Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets yttranden och förslag afslogos. § 3, mom. lit. c. Ståndet lät vid yttrandet bero. § 34. En så lydande redaktion antogs: ”Om, vid gesälls anställande hos fabrikseller handtverks-idkare, kontrakt dem emellan upprättas, får sådant ske på högst tre år. Är icke kontrakt upprättadt, upphör gesällens anställning efter fjorton dagars å någondera sidan skedd uppsägning, med rättighet till den aflöning, som i hans yrke vanligen bestås.” § 40. lia momentet och ordet derjemte uti nuvarande 2:a moment ansågos böra försvinna. Blifvande i följd häraf detta sednare moment, med det anmärkta ordets uteslutning, det första, och nuvarande tredje moment det andra uti författningens 40 §. 2:o tvenne anmälanden vid slutet af Betänkandet, pag. 30. Lades till handlingarne. och 3:o öfriga delar af Betänkandet Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 129, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Handels-ordningen den 22 December 1846. Bih. till B. St. Utskottets yttranden, i anledning af Herr Nygrens motion, angående Kongl. Handels-ordningens 1 8, och i afseende på Riksdags-fullmägtigen Per Mattsons motion, angående nämnde Författnings 3 § 1 morn., afslogos; hvaremot omförmälda Betänkande i öfrigt godkändes. Från Eederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Allmanna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 129, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Handels-ordningen den 22 December 1846, hvarvid 8 3 mom. 1, punkterna 1 och 2 samt mom. 2 godkändes; 8 1 af slogs samt Ståndet lät bero vid Utskottets hemställan angående 8 6, mom. 1.
Vid sådant förhållande och då tinget ofta utdrages i 6 månader, kan jag, under deri tiden, med allra största förtroende för den som beviljar inteckningen, icke lemna honom några penningar på densamma, emedan jag omöjligen kan veta, huruvida icke en annan person kan under tiden komma och söka inteckning i egendomen. Derföre att, jemlikt förutnämnde talares anmärkning, en olägenhet skulle kunna genom en försäljning upkotnma, bör väl icke detta gifva anledning att bibehålla en ytterligare olägenhet, eller att, då vi nu äro på väg att få eli ny och förbättrad törmånsrättslag, söka hindra tillämpningen af en i och för sig sjelf fullt riktig princip. Jag åtminstone, för min del, kan icke finna något skäl, att, om också möjligheten till ett sådant bedrägeri qvarstår, man bör bibehålla olägenheterna uti nuv:de förhållanden. Utan tvifvel skulle en underd. hemställan till K. M:t rörande lagfart leda derhän att densamma koinme att få gå i samma spår som inteckningen. Jag har dock i allmänhet icke hört klagas öfver dessa olägenheter med lagfart, ty hvad långifvare!! vanligen önskar iir ett gravationsbevis, sora uplyser till hvilket värde fastigheten nr intecknad. Detta gravationsbevis behöfver han pä samma gång, sorn länet skall erhållas, och nämnde bevis kan han genast få, då inteckningen lemnäs från den eller den dagen, men icke nar inteckningar från aamma ting hafva samma rätt. Den 17 Juli 153 Hvad slutligen beträffar samme talares anmärkning', att hittills domaren icke lort något momorial-protokoll ang:de inteckningar, samt att det fördenskull skulle vara äfventyrligt att införa nu föreslagne stadgande, vill jag endast erinra, att då hittills alla inteckningar, meddelade vid samma ting, haft lika rätt, har roan icke heller funnit något behof utaf att föra ett sådant memorial-protokoll, hvaremot och då hädanefter inteckningar skulle ega förmånsrätt, beräknad från och med den dag de inlemnade», det bör vara en hvar klart och tydligt, att domaren numera måste föra inteckningsprotokoll. Om man skall vägra en i öfrigt nyttig lagförbättring derföre att det är äfventyr, att domaren kan föra falska eller ofullständiga protokoll, då får man sannerligen ingenting företaga.
St. låtit upprätta och nu fastställt formulaire, så väl till den förbindelse, som af Ilypolheks-Föreningarne böra till Riksgälds-Contorets säkerhet afgifvas, som ock för den påskrift om garantie, som Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ega att å Ilypotheks-Föreningarnes utfärdande skuldförbindelser medddela; varandes dessa formulaire af följande lydelse: 1:0 ”Enligt N. N. Hypotheks-Förenings, vid allmänt sammanträde, oss lemnade fullmagt, förbinde vi oss härmedelst, i hela Hypotheks-Föreningens namn och å dess vägnar, att noggrant ställa oss till efterrättelse följande af Rikets Ständer stadgade hufvudgrunder för Hypotheks-Föreningar: (införes) Skulle så oförmodadt inträffa, att Rikets Ständers Riksgälds-Contor, genom vår uraktlåtenhet i någon mon att punctuelt fullgöra våra, genom Riksgälds-Contoret garanterade skuldförbindelser, blefve tillskyndadt någon utgift, af hvad slag den vara må; förbinde vi oss, en för alla och alla för en, att, vid anfordran, fullt utbetala, till så väl capital som ränta, allt hvad Riksgälds-Contoret, genom dess oss meddelade garantie, blifvit nödsakadt utbetala, och alt 3:ne månader efter derom erhållen föreskrift, Bih. till R. St. 2 Bandet. 3 j a jo Expeditions-Utskotlets Förslag lill md. Skrifvelse Al.-o t. verkställa de ytterligare afbetalningar, Riksgälds-Contoret, i stöd af i4:de hufvudgrunden, kan finna sig befogadt att oss ålägga. N. N. den (datum).” På N. N. Hypotheks-Förenings vägnar (Underskrifter.) Härjemte bör vara bilagd t Hypotheks-Föreningens, vid allmänt sammanträde, utfärdade fullmagt för
Fattigvården i Riket, om beredande af kontroll å fullgörandet af föreskrifterna i 2 och 4 mom. af 6 § i 1853 års Kongl. Förordning angående. E. 3. — om förslag till tillägg till Kongl. Filialbanker som bildas utan ändamål att ersatta Privatbank, om afsättande af ytterligare 1.000,000 Hulr B:ko af Bankens medel tili försträckning åt. II. 15. 327. Se vidare Banko-Utskottets Memorial N:o 37. Filialoch Privat-Banker, angående försträckningars meddelande till. XI. B. 151, 266. A. 280. Finans-Departementet. Se Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel. Finska språket, om anslag till aflöning åt tvenne tolkar af, inom Norrbottens län. IX, 13. 68. A. 105. Fiskeri-stadgan af den 20 Juni 1852, om tillägg til! 1 Kap. 3 g 1. morn. IH. B. 68, 108. A. 120- — i hvad den rörer sillfisket i Bohuslänska Skärgåden, om ändring i. VII. B. 47, 310. A. 378. Fiskevik, indragne Pipare-bostället, om dess anslående till boställe åt Domaren i Jösse härad af Wermlands län. IX. B. 37. A. 66. Fjellbacka, fiskläge i Götheborgs och Bohus län, om lindring i ro terings-skyldigheten för. IX. B. 67. A. 99. — F — Fjerdingsmans aflöning, om skyldighet för boställs-innehafvare att deltaga i. lil. ]{. Fjerdingsoch Nämndemän, om förhöjdt traktamente åt dessa vid extra förriittningar. VIII. B. 483. A. 27. — om förtydligande af Kongi. Kungörelsen den il Augusti 1854, i fråga om ersättning åt, vid extra förrättningar. VIII. B. 483.
Ägpts MärFa l^roxosiNon, M 4. 9 (lollsgs 8cbolM i 'Westervik Ärligen ntgöra 1:del« tunns sä kallad akolmästare^ skäppa afl, värjo keit bomman ocb i förbällando dertill st mindre bemmgjladelar, deist denna suaninki! motsvarade Djeknepenningarne, Qvillra, enligt 1624 ärs ltiksdagsbesint, skulle, i stället tor den kornt brukliga sä kallade soeknegängen, utgä; samt stt ät nämnds kollega mätte beredas ersättning sk allmänna medel kör den minskning i inkomster, boliom derigenom tillskyndades. W de utlätanden i ämnet, b vi ika klain konsistorium i Linköping, kulngl. Naj:ts Dekallningsilakvande i (islinar Län samt Longi. Naj:ts oed intets Lammar-Oollegium oelr 8tats-6ontor blifvit inkordrade, oen !>vilts tomms stt till Likets Ltänders 8tats-Utskott ökverlemnas, tinnes beborigen utredt, stt ej mindre okvsnnämnde krän Lokta oell Oamlebp församlingar till klollega vcbolss i Westervik utgäeude spanmäls-akgikt, än ock den enabanda akgikt, som krän körneskalla församling i samma 8tikt oell Län utgår till Lectorn vid Westerviks 8koia, sr samma akgikt, som under namn sk Djeknepenningar blifvit genom 1624 Lrs Liksdagsbeslut, i stället kor ilen förut brukliga sa kallade soeknegängen, till utgörande med 6 öre silkverinpnt L matlaget påbjuden, kastan skgikten i dessa socknar, derifrån inga Djeknepenningar i öfrigt erlagts, kommit stt ekter gammalt bruk utgä i stallet kor penningar, med en skäppa säd ak bel gärd oell i korliällande dertill ak de mindre.
Till stöd härför anfördes, att, om del än varit rättsenligt, att skyldigheten alt underhålla vägar och broar, till en början ensamt fördelats på jorden, kunde det dock, efter Utskottens tanka, icke bestridas, att, sedan med en framskridande odling andra näringar uppkommit, för hvilka en lätt och beqväm transport vore af lika mycken vigt, som för jordbruket, äfven dessa borde deltaga uti cn dylik underhålls-skyldigbet, liäldsl det mäste médgifvas, att den, som hade behofvet och njöte fördelarne af en inrättning, jemväl borde vidkännas den kostnad och lunga, som dermed åtföljde. Af denna anledning och då bruken och bergverken i riket, för transporterande af, ej mindre de för tillverkningarne erforderliga råämnen, än ock af sjelfva de tillverkade effekterne, på många orter begagnade och nötte vägarne vida mera, än de hemman, hvilka underbålls-skyldigbeten för närvarande ålåge, samt detta förhållande i mer och mindre mån ägde rum jemväl med sågoch mjölqvarnar, ansågo Utskotten vid två sednaste riksmöten, att dylika verk och inrättningar äfven borde i någon män deltaga uti ifrågavarande onus. ålen då Utskotten, i frågans dåvarande skick och innan vederbörande deröfver blifvit hörde, funnit sig sakna tillräcklig ledning för bedömande af de grunder, efter hvilka en sådan skyldighet borde af nämnde verk och inrättningar bestridas, tillstyrkte Utskotten Rikets Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes, efter föregången undersökning och vederbörandes hörande, till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, rörande de grunder enligt hvilka omförmälde skyldighet borde af meranämnde verk och inrättningar utgöras. Utskottens berörda förslag, som vid sagde riksmöten godkändes af Högvördiga Preste-ståndet och Hedervärda Bonde-ståndet, lyckades deremot icke tillvinna sig Höglofl. Ridderskapet och Adelns samt Yällofliga Borgare-ståndets bifall.
På grund af hvad sålunda är anfördt, och då Utskottet förmenar det vara en brist i nuvarande lagstadganden rörande detta ämne, att tids - 8 Lag-Utskottets Betänkande N.-o 42- bestämmelse saknas, som kunde förekomma ett brådstörtadt uppnående af den slutliga skillnadsresolutionen; får Utskottet, — hvilket i öfrigt hyser den öfvertygelse, att om ock en lagstiftning, som i någon nion minskade hindren emot äktenskapsskillnad, skulle, oftare än nu sker, medföra upplösning af olyckliga äktenskap, deraf dock ingalunda vore att befara något förnärmande af äktenskapets helgd, enär denna mest lider af de förargeliga efterdömen, som oeniga makar gifva både sina barn, sitt husfolk och andra, hvaremot det synes vara att hoppas, att den lättade möjligheten, att vinna skillnad, skulle hafva den välgörande påföljd, att mången, som nu gäckar makans tålamod, skulle finna nödigt att iakttaga ett mera grannlaga uppförande, och ofta begge blifva mera omtänkta, att förekomma misshälligheter, och att genom hjertats band gifva styrka åt den lagliga förbindelsen, — härmedelst i så målto understödja motionairernes förslag, som Utskottet vördsamt tillstyrker, utfärdande af en allmän författning, hvarigenom, med ändring af 16 Capitlet 11 f. Kyrko-La gen, och 14 Cap. 1 Gijtermåls-Balken, förklaras, att, då oenighet makar emellan varder rådande, det skall åligga Kyrkoherden i församlingen, att söka förmå dem till sämja, genom tjenliga föreställningar och förmaningar, hvilka hatt meddelar, först enskildt, och, om det ej hjelper, sedermera i närvaro af makarnes föräldrar eller andra fränder, om sädane i orten finnas, och att, derest, sedan sä beskaffade varningar föregått, oenigheten ändock fortfar, domstol må, uppå derom skeende ansökning, döma till skillnad i säng och säte på sex månader; hvarefter, i händelse makarne ej heller häraf låta sig rätta, utan endera eller begge önska äktenskapets upplösning, fråsan bör ankomma på Kongl■ Maj:ts Nådiga afgörande, i den ordning Kongl.
Sju och Fern dertill, samt Ridderskapet och Adeln att samtelige förslagen borde upptagas; då något helt Riksens ständers yttrande öfver Kongl. Maij :ts Nådiga Proposition om Grundlagsfrågornes hvilande alltså hittils icke finnes; och då Ridderskapet och Adeln för sin del önskade, att i ett mål af så vigtig beskaffenhet, ett fogande till enstämmighet Riks Stånden emellan måtte äga rum; så beslöt Ridderskapet och Adeln, i likhet med de öfrige Respective Stånden, att till befrämjande af ett sådant fogande, anmoda bemälte Utskott, att, så skyndsamt sig göra låter, upplysnings vis till Riksens Ständer aflemna sine tankar om grunderna hvarefter den sålunda i skiljaktigt skick Stånden emellan befintliga preliminaire fråga om Grundlags-förslagens hvilande eller uptagande, må, i brist på ett bestämdt stadgande särskilt för det nu inträffade fall, likväl i full enlighet med Constitutionens hufvudsakliga föreskrifter anses och behandlas. Ut supra. A: G: Silverstolpe Justerat Rudolf Cederström. Plenum, då alla Utskottets Ledamöter voro närvarande. Uplästes 1 et af Riksdagsmannen Anders Åberg til Utskottet ingifvet memorial, (bilägges) lades på bordet til dess det dermed i sammanhang stående memorial af Riksdagsmannen Anders Nilsson, til afgörande företages. 2 Uplästes et Protocolls Utdrag ifrån Bonde Ståndet af den 22 Maji, om upsättandet af Riks Aeten. (bilägges)3 Uplästes et Prot. Utdrag ifrån R. och A. af den 25 Maji innehållande remiss til Utskottet af Konungens Nådiga Proposition om et i 81. §. Reg. formen nödigt tillägg, jämte sjelfva Propositionen. (bilägges)4 Företogs 5 öfverläggningen om den ifrån samtelige Riks Stånden til Utskottet ankomne och i sista pleno anmäldte remiss om sättet at anse och behandla den preliminair fråga som hos Riks stånden upkommit om Grundlags förslagens hvilande eller uptagande.
N.*o 3oo, i anleda, af K, M:s nåd. propos., ang:de medel för undsättningar i svårare missväxtår; N?o 3oi. så väl i anledn, af K, M:s nåd. skrifvelse till R. St., rör;de en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, sorn K. M:s sedermera till R. St, aflåtna nåd, propos., ang:de Jåneanslag till återuppbyggande af nämnde stad; N?o 3oa. angide utarbetande af en allm, boställs-, byggnadsoch husesyns-ordning, Jf?o 3o3, ang;de förklaring af 26 cap, 3 §. Byggn.b;n, Föredrogs ånyo Gr, Horns, Claes Fredr, d,' 23 sistl. Febr, på bordet lagda motion om inbjudn. till de öfriga RiksSCn att förena sig uti den af R. o, Ad. beslutade gemensamma tanka i afseende på den af Constit.Utsk, föreslagna förändrade redaction af 81 §, Reg.F, Frih. Boye, Ludv.? I den öfverläggning, som föregick det beslut, hvaruti nu är fråga oro alt inbjuda de öf - Bilaga. Förslag till stat för Bankens Discontverk intill nästa riksdag. — För hvarj i R:dr B:co. A. Banco-Discontcn. t-1 c; 0? ? > g 1 ? „ fL o' 0 1 i • | ■« * n «" s - o; j Arfvode f särskild ors Skopennint c/> c g 3 V w H 0 t? cL w rs 0 » a *•,1 i:o Directionen. jr 5 ~ £3 — 2 5o 25o i5oo i Bancocomnnssane med högre lon ? , , . f , ... ° > Etter nuvarande iorhallanden .
Det vore endast i vådans stund man skulle kunna förvänta en så starkt lågande Patriotism, att medborgare skulle på Fäderneslandets Altare offra sista skarfven af sin förmögenhet, och jag har således all anledning tro att en hvar, som sträckt sin Actie-teckning längre, än hans tillgångar kunnat medgifva, endast speculerat på Discontvinst, och att verkligen bemedlade, som engagerat största delén af sin förmögenhet uti Actier, äfven varit Speculanter, icke allenast på Discont-vinsten, utan ock på andra fördelar, som kunde skördas både af Disconten och sjelfva Canal-anläggningen. Emedlertid vill man framställa desse Actie-egare såsom föremål för det ömaste deltagande, och man vill att Landet skall påläggas en ständig beskattning, för att godtgöra deras misslyckade speculationer. Om Canalen icke kan gifva någon behållen afkastning, utan Actierne blifva nonvaleurer, så kan jag icke finna, att sjelfva National-förmögenhelen härigenom skulle komma att förminskas. Stats-Vtskottets Betänkanden. 431 Det var en tid då Actierne uti det så kallade gamla Ostindiska Compagniet egde fullt värde, men icke har man yrkat, att Nätional-förmögenheten blifvit förminskad derigenom, att desse Actier blifvit nonvaleurer. Vid Redactionen af det projecterade Betänkandet torde det tillåtas mig, att äfven framställa en anmärkning. Der säges på ett ställe, att Bolaget i allo uppfyllt sine åligganden. Då Utskottet icke varit i tillfälle att granska och undersöka förhållandet härmed, torde ett sådant bedömande vara allt för tidigt. Jag för min del anser all varsamhet uti uttryck böra iakttagas, särdeles uti Betänkanden, hvilka röra Götha Canal, enär man erfarit, hurusom vederbörande förstått, att begagna sig af hvarje yttrande, som på något sätt kunnat tydas till deras fördel. Så har man t. ex. ibland annat åberopat att 1817 års Revisorer af StatsBancooch Riksgälds-Verken, skolat uti sin Berättelse till Rikets Ständer, högtidligen gillat Discontens förvaltning, fastän desse Revisorer, hvilka hvarken granskat eller möjligen kunnat granska
Å Stångjern, Bergsmansjern, Bultjern, Sänksmide, eller rundt Bultjern, Bandjern, Skärjern, Gallerjern, Knippjern, Saltpanneplålar, Jernplatar, Bomeras eller Plogämnen, Skyfflar, Jernankare, Storspik, Småspik, förtennt Jernbleck, Garfstål, Brännstål, Alco eller Gjutmessing, Lalunmessing, Messingstråd, Garkoppar, smidd Koppar, extra Kopparbleck, myntade Kopparplåtar, Blindmynt, Kopparspik, Alun och Svenskt Bly, utgifvas lån, ej mindre vid Låne-Banken i Stockholm än vid Låne-Conloret i Götheborg, efter den fördelning, att utlåningen emot pant af dylike effecter, slående på Vågarne inom detta Låne-Contors Dislrict, besörjes derstädes, men för öfriga delen af Riket i Stockholm, allenast med det undantag, som i §. här nedan är vordet upptaget. 8:0. Lånen utgifvas lill högst |:delar af pantens försäljningsvärde, som, efter Mäklareattester, af Banco-Styrelsen bestämmes i Junii och December månad hvarje år för påföljande balfåret. 9: o. Räntan kommer alt fortfarande intill nästa Riksdag blifva 4 procent årligen, och låneliden utsättes hädanefter sorn hitintills, vid belåning af vågfördc effecter, liggande annorstädes än i Stockholm och Götheborg, till October månads slut det nästpåföljande året. 10:0. Effecter, upplagde på extra Vågar eller Lastageplatsen, de der icke äro med vederbörlige privilegier och ansvarige Embetsman försedde, få ej till belåning antagas; men som Byelfs Metallvåg i Wermland står under Magistratens i Åmål vård, samt är försedd med en af Kongl.
Väl kunna understundom fall inträffa, då skyldigheten att lör prols alläggande infinna sig å ansökningsorten lör en aflägse boende sö kande blir betungande, men detta torde desto mindre böra lägga hinder i vägen för en åtgärd, åsyftande behöflig och nyttig kontroll yid tillsättningen af de vigtiga folkskolelärare-ljensterne, som inställelse till profs utläggande måste ske för sökande al de vida mindre Vigtiga och vanligen sämre lönade klockarebefattningarne. Då emellertid det kan inträffa, att, till följd af en sökandes föregående tjenstgöring inom samma eller annan närgränsande församling, eller af annan anledning, hans förmåga att bestrida befattningen redan är tillförlitligt känd och vid sådant förhållande profvet endast skulle vara en gagnlös formalitet, har Utskottet trott det böra lemnäs skolstyrelsen öppet att, då omständigheterna dertill föranleda, från prols alläggande meddela befrielse. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit Yttradt, lar Utskottet, i anledning af motionen, hemställa, att Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Jlnj:t anhålla om utfärdande af en författning, hvarigenom stadgas, att sökande till folkskolelärare-befattningar böra, innan förslag upprättas, aflägga undervisningsprof inför vederbörande skolstyrelse, hvilken dock, ifall omständigheter dertill föran leda, eger att sökande från alläggande af sådant prof befria. Stockholm den 3 Juli 1860. Allmänna Besvärsoch Ekortonii-Utskottets Betänkande S:o 119. 7 N:o 119. Ank. till Kxp.-Utsk. den 6 Juli 18C0, kl. 1 c. m. Betänkande, i anledning af vuckt motion, i fråga om åtgärder för befordrande af laga egos luften. I detta afseende har inom Vällofl. Borgare-Sfåndét förslag blifvit väckt af Herr F. M. /kahlbom, sorn, med omförmälande hurusom vid Allmänna Landtbruksmöte sistlidet år denna fråga, bland andra, förekommit och dervid liera förslag blifvit framstå
Domkapitlen i stiften uti infordrade underdåniga yttranden instämt, endast med de undantag, alt Domkapitlet i Strengnäs blott tillstyrkt del dylik ersättning mätte vid afoch tillträdessyner å kapellanshol af vederbörande kyrkokassas medel bestridas, samt alt Domkapitlen i Upsala och Calmar ansett hospital och fromma stiftelser icke böra vidkännas kostnader lör ifrågavarande förrättningar, utan dessa kostnader af allmänna medel eller på annat sätt bestridas, derest icke förrättningarne kunde af vederbörande nämndemän kostnadsfritt verkställas; hvarjemte Serafimer-ordensgillel, som jemväl blifvit i ämnet bordt, förklarat, att, i fall Kongl. Majit funne lämpligt förordna, all för extra förrättningar i Statens ärenden af ifrågakomna beskaffenhet ersättning lör skjuts och traktamente skulle till dervid biträdande nämndemän utgå, billigheten jemväl syntes fordra, att dem tillädes rätt till enahanda ersättning för biträde vid syner och besigtningar å hemman och lägenheter, som af Hospitals-stvrelsen förvaltades, ehuru sådant skulle komma att medföra betydlig tillökning i de dessutom med hvarje år stigande utgifterna för hospitalsinrätlningarne. Kongl.
Hvarje artist, som går från porträttet af 1870 till det från 1890, instämmer troligen i detta yttrande. Den senare bilden är alldeles den kvinnas anlete, som vid denna tid med anledning af det nya hemmets ordnande kunde skrifva de, af ung kärlek vibrerande, orden: »Jag ville att allt i min känsla, skulle vara nytt och friskt för Pasquale; jag tycker det är en orätt mot honom att jag förut haft något enda af de intressen, som nu sammanhänga med vårt lif.» A. Ch. Leffler var just en af de människor, som hafva den erotiska genialiteten, om hvilken ett så lifligt samtal utspann sig i Sonjas salong. Och det är nästan med Sonjas ord, som Anne Charlottes, af sorgen förkrossade, man efter hennes död skrifver: »Hon hade kärlekens geni – ty kärleken är en genialitet lika väl som konsten, som vetenskapen. Alla människor kunna icke älska. Men hon kunde det till fullkomlighet. I februari 1891 hade makarne fått sitt hem i Neapel i ordning. De hade byggt bo vid Via Tasso, »poeternas och de älskandes gata», klättrande mellan trädgårdar och grönskande höjder från hvilka man har den härligaste utsikt öfver hafvet. Hemmet ställdes på en helt annan fot än den, en duca di Cajanellos traditioner borde innebära, ty båda makarna hade samma fasa för det konventionella och samma föresats att undandraga sig dess inflytande. 8 Men enligt svenska begrepp blef emellertid hemmet både vackert och prydligt. I ett rum var allt, såväl möbler som draperier, helt och hållet svenskt, och det var detta A. Ch. Leffler utsåg till sitt arbetsrum. A. Ch. Leffler i biografien öfver Sonja Kovalevsky. Färdig att inflytta i det nya hemmet drabbades hon, själf sjuk, af budet om Sonja Kovalevskys död. För andra gången lade hon nu undan sitt eget arbete för väninnan och ägnade sig åt nedskrifvandet af hennes biografi, hvilken hon redan i utkast hade färdig på sommaren. I denna skildring af A. Ch.
Bcräfitabc töemittningen tcfe uppgår tilt högre Belopp, Beftammaö fåtunba: 21öx>ocater ocB ©anförare i, „ ,(tfa meb bent t jtaberne, § 14. 2lmfter ! 23yggma(taie, flano* etter ^acaöo*, t fern lita per: förfta (Stafett 5(nbra b:o Irebjc b:0 fjcfbe b:o femte b:o tö:co sJt:br 20 !r ^ ©cxfeiv-byggmajtafe, fe (föertuttgötnän, ÄKotn. 2. Connmoftonatrcr, lifa meb bent t ftäberne, §. 14. 23 c tt> 111«t ti g S s i51* o r b n i n g 1851. 33 Såvjemån, font Ijaftoa egna Båtar, Itta ttteb ©fnts od) 33åtffeppare, §. 14.