Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men dessutom äro de vilkor, hvarunder Utskottet tillstyrkt sammanbyggnaden, sådana, att, der de alla inträffa, en dylik åtgärd onekligen är nyttig så väl för menigheten som för Presterskapet. Om de likafullt bestridas, så kan detta ej ske på några giltiga skäl, utan af fördom eller oförstånd, eller falsk hederskänsla eller en blott nyck , för hvilka allmänt gagn ej bör vika. Ingen förändring, vore dess nytta än så uppenbar, kan åstadkommas, utan alt förnärma något enskildt interesse, eller motsägas af någons egensinnighet; och i sådant fall synes mig genom lagstiftningen en möjlighet böra vara Bil. t. Allm. Besv. o. Otc. Umk. Uti. N:o i5g. 21 gilven att för det helas fördel visa egennyttan tillbaka och bryta egensinnet. Det tvång, sorn för ett sådant ändamål användes, synes mig både lofligt och helsosamt. När en sammanbyggnad af kyrkor föreslås under sådane omständigheter, som Utskottet uppgifvit ; när i anledning häraf, och efter förutgången pröfning, Biskop med Assistenter, hos hvilka i sådant fall ej gerna någon partiskhet kan tänkas, dömma till sådan sammanbyggnad : när dertillined försa ml inga rnes bifall erfordras, inhemtadt efter samma röstberäkningsgrunder, som vid Pastors val, och slutligen rättigheten att anföra underdåniga klagomål, här som annorstädes, är öppen; så tyckes genom allt detta menighetens rätt vara så försäkrad, som billigheten fordrar Det är väl sannt, att den större församlingens öfvervigt genom della röstberäkningssätt är gifven, men endast så vida den är enhällig Men detta torde ej alltid kunna antagas; ty den nya kyrkan kan sällan få stå på samma plats, som någon af de gamla, hvarigenom kyrkovägen förlänges äfven så lätt lör vissa trakter af den större som af den mindre socknen. I denna händelse är det troligt, att det just blir den större församlingen , som bestrider sammanbyggnaden, hvaremot alla mot förslaget gjorda anmärkningar tyckas utgått från den förutsättning, att det nödvändigt skulle vara den mindre menigheten, som satte sig aa Bil.t.Allm.Besv.o.Oec. Utsi.
Domstolens föregående börande gjordes, jag, genom min kontrasignation, till verkställighet befordrat Kongl. Maj:ts i delta ärende fattade beslut, i stället för att, på sätt Regeringsformens 38 §. bjuder, min rättighet och pligt likmätigt, göra föreställningar deremot, samt, om Kongl. Majit ändock yrkat utfärdande af beslutet, kontrasignationen derå vägra. Jag anhåller att få något utförligare, än i Hr JustitieOmbudsmannens Anmärkningsmemorial skett, utveckla upphofvet och fortgången af ett ärende, hvilket, ehuru jag deltagit i.samma rådslag med Konungens öfrige, i denna punkt icke anklagade Rådgifvare, föranledt serskildt åtal inför RiksRätten emot mig såsom föredragande. 1834 101 1834 års Direktion för Götha KanalBolag, nemligen Ordföranden, Grefve Arved Posse, samt ledamöterne B. Rosenblad, Friherre von Steyern, Grefve B. von Platen, Carl Arfvedsson, J. G. Schwan, C. A. Warberg, G. F. Nicander och Gust. Lagerheim förde hos Kongl. Maj:t underdånig klagan öfver KanalBolagets vägran att meddela bemälde Direktion decharge för dess förvaltning och anhöll derjemte om bestämmelse i afseende på forum för tvister emellan Götha KanalBolag och dess Direktion eller annorledes, såsom uti Hr JustitieOmbudsmannens memorial är anfördt. I anledning häraf infordrade Kongl. Maj:t, genom nådig remiss af den 17 December 1835, den efterföljande Direktionens underdåniga utlåtande, serskildt i frågan om decharge för förra Direktionen, och serskildt rörande den af samma Direktion väckta frågan om bestämmande af forum, sedan Bolaget vid dess dåvarande sammankomst blifvit i begge dessa ämnen hördt. Direktionens den 13 Januari 1836 afgifna utlåtande (undertecknadt på Direktionens vägnar af C. J. af Nordin och N. Sandblad) innehöll följande i frågan om forum: ”Eders Kongl. Maj:t har äfven anbefallt
Nyköping, försäljer af utmärkt beskaffenhet sina rika förråd af Fruktträd, Dvergfruktträd, Bärbuskar, Alléträd, Barr växter, Smultronplantor, Törnrosor, Slingerväxter m. m. Priskurant sändes på begäran. Belönt i Göteborg 1885 med Silfveroch Bronsmedalj. I Stockholm 1887 med första priset 2:ne silfvermedaljer. Arealen är öfver 12 tunnland. [503] Kurs i P l a t s l e d i g i familj för en bättre flicka att gå frun till hända i inom hus förefallande göromål samt för en proper städerska. Ansökningar jemte fotografi sändas till » Z. 36 », S. Gumsslii annonsbyrå, Stockholm. Isaksdals Trädskolor En anspråkslös flicka önskar att i ett bildadt och vänligt hem gå frun till hända. På ett vänligt och godt bemötande göres anspråk. Svar jemte prisvilkor till » Vilma » Hedemora pöste restante. (G. Gif gossen m a t p å bestämda tider (c:a hvar tredje t i m m e). D:r — d. H u r u bröd? annonser s o m beröra familjekretsen. Abonnentsamlare antagas. f jfamngatetri " f r^ / J s s Tillverkar Etuier 3 for Smycken, &lt;§&gt; Bordsilfver, Schas tull, Smyckeskrin, - ^Syskrin, Album m. m. Infattar Fotografier. Monterar Tapisseriarbeten. r 7 [506] ÄktaHaarlemer Blomsterlökar i vackra sorter och af^l:a qvalité. IIlustr. kataloger, som äfven innehålla anvisning öfver odling ji glas och kruka etc. £för boningsrum, tillhandahållas kostnadsfritt. [526] C. Appeltofft &amp; C:o, Halmstad. On JTnfreVafanrlflr Oumbärlig hjelpreda JVURöMlCllUCl. för husmödrar, innehållande 177 matrecepter f ö r så v ä l det borgerliga som stora köket. Till saln i alla boklådor f ö r 1 krona.
Till afhjelpande of dessa och dylika missförhållanden anser skolstyrelsen den enda rätta utvägen vara att tillerkänna lärarne en fast årlig lön, i likhet med hvad brukligt är vid alla andra läroverk. Men då läroämnena äro af så mångfaldigt olika beskaffenhet, att somliga fordra en undervisningstid af ända till 48 timmar i veckan, andra åter en betydligt mindre lid, och då i allmänhet under Bih. till Ii. St. Proposition N:o 70. visningstiden icke för något ämne är ovilkorligen begränsad, så är ej heller möjligt att uppgöra ett oföränderligt förslag till aflöningsstat för lärarepersonalen. Undervisningen i slöjdskolan fordrar tre särskilda klasser af lärare, nemligen Öfverlärare, underlärare och biträdande lärare. För hvarje hufvudämne måste finnas en öfverlärare. Underlärarnes antal beror icke blott af antalet hufvudämnen, utan jemväl af antalet underaldelningar, hvari ämnena sönderfalla och hvaruti samtidig undervisning måste meddelas, äfvensom af antalet lärosalar, som för ett hufvudämne är anvisadt. Antalet biträdande lärare åter är ensamt beroende af lärjungarnes antal, hvarvid, allt efter läroämnets olika beskaffenhet, beräknas en lärare för hvar tolfte till hvar fyrationde eller per medium för hvarje tretionde lärjunge. Enär således vid en läroanstalt för yrkesarbetare hvarken lärarnes tjenstgöringstid eller lärarnes antal kan för en längre tidrymd bestämmas, utan måste bero af sig företeende omständigheter, så får af sådan anledning skolstyrelsen underdånigst hemställa: l:o att öfveroch underlärarnes årsaflöning måtte få beräknas i medeltal; 2:o att af deras aflöning fyrafemtedelar må utgå som fast lön och en femtedel såsom tjenstgöringsarfvode; 3:o att kostnaden för biträdande lärarnes aflöning, som lämpligast torde beräknas efter tjenstgöringsveckor, måtte få upptagas till ett approximationsvis beräknadt sammanlagdt belopp; samt 4:o att det må åligga skolstyrelsen att, på grund af för året upprättad undervisningstabell, fördela löner och arlvoden samt upptaga desamma uti den stat, som vid början af hvarje år till Kommers-kollegium ingifves.
Uti Åhs the 27 junii, som war sönd. om Christi förkl. Sedan thet som til församlingens inwertes hushollning och skick hörer, war föredragit, angafs landb. Olof Mårtenss. Bock för uteblifwande ifrå kyrkan sidsta storbönd. Han anförde sin ursächt och at han mente senare predikan skulle blifwit på Frössön. Men som han och hans hustru utom des beskyltes för kyrkio-försummelse, kom han at göra redo wid tinget. Gossar skulle afhålla sig ifrån klockstapelen och skicka sig wackert i kyrkan och stå i choret. Bänckdelning skedde d. 24 julii. Til the fattiga, om Gud wälsignar åhret, lofwade sochnemennerne sammanskiuta. Barnen skulle anteknas nästa apost. dag. Upsyningsmän: Jöns Pärsson i Sem, Jöns Persson i Ösa, Olof Ersson i Backen, Måns Andersson i Åskot. Församlingens älste: qwartermästaren, kyrkowerden Erik Eskilson i Halåsen, Jon Pärsson i Kenåsen, Erik Mårtensson i Hålskafwen, Aron Persson i Gerde, Erik Andersson i Ösa, Jöns Fastesson i Backen. Til klockare föreslogs Jon Olofsson i Teng, när Erik Persson i Kenåsen, som är mycket siuklig, ej förmåt then förestå. Gud wälsigne alla thesse mig ombetrodde församlingar nu och till ewig tid! Henning Tideman. 14 Rödön augusti 1742 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 152, ÖLA. Samma åhr then [datum saknas] aug. Blef i Rödö sochnestufwa, ibland annat, slutet, at de afledne christendoms brödernes torra ben, som wid tornet på södra sidan lågo i ett bofälligt benhus i regn och sniö mycket illa, och obehagel. till, skulle i en stor upmurad graf förwaras. Tu skalt åter warda til jord igen. 1. Ås 15 augusti 1742 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 152, ÖLA.
Uti underdånig skrifvelse af den 22 September 1854 hafva Rikets Ständer anfört: att, enär väsendtliga fördelar i så väl allmänt som enskildt hänseende skulle beredas af en välgörenhetsinrättning, hvarifrån sjömän, tillhörande Svenska handelsflottan, bade att under en kraftlös ålder åtnjuta stadigvarande understöd, framställning hos Rikets Ständer blifvit gjord derom, att en pensions-anstalt för handelsflottans skeppare, styrmän och öfriga sjöfolk måtte bildas och åt en för hela riket gemensam styrelse till omvårdnad och förvaltning anförtros; att denna anstalt borde tillförsäkras en årlig inkomst af omkring 45,000 R:dr Banko, och att för beredande af tillgång härtill måtte anvisas, ej allenast de afgifter, som, enligt 1748 års Kofferdi-reghemente och Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1828, af besättningar och rederier för likartadt ändamål erlades till sjömanshusen, samt den sjömännen tillkommande föringen, hvarmed de sjöfarande borde sjelfve bidraga, utan äfven dels en lika stor summa, som föringen utgjorde, eller omkring 16,000 R:dr Banko, af Handelsoch Sjöfartsfonden, och dels från tullmedlen hvad för fyllande af ofvan uppgifna totalsumma vidare erfordrades; att Rikets Ständer, vid öfvervägande af denna framställning väl insett vigteu och fördelarne af en sådan anstalt för sjömäns pensionering, helst derigenom frestelserna för nämnda folkklass att af vinningslystnad söka anställning i främmande nationers tjenst minskades och en icke obetydlig förstärkning af dugligt sjöfolk borde af fäderneslandet vid inträffande krig kunna påräknas; men att, då sättet för pensioneringens ordnande, hvartill de så kallade löringsmedlen väl kunde användas, äfvensom något bidrag från Handelsoch Sjöfartsfonden Itih. tilt H. St. Prot. 18(12 * 18(13 I Sami. I Afd. 2 Rand. 23 Haft. t 2 Kongl. May.ts Nåd.
Skrifvelse, i\:o IS3. anläggaren af den första spinnoch kard-machinen i Sverige och af den första fabrik för chirurgiska instrumenters förfärdigande till arméens behof, gjort sig i hög grad förtjent icke blott af fäderneslandets, utan äfven mensklighetens tacksamhöt, enär det var han som först väckte Englands och Frankrikes uppmärksamhet på möjligheten af slafhandelns afskaffande, har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att hansT nu nära 60-åriga dotter Carolina Augusta Wadström, som af fadren, vid hans död år 1799, efterlemnades i högst knappa omständigheter och sedermera under barnaåren och i ungdomen njutit understöd af en numera afliden välgörare, men nu vore sjuklig och oförmögen att sjelf bidraga till sitt uppehälle, måtte, såsom ett uttryck af fäderneslandets erkännande af hennes faders förtjenster, erhålla en årlig pension; Och då Rikets Ständer anse det vara Slaten värdigt att understödja en om fosterlandet högt förtjent mans, i behof stadde, efterlemnade närmaste anhörige, hafva, med afseende å framlidne Ofver-direktören Wadströms förtjenster, Rikets Ständer beviljat ett belopp af 200 R:dr för hans dotter Carolina Augusta Wadström, alt såsom årlig pension från Allmänna lndragnings-Staten utgå, så länge hon lefver ogift och i behöfvande omständigheter sig befinner. 28:o. Vid regleringen af denna hufvudtitel hafva Rikets Ständer jemväl före haft till pröfning väckt fråga derom, alt framlidne .
Eikt illustrerad af läsDe, som till redaktionen, under adress Högbergsgatan 32 A, Stockholm, insända 50 öre i frimärken, erhålla sig gratis tillsända Hönsgårdens årgångar för 1888 och 1889. Stockholm i december 1889. Red. Sporrande pristäflingar. Profnummer gratis, om adress kl. 9 — 10 f. m.; §; £4 insändes till Linneas e. m. Bearbetad efter nedre de bästa källor bottnen. Pris 1 kr. [660] I bokhandeln å 50 öre: så väl manuel behandling som rörelsegymnastik. snedt emot Centralstationen. [243] Äfven och af Tre-årig assistent hos Direktor Kellgren i London biträder vid gymnastiken. för Herrar kl. 9 — 11 f. m. samt kl. 3 — 5 e. m. för Damer kl 12 — 3. expedition, Vadstena. af Mottagningstider: kl. 10 — 11 f. m. och 2 — 4 e. m. Helgdagar endast sjukbud. t&gt; D:r E n ung, rask, skötsam köpman på landet, egande god afiär, eget, mycket trefligt hem, önskar sig en öm och god flicka till maka. Förmögenhet motsvarande hans egen (15,000 kronor) önskvärd. Svar jemte fotografi märkt A. B. torde godhetsfullt insändas till Iduns redaktion f. v. b. Ofversättning. Underkjolar [600] Bostad: Mottagning: helgfria dagar kl. i god familj i stad eller på landet mot undervisningsskyldighet i musik eller språk. Nya Inackorderingsbyrån, Stockholm, Brunkebergsgat. 1890 — Har (som inkommo för sent till julen och nu slumpas bort för att ej behöfva behållas i lager till hösten) Försändas till landsorten mot efterkraf. Reqvisitioner expedieras genom Iduns uträttningsbyrå. " Beqvirera genast, ty lagret är hett litet! [713] Om öre i frimärken insändas till Skandinavisk Modetidning, Stockholm, erhålles pr omA.
I akseenciet pä i3:cie puncten eller reve,seranriet ak StatsVerkets skulri till Lanken, liar blifvit ankörlit: att LonlieStäniiets bikali till sjelfva bukvuilkrsgan var ovilkorligt körenalit meri körkastanliet ak l3:lie puncten angirie körvanlilanciet ak StatsVerkets skull! i obligationer; att LorgareStanriet i bestämria vrrialag skslagit cienya punct j liUkottens Lc.täokanäe ocb beslutat: att §26, 8tatsocb Lanco-Iltskoltens en enda förskrifning !ttan /känta skulle »5 R:gsLontoiret 5vr detta skuldbelopp erfordras; att derföre Otskotten icke bordt kunna säga: alt Lre 8tänd beslutst att skulden skulle reversera» ocb ej eller bordt derifrån draga ilen slutsålts, att den germm röstning i Nämnd skulle kunna förvandlas i Obligationer; att sädant vöre stridande emot Lagar ocb emot billigbet;, att da 2 8tänd i flögan om Obligationer beslutat alldeles olika med 2 8tänd, funnes ingen anledning att icke löta saken förfalla; t^ da körblefve allt såsom förut ocb den ar i8io gifne samt sedan till be1/dlig del, afbetaldte färskrifoingeu funnes redan i Lanken; Ocb fordrads derföre ^nmärkaren, pö det ej vid en annan Riksdag 3:ne 8tand skulle kunna tvinga Londe8tandet att betala Bevillning för Obligationernes infriande, att 8tandet mätte med bonom instämma i det yrkande, '^att ///skotten matte /rärr c/eras o/ag/rga ^emrr^vrmgs^ro/iosttron oc/r ^/ores/ä /k. -H.r att fata Fors/ager /ö>/a//a."
Om man bygger ett statsskick på sådan grund, så måtte aldrig detsamma blifva ett af de bästa. Det är sant, att ibland de sämre kan det ena vara bättre än det andra, och för min enskilda del skulle jag visserligen icke vägra alt antaga hvilket förslag som framträder, blott det i den aldraringaste mån är bättre än hvad vi nu hafva, ty jag är ingalunda så ensidig för mina åsigter, att jag blott önskar deras framgång; tvertom, jag är högst liberal; men det förslag, sorn Const.Ulsk. afgifvit, är af beskaffenhet, att dess antagande skulle för framtiden tillvägabringa, snart sagdt de aldra största vådor, då deri bland annat föreslås, att nära J af representationen skall utgöras af embetsman, eller 55, som äro eller varit i statens tjenst, och hvilkas intressen naturligtvis skola vara helt andra än det allmännas. Jag vill väl fråga, huru man af ett förslag, bygdt pä sådana grunder, kan vänta sig några välgörande följder för slaten. Jag slutar med det förklarande, att jag instämmer i Hr Åkermans motion om en skrifvelse till Konungen om nedsättande af en comité, lill utarbetande af ett förslag lill representationens ombildning, då man kan vara förvissad, att, under Konungens visa ledning, ärendet skall redas till det bästa. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då jag nu finner, att R. o. öfvergått till behandlingen af den egentliga frågan, Const.Ulsk:s förslag, d. v. s. till behandlingen af det utaf Hr Lagerhjelm väckta förslaget till gemensam tanka, hvilket verkligen grundar sig på det af berörda Ulsk. framställda, anser jag tiden vara inne för mig att äfven yttra några ord. Jag erkänner, att jag icke ansett mig qualifieerad att ingå i bedömmande af alla dessa improviserade förslag lill statsförfattning, som här latt se dagsljuset, det ena utlösande det andra; jag hade trott, att R. o. Ad. egentligen borde sysselsätta sig med grunden af frågan, nemi. den som (Jonst.- Den 13 Mars f. m.
I sammanhang härmed upplästes Presle-Slåndets Prolocolls Utdrag af den jy dennes, hvaraf inhemtacies, alt PresteStåndet bifallit Revillnings Utskottets Utlåtande, under iakttagande af följande lörändringar : i:o Att den i '§. 5, i afseende å 'FöUmagters 'Chartering, omformäldte pro-** ■ernt borde från 6 till 5 nedsättas. 2:0 Ätt §. 8. blifvit afslagen , med förklarande, alt nu gällande föreskrifter om lysnings-sedlars chartering borde oförändrade bibehållas. I sammanhang hvarmed Utskottets förslag i §. 18, rörande förändring i Controllen, äfven blifvit ogilladt, och koin-taé dermed, att såsom hittills förfaras. Uti hvilket beslut de " öfrige RikSSländen blifvit inbjudne att sig med presteStåndet förena. Herr Grefven och La nd t-Marska Iken frågade > om Ridderskapet och Adeln behagade uti Preste-Slåndets nyss* ijämnde beslut instämma. Den 20 November e. m. 3^5 Hvarefter Herr Grefven oell Land tMa rs kai ken gjorde proposition lii! bifall af Bevillning»-.Utskottets ifrågavarande Utfå-., tande; hvilken proposition med Ja, besyar.. Ijades,. Föredrogs å nvo Canststutions-Ut-. skottets den 4 dennes under N:o 7® aflåtjie, samt den 12 derpåfoljde e. in. på bor-, det lagde, Memorial, innefattande Ullåtan de öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, om. upphäfvandeaf ip3 §• Regerings-Foi m.en,m. rg. Herr von Hartmansdorff, A ugust: För min del hyser jag om sjelf-, va saken vis-jrligen samma mening, sorn. Constilnlions-Utskottet. Men då 81 §.
skuggig berså af hakan öfverfarfader, en han stödd m o t silfverknapkattunges och halföppna sig för Ännu sin tager — ett att fånga har — en vacker förföljelsen att sig håller andan fjärilen — varnat litet börjar; den hinder, under skenet som det att ned för att yta erbjuder Han rehaflyger o c h fladdrande, faran. den lilla efter, o c h går fjärilen, öfver gräsmattor gnistrande i solädelsten, undgå sin sig en b e k y m r a sig om något en lefvande och famn sänkes af luften, fjärilen. skyndar utan att i rosens nätet osäkert skrik rabatter, fjäril sammetslika B e k y m m e r s l ö s, utan u n d k o m m e r den hotande ett sig ett steg framåt o c h stannar armen, steg — visserligen Med springer o c h hon bereder sig men en dallring skugga upp, ut berusar ännu — håf steg — faran — behag vingar, beströdda m e d Hon ett mjuka rosenhäckar, sedan, sträcker och och en trång gångstig, som slingrar med fläckar. men armar böljande fram med sin ålders som emellanåt en mellan stig En den lillas nyckfulla rörelser. på dan hår käpp, m e d leende mun ögon, Med — den d. page hos L u d v i g X V I I I; sin barnet ana jaga lekar åttio-åring, slutna att angränsande barnets på m e d bara ljust sig bekymmerslöshet pen drägt springer roar i Remonterande törnrosor. massa halmhatten gården Daudot. för honom fiende. P. m. Red. V i d sjelfva aktsam. Inga ofrankerade försändelser lösas. Teater och musik. Teatrarna. Kungl. operan. — Symfonikonserlens vokala del utgjordes a f A u g. W i j k a n d e r. Stycket uppföres antagligen redan i nästa vecka. Den 10 okt. Konsertsalen. ror. D e föreliggande häftena visa godt urval. Ett storstadsbarn. Den Operans Idun af Johan plordling. » Pappa Rebolledo ». Med fullkomlig högaktning Conrad Nordqvist Hof kapellmästare. Konst och literatur.
Det är ett betecknande märke for nöjets mötesplatser, att så snart de stå tomma, tysta och icke upplysta, få de någonting dystert och sorgmodigt En kyrka, Wars portar stängts, och där blott en enda liten lampa brinner i helgedomen, är och förblir alltid Guds hus. Dess enslighet, dess mörker och tystnad innebära likasom en fortsättning af de ord, som prästen talat till hjärtat och sinnet, af de trognea psalmer och af våra heliga ceremonier. Enteater, där det icke spelas, ger åt hela det omgifvande kvarteret en trist prägel och har ingen annan mening än det tomma intet. Förty det är så, att människan, huru hon än må bemöda sig, icke förmår utplåna hos sig själf aftrycket af sitt ursprung. Om hon afbrytes i sina fröjder, så återfaller hon i ledsnadens och tomhetens eviga botten. Om den aldra finaste tråd återför henne till sina odödliga öden, så behöfver hon blott gå till sig själf för att låna ett språk åt de heliga hvalfven, inom hvilka tystnaden råder. En månads förtroliga samspråk med Christen Urhan hade i förväg gjort mig benägen för alla slags fantasier, och där jag nu satt i mörkret och tystnaden, kunde jag nästan efter behag framkalla bilderna af Cornelia Falcon, Henriette Sonntag och madame Malibran. Jag trodde mig i fjärran höra Oberons eller Friskyttens horn, donna Annas klagan, Margaretas spinnrock, Fidelio-kören, melodien till nunne-baletten ... Men snart anlände kapellisterna i orkestern, de voro fulltaliga, och jag bemärkte Urhan vid sin notställare, hvit i ansiktet som ett spöke. Några af abonnenterna i avantscenerna, fyra eller fem inflytelserika medlemmar af Jockey-klubben. I direktörs-logen direktören själf, hr Léon Pillet, vidare Halévy, Véron, Nestor Roqueplan, Dupouchel samt, längst i fonden och till hälften gömd bakom herrarne, den mest tyranniska, den mest afundsjuka, den mest egenmäktiga bland drottningar, — den tidens operadrottning, Rosina Stoltz. En kvart senare, och det förnams i orkestern och avantscenerna ett lätt sorl; därefter en djup tystnad.
Lån af allmänna medel, som klokt använd» i Näringarne gagna både Staten och den enskildta genom mångdubblad production, öka rörelsen och befordra derigenom en lifligare omsättning och circulation af RöreleeCapitalet, sorn i ett glest bebodt land behöfves i förhållande till Folkmängden var# större, än i ett mycket befolkadt land. Sedelmyntets värd» uppehälles ick» genom indragningar, utan genom den inre hushållningens och industrien» förkofran. Således syne» Herr Montgommeries financielia åsigter icke vara byggda på säkrare grunder, än hans Statscconomiska. Mycket vore visserligen att annu tillägga, men det redan anförda, torde göra tillfyllest att vederlägga Herr Montgommerie* anmärkningar, och anhåller jag vördsamt hos Herr Grefven och LandtMarskalken att mitt anförande måtte få åtfölja Herr Montgommerie» till Höglofl. Statsoch EcoriömiUtskotten. 46 Den 5 September f. m. , N;0 2. Herr Franc Sparre, Bengt Erland: Då Höglofl. Ridderskapet och Adeln antagit St3ts och EconomiUtskottens Betänkande olver min, den 23 sistlidne Februarii gjorda Motion om åtskilige åtgärders vidtagande, för att rigta de bildade MedborgareClasserne, till deltagande i Samhällets productiva yrken: är derigenom vunnit någon del af det ändamål jag sökt, att nemligen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet måtte anhållas, att uppmärksamhet åt denna angelägenhet må lemnäs, samt att någre utvägar, till ändamålets vinnande måtte anvisas. Men den vigtigaste frågan återstår, den, att genom allmänna uppmuntringar, och genom ett offentligt gillande af grundtanken, förmå personer, att gå den nya väg man önskar. Då Utskotten icke ansett, de för lärdomsyrken stiftade Kongl. Stipendier, från sine stiftelser kunna rubbas, och på sätt jag föreslagit, tili desse nya föremål öfverflyttas, är alldeles intet i detta afseende gjordt.