Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillstyrker Konstitutions-Ulskotlet, antingen sjelfmant eller uppå derom af Riksdagsman vackt fråga, ändring i Grundlag, varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer. Göras i deras Plena icke några anmärkningar emot Konstitutions-Utskoltets yttrande, hvile detsamma såsom eli Riksens Ständers utlåtande, hvaröfver försl vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och galle då föreskriften i 75 § Riksdags-Ordningen. Besluta åter samtlige Riks-Stånden, att förslaget skall förkastas, vare del genast förfallet. Aro Riks-Stånden i sådant hänseende sins emellan af skiljaktiga meningar, eller göras i Riks-Slåndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, som åsyfta förändring i förslaget, blifve de, hvilka hvarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Konslitutions-Ulskottet hänvisade. Utskottet åligge då, att samtlige Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste målto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte lill samtliga RiksStåndens behandlande anmäla. Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hvile detsamma till slutligt antagande eller förkastande vid nästa Riksdag, på säll ofvan föreskrifvet är, derest icke samma utlåtande innehåller, ali förslaget bör förkastas, i hvilken händelse det genast förfalle. Blifva åter något Stånds tankar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Konstitutions-Ulskottel, genom val af Riks-Ståndens Plena, lill slutlig jemkning förstärkt till ett antal al tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfäld omröstning, skiljaklighelerna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sagdt är, derest icke utlåtandet innehåller förkastande af förslaget, som då genast förfalle.
Tillökningen blifver alltså 4,275 R:dr, hvilken anslags-förhöjning Rikets Ständer beviljat att utgå på säll bifogade tabell N:o 10 närmare utvisar. 14:o Utom tillökning i aflöningen för Mekaniska korpsens officerare lill likhet med de belopp, som för deras vederlikar blifvit ifrågaslällda, har E. K. M:t föreslagit, dels ali, mot indragning af det hittills bestämda arfvodet, 300 R:dr, för tillfälligt biträde, 04 Expeditions-Ut.slottets Förslug till anderd. Skrifvelse jS:o 195. lön ä slat med 800 R:iJr målto uppföras för en lill tjenstgöring vid Carlskrona station behöflig sekund-löjtnant; dels ock all nuvarande jnslrurnent-direklörs-lönen mätte få öfverflytta* till liandtverks-slaten och der upptagas under benämning: aflöning för en Instrument'och Kompass-makarc. Vid granskning al aflönings-slaten hafva Rikets Ständer lika litel hafi all erinra vid de deri äskade lönelillökningar, som Rikets Sländer funnit hinder möta för den af E. K. Ahl föreslagna öfverflyllning till handtverks-staten af Instrument-direktörens aflöning. Deremot och dä det icke synts Rikels Ständer lämpligt, att någon ny tjensteman, åtminstone för närvarande, med fast lön å mekaniska slaten uppföres, hafva Rikets Ständer icke lemnal bifall till E. K. Ahls Nådiga framställning om anvisande af lön åt en Sekund-löjtnant. Men enär, vid sådant förhållande, det torde blifva nödigt för bestridande af de denna korps tillhörande tjensle-åligganden, att det för tillfälligt biträde nu utgående arfvode icke allenast bibehålies, ulan jemväl i någon mån ökas, har della arfvode i staten utförts med 800 R:dr. Den erforderliga anslags-lillökningen blifver således ändock samma belopp, 2,370 R:dr, som E. K.
Från Lr.gUtskotiet: Af den 12 dennes, öfver den af Herr Pehr Gustaf Cederschöld väckte motiop, angående upprättande och allmänt kungörande af ett formulair, huru skuldsedlar böra skrifvas, för titt sätta Lagen i tillfälle, att betrygga L$n-» gifvare derom, att ränta och capital ovägerJigen skola med silfver liqvideras, eller gångbara myntrepresentativer efter cpurs. / io6 Den x6 Junti e. nu Frän Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomie Utskottem Af den 9 dennes, angående obehindrad rättighet för Skattehemmansägare till svedjande å deras skog. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna BeJ svärsoch EkonomieUtskottets den 4 sistlidne Mars afgifne, samt den 4 derpå följde April på bordet lagde Betänkande, angående väckt fråga om fortfarande af det emot Utländska Öfverflödsvaror utfärdade förbud, och den till verkställighet deraf, förordnade kustbevakning. Företogs till pröfning Stats; och BancoUtskottens den 10 dennes afgifne, samt den 13 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, angående yrkad undersökning, om Götha CanalDiscontDireclions förhållande, i afseende på den till Canalarbetets fortsättande gjorde försträckning af 1,083,377 R:dr. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Sedan jag redan en gång förut har sökt, så myc; ket möjligt, utveckla förevarande ämne, vill j;ag ej vidare trötta Ridderskapet och Adela härmed, utan får blott, utom hvad jag förut yttrat, åberopa Professor Agardhs nu uppläste särskilta yttrande i allt: hvad angar sjelfva Den 16 Junit e, m. 107 saken. Endast en omständighet återstår. Jag kan, ehuru ogerna, ej undgå nämna, att Herr ÖfversteLieutenant Påhlman, i sitt nu upplästa särskildta yttrande, lånst mig uttryck, sorn jag aldrig fällt, hvarom Ridderskapets och Adelns Protocoli bäst kan vittna.
Nen skulle denna tanke Ater kunna upptagas i niigon mera praktisk form, och skulle den kunna leda till en sammanslutning mellan nordens folk sasom gemensamt hand2ande och icke blott shom gemeusamt sträfvande och kampande samma strider för sanning och rott - ty i den formen torde den redan nu vara förverkligad - sil ä r det var öfvertygelse, .att vi knappast dA skola kunna blicka tillbaka p&amp; 40-talets diktare eller skandinavstrafvare som de, hvilka genom sin verksamhet hafva befordrat nkgot praktiskt .genomförande af enhetstanken. Vi kunna derför icke egna denna del af tidens strafaranden samms intresse och obetingade hyllning som författarinnan. Att inga p&amp; nigra detaljanmarkningar &amp; r här ty varr omöjligt. Men vi kunna likviil icke lemna arbetet utan att bringa förf. vart tack för den förtrafflige framstallningen af studentmötena och studentfesterna, hennes intressanta skildringar af Nyboms muntliga meddelanden till henne, stergifnrs i hans eget naivs sprhk, hennes teckning af Strandbergs missöden i Lund, nigr han vhgat sig fram med nhgrta anmarkningar mot Tegnérs diktatur öfver parnassen och hela hennes frarustallning af den alltför litet kanda Beppo-Sommelius. Hennes teckning af Brauns betydelse och ledande idéer &amp; r sardeles viirdefull, och riktigt har hon sett, att helt andra krafter lhgo pA djupet hos honom &amp; n det frivola skgmtet, derernot saknas Stskilliga vigtiga drag for lians bedömande i den biografiska - skildringen, drag som kanske förf. uteslutit af barmhertighet, men som det kanske varit klokare politik att medtaga, d&amp; do förklara myckct af hans lifs dysterhet och svArmod. Den, som mbste förödmjuka sig .att skrifva ödmjuka och lustiga suppliker till en forlaggare för att f&amp; lana tio kronor - Qr i sanning urs&amp;ktad, om nbdeu drifver honom a t t ofta ockra pA publikens diliga smak och köplust.
I afseende på sjelfva proescriptionsfÖrfattningen, sorn den siste talaren ansett böra hållas i helgd, kan jag ej annat än beklaga, att den finnes oell står i strid med de författningar om preesei ipfionstid, som gälla enskilda emelian. Staten kan icke hafva bättre rätt än enskilda medborgare, alf tvinga individer att inom natf och åi' utsöka deras fordringar eller också få dem helt och hållet annullerade. Något sådant är troligen icke i något annat lands lagstiftning kändt. Jag kan således icke annat än med Hr von Hartmansdorff instämma deruti, afl nu förevarande förhållande bör gifva anledn. att väcka fråga 0111 lättelse i denna författning, hvilket jag nu gör, i det jag, med anhållan om remiss till Statsoch LagUtsktn, väcker motion om npphäfvande af nu stadgade prreseriplionstid, för utsökande af fordringar hos statsverket, och att den 111& ställas i fullkomlig öfverensstämmelse med ilen praeseriptionstid, som är gällande i afseende på fordi ingar emellan enskil da. Jag tillstyrker bifall å detta betänkande. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.; Det är onekligen en ganska sträng författning, som stadgar, att när ert enskild mans egendom råkat att komma under Statens lås och nycklar under ett årstid, så skalf, utan någon kungörelse eller erinran till den enskilde att utfordra sin lätt, hans egendom vara förverkad och blifva Staten tillhörig. StatsUtsk. tiar funnit så mycken billighet i delta fall tala för rntehållarnes anhållan att återfå en orätt debiterad afgift, att man trott sig sig icke kunna göra afseende på en så sträng författning, som ilen af den 8 Sept. i824> rörande livars modification eller upphäfvande jag för öfrigt, i afseende på nödvändigheten deraf, fullkomligt delar Frih. Cederströms tanke.
Här bör utomdess komma i betraktande, ej blott hvad Canalarbetet utan mo:svarande nytta kostat , utan hvad pengar det dragit från andra mera både lätta och nyttiga företag. Jag känner äfven ganska väl, att, innan man företager stora Canalarbeten, bör man först söka tiliskaffa tillräckliga producter att föra på dem. Dessutom gynnar så väl climatet som localen i England och Holland Canaler der Den 17 April. 329 mera än i Sverige. Canalerne äro ej der, sorn hos oss, ofta halfva året impracticable, och man har der vid deras anläggning sällan så många och svåra locala hinder att arbeta mot. Om vi vilje imitera Engalsmän och Holländare, äfven hvad Canaler angår, så böre vi göra det helt och hållet och från början, samt således först befordra jordens och näringars production, så att dyrbara Canalers anläggning kan löna sig. Och ändå har man i sednare tider i England fått nedlägga Canal arbeten, som ej nog lönat sig, ehuru de bordt ej blott befordra varornas transport, utan äfven production. För öfrigt anlade man i England och Holland inga betydliga Canaler, förr än man ägde ett öfverskott af RörelseCapital, som då icke, åtmindstone icke i känbar mon, drogos ifrån sjelfva näringarna. Alla dessa skäl tala dock endast för den meningen, att Götha Canal-arbetet blifvit för tidigt företaget. Men här är nu icke frågan, om det borde börjas, utan om det skall fortsättas, om det redan nedlagda arbetet; och de redan använde kostnader skola anses vara alideles förspillda. Jag tror arbetet af ett så stort företag bära stämpel af Nationens kraftfullhet i beslut och verkställighet, och att det derföre icke utan närmare undersökning bör nedläggas. Det bör, enligt min tanka, icke betraktas blott som ett föremål för vinst , utan för vår national-ära, och som ett monument af ett stort natioral-företag, ehuru icke af en stor Finance-operation j och derföre önskar jag er. Ben 17 April. hålla ali visshet, innan vi tage ett bestämdt beslut, samt yrkar sakens hän.-kjutande till ett särskildt Utskott.
K:dr att utgå till nästföljande Riksdag, utan ock derjemte ansett deni fjenligaste utväg blifva, att Innevänarne i hvarje Län åtogo sig en efter Länets behof lampad afgift af hvarje Mantalsskrifven Person, till deri Veneriska Smittans botand ; sä hafva i anledning deraf Länens Sammanskott såsom frivilliga 3SÖ JDe n 18 December; dels blifvit olika Länen emellan, i <3et fingra åtagit sig 3 sk. för hvarje Mantalsskrifven Per-» son, andra mindre, linda till blott en skilling, dels ock olikhet inträffadt inom ett och samma Län, så att någre Socknar ingått i en större, andre i en mindre och somlige åter vägrat all afgift. Kongl. Maj.-t, sorn till ändamålets vin* nande ansett lämpeligt, bade att dessa många olika åtaganden blefvo jemnade och till en ali* män Afgift förvandlade, samt äfven att det vid sista Riksdag gjorde Anslag ytterligare fortfor, har icke kunnat uti ifrågavarande Proposition åtskilja frågan om anledning till det hegärta Sammanskottet från frågan om sättet huru detta sammanskott bäst må kunna tillväga bringas. Det är för öfrigt enligt både med GrundUgarne , med alla föregående Riksdagars praxis och med sunda förnuftet, att en så beskaffad Proposition utan all styckning pä en gång remitteras till ivänne Utskotts handläggning. Friherre Stad von Holstein.- Som Grefva Mörner sjelf medgitvit, att de til! ifrågavarande ändamål skedde Sammanskott hittills varit frivillige , och en ny fråga följaktligen uppkommit, huruvida' denria frivillighet skall föfvandlas till Ständig skyldighet och verklig beskattning 5 så anser jag för min del denna senare fråga först böra serskilt afgöras, innan sättet, huiu denna Skatt fäjrrphgast må kunna utgöras, till pröfning företages. Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham : Angående sjelfva ämnet, kan någon öfverläggning J)en 18 December fcke aga rum, utan bör endast frågan om Re, miss nu komma under pröfning.
Godkändes, med rättelse å 4:de raden, pag. 7, af ordet olägenheten till angelägenheten; och N:o 81, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-reglementet; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 30, med berättelse om resultatet af den inom förstärkta Konstitutions-Utskottet anställda omröstning, angående de uti Konstitutions-Utskottets Memorial, N:ris 7 och 10, ramstälda förslag; lades till handiingarne. Prot.-Utdrag den 19 Augusti 1851. 517 S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Memorial N:o 325, angående kostnaderne för tryckningen af Riks-ståndens proto koller, samt utdelningen af dessa protokoller och dertill hörande bihang; och Utlåtande, N:o 326, i anledning af väckt fråga om föreskrifter, i afseende på framtida underhållet af sådana kanaler, hamnbyggnader, vatten-aftappningar och andra dylika arbeten, som med bidrag af statsmedel blifvit utförda. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Bevillnings-Utskottens Utlåtande: N:o 53, i anledning af väckt motion om förhöjning i det af postmedlen anvisade bidrag för diligens-inrättningen emellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg; N:o 54, i anledning af väckt motion, angående utsträckniug af Länsmännens fribrefsrätt; och N:o 55, i anledning af väckta motioner, angående förhöjning i den till Allmänna Barnhuset i Stockholm utgående andel af kortstämplings afgiften. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 52, i anledning af väckta motioner om dels afskaflande af vade-penningar och revisions-skilling, dels utsträckning af tiden för anmälande af missnöje emot Hofrätts dom och utslag, och dels förändring i lagens stadganden om rättegångskostnad.
Den, som, i likhet med Preste-Ståndet, anser, att följande föreskrift skall i Banco-reglementet intagas: ”Det belopp af Banco-vinsten, som från innevarande års början till nästa Riksdag inflyter, reserveras för Bankens ändamål’; röstar Ja; Den det ej vill, Nej. Bih. till R. St. Vinner IS'ej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, följande föreskrift att ingå i Banco-Reglemenlet: ’’Den del af Bankens vinst, som från och med detta års början intill slutet af det år, då nästa Riksdag inträffar, kan blifva Banken behållen, skall Banken reserveras, och må af Styrelsen, så vida den finner sådant för allmänna rörelsen nödigt, användas dels Lill förstärkande af den metalliska cassan, dels i sådane grenar af låne-rörelsen, hvarifrån medlen i händelse af behof, lättast kunna indragas, dels till inköp *af räntebärande förbindelser af nuvarande eller under tiden blifvande hypotheks-föreningar eller andra offentliga inrättningar, hvilka erbjuda nödig säkerhet.” Voteringen har utfallit med 6i Ja och 58 Nej; och enär Ja följaktligen vunnit, var beslutadt, att en så lydande föreskrift skall uti BancoReglementet inflyta: ”Det belopp af Banco-vinsten , som från innevarande års början till nästa Riksdag inflyter, reserveras för Bankens ändamål/’ o. 0:0.
Visserligen förekommer väl då, att i samma års räkenskap löntagare ansågos aflönade för sjelfva redogörelse-året med de afförda kontanta lönerna, och för ett föregående år med de afförda indelningarne; hvilket, då detta vore fallet med alla indelta löner, ej kunde leda till någon synnerlig olägenhet: men det skulle befordra ytterligare redighet i räkenskapen och enbet vid löners anslående, om Statsverket öfvertog samtliga indelningarne och i stället försåg deras innehafvare med penningelöner, hvarigenom den billiga förmån jemväl skulle tillskyndas indelnings-gifvare, att de, lika med dem, som böra utgöra deras afradseller lionde-spanmål direkte lill Kronan, ej allena a t befriades från forsel-lönens erläggande, utan äfven ägde begagna den i allmänhet medgifna oplionsrättigheten, i afseende å spanmålens leverering antingen in natura eller i penningar efter markegång.’' ”Stats-Kontoret får härvid, såsom tillämpligt för detta generella förslag om indelningarnes indragning till Stats-Verket, i underdånighet — 49 — åberopa dess under den 28 sistlidne November, i sammanhang med frågan om nytt formulär för indelta Regementers och Corpsers redogörelse, särskilt gjorda underdåniga hemställan om dessas innehafvande indelningars öfvertagande af Stats-Verket; hvarvid Stats-Konloret likväl bör i underdånighet anmäla, att, i och för en sådan reglering af indelningshafvares löningsförmåner, så vida de skulle, lika med äldre kontanta löner, under löpande år qvartaliter åtgå, för Öfvergångsåret ett särskildt förskotta-anslag blefve erforderligt.” Riks-Statens nedanstående Anslag hafva visat följande resultater:: Brist. Besparing. Reservation till vidare anordning. För år 1810. lista Hufvud titeln : Kongl. Hol-StalletsUtfodring Kongl. Slottets Polis-, Lysoch Renhållning Ved och Kol för de Kongl. Hofven .
Stat uppförd, hvilket ock instämmer med beräkningsgrunden för tjensteår i afseende på de personer, hvilka till pension a Kronans Stat anses berättigade; samt en annan tydning af nämnde föreskrift skulle ovedersägeligen leda till oordning och missbruk, enär det lätt kan inträffa, att personer under mångfalldiga år blifva vid ett Verk qvarstående såsom Extraordinarier, utan att derföre göra någon eller åtminstone betydlig tjenst; ty och då i afseende på Häradshöfdingen Marks von Wurtenberg, det förekommer, att han forst år 1810 blifvit ordinarie Tjensteman vid Riddarhuset, från hvilken tid till den, dä han begärde afsked, Den II .Augusti e. 7n, 139 endast nio år förflutit, finnar RiddarhusUtskotfet, det Rid da rhusDirecti oneus beslut, i denna del, icke ar på författningarne grundadt, hvadan Utskottet tillstyrker, att Häradshöfdingen Marks von Wurtenberg må förklaras icke vara berättigad, att någon pension från Riddarhuset erhålla. Vidare liar Directionpn i, denna hemställt, att äldste sönerpe af dc sedan 1809 adlade Ätter, måtte få rättighet, att såsom Tjenstemän ■yid Riddarhuset varda antagnej och som Utskottet uti sitt Betänkande, angående den nya Instruetionen, rörande denne omständighet redan sig utlåtit; torde Utskottet endast få samma yttrande här åberopa. Sedan RiddarhusDirectionen uti 10 §. anpiält de särskildta Donationer, som efter siste. Riksdag blifvit af framlidne Hof-Junkaren Johan Otto Bergenstjerna, KrjgsRådet och KarnmarJunkaren Wilhelm Adolph de Silentz och allidna Fröken Ulrica Carolina von Hauswolff gjorde till förmon för behöfvande Adelige personer serdeles af qvinno-könet, och ställde under RiddarhusDirectionens förvaltning; har
A. lil. — N:o 50. angående förändrade vilkor för återbetalningen af ett för detta Expeditions-Fogden C. J. Moritz beviljadt låne-understöd för sänkning af sjön Ökvattnet i Westerbottens län. V. B. 315, 479. A. 497. VI. E. 194. — N:o 51. angående ersättning lill Landshöfding m. m. F. 0. Silfverstolpe, för den af honom aftjente begrafningshjelp. Se vidare Stats-Uiskot tets Utlålande N:o 90. — N:o 52. i anledning af framlidne Biskopen öfver Hernösands stift, Doctor F. M. Franzéns efterlemnade enkas, Chrislina Elisabet Arfvidssons underdåniga ansökan om pension. V. B. 472, 513. VI. 177. A. 192. Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 90. — N:o 53. i anledning af framlidne Landshöfdingen m. m. P. Sandelhjelms Enkas, Sophia Dorothea Zettermans underdåniga ansökan om pension. Se Slats-Ulskottets Utlålande N:o 90. — N:o 54. angående uphäfvande af de i 24 §. uti underrältelserne till nu gällande tull-taxa medgifna tull-lindringar samt om nedsättning af tull-umgälderne för kaffe och råsocker. — N:o 56. angående åtskilliga för det nybildade Artilleri-Batteriet i Norrland ifrågakomna ökade utgifter. VIII. U. 282. A. 295. — N:0 57. svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängning. IV. 121. A. 140. — N:o 58. om tilldelande af pension från Allmänna IndragningsStaten åt Directören och Kommendanten vid Straffoch Arbetsinrättningen på Långholmen, Majoren Nils Johan Gjertz.
Icke dessmindre har man i bemälta Cynthia-elegi en glänsande varning, huru föga man bör önska återupplifvandet af detta sätt att efterbilda de Gamles diktverk. Det är just genom ämnets förflyttande från antik grund på modern, just genom omstämningen af styckets ursprungliga ton till den af en moderniserande paraphras, just genom förvandlingen af den romerska urgestaltens plastiskt-lyriska nakenhet till en pittoreskt-lyrisk, som denna elegi nu har bekommit en för ärbarheten sårande anstötlighet, hvilken i Propertii text ej förefinnes, eller der åtminstone dämpas af den midt under sinneruset bibehållna statuariska karakteren. Vill man erfara, hvilket helt annat intryck uppkommer, när nyssnämnda egenskap troget bevaras: läse man då Knebels förträffliga tolkning af Propertius, eller ock Goethes ”Römische Elegieen”120. Att Kellgren alltid – och redan vid sin banas begynnelse – satte Propertius högst bland Roms erotiska skalder, är föröfrigt ett af de mest talande bevisen för den i hans natur anborna närvaron af ett äkta poetiskt sinne. Man säge mellertid om denna ”Cynthia” hvad som helst: der är dock åtminstone kärlek, och icke blott ”kärleks-fjolleri”, – en kategori, nyttjad af Kellgren sjelf att beteckna andan af hans äldsta erotiska dikter. Men hvem skulle förmoda, att ur sjelfva ”fjolleriernas” tid få ifrån hans lyra förnimma en sådan sång, som den ”Ode öfverChristus”, för hvilken han derför ock snart fann sig föranlåten att be om ursäkt? Äfven ur samlingen af hans skrifter utesluten, och längesedan fallen i fullkomlig glömska, må den, såsom i Kellgrens bildnings-historia intagande ett märkvärdigt rum, på dessa blad ifrån de döda uppstiga. Ode öfver Christus. Du, som till ljuf, men fåvisk yra En verldslig skald förvilla plär, Apollo, fly! Jag ej Din lyra, Ej Sång-gudinnors nåd begär. En högre hjelp jag vågar kalla: Låt, Himlars Gud! en stråle falla Utur ditt sköte till mitt bröst;
Vid förnyad föredragning bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 21, rörande Paqvet-, Postoch Forvagns-inrättning. S. D. Föredrogos å nyo och lades till Handlingarne Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o 285, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande, N:o 208, angående för detta Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning och utredning; 158 Fröt. Utdrag dtn 21 October 1829.' N:o 294, i anledning af erhållen åter* remiss å Betänkandet, N:o 209, rörande afskrifning af förra Magaains-fondens äldre fordringar, samt angående grunderne för dylika afskrifningar hädanefter. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Lag-Utskottets Betänkande, N:o 10g, öfver Herr Arvid. Ribbings motion om upp-' häfvande af Kongl. Brefvet, den 17 October 1778, angående förekommande af Barnamord. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Stats-Utskottets Betänkande : N:o 3o2, 1 afseende på Riksgälds-Coritoirets behof från och med år j83o till och med år 1834, samt Utlåtande: Nio 303, angående vilkoren för Salpe; tergärdens upphörande. S. DStats-, Bevillnings-, Lagoch Oe-' conomie Utskottens Betänkande, N:n 78, rörande Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående förändrade grunder för Lego-och Salu-sågars samt Valkoch Stamp-verks beskattning, så väl som angående flere inom Riks-Stånden om Mjöl-sågqvarnar samt de^ ras beskattning väckta motioner; samt Prot.