Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som emedlertid, i följd af framtida förändringar i tull-lagstiftningen, möjligen kan uppstå en sådan tillökning i Finska toiagsmedlens belopp, att det från statens sida nu ifrågaställde serskilda bidrag af 4,500 r:dr må finnas umbärligt, hafva Rikets Ständer ansett detta bidrag icke böra såsom ständigt anslag å stat uppföras, hvadan, jemte det nuvarande statsanslag för Serafi mer-lasarettet, 5,500 r:dr, oförändradt bibehålles, Rikets Ständer för samma ändamål serskildt å Riksgälds-kontoret anvisat ett årligt belopp af 4,500 r:dr, alt utgå under den tid, nu skedda statsreglering kommer att omfatta. 16:o Kyrkors underhåll. Till E. K. M:s nådiga framställning, att domkyrkan i Wisby, hvilken icke, i likhet med rikets öfriga stifts-kyrkor, tillgodonjöte så kallad domkyrkotunna, icke hade någon inkomst af vinoch byggnadssäd och ej eller egna medel, måtte, för kyrkans iståndsättande och framtida bestånd, framgent få bibehålla det vid sista riksdag åt densamma beviljade understöd af 50 tunnor spanmål årligen, att utgå af Kongl. Maj:ls och kronans oindelta arrendespanmål af Wisborgs kungsladugård, hafva, på de af E. K. M. anförda skäl, Rikets Ständer lemnat bifall. 17:o Då Statskontorets räkenskaper upplysa, att bristerna å det för skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus m. in., å åttonde hufvudtiteln uppförde förslagsanslag, 10,298 r:dr 32 sk., uppgått för år 1844 till omkring 3,000 r:dr, samt för år 1845 till nära 7,000 r:dr; hafva, enär förslagsanslag böra, så vidt möjligt är, motsvara de behof, som äro ämnade att dermed fyll as, Rikets Ständer, för erhållande tillika af jemn slutsumma, ökat ifrågavarande förslagsanslag med 2,998 r:dr 18 sk. och således bestämt detsamma till 13,297 r:dr 2 sk. I8.0
Kornhamnstorg till och med den s. k. örebrohamnen; de till Hospital för sinnessjuka afsedde byggnader å Kungsholmen påbörjade och, till väsendtligaste delar, fullbordade; Fatburssjön å Södennalrn igenfylld och jernbangård för Vestra Stambanans ändpunkt i Stockholm derstädes anlagd**); regleringar verkställde dels, efter en i Augusti månad 1857 å Mosebacke inträffad större eldsvåda, af tomterne derstädes, i sammanhang med hvilken reglering å nämnde höjd blifvit öppnad en större allmän, i midten med växter planterad plats, och dels af tomter i qvarteren Sparfven och Sperlingens backe å Ladugårdslandet för tillvägabringande af Norrmalmsgatans fortsättning i rak linie öfver Lutternsgatan till Södra Humlegårdsgatan; den från Drottninggatan till Rörstrandssjön, förbi Straffoch Arbetsinrättningen å Norrmalm, ledande vägs upplåtande till staden såsom allmän gata, under benämning Stora Barnhusgatan; förberedande åtgärder vidtagne för anläggning af strandgata från Nybron till Fredrikshof; planritningar uppgjorde och fastställde för uppförande vid Skeppsbron af två låga paviljonger utaf jern och glas, hvilka byggnader, i anseende till inskränkt utrymme i stadens Tulloch Packhus, befunnits erforderlige vid varors tullbehandling; gatornas förbättrande dels genom omläggning (flere af dem med tuktad sten) och dels genom trottoirers anbringande; arbetena för en Vattenledning började och i det närmaste bragte till fullbordan***), samt nödige anordningar verkställde, hvarigenom belysningen med gas blifvit till hufvudstadens samtlige församlingar utsträckt; hvarförutom, för anläggande af strandgata vid Riddarholmskanalen och beredande af öppen plats framför Riddarholmskyrkans norra sida, staden år 1859 inköpt den s. k. Geyerska egendomen N:o 1 i qvarteret Riddarholmen och, under förbehåll af vissa byggnaders rifvande, hvilket sedermera, genom stadens försorg, blifvit verkställdt, äfvensom andra vilkor, deribland rättighet för staden att i femton års tid disponera qvarstående byggnader, försålt egendomen till Eders Kongl. Majit och Kronan.
Under den 28 Junii yttrade Banko-Fullmäktige, uti underdånigt svar, att, då Riksens Ständer, vid 1S15 års Riksdag, icke till Banko-Fullmägtiges efterrättelse Jemnat någon Instruktion , som skulle den Riksgälds-Kontoret tillkommande Kurs-difference i stället till Kongl, Majit öfverflytta*, voro Banko-Fullmägtige i nödvändighet, att, sedan Riksgälds-Kontoret afsagt sig desse medels reqvirerande, anse frågan, i hvad den Banken mide, vara uti det förändrade skick,' att den af Banko-Fullmäktige icke, utan Rik sens Ständers serskilda Förordnande, kunde bringas till verkställighet, på sätt Kongl. Majit det nu i Nåder äskat; hvarjemte BankoFullmäktige inskränkte sig till den underdåniga hemställan, att, derest Kongl. Maj:t skulle i Nåder pröfva anledning för handen, att af Rikets Ständer äska någon sådan liqvidation, Kongl. Maj:t äfven i sådant fall, med åsidosättande af Konungens Nädi Skrivelser. 365 den rätt, Kongl. Majit dertill skulle i Hader anse sig ega, af fortfarande Hadig omvårdnad för ett Petininge-Verk, hvars kredit blifvit i tillfällen af Rikets våda och betryck hardt angripen, och som äfven, vid denna Riksdag, genom ålitänden af alla .slag, erhållit en allt mera vidgad Kreditrörelse, täcktes till lyckligare tider uppskjuta att äska verkställighet af Fordringarne i denna del. Då, enligt hvad ofvan anfördt blifvit, Kongl. Majrt är fullkomligt öfvertygad om den rätt, Kongl.
De laneoch säkerhets-handlingar, som, för stats-bidrags utbekommande, till Riksgälds-kontoret aflemnats, förblifva uti Kontorets vård; dock skola sådana handlingar, som vederbörande embetsmyndigheter kunna blifva i behof att begagna, till dem på behörig reqvisition, utlemnas. 10:o. I händelse afvikelse, utan dertill erhållen vederbörlig tillåtelse, skedt från den fastställda arbets-planen, eller arbetet, utan af Kongl. Maj:t medgifvet anstånd med detsammas utförande, icke blifvit fullbordadt inom derför bestämd tid, ankommer på Kongl. Majit att låta inställa all vidare utbetalning af statsbidraget samt återfordra hvad deraf uppburits, att, på en gång eller successivt, till Riksgälds-kontoret inbetalas inom den tid, som bestämmes af Kongl. Majit eller af Rikets Ständer, till hvilkas pröfning frågan om uppburne medels återbäring lärer komma att öfverlemnas, derest längre anstånd dermed än intill nästa riksdag anses erfordras. Fullmägtige böra tillse, att sådan inbetalning ingår i vederbörlig ordning. 11 :o. Stad, ort, bolag eller enskilde, sorn af ett genom stats-bidrag befordradt företag komma att draga omedelbart gagn, böra, i den mån Kongl. Majit pröfvar skäligt, jemväl till dess fullbordande bidraga, antingen genom kontant tillskott eller med materialier och arbete. I annat fall beror af Kongl. Majit att inställa utbetalningen af de beviljade medlen. 12:o. Vid alla med stats-bidrag i större eller mindre mån understödda arbeten böra företrädesvis, der sig göra låter, tjenstoch sysslolösa personer användas. lilio. De arbetsföretag, för hvilkas utförande allmänna medel under denna riksdag äro beviljade, böra sednast under loppet af år 1862 påbörjas; kommande hvad Rikets Ständer nu anvisat för de, vid sagde års utgång, icke påbörjade arbeten att reserveras till Rikets Ständers disposition. 14:o.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 7 dennes afgifne, samt den 13 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den 13 sistledne April meddeldte Betänkande, angående medels anslående för verkställde och hädanefter skeende reparationer £. Operahuset, fann Ridderskapet 430 Fröt'. Utdr. il. 16 Maji 1818. och Adeln för godt att , enär samma Betänkande redan blifvit af de öfrige 3:ne Respektive Riks-Stånden bifallit, dervid numera låta bero. S. D. Då nu å nyo Föredrogs Banko-Ut» skottets den 6 dennes afgifne samt den 9 i samma månad på bordet lagde Utlåtande , i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den 26 sisth Mars meddeldte Betänkanden, angående specificerade förteckningars insändande öfver Assignationer , som på Banken utfärdas , beslöt Höglofl. Ridder. skåpet och Adeln, att vid nu gällande Författningar om Assignering på Banken, äfven hädanefter borde utan all förändring förblifva. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 9 och 13 dennes på bordet lagde Betänkanden : Fran Stat s-Utskottet: 1. Af den 1 dennes, angående väckte motioner , rörande Roteringen i Jemtlaud. 2. Af den 7 dennes, angående Riksgälds-j Verkets tillstånd och förvaltning. 3. Af den 7 dennes, angående väckt fråga om AkademieDomkyrkoWisingsborgs - Skolegods , Prsebende Annexeoch ad pios usus anslagne Hemmans samt Militie-Boställens lösande tili skatte. 4. Af den 7 dennes, öfver gjord motion örn anslag å Stat, för inrättande af Exercitie-Esqvadroner vid Dif-Regamentets Cavalleri-Corpser. 5.
Klart är, att en outtömlig myckenhet af löjliga uppträden och förvecklingar måste uppkomma, när t. ex. en feg låtsar tro – eller ock verkligen tror – sig vara tapper107; en ful, vacker; en fad fjesk, ridderlig och förtjusande kavaljer; en enfaldig, snillrik och verldsklok; en kannstöpare, statsman; en högfärdig, föraktare af allt utvärtes anseende – och så vidare; stundom med utveckling af ett i andra punkter icke litet förstånd, men hvars hela fintlighet här förspilles på att bevisa och genomdrifva rimligheten af en uppenbar orimlighet. Slik narraktighet företer sig inom alla samhällets klasser; men inom de lägre och lägsta på samma gång bjertast, naivast och godlyntast. Det är der, som den plägar ögonskenligast framstå vederlagd af verklighetens ringhet och svaghet, äfvensom oftast behäftad med en både inre och yttre torftighet, ett armod, som likväl af dylika inbillningar och deras ogemena sjelfbelåtenhet förgylles. Derföre har lifvet inom dessa klasser alltid varit för den komiska behandlingen, och särdeles för den humoristiskt-komiska, företrädesvis gynnsamt. Derföre låter sig ock lätt begripas, att Bellmans skalde-instinkt nödvändigt skulle med sin slagruta hänvisa honom på dessa den komiska diktens rikaste malmstreck. Hans grund att söka sina ämnen helst der, var beslägtad med den, hvarmed Goethe ursäktar sina Venetianska Epigrammer 108. Det är icke här stället att försöka någon fullständig utredning, hvarken af den qvickhet, eller af de contraster (så i sjelfva föremålen, som emellan dem och vår reflexion), eller af de sätt att plötsligen göra dessa contraster blottade (på samma gång för vår reflexion och för vår fantasi), hvilka tillsammans gifva den beskaffenhet, som vi kalla ”komisk”, åt en så stor mängd företeelser och intryck. Men af hufvudvigt för vårt nuvarande syfte är en bestämd insigt af de trenne omständigheter, på hvilka härvid beror, att det Komiska är ett äkta komiskt: d. v. s. ett poetiskt, ett skönt.
reqvisita till beklädnad för 5oo man, för att dermed fylla reserv förrådet till fulla beloppet af en dass beväring eller id,5oo man 17,778: —• „ utredn.persedl. för 5oo man d:o 6,3oo: — „ arbetslöner 3o,ooo: — , ersättning till reservförrådet för utlemnade effecter 3o,i44: 16. iS5,94 i : 4.— .7 H. 39 3oG Den a5 November e. m. hvilket i rundt tal är uti K. M;s nåd. propos. upptaget tili j 86,000 r:dr. Genom beviljandet af dessa 186,000 r:dr skulle beklädnad, med undantag af tschacots samt de s. k. mindre munderingspersedlar (skjortor, strumpor och skor) beredas för 2:ne classer beväring eller omkring 32,000 man; och då fyllandet af detta behof ar för landets försvar af den högsta vigt, samt ett vägrande af det begärda anslaget vådligt för fäderneslandets trygghet, äger jag den förhoppning, att Utsk., inseende hvad Rikets väl klafver, vid förnyad pröfning af ärendet, icke skall underlåta alt tillstyrka R. St. beviljandet af de utaf K. M. begärda, till minsta möjliga belopp nedsatta 186,000 r:dr, hvarför tillgång för närvar, icke saknas. Då sjelfva H. Utsk. uti dess utlåt. N:o 44 uppgifver sättet hvarigenom en stam af omkring 27,000 man landtlrupper, förutom en försvarligt öfvad, örn också icke fullbildad beväring, till tredubbelt antal skulle uppkomma, hvilket tillfyllest borde betrygga landets säkerhet, så borde ock samma Utsk. bereda möjligheten att behörigen bekläda och utreda denna bevärings-styrka.
Tingstadius, följande skrifteliga^anförande till Protokollet: "frågor, om ämnen, som höra till Rikets Ständers öswerlaaqmnaar, böra utan twifwel, efter deras olika art behandlas. En del, såsom till erempel de, hwilka fordra Statsoch Bewillnings-Utffottens beredande, arv af den beskaffenhet, att de hwarken tala uppskof till en eftersättande Riksdag, ekler pä något närmare sätt röra Riks - Constitutionens grundpelare. För att derföre sspndsamt kunna om dem besluta, ar den utwäg, i sall af Ständens skiljaktiga tankar, widtaaen, som sörelkriswes l!ti 69 och 7i §. §. Regeringsformen, att de fleste rastandes mening af hwardera förstärkta Utskottet, kommer art gälla säsom Rikets Ständers besiul." "Af Den »4 Julli. 1677 "Af annan art aro de ämnen som närmast röra Niks-Constitutionens grund, och derföre icke täia ett skyndsamt afgörande. Sadana äro Grundlags-frågor, hwarom, l enlighet med Regeringsformens Lr §., wiSligen stadgas, uti 75 8» af Riksdags. Ordningen, alt till Grundlags stiftande, uppbäfrvande, förändring eller förklaring, fordras alla Riks - Strindens sammanstämmande beslut." "Har kan, efter min tanka, ingen förstärkning af det Utskott, till hwars beredande mälet härer, äga rum, ej eller wara behöftigt; emedan i alla händelser ett Stånds ogillande af den wäckta frägan ar tillräckligt för dest nedläggande. Skulle wid frågor af denna art skiljaktighcter i Ständens meningar stg förete, afsa ringa betydenhet, att de lala jemkning, mä en sadan werkställas, igenom Deputerade af hwart Ständ, under namn af Jcmknings, Utskott. Men skulle ett Ständ likafullt fördlifwa wid stn serskildta tanka, mäste frägan förfalla.
Af just det skäl, som den siste värde talaren anfört, anser jag, att Gr. v. Schwerins motion bör till Utsk. remitteras. Jag tror, att bland de öfriga motionerna, angående tiden för Bankens öppnande till utvexling, äfven denna bör tagas i betraktande, och att således, då Ståndet kommer att yttra sig öfver det preliminära memorial, som från BancoUtsk. ankommit, skall det finna sig föranlåtet till återremiss på grund af hvad sorn blifvit anfördt, helst memorialet icke innehåller ett sådant bestämdt utlåtande, som Ståndet begärt. 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Gr. v. Schwerins anförande nu vore för andra gången föredraget, kunde remissen deraf icke uppskjutas; men deremot uppstod intet hinder, att ju BancoUtsk:s nyss omtalade memorial N:o 4 kunde, om R. o. Ad. så åstundade, nu föredragas i sammanhang med Gr. v. Schwerins anförande. Gr. Cronhjelm: Det var just det jag åsyftade, då jag begärde, att Gr. v. Schwerins anförande skulle få hvila på bordet, emedan jag visste, att BancoUtsk:s memorial i detta plenum skulle förekomma. Jag anhåller att BancoUtsk:s memorial må uppläsas, emedan det ännu icke är utdeladt. Till följd häraf föredrogs BancoUtsk:s d. 1i dennes e. m. på bordet lagda memorial N;o 4? i anledning af R. o. Ads. Utsk. gifna anmodan att ofördröjligen inkomma med kathegoriskt svar om silfverutvexling. Gr. von Fersen, Hans:
Att fortfarande draga vexel på tjenstemäns och lärares hittills så välvilliga och oegennyttiga uppoffringar, vore att sätta skolan i allt för stort beroende; och då härtill komme, att de flesta vore och måste vara yrkesidkare, hvilkas tid vore ganska dyrbar, så kräfde billighet och rättvisa att dem tillerkändes skälig ersättning för de mödosamma timmar de egnade åt skolans tjenst. En sådan ersättning hade skolan icke kunnat erbjuda uti den timm-aflöning af 1 R:dr 75 öre för öfverlärare och 75 öre för underlärare, som de fått uppbära och icke sällan hade skolan, af bristande tillgångar, måst utan all ersättning taga deras verksamhet i anspråk. De kontroller och anteckningar, som måste ega rum vid aflöning för timme, hade gjort detta aflöningssätt motbjudande, ehuru alla villigt underkastat sig detsamma, helst skolans föreståndare och lärare alltför väl insett, att, under hittills varande omständigheter, intet annat aflöningssätt eller högre aflöningsvilkor kunnat åstadkommas. Till afhjelpande af dessa och dylika missförhållanden ansåge skolstyrelsen den enda rätta utvägen vara att tillerkänna lärarne en fast, årlig lön, i likhet med hvad brukligt är vid alla andra läroverk. Men då läroämnena äro af så mångfaldigt olika beskaffenhet, att somliga fordra en undervisningstid af ända till 48 timmar i veckan, andra åter en betydligt mindre tid, och då i allmänhet undervisningstiden icke för något ämne är ovilkorligen begränsad, så vore ej 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. heller möjligt att uppgöra ett oföränderligt förslag till aflöningsstat för lärarepersonalen. Undervisningen i slöjdskolan fordrade tre särskilda klasser af lärare, nemligen öfverlärare, underlärare och biträdande lärare. För hvarje hufvudämne erfordrades en öfverlärare. Underlärarnes antal berodde icke blott af antalet hufvudämnen, utan jemväl af antalet underafdelningar, hvari ämnena sönderfölle och hvaruti samtidig undervisning borde meddelas, äfvensom af antalet lärosalar, som för ett hufvudämne vore anvisadt.
Remitterades till Bancooch Lag-Utskotten. Ånyo föredrogs och remitterades till LagUtsk. Gr. Spens’s, Carl Gustaf, den 7 dennes f. m. på bordet lagda motion om förändringar i 5 §:n af ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter. Till Allm. Besvärso. Ekon.Utsk. remitterades Hr von Rosens, Georg, den 7 dennes f. m. på bordet lagda motion, om förändring i stadgandena angtde fattigvården, samt utarbetande i sammanhang dermed af en communal-lag. Föredrogs ånyo Frih. Flemings, Herman Reinh-, den 7 dennes f. m. på bordet lagda motion, om inskränkning i Mctodistiska kyrkans utöfning af sin gudstjenst i Sverige. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Frih. Fleming, i anledn. af Hr Landtmrs erinran, framställt den begäran att få ändra några ord i stylisationen af sitt förslag. Denna förändring upplästes nu så lydande, att nemi, i stället för orden: ”denna sekt endast matte tillåtas få hålla ”sin gudstjenst på det Engelska språket, och strängeligen "förbjuda* att hålla offentlig eller enskild gudstjenst på "Svenska språket", skulle införas: ”att denna sekt måtte "tillhållas att på det sätt utöfva sin gudstjenst, att ingen ”den minsta anledn. till förargelse inom Svenska kyrkan "derigenom åstadkom nies.” Hr Dahlfelt, Carl Ludv.: Jäg kan icke annat än lika ufed motionären önska, att, då våra grundlagar medgifva fri religionsöfning åt främmande religionsbekännare, icke allenast den nu ifrågavar., nemi. Metodist-kyrkan, utan äfven hvarje annan, på det allvarligaste måtte tillhållas att så hålla sin gudstjenst, alt den ingen förargelse åstadkom 4 H. 44 346 Den iS Mars c. m. mes: men som har icke torde vara rätta stället alt omtvista, huruvida det egentligen är denna kyrkas dogmer, eller andra nu för handen varande tillfälliga omständigheter, som hafva föranledt eller kunna föranleda till vidtagande af den åtgärd, som Frih.
Kostnaden härför har blifvit beräknad till 1,313,000 R:dr R:mt. Sedan Konungens Befallningshafvande i Ostergötlands län, med öfverlemnande af det uppgjorda förslaget, uti underdånig skrifvelse af den 15 sistlidne Augusti hos Kongl. Majit förordat en af Kinda båtleds bolags direktion gjord anhållan, att Kongl. Majit måtte täckas hos Rikets Höglofliga Ständer utverka nödigt anslag för arbetets utförande, behagade Kongl. Majit kort derefter anbefalla Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader att, vid upprättandet af Styrelsens generalförslag öfver de allmänna vägoch vattenbyggnads-arbeten, till hvilkas utförande statsunderstöd erfordras, taga den ifrågavarande anläggningen under öfvervägande; och har Styrelsen uti berörda generalförslag tillkännagifvit, att Styrelsen delade »sökandenas åsigt om vigsten af att den inuti landet redan bildade farleden blir utsträckt såsom oafbruten »vattenväg till Linköping, och således sättes i förening med hafvet igenom Göta ka»nal. » Styrelsen yttrar vidare: »Den del af Östergötland, hvarest Kinda båtled fram»går, är dessutom, till följd af läge och naturförhållanden, mindre lämplig för jern»vägsanläggning. Visserligen är en värdefull förbättring i ortens kommumkations»anstalter åvägabringad genom den förutnämnda redan verkställda vattenleden; men »för att åstadkomma fullständig lättnad i transporterna, bör densamma likväl först »och främst förenas med sjön Roxen, och den kan sedermera i framtiden utsträckas »i söder till Wimmerby. Enligt Styrelsens underdåniga åsigt bör den nu ifrågava»rande norra utsträckningen, eller förbindelsen mellan sjöarne Rengen och Roxen, »företrädesvis anläggas; oeh enär Kinda båtledsoch sjösänkningsbolag, hvilket före »detta erhållit Eders Kongl. Majits nådiga stadfästelse, nu ställt sig i spetsen för ut»förandet samt begärt att Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i Östergötlands län »skulle inför Eders Kongl.
Då det är fråga om den förändring i en lagparagraf, som här åsyftas, så trodde jag att domhafvandes åliggande borde nogare bestämmas, men_bibehållas vid hvad den nu är i afseende på ekonomi-mål, jemte det att lagen deremot skulle i så måtto utsträckas, att, då K:s bef:des lid medgåfve och i sådana mål der de skulle pröfva det vara af nytta, det skulle vara K:s bef:de medgifvet alt handlägga målet i sin början, medelst undersökningars hållande och öfverenskommelsers träffande med menigheter. Del vore ganska mycket att säga om den föreslagna förändringen, men jag inskränker mig till begäran om delta förtydligande och anhåller, alt detsamma måtte få åtfölja motionen till Utsk. Remitterades lill Lagsamt Allm. Bosv.- o. Ekon.Ulsk:n. Föredrogs och remitterades lill Stats-och LagUtsk:n Hr Rosenblads, Bernh., d. 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, röride pröfningcn och afgörandet af de s. k. äldre kronofordringarne. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr Re uter svärds, Per Adam, d. 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angtde hortarrenderande af prestboslällen. Föredrogs Hr R eu ters vä rd s, Per Adam, d. 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, om upphörande af rättighet för Riksmarskalks-embetet, att från Stockholms station af K. M:s Holla reqvirera manskap till handräckning vid K. hofvet. [ afseende på denna motion hade Frih. Gyllengranat, Carl Aug. Burchard, inlemnal ett så lydande anförande: På det StalsUtsk. måtte lättare blifva i tillfälle att pröfva behörigheten af förevar, motion, utbeder jag mig att i afseende på densamma få lemna några upplysningar.
Den, der tredje resan kommer åter , skall å Helgedag, sedan Gudstjensteri blifvit slutad ach innan Församlingen gått ur Kyrkan , af Pastor strängeligen förmanas, och följden af ett itereradt begående varda den brottslige föreställd. I alla dessa Jall bör det åligga Kyrko-Rådet, att dylika mål upptaga , ransaka och ajdöma. Den, sam fjerde resan varder förvunnen att hafva varit drucken , tilltalas vid allmän Domstol; och varde förklarad ovärdig att bekläda någonsyssla och befattning, som innefattar allmänt förtroende. Den, som ej rättar sig häraf, utan fere resor varder tilltalad och öfverbevist om dryckenskap; anses incorrigibel och varde insatt å tukthus eller arbets-inrättning på längre eller kortare tid, efter Domstolens bepröf valide. Är den sakfä lide Adelsman, varde sitt Adelskap förlustig. Harder någen förvunnen att i Kyrka, inför Domstol o. s. v. under dryckenskap hafva föröfvat oljud eller annars förorsakat allmän förargelse, straffes enligt för desse jall nu gällande Lagar och Författningar. Af Herr Fredric Stuart, som förmält, att ibland de från Rikets sist församlade Ständer aflåtne underdåniga skrifvelser i Lagfrågor, hvilka Kongl. Maj:t, i anseende till Riksdagens kort derefter inträffade slut, icke medhann att i Grundlagsenlig ordning besvara, fanns Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 1 Mars i83o, med förslag till ändring i Kongl. Förordningen den 24 Augusti i8i3 mot fylleri och dryckenskap. På det att nämnde förslag måtte komma att såsom allmän Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL !ASmPM©IB XSBSMSVAHlDIISfi PROTOKOLL VID lagtima liikida^en I Stockholm Åren 18H3 och 1863* FJERDE SAlEIilN&Etf. 1 Ank. till Exp.-Utsk. den 29 Juli 1863, kl. 11 f. m.