Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visar den tjenstlöse sig hafva annat arbete och derom anmälan gör hos FatLigvåi ds-Styrelsen qvarblifve då vid det arbete, han sig först åtagit, inom eller utom Communen. Nu finner Fattigvårds-Styrelsen, att personen brustit uti något af hvad ofvan stadgadt är, då må han ej såsom tjenstlös anses, utan förklaras för försvarslös, med rättighet att deröfver anföra klagan hos E. K. M:s Befallningshafvande; och gånge beslutet emellertid i verkställighet. På Faltigvårds-Styrelsens ompröfning skall bero, om ogift qvinna med spädt barn må förbindas att genom årstjenst söka laga försvar eller icke. b) angående försvarslöse personer. Till försvarslöse personer räknas : ljo de, som äro, enligt Författningarne, förpligtade att antaga årstjenst eller arrnat laga näringsfång, men sådant underlåta, eller ock, på hvarjehanda obehörigt sätt, sjelfve motverka inträde i ständig tjenst; 2:o tjenstlöse personer, som vägra alt antaga dem erbjuden tjenst, då husbonden välkänd är, eller att förrätta tillbjudet arbete, och i stället tillbringa tiden i lättja och sysslolöshet; 3:o tjenstlös man eller qvinna, som beträdes med fylleri och dryckenskap eller förer ett otuktigt och liderligt lefverne; 4:o hvar och en tjenstlös, som öfvertygas alt besvära allmänheten med bettlande; dock bör dervid skillnad göras emellan ett af verklig nöd påkalladt samt för tillfället begärdt understöd och ett oftare förnyadt tiggeri; och 5:o tjenstehjon, som olofligen öfvergifver tjenst eller ock derutur yräkes för fel, som det allena tillskrifvas bör. T0o4 Expedilions-Utskollets Förslag till tind.
Oansedt detta förhållande, hade dock Collegium till Presidentens disposition ytterligare anordnat 3,500 R:dr, så att utgående balancen till år 1839 å samma Räkning uppgått till 3,945 R:dr 25 sk., eller nära 1,000 R:dr utöfver den bestämda maximi-summan. Derjemte hade det väckt Revisorernes uppmärksamhet, att, vid gamla Ull-Discontfondens af Collegium hos E. K. M. öfverklagade brydsamma ställning, Collegium kunnat finna lämpligt att till Presidenten öfverlemna och således fondens rörelse undandraga ej blott den bestämda förskotts-summan, utan stundom till och med dess dubbla belopp, helst det ville synas, att, i den nion lotter uti TJUmagasins-huset blifvit erbjudna till inlösen, de härtill nödiga medel lätteligen kunnat för hvarje gång från fonden utassigneras, i stället att, såsom nu skett, större summor under längre lid legat ofruktbara för fonden, som likväl under tiden fåLt vidkännas actie-utdelningen å de oinlöste lotterne i Magasinshuset. I anledning hvaraf Commerce-Collegium anfört, att, då det ansetts leda till både enkelhet i förvaltningen och besparing i kostnaderne, om enskildes delaktighet uti Ullmagasins-huset upphörde, och E. K. M. för sådant ändamål, genom Högstberörde Nådiga Bref, förordna t, dels att 3,000 R:dr borde af gamla Ull-Discontens medel utbetalas till disposition af Collegii President, för inlösen af då erbjudna lotter i nämnde Magasins-hus, dels att på Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Den låga tullsatsen å knapparne och den höga å sjelfva tyget göra det svårt för en fabrik, hvars ändamål vore tillverkning af knappar, att just för nämnda missförhållande här i Sverige komma sig före. En sådan fabrik, om den ån icke kan eller ens vill göra begäran om skyddstull, må dock ega rätt att fordra, det den icke varder stjufmoderligt behandlad af representationen, hvilket dock blefve händelsen om den icke fick åtnjuta någon favör i afseende på de med tull belagda varor, hvilka den för sin tillverkning behöfver införskrifva och som för fabriken icke är annat än en råvara att förädla. Det torde vara påtagligt, att då 1 skålpund knappar af siden kostar 60 öre i full och 1 skålpund siden, deraf knapparne skola tillverkas, 6 R:dr, har fabriken, som behöfver införskrifva varan, deri ett betydligt mehn. Min afsigt är icke den att begära förhöjning i tull lör knappar af ifrågavarande slag, ty detta, om det beviljades, skulle uppmuntra lurenfirejare, fabriken ’ till föga fromma; utan har jag ansett en tull-lindring för materialierna, dem fabriken har nödigt införskrifva, böra medgifvas, dock med kontroll att underslef dervid icke eger rum, och hvilken kontroll må ankomma på Kongl. General-Tullstyrelsen att föreskrifva. Då, beträffande förlullning af sammansatta knappar af ej specificerade ämnen, det undantagsstadgande gjort sig gällande, att afseende icke göres derå att ämnet är dyrare eller billigare i tull, utan t. ex. sidenoch iastingsknappar draga lika tull, ehuru Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Fastighetslånen, med den förändring, att, i stället för det af sednaste Ständer såsom maximum antagna belopp 4,770,9^9 r:dr 5 sk. 7 r:st., summan må i rundt tal antagas till 4*780,000 r:dr, likväl så, att, om hypotheksföreningar uppstå, denna lånerörelse till dem öfver flyttas och de tillBanken af fastighetslånen inflytande capitalafbetalningar äter utgå såsom creditiv för h y p o t h e k sföreningar; dock må alla de lån, hvartill fastighetsägare innan 3o Den i Augusti f. m. den i nästinstundande Januari inlem nät fullständiga tåne handling ar, i förut stadgad ordning utgå. Det andra beslutet togs vid 21 punkten morn. c), der det ang:de maximibeloppet för cassacreditiv bestämdes, att åt ingen association eller privat bank i oell för spannmålsbelåtiing får beviljas större cassacreditiv än i5o,ooo r:dr, samt åt ingen hy potheksförening mer än 3oo,ooo r:dr, utom livad den k a 11 tillkomma från afbetalningar på Bankens fastig lietsbelånin g. I begge besluten hafva de öfriga PuksSt. blifvit inbjudna att med B. o. Ad. sig förena. Frih. Ehrenborgh: Jag anhåller, att Ilr Giinthers förslag, tillika med Hr Lefrehs dervid gjorde tillägg, nu äfven måtte uppläsas. Hr Giinthers förslag med Hr Lefrens tillägg upplästes, så lydande:
Vid den vigtiga fråga, sorn nu är ämnet för Högloflige Ridderskapets och Adelns öfr verläggoing, och öfver hvilken de sammal - 42 Den 17 Martil, f. m. satta Statsoch BancoUtskotten nu ändtlige» meddelat sitt Utlåtande, utbeder jag mig att i största korthet få yttra några erinringar. Att uti Betänkandet intet afseende blifvit gjordt uppå de serskilta yttranden af åtskilige Ledamöter uti det sammansatta Utskottet, kan jag icke förena med mitt, torhan* da felaktiga omdöme om Götha Canals samt FilialDisconternes utredning. De , Betänkandet åtföljande, serskilta tankar , påkalla likväl, enligt min åsigt, all uppmärksamhet. De in. nehålla till det mesta enahanda Resultater, men gro, i anseende till bevisnings-grunderne, j vissa delar mer eller mindre vidsträckt ut förde, dock alla syftande till ett och samma mål billighet och rättvisa så väl emot Dis con^ernes Borgenärer, som Debitorer, samt emot Disconternes Directioner. Att uti Betänkandet rättvisa i anseende till Götha CanalBolags Discor.tDirection icke blifvit iakttagen , då den fordran af i,io@,ooo R:dr, som denna Discont äger uti CanalVerket, för till CanalByggnaden gjorda förskotter, icke blifvit såsom behållning upptagen , derom vittna Friherrarne Cederströms och Wirséns Anmärkningar. Hade uti UtredningsFörslaget af Götha CanalBolags Discont nämnde fordran blifvit ansedd för hvad den är, nemligen en till* gång, skulle räkningen hafva slagit ut på helt annat sätt, än med brist af 526,608 R:dr, och Directionen af denna Discont vunnit i Allmänhetens omdöme den rättvisa, att redligt hafv* uppfyllt sin pligt.
Af denna anledning hafva också vid nästan alla Giftes-förrättningar, bestämmandet af skiftes-antalet måst underställas bepröfvande af Ägodelnings-rätt, jemnlikt föreskriften i 12 Gap. 11 uti nyssnämnde Kongl. Stadga. Utom det uppskof i skiftet °ch den kostnad för jordägarne, som häraf föranledes, så förfelas äfven det ändamål, som med föreskriften af visst antal ägoskiften är Gyftadt, enär annan föreskrift af Domstolen icke kan lemnäs, än att ägorna må läggas i så få skiften, som belägenheten med bibehållande af aHas rätt medgifver; och har. i anledning deraf den önskan icke fällan blifvit uttryckt, att stadgandet i detta afseende måtte så föredras, att sådane från inägorna och hemskogarne, ofta på flere mils afstånd skilde utskogar eller så kallade fäbodemarker, antingen de efva samfallige eller särskilt stiftade, jemte derinom belägne ägor, Jcke må anses inbegripas inom det antal skiften, som utan underhållning för hvarje hemman äro tillåtne. Ehuru inom detta Län å Slånga ställen fordras en reform uti de förutgående skiftes ätgärjjerna, såsom icke sällan tillkomne utan riktig plan, särdeles der, hvarest den så kallade odaljorden, nyodlingar och odlings-lägenhe*er, samt skogsmarken, hvar för sig å olika tider och af olika persöner blifvit skiftade, bär likväl skiftes-åtgärderna ej vunnit fullt förseende hos allmogen, hvilken anser påbud örn utflyttning samt utbyte af gammal jord emot ny eller ouppodlad högst betungande. ^et kan emedlertid med visshet antagas att Kongl. Skiftes-stadgan, vidt den hlifver tillämpad, af förrättningsmän, som med erforder‘8 skicklighet förena nit för sitt yrke, och med försigtighet och urskilning fullgöra deras åligganden, hvarpå medborgares rätt och Lundsli. Feinårs-BeriUtelsc för Gefleborgs Län. 3 — i8 — trefnad i så väsendtlig mån beror, skall äfven för detta Län medföra välgörande verkningar.
Nåd och visa anstalter, till förekommande, nleddelst uppköp för Kronans räkning* af Spanmåltnis derstädes annars blifvande vanpris: — Att förhållandet nästan är enahanda i Småland, hvarest Rågen hela hösttiden blifvit såld för 8 Rd. Banco samt helt nyss, troligen i fruktan för bränvinsförbud, stigit till g å gAtt i Östergöthtand alldeles icke försports några ovanligt höga Spanmålspriser, utan att skörden i år varit på Slättlandet medelmåttig och i Skogstrakterna särdeles gifvande: — Att i Skaraborgs Län ymnig tillgång på Spanmål gifves, men ingen annan afsättning ännu förspörjés, än till de Allmänna Magasinerna: — Och sluteligen att uti Dalarna, denna för inträffande Spanmålsbrist så ofta utsatta Province, samt uti de längre i Norr, till och med Vesterbotten belägne orter, Vårsäden varit härlig, ehuru Rågen, som här mindre begagnas, äfven; tarit mindre gifvande.’ Best), och Ekon. Etsk. Af aila dessa dels sammanstämmande* dels för enskifta Landsorter gällande uppgifter, synas följande slutsatser kunna härledas: 1:0 Att vanlig tillgång på Spanmål linnes inom Landet, särdeles vårsäd, hvaraf, jemte Rotfrugter, en klokt beräknad BränvinsBränning bör kunna verkställas. 2:0 Att om ovanlig och på Husbehofsbränningens inställning verkande brist någorstädes skulle yppa sig, vore denna brist partiel, och bör ifrån de öfriga Provincerna, hvarest skörden blifvit ymnigare* kunna till fördel för båda, utan särdeles svårigheter fyllas. 3:0 Att, ehuru problematisk äfven verkan af 1812 års Bränvinsförbud på Spanmålspriserna och tillgången kan visa sig, likväl, i alla fall, icke samma skäl dertill förete sig nu som då, när hela Rikets gröda, så i afseende på Säd, som Rotväxter, var af kölden förderfvad, och i detta hänseende framställde en fruktansvärd bild af brist och hungersnöd, i stället för att innevarande års skörd obestrideligen är medelmåttig, samt till större delen välbergad; och 4:0
Degen är så lös, att den ej bör en hård skorpa, som ofta motstår alla läkas bäst, om man badar dem med tagas ur fatet mer än litet i sender, salmiaksprit. Vid bistyng måste man allt efter som man trillar ut den. vanliga medel, omskakas något med en först noga se till, att gadden blir utHilda. lösning af öfvermangansyradt natron, Stockholm i december 1887. Mandelkransar. Två ägghvitor slås eller, om det är nödvändigt, låter man tagen. Redaktionen. med en knif på ett kopparlock till hårdt lösningen en kort tid stå och verka skum, hvilket bör ske i kallt rum. derpå. Återstoden af orenligheterna Husgerådet. Häri hälles en matsked ättika samt låter derefter lätt aflägsna sig med en Att rengöra glas och skålar. Glas några droppar eau de cologne, hvarflaskborste. och porsslinskålar, på hvilka organiska efter iröres / ® rifvet socker samt Hermetisk tilhlutning. Buteljer tillämnen intorkat och äro svåra att få 1 / S sötmandel och 6 stycken bitterToaletten. slutas lufttätt, om man doppar dem i bort, rengör man bäst på följande sätt. mandlar. Mandeln skalas först och lack, tillredt af sju delar harts, uppMan fuktar de ställen, som skola renskares längs efter i tunna skifvor. DeAtt rengöra hårborstar. E n lösning löst i 10 delar eter, hvartill ytterligare göras, med koncentrerad svafvelsyra, gen formas med en tesked till kransar af soda i kallt vatten är bättre än varmt tillsättes 15 delar kollodium. Lacket strör härefter sönderstött dubbelt krompå vaxade plåtar, som insättas i sval ugn. vatten och tvål. Sodan, som har slägtsyradt kali på syran och låter blandkan färgas genom tillsats af anilin. Eva. skap med fett, rensar borsten, utan att ningen stå några timmar (t. ex. öfver man behöfver gnida den allt för mycket, Emaljerade jerngrytor, i hvilka emalnatten) på en lagom varm ugn.
De kommo ders före e) till nägon werkställighet förr än de bkifwit helt och häliit utredde, och Kronan och ben Private wisak sig hafwa fäkt fullt för fullo. Lnförslen i Kronans Hemman meddeltes aldrig förr, än bytet ivar med Konungens bytes-bref stadfäst. Kronan kunde dä aldrig bli lidande därä, mer än den private; ty den cnskildta hade i den fdregäende tidens Författningar, en bestämd rättighet, att för sitt blifwande öfwcrskott genast röhälla införsel i nägot annat Kronans bchällne Hemman. Kronan hade aldrig förbehällit sig ben nya granskning som sedan 1680, enligt RcductionS Författningarne, med beha byten företogs. Den enskildta hade aldrig Rcverscrat sig att hälla Kronan skadeslös för den bytes-brist som tvid en sädan ny undersökning möjeligen kunde upkomma. Omslutningen af beha byten ivar hel och hällen en följd af ReduckionS-Författningarnc. Och när all werkan af Reductioncn uphörde med 1720 och de följande Riksdagars beslut; sä ivar ock l7Zi ärs Fkrfattning en nddwändig päföljd häraf, ven cnskilta borde pä beha bytens fastställande desto mindre nägot förlora, som föga troligt ivar, att han ej redan begagnat sin rättighet af den skyndsamma ersättning 'ör sin fordran som de äldre Författningarne mcdgifmk. Och om nägon fordran genom bytets nya omsluta ng ttpkommit; sä ivar densamma ej sä cgenteligen en skijd af bytet som fast mer afReduckionen, hwars alla följder borde uphöra. Helt 702 Den 22 September. Helt annorlunda förhäller det sig med de byten som sebon är 1680 blifwit ingängna. Oen altför stora myckenheten af deM, som efter Reductionen nästan pa cN gäng anmälte sig kill HeMmänsbyten» gjorde vmöjeligt, att genast tvid dem göra ben noga undersökning som Författningarne förcstrefwö.
Men i afs. å det yttrande, som nyss af Hr Dalman fälldes, att flen drawbach, sorn i utlandet lemnäs exportören, skulle motsvara skillnaden mellan de tullafgifter, som här måste erläggas för utländskt bränvin, och tillvcrkuingsafgiften för inhemskt, får jag anmärka, att denna drawbach är icke något annat än en restitution af den tiliverkningsskatt, sorn blifvit i det främmande landet erlagd. Om vi nu antaga, att denna drawbach är fullt lika stor som den tiliverkningsskatt, hvilken blifvit i det fremmande landet erlagd, så har det utländska bränvinet i alla fall att härstädes betala 1 rdr 10 öre i tull, och således 50 öre mera än det inhemska, som blott drager en skatt af 60 öre. Den Svenska bränvinsbrännaren har således i sjelfva verket ett praemium af 50 öre, hvilket är så betydligt, att icke gerna någon täflan kan komma i fråga, åtminstone fordras dertill sådana exceptionella förhållanden som de, hvilka egde rum 1856, då bränvin var förbjudet till införsel, men dock inkom under namn af geuever. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm: Jag får blott för min del anhålla, att Bevillu.Utsk:t ville fästa sin upmärksamhet vid den uplysning, som i förra plenum lemnades af en talare, att vid export af bränvin från Preussen erhålles icke blott drawbach eller full restitution af erlagd till verk ningsafgift, utan också ett indirekt praemium, bestigande sig efter upgift till omkring 40 öre. Om sådant verkligen är förhållandet — och jag kan icke undertrycka min undran öfver att man i FinansExpeditionen icke känner dessa saker med full visshet, — så kan ganska väl det utländska bränvinet genom sin täflan nedtrycka priset å det inhemska, enär den Svenska tillverkaren måste betala i förskott sin ganska dryga skatt och sedan otta nog får sälja sin vara, som han icke kan hålla på, till hvad pris sorn helst för att betacka den erlagda afgiften; visserligen har jag hört förkunnas, att den mindre betydliga införseln
Maj:t funnit mest ändamålsenligt, att arfvodet för Gymnastiklärare vid högre fullständiga läroverk bestämdes till 800 R:dr, att efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring höjas till 1,200 R:dr, samt att ett lämpligt belopp blefve anvisadt till extra arfvoden för Gymnastiklärare vid de läroverk, der lärjungarnes antal i betydligare mån öfverstege 200; och utgjorde, under förutsättning att Nyköpings och Halmstads skolor blefve till fullständiga elementarläroverk utvidgade, den genom berörda arfvodestillökning erforderliga förhöjningen i det belopp, som, enligt nu gällande stat, skulle till sådana arfvoden vid de fullständiga läroverken utgå, 6,266 R:dr 67 öre årligen; hvarjemte för extra Gymnastiklärare-arfvoden en summa af 7,000 R:dr beräknats vara behöflig. Äfven vid de på real-linien fullständiga läroverken ansåges en förhöjning i det vanliga Gymnastiklärare-arfvodet böra ega rum, och syntes i sådant hänseende, i likhet med hvad för de fullständiga läroverken vore föreslaget; lönegraderna böra vara 2, den lägre å 600 R:dr samt den högre, i hvilken uppflyttning först efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring borde ske, å 900 R:dr, hvilken förändring kräfde en anslagstillökning af 1,000 R:dr. Det vid sistlidna riksdag anvisade anslag till arfvoden för Gymnastiklärare vid de lägre elementarläroverken, 9,000 R:dr, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 23 jemväl upplyser, under innevarande statsregleringsperiod varit sålunda fördeladt, att ifrågavarande lärare vid 5-ldassiga läroverk åtnjutit 250 Ridr, vid de 3-klassiga skolorna 200 och vid de 2-klassiga 150 Ridr årligen.
En dag inbäras männens matkistor i dagligstugan och mor packar dem med döttrars och pigors hjälp. Flatbrödet, som hängt på ett loft att torka, bäres nu ned i stora korgar, och mor börjar det omsorgsfulla, rumbesparande inläggandet af de tunna bröden. Ett flatbröd är en lev. Två och två lever åt gången läggas på ett varmt järn att mjukna, vikas dubbla och placeras på kistbotten. Två lever är en skrok och hvarje skrok är beräknad för en måltid. För hvarje nytt lager flatbröd klappar mor dem tillsammans med ett lock, så att intet utrymme skall gå förloradt — hon »linner» brödet. Efter flatbrödet komma rågkafringarne såsom slantar i en myntrulle, därpå levserna och sist stombrödet. Man frågar hvad en levs är. Levsen bakas af råg i kakor så stora, att ett silltunneband nätt och jämt kan omsluta dem, och dubbelt så tjocka som flatbrödet. Med en röra af mjölk och hvetemjöl smetas ett öfverlag på bröden, som därpå gräddas, dunkas på baksidan med ljumt vatten och läggas, två och två med vackra sidan in. Skäras i lämpliga trianglar och äro färdiga. Klädkistan, som också mor ombestyr, skall hafva en omgång hälgdagskläder, strumpor, fem par väldiga vantar, skor, oljedräkt och en mängd småting till lappning, lagning och annat. Då allt är färdigt och stufvadt i båten, blir en kort paus, så vidt icke vädret är gynsamt för afseglingen. Men i hvarje fall skall ungdomen ha en dans ofvanpå tillrustningarna. Det är en gammal sedvänja. Där möter en mö sin gut, som skall till Lofoten, och tager sig en sväng med honom. Icke så sällan för sista gången. Hur mången käck gosse har icke »blifvit borta» i Lofoten. Vestfjorden är en stor kyrkogård med många hvitnade människoben i sitt djup. Där går icke en vecka, utan att någon blir borta. Vågorna slå öfver honom och det stora äfventyret fortgår i væren. Han saknas knappt bland de 30,000 äfventyrarne, om icke i en stuga på ett naket skär af en moder eller käresta.
Af det den nådiga propositionen bilagde protokoll öfver Ecclesiastik-ärenden för den 13 November 1850 inhemtas, att förenämnde kapellförsamling, som består af blott 4 byar om tillsammans 2fg mantal, jemte 44 torp och nybyggen, med en folkmängd af 320 personer, utfäst sig att i årlig lön till predikanten erlägga 8 tunnor 4 kappar korn jemte dagsverken, matskott m. m., upptaget till ett sammanlagdt värde af 80 r:dr; att pastor i Ljus - Stals-Utskoltets Utlåtande, N:o 00. < 5 dabi förklarat, att, derest predikanten kornme att öfvertaga hela pastoralvården inom kapellförsamlingen, han vore villig att till honom afstå sina från kapellaget utgående löneförmåner, uppskattade i varde till 138 r:dr, samt att af pastors årliga bidrag till aflöning af komministern i Ljusdahl en tredjedel, eller 4 tunnor korn, ansetts böra den ifrågasatte kapellpredikanten tilläggas; hvarjemte blifvit föreslaget, att kronoskattehemmanet N:o 6 Ramsjö, om J mantal, skulle till boställe åt bemälde predikant inköpas*; uppgående samtlige desse löneförmåner, jemte den' påräknade årliga afkastningen af nvssberörde hemman, enligt en af Kammar-kollegium gjord uträkning, till 292 r:dr 26 sk. 4 rst. Då det sålunda blifvit upplyst, att anställandet af en serskild predikant vid förenämndp kapellförsamling är af behofvet påkalladt, men de obetydliga löneförmåner, som blifvit föreslagna, icke kunna anses vara för en prestmans tarfliga utkomst tillräckliga, och det torde få antagas, att kapellboarne, såsom till största delen fattiga nybyggare, ännu under längre lid icke i vidsträcktare mån förmå bidraga till denne fjenstemans aflöning; får Utskottet tillstyrka att Rikets Ständer till Kongl. Majlis nådiga framställning måtte lemna bifall. 8:o. Då, enligt Kongl.
Vid Kohlsva Bruk, beläget i en trakt af Länet, som räknas till skogsorten, har Herr Kammarherren af Forselles lagt alla hemägorna, eller högländta inägorna af tillsammans omkring 160 tunnland, i cirkulationsbruk, med sex gärden och ett träde, på följande sätt, nemligen: Irsta året rent träde sorn gödes, 2:dra året råg och hvete, 3:dje året Holländsk klöfver, som fortfar att växa det 4:de och 5:te året. Sedan fältet på hösten sistnämnde år blifvit vändt, sås det 6:te året bafra, och sjunde året bafra, vicker och korn. Ägaren har funnit detta omloppsbruk förmånligt der i orten, samt att ett lyckligt resultat framför allt beror derpå, att trädet väl dikas, gödes och köres, hvarföre följande förberedande åtgärder ansetts böra verkställas innan ett sådant cirkulationsbruk börjas: l:o Arbetsstyrkans förökande med minst i:del; 2:o Hvarje gärdes inhägnande — nödvändigt för betena; 3:o utvidgande af förrådshus för hö och säd; 4:o inhemtande af noga kännedom om jordens beskaffenhet; 5:o anskaffandet af tillräckliga gödningsämnen för trädets gödande. Hvad sistnämnde omständighet beträffar, har egaren vidtagit trenne utvägar, som förtjena att prof vas äfven på andra ställen: l:o samlas kreaturens våta spillning i gräfda reservoirer, det är: Lergropar, under hvarje kreaturs plats i Ladugården. Den sålunda samlade våla spiilningen, uppskattad till lika värde med den torra, har med fördel blifvit använd att om hösten vattna ständig äng och om Sommaren komposthögarne på gärdet, hvilka efter 2:ne omskottningar blifvit fullkomligt luckre; 2:o uppkastas jorden om hösten på det blifvande trädet i högar efter 2 å 3 nyss förut plöjde fåror på ryggen af hvarje åker, för att sedermera om vintern hvarftals tillsättas med gödsel och något kalk, till bildande af komposthögar för det påföljande trädesåret. Dessa högar vattnas om sommaren med* urin och omskottas 2:ne gånger.