Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SeDamötet af ^apcrtngé» fann $röfningé»£ommitté äro att atife få» forn DtifetsS 0tänDert5 OmbuD, l)tr>ilfa ega att icfc allenafi VDcrfflälla beftämDa foucffrifter, utan ocf meD SHifeté 0tätiDeré maft od) mpnDigbet afgöra ecb be» fluta uti frågor, Der cnDaft Den ettjfilDa PänneDomen od) öfmertpgelfen om meD» borgared olifa fjällning ocb förl)ållanDe måfle ligga till grunD för pröfningen; alltfå Pontina Defa SeDamötet att, i ocb för utöfningen af Deraé fall, tillgoDo» njuta enabanDa jfpDD ocb fäferbet, forn uti lil §. 9eegeringé*§ormen ocb 77§• 9siBDagi5»£>rDmngen är åt SuföDagémän förfäfraD. 0m antrin ga fofanöe i iDebitertnga» od? ICapeuingsmål, famc om befivåu öfwer åöomöe böteu. § 124. 9S5iH (PattfPplDig föPa änDring i Den ^Senillning, forn af Debitering beror, ocb, i ben orDning 80 §. förejfrifiuer, blifvit påförD, anmäle od) fullfölje fin talan b°3 konungens Q3efaUningél)afu)anDe, inom trnå månaDer från Den Dag, Debet»febeln fått afbemtaö, ocb miDfoge befn>äré»jfriften vceDerbörligt betyg Derå. itc Den PlaganDe mijjnöjD meD konungens Q3efaIlningél>afvDanDeé Utjlag, ege batt
Hvad särskildt R. o. Ad. beträffar, så tror jag, att en ändring i Ridd.Ordn. är tillräcklig, och dertill hehöfs icke Const.Utskis medverkan; och som ingen yrkat antagandet af Const.Utskis förslag, utan här blott varit fråga om ålerremiss eller afsla g, så anhåller jag hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. på att helt enkelt återremittera betänk, eller afslå det. Vinner afslag, så förfaller hela frågan; vinner återremiss, så står R. o. Ad. öppet att antaga hvilket förslag, som R. o. Ad. behagar. Skulle Hr Frih. o. Landtm, finna sig af grundlagarna förhindrad att göra en sådan propos. så biträder jag Frih. Boyes förslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, ehuruväl R. o.' Ad. i sista plenum beslutat, att betänk, ej skulle i sin hellie! uppläsas, R. o. Ad. likväl torde finna, att, då en ledamot begärt, att en $ skulle uppläsas, man ej kunde anse R. o. Ad:s beslut att icke uppläsa hela memorialet lägga hinder i vägen för denna uppläsning; och hade Hr Landtm, trott, att, då Frih. Cederström begärt i §:ns uppläsning, sådant alltså icke kunde förvägras.
Innevånare. 9 sakligast för att bedöma jordmånernas beskaffenhet. Ofver denna resa afgaf han i December samma år en berättelse, som finnes tryckt i 1861 års första häfte af qvartalskrift för Landtbrukare, utgifven på föranstaltande af Westmanlands Läns Hushållnings-Sällskap genom dess Sekreterare. Den bästa skrift rörande detta län, som af trycket utkommit, i synnerhet då fråga är om länets naturbeskaffenhet, är ofvan åberopade år 1842, i sammanhang med Kongl. Topografiska Korpsens karta, till allmänheten utlemnade Topografiska och Statistiska uppgifter om Westerås län. Denna skrift har i många afseenden tjenat till ledning vid senare utkomna fullständigare redogörelser för länet, hvaribland i främsta rummet böra nämnas Beskrifning öfver Westerås län af Wilhelm Tham, utgifven år 1849, samt Landshöfdingarnes Femårsberättelser. Bland äldre tryckta skrifter, som kunna lemna upplysning om Westmanlands läns beskaffenhet, böra nämnas: Beskrifning öfver Westmanland af Olof Gran, Westerås 1754; Beskrifning öfver städerna i Westmanland, af Hulphers, Westerås 1778; Jacob Lohmans Arboga känning, Stockholm 1737; Kyrkoherden Doktor J. E. Hallmans Beskrifning öfver Köping, Stockholm 1728; Petr. And.
Dä större qwantum Bränwin köres kil! salu, utdelning eller mätning deraf, j Ekad ef mä ste pä Grefwe Norner, i Borgar!" Sländek - Krono-och BoställsHemman ej m tte anses undantagne Förestår förändringen lälunda: Jordägare eller hans rätts innehafware. Att hy^eemän ä^wen mätte aga rätt att med Husägarens nvstm d tillwerka Bränvin. Grefwe^ N örner.) Instämma med Bor> kriniL-vigareSländet. Lolli. )j Härwid ärindras hwad flera anfört om inrättning af KronoBrännerier i Stockholm, Göthe» bora, Carlscrona och Norrköping. Borgare. Stä., det, Att efter Torg och öppen Gata tillägges samt Hamnar. Den 27 Januarlt. lozr Torg eller vp^,en Aata, eller wid Marknads-plats ä Landet, i ständ och bodar, utan mäste l Stad Särare» föra Brä-.winet till Köparen, och ä Landet w!d Marknad till anwifl ställe m d willkor att ej jälja under ett hallt stop. I Städer mä Ma gistraten och Taxertngs-männen samt ä landel med jordägarens tillständ, Landshöfdingen och Taxeringsmännen Aifwa lof att hälla krog, dock icke närmare Kyrkor, Gast gifwerier och Odalkrogar än en fjerdedels Mil: Warande pä fädane krogar förbudet att u> borga Bränwin wid förlust af rättighet lill betalning Minutering tillätes äfwen wid Gästgiiwerier, Wärdhus, Marketeaterterj, och Nannor» ksm. Grefwe Norner. Borg:re Ständet. sk klinteberg. Borgare Skändet. Borgare Ständet. Föreflä utminu'ertnq -j under Hultane, re, mintch en kantig. Att krögare mä i Städer fö"ordnos af Magistraten, m n ej af Taxeringsmännen. AttaWndet för krogar frän Kyrkor och Gästgifwerier mätte blifwa en half mil.
Dec. intet var begagnadt.) åt Bruksegares Hypotheks-Cassa - 3oo,ooo: dooooo* (hvaraf d. 3i Dec. 1839 endast var begagnadt R:dr 16,000). b) Såsom förstärkning till Discont-Fonderne för Publika Papperj likmätigt §. 218 i Banco-Reglementet. (Banco-Fullmägtiges Protocoll den 10 ,Dec. 1835) - 200,000: c) Såsom förstärkning af Handelsoch JVäringsDisconternes Fonderj, enligt §. 280 af Banco-Reglementet, tid efter annan 2,710,000: I afseende å anordningarne på Banco-Fullmägtiges Dispositions-räkning N:o 2, få Banco-Fullmägtige, dels till Höglofl. Banco-Utskottets kännedom uppgifva inträffade förändringar, dels till stadfästelse anmäla de af Fullmägtige, på förekomne skäl, vidtagne beslut. Det uti Banco-Reglementets §. 247, Litt. b.j upptagne anslag till Canzlislen vid Banco-Discontverket yl. Grubbes Enka, Christina A. Lindqvist „ bar, sedan hon den 8 Maj 1839 aflidit, med samma månad upphört, utgörande - B:co R:dr 66: 32. Det under Litt. f. uppförde belopp till afl. Vaktmästaren vid Banco-Discontverket G. Hesselgrens minderåriga dotter, Euphrosina Catharinahar, enligt föreskrift, med 1837 års slut upphört _5o: Det åt försvunne Bokhållaren F. Zettergrens 4 minderårige barn, till dess de komma i åtnjutande af pension i Banco Transport B:co R:dr 116: 32. — 54 Berättelse af Banco-Fullmägtige.
Utskottet har tagit ifrågavarande förslag i öfvervägande; men om än medgifvas måste, att vederbörande myndigheters bedömande af en arrendators eller en tjenstemans och deras löftesmäns vederhäftighet kan vara vansklighet undcrkastadt, bör härvid likväl tagas i betraktande, att de personer, hvilka ingå borgensförbindelser af ifrågavarande slag och sålunda icke draga i betänkande att äfventyra sin e gendom, Allm Best. och Ekon.-Utskottels Betänkande, N;o 32. 17 gendom, på detta sätt meddela ett vitsord om sitt förtroende till arrendatorns eller tjcnstemannens ekonomiska ställning, hans redbarhet och öfriga personliga egenskaper, hvilket obestridligen är af största vigt; och då icke eller genom det af motionären föreslagna förfaringssätt staten kan blifva betryggad mot förluster, helst, hvad tjenstebefattningarne beträffar, det icke kan påräknas eller billigtvis fordras, att deras innehafvare skola nedsätta penningar till det ofta högst betydliga belopp, de i och för tjensten kunna komma alt hafva om händer, får Utskottet, med åberopande i öf rigt af hvad, på sätt ofvan är nämndt, Stats-utskottet vid 1847—1848 årens riksdag anfört, vördsamt hemställa, att motionen måtte utaf Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den '27 Januari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 29 Jan. 1854, bl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af vuckt motion om anslag å kyrkodorren af förteckning pä Kungörelser, sorn efter gudstjenstens slut upplusas. Från vällofliga Borgare-ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en af hr C. F. Spångberg väckt motion, deruti han anfört, att då numera alla kungörelser och öfriga så kallade publikationer från predikstolen upplästes först efter slutad gudstjenst, samt i anseende härtill mången gång inträffade, att offentliga meddelanden icke blefvo af allmänheten och den enskilde behörigen kända, emedan man icke Eih. till k.
Allmänna Besvärsoch Bkonomi-Utskotlets *l:o Angående ändring uti 1 Art. 3 §. af Kongl. Förordningen den 20 December 1815, om hvad iakttagas bör till verkställighet af Kongl. Kungörelsen den 6 Sept. 1815, rörande uppmätning och stämpling af ny eller förändrad Brännvins-redskap; 2:0 Angående frågan om förbud för Tjenstedrängar i Halland och andra orter, att utvandra från Länen, i ändamål att seka arbete; 3:0 Angående upphäf vandet af Kongl. Förbudetemot bruk och nyttjande af arbetadt Silfver öfver ro lods vigt; 4:0 Angående frågan om förbud för Jordägare att icke annorlunda antaga Torpare å de P/Of. Utdrag d. 9 Febr. 1 S1 8- 105 ras ägor, in att sådane personer kunna af Lägenheten hafva deras bergning; 5:0 Angående väckt fråga om ett Spannmåls. maeazins inrättande i Borås; 6:0 Afgående upplifvande af uet stadgande att inga sådare Marknader, hvilka endast en dag påstå, må begynnas dagen före eller efter något Sönelier stor Helgedag. S. D. Vfl förnyad föredragning ater-remitterades mel anmärkningar följande den ^ Februari på bcdet lagda Betankauden, nemi.: StatsUtskottets 3:0 Angående oreslagen tillökning i Postskjutslegan; a:o I anledniig af gjorda motioner om Boställen för Lnsrnän; 3:0 Angående sökt ersättning till Städerne för deras anel uti Accisochh Bakugns-penningarne. Banco ■ Utskottets Angående meel och utvägar till Hjelmare Siussverks omyggnad och vidrnagthållande, med anmodan,211, i anledning af de nu gjorde anmärknigar, afgifva förnyadt yttrande tillika md Stats-Utskottet , i händelse att en gerne sam öfverläggning med bemälie Utskott, kulle i detta mål pröfvas nödig. Allmänna iesvärsoch Ekonomi ■ Utskottets Angående Coiministrarnes befrielse ifrån skjutsnings-skldigheten för sine Boställen under kriglid.
Revisorerna anhålla, »att hvarje statens embetsverk, hvars förvaltning och räkenskaper granskas af R. Stms revisorer, skall vid de räkenskaper, som årligen afgifvas, foga förteckning öfver de förvaltningsfrågor, i hvilka under året olika meningar inom embetsverkets styrelse förekommit, jemte hänvisning till de protokoll, deruti de skiljaktiga meningarne återfinnas»; och Stats-Utsk:t hemställer, »att R. St:r måtte hos K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes K. M. i Nåder anbefalla vederb;de att vidtaga erforderliga åtgärder, hvarigenom R. St:rs revisorer må kunna erhålla nödig kännedom om de inom de förvaltande verken förekommande vigtigare frågor, uti hvilka vederlole varit af skiljaktiga åsigter om författningarnes rätta tillämpning.» Stats-Utslcts framställning är endast en utveckling af revisorernes åsigt, och innefattar i något olika ordalag precist samma sak. Nu återstår att tillse, hvad som kan vara revisorernas mening med den gjorda framställningen. Att det icke kan härröra af någon tillfällig nyfikenhet, inses lätt, utan meningen måste vara, att genom de förvaltande verkens uppgifter få en hjelp vid sin granskning. Embetsverken skola nemi., enligt förslaget, sjelfva påpeka hvilka skiljaktigheter hos ledamöterna under årets lopp förekommit. — För min del tror jag icke att det är lämpligt att ingå till K. M. med en sådan skrifvelse. Revisorerne hafva, såsom också Hr Cederschiöld anfört, i alla fall tillgång till de förvaltande verkens pro - 158 Oen 14 Januari e. ra. tokoll, och kunna af dem inhemta, hvad de akta nödigt; således hehöfves icke någon särskild åtgärd härvidlag. För öfrigt torde det vara af temligen obetydlig vigt, att erfara, om ett eller annat Råd i någon Rätt varit af olika mening med de öfriga; hufvudsaken är att få veta, om de handlat öfverensstämmande med lag och rätt. Ilr Cederschiöld: Frih. Tersmeden tyckes tro att re visorerne verkligen åsyfta något mer än hvad jag uppgifvit, eller redogörelseverket.
Storsta lager i Norden i Siden och Ylle, Bomullsvaror, Kapptyger och Schalar. for A egen fabrik eonfeetionerade artiklar, inrattad efter utlanndskt miinster, erbjuder ett Be$-, Bid-, Vdocig .. edo. &amp; J wanst ikclvc ' ikta; illorgowockew och k7aadedkjolaga rn. m. All % efae~ seaaaaste modellem Om svenska barnmorskor. rfii ?man ar och blir,sin ege) z snks e ~ d a r-Ma forkamper, har en norsk skalcl en gilng yttrat, och dessa ord kunna tillampas pli den verlcsnmliet den svenska barnrnorskekh-en pil de senare iiren utofvat till okande af sina lrunskaper och for hojandet af sin stallning. Den lifaktighet, soln utiecklats af denna k&amp;r, det nit och den intensitet, nied hvillxen den verkat for sitt mhl, den hofsamhet, med hvilken den fi; arnstiillt sina fordringar, och den enkla rattframhet, hvarmed den fort sin talan, Bro varda allt erkannande och synes oss en kort framstallning af deniia rorelses historia v5il viird en plats i Dagriys spalter. I Tjdskrift for Hemmet k g. 1884 och1.885 finnes intagen en sardeles intressant historik Bfver barnmorskev~sendets utveckling i Sverige. Artikeln B r icke signerad, men mycket i dess innehlll tyder p&amp; att S. L-d Adlersparre, om hon oclc ej direkt. fort peunan, dock haft sin hand med i ordnandet nf materialet och framUr dennn stiillandet af fordringnrna for b k e n s framtida ~tveckling. : ~) artikel vilja vi hgmta nilgra uppgiftcr inuan vi i5fvergil till skildrandet af den rorelse, son1 nu p8giir.
Skrifvelse, N:o So. 59 När riksdagskallelse skett, på sätt i 54 § omförmäles, sammanträder RiksförRF. § 95. samlingen å sextionde dagen efter den, då Statsrådet sist bordt kallelsen i hufvud-11' stadens kyrkor kungöra låta. § B6< Derest, då något af de i 50, 51, 52 och 53 §§ omförmäldta fall inträffar, Riksförsamlingen är å lagtima riksdag samlad, eller tiden för sådan riksdags början inom nittio dagar tillstundar, skall kallelse till urtima riksdag icke ega rum. § 57. Medan Riksförsamlingen samlad är, att beslut fatta eller val förrätta, i något R. O. § it. af de fall, som i 50, 51, 52 och 53 §§ omtalas, må ej främmande sändebud, eller deras medfölje, å riksdagsorten sig uppehålla, utan anvises dem annan, minst tio mil derifrån belägen, vistelseort; och må de ej återkomma, ej eller utländske sändebud i landet inlåtas, förr än Riksförsamlingen om riksstyrelsen förordnat, förmyndare utsett eller Thronföljare valt, och styrelsen blifvit af den tillförordnade regeringen, de utsedde förmyndarne eller den nye Konungen emottagen. § 58. Vid hvarje riksdags början, så snart anmälan skett, att riksdagsmanna-full-r. f. §52. makterna undergått den i Riksdagsordningen föreskrifna granskning, utnämner KoR. O. § 25. nungen bland hvardera Kamarens ledamöter dess talman och vice talman. mom*• Angående Riksförsamlingens bildande i öfrigt, så ock om formerna för riksdagsärendenas beredning och vidare behandling, är i Riksdagsordningen stadgadt. § 59. Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Riksförsamlingen r. f. § 37. allena. § 60. Å hvarje lagtima riksdag låter Konungen, inom åtta dagar efter riksdagens r. f. g 39. öppnande, till Riksförsamlingen afgå proposition om statsverkets tillstånd och behof, R.
I fall de grunder, sorn Utskottet således trott sig böra framställa till närmare öfvervägande, skulle, vinna tillämpning vid verkställigheten af 8p6 T) en io .7mil af cie åtgärder till inre hushållningens förhatträn J de, som närvarande omständigheter kräfva, vå* gar Utskottet hoppas, att välgörande följder* deraf småningom skola uppkomma; men Utskottet har tillika ansett det vara dess pligt, att fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten af särskilta och Utomordentliga Utvägar, för att skyndsamt afhjelpa den för ögonblicket rådande och med hvarje-dag tilltagande förlägenheten» hvars mera olyckliga verkningar, efter hvad Utskottet befarar, endast genom en snar och kraftig undsättning kunna förekomthas; och det är i sådant afseende Utskottet hemställer, att en million R:d B.-co, så fort,ske kan, må ifrån Riksens Ständers Rank disponeras, och till Magasins Directiolien 1 Discont.väg öfverlemnas, för att användas till inköp af Spannmål, förnämligast i de om afsättning mest förlägne landsorter, samt att, jemtö detta Uåné-Inträde (len anstalt må vidtagas, att, likasom till förstärkning i ManufactutDiscont" Fondens rörelse-capital samma Fond år l8iä beviljades ett särskildt
Jag tror dock att Utsk., om jag så får säga, med något bättre vilja, väl hade kunnat uptaga frågan i sin stora helhet. Nu anser Utsk. sin skyldighet blott vara att fästa sig vid formen, bokstafven och ordställningen af de delar utaf frågan, sorn egentligen röra vår egen grundlag; men hvilka äro intagne i IliksAkten. Jag kan, för min del, omöjligen skilja dessa båda saker: Regent-lagen och lagen om Interimts-regeringen; de måste betraktas i sitt sammanhang. Onekligen är den nuvar:de Interims-regeringen till form och sammansättning behäftad med stora olägenheter; de hafva blifvit allmänt insedda, och derom är således icke mer än en tanke. Jag tror fördenskull, att då Regeringen framlagt det fÖrevar:de förslaget, har den gjort det så väl till följd af sakens egen inre beskaffenhet, som af en rättmätig önskan att gå tvenne palioners ömsesidiga önskningar till mötes. De fall, mine Hrr, då denna Interims-regering påkallas, kunna, på sätt II. Exc. tit Gr. Sparre visat, ånyo lätt upstå. Vår nu regerande Konung 424 Den 18 Februari f. in. är vid den ålder, då en sjuklighet lätt kan återkomma. Men, säger mången, »vi håfve ju sjelfvo sett denna Interims-regcring, den fullgjorde ju sitt värf till båda nationernas heder: alla vore med densamma belåtna.» Detta är sannt; men. vi vore ju då. sorn nyssnämnde talare yttrade, i ett fullkomligt lugn, så väl i afseende på inre som yttre förhållanden. Jag tror, likasom han. att sådana tider icke alltid återkomma; derpå hafva vi ett bevis i de följande åren. Unde; den brydsamma ställning, hvaruti vi så nyligen befunno oss, då Europas största nationer voro i handgemäng med hvarandra, och då vi, så att säga, sutto midt emellan, är det ganska lätt tänkbart, att i en Regering, sammansatt af 20 personer, meningarne kunde blifva mycket delade, antingen emellan de olika representanterna af båda nationerna, eller emellan hvarje lands representationer inbördes.
Jag skall icke öka discussionen i sjelfva saken, utan blott göra den anmärkn. i afseende på den siste talarens yttrande, att det synes vara väl starkt af honom, som begärt votering, att begära att den andra sidan skall afstå från ett beslut, som Hr Frih. o. Landtm, förklarat vara af Ståndet faltadt, derigenom att Ståndet med ja besvarat den framställda propostn. Hr Cederschjöld: Denna discussion må inom detta Hus anses huru som helst, så fruktar jag likväl, att då den kommer till allmänhetens kännedom, den får en nog besynnerlig anstrykning. Hvarom tvistas här? -—• om huruvida Ståndet skall envisas att bibehålla sin conclusion i den underd. skrifvefsen oförändrad, då likväl samma sak, som tvänne andra Stånd yrkat, ligger i våra premisser. Jag må säga, att hvad som blifvit medgifvet uti premisserna äfven bör kunna få inflyta i conclusionen. Jag får derföre tillstyrka R. o. Ad. alt vidblifva denna premiss till 3«j6 Den 29 April f. m sitt beslut oell sålunda instämma med Borgareoell BondeSt:!); enär det nu är utrönt, att Exped.Utsk. eljest icke skulle kunna uppsätta något förslug till den ifrågavar. und. skrifvelse!!, hvaraf naturligtvis skulle blifva en följd, alt förstärkt Exped.Utsk. måste tillsättas och mycken lid spillas på denna så högst obetydliga sak. Jag får derföre hemställa till Ståndet, att del måtte nöja sig med den förklaring, som Hr Frih. o. Landtm, afgifvil, att den första propus:!) blifvit med ja besvarad. Hr Lefre'n: Jag har från början ansett frågan likgiltig. Jag troi1, att ft. o. Ad. g jorde bäst att icke anställa votering, och hemställer lill min vän, Hr von Hartmansdorff, om han icke ville afstå derifrån; jag gör det för att derigenom gifva ett bevis, att jag icke är envis.
N:o 25. 57 som hittills blifvit gjorda för Norrland, så visar sig att denna del af vårt fädernesland med fog kan hafva anspråk på Statens medverkan till hvad sorn måste göras för dess framtida utveckling och trygghet, och må det då tillåtas den, hvilken så lifligt och upprigtigt som motionären intresserar sig för Norrland och dess idoga, trofasta och kärnfulla befolkning, att vädja till Höglofliga Ridderskapet och Adeln och Rikets Höglofliga Ständer i en för denna del af fäderneslandet så vigtig fråga. Må detta också tjena som ett af de skäl, hvarföre jag, oaktadt jag villigt och tacksamt erkänner den nuvarande Regeringens omtanka för rikets alla provinsers behof och krigsstvrelsens tillgöranden för alla rikets innevånares trygghet, dock dristar att i denna sak, som redan genom styrelsens försorg blifvit bragt å bane och af densamma understödd och befrämjad, vända mig till Rikets Höglofliga Ständer i fråga om medel till det Norrländska kustförsvarets snara åvägabringande. I det, af den i nåder förordnade landtförsvars-komité den 12 Maj detta år afgifna, underdåniga betänkande yttras, att komiléen ansett sig för närvarande sakna skäl att tillstyrka några befästningar vid Gefle, Carlshamn och Landskrona, enär komitéen icke ville splittra befästningsanslagen. Kongl. Majit har icke eller i Sin nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof till nu församlade Ständer föreslagit några befästningar vid nämnda ställen. Endast i och för fortsättande eller fullbordande af befästningarne vid Carlsborg, Carlskrona och inloppet lill Stockholm hafva anslag nu blifvit begärda. Det är också helt naturligt, att dessa vidsträckta befästningsarbeten i första rummet måste göras färdiga. Det anslag, som erfordras till fältförskansningars uppförande på en eller annan punkt vid inloppen till åtskilliga af de Norrländska hamnarne kan deremot anses afse mera enstaka fall och således icke böra inblandas med anslagen till de större befästningar, hvarom den Kongl Propositionen handlar.
Maj från Hedervärda "Bonde-Ståridet remitterade Memorial, uti hvilket hemställes, om icke det stadgande, att på Gästgifvaregårdar bränvin ej får försäljas i minut; utan att den köpande tillika rekvirerar mat, måtte ändras, och åt Gästgifvarne, hvilka skulle hafva inga förmåner, svarande emot det ansvar, den kostnad, eller de olägenheter de nödgades vidkännas, tillåtas att utan all inskränkningfå, försälja bränvin i minut, 21:0 Riksdagsmannen Eric Olofssons från Carlstads Län, samma dag från Hedervärda Bondet remitterade Memorial, deruti likaledes föreslås upphäfvande af det förordnande, att Gästgifvare ej finge försälja bränvin till mindre belopp an 2 kannor, så framt mat icke tillika njötes , eiler ock att befrielse måtte lemnäs från de särskildta onera, som åtfölja Gästgifvaregårdar. 22:0 Herr Öfverste-Lieutenanten C. W. af Sillens äfvenväl den if) Maj från Högloft. Ridderskapet och Adeln remitterade Memorial, hvaruti, såsom det kraftigaste medel till Jordbrukets upphjelpande, uppgifves förbud emot införsel af utländskt bränvin och Spannmål, samt tidistyrkes, att Den S Juni• Biksens Höglofl. Ständer matte derom i underdaliighet bos Kongl. Mej:t anhålla; och andeligen 53:0 Följande, tillika rörande andra ämnenj xngifna Dictamina och Memoial, nemligen: a) Herr Isac af Darell is, remitteradt fran Höglofl.