Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De frågor, som icke der få väckas, kunna dock ej heller i änmärkningsväg väckas derstädes; ty hvad icke direct kan upptagas, kati icke i änmärkningsväg i Stånden få upptagas så framt roan ej vill afsåga sig allt begrepp om Svenska språket. Så snart man kommit öfverens, att 81 §:s tydliga ord äro, att grundlagsfrågor ej få i Ståndens plena väckas, måste det vara klart, att dylika väckelser, antingen de ske i form af anmärkningar eller ej, äro lika grundlagsvidriga. Lika med Hr v. Hartmansdorff finner jag, att jag ej kan hindra Hr Gr. o. Landtm, att göra propos. pä de förslag, han behagar framställa; men det är min rättighet såsom riksdagsman alt protestera mot hvarje förekommande olaglighet. Frih. Roye: Jag är förekommen af en värd ledamot, Hr v. Hartmansdorff; men jemte det jag i allo instämmer med honom, ber jag att få tillägga några ord. Det gifves vid alla i5 IL 4 a6 Den 16 Öctober e, m. nya förslag en consideration, sora, afven om den icke fölmått förekomma förslagets framställning, har rätt att efteråt göra sig gällande. Denna consideration är den: tjenar förslaget till något? Kan det gå igenom eller icke? När jag inser, att det ej kan gå igenom, hvartill tjenar det då? Jag är genom de skäl, Hr Cederschjöld framställt, öfvertygad, att vi skada det ändamål, som sökes af de Hrr, hvilka framställt ifrågävar. förslag, i fall vi ingå derpå och det blir framstäldt till R. St.; ty det är troligt, att i sådant fall både detta och hvad som förut har hopp alt gå igenom blefve afslaget. På dessa skäl motsätter jag mig Gr. v. Fersens förslag och önskar, att propos. derå ej må blifva framställd. Kommer den dock att göras, skall jag dertill svara nej. Hr von Troil, Emil:
R:dr 1,900,000: — - 51 — Deremot upptager den till Riksgälds-kontoret under sistlidne Augusti månad, efter afslutandet af 1858 års rikshufvudbok, öfverlemnade enahanda liqvid om öfverskott, besparingar och brister ett saldo, Riksgälds-kontoret till last af, ... Enligt sistnämnde liqvid hade nemligen de brister, hvilka under året uppkommit uti stats-verkets påräknade inkomster, uppgått till R:dr 552,248: 58. hvarförutan uti vissa förslagsanslags beräknade belopp uppkommit brister å tillhopa » 648,232: 46. Ilärförutan har Riksgälds-kontoret påförts för följande af Stats-kontoret verkställda utbetalningar: l:o till kostnader för utförandet af beskattnings-väsendets förenkling R:dr 17,645: — 2-o år 1858 utbetalde ersättningar till indelningshafvare för deras upphörda rättighet till forsellön för indelta räntor och kronotionde » 54,027: 31. och 3:o under samma år till sterbhus erlagda nåd årsoch begrafningshjelps-besparingar » 28,804: 84. 99 qjj j - så att sammanräknade beloppet af de summor, hvilka förts Riksgälds-kontoret till last, utgjorde R:dr 1,300,358: 19. deremot har Riksgälds-kontoret tillgodoförts: dels besparingarne å vissa förslagsanslag under riks-statens huf vudtitlar till belopp af R;dr 496,634: 73. dels en afbetalning, hvilken till Kongl. Statskontoret influtit å det till innevånare i staden Gustavia på ön S:t Barthelemy efter 1852 års eldsvåda derstädes från Riksgäldskontoret utbetalda byggnadslån » 465: 38. 497 -jqq. j j uppgående således den uti 1858 års statsinkomster uppkomna brist, hvilken af Riksgälds-kontoret skall ersättas, såsom ofvan är nämndt, till R:dr 803,258: 8.
Sedan Ulskoltet, uli sislberörde memorial, uttryckt den Åsigt, att frågor om bibehållande eller borttagande af gällande förbud mot en varas ineller utförsel vore af ren ekonomisk beskaffenhet, och derföre borde, när två Stånd stannat emot två, förfalla, samt gällande sladganden derutinnan förblifva oförändrade, så har Bonde-ståndet beslutat, alt vid alla de i memorialet förekommande fall, der, i fråga om införselsförbudens upphäfvande eller bibehållande, två Stånd i sina beslut stannat emot två, ålerremiss skulle ega rum, och att Utskottet borde inkomma till Stånden med voterings propositioner, på det omröstning i förevarande afseenden måtte i förstärkt Stals-utskott kunna anställas. I anledning af denna återremiss får Utskottet tillkännagifva, att Ridderskapel och Adeln samt Presle-slåndet gillat Utskottets ifrågavarande yttrande; och att, efter det inom Borgare-ståndet flera ledamöter, i afseende å förbudet mot införsel af bränvin och sprit, yrkat frågans återremitterande till Bevillnings-utskotlet, med föreläggande för Utskottet att föreslå voterings-propositioner, samt herr Talmannen derå vägrat proposition, men denna propositions-vägran blifvit af Ståndet ogillad och frågan derom öfverlemnad till Konslitutions-ulskotlets afgörande, samma Utskott uti memorial JNT:o 31 förklarat talmannens vägran grundlagsenlig ; och anser Utskottet sig, vid sådant förhållande, bora vidblifva återremitterade yttrandena. Under förutsättning, att gällande förbudsbeslämmelser i nyssberörda fall måste anses bibehållna, och på det ännu oafgjorda frågor, angående llih. till It. St.
Och att underdåniga skrifvelserna af den 9 Mars i83o, N:o 43r> angående utfärdande af en författning om lagförande af undautags-contract, och af den 11 Mars iS3o, N:o 439, om indragning af Lagmansoch Kämners-Rätter blifvit lagrie till handlingarne, såsom förmodligen inkomne så sent, att de, innan Riksdagens slut, ieke kunnat i Grundlagsenlig ordning blifva behandlade: att ibland Krigs-Årenden Lafva Rikets Ständers nnderdåniga skrifvelser af den 24 April 1829, N:o 52, angående ifrågaställde förändringar till beredande af lindring vid Beväringsskyldighetens utgörande: af den 3o November 1829, N:o a55, angående tågande Truppers inqvartering och proviantering under fredstid: af den 20 Januarii i83o, N:o 3 a 1, angående dispositionen af åtskilliga byggnader i Landskrona: af den 5 Januarii i83o, N:o 342, angående Städernes inqvarterings-besvär: af den 22 December 1829, N:o 289, angående vissa Socknars skyldighet alt utgöra tjenstbarheler m. m. till Dylta Svafvelbruk, och sif den 7 December 1829, N:o 268, om öfverlemnande till nästkommande R. St. Just.-Omi. Eml.-Ber. den 1S Januarii iS3.j.. 4S Sländers pröfning och afgörande af ett förslag till allmän stadga om afskrifningar i Statens Räkenskaper, efter skedda underdåniga föredragningar, blifvit i Nåder, dels remitterade till förberedande åtgärder af vederbörande, dels ock uppskjutne till framdeles afgörande. I anledning af den från Krigs-Expeditionen afgifne förteckningen bör jag serskildt fästa Rikets Höglofl.
Efter ingången af sista året utaf den tid, för hvilken anslag till nattbevakningens besörjande genom Polisen voro af stadens fastighetsägare och Brandförsäkrings-kontorets Öfver-Styrelse beviljade, ingick till Eders Kongl. Majit, genom underdånig skrifvelse den 19 November 1852, Öfver-Ståthållare-Embetet med förslag dels om Polisoch Nattbevakningens bestridande fortfarande hufvudsakligen på samma sätt som dittills, dels till ■en för polispersonalen något förmånligare aflöningsstat, hvilken dock, enär tillgångar icke kunde beredas till •sådan förbättring, som redan då ansågs behöflig, föreslogs att endast tills vidare förblifva gällande; för genomförande af hvilket förslag, dervid förutsattes, att någon förändring icke komme att äga rum i de garnisonsposteringar och militärpatruller, som till biträde vid nattbevakningen blifvit i planen för denna bevakning be Öfver-Stålhållare-Embelets tind ber. för åren 1856—1860. 3 18 Stockholms stad. Polisoch nattbevakning. räknade, begärdes tillökning i anslaget från Brandvaktskasse-Administrationen med 3,333 R:dr 16 sk. och af bränvinsutskänknings-afgifterna med 5,333 R:dr B:ko.
Den förre kan således i de flesta fall icke erhålla mera än 2 R:dr 24 sk. b:ko, en allt för ringa vedergällning för att någon skulle vilja belasta sig med det besvär och bråk som oftast fordras för att uti bevis leda en öfverträdelse af jagtstadgan, samt dertill utsatte sig för det obehag, som för åklagaren ofta af en angifvelse är en följd. Jag föreslår sålunda att böterna 360 Den 31 December e. m. genast vid första förbrytelsen sättas till 10,* samt sedan för hvarje ny sådan till 20 höjas, och att böterna må blifva åklagarens ensak, och tror jag icke att jagtkassan af detta sednare medgifvande skulle lida någon förlust, enär jag tviflar att någon inkomst ur denna källa tillflutit densamma. På grund af hvad jag haft äran anföra får jag föreslå: l:o. Det nu åsätta böter för jagt under förbuden lid på fogel tillhörande den s. k. mindre jagten, så ock för äggning, eller fångst med snara eller giller, måtte förhöjas till minst 10 R:dr b:ko för första gången sådan förbrytelse sker, och lill 20 R:dr b:ko höjas för andra gången eller oftare förbrytelsen förnyas, böterna åklagarens ensak. Det förbudet emot jagt å tjädertupp och orrtupp måtte inskränkas till tiden emellan d. 14 Mars och d. 1 Maj. Remitterades till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. Uplästes 11 af Hr von Hartmansdorff, Äng., inlemnade motioner af följande innehåll: l:o. För vinnande af all jords lika beskattning, föreslår jag att alla hemman af bättre natur, måtte på grunder, som jag vill närmare utreda, nedsättas till kronoskatte eller den sämsta natur, som med full eganderätt innehafves; hvarefter ingen hade något att i den vägen afundas eller fråntaga den andre. Hvarje ägare af hemman, hvats natur sålunda förringades, skulle erhålla godtgörelse genom Statsobligationer, löpande med 5 proc. och oupsägbara å innehafvarens sida. Uträkningen af den nya kronoskattens belopp, blefve icke så svår, som man måhända föreställer sig.
I förevarande afseende inhemtas af Statsråds-protokollet, att å särskild tillgång medel tillförene blifvit af Kongl. Majit anvisade dels till anskaffning af undervattensminor och dels till försök med desamma för utrönande af tjenligaste sättet att dem använda, äfvensom för deras möjliga fullkomnande; och då angeläget är, att omförmälda försök med detta för Sverige, med dess många hamnar och öppna farleder så användbara försvarsmedel än vidare fortsättas, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning. 17:o. Beträffande Kongl. Maj:ts nådiga förslag om anvisande af 943,800 R:dr till flotta,ns nybyggnad eller anskaffande af ny krigsfartygs-materiel, får Utskottet hänvisa till det yttrande, som förekommmer i 9:de punkten af detta Utlåtande. 18:o. Jemte det Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, för fortsatt tillämpning under innevarande statsregleringsperiod af den vid 1859 och 1860 årens riksdag uppgjorda och då godkända stat för pensionering af flottans embetsoch tjenstemän samt betjente, dels beviljade och på Riksgälds-kontoret anvisade det för denna pensionering erforderliga kreditiv, 90,000 R:dr för 3:ne år, med direktionen öfver Amiralitets-krigsmanskassan lemnad rättighet att till fullgörande af den pensionering enligt 1838 års reglemente, hvartill kassans egna tillgångar ej lemnade tillgång, och till de nya pensionerna, å kreditivet under hvarje års lopp lyfta hvad för omförmälda ändamål funnes behöfligt, under förbehåll deremot att af följande årets kreditiv icke något finge reqvireras, innan styrkt blifvit i hvad mån föregående årets kreditiv till pensioneringen åtgått, dock att hvad under ett år af kreditivet icke för ändamålet erfordrades finge under följande året användas, dels ock medgåfvo, att anslaget å Femte Hufvudtiteln till flottans reservstat finge i viss mån i och för samma pensionering användas, anhöllo Ri kets Ständer, i underdånig skrifvelse af den 31 Oktober 1863, med anmälan om detta beslut, det Kongl. Majit, efter hörande af Amiralitets-krigsmanskassans del - 16 Stats-Utskottets Utlåtande Jtö 52. egare, måtte vidtaga de åtgärder, sorn kunde vara erforderliga för att att bringa grunderna för pensioneringen af flottans stater och korpser till enhet och öfverensstämmelse med de för Statens öfriga . embetsoch tjenstemannakorpser gällande, samt för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga fullständigt förslag till slutligt ordnande af berörda pensionering.
För det närvarande känner man visserligen, att den vägen icke med så stor framgång kan väljas norr om Novaja Semlja, men om man fäster sig vid dåtidens erfarenheter i saken, så måste man verkligen finna det förvånande, såsom en auktoritet i början af detta århundrade uttrycker sig, »att de fruktlösa försöken i ett så trångt och grundt sund som Jugor, der isen ofta måste ogenomträngligt packa sig samman, så snart gjorde en ända på alla förhoppningar, och att ingen föll på den tanken, att försöka kringsegla det nyupptäckta landet ifrån vester eller norr, der dock hafvet är ojämförligt djupare och rymligare, och der man alltså hade långt större utsigter till framgång.» Orsaken dertill har man utan tvifvel att söka dels i bristen på hjelpmedel, ty dittills hade alla resor blifvit utrustade på privatmäns bekostnad, dels också i den omständigheten, att man väntade sig bättre resultat af ett likartadt företag mot nordvest. Holländarne, som vid denna tid gjorde engelsmännen herraväldet på hafvet stridigt, väntade emellertid endast på befrielsen från Filip II:s tryckande regering för att med så mycket större ifver våga sig på dylika företag. År 1593 bildade sig ett sällskap af Middelburgska köpmän för att utrusta ett fartyg för det omnämnda ändamålet. Deras exempel följdes af köpmän i Eukhuyzen, hvilka kraftigt understöddes af generalstaterna samt prins Morits af Oranien. Och till dem slöto sig sedermera handlandena i Amsterdam, som uppfordrades till liknande företag af Peter Plancius, en af de berömdaste och kunnigaste geografer på sin tid. Genom dessa köpmäns förenade krafter utrustades fyra fartyg, som år 1594 utgingo från Texel i Holland, med uppgift att genom en nordostlig genomfart finna vägen till Indien. Expeditionen leddes af a) Wilhelm Barents från Amsterdam (der Gesandte jämte en liten Schellingsk fiskarjakt), som gjort sig känd såsom en erfaren och djerf sjöman, samt b) Cornelis Nai och Brand Isbrand (der Schwan och Merkur), af hvilka den förre vistats någon tid i Ryssland och således hade någon bekantskap med ryska förhållanden.
a. under öfverskriften » Die 12 Zeichen im Zodiaco » anvisningar, under hvilka aspekter vissa handlingar eller förrättningar utfalla » godt », » medelmåttigt », » dåligt », när man t. ex. må spela eller låta bli att röra vid kort eller brädspel, när man skall klippa håret, bada, ta på sig nya kläder, så åkrarne, ingå kärlekseller vänskapsförbindelser o. s. v. Femton år gammal ingick Anna Owena Hoyer äktenskap med Herman Hoyer, ståt1894 hållare i hertigdömet Holstein och holsteinskt geheimeråd, och hon kom således in i en högförnäm släkt, hvilken räknade frändskap med själfva danska konungafamiljen — Herman Hoyers farmoder var en dotter till konung Fredrik I af Danmark. I hemgift medförde bruden den för den tiden storartade summan af 100,000 Iybska mark. Äktenskapet lär emellertid ej blifvit synnerligen lyckligt; i detsamma föddes dock tre söner och två döttrar. Herman Hoyer dog 1622, och änkan satt nu härskarinna å det stora godset Hoyersworth. Nu började hon alltmer hängifva sig åt den svärmiska verksamhet, hvartill hon redan under mannens lifstid visat böjelse, något som väl var orsaken till den anförda disharmonien makarna emellan. Hon slöt sig med brinnande trosifver till den inom protestantiska kyrkan redan under reformationens första tid uppkomna s c h w e n k f e l d i a n s k a riktningen — så kallad efter sin upphofsman, den schlesiske adelsmannen Gäspar Schwenkfeld — hvilken skiljde sig från lutheranerna genom sina mystiska åsikter särskildt om jf: OrM: nattvarden, hvari ätandet och drickandet, enligt Sehwenkfelds tanke, voro sinnebilder af Kristi andliga naturs tillägnande af Kristi mänskliga natur, som han ej betraktade såsom ett skapadt ting, utan såsom en beståndsdel af treenigheten. Som ett litet prof på Anna Owena Hoyers skriftställen må här väljas en dikt till Schwenk felds ära:! ' &lt;:- K ' ^ " ', C.! s. S. E. S. S.
Majit, under förbehåll af Rikets Ständers bifall, meddelat sin ratifikation, till Rikets Ständer öfverlemnat berörde traktat, hvars hufvudsakligaste bestämmelser äro följande: 40 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o Si. Art. 1 och 2. Hans Maj:t Konungen af Hannover har förbundit sig: o) att belt och hållet och för alltid afskaffa den afgift, som, vanligen benämnd Stadeeller Brunshauser-tullen, hittills uppburits för laster uti fartyg, hvilka vid gåendet uppför Elben passera mynningen al Schwirigefloden ; b) alt icke i stället för berörde afgift lägga någon ny pålaga, af hvad natur den vara må, på de fartyg, som gå uppför eller utför Elben, vare sig på sjelfva fartygen eller på deras laster; c) att icke hädanefter, under hvad förevändning det vara må, underkasta de fartyg, som gå uppför eller utför Elben, någon kontroll med afseende å den afgift, som sålunda komme att upphöra; d) att, likasom tillförene och i mån af Dess nuvarande förbindelser, draga försorg om vidmaglhållande af de arbeten, som äro nödvändiga för den fria sjöfarten på Elben; e) att icke såsom ersättning för de utgifter, hvilka kunde blifva en följd af fullgörandet utaf detta åtagande, införa någon som helst afgift i stället för Stadeeller Brunshauser-tullen. Dessa förbindelser skulle träda i verket frän och med den 1 Juli samma år. Såsom skadestånd och ersättning för de uppoffringar, ofvanintagna bestämmelser medförde, hafva de i denna traktat deltagande Magter förbundit sig att till Hannover erlägga en summa af 2,857,338j Thaler, hvaraf Sverige, enligt uppgifven grund, bör betala 92,495 Thaler.
S Sami. 2 Afd. a 3:dje Häftet. 1<5 Sevilln.~ och Oecon.-Ulsk. Betänkande N.-o 3. i sammanhang härmed, föreslå, att då flere åboer å samma hemman eller å serskilde hemman inom samma byalag förena sig om en gemensam utöfning af deras bränvinsbrännings-rättighet med en gemensam panna, bränvinsbrännin gen bör verkställas på viss uppgifven lägenhet inom hem manets eller byalagets område, i hvilka omständigheter Utskotten uti det reglementariska vilja föreslå de Stadgande!), som, till förekommande af missbruk, kunna finnas af nöden. §• '»8. Vidkommande de i åtskillige motioner framställde yrkanden , dels att minuterings-rättigheten af bränvin målte hvar och en tillåtas emot afgifter lill Staten, och dels att berörde rättighet måtte alldeles upphöra eller åtminstone krogarnes antal inskränkas; så enär Utskotten anse en obegränsad minuterings-rältighet af bränvin understödja fyllerilasten, samt att åter ett allmänt förbud emot minutering* åf bränvin skulle föranleda till lönnkrögeri, finna Utskotten sig icke kunna biträda dessa motioner i vidsträcktare måtto, än alt Utskotten tillstyrka: det nödig inskränkning i minuterings-rättigheten må vidtagas, i hvilket afseende, äfvensom angående beskattningen af denna rättighet, Utskotten vilja meddela yttrande i det Betänkande, som kommer att åtfölja Förslaget till reglementariska föreskrifter om bran vinsbränningens utöfning ; i sammanhang hvarmed Utskotten gemensamt med Lagutskottet äfven torde få besvara öfrige delar af de i ämnet framställde motioner. Hvad Utskotten här ofvan föreslagit, varder till Rikets IJöglofl. Ständers pröfning vördsamt öfverlemnadt. Flere Ledamöters serskilde yttranden bifogas. Stockholm den 10 Junii 1834» Bevilln.- och Occon.-TJlsk. Bctäande N.o 3. it N:o i. Pannerymtls Tariff.
Soni friherrilinan vm trött, beshgo vi .blott Galleriet ocli Sans Sbiici. Galleriet utgör ett palats för sig sjalf och öfverträffar i. elegans och värde vida clet i Berlin. Allt; är har af J. ' l) Kronp~ins Oscar och ilrothing Desideria. 202 niarmor: golf, pelare och väggar. TTid dörren st&amp; tvenne &amp; armanta statyer, den ena föreställande Diana, den andra Nars. De äro bida haintade från ' Roin och äro oändligt djrbara. Den i initt tycke vackraste taflan r a r vår Frälsares hiifviid, nGladt p i guld af Rafael. Man kan aldrig se nggot skönare; det giidoniligaste uttryck af t~lamod, mildhet och en öfvermiinsklig undergifwnliet. J a g blef staende orörlig af Iiänryckning. Glorian, som omgifrer Frälsarens liufvud, stralar af ett underbart sken, och gilldet, soni skiner igenom, gififrkr åt färgerna en giidomlig glans och klarhet! M h g a af taflorna roro i Napoleoiis vald under kriget. P å en del liar han latit skara ut hiifvndena och tagit dem nied sig. 3Inn har m M i t satta dit nya; pk somliga har det lyckats, p&amp; andra ej. Hur kan maii vara sk elak, att vilja förstöra allt., både människor och konstverk. 3Ien det r a r ocl&amp;i Sapoleon. Vi spatsekle genom triidgarden till Sans Souci. Dar sigo vi alla Fredrik den stores hiindar bepafna, livar och en ined sin inristade sten. Vi besigo h n g Fredriks rum; diis ar allt bibeliållet i saniina skick, som han lämnade det. C t i skrifrunimet star bläck och saiiddosa kvar, afven papperssa.x. Det var för underligt att röra vid något, soin denne store man haft i sina liander.
p g a d a bei Rohitsch-Sauerbrunn. p. r. Svar till » 18 år », Vestervik p. r. Dep6ter å d e flesta apotek. (S. T. A. 62934) LÄRARINNA, Centraldepöt för Skandinavien: Fabriken Farma, Campagnestraed34, Köpenhamn Ö. som genomgått elementarläroverk och något ETT GODT, bildadt hem, där ungdom NG, BILDAD, undervisningsvan flicka lärarinneseminarium samt är van att underfinnes, önskas inackordering för en ung önskar plats som sällskap för äldre elvisa, sökes för 2 flickor om 7 och 8 år. flicka, som i höst kommer till Stockholm i Svar ställas till Fru Maria Ringborg, Herler yngre dam, eller som lärarinna för små och för studier. Bref med erforderliga uppbarn. Goda rekommendationer från förelysningar och referenser torde adresseras staberg &amp; Norrköping. (233) gående plats. Svar till » 1879., Kinna. » Hem », Nyköping p. r. TT LÄSA TILLSAMMANS med egen En bildad flicka, helst infödd tyska eller dotter för skicklig guvernant (studentINACKORDERING kunna unga flickor, VARDINNEPLATS engelska, eller svenska som vistats längre ska) önskas en 12- å 13 arig kamrat. Vidare X som vilja dela rum, erhålla i godt hem tid i ett af dessa land, kan till oktober erhos bildad, aktad änkeman eller ungkarl på landet, där tillfälle gifves deltaga i hush. meddelar Grefvinnan Waehtmeister, St. önskas af ett därtill kompetent, musikaliskt hålla plats i en finare familj i större sydLindas pr Rånnum. Piano finnes. Priset moderat. fruntimmer. Den sökande har ett gladt svensk stad, för att sköta två barn om 4 å Svar till » 1 Sept. », Elfängen. Sökanden, som vill blifva ansedd som och jämnt lynne samt äger förmåga att göra B j ö r n s n ä s medlem af familjen, bör framför allt vara ett hem trefligt. Mera vikt fästes vid ett T ETT GODT OCH BILDADT HEM på ansedt hem än vid lön.
Men gäspningar hafva aldrig varit upptagna i kärlekens ordbok, och derföre måste den äkta mannen, efter några ytterligare preludier, resa på sig för att gå till det manliga värf, som hans maka föreskrifvit. "Glöm icke att väcka Gottlieb!" förmanade hon. "Han skall också lära sig att bli skicklig i manliga idrotter." "Ja, min vän, ja!" svarade patronen, under det han svettande iklädde sig den tunga kostym, som patronessan efter egen modell låtit förfärdiga. Men väl utkommen, aktade sig herr patronen noga att gifva sin unge slägting den signal, hvarom de aftonen förut öfverenskommit. Herr Fabian hade såsom man snart får se sina "randiga" skäl att icke skaffa sig sällskap under de nimrodska öfningarna. Såsom sjelf ett slags skaffare åt sin hustru, hade patronen i sin tur en skaffare åt sig, hviken alltid erhöll en vink om dagen och stunden, då patron Fabians öde tvingade honom att träda fötterna i de stora jagtstöflarna... Vi se nu denne martyr för den äktenskapliga monarkiens godtycke pustande med bössan på axeln begifva sig öfver ängar och gärden till en viss plats i skogen. Vi se honom vidare, dit anländ, börja speja omkring med en oro, som blef allt mer och mer vältalig, ju längre den fortfor. Slutligen se vi honom göra ett skutt i glädjen, men straxt derefter återtaga sin värdighet, i det han med en uppsyn, som ej skulle hafva missklädt en plantage-egares fogde, då han talar med slafvarne vinkade åt en man, som närmade sig på gångstigen, och till hvilken han i hård ton sade: "Din usling, du låter mig vänta!" Ödmjukt, men med en ödmjukhet, som var mera låtsad än verklig, framräckte "skaffaren" ett par harar och tvenne rapphöns en ovanligt rik fångst, som borde försäkra den äkta mannen om det mest ömma emottagande i hemmet.