening. Utskottet kan derföre ej annat än afstyrka ett förslag som, utan att lemna de Skattstyldi. ge nägon serdeles wigtig förmon, stolle helt och Den 11 October. 75 och häklet rubba be fastställde Statsoch FinanceRegleringarne. Hwilket till Riksens Högloft. StänderS upplysta pröfning »vördsammeligen öfwerlenmaö. »örebro den ii October i8»o pä Allmänna Beswärsock) GecsnsmieUtskottets wägner krrl kr.
Frih. Cederström har ansett, att det vore oriktigt, alt hemmansägarne i Landa socken skulle få någon ersättning. Då emedlertid, i händelse medlen blifvit dem tillsända på posten, men denne blifvit röfvad, desamma ovillkorligen hade måst af Postverket utbetalas, så ser jag icke nu, då det är uppdagadt, att penningarne blifvit från ett socknens ombud röfvadé, och dä det dessutom icke är utrönt, huruvida någon postgång fans, något skäl, hvarföre statsverket ej skulle ersätta ifrågavar. hemmansägare den lidna förlusten, helst dä delta icke vore någon kännbar utgift för R. St. Frih. Palmstjerna,'Nils Fredr.: Jag förenar mig till alla delar med Gr. Gyldenstolpe. Jag afstyrker på det aldra högsta, alt R. o. Ad., uti en fråga sådan som denna, måtte lägga hinder för uppfyllande af Medständens önskan, och anhåller derföre om propos. lill bifall å det af BorgareSt. fattade beslut. Vore fråga om att tillerkänna ifrågavar. socken denna summa, såsom en skyldig ersättning, så borde det visserligen vägras; men såsom gåfva tror jag att det kan så mycket mera tillstyrkas, som beloppet är så ringa; helst det skulle uttydas såsom en verklig oginhet, om man ej samtyckte lill en sä billig ersättning, billig lill den grad, att jag beklagar, det ej summan blifvit till dess rälta belopp uppförd, för att få densamma beviljad. 11. Ex. Ilr Gr. o. Land tm. yttrade, att då Frih. Cederström yrkat bifall till Utsk:s utlåt., borde propos. derå först framställas, hemställande H. Ex. fördenskull, om R. o. Ad. bifölle StatsUtsk:s utlåt. Ropades nej. H.