Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjöf.fonden till Direct. öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet utbetalt lån, ”ansett rådgifvare-åtgärdén i detta mål utgöra ämne för anmärkn. emot föredragande Deprts-chefen, Hr Statsrådet Fåhraeus; hvilken anmärkn. Utsk. alltså, enligt 107 § Reg.F., härmed får R. St:s vidare pröfning vördsamt underställa.” Vidare har Utsk. uti 2:dra punkten, ang:de förnyad octroj för Wermlands provincialbank, med beviljande hvaraf K. M. uti nåd. resol. d. 17 Oct. 1840 fastställt förnyade bolagsreglor och nytt utlåningsreglemente för nämnde inrättning, ”trott den anmärkn. mot ärendets behandling, som Utsk. icke kunnat undgå att här framställa, ej höra sträckas till Statsrådets öfrige ledamöter, ehuru desse i föredragandens und. tillstyrkande instämt.” Med hvad rätt kan väl Utsk., vid läsningen af Statsrådets protocoll och pröfningen af rådgifvarnes åtgärder, fria den ene rådgifvaren och fälla den andra, då deras tillstyrkanden varit enahanda? Med hvad rätt har Utsk. försökt att anmäla' den ene efter 107 §, men förbigå Den 5 December. 149 den andra? Det är icke Const.Utsk., som är domaren öfver tillämpningen af 107 § Reg.F., ty detsamma tillkommer blott att göra anmälandet, på grund af anmärkmr; det är R. St., som pröfva huruvida Rikets väl kräfver, alt hos K. M. begära de ifrågavar. rådgifvarnes entledigande. Ett annat förhållande passar icke; men för R. St. är det särdeles lyckligt finna, att till Utsk:s anmälanden 107 § Reg.F. icke gifvit anledning. 3:dje punkten angår sportelersällning till Postinspectoren i Carlstad, Majoren Flach.
Vidare lyder 14 § sålunda: ”Eho, som spannemål Den 23 September f. m. 379 tir kyrkoherbergen af kronan till lön och underhåll bekommit, och den härefter njuter, bafve, efter lag och förre resolutioner, makt att lata äboerne, som kyrkofonden utgöra, föra den till en eller annan ort inom lagsagan, antingen lill nästa köpstad eller hvarthelst det faller honom beqvämligast, som spannemålen tillkommer, för hvilken tionde, såväl som andra utlagor, de skola betala porttullen, när den genom någon tull föres, men eljest intet. I Skåne, Halland Blekingen och Bohus Län förblifver häruti efter gammal vanlighet”. Nu har StatsUtsk. uti förevar.-de punkt föreslagit, att alla räntor skola förvandlas till en fix penningeränta och således icke blott kronans behållna räntor utan äfven de indelta. Det är följaktligen tydligt, ali en dylik förvandling måste hafva inverkan på presterskapets indelta spanmälsräntor. Man kan alltså icke utan presterskapets begifvande vidtaga någon förändring med sältet för utgörandet af dess indelta spanmål såsom deremot skyddad af privilegier. En värd talare har härvid sagt, att presterskapets rättigheter i denna fråga icke kunna serskiljas från Statens, i thy att ett hemmans räntor kunna vara indelte till en del ål presterskapet och till en del åt andra. Dm den värde talaren i denna slutledning haft rätt så måste naturligtvis frågan anses förfallen; ty derföre att man önskar en förenkling af grundskatterna får man väl icke träda presterskapets privilegier och rättigheter för nära. Jag tror likväl icke, att det oskiljaktiga sammanhang, som den värde talaren förmenat, äger rum, ty då såsom han sagt, ett hemmans räntor äro till en del indelte åt presterskapet och till en annan kronan behällne, sä bör väl deraf icke blifva annan följd, än alt den del af räntan, som blifvit indeld, fortfarande utgöres på samma sätt som hitintills, i händelse PresteSt. icke vill medgifva, att dess räntor undergå enahanda förvandling som kronans behållna. Förhållandet blir då icke annat, än att den indelta räntan utgår in natura och den kronan behällne i penningar efter Utskis förslag.
N:o 52. styrelsen approximativt beräknad till högst 63,000 R:dr; och hade Jernvägsbyggnadsstyrelsen, som lemnats tillfälle att yttra sig öfver det tillägg, sorn Trafikstyrelsen sålunda gjort vid Byggnadsstyrelsens förslag, väl förklarat sig instämma i Trafikstyrelsens åsigt om önskvärdheten deraf, all den utmed banhallens vestra sidovägg ifrågasatta byggnad kunde samtidigt med banhällen varda uppförd, enär, utom besparing i kostnad, derigenom äfven skulle vinnas ökad styrka i den annars fristående och ganska höga banhallens yttre sidovägg, som hade att uppbära eli tak af betydlig spännvidd, men deremot anmält sig icke kunna biträda Trafikstyrelsens åsigt om inrymmande i sjelfva stationshuset af centralförvallningen för Statens jernvägstrafik, som, enligt Byggnadsstyrelsens åsigt, skulle kunna erhålla mera lämplig lokal i en särskild byggnad, uteslutande inrättad med afseende endast å centralförvaltningens fordringar. Kunde uppförandet af en sådan särskild byggnad ske samtidigt med de öfriga byggnaderna, skulle sådant otvifvelaktig! leda till besparing i kostnader genom den tillgång på byggnadsmaterialier, som kunde påräknas från liera af de för sammanbindningsbanans räkning inköpta, i godt skick varande hus, hvilka måste rilvas och, derest malerialierna icke kunde af Byggnadsstyrelsen tillgodogöras, sannolikt skulle lemna ett ganska ringa försäljningspris. — Den af Byggnadsstyrelsen förordade större byggnadsplanen, nied tillägg af den särskilda byggnad, som Trafikstyrelsen föreslagit alt uppföras utmed banhallens vestra sidovägg, men utan beräkning af någon särskild lokal för centralförvallningen, skulle alltså, i det al Rikets Ständer vid sistlidna riksdag för sammanbindningsbanan genom hufvudstaden anvisade anslag af 3,070,000 R:dr, påkalla förhöjning med nedannämnda belopp, nemligen: tillökning i expropriationskostnader, omkring R:dr 500,000; — skilnaden mellan den byggnadssumma, 318,509 R:dr, som det ursprungliga kostnadsförslaget upptager, och den summa af 726,000 R:dr, hvartill
Någon våda kan jag icke heller finna vid att på förhand gilla den öfverenskommelse, som kan komma att i detta fall träffas, då både dess ändamål och dess innehåll äro i allt väsendtligt så noga bestämda på förhand. Jag anhåller derföre fortfarande om bifall till Utsk:ts framställning. Gr. Mörner: Ett tillägg, hvarigenom nya förbindelser skulle åläggas Hypotheksbanken, måste naturligtvis innebära eller utgöra en ändring i det för densamma hittills gällande reglemente; detta torde väl svårligen kunna bestridas. Särdeles mödosamt tror jag icke att det skall behöfva bli för BankoUtsk:t att reda sig i förev:de fråga, om R. o. Ad. beviljar en återremiss, — enär Sammansatta Bankoo. Lag-Utsk:ts Utlåt. N:o '2 vid förra riksdagen redan innehåller ett fullständigt uppgjordt förslag i det nu ilrågaställda afseendet. Det synes verkligen ej vara något alltför vida sträckt anspråk, att Utsk:t må utsträcka sina forskningar så långt som till den nästföregående riksdagens förhandlingar och tryckta dokumenter. / Hr Nordenfelt: Hvad beträffar Hr Mannerskautz’s framställning, får jag nämna, att Utsk:t i det förslag till ny organisation af Riksbanken, som nu ligger på R. o. Ad:s bord, hemställt att dessa handlingar, som frän Hypotheksbanken erhållas, Den 18 Mars e. m. 239 skola hänföras till grundfonden. Deraf blir en följd att, när dessa papper inlösas, de skola användas till uppköp af obligationer å fastighetslån, i enlighet med den föreskrift, sorn Utsk:t har för afsigt att föreslå, nemi. att grundfonden bör bestå af räntebärande obligationer. Utsk:t skall också, om ärendet till detsamma återkommer, utan tvifvel härvid fästa all den uppmärksamhet, som saken förtjenar. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Det beslut, som R. o. Ad. nyss förut fattat, nemi. att godkänna den nästlöreg:de punkten i Betänkit, försvårar verkligen i betydlig mån behandlingen af den nu förev:de, och det torde blifva ganska kinkigt för Utsk:t att föreslå några bestämda stadganden för formen af den öfverenskommelse, som skulle ingås mellan de båda bankerna.
Upplästes lill justering följande vote-* ringsproposition: Den, som bifaller, alt en ny § må i OrdningsStadgan införas af följande lydelse: Så väl Land tMarskalk, som den bland Ridderskapet och Adeln, på hvars yrkande de främmande åhörarne aflägsnas, skall, sedan sådant skett, vara pligtig till Protocollet uppgifva sine motiver dertill; dock utan att någon må äga rätt, att till vidare discussion upptaga berörde motiver, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anses den föreslagne nya §:n hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen. Hvilken voterings-proposition af Ståndet godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades en qvart lill io, och befunnos vid dess slut klockan 10 eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, röslerne hafva utfallit som följer Ja «— 34- Nej — 4o. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förklarade, att Grefve Frölichs förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit. Den n Mars e. m. 3a3 Uppå derefter framstälde särskilde propositioner blef så val 4'de punkten af Förslaget till Tillägg i Ridderskapets och Adelns Ordningsstadga, som hvad RiddarhusUtskottet i sitt nu föredragne Memorial tillstyrkt, af Ridderskapet och Adeln bifallit. Upplästes till justering och godkändes ej mindre ExpeditionsUtskottets förslag N:o 444 till Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse angående Städernes Salu-accis, än ock samma Utskotts förslag till 2.’ne §§ af RiksdagsBeslutet. Justerades 6 ProtocollsUtdrag, innefattande Ridderskapets och Adelns denna förmiddag fattade beslut. Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden.
FJÄDEROCH SPETS-BOOR, M Ö T E R, LAVALLIERER, BARBER M. fl. H-USLIÅLLSLSOL. A N T H R A C I T. COKES. MARIE-BRIKETTE: HUSMÖDRAR! SPARA ÄR LÖSEN FÖR HVARJE HUSMODER MED EN BEGRÄNSAD HUSHÅLLSPENNING! HURU GÖRA EN VERKLIGT STOR BESPARING? JO, ANVÄNDEN I EDRA HUSHÅLL PEILERLNA MARGARIN, GÖTEBORG, SOM ÄR 0 " W • • * • 4 4 EL 4M6 Abm &amp; A 64 * A _ A T A / ni Aki &amp; V I F &amp; A Å É Zuncber-SKJentyger till fabrtfcsprfser från bäst, drygast OCH billigast I 50 öre pr franfto ocb m e t e r till QfE~ KETVIRERA PROFVER AF VÅRA NYHETER I SVARTA, HVITA &amp; KULÖRTA SIDENTYGER. GEDIGET URVAL TILL O » L SÄLLSEAPSOCH PROMENADTOALETTER. SÄNDAS DIREKT TILL PRIVATPERSONER METER&amp; STYCKEVIS. Zurich, &amp;: ie, C S c h w e i z FÖRR J. ZURRERS SIDENFABRIK, ÄLDSTA SIDEN-ETABLISSEMENTET I ZURICH, GRUNDLAGDT 1825. OBSERVERA I EFTER GENOMGÅNGEN PRAKTISK-TEORETISK KURS FINNAS TILL INSTUNDANDE NYÅR TRENNE UTMÄRK H. Söderbergs LÄMPLIGA LÄRARINNOR FÖR BARN I DEN S. K. KINDERGARTEN ÅLDERN 3 — 7 ÅR.
Jag får fästa de talares upraärksamliet, som talat enrot denna klassifikation derpå, att om klassifikationen borttages, så mäste den afgift, som sättes lika för alla, sättas så låg, för alt icke blifva orättvis, att i sådant fall det lätt torde inträffa, hvaruppå äfven Frih. Palmstjerna fästat upmärksamheten, att afgiften till Staten blefve mindre än uti närvar, stund. Hvad Utsk. här har föreslagit är enl. min åsigt en förbättring mot hvad förut var föreskrifvit, ty genom förra författningen stadgades, att afgiften skulle ovilkorligen utgå till här stadgade belopp. 29:de § i nu gällande författning säger nemi. ”de vid bruk, bergverk och alla öfriga inrättningar, antagna personer, påföras följande bevillning”. Här i Ulsk:s förslag står: ”att de skola påföras denna bevillning, derest icke deras inkomst efter 5 för 100 är större. Längre torde man väl icke kunna gå, och då den föreslagna ordalydelsen innehåller en bestämd skillnad mot den nu gällande, är deruti en anmaning åt komitéerna att på taxeringen uti denna del fästa sin upmärksamhet, icke att häruti ligger skäl till någon återremiss. Hr Rosenblad: Här är ett skäl hvarföre jag måste yrka återremiss, och det är, att här finnes uptaget arbetsfolk och gesäller. I händelse arbetsfolk i städerna och på landet blifva befriade från bevillning, så borde de vid bruken äfven åtnjuta samma fördel. För öfrigt hyser jag vid denna punkt blott en liten betänklighet, hvilken jag anhåller att vid skeende återeemiss få underställa de sakkunniges omdöme inom Utsk. Jag bekänner att jag är obekant med bruksföryaltningen, men enl. mitt omdöme upstår stor betänklighet vid att göra någon skillnad mellan gruffogdar, upsyningsmän, och grufvedisponenter.
Till Rikets Ständers Bank, för derstädes af Riksgälds-kontoret, emot diskontvilkor och 2 procents ränta, intill 1823 års slut begagnade förskott 6,022.278: 51. 6,022,278: 51. (Denna skuld har blifvit förd inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1828-1830 års riksdag. ) För tillskott till Trollhätte slussverks byggnad, år 1750 utfärdade obligationer, eller de s. k. Trollhätte slussverks lottsedlar; för hvilka tillskott, under de 2:ne första åren, skulle godtgöras 6 procents årlig ränta och derefter eller från den 1 Mars 1753, under 100 år, 12 procent årligen; hvaraf dock i:del eller 3 procent innehållits såsom bevillningsafgift 49,250: — (Dessa obligationers kapitalbelopp, sorn fördes inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års riksdag, har, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Dom den 11 Januari 1859, blifvit till större delen utbetatdt, och1 återstoden här ofvan bland räntebärande skulder upptagits.) Det, enligt 1779 års riksdagsbeslut,till hemgift åt dåvarande Hertigen af Södermanland, sedermera Konung Carl XIII, anslagna kapital med 5 procents årlig ränta 150,000: — 150,000: — (Fördt inom linien, enligt dito dito). Lappmarks (Fördt inom linien, enligt dito dito). Från Landtränterierna samt Ofverståthållare-embetets Kansli till Kongl. (Upptagna inom linien, enligt Fullmäktiges beslut den 8 Maj 1845.) Från Kongl. Postverket emottagna medel, som varit inneslutne i öfverblifna bref 4,727: 32. 4,727: 32. (Till
Mars P. 16. B. 5i. P. 222, 280. — angående åtskillige föreslagne ändringar uti, m. m. Mars P. 582. Oct. 2 A. P. 12, 106. — med förslag till den blifvande. Dec. 2 A. P. 35. Bevillningsmedel, angående afskrifning för resterande, i Götheborgs Maji P. 46. •—■ angående den tid inom hvilken betalningsskyldigheten upphörer af anmärkte. BevillningsSumrna , om fördelning af den hvarje Län tillkommande, på hvarje Fögderi och Socken. Febr. P. 334* B. 247. Mars P. 161, 2(3. — angående bestämmande af den som af landet möjligen kan utgå. BevillningsSumman, angående. Oct. Dec. 2 A. P. 35. BevillningsTaxeringar i Norrbottens Län, angående anslag till kostnadernes bestridande dervid. Maji P; 47. BevillningsUtskottet, dess Ordförandes anhållan att lill Utskottets sammankomster få begagna SecretaUtskottsSalen i Riddarhuset. Jan. Febr. P. 229, 259, 272. 63 BevillningsUtskottets Betänkande!!, Memorial och ProtocollsUtdrag, om ytterligare hetjenings antagande. Mars P. 3gg, 5y4 > — om grunderne för den blifvande Bevillningen. Junii P. 600. Aug. P. 86, io5. — rörande en ytterligare Fribrefsrällighet för Städernes Magistrater. Sept. P. 4- — angående antagande af en Waktmästare. Junii P. 4o, 48, 162. — om ett forändradt Uppbördsoch Controllsätt å de Staten från Postverket tillflytande inkomster. Dec. P. 579. — rörande föreslagen ny method till Bevillningens utgörande och fördelning, samt fastigheters värdering.
Af dessa upptager ritningen ätta timmar, arithmetiken två och språkundervisningen en timma om dagen. Så snart ritkursen är genomgången, utbytes den ovilkorligt mot arbete i verkstäderna för de clever, sorn vilja följa den fysiskt-tekniska bildningslinien, och sä snart ske kan utbytes arithmetiken mot algebra. I geometrien har, sedan de första åren af Institutets tillvaro, ingen undervisning lemnats annat än undantagsvis; och sådana undantag hafva för det mesta ägt ruin endast under mellanterminer. Först sedan den algebraiska kursen blifvit genomgången, hvilket dock för de flesta eleverna sannolikt aldrig inträffar, kan eleven admitteras till den så kallade fysiska kursen; och da först är han att anse för ordinarie elev, i hvilken egenskap han sedermera använder en timma om dagen på vetenskaplig undervisning, men de tio öfriga fortfarande i verkstäderna." “Den fysiska kursen har i de flesta fall varit helt och hållet inskränkt till rörelseläran, utan ringaste undervisning i något af de mångfaldiga ämnen, sorn utom denna, utgöra den vetenskap, hvilken kallas fysik." “Kommitterade erkänna visserligen, att det finnes en teknisk bildningsväg, der förkunskaperna och alla derpäföljande kunskapers succession icke kunna inhenitas på ett strängt, vetenskapligt och demonstrativt, utan på hvad man kunde kalla ett historiskt sätt; men det är icke egentligen denna väg, som är det teknologiska institutets, utan handtverksskolans. Dessa torde hufvudsakligast skiljas derutinnan, att det förra meddelar kunskaper om hvarföre så eller så är, det sednare endast alt så är.
Ständers Lag-Utftotks förnyade Betänkande af den a6 sisilidne Februarii, jemte walbemalte Utstötts omarbetade Project till answarighets-Lag för Riksens Ständers Fullmägtige i Banque» , blef sanima project af Borgare, Etänoet gilladt, med följande rättelser: 1:0 g §. undfär den förändrade redactionen som Högloft. Ridderstapet och Adeln, i dest Protocolls-Utdrag af den !4 dennes, förcflagit. 2:0 Sista meningen i 5 §. strän och med orden: Serifrän Revisorer»?, ittgär, i bwars ställe införes: Och bär en fädan förseelse af Revisorerne genast anmälas hos Riksens Ständers Justitia Gmbudsman samt widare nied mälet förfaras pä sätt i Z §. stadgadt ar. Z:o Att Fullmägtig, som öfwer ett dygn frän Staden mistas, utan att nägot derigenom försummas, och blott för uraktlätcn anmälan hos Ordföranden, stulle med bö, ter beläggas, anläg Ständet wara mindre billigt. Ständer fann altfä, att detta stadgande borde i 7 §. uteflutaS och §. i öfrigt erhälla en sädan redaclion: "Zullmägtig, som, utan föregängen anmälan sch "erhället tiilständ frän nägon sammankomst uteblifwer "och Den 17 April. 781 "och icke gitter Laga förfall wisa, bote för hwavse saflunda försummadt sammanträde rc> Rd hwilka afdra"gau arfwodct och tillfalla Lankciik Armböste-medel." Detta beslut stulle, genom Protoeolls«Utdrag de Re« spective Mcd-Ständcn wördfamr och manligen commun!- ceras. vt sugr».
Jag kan derföre icke annat tro, än att bäst vore att utsätta minimum till i millioner r:dr specie, och får således föreslå följande redaction af 2:a punkten: "att Bankens metalliska cas"sa ej må sjunka under 2 millioner r:dr specie." Hr Lefren, Joh. Pehr: Då jag haft äran att blifva vald till en af detta Stånds ledamöter i BancoUtsk., har jag, tvärtemot hvad någon såsom oformligt anmärkt, viii detta tillfälle ansett min pligt vara att först höra, hvad man har att anmärka mot Utsk:s förslag, och sedan tala. Om jag skulle följt en motsatt gång, skulle jag ej kunnat göra annat än taga TJtsk:s betänk, i hand och uppläsa det från början till slut, hvarmed R. o. Ad. lärer varit föga belåten. Ku kan jag inskränka mig till en kort framställning af de åsigter, som här blifvit yttrade. Jag ber att få gå litet längre tillbaka; me'n jag skall bjuda till att i alla lall vara kort, io H, ij Den a4 Juli f. m. så vida ämnets beskaffenhet sådant tillåter. II. o. Ad. täcktes draga sig till minnes, huru tänkesättet yttrade sig vid riksdagens början. Åtskilliga ledamöter kommo hit, uppskrämda för realisationens verkställande på den grund, att de fruktade, att silfverfonden icke vore tillräcklig. Andia åter uppkoramo uppskrämda af den föreställning, alt realisationen, äfven örn den hade bestånd, skulle medföra ett strypsystem för näringarna. Dessa tvenne motsatta tänkesätt sökte då göra sig gällande och uttalade sig bestämdt såväl under öfverläggningarna i Utsk., som vid ätevremissen af Utskrs första betank. i ämnet. Utsk. har ej kunnat undgå att vid sina öfverläggningar såsom en ledning för Utsk. uppfatta inre beskaffenheten af dessa motsatta åsigter. Då har det varit naturligt, att Utsk. borde göra sig redo för, från hvilken grund dessa särskilda åsigter kunde härleda sig. Utsk. har naturligtvis funnit enklaste grunden ligga deri, att Banken är sammansatt af 2:ne hufvudsakliga elementer, då den dels ar vexelbank och dels lånebank.
3;o att hvarje medlem får skaffa sig kunskaper och »ki#k - Sen 2 Julii f. m. lighet till Statens tjenster, der det lättast och mest ändamålsenligt kan ske; äfvensom att alla äga förskaffa sig sina förnödenheter och aisancer, till båsta beskaffenhet för båsta priset, utan afseende på stället, der de tillverkats. Hvem finner ej, ati då hvarje enskilt man på detta sätt måste söka en god belägenhet, äfven Staten, det allmänna, hvars vål år det enskiltas, multipliceradt med sig sjelft, måste gå samma väg och ingen annan. Man säger, att Öfvergången är allt för hastig ifrån det tvång i handel vi hittills haft. Ja! men år det icke derföre Utskottet föreslagit Stånderne, att intill nästa Riksdag lemna Styrelsen utväg till correcfiv, om det skulle behöfvas. Man säger, att handelsfriheten, som skulle så betydligt öka Statens in* komster, ej kan decreteras, efter den skulle störta Fabrikerne; men har man då glömt, att det förhatliga lurendrågeriet, sorn de otroligaste Statens uppoffringar ännu icke kunnat förekomma, långt mer ån den öfverdrifvit befarade tullförsnillningen, hvilken dessutom måhända reglementariskt kari båttre än Utskottet föreslagit motarbetas, skadat, och skall allt framgent skada Fabrikerne; och om de ej vinna på det nya systemet, skola de sannerligen åtminstone aldrig kunna derpå förlora, särdeles om Tullen på de för Fabrikerne nödige rudimaterier betydligen nedsåttes. Har man ytterligare glömt, att det år de flestes välstånd och fördel, som utgör Statens, ej en eller annan Corporations? Har man glömt, att så vida det år bevist, att den stora massan af Folket mår vål genom den föreslagna meauren, conclugionen är gifven. Någre Ven 2 Julii j\ m. 5 Seigneurs Fabriquans kunna kanske nödgas draga in seglen, men det rubbar ej min öfvertygeles.
Redan för i4 dagar sedan ämnade jag väcka henne; men som man då anmärkte, att dermed borde lämpligen anstå, till dess statsregleringen från StatsUtsk. inkommit, då hon kunde åtfölja återremissen deraf, så har jag väckt henne nu. T sjelfva saken tager jag mig friheten anmärka mot Hr Rosenblads yttrande, att det icke bör vara särdeles svårt alt äfven vid denna riksdag fördela hufvudtitlarna efter departementen. Ett par dagars arbete anser jag dertill nog, sedan depart;s-fördelningen är känd. Hr von Troil har redan upplyst, att StatsUtsk. är betänkt på en sådan fördelning; således är ingen annans åtgärd behöflig. Vid indraga.statens afsöndring från det öfriga fäster jag föga vigt, blott hufvudsaken går såsom jag eljest föreslagit. Ttidragn.staten är dock icke annat än en pensionsstat och för dylika i allmänhet gälla, så väl som för indragn.- staten bestämda föreskrifter. Derföre tror jag ock, att det ej kan möta större svårighet att på de särskildta departementena fördela indragn.staten, än pensionsstaterna. Hr von HartmansdorfFs motion blef till StatsUlsk. remitterad. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Frih. Tersmeden, om Hr Landtm, rätt fattat hans framställning, begärt, det R. o. Ad. mätte besluta, att StatsTJtsk:s utlåt:n i afseende på statsreglerrn måtte företagas framföre de på listan i Öfrigt varande mål. Frih. Cederström, Jacob: Det liar "visserligen en gång under denna riksdag tillåtits en sådan omflyttning af ärendena på bordslistan, som nu blifvit ifrågaställd; men Den 39 April e. m.. jag anhåller, att sådant icke måtte förnyas. Det torde finnas åtskillige ledamöter af Ståndet, som ännu icke uppkommit, under förutsättning att målen skulle förekomma i den ordning listan föranleder. Äfven detta är ett skäl att icke rubba den ordning, hvaruti målen blifvit på föredragn.- lislan uppförda. Dessutom är aftonen lång, så att Frih.