Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får blott, enligt min öfvertygelse i denna fråga, som så läuge utgjort ett tvisteämne vid riksdagarna, hemställa, om icke, enär fonden blifvit disponerad för ändamål, hvilka i annat fall genom bestämda anslag borde fyllas, R. o. Ad. ville besluta att öfverlemna gamla passevolancecassan till K. M:s höga disposition under den conlroll, som K. M. pröfvar nödig, och under vilkor, att allt framgent, såsom hitintills, de upplösta passevolancecommissariaternas embetsoch tjenstemän må från denna fond fortfarande utbekomma deras på indragning ställda löner, så att R. St. i afseende derpå icke må blifva besvärade med några ytterligare anslag. Detta är min enskilda öfvertygelse, som jag underställer R. o. Ad:s åsigt, inhemtad genom Hr Gr. o. Laudtm:s propus., hvarom jag vågar anhålla. Den 17 Juli f, m. H. Ex. H. Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å 2/f:de punkten i utlåt. Hopades ja och nej. Samma propos:n, förnyad, blef på enahanda sätt besvarad. H. Ex. framställde derefter propos. till afslag å 24 punkten. Ropades äfven ja och nej. Hr Cederschjöld: Jag får vördsamt anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa den propos., jag föreslagit, eller, i händelse votering icke skulle kunna undvikas, att densamma må blifva contrapropos:n. Hr Tham: Såvida Hr Gr. o. Landtm, icke skulle tinna, att ja varit den rådande meningen vid proposln till bifall å Utsk:s 24 punkt, anhåller jag om votering. Hr af Billbergh, Joli. Peter: Hr Cederschjöld har begärt, att hans mening måtte blifva contrapropos:n; men jag anhåller, att äfven Hr v. Hohenhausens propos. mätte komma i beräkning, emedan jag antager den såsom min tanke. Hr Dalman:
Den egentliga motionstiden är visserligen längesedan förbi, men då den penningekris, hvars följder och verkan gjort sig kända här i landet, under Riksdagens lopp inträffat, täger jag mig friheten att, med anledn. af denna vigtiga händelse, väcka följande motion: Emedan HypotheksFöreningarne hafva till egentligt föremål att befrämja jordbrukets förkofran, genom att småningom befria landets jordegendomar från den skuldsättning, hvarmed de finnas besvärade, och detta föremål sålunda är af en stor, allmän nyttig beskaffenhet, böra dessa Föreningars fortgång och verksamhet icke vara likgiltige för R. St:r, som, i anseende till den penningebrist, hvilken i sammanhang med den inträffade svåra handelskrisen uppenbarat sig, vidtagit kraftiga åtgärder till näringarnes understödjande. Jordbruket är landets vigfigaste näring, och den förlägenhet, som penningebristen samt svårigheten i öfrigt att få jordbruksalster afyttrade förorsakat, har redan sträckt sig till den jordbrukande klassen, så att HypotheksFöreningarne hafva farhågor att de ränteinbetalningar, sorn låntagare hos Foreningarne böra verkställa, icke hädanefter såsom hittills i behörig tid och ordning komma att fullgöras. Då emellertid HypotheksFöreningarne åligger att, oberoende deraf, på bestämda terminer göra stadgade afbetalningar å deras inoch utländska skulder, och dertill påräknas de ränteinbetalningar å hypothekslånen, hvartill dessas innehafvare förbundit sig; så, i den mån sådant uraktlåtes eller fördröjes, kan en tillfällig brist upkomma för HypotheksFöreningarne, hvilken brist sålunda genom uplåningar på kortare tid måste fyllas. Svårigheten, stundom omöjligheten att, under nuv:de förhållanden, erhålla sådana lån, torde vara tillräckligt känd äfven inom representationen; och jag hemställer fördenskull att HypotheksFöreningarne, till lättnad i deras allmännyttiga verksamhet, måtte beviljas, i mån af tillgångar och behof, hvardera högst 100,000 Rdr Ernt kreditivrätt i Den 29 Januari. 13» Rikets Ständers Bank, emot ränta, samt anhåller att denna min motion måtte remitteras till BankoUtsk.
Ändamålet är i båda fallen detsamma, nemligen en tillökning i förut svagare aflönade tjenstemäns lönevilkor; ordalydelsen i båda besluten också lika. Intetdera anslaget är anvisadt på Riksgälds-kontoret; vid intetdera är någon bestämmelse fästad, att det. skall utgå för en gång. Mig synes derföre otvetydigt, att båda anslagen böra på samma sätt uppföras i Riks-staten; och då de, såväl till sin natur, som till följe af ordalydelsen i beslutet, hvarken kunna hänföras till första eller andra af ofvannämnda kategorier; måste de, enligt mitt förmenande uppföras bland de i 3:dje punkten härofvan upptagna anslag, eller under Litt. Då jag derföre anser Expeditions-Utskottet hafva saknat allt skäl att, genom ändring eller tillägg i Rikets Ständers beslut, under rubriken: »för en gång» uppföra ett anslag, som icke blifvit af Rikets Ständer på sådant sätt bestämdt; får jag hos Rikets Ständer vördsamt hemställa: att, med ändring i de Tabeller, som åtfölja den underdåniga Skrifvelsen, rörande anslagen under 8:de Hufvudtiteln, det meranämnda anslaget 30,000 R:dr till förbättring af de svagast åflonade Komministrars, Kapellpredikanters, Pastoratsoch SockenAdjunkters lönevilkor må uppföras i nämnda Tabeller på samma sätt, som anslaget till Extra Provincial-Läkare och några flera dermed likartade anslag, eller i Tabellen under Litt. C. Stockholm den 16 November 1863. C. J. Ijandgrm. Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1864. Tillhör ExpeditionsUtskottets Förslog till underd. Skrifvelse, N:o 469 1 Tab. Titt. A. Universiteterne. Nya Anslag. Riksmynt. R:dr öre För Upsala Universitet:
497 förefunnits, det någon förändring i Sveriges ensk i Idta lagar vid detta tillfälle kunde behöfva äga rum: att Utskottet betraktat, det dept grundsatts, att försvära förändringar i Grundlagen för Statens Borgerliga Förening, på intet sätt kan vaia användbar på Stadganden rörande tvänne Staters inbördes politiska förbindelse; att det funnit en borgen för orubbligheten af hvardera Statens enskildta grundlagar ligga deri, att de ej måtte bero af den förening emellan tvänne sjelfständiga Stater, som alltid är mera tillfällig, än en hel Nations, genom Samhälis - contractet: grunder, hvilka inför Utskottet blifvit tydligen utvecklade i det Dictamen till Utskottets Protocoll af Herr Silverstolpe, A. G., hvilket Consiitutions - Utskottet härjemte, såsom innefattande utförligare skäl till dess tillstyrkande, bifogar, och till Riksens Ständer vördsamt öfverlemnar. Stockholm den 25 April 1815. På Höglofl. Ridd. och På Högv* Prest - Stan-* Adelns vägnar dets vägnar Rudolph Cederström. C. v. Rosenstein. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets vägnar Ståndets vägnar J. Wegelin. A. J.son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Die - tta B. Diet amen eif Axel Gabriel Silverstolpe. Af lika vigt med de frågor, af hvilka sjelfva sambandet mellan Sverige och Norrige heror, och måhända af en ännu större, är den frågan , så i afseende på närvarande sora kommande tider, huruvida den delen af det i bade Sveriges celi Norriges Grundlagar stadgade behandlingssätt af constitutions - frågor, att de, efter beredning vid EN Riksdag, bura hvila till en annan, är till of~ vartherörde frågor lämplig?
Lag-Utskottet, som, i öfverensstämmelse med Riksdags-Ordningens 24 <§, antagit, den 30 sistlidne November, en Sekreterare och den 9 påföljde December, en Kanslist, har funnit, att expedierandet af utlåtanden i de många till Utskottets handläggning hörande ärenden, tillika med öfriga Utskottets kansli åliggande gö romål, omöjligen kunna af nämnde personal medhinnas, samt derföre under denna dag ytterligare antagit en Kanslist; och då, i likhet med hvad tillförene egt rum, Utskottet förordnat en af Kanslisterne, att derjemte, i egenskap af Notarie, föra Utskottets protokoll, samt dessutom för behandlingen af den mängd ärenden, som under riksdagens lopp komma att af Utskottet gemensamt med andra Utskott hand - 4 Lag-Utskottets Memorial, M 5. läggas, biträde efter all anledning erfordras af en Notarie, då Utskottens deputerade sammanträda för ärendenas beredning, föranlåtes Utskottet vördsamt anhålla, dels att, utom det arvode, som tillkommer en Kanslist i Lag-Utskottet, ett Notarie-arvode mätte Utskottet beviljas, att från och med denna dag utgå; dels ock att, derest, vid behandlingen af de ärenden, som af Lag-Utskottet gemensamt med annat Utskott komma att handläggas, särskildt biträde skulle erfordras, en Notarie måtte få antagas med arvode, beräknadt från antagningsdagen. Stockholm den 9 Januari 1851. STOCKHOLM, TRYCKT UOS JOH. BECKMAN, 1881. Lag-Utskottets Utlåtande N:o 4. 1 N:o 4. Ank. till Exp. Utsk. d. 23 Jan. 1851 kl. 2 e. m. Utlåtande i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Juslitie-ombudsmans vid innevarande riksmöte aflernnade allmänna redogörelse, för åren 1848 och 1849 ajgifna berättelser , äfvensom embets-diarier och registratur.
Enar ett fadant förbud emot Bränwinsbränning under en eller flere manader af den tillätne BränwinS-brännings-tiden blifwit ansedt nödigt kommer denna förbuds-tid ätt ställas pa sä manga manader, räknade ifrän October mänads början, som nödwändighcten fordrar; äfwen som förbudstiden alltid kommer, att wara i oafbruten fortsättning och således utan mellanskof af tillätne eller icke rilllätne Bränneri - terminer, hwarförutan hos Kongl. Majit bär underdänigst anhallas, att, enär Bränwinsdränning för längre eller kortare tid anses böra inställaS, Kongl. Majit täcktes derom, sä tidigt som möjligt är, meddela allmän underrättelse, pä det HuShällare mage blifwa i tillfälle derefter ställa de härmed i sammanhang stående enskilda HuShällSanstallter. 28:0 Den 9 Julii1529 -8-o Alla inskränkningar uri Branwinstillwerknings-tiden böra wara lika och inträffa under samma tid i alla Städer och pä Lander öfwer hela Riket. 29:0 Den Hemmanen pä Landet ätföljande Bränwins - afgift med hwad Städernes Mantalsskrifne personer erlägga, ej mindre än ten afgift som för Kan«ervmden bestämmes, kommer alltid att utgå, antingen Bränwin får tillwcrkas eller för längre eller kortare tid inskränkas.
De stadganden angående påföljd för uteblifvande från mönstring eller tjenstgöring, som genom 1860 års beväringslag blifvit införde, hafva ökat det förut ringa ansvaret för dylika lag - 57 öfverträdelser och skola, genom att minska möjligheten att undandraga sig beväringspligten, äfven minska antalet uteblifvande. Dessa stadganden äro, utom vitesbot och hemtningsäfventyr — hvilka ensamme hafva föga verkan, då vanligen den uteblifnes vistelseort är okänd, — att den som undanhåller sig från mönstring eller vapenöfning qvarstår för hvarje gång ett år längre i beväringen, dock i intet fall längre än till fyratio års ålder. Genom den längre vapenöfning, som ålägges beväringssoldater kan emellertid benägenheten att söka undandraga sig mönstring ökas. Något lämpligare sätt att tillintetgöra en sådan benägenhet torde icke finnas, än att den, som undandrager sig mönstring, är skyldig att utan lottning blifva beväringssoldat. De i Kongl, förordningen den 9:de Februari 1861 § 11 stadgade vitén synas äfven vara nog låga och äro hälften mindre än de af 1858 års komité föreslagna. Med en ökad beväringspligt måste ock följderna för öfverträdelsen af beväringslagen skärpas. Detta påkallas icke allenast af lagens ändamål, utan ock af rättvisa mot de laglydige.
Sl:s tanke under nuvnr. förhållanden lärer vara, det enda lämpfigä, det mest önskvärda och det, hvarigenom tillika en förloyad strid inom RiksShn kan afledas.” Nu följa några fäctiska framställningar, emot hvilka ingenting är att erinra; men i slutet af förslaget finner man följande; ”Att under de många år, sorn förflutit sedan striden begynles 0111 näringsfrihetens bestämmande, ''(alltid är det fråga om strid och split)’’ åtskilliga jernkningar i detaljen skett, men att icke dess mindre de egentliga principfrågorna ännu förblifvit ouppiosta oell antagit å hvardera af de , tvistandes sida elen riktning efter motsatta opinioner, att någon vänlig förening icke kan tilivägabringas ; ”(sådant skulle jag tro aldrig kunde luinda ibland Ständerna)” och att förthy allt debatterande inom Representationens särskilda afdelningar för ett dylikt ändamål måste blifva onyttigt och föranledande snarare till ämnets utveckling än utredande; hvaraf åter tydligen följer att en allmän önskan antyder, såsom en-, ela möjligheten att snart komma lill reda i. ett tillstånd af oordning och förlägenhet, att E. K. M. täckes begagna sia afgörande rätt och sålunda, genom ett utfärdadt lagbud, afstilla striden och derigenom upplysa alla vederbör, om deras lagliga rättigheter eller reglementariska förbindelser, R. St. hysa den öfvertygelse, ”(nu komma anmärkningarna mot K. JVJ.)’’ att, om E. K. iM:s öfriga regeringsomsorger medgifvit att tiden efteråt1 i836, då Commerce-collegii särskildta förslag i underd. afgåfvos, blifvit begagnad till alt, så vidt ske kunnat, afhjelpa nyssnämnda olägenheter samt Den a3 Novembtr. Samt för detta ändamål oell med föranledande af. eller jemförelse emellan dessa och de flera betänkm och förslag, som R.
6,000: 2:o Till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet 75,000: 3:o Till löneförbättring (utöfver minimi-lönen 400 R:dr årligen) åt examinerade folkskole-lärare 30,000: 4:o Till understöd åt sådana församlingar, som i följd af medellöshet icke kunna till erforderligt belopp bekosta aflöning åt sin folkskolelärare 20,000: 5:o Till inrättande inom Ecklesiastik-departementets Expedition af en särskild Byrå för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet 4,500: Tillsammans årligen 135,500: som upptagas för tre år med en summa af 406,500: Till löneförbättring åt Sundhets-kollegii embetsoch tjenstemän 24.000: „ den af Doktor O. Sandahl i Stockholm inrättade Medico-Pnevmatiska anstalt; understöd 6,000: „ bekostande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, som företrädesvis tillhöra allmän bildning 30,000: „ fri-elevers undervisning, till förbättring af Direktors samt nuvarande lärares löner, äfvensom till 3 nya lärare-löner vid Institutet lör blinda och döfstumma 59,400: Bidrag för vård och skötsel af de i provinsen Helsingland af sjukdomen Spetälska angripne personer; Reserv ations-anslag 9,000: Riksmynt. K:dr öre Tillhör Expeditions-Visko Hets Förslog tilt underd. Skrifvelse, N:o 169. 19 Transport 534,900 För Hospitalsfondens förstärkning, ett kreditiv af . För flyttning af botaniska trädgården i Lund 21,000 Till arfvode åt en Autiqvitets-intendent, 2,000 R:dr årligen; För Antiqvitets-intendentens resor, 1,500 R:dr årligen; För upprättandet af förteckningar och beskrifningar öfver fornlernoingar, 2 000 R:dr årligen; tillsammans 5,500 R:dr årligen eller för tre år 16,500:
Uti häröfver infordrade Utlåtanden har Kongl. Maj:ts och Rikets Statskontor i underdånighet vitsordat sökandernes författningsenliga rätt att, efter afskedstagandet, uppföras å allmänna indragnings-staten till åtnjutande af årliga pensioner, Hollström, såsom andre landtmätare af 600 r:dr och Lundberg såsom kommissions-landtmätare, af ett andre landtmätare-lönen motsvarande belopp, i allmänhet utgörande 336 r:dr 45 sk. 4 r:st, men i Norrbottens län uppgående blott till 198 r:dr 2 sk. 4 r:st} och har Öfver-direktörs-embetet vid landtmäteriet, hvad beträffar sökandernes anhållan att, efter afskedstagandet Kongl. Maj:ts Nåd Proposition, N:o 78. 15 varda hugnade med något årligt understöd utöfver det, hvartill de voro berättigade, i underdånighet anfört att, ehuru något lagligt hinder icke mötte, att från afvittrings-verket när som helst aflägsna landtmätare, som befinnas till den mödosamma tjenstgöringen derstädes mer eller mindre oförmögne, Ofver-direktörs-embetet likväl trodde ett dylikt aflägsnande helst böra ske på ett sätt, som icke lemnade den tjensteman, hvilken under denna tjenstgöring uppoffrat helsa och krafter, utan nödtorftig bergning; i följd hvaraf Ofver-direktörs-embetet ansåg sig, lika med Kongl. Majlis Befallningshafvande, böra i underdånighet tillstyrka, att sökanderne måtte i Nåder tilldelas något årligt understöd utöfver den pension, hvartill de, enligt författningarne, vore berättigade. Med hänsigt till hvad Kongl. Majits Befallningshafvande och Öfver-direktörs-embetet, äfvensom Stats-kontoret, i underdånighet anfört, föreslår Kongl. Majit, att Rikets Ständer måtte bevilja pensioner å allmänna indragnings-staten åt andré landtmätaren E. Hollström, med åttahundra, och åt kommissionslandtmätaren J.
BetvillningS-Utskottets ute Memorial af den is bennes afgifne Betänkande i anledning ^af Kongl. Maj:ts Näbiga proposition, angäende afgiftcrne för franqueringen af Utrikes gäende Bref, klef uppä deremot förekommen anmärkning, ogilladk, och detta ärende till den förnyade handläggning äterförwist, som prbfningen af samma anmärkning fordrar hwarom de Respcctive Med-Ständen skulle wbrdsamk och Vänligen underrättas genom betta Protocolls - Utdrag. vt supra. / Lx krotocollo ^s. v. keterlon. Den 2 October. 121,1 S. D. I anseende kill förekomne anmärkning gar emot Riksens Högloft. Ständers Allmänna Bcswärs» och Economie - Utskotts Betänkande af den 7kde nästl. Augusti, rörande den allmänna SkogS hushällningcn, Jagt-ordningcn och Jägcri-staken, bcflöt Ständer att detta ärende till wälbemälte Utskott ätcrförwisa, som efter berörde anmärkningars föranledande, bör med för» Nyadt utlåtande till Riksens Ständers Isten». inkomma; hwilket de Respeckive Med-Ständer, härigenom skulle rvördsamt och rvänligen mrddrlaS. Or supra. Lx krotocolio O. keiarton. Utdrag af Prokocollek, häller, BorgareStändets klsnuen wid Riksdagen i Stockholm d. 25 Sept. 1809. S. D. Som uppä Herr Borgmästaren kkolms anmälan om ett till i morgon förmiddagen utsatt sam, manträde i Riksens Ständers Banque för att bpna och besigtiga de 14 st.
Jag ser i den ingenting annat än ett blifvande afslag, då vid remissens återkomst huset troligen kommer att blifva fåtaligare, än det tor närvarande är. v''- Om jag endast lår tillskrifva en faders förtjenster, att under mera än ett halft århundrade haft äran att såsom medlem af detta Stånd deltaga uti dess lagstiftningsåtgärder, så vill jag att den skjutsskyldige Svenske bonden skall anse mig, som sig bör, hafva upfyllt min förnämsta upgilt såsom viddersoch adelsman, att Den 9 Juni f. m skydda den svagares rätt emot de starkares förtryck; oell att vid detta tillfälle hafva gjort hvad på mig ankommit, för biträdandet af BondeSt:s begäran att K. o. Ad. måtte instämma i ders beslut i afseende å deti förev:de skjutsningsfrågau. Jag anhåller vördsamt om bifall till de förenade Utskms hemställan att R. St:r må besluta, »att gästgifveri-, håll-och reserv-skjutsen samt postskjutsen skiljas från jordbruket och öfvertagas af staten». Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Då flefe talare redan förut uttalat samma betänkligheter emot Utslcts förslag, som jag hyser, och då ingen talare motsatt sig återremiss för vinnande af en förändring i det närv:de tillståndet, torde jag kunna genast öfvergå till att yttra min åsigt om den medelväg, som äfven efter min tanke bör beträdas till vinnande af något bättre. Genom skiut.skomitéens Betänk, är utredt till hvilken grad olika skjutsbesvvret tynger på olika ställen, så att hemman finnas, som i entreprenadafgift betala ända till 480 rdr, under det vid vissa gnstgifvaregårdar entreprenad kommit till stånd utan någon afgift af de skjutsskyldige. Af samma Betänk, inhemtas äfven hvilka förändringar i skjutsen redan framkallats af jernvägarne, och det är lätt att inse att dessa förändringar skola blifva större och oftare förekommande i samma mån, som jernvägarne blifva färdiga utefter längre sträckor, hvarförutan den ökade efterfrågan elter arbete och dragkraft, som följer en mera utvecklad industri, permanent verkar till fördyrande af entreprenaderne.
Majit dertill utsåg och genom allmänna kungörelser till kännagaf; 66:0 att den uti förevarande §. på en gång föreslagne utsträckning och inskränkning af i Lag stadgad prrescriptions-tid vore betänklig; 67:0 alt credit-sedlarne, då de icke skulle i concurs bevakas, ej eller borde beedigas; Bih. till R. St. 2 Bancooch Lag-Ulsloltens Utlåtande, N:o 5. 68:0 att sedel-innehafvare borde tilläggas förmonsrält framfor alla andra Bankens Borgenärer; 69:0 att, äfven sedan concurs inträffat, sedel-innehafvare borde egu rättighet lagsöka så väl Directeurerne, som öfrige delegarne. 20 §. 70:0 Att rapporter angående Bankens ställning borde månadtligen afgifvas; 7 1:0 att vid sådane rapporters afgifvande borde i Redogörelsens Debet upptagas ej allenast hvad, sorn är begagnadt såsom cassa-creditiv, ulan äfven summan af alla creditiv, sorn äro beviljade, eller summan af hvad andre personer assignera å Banken, utan annan motsvarande valuta än hypothek; 72:0 alt allmänna Ombud borde i Revisionen deltaga; n3:o att, derest oordningar förefunnos, Kongl. Majit skulle ega alt genom vitén tillhålla Directionen att dem rätta. Slutligen ar anmärkt, alt Lagen, lill förekommande af missförstånd, borde innehålla bestämda förklarandet!, huruvida ofvannämnde Kongl. Kungörelse af den 14 Januari 1824 skall anses Lili all kraft och verkan genom förevarande Lag upphäfd, eller otn den nu föreslagna Lagen skall gälla endast för de Banker, som hädanefter uppstå och redan befintlige, då deras oclroyer förnyas. Det har blifvit yrkadt, att Utskotten bordt utlåta sig öfver den frågan, huruvida enskilde Banker varit och äro för landet gagnelige eller ej.
Som, vid anställd undersökning af Förste Landtmätaren i Södermanlands län, utrönt blifvit, att genom sänkning af sjöarne Långhalsen, Yngaren och Hallbosjön, m. 11. i samband med dessa varande mindre sjöar lill 4 fot under deras nuvarande medelhöjd, icke blott 5,859 tunnland 15 kappland nu vattendränkt mark skulle blifva odlingsbar, utan äfven de olägenheter, som nämnde sjöars flodvatten årligen orsakade på omgifvande egor, till stor del undanrödjas, samt kostnaden för utförande af detta företag uppginge till 133,982 R:dr 14 sk. '6 rst., deraf, enligt ett af Distrikt-chefen, Majoren Olivecrona, upprätladt kostnadsförslag, 64,000 R:dr belöpte för det egentliga arbetet, och återstoden, jemlikt i behörig ordning af Landtmätare och Gode Män verkställd värdering, beräknats dels för inlösning af Qvarntorps, Wrena och Täckhammars qvarnar, hvilka vattenverk måste utrifvas, dels ock till ersättning för flyttning af Christineholms qvärn samt Christineholms och Tuna sågar; men det hvarken vore möjligt för kringboende strandegare, som pä egen bekostnad låtit anställa omförmälda undersökningar, att jemväl sammanskjuta den ansenliga summa kostnadsförslaget upptoge, eller sannolikt att erforderligt understöd härtill kunde i vanlig ordning erhållas af de medel, som vid innevarande Riksmöte komme alt anvisas för befrämjande af dylika företag; så har bos Rikets Ständer blifvit begärdt, alt, för sänkning af ifrågavarande sjöar, mätte beviljas ett särskildt anslag, att meddelas |:del utan äterbetalnings-skyidighet och |:delar såsom lån, mot de vilkor som derför kunna blifva föreskrifna, samt alt Expedilions-Ulskottets Förslag till anderd. 385 att anslagets belopp måtte bestämmas till f:delar af den summa, som det uppgjorda kostnadsförslaget visade blifva erforderlig för arbetets utförande, deruti inberäknad lösen för de vattenverk, som måste flyttas eller utrifvas, med skyldighet derjemte för den i företaget interesserade menigheten att den återstående tredjedelen sjelf bekosta.