Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksförsamlingens Justitise-Ombudsman äge —, skulle erhållas. l4:o Skulle den oförmodade händelsen inträffa, att Tryckfrihets-Comiteen med anledning af / §. 2 mom. varder den man, som af Riksförsamlingen blifvit tillförordnad att Juslitiae-Ombudsmannen —• hos Högsta Domstolen. 4o Conslitutions-Utskotlets MemorialiV.o 68. J e mj örelse-T abell. emellan nuvarande Grundlagar, och det Förslag, som blifvit bifogadt. Nuvarande Regeringsforms. §• §• §. §• i §• §• §• &• §• §• i §• §• §• §• §• §• §• i §• §• §• §• §• §■ §• §• -7 i. 2- 8. — 9. — 10—12 13. — 14—37 38. — 39. — 40. — 41. — 42. — 43. — 44. — motsvaras d:o d:o — d:o — d:o — d:o —- d:o — d:o — d:o — d:o — d:o — d:o — d :o — föreslagen f oförändrad t skick — d:o d:o d:o §• §• §• I §• §• §• §• §• §• 48 ersätLes Mom. Mom. Nuvarande Regeringsforms.
De af bank-bolag utgifna, tryckta eller graverade bank-sedlar, skola utställas till innehafvaren alt utan ränta vid anfordran inlösas, och underskrifvas af minst två af Styrelsens ledamöter samt en bankens tjensteman, som dertill af Styrelsen förordnas. De skola till storlek och form vara så beskaffade, att papperet till dem å 5 och 10 Riksdaler är 4,5 turn i längd och 2,3 turn i bredd; till dem å 50 och 100 Riksdaler, 5 tum i längd oell 4,s turn i bredd, samt till dem å 500 Riksdaler, 7,3 tum i längd och 4,5 turn i bredd, allt efter Kongl. Stadgan om mätt och vigt af den 34 Januari 4855. Bank-sedlar må tillverkas af ofärgadt papper, men icke till likhet med Rikets Ständers banks sedlar. Om tryckning eller gravering ankomme på bolaget att bestämma, dock bör bank-sedclns valör alltid tydligen vara utmärkt. Bankooch Lag-Ulskottels Utlåtande N:o 6. 27 § 16. Batiksedel skall ovilkorligen, då den i bankens hufvudkontor till invexling företes, inlösas med Rikets mynt eller Rikets Ständers banks sedlar. Vägras inlösen; vare sedel-innehafvaren berättigad att, jemte kapitalet, åtnjuta ränta efter sex för hundra årligen från den dag, inlösen blifvit vägrad intill dess betalning kan erhållas. Brister bank-bolag uti skyldigheten att sina ulgifna banksedlar vid anfordran inlösa, ege sedel-innehafvaren, efter deremot genom Notarius publicus verkstäld protest, för hvilken kostnaden skall drabba bolaget, om förhållandet anmälan göra hos Honungens Befallningshafvande, hvilken, derest det ej genast kan visas, att hindret af tillfällighet härrört, ofördröjligen skall om förhållandet till Konungen inberätta och under tiden hela bank-rörelsens drifvande inställa låta. På Konungen ankomme att besluta, huruvida bankens oktroj i sådant fall skall vara förverkad. § 17.
Nå, man är ju ej heller några barn, som behöfva roas, menar mången. Alltid kan man väl sitta och samspråka litet med sina grannar, och om glädjen ej blir så stormande, får det väl vara bra ändå. Åh, den der invändningen är endast delvis berättigad. Om man intresserar sig för sina grannar, då må så vara, men sällskapet har anspråk på oss, vi få icke vara egoister och endast tänka på hvad som behagar oss sjelfva. Der finnes må hända mången, som gäspar sig trött och önskar sig hem och har » odrägligt tråkigt », och derför är det allas skyldighet att laga, att stämningen blir mera allmänt munter, ty, observera, man har kommit dit för att » ha roligt ». Detta är endast en af de oräkneliga anmärkningar, man kan ha skäl att göra mot sällskapslifvet. Att tiden lärt de unga att hafva för stora anspråk på nöje, att räkna t. ex. jullekar och dithörande danser såsom föråldrade och tråkiga, det bidrager icke minst till vantrefnaden I landtliga kretsar vet man bättre konsten att roa sig. Men i de större städerna har dans blifvit den enda förströelse, som erbjudes. Och när man, i brist på spelfröken, ändtligen förmått någon af sällskapet att slå sig ned vid pianot, så kan det hända, att man dansar bort tråkigheten, åtminstone tills vidare. Men nästa gång har man samma program igen. Och så hela vintern igenom. Att ingenting uppfriskande och förädlande kan ligga i detta långsläpiga sällskapslif faller af sig sjelft. En hvar föredrager snart att stanna hemma och förströ sig med en bok eller Och till och med då får han ej hafva för stora anspråk på — nöje. Hvad som emellertid härmed velat sägas är, att vi, en och hvar, borde besluta oss att gå till doms med den der kringgripande tråkigheten och koncentrera vår uppfinningsförmåga på några nyare idéer för sällskapsverlden. Det stundar en tid, en juletid, då vi hafva rättighet att söka förströelser, och det blir då en skyldighet att icke finna oss i blott och bart tidsfördrif. Ty tiden, den går nog, men om ungdomsglädjen följer med, då äro vi förlorade.
På grund af hvad jas anfört, får jag anhålla, att R. o. Ad., med alslag å Riddarh.-Utskits i Utlåtit Nio 6 gjorda hemställan, måtte besluta: l:o att de nu å Riddarhusgården befintliga byggnader, utom den som innehåller pannan till värmeapparaten, skola borttagas, samt platsen ordnas, i enlighet med Professor Scholanders lörsta förslag (Hiddarh.-Direktins berättelse pag. 109), dock med undantag af stenportalen emellan de små paviljongerna, i hvars ställe en prydlig jernport må uppföras; 2:o att Riddarh.-Direktm, som eger att inom föreskrifven tid uppsäga den nuvide hyresmannen af flygelbyggnaderna till afflyttning den 1 April 1864, derefter bör gå i författning om ifrågavide arbetes utförande på det sätt, Direktm kan finna lämp ligast; 3:o att kostnaden härför skall bestridas af Riddarh.-reparations-fonden, som eger att, då sådant erfordras, upplåna medel från andra, under Direktms förvaltning ställda fonder; 4:o att den årliga brist i Riddarh.-kassan, som till följd af den mistade hyresinkomsten af de nuvide flygelbyggnaderna kan uppkomma, skall ersättas nämnde kassa utaf de årligen inflytande kapitations-afgifterna; och 5:o att Riddarh.-Utsk:t eger att, efter Direktms hörande, inkomma med förslag till den ersättning åt Riddarh.-Sekretm för minskade boställsförmåner, som kan finnas vara med billighet öfverensstämmande. Gr. Rjörnstjerna, Carl Magnus: Den fråga, som nu är under öfverläggning, väcktes redan år 1848 och har sedan vid hvarje riksdag återkommit. R. o. Ad. har alltid erkännt principen, att gården borde ordnas, men äfven alltid funnit skäl uppskjuta verkställigheten. Afven nu tillstyrker Utskit att man skall på samma sätt förfara. Mina Hrr! huru länge skall detta räcka? För hvar och en, som är mån om Ståndets anseende, måste åsynen af de uthus, som nu vanpryda Riddarhusgården, ovilkorligen väcka sorgliga känslor.
Plenum kl. 11 f. ra. Justerades 5 prol.-uldr. för d. 22 dennes. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Särsk. Utsk:s den 20 och 21 dennes på hordet lagda Meni. N:o 28, i ani. af RiksSlåndens olika beslut, ang:de vilkoren för bränvins försäljning. Härvid upstod diskussion endast i fråga om den af Utsk. nu tillstyrkta lydelse af 2:a mora. i 26:le gra af förordnings-förslaget, och yttrade derom Gr. Lagerbjelke, Gust.: Med afseende å Riksdagens nu snart förestående slut och öfrige för denna fråga egna förhållanden, skulle möjligtvis öfvervägande olägenheter hafva upstålt, i fall R. o. Ad. icke fattat, sina beslut i öfverensstämmelse med de öfriga Stånden. Jag har derföre icke vid de hittills föredragna §§:ne velat yrka, att Ståndet skulle vidblifva sina förra beslut, oaktadt de, efter min öfvertygelse, i de flesta fall, äro vida lämpligare, än hvad Utsk. föreslagit. Det är icke heller min afsigt, att vid detta tillfälle yrka bibehållandet af R. o. Ad:s föregående beslut, ehuru jag anser äfven detta bättre än det förslag Utsk. framlagt; men jag har begärt ordet för att protestera emot den, emot verkliga förhållandet stridiga, upgift, Utsk. lemnat, nemi. att det förslag,'Utsk. framställt, hufvudsakligen skulle öfverensstämma med R. o. Ad:s beslut. Enl. Utsk:s förslag, skulle det nemi., utom med det undantag, som finnes för gästgifvare, vara absolut förbjudet att å landet utskänka spirituösa drycker om Söndagarne, hvaremot, enl. R. o.'Ad:s beslut, utskänkning under Söndagarne icke skulle vara absolut förbjuden, utan undantag från förbudet Den 23 November. kunna af vissa auktoriteter beviljas.
Utdrag af Protocollet, hällkt hos Högwördige Preste-Ständct den s September 1809. S. O. Hwad Riksens Högloflige Ständers Banco - Utskott uti Protocolls - Utdrag af den 22:dra nästledne Augusti, rörande Riksdags-Fullmägtigens ifrän Rora Stad gjorda anhällan om Banco-Länbcwiljande pä Tackjern, anfört och hemställt, har Preste-Ständet till alla delar bifallit; Hwarom de öfrige Respective Ständen och Banco - Utskottet genom Protocolls - Utdrag skulle wördsamt och wänligen underrättas. vt supra. Lx krotocoiic» v. Almguist. Utdrag af Protocollet, hället hos Högwördige Prestc-Ständet ben s September 1809. S. v. Uplästes och biföllS Riksens Höglcflige Ständers Banw - UtstottS uti Protocolls - Utdrag af ben sos Den 6 September. ben 22 nästlidne Augusti afgifne Betänkande öfwer Riksdags - Fullmägtigcris ifrä', Uddewalla Stad ansökN" 'g, att till ätcrupbyagande af berörde Stads afbrände Publiquc Byggnader erhålla ett Banco» Län stort 2s»OOO R:dr Soccie; Hwarom Protocolls» Utdrag till de Respcclivc Mcd-Ständcn samt BancoUtssvuet ffulle wördsamt och wäaligcn expedieras. bld luprL. b!x krotocoilo I. bl. Ukdrag af Protokollet, hället hos Hög» wbrdige Prästc-Stänbet den s September 1809. S. D. Sedan Hederwärda Bonde»Stänbet Kifwit tilkänna, att det till Riksens Högloft.
Motionen ansågs tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 4, i anledning af väckt förslag om nya byggnadslagar, m. m. Bifölls. N:o 5, i anledning af väckt motion om upphäfvande af den, genom Kongl. Cirkuläret den 50 November 1049, Kronofogdar och Häradsskrifvare tillagda provision för debitering och uppbörd af kronobrefbärings-afgiflcr. Bifölls N:o 6, i anledning af väckt motion om meddelande af föreskrift, alt i alla från offentlig myndighet utfärdade skrifna handlingar s. k. latinsk stil skall begagnas. Bifölls. N:o 7, i anledning af väckt motion om ändringar i Instruktionen för Bibelkommissionen. Bifölls. N:o 8, i anledning af väckt fråga om kronofogdetjensternas indragning. Bifölls; samt N:o 9, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande, för utbredande af kännedom i skogshushållning samt i sättet för torfjords förädlande till brännmateriel. Bifölls. S. D. Till Stats-Utskoltet remitterades följande Kongl. Majits nådiga Propositioner och Skrivelser: af den 17 sistlidne November: angående pension på Allmänna Indragnings-staten för Landskanslisten i Gefleborgs län J. A. Hanson; af den 16 sistlidne December: angående beviljande af anslag för iståndsättande och förändring af läroverksbyggnaden i Carlstad; och angående Arjeplougs skolebords upplåtande till boställe åt Skolmästaren derstädes; Fröt.-Utdrag don 4 Januari 1860. 467 af den 23 sistlidne December: om pension på Allmänna Indragnings-staten för Öfversten Olof Abrahan Bruncronas enka och ogifta döttrar; om pension å rikets Allmänna Indragnings-stat åt Förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin G.
Bland öfriga i detta Mern. förekommande anmärkmr, finner jag mig nämnd endast i t .sta punkten, oell jag är långt ifrån att, undandraga mig det ansvar, som dervid kan drabba hvarje medlem af StatsRådet ehuru jag i ganska ringa mån deltagit i handläggningen af da <08 Den 18 Juli e. m. uti punkten omnämnda mål; dä anmärkmn, hvad mig beträffar, endast omfattar perioden från den 20 Sept. nasti, år, då jag emottog ledningen af UtrikesDepart:tet, till d. 20 derpå följande Okt., då Const.Utsk:s granskning tog sin början. Jag tror emellertid att sjelfva anmärkmn saknar befogenhet. Man tyckes nemi. antaga, att emellan StatsRådets ledamöter inga andra meddelanden förekomma och inga andra tillfällen lemnäs att ingå i pröfning af de ärenden, sora skola af Konungen afgöras, än de, som omtalas i protokollen Så är dock icke förhållandet, allraminst i afs. p& befordringsmål. Det är naturligt att om inom Regeringen den harmoni och det sammanhang i åsigter eger rum, hvarförutan en sådan institution som StatsRådet ej, till fäderneslandets båtnad, kan upfylla sin bestämmelse måste hvarje DeparDsChef på förhand alltid meddela sina embetsbroder de vigtigare mål, som sedermera underställas Konungens pröfning, för att gifva hvar och en af dem läglighet att yttra sina tankar. När då StatsRådets ledamöter äro ense om en sak, och instämma i föredragarens mening, behöfvas icke några vidlyftiga yttranden till protokollet. Jag tror icke att R. St:r, åtminstone icke deras Const.Utsk, skulle vara belåtne med att StatsRåderne läto i protokollen inflyta allt hvad under muntliga discussionen blifvit framställdt och yttradt. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Const.Utsk:s nu föredragna DechargeBetänk. liknar nästföreg:de Riksdagens Const.- Utsk:s enahanda Betänk, som ett bär liknar det andra.
Att i längden denna årliga Afgift blifvcf högst tryckande, emedan den faller deruti på de faitigaste jordbrukare och Penningarne utgå från Landsorterne till Stats-Cassan, samt lemna ej tillfälle till återförtjenst. 4:0 Att om Indel» ta Soldatens underhålls kostnad, då han är både född och klädd, jemföres med hvad en Värfvad Soldat kostar så väl i Sverige som andra Län* der, Visar denna betydliga skillnad ännu tyde* ligare, att ingen regulier Trouppe kan uppsåt, tas med mindre kostnad; —. lagges härtill, att Indelta Soldaten, genom dess lyckliga belägen* het att kunna försörja Hustru och Barn, Ökat Landets Folkmängd, och genom dess frihet från daglig Tjenstgöring, äger tillfälle till Arbetsför - Den 9 Februarii' tjenst vid Jordbruk och Näringar, hvarigenom han öfvergår från en tärande till närande Medlem i Samhället; och öfverväges slutligen den af erfarenheten bevista sanning vid flere Regementer, att stor svårighet olta yppar sig, att förmå Rotehållare antaga de nu tillåtna Vacancer, så förenar sig allt för att öfvertyga, det i Militäriskt, Politiskt och Oeconomiskt afseende en indragning af Numerairen blifvcr för Landet ofördelagtig, Jag kan ej eller undgå att kasta en blick på följderna af detta Indragnings-systeme, i händelse Riket blef anfallit med Krig. 10,000 Recruter skola då i hast uppsättas. Legning af detta Manskap, med ofelbart ganska^dryga villkor: Rubbning af de åtgärder med Soldat-Torpen, hvarje Rote under Vacance-tiden vidtatagit: Anskaffning af Munderings-persedlar till Recruterna, skola säkert åstadkomma äfven så mycket bekymmer, som medtaga betydliga Summor, i ett ögonblick, då många andra Utgifter vanligen erfordras. Jag vill ej ens omtala Arméens beskaffenhet, att med oerfarit BeväringsManskap och oöfvade Recruter gå Fienden till mötes.
Uti detta Herr af Billberghs förslag har Herr Grefve Cronhjelm väl instämt, men dock ansett den bästa control emot underslef i detta fall vara, att, likasom det tillgår i Preussen, ett visst kort af hvarje lek diracte köpes hos Kronans Stämpelmästare, som förser det med stämpel. Bih. till R. St. Prot. 1834. 5 Samt. 1 d/d. 1 ij:de Häftet. 2 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 4°- Herr Friherre Raab har instämt med Herr af Billbergh och Herr Grefve Cronhjelm i afseende å de åtgärder, som äro nödige för controlen, uien ansett den föreslagne stämpel-afgiften för hög och för mycket retande till öfverträdelse. Herr Friherre Bojie har väl lika med Herr af Billbergh ansett en plikt af 5o R:dr böra bestämmas för så väl den som säljer, som den som tillverkar och ullemnar ostämplade kort; men motsätter sig på det högsta den för begagnandet af sådane kort af Herr af Billbergh föreslagne plikt. Herr Grefve von Fersen yrkar, dels att stämpelafgiften må höjas ännu mer än Utskottet föreslagit, dels att Stora Barnhusets inkomst utaf kortstämplingen må såsom sådan upphöra och af Staten uppbäras, emot det att Barnhuset såsom ersättning erhåller en viss årlig summa, bestämd efter medium af de senare årens inkomstbelopp. Herr Lefre'n har ansett plikten för försäljning af ostämplade spelkort böra bestämmas till 5oo R:dr, men trott, att stämpelafgiften icke borde läggas på korten utan förenas med sjelfva fabricationeu. Herr von Troil har lika med Herr Grefve von Fersen ansett, att Barnhusets andel i kortstämpelafgiften måtte utgå till visst belopp årligen, men föreslår, att man intill nästa Riksdag ville försöka, huruvida de controler, som kunna utfinnas, förmå åstadkomma, att afgiften, beräknad till 3 sk. för hvarje kortlek, rigtigt utgår, hvarefter denna afgift kunde förhöjas, om man sä för godt funne. Den föreslagna plikten för spelare anser Herr von Troil icke lämplig, om icke möjligen för offentliga ställen.
N:« 500 THALER 14 ober Wi, Svea Rikes Ständers Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, betyga och försäkra härmedelst för oss och våra efterträdare i samma befallning: Sedan Rikets nu församlade Ständer, enligt derom fattadt och af Kongl. Maj», gejiom Dess nådiga Kungörelse af den 13 sistlidne Mars (Svensk Författningssamling för åtf 1860, JVs 9), gilladt och taststäldt beslut, uppdragit åt oss att, för fortsättningen af Sien,•ika Statens jernvägsbyggnader, upptaga ett tonderadt amorteringslån, samt vi, för fullgörande och på grund af åberopade beslut och uppdrag, upptagit ifrågavarande, af King], Maj» i nåder garanterade, lån genom Bankirhuset Raphael Erlangen och Bankijhuset bröderne Bethnann i Frankfurt am Main samt Bankirhuset H. J. Merck &\Oomp. i Hamburg äfvensom Nordtyska Banken derstädes, hvarförutom Svenska RiksBanken i samma lån tagit del; så och jemte det denna partial-obligations innehafvare, hvilken deltagit i sagde lån för ett belopp af FEM HUNDRA THALER 14- eller 30-Thalers-foten, härmed förklaras deruti för detta belopp delaktig, erkänna och betyga vi, att nedanstående stadganden och förbindelser gälla för samma låns återbetalning och den derå upplöpande räntans liqviderande: l:o
Af Herr Eklund, J. F.: ”Vid jemnförelse af stadgandena i 2 Gap. 1 och 3 §§ af skiftes-författningen, visar det sig tydligen, att lagstiftaren genom föreskrifterne att, när ansökning om förordnande för landtmätare till förrättande af laga skifte inlemmas till Konungens Befallningshafvande, det begärdte förordnandet genast skall utfärdas,samt att landtmätaren så skyndsamt som möjligt skall företaga förrättningen, haft för afsigt att bereda en snar verkställighet af det äskade skiftet, till förekommande deraf att egorna i skifteslaget må af delegare deri försämras, i händelse förrättningen under en längre tid blefve uppskjuten. Delta lagsliftarens syftemål kommer likväl helt och hållet att förfelas genom den tidsutdrägt, som kan föranledas genom tvist emellan skifteslags-delegarne om kndtmätares förordnande; hvadan, till förebyggande af de olägenheter och den skada, som häraf kan blifva en följd, jag ansett den yrkade förändringen i 1 § af skiftesstadgan icke böra understödjas”. Med Herr Eklund instämde Herr v. Troil, S., Herr Prosten Car~ länder, Herrar T horn, Boberg, Berglund, Åkerberg och Lager ste dt, samt Johan August. Zetterberg från Stockholms Län, Carl Ersson från Westerås Län, Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län, Anders Trysén från Östergöthlands Län, Pehr Olsson från Upsala Län och Jonas Kylander från Wermlands Län. Af Herr Professoren Doctor Beocel. ”Då vitsord åt den, som skifta vill, på ganska goda skål, är den grund-ide, hvilken icke allenast bestämdt uttalad, utan ock val motiverad, genomgår hela skiftes-stadgan; har jag icke lemnat min röst för den föreslagna förändringen, att, på sjelfva de första stegen till laga skifte, fråntaga skiftessökande detta vitsord» genom stadgandet, alt alla deltagare i skifteslaget skola höras öfver hans ansökning om förordnande för landtmätare.
Arell skyldig att hålla kronan skadeslös för skillnaden emellan det af honom redovisade kronovärdet 4 Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 283. och lösningspriset, sådant detta för åren 1826—1835, efter högstberörde stadgande, bordt utgå; dock utan både ränta och serskild godtgörelse för anmärknings-procenten, enär sådant icke skäligen borde ega rum, der en länge följd beräkning varit utan åtal iakttagen. Ofver Kammar-rättens berörde utslag anfördes underdåniga besvär af ej mindre Fältkameraren Arell, än ock vederbörande Revisionskommissarier; anhållande den förre, på anförda skäl, i underdånighet om frikallelse från det honom ålagda ansvar; hvaremot af Revisionskommissarierne jemväl, på andragne skäl, underdånigst yrkades åläggande för Arell, att betala icke allenast hela det anmärkta beloppet, utan jemväl förut yrkad ränta och obsen ations-procent. Sedan Kammar-rätten, efter det vederbörande blifvit hörde, häröfver afgifvit underdånigt utlåtande och Kongl Majit i nåder inhemtat underdåniga yttranden af Krigsoch Kammar-kollegierne samt Justitie-Kanslers-embetet, hade Kongl. Majit, den 7 luli 1841, alldenstund, enligt en den 24 September 1794 i nåder gillad, så kallad General-sluträkning öfver
Den bruna drycken, som hon läppjade på, stack henne i gommen med sin söta och kryddade smak och sänkte henne i en ljuv, drömlik yrsel. Cigarrettröken lindade en tunn blå slöja kring hennes huvud och hans, som satt vid hennes sida. I brasan flammade den sista branden upp med en fladdrande blekgul låga, som slingrade och krökte sig i bukter och speglades i möblernas glatta ytor. David Ramms arv Dan Andersson DAVID RAMMS ARV Bokförlaget Trevi DAVID RAMMS ARV Av Dan Andersson Utgiven första gången 1919 Utgiven av Bokförlaget Trevi, Stockholm, 1977 Tryckt i Finland 1977 Om en människa vore än så törstig skulle hon ej dragas till källan om icke något av Gud vore i vattnet. Mäster Eckhart En kort inledning samt historien om en hammare Det arv jag fått från min faders land av skogar och vilda snår, är bara en börda som tynger min rygg där jag ensam och grubblande går. Men det blir väl en morgon på ofridens natt jag vill lära mig bedja och tro, att en ensam människas blod en gång skall svalna i kvällarnas ro. Och av en oren klädnad till sist skall vävas en ljusets skrud åt den som bland många förgängliga ting tappade bort sin gud. När denna berättelse börjar är David Ramm tjugofyra år och jag är skyldig denna del av hans historia en kort inledning. Det är tämligen säkert att det svårmod han led av, denna omöjlighet att riktigt komma till rätta med tingen i denna värld, berodde på degeneration och ej endast på bittra upplevelser i barnaåren. När han en kort tid före de händelser som avsluta denna skildring berättade mig det han visste om sina förfäder, tror jag han hade rätt när han i detta fordom spårade upprinnelsen till den heta själens oro som förgiftade hans tillvaro, denna tidvis häftigt starka, tidvis alldeles förintade livslust, som var honom till så stort men i hans praktiska liv. Och en utfattig man får lov att vara praktisk, i den mån han ej är det skall han gå mot döden, på ett eller annat sätt, hastigare eller långsammare allt efter omständigheterna.
Hellre bade jag sett, att Utskottet förhöjt detta minimum, än minskat detsamma.” Herr Ekerman har i allo instämt med Herr Halling. I frågan om tillägget vid 4-‘de punkten bar Riksdagsfullmägtigen Johan Andersson från Upsala Län förenat sig uti Herr Hallings reservation; samt af Riksdagsfullmägtigen Erik Nilsson från Jemtland, som åberopat dess vid Betänkandet N:o 4^4 afgifne reservation. Och har häruti instämt Johan Christophersson från Kronobergs Län. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , 1835. Slals-Utskottets Utlåtande N.o 44$’ I N:o 448. Ant. till Exp.-Utsk. den 16 April. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 4^5, i frågan derom, att Utskottet måtte inkomma med förslag till forrnulaire för den förbindelse, som skall af Hypotheks-Föreningar afgifvas. (RGS Afd.) Ifrån samtlige Riks-Slånden har Utskottet erhållit återremiss å dess under N:o 4'a5 afgifne, här ofvan omförmälde Utlåtande, dervid hufvud.» sakligen blifvit anmärkt: Inom Ridder skåpet och Adeln: af Friherre flordin, sora förklarat sig, på de skäl Herr von Troil, uti dess, Utlåtandet lV:o 42^ vidfogade reservation, ådagalagt, väl inse vådan, men icke nyttan af den leranade föreskriften, alt intekningshandlingarne skola förvaras i Riksgälds-Couloret, och icke uti HypotheksFöreningarnes vård.