Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Llr af Dalström talade örn det sätt, hvarpå hau, lika med andra officerare, förstod beväringslagen, måste det hafva filik honom ur sigte, att hvarken ö:djc, 4;de eller 5:te classcrna ännu någonsin varit uppbådade till tjenstgöring, och utt deri casus, som i Utsk:s betänk. är afsedd, således ännu aldrig har förekommit, saint att det följaktligen icke har kunnat ankomma på den varde talaren eller någon annan officer att tillämpa det stadgande, sorn borde tillämpas, i händelse dessa classer skulle uppbådas. Jag slutar derföre med att ytterligare yrka afslag ä betänkandet. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Om vi någonsin skola uppnå den lyckliga ung, då vi afskaffat den värfvude Armeen och till betydlig del äfven den stående, och då nationalförsvaret skaf! komma att bestå uti nationalbeväringen och en inskränkt tiel af indelta armeen såsom stam, sä skall det ske derigenom, att man icke blott upphör att anse beväringsskyldigheten såsom ett tungt åliggande, utan söker bringa det derhän, att denna skyldighet såsom en kär pligt införlifvas med alla classer af nationen, .lag anser det derföre riktigt att icke utsträcka rättigheten till legning eller gifva någon extensiv förklaring åt lagen i detta fall, utan finner det rätt viii, att det gifves en otydlighet i lagen, som lennar executiva . >agien t öjlighel att inskränka legningen; på hvilka grundel jvj afven tillstyrker afslag u betänkandet. X) r. b s5 Apr il e. ra. Ju Gr. von Platen, Baltzar Julius Ernst: Det torde vara öfverflödigt att söka fästa lt. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att lagen är otydlig, efter här en lång stund blifvit yrkad en sats å ena sidan och en annan å den andra af samma lag, och det således af lätt att inse, hvarföre TJtsk. sökt göra lagen tydligare. Dä fråga är om legning i allmänhet, skulle det ju komma i fråga, huruvida alla classerna vore berättigade dertill.
Palmstjernas uppgift är riktig och Frih. Cederströms deremot oriktig; men det finner jag vara ett skäl mer för att votera nej och således ej böra föranleda förändring i voterisproposin. Hr Danckwardt: Jag kan ej annat än intyga riktig - Den i3 Augusti f. m. 367 heten af den del af Frih. Cederströms anförande, sorn angår: att KammarColltm redan af besparingarna på 2:dra hufvudtiteln åtnjuter 4ooo r:dr. Är det således Frih. Cederströms mening att endast yrka uppförande på stat af 4)332 r:dr 3i sk. 11 r:st., så är hans uppgift riktig; men är det hans mening att yrka hela summans uppförande på stat, alden otvifvelaktigt oriktig. Hr Lefren: Sedan votering blifvit begärd och voter:spropos:n uppläst, synes mig några timmars ytterligare upptagande af discussion vara mindre lagenlig. Den sednast upplästa voter:spropos:n godkändes. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 22. Nej — 67. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den i3 Augusti 1834- Plenum kl. 6 e. m. Justerades i prot.utdr. för denna dag f. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelse!- till K. M., nemi.:
Efter de upplysningar jag ägt tillfälle att inhämta, kan den som will jemnföra Banquens utläningslängder erfara, huru fordom Manu» fatturisterna sjelfwe syntes i Banquens Böcker, dä deremot nu merendels förlagSgifwarena stola beläna Effccterna: om man efter nägon tids förlopp stolle finna der ännu färre Bruksägares namn, men desto flere Handlande, stall matt lätt dömma till -verkan och följden, af det nu tagna bestutet. Om ett förstörd hufwud-näring dä tillika gör Riket fattigare, lärer det än mera wisa sig hwad Banque» derwid wunnit. Banco-Utskottets tillstyrkanden synes mig motiverade med förtäckta uttryck. Mä det wara mig tillätit att i samma drägt fä kläda mina spädomar. En gäna ställ likwäl saken klart inses, ty inga intrcsten werka länge pä samma sätt. Det stall dä utrönas hwad som -verkligen befordrar realisauonen inom Bänquen: det stall utrönas, cm den beror af iagttagandet af wifla mcthoder i Författningar, eller om, sedan ett Lands penningewerk ligga under, den kan befordras genom nägot annat sä kraftigt som genom hufwud-näringarnes upphjelpande. Kongl. Majit har för andra gängen fästat Riksens Ständers uppmärksamhet pä detta wigtiga ämne. Jag har uti inwändningarne deremot icke träffat ett werkeligt bewis att desia Hans Propositioner kunde medföra nägon stada. Landet anses skyldigt att -vidkännas en förlust, pä det stal att dest afhjelpande skulle rubba grundförfattningarne af ett werk, som det stär i Rik - Den 14 October. 467 sens Ständers magt att när som hälst omskapa. För min del anhäller jag allenast att fä iProtocollet antecknadt, det jag tacksamt erkänner Kongl. Majus hulda omsorg, och ansett mig icke kunna bidraga till ett beslut, som, ej förekommer möjelighcten att göra de samme fruktlöse.
Maj;t i underdånighet öfverlemna infordradt yttrande af Rektorn vid lägre elementarläroverket i Sala, Magister J. G. Westman, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid nämnde läroverks räkenskap för år Isö9, får Konsistorium, som blifvit anbefaldt att i anledning af berörde anmärkning till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånigt utlåtande, härmed underdånigst yttra, det Konsistorium icke har något att tillägga till den af Rektor Westman afgifna förklaringen. — 345 — Hvad beträffar den i Rektor Westmans förklaring omförmälde låneräkningen, så får Konsistorium i underdånighet tillkännagifva, att densamma redan blifvit till Kongl. Kammar-rätten öfversänd. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, CHRIST. ER. FAHLCRANTZ. E. G. BJÖRLING. J. F. NORMAN. LUDVIG MOSSBERG. Westerås Domkapitel den 11 December 1861. J. W. Sjöqvist. Till Högvör dige Domkapitlet i Westerås. Genom Ilögvördige Domkapitlets skrifvelse den 27 sistlidne November anmodad att inkomma med förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningsmemorial, rörande saknad låneräkning vid Sala elementarläroverks räkenskap för år 1859, får jag vördsamt anföra, att, alldenstund Kongl. Kammar-rätten nyligen gjort samma anmärkning och på grund deraf en sådan låneräkning blifvit af mig den 17 sistlidne Oktober till Ilögvördige Domkapitlet insänd, det är att förmoda, att Kongl. Kammar-rätten redan bilagt räkenskapen den insända låneräkningen, så att densamma numera der icke saknas.
Jag vill tillägga att jag anser införandet af denna summa skadligt. Det har nemligen hittills visat sig, att, då lätt var att finna att bevillningen till uti förordningen stadgad procent årligt skulle utgå med vida större summa än det utförda bevillningsbeloppet skulle inflyta, påpekandet af detta belopp varit en af de kraftigaste orsaker, som verkat underslef vid taxeringarna. Den Komité, som afgifvit det förslag, som ligger till grund för Utsk:s förslag, har efter skedda beräkningar kommit till den förmodan, att med 1 °/0 af all inkomst, der denna ordentligt utgår, samma belopp skulle erhållas sorn hittills med stadgade 2% %. Det är möjligt att beräkningen är riktig, men skulle så icke vara, skulle äfven denna procent lemna högre än påräknadt bevillningsbelopp, fruktar jag att införandet af samma bevillning uti ingressen, på lika sätt sorn förr, kunde locka till försök till underslef. Af denna orsak, och då, såsom förut är anmärkt, bevillningsbeloppet uti alla fall af den skattskyldige blifver kändt, förordar jag bifall till Utsk:s förslag. Hr Wolffelt, Maur. Constant.: Utan][attjag för min del hyser sådane farhågor, som den‘siste värde tal:n, för summans utsättande i sjelfva ingressen, anser jag likväl att detsamma ingalunda är af behofvet påkalladt, och till och med onödigt, alldenstund den bevilln.-förordning, som hädanefter kommer att uppgöras, är generel och kommer att för alla tider tillämpas. Skulle nu Gr. Mörners förslag vinna gehör, så behöfver i följd deraf bevilln:s-förordningen vid hvarje Riksdag omtryckas. Det är nemi. klart, att, om man begär att 1 °/0 skall utgå i bevillning, skall denna 1 °/0 betäcka behofvet; men om nu statsutgifterna skulle genom 3 millioner behöfva fyllas, måste denna 1 0/0 höjas till en och en half, och således en rubbning ske i sjelfva förordningen, såvida summan i ingressen skall utsättas. Jag ser således ingen anledning att antaga Gr. Mörners förslag, utan förenar mig med Gr.
„ Norra Dito . 39,78 1 107,084 147,765 37,091 nades Krono-Correctionshuset, till skulds betalande och till underhåll år 1818 och de följande fem åren, R:dr 89,700, hvaraf influtit intill den 1 October 1828 . deraf ännu utestående Behållning å Arbetshus-fonden R:dr 7,459: 34- 3., hvaraf intill nyssnämnda dag influtit ännu utestående 7,5oo • 32,200 Obetalde kostnader den 1 November J828 : För Södra Corrections-Inrättningen , Norra Dito 21,100 16,291 — 3,094 34 3 4,365 — Förslagsvis beräknad kostnad för fullbordandet af den återstående Byggnaden: tillsammans utestående Behållning å Anslagen för Götheborgs och • 10,594 34 3 För Södra Corrections-Inrättningen Norra Dito 14,442 4,872 84 34 ■— 10.315 10 Norrköpings Spinnhus, uppkommen under den tid, då Fång-antalet derstädes var mindre betydligt 11,201 / I Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga beslut af serskilda dagar: Under loppet af år 1827 ,» , „ 1Ö28 • . • 80,000 24,563 io4,563 Erfordras ytterligare till godtgörande af motstående obetalde kostnader, äfvensom till fullbordandet af återstående arbeten 41,547 23 q Summa R:dr B:co 204,471 10| — Summa R:dr B:co 204,471 i ,0 1— Stockholm och Styrelsens öfver Fängelser och Ärhets-Inrättningar i Riket Kammar-Contoir den 4 November 1828. I. Al m gren. t. f. Kamrerare. Bill, t. Riks. St. Fröt, 1X28. I.
Fullmägtige hafva sina sammankomster i Stockholm, så vida icke riksdag å annan ort hålles, i hvilket fall Styrelsen öfver Riksgälds-kontoret anses vara till 8 Stals-Ulskottets Memorial N:o 139. riksdogsorten öfverflyttad, derest Fnllmägtige, till ett antal af minst tvåtredjedelar utaf hela antalet, i egenskap af riksdagsmän, derstädes vistas. Skulle åter, vid dylikt tillfälle, Fullmägtige till berörda antal hvarken i Stockholm eller å riksdagsorten fortfarande sig uppehålla, kommer Styrelsen att qvarblifva i Stockholm, dit Fullmägtiges Ordförande då till deltagande i denna Styrelse bör, på sätt i § 211 är stadgadt, inkalla det antal Suppleanter, som för ärendenas afgörande erfordras. § 220. Fullmägtige sammanträda en gång i hvarje vecka å den af dem bestämda dag och tid. Derjemte böra, då ärendenas beskaffenhet och oafbrutna gång så dant fordra, särskilda sammankomster hållas. Vid hvarje sammankomst skall •protokoll föras. § 221. Förmärkes något å färde vara, som anses kunna leda till Riksgälds-kontorets skada och förfång, eller förspörjas sådana oordentligheter inom verket, hvilka fordra skyndsam åtgärd och handläggning, göres anmälan derom ofördröjligen hos Ordföranden, på hvilkens pröfning det i sådant fall ankommer, huruvida Fullmägtige skola genast sammankallas, eller om ärendets anmälan inför Fullmägtige kan uppskjutas till den för deras vanliga sammankomster utsatta dag. § 222. Åstundar Fullmägtig att, under längre eller kortare tid, från staden afresa, bör han sådant förut vid sammankomst eller hos Ordföranden anmäla samt då tillika uppgifva tiden för sin frånvaro, och bör han derjemte med öfrige Fullmägtige för det Riks-Stånd, han tillhörer, träffa sådan öfverenskommelse, att något hinder för göromålens behöriga gång, genom hans frånvaro, icke förorsakas. Skulle från staden bortrest
S. O. 201Ö — at Lsxersram, ckokan Henrik) HofJunkare. 2012 — tchoi-r, Fullm. Herr törneblad, Larl, Major, R. S. O. 2042 — Lederstam, Onstak, Assessor. 21Z2 — ak liim, Onsrak, Konstmästare. i^err L>aron och Landt-Marskalken anmodade de walde Herrar Eleexer att i morgon förmiddag klockan ro sammanträda, för att wälja ett Riddarhus-Utskott, hwilket i anseende till anteckning af ankomne Ledamöter af Ridderffapet och Adeln more nödvändigt innan walen af de öfrige Utskotten. Ridderffapet och Adeln åtskildes klockan half 8. in liclem krotoeolli O. Lillversrolpe. Onsdagen den i Augusti. klenum klockan L om middagen. Öppnades Herrar Electorernes Lista till Wal af Ledamöter i Riddarhus-Utskottet, och befunnos dertill wara utsedde: N:o 38 Grefwe Lilienstolpe, Larl, Kammar?! herre. 88 Grefwe vsn Il.osen, klebert, GeneralMajor. N.o 9S Den i Augusti. N:o go Grefwe von Hermanson, (larl, Major. 279 Friherre brangel ak Laus, ^nton, Ryttmästare. 1Z Herr ktibbinA, Oart Ousrak, Major. ZZ9 — I^eres^verotk bkoi-arli, LarL Ousrak, Hof-Jägmästare. 8ZZ — XVer6eu1io1k, Fullm. Herr ^minoik, Lerner, Major. 12ZZ — von Lolland, stseob, Landshöfding. 1794 — ^on Hofsten, Lr1an6,Häradshöfding. Secreterare. 20Z9 — von Iroil, I^ars Oavi6, CaNjli-Räd.
Sedan, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga Dom, bemälde Compagnie fått sig tillerkänd ersättning af Kronan, till belopp af 26,662 R:dr 34 sk. 3 r:st., för den förlust, Compagniet vidkänts genom åtskilliga emellan Sverige och främmande Magier ingångne Handels-tractater, har, i följd af anställd förnyad rättegång, Kronan blifvit, medelst Stockholms Kämners-rätls utslag, förpligted att till Compagniet erlägga 5 procents ränta å nämnde summa, dels från den 22 Februari 1831 till den 3 April 1833, dels från den 23 Mars 1835 till den 21 December 1836; hvarefter Rådstufvu-rätten, hvars dom af Svea Ilo f-rät t gillats, tillagt Compagniet ytterligare ränta å 5,233 R:dr 6 sk. 4 r:st. från den 3 April 1833 till den 21 December 1836; och hafva, till fullgörande af sistnämnde domar, omförmälde medel blifvit i vederbörlig ordning deponerade. Som Kongl. Maj:t uti Dess Högste Domstol under den 13 October 1842 i Nåder fastställt Hof-rättens utslag, och Dykeri-Compagniels rättighet ali utbekomma nämnde deposilions-medel således är slutligen bestämd, tillstyrker Utskottet, att beloppet deraf, tillsammans 6,116 R:dr 8 sk. 3 r:st., må, i likhet med de uti föregående punkter omnämnde medel, afföras. 7:o. Tryckningsmed flere kostnader för Fattigvårds-Comiteen, enligt Kongl. Brefvet den 1 Februari 1840, — 2,510 R:dr 44 sk. 8:0. Till aflöning åt den Svenske Secreteraren och vaklbetjeningen hos den af Kongl. Maj:t i Nåder förordnade Comité för reglering af Unionsförhållandena emellan Sverige och Norrige, samt till liqviderande af åtskilliga andra för Comileens räkning förefallande utgifter, enligt Kongl.
Den siste värde talarens yttrande tycktes, om jag rätt uppfattat det, antyda, att antingen skulle detta förslag icke innebära något emot gäldenären, och då skulle det icke tjena till något, eller också skulle det verkligen innebära något emot honom, och då vore det ganska olämpligt, enligt hvad förut blifvit fratnstäldt, så att jag för min del, efter hvad jag med mitt icke juridiska omdöme kan uppfatta, tycker Den 13 September e. ra. 5a5 alt Gr. Mörner liar ganska riktigt uppfattat ämnet, hvarföre jag också anser lämpligt att afslå betänkandet. Frih. Cederström: Detta betänk, har till ändamål att göra en lättnad för så väl fordringsägaren som gäldenären. Om härvid skulle tillgå såsom lagen eljest föreskrifver för utsökning af fordringar i allmänhet, så skulle först fordringsägaren hos Konungens Bef:h:de begära utmätning. Sedan skulle ansökningen communiceras gäldenären och viss tid utsätta», inom hvilken han hade att sig förklara, och först sedan denna förklaring blifvit afgifven, finge utmälnings-resolutionen meddelas. Derigenom skulle lagsökningskostnaden blifva mycket betydligare och ofta uppgå till högre belopp än hela den ursprungliga skulden. Della kan undvikas då den lagsökte ej har någon invändning att göra emot krafvel, och om han viii förklara sig, så blir hans rätt, oaktadt denna resolution, bevarad ; ty i betänk, står tydligen: ”dock att utmätning, enl. så beskaffad! beslut, ej må verkställas innan utmätningsförrättaren tagit skriftligt bevis, det gäldenär emot krafvet ej gör invändning, antingen af -gäldenären sjelf, eller, derest han ej är skrifkunnig el lör ej viii beviset meddela, af 2 ojäfvige män; äfvensom ett sådant behandlingssätt icke i något fall och således ej heller i den händelse, att gäldenär emot krafvet gör invändning och målet förthy kommer att fortgå, på sätt eljest är i allmänhet föreskrifvet, må för gäldenär medföra någon ökad kostnad utöfver den, som skolat uppstå, derest ofvanberörde utttiätningsresolution icke varit gifven.’’’
Llleken tor I^gnltlkorsvam-Deparlemenlel, 8lal8'ttä»tel 4ril>erre /'e^- ron körectroI i uNlterctäniKllel: 1:o. I<!!»8- oell I< ammar-Lotle»ierne8 sainl ^örvatlninMns al 8jö-Xren»lena 8l»r!keel86 as »ten 1 sislliltne 4»n»i, livarnli, sertan ttilrels se«1na8l körsamla»le 8lämler, ali lvänne 8ei8liil»ta nnrterrläinFa slrrikvelser ak »ten In .Iniii 1841, kormätl s!^ t öra n^nsl^nla mert prölnin^ oell nltälanite olver <Ie vict samma 1ti!»s»1a»r litt »tem »renom lvänne ^äctiAa 8lirikvet8er ak elen 17 Oelol/er 184t) ol'vei temnalte tänder ä »ten inom Lls1»iII'iFS I^än «lä knltöor»ta»le Or»li»>arie 8»j»taloeti ttalsmans-rolerin-r, i»litt»te88 ttolei tn^en ökver l»ela tiilret Inmne koisiMä, mect liltliännaAikvancte i osriel, alt Itil»e<8 8lanrter utnterctänizst sörvänla»Ie all i »tella ämne i Iietl vilt inslunltanlle M MÄFa §Lri/reke, .V.'o 10.
Hennes lydelse ar följande: ’K. ål. har, med tillkännagifvande af Dess nåd. beslut om Cancelli-styrelsens indragning, föreslagit: alt de till eccleastik-läroverkel i Lappmarken anslagna, och förut under Cancelli-styrelsens disposition ställda räntor och andra inkomster måtte lill statsverket indragas; alt det i ecclesiastik-verkels fond samlade capital borde till Riksg.cont. öfverlcmnas, samt deremot de af ecclesiastik-verkels medel bestridda löner på tionde hufvudl i tel 11 uppföras, och den summa, hvartill, efter afdrag af lönerna, heiörde räntor och inkomster jemte intresset å capilalet uppginge, särskildt för ecclesiastik-verkels utgifter anslås.” ’’Då R. St. härvid tillika inhemta!, att Lapprnarksecclesiastik-verks inkomster för år i83t2 utgjort 8,5o7 r:dr 4 sk. 11 r:sl. och utgiflerne 6,788 r:dr 5 sk., hvarigenom således eli öfverskott af 1,718 r:dr 47 sk. 1 1 rist. uppkommit, samt att fondens capital uppgår till omkring 74,000 r:dr, hvarå lantan, efter 5 proc , utgör 3,700 r:dr, anse R. St deri af E. K. M. i nåder föreslagna reglering med ifrågavar. ecclesiastik-verks inkomster och utgifter vara med statsverkets fördel öfverensstämmande, hvadan R. St. i afseende derpå stannat i följande beslut: 1:0 att Lappmarks ecclesiastik-vei kets inkomster 382 Den 26 Augusti e. m. upptagas och beräknas bland statsverkets inkomster, sålunda : under titeln:
Den som bifaller, att, såsom StatsUtsk. tillstyrkt, förslagsanslaget lill fångars vård och underhåll bestämmes till 750,000 r:dr, voterar j»; den det ej vill voterar nej; 35* 548 Den 13 Maj. vinner nej, anser 11. o. Ad. berörde anslag böra bestämmas lill 800,000 r:dr. Efter voteringens slut, befanns att rösterne utfallit, som följer Ja — 22. 12 och öfrige punkter ne. R. o. Ad. fann Ulskzs härom afgifne yttranden icke föranleda till någon åtgärd. Föredrogs ånyo Statsötskzs d. 6 och 10 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 149, i anledn. af erhällne återremisser å betänk. N:o 73, angzde regleringen af utgifterne under riksslatens 4:de liufvudtitel. Vid punktvis företagen pröfning af detta utlåt, förekommo nedanupptagne enl. ordn. i betänk. N:o 73 benämnde punkter: 1 och 7 punklerne. Dessa punkter ansågos icke erfordra någon vidare åtgärd. 9 punkten. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller, att Ståndet måtte vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. R. o. Ad. beslöt, uppå härefter framställd propos. att vidblifva sitt förut i afseende på denna punkt fattade beslut. 10 och 11 punkter lie. R. o. Ad. fann dessa punkter icke erfordra någon vidare åtgärd. 12 punktens sednare morn. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna Utsk:s i afseende på detta mom. i utlåt. N:o 149 afgifna yttrande. Ropades ja. Hr von Hartmansdorff: StatsUtsk. har här uttryckt sig så dunkelt, att jag icke vet hvad det egentligen velat tillstyrka. Jag förmodar meningen vara den, att gamla staten skall bibehållas. Om så är, har jag sagt ja till Hr Gr. o. Landlm:s propos.
Departements-Chefen, Stats-Rådet Ulner, uppläste slutligen till justering följande på grund af Kongl. Maj:ts den 25 nästlidne November fattade Nådiga beslut, uppsatta förslag lill l:o. Kongl. Maj-.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af f. d. Expeditions-chefen m. m. Gurt Fredrik Meinanders underdåniga ansökning om pensionsförhöjning. Och täcktes Kongl. Maj t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag i Nåder gilla samt förordna att, i enlighet dermed, Nådig Skrifvelse, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Frits Rythén. STOCKHOLM, Irycki hos Isaac Marcus, 1357. Kongl. Maj:Is Modiga Skrifvelse JS:o 38. 1 \:o $U. Ank. tili Exp.-Utsk. d. 84 Jan. lss?, kl. ä e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Skrifvelse tili Rikets Ständer, i anledning af gjord underdånig framställning om Statens medverkan Jör fullbordande af jernvugsanlliggningen emellan Köping och Hult. Gifven Stockholms Slolt den 28 November 1850. Uti en till Kongl. Majit den 23 sistlidne September ingifven skrift har Direktionen för »Kongl.
Sä vidt sist omförmälda mål kunna förekomma i Statsråd, som med Konungslig makt styr, vare för besluts fattande lag, som sist sagd är. Öfver alla mål, hvilka i Statsrådet förekomma, böra föredragningslistor förut vara Statsrådets tillstädesvarande ledamöter meddelade. § 13. Vill Konungen börja krig eller sluta fred, framställe för Statsrådet de skäl och omständigheter, som härvid till öfvervägande förekomma, samt äske deröfver af Statsrådets ledamöter deras yttranden, hvilka de skola, hvar för sig, med den ansvarighet, 107 § bestämmer, till prot. afgifva. Konungen äge derefter makt alt fatta och utföra det beslut, som Han för riket nyttigast linner. § 39. Vill Konungen meddele Han Statsrådet denna Sin föresats § 42. Skulle den olycka lima Regeringen tillträdt. § 43. Går Konungen i fält föreskrifver. Föredragningen inför Konungen af de mål, som Ilan då sjelf afgör, och som äro af den beskaffenhet, att Statsrådet öfver dem höras bör, fördele Konungen så, sorn Honom godt synes, emellan de fyra Statsråd, hvilka enligt 8 § minst skola närvara; kunnande intet sådant mål, utan i sammanhang med den tillförordnande Styrelsens deröfver afgifna yttrande, föredragas. I fall, hvarom denna § stadgar, mä de ledamöter af Statsrådet, 372 Den 21 September e. m. hvilka inför Konungen, och de, hvilka i den tillfördnade Styrelsen sig öfver vigtigare mål yttrat, sammanräknas till fyllande af det antal, hvars närvaro i Statsrådet 6‘ § för sådant måls afgörande förcskrifver. § <53. Dessutom böra, för oförutsedda händelser och angelägna ändamål, tinner den vara oundvikligen nödig, den andra, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han II. St. sammankallat. utbetalas, än riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. § 81. Denna Reg.F. sitt bifall dertill gifva. Konungen meddele II. St. å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han icke samtycker till deras åstundan. Vill Konungen hos R.