Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rädfrågar man i detta fall erfarenheten, så visar den, att från och med 1841 t. o. m. det sistförflutna året hafva saltprisen i allmänhet varit lägre än under den förflutna tiden, men tillgången på varan, importen och konsumtionen deraf vida större. Det är således gifvet, att saltuplagens afskaffande icke ledt till någon våda för samhället. Under sistl. år hafva priserne visserligen varit ovanligt höga, men någon saltbrist har icke före fuunits. Jag åtminstone har icke hört att någon, som behöft salt, icke har erhållit det, men han har fått betala sin vara dyrt. Orsaken till de stegrade priserne ligger ingalunda deruti, att saltuplagen 40,000 T:r uphört, utan den måste sökas deruti att, såsom förut blifvit nämndt, en lyckligare konjunktur för vår frakthandel inträdt. Det är också gifvet, att de under sista året ofantligt upja gade frakterna verka mycket mera å priset på en vara, som i sig sjelf har obetydligt värde. Denna omständighet stegrar en sådan 152 Den i (i Februari varas värde propotionaliter myckel mera, än den, som bar elt högre värde. Allt detta skulle hafva inträffat äfven om föreskriften ännu funnils qvar. Således finner jag för min del, icke något skäl att återgå lill något annat förhållande. I denna fråga kan jag dessutom tala af erfarenhet, emedan jag är en särdeles stor konsument af salt, och jag bekänner, att det vore stridande emot mitt eget intresse, om den föreslagna ålgärden vidtages, emedan sådane föreskrifter förlama spekulationen, och i alla fall har erfarenheten visat, alt om ett beständigt saltuplag till en betydlig qvantitet skall finnas, varans beskaffenhet ganska mycket försämras. Således kan jag icke ur nyttans synpunkt inse fördelarne af Utsk:s förslag. Hvad beträffar den grundsatsen, att ålägga korporationer, städer eller hvad man behagar kalla dem, en så beskaffad skyldighet, som den ifrågavar:de, hvilken alltid lägger ett band pä den fria konkurrensen, så enär någon nytta dermed icke åsladkommes, kan jag icke inse något skäl alt godkänna denna grundsats.
Möckeln, angående sänkning af. Se Stats-Ulskottets Betänkande N:o 163. Mölndahl och Götheborg, angående beviljande af eli lån för anläggning af en jernväg emellan. Mörner, Grefve Johan August, yttrande. I. 277. Mösseberg, befrielse från skatt för andelar deraf, angående. VI. B. 268, 541. VII. A. 4. Möles-passevolans-afgift för indelta Kavalleriets hästar, rusthållares befrielse från. III. B. 137. A. 147. U. 414. IV. 29. A. 36. iX. National-Museibyggnaden, angående ett föreslaget förklarande i fråga oin, och det dertill beviljade anslag. IV. R. ,30. A. 38. Naturalisation för utländsk man, angående iakttagande af vissa vilkor dervid. VIII. B. 468, 478. A. 519. IX. E. 3. Nauckhoff, Carl Joban, yttrande. VIII. 79. Nauckhoffs, J. 0. Enka, angående pension för. Se Stats-Utskottets Betänkande N:o 90. Navigations-skolor, anslag för. Se Sjette Hufvud-Tileln. Nieroth, Friherre Carl Fredrik Knut, yttrande. I. 156. Nikodemi, f. d. Kamereraren A., angående dess ansökning om afskrifning af öfverränta å diskontlån. VII. B. 405. VIII. 33. A. 74. Nora och Orebro, jernväg emellan. Se Jernväg. Nordencreulz’s döttrar, angående pension för. Se Stats-Utskottets Betänkanden N:riso 90 och 155. Nordenfeldt, Johan Åke, yttranden. V. 424. Normal-upplaga af katechesen, om föranstaltande deraf. III. B. 150, 218. Å. 227. Norrige, om verkställighet derstädes af Svenska myndigheters beslut.
Ehuru, enligt hvad bekant är, biobyggnaden öfver Umeå eif numera är fullbordad och upplåten till allmänt begagnande, samt sålunda den hysta farhågan, att arbetet icke skulle komma till fullbordan, numera upphört, hafva dock ..Rikets Ständer, i betraktande af företagets omfattning och stora kostnad samt då Umeå häradsboer icke frivilligt åtagit sig brons uppförande, utan blifvit, mot sitt bestridande dertill förpligtade, funnit skäligt att. i och för den numera fullbordade brobyggnaden öfver Umeå eif bevilja ett ytterligare lån, stort Tjugolusen Riksdaler Riksmynt, med förbindelse för vederbörande låntagare att årligen, efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erlägga åtta procent af hela den lyflade lånesummän, hvaraf ränta godtgöres efter fem procent utaf obetalda kapitalbeloppet och det öfriga utgör afbetalning derå, samt alt i öfrigt de föreskrifter, som för liligodonjulande af andra dylika statsbidrag vid innevarande riksdag varda stadgade, äfven i afseende på delta lån böra, i tillämpliga delar, lända till efterrättelse. 9:o. Med öfverlemnande af en genom E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Orebro län till Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader insänd underdånig ansökan af beslyrelsen för det bolag, som bildat sig lör tillvägabringande af en brobyggnad öfver Lilla Hamwarsundet, i närheten af staden Askersund, uti hvilken ansökan Beslyrelsen å bolagets vägnar anhållit, alt ett statsbidrag, stort 66,075 R:dr, motsvarande |:delar af den för arbetets utförande beräknade kostnadssumma, 88,100 R:dr, måtte dertill varda beviljadl, har bemälde Styrelse, som vid granskning af den vid ansökningen fogade, af Distriktchefen, Majoren C, A. Olivecrona, för anläggningen uppgjorda plan, icke funnit något att anmärka, i underdånighet yttrat den åsigt, all delta företag vore särdeles förtjent af uppmärksamhet, enär, först sedan denna brobyggnad tillvägabragts, den, genom vestra stambanans öppnande lör rörelsen, vigtiga landsvägen från Östergötland till Nerike öfver Askersund blelve fullt ändamålsenlig.
Ständers i denna del yttrade önskan likväl ännu icke följt; hvarföre, och enär Herr Mitander ansett denna fråga äga ett märkbart inflytande på bergshandteringens fullkomnande och förmånligaste drifvande i vårt Fädernesland, hvarest Bergverkens Produäioner utgöra den solidaste tyngden på Handelsvågen, Herr Mitander hemställt, att i afseende på de åtgärder, som tilläfventyrs ännu kunde återstå för Inrättningens i ordning bringande, dess väckte Motion måtte till behörigt Utskott öfverlemnas. Då förenade Utskotten till öfverläggning förehaft detta ämne, hafva Utskotten icke tvekat att erkänna, att ju Bergshanteringen och dst vettenskapliga deri af den föreslagne undervis. ningsanstaJteH skulle hemta myckea nytta, mea 656 Statsoch Besvärs-Utsiottens Betänkandelit scMn Utskotten härvid tillika inhemtat, att, i anledning af Allmänna Besvärsoch Oeconom ieUtskottets derom afgifne Betänkande, Riksens Högloft, Ständer redan vid 1815 ars Riksdag hos Kongl. Majit anmält den underdäniga önskan, att Kongl. Majit till Nådig pröfning täcktes uptaga ett af Herr Bergshauptmannen och Riddaren Pihl till Kongl. Majit inlemnadt un. derdinigt Förslag, till inrättande af en Praäisk BergsSkola i Falun, samt efter pröfning af de dertill upgifne medlens tillräcklighet, vidtaga den Författning, Kongl. Majit kunde finna saken och ändamålet förtjena; Så hafva Utskotten vid ett sådant förhållande ansett den af Herr Mitander gjorde framställning för närvarande ic. ke kunna föranleda till annan åtgärd å Riksens Högloft. Ständers sida, än att, då förenämnde önskan hittils blifvit lemnad oupfyld,Riksens Högloft. Ständer torde, under densammas förnyande, böra ytterligare fästa Kongl. Majits Nådiga udmärksamhet på vigten och fördelen af ifrågavarande undervisningsanstalt; Hvilken Utskottens tanka likväl vördsamt: underställes Riksens Högloft. Ständers
Deri fond för Arbetsoch Fattigförsörjningsanstalt, som i några år varit påbegynd, bar ännu icke stigit till den böjd att något hufvudsakligt dermed kan uträttas. 4:o Borgholm. Stadens folkmängd, som vid sisla Femårs-Berätlelsens afgifvande utgjord 316 personer, uppgår nu lill 417, hvilken betydliga tillökning hufvudsakligen är att tillskrifva skedda inflyttningar. Stadens handel är i synbart tilltagande. Den består till det mesta i uppköp af ortens spanmål, som derefter försaljes lill andra inrikes platser, vanligen Stockholm och Carlskrona; äfven idkas bodhandel med sill och salt samt de öfriga köpmanna-varor, som orten kan behöfva. De handlande berga sig ganska väl, och åtskilliga anses för förmögna. Handlveikarne der Femårs-Berättelse J"r. Calmar Län. 6 38 emot befinna sig i allmänhet uti mindre goda omständigheter; men de hafva också nästan alla ditkommit i utblottadt tillstånd. Det är utan allt tvifvel, att staden Borgholm är af stor fördel för norra delen af Öland, genom den lättade afsättningen af ortens öfverflödiga spanmål, som nu äger rum. Staden har ännu icke hunnit samla tillräckliga medel för inrättandet af någon skola; äfvenså har ännu ingen fattigvårds-reglering blifvit här verkställd. Sjukvården besörjes dels af Provincial-läkaren för Öland och dels af läkaren vid det i staden inrättade Kurhus, hvilket äger 10 sängar för veneriska sjuka. Stadens årliga inkomster äro obetydliga. De utgå till större delen af tomtören, samt brooch hamnpenningar, och anses årligen utgöra 300 R:dr Banko. Den jord staden äger är af ringa omfång och består blott af betesmark. I afseende på jurisdiktionen lyder Borgholm under Ölands Norra Mots Tings-Rätt, och tillhör, hvad själavården vidkommer, Köpings församling. En Sparbank är i staden inrättad. Calmar Lands-Canzli den 20 December 1838. På Landshöfdinge-Embetets vägnar: Gustof Sylvander.
Hvad i öfrigt anginge de af Herr Regerings-Rådet yttrade tankar i detta ämne. trodde Herr Kammarherren, att Regerings-Rådet torde finna dem hufvudsakcligen besvarade på åtskillige ställen i det nu uppläste dictamen, görandes sig Herr Kammarherren Silverstolpe den förhoppning, att Herr Regerings-Rådet vore öfvertygad, det vid ett särskildt upptagande och vederläggande af lians tanke Kammarherren icke skulle hafva underlåtit att använda den ton, som med haus aktning för Herr Regerings-Rådet instämde. Herr Regerings-Rådet Hallensfjerna utbad sig att sedermera skrifteligen få ytterligare meddela sina tankar uti ifrågavarande ämne, och yttrade Herr Kammarherren Silverstolpe sin egen önskan vara, att dess dictamen blefve hvilande på bordet, till samtelige Ledamöternes nogare eftersinnande; hvarvid intet var att påminna. Bilaga E till Exped. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskotts Andra Fördelning den 28 Julii 1812. Sedan Protocollet för den 20 Julii blifvit till justering uppläst, förklarade, i anledning af den fråga om Adelskapets närvarande inrättning, som samma dag varit ämne för Beredningens öfverläggningar, Herr Baron Adlerberg, att enligt Herr Barons tanka innefattade den vid 1800 års Riksdag antagne princip i följe hvaraf endast en person i sänder innehar den sedan denna tid förlänta Adeliga värdighet, en inskränkning af de nyare famillernas Representationsrätt; hvaremot Herr Baron anmärkte, att om en Regent någongång i en framtid, likasom fordom vid flere tillfällen skett, skulle vilja begagna sig af den honom tillkommande 668 Riksdagen 1812. rättighet att efter godtycke utdela Adelskap till vinnande af några enskildta ändamål, och i sådan afsigt föröka Adelns medlemmar med en mängd personer, som af tacksamhet eller egennytta fästade vid Monarkens Person alltid skulle göra pluralitet för Dess önskningar vid Ståndets beslut, vore Han i sådant afseende ej bunden af någon i våra nu gällande Grundlagar stadgad föreskrift.
Att detta vinnes genom ifrågavarande förslag är klart för hvar man, som deråt vill egna ringaste uppmärksamhet; ty genom detsnmmas antagande skulle den, sorn i Stockholm lärt sig de 4 räknesätten med hela tal, hvilka måhända utgöra det maximum af kunskap i räknekonst, som inom folkskolan allmänneligen kan påräknas såsom läroämne, i detta fall sättas i stånd alt medelst denna ringa kunskap lösa uppgifter och göra uträkningar, sorn med nu var. mått, mål, vigt och myntsysteme knappast de kunna utföra, som i högre skolor anväudt mycken lid till inlärandet af vår nuvarande på orimliga och oförnuftiga indelningar grundade såkallade sorträkning. Den tid skall komma, då man lär sig inse huru vida nyttigare denna och likartade reformer äro jemförelsevis mot de oaflåtligen förordade, lofordade och lofbesjungna ändringarna af samhällsformerna i allmänhet. Den tid skall komma, då man lär sig värdera och verkställa det sanni nyttiga och användbara, men deremot upphör att prata om onyttiga och outförbara hugskott. Hr Rosenblad: Jag utber mig blott att få tillägga några ord lill hvad jag förut yttrat i anledn. af Hr Leflens anmärkning. Oberäknadt alt det är sannt att en del af utgångspunkten i del nya systemet finnér sin motsvarighet i det gamla, är likväl icke della förhållandet i allmänhet, och oberäknadt att det nya måttet af fo.ting och tumming är obekant, så corresponderar det icke med det gamla systemet, ty en foting lär, om jag ej mins orätt, skola blifva 63 kannor, i stället för alt den Svenska tunnan utgör 64 kannor, och i alla fall är det icke vanligt, i fråga om spanmål, att den mates efter konna. Hr von Rosen, Georg: Jag varén ibland dem inom Utsk;n, som ej var tillfredsställd med Utskms beslut och isyn - Den 28 April e. tn. 437 nerhet ansåg jag de skäl, hvarpå Utskrn slödde sig, vara oriktiga, och deribland synnerligast det att det nya beräkningssättet skulle fö’rst hinna läras i folkskolorna.
Jag har icke yttrat något sådant; jag är tverlom öfverlygad, att en jordägare, som besitter lika skicklighet i jordens skötande som en arrendator, bör hafva större intresse för culluren af den jord hau sjelf rår örn, än den sednare; men der det händer, att den arrenderade jorden är bättre häfdad emot den jord, som skötes af ägaren, kan orsaken dertill vara, dels att den sednare saknar den förmåga, som besittes af den förre, dels att andra omständigheter hindra honom att ät jordbruket egna vederbörlig uppmärksamhet, hvarföre omsorgen derom uppdragits ät andra personer hvilka hafva uteslutande intresse i jordcultureu. I Den 14 Augusti e. m. 199 öfrigt må det vara den värde ledamoten förbehållet att icke förstå grunderna för det statsliushällnings-systern, som jag vid en föreg:de riksdag framställt, och derifrån hemta anledning till den förmodan, att icke statshushållningen i Sverige kan ordnas sä alt alla skulle blifva belåtne oell deraf finna sig väl, derföre att motionen derom blifvit remitterad till flere Utsk. Jag har för min del icke för afsigt att återkomma till ett ämne, som icke hörer till detta. Jag har icke eller för afsigt att vidare inlåta mig i afhandlingar om följderna af det Engelska jordbruket genom arrendatorer. Det torde vara klart, att emedan jordägarne sjelfva i allmänhet icke äga nog frihet från andra sysselsättningar för alt sköta jorden, öfverlemnas omsorgen derom till sädane personer, hvilkas yrke det blifvit att studera jordbruket, att förstå detsamma, och vela att deraf draga den möjligaste största fördel. Då stiger culturen och denna medför högre arrenden, i män af högre afkastning; sådant blir icke samhällets förlust, ulan samhällets vinst. Mångå röster hördes ropa på propos:n. Hr von Hartmansdorff: Hr von Troil har yttrat en mening, som bör utgöra sjelfva grundtanken för den ifrågavar. Öfverläggniugen. Den är sä riktig, att jag är förvissad, det lian af alla gillas, nemi. att rättvisa skall skattas högre än fördel. Det är klart, att fördel tjenar till ingenting, om man ej är säker i äganderätten af hvad man vunnit.
Material förrådet i Carlskrona 92-93. 310, 312, 31 Materiel, jernvägs-, tillverkad inom riket, » 133—135. Mediko-kirurgiska institutet )> 50. Musei-byggnaden, National» 263—266. Museum, Kongl » 193. — National» 263-266. Riks (naturhistoriska) » 189. Musikaliska akademiens räkenskaper Mötes-passevolans-fonderna, förenade National-museibyggnaden » 263—266. Naturhistoriska Riksmuseum » 189. Navigationsskolorna » 96-97. Bilagan litt. 0. vid » 96. Norénska testamentsfonden » 14. Normalskola, Vexelundervisningens » 260—261. Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond » 71. Bilagan litt. L vid » 77. — län, afvittringar i y> 169. Norrköpings elementarläroverks räkenskap » 220. 339. Nya elementar-skolan i Stockholm » 261—262. Officerare och underofficerare, fonden för blesserade » 15. Optiska telegraf inrättningen » 89. Ordbok öfver svenska språket, anslag för dess utarbetande » 191. — 373 — Revisions-berättelsen. Utlåtandena. ördensgillet, SerafimerPassevolans-fonderna, förenade mötes Passevolans-fonden, TrossPedagogiernas räkenskaper ... Tabellen vid Pensionsfond, Amiralitets-krigsmans kassans Pensionsinrättning, Civilstatens Bilagan litt. P. vid Pensionskassa, Arméens Bilagan litt. Q. vid Pharmaceutiska institutet Pionier-korpsen 1 Polishäktena Porto för telegrambefordring Porto-upphörd, Postverkets Postbefordringen å statens jernvägar Postrernissvexlars begagnande * Postverket ..., : . v Proprie-balanser Bilagan litt.
Att fullmägtige böra infordra uppgifter från Stockholms Auctionskammare samt Auctionsveiken inrikets öfrige större städer, Den 24 Februarii, 66t öfver det pris, hvartill myntbart silfver kan inköpas och om deraf finnes att sifver kan köpas till ett lägre värde än med.lcoursen utvisar, agio bör bestämmas enligt silfvervärde, Många invändningar kunna säkerligen göras emot dessa förlag och hufvudsakligast den, att föga vore vunnet genom bestämmandet af realisationsgrunden. utan att silfver utväxlades. Jag har föreställt mig, att om kloka anstalter vidtagas, hvarigenom Bankens reela fond ökades, skulle förtroendet till Bankens solidité hvarje år tilltaga och ingen anledning vara att nedsätta myntrepresentativernes värde under det nu gångbara. Lagen om agio skulle äfven verka till ett stadigt myntvärde, då ingen genom försämringen kunde vinna. Att vidtaga en sådan anstalt utan att bestämma realisationsgrunden skulle åter lätteligen verka dertill, att Bancosedeln förbättrades öfver hvad den nu är: då komrae den gäldskyldige 60m nog lidit, att ännu mera förstöras.
S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades följande, i Plenum den 22 innevarande månad bordlagda, nu ånyo föredragna motioner af: l:o Johannes Magnus Lundahl från Skaraborgs län, om skyldighet för embetsoch tjenstemän, att vid resor i och för tjensten, å ort der ångbåtseller jernvägskommunikation varit för honom tillgänglig, beräkna sin resekostnad derefter; 2:o August Pettersson från Jönköpings län, att utskänkning af vin må underkastas samma vilkor och kontroll, som utskänkning af spirituosa, jemte ett i anledning af denna motion utaf Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län afgifvet yttrande; 3:o Vice Talmannen Anders Eriksson, om ändring i Kongl. Stadgarne för Carolinska medico-kirurgiska institutet af den 26 April 1861, i fråga om nämnda instituts ställande såsom ett sjelfständigt läroverk i jemnbredd med Medicinska Fakulteterna vid universiteten, jemte yttranden i anledning af denna motion; 4:o Johan Gustaf Wasmuth från Stockholms Ian, om ändring uti 1723 års Adeliga privilegier, i fråga om skyldighet för frälsehemman till lika deltagande med kronooch kronoskattehemman uti hålloch kronoskjuts; 5:o samme man, om indragning af sjötullen vid Blockhusudden, samt den der anställde Tull-inspekloren Magister Ekbohrns uppförande på indragningsstat; 6:o Nils Olsson från Malmöhus län, om ändring i 2 Kap. 4 § af Kongl. Förord ningen den 19 December 1827 om hemmansklyfning och jordafsöndring; 7:o Johan Olof Sundgren från Stockholms län, om åtskilliga ändringar i Kongl. Stadgan om jagt och djurfång den 13 April 1808; och 8:o Jöns Pehrsson från Blekinge län, om ändring i sättet för bränvinstillverknirigsafgiftens erläggande. 60 Prot.-Utdrag den 27 November 1862. Den 27 November. Frän Vallofl. Borgare-Ståndet. S. D.
Ombudm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. 7 stadgad; röjande dessa händelser, å Domarens sida, dels okunnighet eller vårdslöshet, dels förbiseende af den märkliga skillnad i ansvaret för lika brott, som redan ligger deri, att den förmögne brottslingen får böta med penningar, men den oförmögne deremot måste plikta med kroppen, dels äfven, i följd deraf, glömska eller åsidosättande af den, enligt rättvisa och mensklighet, gällande regel, att i sådana fall, icke skärpa, utan heldre mildra, så vida det möjligen kan med Lagens bud instämma. Det bör dock härvid erinras, att de flesta anmärkningar i dessa afseenden förekommit emot serskildt tillförordnade och följaktligen, åtminstone merändels, jmgre Domare. Om än, A ena sidan, af detta förhållande icke må dragas den slutsats, att lagkunskap, uisUiljning och noggrannhet nu mindre allmänt än tillförene ådagaläggas, torde likväl, å den andra, böra medgifvas, att de således uppenbarade förseelser härleda sig ifrån ovana eller ringare erfarenhet; brister, hvilka hvarje Domare kan, genom en med uppmärksamhet fortsatt utöfning af sitt vigtiga kall, afhjelpa. Men det måste dä äfven erkännas, att de af sådana anledningar tillkomna afvikelser ifrån Lagen, om ock flera gånger i enahanda fall försporda, icke alltid innefatta bevis om dess otydlighet, deraf olika eller oriktiga tillämpningar kunna följa. Att emedlertid äfven detta förhållande kan inträffa, må icke nekas, och exempel derpå igenfinnas i flera af de här ofvan omförmälda händelser, då anmärkningar skett, men åtal uteblifvit, vare sig derföre, alt, genom vederbörandes medgifvande af anmärkningens behörighet, det åsyftade ändamålet, enhet och sammanhang i Lagskipningen, vunnits, eller att omständigheterna fordrat, det framställning i detta syftemål till Rikets Högloft. Ständer, på sätt i5 §. i Deras Instruktion för Justitieombudsmannen förmår och af det följande i denna vördsamma Berättelse äfven skönjes, funnits af nöden.
Dessutom anser jag att den östra vännen kan likaså väl verka i vester, som den vestra måhända i öster, och att det icke är med afseende på en eller annan politisk relation, som Sverige nu kan äga eller kan få i framtiden, som man bör afgöra vigten af detta företag, utan att det säkra är att för samina åsigt, som vill framställa Sveriges försvar bygdt på upphäfvande al ett sjöförsvar och inskränkning deraf till ett kuslförsvar, måtte Svea canai vara af ändå högre vigt vid föisvaret, än för dem som antaga sjöförsvaret såsom grunden för Sveriges verkliga försvar. Jag slutar med att förena mig i Hr Lagerhjelms framställning, men anhåller tillika alt propos. måtte framställas först på anslag till undersökning och sedan på anslag till byggnadsföretag. Hr Gripenstedt, Joli. Aug.: Jag uppträder ingalunda för att med några ytterligare skäl söka stödja den sats, som jag i detta afseende hyllar. Men då delta är en fråga, hvars afgörande kommer alt inverka långt på framtiden och hvars utgång måhända blir historisk, så önskar jag öppet förklara hvad jag dervid har tänkt. En värd ta - Dea i\ Mars e. m. lare, Hr von Hartmansdorff, har emot elen mening jag hyllar anfört åtskilliga skäl, som torde förtjena att upptagas; men jag vill inskränka mig lill några få, för att icke falla i samma fel, som denne talare begått, då han frånvändt uppmärksamheten från saken till biomständigheter, som dermed icke äga nog sammanhang, för alt hafva inflytande på frågans afgörande. Han har sagt, att de, som yrka endast ett undersokningsanslag, skulle begå det felet, alt detta undersökningsanslag vore så godt som bortkastadt. Så fö Ilo orden. Är det varkligen meningen att någon canal i framtiden skall blifva af, så kan man väl icke säga, att en sådan undersökning är utan något ändamål. Om återigen icke någon canal skall blifva af, så är del väl en sanning, att undersökningskostnaden blir förgäfves använd; men då är det väl bättre att så hafva användt 4o,ooo r:dr, än a3o,ooo, såsom den värde talaren yrkat*