Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r den 6 Aug. vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1815, hafva alldeles förbisett, att Sverige egde en Historia, några minnen, någon national-ära, något politiskt anseende att häfda. De närmaste följderna blefvo också att Norige, som under 400 år seglat under den Danska Suveränitetens flagga, försmådde att till ett föreningstecken emottaga den urgamla Svenska, som Svenskarne, oåtsporde, tåligt sago utbytas mot en, för dem främmande och för deras historiska minnen föga smickrande tillsats. Härtill hörer äfven Norrmännens jemmer öfver i deras mening Noriges förnärmande plats-tilldelning inom Unionsvapnet på vårt Svenska mynt, uti inseglet å, ifrån Svenska myndigheter utgående publika akter och handlingar, såsom ett slags åsidosättande af den Norska StatsSuveräniteten, för hvilken Norige likväl ensamt står i förbindelse till Sverige. Sammanhanget med de lika skyldigheterne uplöser sig emedlertid skenbarligen uti de gemensamma bidragen på det sätt: Att då Sverige till första Hufvudtiteln (RiksgäldsKontorets bidrag inberäknade skattar },601,400 R:dr R:mt, lemnar Norige 444,000 R:dr R:mt. Då Sverige lemnar till de begge ländernas diplomatiska representation 479,200 R:dr R:mt, skattar Norige endast 200,000 R:dr R:mt. Noriges bidrag till Handelsoch Sjöfartsfonden, afsedt till Konsulaternes aflönande, har behandlats så godtyckligt, att det, Sverige H. I. 5 Den 2 November. oätspordt, ömsom nedsattes, ehuru vid sista Storthing något förhöjdt; och anse sig Norrmännen äfven , härutinnan alltid hapdla i deras rätt. Det är vi Svenskar, som i Norrmännens och troligen i UnionsStyrelsens ögon inom den s. k.
Utdrag, lemnäs den vänliga underrättelse, att, sedan, till följd af högstberörde i§n års Kongl. Kungörelse, bristande fullständiga geometriska affattningar ö£- ver sådana skogar med derå, i sednare tider* skedda odlingar, samt anlagda Torp Och Meni" man för sig gatt , hafva under loppet äf återt 1813 och 1814''» uch äfv.en till någon del detta är, de i Nåder anbefallda undersökningar * till utrönande af samma skogars beskaffenhet Och Brukens jemte Bruks - Torpens och öfriga till skogsfång derå berättigade Jordägares behof blifvit verkställde å tillsammans 59 st. särskilta så* dana Krotioskogar, samt de öfver förrättningarrle hållna Profocoll med tillhörande Handlingar till Kongl. Kammar* och Bergs Collegiernaå pröfning insänd®, j.-e Sundet, g 7. 98, Öfve* 7.70 Dm 7 Juli, Öfver några af dessa undersökningar hafva dels Bruksägare, dels Hemmansägare anfört Besvär, hvilka med vederbörande blifvit cornmunicerade och för bristande förklaringar ännu icke kunnat afgöras. Utaf de andra ater har Advocat-FiscalsEmbetet i Kongl. Kammar-Collegium, till bevakande af Kongl. Majts och Kronans rätt, erhållit del, och sedan Hess Embets-Utlåtanden blifvit Kongl. Bergs-Collegiurn meddeladt, har Kongl. Collegium dem under granskning förehaft; men sorn i afseende å dessa inträffat, att upplysningar i ett eller annat afseende saknats, och hvilka, i enlighet med Kammar - Fiscals - Embetets yrkande ansetts nödiga att känna, förr än Kongl. Collegierna kunde meddela något bestämdt utlåtande om Bruksägarnes så väl som Torpens och andra Jordägares, i stöd af ofvannämnde Kongl. Förordning , tillkommande rättigheter till skog å Becognitions-Allmänningarna; så harden anstallt funnits nödig, att dels från Herrar Eandsliöfdingarna, dels från vederbörande Bergmästare infordra de saknade upplysningarne.
Banco, då deremot hvarje enskild person, som nämnde år befattat sig med Bränn-, vins-bränning, later vitsorda, att en så sammansatt Bränntunna uti inköpspris och till verknings - omkostnader, veden inberäknad, icke kunnat uppgå tili i5 Riksr daler Banco, hvaraf åter synes följa, att Bränneri,erne i Stockholm, år 1818, bordt gifva 7 och en half Riksdaler Banco vinst per Bränntunna , i stället för 2 och en Jialf, eller en ökad vinst af 5 Transport 245,747: 23. 6, Revisorers Berättelse. 867 Transport 23, 6, Riksdaler per tunna, eller på 1 i,i4o Bränntunnor 55,700 Riksdaler Banco för ett år, Att utreda, hvarifrån dessa högre omkostnader härleda sig, sorn atföljdt Allmänna jVlagazins-r Inrättningens egen Brännvins-tillverkning, i motsatts till hvarje annan Brännvin s-brännares i hela Riket, dertill skulle icke Revisorernes korrto tid förslå, samt efter ali anledning Räkenskapen icke lemna nöjaktig upplysning. Likväl hafva Revisorerne inhemtat, att Brannerierne stundom fått emottaga den dyrast inköpte Säden , hvadan förluster, som må hända med rätta och efter en rigtig bokföring bordt drabba Inrättningen i det hela, fallit på Brännvins-tillyerkningen. Emedlertid synes häraf den slutföljd vara obestridelig, att denna Staten behållne rättighet skulle hafva lemnat större vinst, om densamma genom offentelig Auction till den mestbjudan - Transport 245,747* ^3, 6, 868 Riksens Ständers transport 245,747: 28. 6. de blifvit öfverlemnad. Häraf uppstår alltså en allmän förlust, sorn torde kunna uppskattas till omkring 25,000 Riksdaler Banco per år, (ehuru den , på sätt anfördt är, utgjordt 55,700 Riksdaler Banco ensamt för år 1818) eller på 6 år.
Jag är för min del af den åsigt, att lånet bör inskränkas t-i11 25 mill., derutaf 8 för upköp af materiel till jernvägarne och 9 till liqviderande af det temporära lånet; äfvensom att Banken bör med sin disponibla räntevinst af 6 mill. ingå i detta lån, men med vilkor, att Banken, i st. f. dessa 6 mill. RiksBanks-sedlar, får mot - Oen 15 Febr nar i f. m. 433 taga 6 mil), vexiar af det lån, som nu skall utrikes uptagas. Ryllnadeti i de 25 milhna må, om sig göra låter, uptagas mot inhemska obligationer, hvilket system jag alltid i dess grundsatser hyllat. Men det är nödvändigt, att Banken för sina 6 mill. får verkligen disponibla papper, hvilket de Svenska obligationerna icke äro, ty vid en inträffande kris skulle ingen vilja köpa dem. Den fruktan jag hyser för en Statsverkets inblandning i ltiksBankens affärer, stödjer sig på erfarenheten af huru Staten under föregående tider gått tillväga med Banken. Ar 1778 hade Staten en skuld till RiksBanken af 40,900,000 Rdr, hvilken man vid nämnde års Riks* dag, oaktadt Bankens dåvnde ganska bekymmersamma ställning, fann för godt att afskrifva. Sedan råkade Staten ytterligare i dylik skuld, hvilken 1830 upgick till 21,700,000 Rdr, hvilka afskrefvos vid realisationen. Banken tål sannerligen icke vid många sådana karesser, och man måste besinna, att det är dess pligt och upgift att uprätthålla myntvärdet inom landet. Det är derföre jag fordrar, att Banken må kunna disponera sin räntevinst i form af vexiar, för att inköpa utländska obligationer, och för att ytterligare förstärka sin utrikes stående reservfond. Denna skulle då, om vi icke gå längre än till 1S70, — och så lång respit bör väl kunna af R.
Å alla fartyg öfver tjugo nyläster, som äro destinerade till andra orter utom riket, än Finland, Danska hamnar i Östersjön samt Danska och Norska hamnar på denna sidan om Skagerns fyr och Lindesnäs, skall finnas en, från sjömanshuset i afseglingsorten erhållen, derstädes enligt faststäldt formulär upprättad skeppsdagbok, i hvilken af befälhafvare eller af någon bland besättningen, under hans tillsyn och ansvar, noggranna uppgifter meddelas: l:o om fartyget är i godt stånd eller icke; om lastens beskaffenhet; om tiden då lastning eller lossning börjar och slutar; om förrättade arbeten, så i hamn som till sjös; om fartygets djupgående för och akter, då det lemnar hamn; 2:o 9 2:o om fartygets afgång från och ankomst till hamn; om de kurser, som blifvit styrda, och den väg fartyget tillryggalägger; om vind, väderlek, ström, observerade ortbestämningar och lödningar; om skada, som timat och dermed sammanhang egande omständigheter, så ock om allt annat, som under resan förefaller och hvars kännedom kan dels vara af nytta enskildt för redare, aflastare, försäkringsgifvare och försäkringstagare, dels lända lill allmänt gagn, såsom upptäckt af obekanta länder, grund, strömdrag, observerade naturfenomeuer rn. m.; 5:o om besättningens antal och helsotillstånd ; om någon af skeppsfolket bestraffas eller skiljes från tjensten och om orsaken dertill, så ock om någon i stället blifver antagen; om de beslut, som i särskilda fall, i samråd med besättningen fattas, så ock om andra omständigheter, på grund hvaraf fartygets befälhafvare vill göra egen eller rederiets rättsfordran gällande eller mot annans anspråk sig eller rederiet värja. De ämnen, som i skeppsdagboken böra antecknas, skola der, såvidt omständigheterna det icke hindra, efter hvarje vakt införas. Skulle vid dagbokens förande skriffel inflyta, må det ej genom radering rättas eller på annat sätt göras oläsligt, utan anmärkes felet i den särskilda kolumn för anmärkningar, som dagboken innehåller. § 34.
St. tillerkännas rättighet besluta bifall till prostetunnornas beviljande, ty då kunna de äfven besluta afslag, under det att Kammar-colhm, på grund af gällande författningar och oberoende af R. St:s åtgärd, tillerkänner Kontraktsprosten prostetunna för Trehörna nybildade pastorat. Härigenom upkommer en dubbelhet i åtgärder, som bör undvikas. Om misstag hitintills egt rum, bör sådant rättas och icke läggas till grund för R. Sl:s beslut, emedan Konungen i annat fall betages rättighet att afgöra frågor om prostelunnas utbekommande, förrän R. St. dertill samtyckt. När nu StalsUtsk:s ordf. förmält sig icke kunna lemna bestämd uplysning, huru sig med ärendet för den förflutna tiden förhåller, är då skäl, att låta det fortgå så alt prostetunnor, som år 184S blifvit för framtiden anvisade, upföras såsom utgifter å Riksstaten, under det att tillförene anslagna prostetunnor afkortas på Statsverkets inkomster. Vore då icke bättre att återförvisa denna punkt, än att, för återremissens undvikande antingen göra orätt, eller vålla oordning. Frih. Palmstjerna: Frågan är i sanning så obetydlig, att det måhända icke vore skäl, att uppehålla R. o. Ad. med något vi - 142 Den 26 April f. in. dare yttrande i ämnet; men till hvad jag redan anfört, anhåller jag att få tillägga några ord. Det är visserligen en sanning, att Kammar-coll:m meddelar ett utslag, som bestämmer, att prostetunna skall utgå, men detta utslag kan likväl icke föranleda R. St. alt upföra någon prostetunna bland afkortniugar, utan hon kommer att upgifvas af Statsverkets tillgångar på ett annat sätt, men alldeles icke uptages prostetunnan under afkortnings-titel. I räkenskaperna få dessutom afkortniugar icke göras ulan K. Härförutan torde det för hvar och en, som tagit någon kännedom om Riksstaten och dess räkenskaper, vara bekant, att uti rikshufvudboken en mängd af utgifter afföras under benämning ordinarie och exlra-ordinarie afkortningar.
Derföre har lagstiftaren föreskrifvit, att dylika motioner icke få inom Stånden väckas, och derjemte, samt med skäl, stadgat, att, äfven om dylika frågor inom Utsk. väckas, det likväl må hero på detta, huruvida de någonsin få dragas under Ståndens pröfning. Men här Sr gränsen för Utskrs magt. Öfver denna gräns har Utsk. nu likväl gått, då det, erkännande behofvet af rättelse och för» ändring i befintliga lagstadganden, sammanfogat tvenne sådana och gjort dessa beroende af hvarandra, oaktadt de icke ägde något oskiljaktigt sammanhang, hvilket ensamt deras uppkomst är tillräcklig att bevisa. Nämnde gräns har Utsk. öfverträdt, då det, sedan dess nyssberörde orimliga behandlingssätt blifvit föremål för Ståndens pröfning och dessa dervid såsom gemensam tanka framställt den anmärkn., att de obehörigt sammanblandade ämnena borde åtskiljas, likväl vidblifvit sin första framställning; och huru är det väl möjligt, att, på sätt den siste talaren tillvägagått, utaf omförmälda Ståndens anmärkntr vilja construera försök att inom Stånden väcka nya förslag. Är icke sådant den mest uppenbara förvrängning? Den värde talaren har yttrat åtskilligt, som egentligen icke hörer till denna sak; det torde likväl icke vara olämpligt att här upplaga det, då han velat så starkt uppröra känslorna, att det torde böra tillses, hvad slags känslor det varit, som han påräknat. Han har talat om ett revolutionärt språk, sagt, att oppositionen är istadig m. m.
Förrän qvitto å behörigen erlagd eller, på sätt i § 19 föreskrifves, å postkontor aflemnad, afgift blifvit inför brännerikontrollören företedt, må bränvinstillverkning ej utöfvas. § 22. Om bränneri eller bränneriredskap genom vådeld eller annan olyckshändelse förstöres eller väsendtligen skadas, må i förhållande till tiden, hvarunder bränvinstillverkning måst till följd deraf inställas, afkortning eller återbäring af bränvinstillverknings-afgiften beviljas. Om sådan afkortning eller återbäring må ansökning, åtföljd af undersökningshandlingar om olyckshändelsens tillkomst och förloppet dervid, ingifvas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvilken ansökningen pröfvar och sitt beslut Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt underställer. § 23. Skulle bränvinstillverkning under någon tid varda af Kongl. Maj:t inställd, ege tillverkare att återfå den tillverkningsafgift, han för sådan tid förskottsvis erlagt. Den, som distillering såsom särskild näring enligt § 12 utöfvar, skall, utom den för fabriksrörelse bestämda bevillning, erlägga en afgift, motsvarande det arfvode, som efter § 36 till tillsyningsman utgår. Sistnämnda afgift bör för den anmälda tiden, innan distillering företages, nedsättas i landtränteriet. Art. Om tillsyn vid bränvinstillverkning och distillering. § 25. Vid hvarje bränneri skall, då bränvin der tillverkas eller enligt § 11 distilleras, vara anställd en edsvuren kontrollör, der ej Hera sådana brännerier kunna 8 Förslag till Förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning. under uppsigt af en gemensam kontrollör ställas. Denne kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin, erhåller under tiden af Staten arfvode med minst Fyra R:dr och högst Sex R:dr om dagen, och af bränvinstillverkaren, utan ersättning, kost och ett eget, möbleradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der bränvinstillverkningen eller distilleringen utöfvas. Kontrollör förordnas af Kongl.
Ja, men farbror vet att min far u ttryckligen förbehållit mig rättigheten att råda öfver mitt hjerta. R E D E R . J aha,.. men som din förmyndare, s å är det jag som råder öfver din hand .. hjertat kan du ge åt hv em f anken du vill ... det blir din mans affär! M A R I A . Tal a inte så, f arbror! Jag behöfde just M A R I A . Det kunde ju hända att jag ändrade mig. 40 nu ett råd och till h vem sk all jag väl vända mig , om inte till min farbror! R E D E R ( sträft ). Ja så vänd dig då! Hvad är det fråga om? M A R I A . Ser f arbror, det är s å, att j ag bra mycket h ellre ville ha en annan R E D E R . Har han mera då? M A R I A . Nej .. men.. R E D E R . Duger inte! T ar man mindre pengar än man k an f å, så är man från vettet! Är han väl boren kanske? det vore då det enda ... f ast jag inte är af de köpmännen so m slu ta bort sina döttrar på namn men en titel skadar al drig! M A R I A . Han är ingenting af allt detta; men han är snillrik, vacker, älskvärd, tal angfull R E D E R . D ålig valuta Står under pari på börsen. M A R I A ( otålig ). Bäs ta farbror! låt då en gång bli att se sak en u r köpmans-synpunkt! R E D E R . Kan inte gå utom mig sj elf Hvem är det? M A R I A ( pekar på en af taflorna ). Den som målat den der taflan. Dåligt yrk e .. tunnt bröd .. skulder Lättsinnig, har modeller .. dricker punsch och spelar kille ... kan möjligtvis få professo rs namn och vasen .. men är ing enti ng att lita på nej v et du, min flicka, den affären skulle ovillkorligen gå med förlust. R E D E R ( går till pulpeten och tec knar opp på ett papper ).
intresse och, sympati följa dotterns utveckling under denne begafvade och skönhetsalskande faders ledning, och man förstår så val hennes sorg, då hon vid hans död känner sig besviken i tron p % hans storhet. Hit hade det varit lämpligt att förlägga slutscenen. Vid faderns bortgång hade dottern bort aterfinna sin afven aflidna moders älsklingsbok, wböckernas bokw, och i den hämtat tröst och styrka för kommande dagar. Men så kommer åter en uppfostringshistoria af alldeles samma beskaffenhet som hennes egen: samma principer, samma filosofer. och - samma wo till racklig het^. Genom, denna utvikning förefaller ämnet uttanjdt och berättelsen gör intryck af att vara hopskarfvad. Flitigt studerande jämte läsning af andra förfis arbeten skall säkerligen i väsentlig m %n afhjälpa det papekade missförhållandet, och Vilma Lindhés arbeten skola göra en vinst i konstnärligt afseende vid sidan af den förtjenst de redan ega, nämligen att vara lättlästa och underhållande. Anna Wahlenberg. Bonniers förlag. Underliga vägar. Pris 3 kronor. Skildring. Alb. Förf. till ~Sinfi själarw, Hos grannas, m. fl. har åter riktat var skönliteratur med ett nytt alster, detta af större omfång an de föregiende. Boken innehåller en skildring hufvudsakligen af stockholmslifvet, sådant det lefves inom och utom hemmen, men det visar sig tillika att förf. rör sig nied säkerhet afven på landtmannalifvets område. e t ar en samling af näpet hopkomna familjetaflor, der figu; rerna tyckas vara ganska naturtroget tecknade. Så t. ex. den gande Grehn, omedgörlig i sin egoism och löjlig i sin enklingssorg. Mindre lyckad i teckningen ar cleremot den afsigkomile gamle Strand, hvilken allt igenom förefaller osympatisk och skeft behandlad i frainstallningen. För öfrigt utgör innehållet en variation af det gamla temat: kärlek, ungdom och fattigdom % ena sidan, samt. % den andra mogen ålder, beräkning och kall egoism. Språket, i det hela enkelt och naturligt, blir dock stundom alltför enkelt.
Tidningen utkommer I hufvudsiaden hvarje helgfri fredag oeh kostar för ett qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — Sista numret I Arade läsarinnor! Idun har nu tillryggalagt sin första årgång. Att tidningen under detta sitt första år ständigt vunnit allt vidsträcktare spridning är ett faktum, så mycket mera glädjande, som det besannat utgifvarens länge hysta åsigt, att en särskild tidning för fruntimmersverlden här i landet vore af behofvet påkallad — en tidning, som, utan att ingå i lärda och långa diskussioner oeh utredningar angående qvinnans rättigheter, i mera lättsmält form behandlade frå- gor, som på ett eller annat sätt beröra qvinnan och hennes verksamhet såväl inom som utom hemmet. Redaktionen har sökt göra sitt bästa i detta afseende. Huru vida vi lyckats, öfverlemna vi åt våra ärade läsarinnor att afgöra. V i vilja emellertid nämna, att Idun under årets lopp innehållit nära halftannat hundratal dylika kortare uppsatser i ämnen, som vi veta vara af intresse för vår stora läsekrets. Derjemte hafva i våra många underafdelningar talrika rön och råd meddelats till gagn och nytta för husmö- drarna. De flesta och bästa af dem hafva otvifvelaktigt kommit från tidningens egen läsekrets. Men liksom till omvexling med det allvarliga arbetet äfven behöfves en eller annan förströelse, så har det varit Redaktionen angeläget att jemte de mera allvarliga uppsatserna meddela goda och intressanta berättelser och skisser till förströelse på lediga stunder. Ett eller annat poem har ock, såsom vi tro, bidragit att skänka omvexling åt det hela. Att denna vår plan för tidningens redigering vunnit erkännande, derom vittna de talrika skrifvelser, som under årets lopp till oss ingått. I dessa skrifvelser har nästan alltid förekommit uttrycket » vår egen tidning ». V i betrakta derför uttrycket » damernas egen tidning » som en hederstitel för Idun, hvilken hon mer och mer skall sträfva att göra sig förtjent af. Någon förändring i det hittills följda programmet anse vi sålunda ej nödigt vidtaga för det kommande året. V i vilja endast sträfva att efter vunnen erfarenhet på bästa sätt fullfölja och utveckla det redan uppstälda.
Sjuhundra st. nya fält-toureriquetter Niohundrafyratio st. dito yxor till faschiner med tillbehör af skaft, skor och remmar Två st. brukbara balansvågar Ett st. dito stickbäcken af tenn Sjutiofem st. dito stopsbägare af jernbleck Sjutiofem st. dito halfstops dito af dito En st. dito kittel af jern En st. dito dito af koppar, utan lock (10 kannors) En st. dito dito af dito dito (.30 kannors Femtio st. dito mindre nattpottor af sink Tjugofem st. dito större dito En sats vigter af metall Fyra st. dito vigter af jern (å 2, 3, 4 och 10 //.) Ett nytt dubbelt bråckband och Tjugufem st. brukbara badpälsar N:o 4,837. N. A. Varenius. Kongl. Maj:ts Nåd. 5 Litt. B. Förteckning öfver Inventarier, hvilka dels för Kongl. General Krigs-kommissarialets, dels för Herr General-Intendentens och honom underlydande Tjenstemäns behof blifvit upphandlade : Tre st. kassakistor af jern, brandfria Antal. En kassakista af eketrä, jernbeslagen 1 En större packkista, jernbeslagen 1 Atta hänglås med nycklar 8 Ett stålsigill 1 Två vattenkaraffer 2 Fyra dricksglas 4 Fyra bläckhorn 4 Fyra sanddosor 4 Tre papperssaxar 3 Sju linealer 7 En pappersknif 1 Atta portföljer 8 Två lycktor 2 Ett oljekrus 1 Ett nattkäril 1 En damborste I En handborste 1 En sopskyffel af jernbleck 1 En butelj till skrifblecks förvarande 1 Två handdukar 2 En säck för paketers bärande 1 Stockholm den 27 Juli 1850. S. C. Nisser. 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. Utdrag af protokollet öfver Landtförsvars-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott deri 10 Januari 1851. Närvarande:
St:s s. k. förbättringar, hvilka, isynnerhet vid reglerandet af myntoeh creditväsendet, ej sällan förvandlat sig i verkliga försämringar, som åstadkommit så tryckande förlägenhet, att den med rätta fått namn af allmän nöd, ehuru man sedermera, med utmärkt talent och väldiga anspråk , ganska oriktigt härledt denna nöd från helt andra orsaker. Under discussionen d. 17 sisth Mars e. m. öfver frågan om Bankens öppnande till utvexling af silfver har blifvit yttradt af flera, att bestämmandet af dagen för silfverutvexlingens början vore det första och vigtigaste, Ständerna hade att göra, emedan de redan, varande s. k. garantier, eller de förhållanden, som ägde rum, då förra Ständer beslöto realisationen, skulle befinnas tillräckliga för betryggande af realisationens bestånd, och således tillfyllestgörande för att derom stadga allmänhetens öfvertygelse. Det har äfven blifvit yttradt, att man, först efter sedan realisationen redan blifvit fullbordad, borde pröfva, huruvida några nya garantier skulle behöfvas, eller ej, för den då fortgående realisationen. Dessa yttranden anser jag innebära ej allenast ett uppenbart missförstående af K. M:s nådiga afsigter med B. St:s sammankallande och det för Ständerna derigenom beredda tillfälle att, i sammanhang med silfverutvexlingen, vidtaga högst nödvändiga åtgärder; dessa yttranden innebära äfven ett ganska farligt förbiseende af Nationens fordringar, hvarigenom ej allenast många enskilda, utan äfven hela samhället, skulle kunna blottställas för möjliga vådor och för en skadlig tidspillan, dp 5 år förflyta emellan lagtima riksdagar. Dessa yttranden innebära dessutom i sig sjelfva en supposition om möjligheten af behofvet att efteråt vidtaga åtgärder, hvilken supposition nödvändigt måste undanrödjas, i sammanhang med silfverutvexlingens början, på ett salt, 6 H. 14 io6 Den 5 Maj f. m. som fullkomligt derom betryggar allmänbetens öfvertygelse, så framt Statsmagterna vilja undgå förebråelsen att experimentera med folkets välfärd.