Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
' Ecco I Signori, cupola di San Pietro! Där, dä * höjer den sig mellan bergen, San Pietros jättekupol, luftigt genomskinlig i solen. Tröttheten efter den långa resan är glömd. Hästarna trafva på i lustig fart. Timmarna äro långa. Ändtligen skramlar man i lustig fart utför backen till Ponte Mölle —, och där vänta landsmännen. » En solstråle från Rom » har Egron Lundgren satt som öfverskrift Öfver ett på gamla dagar nedskrifvet minne af en utfärd från Rom för att hälsa nya kamrater välkomna Han skildrar nöjet på sitt älskvärda, målande sätt: » Ack glada tid, när vi brukade gå at till Ponte Mölle för att där möta och ledsaga andra skönhetens pilgrimer till den evigt unga staden. I den gamla osterian vid vägen hvilade vi på de nötta träbänkarna omkring bordet, på hvilket det fans mången långhalsad foglietta med velletrivin eller guldgult Nostrale, den spruckna gitarren lyftes nu från väggen och glada visorna nästan öfverröstade trumningar på dörrarne, skrattet och de många öppenhjärtiga förtroendena. Ingen ansträngde sig att förstå hvad som sjöngs — det var nog, att det var poesi — det var nog att meningen var god. Tyskarne skrålade deras vackra kör: ' Noch ist die Flasche nicht leer ', under det Bianchin] drillade någonting om Una rosa Preziosa La pui bella nel giardiu ... Men så fick man se i backen den väntade vetturan, förspänd med fyra. uttröttade löddriga hästar och packad med full last. Långsamt hade det gått, det syntes, Minst ett århundrade tycktes hon hafva varit på vägen; allt Ur hans outgifna anteckningar.2 82 ROMERSKA DAGAR PÅ 1 S 4 O-TALET. rococo, de resande alla pudrade, till och med ögonbrynen.
Samverkan mellan skolan och hemmet är ett önskningsmål, hvarom man mycket talat. Men hvad har man gjort för dess uppnående? Nästan intet. Vi hafva läraresällskap af frivillig och privat natur, der skolans angelägenheter afhandlas af derför intresserade lärare. Skulle icke sällskap kunna bildas, i hvilka lärare och lärarinnor stundom finge sammanträffa med fäder och mödrar för att gemensamt med dem öfverlägga om ungdomens uppfostran? John Personne, Lektor vid Stockholms Norra Latinläroverk. Är det möjligt, att det står så illa till? frågar säkerligen mången, förskräckt och tviflande på samma gång. Ja, det är icke blott möjligt, utan det är en sorglig verklighet. Den korta skildring, som i denna artikel blifvit gjord, är så långt ifrån öfverdrifven, att den istället med flit är hållen i så lindriga ordalag, som dess författare då ansåg sig kunna begagna utan att inför skriande fakta förfalla till ett vidrörande vid ytan, hvarigenom ingenting blir uttaladt. I en tidningsartikel måste man af lätt begripliga skäl behandla sådana frågor med en försynthet i framställningssättet, som icke i samma grad fordras i en broschyr. I en sådan har en författare fria händer, och af denna frihet känner jag mig, såsom jag i Förordet redan förklarat, för sakens skull manad att i det följande begagna mig. Att en utbredd osedlighet smyger omkring i våra skolor är, såsom i artikeln nämndes, en ingalunda ny erfarenhet. Ofta har detta hemska förhållande varit föremål för skolmäns och uppfostrares bekymmer. Jag har framför mig ett par böcker, som erinra härom. Den ena är »Gymnasial-Pädagogik» af den 1868 aflidne framstående pedagogen Karl Ludvig Roth; den andra är första årgången (1865) af »Pædagogisk Tidskrift», då utgifven af Lektor L. A. A. Aulin. Den fruktansvärda utbredningen af onani eller sjelfbefläckelse i både gossoch flickskolor afhandlas här af tyska pedagoger på 1830-talet och af svenska på 1860-talet. Detta samhällsonda, ty så må man väl med fullt skäl kalla det, var under det sistnämnda årtiondet föremål för mycken uppmärksamhet hos oss.
Ständer, om icke den önskan kunde i underdånighet - yttras , att Kongl. Maj-t i Nåder täcktes låta vidtaga den åtgärd , sorn till befordrande af hvad s6m är föreslaget kan finnas nödig. Hvilket allt vördsamt hemställes Eiksens Höglofl. Stände,s heptöfvande. Stockholm den jy Juli 1815- På Den s o* Juli. På Högloft. Ridd. och Adelns Ledamöters vägna# Albr. Lantingshausen. Carl de Geer. Pä Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Carl von Rosenstein. Bryn. Hesselgren■ På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg. And. Fredin. På Hederv Bonde Ståndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson« Nils Mänsson. C. Tunelius. Upplåst hos Samtliga Riks-Stlnden den 20 Juli» Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Betänkande, öfver KonglL Majits Nådiga Remiss af Skånska St enkols-Grufvans Int eres senters underdåniga ansökning c?n Expor tat iöns -premier och Rublika Lån, m. ni. Hos Kongl. Maj:t hafva En af Rikets Herrar, Öfverste • Marskalken rn. m. Högvälborne Herr Grefve Erik Ruuth samt Bergs-Rådet A. von Wahrendorff f å egna samt öfriga Interessenters i Skånska Stenkols-Verkets vägnar, i underdånighet anmält de hufvudsakliga hinder för Grufvans behöriga drift, af felande Kol-afsättsing, bristande tillgång på arbetare för skälig daga:
s2- 1 stället för de i 7 g Riks-akten, sådan denna § blifvit antagen i Sverige af Konungen och Rikets Ständer den 8 Maj 1841 samt i Norrige genom Riksakts -bestämmelse af den 2 April 1845 befintliga föreskrifter, rörande Sveriges och Norriges Interims-regerings sammansättning och ärendenas behandling af densamma, stadgas: Interims-regeringen skall bestå af åtta ledamöter, nemligen: från Sverige: Justitie-Stats-Ministern, Stats-Ministern för utrikes ärendena samt två Stats—Råd; och från Norrige: Norrske Stats-Ministern, de två Stats—Råd, som äro i Stock holm, samt ytterligare ett antingen ordinarie eller särskildt tillförordnadt Stats-Råd. De Stats-Råd, som sålunda skola blifva medlemmar af regeringen, kallas dertill af Konungen, eller i annat fall utväljes i Sverige af Stats-Rådet och i Norrige af den der varande regering. Med såväl Svenska som Norrska sakers föregående beredning och granskning förhålles efter de i hvartdera riket gällande föreskrifter. I Interims-regeringen skola de Svenska ärendena af den Svenske föredragande, till hvars befattning de höra, föredragas, i protokoll fattas och expedieras på Svenska språket, och de Norrska ärendena af den Norrska Stats-Ministern föredragas, i protokoll fattas och på Norrska språket expedieras. Saker, som angå båda rikena och ej genom sin natur tillhöra något särskildt departements handläggning, föredragas af Stats-Ministern för utrikes ärendena och expedieras till hvartdera riket på dess språk, till Sverige genom bemälde föredragande och lill Norrige genom dess Stats-Minister. Diplomatiska ärenden föredragas äfven af Siats-Ministern för utrikes ärendena och införas i ett särskildt protokoll. Ärendena afgöras genom de flesta rösterna, och, när rösterna äro lika, bestämma ordföranden utslaget. Alla utgående expeditioner (resolutioner) underskrifvas af samtlige ledamöter. Interims-regeringen skall hafva sitt säte i Stockholm, der ej sådana hinder möta, som göra det antingen omöjligt eller vådligt. I Interims-regeringen skall för ärender, som angå begge rikena, Sveriges Justitie-Stats-Minister eller Norriges Stats-Minister vara ordförande, hvar sin vecka.
Vi vilja sarskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom for alla Öfriga slags Engelsk ålbuljong är mycket närande och helsosam for sjuka. Man tager en liten ål, flår den och tvättar den omsorgsfullt, skär den sedan i stycken och lägger dem i en kastrull samt slår vatten derpå, så att det knapt står öfver bitarne. Nu ställer man kastrullen på elden, tillsätter salt, persilja, lök och kryddnejlikor samt skummar gång efter annan. Derefter skall soppan ytterligare koka långsamt, silas och fettet aflägsnas. Denna soppa har en simmig beskaffenhet, men kan likväl afredas med ett ägg. Att f ö r v a r a citronskal. Skalen skäras mycket tunt af citronen och läggas hvarftals emellan kross-socker. Lotten. Bakning *. Glas-kringlor. Till 1 qvarter söt grädde tages så mycket mjöl, att det blir en lagom deg att kana. Med en kafvel slås sedan deruti k % smör. Derefter utkafias degen mycket tunt och uttages med en degsporre i smala remsor, hvilka formas till ganska stora kringlor. Dessa doppas i » kristallsocker » och läggas på en smord plåt, som insattes i ugn, der de gräddas i lagom ugnsvärme. Lotten * af oljeutdunstning, och lampglasen böra täckas med hufvar e. d. för att hindra nedträngandet af dam. Den tid som användes pä lampornas skötsel är icke förlorad; en lampa, som brinner lifligt och klart, är j u en mycket behaglig sak, men den, som lyser skumt och ostadigt, kanske också osar, är både förarglig och skadlig. S. H. Började svedan i ögonen samtidigt med det utslag i ansigtet, hvaraf ni besväras, så är det möjligt, att svedan beror på utslaget, och i så fall bör behandlingen riktas mot detta. Fukta derför ansigtet 2 — 3 gånger dagligen med en lösning af borax (4 delar på 100 delar vatten) och pudra derefter rikligt med puder, talk eller vauligt potatismjöl, fint pul veriserad t, samt upprepa pudringen många gånger under dagens lopp.
Sammandraget af socknarnes uppgifter utvisar, att i medeltal för åren 1855—57 utsädet af spanmål utgjort 97,735 tunnor och skörden deraf 528,970 tunnor. Uti senaste femårsberättelse för länet beräknades spanmålsutsädet åren 1851—55 i medeltal till 101,061 och afkastningen, efter afdrag af utsädet, till 462,439 tunnor eller, utan sådant afdrag, 573,500 tunnor, städernas jordbruk oberäknad t.» »Uti sistberörde spanmålsutsäde ingick hafre till mer än hälften eller 52,524 tunnor, deraf skörden utan afdrag af utsädet beräknades till 252,609 tunnor.» »Beträffande länets produktion af säd i allmänhet och förnämligast af sistnämnde sädesslag, som företrädesvis här odlas och för hvilket under senare åren en fördelaktig marknad i England öppnat sig, erbjuder kännedomen om skeppningar till utrikes orter från länets hamnar, jemförd med transporterne till dessa hamnar från andra landsorter, utväg till någon ungefärlig kontroll. Under åren 1855—57 utskeppades från länets samtliga hamnar 1,242,000 tunnor, eller i medeltal för äret 414,000 tunnor säd, af hvilken årliga skeppning hafre ensamt utgjorde 317,570 tunnor. Under berörde trenne år fördes genom Trollhätte Kanal 741,506 tunnor spanmål eller i medeltal för året 247,169 tunnor, deraf, enligt hvad vederbörande räkenskapsförare upplyst, två tredjedelar, eller omkring 165,000 tunnor, kunna antagas hafva utgjort hafre, som till länets hamnar från det inre af landet nedförts.
Att ött hastigt och utan föregånget moget öfverläggande af de Ledamöter, som icke haft tillfälle att i Utskottet få upplysningar, tfVslutet uppskof, skulle hafva samma verkan som ett afslag, och skulle bereda samma menniskors olycka, kan jag icke be* gripa} det kan väl ieke vara äfventyrligare för låntagare i Götha CanalDisCont, än för låntagare i de andra Disconterna, och deSse sednare mätte väl, som Svenske medborgare* hafva samma rätt som de förra. Men det vet jag, att flere saker blifvit hastigt afgjorde af det skäl, att ingen tid vore att försumma med öfverläggning, om ej fasliga olyckor skulle blifva en följd deraf} man har likväl gaftskä snart insett sin oförsigtighet och ångrät att man genom sådana skrämskott låtit öfverraska sig» Det är ej emot sjelfva biträdet som jag opponerar mig, men administration deraf anser jag böra blifva RiksDisconten uppdragen, då den icke egentligen är ämnad till biträde åt Götha CanalDiscont, utan endast ett tillfälle för dess debitorer att få en låntillgång. BancoFullmäg - Den 3 ,hmu tiges utlåtande är både af vigt och enligt Vatt* lig ordning, samt en pröfning', huruv da deit fallne crediten är tillkommen al en oundvik* lig följd af händelserna, eller genom en mindre varsam eller laglig administration af Dis* contverket, äfven hörande till en ovillkorlig mogen öfverläggning i ett ämne^af sådan ali. män vigt. Påståendet om hvilandet på Bor. det yrkar jag derföre, i förmodan att äfven flere af Ridderskapet och Adeln instämma deruti. Åtskillige hördes yrka, att Betänkandet ej längre måtte få hvila på Bordet. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard:
7 Sami 1 A/d. 15 Häjt. 2 6 LagUtskottets Betänkande N:o 48. äfven emot en något lägre ränta, än andra näringar erbjuda, komma jordbruket till godo, så återstår för detta, att, genom den bundna räntans upphäfvande äfven för de intecknade lånen, upptaga en täflan med de öfriga näringarne, hvars för jordbruket lyckliga utgång ej bör vara tvifvelaktig, om man fäster vederbörligt afseende ej mindre vid den numera vunna erfarenheten om penningens verkliga pris, än äfven vid de större säkerheter jordbrukarne framför andra kunna erbjuda. Men för att möjliggöra denna jordbrukets täflan med de andra näringarne fordras en lagförändring i alldeles motsatt rigtning mot den af motionären åsyttade, — nemligen den bundna räntans upphäfvande äfven för inteckningarne; vid hvilket förhållande och då en återgång till den bundna räntan i allmänhet skulle vara en orättvisa emot kapitalisterna, hvilka numera lärt känna sin egendoms högre värde, Utskottet får vördsamt tillstyrka, att motionen må lemnäs utan vidare afseende. Stockholm den 16 April 1866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ERIC KÅHRE, 1866. Lag-Utskottets Memorial N:o 49. f lV:o 49. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Maj 1866, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o ■18, öfver Rikets Ständers Justilie-ombudsmans motion i afseende pä kärandeparts skyldighet att gifva vederparten del af uppskofsheslut.
Jag vili emedlertid icke envisas emot hvad PresteSt. bifallit, utan förenar mig derom alt Booo r:dr måtte beviljas, emedan det vore skada om denna summa för ändamålet ginge förlorad, derföre alt man ville förhöja den med 5i6 i:dr 32 sk. 322 D c 11 aa M a r s t', ut. Hr Printzensköld, Carl: Det äger visserligen sin riktighet, på sålt Frill. Sprengtporten nämnt, alt något misstag icke blifvit af SlatsUlsk. begånget i omföl malandet att de i2Öo r:dr, som utgått ifrån 4 och 9 hufviullitlarna, användts till den fordna styrelsen öfver vatlencommunicationer; men genom den af Hr von Hartmansdorff gjorda upplysning af K. M:s nåd. propos. är likväl ådagalagdt, alt Konungen icke tagit dessa i a5o rtdr i beräkning vid äskandet af det anslag, sorn nämnde propos. innehåller, utan i stället förklarat, att de i 2Öq rulr, som tillförene utgått af 4 och q liufvudtitlarna, skulle, genom det nya anslagets beviljande, komma att till andra ändamål besparas. Således liar StatsDtsk. begålt en oriktighet deruti, att Utsk. förklarat, att desse i2Öo r:dr, ehuru uppförde på 4 och 9 hufvudtitlama, likväl skulle ifrån desamma förryckas och användas till fyllnad ide 85i6 r:dr 32 sk., sorn skulle ställas lill K. M;s nåd. disposition. PresteSt. liar likväl, med inskränkning i denna summa, förklarat att de 125o r:dr skulle qvarstå på de titlar, till hvilka de hörde; men jag tror att ordalagen ej äro nog (villiga i PresteSlis beslut, emedan de ej innebära huruvida Ståndet bifallit Utsk:s tillstyrkande att dessa medel skola utgå till det ändamål, hvartill de hittills varit använda, eller om Ståndet afslagil detsamma.
G:SON HÅRD AF SEGERSTAD, UNDERTECKNAD GOTJVERNANT, ej för ung, finner plats hos Fabriksidkare i Östergötland (å landet) för meddelande af undervisning till 2:ne flickor, 7 o. 9 år, i vanliga skolämnen, handarbeten o. musik o. för öfrigt öfvervaka deras uppfostran (annonsören är enkeman), rekom. j ä m t e fotografi sändes under adr. » Fabriksidkare 1860 », S v. Telegramb. Annonsafd. Sthlm. (S T. A. BORTSEDT FRÅN DEN OMSTÄNDIGHETEN, ATT UPPFINNAREN SJÄLF FRAMSTÄLLER SIG SOM AUKTORITET I EGEN SAK, UNDERSÖKNINGEN OCH UPPSTÄLLNINGEN ÖFVERSKÅDLIG, OCH ANSKAFFA DEN TVINGAT OSS ATT FRÅN ETT INTYG ÖFVER VÅRT V A D E M E - med godt sätt och förmåga att sprida trefnad i h e m m e t finner god plats hos Godsägare (änkeman) i närheten af Linköping. D e n sökande bör vara 25 ä 30 år, af god familj och föregående, tillse 2:ne minderåriga flickors uppfostran och önskligt vore, vilja meddela dem någon undervisning i m u s i k och vanliga skolämnen. Hushållerska finnes. Kvalificerad sökande behagade sända svar j ä m t e fotografi till » Godsägare A. 1900 », under adress S. Gumselii A n - nonsbyrå, Stockholm. (G. 81048) JÄMFÖRDT MED ÖFRIGA I NÄMNDA TABELL UPPTAGNA MUNVATTEN. DÅ SÄTT HÅLL NÖJA STYMPNINGAR, VI HÄRVIDLAG SKETT PÅ DET MEST PRAKTISKA I NEDAN ANFÖRDA TABELLER ÄR SYNNERLIGEN OSS MED ATT ORDAGRANT, UTAN UTESLUTNINGAR TILL ALLMÄNBETENS EGET BEDÖMANDE ANFÖRA SAGDA INTYG.
Gyllenborgs skaldegåfva är, i sitt slag eller sitt mera romar-vulna lynne, lika verklig, som hans Väns: men visserligen, i sitt hela skådad, mindre lättrörlig, glad och smidig; mera tankrik än målande, mera didaktisk än lekande, mera sträng än behagfull. Man har deraf (med Hammarsköld) ansett sig berättigad till den förmodan, att ”Naturen icke torde hos honom hafva nedlagt en ovillkorlig kallelse till Skald”; att han ”egentligen genom efterdömet af Fru Nordenflycht och Creutz blifvit lifvad till att försöka sig såsom sådan”, och alltså eljest kanske aldrig kommit att dermed befatta sig. Ett förnyadt och sorgfälligare studium af hans verk leder dock snarare till det påstående, att han var född till ett mellanting af Skald och Talare, – ett af dessa mellanväsenden, som äro förmycket Talare för att vara rent Skalder, men också förmycket Skalder för att vara endast Talare. Han tillhör (så till vida) samma klass, som t. ex. Pope och Leopold. Äro sådana varelser begåfvade med stor talent, så kan en utmärkt plats i Poesiens häfder visst icke dem fråntagas. Att skalde-afståndet mellan Creutz och Gyllenborg är vida mindre, än det numera vanligen antages, visar sig åskådligast i dennes ”Årstider”; en lyrisk betraktelses bilder af svensk natur och svenska folkseder, bland hvilka särdeles Vår-qvädet och Sommar-qvädet väl kunna föranleda den fråga: om Creutz skulle ha diktat dem annorlunda? Vinter-qvädet, som har samma fägring, röjer dock – i likhet med det föröfrigt något mattare Höst-qvädet112 – bestämdare sin upphofsman, genom de flerstädes frambrytande flammorna af hans mäktigaste lidelse: fosterlandskärleken och frihets-ifvern.
Betraktom nu vår motståndare så skarpt, att ingen mask, ingen förklädnad längre båtar honom! Visadt är, att i Menniskans själ sammanträffa till sammanverkning en oändlig Andeverld och en ändlig Naturverld; hvilka ock äro de, som i religiös betydelse pläga kallas ”Himmelen” och ”Verlden;” äfvenså, att bägges centrer, oaktadt sambandet, äro sins emellan lika åtskilda, som deras ljus och värma. Tillika är visadt, att, emedan menniskosjälen räcker till för omoch uppfattningen af båda, kunna dess böjelser, just derföre, öfverlemna sig antingen mer åt den enas, eller mer åt den andras inverkan. Men huru kunde från sednare hållet någon egentlig, ja mäktig (och ofta öfvermäktig) inverkan vara möjlig, om icke äfven i Naturverldens egen medelpunkt en Ande innebodde? Så förhåller sig ock verkligen; och denne ande är ursprungligen ämnad att förmedla; nämligen, att med en från sjelfva Natur-sidan utgående förmedling möta den förmedlande verksamhet, som från den motsatta sidan utöfvas genom ett vida högre medlar-väsendes inflytelser. Alla andliga väsenden, alla själar och sinnen äro (i sin bestämmelse) idel förmedlande lif (vitæ mediatrices); det vill säga, idel verktygliga orsaker (causæ instrumentales), hvilkas sammanhang är ett helt af förmedlingar, åsyftande att den Högsta Kärleken skall blifva allt i alla, och således det Jordiska förenas med det Himmelska, genom Honom. Ställd i spetsen för en skara af fränder, är den ande, om hvilken vi nu tala, ämnad att vara ”denna Verldens Furste,” men blott för att hålla dess krafter i beredskap till det angifna eviga ändamålets tjenst. Sådant är det stora värf, som han erhöll till uppdrag, och hvartill han blef med motsvarande förmögenheter utrustad. Men emedan han ändock sjelf är ett blandadt andligt och naturligt väsende, har han låtit sig berusas af beundran öfver sin storhet; och i denna berusning eftersträfvar han en större, än honom någonsin kan eller bör tillkomma. Han vill lyda blott sig sjelf, och för slik vilja öppna ett oinskränkt spelrum.
Skuld till Manufaktur-Diskontfonden för lemnade förskotter, kapital, ^ . 13,846:35. 5. Summa Banko R:dr ] 80,69912,11 5 6 fe 42 — Bilaga Lit. E. Kapitalslut öfver Nja U1I - Debet. Balans från år 1840. Skulder. Till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor, för af Kreditivet begagnade medel år 1840, kapital, 19,360: 5 procents ränta härå, enligt beräkning, 1,171: 1. 4 - .'20,531: 1. 4. Ränta till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor, för af Kreditivet begagnade medel 1841, enligt på grund af Kongl. Brefvet den 14 Augusti 1841 upprättad vidräkning, 301:23. 7. Dito till C. Lewenhaupt, för högt beräknad i 1840 års räkenskaper, 36: 9. — 337 32 / Balans till är 1842. Tillgångar. l:o Sukra : Behållning i Rikets Ständers Bank 3:32. 2. hos Gamla Ull-Diskontfonden . 270:46. 8. Credit. Balans från år 1840. Tillgångar, i:o Säkra : Behållning i Rikets Ständers Bank . 36: 26. Inkomster. Balans till år 1842. Summa Bauko R:dr { 41,474] 17] 5 Bilaga Ut F. Kapitalslut öfver Nya UH - •t&szr Debet. Balans från år 184 *- S k u I d e r. Till RiketsStänders Riksgälds-Kontor, för af Kreditivet begagnade medel år 1841, kapital^ 16,500:
Bifölls. Ad. Den 37 Januarii. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 24 Januarii 1818. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 7 dennes afgifne samt den x 5 i samma månad på bordet lagde Utlåtanden, i anledning af åtskilige hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. BorgareStåndet gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 20 sistledne December aflåtne Betänkande, i den från samtelige RiksStånden till Utskottet remitterade fråga, om fortfarande eller inställning af den fria HusbehofsBränvinsbränningen, blef förstnämnde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt. Ut supra. S. D. Föredrogos och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den i5 och 20 dennes på bordet lagde Utlåtanden nemligen: 1:0 Från Lagutskottet af den 16 sisth December, angående Riksens Ständers JuslitiaeOmbudsmans-Embetsberättelser för den sedan sista Riksmöte förflutne tid. 2:0 Från StatsUtskottet af den 17 dennes, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, om uppförande af en Minnesvård öfver Den 37 Januarii. 387 Svea Rikes utkorade KronPrins Carl August på Qvidinge Hed i Skåne. 3:o Från StatsUtskottet af den 17 dennes, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift af en Statens Fordran i aflidne Landshöfdingen von Echstedts Sterbhus;; hvarom de öfrige Respective RiksStånden skulle vänligen underrättas. Ut supra.
K r. » 0: 19 2 koppar kaffe m e d bröd. » 0: 22 Kvällsvard o c h söndagskost för föregående vecka Kr. 2: — Afbetalning på klädning. » 2:50 Afbetalning på en hufvudduk. Kr, 0: 94 B r ö d 20 öre, s m ö r 10 öre. » 0:30 Summa Kr. 29: 68 Oredovisadt b e l o p p (kvar i kassan d. m. J. AF W. LAURA FITINGHOFF. S n a r t stå d e b ä g g e i rågåkern o c h utvälja sorgfälligt jämnstora, axfyllda » strån », kring hvilka de knyta de medförda betydelsefulla röda, gröna o c h svarta garnändarna. Ner öfver gården o c h öfver läggdan (ängen). Tredje g r i n d e n! Just n u når h o n grinden, den tredje, afgörande. D E T S Å G för några årtionden sedan ut, s o m o m m e d de billiga väfnadsfabrikaten handväfstolen skulle k o m m a att höra till våra nationella minnen, den där blott kunde få skådas i någon af Skansens stugor, på Nordiska museet eller i något af den aflägsnare landsbygdens allmogehem, men tack vare några för den svenska husslöjden varmt nitälskande kvinnors energi o c h företagsamhet, har väfstolen åter fått intaga sin plats i hemmet o c h den gamla väfkonsten åter kommit till heders, icke minst bland den bildade klassen. Till dessa kvinnor kan m e d fullt skäl räknas fröken Nina von Engestrbm, hvilken under en tid af femton år oaflåtligt ägnat sin begåfning, sin tid o c h sina krafter till befrämjande af denna slöjd, hvilken icke allenast från praktisk o c h e k o n o m i s k utan jämväl från fysisk o c h psykisk synpunkt visat sig vara nyttig o c h välgörande. Fröken v o n Engeström öppnade 1884 en väfskola i Upsala, hvari eleverna erhöllo fri undervisning samt mat o c h dagspenning, mot det att de arbetade för skolan. Sedermera tillkommo o c k betalande elever.