Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Odlings-Fånen, under liqvidation . • . Commerce-Collegii Creditiv . • t Jern-Contoirets F:o . Magazins-Directionens, supponeradt . • Från till atskillige Städer, Socknar, m. m. • Interessen och mindre Fordrings-poster Statsverkets Skuld, sedan Riksgälds-Contoirets afskrifvits Canalernes Skuld afskrifven, äfvensom Strömrensnings-Försträckningarne. B:co-Sedl. Anmärkning : Läne-Banquens årliga vinst, skulle, utom hvad genom Procenten Fånen kunde erhållas, ungefär uppgå till 800,000 R:dr B:co. N:o 3. bland d« Stat*- och Banco-Utsk. Be». N:o so. 3»följan<I* »ärjJdlda m.ningar. Skulder. Gammal F,äne-Banco-Skuld, med Ränta 1 j Upptaget Silfver-Fån, 500,000 R:dr Specie, beräknade till . ioo:de Obligationer till Vexel-Banquen (se Tab. N:o 1.) Summa Fastighets-Obligationerne, upptagas ej, såsom omöjlige att bedöinma, och egande motsvarande Tillgång; äfvensom 3 Proc. Oöligationeme, sorn utgifvits i och för Export-Belåningen, hvarmed är lika förhållande, som med FastighetsObligationerne. Icke fullt begagnade Summor af Creditiv < Saldo: Fäne-Banquens Capital-Behållning, sedan alla afskrifningar skett af osäkra Skulder, men med qvarstående af Stats-Verkets Skuld till nästa Riksdag .
Vi kunna nu med mera tillförsigt nedskrifva dessa ord, hvilka vi redan förut från den akademiska föreläsningskatedren uttalat, emedan vi sedan dess gjort bekantskap med Klemmings forskningar rörande författareskapet till de Stjernhjelmska balletterna. Efter en noggrann jemförelse emellan de på olika språk skrifna texterna till dessa och andra balletter, kommer Klemming till den åsigt, ”att då detta för landet alldeles nya och fremmande vitterhetsslag utan allt tvifvel infördes af fransmännen vid Christinas hof, desse äfven uppfunno och skrefvo texterna, hvilka sedan lemnades till bearbetning på svenska åt någon vitter man, emedan en svensk text behöfdes till tjenst för dem af hoffolket, som icke förstodo franska språket. Svårligen fanns väl här någon Fransman nog mägtig Svenska språket för att, omvändt, öfversätta svenska texter. Af exemplet från 1642 (balletten: ”Vom Lauff der Welt”) se vi, att tyska språket användes som hjelp då Tyskt herrskap var åhörande. Måhända uppfördes också balletten ena dagen på ett språk och andra dagen på ett annat. För öfrigt äro dessa dubbla texter aldrig hvarannan slafviskt lika, utan rätt fritt behandlade, ibland af helt annat innehåll, blott sådant att det passar för samma personage”421. Vi skola längre fram meddela utdrag på franska, tyska och svenska af samma inträde; derigenom skall tydligen visa sig, att ehuru sjelfva stommet är detsamma och samma personer förekomma i samma inträden, så äro dock i utförandet texterna temligen oberoende af hvarandra, och om än den franska texten är den första, kunna dock de andra inom vissa gränser göra anspråk på sjelfständighet. Stjernhjelms förtjenster om dessa balletter bestå uti den ypperliga språkoch vers-behandlingen samt den lyrik, som han med mer eller mindre ledning af franska originalet vetat att i dem inlägga; men till uppfinningen och kompositionen sträcka de sig icke, och i sjelfva verket lider hans ära deraf föga minskning.
Man fruktar kanske alt förlora i den kraft man äger att utfärda instructinn, ehuru 68 §:n Riksd.Ordn. i detta hänseende är tydlig och bestämd, derest den ej äfven tryckes genom fullmäktiges försorg, och å andra sidan, alt ej få den behörigen promulgerad, om deri ej tryckes genom K. M:s försorg; men i delta hänseende har man ej begagnat sig af lämpliga termer, då man velat anhålla, att K. M. täcktes låta 'instructionen genom trycket offentliggöras, emedan detta offentliggörande äfven kan ske genom bokhandeln, hvilket är belt annat än alt kungöra densamma. Den andra anmärknJn, hvarpå jag ej heller erhållit svar, afsåg, huruvida icke revisorerne äfven hädanefter skola sammankallas genom särskild kungörelse, hvarom 6 §:n i nu gällande instruclion stadgar sorn föijer: ”Det år en sådan revision infaller, lage den sin början den i5 September oell varde revisorerne dertill af K. M. genom allmän kungörelse kallade.” Månne det ligger något ondt uti alt en sådan kallelse äger rum? Hvarföre har den då blifvit utesluten? Ännu en af mig gjord anmärkn., som man ej besvarat, angår 7 §:n 2 moni , som innehåller: ”Finna revisorerne något af R, St. faststäldt anslag vara öfverskridet eller till annat ändamål draget, eller ock något i öfrigt vid förvaltningen att erinra, vare sig i allmänhet eller särskildt” etc. Icke kan meningen med orden ”i allmänhet” vara den, att revisorerne skulle tillerkännas rättighet alt gå tillbaka i granskningen och således inkomma uti en redan förfluten 1 evisionstid, eller hvad kan meningen vara med dessa ord? I afseende på redactionen af 6 §:n, der det heter: ’ hvilka åtgärder i afseende å möjligen inträffade proprie-balancer” etc , får jag erinra, alt ordet ”möjligen” icke behöfs, och att redactionen uti gamla instructionen är bättre i 17 §:n, som handlar om delta ämne. Då man gör en ny redaction, bör den väl åtminstone blifva lika god som den, hvilken ledan finnes. På alla dessa skäl
Hvad vidare beträffar anmärkningen om anteckning för framtiden, i räkenskaperne huru och hvarest berörde kassabehållning förvaras, så vill Direktionen en dylik anteckning hädanefter fullgöra. Med djupaste undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter, JAMES DICKSON. CARL O. KJELLBERG. CARL WESTERBERG. Götheborg den 16 November 1858. Carl Fr. Jacobsson. — 275 — Stormäktigste, Allernådigste Konung! Ilos Eder Kongl. Maj:t får Direktionen för Gefle navigations-skola, med anledning af Rikets Ständers Revisorers gjorda anmärkning, att uti skolans räkenskaper behållningen från 1855 blifvit till 1856 års räkning öfverförd med 131 R:dr 14 sk. 6 r:st., i stället för 131 R:dr 34 sk. 6 r:st., i underdånighet anföra, att denna skiljaktighet härleder sig från en misskrifning i den af dåvarande redogöraren ingifne räkning, såsom Eders Kongl. Maj:t behagade af hosgående utdrag af skolans räkenskaper nådigst inhämta. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste undersåter, II. C. W. ECKHOFF. W. ELFBRINK. ROBERT RETTIG. Gefle den 23 November 1858. (Det åberopade räkenskaps-utdraget finnes bilagdt den underdåniga förklaringen.) Till Hans Ma'j:t Konungen! På uppmaning af Eders Kongl. Maj:ts Kommerse-kollegium, och på grund af Rikets Ständers Revisorers för år 1856 gjorde anmärkningar, innebärande, det
För 4 år sedan förde jag sjelf en korvett med 140 mans besättning, och under 10 månader, som expeditionen varade, blef jag blott 2:ne gånger tvungen att använda det ifrågav:de straffet; den ena gången för vid flera tillfällen begånget snatteri, och den andra, Oen 29 Maj. då en karl öfverfallit en annan och slagit honom, så att blod flöt. Jag vet verkligen icke, hvad annat straff jag vid dessa tillfällen skulle hafva användt, och icke heller medgifva krigslagarne något annat. Det är icke angenämt att uppträda till försvar för prygelstraffet, men tyvärr stå icke alla menniskor på en sådan ståndpunkt och bildningsgrad, att detsamma kan undvaras. Detta omdöme torde icke kunna jäfvas af någon, som haft befäl ombord på fartyg; i land torde det lättare kunna undvaras. Man måste betänka, huru inskränkt utrymmet är ombord, hvilket gör användande af arrest, såsom verksamt straff för den, hos hvilken känsla för heder icke eller endast i ringa grad finnes, omöjligt. Om hela besättningen skulle ligga på en gång, så skulle platsen för hvarje karl blifva endast 3 alnar i längd och 18 tum i bredd. En arrest ombord skulle också af många icke betraktas som något straff, utan snarare tvärtom, emedan den innefattar fullkomlig hvila och befrielse från det arbete, som då måste åläggas de öfriga af besättningen, hvilka sålunda betungas i samma mån som antalet af arresterade ökas. På grund af allt detta tror jag, att det straff, som man här önskar få upphäfdt, bur fortfarande qvarstå såsom en skräck, och att i nödfall tillgripa, ehuru dess användande bör så vidt möjligt inskränkas. Om fråga vore att upphäfva prygelstraffet vid de tillfällen, då det i land af domstol ådömes, skulle jag möjligen kunna biträda ett sådant förslag, men som frågan nu står, måste jag, i likhet med Hr Skogman och Erih. Armfelt, yrka afslag å TTtsk:ts Befcde. Erih. Armfelt, Magnus: Lika med Hr Skogman måste jag tillstå, att Gr. Adlersparres anförande var för långt, för att jag skulle kunna nu bemöta detsamma på ett något så när tillfredsställande sätt.
Då jag på våren säljer afvelsägg af ofvan nämnda race, » Svarta Minorka », sändes intet ägg, som är äldre än 2 dagar, och jag har också haft den glädjen att se utmärkta resultat däraf, då ofta af 13 ägg, som rekvirerats, blifvit 12 kycklingar, och det oaktadt skakningen på järnvägen ej är för äggen förmånlig. Man har numera kommit underfund med, att man kan se skillnad på ägg, hvaraf blir tupp eller höna. Om man nämligen mot ett klart ljus i mörkt rum undersöker äggen, så ser man den s. k. luftblåsan i äggen, och ligger densamma vid äggets spets, blir det en tupp, men ligger den på sidan af ägget, blir kycklingen en höna. Om denna regel håller streck, hvilket jag ännu ej till fullo utrönt, så vore ju därmed för hönsafveln mycket vunnet, därigenom att man då kunde få endast hönor eller endast tuppar efter behag. Huru en höna tillkänna gif ver, att hon vill » ligga », känner hvar och en, som något sysselsatt sig med hönsskötsel. Då man således har en sådan och vill lägga densamma, gör man i ordning ett rede af halm och agnar hälst i en korg eller tunna och ställer den på en undangömd plats, där lugn och någon skymning råda, lägger dit äggen och väntar därefter tåligt till kvällen, då hönsen flugit upp, och tager då den bestämda hönan samt lägger henne sakta på äggen. Ligger hon då kvar på morgonen, så kan man vara tämligen säker på, att hon verkligen vill ligga, och att hon » ej blott till lyst » gjort sig min däraf. Hennes skötsel under den tid af 21 dygn, som hon ligger, består endast uti att gifva henne kraftig föda och rent vatten eller mjölk samt efterse, att inga ägg söndertrampas, hvilka i så fall borttagas och kunna, om hon legat högst 3 ä 4 dagar, ersättas med nya, som då i allmänhet kläckas samtidigt eller obetydligt senare. Då kycklingen kommit till världen, behöfver han på första dygnet ingen föda, utan lefver af det han fått med sig frän ägget, och man bör då ingalunda oroa dem genom att nödvändigt vilja hafva dem att äta, då det lätt händer att modern i ifvern att försvara sina små trampar ihjäl en eller flere.
För Bro och Håbo distrikt » Trögds » » Asunda » » Lagunda och Hagunda » » Ulleråkers » » Waksala och Rasbo » » Bälinge och Norunda » » Olands södra » » Olands norra »> » Tierps » » Elfkarleby » Summa Landsh.-Emb. uti Upsala län und. ber. för åren 1856—1860. 10 Upsala län. Boskapsskötsel. b. Litt. e. De stora vexlingar i olika trakter af länet, som de ingångna uppgifterna i detta hänseende skulle antyda, för så vidt de öfverensstämma med verkliga förhållandet, angifvas af nedanstående specifikation, tab. Litt. E., utvisande såsom ytterligheter, att å ena sidan i Olands norra distrikt skulle komma ett nötkreatur på 1,7 tunnland odlad jord, ett storkreatur på 2,3 » » » en ko på 2,4 » » » samt å andra sidan att i Bälinge och Norunda distrikt skulle komma ett nötkreatur på 5,1 tunnland odlad jord, ett storkreatur på 6,9 » » » och en ko på 7,9 » » » hvilken senare summa dock är så hög, att den i ett eller annat hänseende synes häntyda på något misstag i uppgifter. De i förhållande till den odlade jordens areal i de norra delarne af länet förekommande större antalen kreatur äga tvifvelsutan i väsendtlig mån sin förklaring deri, att ängen och den naturliga betesmarken der äro större än i länets södra delar. Beträffande förhållandet emellan antalet hästar och antalet nötkreatur, så visar sig, att det förra, i medeltal för hela länet, utgör 34,6 procent af det senare, samt 57,2 procent af antalet kor. Detta förhållande, som med skäl må kallas ett missförhållande, vittnar i sin mån, att ladugårdsskötsel i länet ännu står temligen lågt, då hästarnes antal är mer än ^ af nötkreaturens och betydligt mer än hälften af antalet kor. Högst utfaller procenten i begge dessa hänseenden i Bälinge och Norunda distrikt, der antalet hästar utgör o 56,1 procent af antalet nötkreatur tillsammans och 86,2 procent af antalet kor.
Bctänkanden. derstundom för 2:ne eller 3:ne, hvarvid blott en enda Klockare är tjenstgörande, om han kan bedöma om alla Klockare fört blifva skickliga för barnaunder visning en, eller om Församlingens invånare önska sig hans biträde; och skulla önskat, att Utskottet, innan det tillstyrkt en Konungslig erindran i detta afseende, hade uppgifvit hvad som dervid blifvit uraktlåtet, heldst Herr Biskopen kan vitsorda, att stiftets Presterskap tillhåller Klockare, att lägga all den hand vid barnaundervisningen, som deras öfrige göromål, skicklighet och förtroende af församlingens invånare medgifva. Utskottets tillstyrkande af en underd. Skrifvelse, med anhållan om Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till Consistorierne, att de låta sig angeläget vara, att på allt sätt befrämja barnaundervisningen på landet, anser Herr Biskopen förutsätta en försummelse, £ fall den behöfves, som förut bordt uppgifvas och undersökas, om den timat, innan fråga härom blifvit väckt. Den hemställan Utskottet ytterligare gjort, att samma Nådiga Skrifvelse skulle innefatta Nådig befallning, om antagande af vexelundervisningen, och anmaning till Kyrkoherdarne, att vid förslag och rösters afgifvande till Klockarebeställningar göra synnerligt afseende på sökande, som inhemtat bekantskap med vexelundervisningen, förmenar Herr Biskopen yara mindre lämplig, enär Herr Bisko» 12.56 Besv. och Ekon.
Maj aflåtne Memorial, rörande förslag till en förbättrad National-representation, som angick Ridderskapets och Adelns Representationssätt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att, då ConstitutionsUtskottets den i2 sistlidne Maj afgifne förra Memorial i detta ämne den 27 i »amma månad af Ridderskapet och Adeln till Utskottet åw terremitterades, beslöt Ridderskapet och Adeln tillika anmoda RiddarhusU<skot et, att med första inkomma med Reglementariskt lörslag till ett förbättradt Represeotations-sätt j men som RiddarhusUtskottet något yttrande i anledning deraf till Ridderskapet och Adeln ännu icke afgifvit, hemställde Hans Excellence, om icke ötverläggningen i detta mål kunde uppskjutas, samt Constitutions - Utskottets ifrågavarande Memorial i hela dess vidd hvila, intill dess RiddarhusUtskottets berörde Förslag inkomme. Ropades Ja och Nej, Grefve von Lantingshausen, Albrecht'. Jemte det att jag fullkomligen instämmer i de yttranden Grefve Mörner, Friherre Boije och äfven Herr Den 18 Junii f. m. 161 Herr Munck af Rosenschöld afgifvit, utbeder jag mig att få göra en erinran vid hvad en värd Talare nyss behagat anföra. Jag tror nemligen icke, att ändamålet att få dugliga Representanter å Riddarhuset skulle vinnas, om deras utseende skall verkställas genom val. Om man antager, att flere af Ridderskapets och Adelns Medlemmar icke äro tjenlige till Representanter för sitt Stånd å en Riksdag, så tror jag ock, att samma Medlemmar icke äga nog duglighet, för att vid ett val jugera om en annan Adelsmans värde eller skicklighet såsom Representant.
Då Ridderskapet och Adeln, i afseende på bortgifvandet af de å Adelige CadettScholas-Fonden inrättade så kallade NäringsStipendier beslutit, alt ”med undantag af ”gamla och nya fremmande språk, kunska”per till lika mått, som LäroverksCommil”teen nu föreslagit eller som framdeles kun”na erfordras för StudentExamens under”gående, samt bevis öfver derå aflagdt och ”godkändt prof vid något Universitet eller ”Gymnasium bör vara vilkor för Sökandes ”antaglighet lill Stipendiater;” och man ej rimligen af dem, som vilja egna sig åtNäringsyrket, kunde eller borde fordra en högre humanistisk bildning, än af dem, som valt Em betsmannaeller lärdoms vägen; samt då derjemte en stigande upplysning nu kräf65 H. 22 338 Den ii Mars e. m. ver större förberedande kunskaper hos dem, sorn ingå i något af dessa sistnämnda yrken, än som tillförene ansågos nödvändiga; har Herr Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, uti ett den 26 sistlidne Februari bos Ridderskapet och Adeln afgifvet Memorial, föreslagit, att det gällande Reglementet för dem, som innehafva de lägre RiddarhusStipendierne, måtte sålunda ändras, att de deri nu fastställda kunskapsprof bringas till t full öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns, i afseende å sådane prof för Närings-Stipendiaterne, fattade ofvanstående beslut, dock att det i berörde beslut stadgade undantag för gamla och nya fremmande språk uteslutes.
Då Stärkelse, byxtyg som f n i ne i s e) ndast spriten tagit slut kan bränvin påhällas och fin antiseptisk toalettvål, intagas som förut, men då utan tillsats af svenskt fabrim o ta d n ern a ys-S m ö r n s r e t r (dessa äro o 9 ' i d S e 2 0, 0 0 st. S e l k o j t o vatten. stor läkande kraft för reformar, sårnanet, utan att försommaren 1890 kommer at N:r 703. Snörmakerier köpas billigt och der, sprickor, hudklåda o. d. och är störa det, en i stort urval dels hos J. F. Holtz, Brunkeb u j da på i skjortvag) » 2 —, särdeles att rekommendera för känslig bergstorg 7, dels hos Herman Meeths, Begebländande hvit 200 duss n i näsdukar » 1 5, 0 ringsgatan 26. och ömtålig hud. Säljes i välförsedda färg. Vänd Eder till ordf. eller sekreteraren i åsyftade sällskap; ni återfinner 1 1, 0 0 » I m i t. Eder berättelse kan nog innesluta 2 0, 00 st. Extra i:a hemvä d f a Förk ä l dstyg 0 5, 0 mycken sanning, men är allt för dyster. Ej som sätter värde på att vid hembakheller använda vi förr tryckta uppsatser. Nita. Vi vilja ej ha på vårt samvete att ning erhålla goda småbröd och tårtor, röd bård och fran 2 5, 0 ha satt diktargriller i ert hufvud. Kart P. Tack; vi ha mycket ymnig por, tillolika slags karameller och glace N ä s d u k a r c o u l. 2 2, 5 gång på poesi för närvarande. Möjligen dock samt god jäst m. m., m. m. bör in1 7, 00 st. Extra fina hems c ti kade Flicklängre fram.^ sända 75 öre i frimärken till C. O. EkK ä l d n n i g a r 3 — 6 å r 3 5, 0 Erika. Måste afbÖja.
Med bifall till Utskottets Förslag i i8:de Puncten af Betänkandet Wto 128, rörande 2:drn HufvudTiteln, hafva alla fyra RiksStånden beslutat alt hos K. M:t R. St:r skola i underdthet anhålla, ”alt med begagnande af de för Landshöfdingarne på Stat nu belintelige anslag, utan vidare utgift för StatsVerket, en för desse Embetsman lämpelig lönereglering vidtages;” och ehuru, i följd deraf, det synes Utskottet vara ledan afgjordt, all ofvanberörde föreskrift, rörande ersättningen till Landshöfdingen i Kronobergs Län för indragningen af de förut åtnjutnc dagsverken, icke kan komma alt minska beloppet af de tillgångar, soru sålunda blifvit för Landshöfdinge-lönernes reglerande i det hela anvisade, finnér Utskottet likväl, då IL Iiidd. och Adeln samt II. BondeSländet, genom 0111- förmäldte tillägg lill sine ang:de mei berörde ersättnings utgående fattade beslut, ansett det böra närmare bestämmas, att samma ersättning, då den upphör att lill Landshöfdingen i Kronobergs Län utgå, skall uti fonden för Landshöfdinge-lönernes reglerande ingå, sig vid detta förhållande böra inbjuda II. PresteStåndet samt V. BorgareSlåndct att deruti instämma ; men skulle denna inbjudning af sistnämnde RiksStånd icke antagas, då lärer, enär a Stånd stannat emot 2, i frågan 5yo StatsUtskottets huru berörde ersättning vidare skall utgå, Förstärkta StatsUtskottet böra anställa omröstning efter en sådan 4:de Proposition: Den som bifaller, att ersättningen till Landshöfdingen i Kronobergs Län, för indragning af den honom ]>å lön anslagne dagsverksskyldighet till Kronobergs Kungsgård af Inhyseshjonen i nämnde
— Föreskrifterna om doms fullgörande, hvilka visserligen “utgöra en snara för den oerfarne och i rättegångar mindre bevandrade, ofta äfven ett hinder, för den fattige att vinna sin rätt“, innefatta icke något verksamt “korrektiv mot oskäligt fullföljande af rättegångar hos Kongl. Majit. Den processlystne och orättrådige kan, äfven utan iakttagande af dessa föreskrifter, bereda sig tillfälle att en längre tid uppehålla sin vederpart i hans rätt och till och med att under tiden undanskaffa sina tillgångar. Då part inom bestämd tid hos Hofrätt anmäler sig vilja fullfölja talan hos Kongl. Majit mot Hofrättens dom eller utslag i tvistemål, meddelar Hofrätten föreskrift om hvad han vidare har att iakttaga. De så kallade prestanda, som sålunda lagligen föreskrifvas, är parten pligtig att fullgöra före inställelsedagen hos Kongl. Majit, d. v. s. inom två månader i mål från Svea Hofrätt och inom tre månader från Göta Hofrätt och Hofi ätten öfver Skåne och Blekinge efter det Hofrättens dom föll. Om parten ej då iakttagit hvad honom rätteligen blifvit förelagdt, dömes han förlustig sin talan, men sådana mål lottas dessförinnan emellan Revisionssekreterarne och blifva först derefter i sin tur föredragna, i följd hvaraf slutliga afgörandet kan fördröjas ganska länge, kanske till och med ett år, och under den sålunda förflutna längre tid från den dag Hofrättens dom gafs, har den ändringssökande, utan att fullgöra domen, uppehållit vederparten i hans rätt och äfven möjligen kunnat undanskaffa sina tillgångar. På grund häraf anser jag lagens stadganden om parts skyldighet att fullgöra Hofrätts dom vid fullföljande af talan hos Kongl. Majit böra upphäfvas och i sammanhang dermed 3 Kap. 5 § Utsöknings-Balken förändras så, att detta lagrum ostridigt må kunna tillämpas i afseende på verkställighet af Hofrätts dom eller utslag; och vill jag derför vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer^ med uttryckande af en sådan åsigt, remittera äfven denna fråga åter till Lag-Utskottet för ytterligare handläggning.
Aber ”ändern” darf und will ich nichts; hingegen den Gesichtspunkt angeben, die Schönheiten zusammenstellen, das Ganze beleuchten. Und warum denn ändern? Diese Convenienz des Tages, ein Spiel des Zufalls, eine Blendung von Schimmer und Schatten, schwindet mit dem Tage. Aber die Harmonie des Ewigen bleibt; so wie das Licht des Himmels. Und für dieses eben war Er ein erhabener Ritter; dessen Anstand nicht Grazie, sondern Heroismus heisst. Ja, sugar das Schöne ist hier Waffenblitz. Dennoch sind Sie, Vortreffliche! wirklich heroischer, als Er. Sie rufen, in der That, aus dem hohen Norden einen gothischen Kämpfer her; und Sie wollten auch jetzt einen Gustaf Adolph für den Protestantism aller edleren Seelen. Zwar ist dies nur Ihr erhabener Gedanke: doch fühlte ich das Wahre, da ich im Schwedischen ehedem ”die Natürliche Hoheit der Frauen” schrieb. – Von Ihm erhielt ich nur zwey Briefe. Einen, sehr kurzen, bloss für mich. In dem anderen aber ist eine Äusserung merkwürdig; weswegen ich diesen hier übersende235. Gerade nur diese Äusserung hat mich zurückgehalten. Ihm war jede Verbindung – Bande. Wäre sie es auch: so kann doch nur Heer Heer schlagen. Erstaunlich aber, dass uns annoch ein Ehren-Teufel, wie Luther, Noth thut!