Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid ett motsatt förfarande skulle den i sednare tider nedlagda kostnad, omtanka och flit af de omtänksammare Fabrikörerne, vara alldeles förlorad, om brådstörtande åtgärder vidtagas just i en tidpunkt, då ett verkligt bemödande till Fabrikernes bättre bedrifvande visar sig. Utaf hitintills så väl till insom utförsel förbudue varor, hvilka Utskottet nu, Den 19 Junii e. ro. i enlighet med sin princip, ansett böra lemnäs fria mot den skyddande tullen, nödgas jag anmärka mot artikeln Jern, att jag anser systemets tillämpning på Stångjernets införande och Tackjernels utförande ej vara yerkställbart, åtminstone ej utan flere föregångna åtgärders vidtagande; ty först och främst skulle exporten af Tackjern, om den vore möjlig mot 4 R:drs tull, hviltet jag äfven ej anser alldeles omöjligt med beräkning af vårt Tackjerns godhet, helt oeh hållet rubba alla stadgade förhållanden och gällande författningar i Brukshandteringen, då hela Stångjernssmidet är grundadt på närvarande tillgång af Tackjern. Skulle derföre Tackjernet tillåtas till utförsel utom det qvantum, som enligt tractater årligen utgår till Finland, borde såsom en preliminairanstalt alla band lossas för Stångjernssmidet, och hvarje Bruk få smida huru mycket det kunde, och skatta efter tillverkningen, och ej efter sina privilegier, hvilken åtgärd, ehuru kanske rigtig till sin princip, dock torde förete stora betänkligheter att vidtaga; men att, utan afseende på det hela, partielt ändra underordnade delar af gamla stadgade förhållanden, tror jag blott skulle leda till villervalla och grundade missnöjen. Jag vågar derföre yrka, att tackjernet måtte förblifva till utförsel förbjudet, likaväl hädanefter sorn hittills.
Till och med det lydigaste barn tänker: » Jag får inte be om detta, jag får det inte, — • men vänta, tills jag blir stor! » Den danske författaren Richardt har uttryckt denna barnatanke mycket träffande i några verser, där en liten gosse skildrar sina framtidsplaner och säger, att när ban blir stor: » Saa skal jeg gjöre alt hvad jeg vil, Og saa skal jeg svine mig rigtigt till » Jag är öfvertygad om, att, för barnen, de vuxnas värld står som den lyckliga existens, där allt är tillåtet, där hvar och en kan göra » allt hvad han vill », — det är blott en försakelsens skärseld man som liten måste genomgå först. Man känner kanske historien om en mor, som gaf sin lilla flicka en kaka och bad henne dela med brodern och att dela kristligt — det vill säga ge honom största biten. Nästa gång en kaka skulle delas, bad den lilla flickan modern, att delningen måtte öfverlemnas åt brodern, då hon tyckte mer om, att han delade kristligt. Att få, att ega, att samla och skrapa till sig, är den första och m e 3 t genomgående mänskliga svaghet, som kan antaga en förfärande styrka. Medan barn växa upp, kan man dock redan hos en och annan, — oftast hos små flickor — iakttaga, att de ha upptäckt, att det finns en annan glädje i lifvet än den att taga, nämligen den att gifva. Det är något obeskrifligt rörande i att se dessa små bevis på försakelse och uppoffring hos ett barn, som, när de göras frivilligt, utan uppmaning, äro de första uttrycken hos ett vaknande, älskande hjärta. När en vuxen människa, som har genomgått åtskilliga af lifvets hårda erfarenheter, finner sin tröst i att hjälpa och lindra andra, är det knappt så rörande, som när en af dessa små kvinnor på sex, sju år med glädje afstår från sin leksak eller sitt nöje för att trösta eller uppmuntra en kamrat. Göres det frivilligt, skall man snart se, hur denna glädje vid att gifva blir en ny upptäckt för ett sådant barn. Det går öfver i deras natur, eller rättare, är kanske uttrycket för en djupare natur, än de flesta andra barn besitta. En viss, lättköpt glädje vid att gifva lära dock också de flesta barn.
Bref, på egen begäran, blifvit förunnad tjenstledighet, med bibehållande af sin hos Förvaltn. å stat innehafvande Kamererare-lön, intilldess han af pension å indragningsstaten kunde komma i åtnjutande , och i följd deraf hittills uppburit Kamererarelönen, sådan som den, enligt Förvaltn:s för år i8a5 gällande interimsstat, utgått, eller med 911 R:dr år - J1 Den 4 Mars f. m. ligen, 80 tunnor spannmål derunder beräknade, måtte i Nåder förklaras berättigad att uppbära nämnde lön till det belopp, som ordinarie staten upptager, eller 1200 R:dr årligen, med inbegripna 114 tunnor spannmål, intilldess han på allmänna indragningsstaten till deremot svarande pension kunde förflyttas, och det på den grund, att den högre lönen varit bestämd, redan då sökandens tjenstledighet i Nåder beviljades, ehuru förhöjningen, i anseende till bristande tillgångar, icke förrän med nästpåföljande år 1826 kunnat gå i verkställighet; hvaröfver ej mindre K. M:s och Rikets StatsCont. än Förvåitn. af S.-Ä. med underd. utlåtanden inkommit; gifven Stockholms Slott d. 25 Jan. i833. K. M har denna underd. ansökning, med hvad dervid anfördt blifvit, i Nåder låtit sig föredragas; och, enär sökanden uti sin till K. M. år 1825 underdånigst ingifna ansökning uttryckligen begärt att blifva bibehållen vid hans å interimsstaten då inneliafvände lön, samt sedermera, tillföljd af K. M:s dertill i Nåder gifna samtycke, under 8 års oafbrutet begagnad tjenstledighet till fullo uppburit Kamererarelönen till det belopp, hvarmed den utgick, då hans tjenstfrihet tog sin början, hvarigenom alla på rättvisa och billighet grundade anspråk i detta hänseende äro tillfyllestgjorde, finner K.
M:ts disposition ställt en jemnad summa af 960,000 R:dr R:mt, att till sådane Statens embelsoch tjenstemän samt betjente, ål hvilka Rikets Ständer för de år, dea nya stalsregleringen omfattar, beviljat lönntillökning, antingen direkte för Ijensterne eller genom vissa belopps ställande till E. K. M:ts disposition, för år 1857, gralifikationsvis, i mån af behof utbetalas sålunda, alt beinälde löntagare erhålla 50 procent af beloppet utaf den tillökning utöfver förut innehafvande aflönings-förmåner, som vid den nva stalsregleringen blifvit dem tilldelad, dock att från ifrågavarande förmåns åtnjutande undantages sådane löntagare, hvilka, qvarstående vid sina indelningar, under berörde år uppburit sin aflöning antingen in natura eller efter årets markegång; hvarjemte Rikets Ständer medgifvit, ali en summa af 395 R:dr 75 öre Runt må på enahanda sätt utgå af Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond till de löntagare vid Artilleri-batteriet i Norrland, hvilka icke redan fått en dylik förmån sig tillagd. Med anmälan hvarom Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 24 Februari 1858. Expedit iöns-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse. UpplSst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 24 Febr. IRSIS. Presle-slåndel den 24 —- — Horgiire-slSndet den 24 Bonde-siåndel den 2S Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående eftergift aj Ixro nans rätt till duna-arf efter Furaren Eillis Jrånshi/jda hustru Charlotta Hindberg. (Slals-Ölsk:s Ull. N:o 261). S. A. K. Uli en den 15 näsllidne Januari lill Rikets Sländers Slals-Ulskotl aflålen skrifvelse har E. K.
Sviskon; se Plommon. Svärta, Bokoch Kopparsticks-; se Boksvärta. Synålar; se Nålar. Syringar; se Fingerborgar. Tackjern; se Jern. Taft; se Väfnader. Tagel; se Hår. Talgljus; se Ljus. Tapeter af papper; se Papperstapeter. Tapetborder; se Papperstapeter. Taskböcker hänföras till Etuis. 28 Förslag till Tull-Taxa. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Inf. Tull. Banko. R:dr sk. 36 r. Tenn: arbetadt, nytt: olackeradt och omåladt . 1 skålp. Il:dr sk. 12 r. 1 lackeradt eller måladt 1 skålp. — 16 7 — Tennoch Blyaska 1 skålp. — 1 4 — 10 * Terpentin 1 skålp. — 1 6 — 12 — Terpentin-olja eller Terpentin-Spiritus 1 skålp. — 1 (i 2 The 1 skålp. — 12 — 2 16 * Thermometrar, med eller utan fodral Karduser eller lös i fastager Guldoch Silfver-: För tillverkning af sådana arbeten, hvartill utländsk Jerneller Ståltråd erfordras, efter pröfning af hehofvet och med särskildt tillstånd af Kommers-kollegium .. i Kopparoch Messings-: förgvld eller försilfrad 1 skålp. stäp. v. 1 skålp. — 2 36 —- — 32 * andra släg 1 skålp. — 8 1 16 * Bomulls-, alla slag 1 skålp. — 16 — 2 — . * Linne-, alla slag 1 skålp. — 24 — Theriak hänföres under Apolheksvaror Tobakspipor af Lera; se Piphufvuden. Tomback; se Metaller, sammansatta. Torsk; se Fisk. Trapp, tullfri såsom Lera. Tricot; se Strumpor. Trumpeter och Trummor; se Instrumenter, Musikaliska. Tryffel hänföres till Svampar, ätbara. Tråd, jernoch ståltill Instrumentsträngar; se Strängar. Trädfrukter; se Frukter.
Jag anser det således orätt att Stats-Utsk:t härvid fäst det ringaste afseende, ty Departements-Chef har icke, som sådan, någon motionsrätt. Hvad nu sjelfva summan beträffar, så tror jag icke det är skäl att gå längre än Stats-Utsk:t föreslagit. Det tyckes vara nog att 30,000 rdr mera lemnäs, än Kongl. Majit i sin Propos, begärt; men att vi nu ytterligare skulle på högst lösa uppgifter än vidare höja summan med 20,000 rdr, dertill finner jag icke något annat skäl, än alt ett ytterligare dröjsmål af 14 dagar med beviljande af allt, som nu blifvit ifrågasatt, kunde göra att summan växte med en 50,000 rdr till. Hvad åter sjelfva vilkoren angår, så anser jag det bättre att antaga Stats-Utsk:ts förslag än de vilkor Bonde-St:t i en hast uppställt, och får derför yrka bifall till Stats-Utsk:ts förslag oförändradt. Frih. Leuhusen, Frans Oscar: Jag instämmer med Gr. Mörner och får fästa uppmärksamheten på att, om man gifver efter för alla de anspråk, som framställas, så vet man icke hvar det kan sluta. Derför anser jag också att, då Stats - 612 Den 28 April f. m. Utsk:t med 30,000 rdr ökat den af Kongl. Maj:t begärda summan, så bör man icke gå längre. Jag yrkar derlöre att R. o. Ad:n, med afslag å Bonde-St-.s inbjudning och ogillande af Ekon.-Utsk:!s förslag, måtte godkänna Stats-Utsk:ts hemställan. Hr R os ensvärd, Johan Henrik: Jag ber att först med några ord få besvara de anm:r, en värd talare framställt mot att Stats-Utsk:t höjt den af Kongl. Maj:t begärda samman. StatsUtsk:t har gjort detta på grund af de uppgifter, som till detsamma blifvit inlemnade, och ansett sig hafva så mycket större skäl dertill, som en mängd fattiga församlingar, hvilka redan börjat upprätta skolor, i annat fall skulle blifvit nödgade att nedlägga dem.
Casper Wijkmans Memorial, i denna del, Utskottet anföra, att, då de utländska varor, som här i landet förbrukas, äro genom införsel-tull belagda med Bevillning; då denna Bevillning träffar consumentén eller förbrukaren, och då ytterligare afgift å nyttjandet af de i Motionen uppräknade utländska Artiklar, i egenskap af Allmän Bevillning, hvilken beskattningsgrund vid flere Riksdagar varit antagen, men lika ofta blifvit såsom olämplig förkastad, å ena sidan synes strida emot billighet, och, å den andra, efter erfarenhetens vittnesbörd, är förenad med obestridliga svårigheter, att för en skälig och jemn fördelning utfinna några rätt användbara grunder, samt med eftertänkliga olägenheter vid Controllerne emot missbruk och underslef i de Uppgifter, efter hvilka Bevillningen skulle tillämpas; har Utskottet, på desse skäl, ansett sig vördsamt böra tillstyrka , att Bevillning icke mätte, efter Motionairens förslag, stadgas för förbrukningen af utländska Viner, Café, The, Sidenpersedlar, Sidentapeter eller Möbler af utländskt träd, med förgyllning och sidenbeklädnad. Hvilket Betänkande, hvaremot Eric Persson från Gefleborgs Län sig reserverat, varder, jemte reservationen, till Rikets Höglofl. Stan - Bevllln.-UtskottétS Betänkanden H!irIs 8, g, j ders bedröfvande härntfed vördsamt öfverlemhadh Stockholm den 6 Mars 18 a 9. Reservation af Erik 1Persson från Gefleborgs £än: £. mot detta beslut reserverar jag mig så vida, att jag icke anser Högloft Utskottet böra ovilkorligt afstyrka Bevillnings utgörande för titiandska öfverflödsvaror, innan det visat sig, huruvida Statsbehofvet med lämpligare skattebidrag kan uppfyljas» JV:0 C). Betänkande, rörande Prosten Sif* vertssons och Casper Wijkman* Motioner o'm Bevillning å kortspel.
Men han räckte henne skrattande buteljen och mottog sedeln. ' Gar det der präktiga chateau-vinet för sarnnia pris? " " Inte kan man säga, att du knusslar. " ' Nej det vore verkligen orättvist. Nu ger du mig väl Joliannisbergern för min sista sedel? ' ' Antag att jag vill ha 101 dollars för den. ' ' Du får inte vara obillig. " Och för tredje gången öfvergick buteljen till henne och sedeln till honom. Derpa tog Agda Törne sitt dyrbara vin, gick bort med det till vattenledningen, slog sönder flaskorna och lät det doftande innehiil-] et strömma ned genoin afloppsröret. Det förekom dem båda som om hon härmed utförde en handling af djup symbolisk betydelse. " Du stannar således liar, Agda ", säger han. " Ja ", svarar hon, " ingenting kan nu mera skilja oss &amp; t. " " r ' jej, ingenting i verlden skall komma mig att glömma hvad du nu gjort. " Om en stund tillägger han: " Det var lätja, lögn, dryckenskap, som gingo der. " " Ja väl ", säger hon, " men med dem följde kärlekslösheten, egoismen, högmodet ". Och sa satte de sig ned, och supen blef en den allra muntraste. En sup6, som aldrig ville taga slut; de hade ju SA mycket att språka om! " Vill du verkligen ej bli af med mig? " frågar Agda ibland. Men Harald bryr sig knappt om att svara på sådana orimliga frågor. " Jag testamenterar min affär hemma till gamla Martinson ", sä- ger Agda. " Men hur skall du ända kunna stå ut här, Agda? " " Ah, allting går nu, då vi äro så goda vänner. Men du skall ej tala om det gamla landet ännu på en tid, jag blir för vek af det. " " Och alla dina planer. " För dem har det ingen nöd, Det kan allt hända, att äfven för mig Amerika är den rätta platsen. Men nog kohma de att se hiskliga ut derhemma, då Martinson skall ställa med deras hattar. " " Hur kom du egentligen at? fara efter mig till Göteborg, Agda? " frågar Harald en gång.
Konungens befallningshafvandes underdåniga femårsberättelser, utan äfven i anledning af någon, under flerårigt deltagande i taxeringsgöromålen vunnen, egen erfarenhet, haft tillfälle att fästa uppmärksamheten deruppå, huru i synnerhet de, som drifva den större handelsoch fabriks-rörelsen m. m., ingalunda skatta uti ett jemförligt förhållande till åtskilliga andra medborgareklasser, i synnerhet embetsoch tjenstemän. Enahanda uppmärksamhet hade han så väl i anledning af omförmälde femårs-berättelser, som i anledning af inhemtade enskilda underrättelser ifrån flera landsorter, fästat både vid den större fastigheten i stad och på land, och de i detta afseende, serdeles hvad den större jordegendomen vidkommer, upprepade anmärkningar, att den i allmänhet icke var uppskattad utöfver ^ af sitt verkliga värde, men ofta vida derunder, blefvo lika litet inom Utskotts-afdelningen, som inom dess plenum till riktigheten bestridde. Reservantens åsigt att, derest hvarje näring så väl af fastighet, som af handel, fabrik och handtverk m. m, blefve till förmånen rättvisligen bedömd, den nu varande bevillningen, 2 r:dr för 1000 rdr af fastighetsvärdet, äfvensom de emot densamma svarande 5 procent för borgerlig rörelse, skulle högst betydligt kunna och böra nedsättas, likasom i proportion der - Beuillnings-Vlskottets betänkande, JVio 4. 9 1 derefter, beskattningen på andra medborgareklasser, framställdes ofta inför Utskottet, och bör nu äfven framläggas inför de högloft. Stånden.
Jag förnyar min hemställan, att Ångfartyg icke må betungas med så dryg afgift, som Utskottet föreslagit. Jag tror, att denna näringsgren behöfver ännu någon uppmuntran, och ej bör belastas med så dryg skatt. Jag hemställer, att afgiften må nedsättas till hälften, eller 2 å 3 procent. Herr Tham: Grunden, hvarföre Ångfartyg ej blifvit taxerade efter lästetalet, ligger deruti, att de icke kunna uppmätas. Hvad bevillningen angår, öfverlemnar jag åt Ridd. och och Adeln att bestämma den. Då man sagt, att det skall ske efter behållen inkomst, sker det i likhet med Utan - 8§ D e 11 8 F e b r ii a r i i f. m. nät, och det torde ej blifva mera latt alt controllera inkomsten af fartyg, än köpmansinkomster. De äro satte i bredd och lika med hvarandra. Utskottets sednare förslag blef, uppå framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallit. <$* iy. Angående Bevillning af kringresande Judar och Utlänningar. Herr Munck af Rosenschöldj Eberhard: Då jag tog mig friheten göra anmärkning vid denna punkt, underrättade Herr Tham Ridderskapet och Adeln, att det jag föreslog, skulle blifva iakttaget af BevillningsUtskottct. Jag, som blott hört, men ej läst förevarande Utlåtande, har ej Jiunnat förstå att det blifvit iakttagit, utan anhåller, att han derom måtte lemna upplysning. Herr Tham: Utskottet har i sitt nu upplästa Utlåtande gifvit tillkänna, att om utrikes handelsexpeditör här utan tillstånd drifva rörelse är, det en olaglighet, som af lagen bestraffas, och Utskottet kunde ej föreslå något, som är i lagen förbudit. Är det åter tillåtit, sä finnes beskattningen, der det står: Judar och utlänningar, som med särskildt tillstånd resa omkring i Landet och afyttra nipper eller idka diversehandel, erlägga minst 5o Riksdaler.
Ridder skåpets och Adelns Plenum, den 29 Maj 1?>15- S. D. Föredrogos å nyo . och biföllos följande Lag-Utskottets, den 9 dennes afgifna och dea 2 2 nästpåföljande på bordet lagda Memorial: 1:0 Om kostnadsersättning för dem, sorn uti brottmål såsom vittnen höras. 2:® Om ändring i stadgandet, rörande fördelningen af vitesoch förbudsböter. Ut supra, Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Bevillnings-Utskottets tvänne d. 22 Maj på bordet lagda Memorial af den 18 Maj, det ena angående yrkad lindring i Revillningen för Udd©- Den 2 g Maj. Uddevalla Stad; det andra angående yrkäd lindring i bevillningen för åtskilliga Städer och Orter, hvilka genom det sednaste Norrska Fälttåget förmenas hafva blifvit lidande, föredrogos Nå nyo och biföl lös. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. B. I anledning af gjorda anmärkningar, återremitterade* Allmänna Besvärs - och OeconomieUtskottets, den 18 'dennes afgifne och den 22 näst påföljande på bordet lagde Betänkande, rörande yrkad indragning af Fern Hélgedagar. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottets, den 2 4. dennes afgjfna och dagen efter på bordet lagda Me; morial, angående den af Herr vonschulzenheim väckta fråga < om en underdånig anhållan hos Kongl. Majit, angående infordrande af Riksdagsberättelser från allmänna-Embetsverk samt Uandshöfdingarna i Riket, blef det samma, i anledning af gjorda anmärkningar, och jemte dem, till Utskottets handläggning, å nyo förvisadt. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. B. Den 29 Maj. 41 £ S, D. Återremitterade Högfofl.
En Den 19 Juni. 7°9 En Landtman finner pä sina ägor ett vattensjukt kärr: ihan har affall för vattnet: han leder ■det genom gräfning i ett genom vallar och af naturen slutet Samlingsställe: hans utdikade kärr kan odlas: han vill förädla produeterna af sin flit och han bygger vid alfallet frän sin iilla insjö en husbehofsqvarn; men den blir belägen i granska]) af skattlagda qvarnar: han underkastas en vidioff ig rättegång: de skattlagde skola höras:' processen kostar tilläfventyrs lika mycket med det på egendomen nedlagda arbetet: kanske han vinner, kanske icke; men hvad vinner lian? hvad strax ju hade bordt vara en skälig vedergällning för landtbruks flit, konst, och kostnad och för ett patriotiskt företag. En annan har på sina ägor ett af naturen danadt vattenfall, han vill bygga: ägaren till den på districtet skatlagde qvarnen skall, höras: de lagliga formaliteterna i ali vidlöftighet skola fullfölja^: han får eller får icke: i förra fallet, hvad honom ju strax bör tillkomma, att göra nytta af sin egendoms belägenhet till sina produeters förädling: i sednare fallet, förlust af tid och dagsverken till den skattlagda qvarnen, der han då af gunst och godhet får ändtligen sin säd förmålen och har till öfvermål sin förlorade rättegångskostnad. Hvartill leder då detta lagens rum? En oeconomisk lag bör ju fullt svara mot sitt ändamål, den bör ju öppet och lifligt befrämja och uppmuntra landthushållning, Industrie och konstflit, på ett sätt, som styrker och utvidgar dessa vigtiga ändamål , dä Den i g Juni. då den lilsa klokt kan förvara , medborg ares, Stats och Kronans tillständiga rätt. Jag vagar derföre vid detta Lagens rum och i synnerhet vid 4 §. af 90 Cap. Byggn.
Tilljälliga rote-vakansoch mötesafgifter beräknades vid 1845 års statsreglering till 6,000 r:dr, men hafva influtit: för år 1841 med r:dr 5,856: —. — 1842 „ „ 5,141: 1843 „ „ 5,355: 1844 „ „ 4,884: 1845 „ „ 4,155: hvaraf medium utgör 5,078 r:dr. Då denna inkomst under de sednare åren minskats samt är obestämd och på markegångarnes förändring beroende, lärer densamma, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t antagit, icke kunna kalkyleras till högre belopp än Transport 4,006,320: 35,000: 133,500: 13,860: 5,000: 4,193,680: Stats-Ulshotlets Utlåtandej N-o Sj. Transport 77:o Rotejrihetsafgift. af oroterad } men ordinarie rotering underkastad jord. Denna intrad, som bör, i stället för den förra rotefri» lietsbevillningen, tillgodokomma försvarsverket och erläggas med ett belopp, fullt motsvarande roteringsbesväret, uppfördes vid sednaste stalsregleringen tili 27,000 r:dr, och har bestigit sig: för år 1841 till r:dr 26,450: — ■— 1842 „ „ 27,472: 1843 „ „ 29,220: 1844 „ „ 24,998: och 1845 „ „ 29,851:
Uppå härefter serskildt framställde propos:r, bibehöll R. o. Ad., i st. f. lista punkten af förevande morn., det deremot svarande stadgande i Banko-Reghtels 81:sta § mom. 4 punkten 2, likväl med uteslutande af orden ”för längre tid än 3:ne veckor”, samt bifölls ifrågavande mom:s 2:dra puukt. S:tc till och med it:te mom-.ne. Biföllos. Hr von Hartmansdorff: Hvad första mom. beträffar, så tillstyrker jag bifall derå. Såsom R. o. Ad. af den motsatta spalten finner, har 2:dra mom:tet förut haft följande lydelse: ”Ingen ordinarie eller vikarierande ledamot i Banko-diskont-direktm” etc. Stadgandet har af 110 Den 23 Oktober e. m. Ulsk. nu blifvit sålunda förändradt: ”Hvarken ledamot af Bankodiskonl-direkt:n” etc. Man skulle, till följe af den sednare ordalydelsen, kunna påslå, alt om någon vore suppleant eller vikarierade för en ordinarie ledamot, skulle han kunna sälla sig i skuld hos Diskonten. Detta kan icke vara Utsk:s mening. Det har förmodligen trott att ordet ”ledamot” skulle innefatta både en ordinarie och vikarierande. Men då i gällande Banko-Reglem:tet serskildt stadgas om ordinarie och vikarierande ledamot, synes mig, alt om man ändrar den gamla föreskriften, skulle möjligen åt stadgandet gifvas en sådan förklaring, som jag nyss omförmält. 1 Jag anser derföre riktigast att bibehålla 2:dra mom:s ordalydelse oförändrad. Gr. Gyldenstofpe: Jag vet visserligen, att man fasligt mycket tvistar om ord, men jag kan icke iuse, att man kan kalla någon annan för ledamot, än den som verkligen är det. Vikarierar jag, så är jag också med detsamma ledamot af Direktm. En suppleant har samma rättigheter och skyldigheter, som hvarje annan menniska, ty han är endast utsedd alt framdeles kunna blifva ledamot, man skulle kunna kalla honora för en vikarierande ledamot.