Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landet sätter sig då i skuld. Men icke heller detta är för alla händelser och obetingadt till skada för detsamma. Sker skuldsättningen för produktiva ändamål samt med behörig urskilning och varsamhet, och de genom densamma erhållna medel med klok beräkning för dylika ändamål och i mån af dessas kraf användas, så lärer den, i allmänhet taget, ej kunna sägas stå i strid med landets fördel. Liksom den enskilde mången gång genom skuldsättning, vare sig i låneväg eller genom att köpa på kredit, kan bereda sig tillgångar att göra sitt eget och andras arbete produktivt i en grad, som utan en sådan transaktion icke skulle kunnat ernås, så är äfven förhållandet med ett land. Allt beror på vilkoren, och på huruvida det värdekapital, som erhållits, kan göras i verklig mening fruktbärande, d. v. s. huruvida med dess tillhjelp nya värden af högre belopp än kapitalet sjelft, jemte omkostnaderna derför, kunna frambringas. Aro de förra enliga med en välbetänkt hushållnings fordringar, och det senare låter sig åstadkommas, är ock skuldsättningen icke blott icke till skada, utan till gagn. Det är af denna anledning, som ett land kan skuldsätta sig, vare sig genom att låna, eller genom att införa varor för ett högre värde än värdet af dess utförsel för tillfället räcker till att betäcka, utan att dess kredit, eller förtroendet till dess vilja och förmåga att fullgöra sina förbindelser, i minsta mån rubbas, liksom utan att dess ställning verk ligen försämras. Men detta förhållande kan icke fortfara längre, än landet verkligen går framåt. Sålunda kan icke heller en internationell handel i längden bedrifvas, utan att åtminstone en full förmåga att genom utförsel lemna godtgörelse för den skedda införseln förefinnes; och detta af det enkla skälet, att ingen i längden vill sälja till den, som icke kan betala.
N:o 335, i anledning af återremiss å Utålandet N:o 275. N:o 336, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 282. Lades till handlingarne. N:o 338, i anledning af väckt fråga om utbetalning till Bredaryds Församling af ett räntan å hemmanet Rannäs Holstagården motsvarande capital. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets följande Belänkanden: N:o 105, i anledning af väckt motion att lösningsrätten till fjerdeparter i Fahlu grufva icke vidare må vara de brukande bergsmännen förbehållen; och N:o 108, om föreslagna åtgärder för att befordra skeppsfartens förkofran. S. D. Föredrogos anjo Banco-Utskottets följande Memorial och Utlåtande: N:o 98, i anledning af Höglofl. Riddersknpeis och Adelns återremisser å Utskottets under N:ris 55 och 57 afgifna Utlåtanden. Lacles till handlingarne. N:o S9, i anledning af Fabrikören A. L. Soldins ansökning om eftergift af upplupne räntor a 2:he lån i Banco-Disconten. A/slogs. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Betänkauden och Utlåtanden: N:o 137, i anledning åf väckt motion om utsträckning och förtydligande af 19 §• uti Instructionen för Rikets Ständers Juslitiae-Ombudsman. Bifölls. N:o 138, i anledning af erhållna återremisser utaf Utskottets Betänkande JNT:r 81, öfver väckta motioner, dels angående Förmyndare-Kamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock om ändring af lagens stadganden , rörande de tysta förmons-rätterna. A/slogs. N:o 139, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 92, Öfver väckta motioner om skärpning af straffet för åverkan.
Friherre I/ilsencrsntL började beswara de inkast, som emot hanS anmärkningar blifwit gjorde samt pä Herr Orefrven och Landt-M«rffalkens föreställning, att dertill. nu 152 Den 3 April. 7M icke wore tid yrkade, att nasta Plenum innan nstgot annat ämne företoges fä fortsätta sitt nu afbru tne anförande, sörbehällandes pä det högsta, att ej denna sak med förhastande mätte behandlas. Herr Grefwen och Landt-Marskalken swarade, att i sädant fall finge diftusionen till nästa plenum upstjutas, emedan Kongl. Ma-tts kallelse mäste efterkommas. Derefter anmälte Herr Grefwen och Landt.Marstalkcn att Grefwe levenheim. L->kl, Hnstade fä upläfa ett Memorial, rörande Bcwärings-frägan, men att tiden blifwit riptagen af den nu sist förefallne altför widlöftiga discustonen. Herr Grefwen och Landt.Marstalkcn hemstalde derföre, om icke till »vinnande af tid Ridderffapct och Adeln wille tilläta att detta Memorial, säsom upläst i denna dagens Protokoll finge uptags och till Allmänna Beswärs, och Oeconomie Utstottet remitteras. Bifölls. I anledning häraf affcmnade Grefwe l.öven^eim j Larl till Protokollet följande Diktamen: öfwertygad att alla utan undantag äga lika tänsta för Fäderneslandets sä nödwändiga fvrswar, ärjaz ocksä Lfwertygad att Högloft. Utstottet ej ogunstigt upptager rrägra ytterligare anmärkningar i detta wigtiga ämne, hwars syftcmäl är att lätta werkställandet och antagandet af dertill ärforderlige mätt och steg. ^ r:o Jag börjar med att förklara, att jag anser Indelta Armeöns Constitutiva principer säsom högst stadliga sä wäl för Landets odling som för Landers förswar.
Fru Linden glänser som alltid i titelpartiet och äfven hr Bratbost var vid första uppförandet vid förträffKONGL. HOFLEVERANTÖR. prisbelönta vid ^ m 1 Jakobstorg STOCKHOLM. K ö p E a u. r i riket. OBS.! O B S. JPro^ver och illustrerad priskurant franko på begäran. K. HL Lundberg *, st / St / St / St / st / st / st / st / st / st / S t u r e p l a n. ¥ N u inkommet Den är den O B S. alltid 1 TÖRÖKEN THORA HWASS ' andra kammarmusiksoaré, under medverkan af hrr professor Franz Neruda och konsertmästare L. J. Zetterqvist, sistlidne tisdag i Vetenskapsakademiens hörsal var besökt af en särdeles talrik publik. Af programmets tre nummer väckte gifvetvis Beethovens genialiska och melodifagra trio i d-dur det största intresset; Tschaikowskys pianosonat och Volkmanns trio voro. däremot mindre ägnade att fängsla auditoriets uppmärksamhet. Samtliga nummer fingo, såsom var att vänta, en förträfflig tolkning och belönades af åhörarne med lifliga applåder. och Begär butiker lig disposition. Som Micaela skiljdes fröken Fernqvist rätt väl från det vokala; den dramatiska framställningen verkar ännu litet stel och ovan. Lifligaste bifall har hälsat reprisen af denna Stockholmspublikens alldeles särskilda favoritopera. — Läkare: D:r J. I med N o r r k ö p i n g (blå och gul etikett) äkta, starkaste, varaktigaste, mest uppfriskande utställning samt kos alla finare parfymkandlare I! I II d e &lt;$logi) e års FL. 8 IJegerlrigrsgatan — Yeaterlånggatan IQ. A. T. A. T. St /! £ager st / Allm. telef. 36 56. st / .Vattenkuranstalten st / K N E I P P st / :| * Piebl$ m i8gj m. GULDMEDALJ " &gt;KS ^ - S? Medicine stu * V derandena vid universitetet i Halle hafva vändt sig till med.
Oaktadt jag inser vigten och hehof vet af ett stadgande i den syftning, (Jtsk:t föreslagit, vill jag, som äfven deltagit i de öfverläggningar, hvilka den förre värde talaren omnämnde, icke motsätta mig det tillägg, han föreslagit, synnerligen som det, ehuru icke uttryckt i Utsk:ts förslag, står i fullkomlig harmoni dermed och, äfven om det icke antages, något hinder icke kunde uppstå för afvittringens oalbrutna fortgång eller odlingens utbredande i Norrland. Det har ingalunda varit Utsk:ts afsigt att lägga något väsendtligt hinder för fullbordandet af den afvittringsplan, man ansett i Norrland böra tilllämpas. Utsk:ts mening bar endast varit den, att då med de åtgärder, som hittills blifvit vidtagna, eller kanske snarare genom det sätt, hvarpå de blifvit verkställda, kronans skogsmarker i de norra länen i högst betydlig mån förminskats, man måste bereda en utväg att kunna bevara åt kronan åtminstone en del af dessa marker och att vidtaga sådana åtgärder, att dessa kronoskogar blifva förlagda på ställen, som tillåta en ordnad förvaltning af dem. Det egentligen vigtiga, som förslaget innehåller, utgöres af 2 punkter, hvaraf den ena nu är föredragen, och den andra är den följande, hvilken nära sammanhänger med den förra och utgör förslagets vigtigaste del. Motiverna för de förslag, Den 4 November f. m. 175 som i dessa båda punkter till R. St:rs pröfning framläggas, äro så utförligt och fullständigt utvecklade i Utsk:ts Betänk., att jag icke behöfver uppehålla mig dervid, utan inskränker mig till att instämma i det al Hr von Koch framställda förslag, så vida icke af någon annan talare yrkas bifall till den nu föredragna punkten i oförändradi; skick. Frih. Gripenstedt: Jag anser mig icke böra låta detta tillfälle gå förbi, utan att om denna vigtiga fråga yttra mig något utförligare. Den har emellertid ett så stort omfång, och är af sådan vigt, att jag tror det vara lämpligt att fördela ämnet under några vissa hufvudpunkter, för att med mera sammanhang kunna derom framställa mina åsigter.
182, 183, A. 183. — N:o 5, i anledning af väckt motion om sådan anordning vid fördelningen afl866 års anslag till jernvägs-arbeten, att norra stambanan må kunna skyndsamt fullbordas och för trafik öppnas: 1!. I. 185, 464, A. 464. — N:o 6, i anledning af väckt motion angående nedsättning i lösen lör uträkning af augments-ränta och om behörighet att verkställa sådan uträkning: B. i. — N:o 7, i anledning af väckta motioner om ändring i gällande föreskrifter angående uppbörden af Kronans räntor och tiden för densamma: B. I. 485, 487, A. 487. — N:o 8, i anledning af väckta motioner om ändringar i gäl lande förordning angående expeditions-lösen: B. 1. 485, 487, A. 487. — N:o 9, i anledning af väckt motion om en undersökning af befordrings-väsendet: B. I. 485, 488, A. 500. — N:o 10, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Reglementet för Telegraf-Verket den 2 Augusti 1856: B. I.
Med anledning af åtskilliga hos Rikets Ständer gjorda framställningar om uppbäfvande eller inskränkning af rättigheten att i stad å sönoch helgedagar utskänka starka drycker, hafva Rikets Ständer väl funnit någon ytterligare inskränkning i denna rättighet vara af beholvet påkallad, men då eli förbud mot all utskänkning å sönoch helgedagar på flera ställen säkert skulle föranleda talrika ölverlrädelser, hafva Rikets Ständer ansett det böra öfverlemnas åt städernas kommunalstyrelser att bedöma, i hvad mån en sådan inskränkning i nämnda rättighet må vara behöflig, samt åt Konungens Befallningshafvande att, efter af kommunalstyrelse härom lättadt beslut och sedan magistraten blifvit i ämnet hörd, utfärda påbud om dylik inskränkning: och har alltså efter 2 mom. i denna § blifvit infördt ett tillägg i nu nämnda syltning på sätt författiiingslorslaget utvisar. § 37. Rikets Ständers Justitie-ombudsman har uti sin för år 1860 afgifna embetsberättelse lastat uppmärksamhet pä beholvet af närmare bestämningar i lagstiftningen rörande frågan, huruvida sprit af större alkoholshall än aderton grader må, utan vederbörligt tillstånd, kunna i minut försäljas eller icke: beträffande hvilken (låga domstolarne i två likartade läll meddelat motsatta beslut. I ena fallet hade nemligen en handlande, som tilltalats för det han i sin salubod sålt sprit i minut och erkänt, att 4 Exp eili ti unsUIs kolt <■ ts Förslag till underd. Skrifvelse, l\:o 17 0. han till tekniska behof såll 22-gradig sprit i mindre partier än en half kanna, blifvit vid underrätten befriad frän ansvar härfor, men deremot både af Hofrätten och Högste Domstolen ansedd skyldig till ansvar för oloflig utskänkning.
Genomgripande åtgärder måste skyndsamt vidtagas, och i hudvudsaklig öfverensstämmelse med de bestämmelser, Eders Kongl. Maj:t täckts meddela föranvändandet af gratis-anslaget 6,000 R:dr, beslöts, uti den härstädes under min omedelbara ledning bildade Allmänna Undsättnings-Kommitléen för Länet, att rena gåfvor endast skulle utdelas till ålderstigne, orkeslöse och barn samt sådane behöfvande, som icke voro i tillfälle alt sig och de sina lifnära; men att i öfrigt, så vidt som möjligt, tillfälle till arbetsförtjenst skulle beredas åt en hvar som kunde och ville och vöre i behof att sig deraf begagna. Med de för hand varande relativt ringa tillgångarne samt i öfrigt af mig förskottsvis anskaffade medel, gick Kommittéen derföre i författning om uppköp, företrädesvis inom orten, af lin, blånor, hampa, ull, nöthår och andra råämnen, så att den som hade något att deraf aflåta måtte för sin vara erhålla full nöjaktig betalning, hvarefter de anskaffade rnaterialierne utlemnades till bearbetning och förädling efter en hvars fallenhet och förmåga, emot en fixerad skäligen hög arbetslön, den der kotnme att godtgöras, icke med penningar utan med mjöl, hvilket åter beräknades till möjligaste lägsta pris, så alt den behöfvande kunde af sitt arbete påräkna en skälig utkomst.
St:s "plena väckas och af andra R. St:s Utsk. än Constit.Utsk. "hos Stånden andragas, men icke af R. St. afgöras, förr"än sistnämnde Utsk. deröfver blifvit hördt.” Om nu Constit. Ulsk. på grund af sådana anmärkn:sanledningar förklarar, i den form Utsk. bör nyttja i anmärkntsfrågor, att efter Utsk:s öfvertygelse det var eller icke var anledning till anmärkn. eller att Utsk. ansett sig hvarken kunna tillämpa io6§, eller efter 107 § anmälan göra, så står dock R. St:s rättighet öppen att på grund af grundlagen och egen öfvertygelse förklara, att de anse Rikets väl fordra, att den eller de, mot hvilka anmärkntsfrågan blifvit väckt, måtte från embetct skiljas. Detta är grundlagens tydliga bud, och det är icke fråga om, att icke eri sådan propos. kan begäras och bifallas; men annat är, om frågan nu är inne att göra tillämpning deraf. För min del bestrider jag det. I afseende på förevar, betänkts läggande till handlingarna önskade jag, att det kunde vägras, emedan jag ej kan gilla, att Utsk. ingått i en bevisning, hvartill grundlagen ej ger anledning. Men jag anser likgiltigt att derom vidare orda, helst någon åtgärd i anledning deraf ej kan följa; och då proposition hvarken till afslag eller ogillande, utan endast att till handlingarna lägga, lagligen kan ske, torde detta blifva den propus. sorn Hr Gr. o. Landtm, täckes göra. 8 II. 53 * 4i8 Den 3o Juni e. nt. Frih. Boye: Jag har uppträdt endast för att göra ett, efter min tanke, ganska vigtig erinran vid ett yttrande af en värd ledamot linder denna debatt. Gr. Bosse har sagt, att det beslut, som genom votering på f. m. fattades, afgjorde, att It. St. ej hafva någon pröfningsrätt öfver ett Constit.Utskrs betänk., som innebär en befrielse för den eller dem, mot hvilka anmärkn:sfråga blifvit väckt. Jag har ej så fattat förhållandet.
Statsoch Bio-rUtskottens Bet. N:o a3,. 6:re Punkten Litt. I.) §. 16. Rikets Ständer hafva serskildt beslutat, att det belopp af Rdr 5,485 42 sk. 8 rst, som, för åren 1824 till och med 1828, äro af Götha Canals Arbets-Cassa anordnade till sådana Pensioner vid Canal-Verket, som blifvit beviljade före år 1820, skola från Pensions-Fonden till nämnde Gassa återgäldas5 eller, der sådant uraktlåtes, de i Banken förvarade hypotheker genom Banco-Styrelsens försorg användas till Arbets*Cassans ersättning. (Jemt. Banco-Utsk. Berätt. N:o 46 ) §• 17- Sedan Rikets Ständer vid innevarande Riksdag lemnat Hjelmare Canaloch Slussverks-Bolag den försäkran, att eftergift och. afskrifning af Bolagets Skuld till Banken och Riksgälds-Contoiret i och för Canalens byggande skall Bolaget, uppå framdeles skeende anmälan, beviljas, i händelse Bolaget visar sig hafva, inom en tid af högst 6 Ar från Canalens fullbordan, samlat och afsatt en summa af åtminstone 15,000 Rdr Banco till fond för Canalens framtida underhållande, så kommer likaledes, vid öfverförandet från 1829 års Bokslut till 1830* Banco-l]tslns Memorial, N:o tig. 27 Bankens hos nämnde Bolag egande bägge fordringar af tillsammans 240,000 Rdr att från den beräknade tillgången afskiljas samt tills vidare inom linien balanceras. (Jeinf, Statsoch B:o-Utskottens Betänkande N;o 4o.) §. 18. Bankens hos Södertelje Canal-Bolag återstående fordran af 100,000 Rdr, för år 1815 lemnadt Lånebiträde, skall äfvenledes, vid öfverföringen från 1829 års Bokslut till 1850, från den beräknade säkra tillgången afskiljas, samt inom linien balanceras.
St. härutinnan fattade vid sista Riksdag, har väl Preste-Ståndet, uti serskild und. skrifvelse, hos E K. M. anmält Ståndets reservation, bland annat, på den grund, att förslaget skulle medföra rubbning i Presterskapets, genom \i\ §. Regerings-Forraen, tryggade Privilegier afår 1723, förmedelst borttagandet af den fria dispositionsrätt, som samma Privilegier, jemte Kongl. Rrefvet den 22 December 1699, försäkrade och förbehöllo åt Kyrkor, Academier, Gymnasier, Skolor och Ecclesiastike Indelningshafvare, i afseende på den dem Nådigst förlänte kronotionde, så att de densamma må oafkortad och in natura utfå; äfvensom fem Riksdagsfullmägtige af Bonde-Ståndet från Östergöthlands Län dervid gjort underd. erinringar; men då de deremot af Krigs-och Kammar-Collegierne, uti deras R. St. lillhandakomne underd. Betänkande af den ir Maji iS3r, andragne skäl innebära en tillfyllestgörände vederläggning af hvad emot förslaget i berörde afseende blifvit anfördt, hafva R. St. hufvudsakligen vidblifvit de grunder, som innefattas uti Rikets Ständers, vid sistlidne Riksdag, i detta ämne till E. K. M. aQåtna underd. skrifvelse af den 1 1 Mars j83o, med de rättelser och tillägg, som blifva en följd utaf här ofvan i underd. afgifne förslag; i hvilket afseende R.
Det andra förekommer slraxt efteråt och lyder sålunda : ”Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga frän de öfrigas, och samma Ständ sig icke efter de öfriga fogar; varde Coust.Utsk., genom val i RiksStms plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfäld omröstning, skiljaktighelerne förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlät, hvila sedan till R. St:s afgörande, som ofvan sagdt är”. Alltså bör äfven i detta fall ett R. Sl:rs utlåt, öfver förslaget hvila. Det är då väl klart att icke något Ständ må framkomma med förslag att det genast skall förkastas, emedan om den meningen skulle segra, något förslag icke bl ifver hvilande. Ingen domare med urskiljningsförmåga och någon juridisk bildning skall om denna lag, sådan som den är skrifven, kunna säga att den icke är nog tydlig derföre att det icke i lagen står att äfven om sä hända skulle, att ett Stånd i trots af lagens tydliga mening, förkastar ett väckt förslag å första riksdagen det framställes, förslaget ändock skall hvila till afgörande vid nästa riksdag. På dessa skäl 7 H. 12 17S Den 22 Juli. kan jag icke gifva min röst till gillande af det behandlingssätt Ulsk. här tillstyrkt eller af den föreslagna voter:s-propos:n. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Huru man än må tolka grundlagarne i denna fråga, måste man dock erkänna att dess stadganden äro otydliga. Emedlertid har en bestämd praxis i detta fall nu utbildat sig. Const.Utsk. har följt denna praxis; och att den icke saknar stöd af grundlagen tror jag genom Const.Utsk:s betänk. vara ådagalagt och bevisadt. Att nu ytterligare åberopa dessa bevis, som finnes upptagna i berörde tryckta och bland Ståndets ledamöter utdelade betänk., vore endast att onödigtvis upptaga Ståndets dyrbara tid.
Hr Brincks djerfhet att väcka ifrågav:de förslag, kan ställas i fullkomlig likhet med Konst.Utsk:s obefogade beslut att handlägga ämnet så som gjordt är. Sannerligen jag vet, hvilken af dessa två, tadlet bör träffa i första rummet. Enl. mitt förmenande skulle nemi. Utsk., vid motionens mottagande, genast undervisat Hr Brinck, om RiddarhusOrdnm icke hör till Rikets grundlagar, och att således hvarken Hr Brinck eller Koust.Utsk. hade att göra med R. o. Ad:s representations-rät t. Konst.Utsk. har deremot, icke allenast förbisett detta, utan äfven sagt att R. o. Ad:s ledamöter icke voro för statsmannavärf »väl skickade». Beviset mot detta yttrande finnes dock ganska bestämdt i de reservationer som blifvit afgifna af R. o Ad:s ledamöter, af hvilka, åtminstone tvenne, tydligt påpeka R. o. Adis rätt, att jemte K. M., i denna fråga ensamt besluta. Dessa ledamöter måtte åtminstone vara »väl skickade», enär de förstått tolka Grundlagarne, ochafvetat hvilka Författningar som till dem böra räknas. Utsk:s majoritet har icke ådagalagt denna kunskap. Från både vänner och motståndare har jag hört den hemska spådomen ofta uprepas att R o. Ad. skulle gå sin uplösniog till möte derest det icke snart, på ett eller annat sätt, förstärktes; men jag beder dessa Hrr ursäkta att jag ej tror på deras siare-förmåga. Låtom oss genomgå Riksdags-förhandlingarne! Hvad visa de? Jo, att om man ock skulle hafva fog att någonsång under sommarmånaderne anmärka fåtaligheten vid Riddarhusets plena — man dock skall finna att den ädla fosterlands-känslan — det varma nitet för sanning och rätt haft fullt ut lika många målsmän inom R. o. Ad. som inom de öfriga Stånden, samt att det enskildta intresset sällan eller aldrig fått inom R. o. Ad. göra sig gällande på det allmännas bekostnad, just derföre att sjelfskrifvenheten tillåter att alla intressen derstädes blifva bevakade.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att derunder hade yrkats dels bifall till den ifrågav:de §:n oförändrad, och dels af Hr von Koch, att densamma måtte antagas med de förändringar, att orden »hvartill mera än vanlig egorymd hörer» skulle utgå, samt att orden »som har att frågan, jemte sitt yttrande deröfver, Kammar-Colkii pröfning underställa: egande Kammar-Coll.» skulle utbytas emot orden »som eger»; hvarförutan Hr von Koch hade anhållit, att dessa af honom föreslagna förändringar skulle göras till föremål för särskilda propos:r; och finge Hr Gr. o. Landtm, af sådan anledning hemställa, att R. o. Ad. först skulle fatta beslut öfver Utsk:ts förslag, med förbehållen rätt att sedermera särskildt pröfva de deri af Hr von Koch påyrkade förändringar. Ropades ja. Sedan propos. på antagande af Utsk:ts förslag med nyssnämnde förbehåll härefter blifvit framställd och med ja besvarad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, huruvida R. o. Ad. ansåge, att orden »hvartill mera än vanlig egorymd hörer» borde i §:n bibehållas, hvartill svarades många ja jemte några nej; och framställde Hr Gr. o. Landtm, sedermera propos. derå, att dessa ord skulle, på sätt Hr von Koch föreslagit, ur §:n uteslutas, då svaren utföllo med många nej jemte några ja; hvarefter propos. på de ifrågav:de ordens bibehållande förnyades samt besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr von Koch begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som vill, att de i 2:dra §:n af sammansatta Lago. Ekon.-Utsk:ts, i Mern.
Konungen skall alltid wara af den rena Evangeliska Läran, sädan som den uti den oförändrade Augsburgiska Bekännelsen samt Upsala Mötes Beslut as är 1593 antagen och förklarad är. 20 Expeditioner till Riks-Ständen. 8 3. Konungens Majestät skall hällas i helgd och wördnad; Hans gerningar ware emot allt ätal fredade. 8 4. Konungen äger att allena styra Riket pä det sätt denna Regcrings-Form föreskrifwer: Tage dock underrättelser och räd i de fall, här nedanföre stadgas, af ett Stats-Näd. Konungen utwälje dertill kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade infödde Sweuskc Frälseeller Ofrälse-Män af den rena Evangeliska Läran. 8 5. Stats-Rädet skall bestå af Nio Ledamöter, hwilke äga rätt att alla der förekommande mäl öfwcrwara, nemligen: En Justitia Stats-Minister, som tillika alltid skall wara Ledamot af Konungens högsta Domstol; En Stats-Minister för Utrikes Arcndcrne; Sex Stats-Näd, hwaraf minst Tre böra hafwa tfent uti Civila Beställningar, samt HofCantzleren. Hwarje Stats-Secreterare, eller den hans Embete föreftär, äge fäte och stämma i StatsNadet, da han der föredrager, eller dä Konungen later der eljest förekomma mäl, som till hans befattning höra. Ej mä Fader och Son eller twa Bröder pä cu gäng wara ständige ledamöter af Stats-Rädet. 8 6. Stats-Secreterare skola wara Fyra, nemligen: En för Krigs-Ärender; En för CameralLandt - Bilaga till Mem. N:o l. SI hushållningsBergshandteringssamf andre dermed gemenskap ägande Inrikes Civile Arender; En för mål rörande Drätsel-Werket, Inoch UtrikesHandeln och Slöjderne, saint En för Arender, forn anga Religionen, Ecclesiastiquc-Werkct, Allmänna Uppfostran och den offenteliga Fattigwärden.