Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t att bestämma tiden, då det, uti Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 382 och 383 omförinälda Silfverlan må upptagas, fann Pre» steStåndet för godt den gjorda inbjudnineea antaga, S. D. Antog Preste-Ståndet den af Bon» de-Ståndet gjorda inbjudning att förena sig i nämnde Stånds, vid pröfningen af Stats-Utskottets Utlåtande, Kto 414, fattade beslut, att den i 3 :dje punkten af Utskottets förnyade förslag till hufvud-grunder för Upplåningen omförmälde och till 8 högst 10 procent projecte» rade rabatt eller mellangift och provision m. m. för lånets anskaffande icke må öfverstiga 8 procent. S, D. Vid föredragning af Högloft. Rid» derskapets och Adelns Protocolls-Utdrag, af denna dag, innehållande inbjudning till MedStå nden att förena sig uti Ridderskapets och Adelns fattade beslut i afseende å 1 och 5 68 Prot-. Utdrag den 3 Mars 1830. purikterne af Stats-Ulskottets Utlåtande, ]Sf:o 415, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Njo 384, förut meddelade Betänkande, med förslag till allmänna grunder för Riksgälds-Comoirets utlåning emot inteckning i jord-egendom, instämde Preste-Ståndet deruti, att de uti ida punkten 2:a morn. förekommande ord: Handlingar samt bevis, må utbytas emot: Sä':erhetshandlingar samt bevis, men fann icke skäl i öfrigt inbjudningen antaga. S. D.
I afsrde å de sednare, kan ganska lätt beräknas på förhand, huruvida deras närvaro är i den närmaste framtiden nödvändig eller icke, och om således en sådan utsträckt permission, som här är ifrågasatt, kan utan fara beviljas dem; men så är ej förhållandet med militärer, och de, som minnas tiderna från 1848 till 1857, torde gifva mig rätt härutinnan. Också har i alla tider militären ansetts böra underkastas en strängare kontroll i detta afs:de. Att någon förändring af det nuv:de förhållande kan och möjl. äfven bör ske, vill jag icke bestrida, men att den bör vara så vidt omfattande, som här föreslås, tror jag icke är rätt. Om en författning af detta innehåll komme till stånd, blefve det ofta för den permitterande myndigheten nödvändigt att vid permissionen fästa det villkor, att man ej finge uppehålla sig annorstädes, än å inrikes ort, och då upstode den oformligheten, att en underordnad myndighet gjorde inskränkning i den frihet, som K. M:s författning medgifvit. Om emellertid permission sålunda komme att med inskränkning i afs:de å vistelseorten meddelas, blir det en annan fråga, om den myndighet, som utfärdar pass, finner för godt att fästa något afside vid villkoret. Alla sådana kollisioner bör man söka undvika. Jag har emellertid icke fästat stort afs:de vid detta Betänka framgång eller fall, emedan jag är fullt öfvertygad, att K. M. skall deråt lemna den behandling, som frågans natur kräfver. Detta yttrande hade blifvit afbrutet genom ankomsten utaf Hr StatsRådet och K. af K. M:s N.O. Henrik Gerhard Lagerstråle, hvilken å K. M:s höga vägnar öfverlemnade 3 nåd. Proposir och 3 nåd. Skrifvelser till B. St:r. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag vågar för min del vara af olika tanke med den siste värde talaren. Jag kan icke fatta de stora olägenheter, som skulle kunna upstå af en skrifvelse, sådan som den här nu föreslagne, då militär fortfarande blott på vanligt sätt skulle erhålla permission, nemi. af Chefen och Generalbefälhafvaren.
Hans tunna hår klibbade fast vid tinningarne och näsan, som en gång varit hans stolthet, den »fina» näsan, hvars romerska linie han sjelf fordom så varmt beundrat, den tycktes i dag så genomskinlig och hvass som hade den specielt lagt an på att med sin djerft vågade bugt skrämma alla sin egares fiender på flykten. Han höll hårdt om sin käpp med ena handen och fingrade nervöst med den andra om berlockerna på sin stålurkedja. Hans blickar foro sökande hit och dit, medan munnen förgäfves nu och då försökte ett leende, som skulle öfvertyga gästen om att han var välkommen. Då de gått en stund, uppdagade han lille Heikki, som, kilande mellan några af stenarne, på afstånd visade Clara en halffärdig docksko, hvilken han profvade på en stor docka. Har den tjufstrykern gått och tagit din docka Clara, så lofvar jag honom en ordentlig sittopp! yttrade patronen, vänd till flickan. Alla barnen svarade på en gång, pratade i munnen på hvarandra och försäkrade att Heikki bara fått låna dockan för att göra henne skor, sålunda afskärande patronen tillfälle att på detta vis få ge sin harm luft. Då de gått ännu några steg, stannade löjtnanten på höjden af en utaf kullarne. Nedanför låg den äng, som ännu denna morgon burit namn af strandparken, men som nu företedde en verklig förödelsens anblick. Der lågo de om hvarandra, de väldiga björkarna, lågo i virrvarr med de tunga, tjocka masterna uppåt tufvorna, och de lummiga kronorna, hvari nyss skogens skyggaste foglar funnit plats högt öfver jorden, de sopade nu marken. Hängbjörkarnas rika bladkransar, som varit utsatta för middagssolens hetta, lågo redan slokiga, och en stor mängd spån syntes rundtomkring, somliga flugna långt bort, liksom hade de velat så långt som möjligt ifrån det ställe der de varit fjettrade i hela sekler inom det tjocka näfverskalet. Hvad fan är det här skrek den tjocke löjtnanten, röd af sinnesrörelse, hvad har du här för en öken? Rakt framför gården hugger du bart, och sådana der jättar till träd!
Kopparskrot eller gammal koppar, endast användbar till omsmältning, samt kopparaska Kopparstick Éstamper och Lithograf ska arbeten, som utgöra tillbehör till tryckta verk andra slag, oinfaltade infattade; se Tafvelramar. Kopparlrycksvärla; se Boksvärta. Koppartråd; se Tråd. Koraller, äkta, oarbetade arbetade, oinfattade infattade med guld eller silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. infattade med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Korf; hänföres under Melwurst. Korgar och Korgmakarc-arbeten: af oskalade qvistar och spån af skalade, men oklufna qvistar af klufvet vide eller strå, rör och andra finare slag . Koriander Korinter Qvantitet för Tullberäkningen. Införselstull. Riksmynt. Införselstull. Riksmynt. R:dr. öre. Korkar, skurna, utan beslag, äfvensom korksulor 1 skålp. Om hvad i afseende å korten vidare är att iakttaga, innan de till egaren utlemnas, är särskildt stadgadt. Kransögon; hänföras under Apotheksvaror. Kreatur, alla slag Fria Krinoliner, förfärdigade af fjedrar, med tråd eller garn omspunna eliedr om väfda och sammanhållna genom vidsydda band, förtullas såsom »Kläder» af band; äro de af tyg, försedda med fjedrar, tullbehandla» de såsom »Kläder» af det tyg, hvaraf krinolinen består. Kr i st ali arbe len; hänföras under Glas, andra slag. Krita, hvit, och Kritsten, omalen Fri 20 malen 1 centn. — röd och svart 1 skålp. — 2 10 pastellkrita 1 skålp. — infattad; tullbehandlas såsom Blyertspennor. Krokar, till fiske Fria Kromsyradt Kali; hänföres till Färger, ej specificerade. Krukmakare-arbeten, ej specificerade: 1 oglaserade och omålade 1 skålp. — glaserade eller målade, äfvensom terra cotta och terralith 1 skålp.
Bidrag till lön, lega och sems 10,251: 10. Dito » beklädnad 7,124: 14. dito » anskaffande af nummerhästar 2,800: — \ Balan» till år 1860: Revisorerne» sida har härvid icke varit något att erinra. Kongl. Krigs-akademien. Räkenskapen, som blifvit med anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, har från Revisorernes sida icke föranledt till någon erinran. Den redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Uppbörd: Betalande kadetters afgifter 121,231: 25. Balans till år 1860: Balans från år 1858. Balans till år 1860: Summa 221,408: 19. § 1- Af Guvernörs-embetets vid Kongl. Krigs-akademien till Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga berättelse inhemtas, bland annat, att Kadett-korpsen, som vid 1858 års slut utgjorde 175. under revisionsåret ökats med 58. 233 så att, efter afräkning af de under året afgångne 35 kadetter, den 31 December 1859 qvarstodo 198. Pensionsafgiften för betalande kadetter har, i likhet med de två nästförflutne årens, varit af Kongl. Maj:t bestämd till 630 R:dr. § 2. Revisorerne anse sig böra omförmäla hurusom de, vid besök å Kongl. Krigs-akademieu på Carlberg, funnit både god ordning derstädes vara rådande, och kadetterne vid den uppvisning,^ som vid tillfället med dem ägde rum, ådagalägga utmärkt skicklighet och färdighet såväl i gymnastik som fäktning. Deremot syntes den vid akademien till sjukhus använda lokal mindre lämplig, likasom Revisorernes uppmärksamhet fastades derå, att derstädes inrättade gasverk för närvarande befinnes i särdeles bristfälligt skick. » — 80 — Allmänna Garnisons-sjukhuset.
Mycket ofta är han borta på resor, dels af böjelse, kan jag tro, och dels i och för sitt embete. Det är under dessa resor som jag trott att han brukade besöka Lindvik; men ingenting har jag vetat, ty lika litet som han talat om frun, har han nämnt fröken. Jag hade aldrig hört ett ord om att fröken skulle komma hit förrän i går, då vagnen redan stod för trappan och biskopen skulle fara. Då kommer han plötsligt till mig och säger: “Laga att en vagn möter ångbåten i staden i morgon och ställ i ordning ett eller två trefliga rum deruppe, ty min dotter kommer hit.“ Och så lyfter han litet på hatten till afsked, som han alltid brukar, och hoppar så upp i vagnen och far af.“ “Underrättelsen kom nästan lika oväntadt för mig som för Sara,“ sade fröken Blända, som med intresse lyssnat till tjenarinnans berättelse. “Under alla dessa 17 år, som jag lefvat på Lindvik, har jag ej inalles fått mer än fyra eller fem bref från min far, då, för ett par dagar sedan, ett bref kommer, som endast innehåller dessa ord: “Blända, din fader längtar efter sin enda dotter! Kom om Onsdag, den 10, så mötes du af hästar och vagn vid ångbåtsbryggan!“ samt ett postskriptum, innehållande: “Om det kostar dig någon försakelse att lemna Lindvik, så kom ej!“ “Ja, är han icke allt igenom underlig?“ utbrast jungfru Sara. Nya utvandrarehistorier NYA UTVANDRAREHISTORIER Af KONNI ZILLIACUS Wentzel Hagelstams Förlag, Helsingfors, 1897. INNEHÅLL: Några ord till läsaren. Hvitt ljus. Från Urskogen. Ett dynamit-attentat. Alexander Taivalmaas spanska kärlek. Elias Möykkäs Amerikafärd. Huru jag blef bekant med öfverste Beckridge. Öfverste Beckridge och hans gorilla. När Erik Käykkä sprängde banken. David Anttilas öde. På prärin. Nybyggarlif. David Anttilas öde. Hågra ord till läsaren.
Majit till utarbetande af en fullständig plan för en enklare, säkrare och redigare samt mindre kostsam förvaltning af Rikets Allmänna Ärender, äfvensom en förutgående nödig granskning och utgallring af utkomna mångahanda mer och mindre till tidhvarfvet lämpliga cäconomiska Författningar, och äfven bestämmandet - Den 11 Maj. 227 mandet af gränsen emellan de Juridiskå och ce.' conomiska angelägenheterna, i Nåder täcktes tillförordna en särskildt Comité, bestående af några om de åtskilliga Styrelse-Verken kunnige och i allmänna hushållningen erfarne samt för nit och arbetsamhet kände män, de der, under ledighet från andra befattningar och med obehindrad tillgång i de allmänna Verken, samt rättighet till det biträde derifrån, sorn för arbetets skyndsammare befordran kunde finnas nödigt, skall äga. att, utan hinder af gällande Lagar och Författningar, föreslå sådana ccconomiska stadganden, samt den ordning för de Allmänna Arendernas handläggande i dessa delar, sorn med Rikets närvarande skick och förhållanden bäst kunde instäm, ma; och detta allt med iakttagande af redan gifven föreskrift, att all möjlig förkortning i arbetet, jemte inskränkning i Embetsoch Tjenstemäns antal, ovilkorligen förenades med ordning, skyndsamhet samt| enskildt och allmän säkerhet vid arendernas handhafvande; hvarjemte Riksens Ständer, till bestridande af kostnaderna för verkställigheten häraf, anslogo 3000 R:dr årligen till nästa Riksdag, samt i underdånighet anhöllo.att, i fall denna summa, i anseende till arbetets vidlöftighet, funnes otillräcklig, Kongl. Majit i Nåder täcks utaf öfverskbtten på Riks-Statens Inkomst-Titlar låta förskjuta det, som vidare kunt de erfordras.
Förkl. 171.3 Revisorerne hafva anmält, hurusom uti Lunds Universitets räkenskaper funnes balancerad en fordran, stor 7,518 R:dr 33 sk. 11 rst., utgörande kronotionde, som dels indragits, dels på annat sätt Universitetet lrångått och blifvit på militien indelad, och hvilken fordrans belopp, efter Revisorernes tanka, borde antingen indrifvas eller till afskrifning befordras. Consistorii Academici underdåniga utlåtande i ämnet upplyser: att ifrågavarande balance-posf tillkommit hufvudsakligen derigenom, att en del af Universitetets tionde under krigsåret 1718 blifvit till rusthålls förbättring använd , under villkor, att samma tionde skulle till Universitetet på annat sätt återgäldas; att Universitetets i följd häraf uppkomne fordran hos Staten intill år 1807 blifvit i Kronofogdarnes räkenskaper balancerad till förmon för Universitetet, och nämnde år uppgått, efter kronovärdi, till det jemförelsevis låga penningevärdet 7.518 R:dr 33 sk. 11 rst., hvilket, på sätt nämndt är, uti Universitet-ets räkenskaper fortfarande balanceras; att likväl berörde fordran, beräknad intill närvarande tid, efter markegångspris för den förlorade årliga tion den , egentligen utgjorde ett vida högre belopp, samt att, i anledning af Universitetets flerfaldiga försök att för sin ifrågavarande fordran erhålla godtgörelse, undersökning om förhållandet blifvit vid serskilde tillfällen anbefalld , mea icke fulländad. Med afseende å hvad i detta ärende förekommit, har Utskottet ansett sig böra hemställa , att Rikets »Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, sedan behörig utredning angående Universitetets förrberöide fordrings-anspråk blifvit verkställd , och så vida nämnde anspråk finnes på gällande skäl grundadt, till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition om beviljandet af den ersättning, som i berörde afseende bör Universitetet tillkomma. Stal »-Vt »kollett Utlåtande, N:o 54.
Men just. för det Stånd, som i6 Den 24 Januarii, föreskriften angick, förringades hennes verkan derigenom, att det af gammal haid bibehöll, utom Riksdagsordningen en särskild Ståndseller Riddarhusordning, hvaruti Electorer, som af Grundlagen äro okända, eller de så kallade Bänkmännen, och deras val, stadgades, utan att de i 41 §• Riksdagsordningen omtalade personer uteslötos från deltagande deruti. Bru. ket har stadiästat denna stridighet mot Grundlagens mening, och detta hinder för ett sannt uttryck af Ridderskapets och Adelns verkliga önskan i afseende på Electorernes bestämmande, emedan Bänkmansvalet nästan af en slump beror. Ofullständigheten i §. Riksdagsordningen består, efter min mening, lörst deri, att hon ibland dem, sorn böra uteslutas från Utskotten och V3I till Utskotts Ledamöter, icke upptager andra föredragande än StatsSecreterare, och således förgäter föredragande af JustittaeÄrender, och Commandomål, eller RevisionsSecreterare och Tjenstgörande GeneralAdjutanterne för Armén och Flottorne. Origtigheten af att de sednare skulle kunna sitta i Utskott, eller deltaga i bestämmandet af Le* damöterne, t. ex. i Constitutionsoch Stats* Utskotten, torde händelserna vid sistlidne Rik«J dag hafva tillräckligen ådagalagdt. Hvad
N.o 30. 5 ten, att den af Kongl. Maj:t i sådant afseende i Nåder föreslagna tillökning ingalunda öfverstiger hvad för ett så magtpåliggande behof oundvikligen kräfves, hvadan Utskotten, för sin del, vördsamt tillstyrka, att Nionde Hufvudtiteln, jemte det samma Thel, pil sätt Stats-Utskottet, uti dess Öfver Stats regleringen afgifna utlåtande redan tillstyrkt, befrias frän de till Bergs-Scholan i Fahlun och till ersättning för jordförluster genom Canal anläggningar hittills deraf utgående tillsammans 7800 R:dr, matte tillökas med den af Kongl. Maj-.t föreslagna Summa, stor 20,000 R:dr Banco, dock med dervid fä-, stadt uttryckligt förbehåll, att det sålunda tillökade belopp af 27,800 R:dr icke må, under något vilkor, användas för annat, än understöd vid egoskiften samt till fortsky ndande af det icke mindre angelägna af vittrings-verket i Rikets Norra Provincer; hvarförutan Rikets Ständer, i den härom till Kongl. Maj:t afgående Skrifvelse, torde 1 underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, vid fördelning af Nionde Hufvudtitelns öfrige tillgångar emellan de serskilda föremål, hvilkas ernående genom densamma böra befrämjas, i Nåder täcktes företrädesvis afse jordbrukets förbättring, så att för detta angelägna behof jemväl må varda använd sa stor del af det 6 Statsm samt Allm.Besv.Q.Oec.-Utsk. 17/1. Nio 3». aldre anslaget, som möjligtvis härtill Iean disponeras. Ankom till Exp. Utsk. d, 22 Maji 1829» Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inrättande af ett Curhus i T " Söderhamns Stad.
Utan att jag vågar hoja mina insigter till någondera af de Herrar Ledamöter, som finnas i Utskottet, så enär jag i lo års tid reste utrikes, och 15 år haft den äran att i egenskap af Borgare, och i ?:ne år som Jordbrukare utgöra en del af reserve-skjutsen, torde jag icke vara så alldeles okunnig i denna delen om verkeliga tillståndet i Landet, som af Utskottet förmodas, och de ändamål, sorn jag med mitt ingifna Memorial åsyftat, hafva varit dels de, att sorn jäg ännu, båVle i egenskap af Borgare och jordbrukare, utgör feserve-skjuts, ligger det mig om bjertat, att åtmindstone från den dagen, då Riksmötet slutas, njuta fullkomlig ersättning for den kostnad och besvär jag härigenom ådra ges t Deri 16 Juli. *4»3 ges, och dels att fä organiserade bade Gästgifverioch Skjutsnings-inrättningarna på sådana grunder som stå i förening med Landets local, och hvaraf man i andra upplysta Stater sig begagnar. Vidare fortfar Utskottet : Att kostnaderna i och för skjutsnings skyldigheten skulle uppgå till ett sä betydligt belopp, sorn deri uti åtskilliga ingifna, och särdeles uti Herr Handelsmannen Stabecks Memorial blifvit beräknadt, är sd mycket mindre med erfarenheten öfverensstämmande , som dennanog samt visar, att de närmare till Gastgifvaregårdarna boende, som för aflägsnare hemman åtaga sig Hållskjuts , åtnöja sig med en ojemförligt ringare betalning. Qrn de som åtaga sig Håll-skjutsens utgörande för aflägsnare hemman, åtnöja s;g med en ojemnförligt mindre betalning än den förlust som jag i mitt Memorial uppgaf, träffa dero som vid stråkvägarna utgöra Reserve-skjutsen, så bevises derigenom ingen origtighet i min uppgift På de flesta ställen utgår Reserven hvarje dag, då Hållet deremot utgår 2:ne gånger i månaden. Multipliceras således hvad den får i betalning som utgör Hållskjutsen med 15 torde resultatet utfalla till min förmån.
När man således fåfängt söker i ordalydelsen den nu föreslagne magten för Utskottet, att bestämma om och när Ständerne skulle äga tillstånd, att deras afgörande rätt utöfva, så skall den sökas i den så kallade andan, och vi böra då tillse, om den finnes der. 90. §. i Regeringsformen ly: der så här: ”Under Riksens Ständers eller ”deras Utskotts öfyerläggningar och pröfning, ”ma icke uti något annat fall, eller pä något ”annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen ”föreskrifva', komma frågor om Regerings. 144 Den 23 Maji. ”och Domar eMagternes beslutNar man nu besinnar <Lssa ord, detta stadgande, och föri utsätter en öfverensstämmelse i begrepp och i anda, med den rätt, att göra lagliga an* märkningar, som 106. och 107. §. §. gifva; så finner man lätt, att 90. §. hade för ändamål , blott att betrygga Regeringsoch Domare Magterne från det tadel , det obehöriga klander, för hvilket hvarje Ailctoritet bör stå fri } men visserligen icke att afskära lagliga Anmärkningar. §. från dess allmänna förbud undantager ett annot fall, ett annat sätt, och RegeringsForinen också bokstafligen äger ett sådant i t 06. och 107. §. ; så är ju all stridighet undanröjd genom sjelfva undantaget, och huru kan man då säga, att 90. som handlar om ett olagligt klander, ens kan äga någonting stridande emot ic>7. §., gonä handlar om lagliga anmärkningar? Då man åberopat denne 90.
Det är naturligtvis förmätet af en så blygsam rimsmidare att vilja blanda sig i dylika saker, men om blott era enda af de » vise männen » finge ögonen öppna för orättvisorna i småskolelärarinnornas lott — hvem vet, hvad som kunde hända? Ofta välter en liten tufva det största lass. Ha därför den stora godheten ge en liten vrå i Idun åt följande rader om Småskolelärarinnan. I unga år hon valde då Att leda skolans ystra små De första svåra stegen. Då var hon hurtig, frisk och röd, Men van vid slit och torftigt bröd, Och tyckte nu blef ingen nöd, Ty hon blef ju sin egen. Dock fann hon snart, hon räknat fel, Ty hon fick jämt sin dryga del Af råd, så goda, långa. På herrar fanns visst ingen brist, Att tjäna två man vet är trist Och slutar aldrig väl till sist, Hon, stackaren, fick många. Dock hennes värld var barnens ring, Där ständigt knoppas rundt omkring Den friska fagra våren. Gaf ödet än ibland ett slag, Så tog hon hurtigt nya tag Och log i glad som mulen dag — De första femton åren. Men se ' n tog tiden ut sin rätt, Det gick, som förr, ej mer så lätt, Ty kraften ville svika. Af ros på kind fanns mer ej spår, Kanhända en och annan tår Har sköljt den bort i mödans år, Då hälsan ock gett vika. En del af denna skolan tog, En annan ängslan öfvernog För ålderdomens dagar. Nog har hon sparat först och sist, Men gömda skärfven fort är mist, Och hennes bergning ock förvisst Ar byggd på lösa lagar. Om tjugu år dock hoppet ler, Det sägs, att staten sänkt sig ner, En slant åt » kåren » delat. Då ljusna åter dystra drag. På glädjen följer dock ett slag, Ty tretti år når mödans dag, De » store » så ha velat. Skall tio år hon » orka » än, Hon grubblar om och om igen Den långa mörka natten. Om tio år blef ingen nöd, Ty statens magra understöd, Det räckte nog till salt och bröd, Och fritt fick hon väl — vatten. Dock långt är dit med sorg hon ser. Gestalten böjes mer och mer I strid mot mörka öden.
I en af dessa kamrar bodde herr Carl Lönner, den gamle husfadern, i den andra äldste sonen med sin hustru och deras barn. Öfra bottnen, d.v.s. vinden, egde tvenne afskrankningar, benämda "kammarn" och "loftet", och dispositionsrätten öfver dessa något luftiga boningar var upplåten åt herr Lönners tvenne yngre barn. Nanny residerade i kammarn, hvaremot loftet innehades af hennes bror Calle, bland grannarna i dagligt tal känd under namnet "fanten" och vid påfallande omständigheter äfven kallad "galne Calle", ehuru man skulle haft svårt att bland de vansinniga påträffa någon så klok som den beskedlige Calle. Genom hela boningen gick en anda af synbar torftighet, men derjemte fans der ock en anda af trefnad och renhet. Det löfvade golfvet, de blankskurade borden och den stora syrénqvasten i rosiga muggen på spiskanten voro, då dertill summerades de hvita nät-gardinerna, knutna af Nanny, och det rödrutiga soff-öfverdraget, väfdt af svärdottern, allt bevis hvilka tillkännagåfvo att invånarne i denna boning egde den smak och den fallenhet, som förstår att göra hemmet behagligt med det lilla. Vid samma tid som Nanny beredde sig att visa den unge främlingen vägen, finna vi den gamle Lönner en för sin redbara vandel allmänt aktad gubbe sittande på sängen i sin egen kammare. Försvagad af år och månget bittert bekymmer, det han ej spårlöst kunnat bekämpa, bibehöll han likväl ännu den mildhet och tåliga fördragsamhet, som alltid utgjort grunden för hans karakter. Hans långa hvita hår nedföll kring ett ansigte, hvars vackra drag icke voro alldeles utplånade; och under det han med ett uttryck, som förrådde på en gång värdighet och nöje, smackade på munstycket af sin lilla tobakspipa, riktades hans ögon tid efter annan på en ung välväxt qvinna, hvilken satt i gubbens länstol och läste högt ur ett bref, som nyss anländt.