Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således om Rådgifvarne felat i de åtgärder, de vidtagit, är det emot RegeringsFormen och kände Lagar, som de felat, och straff bör dem åläggas, om fel ägt rum, men efter 106 §. och rakt icke efter den Om ett fel är begånget derigenom, att Kongl. Majit nn utnämner till vissa tjenster, som förut af andre blifvit tillsatte, om a8:de § RegeringsFormen förvandlar detta till fel, hvilket likväl icke är min tro , så är d et ock ett fel emot RegeringsFormen, och bör efter 106 §. bedömmas. Dessa ära de anmärkningar, sorn röra StatsRås Den io Julii e. m, 425 dets gemensamt. Beträffande de särskilta föredraganderne, har Friherre Ehrenborg redan blifvit befordrad från den syssla han innehade, och jag hemställer då, huruvida det är lämpeligt r att för honom begära afsked från en plats, som han nu icke innehafver. Dessutom kan jag ej anse att han begått något fel. Detta skulle åtminstone fordra en närmare undersökning, än ConstitutionsUtskottet kunnat vara i tillfälle att göra, emedan den oeconomiska ställningen måste tagas i betraktande. Om ett fel är begånget, är det emot RegeringsFormens anda, emot kända lagar, och då skulle det beifras efter 106 §. Jag tror förhållandet vara enahanda, i afseende på de anmärkningar, som blifvit gjorde emot StatsSeereteraren för Krigs-Ärenderna. Den första anmärkningen angår det förhållande, att Amiral Coijet skulle blifva Ledamot af RiksRätten, men icke Amiralen Friherre Stedingk. Jag får då åter påminna, att 106 §. alltid upptager fel emot RegeringsFormen. Om bemälte StatsSecreterare begåit -ett fel, som jag ej tager i försvar, och hvarom jag suspenderar mitt omdöme, vid det contract han tillstyrkt, så är det ett Embets-fel, som visserligen skadar, men icke rörer Rikets allmänna välfärd, och bör således behandlas efter 106 §.
Således utkokades förliden sommar vid Svennevad i Nerike på 21 dygn, med en 360 Kannors panna, 27 Saltpeter, hvilk,et qvantum i Den 19 April 307 i det närmaste svarat emot den tillverkning, somj inom lika tid beräknas efter ea Väl anlagd Plantlada; Af de 2iné Österbottniska Salfpetersjudarne har Svanström förnämligast utmärkt sig vid Plant* ladors anläggning och undervisnings meddelande x Sjudningskonstem Södermanlands Laiti Inbyggarhe hafva för SahpetertillVfcfknirU gens idkande visat mycken beredvillighet, hvil-» ka Eders Kongl. Majit genom liera anstallter sökt understödja. Således ar en Under-Styresman Directeufen till biträde antagen, ätne kunnjgö Saltpetersjudare fran Österbotten infötskifne, och tillstånd Landshöfdingen gifvet till 10 andra Läromästares anta* tagande, när skickliga ämnen dertill blifva att tillgår Uti Länet äro 4^ Lador uppförde efter garn* la tnethoden, 21 efter den Österbottniska och 1 efter särskildt method: varande dessutom flera under anläggning. De beredas och vårdas med den omsorg, att en fördelaktig sjudning kan efter behörig tid deraf påräknas. Bland 3»8 rDen 19 April. Bland dessa inrättningar utmärker sig framför andra anläggningen vid Nyköpings Stad. Sedan flere, i ändamål att befrämja Saltpetertillverkningens fortkomst, förenat sig uti ett bolag bestående af 240 Actier, hvardera beräknad till 25 Rid Banco, och en-tjenlig plats blifvit inköpt, ar under förlidet år en byggnad uppsatt, 16 alnar bred och 63 alnar lång, afdelad i 4 ruin, eller till 4 lador, af hvilka 3:ne äro försedde nied jord.
Hvad man hos oss kallar fondsystem, är icke annat än ett fullkomligare sätt att låna, än det vanliga, men som också fordrar högre grad af kredit och alla elementerne för denna. Det är således ett beundransvärdt medel att göra befintliga kapitaler rörliga — alt underlätta deras produktiva kraft, men, såsom alla medel, är det blott eli medel, Den 20 November f. m. 2l5 skapa kan det ingalunda. Man har ofia såsom ett bevis på, huru fonder öka en nations rikedom, anfört England. Med sann beundran för de stora män, som i behofvets stund i detta land utvecklat hela kraften af ett fullkomnadt fondsystem, erkänner jag, att det ensamt satt England i tillfälle att bära bördan af det krig, under hvilket Britannien motstod och slutligen besegrade anarkiens och militär-despotismens hydror under den farligaste kraftyttring de kanske på ett årtusende ägt, — men ny rikedom framkallade det ingalunda. Vill man fråga de Engelske skattdragande, som måste årligen sammanskjuta 3o milloner P:d Sterb, för att betala räntorne på allmänna fonderne, får man allt svar, att, om dessa fonder bilda en tillgång af 800 millioner i Stalsborgenärernes ägo, så uppkommer en alldeles motsvarande minskning i deri sammanräknade behållning, som, utan dessa fonder, och behofvet att genom folkets beskattning upprätthålla dem, Brilanniens skattdragande innevånare skulle ägt. Jag bör här tillägga några ord i anledning af en temligen allmän fruktan, att de föreslagne couponerne skulle vara ett doldt medel, att tillskapa nya myntsedlar, hotande med nya oordningar i myntväsendet. Denna fruktan delar jag icke. Oberäknadt alt motionen innebåller intet förslag, sorn kunde berättiga till en dylik farhåga, så finner jag mot densamma en borgen i det aktningsvärda —- 2i6 Den 20 November f. m. må det mig tillåtas tillägga — det ärliga namn, under hvars skydd den för oss framträdt, namnet af en man, som hvarje vän af den återställda ordningen i myntväsendet med tacksamhet erinrar sig, såsom en af realisationens mest nitiska förfäktare inom de sammansatta Utskotten.
Döds-straffet eller L» rån äterskankt" möjeligen kunde synas icke innefatta allt hwad Eders Kongl. Majit i Räder äsvftat; hafwa Nik, sens Ständer trott sig böra i undcrdänighet förestå, att i stället för ordet ''men" mä införas orden "om ock" säsom hwarigenom än tydcligare tillkännagäfwes att den» na wäg till flillnad kunde wara öppen äfwen när äran zcke blifwit genom Kongl. Nåd ätcrffankt, eller en till dö» den dömd» men icke benädad genom rymning undwikck dödsstraffet s:o Dä Riksens Stander uti deras förra Betänkande i detta ämne i undcrdänighet föresteg , huru som hos KonglMaj;t ffillnad skulle kunna i undcrdänighet fäsökas, war deras upmärksamhet mera fastad pä Lag-projectets grunder och ändamäl än pä det intryck, som de dä föresiagne ordalagen skulle i en utfärdad Förordning hos en mindre tänkande Allmänhet möjeligen kunna bringas. Men sedan en del af samma ordalag, intagne i Eders KonglMasits Nädiga proposition mera närmat sig till form as 224 Den 11 Aprtt. hafwa Riksens Stander funnit att de orden: "bestämd tid fängelse-straff'' hwarmcd Riksens Ständer blott welett uttrycka FästnlNgs-straff pä bestämda är i molsatts mot lifstidskunna förstäs om alls slags äfwen nägra dagars, antingen enkelt fängelse eller pä - watten och bröd, samt att, som sädant lindrigare straff, jemte spö och ris älägges för mindre förbrytelser, de kunde, utan närmare bestämmelse, upräknade bland orsaker till ffillnad i ägtcsts stäp, hos mindre eftertänksamme hafwa en fladlig werkan pä tänke ä ten, och hwarigettvm Kongl, Majit kunde blifwa
Stånds gemensamma tankar, ufan äro livad man sjelf afgör och äger rättighet att afgöra. När nu RiksSttn hvarken gjort det eller haft rättighet dertill (ty jemväl de Stånd, hvilkas talmän ej vägrat propos., hafva inskränkt sig till den i 56 § Reg.F. beskrifna form att förklara de nu s. k. besluten för sina gemensamma tankar), när således endast anmärkn:r blifvit gjorda, som förklaras för Ståndens gemensamma tankar, och fastän sedermera, efter det Constit.Utsk. besvarat de gjorda anmärkn:na, några Stånd förklarat sig vidblifva sina beslut, så kan väl icke den första handlingen eller anmärkntna, som förklarats för Ståndets gemensamma tankar, hafva på grund af denna sednare term förändrat sin natur. De måste stå qvar som anmärkntr, Nu är frågan endast den: anser R. o. Ad., sedan Constit.Utsk. med den magt, grundlagen detsamma tillägger (må vara, att dess pluralitet haft orätt), förklarat, att talmannen i PresteSt. rätteligen vägrat den yrkade propos:n, anser R. o. Ad. sig vid sådant förhållande kunna göra annat, än hvad PresteSt. gjort, då det förklarat sig af grundlagen vara hindradt att besluta, det Constit.Utsk:s förslag icke skall hvila till nästa rikdag? Någon annan grundlagsenlig åtgärd finnes icke. Man må ogilla den åsigt, som hos Constit.Utsk:s pluralitet gjort sig gällande, bäst man behagar, det beror på hvar och ens enskilda opinion att ingå i bedömandet deraf; men den rätt att i denna fråga besluta efter enskild öfvertygelse, som tillkommer Constit.Utsk., har R. o. Ad. icke. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag skall utbedja inig att få erinra, det PresteSt. ensamt genom sitt sista beslut gillat hela Constit.Utsk:s förslag; hvaremot alla de andra 3:ne RiksSttn ogillat sista mora. af förslaget och antagit endast de; 2.‘ne första.
Der för sådant vattenverk erfordras ny dammanläggning må dammen ej så uppföras, att annan deraf lider skada, hvarom förut bör af Landtmätare undersökas; sker annorluda, vare det den obetaget, som af dammanläggningen anser sig förnärmad, att derom anställa klander efter befogenhet; pröfvas skada af 4 Sammans. Lagsamt Allm. Hcsv - och Ekon.-Ul skot tets Betänkande M 41. anläggningen uppkomma, tage ägaren den hort och gälde skada, såvida ingen öfverenskommelse derom kan träffas. Har dammen af ålder qvarstått och är icke förhöjd, äge ingen talan derå. Qvarn eller annat verk, som med väder drifves, må hvem som helst uppföra och begagna samt förhållandet för bevillnings åsältande till Taxermgs-kommitléen anmäla;» äfvensom att »om tull och sågarelön må för hvarje härad en gemensam taxa fastställas, sedan häradsboerna derom förut varit hörde; vederbörande dock obetaget att härom träffa enskild öfverenskommelse.» Dessa motioner, af hvilka den förstnämnda blifvit remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, men de begge andra öfverlemnats till Lag-Utskottet, hafva i anledning deraf och i anseende till deras inbördes sammanhang behandlats af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som härmed får öfver dem afgifva yttrande. Hvad dervid försl angår Herr Nordenfelts motion och de deri föreslagna grunder för en ny författning i förevarande ämne, synas dessa grunder Utskottet till en del vara desamma, som igenfinnas i hittills gällande föreskrifter rörande vilkoren för vattenverks uppförande, till en del åter, der det ej är förhållandet, mindre antagliga. 20 Kap.
I fråga om skylldighet för Lappske Nybyggares Söner , att ingå i Allmänna Beväringen; i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande rörande i frågaställd skyldighet för Pastorer, att årligen till vederBörande Lands - Contoir och Consistorium insända Utdrag af Kyrko-Bö.ekerne öfver födde och döde personer; angående föreslagne förändringar i Kongl. Förordningen den 26 Februari! 1817 om Sockne Stämmor oell Kyrkö-Råd; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande i sistberörde ämne; angående Krono Tionde Spannemålens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus; om förändring i skylldigheten alt utgöra Afrads och Krono-Tioinle Spannemål samt andra på hemmanen indelta räntor; tillika med de Utlåtanden Utskottet, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Bctänkanden i sistnämde tvänne frågor j afgifvit, 7:0 Vägran att instämma uti Vällofl. Borgare-Ståndets beslut om förlängning af tiden till missnöjes anmälande emot HofRätts-Dom från Åtta till Tjugu dagar; samt uti Hedervärda Bonde-Ståndets återremiss Ren ig November m. af Statsc# b, mc o-TJ ts ko fc t e n s lill ätande prn ny Prascripkionstid, i afseende på sådape £ dfilial D! .center nes, skuilder, hvilka in.-?, om dcit förut bestämda. Prreserijjtions tiden, blifvit lili erhållande af iiquid anmäidte-, 8:0 Anmodan till Expeditions - Utslottet, att inkomma med Förslag till CouXtituforiai: för Tillförordnade Landshöf dalgen m. m.
Eller är ej en af de aldra första och vanligaste frågorna då man Vill hedömma en egendom och bestämma dess värde: huru långt är det till afsättnings-orten? Och hvarföre inverkar detta på värdet? Jo derföre, att ju närmare denna plats är, ju högre kan produktionen uppdrifvas, eller rättare sagt, ju mera lönar det sig att producera. Behöfver jag utveckla detta? Den 2'J Juli f. m. 303 eller är det ej sjelfbegripligt alt alltid en gräns finnes för hvad som lönar sig och icke lönar sig, och att denna gräns utvidgar sig i samma mån som transportvägen är kort och afgiften derigenom förminskas? — Om jag sålunda kan flytta sjelfva afsättningsorlen närmare, sä ökar jag kapital-värdet af egendomen derigenom, att jag ökar möjligheten till en större produktion. — Men hvad är då en jernväg att närmast förlikna vid? Jo, såsom jag föreställer mig, vid en segelbar flod eller strand. Hvar man vet emellertid, att den egendom, som är belägen vid hafskusten, eller en flod alltid är mera värd än eljest, just derföre, att den eger lättare tillfälle till afsättning af sina produkter. Sålunda, i och med detsamma som en jernväg kommer i granskapet af en egendom, och sålunda lättar möjligheten till afsättning, så ökas egendomens värde. Man har gjort ett inkast mot gagnet af jernvägarnes inflytande i sin helhet, genom det påståendet att de väl öka produktionen i de trakter, som de genomgå; men att detta sker på bekostnad af de mera aflägsna orterna. Man har föreställt sig deras verkan liksom en sugning, en rubbad jemvigt allenast, så att hvad som vunnits på en punkt, förlorats genom en motsvarande brist på en annan. Om detta inkast vore grundadt, så vore det visserligen också ganska tänkvärdt. Men för min del anser jag, att fastän dess gill tighet under vissa omständigheter ej alldeles kan bestridas, så äger delsammma likväl ingen tillämplighet på våra förhållanden i Sverige.
Marieholm i LandsContoret den 17 Maji 1851. ARV. ARV:son POSSE. jF. TV. Funch. ( 82 ) Utdrag af Liqvidcn emellan StatsVerkcts Fond och Creditiv1826 års missväxt från Kronans förråder utlemnade skrifvelse den 23 Råg. Korn. Ilata. 19 t fi t t. Ränt eriRäkningcn påföres Fattig-undcrhåll, att på 2:ne års tid återbetalas 5,735: 3. — Innestående Ofverskottsincdel .1,4(58: fo.io. H22l. ,•*. m t-1 ♦ 8 IO Summa 525,854 2 II ( 83 ) Fonden om den år lo27 till Undsättningstagame i Länet efter Spanmålnpprättadt till följd af Ixongl. StatsContorets sistlidne April. C v t 0 i t. Utaf den till Undsätt ning sta garn c är 1827 utborgade Spanmål kommer likmätigt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 20 Dcc. 1820 att in natura al StatsVerket ätcrlcfvercras 25,043: 16. — Afskrifning. Lefuerering. Kongl. Brist som af Creditif Fonden kommer att fgitas. Afskrifning. Kongl. o 1—ii ■— 1 ■ ■ ■ ■' A Creditif Fonden ajjöres: Anordning. Resekostnads-crsättning Afskrifning. Lefuerering. Kongl. — I LandtRäntcrict 1,457: 26. Summa 1523,8541 2| F. G. L. Funch. Rätteligen utdragit styrker i Skaraborgs Läns LandsContor d. io Maji iS3i. F. G. L.
Sedan Utsk:ts till Presteo. BorgareSt:n gjorda inbjudning att biträda de andra begge Ståndens beslut i frågan blifvit före' dragen och lagd till handlingarne, förekom Utsk:ts förslag till voter.-propos. 28 D B n 3 Oktober f. m. Gr. Liljencrants, G ust a f Fred rik: För att ej ingå i någon vidlyftig diskussion i fråga om det sammansatta Utsk:ts nu framställda förslag, ber jag blott att få åberopa den reservation, som af Hr Doktor Rundgren blifvit Betänk:t vidfogad, ty enligt mitt förmenande har lian på det mest klara och lättfattliga sätt ådagalagt de bristfälligheter, som vidlåda detta Betänk. Jag kan dock i förbigående ej underlåta att uttala mitt ogillande öfver det sätt, på hvilket det sammansatta Utsk:t behandlat ifrågav:de ämne. Det mest klandervärda i Utsk:ts behandlingssätt är doek, sitt Utsk:t, med förbiseende af hvad Grundlagen i sådane fall föreskrifver, har sökt göra denna fråga till en statsregleringsfråga. Frågan om skjutsningsbesvärets ordnande hörer likväl till den ekonomiska lagstiftningen, och blef den som sådan vid sistlidne riksdag uteslutande behandlad af Allm. Besvärsoch Ekon.Utskit. Frågan kan icke, från att vara af ekonomisk natur, öfvergå till en statsregleringsfråga på annat sätt, än att Ständerna besluta att statsanslag erfordras för organisationens genomförande; då först kan den komma alt utgöra föremål för omröstning inom förstärkt StatsUtsk.; men så länge icke något sådant beslut blifvit fattadt, måste den anses förfallen, så snart två Stånd stadnat mot två. — Jag ber nu att få upläsa den framställning öfver Stms beslut, som blifvit af Doktor Rundgren i dess reservation jtvecklad. Häraf torde R. o. Ad. tydligast inse, att någon votering aldrig bör kunna ifrågakomma mellan R. o. Ad:ns och BondeStds beslutade 200,000 rdr å ena sidan, och PresteSt:ts 100,000 rdr å den andra.
Om denna § förändras på sätt jag tänker föreslå, kan man möjligen antaga förslaget, oaktadt alla dess stora brister, men i annat fall ser jag för min del ingen möjlighet att antaga detsamma. Hr Estenberg har anmärkt, att det vore orimligt att hafva en §, som föreskref sättet för åtals anställande, såvida man beslöt, att inga sådana fingo anställas. Om en sådan oförmodad händelse skulle inträffa, kan man väl jemka saken på något sätt, men jag tror icke, att man har anledn. att befara något sådant. Jag instämmer fullkomligt deruti, att detta författningsförslng bör pröfvas särskildt, innan man företager de öfriga förslagen, men jag anhåller, att af detta författningsförslag den 10 §:n må företagas först. Hr Tersmeden, Nils: Jag förenar mig med Hr Estenberg och anhåller, att R. o. Ad. måtte bifalla det af Hr Gr. o. Landtm, föreslagna föredragningssättet, på det hvar och en må få yttra sig öfver den § han behagar. Frih. Creutz, Stephan: Afven jag anser, att författningens antagande eller förkastande till en stor del beror på huruvida den 10:de §:n, som rör sättet för åtals anställande, kommer att qvarstå oförändrad eller icke, och jag instämmer derföre i Hr Cederschiölds anhållan, att denna § först må afgöras. Författningen är visserligen icke sådan, som religionsfrihetens vänner skulle önskat sig densamma, men den kan likväl antagas, såvida Just,Kansleren hädanefter som hittills kommer att utföra dylika åtal, men om alla möjliga små-auktoriteter i landet erhålla rättighet att trakassera dissenters, tror jag att stor villervilla kan upstå. Frih. Cederström, Rudolf: Jag kan icke finna annat än att LagUtsk. gått tillväga fullkomligt logiskt, då Utsk. i första g:a inrymt sjelfva hufvudsaken och i den sista stadgat rörande proceduren för åtals anställande. På samma sätt går i allmänna Lagen MissgerningsBalken före RättegångsBalken. Jag anhåller derföre, att Betänk, må föredragas på sätt Hr Gr. o.
Jag anhåller om Hr Gr:s o. Landtm:s propos. på återremiss af denna del utaf Betänk:t, med begäran, att det sammansatta Utsk:t måtte närmare tillse, om icke utvägar kunde förefinnas att förse landtmäteri-styresmännen, en inom hvarje län, med 3,500 rdrs årlig lön, samt, efter länens vidd, med 2—300 rdr respenningar, och, i och för dessa tjenster, vid länslandtmäterikontoren uti Stockholm och Göteborg en tillökning af 1,000 rdr för hvardera, med afseende å högre hushyror och lefnadskostnader inom båda dessa större städer; samt att Utslc.t, i sammanhang härmed, måtte tillstyrka en underdånig anhållan, det K. M. täcktes, när anslag i sådant ändamål blifvit beviljade, nådigst gå i författning om förste landtmäteri-tjensternas förordnande till direktörsbefattningar i och för länens landtmäteri-personal och tjensteåligganden, och med de tjensteföreskrifter, som af K. M. kunna finnas lämpliga att förordna. Hr Nordenfelt, Leonard Magnus: Under mitt vistande i många olika delar af landet, har jag kommit till|den öfver - 384 Den 16 Maj. tygelse, att få ändamål finnas, för hvilka penningar kunna af staten så fruktbärande användas som för ordnande af landtmäteriväsendet. lag har sjelf öfvertygat triig om hvilka ofta stora felaktigheter finnas på landtmätarens karta, huru hela jordstycken blifvit icke blott oriktigt uppmätta i längd och bredd, utan ofta t. o. m. alldeles icke finnas upptagna på kartan. Jag kan dessutom åberopa en mängd skiften, som genom landtmätarens förvållande blifvit uppskjutna och utdragna på längden. Jag kan anföra exempel på skiften, som varat i ända till 15 år, — att sådana räcka i 8 år, är alldeles icke ovanligt.
Men dä man påminner sig, at della Lomm-, enligt 2. §. i 1789 ars Riksdagsbeslut , til en del besörjc de nödiga utgifterna til krigets utförande, och at Kongl. Mast 1792 icke ausag nyttigt, at lemna Riksens Ständers klema någon cksksillersä underrättelse om dessa utgifters beskaffenhet, lärer man snart finna, at delta prejuälcar icke mera äger någon kraft, när de synnerliga omständigheter längesedan uphört, hwilka föranledde bertil, krjnclicer kunna dessutom icke anses för grundlagar. I sadant fall skulle de flesta ämnen för Riksens Ständers radpläg. ningar med uteslutande rätt tilhöra det Hemliga U skottet. Det skulle da kil exempel icke wara Riksens Stander tillätet, ar i klena rädsla om Bewillningar och deras fördelning, eller sorwisa frågor derom kil et jarskjlidt Utskott, emedan det Hemliga Ucskotcet wid 1792 arS Riksdag äsmen upgaf Förslaget til den afgift i 5s><-c',emynt, som da af Riksens Ständer fastställoes. De. skulle da wara det Hemliga Utskottets ensak ar föreslå Kgar, emedan det wid samma Riksdag hos Kong!. Mast an. höll at et lika straff matte fastställas för efterapning af Riksgälds-Loncorels Lpsäi,-Sedlar som föl efterapning af Lan^usns. Dessa äro de hnfwudsakeliga skal, hwilka fag hoppas matte bliswa noga öfwerwägda, i händelse någon fraga om de af Herr IVlajoren bkolft och mig yttrade meningars laglighet skulle hos Högloflige Ridderskapct och Adeln upkomma. At Riksens Ständer äga en oinskränkt rättighet at förordna om styrelsen af de Penningcwerk, som sta under deras Wanris wärd, synes mig wara enligt med dec enklaste förnufts fordringar; och at Grundlagen icke kan wara i strid med dessa, anser jag mig lika berättigad och sknldig ak tänka.
Härtill får Eanco-Utskottet, pä grund af dels sådana i 1825 års Eauco-Reglemente befintliga föreskrifter, hvilka ansetts böra fortfarande gälla, och dels Rikets Ständers under nu varande Riksdag vidtagna beslut, vördsamt föreslå följande; §. 1. Sedan, till följd af beslut, fattade af Rikets Ständer vid 1825 års Riksdag, dels täflingsskrifter blifvit till Banco-ftyrelsen inlemnade, innehållande Förslag till förenkling af Expeditionsoch Bokföringssättet i Vexel-Banken, dels genom BancoFullmägtiges omsorg förberedande anstalter blifvit vidtagna till förbättring i Pap* perstil Iverkningen vid Tumba, och erhållande af ett bättre Sedelmynt, än det hittills begagnade, hafva Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, fattat följande beslut: 1:0 Alla slags Banco-Sedlar hållas pä Bi/i. till R.-St. Brott 1828-1810, 6 Sami. 3 Band. ly:de lläjt. 1 i Bnnco-Vtsfc:s Memorial N:o i4o, förhand färdiga, för att hunna genast och utan omgäng utvexlas till Allmänheten, på lika sätt, som mi sker med smäsedlar (under hvilken benämning, för det närvarande, inbegripas sedlarne från och med g Rdr, till och med 8 sk. valeur}, så att de följaktligen icke annulleras vid skeende insättning, derest de icke äro förslitna. ] sammanhang härmed iakttages; a) att Bankens Sedlar, af högre valeur än 16 sk., ställas endast på fullt Riksdalertal, samt på följande bestämda summor, nemligen 1 Rdr, g Ildr, 10 Rdr, 2.5