Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet 'har trodt det ej kunna sättas i fräga, att de mai, som tilläfventyrs till afgörande kunde upptagas, innan Riksens Ständer stadgat deras beslut i afseende på nyssnämnde §§■ och det samma vunnit Konungens Sanction, bora efter 56 § Regerings formen, fagell i oskiljaktigt sammanhang med den 81 §, behandlas. Utskottet tiof sig dock derå böra fästa Riksens Ständers uppmärksamhet, att till följe af det obestämda i föreskrifterna, när de användas på Grundfrågors afgörande och blott med afseende pa de anledningar det kunde gifva, att genom olika meningar om Grundlagens förstånd Riksens Ständers beslut kunde stadna utan kraft, det vore af hogsta vigt, att berörde 56 §. först till afgörande foretages. Det var på sådan grund, sorn Constitutions-Utskottet vid sistförlidne Riksdag föreslog, att denna fråga skulle blifva en af de första, som vid nästa Riksdag komma under Riksens .Ständers pröfning, och nu åberopar sig Constia - Den 13 April. 61 stitutioris - Utskottet denna hemställan, då detsamma äfven fö’- sin del deri instämmer. Skulle Riksens Ständer täckas antaga berörde förslag till tillägg i 56 §. Regerings-formen, och vunne detta Riksens Ständers Beslut Konungens Nådiga Sanct ion, vore i fr än det ögonblicket en otvifvelaktig regel stadgad för behandlingen, så väl af de Grundlags-frågor, sorn hittills blifvit väckta och till afgörande beredda, som de, hvilka hädanefter i laglig ordning kunna uppstå. Riksens Ständers rätt att antaga eller förkasta de t redan under flera Riksdagars lopp lagligen beredda förslagen är i liela dess vidd bevarad, och en laglig utväg öppnad, att genom återremiss åstadkomma förbättringar, som eljest ej kunnat äga rum.
S. D. Vid förnyad föredragning af Konstilulions-Utskollets Memorial N:o 11 till Rikets Ständer, angående verkställd granskning af de i Stats-rådet förda protokoll, har Bonde-Ståndet, som i de flesta fall gillat de af Konstitutions-Utskottet framställda anmärkningar och deraf funnit, att Konungens Rådgifvare vid flera tillfällen uraktlåtit, att till ovilkorlig efterföljd bringa Grundla* gens stadgande, att Styrelsen skall föras endast på det sätt, Grundlagen föreskrifter, med anledning af inträffade förändringar inom Stats-rådet, beslutat lägga Memorialet lill handlingarue. Pen 18 och 20 Juli. Från Högv. Preste-Ständet. SS. DD. Vid ånyo skedd föredragning af Konstilulions-Utskottets Memorial N:o H, angående verkställd granskning af de i Stats-rådet förda Protokoll, fann Ståndet detta Memorial ej föranleda annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Den 20 Juli. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 11 och 13 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 26, i anledning af väckta frågor om förändring eller förklaring af nu gällande stadganden, angående skyldighet att bygga oah underhålla kyrka, prest-gård, tings-hus och härads-fängelse. S. D. Vid föredragning af ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet, den 11 dennes bordlagdt Protokolls-utdrag N:o 321, innehållande inbjudning till Med-Stånden, att förena sig om det af Bonde-Ståndet fattade beslut, att Allmänna Besvärsoch EkoBih. lill R. 9 Sami 56 442 Prot.-Utdrag den 20 Juli 1857. nomi-Utskottet borde föreläggas att, inom tre veckor efter det Protokolls-utdrag i ämnet kommit Utskottet tillhanda, till Rikets Ständer afgifva Utlåtande i skjutsreglerings-frågan, Lief denna inbjudning af Ridderskapet och Adeln afslagen. Frän Högv. Preste-Sldndet. S. D.
Utdrag af Räkenskaperna öfver uppburna medel, åren 1839 och i84o, stridt, för hemförskaf - Debet, Enligt i838 åts Räkning, utgjorde Behållningen vid samma års slut . Af Kongl. Stats-Kcntoret anordnade medel, i afräkning på det årliga ans'aget af 1,800 Bdr, som, genom Kongl. Brefvet den 3o Januari «83o, blifvifanvisedt till ersättande alde utgifter, Svenske Konsu'er å utrikes otter bestridt för Svenskt sjöfolk, år 1840, Summa B.co Bdr *,375 5oo Summa B.co Rdr j i,875J i4| Stockholm af Kongl. Kommerce-KollegH til 1 godtgörande af de utgifter, Svenske Konsuler å utrikes orter be f ande af Svenskt sjöfolk. _____ Crdeti. > Utgifter: Kongl. Stats-Kontoret, Till Kongl. Räntekammaren levererade medel, hvilka influtit från Rederi* r, såsom ersättning för lemnadl understöd till Svemkt sjöfolk, hvarför Svenske Konsuler förskottsvis blifvit godtgjorde: ar 1 889 .. *4*1' 3o. » 1840 a8S. 34. io.^38 6 m Afskrifningar: Af de till Svenske Konsuler förskottsvis gjorda utbeta’ningar, för hvilka någon ersättning från Rederier ej. kunnat ei hållas, enligt särsk lia Kongl. Bref och Kongl. Kollegii meddelade beslut, &r 1839 62.33. — >1 i84-o 98. 29. 3. Till Konsuler förskottsvis utbetalda ersättningar för bestridda omkost*| nader för Svenskt sjöfolk, om hvikas godtgörande af Redeihr Advo^ Lat-Fiskals-Embetet fått sig uppdraget att ombesörja . 973. 18. 5.(
I detta hänseende hafva frenne förslag blifvit framställda. Det ena att låta kostnaden fortfarande utgå af Riddarhuscassan, dett andra, att låta Ståndet betala den genom subscribtion, oell det tredje att låta den gå på riksdagskost nads - Den 28 November e. m. 465 nndsmedlen. Nvilketdera som R. o. Ad. möjligen skulle vilja vidtaga, så är det nu väl nödigt att emedlertid låta den anstalt fortfara, som redan blifvit påbörjad; Ståndet under tiden öppet lemnadt att framdeles vidtaga hvad beslut, som det då kan finna för godt. Om således R. o. Ad. skulle täckas besluta, att referenterne tills vidare skola fortfara, såsom hittills, så är ju Ståndet obehindradt att framdeles vidtaga hvilken annan åtgärd, som det helst finner lämplig. Skulle Ridd.directin finna alt denna utgift blefve för Riddaihuscassan alltför betungande, så är det directin obetaget, att genom Ridd.Utsk. inkomma med den framställning om cassans tillstånd, hvartill direct:n finner sig befogad, och som möjligen kan inverka på R. o. Ad:s beslut. Jag förnyar således min anhållan, att Ståndet måtte låta referenterne fortfara och deras aflöning lills vidare utgå såsom förut af Riddarhuscassan. Hr Lagerhjelm: Efter de uppgifter jag erhållit, skola dessa uppsatser af våra yttranden vara tillgängliga i Riddarhus-cancelliet, till justering af den, som det behagar. För öfrigt synes mig R. o. Ad. ej hafva gifvit någon officiel egenskap åt dessa uppsatser, hvarigenom således det skäl, som i detta afseende blifvit deremot anfördt, förfaller.
Ridderskapet och Adeln redan för 8 år sedan, under dess öfverläggningar, ofta behagade afhöra mig, vågar jag äfven nu inför Höglofl. Ridderskapet och Adeln framställa ett ämne, som, ehuru det icke innefattar hvad man kallar ett Riksvårdande föremål, dock , enligt min öfvertygelse, för hvarje upplyst, för Fäderneslandets ära och värdighet nitälskande Medborgare bör v£-a af ett ej ringa Interesse. ¥ t I en tidpunct, då man merendels hörer klagoljud öfver nöd och elände, dock kanske utan att erindra sig hvad vi voro för jemt ett Sekel tillbaka, och sist för 9 år sedan, samt hvad vi nu äro, torde det anses mindre lämpligt eller åtminsto ie utan ändamål, att föreslå ökade utgifter för Staten; men den framställning derom, som jag vägar göra, hoppas jag likväl ej med motvilja skall upptagas, dels i anseende till den mindre betydliga Summa , hvilken blott för en enda gång kan komma i fråga, dels i anseende till dess värdiga användande. Kongl. Riddarholms Kyrkan är en af de äldsta i Hufvudstaden, anlagd jemte det fordna Franciscaner - eller GråmunkeKlostrei, på 1280.-talet af Magnui> Ladulås, en ibland Sveriges 6törsta Konungar under Medeltiden. Den förbättrades och underhölls sedermera af Klostrets i8o Den 5 Sammil. stora inkomster och genom enskilte Personers Donationer, ända till Reformationen, hvarefter den fick förfalla och var nära sin förstöring, då Konung Gustaf I, uti ett allvarsamt Bref af den 7 Martii år 1555 , anbefallte Kyrkans återuppbyggande och förbättring. Denna befallning saknade dock verkställighet till år 1568, då Byggnaden företogs, och under Kon* ung Johan III:s Regering, på 7 år fullbor* dades, och kostade Staten 24,000 Marker Stock* holms-mynt, en på den tiden betydlig Summa.
Af dessa skäl har motionären föreslagit ett tillägg till 3 § i Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852 af innehåll, att den fabrikseller handtverks-idkare, som beträdes med att hafva i arbete antagit barn utöfver \2 års ålder, hvilket icke kunde förete intyg från pastor eller skolstyrelse, att detsamma inhemtat det i Folkskole-stadgan föreskrifna minsta mått af kunskaper, åtminstone i innanläsning och religionens kunskap, skulle böta 6 R.dr 32 sk. banko. Utskottet har tagit denna motion i öfvervägande; och som Utskottet genom de af motionären anförde skäl funnit sig öfvertygadt om nyttan och behöfligheten af åtgärds vidtagande i den uppgifna syftningen, samt Utskottet desto hellre förmodar att det föreslagna stadgandet skall i möjligaste mån leda till målet, sorn föräldrar eller, der dessa redan aflidit, kommunerna säkerligen deraf skola föranledas att lägga sig vinning om barnens sorgfälliga hållande till undervisning, på det dessa måtte, så snart sorn möjligt, efter att hafva uppnått derför lämplig ålder, blifva i arbete anställde och såmedelst komma i tillfälle att sjelfva bidraga till sitt uppehälle, så får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att uti skrifvelse till Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit behagade i nåder utfärda ett tillägg till 3 § i Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852 af det utaf motionären påyrkade innehåll. Nils Hansson har fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru uti Kongl.
— N:o 7. med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 6, i anledning af gjorda anmärkningar emot vissa delar af Utskottets Betänkande H:o 4. i fråga om lagstiftning för Enskilda Banker. XI. B. 436, 440. A. 442, 443. U. 466, 467 E. 466. — N:o 8. i anledning af återremiss af Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Memorial N:o 7, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande Isbo 6. i fråga om lagstiftning för Enskilda Banker. XI. B. 466, 467. E. 466. 28 — B — Bankosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, : — N:o 3. i anledning af väckt motion derom att anställande af Tulltjensteman vid Jernvågarne i Rikets stapelstäder, för utöfvande af särskilda kontroller, måtte upphöra, samt att af derigenom uppkommande besparing skäligt arfvode måtte lemnäs åt vägbetjening för ökade göromål, m. m. VIII. Bankovinsten, om dess reserverande hädanefter till förstärkande af Bankens grundfond, för att på denna väg komma allmänheten till nytta, i stället för att såsom hittills varit händelsen, öfverlemnas till Statsverkets enskilda behof, angående. I. 415 B416. lil. B. 505 613. A. 657. V. U. 176. 226. — om användande till Bankens konsoliderande enligt uppgifna grunder, så väl af den del af Bankovinsten hvilken är Banken förbehållen, som årliga afbetalningarne af Statsverkets skuld till Banken. X. 387, 394. R. 395. XI. B. 151, 266. A. 280. — om föreskrifter angående Bankens grundfond samt användandet af.
Men om en del af dessa afverkare lade ned sin rörelse, och en annan del öfverginge till fabriksbränning, tror jag att det vore en fördel för dem alla. Kostnaden för ett klarverk vid de brännerier, som öfvergingo till fabriksbränning, vore ej större, än att det kunde af den bränvinsbrännande allmogen åstadkommas, och kontrollen blefve icke svårare, än att en kontrollör 1 å 2 dagar i veckan, vid hvarje bränneri, kunde förrätta detta göromål. Den farhåga, som uttrycktes deröfver, att det icke skulle finnas husrum och mat för en Den 23 November f. m. kontrollör, torde visserligen vara för långt drifven; ty äfven jag känner ganska väl till den ifrågav:dé befolkningen oell orten, och vet, att der finnas både mat och husrum; och illa vore det, om den, som kan förskjuta i skuld 2,000 rdr, för att få bränna med en liten panna, icke skulle för en eller annan gång i veckan förmå att gifva herberge och föda åt en kontrollör. Likaledes tycker jag också vara afgjordt, att den, som kan åstadkomma ett så betydligt förskott i skatt, äfven kan åstadkomma en liten klarnings-apparat. Jag anhåller att äfven dessa anm:r måtte få till Utsk:t medfölja. Gr. af Ugglas: Till svar å Hr Nordenfelts yttrande får jag anföra, att han utgått ifrån en oriktig förutsättning, då han påstått, att en fortgående förföljelse gjort och gör sig gällande emot de små pannorna. Det är ingen förföljelselust emot dessa, som drifvit mig och dem, som lika med mig förordat den nya bränvinslagstiftningen och en vidare utveckling af densamma, utan, om man så åstundar kalla det, en förföljelse uti att söka indrifva den skatt, dessa pannor enl. lagens mening skola erlägga. Må man gerna bränna med hvilken panna som heldst, blott skatten ordentligt erlägges. Kan Hr Nordenfelt upgifva något sätt att åstadkomma detta, utan att bränningen ställes under kontroll, skall jag gerna deruppå ingå.
Ifrån BnndeStåndet. Af den 23 December: Om bifall till StatsUtskotteis Utlåtanden angående tryckning af så väl Riksens Ständers Revisorers Berättelser som Landshöfdingarnes ÅrsBerättelser. Af den 23 December: Innefattande bifall till ExpeditionsUrskoUets Memorial, angående en förbättiod Redaction af Bihanget till RiksStåndens Rrotocoll. Af dm 23 Dec.mber: Om bifall till StafsUtskot» tets Memorial, angående behof af ökad Betjening. Af dm 23 December’. Om Remiss Till StatsUtskottet: 1:0 Af f. d. Vice Talemannen Jon Jonssons från Blekinge, Memorial, angående framdeles Disposition af Tullgarns Kungsgård. 2:0 Af Jon Jönssons från Malmöhus Län Memorial, om inrättande af Ai betshus i Landskrona och Malmö. 3:0 Af Carl Hindrikssons från Gefleborgs Län, Memorial, örn in rättande af ett SpännemålsMagazin i Jerfsö Socken, mm. -t;o Af Oiof Bagges från Bohus Län Memorial Den 5 3annani. 135 angående understöd för Fiskarena innom Bohuslänska Skärgården. Till Bevillningsutskott et. Af serskilda Memorial utaf Sven Pålsson från Christianstads Län , samt Anders Oisson m. fl., från Stora Kopparbergs Län , oin CapitationsSkatten. Till Lagutskottet:
(Forts.) Bäst är kanske att ej väcka den björn, s o m ännu sofver. O, att den för alltid finge sofva fiH! ° l " el Grosse är en ovanligt vacker ung •TVP man — alldeles oemotståndlig — hviska i ro. Men skall väl Elena i längden kunna undgå de neapolitanska damerna. Det är särskildt den unge mannens trollska tjusningskraft, hvars hans stora, svarta ögon, s o m bedåra, då makt till o c h med Bertarelli — så man han är de tyckas än utslunga snillegnistor, än antaga ett — dock tillfullo förmår uppskatta? det mest smäktande uttryck o c h då liksom inneDet är en afgrundstanke, att Elena, hans egen sluta den, med hvilken han talar, inom en magisk Elena, skulle kunna duka under för frestelsen; trollkrets. hon, s o m är så ren o c h skär. Farlig är i sanning denne möderne Adonis, för hvars skull redan mången kvinna förlorat både Men hon är j u dock endast en kvinna, danad lugn o c h rykte. hon s o m alla andra af jordens stoft. Är det troligt, att hon ensam skall förbli fullDen gamle advokaten gnuggar föruöjd sina hänkomlig, o m än hennes själ hittills har förefallit der. Hans planer synas nära sin uppfyllelse, ty den ifrigt forskande maken såsom en lugn insjö, Lizzi är djupt intagen i signor Ereole, såsom han i Bertarellis familj kallas enligt det i landet gängse hvari himlens blå så klart återspeglat sig, o c h hvars djup ännu aldrig har upprörts af passiobruket att endast använda förnamnet. nernas vilda störtvågor? Skall ej lidelsen en Ingenting står mera i vägen för Ereoles frieri, gång gripa äfven henne och föra henne på vägar, hvilket — så har den i advokatens tanke litet som hon aldrig trott sig skola beträda? underlige Beriarelli önskat — skall af den unge giftermålskandidaten själf framföras till hans utTåget rusar framåt på sin kurs mot R o m. Berkorade. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: UTGIFNINGSDAGARI IDUN — KR.
Icke nog att man sedan en lång tid låtit den olycksaliga vanan inrota sig, att gifva åt de unga skalet i stället för kärnan och att, genom en andelös utanläsning af ej sällan oriktiga, alltid torra och ofruktbara, definitioner, nära nog bibringa lärjungarne en viss afsmak för sjelfva det heliga, meddeladt i en sådan form; utan man hade till och med gjort denna vana till en regel och påbjudit densamma till ovilkorlig efterföljd. Hvad kristendoms-undervisningen i folkskolorne anginge, hade två af vårt lands mest utmärkte hädangångne män. Biskop Adardh och Grefve Rudenschöld bekämpat den nu gällande methoden. Hvad den religiösa undervisningen vid elementar-läroverken åter anginge, hade Läroverks kommittéen i sina motiver förklarat utanläsningen böra inskränkas till Luthers lilla kateches och den Svebilisk-Lindblomska förklaringen icke till utanläsning föreskrifvas I öfverensstämmelse med omförmälda motiver hade ock Kommiltéen föreslagit, att kristendoms-undervisningen skulle inom elementar-Iäroverkens sju klasser ordnas på följande sätt: Första klassen: Biblisk historia; första och andra hufvudstycket af Luthers lilla kateches med muntliga förklaringar; Valda bibelspråk och psalmer; Andra klassen: Biblisk historia, fortsatt och afslutad; tredje och fjerde hufvudstycket af Luthers lilla kateches med muntliga förklaringar; Valda bibelspråk och Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande Jtä 145. 3 psalmer; Tredje klassen: Biblisk historia, repetition; femte hufvudstycket af Luthers lilla kateches med muntliga förklaringar samt repetition af samtliga hufvudstyckena; Valda bibelspråk och psalmer; Fjerde klassen: Nya testamentets läsning; katechisation; Femte klassen: Nya testamentets läsning; katechisation; kyrkohistoriska berättelser ; Sjette klassen: Nya testamentets läsning; katechisation; Öfversigt af de bibliska böckernes innehåll och historia; Troslärans hufvudsanningar efter en kort lärobok och med hänvisningar till den heliga skrift; Sjunde klassen:
Direktionen lillkännagifvit, alt några medel till förstärkning af berörda fond icke vore att tillgå, men alt hinder deremot icke mötte för Låne-Kontoret alt från Stockholms Handelsoch Närings-Diskont undfå förstärkning inom ett belopp af högst 100,000 R:dr; så hade Direktionen, för att, så vidt på henne ankomme, söka bereda ett gynsammare förhållande, än det då befintliga imellan beloppet af sökta lån och utlåningsmedel vid LåneKontoret, hemställt om förhöjning med 100,000 R:dr af fonden för utlåningen vid Handelsoch Närings-Diskonten i Malmö. terna. 61 Med bifall härtill, Öfverlemnades från Ilufvud-Kontoret i Slockholm lill Låne-Kontoret i Malmö 100,000 llrdr; inen sedan brist på medel å förra stället yppats, förordnade Fullmäktige, under den 15 nästlidne September, att Malmö Låne-Konlor, hvars rapporter då utvisade en odisponerad behållning i nämnde lånerörelse af 58,400 R:dr B:ko, skulle genast återbetala 50,000 R:dr eller åtminstone det belopp, som vore oanvändt; lill följd hvaraf Låne-Kontoret återlemnat 17,900 R:dr B:ko. §• 78. Uti den fördelning af fonden för kassa-krcdiliv, Banko-Reglementets Fördelning 209 §. mom. 2 upptager, liar någon förändring icke kommit ifråga, eme-aS/0,ul*"Jj)r dan beloppet af sökta kassa-kreditiv vid nila Diskont-Kontoren vida öfvertiv-röreisen. stigit den för hvarje serskildt utlåningstillfalle tillgängliga fond. Vid Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö är den för hvarldera Kontoret afsatta kassa-kreditiv-fond fördelad på fyra serskildta förfallotider under året i ungefärligen lika stora delar; hvaremot vid Banko-Diskont-Verket någon så beskaffad jemnare fördelning icke kunnat åstadkommas, oansedt Fullmäktige, på Handels-och Närings-Diskont-Direklionens derom gjorda framställning, den 23 September 1852, tillåtit
Har man i denna del afvikit från principen, sä hade man äfven bort vara konseqvent och medgifva embetsoch tjenstemän rättighet att deltaga i representationen, hvilket dessutom torde vara nödvändigt, emedan representant-kammaren i annat fall blir i saknad af erforderliga nttplysningar för att kunna fatta ett rikligt beslut. Lika med Hr Akerman anser jag ärftligt adelskap nödigt för den ärftliga monarkiens bestånd, och har tillförene redan uttalat den åsigten, men jag kan icke instämma i de slutsatser, som den värde talaren deraf dragit. Han har sagt, att det vore nödigt, att R. o. Ad. lemnäs serskilda företrädesrättigheter inom representationen, och ansåg R. o. Ad. derföre böra utgöra en öfre kammare. Häruti har Hr Printzensköld sig förenat och tillagt, att det vore skadligt, om R. o. Ad. nedsättes till likhet med handtverkaren och bonden. Jag deremot anser det vara af yttersta vigt, att R. o. Ad. inom representationen icke åtnjuter några företräden. Vilja R, o. Ad. anses såsom Svenska folkets ombud, så böra de ställas i fullkomlig likhet med hvarje annan af detta folks ombud. De böra således inom representationen icke ega några företräden utan alla vara sinsemellan jemlika. Detta fordrar rättvisan. Just de företräden, R. o. Ad. inom representationen nu eger, har enl. min åsigt förorsakat den split och tvist, som i sednare tider inom representationen upkommit. Sådant bör för framtiden undvikas, och blir möjligt endast derigenom, att alla nationers ombud äro jemlika. Jag har således ansett bibehållandet af R. o. Ad. nödigt, icke derföre, att de nu hafva företräden, utan jag betraktar dem såsom ett stöd och en säkerhet för fortfarandet af den ärftliga monarkien. Hr Brakel har önskat, alt R. o. Ad. skulle fortfarande infinna sig per capita och väljande de 60 ledamöter, hvilka skola inträda i Riksnämnden, vara berättigade, att jemte nämnde 60 ledamöter deltaga i Ståndets beslut.
„Att för all framtid forifara med det förmyndarekall, staten iklädt sig öfver de i dess tjenst anställde personer, för att vid deras frånfälle åt efterlemnade enkor och barn bereda någon tillgång, synes mig hvarken vara lämpligt eller ens möjligt, enär detsamma numera är: för sitt ändamål öfverflödigt, såsom i alla afsenden eibjudande mindre förmåner, än de många itu för en hvar tillgängliga lifoch räute-försäkringsaustalterna; till sin natur orättvist, såsom för embetsoch tjenstemännen undanhållande dem tillkommande medel, utan att derå gifva någon ränta och utan att i många fall ens återbetala kapitalet; för embetsoch tjenstemännen sjelfce skadligt, såsom just vid den tidpunkt, då de för fulimaktslösen, bosättning m. m. äro i största behof, beröfvande dem medel, som man måste anse med rälta vara deras, och derigenom onödigtvis intviugande dem på skuldsättningsbanan; samt slutligen äfven för s/als-verket i så måtto betungande, som derför nödiga räkenskaper och kontroller äro bland de mest invecklade och vidlyftiga. Nuvarande tidpunkt synes mig också för denna reform vara den mest passande, då frågan, af Rikets Ständer från början väckt, nu på Rikets Ständers begäran blifvit med största möjliga fullständighet utredd, då stats-verkets tillgångar medgifva densamma och då man med säkerhet kan beräkna, att ju längre densamma uppskjutes, med desto större uppoffringar från stats-verkets sida skall den blifva Slals-Utskoltets Utlåtande, N:o 8i. 15 förenad, alldenstund den ersättning, som för förlorade inkomster, måste tilldelas pensionskassorna, alltid skall blifva högre i samma mån, som dessa inkomster genom undertiden inträffande låneförhöjningar blifva större. På dessa och de flera skäl, som af hr statsrådet Fåhreeus blifvit anförda, förenar jag mig till allo uti det förslag till svar å Kongl.