Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet Riks-Stånden meddelade öfversigten af de utgifter som förestå, så väl för Statsverket som för Riksgälds-Contoret, dels i ordinarie, dels i extra ordinarie väg, är det tydligt, att Bevillningen måste ökas, så vidt icke Riket annars skall inledas på den förstörande Statsskuldsbanan, hvaremot meningarne i hela landet så högt uttalat sig. Härtill kommer ytterligare, att, sedan Högloft. StatsUtskottet lemnade denna öfversigt, har ett nytt behof uppstått i följd af den i Riket inkomne cholera-pesten, som nu härjar i flere landskap samt äfven hotar att framtränga till de öfriga. Ett ereditiv har för detta ändamål blifvit begärdt, hvilket, om det ock tål någon afprutning i summan, likväl är nödvändigt, samt måste göra Rikets Ständer betänkte uppå att skaffa Riksgälds-Contoret betäckning för denna nya oförväntade utgift. Vilja icke Rikets Ständer göra sig skyldiga på en gång till den orättvisan och oförsigtigheten, att genom Statsskuldssystemet pantsätta efterkommande och på framtiden vältra utgifter, som det endast tillhör den närvarande tiden att bekosta, samt dymedelst tillika öppna dörren för allt slags slöseri och misshushållning, så är Bevillningens ökande oundvikligt. Men vid ett sådant förhållande lärer det ock icke kunna vara tvekan underkastadt, på hvilken del af Bevillningen denna tillökning hufvudsakligen får läggas, antingen på den directa, eller på den indirecta. Åtskillige öfverflödsvaror hafva ock hitintills varit så lågt beskattade, att de nu för Statens nödvändiga behof ganska väl kunna tåla någon förhöjning, utan att verkan deraf hlifver känbar för consumenterne, helst denna förhöjning, såsom utgående af öfverflödsartiklar, i alla fall icke med sin tjmgd drabbar den arbetande classen och Rikets allmoge, den hårdast beskattade delen af landets invånare.
Men då Ridderskapet och Adeln i Major Pålmans första yttrande endast funnit omdömen rigtade emot obestämda individuer af en i» bland de särskildta delar, af hvilka tillsammantagne BorgareStåndets representation kan utgöras, och i Majorens sednare förklaring hämtat en ytterligare ledning för denna öfvertygelse, har Ridderskapet och Adeln derigenom sett försvinna den grund, hvarpå det Vällofl. BorgareStåndets anma - 64 Den 5 Maj. lan hos Ridderskapet och Adeln, såsom RiksStånd, sig stöder. Ridderskapet och Adeln kan således lyckönska sig att å berörde ProtocollsUtdrag icke äga något annat svar till sitt respectiva MedStånd att meddela, än att Ridderskapet och Adeln med rättvis aktning erfarit Vallöf!. Borgareståndets omvårdnad för Medborgares rätt, hviike, uti en stridfråga sig emellan, hvaröfver Ridderskapetoch Adelnej något Stånds-’ yttrande afgifvit, eller kunnat afgifva, möjligen må finnas vara, utan skäl, förolämpade. Ut supra. Föredrogs å nyoLagUtskottets den 27-‘de April på Bordet lagda Memorial, rörande yrkad ändring uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 28-'de Mars 1811, angående vederbörandes åliggande att lemna Presterskapet del af Under - Domstolarnes utslag om dem som för lag-brott blifvit tilltalade och sakfällde, eller under framtiden ställde. Friherre Mannerheim, Lars August, an* malte, det JustitiaeRådet Grefve Hamilton, Gustaf Wathier, såsom förhindrad att nu vara in Pleno tillstädes, anmodat honom att uppläsa följande af Grefve Hamilton författade Dictamen: Lagutskottet har grundat sitt Betänkande, hvarigenom afslag blifvit tillstyrkt å Herr III. Den 5 Maj. 65 å Herr Prosten Doctor Segerstedts förslag, på den förmodan, att det ankommer på Prester. skåpet att pröfva i hvad mer eller mindre nion det är för allmänna säkerheten oundgängligt, att i det betyg, som meddelas den för brott sakfällde, derom lemna underrätt telse.
Borgare-Ståndet väckt af Herr Grenander, hvilken anfört att sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Hallands län, uti underdånigt memorial den 13 Oktober sistlidet år, med öfverlemnande af ett utdrag ur Magistratens i Warberg protokoll för den 19 näslförutgångne September angående denna fråga, tillstyrkt att framställning härom måtte i nåder bifallas, så hade motionären emellertid, enär saken vore af stor vigt för sjöfarten, blifvit anmodad föreslå att, äfven om den underdåniga ansökningen icke skulle föranleda till nådig framställning, Rikets Ständer måtte ändock detta anslag bevilja; åberopande motionären, såsom stöd för sitt yrkande, det af Hamn-inspektoren i Warberg afgifna, uti Magistratens ofvanberörde protokoll intagna utlåtande om de fördelar, som sjöfarande förmält sig skola erhålla af ifrågaställa hamnfyr och att de vid flere tillfällen årligen under den mörka årstiden måste kämpa mot svåra stormar å denna kust , hvarvid mångens egendom och lif gått förlorade i närheten af en hamn, der de, med fullkomlig säkerhet och trygghet kunde söka skydd, om blott något tecken funnes att dit leda dem; äfvensom alt från Öresund till Göteborgs skärgård ingen hamn, såsom nödhamn under hvilken tid af dygnet som helst, läge så väl till och vore belägen så nära allmänna segelleden genom Kattegatt samt så sällan af is stängd, som Warbergs hamn. Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har, i och för behandlingen af denna fråga, tagit kännedom jemväl af handlingarne rörande Bih. till II. St.
Man egde då inom få mils afstånd 2:ne städer, nämligen Carlshamn och Ronneby och dessutom 2:ne köpingar. Carlshamn med ett ganska förmånligt handelsläge begagnade ett sådant genom betydligen utvidgad inoch utrikes handel. Ronneby deremot, belägen i en bördig däld, som genomskäres af en, med 4 fots djupgående jagter, farbar å, hvars utlopp vid Skärgårdsstranden befinnes aflägsnad ifrån då varande staden vid pass ■§- mil, hade ännu icke förmått upparbeta sig öfver den ringare klassen af vära städer; likvisst med den local - Besv. och Ekon. Utsk. Bethnkanden. 1189 förmån, att ega några förmånliga manufacturverk, hvilka också ännu i denna stund bibehålla sig under bolag i Carlskrona och Carlshamn, hvaribland må nämnas ett mycket utvidgadt sockerbruk, såpbruk o. s. v., och synas anvisa egentliga gränsen för detta ställets, såsom köping eller stad betraktadt, mest naturliga företag; men för öfrigt, i saknad af hvad för en utvidgad sjöhandel erfordras, nämligen en förmånlig och beqväm hamn; en sådan måste på afstånd från ämynningen sökas, heldst den så kallade Ronneby redd väl bjuder ankarsättning för ordinärt 6tora fartyg, men dess anlöpande är vådligt och i hårdt väder icke utan stor risquekan sökas, hvarom hosfogade utdrag a£ charteverket öfver Östersjö-kusterna när» mare upplyser. > Med dessa omständigheter, lärer val icke heller undfallit den vise anläggaren ac Carlskrona, att städers förhållande till omgifvande landsorten befordrar den allmänna trefnaden och industrien, mindre i anseende till städernas antal än till deras stor» lek och utvidgade verkningskrets; varande» £olknumn:ern, som ökar behofven, utvidgar omtankan och inverkar pä både Stadsoch iLandtmanna-rörelsen. Jag har sagt, att örlogsflottans etablerande fordrade en stad och ett handlande borgerskap, förssddt med sådana förmåner och rättigheter, som ä ena sidan satts de Jlpo Besu. och Ekon, Ut sk.
Såväl af räkenskaperna som vid besök å stället hafva Revisorerne inhemtat, att sedan Rikets Ständer anvisat ett sammanräknadt belopp af 157,500 R:dr såsom bidrag till uppförande af en ny byggnad för eleverna vid Institutet, hade Direktionen för Institutet under den 10 Juni 1861 med Byggmästaren H. O. Rundqvist uppgjort kontrakt, hvarigenom denne sednare emot en summa af 264,000 R:dr åtagit sig att, i enlighet med ett af honom den 30 April samma år upprättadt kostnadsförslag, på förut anlagd grund uppföra ifrågavarande byggnad, afsedd att inrymma 150 elever. Beträffande tillkomsten af denna grund, har, såvidt Revisorerne kunnat inhemta, sålunda till - — 261 — gått, att Direktionen, utan att kostnadsförslag derför blifvit upprättadt och utan att planen för arbetet blifvit vederbörandes granskning underställd och af Kongl. Maj:t i nåder gillad, låtit verkställa betydliga sprängningsarbeten å den plats — belägen å ett berg, sora vid sprängningen icke lemnat tjenlig byggnadsmateriel — der byggnaden nu är förlagd, samt planera platsen och uppföra stenfot till byggnaden, hvilka arbeten, som blifvit verkställda mot betalning dels för dag, dels ock, hvad sprängningsarbetet beträffar, för kubikfamn eller kubikfot, uppgått till det betydliga beloppet af omkring 45,000 R:dr R:mt, uti hvilken summa dock ingår kostnaden för borttransporterande af den undansprängda stenen, som blifvit använd till utfyllnad al den holme, hvarå verkstäderna ii ro belägna.
Det var en ganska lång diskussion vid författningens första uppgörande, och man ansåg då, att brännvinstillverkaren mycket väl skulle kunna beräkna sin tillverkning så alt han ej behöfde få någon rättighet att tillverka öfverskott; men, på det alt icke någon chikan skulle kunna komma att uppstå, lemnade man en tiondedel öppen, såsom tillåtet öfverskott, likvisst under vilkor, att för denna T\j skulle betalas en högre afgift. Vid sednaste riksdag blef det bränvinstillverkaren tillåtet att producera ända till T\j mer än hvad han hade anmält sig lör, utan att derföre behöfva erlägga högre skatt. Nu vill man icke allenast att hän skall få tillverka mer än öfver hvad lian uppgifvit sig till, utan äfven att han lör detta öfverskott öfver j1, skall betala mera än för tiondedelen. Jag kan, för min del, icke finna något skäl, hvarföre så skulle ske. Då jag icke anser det vara meningen, att tillverkaren skulle blifva befriad från att erlägga skatten i förskott, tror jag icke att man bör bifalla ifrågavarande förslag, utan att R. o. Ad. i stället måtte bibehålla härutinnan den gamla förordningens stadgande. Gr. Liljencrants: Då jag i hufvndsaken är förekommen af den siste värde talaren, så skall jag blifva helt kort. Jag anser nemligen den nu föreslagna förändringen vara ett nytt bevis på den håg att tumma författningar, som så ofta förekommit, och visa en blott alltför stor benägenhet att gå yttrade önskningar till mötes. Det är nu den 4:de riksdag å rad, som denna paragraf undergått förändring. 1 1856 års bränvinsiörordning heter det, att det skulle betalas dubbel afgift för hvarje kanna bränvin, som tillverkades utöfver anmälda beloppet. Detta tyckte man likväl vara något hårdt, hvarföre man vid sista riksdagen gjorde den ändringen, att man skulle få tillverka ^ utöfver anmälningen, men om man tillverkade något derutöfver, skulle derför erläggas J förhöjning utöfver hvad i 19:de §:n fanns bestämdt. Nu vill man skrida ännu längre och göra en ytterligare utvidgning. Detta tummande på författningen är onödigt.
Uppköp af Af så väl Revisorernes som Fullmäktiges Berättelser inhämtas Obligationer, upplysning om de inköp af räntebärande papper, Fullmäktige under tiden sedan sista Riksdag verkställt; hvadan Utskottet allenast bordt anmäla, att Bankens tillgång i dylika papper, vid början af innevarande år, 1851, var följande: Riksgäldskonlorels Obligationer 2,992.000: — Ärméens Ackords-Amorterings-fonds d:o 1,344,400: — Skånska Hypotheks-Föreniugens d:o 580,000: — Östgötha d:o d:o d:o 500,000: — d:o d:o ställda å utländskt mynt 512,000: — Smålands Hypotheks-Förenings d:o, ställda 5 utländskt mynt : . 266,666: 32. Summa B:ko R:dr 6,195,066: 32. Öch anser Utskottet berörde Obligationer i allmänhet för Banken innebära nödig säkerhet, samt de ä utländskt mynt ställde i så måtto ega företräde framför de å Svenskt Banko utgifna, att de förra böra kunna, i händelse af behof, med lätthet realiseras å utrikes ort, hvarigenom dessa papper för Banken erbjuda en fördel, sorn icke är förenad med öfrige, af Banken innehafvande, Obligationer. Angående Tumba Pappersbruk. § 24. (Rev. Ber. § 82. Banko-Fullm. Ber. §. 53). ^ba^m^kJrä Revisorerne hafva anmält, att de funnit räkenskaperné för Tum kenskaper. ba ådagalägga en förtjenst i förvaltningen, hvilken derjemte vitsordats af det goda skick, hvaruti Revisorerne, vid på stället gjordt besök, funnit dervarande verkstäder. För resultatet af Brukets rörelse redogöres, genom de, uti Revisorernes Berättelse, för åren 1847 och 1848, samt uti Banko-Fullmäktiges till Utskottet afgifna och Rikets Ständer meddelade Berättelse, för år 1849, meddelade Räkenkapsutdrag. Banko Utskottets
Enskilda försök äro äfven gjorda för tillvägabringande af sådana kommunikations-medel, hvaribland må nämnas de af Woxna bruksägare vidtagne beredelser för att göra Woxna-elfven flottbar från dess källor i gränsen emellan Herjeådalen och Dalarne, genom Loos, Woxna, Ofvanåkers, Alfta och Bollnäs socknar, intill dess detta betydliga vattendrag uti sistnämnde socken förenas med Ljusne-elf, äfvensom det af Strömbacka bruksägare företagna rensnings-arbete i Svåga-elf, för att göra denna flottbar från Medelpads-gränsen genom \ 13 de stora skogarne i Ljusdals och Bjuråkers socknar, till sjön Norra Delen. Hvad i denna riktning hitintills blifvit gjordt är dock otillräckligt, och kan det ej heller förväntas, att nämnde betydligare företag kunna, utan understöd af statsverket, vinna erforderlig utsträckning. Uti föregående berättelse äro omförmälde de åtgärder, som blifvit af länets Hushållnings-Sällskap vidtagne för att till befolkningen uti de från hafskusten aflägsnare skogar, hvarifrån trädvaror, i saknad af llottleder, icke kunna utan största svårighet afsättas, sprida kännedom om sättet att tillverka pottaska och tjära. Genom de af Eders Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga hemställan, för dessa näringars befrämjande nådigst beviljade anslag af tillsammans 1,333 Riksdaler 16 skillingar banko, har ytterligare undervisning uti dessa handteringar kunnat beredas åt inbyggare uti särskilde trakter af länet, samt understöd blifvit lemnade för anskaffande af åtskilliga för pottaske-tillverkningen nödiga redskap. Kännedom af pottaske-beredningen har ock genom dessa åtgärder blifvit spridd inom de allägsnaste skogsbyggderne i länet och åt befolkningen derstädes beredt en penninge-förtjenst, som anses årligen uppgå till 13,000 Riksdaler banko.
LXVI. E. 72. — med förslag till jemnkning af respective RiksStåndens skiljaktiga beslut i anledning af Utskottens Utlåtande rörande gjorde anmärkningar vid Betänkandet angående väckte motioner i afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor af den 23 Juni 1825. LXII. B. 324. Se vidare StalsUtskottets med Bevitl-. iop nings-Utskottels gemensamma Betänkanden. Beväringen, Allmänna, om skyldighet för Åsele Lappmarks församling att deruti deltaga. Se Åsele. — att den icke måtte samlas till vapenöfning förr än den uppfordras till Rikets försvar, angående. IX. B. 279. X. A. 67. Beväringsskyldigheten, angående yrkade förändringar till lindring uti dess fullgörande. XV. B. 3o7. XVI. A. 233. XXI. E. 1 o5. Bibliolheker i hvarje Socken, om inrättande af. Se SockenBibliolheker. Bjelke, Grefve Axel, yttranden. V. 421* VI. 3. Bihanget till RiksStåndens Protocoller vid Riksdagarne 1817 och 1818 saint 1823, om utdelning af, till samtlige LandshöfdingeEmbeten. I. 42^. R. 665. II. P.U. 4- X. B. 260. XI. Å. 126. LVIII. U. 53. LX. A. 227. — till RiksStåndens Protocoller vid denna Riksdag, om tryckning och utdelning af. Se Tryckning. — till RiksStåndens Protocoll vid blifvande Riksdagar, angående. LXV. B. 436. LXVI. A. 3. E. 3. A. 53. — till RiksStåndens Protocoll, angående Utskottens förständigande om iakttagelser i I IO afseende på tryckningen af. IX. B. 121. A. 158.
Seraphimer-Ordens-Gillets förvaltning stälda allmänna och Barnhus-fondens inkomster och utgifter för år iS^o. Läns-hospitalernes och Barnhusinrättningens i Malmöhus Län inkomst i spannmål, hvaraf en del till Hospitalernes egna behof i orterna utgått och återstoden såsom deras öfverskott tillfallit allmänna Hospitalsoch Barnhus-fonden, samt på sådan grund blifvit al Bäntegifvarne med penningar löst efter markegångspris och vanlig ersättning för forsseln, har detta år utgjort, nemligen: Upsala Hospital Veckholms Dito . Vesterås —■ Nyköpings —■ Linköpings — Norrköpings —■ Söderköpings -— Vadstena — Fahlu . *— Örebro . •— Carlstads — Visby » — Vexiö . — Jönköpings — Calmar . — Malmö . -~ Christianstads — Halmstads — Skara . — Götheborgs — Gefle • Malmö Barnhus - Sur mma ta 0» CM Korn. Vesterås •— . Nyköpings — . Linköpings Lazarett Vadstena Hospital Fahlu Dito Örebro —- Carlstads —• Visby —■ Vexiö —• Jönköpings — Calmar — Malmö — Christianstads Halmstads — Skara —• Götheborgs — Gefle — Malmö Barnhus Summa Öfverskottet afskrifves , såsom hvarföre betalningen blifvit till allmänna fonden infordrad och här å motstående Summa, | R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk, r. R:d. sk. r. Carlstads dito Jönköpings dito . iMariästads dito , Vennersborgs dito . — Hernösands dito Umeå dito Tillhör Ka Samlingen af Bihang till Riks-Ståndent Protocoller.
Af hvarje papperssort borde dock tillverkas till alla de storlekar, som komma, att blifva bestämda, så att den sorn vill hafva mera fint och mera hvitt papper, men af enahanda storlek med det gröfre, alltid kan finna tillgång, och papperets godhet eller vackerhet ej bindas till viss form, utau fås af alla storlekarne, hvilket förmodligen kunde för yanliga behofven inskränkas till 4, slag och bestämmas för en sort eller nu vanliga skrifoch concept-papperet till 17 tums. längd med i4 tums bredd för hela arket; för en sort eller nu vanliga postoch bref-papperet till 22 tums längd med 17 tums bredd; för en sort eller så kallade regal-papperet till a4 tums längd med 19 tums bredd och åter för en sort eller imperial-papperet 00 tums längd rned, 23 tums bredd. De ännu större slagen nyttja®. 58 Den i Mars. så sällan, åtminstone icke allmänt eller till böe. ker räkenskaper eller andra vanliga behof, utan någon enda gång till char tor och kopparstick, då också särskildt tjocklek erfordras, så att ett visst mått icke behöfde för dem föreskrifvas, helst sådane sorter icke vid hvarje Pappersbruk hvarken sökas eller tillverkas, utan hvar och en sorn behöfver dem, lärer få beställa sitt erforderliga qvantum å de Bruk, der de kunna fås. Men nödigt klefve, såsom redan ofvan före år nåmndt, att alla slag af papper, både tryck-, conceptoch skrif-papper, samt ännu finare, tillverkas af enahanda storlekar, så att allmänt och vid alla Bruk kunde finnas af alla desse redan allmännare eller allmänna blifvande slagen. Förlägenheten att få papper af lika storlek till rnanuscripters eller tryckta verks fortsättningar skulle då försvinna, äfvensom att i Collegiernes stora vol unner hafva ån ett litet och ån ett stort ark.
Jag instämmer i förslaget, att maximisumman för dessa lån på naum 84 Den 2 Maj e. m. må bestämmas till 5o,ooo r:dr; men med det tillägg, att indragningen får af Direct. verkställas efter omständigheterna, på det man må vara säker att å nyo kunna placera penningarna samtidigt med indragningen, helst flera intecknade lån för närvarande äro uppsagda, så att Direct. är i verklig förlägenhet, hvarest dessa kunna åter placeras. Frih. Boye: I anledn. af Hr Printzenskjölds yttrande, att Direct. icke en för alla och alla för en slår i ansvar för de utgifna lånen, vill jag blott upplysa, att förhållandet verkligen är, att alla de ledamöter af Direct., som deltagit i beslutet om lånens utgifvande, stå i sådan ansvarighet. Jag har likväl hört till minoriteten, eller motsatt mig allt öfverskridande af den bestämda maximisumman, och derföre äro icke alla de nu utgifna lån på namn garanterade af Direct:s alla sju ledamöter. Hr Printzenskjöld: Då jag hegärde ordet, var det egentligen för att besvara Hr v. Qvanten, deri jag likväl sedermera blifvit förekommen af Gr. Cronhjelm, med hvilken jag således i denna del förenar mig. Men i anledning af den önskan, Gr. Cronhjelm vidare framställt i sitt sedpaste anförande, att man nemligen icke skulle brådska med indragningen af de nu utlemnade lånen, får jag erinra, att detta just är, hvad Utsk. föreslagit; ty Utsk. insåg de svårigheter och bekymmer, som en brådstörtad indragning skulle medföra, och har derföre i nu förevarande punkt hemställt, att Direct. måtte för denna indragning vidtaga lämpliga åtgärder. Hvad åter Frih. Boye sagt om den solidariska ansvarighet, Direct. iklädt sig, föranleder mig till uttryck af tacksamhet, emedan Direct. då gått längre och gifvit K. ©. Ad. större säkerhet, än instrucliönen innehåller. Hr von Qvanten: Såsom jag fattade det beslut, K. o. Ad. nyss tog, skulle lånerörelsen i sin helhet nu discuteras.
I städernas Försäkringsbolag för lösören var då lösegendom här försäkrad till värde af 668,960 R:dr samma mynt. Under ifrågavarande fem år har staden icke varit hemsökt af någon eldsvåda. Här befintliga pensionsoch välgörenhets-inrättningar äro följande: l:o Calmar stifts allmänna enkeoch pupillkassa med en fond af 12,841 R:dr B:ko. 2:o Handlande borgares d:o d:o d:o 48,309 R:dr 3:o Handtverksborgarnes d:o d:o d:o 10,533 R:dr 4:0 Skeppare-societetens d:o d:o d:o 28,423 R:dr 5:o Arbetsklassens d:o d:o d:o 1,116 R:dr ** 6:o Borgerskapets begrafnings-kassa d:o d:o 1,100 R:dr B:ko. 7:o Fröbergska stiftelsen för vanvårdade barns uppfostran. Denna i föregående femårs-berättelser omförmälda stiftelse, tillkommen genom testamente af Direktören Fröberg i lifstiden, har i följd af testaments-bestämmelserne ännu icke trädt i verksamhet. Emedlertid hafva nödige byggnader blifvit uppförde med en kostnad af cirka 63,000 R:dr Banko. Stiftelsen, hvilken med lika mycket nit som oegennytta förvaltas af Majoren m. m. Grefve C. Posse, ägde vid nästlidet års slut Räntebärande kapitaler Banko R:dr 145,100. fastighetsvärde omkring » » 75,000- eller tillsammans omkring Banko R:dr 220,100- 8:o i 73 8:o Under Domkapitlets vård: a) Särskilde stipendii-fonder, hvilkas sammanlagda kapital-belopp utgör 7,480 R:dr 26 sk. 8 r:st.
Stad redan meddelat, äfvensom derpå, att till FångPredikantsBeställningen erfordras en äldre person, som, i anseende till de högst svaga löneförmoner som Pastorstjensten i Waxholm åtfölja, dock icke torde söka desse förenade befattningar, måga bifalla: att, såsom ett undantag af nyss anförde skäl, för innehafvaren afFångPredikantsTjensten i Waxholm en ytterligare tillökning i arfvodet med 100 R:dr B:co anslås, så att berörde arfvode till sammanlagdt 200 R:dr å Stat uppföres. 88 Stats-Utskottets N:o 259. Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o i3a angående regleringen af utgifterne under RiksStatens l^redje HufvudTitel. (U.-A.) Till följd af dea Utskottets berörde Betänkande från samll. Respeetive RiksStånden, erhåline Aterremisser, får Utskottet, med iagttagande af den ordning, i hvilken ämnena i Betänkandet förekomma, öfver de gjorda anmärkningarne vördsamt Utlåtande afgifva. 1:0. I anledning af Utskottets, i enlighet med K. M:ts Nåd. Proposition, gjorde hemställan, att den till KrigsCollegii Stat nu hörande GeneralFältTygmäslarelönen må till den föreslagne nya GeneralitetsStalen få öfverflytta^, har, hos H. BondeStiindet, Casper J-Yijkman från Upsala Län, som beslridt hela inrättningen af berörde GeneralitetsStat, yrkat, att GeneralFSltTygmästarelönen måtte, såsom förut, på KrigsCollegii Stat uppföras, samt denna lön, deruti någon tillökning icke skulle vara afbehofvet påkallad, äfvensom hela anslaget för KrigsCollegium, till det belopp, som vid sista Riksdag bestämdes, oafkortadt utgå.