Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Exp.-Utsk. d. 15 Sept. 1854, kl. l e. m. Memorial. Sedan, enligt ankomna Protokolls-utdrag af den 9 och 13 dennes, dels Högv. Preste-Ståndet antagit Utskottets i Memorialet N:o 55 gjorda inbjudning, med afseende på 45 punkten, Mom. 1, litt. g i Betänkandet N:o 34 och Utlåtandet N:o 48, samt dels \ ällofl. Borgare-Ståndet antagit den i nämnde memorial af Utskottet framställda inbjudning, beträffande 50:de punkten i omförmälde Betänkande och Utlåtande; så halva de af Utskottet i samma memorial föreslagna voterings-propositioner förfallit och genom Tre Stånds sammanstämmande beslut blifvit förordnadt, icke allenast att 45:te punkten, Mom. t, litt. g skall erhålla följande lydelse: »Ränta • godtgöres icke å medel, sorn kortare lid än trettio dagar i Banken innestått», utan äfven att, enligt förslaget i utlåning med omsättningsrält skola Fullmäktige årligen, från och med 1855, uti tre på hvarandra /oljande år innehålla ett belopp af 200,000 R:dr, hvilken innehållning verkställes på sätt och i den ordning, Fullmäktige lämpligast anse; dock under förbehåll, att någon minskning icke sker af den andel utaf fonden, som med 100,000 R:dr Banko är för Wisby Lånekontor afsatt.» Uti memorialet N:o 55 förbehöll Utskottet sig att, sedan Rikets Ständer fattat beslut, beträffande Utskottets hemställan i 50 punkten, få till dem inkomma med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utskottets framställningar i 71 punkten af Betänkandet N:o 34 och Utlåtandet N:o 48.
Uti ett hos respective Bonde - Ständet ingifwit och til detta Utstött i Protocolls-Utdrag remitteradt Memorial, har Fullmägtigen för Carlstoga Härad, ?. OxeU>erA k.5on hemstält om icke, dä Manufactur-Fonden, hwilken först tilkommit genom en är i?L3, under namn af Landshjelp, för wisia inkommande Waror päbjuden afgift, och hwars ändamäl wore, at med Län understödja Fabrikanter i proportion efter deras tilwerkningar, ej stall pä mänga ärs tid wara redowisad, en revision af skicklige personer, biträdde af utsedde Fabrikanter, til uplys ning, 1224 Den 24 Augusti. ning, borde öfwer denna Fond anställas, för at erfara hmuwida alla Fabrikanter njutit lika rätt utan mannamon, och. om icke samma Fond, hwars tillväxt man med ffäl förm odade, nu skulle kunna tjena wista, af sig komne, nyttige Näringar Lil understöd. Dä denna Fond, gemensamt med alla andra Oeconomiska Stiftelser, har Allmän eller widsträcktare nytta til syftemäl, hwilket orsilkorligt medgifwer en lika widsträkt fordran af Publicite, derigenom en hwar med oteladt In, Lercste lämnas tilfälle at gransta, huru Med. len stälde under wist upsigt och disposition, handhafwas och anwändas; har Utskottet, som ansett werksiälligheten af nämnde revision wara utom gränsen för dest befattning, med fullkornligt bifall uptagit det i Memorialet gjorda föresiäende härom; Och bör i följd deraf, wördsammeligen til Riksens Högloft. Ständer hemställa, at ifrägawarande Fond mätte til sit närwarande förhällande undersökas och dest werkliga belopp utredas; derom Högloft.
Vidare har Utskotiet trott sig böra föreslå , det alla allmänna Cassör och Låne-fonder böra , såsom hittills , förvaltas »f de Verk, hvilka det åligger, att ombesörja de ätender . för hvilka nämnde Cassör o^h fonder blifvit inrättade; emedan för hvarderas förvaltning vissa särskilda föreskrifter äro gällande, som med sjelfva arendernas behandling hafva gemenskap. Vidkommande deremot hidrifvandrt af de Stats-biirag , som under åtskilliga titlar ingå till allmänna Cassör eller särskilda för vissa behof inrättade fonder; så bör d rina befattning, efter förut antagen grundsats, med undantag af Krigsmanshusoch Passevolancemedlen , samt Hospitalernes fonder , uppdragas åt Stats-Conroiret, dit följaktligen, icke blott allmänna BeviIlningen , utan ock saltpetter-gätden , med flere fonder och intägter af samma beskaffenhet , jemte Boställs-Cassans medel och atkastningei af de lör al i tid indragne indelningarne rrv m. böra ingå , för i88 att i Banken deponeras och sedermera derifrån, utan förändring af benämningar eller anslagens belopp, utsssigneras tili de verk och inrättningar, ät hvilkas förvaltning de äro eller blifva öfveriemnade; dock synes förvaltningen af den så kallade Saltpetter-fonden icke vara af annan beskaffenhet, än att den kan ät StatsContoiret uppdragas , och den tillförordnade Saltpetter-Committéen sålunda upphöra. I afseende på uppbörden af Krigsmanshus-medlen, hvilkas förvaltning, såsom hittills , bör förblifva under Krigs-Collegiutn, har Utskottet jemväl trott sig böra tillstyrka, att denna uppbörd genast må anförtros Kronans vanliga redogörare , och de i åtskilliga orter för detta ändamål särskildt anställde Fogdar indragas.
Jag tror att, ulan atl vilja påpeka alla de stora förvecklingar, hvari Slaten måste komma, om enskilta bolag äro innehafvare af stambanorna, de stora hufvudstråterna för kommunikationen, det kan vara tillräckligt all fästa upmärksamheten derpå, att, om en jernväg skulle löna de stora upoffringar, som derpå göras, det vore i Statens intresse att taxan för trafiken blefve så låg som möjligt. Föreställer man sig holag såsom egare af dessa banor, så är det i deras intresse att icke sälla afgifterne för höga. Sättas de för höga, så minskas trafiken till följe deraf, och inkomsten, äfvensom nyttan af banan, blir mindre än eljest skulle blifva förhållandet. Men deremot finnes 140 Den 22 September f. m. det en punkt, hvarunder man icke kan sätta afgiflerne, utan alt minska vinsten, och det är denna punkt, som dylika bolag måste iakttaga, hvaremot Staten, i händelse den blir egare af banorna, kan se mera på landels fördelar^ än på direkt vinst, och Staten kan nedsätta dessa taxor, för att befordra industriens och odlingens framsteg. Det är derföre jag tror det vara af vinst att Staten och icke enskilte må vara egare af banorna. I afseende på Snläggningssättet har samme värde talare mycket förordat entreprenad-systemet, äfven i afseende på jernvägarne. Och han har i detta afseende åberopat kostnaderne för fästningsbyggnaderne och National-Musenm. Hvad våra fästningsbyggnader angår, så tror jag, att hvar och en måste erkänna, alt de äro i vårt land utförda, icke blott med en serdeles fulländning i afseende på arbetet, ulan äfven med en kostnad, som förvånar något hvar, som hör de obetydliga summor, som derpå blifvit använda. Jag ber äfven den värde talaren fästa upmärksamheten på den utmärkta omsorg, hvarmed byggnaden för National-Museum verkställes, och de dyrbara materialier, som dertill användas, och jag tror, att äfven han och många andra, ehuru de icke tillhöra yrket, mäste erkänna, att äfven bär är mycket gjort för en jemförelsevis ringa penning.
Istånd i förening med tydliga tecken på en förutvarande he»pat isa tion. Detta, sammanlagdt med kännedomen om homöopathiska lärans be»handling och med kännedom af afhandlingarna af Louis och Dieti m. fl. rörande »bloduttömningarnes obehöflighet, bragte mig på tanken att genom försök utröna »hvarest sanningen läge. Dessa försök anställdes till en början med rädd försig»tighet; efter som de lyckades, blefvo de allt dristigare och dristigare, .tills jag »slutligen kora till den bestämda erfarenhet att blodultömningar äro obehöfliga, ja, »torde hända ej så sällan menliga, under närvaro af den röda hepatisationen. Alla »de så skenbart bevisande slutsatser, hvilka både i äldre, nyare och nyaste tider »blifvit uppgifna för åderlåtningens nödvändighet och så kallade rationela använd»ning, ramlade på en gång för den enkla erfarenhet, att behandlingen blef lika »lycklig, ja lyckligare utan åderlåtning. Alla indikationer och kontra-indikationer »man uppstaplat för dess förnyande och återförnyande tjenade mig numera till »intet, då jag ej mera behöfde söka hvarken indikation eller kontra-indikation. »Min erfarenhet om åderlåtningens obehöflighet, att ej säga skadlighet, stödjer »sig ej på blott ett års så trogen naturåskådning som möjligt, ej på två eller tre »års, utan på numera tolf års; den är således ej löslig, ej bygd pä några enstaka »fall, utan den är grundad på iakttagelser under en lång tidrymd, och fast grun»dad på slutsatser från mellan ett till två tusende fall. Under tolf år kan jag »knappast erinra mig hafva användt åderlåtning inom sjukhuset vid behandlingen »af lunginflammationens röda hepatisalions-skilte; blott någon gång koppningar, men »dessa då mera mot den åtföljande pleuriten, än emot hepatisationen. Stödd på »denna erfarenhet tror jag mig ej behöfva ingå uti någon vederläggning af de »många så kallade rationela skälen, som anföras för åderlåtningens nödvändighet.
Det är nämligen ej förhållandet, att alla eller flertalet, ej ens att ett respektabelt mindertal af de allmänna läroverkens lärjüngar få något verkligt behof af eller användning för denna förmåga. Statistiska uppgifter äro visserligen i detta fall svåråtkomliga; men att dömma af allmänna iakttagelser är säkerligen 10 proc. en liberalt tilltagen proportion af skolynglingar i hela landet, hvilka till verklig bildning eller för verkliga praktiska behof en gång kunna komma att använda förmågan att tala främmande språk. Jag bortser nämligen då från dem, som någon lycklig gång kunna få ett ett tillfälle att, vare sig som ett oskyldigt nöje eller fåfängligt prål, i en salong, en jernvägskupé, eller på en ångbåt till en främling — kanske till en landsman eller landsmaninna — utmynta något af sitt i skolan dyrt förvärfvade, alltid bristfälliga frasförråd. Likaledes måste jag, utgående från vårt uniforma skolsystem, bortse från det förhållande, att behofvet af praktisk språkkunskap onekligen på vissa orter, såsom i större handelsstäder o. s. v., kan vara vida mera kändt än i landet såsom helhet betraktadt. Där skolsystemet, såsom t. ex. i Amerika, är decentraliserad^ där kunna naturligen de lokala behofven bättre tillgodoses äfven i de allmänna läroverken, än där så ej är förhållandet. Men om nu 10 proc. är ett liberalt uppskattande af de skolynglingar, som få någon nämnvärd ersättning för det långa arbete de på andra ämnens bekostnad nedlagt på förvärfvandet af praktisk språkfärdighet, är det då välbetänkt, är det rättvist att för deras skull äfven af de andra godtyckligt fordra en oersättlig uppoffring? Många, som logiskt vidgå att ett sådant förfarande skulle vara oriktigt, om den förutsatta uppoffringen vore sann, hafva till hands den försäkran, att någon sådan uppoffring ej kräfves alis, enär nya metoder göra det möjligt att genom tidig Öfning i språkets talande och småningom därur deducerad grammatik snabbare än genom ett omedelbart brottande med språkets former samt läsning leda skolans lärjungar till den för dem erforderliga förtrogenheten med språket. Detta är en illusion.DE NYARE SPRÅKENS STUDIUM VID VARA LÄROVERK.
Vid pröfning af dessa motioner hafva Utskotten inhemlat, att det af Herr Gyllenhaal framställda förslag, hvarmed Olof Olssons yttrande hufvudsakligen öfverensstämmer, åsyftar återupplifvande af sista Mom. i 11 §. af Kongl. Förordningen angående enskiftes-delningar i Skåne och Skaraborgs Län den 24 Julii 1812, samt alt de skäl, som förmenas ådagalägga lämpligheten och ändamålsenligheten af ett dylikt stadgande, finnas upptagne i Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens vid sistförflutne Riksdag under N:s 8 och fi afgifne Belänkanden, hvari tillstyrkes bibehållande af hvad nämnde Förordning i 11 §. uti ifrågavarande ämne innehåller. Detta förslag, hvilket vid förra Riksdagen icke vann Rikets Ständers bifall, kunna Utskotten ingalunda understödja. Då det nemligen tages i betraktande, a) att utflyttning måste anses lika fördelaktig för den qvarboende som för den utflyttande, oeh att följaktligen skyldigheten dertill icke bör utsättas såsom ett vite, hvartill den sorn söker skifte skulle göra sig förfallen, utan måste bestämmas med afseende på det Lagsamt Allni. Besv.- och Oecon.- Ut sils Betarikancle Nio 2f. r5 sökta liufvud-änd amålet, att för alla bereda så formligt skifte som Jocalen medgifver; b) att detta ändamål skulle, om förslaget antoges, ganska ofta förfelas, helst det icke kan förutsättas, att den skiftes-sökande alltid förorsakar mesta trängseln inom en by; c) att betydliga hinder för skiftesverkets befordrande deraf skulle uppkomma, äfvensom ökade kostnader hela skifteslaget tillskyndas; anse Utskotten sig ega skäl tillstyrka, att Herr Gyllenhaals och Olof Olssons motioner icke må bifallas. 3 §. Af Johan Jacob Butberg från Norrbottens Län: att icke andre delegare borde uti utflyttningskostnaderne deltaga än de, hvilka af utflyttningen få större eller beqvämare läge.
UzllsnkrsrA» Den 2 Ockober. L7Z VpttK lior srmtilze 8i!<L-8r8näeii ctrn 6 ONob, iLro. Wördsamt Memorial. s^)edan till Bewillnings. samt Allmämna Be swärS. och Oeconomic-Utskottens gemensamma ätgärv btttwU remitterad Kongl. Majtts Nådiga Preposition as den iz sisilcdne September, hwarigenom till Riksens Högloft. Ständers pröf. ninch l Räder öfwerlemnas den af de flere Personer, som utgjort Dircctloucn af ett i Carlskrona inrättade Bränneri Bolag, uti underdänrg skrift, framställde anhållan om en sädan ändring för Carlskrona Stad uti den wid sista Riksdag allmänt bewilljade rättighet af Bränwins bränning, som, utan att minska den för Staten päräknade inkomst, kunde pä en gäng förekomma den förlust, hwilken genom Inrättningens upphörande skulle Bolaget tillskyndas, och trygga Kronans öfwer allt i Staden belägna dyrbara Werk och förräd jemte Jnnewänarnes enskilda Egendom för hotande olyckor af tillfälligt genom en allmän Bränwins-bränning beredde' Eldswädor; Sä hasina Utskotten sammanträdt, och detta ärende under öfwerwägan de tagit. - , Härwid hafwa Utskotten inhämtat, huru. som Herr Landshöfdingen och Commendeuren Friherre af Häkan 6 sion, öfwer berörde Ansökning hörd, icke allenast witsordat hwad Bolags. Direktionen yttrat om faran för Eldswä dor i händelse det tillätes Hus ägarne att inom deras 174 Den 2 October. deras Tomter och Åbyggnader anställa Brän, wias tillverkning, utan ock widare anfört, at! Slavens anläggning pä kringfiutne Holmar och Skär, till en del af ringa wido, ej medgifwlt stora Tomtrymder:
Om något vedermäle af Kongl. Majas Nåd lemnades de tvänne föreståndarne af Vesterby och Brunna byars i Hedemora Socken Saltpeterlador, skulle det utan tvifvel göra ett för näringens fortkomst nyttigt uppseende bland den angränsande Allmogen. Ealun af Eauds-Contoiret den a 6. Hans Järta. D. Westlinger. Vidimera* jB. Berndtson> JJen 19 April, 357 Afskrift Förteckning på anskaffade eller be ställda Saltpeter-Sjudnings~Pannor af Koppan Anskaffade åren 1813 och 18*4- t dr Kronobergs IJin - *3* — Calmare - »'S** — Jönköpings 17. — Vesterbottns. - . 9* Vester-Nori dands . 7- — Gefleborgs - «■ . »’ 3>. — Stora Kopparbergs - 10. — Elfsborgs - 10. — Skaraborgs 6. — Linköpings 16. -— Blekinge - 2. Vesterås - w . 6. Bedan beställda innevarande år. Iför Stockholms Län. 1. —- Upsala « ... i - 8- Ve - 35^ Den 19 April ■— Vesterås r; , " 3.' “tLinkopings ^ 12, — Gefleborgs 6. — Vester Norrlands 6. -— Vesterbottens, 3. — Carlstads i„ Vidimeras Br Berndtson^ Vpplast hos TToglojTI. Ridd. och, Ad. A 19, April'1- Hogvdrd. Prest-Ståndet d. 19 —>. — —. Vällofl. Borgare-Ståndet d. 24 —* — ^ Hederv,. Bonde-,Ståndet d, 2 9, , -ri Vördsamt Memorial. Uti ett till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifvet Memorial, sorn derifrån blifvit till Tåg-? Utskottets utlåtande remitteradt, har Herr Stallmästaren Friherre Anders Cederström väckt fråga: 1:0
I anledning häraf och dä, efter hvad sålunda uti detta mål blifvit åtgjord t, någon godtgörelse för nämnde lån numera icke är att förvänta, och, vid sådant förhållande, det icke synes lämpligt, att detsamma än vidare ibland Bankens tillgångar upptages, har Utskottet, i enlighet med hvad Banco-Fullmäglige jemväl tillstyrkt, skolat hos Rikets Ständer hemställa, att ifrågavarande, utaf hemmansegaren Ljungholm, under N:o 4,488 hos Banken upptagna landtegendomslån, till så vål återstående capital, 677 Ridr 8 sk. 4 rist, som de för lånets bevakande och indrifvande af Banken förskjutne kostnader, uppgående till 19 Ridr 44 sk., allt Banco, måtte uti Bankens räkenskaper få afskrifvas. Stockholm den 15 Januari 1841. Alik. till Exp. Utsk den Jan. 1481, kl. 2 e. m. Ullålande öfver vacht motion, angående utredning af de hinder, sorn frän Banco-För vall ningens sida mött Aclie-egare i Götha Canal-Bolag, att för deras i Banco-Disconten helånade Adier erhålla sådana bevis, som, enligt BolagsReglernente, erfordras för att för desamma föra talan vid Bolagets sammankomster. Uti ett inom VällofL Borgare-Ståndet afgifvet anförande, har Herr S. A. Hallström, jemte det han fästat uppmärksamhet vid 2:ne af BancoUtskottet vid innevarande Riksdag fattade beslut, tili följd hvaraf åtskilliga - Banco-Ulskollets Utlåtande', Är.-o 141. 9 lige i Banco-Discont-Verket belånade Götha-Canal-Aclier skola af
Han är dock for närvarande ifrigt sysselsatt dermed och man må hoppas att det snart skall fullständigt föreligga. Under tiden har han populärt behandlat ämnet i det för allmänheten beräknade mindre verket » Study of Sociology ». Denna bok — som sammanskrefs af honom på begäran af samfundet för inter-nationela vetenskapliga serieskrifter — bar mera än något af Eans större verk bidragit att sprida Herbert Spencers idéer och föra dem in i allmänhetens medvetande. Ett studium af denna bok, hvaruti de flesta af hans praktiska idéer äro m nuce gifna, meddelar en klar föreställning om denne tänkares lifsgerning. Yi tänka nu något detaljerad t inlåta oss på detta arbete, dervid. i förbigående berörande hans » Social Statics » och mindre uppsatser,.offentliggjorda i åtskilliga tidskrifter. I första kapitlet af sin » Study of Sociology » påpekar Herbert Spencer behofvet af en vetenskaplig samhällslära, och med roande exempel — han är en mästare i konsten att lifligt exemplifiera — visar han den stora okunnighet som äfven bland bildadt folk råder i afseende på förhållandet mellan orsak och verkan i samhällena. Hur ofta — anmärker han bland annat — säga icke menniskor, att regeringen borde taga i tu med det eller det, åstadkomma en ändring i det eller det missbruket: » Det är sant, omman frågar dem, skola de icke i tydliga ord påstå, att en lagstiftande eller styrande apparat kan utöfva en makt, vare sig andlig eller materiel utöfver den, som utgår från nationen sjelf. De nödgas medgifva, om man ansätter dem, att de krafter hvilka röra en styrelsemaskin äro krafter, de der skulle upphöra att verka i samma stund medborgarne upphörde att med sitt arbete underhålla desamma. Men icke dess mindre innebära deras förslag én hemlig tro på ett visst kraftforråd, som icke mätes efter beskattningen. När den frågan uppstår: hvarför gör icke regeringen detta för oss? åtföljes hon icke af den tanken: hvarför sticker icke regeringen sina händer i våra fickor och tager fram pengar och betalar tjenstemän, som göra det, i stället att låta oss göra det sjelfva; utan den åtföljande tanken är denna: hvarför beviljar oss icke regeringen i kraft af sina outtömliga tillgångar denna välgeming?
Utskottet har nu ytterligare gjort samma framställning, och jag skulle icke för andra gången sätta mig deremot, om ej Utskottet ån mera i samma rigtning utsträckt si:t Betänkande, att upphäfva det 8tadgade straflet för begången okyskhet emellan Syskontbarn, hvartill likväl ingen väckt motion; och då Utskottet jemväl upplyst huru Kongl. Ma;:is Högsta Domstol och StatsRåd redan j8io tillstyrkt silka Lagförändringar, ehuru Kongl. Majus Sanction derå brustit, tor* 740 Lagutskottets Betänkande»• de skälen hvarföre denna Sanction uteblef äfven förtjena uppmärksamhet, de inhemtas bäst af Kongl, Majlis eget yttrande i ämnet.” ”Hans Kongl. Maj:t täcktes i nåder sig yttra, att då Lagstiftaren forbudit giftermål i vissa fall af skyldskap, hade, utan tvifvel dess afsigt dermed förnämligast varit den, att genom en sålunda underhållen eller beredd allmän opinion, om dessa ägtenskaps otillåtlighet, förekomma den osedlighet oell de oordningar hvartill ett närmare och förtroligare umgänge emellan personer af bäg. ge könen kilade, utan detta band, gifva anledning. I Sverige likasom i andra Protestantiska Land hade ägtenskapsförbuden tid efter annan blifvit inskränkte och deras fordna stränghet mildrad, då samhällets nytta det fordrat och tidehvarfvets upplysning det tillåtit. Men de eftergifne Lagarnes allmänna grund hade dock alltid dervid sorgfälligt blifvit bevarade. Sålunda hada allmänna Lagen af år I754 anledning att ägtenskap emellan Syskonebarn kunde tiilåtas, men fäst dervid det vilkor, att Konungen skulle gifva lof dertill, samt bibehållit en skiljnad i bestrafFningarne för Lägersmål emellan Syskonebarn med den angelägne omsorgen, att vårda åldriga tänkesätt, sorn befrämjade sedligheten hos de unga personer, hvilka i många familier, särdeles ibland allmogen, lefde med Syskons förtrolighet tillsammans.
Hvad beskaffenheten af det på sistnämnde vilkor till lefvererin" con* <? traherade Utländska Ekvirke beträffar, innehålla Contracterne, att den bör vara fullgod men ej sämre; och äro priserne, af circa R:dr B:co per Cubikfot, i förhållande till hvad som blifvit betaldt för inhemskt Ekvirke, hvilket vanligen är af mindre godhet och dimensioner, ej att anse såsom utomordentligt höga. Då i öfrigt något serskildt Anslag af Medel ej blifvit äskadt för verkställandet af de ifrågavarande Contracter, och deras afslutande, i Utskottets förra Betänkande blott upplysningsvis omnämdt, innefattar en förvaltningsåtgärd , som ej på förhand, utan först då deraf föranledd Utgift till granskning förekommer, kan af StatsUtskottet eller R. St:rs Revisorer fullständigt bedömas, har Uskottet ej någon åtgärd i detta afseende att för det närvarande hos R. St:r föreslå. Men då, enligt hvad Utskottet förut, på grund af K. Förvaltningens af Sjöärenderne uppgift, tillkännagifva, en längre tid förflutit, sedan inventering i Flottans Ekvirkes Förråder ägt rum, så att den påräknade behållningen möjligen kan vara ringare, hemställer Utskottet, att R. H. St:r hos K. M:t må i underdfhet anhålla, alt sådan inventering må i Nåder anbefallas, och behörig controll ,öfver Vederbörandes redovisningsskyldighet dervid iakttagas. 248 Stats-U tskottets I afseende pä den af Hr Hemberg anmärkle betydliga Coursskillnad å den i K. Propositionen uppgifne skulden för utländskt Ekvirke får Utskottet enl. K.
Till uppförande å denna stat, hvartill vid sistlidne Riksdag anvisades contant a3o,35o R:dr samt indeldle räntor och spanmål till ett beräknadt värde af 17,980 R:dr, tillhopa 248,280 R:dr, äro, dels uti Kongl. Majit s Nådiga Proposition örn Slals-Verkets tillstånd och behof, dels genotn enskilde motioner föreslagne de utgifter, hvilka bär efteråt omförmälas, nemligen: 1:0 Till föredraganden för Magazins-ärenden uti Kongl. Stats-Contoret, har Kongl. Majit äskat 400 R:dr, hvilket anslag Utskottet i dess utlåtande ■angående Riks-Statens 2:dra Hufvud-Titel afstjrkt. 2:0 Till Professoren Cederschiöld har Kongl. Majit likaledes i Nåder föreslagit ett personelt arvode för undervisning i Barnmorske-vetenskapen af 1000 Ridr.