Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har begärt ordet, för alt frigjöra mig från ett klander, som skulle kunna drabba mig, om jag förstodes så, att jag icke ömmade för de olycklige blinde, derföre att jag här motsätter mig beviljandet af ett för dem begärdt anslag. Detta är ingalunda fallet, utan skulle jag lill och med gerna tillstyrka ett ännu större anslag, blott jag såg, att det åsyftade ändamålet kunde vinnas. Det har blifvit sagdt af 2:ne värde talare, att möjlighet vore, att vid den ifrågasatte undervisningsanstalten intaga mera än 12 elever. Jag får då fästa uppmärksamheten derå, att betänk, ingalunda gifver anledn. till en dylik förmodan, ty der står endast taladt om 12 elever, men alldeles icke om, huruvida utrymme finnes för flere. Jag tillåter mig vidare fästa 23 G Den 7 December e. m. uppmärksamheten på sjelfva uppställningen af det gjorda förslaget, hvaraf torde synas, att lärarepersonalen, dess löner samt öfrige utgifter äro tilltagna i en scala, som vida öfverstiger hvad som tyckes kunna erfordras till de 12 elevernes undervisning och underhåll. Hade här varit fråga om en inrättning, der flere personer kunnat erhålla undervisning och vård, och som sålunda bättre motsvarat ändamålet, så hade jag visserligen med min röst bidragit till dess befrämjande. Man har anfört, såsom stöd för den mening, att det begärda anslaget borde beviljas, att de blinde, som åtnjutit undervisning vid institutet, skulle sedermera vid återkomsten till landsorten, undervisa andra olyckliga, som voro i samma belägenhet som de sjelfve. Jag kan icke föreställa mig, att förhållandet skulle kunna blifva sådant, och enligt min förmening, är det att anse såsom ett undantag, att en blind kunnat blifva skollärare. En stor skillnad förefinnes onekligen mellan de döfstumma och de blinda, i det de döfstumma icke kunna bibringas hvarken moraliska eller rättsbegrepp, annorlunda än genom den undervisning de åtnjuta vid en särskildt för dem inrättad anstalt, och är det af desse skäl, som jag trott, alt man icke borde bifalla förslaget i dess nuvar. skick. Hr Bildt: Till de
Något aftynande i dessa vackra egenskaper har jag ej kunnat förmärka. En Kammare tillsatt genom val af 70 eller 100 medlemmar kan aldrig Den 16 Januari. 69 blifva så sjelfständig, så litet slafvisk under allmänna opinionen — som den hvilken hvilar på sjelfskrifvenhetens grundval. Detta är ju så tydligt och naturligt att det ej bör kulma disputeras. Men antagom att den der oftanämnde förstärkningen verkligen vore af nöden, så finner jag dock icke att det af Koust.Utsk. upgjfna sättet är lämpligt; tvertom — tror jag att den praktiska tillämpningen af detta, om alla i samma syfte utgående förslag skola leda till så många svårigheter oell förvecklingar, att de blott derföre måste förkastas. Deremot skulle man möjligen kunna tänka sig tretine andra sätt att åstadkomma denna förstärkning, om den skulle i framtiden visa sig nödvändig; nemi. först och främst det fullt grundlagsenliga att K. M. uphöjer till adlig värdighet förtjente och utmärkte personer. Det andra kunde vara att R. o. Ad. uptog uti sitt Stånd personer af en viss samhälls-ställuing: samt det tredje att alla Ståndens Utsk.-ledamöter erhöllo af Slaten en lämplig ersättning för sitt besvär, med skyldighet för dem att, derest icke alsägning skett vid valet, eller laga förfall inträffat närvara under hela Riksdagen. Yid alla dessa förslager rubbas icke sjelfskrifvenhet ten, hvilken utgör Adelns lifselement, och hvilken dessutom, enl. mitt förmenande, är för Staten nyttig, och således icke bör onödigtvis bortkastas. Med anledn. af hvad jag nu haft äran framföra, får jag vördsammast anhålla att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos. om alsing å Konst.Utskits Mern.
Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, jN:o 55, af den 11 sistforflutne Julii, innefattande förslag till bildandet af en ny Dykeri - och Bergnings-forsorg för Rikets vidsträckta kuster, har af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit bifallet, hvaremot detsamma , från de öfrige tvenne resp. Riks-Stånden, år vordet återremitterad t med anmärkning gar af nedannåmnde Herrar Ledamöter, nemi. t Inom Högloft. Ridderskapet och Adeln : Af Herrar TYiherrarne af Nordin > C. J.± Cederström j Jac. och von StedingkS. Herrar Iljer - Bih. till R. Desv. o. Oec.-Utsk. Uti. N.o g3. ttij Gustaf j Lefrén, Johan Petter, Rothlieb , C. F. och Cederschjöld, Pehr Gustaf. Inom Högvördiga Prcste-Ståndet : Åf Herr Presidenten m. m. Poppius, Herrar Biskoparne Faxe och Hedrén', Herr Domprosten Heurlin, Herrar Professorerne Geijer och Bolméer samt Herrar Prostarne Grevillius, Anjou, Spiering och Nordin. Inom Vallo/liga Borgare-Standet : Af vice TaTmannen m. rrt. Herr Noréus, samt Herrar Lundgren, Sandblad , Santesson, Leffler, Winberg, Landegren, Ståhle, Modin, Wallström och Löfvenius. Till -vinnande af elen möjligaste enkelhet och korthet vid anförandet och bemötandet af de, under vidlyftiga discttssioner inom de respective Riks-Stånden framställda erinringar och skiljaktiga åsigter, så vål i fråga om sjelfva principen för den nya anstaltens organiserande, som mot åtskilliga detailer i de reglementariska stad-* gandena , hafva Utskotten, i stället att hvarje Ledamots yttrande serskildt upptaga, sökt att, hvad hufvudsakligen anmärkt blifvit, under vissa Moment, hår nedan sammanföra och besvara.
„Vägrar den, å hvilken vexel blifvit dragen,.att densamma godkänna, ändå att han gifvit lof till vexelns utställande; vare då skyldig till ersättning för den kostnad och skada, vexelgifvaren genom sådan vägran tillskyndas.* 5:o. Till förenklande af redaktionen i 28 §, utan att minska tydligheten eller fullständighet en af dess innehåll, kunde denna § erhålla sådan lydelse: „Ej må man fordra säkerket af öfverlåtare sedan den af vexelgifvaren ställd blifvit, eller af sednare öfverlåtare, då den af föregående öfverlåtare ställd är, så framt det ej vises, att den redan ställda säkerheten ej är tillräcklig.11 6:o. l>å vexelinnehafvaren begagnar den i 29 § honom lemnade rättighet att före vexelns förfallotid i återgångsväg söka betalning i stället för säkerhet, fordrade rättvisan, att den betalande får njuta afdrag å vexelsumman för ränta derå under den tid, som vid liqviden ännu kan återstå till vexelns förut bestämda förfallotid, på sätt 1748 års vexelstadga jemväl innehölle* Hvad härom funnes intaget i 54 Kongl. Moj:Is Nid. Proposition, N.o 69. 44 § af Lagberedningens förslag, med hänsyn endast till vexlar i utländskt mynt, borde derföre, såsom allmän regel för alla vexlar, intagas i 29 §, och slutet deraf erhålla följande förändrade lydelse: »S tån de honom fritt att af den eller dem, som skolat säkerheten ställa, genast fordra betalning för vexeln ut, jemte provision och kostnadsersättning, som i 44 § sägs: njute dock den betalande i detta fall afkortning å vexel summan för ränta derå, efter fem för hundrade om året under den tid, som vid li qviden kan återstå till vexelns förut bestämda förfallotid.“ Och borde i sammanhang härmed i 30 § orden: »såsom hade protest för bristande betalning skett®, utbytas mot orden: »med vilkor, som i 29 § sagde äro.® 7:o.
Motivet till denna min åsigt, var helt enkelt att man icke skulle kunna vid en påföljande Riksdag åberopa R. o. Ad:s beslut såsom ett prejudikat. Frih. Creutz: Afven jag anhåller att få reservera mig mot det fattade beslutet. Föredrogs ånyo LagUtsbs den 21 och 28 sisth Okt. på bordet lagda Betänk. N-.o 47 i anledn. af väckt motion om stiftande af lag. ang:de allmänt kyrkomöte. Hr Cederschiöld, Gustaf: För min del anser jag nöd vändigt att ärendet behandlas i sin helhet, och anhåller att få uplyst om det kommer att behandlas så, eller om Betänk, kommer att föredragas paragrafvis. Gr. Sparre Erik: Då ingen ledamot begärt att det skall punktvis föredragas, så förmodar jag att, sedan Betänk, blifvit upläst i sin helhet, Hr Frih. o. Ordf:den äfven låter det discuteras i sin helhet. Hr Cederschiöld, Gustaf: Först kan jag icke underlåta fråga, om icke detta Betänk, gjort samma intryck på Hrrme som på mig? Man väntade ett förslag af någon vigt och betydelse men så kommer detta Betänk, och sedan man genomläst det, frågar man sig ovilkorligen; hvad betyder detta? Hvad menar man med detta? — Huruvida jag skall tillstyrka ett kyrkomöte eller ej, beror Den 4 November e. m. 397 på sättet huru det blifver organiseradt. Med den organisation Utsk. och motionären föreslagit, anser jag att resultatet skall blifva alldeles motsatsen till hvad man åsyftat. Derigenom skulle man endast ytterligare rotfästa hierarchien, och göra prestväidet ännu större än det nr. Det vore raka vägen till Påfvedöme och katholisism; ty derigenom skulle formerna blifva alldeles förstenade. Motionären har föreslagit, att det skulle bestå af ett lika antal prester och lekmän. Man tycker kanske att det är en stor liberalitet af motionären att låta lekmännen deltaga och yttra sig öfver dessa ämnen, men eftersinna)' man något, skall man uptäcka ett alldeles motsatt förhållande.
Ständer, hvilka, sedan ärendel ud deras urskiljningsoch Stats Deputationer vid flere Riksdagar, blifvit beredd till afgörande, genom Secreta-ITtskotlet, som i Ministerielle och Finance-mål, förenade Ständernes hela magt och myndighet, den 13 October 1766» ändrade Konungens öfverklagade Resolution, och beslöto, att så val denna Gyllenstjernska Arfvingarnes, som en annan dylik Kronofordran, tillhörig f. d. Hollsteinska Geheime-Rådej Baron v. Görtzts efterlemnade Barn och Arfvingar, till liqvidation. En sådan af Högsta Samfunds-roagten re, dan år 1766 beslutad liqvidation, har ock, under loppet af den sedermera förflutna tiden, gått för sig i anseende till v. Görtziska Sterbhusets pretention; men Gyllenstjernska Famillens lika beskaffade fordran, är intill denna stund ouppgjord sedan Eder Kongl. Majtts och Rikets - Kammar. Collegium, till hvars förberedande handläggning f Samt, f Band, S ta t s - tJ I s k o tt et s Be tä n 1 a n den. sa* en varit »ifver]emnad, af brist på nödigt anslag för samma liqvidation, framkastat hvarjehanda tya anmärkningar emot fordringens ifrågastälhle giltighet; hvilket omsider satt familier» i nödvändighet, att med ny underdånig ansökning om slut och rättvist undanrödjande af alia förebragta hinder, vända sig till f. d. Konungen Gustaf IV. Adolph, under hvars pröfning detta ärende ännu hvilade oafgjordt då 1809 års Begements-förändring inträffade; Och som till följe af nvssnämnde års nu gällande Begerings-Form, liqvidationen af Gyllenstjernska famillens Kronofordran och verkställigheten af det 1 sådant afseende längesedan vidtagne financiella Beslut, hvarföre särskildt Stats-anslag utan tvifvel erfor, dras, icke mer lärer tillhöra Konunga-Magtens enskilda omsorg, utan förutsätter öfverläggning med Biksens Höglofl.
Härifrån afdrages dock det under samma tid återbetalda belopp utaf den förut lyftade anslagssumman för Naviga tion s-skolornas förseende med böcker ocb instrumenter m. m „ 145: 31. 8. Då till den derefter återstående utgiftssumman R:dr 807,865: 22. 1. lägges livad, sorn, till följd af samma statsreglering, före förstnämnde dag, enligt 1845 års Revisionsberättelse, sid. 31, blifvit utbetaldt, eller , 2,806,499: 32. 5. så uppkommer ett sammanräknadt belopp af R:dr 3,614,365: 6. 6. Oberäknad! det Ronneby köping, för Rottneuns upprensande, beunct för vil jade lån å 10,000 R:dr, hvars begagnande nämnde köping, enligt Rottneåns Kongl.
Uti 2o:tc punkten hade Utskottet afstyrkt bifall å väckt motion om anvisande af 4,500 R:dr å ordinarie stat till en profession i geologi vid Lunds universitet. Borgareoch Bonde-Stånden hafva godkänt detta Utskottets förslag, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med afslag derå, bifallit motionen. Vid sådant förhållande får Utskottet, för frågans afgörande genom omröstning, föreslå följande proposition: “Den, som godkänner Stats-Utskottets afstyrkande af anslag till en profession i geologi vid Lunds universitet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer till en profession i geologi vid nämnda universitet beviljat ett årligt anslag af 4,500 Riksdaler." 6:o. Utskottet hade i 42:dra punkten hemställt, att väckt motion om anslag för Eskilstuna treklassiga elementarläroverks utvidgning till femklassigt icke måtte af Rikets Ständer bifallas. Med afslag å denna hemställan hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet beviljat för nämnda läroverks utvidgning till femklassigt med rektor och fem kolleger en tillökning i läroverkets anslag af 3,500 R:dr årligen, under förutsättning att kommunen bekostar såväl lärohus som bostad åt rektor. Presteoch Bonde-Stånden hafva deremot bifallit Utskottets hemställan. Då således i denna fråga två Riks-Stånd stadnat emot två, får Utskottet för densammas afgörande föreslå följande proposition: “Den, som godkänner Stats-Utskottets afstyrkande af anslag till utvidgning af Eskilstuna treklassiga elementarläroverk, röstar Ja; Den det ej vill, röstar , Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beviljat, för nämnda läroverks utvidgning till femklassigt med rektor och fem kolleger, en auslagstillökning af 3,500 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 95. Riksdaler årligen, under förutsättning, att kommunen bekostar såväl lärohus som bostad åt rektor.“ 7:o. Uti 49:de punkten hade Utskottet tillstyrkt, att det af Kongl.
Kinda kanaloch båtled ånyo med allvar å bane och det med den framgång, att en icke obetydlig del deraf, omkring 5 mil, eller båtleden genom sjöarne Åsunden, Jernlunden samt öfre och nedre Rengen, sedan hösten 1861 varit öppnad för allmänna trafiken. Sedan Rikets Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 320. 497 Rikets Ständer vid 1854 års riksdag beviljat strandegarne kring nämnda sjöar ett lån, stort 1G0,000 R:dr B:ko eller 240,000 R:dr Runt, för nämnda sjöars sänkning, med skyldighet alt, enligt en af Friherre De Geer uppgjord plan, utföra arbetet sä, att en oafbruten båtled genom oell mellan dessa sjöar tillvägabragtes, blef delta, i förhållande lill slrandegarnes tillgångar, högst betydliga arbete, år 1855 påbörjadt, och, efter sju års arbete, med en kostnad af omkring 520,000 R:dr (deraf Staten såsom lån anvisat tillhopa 590,000 R:dr), sistlidet år så fullbordadt alt, såsom nyss är nämndt, båtleden då kunde öppnas för allmänna trafiken. Den redan vunna erfarenheten om denna trafik har ådagalagt det oalvisliga behofvet af arbetets fortsättande från sjön Rengen lill Roxen. Det är nemligen först sedan detta arbete blifvit fullbordadt, sorn den nu öppnade båtleden, på hvilken redan en mindre ångbåt med stor fördel under innevarande år gjort reguliera turer, kan erhålla sin egentliga vigt och betydelse för denna vidsträckta och på kommunikationer vanlottade ort. Man måste nemligen besinna, att de tunga varor, förnämligast beslående af skogsprodukter, spanmål och viktualier, som orten har att afsätta, äfven om de sjöledes ankomma till sjön Renger.s norra strand, icke kunna utan allt för stora omlastningsoch transportkostnader derifrån landvågen forslas till närmaste afsättningsort, Linköping. Rehofvet af detta arbetes snara utförande har ock alltmera börjat inses, ej mindre inom sjelfva orten än äfven af vederbörande myndigheter.
Då det emedlertid numera blifvit utredt, alt jemväl för sådana numer, som, enligt meddeldta stadganden, hållas vacanta emot afgifler, som för vissa ändamål äro anslagne, och hvilka således icke till Passevolance-fonden erlagt mötespassevolance-afgift, dylik afgift blifvit godlgjord antingen serskildt eller derigenom, alt den tagits i betragtande vid vacance-afgiftens bestämmande och således varit disponerad till enahanda ändamål, hvartill sistberörde afgift blifvit bestämd, följer deraf, att, i alla de fall, då vacance-contracten icke bestämdt serskildt utsätta passevolance-afgiflen, Rustoch Rotehållare, så länge dessa contract, hvilka, enligt Utskottets meddelade upplysningar, äro ställde dels på vissa år, dels på obestämd tid och dels på ömsesidig uppsägning, fortfara att lända till efterrättelse, icke komma i åtnjutande af den genom mölespassevolance-afgiftens upphörande afsedde lindring, samt att åter, i händelse antingen berörde afgifl för vacante rotar är serskildt utsatt och således kommer att upphöra eller vederbörande kunna genom förändrade vacance-contract bereda sig motsvarande nedsättning, de genom ålskillige rotars indragning beräknade och till vissa behof, hvaribland Armeens lönereglering, disponerade tillgångar blefve förminskade. Vid sådant förhållande synes det icke kunna undvikas, att, om det med passevolance-afgiftens upphörande, utan rubbning i deraf härflytande tillgångar åsyftade ändamål skall kunna vinnas, ersättning på stat anvisas, icke blott för de effectiva numer, fördivilka afgift till mötes-passevolance-fonden blifvit erlagd, utan jemväl för de numer, som till serskilda behof blifvit indragne och anvisade.
M:t i Nåder antagit, att flere nedsättningar kunna äga ruin, såsom för LandsSecreterarne, KronoFogdarne, HäradsSkrifvarne och Länsmännen', tillsammanlagdt 85,400 R:dr; i följd hvaraf, med beräkning derjemte af de till indragning ställde Fjerdingsmans-lönerne, 8637 iRrdr 21 sk. 2 rist., hela den af KammarCollegium och StatsContoiret föreslagne ofvanberörde tillökning lomme att minskas till i53,i23: 32. 11., ett belopp, hvilket under förslagets Verkställighet ansetts ytterligare kunna något nedsättas, dels genom vidare möjlig sammanslagning af någre Fögderier, dels i synnerhet i följd af ett närmare och säkrare utröndt förhållande med BoställsAfkastningen och genom Anslag af flere efter hand disponible Hemman, att till Boställen der sådane saknas, användas. Men ehuru drygt detta lönetillskott visserligen vore, betrakladt såsom en ny utgift föl' StatsVerket, har K. M:t dock ansett det icke nu kunna vidare förminskas, om det vigtiga än - io4 Stats-Utskottets damålet med liela denna lönereglering skulle behörigen kunna enias. Vid anstäldt öfverslag af de tillgångar som för RiksStatens reglerande med säkerhet ansetts vara att påräkna, har Utskottet funnit sig icke kunna till R. St:rs bifall anmäla alla de många, om än erforderlige, nya årliga anslag sorn vid denna Riksdag blifvit begärda, och Utskottet har således sett sig nödsakadt, alt vid pröfningen äfven af de ifrågakomne löne-regleringarne iakttaga all möjlig inskränkning, på det en tillökring i summan som genom serskild allmän bevillning fyllas bör, utöfver hvad den vid sista Riksdag fastställdes, måtte, så vidt möjligt är, kunna undvikas.
Af den i i delina Månad.' 1:0 Om Remiss till Constitutions-Uiskotfet af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, om en förändrad Redaction af 7 §. i RegeringsFormen. 2:0 Maji underrättelse, att Bonde.Ståndet vid pröfning af Bevillnings-Utskottcts ytterligare Utlåtande, angående Grunderne för Ali - Den it April. m manna Bevillningen, förblifvit vid dess förut fattade beslut i hvad detsamma rörer Capitations-afgiften samt Beskattning af vissa Öfverflods-Articlar; i följd hvaraf till förstärkta SotsUtskottet blifvit öfverlemnadt, att omrösta öfver de i förberörde Utlåtande intagne Alternativer, rörande dessa, ämnen j men deremot i frågan om Bevillnings-Grunden för 2:dra Articeln; funnit för godt att med frånträdande af dess förut härom meddeldts beslut, lika med de öfrige Riks-Stånden, godkänna den Bevillnings-Grund, Bevillnings-Utskottet i detta afseende föreslagit. 3:0 Angående godkännande af Constitutions-Utskottets insände uppgift på de af samteilge Riks-Stånden antagne Grundlags-ändringslörsiag. Om bifall till den af Expeditions-Utskottet föreslagne ändring i Riksens Ständer», underdåniga Skrifvelse, angående Westerbottn!- ska Lånet. <;:o Om återremiss af Oeconomiat-Utskottets Betänkande, angående sättet att utöfva derr fria Husbehofs-Bränvins-bränningen. Af den 4 dennes, innehållande Ståndets beslut, atr ett Exemplar af Expeditions-Utskoftets förslag till underdåniga Skrivelser alltid måtte Bonde.Ståndet serskildt meddelas. Hvilka Protocolls-Utdrag lades till Handiingarne. >14 Den ii April.
R:dr 32 sk. till och med 500 R:dr banko, skola i Bankens räkenskaper upptagas efter stycketal med nummer och datum, hvarvid dock alltid iakttages, att sedlar, sorn tid efter annan i Bankens kassor inkomma och icke befinnas förslitna, skola till utvexling åter begagnas, samt att desamma således icke varda annullerade och i räkenskaperna afförda förr än de, i följd af nötning, äro till vidare gångbarhet bland allmänheten otjenlig». Bankens smärre sedlar, hvartill räknas de sorn lyda å mindre valör än 16 R:dr 32 sk., böra deremot icke efter stycketal, nummer och datum, utan endast, till antal och summa, dock hvarje valör särskildt, uti räkenskaperna upptagas och ador as.« Morn2. De.sa sedlar utgifva», enligt uu antagna forma lär er. att med silfver inlösa-, ä följande bestämda summor, nemligen: å 32sk.b:ko,att inlösas med j R:dr silfver, motsvarande 1 Ridr rjj!. » 2 R:dr 3 l 17 3 v * * C Uti Bankens räkenskaper upptagas de större sedlarne eller de, som lyda å valörerne från och med 16 R:dr 32 sk. till och med 500 R:dr efter stycketal med nummer och datum; men de smärre sedlarne, hvartill räknas de som lyda å mindre valör än 10 R:dr 32 sk., endast till antal och summa, dock hvarje valör särskildt; Och iakttages att sedlar, som tid efter annan i Bankens kassor inkomma och icke befinnas förslitna, skola till utvexling åter begagnas samt att desamma således ej varda annullerade och i räkenskaperna afförda, förr än de, i följd af nötning, äro till vidare gångbarhet bland allmänheten otj enliga. Hnnkoi '.'sk&t/ets.
Ett skri, ett enda smärtans o c h förtviflans skri undslapp henne. Voro då hennes svartaste drömmar sanning, och var nu själfva sanningen lögn. Hennes späda gestalt skakades af konvulsivisk gråt och hon borrade sitt hufvud djupt, djupt i kuddens ejderdun. De ord, som mött henne under faderns bref, voro dessa: » Din älskande, af längtan döende Käthe ». (Forts.) 8 gr skalade, finhackade bittermandlar, låter allt långsamt koka upp, rör om ständigt, tager bort skummet och kokar därpå marmeladen öfver ganska stark eld så länge, tills en på en tallrik upphälld droppe däraf strax blir geléartad. Man slår den därpå i stenkrukor, lägger efter afsvalningen ett i rom doppadt papper öfver dem och binder öfver kärlet med en oxblåsa. sista skölj vattnet tillsätter man något upplöst socker och två skifvor hvit, upplöst gelatine, hvarigenom sidenet blir glänsande och styft. Därpå hänger man klädningen så slätt som möjligt att torka, likväl ej mer än att man kan stryka den utan att åter behöfva fukta den. B åkning ". Huskurer. Utmärkt goda Bisquiis. 319 gr sötoch 100 gr bittermandel torkas väl mellan rent linne. Stötes sedan, litet i sänder, i en mortel tills mandeln blir fin som en pomada, hvarefter däri blandas 4 hårdt vispade ägghvitor. 850 gr siktadt socker blandas med 2 rågade matskedar väl siktadt mjöl och 2 knifsuddar hjorthornssalt; detta arbetas med 6 till skum slagna ägghvitor en bra stund, hvarefter tillsättes litet i sänder af deu krossade mandeln. Man får vara mycket noga vid hvitornas vispning — de äro tillräckligt arbetade när de släppa fatet så att intet fuktigt blir qvar i dettas botten. Degen trillas i små bullar med tvänne i vatten doppade teskedar och läggas med dem på smorda och mjölade plåtar. Ugnen får ej vara varmare än till skorptorkning. Dessa bisquits kunna gömmas mycket länge. Satsen kan naturligtvis tagas blott hälften så stor eller mindre. Medel mot röda händer.