Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Manden aftjener sin Vzernepligt for at vzere beredt ti1 at forsvsre Land og Folk mod ydre Fjencler, og 111an har inddelt Haerene i for sl-rellige Vaabenarter: Infantmi, Artil.l.eri o. s. v. ICvillden knnde nftjene sin Vzernepligt for at vzere beredt ti1 at forsvnre Hus og H j e n og Folk mocl inclre Fjender, mod Sygdom, Fattigdom og alle Laster, og Kvindehaeren kuncle ogsaa inddeles i forskellige)) Vaal~ennrter~, i Sygepleje, Bomepleje, Fattippleje o. 9. v. E t Forslag om en saadan Yaernbpligt for Iivinclen er fremfort sf Bkme Tallien for hundrede Aslr siden, senere hwr nTidskrift for Hemmet)) gentagne Gange tag ' et ti1 Orde derf or, og Fredrika-BreinerForbundets udinarkede Stifterinde Fru Adlersparre skrev i 1885 en Artikkel: ~Gifves det ea viiruplikt for kvinnaii?)) Ointrent samtidig udtalte jeg fijrste Gang dette 0nske offentlig i et Foredrag, jeg holdt i ~Kvindelig Lzeseforening~ i ICobenhavn, og jeg har senere oftere gentaget det. En ' a£ Kvindesagens varmeste For1rsmpei: inder i Daninark, Frk. Kirstine Fredriksen, har Bedt ~ n i g atter freinsi~tte dette 0nslr; e her, for om inuligt Nordens Kvinder i Forming Irunde fremI-romme med et Forslag heroin vecl nzeste Node af)) International Council of ' Women.
I BewillmngS Utffottetefter Fnherrarne Uurk och lSarnekovv. N:o. 222 Friherre kuke fullmägtig Herr akklmtederz, Miltaelm, Landshöfdingc; och izos Herr von Lltkall, ^scob kottsr, Bruks, Patron, i Expeditions-Utffottet. efter Herrar von Lckantr och UaAerkselm. N.-y. 66 Herr Uillsotiök af Godlared, fullmägtig Hert Uagerkaoim, Olok Kolarn, Kammarjunkare. 52Z Herr löotklieb, Larl kreäric, Protocolls-Secreterare. Justerades Pleni Protokollet för den 6 Julii. I afseende pä de deruti uptagne mäl rörande beklädnads skyldigheten för indelte armeen hade Grefwe 6^IIIent)0r§, polian UlenninZ, inlämnat följande förklarande som uplästes: Fränwarande dä i sista pleno, Högloft. Ridderstapel och Adeln ansäg Min motion angående beklädnads skyldigheten föy indelta grmöen säfom ett mäl n2 Den 9 Iulii. mäl icke tisthörande Riksens Ständers åtgärd böra förfalla, får jag med anledning af 20 §. Riksdags. Ordningen wid Protocolis justeringen anmärka, att jag warit fränwarande och sä mycket mindre i beflutet deltagil som jag ansett tillämpning af 44 K. i Niksdags-Ordningen harwid dordi äga rum. Justerades följande frän Expeditions ^tstottet inkomme Expeditioner till Kongl. Maj:t: 1:0. Om nagra af Riksens-Standers Justitia Ombudsman föreslagna Lig-förändringar. 2:0. Om förändring i 4 Cap. 6 och 7 §. §. Mistgernings Balken. Z.-o. Om förändring i 7 Cap. r §. Jorda Balken. 4:0. Om lösen för gravations bewis. 5:0. Om ersättning ät Majoren keuterlkölc!.
Af reservationen synes, att inom Utsk. äfven den äsigten sökt göra sg gällande, att blott föreslå en anmälan till K M. Jag måste bekänna, att jag ej tillhört denna mening, utan jag har tillhört den majoritet, sorn framställt anmärkntr med hänsyftning på 107 §:n. Jag har gjort det på den grund, alt min innerliga öfvertygelse är, att, såsom Utsk. uttrycker sig, den nuvar. miuisleren, med a I aktning för personligheterna, icke utgör den kärna, omkring hvilken en riktigt kraftfull och stark minislere kan komma att bilda sig; och det är på denna grund jag vidblilver mitt yrkande af en anmälan efter 107 §:u. Så långt har jag handlat såsom Utskts ledamot; men nu inträder min ratt såsom stånds-ledamot , att yttra mig öfver sjelfva saken i dess tillämpning, och då vidblilver jag min yttrade tillstyrkan, att göra en anmälan hos K. M. med ledning af 107 tj:n och med begäran, att K. M. ville vara nådig och skilja sig från samt och synnerligen sina närvar, rådgifvare, för att på sådant sätt komma till väga med bildandet af en liv minister?, sorn kunde komma i tillfälle att ingå på andra grundsatser, elter andra förhållanden, an det d 'gliga inproppnings-systeme af en och en i sender, med hvilka Representationen aldrig halt aran alt göra bekantskap, och sorn lill en stor del äro okände till sina politiska tankesätt, till sin förmåga och sina åsigter. Jag yrkar att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propus, till R. o. Ad., a:t, med den ledning, sorn 107 §:n lemnar och på grund af Gnöst.Utskts belank., eu lind. anmälan till K. M malle göms 0111 entledigande af samtliga ledamöter af dess närvar, rådgifvarepersonal. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsattas på eftermiddagen kl. 6. Hr Tersmeden, Garl Reinh.:
Majrls till Stalsoch BancoUtskotten remitterade Nådiga Proposition, angående Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, bland annat innehåller det Förslag, alt Banquen skulle öfvertaga Götha CanalDisconts Fordringar och Skulder, då Utskotten ansågo den från CanalBolaget infordrade ifrågavarande upplysning nödig, innan Utskotten kunde uti hufvudsaklig pröfning af Kongl. Majlis Proposition ingå; och då sluteligen denna upplysning endast innefattar en prelirninair Pröfning, alldeles icke något Beslut i Hufvudsaken; så får jag af alla dessa förenade anledningar hemställa, om icke BancoUlskoltot, åt hvilket BancoStyrelsen under Riksdagarne blifvit nppdragen, skäligen må anses hafva ägt fullkomlig rättighet till ifrågavarande upplysnings infordrande på sätt som skett. Som Utskottet för närvarande är sysslosatt med ganska trägna och vigtiga göromål, hoppas jag att Ridderskapet och Adeln icke lärer frän Utskottet infordra någon Förklaring öfver Friherre Cederströms nu väckte Anmärkning, 552 Den q Januarii, hvilken jag för min tiel anhåller målte alldeles få förfalla. Friherre Wirsén, Gustaf Fredric: Såsom Ledamot af BancoUtskqltet, och den der deltagit uti det beslut, dervid Herr Friherre Cederström nu gjort erinran, anser jag mig skyldig att, inför Högloflig® Ridderskapet och Adelil, häröfver lemna ett yttrande. Herr Manners tärn har väl härvid redan hufvudsakligen förekommit mig, och förenar jag mig sålunda ock med hvad han anfort, tilläggande Flott korteligen följande: 3a §. af Riksdagsordningen innehåller, att BancoUtskoltet skall öfverse Banquens Styrelse och Tillstånd, samt gifva Föreskrifter om dess Förvaltning. Vid 1815 års‘Riksdag sattes Götha CanalDiscont under Banquens närmare öfverstyrelse i vissa delar, och Banquen har en Ledamot uti Discontens Direction.
Jag vill ej ingå i besvarande af de anmärkningar, hvilka en värd Ledamot Herr Rosenblad gjort, emedan det vore, att visa för litet förtroende till Ridderskapets och Adelns minne, då ämnet så grundligt här förut blifvit afhandladt så väl 1823, sorn innevarande Riksdag. Jag vill endast fästa uppmärksamheten på ett par förmåner af stor vigt, som genom detta Memorial vunnits. Den ena att den princip blifvit stadgad, att ett Lagförslag ej må sanctioneras styckevis. Det hände vid sista Riksdag, alt två Lagförslag af allmän beskaffenhet på detta sätt styckevis antogos, utan att någon anmärkning dervid skedde. Men sedan hände till all lycka detsamma med RiddarhusOrdningen, och detta öppnade ögonen på Rikets Den 17 Juli) f. in. 123 Sländer, hvilket kanske annars icke skett på lång tid. Man må vara glad, att 182;? års ConstitutionsUlskott erkänt vådan af Lagförslags partiela sanctionerande, och man hör i detta afseende hålla Utskottet räkning för hvad det gjort. Den andra förmånen, sorn man genom Utskottets Memorial vunnit, är att ett sätt blifvit antjdt, hvarigenom Ridderskapet och Adeln kan förekomma ett sådant partielt antagande för framtiden, nemligen derigenom att Ridderskapet och Adeln vid hvarje förslag fäster det vilkor, att förslaget ostympadt skall antagas. Dessa båda principer äro för vigtige att ogillas, hvarföre jag tillstyrker bifall å Memorialet. Friherre Cederström, Jacob: Flere månader hafva förflutit sedan den olagliga öfverläggning härstädes, sorn gaf anledning till den anmärkning, hvilken i detta Memorial är besvarad; och det synes som man nu, enär
N:o 37, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut beträffande Utskits Betänk. N:o 25, i fråga om statsanslag tor anläggning af åtskilliga telegraflinier inom riket. Föredrogos och lades till handlingarne Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 4:de dennes bordlagde Mein.: N:o 38, i ani. af återremiss å Utskits Betänk. Nio 12, i fråga om lindring i rustuingsskyldigheten genom statens öfvertagande af munderings-och utredningspersedlar anskaffning och underhåll; samt Nio 39, i ani. af återremisser å Utskits Betänk. Nio 19, i fråga om förändring af bestämmelserna i K. Brefvet den 5:teFebr, 1808 och K. Kamm.Collegii derpå grundade Kungörelse den 29:de i samma månad, ronde företrädesrätt till besittning af kronojord. Efter föredragning af Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 4ide dennes bordlagde Betänk. Nio 183, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. augide grunderna för en reglering af Biskoparnes aflöning, anmälte sig och yttrade Hr von Ehrenheim: Jag hemställer vördsamt att detta Betänk, måtte få föredragas i sin helhet och att propos. å någon g särskildt endast måtte ega rum i den händelse, att någon ledamot sådant yrkar. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att Hr v. Ehrenheim hade föreslagit, att det nu anmälda Betänk:t skulle i dess helhet föredragas och göras till föremål för R. o. Ådins beslut, så vida icke någon ledamot äskade särskilda proposir å Utskits deri gjorda hemställanden; hvarefter propos. å bifall till detta förslag gjordes samt besvarades med ja. Härefter anmälte sig och yttrade Gr. Hamilton, Henning:
N:o 32, Ankom till Fxp. UIste. d. 2 Maji 1839'. Memorial, med för ilag till ändrad redaction af 15 §. Riksdagsordningen i i afseende pu högsta antalet af Härader, som kunna förena sig om en Fullmägtig. I^iksdags-Fullmägtige för Bonde-Ståndet, £ d. Talmannen Lars Olsson från Götheborgs och Bolins Län, samt Nils Insulin från Stockholms Län hafva, i serskildta till ConStitutions-Utskottet ingifna Memorial t framställt de olägenheter och det missförhållande, soni uppstått deraf, att, jemlikt i5 §. Riksdags-Ordningenflera Härader kunna om en Fullmägtig för Bond e-S tå lide t sig förena, men Häradernas antal icke finnes inskränkt till något visst maximum.- Lars Olson, under anförande, att valrättiglieten, sålunda allmänligen utsträckt, skulle kunna dels Blifva vådlig för nationell, genom det, att för stor magt lädes i några få personers hander , dels göra Rikets Ständers Utskott inactiva, 1 saknad af Ledamöter från Bonde-Ståndet, dels äfven förvandla Riksdagsmanna-kallet från ett medborgerligt - Constitmwiis-TJ: skot tets Memorial. Nio 22. borgerligt förtroende till en näringseller industrie-gren, föreslår, att antingen ett bestämdt maximum af Härader må utsättas, med stadgande tillika, att de böra tillhöra ett och samma Län, eller ock i berörda §. fastställas det högsta antal af Hemman, för hvilket ett Ombud linge väljas, eller, törbända rättare, der föreskrifvas minsta antalet af Riksdagsmän, som från hvarje Län kunde sändas; och Nils Insulin i befarande att, så framt godtycket lemnades utan gräns , Bondé-Ståndet slutligen komme att representeras af en högst fåtalig personal, tillstyrker det coi‘rectiv, att ej flera än fyra Härader måtte ega förena sig om en Fullmäglig.
Direktion att, så snart det årets räkenskaper, för hvilket anslaget är afsedt, hunnit afslutas, hos Fullmägtige i Riksgälds-kontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöfligt, samt att, i händelse det lyftade beloppet icke åtgått, öfverskottet återlemna. Under behandlingen af denna fråga har Utskottet ej kunnat undgå att fästa uppmärksamhet å det äfven vid förra riksdagen anmärkta förhållande, att pensionsväsendet för arméen, sådant det för närvarande befinnes, är förenadt med väsendtliga olägenheter, som dels göra förvaltningen mera invecklad, än nödigt vore, och föranleda till ökade kostnader, dels ock motverka det för Staten vigtiga ändamål, som med denna pensionering hufvudsakligen åsyftas. Redan den omständigheten att vid hvarje riksdag statsbidrag måste beviljas för upprätthållande af den Arméens Pensionskassa, efter gällande stat, åliggande pensionering samt att medel behöfva särskildt anvisas för pensionernas ökande, ådagalägger nogsamt behofvet af en ny och omfattande reglering af pensionsväsendet. Men härtill komma åtskilliga andra förhållanden, som låta detta behof ännu tydligare framstå. I sådant hänseende torde med skäl kunna anmärkas det olämpliga deruti, ätt pensionerna utgå ur två särskildta fonder, nemligen dels af arméens pensionskassas egna medel, jemte det statsbidrag, hvaraf den i sednare tider varit i åtnjutande, dels ock af det särskilta kreditiv, som för tillämpning af den förhöjda pensions-staten måst på Riksgälds-kontoret anvisas. Vidare framställer sig såsom särdeles otjenlig peOsionsrättens olikhet efter de tvänne särskilda pensions-staterna, eller den väsendtliga åtskilnad, sorn företer sig emellan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 59 dessa pensions-stater i afseende på grunderna och yilkoren för pensioneringen.
N:o io slutar med vördsamt tillkännagifvande för att grundlagsenligen behandlas i sammanhang med de öfriga, nu tillkännagifna anmärkningar; det andra slutar på samma sätt: ”Hvilket allt Constit.Utsk., enligt grundlagarnas föreskrift, får R. H. St. vördsami. tillkännagifva. ” Constit.-Utsk. har härvid utgått från den åsigten, som Gr. Cronhjelm i sitt sednaste yttrande uttryckte, att nemi. frågan, huruvida Rikets väl kräfver Statssecrel:s entledigande, vore en särskild act, som kunde hos Ståndet förekomma, sedan betänkma blifvit vederbörligen föredragna. Det är på denna grund, som jag så mycket mindre kan ingå på, utan måste protestera mot Gr. Posses och Hr Thams förslag att i nej-propos. må intagas det förklarande, att Rikets väl ej kräfver, det någon und. anhållan om Statssecret:s entledigande göres, emedan man sålunda skulle sammanbinda tvenne i grundlagen alldeles afskiljda frågor, ilen ena om återremiss af ifrågavarande betänkanden, och deu andra om det endast RiksSt. tillkommande göromål att sva 9 H. <4 io6 Den i Juli e. m. ra på, huruvida Rikets väl kräfver, att den embetsman, mot hvilken anmärkningarna blifvit gjorda, varder entledigad. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Så vidt jag kunnat uppfatta Constit-Utsk:s betänktn i denna del, hafva anmärkningar här blifvit framställda mot Statssecret. för handelsoch financeärender till behandling efter 107 §. Reg.F. Annan lydelse kan jag icke finna. R. o. Ad. har nu beslutat en votering öfver återremiss af förevar. betänk:ri, och den frågan är således afgjord. Den andra frågan, som angår contra-propos:n, har föranledt yttranden af olika meningar. Det är således öfver contrapropostn, som nu beslut skall fattas, och dervid kan icke pä förhand bestämmas, huruvida saken kommer att afgöras genom votering eller genom acclamation.
Utan att nu ingå i de mera invecklade beräkningar, pä hvilka ett. bestämdt omdöme i förevarande fråga mäste stödjas, vill det emellertid synas Utskottet, att densamma icke kan anses vara nöjaktigt löst genom det enda hittills gjorda försöket och de beräkningar, som med anledning deraf framlagts; och da Fullmägtige icke synas hafva saknat tillfälle till förnyande af försöken, enär silfver i London, enligt hvad offentliga prisnoteringar gifva vid handen, efter den tidpunkt, da sådant hit införskrefs, tidtals stått till och med i betydligt lägre pris, än hvartill det inköpta silfret betaltes, samt då, enligt hvad 1864 års Revisionsberättelse upplyser, omkostnaderna för transport af silfver från London böra blifva betydligt lägre, än de vid det hittills skedda inköpet voro, anser Utskottet, så mycket hellre, som frågan om möjligheten att för nödiga silfverinköp icke vara inskränkt ensamt till Hamburg, torde vara af vigt jemväl från den synpunkt, att landets merkantila och financiela intressen böra kunna hemta fördelar af mångsidigare förbindelser med marknaden i London, skäl vara för handen till uttalande af den mening, att inhemtandet, genom förnyade försök, af noggrannare kännedom och erfarenhet om de relativa kostnaderna vid uppköp af silfver i London och i Hamburg är förtjent af att Fullmäg tige deråt egna än vidare uppmärksamhet. Banko-Utskottets Berättelse N:o 3. 5 § 3. Det åligger Fullmägtige, enligt 28 § i Reglementet, att när metalliska kassan Minskning fortfar att minskas, verkställa indragning af Bankens lånoch kreditiv-rörelse, för att derigenom åstadkomma förminskning af Bankens vid anfordran betalbara förtåning från bindelser. I ofvan anförda §§ af de särskilda Berättelserna är upplysning lemnad ^äringåfu derom att, sedan metalliska kassan under en längre tid oafbrutet nedgått, Fullmägskontfonden. tige, till en början, indragit de till Handelsoch Närings-diskontfonden anvisade förstärkningar samt sedermera förordnat, angående minskning af diskonteringen och utlåningen från nyssnämnda fond samt kassakreditiv-rörelsen; men att, efter det nämnda kassa åter något ökat sig, förstärkningar af berörda fond ånyo meddelats.
Denna vidsträckta byggnad, som sträcker sig tvärs öfver södra delen af fästningens inre plan, till en längd af vid pass 2,400 fot, och i sig förenar egenskapen att vara både fästningsverk och kasern, är på yttre, eller den emot attackfronten vända sidan uppförd af dels huggen, dels hyflad kalksten och på den inåt vända sidan af tegel med listverk, dörroch fönster-omfattningar af dels huggen och dels hyflad kalksten, undantagandes midtelbyggnaden, inneslutande den stora förbindningssalen, ämnad i fredstid att begagnas för gudstjenst, hvilken helt och hållet är af sistnämnde material. A ena sidan måste medgifvas, att denna fästningens förnämsta byggnad visserligen kunnat vara enklare, ja till och med utan alla listverk och prydnader; men å andra sidan lärer icke få lemnäs utan allt afseende, att dylika byggnader inom nyare utländska fästningar utmärka sig för en fulländning i arkitektoniskt hänseende, som gör deni till verkliga praktbyggnader, vida ötvei träffande hvad vid Karlsborgs fästning förekommer; och hade med allt skäl kunnat klandras om i detta hänseende Karlsborgs fästning kommit att stå alltför mycket tillbaka. Slutvärnet är på yttre sidan försedt — 294 - med embrasurer för ett talrikt antal grofva kanoner, samt i följd deraf dess arkitektur hållen uti en enkel och alfvarlig stil; på inre sidan deremot, der fönster och dörrar äro anbragte, har byggnaden måst gifvas en annan karakter, och hafva dervarande arkitektoniska prydnader helt och hållet sin grund uti användandet af ett starkare material till omfattning af förenämnde öppningar, hvilken anordning påkallats af omtanka för byggnadens varaktighet. — Att dessa omfattningar och listverk hafva erhållit vanliga arkitektoniska förmer, dock alltid af enklare beskaffenhet, må ej klandras, då sådane förekomma vid de flesta husbyggnader, fastän der oftast af murbruk. Den vidsträckta byggnaden har dessutom fordrat något afbrott i den enformighet, som eljest kommit att vidlåda densamma. Ett sådant afbrott har förnämligast uppstått i följd af den framspringande midtelbyggnaden samt vttermurarnes uppförande af omvexlande röda och grå kal kstensschikten.
Grefve M6fnéft Carl Stellan, anhöll att detta Utlåtande mätte intill nästa Plenumfå ytterligare hvila på bordet, hvilket, då Hers Ledamöter häruti hördes instämma, af Ridder-* skåpet och Adeln bifölls* Företogs till pröfning BaneoUfskottets dell lo dennes afgifne, samt den 17 i samma Må$ liad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, - angående förändring uti de innom Banco* Verket gällands Befordringsgrunder, enligt hvilka tredjedelen af Barquens Commissarier vid yppande ledigheter tillsattes endast af Frälsemän* Friherre Stael von Holstein, Corfitz Linh fig: Detta Betänkande af BancoUtskottet bestrid der jag dels af det skäl, att ärendet icke är allmänt, dels emedan det är en inskränkning i Ridderskapefs och Adelns rätt, som grundar sig på en frivillig och laga kraft ägande öfverenskommelse emellan de trtf Stånden, A*r deln, Prestesamt BorgareStånden* Det kan ej vara okändt ätt då i äldre tider, till Banquens Credits upprätthållande/ Ridd, 0. Ad, Prof, IV. B. II, Afd, 37, 3$, 29® Den 19 Martti. ett tillskott af Penningar gjordes af dessa tre Stånd, hvilka derjemte garanterade Banquen, vagrade BondeStåndet deltaga häri 3 dess egna ord voro: att de med Banco icke ville hafva någon befattning Dessa tre Stånd hafva deretter gemensamt stadgat grunderna för Banquens Styrelse och ibland annat fastställt lika antal af Fullmägtige samt BancoCommissarier af hvarje Stånd j ingenting var väl också naturligare, än att, då deras biträde och förbin» delse var enahanda, deras rättigheter borde vara i samma förhållande.
Hemmansklyfning och jordafsöndring, om ändring i 2 kap. 4 § af Kongl. förordningen den 19 December 1827, i fråga om sättet för bestämmandet af den afgäld, som bör erläggas för afsöndrad lägenhet. Motion N:o 157. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Hemmantal, om upphörande af tillämpning utaf oförmedladt och förmedladt hemmantal, såväl vid utgifters som inkomsters beräknande och vid val, m. m., samt antagande af fyrktalet till beräkningsgrund. Motion N:o 514. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 25 och Mern. Hemmantalsränta, angående dess friköpande. Se Grundskatt. Hemsö kapellförsamling i Hernösands stift, om anslag till löneförhöjning åt kapellpredikanten, samt lönebidrag till en examinerad folkskolelärare derstädes. Motion N:o 213. Stats-Utsk. Utlåt. Hernösand, om anslag till lön åt en Lektor i främmande lefvande språk vid högre elementar-läroverket derstädes. Motion N:o 323. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. Hessleholm och Christianstad, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Heurlin, Sven, från Kronobergs län, Motion N:o 468, angående en fullständig reorganisation af straffoch arbetsinrättningarne i riket. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 105. Motion N:o 469, om revision af jordeboken. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 73. Motion N:o 500, att statsbidrag till belopp af 160,000 R:dr måtte be viljas för anläggning af ny väg från sjön Bolmen i Sunnerbo härad till Wieslanda jernvägsstation. Stats-Utsk.
Det af Riksens Ständer först år 1812 vidtagne, och sedan år 18x5 bekräftade Allmänna Resiutet, om Siats-Skuldens nedsättning, har, genom denna Convention, blifvit vidmakthållet och till grund för Licjviden, äfven ifrån Holländske Fordrings ägares sida, antagit, i följd hvaraf Kongl, Maj:t låtit, af det år 1815 i Holland återstående Lane Capitalet, såsom Svenska Statens Skuld, erkänna en tredjedel, med tillhopa En million 386,900 Riksdaler eller Tre millioner 467,250 Gulden Holländsk Courant, för hvilken erkända Skuld Kongl. Maj:t Sig förbundit att, t ett för allt, hetala En million 300,000; R:dr Hamb, Råneo på serskilte Terminer, i den ordning och med de villkor för öfrigt, sam Konventionen utmärker. Kongl. Majrt har deremot, vid Conventionens afslutande, låtit fordra och betinga de uti Ho land då utelöpande partiella Skuldförbindelserna, äfvensom Ränte-Couponernas återställande inom viss tid, och dessutom hafva, med förutseende af de svårigheter, sorn oundvikligen skulle möta Hufvud-Obligationernes och GaraptieHandlingarnes återlemnande, s.å länge icke alle Partial -Titlar, utan undantag, voro infriade eller förfallne, sådane förbehåll ifrån Kongl, Majus sida och, å dess vägnar blifvit uti Konventionen gjordes som dedat alla anspråk emot 1926 Stats Utskottets Betänk anden. Svenska Riket, i samma stund Kongl, Majit uppfyllt Conventions-villkoien. Vidare hlef genom Gonventionen öfverenskomma, att den, till liqviderande -af Rikets hela återstående gäld i Holland, betingade Contanta Summa af En million 300,000 Eidr Hain b. Banco, skulle utbetalas och Ccnventioneas verkställighet i öfrigt, anförtros tilt en, Committée i Amsterdam, bestående, jemte det bär varande Ombudet aari de Poll, af de Partia!