Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Taxor för inrikes gående Bref; 3:0 Herr Klements Memorial, angående ned* sättning uti Post-Taxan för utrikes Brefvexlingen. Banco - Utskottet: Herr Bamberg* Memorial, angående före»ligen ändring af 1 morn. 1 §. uti det af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag Banco-Fullmägtige meddelade Reglemente, rörande utlåning på Jern och andra i Banken lånbara exportabla Effecter, vid Lane - Contoret i Götheborg. Bevillning* • Utskottet: 1:0 Herr Valley*, angående inskränkning uti Magistraternes ansvarsskyldighet för KronoUppbörden, afgifna Motion, hvaruti Herrar Ålund, Westman, Gezelius, Petterson och Wallström sig förenat, tillika med Pierr Westman* serskildta tillägg i ämnet; 4:0 Hen* Kleman* Memorial, angående *ppskaktuing af hutigheter i Städer»*, gl fr 04. Ut dr. d. 4. Dac. sist. Till La^-Utskotlet: 1:0 Herrar Lundmans och Gezelii Memorial, angående Expeditiom-lösen uti KamnersRätterne, tillika med de yttranden, tom flere af Ståndets Ledamöter i ämnet af. gifvit; *:0 Herr Lindqvists Memorial, angående uphörande af den till Hof-Rätterne upplåtna rättighet, att leuterera dödsstraff i åtskil. liga fall; 3:0 Herr Landegrens Memorial, angående förslag af åtgärder, för att bereda säker* het för omyndiges alla tillgångar; 4:0 Herr Valleys Memorial, angående ändring af Kongl.
Majit vill i Nåder lemna Rikets nu församlade Ständer kännedom af t vanne Beslut, Kongl Majit under denna dag fattat, i följd af den fortfarande torrkan, som kan för årsväxten blifva menlig, det ena rörande förbud, tills vidare, emot utförsel, till orter utom Sverige, af all slags spannmål, med undantag af Hvete ; det andra om Bränn vins-bränningens inställande under nästkommande Julii och Augusti månader, då denna tillverkning icke kan anses behöflig hvarken för Jordbruket eller Ladugårdarnes underhåll. Kongl. Majlts Nådiga afsigt är att meddela Rikets Ständer de underrättelser om årsväxtens beskaffenhet, som Kongl. Majit införväntar, och som kunna leda till ett bestämdt bedömande af utslaget på det hela. rjo Bil. till KM. Nådiga Skrifv. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd oell Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch FintmceÄrenden j hållet inför Hans Majrt Konungen uti Stats-Rådet d Stockholms Slott den 18 Junii 182g. Närvarande: Stats-Ministern för utrikes Ärendena II. E. Hr Grefve af }Vetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. II. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Skogman. Enligt Stats-Secreterarens och StatsRådets underdåniga tillstyrkande, täcktes Bil. lill K. M. Nådiga Skrifv. N.-o 'j4- Kongl.
Som en skallande triumfhymn ljöd den Mendelssohnska marschen för hennes öra, och, medan de öfriga ikring regelbundet hade ett dumt uttryck af sökt ledighet, log hon en segerviss qvinnas stolta, trotsiga leende, så de hvita tandraderna glindrade fram mellan läpparnes rodnad, de blodfulla läpparne, hvilkas sfinxaktigt svängda linier tycktes bugta sig som till en gåta, svår att tyda; men hvilken underlig skattkammare af hemlighetsfulla smekningar och dunkla tycken fick icke den öppna, som egde nyckeln till den gåtan ... Så passerade recipienternas hop genom salen förbi samspråkande grupper, förbi de röda bänkarne, der mödrarna sutto uppradade, stela och högtidliga, fram till salens motsatta sida, der tronhimlen stod för de kungliga, och ordens högtbetrodda styrelse bildade en halfcirkel med præstafverande damer vid hvar ändpunkt. Så reste sig ordföranden, den gamle generalen, som med all makt sträfvar efter att vara lik kejsar Wilhelm, välkomnade de nyintagna, i det han jovialt som gamla Götalejon nickade med sitt gråsprängda Sieges-greishufvud ... En paus uppstod, innan första valsen spelades upp, medan samtalet ohejdadt brusade genom salen med sitt oredigt sorlande slammer, och uppbjudande herrar bugade rundt ikring. Anna hade redan en hel krets ungherrar ikring sig, hvilka hon alla kunde sysselsätta med sina gaminlustiga, Stockholms-flickinfall, som togo sig dubbelt roliga ut, sagda med detta trånsjuka »parlando», som var egendomligt för hennes stämma. Hedvig var glad att i lugn få se sig ikring ett tag. Men så var salen också ståtlig med sin beständiga följd af hvitt och guld längs hela den gallerilika längden med den myckna dunkla grönskan här och hvar, palmstammarne, granarne, ficusträden, omgifna nedtill af blommande lökar. Och så alla ljusen.
Genom en sådan bibana till den södra bevaras bergslagens intressen, utan att man kränker Sveriges och Wermlands, som blir händelsen, om nordvestra stambanan skulle dragas öfver Norum och Nilsby, — detta Nilsby — Mina Hrrl — som jag tillåter mig rekommendera till Stats-Utsk:ts synnerliga uppmärksamhet. Alla äro vi säkert ense derom, att nordvestra stambanan är ämnad till en broderlig och politisk föreningslänk emellan de båda brödrafolken, som skall komma att befordra amalgamationen emellan de båda nationerna — och eniga äro vi val äfven i den önskan att detta mål mätte vinnas ju förr desto heldre. Men, Mina Hrr! skall nordvestra stambanan dragas öfver Nilsby, fördröjes dess fullbordande långt utöfver behofvet, ty vid Nilsby kan man ej komma fram utan att genom ett berg spränga en tunnel, som är, Mina Hrr! öfver en half fjerdingsväg lång, och som, enligt sakkunnig persons yttrande, ej kan ske på kortare tid än 5 år. Jag anhåller att hvad jag nu yttrat, äfven måtte få åtfölja ifrågavarande K. M:ts Nåd. Propos. till Stats-Utsk:t. Frih. Cederström: Jag respekterar visserligen Gr. Mörners och Frih. Tersmedens sparsamhetsanda — och jag vill i detta afseende erinra, att jag i den af mig uti ämnet väckta motion framställt det alternativ, att, för den händelse den financiela ställningen icke medgåfve, att R. St:r för närv:de lemnade anslag till hela banan, man skulle inskränka sig till att bygga vissa angelägnare delar, nemi. mellan Charlottenberg-Arvika, samt Christinehamn-Carlstad, —men jag kan icke gilla att man, såsom Gr. Mörner och Frih. Tersmeden synas åsyftat, skulle för närv:de allenast bedrifva fullbordandet af banan Arvika-Charlottenberg; ty derigenom motsvarade vi sannerligen icke de förväntningar på tillmötesgående, som vårt broderland af oss med skäl emotser.
— 150,000 — i | , inrättande af en polyklinisk anstalt för homöopalisk sjukvård; för åren 1858, 1859 och 1860 årligen 8,000 R:dr, eller för 3 år 24,000 1 i , Hyllning af Riks-arkivet. i händelse sådant kan komma i fråga före nästa Riksdag 10,000 1 j För tillbyggnad af Welenskaps-Akademiens hus; under nästa Statsreglerings-period, alt i mån al behof ulgå . 225,000 Till dels inköp af nödiga möbler och sängkläder, dels ock för oundgängliga reparalions-arbeten vid Veterinär-inrättningen i Slockholm 10.000 _ I , inköp af ett utaf målaren M. Larsson ulfördt arbete; till Kongl. Maj:l.s Nåd. disposition högst 15,000 ! För ulgifvandet af Planch-verkel "Fordna och närvarande Sverige”; för åren 1858, 1859 och 1860 årligen 400 R:dr, eller för tre år 1,200 , forlsalt utgilvande af arbetet ”Svenska språkets lagar”; för åren 1858, 1859 och 1860 årligen 1,500 R:dr, eller för 3 år ... • 4,500 __ | Til! dels ersättning för nödiga resor i och för ulgifvandet af 1 ”Svenskt Utlåtande N:o 148. i ! S t a t s-Ul sko 11 e t före slår: För aron 1858. 1859 och 1860, alt utgå nied årligen. För en gång. ' Riks ni y n t. Riksmynt. R:dr o. R: dr 8.1 Transport 687,450;— 1,249,861158 exemplar af delta arbete; för aren 1858.
7 Politisk författning. Kammarverk: Åtgärderna med Allmänningen Brefjellet i Inlands Fräkne Härad fortgå, för utredning, huruvida den må anses såsom Krono-eller Häradsallmänning, och komma att i nästa Femårs-Berättelse resultaterne af hvad tillgjordt blifvit, att i underdånighet framläggas. Hemmanskljfningar. Desse fortgå, men det har icke kunnat inhemtas, att de ske mot författningarnes föreskrift. Den Kommite, som, enligt Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 26 Oktober 1833, borde afgifva underdånigt utlåtande rörande hemmansklyfningen, sammanträdde för detta Län den Irsta Oktober 1835, och tillstyrkte i underdånighet, till förekommande af missbruk, att vid klyfning af hemman till mindre lotter, än ?:del, undersökning borde hållas och bevis meddelas af Församlingens Kyrkoråd, huruvida innehafvarcn af den utklufne delen kunde derå vara besuten, hvilket bevis skulle hos domaren företes vid ansökning om lagfart å hans fång. Kommiteen utrönte, att hemmansklyfningar med mantal och utskylder å de utklufne delarne inom Länet utgjort å 2,864T7- hela hemman, år 1813 ett antal af 11,401 delar, år 1828, 12,105 delar och år 1833 ökat sig till 12,495 delar. Statsbidrag: För Landet. Då någre föreskrifter eller författningar icke egentligen förändrat grunderna för dessa bidrags utgörande i annat fall än hvad angår Bränvinsbrännings-afgiften, följer af sig sjelf, att de skiljaktigheter, som nu förete sig emellan sista Berättelsen och den som nu underdånigst afgifves hufvudsakligen uppkommit genom de olika förhållanden, som alltid mäste blifva en följd af folkökning, förändring utaf varupris eller andre orsaker, hvilka uti de förra Femårs-Berättelserne äro upptagne; men Konungens Befallningshafvande anser sig likväl underdånigst böra specielt uppgifva dessa skiljaktigheter.
Hvad åter sjelfva manskapet beträffar och inverkan på dem af en sådan pension, så fruktar jag att på många ställen detta understöd endast skulle komma att utgöra en lättnad för fattigvården inom socknen. Det är nemligen icke utan exempel, att, när en person, som lefver på fattigvårdens bekostnad, får en tillgång af hvad slag den vara må, fattigvården anser sig icke behöfva bidraga vidare till hans uppehälle, utan knappar in på det understöd han förr haft. Detta vore väl icke något ondt, om fattigvården ökade underhållet för andra fattiga, som hittills varit i saknad deraf, men så tror jag icke förhållandet skulle blifva, utan den nya pensionen blef blott en besparing för dem, som äro skyldige att underhålla de fattige. Denna pension skulle dessutom blifva ett prejudikat, som för en framtid vore farligt; för det närvarande är ingenting deraf aft befara, men vi kunna få krig ännu en gång, och om då alla beväringskarlar, skarpskyttar och alla andra, som under en kort tid deri deltagit, skulle åberopa detta prejudikat och säga: »vi äro lika så väl förtjenta af pension, som det förra landtvärnsmanskapet»; så skulle man snart deri finna en ganska stor olägenhet Motionären bar anfört att en enskild förening bildat sig för att gifva åt dessa fattiga en skärf. Detta är en vacker handling af dem, som deri hafva deltagit, och denna sak gillar jag på det högsta, ty de hafva intet annat att rådfråga än sin vilja och förmåga att lemna bidrag och sin känsla, och för dem är känslan ett tillräckligt motiv. Kommer någon med den anmärkningen att de lättsinnigt gifva ut dessa penningar, så kunna de alltid besvara honom med den kända satsen: »jag har rättighet att använda mina tillgångar så som jag vill.» Så är dock icke 104 Den 19 November. förhållandet med dem, som äro förvaltare af statsinkomsterne, ty det är icke deras egna medel, som de förvalta, utan andras, och dessa medel, ehuru visserligen små, gå dock stundom ur fickor der det icke finnes mycket att taga.
Vill man äter en gång inse, hvad det constitutionella samhällsskicket verkligen är, så skall äfven jag yrka på en straffnedsättning; men så länge man är till den grad okunnig om hvad constitutionel ansvarighet vill säga, att Konungens rådgifvare kunna uppträda med reservationer och på detta sätt från sig hvälfva allt klander på Konungens person, anser jag riktigt, att det hårda straffet qvarstår för att skydda majestätets helgd. Från en annan synpunkt betraktad, ser jag äter saken sålunda: Så länge det icke är ur dagens ordning att angifva ifrågavar. brott, hemtade, snart sagdt, frän luften, enär man dertill vill hänföra klander af regeringsåtgärder eller finner statsbrott i lättsinniga yttranden, som icke varit förenade med någon afsigt, och läster statens bestånd i så lumpna anledntr till åtal, så Den 20 December f. m. 379 långe anser jag vådligt att borttaga den hållhake emot så obetänkta åtgärder, som nuvar. Iagbud innebär. Om Utsk:s förslag antages, är det ej otänkbart, att man skall finna sådana angifvelser alldeles öfversvämma landet. Jag beklagar, att en sådan anda är rådande; den är nedstämmande för hoppet om ett utbildadt samhällsskick. Men, mina Hrr, det är ej utan exempel, att personer, med högt förtroende att vaka öfver särskilda provinser, tillåtit sig ett hemligt spioneri på enskilda, som bort vara öfver alla misstankar. Jag skulle kunna åtaga mig att beledsaga denna uppgift med juridiska bevis; och under sådana förhållanden kan jag ej tillstyrka, att man gifver tillfälle åt slika personer att af enskild hämnd eller missräknadt nit göra sig gällande. Jag tillstyrker således bibehållande af dödsstraff för majestätsbrott, och jag grundar denna min mening på den öfvertygelsen, att om man gör sig reda för den verkan, lastligt tal kan medföra, måste man alltid komma till den slutledning, att antingen är den, som fört detta lastliga tal, från sina sinnen, eiler ock åsyfta hans yttranden en för samhället farlig anläggning.
Den, som vill, att det af Kongl. Maj:t äskade anslag 2,160 r:dr, till aflöning af konsistorii-amanuenserna i rikets tolf stift, icke må beviljas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Yinner nej, hafva Rikets Ständer bifallit, att en summa af 2,160 ndr må anvisas, all fördelas i tolf löner, hvardera af 180 r:dr, och tilldelas k ensis ori i-amanuenserna i rikets tolf slift. 3:o Adertonde punkleii af utlåtandet N:o 124, deruti Utskottet afstyrkt det af Kongl. Maj:t äskade anvisandet å stat af ett serskildt anslag, stort 1.500 r:dr, för hvartdera af universiteten i Upsala och Lund, att disponeras till docentstipendier, och hvilket afstyrkande förnyats i utlåtandet N:o 207, är godkänd af Borgareoch Bonde-slånden. Ridderskapet och Ådeln samt Presteståndet hafva deremot lemnat bifall till hvad Kongl. Maj:t i detta afseende begärt. Förevarande fråga torde alltså få afgöras genom omröstning enligt följande proposition: Den, som anser det äskade årliga statsanslaget, till docent-stipendier, till belopp af 1,500 r:dr för hvartdera af universiteten i Upsala och Lund, icke böra beviljas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Yinner nej , hafva Rikets Ständer beslutat, att, för hvartdera af universiteten i Upsala och Lund, må på stat anvisas ett serskildt årligt anslag af 1.500 r:dr, eller tillsammans 3,000 r:dr, för alt användas till docent-stipendier. Stals-Utskoltels Memorial, IV.-o 23g. 3 4:o
Om jag icke misstager mig, så afslogs det nu begärda anslaget först vid sista riksdag, då det ansågs öfverflödigt. K. M. har nu ånyo framställt behofvet deraf, och jag tror, att man då blott bör se saten ur tvänne synpunkter: den eria, om tillgångarna medgifva ett sådant anslag; den andra, om det är behöflig! och lämpligt, att detsamma medgifves. — Hvad det första beträffar, huruvida Staten har tillgång alt bevilja ett anslag af i, 133 l idr 16 sk. för ett sådant ändamål, så hoppas jag vid Gud, att det icke kommit så långt med fattigdomen i vårt fädernesland, att sparsamhet uti denna punkt verkligen skulle vara af nöden. Äfven jag älskar och yrkar sparsamhet i allt, der den lämp-% ligen kan beredas, och särdeles uti allt hvad som är stalsJux, men vitterhet och konst äro icke stats! ux, de är o. blomman af Statens utveckling, och jag tror derföre, att man här icke får se så noga på besparing, — om man ej vill beträda en bana , sorn måste leda till ett återgående i bildning. — Hvad beträffar den andra synpunkten , eller huruvida det är behöflig! och lämpligt att lemna anslag för detta ändamål, så får man dervid åse, om denna academi motsvarar hvad dermed från början åsyftades. Jag vet väl, att en slags kallsinnighet finnes inom landet för denna ganska vackra institution, emedan dess verkningar icke äro så i ögonen fallande, som vid en del andra; men om man ser på den förädling, som vårt land har vunnit i intellectuel väg, det namn och det rykte, som det vunnit utom oss, kan man ej ulan alltför mycken orättvisa neka, att äfven denna institution i sin mån bidragit härtill.
Besh IX: 91,101.I03, 125, S. U. Bet, IV: 439. Skrif. X; 101. Handel, Gräns-Orternes med Norrige, se Träd varor, •— Förslag till ny Ordning derom, dess tryckning, se Öfverflöd, Betänkande» der9m, — Tackjern», fri, Remiss II: 452. E. U. Bet.VIII: 189. I76, jgi. E. U. Bet. VIII: 738. — Finska, medel mot dess skadlighet, Remiss II: 504. 574, S, o. E.U. Bet. Skrif, X; 578. S p anm ålsoch Viktualie-, Landtmännens, afgifter för den, Remiss II: 505. E, U. Bet, VIII: 302, Bish IX:*24t. 252, Han dt-Ver k, Förslag till ny Ordning för dem, dess tryckning, se Öfverflöd, Betänkauden derom, II enig i fts-Kapital, Högst-Sal, H.M.Kon. Cari.XIILs, räntan derå, S. U. Bet, IV: I292, Besl. IX: 432. 435- 445- _ Henrman, vissa af Krononatur r Halland, Aborättea 22 Register. derå, Remiss II: 498, E. U. Bet, VIII; 172. Akademi-, DomkyrkoVisingsborgs Skolegods-, Prebende-, Annexas-, oclx ad pios usus anslagna, sc A k a d c m i h e 111 man, — s-klyfning, förekommande af för -vidsträckt,Remiss II; 436. L. o. K U. Bet. VII: 170. He rmelin, Friherre Samuel Gustaf, årligt anslag för honom, Remiss II: 478, 485". S. Skrif. X: 127, Hernösand, K. M.
Då tillskrefs mig samma motiv, som Hr von Koch nu insinuerat, eller alt jag ville qväfva en fråga. Jag tror dock, att den erfarenhet vi redan förvärfvat om det missnöje och den förvirring, kommunalförfattningarne genast från början af sin verksamhet alstrat, bäst bevisar att jag hade rätt, då jag förklarade det vara R. Stms skyldighet att noga betänka sig och icke till K. M. aflåta andra skrilvelser än sådana, som blifvit grundligen och behörigen öfvervägde. Hr von Koch har sagt att förslaget bort vara detaljeradt. Jag har sysselsatt mig för mycket med lagstiftningsfrågor för att kunna frånkänna mig det felet, — om man så vill kalla det, — att jag vill veta hvad en lag innebär. Jag vill hafva någon ledning för mitt omdöme, och denna ledning kan jag icke hafva 186 Den 13 Juni f. m. förr än jag ser lagen framlagd; ty sådana satser, som här uttalas, få icke något lif, icke någon form, förr än genom lagen, och först när denna lag är framlagd, kan jag se hvilken form satserna få i det praktiska lifvet. De abstrakta satserna äro så nakna, att den, som vill bedöma huru de skulle taga sig ut i praktisk tillämpning, icke dertill är i tillfälle, och derföre har jag ansett lämpligt att en lag framlades af regeringen, hvilken lag då kunde tjena till ledning för omdömet i omförmälda hänseende. Såsom Hr von Koch nämnt, är ett annat förslag remitteradt till Lag-Utslct. Ofver detta förslag har icke något Betänk, inkommit, och det skulle kunna hända att U. St:r, efter att hafva godkännt de i förevule Betänk, framställda s. k. allmänna satserna, sedermera, när Sammansatta Lago. Ekon.-Utskm framlagt sitt förslag, ogillade samma åsigter och satser, som de nu skänkt sitt bifall. Jag upprepar, att syftet med mitt förslag är, att R. St:r, när de till K.
Villkoren för denna upplåtelse borde vara: i :o alt åt hvarje kronotorp beviljades icke större plats, än ett kappland till bakplats, utom ilen rymd hvarje hus ansågs böra upptaga; alldenstund afsigten med denna upplåtelse endast vore aft skaffa mängden säker besittning och plats att bygga på för att ej göra den hemfallen under det enskildta godtycket; 2:0 att viss stiidja jemte årlig jordskyld till Kronan malte erlaggas för hvarje dylik lägenhet ; 3:o att dess innehafvare vore skyldiga vid påfordran göra Kronan tjenstbarheter mot dagspenning, såsom genom dagsverken vid vägar, broar och dylika offentliga arbeten; 4;° aft deri, sorn stadt en dylik lägenhet, men ej bebyggt den efter viss tid, hade förlorat sin rätt till densamma. Uti de mera reglementariska föreskrifter, hvilka för ett dylikt upplåtande af dessa kionöjnrdar kunde anses af nöden, t. ex. måhända ett visst föreskrifvet byggnadssätt, liksom Byggn.-bins för kronohemman in. m., torde R. St. ej behöfva ingå. Dessa kronoliden ligga vid landsvägarna, så alt ej någon väg behöfdes uttagas lill de derpå byggda torpen. Utom annan nytta kunde det äfven medföra den, ehuru obetydliga, att göra de ödsligare vägarna mera bebodda; ty dessa kronobe - iG6 D< 9 10 Februari e. m. len iiro just belägna vid sådana och voro fordom för vägfarandes, isynnerhet för de från öfra Skåne och från Småland nedkörande timmerhandlarnes beqvämlighet. Föreskrefves att den hagplats, som lemnades till hvarje torp, skulle till hälften utgöra afståndet mellan dessa, hade man förekommit för stor härjning af eldsvåda, ifall dessa torp biefvo flera; stadgades, att den fick företrädesvis städja ett sådant tolp, som kunde något handtverk eller på annat sätt hade säker bergning, hade man förekommit, att dess innehafvare folie samhället lill last.
3. eller företedde Qvittence från Allmänna Magasins - Directionens Cassa, att Summan dit blifvit inbetald, ägde Landshöfdingen i brist af godvillig betalning, låta beloppet hot Crmmerce-Rådet Björnberg i laga ordning utmäta. Till ifrågavarande Skulds inbetalning är således all pödig åtgärd nu vidtagen, och synes alltså nå" got vidare dervid ej vara att erindra. Förslag (ill grunder för Allmänna Magazins - Inrättningen, Bland Statens, flerfalidige Ekonomiske Verk och Förvaltningar, är ofelbart Allmänna MagazinsInrättningen en af de angelägnaste 00b mäst magtpåliggaode. Sveriges Sädes-production, som i anseende till climatets ombytlighet oftast varierar emellan behofvens och öfverflödens ytterligheter, och Landets geographiska läge, sorn försvåra communicationerne, påkalla nödvändigheten af en AUrnän Inrättning, som då den i sädesrikare Provincer befordrar Spannmåls - afsättningen och derigenom underlättar jordbruket och medverkar till dess förkofran, tillika af inhemsk Spannmål bereder undsättnings-lager för de Landskap, hvars egne sädes-tillgångar merendels äro otillräcklige för Inbyggarnes mäst Stats-Vtskottets Bet/inkånderi: 15*9 oumgängliga behof. Att för denna lika vidsträckta som grannlaga ekonomiska detaille, på hvars rigtiga utförande, Landets allmänna väl i så hufvudsaklig måtto beror, bestämda och efter ändamålen lämpade föreskrifter måtte varda meddelade, anser Stats-Utskottet utgöra, ett af de vigtigare ärenden som under närvarande Riksmöte, kunna till pröfning och afgörande förekomma. Ej mindre med hämtadt stöd af Revisorernes ofvanomförmäldte Berättelse som af samtlige Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, an ock på grund af en noga tagen kännedom om de Författningar och serskildt© föreskrifter, hvarefter Allmänna Magazins-Inrättningen nu styrer och förvaltar, har StatsUtskottet, sedan äfven den underrättelse sökts och erhållits, att den Commitée som Kongl.