Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar wid Utskot, > tets Den 6 Julik. rrrr kers Betänkande L fräga om de undee siira Lriget fängne ogifte Officerares och Under-Officerares till Glats, Werket indragne halfwa Löners erfarrning. Stats-Utikottets den 12 sistl. Junii afgkfne utlåtande öfwer Herr Capitaine» Joh. af Bjerken s Memorial, om ersättning af de under sista Kriget fängne ogifte Officerares och Under, Officerares lill Stats - Merkel indragne halfwa Löner^ hafwa 2:ne Ledamöter af Högloft. Ridderskapet och Adeln gsort anmärkning och pä anförde jkäl yrkat, det bemälte Officerare och Under-Officerare, enligt Kongl. Brefwen af den s Maji »761 06) den r6 Mars »762, samt förklaringen deröfwer af den 2r September samma är, jemte 789 §- i Fält-StatsReglementet den 29 Maji »828, mäne undfä lfrägawarande ersättning, hälst defie Författningar, hwilka sednare utkommit än det af Utskottet åberopade Kongl. Bref af den 21 Maji 174;, försäkra fängne Officerare och Under-Officerare om lönerveS fulla åtnjutande.
De båda ifrågavar. molionerne afse att få afhjelpt en olägenhet hvaröfver klagan är allmän i hela landet, nemi. den ojemnhet som äger rum emellan taxeringsvärdena å fast egendom. Med tillkännagifvande, att jag icke kan instämma i Hrr Rosenblads och Schagerbergs motioner, anhåller jag, att få fästa uppmärksamheten derpå, att den comité', K. M. nedsatt för skalternes inom landet jemkning, uppgifvit ett sätt, att åstadkomma en jemn taxering öfver heta landet, hvilket jag anser vara ganska lämpligt samt såsom sådant böra antagas. Detta comiteens förslag har K. M., jemte nåd. propos:n i ämnet, öfverlemnat till R, St., som sedermera remitterat detta ärende till StatsUtsk. Jag föreställer mig, att innan SlatsUtsk. kommunicerat förevar, del af comitéens betänk, med Bevilln.Utsk., är det för tidigt att afgöra ifrågav. 50 § i Bevilln:sUtsk:s betänk., äfvensom 68 och 72 §§, hvilka dermed slå i sammanhang. Jag tillåter mig nu nämna, hvaruti denna förändring består. Den igenflnnes i comitéens förslag pag. 151, deraf jag tillåter mig anföra följande: Comileen föreslår alt R. St. skulle bestämma hela den bevilln:s-summa, som af samtelige fastigheter i riket skulle utgå, hvilken summa fördelades på hvarje fastighet på det sätt att, ”se - Den 12 April f. m. 119 dan uppskattningen försiggått, sammanlagda egendomsvärdet, hvaraf äganderätts bevilln. bör erläggas, för hvarje län uppgifves lill R. St:s fullmäktige i riksg:s-kont., hvika äga att låta beräkna taxeringsvärdet för hela riket och hvad den af R.
Och, då Utskotten dessutom funnit betänkligt, att tillstyrka ett större förskott från Banken än sorn till inlösen af de ännu utelöpande Assignationer kan erfordras, hafva förenade Utskotten funnit sig icke kunna frångå sitt i fråga varande tillstyrkande; hvaremot Utskotten, med anledning af hvad uti en och annan anmärkning blifvit yrkadt, vilja medgifva, att, i stället för den till Två och ett halft år före - Statsoch Banko-Utskottens Betänkande)!. 1135 slagne utredningstid, Fern år bestämmes, och att, i följd häraf, med Låne-omsättningar samt Skulldernes liqviderande kommer att förhållas på lika sätt, sorn , i afseende på Götha CanalBolagssamt Malmö Disconter, är föreslagit. 13:0 1 anledning af förenade Utskottens Förslag , att å Bankens fordan för det af Götheborgs Discont begagnade Creditiv af 200,000 R.dr skulle, i stället för Tre Procents ränta , godtgöras Sex Procents ränta ifrån den 26 October innevarande år, med hvilken dag denne Disconts Octroij till ända löper, hafva ätskillige värda Ledamöter yrkat, att endast Tre Procents ränta skulle beräknas. Vid öfvervägande deraf, att, enligt förenade Utskottens förändrade tillstyrkande, Utredningstiden skulle komma att beräknas til Fern år i stället för Två och ett halft år, som uti Betänkandet var föreslagit; Och denna förlängning af Utredningstiden i så måtto leder till Actie-egarnes förfång, som Bolaget härigenom får vidkännas ökade kostnader och utgifter, samt Actie Capitalet icke kan utlämnas förr än utredningen i det närmaste blifvit verkställd, anse Utskotten sig böra medgifva den förändring uti ränteberäkningen för Creditivet, att endast Tre Procents ränta derå godtgöres ifrån den 26 October innevarande år, men att deremot på berörde Creditiv, i likhet med öfrige Discöntens Skulder, afbetales En Femtedel hvarje år. 14:0
Låt folkligt sinnade adelsmän tala aldrig så mycket om jämlikhet — det linnes dock icke en bland dem, icke en, som ej föredrager sitt adliga namn framför hvilket plebejiskt som helst. Och hvad demokraterna själfva beträffar, så h a r äfven bland dem ett kändt adligt namn alltid en viss klang. Låt vara, att det är en klang, som väcker motvilja och oppositionslust, så är det dock alltid en klang, som väcker ett slags uppmärksamhet, hvilken icke alls skulle komma ett obekant plebejiskt namn till del. Saken är den, att fördelen af att bära ett adligt namn icke är någon inbillning, utan ett verkligt faktum. Huruvida mänskligheten en gång skall komma därhän, att det yttre ej har något särskildt värde i människors ögon, — det är en fråga, om hvars besvarande man kan vara mycket tveksam. Ännu finns intet, som tyder på, att mänskligheten som ett helt skall komma så långt. Antingen ha människor makten, eller anstränga de sig för att få den. För högst få är den likgiltig. Adelns valspråk: » Noblesse oblige *, innehåller i sig själft, att adelskapet är en fördel, som medför ett visst ansvar. De bästa adelsmännen lefva efter denna devis; de mindre goda komma blott ihåg, att noblessen obligerar andra att taga hänsyn till dem. Den svenska adeln håller lika mycket som andra länders adel på sina traditioner, och det är icke att undra på. Det ger en stor horisont åt tillvaron att kunna se tillbaka och i detta tillbakablickande varseblifva människor och handlingar och kunna skönja sitt eget sammanhang med dem. Om det äfven ej sällan i en adlig släkts historia finnes fula, mörka fläckar, så finnes det dock gärna därbredvid goda och vackra saker att ihågkomma, och det är väl i grund och botten lika naturligt, att människor glädja sig öfver sina förfäders betydelse som öfver sina föräldrars. Sådana ensamstående personer, hvilkas historia börjar med dem själfva, borde kunna förstå detta. När man som ung omplanteras i ett annat land, händer det, att de olika karaktärsdragen hos den nation, man kommer att tillhöra, faller bjärtare i ögonen, än fallet är med landets egna barn.
Befallningshafvande den 14 sistlidne November, beslutat, att genom utsedde kommitterade hos Kongl. MajU göra underdånig ansökning, dels om tillstånd till bropenningars uppbärande vid Långebro till belopp som framdeles, sedan sig visat huru högt kostnaderna för brobyggnaden komnie att uppgå, blefve af Kongl. MajU i Nåder bestämdt, dels ock om Nådig framställnings allåtande till Rikets Ständer derom att, i händelse berörde underdåniga begäran om bropenninge-uppbörd bifölles, men brobyggnads-arbetet icke skulle hinna påbörjas före 1856 års slut, statsanslaget dock, med hänseende till arbetets snara företagande, måtte få varda bibehållet, samt att, om Nådigt bifall till dessa framställningar vunnes, ofvanberörde brobyggnads-skylöige hemmansinnehafvare skulle Öfvertaga ombyggnadens utförande, mot tillgodonjutande af statsanslaget och de bidrag öfrige hrobyggnads-skyldige kunde förpligtas tillskjuta. För egen del har Kongl. Maj.ts Befallningshafvande, med öfverlemnande af bemälde kommitterades underdåniga ansökningar i berörde ämnen, i underdånighet anfört, att som, dels med hänseende till den uppkomna vidlyftiga tvisten om skyldigheten att bygga och underhålla meranämnda bro, slutliga antalet af deltagare uti brobyggnadsskyldigheten icke läte sig beräkna, hvadan och då ej heller för närvarande beräknas kunde till hvad belopp vederbörande deltagare kunde blifva förbundne alt lenina tillskott, det för det mindre antal brobyggnads-skyldige, hvilka nu ifrågasatt utförandet af byggnadsarbetet, medförde icke obetydligt äfventyr att detsamma öfvertaga, och dels berörde tvist varit egentliga orsaken att icke de till byggnad beredvillige kunnat bringa den tili utförande så tidigt, att vilkoren för statsanslagets tillgodonjutande hunnit uppfyllas, Kongl.
Efter granskning af ofvanintagna allmänna föreskrifter, anse Revi so re ine sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att det med ifrågavarande rörelse afsedda ändamål skulle kunna bättre befrämjas, om det medgåfves kreditiv-tagare att, iemväl emot egenhändigt skrifvet qvitto, verkställa uttag å beviljadt Kassa-krediliv. §■ 77. A.f Fullmäktiges Protokoll inhemlas, att, i anledning af DirekFråga om rättionens öfver Lånekontoret i Götheborg framställning, huruvida det ^amotafLänekunde vara den i Direktionen deltagande Ledamot af Borgareståndet kontors-nireklillåtet att söka och begagna sig af kreditiv-rätt vid nämnde LaneUtaSa kreditiv kontor, Fullmäktige, på grund bland annat deraf, att 81 §. 3 mom. uti samma i Banko-Reglementet innefattar uttryckligt förbud för Ledamöter i Lånekontor. Lånekontorens Direktioner att sknldsätta sig hos någotdera af Lånekoutoren genom egna lån eller andra förbindelser till betalningsansvar, meddelat det förklarande, att bemälde Ledamöter, hvilka 68 Till RiksgäldsKontoret ciflemnad Bankovinst• - Uppköp af räntebärande Obligationer. enligt Reglementet äro oförhindrade att vid Banko-Diskontverket i Stockholm innehafva lån och sålanda jemväl måste ega att vid nämnde Verk upptaga Kassa-kreditiv, deremot icke kunna tillåtas att vid hågotdera af Lånekoutoren utaf dylik kreditiv-rätt sig begagna. §• 78. Utaf den från och med 1845 års början till och med 1847 års slut upplupna behållna vinst, har, på grund af föreskriften i BankoReglementets 218 iy3:del med 954,000 R:dr blifvit till RiksgäldsKonloret aflemnad vid utgången af nästlidet år 1848. §• 79.
Kläder, tillhöriga sjöfarande eller resande, när de äro synbart brukade, eller, af egarne sjelfva medförda, pröfvas icke öfverstiga deras personliga behof. 350 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i 36. Kol, Träd-. Kopparstick, Eslamper och Lithograf ska arbeten, sorn tillhöra tryckta verk. Korkbark. Kreatur i 1 Får och Baggar från alla Tyska stater samt intill Vesterhafvet gränsande orter. Hingstar, Tjurar och Fargaltar. Lera. Lumpor. Läster, till skoarbeten. Magnetsten, oinfattad. Malm, rå och osmält, i Införsels-tariffen ej specificerad. Malmstuffer, till Naturalie-samlingar. Marienglas. Marmor, oarbetad eller i block. Medaljer, alla slag. Musikalier. Muskus eller Desman. Musslor, friska. Mynt, Guld-, Silfveroch Koppar-. Målningar och Ritningar, oinfattade. Naturalier, till vetenskapliga samlingar.' Näfver. Oljekakor. Perlemor, oarbetad. Perlor, äkta, oinfattade eller infattade. Pimpsten. Plantor. Platina, oarbetad eller arbetad. Pozzolana. Russinstjelkar. Sand. Serpeniinsten, oarbetad. Silfver, oarbetadt. Silke, rått, ofärgadt. Skafgräs. Sköldpadd, oarbetad. Smergel. Spillning, Affall och Spån, ej specificerade. Sten: Cornwalls-. Eldfast. Gjutstenar, samt Mergel och Skiffersten till Stentryck. Qvarnslenar. Bryn-, Oljeoch Slipstenar. All annan i Införsels-tariffen ej specificerad, oarbetad eller i block. Stenkol, Stenkolsstybb eller Cinders, samt Coakes eller afsvaflade stenkol. Stål: gjut-. Säckar, med varor fyllde, såsom emballage. Tester eller Kratz. Tonkabönor. Expedilions-Utskottets Förslag tilt anderd.
I sednare fallet skulle ingenting särdeles vinnas i skyndsamhet; och hvad förra händelsen angår, är Gr. Cronhjelms erinran ganska riktig, att parterna kunna få sina vittnen afhörda i orten, der de bo; men jag tror icke, att hofrätten derigenom lemnay surrogat, motsvarande den beqvämlighet, lagmansrätten i detta fall medför. Jag torde till bevis härom få påminna, huru det tillgår, då vittnen skola höras i hofrätten. Sedan målet inkommit, skall det först lottas, ofta efter att hafva hvilat en lång tid, och referenten mottager derefter handlingarna samt behöfver en tid för att genomse dem och föredraga dem till vittnesförhör, då sådant blifvit begärdt. Ett särskildt utslag meddelas då härom och ny tid erfordras för dess expedierande och öfversändande till parten, samt slutligen för vittnesförhörets anställande och det deröfver förda protocollets återinskickande till hofrätten. Allt detta medför således både kostnad och tidsutdrägt, som ej äger rum vid lagmansrätterna och hvilket, efter min tanka, ej bör lemnäs utan afseende. Frih. Ehrenborgh: Man synes under denna discussion stundom hafva frångått sjelfva hufvudfrågan, som är för det första, om det är riktigt, att en enda person sättes att granska, hvad en annan lika qualificerad förut gjort; och för det andra, om det är riktigt att hafva 4 instanser. Gör man sig reda för denna sista fråga, är den lätt att afgöra, och det återstår endast att bestämma, hvilkendera instansen bör gå bort. Är det den rationelt eller den irrationelt componerade instansen? I vår upplysta tid synes det icke kunna sättas i fråga, att ju det är den irrationella, som bör bortgå. Nästa fråga blifver då: är detta verkställbart, är det nyttigt, ell'<r icke? I detta afseende hafva flera meningar här blifvit framställda.
Den, som vill, att Konslitulions-utskottets, i Memorialet N:0 21 sub Nm 2, afgifne och sedermera, i anledning af återremiss, uti Memorialet N.o 2g vidblifna förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 8r §§ Regeringsformen, angående behandlingen af Konungens propositioner med förslag till grundlags-ändringar, skall blifva hvilande för grundlagsenlig behandling å nästkommande riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej; Vinner nej, kommer såsom hvilande för grundlags-enlig behandling å nästkommande riksdag att antagas Bonde-ståndets, sorn dess gemensamma tanke i frågan framställda kontra-förslag, af följande innehåll: ”Andra momentet af 56 § R. F., som innefattar rättighet för Rikets Ständer alt göra sina tankar gällande vid frågor om förändringar af stadganden i grundiagarne, bi belia 1 les oförändradt,” ”Regerings-formens 21 § erhåller följande lyde lse: Denna Regerings-form —• åstundan.” ”Vill Konungen bos till Riksens Ständer afgifva. Dermed förfares, såsom i 56 § stadgadt är. Men icke må nnder någon förevänd - Konstltulions-Utskollels Memorial, A.o 32' 3 ning Riksens Sländer förr än å nästa riksdag propositionen till bifall upplaga. Samtycka då alla Riks-slånden sammanstämmande beslut.” tili i mom. 2g § Riksdags-ordningen förändras perioden: ”och förhålles dermed som i Regeringsformens 8i § stadgadt är,” till en så lydande: ”och förhålles dermed som i Regerings-formens 56 och 8i §§ stadgadt är.” Stockholm den i Augusti 1848. STOCKHOLM, f. d. Schultre’s Boktryckeri, 184-8. Förstärkta Konstilutions-Utskottets Memorial, N:o 33. I N:o 33. Ank. till E-xp. Utsk. den 8 Aug., kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med berättelse angående förloppet af verkställda omröstningar inom Förstärkta Konstitutions - utskott et.
Det heter der: »Allt hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade.» Härigenom är Konstitutions-Utskottets granskning inskränkt till den lid, som förflutit sedan nästföregående Konstitutions-Utskotts gransknings-period; men för denna tid äro då icke alla de särskilda årens stats-räkenskaper ännu afslutade, ännu mindre af Revisorerne behandlade och utredde, hvadan Konstitutions-Utskottet för en del af tiden måste vid bedömandet af Stats-verkets förvaltning sakna den oundgängliga ledningen af Stats-Utskottets och Revisorernes förberedande handläggning. När sedermera räkenskaperna för samma tid blifvit afslutade och förvaltningen skall af Revisorerne och Stats-Utskottet öfverses och granskas, äro Konungens rådgifvares rådslag för samma tid redan ansvarsfria, och om granskningen skulle gifva vid handen, att rådgifvande felaktigt förfarit, kan sådant icke mera till någon beifran eller anmälan föranleda. Detta förhållande insågs redan af Konstitutions-Utskottet yid 1840—1841 årens riksdag. Detta Utskott antog (Mern. JVs 76) en sådan tolkning af ifrågavarande paragraf, »att den af Konstitutions-Utskottet verkställda granskning af Stats-Rådets proto»koll för sådana år, hvilkas räkenskaper vid den tid, då nämnde granskning försiggick, »ännu icke vore afslutade, icke hindrade det Stats-Utskott, som första gången gran»skade nämnde räkenskaper, att framställa, eller dåvarande Konstitutions-Utskott att »upptaga de anmärkningar, till hvilka nämnda räkenskaper kunna föranleda » — Samma Utskott tilläde likväl, att denna rätt vore uti nämnde § på ett så ofullständigt sätt erkänd, »att, på ena sidan, hvarje sådan anmärkning kunde beskyllas för grundlags»vidrighet, och på den andra, en till tid och ämnen alldeles obegränsad anmärknings»rätt kunde yrkas emot hvarje regerings-åtgärd, som bevisligen icke blifvit särskildt »granskad.»
Jag vet dock ej, om i ett land der alls äro lika inför lagen, man bör göra ett sådant undantag. Jag tror tvärtom, att hvar och en, sora bär tillräcklig säkerhet, bör äga rättighet 'att utgifva assignationer, Grefve Löwenbjelms påstående, att äfven de falska aggignåtionerne» höra inlösas, är så Stridande emöt principen a£ ali lagskipning, att det fortjensr ingen upp-i märksamhet, men söm kanske någon villfarelse härigenom kunde uppkomma, hemstället jag till Ridderskapets och Adelns eget bepröf-! vande, hvad följder en sådan Lag skulle förorsaka; täta bedrägerier och ett simpelt indiirect förbud möt assignationsrätten. ben sotrt Vill bibehålla sin dedit, inlöser afven den falsks invisningen, men att gära det till en Lag; Vore att inbjuda förfalsbaren till en industriejgreh, lika orättvis sorn farlig för all äganderätt. 1 anledning af hvad jag nu haft aran anföra, anhåller jäg öm återremiss af Betänkandet, hvarvid detta mitt anförande torde få medfölja. Herr von Qvanten, Carl-. För thin del kari jag ej inse hagon Våda deraf, att hvar enskild haan äger rätt att utgifva assignation, stor elier liten, ty det är ej sagdt , att derföre, att jag skrifver en Assignation, den ar gångbar, sådant beror helt och hållet af crediten; ocIi då hvar och en har full tätt att tåga eller icke tåga en sådan sedel, så torde icke Hågoa bra i detta fall vara att förvänta. Jåg ät ölvtkty - S* tyen i Augusta /. ni'. gad att endast de rikes och för ordentlighet knnde personers sedlar antagas, äfven sorn deras, hvilka drifva en större rörelse, men att deremot den, som ager ingen eller ringa credit , icke blifver af med sina sedlar. De blifva således förfärdigade för hans egen räkning, t öfrigt ar blott fråga, att återställa hvad, sorti existerade före 18 18» eller den assignationsrätt, sorrt då upphäfdes och dittills visat sig vara mycket nyttig.
1840-41: Vill Konungen börja krig eller sluta fred, kalle då till ett utomordentligt statsråd statsrådets samtlige ledamöter, framställe för dem de skäl och omständigheter, som härvid till övervägande förekomma, samt äske däröver deras yttranden, vilka de skola var för sig, med den ansvarighet 107 § bestämmer, till protokollet avgiva. Med förklaring över civiloch kriminalsamt kyrkolag förhålles som med sådan lags stiftande. För särskilda grenar av rikets styrelse skola finnas statsdepartement till det antal, lägst åtta och högst tio, som bestämmes genom en av Konungen och riksdagen gemensamt stiftad lag, vilken tillika angiver varje departements benämning och huvudsakliga verksamhetsområde. Den närmare fördelningen av ärendena, departementen emellan, bestämmes av Konungen genom en särskilt utfärdad, offentligen kungjord stadga. För varje departement utser Konungen bland statsrådets ledamöter en chef och föredragande. 1809: Konungen äger at uphöja til Adeligt stånd och wärde Män, som genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiske tjenster gjort sig af Konungen och Riket synnerligen förtjente. Konungen må med Grefligt och Friherrligt stånd benåda Män, som genom stora och utmärkta förtjenster dertil wärdige anses. Då Konung dör och tronföljaren ännu omyndig är, utfärde regenten eller statsrådet, då det riksstyrelsen förvaltar, kallelse å riksdagen, vilken kallelse inom femton dagar efter Konungens död skall i allmänna tidningarna kungöras. Statsministern och Ministern för utrikes ärendena innehafve rikets högsta värdighet, och Statsråden den närmaste derintill. Ledamot af Statsrådet må icke tillika annat embete utöfva, ej heller några inkomster deraf uppbära. Riksdagen representerar svenska folket. De rättigheter och åligganden, som gällande lag tillägger Rikets Ständer, tillkomma hädanefter Riksdagen. Den fördelas i två kamrar, hvilkas ledamöter väljas på sätt riksdagsordningen och särskild af Konungen och Riksdagen gemensamt stiftad lag stadga. Kamrarna äga i alla frågor lika behörighet och myndighet; skolande Riksdagen i kraft af denna grundlag sammankomma till lagtima möte hvarje år den 15 januari, eller, om helgdag då inträffar, dagen därefter; Konungen dock obetaget att, emellan lagtima riksdagar, urtima riksdag sammankalla.
Äng och Brundtorfj Sandtägt, Tångtägt, Lertägt 'Arrendet multipliceras med 25 så fårman efter 4 proc. Capital. 6§4 Den 24 Februarii, och Barrskog, Märgeltägt, Högskog och Åkerjord, Sågqvarn samt Mjölqvarn, jj, , f, 1, 4 och 10 tunnland uppskattad åker. Hvarigenom en enhet i jemiörelsen vinnes. Såsom en slutföljd af det föregående syJ nes det ej vara utan sin nytts, att föreslå ett mera vigt och systematiskt sätt, att göra charlac-beskrifningar , som i förening med ett skattläggningsinstrurnent kunna upplyst uti tabelkrisk form, så väl controll öfver förrättningens gång, som närvarande och framtida progressiva förhållandet af en landtegendom. Eland Landtmäterie-Contoirets instruetioner befinner sig en sednare, som ålägg; r det ifrån norr ti l söder skall ziffror &c., vid en Charttebeskrifning vara den ordning som bör följas; men det oagtagt, huru svårt är det icke, pä en större Charlas, att med en hastig bi ck uppsöka hvad man vill; också redan för hågra år sedan föll det mig på en gång i ögonen att longituds och latituds-methoden vid Chartor, äfvenså väl som vid geographier kunde användas och om landtmätaren härigenom får ett ökadt besvär, bör icke en mera fullkomlig method kunna undandragas, i synnerhet, som landtmätarnes arfvoden med ett enda penndrag för vighetens skull blifvit fördubbladeBibehållandes de gamla landtmäteri-taxoines origtigt principer. Den 24 F chrit arti. 615 Den dragna list eller ram rom man med dubbla linier vanligen gör ikring chartan, bör indelas uti grader, hvardera af 25 alnar efter chartans senia, nemligen på den perpend culaira linien, sorn är ena sidan af ett kappeland, samt på den paralella linien hvardera grad af alnar, och då dessa korssa sig vid utdragning med blyerts, formeras kappeland.
Lispundet, som Kongl. IMaj:t och Kronan för deras årliga Saltpeter-lefverance utfäst sig att godtgöra; och skulle örn Bonde-Ståndets i detta ämne fattade Beslut ve-‘ derbörandé vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Constitutions-Utskottets insände Memdrial af den ao och 24. i denne månad, inne-' fattande t. ett projecteradt tillägg i 29 §. Riksdags-Ordningen, och 2. tillstyrkande af ändring uti åtskillige Grundlagarnes §. §., i hvad angår föreskriften om en voterings-sedels afläggande, blefvo uppläste och, då de derefter lemnades utan anmärkning, lagde på biordet till nästa Riksdag. S. D. Efter uppläsande af Stats-Utskottets under den 24:de dennes meddelte Utlåtande, angående medlen till den föreslagna Inrättningen \ af en Bergverks-Skola, fann Bonde-Ståndet att detta Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne, sedan Ståndet, redan den 15:de i denJ na månad för sin del afslagit Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens under den 26 sistledne Mars afgifne gemensamma Ut-i låtande, innefattande tillstyrkan af den ifrågavarande Inrättningen. S. D. Efter uppläsandet af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 16 dennes afgifne Utlåtande och Memorial, i anledning af 368 P/o/. TJtdr. J. 30 April 18iS. meddeldte återremisser af Utskottets förut afglfne Betänkanden, 1. rörande väckt fråga om utfärdande af en Förordning angående — Vattuverks-egares åliggande, och 2. beträffande vackt motion om en friare tackjerns-handel, fann Bonde-Ståndet, som redan bifallit berörde Utlåtande och Memorial, skäligt besluta, att samma handlingar skulle endast bland de öfrige förvaras.