Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefwe ve la 6sräie anmärkte, att förhållandet i anseende till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan och KrvwPrinsen more mycket olika. Kron-Prinsen hade Konungens bord och behöfde ej löna någon serskild Hof-Stat. Dessutom trodde Herr Grefwen, att afseende derpä borde göras, att Landet för hennes Kongl. Höghet alldrig betali någon ffuld, hwartill det femma wid serskildta tillfällen för alla de öfrige Kongl. Personerne utom Hennes Majit Enke Drottningen, warit nödsakadt. Friherre Ltsol van Holstein erhindrade, att när Kron-Prinsens Stal uprättades wiste man icke att han stulle wara en Person, som nöjde sig med en sä ringa lefnad och ej satte wärde pä stora in komster. Herr Grefwen och Landtmarstalken wille derefter gjöra Proposition, men asbröts af Herr krintslkolst, kaul, hwilken yttrade: Jag ar jemwäl ibland dem, som anmärkt till indragning i fräga warande 8,062 R:d. Banco; Och jag är ännu sä mycket mera öfwerrygad om rättwisan af en dylik Motion, som hälften af Stais-Utstottet eller 2:ne Stånds Ledamöter den samma gillar, men dä nu mera eller sedan sörberörde anmärkning af mig gjordes, de allmänna sakerna sätt en sädan förän, bring, att jag tror mig böra äga ett otwifwelaktigt hopp derom, att Hennes Kongl. Höghet Prinsessan 1036 Den 21 Zebrirarii» snarligen kommer uti äter ätnjutander af inkomsten för Qwevlingburgs Skiftet och såmedelst SiatenS grawatron utaf berörde 8,262 R:d. förswinner; Sä sinner jag mig wid dylikt förhållande hafwa anledning att böra frängä i fräga »varande anmärkning.
Friherre Cederström, Rudolph trodde att Herrar Fullmägtiges tid skulle* genom denna befattning, blifva alltför mycket upptagen. Hans Excellence Herr Grefven och LcindtMari skalken proponerade bifall till instämmande i BorgareStåndets beslut, i så måtto, att ers Fullmägtig i Banken och en i RiksgäldsContoiret för hvarje Riksstånd borde, å Riksens 5oö Dell 22 ylinit Ständers vägnar, till Ledamöter i ofvahbä* rörde Comité förordnas. Bifölls. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets, den 19 Juni på bordet lagda, Betänkandent 1:0 Angående yrkadt bestämmande af någon Fond , för att dermed ersätta Svenska Med* borgares genom uppbringningar lidna för* luster. 510 I anledning af Friherre Wrangth Memorial, angående Bevillningens jemnafe fördel» ning m. m. Till afgörande företogs SjtatsUtskottets deri 19 Juni på bordet lagda Betänkande, angående en gjord hemställan om ersättning för Föbus-, Carlstadsoch Elfsborgs Läns ifinevånares lidande och besvär under Sista fälttåget. Friherre Hjerta, Lars: Onekligen är dert frågan af mycken billighet , som ät Hedervärda BondeStändet blifvit väckt öcli till Höglofl. StatslJtskottet remitterad, rörande ersättning för å.skil iga Häraders Allmoge och Jordägare inom Elfsborgs-, Bohusoch Carlstads Län, hvilka, under förflutna fälttåg emot Norrige, måst Vidkännas krigets oundvikliga bördor, så väl i ali ern ie till trägna skjutsningar som inqvar tei ingalf, och har BondeStändet begärt det mål. Pen 22 Juni, te medel till dessa ersättningars bestridande anslås. Statsutskottet har uti sitt nu upplästa
Dessutom böra, för oförutsedda händelser, tvenne serskilda tillräckliga summor anslås, och till utbetalning å Riksens Ständers RiksgäldsContoir anvisas; den ena att vara tillgänglig, då Konungen, till Rikets försvar eller andra högst vigliga och angelägna ändamål, finnér den vara oundvikligen nödig; den andra, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan han Riksens Ständer sammankallat. Riksens Ständers förseglade anordning å sistnämnde summa må ej förr brytas, eller summan af Fullmägtige i Riksgälds-Gontoiret utbetalas, än Riksdags-kallelsen blifvit i Hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. N:o 68. Regerings-Formen 84- Dessutom böra utbetalningå Riksgälds-Contoret anvisas; lyftas sedan Iian hört och Riksförsamlingen sammankallat. Ej rnä Riksförsamlingens förseglade anordning å sistnämnda summa brytas, ej heller summan — utbetalas förr, än Riksdags kallelsen kungjord. Regerings-Formen $. 84- Dessutom böra utbetalning å RiksgäldsContoret an visas, den ena angelägna ändamål, finner den — lyftas, sedan Han Riksförsamlingen sammankallat. Ej må Riksförsamlingens förseglade anordning å sistnämnda summa brytas, ej heller summan i Riksgälds-Contoret utbetalas förr, än Riksdags-kallelsen kungjord. Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, ulan genom Konungens och alla RiksStåndens sammanstämmande beslut. Ej må frågor derom uti Ståndens plena väckas, utan anmälas de hos Riksens Ständers vid hvarje Riksdag N:o 85. Regerings-Formen $. 101. Grundlag kern icke stif tas, ändras eller upphäfvas, utan Konungens och två lagtima Riksdagars sammanstämmande beslut. Enär Gruncllags-TJtskottet vid lagtima Riksdag med till - Regerings-Formen §. 10 r. Grundlag kan icke stiftas, ändras eller upphäfvas, utan Korum gens och två lagtima Riksdagars sammanstämmande beslut.
I sista columnen införas skälen till lånens afsiåehdé, utaf den föredragande, hvilka äfvenledes påtecknas anmälningssedeln. Hvad åter sjelfva föredragningen beträffar, anser jag, att ingen utom DirecttoHdris verkliga Ledamöter, bör tillåtas vara närvarande, och att fördenskull, en utaf Banco-Commisfariernö såsom ständig Ledamot kan föredraga, i likhet med hvad öfrigt är uti öfrige Embetsverk, der aldrig Kamererare eller Secreterare äro föredragande, så att andre, till betjeningen hörande personer, som vanligen äro Coinmissionairer för en mängd lånsÖkande, med sin influance och 0 förord ej må kunna directe eller indirecte verka till förmån mera för den ena an den andra. Men skulle Directidrien dock anse oundgängligt, att någre af dess betjening i och för deras tjenstebefattning måste vara närvarande, böra dessa Herrar, i sådant'fall vara förpliktade, att icke åtaga sig comrnissioner för någon. Till mera rättvisas befrämjande, och på det en commissionairs namn ej måtte lättare befordra lån piera för den ena än den andra, anser jag nödigt att detsamma påtecknas, först vid lånets utbekommande och en pollett med ordningsnummer af Kamereraren afgifves vid låndocumentéts inlemnande. För att ännu mer bestyrka felaktigheten i den nu gängse proce - Dm 17 Jftvmlir f m. durén, får jag äran anföra, att å de tryckta re; versalerna står: Assignationen är uttagen af undertecknad, som inlemnat Idnedocmnenterne, och år för deras riktighet ansvarig; hvilket intyg, hvad assignationen angår, dock är falskt, helst denna assignation utbekommes först 4 dagar ”efter lånedocumentets inlemnande, när lånet beviljas, och eljest aldrig. Slutligen får jag äran tillägga, att jag an. ser det öfvereller straffräntan bör, efter erhållen uträkning, bokföras och insättas i luckan, i likhet med alla andra inbetalningar och in. sättningar, samt attest deröfver meddelas.
Behofvet af flere ScliolLärare i Eskilstuna Stad, i följd af den tillökning i Folkmängden samma Stad dc senare åren erhållit, har väl föranledt Consistorium i Strengnäs, att, för afhjelpandet af denna brist, med E. Mets Nådiga tillstånd, från den 1 Maji nästa år begagna en af de till Nyköpings Schola anslagne Lärarelöner för Eskilstuna Stads Seholas utvidgande; men då en sådan omständighet icke innebär något bevis på umbärligheten af hela Scliollnrättningen i Nyköping, har Utskottet ej eller funnit någon anledning till bifall å Herr Bråkenhjelms ofvanberörde Förslag, hvilket, i Utskottet^ tanka, altså bör afslås. Memorial, rörande Creditiven enligt 63 §. RegeringsFormen. (U.-a.) Utskottet får nu, till fullgörande af föreskriften i 3o §. Riksdagsordningen, föreslå, beloppet af de Summorj hvilka, jemnlikt 63 §. RegeringsFormen, skola j för ser skilde händelser af sattas. Då denna, StatsUtskottet åliggande, skyldighet, under de 20 år sora framgått efter bildandet af Statens nu egande skick, blifvit fullgjord på olika sätt, bar Utskottet trott en korrt framställning deraf böra föregå dess afgifvande Förslag. Vid *8og års Riksdag föreslog StatsUtskottet (i dess Betänkande om StatsRegleringen den 23 IVov.) beloppen af ifrågavarande Summor, lilla Creditivet till 5oo,ooo R:dr och det stora till En Million R:dr, båda att ställas på R. St:rs Bank. Utskottet öfverlemnade till R. Sttrs eget bepröfvande och förordnande, "att utstaka på hvad sätt och i hvad ordning Banken härföre borde erhålla ersättning." Stats-Utskottets förslag remitterades till BancoUtskottet, hvilket, efter BancoFullmägtiges hörande, tillstyrkte bifall derå. R.
En annan föga mindre afsevärd olägenhet, som af ett sådant förfarande hade skolat blifva en följd, i anseende till den betydliga förändring, 4:de bruks-distriktet vid nya indelningen kommit att undergå, hade jemväl varit den, alt bruksägarne inom Skaraborgs län då skolat nästan samtidigt utöfva valmannarält deri ena dagen inom 4:de distriktet uti Orebro och den andra dagen inom 2:dra distriktet i Linköping, under det alt ålskillige valberältigade bruksägare inom Wermlands, Westmanlands och Kopparbergs län ungefär vid samma lid ägt alt begagna valrätt både inom Axle distriktet uti Orebro, och särskildt inom 3:dje och 5de distriktet uti Carlstad och Hedemora. Enär nu föröfrigt i sådant fall Ufven behörigheten af revisorsvalet kunnat ilrågasättas, 0111 valmannarält velat samtidigt göras gällande efter olika grunder inom det 4:de bruks-distriktet, dit vid nya distrikt-indelningen, utom andra förändringar, hela Elfsborgs liin måste förläggas, samt emedan framförallt angeläget var, alt den kungörelse, som om riksdagsmannavalen och den derlör uppgjorda nya fördelningen af bergsbruken utfärdades, skulle blifva i sä god tid före valdagen, genom uppläsning i alla rikets kyrkor, känd och offentliggjord, alt vederbörande valmän blefvo satte i tillfälle alt, inom de merendels vidsträckta valmanna-disti iklerne, utöf va rösti ätligheten å särskilda, ifrån deras hemvist vanligen ganska aflägsna orter, måste sålunda Kongl. Kollegium se sig föranlåtet alt, dä valen icke syntes kunna i fullt ”laga ordning” verkställas före utgången af Augusti månad, låta den gamla distriktfördelningen få blifva oförändradi gällande intilldess alt revisorsvalet inom fjerde bruks-distriktet hade hållits; helst enär i alla fall kungörelsen om bergsbrukens nya indelning för riksdagsmannavalen kunde, såsom nu äfven skett, utfärdas i Augusti månad, fastän sjelfva valdagen, af här förut angilne orsaker, måste framflyttas lill slutet af September, emedan minst 4 veckors tid för valförrättningarnas kungörande inom hela liket alltid tillförne funnits behöflig.
Gästgifvarehemman vid stora Landsvägarne i Norra Upland, om deras befriande från Rotering och KronoTiondes erläggande. XXXII. B. 205. A. 3o6. Götha Canal, örn en Inspectionsresa derå af vissa Deputerade inom samtelige RiksStånden. LII. B. 191. LVI. A. 129. — om kostnaderne förden inteckning, som skall tagas deruti och uti dess fastigheter. LXV. B. 108. LXVI. A. 14. iG a4^ Götha CanalBolag, om delaktighet för Staten deruti, för hela den af Staten tillskjutne summa. XLI. 172. R. 311. LIL B. 191. Götha CanalBolags f. d. Discontlnrättning, om i8a5 verkställd gi’anskning af dess förvaltning. I. 37, 3q, 4°* B. 3qi. P.U. 463. XV. B. 3o5. XVII. U. 217. XXIX. A. 149. — f. d. Discontlnrättning, om 1827 verkställd granskning af dess förvaltning. I. 45. P.U. 464. XV. B. 3o5. XVII. U. 217. XXIX. A. *49- —. f. d. DiscontVerk, om skyndsam utredning af. Se Disconter. — förbindelse, som uti Canalen skall inteckna?, om charteringen af. LXI. B. 114. A. 87. LXIII. E. 169. Götha CanalByggnad, om dertill anslagne medels uppförande i en särskild colunrm å hvarje skattskyldigs Debetsedel. XX. 319. XXIII. R. 57.' LII. B. 191. Götha CanalByggnads fullbordande, angående ytterligare anslag för. V. t5. VII. R. 320. VIII. 3. XVII. Götheborg, angående en viss afgift å dit inkommande Bränvin.
Men i dem alla träffas innerliga och upphöjda drag, som lifligt anslå hvarje äkta svenskt sinne. Alla göra ära åt den oförvillbara känsla, hvarmed han, brinnande af kärlek för Konung och Folk, redligt stämde sin harpa till motverkande af de stämplingar, som ville söndra dem. Gustaf kunde ej vara likgiltig, ej otacksam för dessa bemödanden. Vi känna ej, huru han bedömde Lidners Yttersta Dom, hvaraf ett fragment hade i handskrift meddelats honom nyss före afresan och hvaraf det hela, såsom tryckt, blef honom tillsändt från Åbo. Men han måste dock hafva funnit, att skaldelågan hos den olycklige ännu ingalunda var slocknad; och dess uppflammanden för Konungens och Sveriges gemensamma sak öfverträffade åtminstone i värma samtliga Hofskaldernes patriotiska och politiska vers-yttringar318. Konungen synes verkligen börjat hädanefter påminna sig honom med mera välbehag, och oftare hugna honom med understöd. Sjelf säger Lidner, i ett bref från sista dagarne af 1789: ”Hans Majestät har nämnt mig i de nådigaste ordalag, och lofvat, att med en summa penningar och mera ihågkomma mig”. I ett sednare bref, af den 10 December 1790, framskymtar till och med en ”under kriget” erhållen ”pension”. Man kunde inbilla sig ett motsatt förhållande, när man läser denna biljett, som lemnades Konungen i det ögonblick, då han steg om bord på lustfartyget Amphion för att göra sin sista utrikes resa: Nej! med min staf jag Amphion möter, Kallar en motvind från skyarna ner, Slår uppå vågen, befallande stöter, Ropar, och lydes – ”Håll! segla ej mer!” O dyre Kung! Du han ej fara Ifrån ditt folk och det ej lyckligt se; Hvi skall då jag den ende vara, Den ende – ack! olycklige? Men det, som egentligen låg Lidner på hjertat, det, som han med lika dristighet och större tydlighet, ehuru icke med lika originell vändning, tillkännagaf i ett par andra och utförligare skaldebref, – var just det, som satte Konungen i mesta förlägenheten.
Det är oförsvarligt, att så många husmödrar förbittra sommarvistelsen för sina tjänare genom att öfverhopa dem med göromål, ja, genom att ofta neka dem att bvila ut på en afsides plats i det gröna, där de i fulla drag kunna njuta af den friska luften, som är så nödvändig för hvarje människa, hon må vara hög eller låg. Ett sådant obetänksamt handlingssätt straffar sig själf; tjänarne bli antingen ovilliga, då de skola taga itu med vintergöromålen, o m man ej unnat dem litet frihet under sommaren, eller också ha de ej blifvit stärkta af landtluften o c h kunna ej fullgöra sina plikter. Båda delarne kasta skugga öfver hemmet, s o m lider däraf både med hänsyn till den behagliga prägel, som bör hvila öfver det hela, och till det arbete, som utföres. Men slutligen får en husmoder icke glömma att indela sin egen tid riktigt, så att alla de kraf, lifvet ställer på en hustru, moder o c h husets herskarinna, måtte uppfyllas. Hon bör bestämma den tid, hon vill använda både till allvarligt arbete o c h underhållande läsning, till uppsyn öfver barnen, till att representera utom hemmet o c h — last but not least — den tid hon med friskt sinne och med det glada medvetandet, att hon uppfyllt sina plikter, kan offra åt mannens förströelse. När han kommer hem från dagens arbete, bör han kunna få hvila ut i samtal med de sina o c h aldrig få svaret: » Förlåt, men jag har något jag måste uträtta. » Den mest otillbörliga o c h den mest förkastliga af all tidsindelning är den, s o m beröfvar h o n o m dessa stunder af förtroligt samspråk, om hvilket han alltid förnöjd bör kunna säga: » För dessa stunder kämpar och arbetar jag gärna! » Hvarje husmoder, som i sin indelning af dagen glömmer dessa timmar — hon må vara en aldrig så duktig matmoder — måste vi gifva det vittnesbördet, att hon icke förstått indela sin tid rätt. Jenny Neumann.
»Förekommer aldrig någon högaktning inom tidningar», sa Styfven och ryckte som en korp åt sig de ännu våta arken. »Så för vi in den då», snäste jag. »Högaktning skadar aldrig, hvar den blir plaserad.» Styfven försvann, och jag sjönk till baka i min stol, svettig och röd och med alla närver darrande som nyss afskjutna bågsträngar. Obegripligt, så olika förnimmelser olika yrken för med sig! Hade någon människa i det ögonblicket talat till mig, så hade jag bitit näsan af honom, jag med. Man bör pröfva allt för att förstå allt! O, den som hade en kopp kaffe! »Var så god frun», sa i detsamma Styfven, som pysslat i sin skrubb. Och hvad tror någon människa han bjöd på? Jo, på det skönaste, starkaste kaffe med färskt bröd till. »Jag hade gjort i ordning åt honom. Han brukar tycka om en tår ibland.» Jag tvekade — ett enda kort ögonblick, men det var nog för att falla. Jag drack, drack med njutning! »Nu tror jag visst det också kan vara tid för mig att —» sa Styfven och plirade på korgen, där konjaken låg Hvad kunde jag göra, där jag satt och drack hans kaffe, annat än blunda!? Min fasta tro är, att frukten i det förbjudna trädet var den första doftande kaffekoppen! Nog hade Eva redt sig för ett gammalt surt äpple, alltid! Lyckligtvis ringlade sig den här frästelsens afkomma i rakt nedstigande led in i skrubben med sitt rof, så att jag åtminstone fick njuta min sköna påtår, ostörd af alla moraliska förnimmelser, som bara onödigt skulle ha stört mig vid utöfvandet af mitt nya kall Soffhörnet drog, men hvilan blef inte lång. Efter tio minuter stack Styfven in hufvudet och sa, nu betydligt morskare i tonen mot nyss: »Nu ska det vara stiffts — och lokala! Vi klipper, förstås?» »Hva?» sa jag yrvaket. »Hos mig klipper man inte — ska jag säga herrn.» »Frun menar, att stifterna klipper hälst själfva de Hva sa! Ha ha ha! Nå, än de lokala då?» »Bråka inte!» sa jag och körde mössan rätt.
Invändning gjordes deremot, och på grund, emedan meningarnes strid vid målens afgörande bör föranleda till insigt och oväldighet hos de beslutande. Grundlagens stadganden borde rättas derefter och liksom Folkets ombud icke borde få deltaga i Allmänna Beredningens eller i StatsRadsBeredningens behandling af målen: så borde ej heller enligt 41 §. Riksdagsordningen , Regeringens Ledamöter och förnämsta organer, samt Ständernas inför dem ansvarige Ombudsman, få deltaga i Utskott eller val till Utskott. Denna föreskrift kund», utom hvad den sistnämnde beträffar, endast angå Ridderskapet och Adeln, emedan Konungens Rådgifvare och Rikets högsfe Domare svårligen kunna höra till PresteBorgareeller BondeStånden. Men just för det Stånd, som i6 Den 54 Januari!, föreskriften angick, förringades hennes verkan derigenom, att det af gammal häfd bibehöll» utom Riksdagsordningen en särskild Ståndseller Riddarhusordning, hvaruti Eiectorer, som af Grundlagen äro okända, eller de så kallade Bänkmännen, och deras val, stadgades, utan att de i 4» §• Riksdagsordningen omtalade personer uteslötos frän deltagande deruti. Bruket har stadfästat denna stridighet mot Grundlagens mening, Och detta hinder för ett sannt uttryck af Ridderskapets och Adelns Verkliga önskan i afseende på EleCiorerneS bestämmande, emedan Bänkmansvalet nästan af en slump beror. Ofullständigheten i 4i § Riksdagsordningen består, efter min mening, först deri, att hon ibland dem, som böra uteslutas från Utskotten och val till Utskotts Ledamöter, icke upptager andra föredragande än StatsSecreterare, och således förgäter föredragande af JustitiseÄrender, och Commandomål, eller Revisionssekreterare och Tjenstgörande General. Adjutanterne för Armén och Flottorne.
N:o 3. 11 Handeln och SlöjderAllmänna Hush ålna, samt En för Ä- ningen och Ordrender, sorn anga Ren ingen; E11 F i 11 a 11 - ligionen , Ecclesiaslice-Min i ster, för Caque-Werkel, Allmänmeraloch Drätna Uppfostran och den sel-Ärender; En offentliga FattigvårEcclesia stiq ve-Miden. riis ter, för Kyrk o Ä render, deru 11 - der inbegripna M å 1, r ö r a 11 d e A11 - m ä 11 n a E ppfos t r an samt Helsö- och Fa ttig-varden; och en Juslitiae-Canceller, f ö r Grundlagsoch J u s t i t i ae - Ärender, med undantag af frågor om Nåd i hrottmå 1, hvilka af R e v i - s i o n s - S e c r e t e r a r e må föredragas. Tre höra hafva förvaltat CiviltEmbete, skallEttkallasHo.fCanceller, o c h ä g a de särsk i 1 ta be fatt - »a Bil, till ConstitiUions TJtsk. Betänl.N:o 3, n i 11 ga r , som i Grundlagarna vidare bestämmas, Ej må Konungen fatta något beslut i de mål, hvaröfver StalsRådet höras bör, derest icke Tre af Sial.sRåden, jemte vederbörande Stats-Secretexare, eiler den hans tjenst förrättar, tillstädes ära. Stats-Rådets samtlige Ledamöter , der de icke laga förfall äga med flera af dylik beskaffenhet. Ej - må Konungen fatta något beslut i de mål, hvaröfver StatsRådet höras bör, derest icke minst Tre af dess icke Föredra ga n d e L e d a m öter, jemte ve derb ö i'ande
Den 5 A p i i 1. 11 Const.Utsk. upplager under 3:dje punkten elt afskrifningsmål af i min lanka högst betänklig natur. Faktum är helt enkelt, att K. Lifgardes-reg:tet lill bäst sedan 1815 uppburit en summa af minst 32,227 r:dr utöfver hvad enligt fastställde stater detta reg:te tillkomma bordt. Handlingarne utvisa, att ny beklädnads-stat år 1833 för detta reg:te blifvit faststäldt, utan alt redogörelse för del 1815 erbållna förskottet då blifvit regdet affordrad och liqvid uppgjord. Att en så beskaffad oordning inom statsförvaltningen varit föga tillfredsställande för de skattdragandes ombud, måste synas belt naturligt, och del förekommer lindrigast sagdt alldeles obegripligt, att en enkel rättsfråga utan föreg:de domstols pröfning blifvit utan betänk. Konungen i statsrådet till afskrifning föredragen på säll som skett. Om statens medel kunna i flera riktningar på sådant sätt behandlas; om K:s rådgifvare på sätt, som skett, äga föreslå Konungen, att bortskänka 32,000 r:dr, så är utrymmet för ett sådant användande af statens medel obegränsadt, och 65 § Reg.F:s innehåll alt af II. St. anslagne medel icke må annorlunda användas, än faststäldt blifvit, blefve i följd häraf blott eli ordspel utan all betydelse och kraft. Att Const.Utsk. icke funnit anledn. alt ställa depart:ts-chefen för landsförsvaret inför riksrätt, torde af ingen annan än af Const.Utsk. kunna förklaras, och lika obegripligil torde det få anses, att Const.Utsk. icke häraf funnit skäl tillstyrka R. St., alt emot samtlige Hrr rådgifvare, som tillstyrkt åtgärden, tillämpa 107 § Reg.F., när de sig icke emot densamma reserverat; men representanten lider intet hinder, alt för det sednare fallet yrka hvad Const.Utsk. uraktlåtit.
Därför skall tillsättas en roteringskommission med befallningshavaren som ordförande och översten för ortens indelta infanteriregemente samt kunniga och ojäviga personer av de fyra stånden boende i orten. I stora Härader kan arbetet fördelas på flera kommittéer. Alla inom orten befintliga oroterade hemman och hemmansdelar skall beläggas med den extra roteringen där infanteriregementen finns och även där förut rotering inte är inrättad. De kommer att bestå av soldathåll. Undantag blir kaptensboställen och liknande. I övrigt gäller att boställen vid adelsfanorna, utjordar och torp som inte är under andra hemmansräntor inbegripna, odlingar på recognitionsskogar, kronoparker och allmänningar skall taga del i denna rotering. Undantagna är också rusthålls stamhemman, som har häst och karl eller de som erlägger avgifter till statsverket. Posthemman kan man inte besluta om ännu, då man väckt frågan om 8 mils postföring i veckan kan räknas som helt mantal eller hel rotering i orten. Man skall jämföra jordeboken och vad som står i roteringsverket. Innehavaren av oroterade hemman och lägenheter kallas och skall medföra kartor, beskrivningar och upplysningar. De förmedlade mantal som står i jordeboken skall ligga till grund vid roterandet, men om ett hemman i anseende till läge, bördighet och förmåner av fiske, kvarn och såg är mindre till mantal så kan det ändå utgöra underlag för en rote när det jämförs med ett större hemman av sämre beskaffenhet. I Skåne som aldrig är roterat kommer vid kusttrakterna, där folk är fallna för sjöväsendet roteras till båtsmansrotering. De får inte vara större än 2 mantal. På Västkusten gäller 2 ½ mantal som störst. I Härjedalen och Jämtland ökas mantalet på grund av landets svaga beskaffenhet. För att få rättvisa bland de roteringsskyldiga skall noga underrättelse hämtas från kartor, beskrivningar och storskifteshandlingar. Roteindelningen skall ske efter socknar och kyrkogällen så att varje socken och kapell får sitt antal soldater. Hemman av större mantal och förmånligare beskaffenhet även om de är gamla och öde insätts först i varje rote och sedan fylls på med mindre hemman. Ett hemman får aldrig läggas under flera rotar.