Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
351 i en icke så aflägsen framtid förse Sverige med ett fullständigt jernvägsnät, utan att Svenska Statsverket behöfver derföre vidkännas några npoffringar, men just denna förslagets, denna motionens lockande egenskap föranleder mig tro, att det är så mycket mera angeläget, att i tid fästa upmärksamheten på följderne af dess antagande, och derföre utbeder jag mig att några ögonblick få laga R. o. Ad:s tid i anspråk. Dels af Gr. Rosens upläsning af motionen och dels af Frih. Palmstjernas anförande linna vi förslaget i korthet innehålla, att åtskillige Engelske Ingeniörer eller jernvägsentreprenörer, Hrr Peto, Betts, Brassey och Geach skulle åtaga sig att pä egen bekostnad öfverspinna hela Riket med ett nära nog fullständigt jernvägsnät emot vilkor, att dessa Hrr under loppet af 99 år blifva i besittning af dessa jernvägar. Svenska Staten skall endast mellankomma med sin kredit och för hvarje mil af den väglängd, som bör byggas, utgifva ett visst antal obligationer. Desse obligationer skola vara betalbare först efter 25 års förlopp och löpa med så hög ränta, att de på Londons börs kunna al pari vexlas. Obligationerne skola aflemnas till gode män, utsedde till lika antal af Svenska Regeringen och entreprenörerne. Desse gode män skola förvara obligationerne och i mån af arbetets fortskridande samt på grund af de anvisningar, som de af Svenska Regeringen anställde kontrollerande ingeniörer utfärda, förvandla desse obligationer, såsom det heter, i penningar, och desse penningar åter till entreprenörerne utbetala. Entreprenörerne ombesörja icke blott ränteliqviden utan äfven inlösningen af obligationerne och deras återställande till Svenska Statsverket. Till .säkerhet derför, att entreprenörerne fullgöra denna förbindelse, föreskrifver en punkt i förslaget, att, derest de obligationer, som för en viss sträcka af jernvägen atgifvas, af entreprenörerne icke punktligt inlösas, Svenska Staten eger att utan lösen öfvertaga jernvägarne. Detta är i korthet innehållet af förslaget.
I anledning häraf hafva Fullmäktige, efter erinran om de flerfalIdiga åligganden, som tillhörde ofvanberörde befattning, anmält och upplyst: att den boksamling, om hvars vård fråga vore, enligt nyligen afgifven redovisning, innehöll icke mindre än 81,000 volumer; att densamma vanligtvis för hvarje riksdag tillökades med flere tusen band; att så väl inventeringen af StatsLtskottets Memorial, N:o 325. 9 af och redovisningen för della, i en magasinsbyggnad samt på vinden af den ena flygel» vid Rikets Ständers hus, förvarade ansenliga boklager, som den dagliga tillsynen vid utdelningen af böcker derifrån fordrade mycken noggrannhet och påpasslighet samt vöre serdeles tidsödande och besvärlig; att dessa bestyr således icke skulle kunna förenas med någon af de nuvarande ordinarie tjensterna vid Riksgälds-kontoret; att sagde göromål, emot serskild vedergällning, visserligen skulle kunna åläggas den vid Fullmäktiges expedition nyligen tillförordnade kanslist, hvilken under flere års tid biträdt vid desamma; men, då endast ett årligt arfvode af 500 r:dr vore anslaget för kanslistgöromålens bestridande, kunde han, lika litet som andra tjenstemän inom lägsta lönegraden, anses så fästad vid sin befattning, att hans qvarstadnande dervid under någon längre tid vore att påräkna; att, derest oftanämnde göromål förenades med någon viss tjenst, måste vid hvarje ledighet eller förändring i afseende på samma tjenst, det årligen vexande bokförrådet inventeras, hvilken förrättning icke, utan största ansträngning och svårighet, akulle under kortare tid, än en hel sommar, kunna medhinnas; samt att befattningens fortfarande utöfning af en och samma dertill passande person, måste, med hänsigt till göromålens beskaffenhet, vara ändamålsenligast Fullmäktige, som alltså ansågo dessa görornåls ovilkorliga förening med någon viss tjenst mindre lämplig, hafva deremot, till undvikande för framtiden af de troligen eljest vid hvarje riksdag ånyo ifrågakommande framställningarne om serskild vedergällning för desamma, föreslagit, att ett arfvode, motsvarande hvad derför vid hvar och en af de sednast förflutna riksdagarna blifvit anvisadt, måtte varda uppfördt å Riksgälds-kontorets interims-aflöningsstat, för att tills vidare användas till vedergällning åt den eller de personer, som erhöllo uppdrag att ombesörja de med mottagningen, vården och utdelningen af de tryckta riksdagshandlingarne förenade åligganden; och hvilket arfvode icke borde bestämmas att med visst belopp årligen utbetalas, ulan ställas till Fullmäktiges disposition,
M:t måtte i Nåder täckas låta tillse, att arbetets fullbordan blefve, så mycket ske kunde, påskyndadt; och har E. K. M:t, jemte Nådigt tillkännagifvande, att sedan sislhållne Riksdag 7:de och 8:de banden, innefattande Gottlands-lagen, Wisby Stads-Iag och Wisby Sjö-rätt, från trycket utkommit, bearbetade med enahanda noggrannhet och på samma utmärkt förtjenstfulla sätt, som gjort de föregående delarne till ett verk, hvilket hedrade dess utgifvare lika mycket, som det vore en* prydnad för det land, der det blifvit utfördt, i Nåder föreslagit, att, i likstämmighet med hvad vid de sednaste fyra Riksdagarne blifvit beviljadt, 1,200 R:dr måtte för enahanda ändamål å Allmänna Indragnings-Staten uppföras och till Professor Schlyter, ifrån och med år 1855, till dess nästa statsreglering vidtager, utgå med hälften såsom arfvode och återstoden till ersättning af biträde och kostnader, under enahanda vilkor af arbetets oafbrutna gång och redogörelse för dess fortskridande, som hittills varit vid delta anslag fästadt. Med afseende å hvad sålunda blifvit upplyst, och då det ovedersägligen är af stor vigt, att ulgifvandet af detta utmärkta och för Sveriges lagväsende så värderika arbete icke varder afbrutet, hafva Rikets Ständer bifallit, att berörda anslags-summa 1,200 R:dr, må, på sätt E. K. M:t i Nåder äskåt, fortfarande utgå under den lid nu skeende statsreglering blifver gällande. 2:o. Sedan E. K. M:t under den 30 September 1851, i sammanhang med det Advokal-Fiskalen i Kongl. Krigs-kollegium Nicolas Lindberg då beviljade afsked, i Nåder förklarat Lindberg berättigad att för sin återstående lifstid på Indragnings-Stat i Kongl.
•— N:o 63. i anledning af hegardt anslag i stället för den hemmansägare inom Landa socken af Halland tillerkände, men dem frånröfvade, utflyltningshjelp. IV. B. 621. V. A. 337. VI. E. 3. •—jjXio 64. angående yrkad restitution till Upsala stad af erlagd äganderättsbevillning för en del af stadens jord. IV. B. 622. V. A. 339. —- N:o 65. i anledning af Fullmäktiges i RiksgäldsConloret hemställan, angående den numera indragna Cancellisttjenslen vid deras Expedition. IV. B. 622. V. A. 340. X. U. 560. A. 564. •— N:o 66. i anledning af väckta motioner om alla bevillningsmedel, samt öfriga statsmedels ingående lill RiksgäldsConloret. IV. B. 622. IX. U. 381. A. 664. •— N:o 67. i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande Kongl. f. d. Cancellislyrelsens så kallade handcassa och ett ( 141 ) räntan å dess capitalfond motsvarande statsanslag. IV. B. 622. V. A. 340. ' StatsUtskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — i\T:o 68. i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 33, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. IX. U. 687. X. A. 3. X. E. 485. — N:o 69. i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 35, angående regleringen af utgifterne onder andra hufvudliteln. IV. B. 622. V. 176. A. 179. VI. — N:o 70. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 36, angående utgifterne under RiksStatens tredje hufvudtitel.
Propos. ang:de användandet af de på anslagen för Nockebyoch Drottningholms-broarnes ombyggnad upkomna öfverskott; N:o 12, ang:de väckt fråga om anvisande af erforderliga medel för verkställande af vissa omregleringar af landets kyrkliga, judiciella och administrativa indelning; samt JjevillningsUlskollels Memorial, N:o 6, om återlemnande af en af Ola Lasson från Christianstads Län inom BondeStrt väckt motion; N:o 7, om återlemnande af en utaf Måns Månsson från Kal mar Län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 8, om återlemnande af en utaf C. A. Larsson från Östergöthlands Län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 9, om återlemnande af en utaf N. Fr. Andersson från Östergöthlands Län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 10, med återlemnande af en utaf Anders August Andersson från östergöthlands Län väckt motion. Uplästes en inom BondeSt:t af Nils Larsson från Jemtlands Län väckt, till Bevilln.Utsk:t remitterad och MedSt:n kommunicerad motion om den s. k. tolagens utgående på sätt som före sisth Riksdag stadgadt varit; och ansågs denna motion ej f. n. erfordra någon åtgärd från II. o. Ad.s sida. Fortsattes föredragningen af Konst.Utsk:ts Mern. N:o 2, med upgift på de från sisth Riksdag hvilande förslag till ändring i Grundlagarne, dervid nu i ordningen förekom 12:te punkten, innehållande förslag till ändring i 13, 16, 19 334 Den 14 December e. m. och 22 §§ R.O., arigule representationsrätt-lör Lärarne vid Elementar-läroverken. Gr. Sparre, Erik: Den erfarenhet, vi hafva om svårigheten att tolka den förändring i afs:de på BorgareSuts representationsrätt, som vid senaste Riksdag beslöts, ådagalägger nödvändigheten af att fästa mera upmärksamhet vid redaktionen af ifrågakommande förslag till grundlagsförändringar. Beträffande nu förev:de förslag, så synes detsamma i detta hänseende ega flera brister.
I likhet med den åsigt, som under sistförflutna riksdagar gjort sig gällande, hyser Utskottet den öfvertygelse, att räkne-enhetens bestämmande till ett värde, som motsvarar den allmänt kända och i handeln vanligen förekommande riksgälds-riksdalern, är mera ändamålsenligt, än att antaga till enhet ett annat värde; och då Utskottet af de anmärkningar, som inom Riks-stånden blifvit anförda, icke funnit sig föranlåtet att tillstyrka någon ändring i dess på förut utvecklade skäl grundade framställning om decimal-systemets införande, eller föreslå någon åtgärd, hvarigenom nämnda systems bringande till verkställighet skulle för en längre tid uppskjutas, har Utskottet ansett sig böra vidblifva sitt förslag, att, med bibehållande af den vid sednaste riksdag antagna räkne-enhetens värde, denna enhet må indelas i 100 lika delar. Hvad serskildt beträffar den af åtskilliga ledamöter inom Riks-stånden, i sammanhang med frågan om decimal-systemets antagande, yttrade mening, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det nämnda system måtte samtidigt tillämpas i afseende å så väl rikets mynt, som mått, mål och vigt, får Utskottet anmäla att, då Kongl. Majit, uti Dess till Rikets Ständer aflåtna proposition i ämnet, 6 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 47. behagat i nåder gifva tillkänna, det Kongl. Maj:t vore sinnad, att, inom en icke af lagsen tidpunkt, bringa till verkställighet det på 10-tals-räkningen grundade nja system för mått, mål och vigt, hvilket Rikets Ständer redan år 1823 för sin del an tagit, lärer någon framställning härutinnan icke vara af behof påkallad.
Jag beder Eder nu, mine Hrr, att till stöd för Erih. Sprengtporten motion, som nyss förevar och i hvars diskuterande jag icke ville blanda mig för att icke för mycket uptaga R. o. Ad:s tid, få här yttra några ord om nödvändigheten af befästandet såväl af Stockholm som ock af Carlskrona. J veten alla, lika väl som jag, hvilken stor styrka Eyska GardesEeg:tene utgöra, och att dessa trupper äro så utrustade, att de när som helst kunna afmarschera från Petersburg. Man kan tänka sig möjligheten af en politisk förveckling mellan Sverige och Ryssland; hvad är då lättare än att öfverskicka en 10,000 å 15,000 man på ångbåtar till Sverige och landsätta dem vid Erstavik eller Margrethelund. Utskeppning och marsch på Stockholm kunna åtminstone ske på en dag. Det fins ingenting lättare i verlden, och om äfven jernvägarne vid den stunden hade vunnit sin fullbordan, så vore det dock alldeles omöjligt att samla så mycket Svenska trupper, att de kunde möta Ryssarne och hindra Stockholms intagande. Det är omöjligt att kunna veta när Ryska flottan kommer, förr än den varseblifves från stränderna; och om man äfven en dag förut kunde få underrättelse derom och kunde telegrafera till Gen.Befälhafvarne i landsorterna att låta befallning utgå till Ofverstar, Majorer och KompaniCheferne att samla Reg:tene och marschera med dem till närmaste jernväg, så skulle dock dertill erfordras 3 eller 4 dagar, och emellertid vore Stockholm intaget. Derifrån kunde Ryssland i all ro söka att göra sina anspråk och fordringar gällande. Stockholm är en pant af utomordentligt värde och af sådant läge att, när den en gång kommit fienden i handom, den nästan ej kan återtagas. Jag trotsar någon att, om fienden vill försvara Stockholm, kunna utan stora ansträngningar och lång tid återvinna det. Man betänke endast, huru lätt vår hufvudstad är för fienden att försvara. Han beliöfver endast upkasta några starka jordförskansningar vid Skansoch Danviks tullar.
Då för öfrigt bland de 5-klassiga skolorna torde, i enlighet med hvad Utskottet förut yttrat, böra uppföras Clara, Jacobs, Maria och Catharina församlingars skolor i hufvudsladen, föreslår alltså Utskottet, alt en lärare-stat af 1 Rektor och 5 Kolleger må antagas för följande läroverk, nemligen: Hudiksvalls, Eksjö, Mariestads, Helsingborgs, Ystads, Carlshamns, Halmstads, Sundsvalls, Borås, Uddevallas, samt Clara, Jacobs, Maria och Catharina församlingars skolor i Slockholm. Härigenom anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat Herr lioolhs uti en hos Borgare-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion gjorda framställning, att Helsingborgs skola mätte bibehållas vid nuvarande antal af 7 lärare och förmånen att dimittera ynglingar till akademien. Härnäst i ordningen böra, enligt Utskottets tanke, följa skolor med en läro-stal al 1 Rektor och 2 Kolleger, och torde hit kunna hänföras de af Kongl. Majit under N:o 4 bland lägre elementar-läroverk uppförda skolor, dock med undantag af läroverken i Borås och Uddevalla, hvilka Utskottet, såsom förut är nämndt, ansett böra erhålla en större lärare-personal, samt af skolorna i Wimmerby och Filipstad, hvilka, på grund af det inskränkta lärjunge-antal, hvaraf de under sistförfluten läse-år varit besökte, utgörande i den förra skolan 27 och i den sednare 24, icke torde vara i behof af 3 lärare, som de lör närvarande ega, utan kunna, såsom af Utskottet längre fram är föreslaget, upplöras i dea lägsta klassen af läroverk, med 1 Rektor och t Kollega. Älven synes Utskottet, att Haparanda, af Kongl. Majit under Nio 3 ensamt uppförda skola, lämpligen kan bil räknas, dock med rättighet för denna skola att erhålla en ytterligare lärare i anseende till det för densamma egna förhållande, att en del a! dess lärjungar endast känna finska språket.
Urbilden till Juryinrättningen hafva vi från England, och jag skall utbedja mig att få i protocollet förvarad följande korta uppsatts derom: Den 37 Januarii f. m. 5i I England finnes 2 slags Jury, af hvilka den ena kallas störj och deri andra liten. Den stora Juryns åliggande är alt afgöra huruvida anklagelse hör ega ruin: den lilla skall afgöra, huruvida den anklagade är skyldig eller icke. Den stora Juryn utnämnes af Scheriffen vid hvarje qvartals-ting (Session). Dertill utses de mest ansedde män i orten. Den får för hvarje tillfälle icke bestå af färre än 12, och icke af flere än 23 personer. Ingen anklagelse får ega ruin, derest icke 12 af denna stora Jurys ledamöter dertill lemnat silt bifall. Den lilla eller afgörande Juryn bildas för tillfället, på följande sätt. ScherifFen uppgifver 48 personer, boende i orten, af hvilka hvardera måste hafva minst 10 punds årlig inkomst af jordegendom. Men om den anklagade anser Scheriffen icke hafva varit opartisk i valet, så kan han kassera hela listan. Finner han listan vara opartisk, får han likväl jäfva enskilta personer dels för 4 särskilta orsaker, nemi. propter honoris respectum, dem som han anser vara alltför förnäma; propter defedumj dem som han anser icke vara qvalificerade; propter delictumj dem som varit fällde för nesligt brott; och propter affectunij dem som kunde hafva nytta af hans fällande: och dessutom får han, utan att behöfva uppgifva 5q II. 4 * 5i Den 37 Januarii f. ra. skäl, utesluta 20 af dem Scheriffen föreslagit. Denna Jury skall bestå af 12 personer; oell skulle detta antal icke återstå, sedan alla jäfven om uteslutningarne blifvit gjorde; så -fylles det enligt nyssnämnde method. Denna Jury måste, derest Domstolen icke medgifver något, undantag, förblifva i ett serskildt rum, utan mat, dryck och eld, intilldess den förenat sig om eIt enhälligt utlåtande, af: skyldig eller icke skyldig.
Då krut-tillverk - 73 ningen förr var Kronan ensamt förbehållen, ålåg det Krigs-Kollegium att tillhandahålla krut åt bergslagerna och åt andra enskilda förbrukare, hvadan betydliga qvantiteter af denna vara blefvo med kronoskjuts forslade från krutbruken för enskildes räkning; men, sedan lagstiftningen, i afseende å tillverkning och försäljning af krut, nu mera blifvit ändrad och KrigsKollegii omförmälda bestyr, i anseende dertill, med nästlidna års slut upphört, kommer följaktligen den kronoskjuts, som för berörde ändamål utgått, att hädanefter icke vidare ega rum. I öfrigt bör, med anledning af en del gjorda framställningar i afseende å kronoskjutsen, erinras, hurusom, till lättnad för de kronoskjutsskyldige, stadgadt är, dels genom Kongl. Förordningen den 6 Maj 1830, att Läns-Styrelserna skola, när tid och omständigheter det medgifva, och sådant utan drygare kostnad för Eders Kongl. Majit och Kronan kan verkställas, söka att träffa särskilda ackord med enskilde om kronotransporter, dels ock, uti förberörde Nådiga Förordning den 6 September 1842, att transporter af persedlar, som med kronoskjuts skola ega rum, helst böra verkställas under den tid, då vinterföre kan begagnas. Flera åtgärder äro således redan vidtagne, som bidraga att göra omförmälda skjutsningsbesvär under vanliga förhållanden föga kännbart; men hvad, som i synnerhet skulle komma att deri verka lättnad, vore den förändring i afsende å samma besvärs utgörande, som, enligt hvad förut i detta betänkande är antydt, blefve en följd af Komiténs förslag till förändrad reglering af postens och resandes befordran. Då nemligen de härtill nu anslagne hemman befriades från åliggandet, att lör dessa ändamål utgöra skjuts in natura, komme de sedermera att, lika med öfrige skjutsningsskylge hemman, deltaga i kungsoch kronoskjutsnings-besvärets utgörande.
L:do Emedan Ordföranden kan erhålla Votum decisivum. Z:tjo Ewedan Utskottet kan förstärkas med en Ledamot af det Ständ, som efter lottning bertil winner rätt, hwilkcn Ledamot efter noga pröfning bi, träder den mening han finner mäst grundad. Herr ?eck!i'n, 7. w. Z3 §. Riksdags-Ordningcn , som föresiär ett nptt Voterings - sätt eller '<st rösta per Capita i alla Riksens Stänvers Utskott, Banco - Utffottet endast undantagit, synes mig wara af den beskaffenhet at den ingalunda kan anses Constitutionel utan fast mera rakt stridande emot Regeringsformen; som närmare inhämtas, dä det i Regeringsformen heter: "Röste de öfrige samfält icke efter Ständ, man för man och icke efter Ständ, eller röste Samfält och icke Standswis" som 69, 71,97, §8, ivz och 103 Z. Z. ordagrannt föreffrifwa, och som äro de enda undantag dä nägon stags Capita röstning kan komma i fräga, är det lika sä klart som uppenbart at i alla andra fall och Lä i Utskotten olsta tankar uppstä och voteras stall, at en sädan omröstning mäste ske Ständswis; om intet detta wore Regeringsformens uttrpckeliga stadgande, hwarföre skulle man dä beswärat sig at utsätta alla de händelser dä annorlunda bör ste? Det hade warit en nullitet som warit owäntad.
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet vackt, till detta Utskott remitterad, motion, har Johannes Andersson från Calmar Län föreslagit, att det ej måtte varda Judar vidare tillåtet att i sin tjenst städja Christna trosförvandter, helst, som motionären uttryckt sig, Judarne, då de icke vilja tjena Ghristne, icke eller borde vara berättigade att af Christne betjena*,. Sedan, genom Kongl. Commerce-Collegii Reglemente af den 27 Maj 1782, för dem af Judiska nationen, som ville hit i Riket inflytta och sig Ivar nedsätta, det blifvit föreskrifvet, att ”Ingen af de då i Riket varande Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N.-o 49- a eller derefter inkommande Judar finge ega frihet att i dess tjenst antaga och nyttja någon Svensk undersåte”; så hade, i anledning af förd klagan öfver det tvång, hvari Judiska nationen inom landet blifvit försatt genom berörde stadgande, Kongl. Majrt, genom Kongl, brefvet den 2 Maj 1792, i Nåder förklarat, att här i Riket varande
Deremot har det, med hänseende till den tid, som för fartygens byggande måste erfordras, synts Utskottet, som skulle hela den för flottans nybyggnad afsedda summa svårligen kunna vara före nästa riksdag oundgängligen behöflig, i följd hvaraf och i betraktande af de många andra angelägna behof, för hvilka anslag vid innevarande riksmöte påkallats, Utskottet ansett någon nedsättning i det äskade anslagsbeloppet utan olägenhet kunna ega rum; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer må till ny sjökrigsmateriels anskaffande dels å Riks-staten låta uppföra nuvarande anslag till flottans nybyggnad till oförändradt belopp, 162,000 R:dr, dels ock såsom extra anslag för år 1867 anvisa en summa af 818,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå och tillika med öfriga för ändamålet beräknade tillgångar på anslaget för flottans nybyggnad öfverföras för att samfäldt med detta redovisas. 10: o. Sedan, med föranledande af Rikets Ständers vid 1840 och 1841 årens riksdag hos Kongl. Maj:t anmälda önskan om införande vid båtsmanshållet af ett för såväl det allmänna som de rustningsoch roteringsskyldige mera fördelaktigt och äfven i öfrigt lämpligare beklädnadssätt, än det hittills följda, denna angelägenhet efter föregången utredning af dermed gemenskap egande förhållanden samt rustoch rotehållarnes hörande, blifvit, i öfverensstämmelse med flertalets bland dessa åsigter, genom Kongl. Förordningen den 22 December 1848 sålunda ordnad, att, på deri stadgade vilkor, anskaffningen och underhållet af båtsmännens beklädnad, med undantag af deras kappsäckar och s. k. småpersedlar, eller skjortor, strumpor och skor, öfvertagits af Kronan, samt detta beklädnadssätt derefter småningom vunnit det erkännande hos de rustningsoch roterings-skyldige, att numera af hela båtsmanshållet återstå endast några få nummer, som icke derpå ingått; så anhöllo, uti underdånig skrifvelse den 31 Oktober 1863 angående reglering af utgifterna under Riks-statens Femte Hufvudtitel, Rikets sednast församlade Ständer, att Kongl.