Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Verkningarne af de åtgärder, som blifvit vidtagne till hästafvelns befrämjande, falla märkbart i ögonen, när man anställer jemförelse emellan för - Slatsoch Ekon.-Ulskotlens Utlåtandej N:o 2.5, 17 förhållandena na och för i5 lill 20 år sedan. År 1828 var antalet publika hingstar 143, nu 190. År 1842 utgjordes de för Statens räkning un derhållne beskällare af Strömsholms-hingstar 5a. Flyinge d:o - 4^- Otlenby d:o i0- Sqvadrons-hingslar Premie-hingstar i Skåne 14. Landtbeskällare i Jemtland 3 å A. , i Westerbotten - r.. „ i Skaraborgs Län - r. „ i Elfsborgs Län - 1. „ i Götheborgs Län - 1. iq5. Då f annos vid IlikeLs Stuterier 3o2 hästar, nu 43o. Då försåldes ifrån Stuterien 34 hästar för en sammanlagd summa af 6080 R:dr och ett medelpris af 179 R:dr. År 1842 afyttrades 5g hästar för tillsammans i4.534 R:dr, eller öfverhufvud 246 R:dr för hvardera. Då betäcktes omkring 45oo ston årligen af Statens hingstar; nu omkring 6000. Då uppgick den bekanta föl-afkastningen efter dessa hingstar till omkring i5oo; nu utgör den ungefärligen 1800 föl. Under de 5 åren 1820 — 24 införtullades, enligt General-Tull-Styrelsens specialer, ifrån främmande orter tillsammans 12,813 hästar, upptagne, enligt då åsatle medelvärde af 76 R:dr 3a sk. stycket, till ett sammanlagd t belopp af 983,060 R:dr, eller tor hvarje år i medeltal 2,563 hästar, värderade till 196,612 R:dr.
I anseende till denna summas ringhet har mången gång stor förlägenhet uppstått, huru angelägna utgifter skulle kunna bestridas, och flera nyttiga åtgärder hafva i anledning' häraf ej kunnat vidtagas. För reseoch traktamentskostnader finnas ej heller några medel å nämnde hufvudtitel anvisade, utan måste sådana kostnader, då de förekomma, utgå af samma ringa anslag för extra utgifter. Af dessa förenade skäl vågar jag i underdånighet hemställa, att ifrågavarande anslag måtte förhöjas med åtminstone 4,000 r:dr eller tillj 10,000 r:dr årligen. Sedan chefen för Finans-departementet härvid upplyst, att det å sjunde liufvudtiteln uppförda extra utgifts-anslag med år 1849 komme att befrias från en derå, under den 5 Oktober 1839, anvisad betydligare årlig utgift, och att, i följd häraf, berörde anslag skulle kunna utan särdeles 59 olägenhet från och med år 1849 minskas med 4,000 r:dr eller till 31,000 ndr; behagade Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med Statsrådets yttrade mening, i nåder besluta, att af Rikets Ständer skulle äskas en förhöjning från och med år 1849 af 4,000 rrdr banko årligen i 8:de hufvudtitelns anslag för extra utgifter, att tillvägabringas genom motsvarande minskningi 7:de hufvudtitelns anslag för samma ändamål. 42:9 Hos Eders Kongl. Majit har Riksarkivarien i underdånighet anmält, att aktuarien vid arkivet, expeditions-sekreteraren Forslundj som är 60 år gammal och alltsedan år 1807, således 40 år, dels såsom extra ordinarie, dels såsom ordinarie tjensteman varit uti riksarkivet anställd, numera vore, enligt läkareattest, besvärad på venstra ögat af blindhet, som öfvergått till fullkomlig gråstarr.
Detta skäl är att den norra sträckningen är längre än den södra, eller att, H. III. 20 306 Den 14 Mars e. ni. om den norra linien antages, det skulle fordras 3 minuters längre tid än å den södra att resa från Stockholm till Christiania. Men, nog får man väl medgifva att 3, ja t. o. m. 10 minuters längre tid för en resa mellan nyssnämnde städer, eller 7,860 fots större väglängd, icke väger något mot hela provinsen Wermlands framtid. Jag hoppas, att detta skäl är kastadt undan. Jag ta£er ett annat af samma beskaffenhet som det första; detta skäl höll verkligen på att fånga mig, ty det har framställts i en tryckt skrift så talangfullt, att det kostade mig ett helt dygn, innan jag knäppt nöten och funnit kärnan. M. Hrr! detta märkliga skäl gick ut derpå, att det skulle vara skadligt för vestra Wermland och dess skogar, om tillfälle öppnades till afverkning af dessa, ty i sådant fall skulle dessa snart blifva förstörda, afverkade och bortförda. Jag fruktar dock, att vi genom en konseqvent tillämpning af ett sådant resonnement skulle snart komma på en ståndpunkt, som närmade sig hedendomens. Redan då Olof Trätälja nedsatte sig i Wermland och bröt byggd derstädes, började han att fälla skogarna, ty i vildmarken existerar ingen styrka, ingen rikedom, ingen bildning och hvad som icke behöfves, måste undanrödjas, för att det icke måtte skada det som måste bevaras och skyddas. Jag har sjelf i detta hänseende en säker erfarenhet, ty inom den bergslag, som jag tillhör, hafva under de sednare åren skogarna blifvit indelta till trakthuggning och äro nu så väl skötta, att det är en glädje att genomresa dem. Detta resultat hade aldrig vunnits, om man hyst sådana åsigter som att all civilisation bör aflägsna» från fattiga trakter; dessa åsigter äro yttringar af faderlig omtanka, för hvilka man verkligen måste hissna.
(Slats-Ulsk:s Uti., N:o 101.) S. A. K. Som anmäldt blifvit, alt Rikets Ständers Riksgälds-Contor dels redan måst vidkännas, dels ock hade alt ytterligare motse så väl capitalsom ränteförluster å beviljade låneunderstöd till återuppbyggande af brandskadade städer, hafva Rikets Ständer ansett ett sådant förhållande nogsamt ådagalägga nödvändigheten deraf, att Statens rätt och säkerhet, vid dylika låns framtida beviljande, fullständigare än hittills betryggas; till följd hvaraf och enär de, vid 1823 års Riksdag, faslslällda och sedermera hufvudsakligen bibehållna lånevillkoren icke innehålla någon bestämmelse, angående förhållandet emellan de utgifna lånebeloppen samt de derför uppförda och intecknade byggnaders brandförsäkringsvärden, Rikets Ständer beslutat, att, äfven hädanefter, de låneunderstöd, som, med anledning af inträffade eldsvådor, kunna af allmänna medel varda enskilde tomtegare inom de brandskadade släderne tillerkända, väl må utlemnas emot sådan inteckningssäkerhet, som hittills varit föreskrifven, men att härvid bör fästas det uttryckliga förbehåll, att icke något låns capital-belopp får öfverstiga hälften af den derför intecknade egendoms brandförsäkringsvärde; kommande alltså den Byggnads-Comileerne tillförene tillerkända pröfningsrält, i afseende på hvarje serskildt låns belopp, att framdeles inskränkas inom det härför fastställda, efter brandförsäkringsvärdet lämpade, maximum. I sammanhang härmed och då angeläget synes, att de med berörde låne-understöd förenade, serdeles tidsödande och besvärliga, bevaknings-, liqvidationsoch bokförings-göromål varda förenklade och förminskade, hafva, för sådant ändamål samt under förutsättning, att jemväl dessa göromål i anledning af byggnadslån, som hädanefter beviljas, komma att åt Riksgälds - Expeditions-Vtskoltets Förslag lill iind.
Sifa afgift erläggeS ocf af bett Fprforne i b efja orter ttWjöranbe tioitbc, font ej är på lött eller till anbra Bcflätnba orbinårie utgifter anflågen, od) tits räfttaS märbet på itpjjnämitba fått; äftueufont af ©ontfprfornc t fHifct, för beråd infomfter t fpanmål eller Betnmanöräntor, febatt berifråu Blifmtt afräfttabe eitbaft fåbane, efter färfftlb ©tat tttgåcnbe, lotter, för pmilfa tnnefyaftuarttc, efter benita grtifclä oftpaitftåenbc §§., till bet Belopp förut ftgbggbt är, Semittuiug erlägga. 7 ^dtibtaubc, ®feppö Wrofibanbtare, Smällare, ®feppö ^aublanbe, ©täflare, ©feppö jpatiblatibc, ©täflare, ©feppö jpanbtanbc, ilMftarc, @fcpp& 23:co 9t:br 15: — ©gare af ©feppStmrf, g-abrifer od) Sölanufacturtcr , 12: — ©fepp&rcbare, för Ijtnarje cganbe taft , — 6. ji 5jci*5*c £lajjeii0 ©taber. ©anbtanbc, Skaftare, ©feppsMdarcrarc cd) §lpctt)cfare. bö:co f)t:br 13: 16. ©gare af ©fcppötuarf, föabrtfcr cd) Sftanufacturter , 10: — ©fepp&
Af den å serskild räkning i Rikets Ständers Rank innestående behållning för invexlande af de från Riksgäldskontoret utgilna kopparskiljemyntspoletter hafva dylika poletter nedannämnde år blifvit invexlade, nämligen: Under år 1847 för Banko R:dr 240: — motsvarande riksgälds 360. Summa Banko R:dr 613: 16 motsvarande riksgälds 920. och då under den föregångne tiden, eller åren 1836—1846, dylik invexling skett till belopp af " 3,393: 3. — uppgick följaktligen, vid 1849 års slut, bela invexlirigen af denna myntsort till R:gs R:dr 4,313: 5. — hvadan af de utgifna poletterua 114,936: 2. 3. vid sistnämnde tid återstodo R:gs R:dr 110,442: 47. Invexiingen under innevarande är till och med den 13 i denne månad har uppgått till Banko R:dr 160 eller R:gs R:dr 240. Fonden för Hjelmare kanals och slussverks underhållande har genom upp lupna räntor ökat sig: I afseende å det Reglemente för utlåningen af fondens räntemedel, hvilket, efter dertill af Kanal-Direktionen afgilvet förslag, bör af Kongl. Majit fastställas och utfärdas, få Fullmäktige anmäla, att, sedan Kongl. Majit, på sätt i 1849 års Revisionsberättelse (sid. 34—33) uppgifves, under den 16 Maj 1848 förklarat Slals-Ulskoltels Memoria!. JW 5. 7 sig icke kunna gilla ett af direktionen då uppgjordt förslag till sådant Reglemente, har direktionen till Kongl. Maj:t inkommit med nytt förslag i ämnet, hvilket, till följd af derå erhållen nådig remiss, är på utlåtande från Riksgälds-kontoret beroende.
A f denna utbredes på hampväf eller hampa och lägges på knölen samt ombytes morgon och afton. Detta plägar fördela det onda, men går ej fort. Skulle sår öppna sig göres en salfva af: 6 ort pulveriserad galmeja, 3 ort blyhvitt och 3 ort vitriol eller s. k. kopparrök. Detta blandas med så mycket bomolja, att äfven det blir som en salva, hvilken väl sammanrifves på en målarhäll. Deraf utbredes på hampväf och lägges på såret samt ombytes hvar sjette timme, om den sjuke är vaken. Efter sjunde dygnet börjar kräftsåret att spricka rundt omkring, nionde dygnet börjar vanligen stycken att bortfalla, så att kräftskadan står alldeles öppen. Då pålägges, för att lindra plågorna rifna morötter, som ombytas morgon och afton. Såret behandlas sedan som andra öppna sår, och när deruti börjar synas som röda risgryn, är det friskt och all kräfta borta, hvarefter det lakes ganska fort. Frida N. N. » Stö ' t » - vatten. Vid hårda slag, som efterlemna ömhet, begagnas nedanstå- ende: 1 skedblad bränvin, 1 d:o ättika, 1 d:o stött salmiak och 6 d:o vatten, hvilket allt väl sammanblandas. Frida N. N. stötes fint samt lägges i så stort kärl, att så mycket vatten far rum, som man tycker kan stå väl öfver garnet. Vattnet hälles ljumt öfver färgen, hvilken får stå att draga öfver natten. Morgonen derpå doppar man garnet flere gånger tills det blir nog mörkt, då det sköljes i kallt vatten och hänges att torka. Godset bör, innan färgningen företagas, först doppas i ljumt vatten och ur vridas. Frida N. N. B o s t a d e n. Kakelugnar rengöras bäst på följande vis, om de skola behålla sin vackra yta. Ägghvita och målen krita blandas till sammans till en deg. Med denna fyllas möjligen uppkomna springor mycket väl. Der efter gnides hela kakelugnen med en torr yllelapp, doppad i målen, torr krita. Härmed fortsättes tills kakelugnen återfått sin glans.
Angående några af de tjenstemän, hvilka Styrelsen föreslagit till bibehållande å förslagsstat, men jag trott nu kunna å ordinarie stat uppföras, nemligen Bevakningsbefälhafvare!! vid Norrköpings straff-fängelse, samt Predikanterne vid Landskrona strafffängelse, vid Göteborgs länscellfängeise och Eskilstuna kronohäkte, har Styrelsen vid uppgörandet af det numera beslutade förslaget till stater för nästa år anmält behofvet af något förändrade lönebestämmelser för dessa tjenstemän, emot hvad Styrelsens förrberörda förslag innehåller, och har jag i enlighet med denna anmälan ansett dessa tjenstemäns löner och arfvoden böra upptagas. I öfverensstämmelse med förestående, hufvudsakligen anförda grunder, är det härvid bilagda förslag till Aflöningsstat för en del af fångvårdens embetsoch tjenstemän samt betjente upprättadt, hvars slutsumma 182,877 R:dr 50 öre skulle komma att under rubriken: »Fångars vård och underhåll» uppföras såsom bestämdt anslag, hvaremot öfriga utgifter under nämnde rubrik torde fortfarande få såsom förslagsanslag upptagas. Angående sammanlagda beloppet af det anslag, som bör för fångars vård och underhåll hos Rikets Ständer äskas, så enär, enligt den från Fångvårds-Styrelsen meddelade upplysning, Statens utgifter för denna förvaltning under de dstförflatna fem åren i medeltal uppgått till 1,299,032 R:dr samt medeltalet af de tre sista årens fångvårdsutgifter utgjort endast 1,243,251 R:dr 42 öre, synes med tillbörligt afseende å de behof, hvilka kunna af oförutsedda tillfälligheter framkallas, en summa af ungefärligen förstnämnde medeltals storlek böra vara för ändamålet tillräcklig; och hemställes förthy att ifrågavarande anslag måtte, med iakttagande af förslagsanslagets jemnande till ziffran, sålunda bestämmas och fördelas: 22 Bil. N:o 1 a) till Kongl. Majds Nåd. Prof N:o 1, om Statsverket 1862 a) bestämdt anslag b) förslagsanslag utom reservationsanslaget för länsoch kronohäktens vård och underhåll R:dr 182,877: 50.
blifvit, af nämnde korps under sagde tid utförda, visade sig att Tofft/». lill R. St. R:dr; och att bemälde korps, som redan år 1859 haft under arbete två blad af kartan öfver Skåne, sedermera oafbrutet varit sysseltalt med kartläggning af nämnde provins, utan att, såvidt af högstberörda till Rikets nu församlade Ständer afgifne nådiga Berättelse kunnat inhemtas, korpsen varit med kartearbeten å annan ort upplagen; att Malmöhus och Christianstads län vid 1862 års utgång endast kunde blifva färdiga på fältet; hvadan och då berörda Iva län, enligt Hahrs Statistiska Tablå, innebölie tillsammans en yta af 93,603 qvadratmil, kostnaden för hvarje qvadratmil borde antagas uppgå till omkring 2,500 R:dr; samt alt några svårigheter hittills icke mott att från Landtmäteristaten erhålla fullt lämpliga personer till besättande af kartograf-tjensterna. Med afseende å hvad sålunda förekommit och hufvudsakligen delande de åsigter General-löjlnanten Akrell uti här ofvan åberopade underdåniga utlåtande framställt, har Utskottet trott någon förändring uti det af Kongl. Maj:t genom nådigt Bref af den 16 December 1859 meddelade beslut om det ekonomiska karteverkets ställande under en särskild styresman icke böra ifrågakomma. För de tabellarisko uppgifternas samlande och ordnande, med ledning af tillgängliga skifteshandlingar m. m , är nemligen nödigt att känna såväl de olika skiflesmelhoderna som åtskilliga kamerala författningar. Denna kännedom måste hvarje Landtmätare ega, hvaremot densamma endast undantagsvis torde förefinnes hos Topografiska korpsens officerare, hvilket sistnämnda förhållande synes innefatta ett väsendtligt skäl emot den ifrågaställa förändringen. En annan omständighet är den, att Topografiska korpsens öfvertagande af berörda arbeten kunde, med afseende å de olika ändamålen med det ekonomiska och topografiska karteverket, hafva till påföljd att ettdera af dessa ändamål blefve företrädesvis uppmärksammadt, möjligen på det andras bekostnad.
Emellertid kan jag försäkra, att det är lika omöjligt att de ifrågav:de båda tjensterna sammanslagna kunna rätt skötas af en person, under förutsättning att han skall bära ansvaret för bägge tjensterna, som det är omöjligt för t. ex. Riddarh.Sekret., att, medan han här sitter och för prof., ansvara för hvad som föregår och verkställes inom ett annat rum uti Riddarhuset. För rättvisans skull, är derföre min anhållan den, att punkten måtte varda återremitterad, på det Utsk. må taga saken ånyo i öfvervägande, då jag föreställer mig, att Utsk. skulle lämpligen kunna föreslå en sådan fördelning af Aktuarie lönen och den som Kanslisten skulle erhålla, att Registratorn och Aktuarien erhölle hvardera en lön af 1,900 Rdr Rmt. Det vore åtminstone en någorlunda lämplig vedergällning för göroinålen vid hvar och en af dessa tjenster, ehuru jemförelsevis mindre för Registratorn, då han är alldeles stängd från möjligheten att på annat sätt bereda sig någon inkomst. Hr Liljehöök: Hvad den första af Hr Printzenskölds an - 100 Den 21 Oktober, f. m. märktv.r angår, eller att hans motion icke blifvit af Utsk. besvarad, torde man lätt finna ett skäl dertill i det förhållande, att motionen, som icke är en bland de kortaste, utan utgör 0 hela ark innehåller många ämnen, hvilka naturligtvis måste refereras på flere ställen. För att undvika detta, har Utsk. till slutet af punkten som handlar om de ämnen, hvilka Ilr Printzensköld i sin motion omförmält, upskjutit besvarandet af densamma.
Heik Aminoff, keoäor, Herr Ibam, VVolrotk,Herr ve lo Orange, Oeorg, Herr vinclecrono, Larl Ouclmunst, H.rr Lergenstrale, Larl ^Vilkelm, Herr ok Lbopmon, (rustak ^stolpb. Herr ak klinteberg, kreäric Kustvig, af hwtcka en del wörö borrtreste och en del kill Ettcrorer förflyttade: tillkännagifwandes derjämte Herr LandtMarskalken, akt wal till upsyllande af vefla platser i nästa plenum skulle företagas. Äfwcnwäl anmätte Herr Landt-Marskalken, art ledigheker ibland Electvrerne funnos efter följande - Zo Dett 3 Julli. jandr Herrar: Grefwe L.evenkmupt, 6ullak; Hans Excellence Herr Grefwe von korlén, Babian; Friherre ^Vran^el, Larl ^6am; Friherre von Kolen, fullmäktig Friherre sk VVetterlieät, Kric; H^rr Bibbing, (larl 6ulkak; Herr Lilkverscbölä, ^il8; Herr von B-lartmnnsäorkl, Lbrittoxker; hwilka ledigheter, sedan Bankmannens antal blifwit completteradl, af dem komme att besättas. Sluteligen upgaf Herr Landt-Marskalken fött Zande ledigheter' inom Utskott nemligen i Bervill, uings-Ulstottet efter Friherre Kurk,Knnt, och Friherre Barnekov, LKrilUan, i Oeconomie Utskotter efter Herr Lxaläencreuts, ^rviä; och i Expeditions-Utskottet efter Herr lksLerbeim, kekr, i hwitt kaS ställe Herrar Electorerne, sedan de sjetfwe blifwit completterade, komme att andra Ledamöter urse. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan z till Z. In kllem ?rotocolli. 6.
På grund häraf samt under vördsam begäran, dels att under öfvergången till oinskränkt smidesrätt nödigt skydd måtte beredas bruken, så väl utom som inom bergslag, ernot de vådor, som en alltför hastig och oförberedd oinstörtning af bestående förhållanden medförer, dels ock att nödig åtskilnad göres emellan de uppå eget skogsfång grundade hammarverken inom bergslagerna samt de derstädes varande uppå ett med hyttorna gemensamt skogsfång grundade s. k. bergsmanshamrarna, vågar jag hos II. R. o. Ad. anhålla om ålerremiss utaf Utsk:s nu förevar, betänk, i hvad detsamma rörer smidesrättens framtida reglerande, under anhållan tillika, alt H. Utsk. behagade taga i öfvervägande hvad jag här ofvan haft äran erinra, förenande mig i allt öfrigt med Ulsk:s deruti framställda åsigter. Hr af Uhr tilläde muntligen: Om Utskds förslag, pag. ao litt b, blifver beviljadt, att 17 II. 4 Don iG November f. m. bergsmannen, genom frånträdande af bergslagsprivilegierna och öfvergång tili landslag, skulle erhålla oinskränkt sinidesriitt, hvarigenom tack jernsproductionen i dessa orter blifver betydligt mindre un hvad den nu är, så konnie ulan allt tvifvel alla de på köpetackjern privilegierade bruk uti största förlägenhet och svårighet att längre fortsätta deras rörelse; men lyckligtvis innehåller denna föreskrift ett sådant villkor, att det ej kan uppfyllas, och detta ar att samtlige hytte-ägarena inom bergslagen skulle sig derom förena, och en sådan enighet är icke tänkbar. Jag vill blott anföra ett exempel, huru svårt det är alt tillvägabringa någon enighet inom sådana corporationer. Under min tjenstetid såsom öfvermasmästare uti Osteroch Vester-hergslagen funnos uti en socken tvänne hyttelag, belägna straxt bredvid hvarandra på ett afstånd af endast 7 å 800 alnar — den ena hyttan uppbyggd i fullt stånd—-den andra gammal och bristfällig, och fordrande en betydlig reparation, innan den kunde begagnas.
Beträffande det af Herrar Revisorer omförmälda anlitandet af Riksgälds-kontorets kreditiv å Rikets Ständers Bank, få Fullmäktige åberopa den i Herrar Revisorers berättelse, sid. 52, meddelade uppgift å de summor, som utaf detta kreditiv under loppet af sistförlidet och innevarande år lyftats och återbetalts. Denna uppgift visar nemligen, att nämnde kreditiv endast vid 3:ne tillfallen under hvartdera året varit begagnadt, samt att / de lyftade kreditiv-summorna vanligtvis inom några veckors förlopp varit till fullo godt gjorda. Samtidigt med uttagningar å kreditivet eller vid de tillfällen detsamma varit begagnadt, har i sednare tider icke någon låne-ansökan blifvit af Fullmäktige beviljad. Föregående Revisorer hafva erkänt och vitsordat det gagnande inflytande på penningeställningen inom landet, den lånerörelse, hvarom nu är fråga, utöfvat; och genom denna lånerörelse hafva onekligen inom flera delar af riket näringsoch industri-idkarne erhållit tillgång till förfallna liqviders verkställande äfvensom erforderligt kapital för sina yrkens och näringars samt industriella inrättningars oafbrutna bedrifvande under den nyligen tillryggalägga, i financielt hänseende så bekymmersamma tidsperioden. Då de medel, som genom Riksgälds-kontoret kunna göras räntebärande och allmänna rörelsen tillhandahållas, äro afsedda för vissa bestämda statsutgifter, måste desamma återfordras i den mån de skola för sitt egentliga föremål användas. Några stående lån kunna följaktligen icke utaf dessa medel påräknas; och de förräntade summornas belopp har, på sätt bifogade tabellariska uppgift visar, varit mycket omvexlande, såsom helt och hållet beroende af förr eller sednare skeende reqvisitioner utaf de på Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifterna. Detta oundvikliga förhållande måste oförändradt fortfara, äfven om bestyret med Sagde medels utlåning kominer att af Banko-diskontverket öfvertaga.?, enär Riksgäldskontoret, i allt fall, blifver nödsakadt att för sina utbetalningars bestridande använda dertill beräknade och anslagna tillgångar.
Att verkställa delta på en gång, torde emellertid vara förenadt med svårigheter; och jag anser derföre lämpligast, om liqviden fördelades uppå tidrymden från och med innev:de år intill slutet af nästa statsregleringsperiod, eller på de fyra åren !86ik—1866.» K. M. har således förklarat godtgörelsen af omförmälda brist böra vara den »första omsorgen;» men likväl icke begärt derför nödige medels utbetalande på en gång, enär K. M. förutsatt, att för en sådan liqvid svårigheter skulle förefinnas för den andra slalsmagten. Stats-Utsk:t bar likväl funnit statens tillgångar vara sådana, att hinder icke möter att på en gång utbetala bela beloppet. Jag kan sålunda icke finna att Stats-Utsk:ts Utlåt, innefattar någon egentlig förändring uti Iv. M:s ifrågav:de förslag. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Jag instämmer till alla delar uti hvad Frih. af Ugglas yttrat, och kan verkligen icke, i likhet med Ilr Cederschjöld, finna, att det förhållande, att man på en gång bifaller den million, hvilken K. M. begärt skulle fördelas på fyra år, utgör något »öfvcrskridande» af K. M:s egen framställning i ämnet. Jag yrkar bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik: Det är väl utom allt tvifvel att en fråga, sådan som denna, eller hvad, som i afseende derå kan vara lämpligt att åtgöra, redan måste vara af en hvar ledamot härstädes noga begrundad. 1 följd af ett sådant noga begrundande har jag, för min del, kommit till öfvertygelse om riktigheten utaf den af Ilr Cederschjöld i detta fall uttalade mening. Man har emot det af sistnämnde talare väckte förslag anmärkt, att K. M. borde sjelf få vara domare i afseende på hvad han för sin hofhållning kunde behöfva. Denna tanke kan i visserligen synas ega sin riktighet; men en annan fråga är, huruvida K. M. funnit lämpligt att för afhjelpande af behofvet föreslå II. St:r utbetalning af en så stor summa på en gång. K. M. har uti början af dess Nåd.