Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var visst icke för att uppträda till försvarande af BancoUtsk:s memorial, som jag begärde ordet, utan endast i anledn. af Frih. Cederströms yrkande, att memorialet måtte afslås; ty jag påminner mig, att från Bevilln.Utsk. hvilan på R. o. Ad:s bord ett memorial af enahanda syftning, och om BancoUtsk:s memorial afslås, kunde detta prejudicat måhända hafva inflytande på den anhållan, Bevilln.Utsk:» memorial innehåller. Jag torde få hemställa till Frih. Cederström, huruvida jag riktigt fattat hans mening i afseende på sednaste Ständers beslut vara den, att Utsk:s eaneeliipersonalen icke skulle öfverskrida det i 24 §. Riksd Ordn. bestämda antal. Jag tror det icke. Jag tror, att ingen bättre än ledamöterna i Utskm kunna bedöma, huru stor cancellipersonal, som erfordras. Jag tror, lika med Frih. af Nordin, att göromålen, i brist af Den i3 Mars e. m. xS7 af tillräckligt cancellibiträde, blifva sinkade och således leda till större kostnad. Jag medgifver, att vid sista riksdag penningar bortkastades, då vid slutet af riksdagen arbete saknades i åtskilliga UtsL, hvarest cancellisterna således voro litet eller intet sysselsatta. Månne då det ej står Utsk:n fritt alt i sådant fall förafskeda det obehöfliga antalet? Men i början af riksdagen, då det gifves fullt att göra, anser jag, att man icke bör drifva hushållsprincipen för långt vid caneellipersonalens tillsättande. Jag är öfvertygad, att BancoUtsk. icke utsträckt sin begäran utöfver behofvet och tillstyrker derföre bifall å memorialet. Frih.
Sm att affatta för att hallag A. 3)?aj:t tillfanba för fer*. ffilba hänbelfer. $å en fonb font i ttflåninggnmg fruftbargörcS, fatt na*, turligtmig idre afigtterag, fåfont på en i 21'epelbanfen ftg* enbe fonb. Slnorbningarne forn ftällaö på benfamnta, mg* fe fålebeö tttgifroaS imber form af obligationer, bärnnbé ränta ifrån ben bag be i betalning utgifning, intill befi att be inlöfag. Släntan torbe böra bli lifa meb ben font Staten betingar ftg eller 4 procent. Sif anbra förfåHanbeit Fomine att bero furu tång tibS omlopp man ffitlle gifrog befja obligationer: antingen be forn imber ett årö lopp blifroit utgifue, flulle bet följanbe året på beflämba bagar inlöfaöj eller om å utgifmafens ftba ingen förfallobag fFulle utfättag, utan blott förbehåll göras att efter 6 mecforg upp* fägning Funna iitbraga bent. 5 fåbgn hönbelfe borbe SJanfen erhållet uppbrag att uppfäga bent på. Soeurgen när be berftäbeg utbjttbag till pari eller berunber; berigenont fitccefioe ligoiberar ben fm fFttlb tilt Staten.
Den förra åter, utom att den åt skarpskytten gifver de förmåner, som med tjenstgöringen kunna sammanslå, skänker åt nitet för landels försvar en belöning, som, om detta nit är sanni, måste vara dess högsta mål, den att, i händelse af behof, kunna på ett mera omfattande, gagnande och hedrande sätt till detta försvar bidraga. Jag anhåller om propos. på bifall till det förslag, som af Frih. Raab blifvit i hans reservation framställdt. Gr. Hamilton, Gustaf: Då jag inom Utsk:t deltagit i pröfninsen af detta ärende och medverkat till den utgång, det der fått, anser jag mig skyldig redogöra för de skäl, sorn löranledt mig dertill. Jag bar dervid vida mindre sett på den skarpskylterörelse, som för närvule genomgår vårt land och i hvilken jag äfven i någon molin deltagit, än på den allmänna beväringen. Om vi undersöka hvad denna beväringsskyldighet innefattar, finna vi att det är 2:ne saker, nemi. å ena sidan skyldighet alt under vissa vilkor i krig deltaga i landets försvar — om denna skyldighet är nu icke frågan — samt å andra sidan äfven skyldighet att i fredstid vara underkastad vissa ölningar. Dessa öfningar måste hafva ett ändamål och det är att åstadkomma krigsduglighet hos beväringen, för att den må kunna medverka till landets försvar. Det är således icke omedelbart ett statsintresse att de beväringsskyldige öfvas, men statens intresse är att de vinna den färdighet och de andra egenskaper, sorn äro erforderliga hos dem, hvilka skola bidraga lill landets försvar. Om vi kunde komma så långt att hvarje beväringsplistig hade den skicklighet, som soldaten, torde det medgilvas att hvarken beväringseller andra öfningsmöten komme att erfordras, ty då vore ju alla de beväringspliglige färdiga soldater. Krigaryrket fordrar, likasom alla andra yrken, specielt arbete, för att man inom detsamma skall vinna framgång, men det fordrar dessutom äfven sammanhållning och militäranda, och dessa båda egenskaper kunna icke vinnas på annat sätt än genom samfälda militiiriska öfningar. litt godt steg framåt kan man likväl hinna på den enskilda öfningens väg.
8tön<7er, r 'om -//i/oro oont-o//-/Äre.>>^-///er /Ä-' n/' »tn»-/-/nl/6 /-n/-/,e-«-n//,-//en« /-e/iö-^n e-'/n/t-,nnr/e,' t«'//tm8'too/.//o/»/s 8/oit t/e .!11) .4n</nL/t /844. 8ed»ii Dou^l. l>s»j:t, under belisiidliiiAen »f fr»A»n om ett tor»ndradt 8»tt för (.k»rt-e-8iL:iIl»>!e p»j»perets f,u f»rdiA»ude oell s!»iii,>liuA, -insett lsmjdi^t, »it eoutroll-föreskrifterue, i »fseende p» stsmplsde j»»ppers-sfAifteus bellöriA» erI»M»»de, jemvsl uuderk»st»des e» nsniisre Arsusknii>A, oell »f s»d»n »uleduiu^ i tilder »ubetsllt Dess oell
Till upplysning derom, huru calculen med iakttagande häraf, utfaller, har Comiten derföre låtit upprätta underdånigst bifogade uträkning, som visar, att med frånskiljande af de på IndragningsStat för Styresmän och Verkmästare i Vermlands, Elfsborgs, Götheborgs och Bohus, Kopparbergs, Gottlands, Hallands och Malmöhus Län, utgående aflöningar, jemte PensionsStatens belopp, den af Revisorerne till g R:dr 3 sk. per Lispund uppgifna productions-kostnaden, rätteligen beräknad, endast utgör 8 Rdr 46 sk. 7 r:st. per Lispund, äfven med inberäknande af tillfälliga utgifter för en gång, såsom kostnaden för den af Comiten, till controll å Salpeter-productionens verkliga bedrifvande i så hög grad inom de Norra Länen, som lefvereringen af varan der utgjorde, nödig ( 4? ; ansedda ditbeskickning af t. f. Directeuren i Östergöthland Silfversparre, som, för sin aflöning i sistnämnde Län, icke var pligtig att sådan inspeclion utföra, och hvilken serskilda kostnad, jemte flere dylika af Revisorerne ej heller afdragna belopp, dock härvid rättast borde frånräknas. Men ännu mer förvillande är tvifvelsutan den af Revisorerne gjorde framställning i afseende på Salpeter-productions-kostnanaden i Wermeland, då denna, såsom skett, beräknas särskildt för detta Län. Det har jemväl härvid undfallit Revisorerne hvad Comite,n, vid enahanda framställning tillförene, ådagalagt, att nemligen Salpeterproductionen från år 1811, då den var ganska ringa, blifvit genom de af Eder Kongl. Maj:t i Nåder vidtagne anstalter så uppdrifven, att den sedermera fullt uppgått mot Rikets hela behof af denna artikel: att sålunda en, på handelsvågen hårdt tryckande, införskrifning deraf sedan kunnat undvikas: att deremot tillverkningen af Salpeter tillskyndat Rikets innebyggare i allmänhet och särdeles i de Norra Landskapen samt deribland förnämligast Vesterbottens
Febi-. P. 4»4- B. 288. Nov. P. 653. E. Ecclesiastique och LäroStaterne, angående undersöknings anställande i afseende på dem. Febr. P. 737. B. 836. Eckertska Obligationen, angående betalning af. Julii P. 1236. Sept. P4f)f Edenhjelm, Gillis, yttranden. Julii P. 214. B. 81. Edgång, om förändring i Författningarne derom. Febr. Aug. P. 736. Oct. 2 A. P. 171. Edholm, af, Förste Lifmedicus, om introduction för. April P. 44$ > 518. Ehrenborg, Friherre Casper Wilhelm, yttranden. Aug. P. 127. Ehrenborg, Casper, yttranden. Jan. p. 211. Mars P. 511. Ehrenborgs, Riksens Ständers JustiticeOmbudsmans, likbegängelse, angående. Ehrenheim, Johan Reinhold von, yttrande. Mars P526. Ehrenheim, Reinhold Fredrik von, yttranden. Mars P. 84. B. 290, Maji P. 270. Ehrenstam, Samuel Gustaf, yttranden. Jan.; 110 P. 160. B. 61. Ek, ÖfverCommissarie, om arfvode för dess biträde vid Discontgöromålen. Junii P. 3oi, 466, 5oi. — om arfvode för. Dec. 2 A. P. 14. Ekar, om fritt begagnande deraf för alla jordägare. Ekbark, om upphäfvande af stadgandet rörande dess uteslutande användande vid Engelska Lädergarfverierne. Aug. P. 1012. Nov. P. 87. Ekelund, LandsKamereraren, KammarRättsRådet, om dess pensionsrätt vid afskedstagandet. Aug. Ekenstam, Israel af, yttranden. Junii P. 623. B. 274.
Hon tog hand om hela den inre förvaltningen och drog i härnad mot ungkarlsdammet. På mindre än en vecka omskapade hon hans våning till ett hem, som alltid var rent och varmt, där tofflorna stodo på sin plats, och alla de döda tingen tycktes välkomna honom, när han återvände. Men samtidigt blef hon själf osynlig, som alla goda feer. Hon arbetade i skymningen, då hon visste, att han var borta. Om morgnarna kom hon icke längre nu. Systern var utom fara, och hans tankar hade annat att syssla med. – Någon gång kunde han möta henne i en korridor på slottet, då han gick från konungens våning till drottningens eller tvärtom; då tryckte hon sig alltid upp mot väggen och neg och såg på honom med strålande ögon. Och de växlade några ord. Icke många, ty väggarna hade öron och han var mån om hennes reputation. För öfrigt tänkte han icke mycket på henne, upptagen som han var. Men i afton, då han är vek till sinnes, har det kommit öfver honom en blödsint längtan, och han konstaterar med någon själfironi, att hans hjärta utan tvifvel fäst sig en smula vid den lilla kammarjungfrun, som dyrkar honom. Han fantiserar om, att ha henne hos sig, som en liten trogen hund, locka henne fram och leka med henne när, han var trött, och smeka henne, när han behöfde, tillgifvenhet – och blicka in i hennes ögon, när han önskade se sig själf idealiserad och förklarad. Nej, nu måste han småle åt sin inbillning! Han reser sig upp och lägger bort pipan, makar bränderna till rätta på härden och sjunker åter ned i sin stol. Han skulle gärna se henne lycklig – men har ingen lust att göra sig själf löjlig. Ett giftermål skulle vara en oerhörd sottise – och hvad skulle han vinna? Ingenting som han icke kan taga utan prästens välsignelse, när helst han får lust. Han vet, att hon är under hans vilja, till trots för hela världen och till trots för Gud. Men att hon skulle bli hans älskarinna, har verkligen aldrig hittills fallit honom in! Hvarför? Kanske just därför, att han känner det, som om hon vore helt och hållet i hans makt, värnlöst prisgifven åt hans nycker.
Jag kan ej undgå att fpr min del tillstyrka återremiss; del må sedan bero af SlalsUtsk. att tillgöra hvad tillgöras kan. — Här är icke fråga om att drifva sakerna till ytterlighet: ty ytterlighet kan det väl ej kallas, att vilja underställa en vigtig fråga St,atsUtsk:s upplysta och mogna pröfning ännu en gång. Så fattar jag saken och anser SlalsUtsk. böra, så vidt tillgångarne medgifva. söka fylla eli stort och vigtig! behof för arméen. Den 11 Mars f m. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Jag hyser all skyldig aktning såväl för de öfrige MedSl:ns, som för hvarje enskild riksdagsmans öfvertygelse. Skulle derföre de öfriga Stånden bifalla StatsUtsk:s betänk., så böjer jag mig derföre, såsom för elt R. St:s lagliga beslut; men jag skulle å andra sidan tro, ali R. o. Ad. hvarken trädde grannlagenheten eller andras räll för nära, genom alt äfven yttra siv öfvertygelse i detta ämne. Skulle denna öfvertygelse delas af något bland de öfriga Stånden, så blefve ju punkten återremitterad, hvaraf följden naturligtvis skulle blifva frågans förnyade pröfning inom Statslllsk.; vid hvilket tillfälle StatsUtsk. möjligen skulle kunna förändra åsigt. I ett sådant fall tror jag ej, på sätt en talare här framställt, att saken vore bringad tili någon ytterlighet. Det historiska af ämnet är, att i äldre tider ägde, om jag ej misstager mig, den indeldta arméen 21 dygns öfningar. Dessa nedsattes sedan lill 17 dygn, och till deras bestridande anslogs en passevolans-afgift af 7i r:dr utaf hvarje rote. Derefter nedsattes anslaget till 7 r:dr och öfvertogs af Statsverket.
Motionsoch Sjukgymnastik, 1. L U i Héliotrope, THEA-ROS-PARPYM \ prisbelönta \ vid i8gj års [Syren m. fl. M. f l. T. A. T. \ samt hos alla finare parfymhandlare i riket. z hade fru Fornell att klyfva näbb med. Fröken Widell är en skälmsk och pikant sonhustru och fru Byström en vacker falsk grefvinna. Hr Hedlund gör sin sekreterare roligt, men hr Palme borde kunna röra sig litet naturligare på scenen. Den lilla engelska enaktaren » Hedersskuld » är en ganska torr behandling af ett tacksamt ämne, men tar upp sig i slutscenen. Hr Törnqvist gör i stycket sin reentré å denna scen på ett alldeles förträffligt sätt. De öfriga rollerna utföras af fru Fahlman, fröken Sjöberg och hr Hansson. INGA RESEÄFVENTYR MER! Möbeltyger, Gardiner, Portierer, Borddukar, Mattor — Reelt och billigast. — Profver utlämnas till landsorten. Största lager af finaste franska, engelska och tyska Parfymer, Eau de Cologne och alla till en välsorterad parfymaffär hörande artiklar från välkändaste firmor och till billigaste priser. Till landsorten mot efterkraf. billigare, ____ bäsla bränsle för illuminationskaminer och värmenecessärér. Cappé-Brikettep kokspislar, kakelugnar, strykugnar m. m. (S. T. A. H. Allm. Allm. tel. HOFLEVERANTÖR. Det franska lustspelet E T T A T I L L R O P nödgas vi nu rikta till » Min sonhustru » af F. Carre och P. Bilhaut, som för närvarande spelas å denna scen. är en rovår läsekrets, sedan » insändarne » till lig fars, åt hvilken publiken skrattar rätt hjärtligt; den på de smala spalterna pågående » resemen den skulle tvifvelsutan roa ännu mer, om speäfventyrstäflingen » hota att växa oss öfver let ginge fullständigt i farsens snabba takt i stället hufvudet.
Den sålunda yrkade revisionen synes, beträffande Kongl. Förordningen om kommunalstyrelse i stad, böra, bland andra delar deraf, hufvudsakligast afse följande punkter: A) Allmänna Rådstugans eller Stadsfullmägtiges befogenhet bestämmes närmare och tydligare, så att de endast ega att handlägga hela kommunens yttre, gemensamma och allmänna ekonomioch ordningsmål, som afse det helas kraf såsom kommun och ej tillkomma det enskilda arbetet, industrien och hushållningen. B) Tydligare och bestämdare särskiljes, hvilka ärenden endast tillhöra Magistratens och hvilka tillhöra Allmänna Rådstugans eller Stadsfullmägtiges handläggning. C) Bolag frånkännas ali annan rösträtt, än den som tillkommer hvarje särskild delegare och i mån af delaktigheten, så framt han jemlikt § 3 är medlem af kommunen. D) Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 31. 73 D) I stad med öfver 3,000 innevånare tillkommer hvarje röstande a) antingen och helst blott en röst-, b) eller efter skattebeloppet graderade högst tio röster. I stad med 3,000 innevånare och derunder tillkommer hvarje röstande minst en personlighets-röst och derutöfver högst 29 skatteröster, graderade efter skattebeloppet. Grunden för röstberäkningen är kommunens debiteringsoch uppbördslängd å samtliga kommunalutskylder för hela nästföregående året. E) Stadsfullmägtiges sammanträden kungöras och hållas, såsom i 18 § om allmän Rådstuga stadgadt är. Föredragningslista skall i sessionssalen anslås samtidigt med kallelsen. F) Intet ärende må till omedelbart afgörande företagas vid första sammanträdet derom, derest någon fullmägtig bordläggning deraf äskar. G) Fullmägtiges ordförande anmäle genast godkänd afsägelse af stadsfullmägtigskap hos magistraten, som ofördröjligen fyllnadsval utlyser. H) Klagomål öfver val samt allmän rådstugas och fullmägtiges beslut skola med all skyndsamhet af vederbörande handläggas. De speciela motiverna för alla dessa yrkanden ligga i öppen dag. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles vördsamligen. Stockholm den 8 November 1865. J. Sundvallson.
Regementets nuvarande anslag å stat 28,433: 50. — odisponerade medel af Lif-Drabants Korpsens förra anslag 1,285: 1^- tillhopa 29,718: 62*.' hvadan alltså erfordras ett nytt anslag af 20,043 Rdr 87jj öre R:mt, hvilket kunde förminskas med 2,192 Rdr 371 öre s. m., om de ännu qvarstående f. d. Bih. till R St. Hallands Bevdrings Bataljon. Vester-Norrlands Bevärings-Bataljon. Gottlands Nalional Beväring. Lif-Drabants-Korpsens löntagare, hvilka af Riks-statsanslaget tillgodonjuta eft mot-; svarande belopp, blifva på Allmänna lndragningsstalen förflyttade.» »Vid Hallands Infanterieller Bevärings-Bataljon anser jag nuvarande förhållanden jemväl föranleda till någon förhöjning i befälets löner, ehuru till något lägre belopp, än hvad för Lif-Bevärings-Regemenlets befäl här ofvan blifvit föreslaget; och sådant med afseende derå att, då ifrågavarande befäl, i olikhet med Lif Bevärings-Regementets, kan emellan mötestiderne välja sin vistelseort, lefnadskostnaden för detsamma jemväl kan utfalla lindrigare. I anledning häraf hemställer jag i underdånighet, att lönerne vid Hallands Bcvärigs-Bataljon måtte blifva följande: för Bataljons-Chefen 2,000 R:mt. » Kapten 1,000: — » Löjtnant 700; — » Under-Löjtnant 300: — » Sergeant 300: — » Furir 230: —; blifvande en tillökning uti nuvarande anslag för Bataljonen i följd häraf erforderlig till belopp af 2,160 Rdr Rmt, enligt deröfver upprältadt förslag.» (Bil.
Sk®, sattes i tillfälle att bära de höga kolpris och den ökade tillverkningskostnad, som af kolräntornas frånträdande blefve en följd; b) den 29 December 18-49 af Landshöfdinge-embetet i Stora Kopparbergs län, som i underdånighet yttrat: att Bergslaget icke utan eget medgifvande kunde frånkännas sina privilegier å räntekolens erhållande in natura; men att, då denna leverering medförde obillig tunga så väl för allmogen i de på betydligare afstånd från Stora Kopparberget belägna socknar, som ock för den allmoge, hvilken saknar skog till kolning, kunde någon uppoffring från statens sida skäligen äskas för de skattdragandes befrielse från denna i båda nyssnämnda fall olämpliga levereringsskyldighet, hvadan en ytterligare framställning till Rikets Ständer om ifrågavarande skyldighets upphörande mot förminskning i Bergslagets beskattning, borde anses så billig och rättsenlig, att den ej kunde annat än röna bifall; c) den 10 April 1850 af Kammaroch Bergs-kollegierne, hvilka, med erinran hurusom redan år 1844 Bergslaget velat afträda alla sina privilegier och för måner, mot vilkor att kopparverket, i beskattningsoch öfriga hänseenden, fortsattes i likhet med andra dylika verk, förmält sig instämma i Landshöfdinge-embetets nyssberörde yttrande, oph derjemte åndragit: att, sedan år 1844, då kollegierna i underdånighet tillstyrkt kopparräntans nedsättning från hvart 10:de till hvart 20:de Sk®, ställningen vore, genom den ökade koppar-produktionen, väsendtligen förändrad, till både Bergslagets och kronans fördel, hvadan Bergslagets det oaktadt fortsatta anspråk, att, emot blott en del allmoges befriande från kol-lsvererings-skyldigheten, erhålla nedsättning i kopparräntan lill hvart 50:de
Det dröjde derföre icke länge efter det jernvägen blifvit för trafiken öppnad, innan nämnda rails visade sig vara alltför svaga att bära lokomotivens tyngd, till följd hvaraf sleepers, beräknade att under de svagare rails läggas på 2 fots afstånd, mäste, för vinnande af bärighet emot den större tyngden, i stället nedläggas på en och en half fots afstånd ifrån hvarandra. Den förökade underhållskostnad af banan, som förorsakades genom denna förändring, och som, i anseende lill sleepers’ benägenhet att snart taga röta och blifva oanvändbara, oftare komme i fråga att bestridas, vore i och för sig en tärande kräfta på jernvägsintraderna; men då dertill äfven komme, alt dessa svagare rails genom nötning och den förändring, som deras inre textur af skakningen undergått, snart nog blefve helt och hållet obrukbara och måste mot andra af gröfre beskaffenhet utbytas, motsåge 38 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. S/criJvelse, N:o 20. bolaget med bekymmer den icke aflägsna framtid, då uppoffringar förestode, hvilka bolaget omöjligt skulle kunna bära och hvilka följaktligen skulle hafva bolagets ekonomiska undergång till följd.
10 „ n „ — Hvad således bestämdt blifver, kommer i afseende på optionsrättigheten för förre Innehafvarens arfvingar eller rätts innehafvare, att vid blifvande auetionen iakt - Den 28 Octokcr f. m. tagas. Malmö LandsContoir den 28 November 1825. W. af Klinteberg. Willi. Kaxe. Ebe.rh. Quensel. Vidimeras Ex officia / N. Norlin. Bil. Litt. X. Utdrag af Protocollet, hållit i Lunds DomkyrkoRåd den 3o November 1825. Närvarande: Acndemiens Rector Magnificus Herr Professor Rosenschöld i egenskap af Ord förande, Ledamöter Herr Professorn Ahlman och Herr Borgmästaren Bäckström samt Adjungerad Ledamot Herr Professorn Brunius. §. n Ordföranden tillkännagaf, att ändamålet med DomkyrkoRådets sammanträde vore att öfverlägga och besluta rörande den af Konungens Respective Befallningshafvande och Högvördiga BiskopsEmbetet anbefalla renovation å Orgel och OrgelLäktaren i härvarande Domkyrka. I anledning häraf upplästes 3:ne särskilta från Konungens Befallningshafvande och BiskopsEmbetet i detta ämne till DomkyrkoRådet ankomne Bref. Ordföranden protesterade emot allt betydligt arbetes verkställande annorlunda, än genom entrcprenad-aitction; ansåg ufven \ Den 28 Octo ber f. m. 239 rJet nu ifrågavarande lill större delen ej blott öfverflödigt, utan äfven olämpligt och stridande emot smakens och konstens reglor, men DomkyrkoRådet beslöt att förekalla MålareMästaren Bremberg för att böra honom, som, efterskickad, infann sig straxt och framlemnade ett af Herr Doctorn, Biskopen och ProCanzleren m. m. Wilhelm Faxe underskrifvit Conlract rörande renovationen å ifrågavarande Orgel och OrgelLäktare.
Ad. det alla de föreslagna voteiuspropos:r, som härröra af R. o. Adrs från öfriga Ståndens skiljaktiga beslut i afseende på frihet från utförselstull för åtskilliga artiklar, böra sammanfattas uti en voter:s-propos. samt att åt Bevilln.Utsk. öfverlemnas alt sä uppställa frågan till afgörande i förstärkt Statsutskott. Efter voteringens slut, befunnos lösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 36. Nej — 40. Frih. Hamilton: Som det är af vigt att de öfriga Stånden med görligaste första erhålla underrättelse om detta beslut, för att kunna rätta sig derefter, vid behandlingen af voter:s-propos:na, så anhåller jag hos Hr Frih. o. Landtm, att en inbjudning måtte afgå lill MedStånden och att prot.- utdr. derom med det första mätte utfärdas. R. o. Ad. beslöt, att en sådan inbjudning, som Fril). Hamilton föreslagit, skulle afgå, hvarefter prot.utdr. derom genast uppsattes och justerades. Alun, i nförseIs l u 11 en. 3:dje voterrs-propostn godkändes. Alun, utförselstullen; angelica: anis; och antimonium. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade ogilla 4> 5, 6 och 7 votei :s-propos:na och till Utsk. återremittera dem i anledn. af Ståndets förut fattade beslut. Gr. Hamilton: Då denna voter:s-propos., så vidt jag kunnat fatta, är i enlighet med formen uppställd, torde det icke vara rätt att Ståndet ogillar densamma, ulan anser jag Ståndet blott vilja förklara alt, med anledn. af det förut fattade beslutet, någon åtgärd dervid icke erfordras. Hr Gripenstedt: