Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådigt afseende på det ofördelaktiga inflytande, som skjutsnings-besväret i dess närvarande skick medförer, täcktes låta vidtaga sådana, efter hvarje orts locala beskaffenhet lämpade åtgärder, till en nyttig förändring i skjutsväsendet och till befordrande af de dermed i så nära sammanhang stående Diligenceoch Forvagns-inrättningarne, som Kongl. Majit kan anse bäst leda till ändamålet. Stockholm den 14 Januarii i835. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktuyckeiuet , 1835- Allm. Besvärsoch Oeconomie-Uiskotlets Förslag IV:o if3• I N:o i43. Ankom till Exp.-Utsi. den 17 Jan. x835. Förslag till sammanj enik ning af Riks-St ändens beslut i en fråga rörande Bergsoch Jer nhandt er ingen i Riket. Utskottets Betänkande N:o io3, in anledning af väckte motioner om förändringar i Författningarne rörande Bergsoch Jernhandleringen i Riket, har, med de förändringar och tillägg ytterligare Betänkandet i samma ämne N:o 135 innehåller, Blifvit bifallet i vissa delar af 3:ne och i öfrigt af samtlige Riks-Stånden, utom hvad angår Utskottets framställning i 3:dje punkten, mom. A, i afseende på nödige förändtungar i beskattningen för smidesrältens utöfvande, i hvilken fråga Höglofl.
Denna synes grunda sig på den förmenta nödvändigheten att hafva hägnad om vägarne för dessas egen skuld, en nödvändighet, som visserligen förefanns, så länge det var hvars Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Ut skottets Betänkande N:o 34. 7 och ens skyldighet att sjelf freda sina egor, men icke mera förefinnes, sedan hvarje egare af kreatur har åliggande att om dem taga den vård, att de ej åstadkomma skada för andra. Stängsel är numera ett medel för sistberörda ändamål; och kan det derföre desto mindre vara skäl att i lagen erkänna hägnad invid allmänna farvägar såsom en angelägenhet för någon annan än dem, hvilka hafva sina egor utmed vägen, som det måste vara med denna lags syfte öfverensstämmände ej allenast att så mycket som möjligt bortskaffa öfverflödig hägnad, utan ock att förekomma det oskick, som under förutvarande förhållanden mindre ådragit sig uppmärksamhet, att nemligen skaror af boskapskreatur fått utan tillsyn drifva omkring utefter vägarne, utan afseende derå om egorna derintill utgjorts af odlad jord eller utmark. Att nu ifrågavarande särskilda förslag alltså innefatta verkliga inkonseqvenser mot grundsattserna i den sednaste författningen, torde redan af det anförda vara klart; och Utskottet stödjer derpå sin vördsamma hemställan, att sistberörda motioner ej mätte till någon åtgärd föranleda. Vid samma § har Lars Rasmusson gjort en framställning, som är alldeles enahanda med ett yrkande af ej mindre Lars Ersson från Södermanland, än förrbemälde Johannes Andersson från Elfsborgs län, ehuru dessa begge sistnämnde ansett ämnet komma under 15 §: att nemligen fägata, som till följd af laga skifte kommit att läggas öfver andras egor för en eller (lere delegares behof, skall förses med hägnad å ömse sidor, och denna, antingen särskildt för sig eller i qvittning mot annan stängsel, på samtlige skiftesdelegare fördelas efter deras lott i egor.
Wto 54, i hvad Den G Augusti f. m. hvad som angar sökt lindring uti tiondeafgiften för tackjernstillverkningen inom Carlskoga och Lerbecks bergslager. 9:de, loide och inte punkterna biföllos. StatsUtskls d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda utlåt. Nio 207, i anledn. af gjorda anmärkningar vid den till betänk. Nio 54 hörande bilaga Lit. E., anglde befrielse för personer emellan i5—17 år från mantalspenningars erläggande, blef, vid nu skedd föredragning, lagdt till handlingarna. I2ite punkten bifölls. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskls d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda utlåt. Nio 208, i anledn. af erhållen återremiss å den vid betänk. Nio 54 fogade bilaga Lit. F., anglde väckt fråga om upphörandet af mantalspenningarna samt lagmansoch liäradshöfdingeräntan, blef samma utlåt, lagdt till handlingarna. i3:de och i4lde punkterna biföllos. Till pröfning företogs StatsUtskls d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda utlåt. Nio 209, i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskis uti bilagan Lit. G. till betänk. Nio 54 gifna tillstyrkande, att sterbhusafgiften må i Stockholm och Götheborg utgöras efter samma grund som i Rikets öfriga städer. lista punkten af utlåt. Nio 209 bifölls. 2ldra punkten af utlåt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att, då denna 2ldra punkt innebar en fråga om tolkning af grundlagen; då H. Ex., till följd af 5g och 64 §§ Reg.F., ansåg, att alla förändringar i de ordinarie skatterna, vare sig till deras borttagande, minskning eller förhöjande, eller till nya ordinarie skatters åläggande, vore frågor, hvilka tillhöra K. Mis och R.
De uti 137 § af Utskottets förslag införde nl!. mare föreskrifter i afseende på handlandes, mästares, fabriksoch andra näringsidkares ansvarighet för hos dem anställda personers kronoutskylder, äfvensom det, i följd deraf, Ivid 2 mom. af 42 § föreslagna tillägg, hafva blifvit ogillade af Borgare-Ståndet, som beslutat nämnde §§:s oförändrade bibehållande; hvaremot de öfriga Stånden godkänt Utskottets förslag. I fall icke Borgare-Ståndet skulle vilja frånträda sit! omförmälda beslut, lärer frågan böra afgöras genom omröstning enligt följande voterings-proposition: 9:o. Den, som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag till förändrad lydelse af 42 § 2 mom. samt 137 §, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, komma nämnde §§ att oförändrade bibehållas. § 73. Utskottets i Utlåtandet N:o 15 gjorda hemställan, att det uti 73 §, såsom grund vid jernbruks värdering bestämda minimum måtte nedsättas till en tolftedel af tillverkning, i stället för en niondedel, såsom för närvarande är stadgadt, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet bifallen; hvaremot Presteoch B onde-Stånden, med vidblifvande af sina förra beslut, bibehållit samma minimi-bestämmelse oförändrad. Då två Stånd sålunda bifallit Utskottets förslag, får Utskottet vördsamt inbjuda Presteoch Bonde-Stånden att uti förstnämnde
Eden innefattar, och af den varning för MenEd Domaren honom meddelat, skulle aflägga den flere timmar efter eiler före Eden, hvilka bagge händelser efter Motionairens förslag kunna inträffa, och i förra fallet, efter det en mängd andre ämnen varit föremål för hans tankar och borttagit hugkomsten af den vigtiga förbindelse han åtagit sig, samt i det sednare, utan att helgden af en redan affaggd Ed med dess högtidlighet, verkade på vittnets sinne. På dessa skäl, och då förslaget i denna del, om ej alldeles overkställbar, åtminstone skulle verka mångfalldiga hinder i årendernes behöriga och skyndsamma gång, afstvrker Utskottet bifall, jemväl till denna del af motionen; äfvensom Utskottet icke anser andra föreskrifter ån de nu gällande, i afseende på utrönande af vittnens fräjd och framställande till dem af varning för MenEd vara af nöden, enär de för ändamålet äro tillräckliga, om de med nit och samvetsgrannhet handhafvas. Hvad vidare angar den skärpning, som blifvit yrkad i straffet för falskt vittnesbörd,* så enär allmänna Lagen, för detta brott, LtigUtskottsts Betäitkattdett. 79 tlfom böter utstakar påföljden att icke vidare vara vittnesbar, och denna påföljd i anseende till den vanheder den innefattar, efter Utskottets tanka, nara kan jemföras med ärans förlust, har Utskottet icke funnit anledning , att den härutinnan foreslagne Lagföråndring för sin dei bifalla. Beträffande åter yrkandet, att VärjemålsEd, och de flere dermed beslågtade Eder, borde högst sällan, och om möjligt vore, aldrig tillåtas; så emedan allmänna Lagen stadgar, att VärjernålsEd endast må åläggas i nödfall och då sanning ej annorledes utletas kan, anser Utskottet Lagen i detta fall hafva gifvit den bestämda ledning för Domaren, som LagStiftaren förmår meddela, Sluteligen och vidkommande den påföljd af fästningsarbete, som ansetts böra stadgas, utöfver det ansvar 17 Gap. 19 §. Rätteg,Balken för MenEd i allmänhet bestämmer; så bar
Ersättning för dagsverken (utöfver förut anslagne^ ~,1~0 R:dr) Flyinge Stuteri: Ersättning för dagsverken (utöfver förut anslagne 1,584: 8.) hvilken summa dock torde få jämnas till rundt tal, då anslaget på Riksstaten uppföres. t:de SI ii i vud titeln, Skogsplanterings-kassan: Ersättning för Hemmans-räntor och arrenden m. m., börslagsanslag 8:de Hiifvudtiteln, Lappmarks Ecclesiastik-Ver k: , „ . Reservationsoch Förslagsanslaget 6,200 R:dr ökas med ett belopp, motsvarande de till upphörande föreslagne hollektmedlen 9:de Itufi iidtitelii, IVadstena Krigsmanshus-kassa: Ersättningar för äldre medel. Kassans förut innehafde hemmans-räntor och kronotionde: börslagsanslag Rusthålls-afgifter samt öfrige indragne inkomster Ersättningar för nyare medel: Amiralitets Krigsmans-kassan : Ersättning för Rusthållsafgifter Dito för öfrige indragne inkomster Invalidhus-fonden: — D cuiot" sf^år å 8:de Hufvucltitelli: Skillnaden emellan det för Upsala Akademi hittills uppförde förslagsanslag af Mantalspenningar 620: och det belopp, som nu kommer att såsom bestämdt anslag upptagas, 600: ~ Anm. Äfvenså uteslutas från Riksstatens Hufvudtitlar de & Tab. 1 upptagne Indelta räntor och spanmål. .20: — Summa 229,615: 40. — 3:o. Slut-Kalkyl. Om, från Tillökningen i kontanta utgifts-anslagen • • afräknas hvad som förut varit å Riksstat såsom indeldt uppfördt, och nu indragits och med återstoden jemföres de förökade inkomsternes belopp visar sig en skillnad i tillgångarne af hvilken på följande sätt uppstår: a Fourage-afgiften: skillnaden emellan tillgång och utgift • Militie-boställskassan: Utgifts-anslag • • • • • samt Statsverkets behållne andel af indelta räntor etc. samt
I anledning af Anders Danielssons omförmälda memorial hafva åtskilliga Bonde-Ståndets Ledamöter sig utlåtit, hufvudsakligen i öfverensstämmelse med de deri yttrade åsigter; 8:0 af Olof Lindbeck från Halland, som, efter uppräknandet af de;Författningar, hvilka försäkra allmogen om rättighet att, hvar som helst inom Riket, afyttra sina egna slöjde-alster, samt uppgift, att nämnde Författningar blifvit följda i domslut uti tvister om allmogens berörde frihet, anfört, att tvånget af en längesedan föråldrad skrå-anda, detta oaktadt, icke kunnat undanröjas, hvilket förhållande föranledt Molionairen föreslå, att än ytterligare stadgas matte', det allmogen utan inskränkning må ega rättighet att till städerna införa och derstädes eller på landet afyttra alla de slöjds-alster, mer eller mindre förädlade, vare sig i träd eller metall, hvilka af den kunna förfärdigas; Las.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.-o 33. O 5 9:0 af Eric Persson från Gefleborgs Län, som yrkat: att församlingarna på landet må ega att, utan något hinder, sockneeller häradsvis antaga gerningsmän och handtverkare af alla slag och till det antal, sorn församlingarna sjelfva finna erforderligt; äfvensom att i Författning bestämdt uttryckes, att icke något skråband får ega runi emellan eller till förmon för dessa gerningsmän, utan att de sjelfva få frihet att betjena med arbeten, äfven utom antagningsdistrictet, samt att jemväl hvar och en annan, som kan ett handtverk, må ega att det obehindradt utöfva; 10:0 af Anders Jansson från Upsala Län, sorn, efter uppgift, att åtskilliga personer skola företagit sig att under kringvandringar på landet försälja köpmannavaror, yrkat, att rättighet till handel å landet hädanefter icke må tilldelas andra personer än de, hvilka, till följd af i ämnet utfärdade Författningar, kanna anses dertill berättigade • n;o af Göran Jonasson från Kronobergs
Ek aflidit, med anmälan derom i underdånig - 16 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 139. het tillkännagifvit, alt Consistorium Academicum rörande ersättning af den förlust, sorn genom ifrågavarande prebendepastorats indragning för universitetets löningsfond uppkomme, föreslagit, att då del värde, hvartill pastoratet i utgiftsstaten vore utfördt, uppginge lill 3,046 I\:dr, ersättningen borde motsvara della belopp, hvarjemte Konsistorium hemställt, alt nådig Proposition måtte till Rikets nu församlade Ständer aflätas samt beloppet universitetet tillgodokomma, sedan möjligen blifvande nådår vid pastoratet gått till ända; och hade Kanslern för egen del till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat, huruvida högre ersättningssumma härvid borde ifrågakomma, än som erfordrades till alt bringa den genom prebendets indragning minskade lönen till samma belopp, som äldre professorslöner inom filosofiska fakulteten, eller 4,500 R:dr, i hvilket fall och då den lön, hvaruti Hardeberga och Sandby prebende ingick, i staten vore försedd med ett kontant anslag af 2,454 R:dr, ersättningen skulle, med bibehållande af detta anslag, komma att utgöra 2,046 R:dr; och har Kongl. Maj;t nu i nåder föreslagit, att såsom ersättning lill Lunds universitets löningsfond för den minskade inkomst densamma genom frånskiljandet från universitetet af Hardeberga och Sandby församlingars ledigvordna prebendepastorat linge vidkännas, ett anslag af 2,046 R:dr årligen måtte å universitetets stat uppföras, att utgå efter del berörda pastorat blifvit universitetet frånskiljdt. Med hänseende till hvad sålunda förekommit, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall lill ifrågavarande nådiga framställning, å Lunds universitets stat uppföra ett anslag af 2,046 l\:dr årligen, att utgå från den tid, då berörda prebendepastoral varder universitetet frånskiljdt. 19:o.
Otn jag deruti misstagit mig, torde sådant vara så mycket mera förlåtligt, som jag ej känner eller tror, att någon annan öfverläggning emellan Herr Grefven och LandtMarskalken jemte Herrar Talemän samt Stafse Utskottet i detta ämne ägt rum I öfrigt skulle jag för min del anse , att man vid denna Riksdag snarare borde bestämma Aflöningarne för näst blifvande Riksdag , till behörig underrättelse för dem, hvilka då åstunda att såsom tjenstgörande antagas ; än att, såsom nu skett, sedan trenne Månader af Riksdagen redan förflutit, nedsätta, hvad ej mindre vid sista Riksdag varit förunnadt, utan ock af Herr Grefven och LandtMarskalken samt Herrar Talemän nu blifvit , efter föregången behörig öfverläggning , föreslagit, hvilket icke synes mig öfverensstämma med rättvisans eller billighetens fordringar. Ridd. 0, Ad, Fröt. IV, B. I. Herr Grefven och Dan dtMar svalken herti. Ställde, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets Utlåtande gjorda Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Utlåtandet, jemte Anmärkningarne, tili Utskottet återremittera. Ropades Ja och Nej! Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar.- skalkeri å nyo föreslog, att som Utlåtandet nu första gången jore under pröfning, samt Anmärkningar dervid blifvit framställde, detsamma, af sådan anledning, måtte, jemte Anmärkningarne, till Utskottet återförvisas; hvilket bifölls. Föredrogs å nyo och bifölls följande Allmänna Besvärsoch OeconomiseUtskottets den 10 sistledne Februarii aflåtne samt den 2 dennes, eftermiddagen, på bordet lagde Betänkande, rörande en förbättrad Posternes Reglering på åtskillige Orter i Riket, samt vissa öfverkhgade olägenheter vid Postföringen emellan Norrige och Dannemark.
Då denna läroanstalt, såsom tillämpnings-skola, ligger utom den för K. directionen bestämda verkningskrets , ansåg K. directionen sig icke tillkomma att något betyg, såsom det önskade, öfver densamma meddela, men betviflade så mycket mindre inrättningens förtjenst och ändamålsenlighet, som den på ett ganska fördelaktigt sätt blifvit vitsordad af flera, i dithörande ämnen förfarna , och för bedömmandet fullt competenta, personer, bland hvilka en såsom ledamot tillhört, och en ännu tillhör K. directionen. Och skulle delta sökanden, genom utdr. af prot., till svar meddeladt varda. Ut supra. In fidem E. M. Tegner, K. Directionens Secreterare. Lika lydande med originalet, intyga A. F. Normelin, Abr. Z. Pettersson, Expeditions-secreterare. Th. Kyrkoherde. Bilaga Litt. B. Upplysning i afseende på Hr A. P. Bi-omanders handelsinstitut. Vid hemkomsten efter en utrikes resa i Frankrike och Norrige i83i, började Bromander meddela ynglingar undervisning i merkantila göromål eller handelsveltenskaper. Engagerad i a:ne räkenskapsverk som extra-ordin, kammarskrifvare, tillät honom hans tid en dylik sysselsättning. 52 ynglingar hafva till närvar, dag njutit fri undervisning och genomgått kursen, af hvilka en del hafva varit ifrån Stockholms stad, en del från landsorten, och en del från småstäderna i Riket. De betalande elevernes antal till dato, som genomgått kursen, har endast utgjort no, och hvaraf en betydlig del varit söndagselever, hvilka sednares afgift till Bromander endast utgjort 5 r:dr b:co i qvartalet. I anseende till de få betalande elevernes antal, och antagne medlärare för olika läroämnen, så har deras aflönande ådragit Bromander betydliga förluster, förutan den tid och möda han nedlagt på lärokursers och metoders utarbetande. I afseende på förtjensten af Bromanders bildade handels-institut, tror man sig böra åberopa en af Ständerna vid Den i5 Maj e. m. 1823 urs riksdag till K.
Herr Öfverste Hjärne, Aldrig skall jag kunna frångå den öfvertygelse! att Rikets Ständers enda enskilda Embetsman ej bör uteslutas från den pension, som alla Statens Civila Embetsman ovilkorligt äro berättigad^ till, vid afskedstagande!, då de tjenst till fyllda 70 års ålder, utan afseende på för-' tjenst eller vilkor, ' Då det måste vara en gifven följd af Riksens Ständers val till Justitioi-Ombudsman, att den valda personen måste S t ;i t s-U t s k o 11 c t s Betänkande n. 55j vid ti] lia .det anses vara elon skickligaste; hvilken obegriplig. contradiction ligger icke då uti närvarande beslut, när man jemn för det med det Allmänna stora 1'öiv troende, Friherre Mannerheim sedt sig ega allt sedan i8ajg, då hail fortfarande intill' närvarande tid blifvit vald och återvald lill denna tjenst, och först nu vid en så hög ålder af *5 år, det blifvit en nödvändighet, att ieke mera chargera en så hög Aldér "tt‘d fnnctiou af. en tjenst, som fordrar mannaäini hela kraft och verksamhet. Godtyfcket synes mig här varit enda principen för detta beslut, och jag anser det icke hvarken kunna eller böra grundlägga andra beslut än Despotismens, hvars bannlysning från vårt Fädernesland vi till en ganska stor del ha att tacka just denna man, som nii afslås en pension, hvilken skulle bereda honom en sorgfri ‘ återstående vandring till sin graf. Man vill bibehålla sig rättigheten, att vid hvarje serskildt fall besluta angående afgående Justitias-Ombudsmäns pensionerande, Om jag än detta skulle medge såsom måhända lämpligare, så sker det dock med det förutsättande, att verkliga skäl och icke ensamt godtycke skulle bestämma resultaten. Detta första tillfälle af sådan beskaffenhet lemnar dock icke 558 §:ta ts.-JJ t s k otte t $
Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte just för deras skull, hvilka icke aro representerade på detta rum, afslå betänkandet. Gr. Spens, Carl Guslaf: Lika med Frih. Boye påminner jag mig ganska väl debatten inom detta hus, när denna fråga vid 1818 års riksdag här förevar. Jag delade då åsigt med Frih. Boye uti ämnet, och som jag ännu gör det, ber jag att fä förena mig med honom. Hr Stuart: Man har, för att uppskrämma opitiionen mot LagUtskis förevar, betänk., förespeglat möjligheten af den öfverdrift, som en sådan rättighet att utgifva assignatiolier skulle kunna föranleda, nemi. ulgifvandet af anvisningar på ett belopp af endast några skillingar. Fhuru jag, för min del, är öfverlygad alt sådant icke kommer att insräffa, anser jag mig likväl böra erinra derom, att hvarje nyttigt förslag kan missbrukas, ifall det begagnas till öfverdrift, och sålunda äfven medföra olägenheter samt i viss mån ofördelaktiga följder; äfvensom att emellan assignationer på tvåskillingar, som en talare omnämnde och emellan sådana på 100 r:dr, hvilka äro de minsta, som nu få utgifvas, finnas så mångå valörer, som kunna begagnas till fördel för allmänna rörelsen, att jag tror, det förmånerna af en allmän invisningsrättighet vida öfverväga de möjligtvis deraf vid något tillfälle uppkommande olägenheterna. En annan värd talare har åberopat assigneringsrättigheten på banken såsom skäl, hvarföre enskilda assignationer kunde umbäras. Jag är åter af den tanke, att denna assigneringsrättighet på banken, i sin öfverdrift, är af vida vådligare följder för penningerörelsen, än den enskilda assigneringsrätten, emedan den stora mängden, då den erhåller dylika assignationer, ställda på banken, icke förmår göra någon skilnad emellan dessa assignationer oeh de sedlar, som af banken skola ovillkorligen inlösas; hvarföre också de flesta icke flista något afseende fl de personer, som utfärdat de till dem aflemnade assignationerna. Man har anfört exempel på missbruk af en sådan rättighet alt utgifva assignationer, som nu är ifrågasatt.
Kommitteens pluralitet hade derföre ansett lämpligast, att endast mäskvärmare af det enkla slag, sorn i medlersta och södra delarne af landet allmännast användes, finge viri redskap för bränvinsbränning såsom binäring vid jordbruket begagnas. An vändandet af mäskvärmare vöre emedlertid ändamålsenligt, enär derigenom ved och arbete besparades, vidbränning lättare undvekes och pannornas botten ej så blottställdes för glödgning och deraf följande förstöring, sorn då mäsken slås kall i pannan. På grund häraf hade kommitteens pluralitet, sorn ansett mäskvärmare af denna form icke åstadkomma högre tillökning i a Verkning än 33 Efter detta antagande hade pannor, försedda med mäskvärmare, blifvit i tariffen ansedda lika med enkla pannor af 33t procent större rymd, utan mäskvärmare. Äfven för denna bränvinsbränningsredskap hade kommitteens pluralitet ansett af nöden att icke allenast så noggrant som möjligt beskrifva formen, utan också att, genom bifogande till förordningen af ritningar, åskådliggöra Kongl. Majlis Md. Proposition, K:o 26. 21 denna beskrifning och utstaka de gränsor, hvaröfver den ej finge gå i form eller inrättning. Vid bestämmandet af ziffran för beskattningen, hade kommitteen, som, på ofvanupptagna skäl, ansett omöjligt att, så länge husbehofsbränningen, för en nedsatt skatt, finge fortfara, uttaga en hög skatt af salubränningen, ej trott sig kunna föreslå den högre, än att salubränningen må, under vanliga prisförhållanden, genom sin större afverkning, och jemförelsevis mindre omkostnader, kunna, i täflan med husbehofsbränningen, tillverka bränvinet med lika förmån, som denna. Kommitteen hade antagit denna ziffra lill 2 sk. banko för hvarje tillverkad kanna sexgradigt bränvin, hvadan kommilteens pluralitet uppgjort härpå grundad tariff för beräknandet af det belopp, hvilket de olika pannerynulerna borde i afgift erlägga.