Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men deras hämmande härutinnan står i sjelfnödvändigt sammanhang med Försynens hela öfriga verldsordning. Bortser man härifrån, så ofredas de i sina lustar af ingenting annat, än af hvarandras ömsesidiga anspråk och intrång. Hvars och ens innersta njutning är nämligen här, att lefva endast för sig och sitt nöje, och att, för att deråt vinna ett obegränsadt utrymme, beröfva de andra så mycket, som möjligt, af deras. De ondaste äro der de andras förmän, och göra de andra till föremål för straffdomar, icke för att förbättra dem, utan af den tyranniska fröjden att plåga; sins emellan åter straffa desse hvarandra, genom kamp om öfverväldet och kufvande vexelvis. Detta var vår ena anmärkning. Med den andra må vi möta den inbillning, att Himmelens sällhet, att Englarnes lif skulle bestå i ett overksamt och enformigt njutnings-tillstånd. Tvärtom: det är en allmän verldslag, att liksom hvarje sann Nytta har sitt medföljande Nöje, stigande i samma mån som nyttans utöfning, så har hvarje sannt Nöje sin medföljande Nytta, stigande i samma mån som nöjets njutning, så att båda egentligen utgöra ett; och klart bör då vara, att denna lag måste just i Himmelen gälla med sin största utsträckning och tillämpning. Der är alltså en oändlig mångfald af sysselsättningar, alltefter englarnes och engla-samfundens särskilda lynnen, särskilda gåfvor, särskilda rigtningar af syfte, kunskap, talent; men alla sammanstämmande deri, att på Kärlekens och Vishetens väg oafbrutet utbilda sig och hvarandra till ständigt större fullkomlighet. Deras förrättningar dela sig i sådana, som medelbarligen åsyfta Himmelrikets förkofran, och sådana, som omedelbart befrämja den. Till de förra höra, att stundligen utsändas till de på jorden åt det Goda sträfvande menniskornas hjelp; att i mellan-andeverlden meddela undervisning åt alla dem, som der ännu vilja mottaga den, – och så vidare; alltsammans värf, till hvilka de äro utrustade med en vishet och makt, som närmast liknar den gudomliga.
LIV. 109,. 213. LY. P;U. 88, — angående förändringar uti. I. RiddarhusOrdningen, angående 2:ne anmärkningsanledningar mot Rådgifvande åtgärden, i afseende på densamma. XVI. B. 376. XXXIII. A. io5. — angående de åtgärder RiddarlnisDirectionen vidtagit till förekommande af dess promulgerande. Se RiddajhusDirectionen. — angående tryckning och utdelning af förslaget till den nya. XXI. 59. XXVIIIV 170. P.U. 426. RiddarhusSecreterarens yttranden. P.U. i63. VIII. U. 25g. IX. A. 39. P.U. 124. *— angående Capitainen von Pfalers Begäran att få utgifva en resumé af Ridderskapels och Adelns Protocoller. I. B. 65o, II. A. 25. P.U. 164. — angående sättet för tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoller. I. B. 652. II. A. 25. P.U. i65. — angående introduction för Landshöfdingen m. m. Peyron. I. B. 657. II. A. 26. P.U. 164. — angående Behörigheten af Generalintendenten d’Orchimonts anteckning på Riddarhuset. II. B. 373. III. 27, 235. YI.B. j52. IX. A. 3. jangående RiddarhusFiskalens arfvodes utgående af Riksdagskostnadsmedlen. Y. 422. VI. B. 63. xxiv. A. 40. P.U. 45. «— svar på återremiss af Utskottets memorial angående SecretaUlskotts-rummens upplåtande till begagnande af Bevillningsutskottet. VIII. il. 25g. IX. A. 3g. P.U. 124.
Uän hinna expedieras, in-, J’nan den tid af nästkommande Februarii må”nads slut, inom hvilken Utskottet föreslagit, att 'Konungens Befallningshafvande i Norrbotten: ”bör hafva verkstält indrifningen af ofvan om”förmäldte medel, är tilländalupen. Jag anser ”derföre följande förändring i Utskottets Betänkande nödvändig, nemligen:” ”Att efter orden, uti sädartt skick är Liquiden ”af det så kallade Westerbottniska Länet, införes ”i stället för det som Utskottet tillstyrkt; Och ”som Konungens Befallningshafvande endast begärt ”Upskof med indrifvandet af ifrågavarande medel till ”slutet af nästkommande Februarii månad, och Rik. 'sens Ständers Beslut samt Hans Majit Konungens ’'Nådiga befallning, i anledning deraf, icke förr än ”efter denna tid möjligen kan hinna Landshöfdinge”Embetet i Norrbottens Län tillhanda, tillstyrker Ut~ ”skottet vördsamligen Riksens Höglofl. Ständer, att ”hos Hans Maj t Konungen i underdånighet anhålla, ”det Dess oftanämnde Befallningshafvande mätte und”/d Nådig befallning, att, utan ytterligare Upskof, ”indrifva desse medel, {le samma genast till Riks” gälds Contoir et insända, och pä lika sätt förfara ”med dem, som ytterligare inflyta.,’> Och skulle denna Herr Friherre Ceder ströms 58 StatsUtsk. Betiinkanden - serskilta tanka', efter Dess begäran, åtfölja Stats. Utskottets ofvanberörde Utlåtande. Sorn ofvan. Riksens Högloft. Ständers StatsUtskotts Utlåtande, i anledning af gjorde framställningar om indragning af Talemäns Tajjflarne. Af Herr GeneralLi eutenanten m. m. Grefve Anckarsvärd har hos Höglofl.
Betänkande öfver föreslagne ändringar uti Författningarne, rörande Husbehofs - Brännvins-Bränningen och dermed gemenskap ägande ämnen; Den t April. 163 2:0 Bifall till Lag-Utskottets Betänkanden, angående beloppet hvarunder enskildta Personer icke må vara tillåtit att utfärda Invssningar, samt om skärpande af det nu for t,uf» nader stadgade straff, m. m. 3:0 Gillande af nedanskrifne från Allmän* na Besvärsoch Oeconomi<z * Utskottet inkomoe Utlåtanden, om en Fristad för sådana Personer, hvilka mindre af elakhet, än af tillfälliga orsaker förlorat medmänniskors aktning; —• angående förändring i mätningssättet af Hö och Halm; rörande jemkning i Båtsmans Roteringen i Halland; — om deltagande i KrunoSkjutsningsBrefbäringsoch Krono-Fjerdingsmans-besväret m. m. — I frågan om en ny Landtmäteri-Taxa, eamt angående jemkning i Roteringen vid Westerbottens Regemente; i sammanhang hvarmed Stars-Utskottets Utlåtande, rörande samma ämne äfvenledes blifvit bifallit. Ifrån Vällofl. BorgareStåndet .* Af den 17 sistledne Afartii, om återremiss af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande, rörande den del af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om allmänna Penninge-röreisen och Myntvärdets upprätthållande, sorn angår Malmö-, Götha-Canal-Bolagssamt Götheborgs Discont-Verks utredning. Af den ig sistledne Martil) om anmodan till Constitutions-Utskottet, att inkomma med 164 Lett 1 April. uppgift på de af samtelige RiksStånden antagne Förslag till ändring i Grundlagarne; samt underrättelse derom, att Stats-Utskottets
H e n n e s man däremot, en inåtvänd lärd, stod helt o c h hållet nnder konservatismens inflytande. H a n anade e j, att i hans u n g a hustru bodde en orolig själ, från hvilken hans andliga ståndpunkt redan var vidt skild. Till de politiska motsättningarna mellan makarna k o i n m o efter ett par år o c k s å de religiösa. Orsaken härtill var en farlig s j u k d o m, som drabbade fru Besants första barn, en liten sju månaders gosse. Hennes mans släktingar t v u n g o h e n n e år 1877 att lämna hans hus och låta skilja sig från h o n o m. H o n drefs nu allt längre ut i ren ateism o c h materialism. D e t första året lefde hon h o s sin m o d e r, men efter dennas d ö d började en hård tid f ö r henne, en het k a m p för existensen. till hänförelse eller Hanna Kamke. af sky. D å blef det henne m e d ens klart, att " ffjet är verkligen ej ur vägen, att ofvanstå- hon g e n o m sin glänsande vältalighets ^ [f. ende ord emellanåt upprepas, då det hos makt b o r d e kunna vinna lyssnares ö r o n &lt;- många människor ser ut, som om maten för hvilken s o m helst mission, o m h o n och hvad därtill hör vore lifvets hela innenågonsin finge en sådan. Ä n n u anade börd. Förnekas kan visserligen ej, «tt » mathon icke, att h o n, innan året var till frågan » är ytterst viktig, då människan ju, så- ända, f ö r första g å n g e n skulle tala i en som det säges, » är hvad hon fortär », men fö- folkförsamling o m K v i n n a n s politiska dan är likväl blott en af de faktorer, sorn ut' ställning. göra villkoret för det kroppsliga lifvet. MänD e n man, som ledde henne in i det niskan är ei blott kropp, utan har äfven ett offentliga lifvet, vår Charles Bradlaugh.
Genom kungörelse den l(> September 1850 hade Öfverståthållareembetet gifvit hufvudstadens invånare tillkänna, att som erfarenheten visat, det offentliga lustbarheter, folknöjen och andra dylika allmänna tillställningar under de senare åren inom hufvudstaden iner och mer tilltagit, samt, personer, som med anställandet deraf sig sysselsätta, icke sällan underlåtit att så väl, enligt förut meddelade föreskrifter, rörande så beskattade företag göra behörig anmälan, som ock att, då algifter derför till Kronan eller andra allmänna inrättningar böra utgå, dessa till vederbörande erlägga; Öfverståthållareembetet alltså funnit skäligt att, för befrämjande af nödig ordning härutinnan, stadga och förordna, att hvar och en som, utan att dertill förut innehafva vederbörligt tillstånd, dädanefter ville inom hufvudstaden gifva offentliga föreställningar, såsom skådespel, lindansning, konstridning m. m., förevisa djur, konststycken eller annat dylikt, hålla koncerter eller allmänna föredrag, eller anställa baier, maskerader och andra lustbarheter af hvad beskaffenhet som helst, hvilka genom allmänna tidningar, anslag eller annorledes kungöras och hvartill inträdeskort försäljas eller utdelas eller afgift på ett eller annat satt från allmänheten uppbäres eller påräknas, skulle, vid vite af tjugufem R:dr banco, innan kungörandet ägde rum samt inträdeskort utdelades eljer afgift emottoges, derom hos Poliskammaren skriftligen eller muntligen göra anmälan och Öfverståthållareembetets tillåtelse dertill afvakta samt, sedan sådan tillåtelse erhållits, ställa sig till efterrättelse de föreskrifter, hvilka i afseende å allmänna ordningen kunde af Öfverståthållareembetet meddelas; äfvensom ägare eller innehafvare af lokal, som för dylik tillställning komme att begagnas, vid enahanda vite är förelagdt att, innan lokalen för ändamålet upplätes, göra sig förvissad, att tillställningen blifvit vederbörligen tillåten.
Men han skulle aldrig kommit härifrån med sina ögon i behåll, om han vågat förgripa sig på min hustrus papegoja!» — Han teg ett ögonblick; derpå tillade han: »Kvinnorna ha skarpa naglar, och de veta begagna dem — till försvar för en varelse, som de älska!» »Just derför», sade hon sakta, men hejdade sig plötsligt vid tanken på, att hon möjligen kunde göra sig skyldig till en ogrannlagenhet. Han hade uppfångat det varma tonfallet i hennes röst, och nu reste han sig plötsligt upp på armbågen, lyfte med högra handens pekfinger det förlamade högra ögonlocket och såg på henne. »Böj er en smula ner emot mig», sade han. Hon lydde, och i det hon lutade sig ner emot honom såg hon in i ett mörkblått öga, så klart och vackert som ett barns. Han betraktade henne tigande några sekunder; derpå lade han sakta sin hand på hennes hufvud, böjde det ännu längre ner emot sig och kysste henne på pannan. »Med den döendes rätt», sade han i det han åter sjönk ner på sin kudde. Allt detta hade gått för sig så enkelt och naturligt, som kunde det icke vara annorlunda. Det var som om hon känt honom i många, många år, ofta, ofta förr setat vid hans sjukbädd, ofta, ofta förr mottagit hans kyss på sin panna. Hon kände sig dragen mot honom, med en oemotståndlig sympati. Allt hvad det fallit denne döende man in att fordra af hennes tillgifvenhet, skulle hon ha gifvit honom utan tvekan och utan förundran. Nu hörde hon åter hans röst stiga upp mot sig från den låga sjukbädden. »Jag är glad åt att jag fick träffa er. Och ni skall komma igen! Icke sant? — Han reste sig åter mödosamt upp på armbågen och såg på henne — »Ni kommer ju igen? Ni bor väl här i Paris?» »Ja.» Också hon hade rest sig upp och nu räckte hon honom sin hand till afsked. »Au revoir!» Hon fann intet annat svar än: »Tack!» Så vände hon sig om och gick mot dörren. Men just som hon tog efter låset för att öppna, ropade han henne tillbaka. »Vänta ett ögonblick!
Med afseende å Grefve Thorsten Budenskölds förtjenster om folkskoleväsendet, och på det att för Skol-styrds.cr. hvilka sådant önska, tillfälle måtte beredas att begagna hans biträde vid folkskola-undervisningens, ordnande i enlighet med den af honom uppfunna iindervisningsplan, hafva Rikets Ständer, till bestridande af kostnaderna för de resor, .bemälde Grefve i detta ändamål kommer att företaga, beviljat och till utgående från Riksgälds-kontoret under åren 1855, 185G och 1857 anvisat eli årligt belopp af 800 R:dr, eller till - 8 StatsUtskottets Memorial, N:o 35 7. samman* Tvåtusenfyrahundra R:dr; hvilket belopp alltså, i man af behof och på det sätt, Kongl. Maj:t behagar i Nåder föreskrifva, bör under sagde år af Riksgäldskontoret utbetalas. § 152. o Den summa af Attiotusen R:dr, som genom besparingar å de vid föregångna riksdagar beviljade anslag för Folkskole-undervisningens befrämjande uppkommit samt, till följd af Rikets sednast församlade Ständers beslut, blifvit i Riksgäldskontoret afsatt, och der finnes innestående för beredande af framtida tillgång till afskedade Folkskole lärares pensionerande, bor, under tien tid nuvarande riksdags statsreglering kommer att omfatta, fortfarande hållas Kongl. Maj:t tillhanda, på det att, — derest sådana åtgärder i ett eller flera stift, före nästa riksdag, varda vidtagna, i följd hvaraf en fond, genom Folkskolelärarnes och församlingarnes bidrag, inom hvarje särskildt stift bildas för de förres pensionering, samt denna fond ställes under förvaltning af en utaf Folkskole-lärarne stiftsvis utsedd och under Stift-styrelsens öfverinseende och kontroll stående direktion, och så vida, på vissa allmänna grunder byggda Reglementen derför varda upprättade samt af Kongl. Majrt fastställda, —• Kongl.
St., enar det ej kan vara deras sak alt i önskningsväg ingå till K. M., för att öfverklaga särskilda aucloliteters förfarande emot författningen. Det är på denna grund, och då Utsk. upplyst att hvad motionären önskat redan tydligt står i förenämnda K. bref, som Utsk. tillstyrkt R. St. att icke i anledn. af motionen vidtaga någon åtgärd. Jag tror att intet annat svar derpå kan lemnäs, och får för min del åtminstone yrka bifall till betänkandet. Hvad den särskilda fråga beträffar, som Hr von Qvanten framställt, så tror jag icke, att den kan gemensamt med Lars Larssons motion handläggas, utan må den såsom särskild motion behandlas, då Utsk. visserligen skall densamma besvara. Hr Eden hjelm, Gillis: Skulle förfaLtningarna ang:de snöskottning i Elfsborgs län vara sådana som Hr von Qvanten uppgifvit, så måtte de åtminstone icke efterlefvas; ty der tillgår såsom i andra län, att vägume skottas, sedan snöyran är föibi, så att de äro öppnade dagen derefter. För min del yrkar jag bifall å Ulsk:s betänkande. Hr von Qvanten: En värd talare har sagt, att den af mig väckta fråga icke tillhör ifrågavar. motion. Jag tror mig mycket lätt kunna bevisa, att den verkligen hör hit; ty såsom orsak, hvarföre Utsk ej gjort afseende å Lars Larssons motion, uppgifver Utsk.: "det i Lars Larssons motion åberopade K. brefvet den io Maj i8i5, hvilket blifvit till K. Kammar-colhm aflåtet, innehåller bland annat, att då uti förordningen den i3 Sept. 1790 någon påföljd icke blifvit bestämd för dem, som åsidosätta skyldigheten att vid infallande snöfall förrätta plöjning och skottning, har K. M. uti berörde politi-mål funnit skäligt förordna, det hvar och en, som emot berörde författning bryter, gör sig till 3 r:dr 16 sk. böter förfallen. Då sålunda •j36
Sedan denna Deputation war bortgängen, ankom en ifrån det Högwördige Präste-Ständet, anförd af Herr Biskopen och Lomm n6euren Doctor ^Veiäeman, som förmälte at Präsie-Ständet förenat sig med Ridderstapet och Adeln om wal af Ledamöter til de i förrgär beflutne Utskott, hwaröfwer Herr Biffopen kemnade nedanstäende ?rotocoll8 Utdrag; at Stättdet redan hade gjort sitt wal af Ledamöter til berörde Utstött, äfwensom til Lxpeäirions-Utstottet. Likaledes öfwerlemnade Herr Biskopen et annat nedanstående Lrotncolls-Utdrag, rörande Swensta Kronans erbjudande ät Hans Kongl. Höghet Hertig e^irn, wär nu waran», de Konung. Ändteligen tilkännagaf Herr Biskopen det Präste-Ständet Lutoriserat stn Taleman, at utan all re8ervation ä Ståndets wägnar underteckna Regeringsformen, anseendes Ständet sina rättigheter tilräckligen förswarade i sjelfwa Lonstimtionen, och stna anmärkningar i Ständkts krotocoller. DeputLtioueu afträdde beledsagad som wid ankomsten. Utdrag af krotocollet, hällit hos Högwördige Präste-Ständet dm 8 Junit 1809. 59, 80. S. D» 626 Den 9 Juni!. S. D. tilkännagaf Herr Erke-Vistopen och Talemamien, at Hans Maj.t Konungen af Riksens Ständer äskat skyndsamt utnämnande af et Hemligt Utstött, med derjämte pttrad nådig enstan, at detta Utstött mätte göras af et i möjligaste mätto inskränkt antal Ledamöter, och päniinte Herr Erke-Bistopcn och Talemannen detzutom, at de i den nu antagne Regeringsformen förestrifne ännu otilsatte Utskott genast mätte nämnas. I anledning häraf och sedan Ständer igenom nu ankommit Utdrag af krowcollet hällit i Högloft.
Län, ärligen . 3,335 t Till Lands Stat i Norrbottens Län, ärligen pä förslag, intill desi Stat blifwer af Kongl. Maj.t i Räder faststäld 3,355: Pensions-Stat efter Högtsalig Hans Kongl. Höghet för detta Kren-Prinsen 2,483: 16 Till Pensioner för bletzerade Officerare och Under.Officerare 5,500: — Och sedan Mi ätagit Ost an, swarighet för betalningen af Kongl. Pommerska Kamarens - Werel-Circulations Skulder, un. Der wilkor att Pommersta Landet altid stall komma att anses, fäsom för denna Skuld häftande, och att med desi liqviderande alltid Den 12 Nowcmber. 351 pä enahanda sätt stall komma att förhällas, som i afseende pä Riks. gälds Contoirets enskilda Utrikes gäld redan är stadgadt och 'före. strifwit, och att Capital fordringarne, i anseende till deras förfallotid sättas i bredd med Riksgälds. Contoirets Utrikes Län, hwilka under loppet af innewa. rande är till betalning förfalla, och sedan Räntan derä ansettS böra frän Stats Merkel utgä till RiksgäldsContoiret, har dertill pa förslag blifwit uppfördt 20,000: Till hwilka ripa bewiljade utgifter Wi be. slutat, att, genom de Pommersta Staternas öfwerflpttning ifrän allmänna Indragnings.Staten pä Pommersk Stat, nödiga tillgängar skola sökas.
Sedan enligt K. Kung. den 6 Okt. 1848 nu mera äfven skyldigheten till rubrikernes och utslagens införande försvunnit jemte upptagande af alla tvistemål, som icke angå ägandeeller nyttjanderätt till fast egendom, ägoskillnad, delning af jord, arf eller testamente; har väl den af mig i berättelsen yttrade farhåga, att fullständiga koncept-domböcker framdeles, kanhända snart nog, skulle komma att höra till undantagen, derest ingen ny ändamålsenlig kontroll öfver deras fullständiga uppsättande kunde införas, ännu icke i verkligheten bekräftat sig vidare, än att på ett och annat ställe, som jag under embetsresor besökt, Underrätters domböcker, särdeles i städer, befunnits ofullständiga samt ett par gånger föranledt till åtal, då deremot mestedels jag funnit mig kunna låta bero vid den försorg, vederbörande efter min uppmaning dragit om bristernes afhjelpande. Häraf har jag dock icke vågat sluta, det min farhåga varit ogrundad, eller en tillbörlig försigtighet medgåfve att låta bero vid kontroller af den tillfälliga art, som uppstått genom de af mig anställda inspektioner. Jag har derföre trott mig böra påminna om det förslag, jag uti den åberopade berättelsen framställt, att den önskade kontrollen måtte genom Konungens Befallningshafvande föranstaltas, nemligen på det sätt, att Underrätterna ålades att för K. Bfhde uppvisa hvarje års dombok vid samma tid, som en del deraf skall renoverad skickas till Hofrätten, och med betyg öfver detta uppvisande samt domböckernes dervid ådagalagda fullständiga skick till Hofrätten inkomma.
För ordningen den 13 Juni 1800 bestämda prescriptionstid för fordringars utsökande räknas må. 50. — angående förtydligande af de i Lag och serskilda Författningar in nefattade bestämmelser af straffet för inbrottsstöld. 51. — angående rättighet för Tiondegifvare i Skåne att få lösa den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagna kronotionde efter markegångspris, med tillökning af i Lag stadgad forsellön. 52. — angående granskning af de i Stats-Rådet forde Protocoll. 6 “6 Register. Underdånig Skrifvelse, angående ytterligare controller öfver vissa fö reskrifters efterlefnad inom Katholska församlingen i Riket. 54. —• angående en gåfva af allmänna medel till hemmansegare inom Landa socken af Hallands Län. 55. — angående eftergift af en Kronofogden A. G. Lidinson ådömd er sättningsskyldighet. 56. — angående ifrågastäld ytterligare begrafningshjelp efter aflidne Landt Räntmästaren J. F. Alm. 57. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angåeude ett yt terligare anslag af 4,000 R:dr årligen, till understöd för Rustoch Rotehållare i Jemtland. 58. — angående ett årligt understöd för aflidne General-Directören, m, m. C. Livijns efterlemnade enka. 59. — angående befrämjandet af smärre handaslöjder. 60. — angående skärpta controller i afseende på Kyrkoböckers förande, m. m.j 61. — angående ansvar för förfalskning af Privat-Banks-sedlar. 62. iangående ett tillägg till 1 § i 7 Cap. af Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftes-Verket i Riket den 4 Maj 1827. 63. — angående inköp till Kyrkorna i Riket af en ny upplaga af Psalm boken med choralmelodierna och messan. 64. — angående godtgörande af 2:ne från Banken till Myntverket ulgifna förskott.
Efter hvad en talare här sagt, skulle detta äfven blifva följden af ett absolut godkännande af traktaten; och denne värde talares åsigt sammanfaller således helt och hållet med min, men dock med den olikhet, att jag tror, att vi böra hålla oss inom de för representationen föreskrifna gränser. Jag har med anledning af de mot mitt förslag till beslut framställda anmärkningar sökt förtydliga detsamma och anhåller härmed att åter få uppläsa det: Att R. o. Ad., med afslag å Revilln.-Utskits framställning, måtte besluta: Att R. St:r till svar å K. Propos. af d. 17 Nov. 1865, ang:de med Frankrike afslutade handelsoch sjöfartstraktater, i underd. anmäla : det R. St:r, som antaga att deras pröfning af handelstraktaten icke bör afse annat än de genom nämnde traktat öfverenskomna tullbestämmelser för Sverige, fastställt de i 7:de och 8:de artiklarne af samma traktat samt den bifogade tariffen 5J0 Den 9 Februari. B. upptagne införsel-tullar, att vid införsel till riket af varor från Frankrike och andra genom nu gällande handels-traktater likberätligade länder tjena till efterrättelse intill slutet af det år, derunder näst härefter sammanträdande riksdag om ny bevillning beslutat. Uti traktaten var stipuleradt, att den skulle underställas R. St:r i sin helhet; så har skett. Det föreslagna svaret innehåller icke anhållan om någon ändring i någon enda del af traktaten och uttrycker ej heller något klander mot några bestämmelser i densamma, men inskränker faststäHelsen till den tid, utöfver hvilken R. St:r, enligt mitt förmenande, icke ega att sådan fastställelse meddela. Jag tror, att man på detta sätt skulle undgå de klippor, som finnas, utan att i någon män hafva sårat hvarken den ena eller den andra. Många ledamöter ropade nu på propos. Frih. Klinckowström, Rudolf: Jag har endast begärt ordet för att förtydliga några af mig under gårdagens diskussion fällda uttryck.