Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adetrii Herr J. P. Lefrén har yrkat, att tunneinålet med dess af Utskottet föreslagna Centecimalfördeimng icke bör antagas* utaat att, i dess ställe* företrädesvis måtte väljas det af Utskottet föreslagna alternativet* utgörande ett mål af en cubisk fot elier 10 kannor, kalladt foting* så att foting och kanna hädanefter må blifva Statsmål för torra varor; men, om detta icke skulls vinn® Rikets Högloft, Ständers bifall, si borde tunnemålet bibehållas alldeles oförändradt, såsom det nu nyttjas, på det att icke det sistnämndas decimälfördelning måtte lägga något hinder i vägen för det framdeles nödvändiga införandet af det förbättrade mätningssättet efter foting och kannai Friherre Cederström, jacob, har förenat sig med Herr Lefrén, i frågan om Tiokansmålets införande* men bestrider bibehållandet af tunnans fördelning efter kappar, i fall tunnan skulle bomma att bibehållas. Herr Montgommerij, Gustaf, som i det hela förenat sig med Herr Lefrént önskar att, i händelse af återremiss, få fästa ÉkonomiUtskottets uppmärksamhet på det Franska Mått-, Måloch Vigtsystemet, så-» H04 Best. och Ekon. Vtik. Betankanätm sorn det fullkomligaste, hvilket man icke borde tveka att antaga, heldst man icke behof de vänja sig vid nya namn, då man kunde bibehålla de Svenska namnen och tillämpa dem på det Franska systemet. Herr von Hartmansdorff har begärt, att, hvad han, vid detta ämnes första behandling, inom Ståndet före skedd remiss yttrat, skulle vid skeende återremiss med Utskottet cornrauniceras. I detta yttrande tillkännagifves, att en Commission till reglering af Norriges Mått, Mål och Vigt är satt, som icke hunnit sluta sitt göromål till det sista Storthinget, men förmodas vara dermed färdig till det som begynner i Februari 1824.
Såsom Rådman i Stockholm, deltager man i styrelsen af en betydlig del af Sveriges folkmängd, och det är en tillfällig omständighet, att Städerne sjelfva aflöna sine Embetsman. Så aflönar i Norrige till ex. Staten för det mesta dem, äfvensom Embetsmänntn på Landet. Men om det nu hände feos Den l September /. m. i% CM) att en Lands-Secreterare aflönades af Länet, skulle man väl säga, att han icke vöre en af Statens Embetsman, och att han ej borde få beräkna sig till godo de år han tjenstgjort såsom Lands-Secreterare, ifall han sedermera blefve Kammar-Råd? Händelsen med LandsSecreterarne är emedlertid redan den, att de till stor del lönas af Länen genom sina sportler, och likväl har jag ej hort någon deraf taga sig anledning till sådane invändningar, som denna. För öfrigt har Statsutskottet icke föreslagit att Herr Blom skulle såsom pension få bibehålla hela sin inkomst såsom Justitiae-Råd, utan endast den egentliga lönen, följagteligen icke taffelpenningarne. Jag tror ej att någon i hans vilkor, skulle af dylika förmoner uppmuntras, att i otid taga afsked ifrån tjensten , eller i sådant ändamål föregifva en sjukdom. Det synes åtminstone mig vara gifvit och naturligt, att den, som länge lefvat i en viss krets, och vant sig vid ett visst lefnadssätt, ej gerna afviker derifrån på ålderdomen, och det skulle vara hårdt stt äska det af en gammal marn Jag vågar således tillstyrka, att Statsutskottets Betänkande måtte bifallas, såsom billigt, och icke af egenskap, att något prscjudicat derigenom kan befaras. Herr Pereswetoff Morath , Anders Wilhelm: StatsUtskottet, som denna Riksdag så sparsamt tillstyrkt ökade Statsanslag , har i förevarande fråga funnit sådane skäl förebragte, att Utskot - If) Den i September /, rn, tet ej kunnat undgå, hos Rikets Ständer hemställa, det pension må Herr JustititeRådet Blom beviljas.
Maj t, som med nådigt välbehag emottagit Riksens Ständers underdåniga anmälan om deras, i detta ämne, fattade beslut, har i Nåder förordnat, att ifrågavarande Pension, om tiden för hvars beräknande Riksens Ständer något yttrande icke meddelat, skall ifrån och med sistlidne April månads början 59* Den 29 Maji, Friherre Hermelin tillgodokomma, samt utgå, af nu varande IndragningsStats besparingar, intill dess erforderligt anslag dertill kan på den blifvande Staten anvisas; och bär Kongl. Maj:ts och Rikets StatsContoir blifvit härom, till behörig efterrättelse, förständigadt. Dessa i Nåder vidtagne åtgärder och bea slut, får jag härmed den äran, på Nådigste befallning, anmoda Hans Excellence HögväH borne Herr Grefven och LandtMar^kalken, att Högloflige Ridderskapet och Adela med-: dela. Stockholm den 27 Maji 1818- G. af Wetterstedt. Lades till Handlingarne» Föredrogs å nyo BancoUfskoftets den a2 dennes afgifne, och följande dagen på bordet lagde, förnyade Betänkande, I lilga om allmänt kungörande af Bancosedel-stockens belopp. Grefve Spens, Carl Guataf:
Domstol instämma Collegium, nied de ersättningspåståenden emot Kongl, Majit och Kronan, hvartill han trodde sig befogad, JustitiaeCancelleren desto^iindre bordt gifva detta Beslut någon annan öller vidsträcktare tydning, som Kongl. Maj t hänvist klaganden tili Domstol och icke remitLerat Handlingarne till åtal l 3:0 Rådgifvande åtgärden i EcclesiastikExpeditionen dnn 12 December 1821, till upptagande och behandlingen af frågan om Brukspatronen Ebersteins testamentariska dispositioner för en Söndagsscholelnrättning i Norrköping: Och 4:0 Att bemälde StatsSecreterare, uti handbref den 18 de Maji 1820, till en Regementschef, på nådigste befallning anhållit, att, som KongL Majit i nåder beslutit, det Föraldrar eller Förmyndare för de ynglingar, hvilka till surnumeraireCornetter vid CavalleriRegem sig anmäla, borde aflemna skriftelig förbindelse, att till Sönernes eller Pupillernes underhäll utbetala 40° Rd. B.co årligen, intill dess de kunna blifva befordrade till motsvarande Lön på stat, RegementsChefen ville sådant vid Ynglingars anmälande till BurnumeraireCornetter iakttaga; dervid Utskottet, efter vunnen upplysning, att Konungens åberopade Beslut icke fattades hvarken i StatsRådet eller i Commandoväg, funnit det ligga StatsSecreteraren till last, att han likmätig, 58 §. Regeringsformen sjelf ansvarig för befallningens öfverensstämmelse med Protocollet, underlåtit att i StatsRådet anmäla detta i sjelfva verket, till befordringsärender hörande mått och steg, och fran ett Protocoli hemta grund för Expeditionen: samt 7:0
Den i Julii. vet jag ej hvad värde andra CanalActier kunna få, ty då, sorn bekant är, en 8 milé lång oafbruten Segelled af de 18 mil, sorn utgöra Götha Canal, är segelbar, så är vid SöderTelje ännu intet öppnadt. Friherre Cederström, Jacob: Götha Canal Bolags Actier hafva ägt belåningsrätt i FilialDisconterne, och äfven ofta i förra RiksOiscon* ten till större eiler mindre belopp. Att nu fråntaga Aciierne denna rätt, och hämta anledning deraf, att oin lane-rättigheten bifölls, den samma skulle minska iåntillgängarna i Disconren , finner jag besynnerligt ty det måste vara likgiltigt för ett Penningeverk, oin det är Pehr eller Pål som lånar, blott personen, som får lånet är säker och om någon anmäler sig till erhållande af lån mot Hypothek af Götha Canal Actier som äro goda, så måste den vara lika berättigad dertill, som en annan person med ett annat papper, hvilket icke är bättre. Jag får derföre lorena mig med de hetrar, hvilka begärt återremiss af Betänkandet, och ehuru det har blifvit invändt att BancoUiskottet ej skulle hinna, att före Riksdagens slut svara på Remissen, så tror jag likväl, att fastän slutet är nära för handen, kan Utskottet dock äga fullkomlig tid , att dessförinnan med förnyadt Utlåtande inkomma. Herr Påhlman, Otto Fredric: Att ingå i något bedömmande af deni Rangordning SöderTelje och Götha Ganaler må äga sins emel: Den 7 Julli. 173 lan, är icke min maning. Jag medger gerna, att det är en ofantlig skillnad emellan båda dessa företags vidd, men man kan ock icke undgå, att finna, att det är en lika ofantlig skilinad emellan de uppoffringar Staten måst göra för den senare emot hvad den gjort för den föira.
Frågan om antagandet af det ena eller andra af de förev:de alternativerna synes mig för sjelfva saken icke vara af någon synnerlig vigt; men, praktiskt taladt, måste man erkänna, att det skulle medföra synnerligen stor besvärlighet och förefalla folket på landet, som är vandt vid att öppet votera, särdeles kuriöst, om man förbjöde dem att begagna det öppna omröstningssättet. Jag måste också förklara att jag hyser för mycket förtroende till de röstandes sunda omdöme och jemväl till deras förmåga att sjelfva bestämma öfver sina handlingar, för att jag skulle frukta att låta voteringen ske öppet. Jag tror i allmänhet icke, att detta inflytande, hvarom man talat, skulle anses vådligare i detta afseende, än t. ex. vid val af elektorer till utseende af riksdagsman, der omröstningen är öppen. Hvad beträffar det 3:dje alternativet, som den siste värde talaren framstält, eller att det skulle bero på en enda att, emot alla de Den 1 April. 437 öfriga väljandes enhälliga önskan, tvinga fram en sluten votering, så skulle detta onekligen medföra missnöje, och jag tvekar således icke att afstyrka detsamma. FIr von Ehrenheim, Per: Jag instämmer till alla delar med Gr. Sparre, enär det skulle för folket på landet medföra ganska många olägenheter, om valen ske med slutna sedlar, och det inflytande, som man befarar, då mycket lättare skulle utöfvas än nu, då öppen omröstning eger rum. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Liljencrants: Jag är för min del ej så lycklig att knnna instämma med Gr. Sparre. Ilan säger nemi., att, då man kan låta val af en elektor till riksdagsmans utseende ega rum genom öppen omröstning, det äfven måtte vid detta tillfälle kunna ske. Det är alldeles icke någon jemförelse mellan dessa båda fall, ty vid fråga om val af elektor till riksdagsmans utseende äro alla personerna intresserade, hvilket ej måhända alltid är fallet vid val, som här afses. Jag kan icke heller instämma i de vackra ord, som Gr. Sparre uttalat om den stora tillförsigt han hyser etc. Jag tycker mera om att hålla mig till fakta, än att byta ut dem mot ord.
I förwag fär jag dcN aran tillkäiyiagifwa, att de tilläggningar jag förestär icke pä nägot sätt i sjelfum hufwudsaken kränka Högloft Ridderflapets och Adelns bestut, som i alla fall bör wara heligt. 1:0 En wärd Ledamot, Herr kstblicb, (lsrl ^rclliic, anmärkte wid r § att dä Niddarhus-Directiencn numera efter den af Konungen stadfästade Riddarhus-Ordningen, kommer att besia af Siri Ledamöter, böra de ord n: seh kommer ingen suvmimerair-präses eller chfwer-Direckeuv att hädanefter rväljas, utgä. Detta klef bifallit. Harwid torde jag fä crindra, att dä Högloft. Riddcrffapet "sch Adeln den 6 fistlidne Martil fattade det beslut, att NiddarhuS-Directionen skulle bestä af Sju Ledamöter, klef uphäfwandet af i?86 ärs bestut deraf ingen följd. Afsigten ivar endast förekommandet af Dari» Voks. För att icke tillskynda Aiddrahus-Catzan en ökad utgift, stadgades blott att ett af Dirccteurerne skulle wäljas bon-nis csuss. Ingalunda lärer meningen warit, att den Directeur, som ej ätnjuter nägot honorarium, alltid ffulle sitta främst, dä hans Matrickel-Nummer icke sädant fordrar. Skulle sä hända, att ibland de sju Ledamöterne, den till Attén yngste pä Riddarhuset ffulle wara hedrad nu d Epcellence - wärdighet eller Serafimer, Kedja och i sädana omständigheter, att han icke behöfwer reflektera pä honorarium, och fördenskull blefwe inwalö, lära de öfrige af äldre Ätter, ehmu afwida mindre rang, icke erkänna honom säsom öfwer - Directeur, och i sadan egenskap som Ordförande, utan den af alsta Ätten intager genast pr-eriälz.stolen.
R:dr 115,086:33. to. Vid nästlidne Stats-Revision gjordes anmärkning deremot att ett arfvode af 400 R:dr årligen utgått från denna Fond till en Civil-Ledainot i Kongl. Krigs-Collegium, äfvensom emot den dryga förvaltningskostnaden, omkring 10 procent af uppbörden. Då i desse omständigheter förhållandet nu är enahanda, få Revisorerne för närmare utredning af ämnet, meddela att, jemlikt den för bemälte Kongl. Collegium den 17 September 1831 i Nåder utfärdade Nya Instruction samt derpå grundade Aflönings-Stater för åren 1836 och 1837, bör, af Nya MötesPassevolance-Cassan, till aflöning för Embetsoch Tjenstemän samt — 112 — Vaktbetjent^ vid 2:a Departementets Underliålls-Afdelning utgå en summa af 8,500: deruti inbegripet ett serskildt arfvode af 400 R:dr till derstädes tjenstgörande Krigs-Rådet. samt till Tjenstemän i landsorterne, bestående af: 28 Commissarier 7,466:32. 28 Vaktmästare 2,800:— 10,266: 32. — Summa R:dr 18,766: 32. — De årliga Aflönings-Staterna hafva, med inberäknad spanmålsför Iiöjijing, upptagit dessa Anslag: Enligt IJufvudböckerne hafva deremot utgått: 1836. 1837. Hvarjemte utgått till pensioner åt personer, anstälde före afskedstagande! Såsom grund för Nya Mötes-Passevolance-Fondens åliggande att vidkännas dessa utgifter kan åberopas 8 mom. i Kongl.
Jag kom att nämna Hr Tornerhjelm och vill derföre upptaga det skäl, han velat anföra, då han sagt, att »när menniskan är fullvuxen, fordrar hon full frihet att efter behag använda sina krafter, — skall man då icke låta målsmannen hafva full frihet öfver sina barns eller myndlingars studier, och har Staten rätt att ålägga en viss läsning för vissa menniskor?» Hvad folkundervisningen beträffar, är den verkligen obligatorisk, och oaktadt kommunerna sjelfva betala dessa skolor, äro föräldrarna tvungna att tillhålla sina barn att läsa vissa tider vissa pensa. Hvad åter beträffar de offentliga läroverken, är ingen tvungen att begagna sig af dem; men som Staten underhåller dem, är Staten berättigad att föreskrifva hvad som der skall läsas. Naturligtvis är det : allt fall Statens pligt att anordna undervisningen på ett sätt att den blir så mycket, som möjligt, gagnelig; men icke kan man af den allmänna satsen om den fullvuxne mannens rätt att läsa hvad honom behagar, draga den slutsats, att Staten icke skulle Den 17 Mars e. m. 431 ega att bestämma örn undervisningens ordnande i de af Staten organiserade undervisningsanstalter. En värd talare har beklagat att 6 timmar i veckan användas lill undervisning i grekiska språket. Det låter visserligen ganska mycket i jemförelse med den tid, som användes för en del andra ämnen; men om man besinnar, dels att skolan måste bibringa lärjungen ett visst mått vetande i de ämnen, som äro obligatoriska, och dels att undervisningen i en del af dessa ämnen tager sin början i de lägsta klasserna, då deremot grekiskan först i de högre klasserna börjar att studeras, så är klart, att om något allvarligt skall kunna inhemtas af grekiska språket, måste på detta ämne i de högre klasserna användas ilera timmar än på de ämnen, som ynglingen läst redan från början af sin skolgång. Jag har anfört dessa exempel såsom en ursäkt för det jag icke ingår i en granskning af alla de skäl, som, efter mitt förmenande, utan grund blifvit anförda till stöd för Utslcts Betänk. Jag ber nu att få öfvergå till hufvudsaken, eller hvad jag egentligen velat anföra.
— Merberörde assessor har för inträngande i nyare tidens historiska förhållanden ingenting sparat; sjelf mindre bemedlad, och ehuru här och der besviken i erhållna löften om understöd m. m., har han med kännbar uppoffring hopsamlat en mängd materialier, derutur han åt sina landsmän meddelat de mest intressanta upplysningar öfver ställningar och förhållanden, hvilka hvarje eftertänkande medborgare värderar, och hvilka häfdatecknaren en gång begärligt skall anse såsom ledtrådar för sina ide'er och sina domslut. Sjelfva denna riksdags representanter hafva fdesamma varit till ganska stor nytta, och för en framtid uppväxa deraf säkert för nationen välgörande resultater. — Sanningen tager i alla lifvets förhållanden förr eller sednare ut sin rätt, och hvar och en, som med uppoffring af sin lefnads lugn och lycka arbetar för detta ändamål, måste väl anses förtjent af någon belöning. Den oväldiga pröfningen tillkommer det att ställa denna - Den i April. 35 na i ett riktigt förhållande till ansträngningen och resultaterna. — Ensamt Assessor Crusenstolpes stilistiska förmåga, deri i Sverige hittills högst ådagalagda, är värd notionens uppmärksamhet och förtjena!' någon uppmuntran'; och i min tanka har hans användande deraf i de flesta fall vida mera gagnat fäderneslandet och upplysningerf, än till och med deras vettenskapliga ansträngningar, hvilka man under detta riksmöte ansett berättigade till någon åtanka af nationen. Med anledning af allt detta, får jag således härmed vördsammast taga i anspråk Ståndets bifall tiU min väckta motion om 2,000 r:dr b:co årligt understöd åt Hr Assessor Crusenstolpe, såsom en nationens tacksamhetsgärd förde vigtiga historiska upplysningar, han sjelfmant och med så stor enskild uppoffring lemnat åt samtid och efterverld, samt med hänsigt till förut väckta dylika motioner fordra, att denna min motion par consequence till vederbörligt Utsk. blifver remitterad.
Deltaga i $3am fenö flyrelfe ocb garantie, nu mera bafwa ifläDt ftg egenjfapen af en blott wiD börD fäflaD beforDringörätt, font möjligen fan leDa till för^ närmanDe af älDre jficfliga £jenftemänö rätt; bäfwe <2öi beflutit, att, för framtiDen, förtjent odj jficfligbet {fola, utan affeenDe på De föfan* Peö bott), enfamt utgöra grunPen för befordran till €ommi|jarie»bejT:äll» ningar inom 33anco»38erfct. §. 37. Uppå b 011 (fällan af (3Bart 53anco»Utj?ott, bäfwe <301 funnit wifaom mmt föränPringar oel) tillägg uti Pen för fKifeté ©tänPeré Svcoiforct öfwer3^"®"/*^ $3anco«3Berfet af Svifetö ©tanber fePnaft faftfbällDa od) af Jlongf. 3)toj:t, mePelft ^ungörelfe Pen 22 2lprt( 1830, utfärPaPe Snjfruction wara af bel>ofwet påfallaPe; bwaPan 38i, meP tafttaganPe Peraf, upp» rättat en förnpaP Snjlrttction för bemälPe SKeoiforer, od> Penfamma, uti ©frifwelfe Pen 19 innewaranPe månaP, till ^ongl. «Kaj:t i unPer» Påntgbet öfwerlemnat, meP unPerPånig anhållan, att Pen måtte, till wePerböranPeé efterrättelfe, warPa genom 9?åPig ^ungörelfe utfärPaP.
Ett ytterligare stöd för min nu framställda åsigt, hämtar jag deraf, att K. Br. d. 4 Februari 1818, som är utfärdadt i anledn. af origtigt förfarande i anledn. af denna § och jemte inskärpande af åtskillige §:rs föreskrifter — tillägger att undersökning om makarnes sammanlefnad skall ske innan lysning får utfärdas, ej med ett enda ord antyder, att bevis om en utrikes resa skall förebringas och det oaktadt det K. Br. i början omförmäler, att Domstolarne medgifvit lysning då den ena makan begifvit sig till annan ort inom riket. Skulle deremot LagUtsk:s förslag antagas, der det heter att lysning ej får utfärdas innan utredt blifvit, att sex månader förflutet sedan den förlupne maken begaf sig till utrikes ort, så blefve resandet lill utrikes ort utgångspunkten och förenämnde tolkning af §:n omöjlig, samt följaktligen en inskränkning utöfver det skäliga, gjord i den nuvande lagens stadgande. På dessa skäl är förslaget i dess närvar:de lorm för mig oantagligt. Gr. Sparre, Erik: Uti denna meningsstrid är jag benägen alt gifva båda parterne rätt. A ena sidan torde del icke kunna förnekas, att det missbruk af lagens stadgande i förevande fall, som motionären öfverklagat, är stridande emot äktenskapets idé, enär det allt för mycket underlättar möjligheten att få denna heliga, för hela lifvet afslutade förbindelse hastigt och lättsinnigt uplöst, likasom del äfvenledes torde vara klart, alt, på sätt br Adlercreutz redan omnämnt, 1734 års lagstiftare icke bade tänkt sig möjligheten af den nu för tiden lätta utvägen att genom anträdandet af en utrikes resa på ett angenämt och icke alltför mycket skandalöst sätt blifva qvitt sin maka. Vid den tidpunkt, då vår nu gällande lag stiftades, ansåg man den omständighet, alt en make öfvergaf hem och fosterjord för alt sålunda undslippa sammanlefnaden med sin maka, vara ett så osvikligt bevis deruppå, att sjelfva äktenskapets väsende blifvit uplöst och förintadt, att denna omständighet utgjorde en tillräcklig grund för äktenskapsskillnad.
Sådana uteblefvo ej heller och voro af flerfaldig art, hvaribland företrädesvis torde böra nämnas dem, som voro en följd af stegrade dagsverks-priser och vida utöfver beräkningarne updrifna expropriationskostnader. Härigenom blef den, efter hvad nu mera erfarenheten ej endast vid Köping-Hults-Jernvägen, utan äfven vid Statens Jernvägar obestridligen ådagalagt, ifrån början allt för lågt beräknade anläggningskostnaden 396 Den 18 Juli. ändå mera otillräcklig, men Bolaget fortsatte likväl med berömvärd ihärdighet sina bemödanden, till dess, såsom Bolaget i dess underd. framställning d. 25 Okt. 1855 upgifvit, svårigheterne ytterligare ökades derigenom att penninge-ställningen i England, som vid förslagets början var särdeles gynnsam, så förändrat sig att räntan upgått ända till 7 proc. Det var under sådana förhållanden, hvarigenom fara var för handen att Bolagets verksamhet skulle helt och hållet afbrytas, som Bolaget vid förenämnde tid, om hösten 185 5, ingick till K. M. med underd. anhållan att hälften af det i StatsKontoret nedsatta beloppet eller åtminstone så stor del deraf, som K. M. i Nåder kunde finna lämpligt, måtte till Bolaget återställas. En vägran härtill skulle hafva kunnat föranledt arbetets ögonblickliga afstannande och hela den dervid använda arbets styrkas afskedande, under en årstid som ej var gynnsam för denna personal att vinna anställning på annat håll; hvaremot någon förhoppning fanns att, om Bolagets anhållan kunde afven blott till en del beviljas, detsamma skulle icke allenast derigenom sättas i tillfälle att någon tid fortsätta arbetet fi jernvägen och således fortfarande lemna sysselsättning åt den dervid använda personal, utan ock derunder kunna så ordna sina egna angelägenheter att ytterligare medel kunde anskaffas till anläggningens utförande. Vid betraktande häraf trodde jag mig böra taga i öfvervägande, — icke hvad som ansvarsfritt kunde underlåtas, — ulan hvad lagligen stod mig öppet att tillstyrka för att möjliggöra utförandet af en jernbana, hvilken R.
Ett litet landtställe, torp eller dylikt, med ett par tunnland jord till, kan börja helt visst redan tankar och omsorger att vanligtvis erhållas för omkring 1,000 kr. ; men så mycket behöfver ej betalas kontant, då största riktas i svenska hem; förunderligt fort glida delen af summan brukar få innestå mot första dessa sista månader undan, och innan vi veta inteckning. Visserligen är nu bostaden ringa, ordet af, klappar den kära högtidsgästen på oftast endast ett eller två rum och kök; men vår dörr. Det är icke våra damers sed att den bildade kvinnan kan med små medel göra sitt hem trefligt genom sin smak, färgsinne och låta sig öfverrumplas, och Idun har i sin ringa skicklighet i teckning och handarbete. Ladugårmån under årens lopp sökt stå dem bi i julden, som alltid finns på sådana små ställen, anklappsbekymrens och julbrådskans dagar. Så vändes till bostad åt så många höns, den kan uppstodo våra jidklappstäflingar, » julklappsrymma; och hönsskötsel, rätt bedrifven, utan stora anläggningsomkostnader, kan gifva en årsbasarerna », som nu pågått en följd af år. inkomst af 3 kr. per individ — således 300 kr. Det har dock icke kunnat undvikas, att dessa netto för 100 höns; men då måste du göra allt i längden blifvit litet enformiga, att de insända arbete själf och hafva håg och intresse därför! Af den öfriga jorden kan en trädgård anläggas handarbetsbeskrifningarna upprepat sig, och att med många bärbuskar, frukt-, plommon och körsverkligt originella uppslag naturligtvis blifvit bärsträd, af hvilka en god inkomst kan beredas. allt svårare att finna. Vi ha därför trott, att Potatis, kålrötter och hufvudkål kunna äfven ervi för omväxlings skull i år lämpligen borde hållas både till afsalu och hönsens vinterbehof. Du kan äfven omgifva dig med blommor till bogifva en ny riktning åt den lilla täftan, vi stadens försköning. Får du sedan någon tid öfrig vår goda vana likmätigt önska anordna.