Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungamakten icke alltid visat sig nog stark' i afseende på representationen, på annat sätt än när hon öfvergått till envälde, i följd af Adelns fordom öfvervägande makt och de andre Ståndens, till en del deröfver visade afund; men att nu säga, alt denna fördelning i Stånd nödvändigt skall innebära en splittring i nationen, en delning i tänkesätten, en större otreflighet i umgängeslifvet nu än förr, det har jag icke funnit, och jag vädjar till en och hvar af eder, mine Hrr, som någon längre lid vistats i andra länder af Europa, om J funnit något enda land, hvarest en sådan amalgamation äger rum, som här i Sverige mellan alla stånd, och om J ej funnit, att i andra länder stånden mera skilja sig ifrån hvarandra, om ej samhällslifvet der är mera afskuret och afmätt, och om ej den treflighet, vi här i Sverige finna och hvilken af utländningen prisas, just ligger i frånvaron här i landet af dessa dassoch ståndsskillnader, och det, — oaktadt vi äga dem i vår representation, men der de åter försvinna i Utskrn, der ledamöter af de olika Stånden sammanträffa under rådplägningar och der den ene har lika mycket att säga som den andra. Det är möjligt och äfven troligt, att man kommer till något bättre i denna del, men icke lärer man i så djuptänkta saker kunna improvisera, d. v. s. för stunden bygga hvad som i sekler skall äga bestånd, och icke eller kan man så der stante pede kunna granska sådane uppstående förslag. Det fordras en mera allvarlig behandling deraf. Det förslag, som nu är före, innehåller i korthet, att R. o. Ad. skulle förklara Const.Utsk:s betänk, för oantagligt. Jag frågar: hvad har Adeln dermed sagt? Const.Utsk. behöfver veta Den 13 Mars f. m. 259 hvad Adeln vill, och Medstånden hafva rätt alt fordra det. Vill R. o. Ad. genom förklaringen af betänk:s oantaglighet, förändra hvad Ståndet vid en föregående riksdag beslutat, nemi. att afsäga sig sin sjelfskrifna representationsrätt?
Ilufvudlillarnes besparingar, anordningar d, » 11- Husqvarna gevärsfaktori » «no Hvil feldt sk a stipendie-fonden » 207 209. Härads-håklen » 144. Hästjägare-sqvadrons-fond, Norrbottens » 76 77. Jemtland, afvittringarne derstädes » 167. Bilagan litt. P. vid » 160. Jemtlands roterings-kassa » 96 94. Jernväg mellan sjöarne Norra Barken och Wessman » 123. Jernvägsbgggnader, Statens » 124—132. Inkomster, slals-verkets, bilagan litt. D. vid » 5. Institutet för döfstumma och blinda » 217- 219. — Medico-kirurgiska » 46—47. — Pharmtceuliska » 46—41. — Skogs» 30—31. — Teknologiska » 161—163, Intendenls-afdelning, Krigs-kollegii, raken skaper » 62—64,66,76,78—79. Invalidhus-fenden » 83—85. Inventering af de i Ränle-kammaren förvarade säkerhetshandlingar » 18- Journaler, utländska, postverkets taxa å Kalmar Navigationsskola » 1 Il Bilagan litt. K. vid » 110- Kammar-rättens aktorats-räkning » 211—214. — speciella granskning af flere verks och inrättningars räkenskaper » 220—221. Kanslistyrelsens handkassa » 16—17. Kapital-räkningar, riks-hufvudbokens, bilagan litt. A. vid » 5. Karantän s-kommissionerna i Stockholm, Götheborg och Malmö » 51—53. Kai tasigillata-uppbörden » 19—20. — försäljnings-provisionen, ta bellen vid » 20. Kolonien S:l Barthelemys räkenskaper » 219—220.
Sålunda skref Landor flere hänryckta sidor öfver att »här hafva funnit en Shakespearisk fantasi» och fortsatte: Jag hade ingen aning om att någon i vår tid var mäktig af en sådan poesi, jag är halft rusig af den! Att försöka ge en aning om de skönheter hvilka öfverfylla Aurora Leigh från första till sista sidan vore meningslöst, eftersom en hvar själf lätt kan upptäcka dem.19 Och äfven svagheterna – ifall man är i lynne till detta, sedan man låtit skönheterna genomströmma sin själ! Jag vill här endast framhålla tankarna i boken, emedan jag sedan ungdomen i den grad lefvat i densamma, att jag är ur stånd till ett objektivt omdöme om dess litterära värde. Elisabeth Barrett Browning säger själf att hon i Aurora Leigh gifvit sina högsta åsikter om lifvet och konsten. I detta afseende har hon först och främst förverkligat den tanken: att konsten helst bör spegla samtidslifvet. Redan under den tidigare brefväxlingen med Browning talar hon om att hon planlagt en dikt, hvars fabel hon emellertid först måste uppfinna: en dikt i hvilken hon ämnade röra sig bland konventionerna i samtidens lif, för att om dem säga sanningen, och där hon ansikte mot ansikte ville möta århundradets mänsklighet. Hon ansåg att skaldejämmern öfver den opoetiska nutiden endast visar skaldernas vanmakt. Ty den äkta skalden bryter sig genom tidsförhållanden och konventioner fram till det rena och oförgängliga i människonaturen, han finner nya former i de föråldrade konstidealens ställe för att på nytt uppenbara detta oförgängliga. I denna sin tro på lifvet själf, på dess makt att i nya gestalter uttrycka sitt eviga innehåll, blef Elisabeth Barrett Browning nästan blind för det sakförhållandet att nutiden, genom den materiella maktutvidgningen, i högre grad än någonsin beröfvat människorna ro och tid och rum för skönheten. Eller rättare sagdt: hon såg än längre bort, långt öfver det närvarandes osköna äflan. Finnas då, frågar hon, inga andra verkligheter, med djupare rötter än de materiella? Hafva vi förlorat hemkärleken, fosterlandskärleken, frihetskärleken, sanningskärleken?
i iYd tit»o ^nstoYlv.m^os-i «i,vy.v , .-.V.iv, • .V-M-rf*; ■ '• ■ ‘ 11 : t - ■■:■'. »1 . ■_ 1. ... iX . ' JkvWiOi^ v vi-— -., KONGL. MAJ;TS Nådiga angående Statsverkets tillstånd oell I»eliof. Gifven Stockholms Slott den 16 November 1853. STOCKHOLM. TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1853. Kongl. Uaytt Nåd. Prop. om Statsverket i SS 3. 3 M:o 1. Ank. till Exp. Utsk. d. 8 Dec. 1885, kl. S e. m. Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående Siats-Verkets tillstånd och behof; gifven Stockholms Slolt den 16 November 1853. I öfverensstämmelse med Grundlagens bud afgifver Kongl. Maj:t härmed Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, hvarvid, i afseende på de årliga ordinarie och extra ordinarie inkomsterne, Kongl. Majit ansett Sig böra antaga beräkningen på nedanstående säll: Ordinarie eller Ständiga Inkomster. t:o. Ordinarie Räntan. Del beslut, Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med Rikets Ständer, redan fattat, rörande grundskatternas förenkling, afser, lika litet som de förslag, Kongl. Majit vid denna Riksdag, i sådant hänseende, till Rikets Ständer aflåter, någon förhöjning eller förminskning uti beloppet af ordinarie räntan, hvarför beräkningen derutaf bör göras på grund af de förflutna årens erfarenhet. Den del af ordinarie räntan, som är indeld att utgå till vissa Tjenstemän, Stater eller Inrättningar, och hvars värde således icke inverkar på beräkningen af de till öfriga Statsbehof för handen varande tillgångar, upptogs af Rikets Ständer vid sednaste Riksdag lill 1,690,1200 Riksdaler.
Men till det har j a g hvarken tid eller lust, bara ett litet kåseri. Och j a g skall förskona er från dansens historik till o c h med. * Eller skulle jag kanske börja med att berätta, huru dansen ingått s o m ett viktigt moment i alla •Från Spaniens land till la bella Italia är steget religioner, allt från det David dansade framför icke långt — allra minst då det är fråga om arken, till » flagellanternas » hysteriska dansutdansen. brott. Hvem känner ej till namnet på den italienska Jag kunde då berätta o m Osirisprästernas astrodans, s o m upphöjts till nationaldans, o c h s o m nomiska " danser, uttryckande stjärnornas rörelser, fått sitt namn från den giftiga spindeln? » Tarangrekernas gamla religiösa o c h krigiska danser, rotella » — yrande vild — suckande ö m. Stormarnes danser o c h huru danden i kristendomens mande vred, smekande ljuf — Du är s o m Orvieförsta tider ingick i ritus. tovinet: så lockande, så rusande! &lt; Men — det hör ej till mitt ämne. Jag lämnar Tarantellan hör egentligen hemma i Neapel, ty de gamla tiderna, öfverhoppar, huru dansen dog det är i Italien s o m i Spanien, att olika orter ha bort, men pånyttföddes i Italien o c h i Frankrike olika danser. under Catherine Medicis och Henri den fjärde, och Hvad man dansar oeh hur man dansar i världen. ; » Saltarello » är de romerska böndernas o c h småfolkets dans. I Milano dansar man - nMontferine », i Lombardiet &gt;Tresconei&gt; och » Trevisane », liksom * Forlane » är de venetianska gondolicrernas dans. » Sicilienne », en slags fandango, dock med mera hoppande steg, är hemma på Sicilien, som är ryktbart för flere egendomliga folkdanser och folklekar, däribland » Volte », i hvilken kavaljeren flere gånger måste kunna svänga sin dam rundt i luften. Italienarne älska s o m spanjorerna dansen högt — dans o c h musik.
drifkraften den blir ett vittnesbörd, äfven då tid och 1,000,000 kr. D e n n a anslog h o n till upprättanutbildandet är en verksamhet utöfvad så, gärd öfverlämnades åt henne en gåfva på o m k r. för på frisk mången förefaller detta lugn s o m kärfatt » J a g tror är också tron på h o n o m, som är gruxidögonblick För miss Marta, lugnt lynne. Nightingale. Efter och dagligen nära hvilken timme på dygnet hennes hjälp behöfves, kan den ackordet i fröken K l i n g b e r g s själ, det är hänhvilka utom tillfälliga smärre skador, som sträckt vid närvarande. fröken K l i n g b e r g får räcka den första par år dessförinnan hade på en af EuroEtt utföras att Kristus, G u d s son, s o m k o m m a skulle i världen. » något annat. hundra Baggstedts var o c h ändå så betydelsefulla, åsidosattes, råkar det hela i olag. D e t patienter, o m k r. hundra flere ej förbises, ett omständigheter K l i n g b e r g nästan alltid är bidrogo om Denna afdelning kan motfröken dylika sysslor, vigde år 1871 tillträdde årligen gjorde ett föreståndarinna sjuka skulle vårdas och fördomen m o t att en flicka uppfostran sjukhuset Endast med hennes uti sin ordning rätt att utbilda äga henne ibland sig, ty 1 juli hon huset de ett hälft åtta månader hade vexiöboarna lyckan att för hennes okunnighet o m hur fröken K l i n g b e r g elev på och nämndes hon till öfversköterska vid Hvarhelst E m m a då kunde fä göra tjänst, gjorde men var i V e x i ö o c h fick var ingen sällsynt gäst på det stora H a m m a r b y. det, 1868 sjukhus Franklin. Och så det blef. Hon kunde knappast gå, Förren hon sin mamma lärde att » förstå »; Vi buro fröjd gemensamt, buro smärta, Som sprungna ut ur ett och samma hjärta.
När nu utlåt. N:o 522 är 2 gånger bordlagdt och således nu måste till afgörande förekomma, samt det står, om jag icke bedrager mig, närmast detta mål, så förmodar jäg att vi äfven få upptaga BorgareStts inbjudning till afgörande på samma gång. Gr. Frölich har trott att jag skulle kunna upplysa någonting om orsaken hvarför Exped.Utsk. så länge dröjer med tryckningen af ifrågavarande utlåt. Det kan jag alldeles icke; D c n 15 M a j f. in. *4o jag har gjort samma anmärkning som Grefven, alt Exped.Utsk. någon gång dröjer något för länge med tryckningen. Hvad detta utlåt, särskildt vidkommer, så är det verkligen något vidlyftigt eller egentligen reservationerna, som dermed följa, hvilket förmodligen orsakat tidsutdrägten. Gr. Frölich: Sista gången jag hade ordet saknade jag den underrättelsen, alt utlåt. N:o 5?,2 var andra gången bordlagdt; deröfver nu upplyst, tager jag mig friheten hemställa till Hr Landtm., om icke med dess föredragning kunde uppskjutas, ly att nu företaga det innan de tryckta exemplaren ankommit och blifvit utdelade, torde icke vara enligt med vanlig ordning. Jag anhåller, alt Hr Landtm, ville hemställa till Ståndet, all utlåt., om det finnes vara i ordningen att företagas, måtte få förbigås för alt sedan företagas i sammanhang med BorgareSt;s inbjudning. Hr von Hartmansdorff: Jag har lika med Gr. Frölich saknat ett tryckt exemplar af detta betänk.; men efter genomläsning af det skriftliga, har jag ingenting emot att det nu föredrages. Men då andra ledamöter först velat se det tryckta utlåt., så, ifall Hr Landtm, skulle anse sig kunna fårbigå det nu vid föredragningen, bestrider jag det ingalunda. Jag skulle likväl önska, att R. o. Ad. vid sitt beslut om uppskof icke mätte fästa det bestämda villkoret, att inbjudningen skall företagas i sammanhang med betänk.; ty vidlyftiga debatter rör:de inbjudningen kunna uppstå, hvaremot jag skulle tro, att vid voter:s-propos:na några särdeles antnärkmr icke kunna göras.
Stad rättigheten till berörde afgift utaf alla - Deri ij April. gjg Ja Handtverkare i Landsförsamlingarda måtte förekomma till det afgörande, som med städers ratti allmänhet till slik afgift kumle anses förenligt; och häfva, enligt till Utskottet ankommet Utdrag afVällofl Borgare-Ståndets ProtocoU för den 2 o:de sist/idne Mars, flere af välbemälte Stånds Ledamöter, hvar för sina städer, uti samma yrkande instämt, I det skick ifrågavarande mai nu blifvit hos Utskottet anmält, anser Utskottet någon annan åtgärd på detsamma icke ankomma, än att utlåta sig, huruvida de angående Gerningsöre!! utfärdade, nu gällande författningar, synas fordra någon ändring, till förmån för de städer, sorn till en sådan inkomst äro berättigade, eller icke; och för att kunna ett sådant utlåtande afgifva, har. Utskottet tagit nämnde Författningars innehåll under granskning, samt inhämtat: att genom 9 §. uti Riksdagsbeslutet den 22 Mars 1604 , och ICongl.
Att Eder Kongl. Maj:t i Räder täckteS icke stcäcka besririfen ifrån skyldigheten att deltagande i Bewärings.Manjkapets utgörande för Hemmansbrukare emellan 20 och 25 ar, längre an till dem, som före förra utskrifningen hade bosatt sig och tillträdt Hemman; att till Eder Kongl. Mast, af full förtröstan pa desi Landsfaderliga tankesätt, i allmänhet öfwerlemnas, att pröswa aila de fall, dä serskildt stal och omständigheter kunna inträffa, som tala för undantag ifrän Bewärmgsffyldigheten, eller frågor uppsta om rätta förståndet af den widtagne Författningen, sedan wederbörande derom inkommit med berättelse och förslag, samt att Staden, Häradet eller Socknen icke mä anses skyldigt akt ersätta de personer, som antingen utan något bidrag, eller med biträde af de lottlag, till hwilka de hort, legt för sig wid förra utskrifningen, »nen ej desi mindre nn böra utgå, för hwad de kjelfwe bewisligen utgiswit, utan Statswerkct wara förbundit att derföre hälla dem skadeslöst. Del Hederwarda Bonde-Standet: Att det ingär i de af de andra Ständen öswerenskomna underdåniga önskningar i hwad de i dcraS tillämpning äro för Bonde-Ständet nödige och nyttige; men i underdånighet afstyrker al! befrielse för Studerande, fästin ledande till mängsalldiga misibruk, och i unber dä - D en s Jul i i. ^ 965 dänighet anhalla, akt inga andra undantag mätte noa rum, än de som i Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition arv innefattade. Riksens
Till agricultur, chefniska och agronomiska laborationer, dels under sjelfva lectionerna, dels till preparaters beredande, samt jordoch mergelarters undersökning m. 111., hvarvid eleverne deltaga, och hvartill, jemte reagentier, icke obetydligt glaskärl årligen åtgå; derjemte äfven tecknisk-chemiska försöks anställande uti jäsningsprocessen, kalk-, gipsoch tegelbränning, m. m., under Transport 7,1)00: — 2 II. lo6 Den i5 Febr u ari c. Transport 7,900: sökning af byggnadsmaterialier till väggar och tak &c. &c. med till allt detta erforderliga nidimaterier, ved och kol, samt karl och instrumenters anskaffande och underhåll, tillsammans minst Modeller för mekaniska undervisningen, och preparater för den anatomiska, åtminstone för dessas underhåll Öfriga samlingars underhåll Materialer för linearritning — för lärlingarne — och ritkursen För journaler och böcker minst Uppmärksamhet på trädgårdscultu* ren har utgjort för föreståndaren en stundom nödvändig förströelse, hvarpå han ej så litet depensera!, såsom hörande äfven till inrättningens föremål. Anläggandet af en liten botanisk trädgård, med tillfälle till anställande af försök med nyare ekonomiska vexter, hörer dock till de ganska vigtiga behof vid ett mera completteradt landtbruks-institut, och kan icke ske utan en temmeligen betydande uppoffring, dels för anläggningen, som redan är börjad, dels för underhållet; såsom biträde dertill upptages Tillsammans för undervisningsmaterialer _ Summa för lärarepersonal och undervisningsmaterialer således 8,45o: — Den med institutet förenade undervisningen för allmogens söner till sjelfbrukande bönder och rättare, ådrager sig, som ofvan visats, allt mera förtroende, och är väsendtligen ämnad förden mindre bemedlade classen af allmogen. Inrättandet af friplatser för dessa har onekligen haft en mycket gynnande verkan. Dessa friplatser hafva varit 14 till antalet; dock skulle det visserligen blifva nyttigt, om delta antal kunde ännu något ökas. Ansökningarna hafva allt mera öfverskridit de lediga platsernas mängd. Den i5 Februari c. m.
Enligt E. K. M:s Nådiga Bref den 11 September 1837, har en Länsman blifvit anställel i Säfvedals Härad inom detta Län, för hvilken E. K. M. i Nåder äskat uppförande å stat af lön lill 100 Riksdaler. 1 afseende så väl å denna fråga, som å efterföljande af enahanda beskaffenhet, få Rikets Ständer, hvilka, på sätt förut är omförmäldt, medelst serskildt beslut beviljat uppförande å stat af en anslagssumma, stor 40,093 R:dr 9 sk. 1 rst., att dermed höja Länsmans-lönerne till 200 R:dr, underdånigst anmäla, att de uppfört å de Läns-stater, inom hvilka nja Länsmanstjensler funnits erforderliga, de för dem äskade lönebelopp, enligt gammal stat af 100 R:dr hvardera; i öfverensstämmelse hvarmed Rikets Ständer alltså bifallit uppförande å Götheborgs Länsstat af de i E. K. M:s Nådiga Proposition äskade 100 R: Ir Lill en Länsman i Säfvedals Härad. Elfsborgs Län. I enlighet med hvad E. K. M. JNådigst föreslagit, hafva Rikets Ständer beslutat, att (ht i berörde Läns-stat uppförda contanta anslag af 84 R:dr för 42 Fjerdingsman må, såsom ibland indelningaine beräknadt, uteslutas, samt de 300 R:dr, som beviljats Landshöfdingen i ersättning för det alt, efter Wenersborgs brand, Landshöfdinge-Resideuset blifvit till embetsrum lör Läns-slyrelsens afdelningar begagnadl, och hvilka utgått af anslaget för Kronans hus och byggnader å landet, uppföras å Andia llufvud-Tileln. Skaraborgs Län. E. K.
Icke lemnar man motbok ät en person, som för en enda gäng kommer alt taga en vara pä credit, utan endast ät den, som fortsätter en börjad handelsrelation; likväl bör man icke föreställa sig, att handelsförbindelser emellan förstnämnde slag af personer bör vara otillåten eller af lagen förhindras. Jag fortsätter mitt yrkande om bifall till Utsk:s förslag. Den 9 April f. m. 179 Frih. Cederström, Jacob: Hvad åsyftas annat med lagstiftning i credilförhällanden, än all sä vidt möjligt är undvika edgång såsom bevisning, vare sig för fordringars utbekommande eller för undgående af betalningsskyldighet. Om man nu verkligen vill undvika edgång, hvarföre icke dä göra det fullständigt, hvarföre icke tillåta bestämdt, saken må angå handlande sinsemellan, eller handlande och andre persöner, antingen att taga skuldsedel eller qvitto pä de varor, som blifvit inlemnade, dä de verkligen bekommits, men motbok icke är uttagen, emedan endast en transaction för dagen, utan fortsättning året igenom ägt rum. Ett sådant qvitto bör vid sådane tillfällen jemväl innehålla tid, då betalning skall följa, i hvilket fall det ikläder sig formen af en skuldförbindelse, så alt dä skulden är förfallen, uppkommer icke bebofvet att fästa handelsboken med ed. Gäldenärens hittills hafda rätt att kunna med ed fästa att han icke varan fått, försvinner jemväl, emedan lian den qvillerat bäfver, och sålunda måste erkänna sig hafva densamma bekommit; eller bevisa att qvitlencet är falskt, dertill bans ed icke blir antaglig. Man kan icke vara blind för det förhållandet, att isynnerhet i minuthandel förekommer att personer betala de varor, som upphandlas till bodgossen, eller bodbetjenten, och alt denne emottager betalningen ganska rikligt, uppförer sedermera tilläfventyrs varan i kladden såsom utlemnad, men glömmer belt simpelt att derjemte anteckna, att den är betald. När handelsmannen afslutar sin bok, upptages den som (illliandlal sig varan, såsom gäldenär, ehuru han betalat contant.
Montans motion om utsträckande af Testarnents-friheten för Städernes Invånare och PresteStåndet, till likhet med den, som efter LandsBätt eger rumj N:o 109, öfver Herr Aruid Ribbings motion om upphäfvande af Kongl. Brefvet, den 17 October 1778, angående förekommande af Barnamord; N:o 70, öfverHerr P, Lindqvists förslag till ändring af 16 Cap. Giftermåls-Balken, angående medgift och hemföljd; N:o g5, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition om lagförklaring, angå«( ende rätta grunden för förvandling till fängelse vid vatten och bröd, af böter, som ådömas för sådana stölder, hvilka enligt allmän Lag ligga i tväböte emot annan tjufnad} och fann Ståndet /ör godt att, i afseende på Betänkandena N:s 72 och 109, lägga Utlåtandet N.o 143 till Handlingarne, samt 4a Prot. Utdrag den 11 December 1829. att lata bero vid de af de öfriga Riks*S(anden fattade beslut, rörande Betänkandena N:s 70 och 93, hvilka blifvit af Bonde-Ståndet återremitterade* S. D. När nu till förnyad handläggning företogs Uag-Utskottets Memorial, N:o löa, innefattande förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens serskilda beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 62, och Utlåtande N:o 100, öfver åtskilliga motioner om ändringar i Concurs-Uagen den lil Julii 1818, samt Kongl. Förordningen den 22 October samma år, om Edsformulaire i Concursmal; beslöt
Denna grundsats uttalades, bland annat, i 10 Kaj). 2 § Giftermåls-Balken af 1734 års lag; och den förändring, som nämnde lagrum sedermera undergått i afsigt att bereda hustru lika giftorätt med mannen, har så mycket mindre rubbat ifrågavarande princip, som denna qvarstår på andro ställen i lagen, såsom i 18 Kapitlet Jorda-Balken. Någon tvekan härom har ej heller, så vidt Utskottet kunnat inhemta, i praxis egt rum. Att hvad i 1844 års åberopade författning stadgas, i afseende å jord eller hus samt fast egendom, således äfven äger tillämplighet i fråga om vattenverk, anser Utskottet vara utom allt tvifvel; och den lagförklaring, som motionären i motsatt syfte påyrkat, vore sålunda en lagförändring, scm stöde i strid med de i vår lagstiftning i öfrigt stadgade grunder och hvilken förändring Utskottet derföre icke kan tillstyrka. Den andra af motionären vidrörda fråga, eller huruvida omförmälda förordning jemväl alser lör everldliga tider gjorda upplåtelser af nyttjande-rätt till fast egendom å landet, kan, med afseende å förordningens innehåll, möjligen synas mer tvifvelaktig, ehuruväl författningens öfverskrift talar om all afhandling om nyttjanderätt lill sådan egendom. Dylika upplåtelser, hvilka betecknas med namnet realservituter, kunna vara af llerehanda slag, hvaribland, förutom de af motionären omförmälda, icke sällan förekomma mänga andra, t. ex. rätt för egare af vattenverk Lag-Ulskoltets Betänkande M 28. att hälla vättnet i en ofvan liggande sjö uppdämdt till viss höjd m. m. All var lag, i fråga om sältet att betrygga dessa servitu tsrättigheter, är ofullständig, må medgifvas. 1734 års lagstiftare anvisade derför hufvudsakligen blott eli enda medel, nemligen urminnes häfd, hvarom stadgas i 13 kap. Jorda-balken.