Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har nemligen af Kongl. Bergs-kollegii underdåniga berättelser om förhållandet med bergshandteringen inhemta!, att tackjerns-tillverkningen stigit under år 1854 från 747,208 Skeppund till 749,253 Skeppund och år 1855 till 963,593 Skeppund, och att stångjerns-tillverkningen, som år 1854 nedgick ifrån 718,570 till 643,373 Skeppund, år 1855 åter uppgick till 794,969 Skeppund, äfvensom att skeppningspriset på vågoch stångjern, enligt samma berättelser, under år 1854 utgjort 16 å 17 R:dr och år 1855 19 å 20 R:dr pr Skeppund; och om äfven det måste medgifvas att, såsom Kongl. Bergs-kollegium erinrat, priserna å kol, ved och arbetslöner under berörde 2:ne år icke obetydligt stigit, så är det dock å andra sidan ett allmänt kändt förhållande, att bruksegendomarnes försäljningsvärde under de sednare åren uppgått till vida högre belopp än förr, hvilken omständighet, tillika med de högre prisen å jernverkens produkter, torde tillfyllest ådagalägga att denna handtering måste lemna sina idkare en sådan behållning, att de jemförelsevis lindriga afgifter, som äro densamma ålagda, icke bora, åtminstone under närvarande förhållanden, finnas särdeles betungande. Hvad särskildt angår Kongl. Majrts
Icke troende mig ofelbar, har jag endast framställt den erfarenhet, sorn jag, fordom i 30’ket sjelf deltagande, kunnat para med praktisk och thcoretisk kännedom om ång-apparater, kok-kärl och eldstäder, med hvilka jag egt skäligen vidsträckt befattning under de sednare åren. B ihan" till R. St. Prof. iSl{, S Sami. 2 d/d. 3:dje Häftet. G Litt. A. Resu Itat 'viddén före slagne Husbehof s-bränn in gen, ( utan Mäskvärmarc). -t Pannans storlek. > <> 0 II C/q n Ca SD trq Tillverkning pr 2 ? gr FTSD O! CO n Kannor. Säd. £&■ Kannor Bränvin. Kannor Drank. Kannor 6 grader. Beskattningen af dessa pannor ökas med 5o procent, då deras höjd nedsättes till, eller under \ af vidden. Beskattningen af dessa pannor i okas med 100 procent, då deras höjd nedsiittes till, eller under § af vidden. *) Lispundet säd, svarande vanligen i större afyerkning närmast emot 7 å 8 kappar potatis, torde vid bränning med dessa mindre fördelaktiga jemlikas med io| kappe potatis eeh derutöfver. Litt. B. Resultat af första clas sens Fabriks-bränning med enkel panna och mäskvärmare. SO > 3 03 < 0 5 £ v> B P3 D cT £2 V> V» O o »Sr CI* g. ' 3 oq *-ö o Till ver knin g per dag. invins - tolkning på 3 månader. att .för 3:ne naders bräns-branning å k. för tillrkad kanna. Kannor. Säd. Kannor Bränvin. Kannor Drank.
Då Irenne Biks-Stånd sålunda uttryckt sin mening om voterings-propositioncrna, såsom med Grundlagen enliga, men del fjerde ansett dem dermed oförenliga, så måste väl en Riksdagshandling, som rörer dem alla gemensamt, icke kunna förhindras af detta ogillande, vare sig kommet från hvilket Stånd som helst. Prejudicatet vore under närvarande former högst eftertänklig! och skulle ännu mera hos mången bidraga alt stegra tveksamheten emot nya. Också kan jag under 5 föregående Riksdagar icke erinra mig ett enda sådant exeinpel ; ty hvad någon gång bandt i frågor., sora rört i 14 §. Regeringsformen, lärer bär ingalunda kunna åberopas; men \äl finnas många exempel af motsatt beskaffenhet. Äfven vid innevarande Riksdag har ett af Riks-Stånden tvänne gånger afslagit voterings-proposilion, men ändock utan invändning deltagit i voteringen, hvarvid jag ännu kan tillägga ett annat Stånd, hvilket, oagtadt sitt afslag på voterings-proposilionen, under föiklarande af dess olaglighet, likväl och då voteringens nödvändighet, i följd af Irenne Stånds beslut, erkändes, heldre än att i densamma deltaga, antog inbjudningen, att i tvänne Stånds mening i hufvudfrågan sig förena. Ulan att fördenskull ogilla Utskottets svar på återremisserna, hada jag dock önskat det mera bestämdt på ofvananförde skäl, med hemställan Stats Utskottets Utlåtande, iY.-o 52 3. till Hedervärda Bonde-Ståndet icke egentligen alt gilla propositionerna, hvilket naturligtvis heror på Ståndets egen pröfning, men att, ehvad de gillades eller förkastade0, likväl i närvarande frågor låta bero vid 3:ne Stånds fattade beslut, uti hvilka Utskottet, emot ^5 §. Riksdags-Ordningen och ännu mera mot 69 §. Regerings-formen, icke anser sig kunna någon förändring föreslå.
M:s nåd. propos., ang:de eftergift af kronans rätt till dana-arf efter vice Länsmannen Peter Lök Rösler till förmån för hans arfvingar; N:o 201, i anledn. af väckt motion om tillåtelse för Häradsboerne alt få till skatte lösa Härads-allmänningen Holaveden i Norra Wedbo härad af Jönköpings län; N:o 202, i anledn. af väckt motion, ang:de nedsättning uti de åtskilliga hemman på Wisingsö åliggande utskylder; N:o 203, i anledn. af K. M:S nåd. propos:, ang:de uplåtande till Domkyrkan i Kalmar af arrende-inkomsterne utaf jordlägenhe ter, tillhörande Kalmar f. d. fästning; N:o 204, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, i fråga om Irenne kronan tillhöriga jordars uplåtande till utvidgning af kyrkogården i Kalmar; N:o 205, i anledn. af K.
Der någon i Norrige lill Svensk domstol skall instämmas, vare laga stämningstid i allmänhet tre månader; men två månader, der stämning skall honom delgifvas i ett Arnt, som med sina gränser möter det län, hvarest domstolen finnes, och sex månader, då stämning skall någon delgifvas i Nordlanden eller Finmarkens eller domstolen finnes på Gottland eller i Norrbotten eller Westerbotten, utan afseende på närmare eller fjermare afstånd emellan orterna. Stämningen skall vara kungjord antingen genom de lör stället antagna stämningsman (staevnevidner), hvilkas egenskap såsom sådane då bör genom intyg af Notarius Publicus vara bestyrkt, eller genom Notarius Publicus. De härifrån afvikande stadganden i Kongl. Förordningen den 1 Juni 1819 varda härigenom upphäfda. § 11. Ej må vid Svensk Domstol sak mot Norrsk man upptagas i andra fall, än der Domstolen vore behörig om svaranden varit svensk: dock kan Norrman, som någon tid i Sverige sig uppehåller, under denna sin vistelse derstädes, för gäld eller annan lörbindelse sökas vid Domstolen i orten. Såsom vittne må ej någon instämmas från Norrige till Svensk Domstol. § 12. I brottmål af ringare beskaffenhet, der den iustämde sig ej inställt och i Norrige sig uppehåller, pröfve domaren, huruvida genom förhör med den tilltalade vid dom - 444 Expeditions-Utslotlets Förslag till anderd. Skrifvelse JS:o i 56. stol i Norrige, eller annorledes, tillräcklig upplysning i målet vinnas kan. Finnes det; då må hemtning ej beslutas. §. 13. Vid Svensk domstol må i brottmål, som af Norrsk Rätt skola afdömas. förhör med parter anställas; åliggande det. Konungens Befallningshafvande ali ej mindre derom, än om förhör med vittnen i sådana mål, på begäran af Norrsk Amtman, föranstalta. § 14.
Rikets Ständer hafva väl, enligt Utskottet tillhandakomne Protocolls-Utdrag, nied bifall till Utskottets i Memorialet N:o 49 gjorde tillstyrkan, beslutat, det Banco-Fullmägtige ega att å deposition emottaga allt det Silfver, sorn antingen kan blifva Banken erbjudet, på grund af det Fullmäktige lemnade uppdrag, att efter en curs af 128 sk. och derunder uppköpa bevis öfver Silfver, för Bankens räkning i Hamburg nedsatt, eller ock tillgodokommer Banken i följd af vexeluppköp; dock under uttryckligt vilkor, att Banco-Fullmägtige, så snart årstiden innevarande år det medgifver, till Banken indraga det i Hamburg deponerade Silfver-, sorn öfverskjuter maximi-beloppet 500,000 R:dr; men som Preste-Ståndet derjemte förordnat, att i det Bauco-Reglemente, som kommer att utfärdas, skall införas ett stadgande af samma innehåll, som Utskottets förslag i förenämnde Utlåtande, med den förändring allena, att orden: ”så snart årstiden innevarande år det medgifver” utbytas mot orden: ”vid tjenlig årstid”, saint inbjudit Med-Ständen att i detta beslut med Preste-Ståndet sig förena, hvilken inbjudning af Bonde-Ståndet blifvit antagen; hvaremot Ridderskapet och Adelil förmält ”sig, då Banco-Utskottet icke handlagt den fråga, hvarpå Preste-Ståndels berörde beslut bär afseende, ej för närvarande kunna uti samma beslut instämma”; samt Borgare-Ståndet, efter hvad hos Utskottet är vordet upplyst, skall hafva låtit förevarande inbjudmngsfråga förblifva hvilande, intilldess Utskottet i ämnet sigyttrat; — så har en af Utskottets ledamöter, Herr B. De Maré, gjort framställning derom, att Utskottet måtte bos Rikets Ständer tillstyrka, det Banco-Fullmägtige berättigas att å Deposition i Hamburg emottaga Silfver äfven utöfver det bestämda beloppet af 500,000 R:dr Hamb.
Hvad åter nprensningen af den inre beträffar så måste en sådan nödvändigt ske, derföre att detta är ett nödvändigt vilkor för att kunna lasta, ly eljest måste lastningen ske på öppna hafvet. Frågan rör:de pröfningen anser jag således icke hafva någon gemenskap med förevar:de ärende, ulan får vördsamt anhålla om propos. på bifall till denna första punkt. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Under det jag får förklara att jag såsom den der har äran vara Ståndets Fullmäktig i Riksg:s-kont. till alla delar instämmer i hvad Hr Printzensköld anfört, får jag fästa de bär närvar, flir ledamöters af StatsUtsk:s upmärksamhet derpå, alt här icke är fråga om en egentlig skuldförbindelse, ty när en sådan ifrågakomma har den alltid blifvit af Fullmäktige pröfvad och antagen samt formulär dertill upgjordt, men andra säkerhetsförbindelser, förbindelser för arbetens fortsättande och behöriga fullbordande m. m., dem har K. M. alltid pröfvat och antagit och det tyckes också vara mycket mer öfverensstämmande med sakens natur. Det faller sig något svårt för Ständernas Fullmäktige att utan omedelbar kommunikation med de K. Embetsverken pröfva och afgöra ekonomiska frågor, pröfva huruvida en besigtning öfver ett arbete af sådan beskaffenhet som detta anses vara giltig d. v. s., är sådan, att arbetet bör anses fullbordadt eller icke. Sådana fall hafva upkommit, vid hvilka Fullmäktige slädnät i villrådighet, och de hafva då alltid fått taga sin tillflykt till Vägoch Valteubyggnads-styrelsen med förfrågan huruvida denna styrelse anser arbetet färdigt eller icke, och äfven sedan har, lill följd deraf att frågan icke varit destinkt skild, tvetydighet upkommit huruvida roan skulle såra bokstafven i reglementet eller dess andemening.
Osear Arehn. CSC c; oj c; O-' o oc o ir -1 Oj OC O pc Oj Bil. Litt. C. till 1861 års rcvisions-berättelse angående Riksgälds-kontoret. Som Rikets under sednast förflutna riksdag församlade Ständer, genom derom fattadt och, enligt Kongl, kungörelsen af den 29 December sistlidet år, af Kongl. Maj:t i nåder fastställdt beslut, uppdragit åt Fullmäktige i Riksgälds-kontoret att, å Rikets Ständers vägnar, emot fonderade och å svenskt mynt utfärdade, räntebärande obligationer, inom riket upptaga ett statslån å Tre millioner Riksdaler Riksmynt; så och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med ingifvet och af Fullmäktige antaget anbud att ifrågavarande statslån, emot derför betingade vilkor, öfvertaga, har angående detta lån nedanstående kontrakt, med ömsesidigt förbindande laga kraft, blifvit afslutadt mellan Fullmäktige i Rikets Ständers Riksyälds-kontor, å ena, samt Stockholms Roshilda Bank, äfvensom underteknade, D. Carnegie & C;o och C. G. Cervin, å andra sidan. § 1. I egenskap af öfvertalare utaf hela ofvannämnda statslån, förbinda sig Stockholms Enskilda Bank och D. Carnegie & C:o samt C. G. Cervin gemensamt, fastän icke solidariskt, att, inom följande terminer, tillhandahålla Riksgälds-kontoret detta låns belopp, nemligen: före den 1 Augusti 1861 R:dr 500,000. före den 1 Oktober detta år...
kan då icke placera det lyckliga paret i n5gon af dc stora städerna, utan låter det skapa sitt hem å en boskapsfarm. Af skildringarne i dessa noveller framgår för öfrigt, såsom vi1 var att vänta, att den nya verldens män, likasaväl som den gamlas, hembara dcn gyldene kalfven sin hangifna dyrkan. Inom många refonnifrande kretsar i det gamla Europa får man höra Amerika framställas sisom de politiska institutionernas förlofvade land, der folkfriheten redan afskaffat alla de missbruk, soni ännu häfta vid det Europeiska statsliivets former. Amerikanen Blskar högt sitt land. den amerikanska novellisten icke minst; men likväl anser han denna kärlek fordra att han håller sanningens spegel for sina landsmans ögon. Den snillrike, okände förf. till ~Dnrrocracy~ har derför icke tvekat $tt blotta skuggsidorna uti det nuvarande amerikanska statslifvct. 1 denna bok målas den politiska korruptioncn uti farger så bjerta, att de skulle göra ett synnerligen pinsamt intryck, om ej en rik humor bredde en nsgot försonande slöja ofver det hela. Tycker man att denna.bok är för pessimistisk, att den framställer idel skuggsidor, hyser man en instinktiv förhoppning att den ärorika fristaten afven i vara dagar kan cga ärliga offentliga män, och värdiga efterföljare till Washington och Lincoln, så läsc man Marion Crawfords ran American Politician .. I den bild, som denna författare ger oss af sin hjelte, skall man icke kunna finna cndast en idealiserad romanfigurs drag; den ger hrertom intrycket af att vara en skildring ur lifvet och erfarenheten. John Harrington i r en politisk realist: som kanner de möjligheter han har att räkna med, lian kan finna sig vid att endast 292 gradvis nå sitt mål, men han inlåter sig ej p i niigon kapslagan om grundsatser. Endast i stora frågor tillgriper han den högre politiska vältaligheten; det tal om partibildning, hvarmed den sistnamda boken afslutas, ar en perla i sitt slag och förtjenade att blifva kändt och beaktadt inom de vidsträcktaste kretsar.
Den 2 L>ctobev. 3. 1,560^57 R:dr eller för jemn summa 7,561000 R:dr fordra i ärlig ränta a 5 procent 78050 Amortitzemenls-fond 2 procent - Z1220 » . 79 b. Det andra: med fonderade Bok föringsskulder: < 1,561000 R:dr a 7 procent - 109270 bör oc? hafwa Amortikem. proc. 2 Z1220 140490 p. Om Banken skulle förskjuta detta Län i,56ioooR:dr ä 2 proc. ränka Z1220 och 7 procent Amortitzcmcnt - 109270 Blir lika som nptz i förra fallet 140490 ^^90 Skulderne frannnanfäre sub N:o 2. För de skulder, som till Lefvcrantörep m. ff. böra, enligt min uppgift, med Obligationer liquideraS, utgö-ande 5,215122: 4 g: 1, eller för jemn summa 5,215000, har Utskottet förestagit 5 proc. ränta; men som fräga är wäckt att kefvcrantörenie bös ra fä 6 procent, sä uppgör jag räkvingen efter begge. AmvrsiKemknt 104300 —417200 Dock Den 2 October. 117Z Dock som SpannemälsDirektionen fdr sin. fordran ej lär kunna fä mer än 5 proc. ränka, sä bör ifrän nästföregäendc belopp 417200 afdrcsgas I proc. ä de 917000, somDirectionen har att fordra, med 9170"
Bergs-Collegium öfverflyttas, sedan detta hunnit reorganiseras, hvilket nu anses vara verkställdt. Af dessa kan jag icke annat än erkänna giltigheten af det förra; men deremot så mycket mindre af det senare, scm ett yngre stadgande, nemligen Kongl. Brefvet af den 9 Febr. 1833* bibehåller Stats-Secreteraren för Financerna vid interims-öfverstyrelsen, intilldess ny organisation för Controlverket hunnit uppgöras, och sådant anser jag icke hafva egt rum förr, än ControlFörfattningarne blifvit öfversedde och efter behofvet omarbetade. Denna Slatsoch Banco-Vtskoltens Utlåtande IV.-o 5a. tid hade, efter mittf örmenande, Utskotten bort afbida, eller åtminstone uti sin hemställan deråt lemna afseende. Men en annan omständighet, hvarvid min uppmärksamhet fästats af Comiterades för Myntverkets öfverseende underdåniga utlåtande, synes mig dessutom alltför vigtig, att här förbigås. Det är nemligen vid många tillfällen, som ett collcgialt förestånderskap icke medför det gagn och de fördelar, hvilka under en enda persons öfverstyrelse kunna vinnas, och, lika med Comiterade, tror jag sådant företrädesvis ega rum vid nu ifrågavarande Yerk, så vida myntningen med säkerhet skall kunna på en gång hastigast och ändamålsenligast bedrifvas. Afdelningens upplysningar vitsorda äfven, att derigenom intet förlorats, utan tvärtom mycket vunnits; •—.och om den anmärkning icke saknar grund, att en collegial-adininistration åtminstone i pecuniert hänseende måste ega företräde genom ansvarighetens fördelning på flera personer, så torde likväl äfventyrligheten säkrare förekommas genom vidtaget stadgande, att alla Kongl. Myntets skuldsedlar och contanter, utöfver ett visst för de oftare påkommande behofven nödigt belopp, böra ofördröjligen å vederbörligt ställe deponeras.
Nio 291, skulle upföras främst å föredragningslistan för morgondagens plenum. Justerades pleni-protin för den 21 sisth December f. och e. m.; hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 om aftonen. In fidem protocolli, Alberl Alunck. Plenum kl. 10 f. m. Justerades pleni-prot:n för den 22 och 23 sisth December. Föredrogs StatsUtsk:s den 4 dennes på bordet lagda Mera. N:o 291, ang:de den under innev:de Riksdag verkställda statsreglering, samt den för Riksg:sKont:s utgifter erforderliga allmänna bevillning. Pir Stjernsvärd. Gust. Mauritz, begärde att detta Mern. måtte få ytterligare hvila på bordet, och deruti hördes en annan ledamot instämma; hvarefter yttrades af Pir Prytz, Jjars Adolf: Jag hörde endast en eller tvenne röster begära ytterligare bordläggning af detta Betänk., och då Grundlagen föreskrifver, att flere ledamöters sammanstämmande yrkande erfordras för upskjutande af ett bordlagdt ärendes företagande, anhåller jag, att nu föredragna Betänk, måtte blifva behandladt och afgjordt. Ilr Gr. o. Landtm, förklarade att enl. PtiksdagsOrdnm den ifrågav:de bordläggningen icke kunde förvägras då den af 2:ne ledamöter blifvit begärd. Hr Bildt, Didrik Gillis; Det kan visserligen förefalla mindre underligt för dem, som första gången kasta blicken på ifrågavide Betänk, att detsamma blifvit af åtskilige ledamöter ytterligare hegardt på bordet, enär deri förefinnes en mängd beräkningar och sifferupgifter, om hvilkas riktighet olika meningar lätteligen kunna upstå; men då dessa beräkningar icke kunna inverka på sjelfva resultatet, eller bestämmandet af den bevillnings-summa B. St:r vid denna Riksdag skola sig åtaga,^tror jag att man kan vid de upgjorda beräkningarne låta bero. Grundlagen föreskrifver, att sedan Statsverkets alla behof blifvit bestämda, skola R.
Ropades ja. 2:dra punkten, ang:de 1 mom. af 3 §, och 3:dje punkten, ang\de utbyte af orden ”skrifvas på" emot orden ”förses med" i flere f öljande §§. Biföllos. 4:de punkten, ang:de förändrad lydelse af det under rubriken Testamenten i 4 § 3 mom. litt a), rör-.de befrielse från char lee si gillat a: af gift, förekommande stadgande. Hr von Hartmansdorff: I Ulsk:s betänk, är sagdt, att R. o. Ad. återremitterat denna punkt. Jag vill visserligen icke betvifla Ulsk:s uppgift, men mig förekommer såsom om Ståndet hade fattat beslut i denna punkt; hvarom Ridd.Secret. torde få meddela upplysning. Då i anledn. häraf prot.utdr. rör:de R. o. Ad:s vid pröfningen af Bevilln.Utskis betänk. N:o 13 fattade beslut efterskickades från Cancelliet, anmälde sig och yttrade Hr Printzenskjöld, Carl: Om mitt minne icke alltför mycket felar, så var det Frih. Raab, som här gjorde anmärkn:r emot Ulsk:s förslag och, under åberopande af Hr Aminoffs reservation emot detta betänk., yrkade äterremiss på denna punkt, hvilken också i följd häraf blef återremitterad. Frih. Raab, Adam Christian: Jag får vitsorda den uppgift Hr Printzenskjöld lemnat, att jag, med åberopande af Hr Aminoffs reservation, yrkade äterremiss på ifrågavarande punkt; men då jag icke vågar tillägga mig förtjensten att äga ett så starkt minne som Hr von Hartmansdorff, så tilltror jag mig icke eller bestämdt säga, om R. o. Ad. biföll återremissen i denna punkt. Jag tror icke att anledning är för handen att betvifla hvad Utsk. i denna del uppgifvit. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Afven jag tror mig med säkerhet kunna påstå, att Frih. Raab var orsaken till frågavarande äterremiss, hvilket jag så mycket mera påminner mig, som det föranledde en discussion inom Utsk.
Föredrogs Allmänna Beswärs, och OeconomieUlskottetr ^drn 26 dennes pä bordet lagda utlåtande öfwer gjorda anmärkningar ivid Utstottets den 24 October för lcdit är afgifne Betänkande angäende LotF-inrättningen i -Riket, och blef hwad Utskottet i detta ämne föreslagit afBsnte-Ständet till alla delar gilladt. lllr Lapis. S, D. Till slutelig handläggning förekom Allmänna Weswärsoch och Lcconomie-Utstottets den ?6 dennes pä bprdct lagda Betänkande i anledning af Advocat, Fiscasen UslkmsnL till Wällyfl. Borgare-Ständet ingifne M»- inorial rörande föreslagen sä kallad Inqwarterings - och Serwice-afgift till ersättning för de Stader där Garnizon befinnes; wid öswerwägande hwaraf Bonde-Ständet sä myc - 844 Den 17 April. mycket hällre fann skäligt bifalla hwad Ursssttet härutinnan fig uklätit, som, dä medlen kill de af Utskottet förcflagne Caster:: - Byggnader komina att utgä af den till 'förswars-werkst anflagne fond, det i alla fall ankommer pä Kongl. Majtts egit Ikadiga godtfinnande att i detta amne efter omstandigheterne förordna, vt Zs^r».
Sist, vida öfver behofvet införskrifne utländska Spannemåi, har under rednare årena ymniga skördar till den grad fällt sädesptiserne, att producfionskostnarhn knappt varit ersatt, hvarigenom Jordbrukaren blifvit försatt i den mäst ruinerande belägenhet. Under de år sädén var i högt pris, gjorde MagazinsDirectionen betydliga upphandlingar deraf, deremot har Directionen upphört att göra uppköp, sedan Spannemålen föll i vanpris, då landtmannen bäst behöft Directionens biträd* för att upprätthålla sädespriserne. Opinionen och den allmänna nöden bespara mig mödan att uppräkna all den skada Directionen genom sina åtgärder tillfogat den enskiite medborgaren, och Riksens Ständers Revisorers nyligen uppläste Berättelse, lagger i full dag den förlust Staten fått vidkännas genom Directionens handlingssätt. Jag behöiver således ej ingå i någon vidare granskning deraf, utan på den grund att allmänna Magazinslnr ittningen varit och ännu är ska dl g för landet, får jag bos Högloflige Ridderskap?! och Adeln föreslå, antingen nämnde Inrättnings upphäivanie, hvilket skulle medföra mångfaldig nytta Den 6 Februarii. 143 äfven deruti, att EmbetsmsnnaCorpsen derigenom minskades, eiler och dess reorganisation på ett sätt, att den framdeles ej blef j tillfälle att kunna skada det allmänna. Jag anhåller att Resp^ctive MedStånden måtte erhålla del af denna min motion, som äfven torde blifva remitterad till vederbörligt Utskott. Herr Rothlieb, Axel: Då det är hvarje Riksdagsmans pligt erkänna värdet af goda och nyttiga inrättningar, blir det äfven en rättighet klandra dem som erfarenheten funnit vara af, om ej en motsatt, åtminstone en mindre gagnelig beskaffenhet. Allmänna SpsnnemålsDirection, hvars inrättning till en början lofvade så mycket, har nu mera genom en kedja af händelser, helt och hållit tillintetgjort de förhoppningar man på densamma grundade.
(Stats-Utsk:s Ulhde N:o 136, 173 och 200, samt Först. Stats-Utsk:ts Mern. N:o 216 och 258.) S. A. K. Uti Riks-Stalens Sjunde Hulvud-Titel, innefattande anslagen för Finans-Departementet, hafva följande förändringar ifrågakommit: l:o Af E. K. M:t är föreslaget, att allöningen för Departewcnts-Chefen måtte, i stället för 10,500 R:dr, som densamma nu utgör, från och med innevarande år utgå nied 15,000 R:dr, hvilket Rikets Ständer bifallit, äfvensom och då denna Departementschef är i saknad af boställe, Rikets Ständer beviljat honom en årlig hjresersättning af 2,000 R:dr. 2;o Uti den för Finans-Departementets Expedition nu utgående anslagssumma, 22,987 R:dr, är af E. K. M:t, på skäl sorn Deparlements-Cbefens vid E. K. M:ts nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof bilagde betänkande innehåller, förhöjning äskad med 14,613 R:dr R:mt. Efter lagen kännedom af den upprättade aflöningsslalen, hafva Rikets Ständer icke funnit något att erinra mot der uppförda allöningsbelopp vidare, än att Rikets Ständer ansett, att, med inskränkning af det ifrågasatta aflöningsbeloppet för kanslisterna från 2,000 R:dr till 1,800 R:dr, summan af lillökningarne för Kanslister och Kopister, utgörande 2,290 R:dr, blifvit ställd lill E. K. M:ls disposition för befrämjande af ärendenas gång inom dessa tjenstegrader. 260 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 218.