Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För det birsta får jag erinra om att uppskofvet icke kan blifva längre än tre år och för det andra tror jag icke att afbrottet i kommunikationen under denna tid skulle blifva så farligt, då de båda nämnde punkterna ligga vid segelled; således tror jag icke att det uppskof i deras sammanbindande, hvarmed man hotar oss, skulle hafva så menliga följder. Vidare har man klagat öfver, att de provinser, sorn längst fått vänta på att få jernväg, nu skulle åläggas denna utgift. Hvad är väl orsaken till att dessa provinser lått vänta? Om vi fästa oss vid Upsalahanan, så finna att en å två ångbåtar dagligen göra turer emellan Stockholm och Upsala, så att denna sistnämnda stad under 7 eller 8 månader om året har en trafik, vida billigare än den kunde hafva med jernväg, hvarföre det äfven var billigt att Upsala fick vänta på att erhålla en sådan, till dess de delar af landet, som icke hafva några sjökommunikationer, hade fått sina banor. Hvad tillämpningen beträffar, så erkänner jag villigt att dervid kan uppstå vissa svårigheter. Det är onekligt att, då icke någon bestämd lag finnes, hvarelter ersättningen skall utgå, dervid kan uppstå betänkligheter; men jag tror att kommunerna nog finna någon utväg att undanrödja hessa, lör den fördelen att lå en jernväg. Dessutom finnes det ju alltid för landstingen den möjligheten att elter bevillningsgrund uttaxera summan, så att tillämpningen är visst icke omöjlig, derest kommunerna önska att fä den ifrågasatta jernvägen. Som jag anser att det föreslagna stadgandet till sin grund är rättvist och det skulle bereda en icke så obetydlig lindring i statens utgifter, så kan jag icke annat än vara på det högsta tacksam för Utsk:ts hemställan, och får jag anhålla om bifall dertill. Hr von Troil, Samuel Gusta f: På den afdelning af Utsk:t der denna fråga först behandlades, omfattades den med temligen allmänt intresse. Bland tolf ledamöter voro de elfva lör att fatta det beslut, som nu är i fråga. Inom Stats-U(sk:ts plenum väckte detta icke obetydligt motstånd; men äfven der antogs det med en öfvervägande pluralitet.
Då icke tiden tillåter, att närmare hvarken till redaction eller motivering utveckla denna afdelning af postordningen, vill jag endast såsom skäl för tillstyrkandet af rättigheten att få aflemna obet alta (o flankerade) bref, anföra den af erfarenheten bestyrkta sats, att äfven i detta fall menniskans tro till egen lycka verkar, att flere finnas som lösa ett bref af 0- bekant innehåll, hvars författare ej skulle sjelf derföre hafva velat betala samma porto, än i5 * Den 21 Jänuarii; t. o. m. i5 mil 5 sk. Bro som, af farhåga att det — 20 — 6 „ „ ta innehåll ej vöre — 25 ■— 7 „ , värdt lösen, ej skulle — 3o — 8 „ „ vilja utlösa detsamma, o. s. v. med en tillFör öfrigt hänvisar jag, ökning af i skilling i afseende på de regför hvarje 5:te mil. lementariska kontrol - 7:0 För slutna handling» till det bifogade lingar eller öppna Preussiska PostRegu skrifna dro erlägges: lative (1 Silbergro 00 2 „i, n.,c\ hvarest med brefpost re vigt bör kunna tilhandlingar af högre låtas och porto mera vigt få emottagas, ernedsättas) tillhöra pålägges för 48 till 64 kettposten. lod eller 2 © brefporto för 8 lod, samt sedermera för hvart © brefporto för 1 lod. 8:0 Svenska tidningar vare fria från all annan afgift, än den hittills vanliga till d,e Postkontor, som de - lernes vidare utveck - för till och med a lod lika som för tref från 21, o. m. 8 lod.hrefp.för 3 lod 8 — 16 — d:o för 4 — 16 — 24 — d:o för 5 — 24 •— 36 — d:o för 6 — 36 — 48 — d:o för 7 — selien För öppna tryckta handlingar, hvarå ej annat skrifvit må finnas, än adressen, erlägges £ af det i j:e för skrifna handlingar faststälda porto. 10:0
Lotteii, friikeii, Djiirslioliii. IhhlstrG~ii, A., frökeu, Etoc1; hol.i.is. B B Dn.hlströiii, E .. Dnnielssoii, Aiina, frölreii, Rristi: !e. 11 niii n. L) nnielsoii, Sigrid, frii, Risberg, Uddeholiii. Dnrdel, voii, Liicie, fru, Stockholiii. Davidsoii, David, professor, Unrnla. de Bcsche, Lydin, frökelt, Arvi kn. de Chniril~s, C., koniiii.-kapten, Stockholiii. d e In Gnrdie, Aug., grefviuiia, Maliiiö. de In Gmdie, Elis: ibeth, grefviunn, Kria stiniistncl. d e I m d, Ebba, fröken, Söderliaiiiii. d e Blar&amp;, Auyiistn, tro, Pnliiii. d e Mnr %. Ellen, fra, St~i: kholiii. de Mark, Ottoiiie. frii, Aiikarsruiri. (le Ron, H&amp;lBiie, fröken, Stocklioliii. Dicksoii, M. Y, frii, Skepstn, BjörnIiinda. Dicksoii, Beatrice. fröken, Öfveriis, Giiteborg Dickson, Eleoiiore, frri, (&gt;fver: ' is, Göteborg. Diedeii, Bertliolii, grossliniicll., Mnliiiö. Diet.riclisoii, Caroliiie, fröken. Stock. Ditten. von, Thor, knuslieSid, Stockholni. Djiirberg. Hildnr, frökeii, Stockliolni. Doiiker, Idn, fröken, l ') oi !gl ns, Liidvig. grefve. Upsnln. Drake, Sven, frii, Siiiidsvall. Ilficker, Ch., grefviiiiin, Udclnrp.
(Beviljadt vid 1856—1858 års riksdag och utbetaldt sistnämnde år) — » Gefle-Dala jernväg s-anläggning, å 2,400,000 R:dr, emot vilkor, att utaf hela lånesumman, efter den för jernvägs-anläggningens utförande bestämda tid, återbetalas 3 procent årligen, hvaraf godtgöres 2 procents ränta å det återstående kapital-beloppet. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag och utbetaldt med 480,000 R:dr under hvartdera afåren 1855, 1856, 1857, 1858 och 1859} » sistnämnde jernvägs fullbordande, å 600,000 R:dr, emot 5 i procents årlig ränta och återbetalning från och med år 1860 af minst ('n-del utaf lånesumman. (Beviljadt vid 1856—1858 års riksdag och utbetaldt under åren 1858 och 1859) — » anläggning af jernväg mellan Hudiksvall och sjöarne Dellens vattendrag i Norra Helsingland, å 370.000 R:dr, emot återbetalning af 5 procent årligen å denna summa, efter den för arbetets utförande afsedda tid; kommande 4 procents ränta att beräknas för det obetalda kapital-beloppet. (Dito dito) — » för jernväg s-anläggning ar mellan Söderhamn och sjön Bergviken samt förbi Landaforsen i Ljusne eif m. m., å 500,000 R:dr, emot dito, efter dito dito. Lån för inlösen af de med åtskilliga Landshöfding e-be ställningar för enade ackord er, å 232,436 R:dr 32 öre; börande, enligt Kongl.
Mars förordnat om hans frigifvande, Kongl. Hof-Rätten, i förmågo af grunderna för 1 Kap. 12 § RättegångsBalken, dömde Rådstufvu-Rättens Ordförande och Ledamöter, hvilka till beslutet den 23 December 1854 bidragit, att, för hvad dem sålunda till last kommit, böta, Ordföranden femtio Rdr och öfrige Lcdamöterne tjugufem lldr hvardera, att fördelas på enahanda sätt, som om nyssförutnämnda böter blifvit bestämdt, hvarförutan de sakfällde ålades att, gemensamt eller hvilkendera gälda gitte, godtgöra Munck af Rosenschöld för det honom i följd af Rådstufvu-Rättens sistberörde beslut obehörigen tillskyndade lidande, med skäligen ansedde etthundrafemtio Riksdaler, allt Riksmynt, samt derjemte till Statsverket utgifva ersättning för hvad till Munck af Rosenschölds underhåll under sistomförmälde fängelsetid kan hafva åtgått, enligt de af vederbörande derom algifna räkningar; — och att, hvad slutligen beträffade Rosenschölds anföranden derom, att Rådstufvu-Rätten, under handläggning af nyssnämnda mål, skulle jemväl i åtskilliga andre hänseenden orätt förfarit, dessa af Ådvokatfiskals-Embetet icke biträdda anmärkningar af Kongl. Hof-Rättten lemnades utan afseende. Dessa beslut fattades likväl icke alla enhälligt af samtlige Kongl. Hof-Rättens närvarande Ledamöter, utan en af dem yttrade sig sålunda: Med Referenten är jag ense icke allenast derutinnan, att det oriktiga meddelandet af hänvisningar till särskilda besvär öfver Rådstufvu-Rättens beslut den 23 Maj och 18 Augusti 1853 lemnäs utan ansvarspåföljd, utan äfven i fråga om frikännelse!) från åtalet, i hvad det afser beslutet den 10 November 1853; men emedan, beträffande öfriga delar af målet, Tryckfrihetslagen, efter mitt omdöme, icke stadgar, att en för brott tilltalad persons blotta uppgift, det en annan begått samma brott, måste ovilkorligen för giltig antagas, ehvad uppgiften är rimlig eller ej, ty och som nämnde
Att en ledamot af Statsrådet finnes, sorn, genom sitt oberoende af Konungen, snarare tillhör Konungamagten än Konungens person, synes mig. tjenligt att inom Styrelsen befordra den corrtinuitet, som, fotad på godkända styrelsegrunder, både uppehåller och hedrar Konungahus och ger stadga åt valden. Detta är, i min tanka, den synpunkt, ur hvilken Styrelsen har att bedöma ämnet. Rikets representanter åter, å sin sida, huru kunna de förbise, att en oafsättlig ledamot af Statsrådet naturligen står på folkets bästa, helst Opinionsnämnden är ett correctiv. som i So q ars lagstiftare ej torde hafva infört utan hänseende till det riksembete, de hibehöllo, ehuru man nu tror sig hafva afslöjat hemligheten genom den misstanke, att sådant skedde af personliga bevekelsegrunder. Gr. Horn: Som jag förmodar, att ingen anmärkning kan göras deremot, att chefen för Utrikes Departementet måtte hafva att befatta sig endast med utrikes ärenderna eller diplomatiken, har jag i afseende på denna departementschef blott den anhållan hos Hr Gr. o. Landtm , att propos. I mätte framställas, huruvida Ståndet icke såsom sin gemensamma tanke förklarar, att benämningen chef för Utrikes Departementet må nyttjas i stället för Statsminister för utrikes ärenderna. Ilr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att vi först måtte få sluta öfverläggningen, ang:de chefen för Just.- departementet, innan vi öfvergå till det Utrikes. Man har ifrågasatt, huruvida åklagaremagten borde tillhöra chefen för Just.departementet. Jag instämmer i denna del med Frih. Ehrenborgh och tror, att det bestämdt tillhör Just.ministern att hafva denna magt. Han skall tillse, att lagskipningen behörigen utöfvas, och således att domarne fullgöra sina skyldigheter. Det är icke nog, att lian, vid domaresysslors tillsättande, föreslår de personer, han anser skickligast; han måste äfven tillse, att de domare, som vid deras utnämnande voro skickliga, ej sedermera försumma deras kall.. Käst domare bör han äfven tillhålla andra embetsman att i4 H. 12 Den G Uc to Ger i. lil. fullgöra sina pligter.
Lades till handlin garnej och N:o 24, i anledning af väckt motion om förmåns-rätt för förskott på till försäljning lemnade varor. Godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkanden: N:o 38, i anledning af väckt fråga om bibel-kommissionens upplösande. Bifölls; N:o 39, i anledning af väckta motioner, angående upptagande af kollekter för missions-verkets räkning. Gillades; N:o 42, i anledning af väckta motion, om rättighet för rotehållare, så väl vid soldatsom båtsmans-hållet i Helsingland, att sjelfva disponera de så kallade uddemantalseller udderöks-kassorna. Bifölls; och N:o 43, i anledning af serskilda motioner, dels i fråga om stadgande, att personer, hvilka ådömas ansvar för tredje gången fylleri, måtte, i stället för vattenoch brödstraff, förpligtas att undergå den s. k Schreiberska fyllerikuren, dels ock om skyldighet för Läkare vid länslazaretlen i riket att, under uppgifne förhållanden, å derstädes intagne personer, använda berörde kurmethod. AJslogs. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitterades en af herr Schartau, med anledning af 56 § riksdags-ordningen, väckt motion, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det för Justitise-ombudsmannen utfärdade förordnande att deltaga uti den granskning af lag-förslagen, hvilken är nuvarande lag-beredning anförtrodd, måtte återkallas; uti hvilket ämne flere ibland ståndets öfrige herrar ledamöter jemväl sig yttrade. Från Hederv. Bonde-stIndet. S. D. Föredrogs punktvis Stats-utskoltets sedan den 4 dennes på bordet bvilande utlåtande N:o 74, angående regleringen af utgifterna under riks-statens femte hufvudtitel, dervid: 254 Prot.-utdrag den 15 Mars 1848.
Ständer i nyss omförmälda hänseende för deras del beslutit, sorti ock förstäridigat vederbörande emhetsmyndigheter om behörigt iakttagande deraf,-anmälde Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 16 September 1848, att, sorn kammar-rättsrådet Winroth och kontrollören Middendorff då mera aflidit, men ännu icke hunnit utredas i hvad mån deras uti konkurstillstånd efterlemnade sterbhus egde tillgångar att balansen godtgöra, Rikets Ständer ansett ett uppskof med exsekutiva åtgärder tili försäljning utaf presidenten af Billberghs egendom vara under tiden, till dess förhållandet med berörde godtgörelse blifvit ådagalagdt, af rättvisa och billighet påkalladt, på grund hvaraf och i, betraktande af de i detta ärende förekomna mildrande och ömmande omständigheter, Rikets Ständer beslöto, att den till statens säkerhet å presidenten af Billberghs fasta och lösa egendom lagda qvarstad komme att fortfara, med rättighet för honom, stt under hans återstående lifstid åtnjuta den honom tillerkända pension. Efter det sedermera presidenten af Billbergh den 9 April sistlidet, år genom döden afgått, hade hans enka, Elisa Catharina af Gillner tillika med mannens, af föregående gifte efterlemnade, åtta barn och i sednare gifte egande tre barn, jemte deras förmyndare, uti en till Kongl. Majit inleinnad skrift, underdånigst anhållit att, då slutlig utredning af kontrollören Middendorffs och kammar-rätts-rådet Winrotlts sterbhus numera blifvit verkställd, hvadan af Rikets Ständers ofvan omförmälde beslut hinder icke vidare skulle möta för verkställighet af förenämnde utslag i hvad det rörer den presidenten af Billbergh ålagda ersättningsskyldighet, men utkräfvandet af denna ersättningsskyldighet skulle, utan att bereda staten någon väsendtlig godtgörelse för dess genom tullförvaltaren Finérs balans uppkomna förlust, hardt drabba af Billberghs efterlefvande familj, och synnerligast bedröfva de omyndiga barnen allt hvad hufvudsakligen kunde vara att för deras uppfostran och framtida bergning påräkna, Kongl.
Där tillgång finnes på regnvatten, kan metoden lätt användas, om man inrättar de nämnda, enkla apparaterna för sin pannmur och använder prof. Gamgee ' s såpa, som här finnes till salu för billigt pris. Jag vill blott tillägga för att visa, hur en dylik affär drifves här i England, och hur den bär sig, att » the lady Manageress » vid Brighton Solvo Laundry har en lön af närmare 3, 0 0 0 kronor — och allting fritt. Vid möjligen förekommande förfrågningar skall jag gärna i Iduns spalter stå till tjänst med svar. A. Fl - d D. Iduns panoptikon. Men hvad säga nu våra svenska fruar om att koka ylle och att efter en kvarts timmes kokning finna en tjock yllefilt alldeles som ny, utan att vara det minsta filtad eller krympt? För några dagar sedan var jag i tillfälle att åse tvättning efter en ny, förträfflig metod, som möjliggör detta. Denna s. k. Solvotvättning är uppfunnen af professor Gamgee här i London, och hufvuddragen äro följande: en vanlig pannmursgryta förses med ett inre fodral af tenn utan botten och så mycket mindre än grytan, att ungefär en half tums mellanrum lemnas utefter väggarne, hvarjämte den upptill är försedd med hål af tums diameter. Här passas in en korg af mycket gles ståltråd, hvari kläderna läggas, och hvilken inställes i grytan, sedan en ny, patenterad såpa är löst i det kalla vattnet däri. Sedan vattnet börjar koka, drifves det af luftens tryck ned mot botten, upp mellan de begge kärlen, in genom hålen, ned igen, och således i en ständig rotation genom kläderna, som äro alldeles stilla och därför undgå all nötning. D e ömtåligaste kläder och finaste spetsar kunna tvättas på detta sätt, utan att taga minsta skada. Den fullkomligaste frånvaro af gnuggning är till stor del orsakeD, hvarför metoden kan användas för ylle, men därtill bidrager äfvenledes såpan, hvilken ej innehåller minsta spår af / (aha, mina damer, ett ohyggligt väder har ® det varit nu i en månads tid.
Detta är äfven förhållandet med flera andra embetsman; och hvad beträffar en annan talares yttrande, att den sjelfständiga majoriteten vore endast den, som afhörde discussionerna, tror jag tvärtom, att den största sjelfständigheten i omdömet kan förväntas hos dem, som hafva den sakkännedom, att de äga en bestämd opinion, utan att låta hänföra sig af talenten vid en framställning för ögonblicket. Dessutom förekommer härvid äfven, att då discussionenna kunna utdragas ända i oändlighet, utan att sednare yttranden vanligen innehålla annat än omsägningar af de första, synes man ej så sällan kunna emellanåt aflägsna sig, utan att förlora någon egentlig ledning för sitt omdöme öfver det under discutering varande målet. Skulle nu andra uppropet borttagas, skulle antingen livar och en nödgas sitta här huru länge man än behagar utdraga discussionen, eller ock kunde det inträffa, alt någon, för att genomdrifva sina afsigter, begärde och påskyndade votering, då endast få personer voro tillstädes. Här är också en annan sak, som nödvändigt måste tagas i betraktande, då fråga är om ett så talrikt Stånd som R. o. Ad., att nemi. intet minimum af tillstädesvarande ledamöter finnes bestämdt för fattandet af beslut. Äfven med den korta riksdagserfarenhet, jag äger, påminner jag mig ett tillfälle, vid hvilket ett vigtigt beslut fattades, då icke 4° ledamöter funnos på Riddarhuset och deribland icke 4? sonl förut anade , att frågan skulle förekomma. Om man således vill, att beslutet skall, såsom sig bör, uttrycka Ståndets opinion, och till Ståndet räknar jag alla, sorn enligt Riksd.- och Ridd.Ordningarna förvärfvat sig rätt att under löpande riksdag sitta här, så är det nödvändigt att bibehålla de omgångar, som Ståndets talrikhet erfordrar i förening med den obegränsade rättigheten att tala, den obegränsade rättigheten att fatta beslut med hvilket minimum af ledamöter som helst, och med Ståndets obegränsade rätt derjemte att hindra Landtm, sluta öfverläggningen, hvilka nu finnas. I annan händelse skulle alltför fritt fält lemnäs intrigen att genom öfverraskningar bereda beslut i rak strid med den stora majoritetens, d. v. s.
Förordning omförmåler skuldebref» företeende hos Rätten, med bevis om dess infriande, såsom vilkor för intecknings dödande, men hvilket vilkor köpare vid ofvännåmnde tillfällen icke varit i tillfälle fullgöra, i afseende på sädane i den köpte egendomen intecknade skuldebref, till hvilkas infriande köpeskillingen, såsom understigande inteckningarnes sammanräknade belopp, i anseende till äldre inteckningsh-fvares eller andra fordringsägares förmonsrått icke lemnat tillgång, men hvilka förbindelser Borgenärerne ändock kunna vägra att återställa, såsom berättigade att derföre hålla sig till Gåldenårens öfriga egendom eller ock till hans person. Då likväl emot en köpares af fast egendom skyldighet, att köpeskilligen derföre erlägga, måste svara han» rättighet att af samma egen - Dm x Martti. 65 egendom komma i full laglig ägo och besittning, men hvilken likväl i betydlig trion inskiänkes, om, vid dess antingen föryttrande eller belåning, äldre inteckningar ligga i vågen, saint det måste vara gifvet, att i och med detsamma som en concurseller utmåtnings-auction, hvarigenom egendom blifvit försåld tinder inteckningarnes belopp, vinner laga kraft, Borgenåierne upphöra att hafva fortfarande rått till egendomen, i afseende på den del af berörde belopp, som icke af köpeskillingen kunnat utgå; så lår jag äran föreslå följande tillägg till berörde 2't Då fast egendom .blifver i Concurs, eiler å utmåtnings-auction försåld, och köparen behörigen styrker, att aucti.onen vunnit laga kraft, samt att han köpeskillingen erlagt; varda alla inteckningar i den fastighet dödade, ändock att de skulle öfverstiga det belopp, som köpeskillingen utgör.
De vidare föreskrifter, som för verkställigheten af utlåningen på Jordegendomar, kunna erfordras, äga RiksgäldsContoirets Fullmäktige att meddela, i den händelse de af den beslutne utlåningen härflytande förvaltnings-åtgärder skulle erfordra någon större tillökning i den Tjenstemanna-personal, som Riks-* ( 99 ) gäldsContoiret för närvarande äger, böra Fullmäktige i RiksgäldsContoiret företrädesvis, och innan andre personer dertill antagas, med Fullmäktige i Rikets Ständers Bank öfverenskomma, om icke de personer inom BancoVerket, hvilka, vid de förändringar, som der förestå, möjeligen kunna blifva umbärlige, må tjenstgöra i RiksgäldsContoiret vid ifrågavarande låne-förrättningar. / Register öfver R. II. S. StatsUtskotts Betänkanden vid 1828 — i83o arens Riksdag. cademieGymnasiioch Seholte-Satens anslags-summa 133. Academie, Vitterhets-, Stats-anslag 143, 247. Fria Konsternas, d:o Accords-ersättning för Öfverste Silfverskiöld . 29. Accords-förskotter och ersättningar, Stats-an slaget dertill 147. Adelsfaline-Regementet, Indelningarnes försälj - Adjutanters arfvoden a3g. Adlersparre, dess besvär rörande arrendet af Ottenby Kungsladugård 222. Afgifter, till Städerne för Kronans Egendomar 36, 2i3. Aflöning: åt BancoUtskottets GanzliochVakt betjening 32, 110. —? åt RiksStåndens och Utskottens d:o d:o 48, 88. y — utbetalning deraf i hvarje månad 100. — MinisterStatens, ordningen för utbetalnin gen deraf 62. Bet. N:o Svenska, Musikaliska d:o d:o ning till Skatte 74, 119- 1 2 Bet. N:o f. cl. Afräknings-Contoircts Controll å Räntekammaren, angrde 38o.
Då Jag, efter Högsta Domstolens och StatsRådets hörande, tagit detta ämne i öfvervägande, har Jag funnit de skäl, hvarpå min Högstsalige Herr Fader, Hans Maj:t Konung Carl XIII, Glorvördigst i åminnelse, grundat Dess afslag å Rikets Ständer», vid 1809 och 1810 årens Riksdag, gjorda anhållan om upphäfvande af ifrågavarande Giftermåls-förbud, och hvilka skäl blifvit den 3 Febr. 1810 Rikets Ständer å RiksSalen meddelade, vara af den styrka och den vigt, att de äfven nu böra föranleda till enahanda svar å Eder förnyade begäran, hvilken Jag således icke kan i Nåder bifalla; men då J, bland skälen för Eder underdåniga anhållan i detta ämne, anfört den omgång och kostnad, hvarmed skyldigheten för Syskonbarn att söka Konungens tillstånd är förenad; så har Jag, för att gå Eder önskan till mötes, fattat det beslut, att, i likhet med hvad, genom Kongl. Brefvet den 20 Junii i8o5, är för ett serskildt fall före - Den 8 September. skrifvit, Syskonbarn, hvilka vilja söka Konungens tillstånd att med hvarandra träda i ägtenskap, böra gifva sin åstundan tillkänna hos Kyrkoherden i den församling, der Qvinnan vistas, hvarefter Kyrkoherden bör, med insändande af betyg om Contrahenternas uppförande, derom göra anmälan i Consistorium, som har alt Målet till Konungen inberätta, då Konungen vill, genom svar till Consistorium, meddela Dess Nådiga Beslut, hvarom Consistorium bör Kyrkoherden och denne åter Contrahenterne oförtöfvadt förständiga, utan att någon afgift hvarken hos Kyrkoherden , eller i Consistorium, eller i Konungens Cancellie derföre må äga runi; och kommer, angående den sålunda beslutade förändringen af sättet för Syskonbarn att söka och erhålla Gif* termåls-tillstånd, allmän Kungörelse att utfärdas. Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.