Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Just derföre att fråga är om en uppoffring skall göras och om de villkor hvaremot uppoffringen skall ske, mäste jag bestrida Frill. Iloyes förslag, att först rösta om grundsatsen, skiljd från villkoren. Om man nu skulle börja alt rösta om grundsatserna, så inträffar det alt Frih. Boye yrkat en, Frih. Hamilton 2 eller 3 och Gr. Då blefve första voteringen om företrädet mellan dessa förslag, eller 0111 hvilketdera man skall börja med. Till förekommande af sådana svårigheter vid föredragningen, hem - Den 2 4 OetobeT f. m. stiller jag vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle finna riktigt, att vid detta tillfälle låta tillgå på samma sätt som vid andra dylika, att de anmärkare, som äro gjorda mot Const.- Utskrs förslag, må förekomma till Ståndets pröfning i den ordning Hr Landtm, kan finna ämnets besk a (f. nliel fordra; och att, sedan de i sin helhet blifvit Ståndet föredragna och af detsamma granskade, contra-propostna icke komma att innehålla något annat än; vinner nej, så antager R. o. Ad. icke den och den ledamotens anmärka, såsom sin gemensamma tanke. Derigenom äro vi ej förhindrade att göra huru många anmärkntr som helst eller att få dem, hvar och en, i sin ordning pröfvade. Skulle derefter hända, att ingen h damols anmärka, varder af R. o Ad. såsom gemensam lanke antagen, så följer deraf, alt Const Utskrs förslag står oförändradt qvar. Skulle deremot Const.Utsk:s förslag blifva föremål för den första pröfningen och ogillas samt derefter ingen af de framställda anmärkningarna antagas såsom Ståndets gemensamma tanke, så finge man intet förslag i behåll, hvilket ej vore öfverensstämmande med dylika frågors behandling. Jag hoppas att R. o. Ad. måtte finna, det en strid om sattet att nu behandla dylika frågor, på annat siitt än man tillförene gjort, endast skulle leda till tidsförlust, då Landtm, troligen icke lärer kunna medgifva ett olika behandlingssätt. IJr von Troil, Emil:
A. har Utskottet framställt resultaten af 1826 års undsättnings-anstalter, så hvad CreditivFonden serskildt beträffar, som ock i hvilka liquidationsförhållanden den står till den under utredning varande MagazinsFonden hvartill slutligen må läggas, att då slutliquid emellan gamla Fonden och CreditivFonden icke ännu kunnat uppgöras, har det ansetts lämpligare att endast på depositionsräkning i VexelBanken insätta inflytande medel. Genom hvad nu blifvit anfördt och hvad Betänkandet i öfrigt innehåller, anser Utskottet äfven öfriga vid Remissen af K. M:ts Nådiga Proposition angående MagazinsVerket framställda anmärkningar och förslag till det hufvudsakligaste vara besvarade. Kommande 3Go StatsU tskottet» Utskottet att, i utlåtandet öfver de anstalter som för framtiden, i händelse af missväxt-år böra vidtagas samt angående sättet för hushållningen med StatsVerkets behållna Spanneinål, jemväl yttra sig rörande de i dessa hanseenden inom RiksStånden gjorda framställningar. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd. Pro-* position om afskrifning af förra MagazinsFondcns äldre fordringar för undsättningsspannmål m. m. (I.*A.) Uti Ngd. Proposition, som igenfinnes i irsta Samlingen 2:dra Bandet af Bilianget till RiksStåndens Protocoll, under N:o 5o, har K. Mrt till Utskottet öfverlemnat en af vederbörande författad uppgift om MagazinsFondens fordringar för utborgad undsättningsspannmål till 1824 års slut, upptagande en summa af 55,732 R:dr 41 sk. 6 , :stsomt tillika framställt grunder för indrifvandet af de nu hos invånarne i flera Län utestående fordringar för undsättnings-spannmål, tillhörande dels förra Allm. MagazinsFonden, dels det, till anskaffande af Säd efter 1826 års missväxt, begagnade Creditivet i R. Sttrs Bank.
Vid hvarje års slut skulle det åligga Landthushållnings-Sälskapen i Länen att uppgifva och med besigtningsinstrument styrka, huru många lior blifvit uppförda, samt från StatsContoret af ifrågavarande anslag reqvirera och sedermera till ri-ägarna utdela den byggnadshjelp, dem tillkommer; börande högsta beloppet för 2,:ne rior med loge blifva 100 R:dr B:co, samt för en ria med loge 5o R:dr B:co. Om R. St. icke finna sig vara i tillfälle att bevilja ett statsanslag för denna nyttiga inrättning, föreslås, såsom alternativ, följande lindring i bevillningen efter 2 Art., nemligen: att under de 10 första åren, då ri-byggnaden bevisligen till sitt ändamål begagnas, jordägaren, i stället för 2 R:dr för hvarje tusende af dess egendoms uppskattade värde, endast komine att erlägga 1 R:dr, likvist med vilkor, att högst 10,000 R:dr B:co egendomsvärde af samma ägare finge denna lindring tillgodonjuta, hvarigenom äfven i detta fall byggnadshjelpen kommer att högst blifva 100 R:dr B:co. Förena sig flera jordägare eller en hel by 0111 uppbyggandet af en gemensam ria, skulle äfven de tillgodonjuta deras egendoms sammanräknade uppskattade värde, dock ej öfver ofvannämnde maximi-summa. Detta ämne är vigtigt och djupt ingripande i många nu öfverklagade förhållanden. Måtte det således behjertas af hvar och en, som älskar jordbrukets sanna interesse. Ty stadgar sig en gång öfvertygelsen mera allmänt om nyttan och behofvet al' att ritorka spannmålen, utan alltför kostsamma åtgärder, skola snart belöningar blifva öfverflödiga.
— Desi Skrifwclser; se Skrifwelse. s. d. Ronungens Abdications-strift, Maji 67. 8;. Tro och lydno honom uppsagd, Maji 87. — NiksActen, angäcnde desi afsattclse samt desi Bröstarfwingars utcsiutande frän rättighet till Kronan, justerad, Maji 89. twänne vidimerade afffrifter deraf honom tillställde, Maji 206. — desi recipisie derä Maji 267. — om bestämmande af en wist Underhällo-summa för honom, desi Gemäl och närmaste Bröstarfwingar, Aug. 701. Ian. 710. densamma bör i Swenskt Bancomynt utgä Apr. 664. 742. — om i Banquen deponerade honom tillhörige 14 st. Packlärar, Aug. 1167. ;74> — om Deputerade af Riksens Stander eller deras Ombud wid uppteckningen af desi egendom. Ridderskapets och Adelns Ombud waldt, Sept. 99. — desi redowisning för sin förrättning. Dct. 4675. Transumt af uppteckningen, Nov. (461. 517.) 678. — underrättelse om desi afresa frän Gripsholm, Dec. Z7I. — om desi flyttning utur Riket Dec. 53i. — underrättelse om desi ankomst till Perth, Iau. Roppar-stiljemynt, om bristande tillgäng derpä i landsorterna. Apr. 726. 8g 1. Ropparwerk, om Bewillnings-afgift derför, Mars 49;. 6g Register, Krigare som genom tapperhet och öfwcrgängen olycka i kriget gjort sig berättigade till Nationens erkänsla, om underdänig anhållan att de till lcdigbljfwande Embeten och tjcnsier mätte blifwa befordrade, Aug. 1071. 1074. 1176.
Jag för min del har icke ämnat draga någon profit af fröken Irenes sällskap – anande sig ha sagt litet för mycket, rättade Harald sina ord: – jag menar, att pastor Ortmans sällskap gör för fröken Irene hvarje annat sällskap öfverflödigt. – Magistern förifrar sig och tar mina ord annorlunda än de borde tagas – sade baronen och småskrattade med en ganska inställsam min. Harald rodnade, ty han kände verkligen att han förifrat sig; det var första gången, som baronens ord voro af det slag, att de kunde bringa honom ur sin vanliga fattning. Haralds förifring hade dock på baronen en egen verkan. Hans aristokratiska stolthet kände sig litet mankerad, litet på hans egna, nästan mera på hans dotters vägnar. Baronen tänkte: den der mannen anser säkert sig kunna bli farlig för min dotter, efter han vill hålla sig undan. Han tror sig nästan om någonting förmycket stort och jag skall visa honom, att jag icke anser honom för farlig alls. Det blir han, som skall föra henne dit. En annan orsak, hvarföre baronen ville låta Harald och Irene vara på tu man hand, var den att göra v. Assar svartsjuk, att liksom befordra dennes kärlek och deraf härflytande raska mått och steg. Ty det låg djupt i baronens intresse, att det blefve parti emellan v. Assar och Irene. Det är en ofta anmärkt egenhet hos fäder, att de icke förstå sig på sina döttrars hjertan, icke ana hvartåt dessa små «tingestar» skola styra kosan. Baron Arvid Henning trodde verkeligen att v. Assar redan gjort intryck på Irenes hjerta. Var det icke verklig kärlek, så var det åtminstone inbillning, och det var för baronen nästan detsamma. Han hade sjelf fått ja af tvenne flickor, hvilkas kärlek han sedan måst medge för sig sjelf varit blott inbillning; han hade segrat på dem ändå. Vidare, om äfven baronen haft någon aflägsen «hemsk aning,» om att någon fara hotade ifrån informatorns sida, så skulle denna fara än mera ökas genom att söka sätta hinder i vägen för Haralds mellan fyra ögon med Irene.
Herr Goldschmidt har tagit det praktiskt tidsenliga partiet att engagera en god sångerska i fröken Polna från Hamburg och så gifva sig ut på en internationel konsertturné, därvid uppförande endast sina egna kompositioner. På detta vis menar han kunna skaffa sig ett vad till en vidsträckt och opartisk publik. Stor utställning och försäljning af alla slags moderna svensk Algot Fru Jungstedt-Lindens sedan gammalt stadgade popularitet hos hufvudstadens musikpublik hade naturligtvis ej förfelat att till hennes konsert i tisdags afton å Musikaliska akademien samla en talrik och med bifall frikostig åhörarskara. Hennes djupa och varma altstämma är ock af en mindre vanlig fägring. Bland de nu föredragna numren tilltalade synnerligen Durantes duo, den vackra skotska folkvisan, Brahms eldiga zigenarduett och framför allt den gamla » Per Svinaherde », som utfördes med en eldande kraft och äfven måste bisseras. Fru Sterky delade hyllningen, särskildt för sitt framförande af ett par sånger af Délibes, och herr Lemon föredrog ett par visor af sin lärare, professor Hallström, som själf med utsökt smak skötte ackompagnementet. Vidare bjöds på Beethovens serenadtrio — hrr Nordqvist, Zetterqcist och Neruda — samt harpsolo af hr Lang. Samtliga de framstående artisternas namn borga för det förstklassiga utförande, som gjorde denna konsert till en af säsongens intressantaste. Smyrna-Mattor samt Gardiner lärarinnas tecknad på verklighetens grund för Idun af K. Dramatiska teatern gifver i dag, fredag, till förmån för de k. teatrarnes pensionsinrättning, för första gången » Emilia Galotti », sorgespel i fem akter af Lessing, fri öfversättning af N. P. Samma pjäs gifves äfven om lördag och söndag. ibland och Filharmoniska sällskapet gifver i morgon sin tredje abonnementskonsert för säsongen i Musikaliska akademien. Bland nyheter på programmet må påpekas August Södermans efterlämnade konsertdikt » Signe lilfs färd », för soli och kör med ackompagnemang. Soli utföras af fröken Sigrid Hallgren samt hrr Lundqvist och C. A. Söderman.
Krigs-kollegium att föreslå de förhöjningar i anslagen, som, i följd af de förändrade förhållanden, hvilka gjort sig gällande genom tillämpningen af den nya provianteringsstaten för värfvade arméens manskap af den 10 November 1863, kunde vara af behofvet påkallade, hade Krigs-kollegium, efter vederbörandes hörande, anmält de tillökningar i kokinrättningsanslagen, som för de särskilda regementena och korpserna blifvit begärda; och har Kongl. Maj:t, efter pröfning af de sålunda anmälda anspråken för Lifgardet till häst, föreslagit för detta regemente en förhöjning af 900 Riksdaler. Då behofvet af förhöjning uti ifrågavarande anslag, hvilket redan tillförene skall varit otillräckligt, ytterligare ökats genom den förbättrade mathållning, hvartill Rikets sist församlade Ständer anvisat medel, har Utskottet icke tvekat att tillstyrka beviljande af de derför erforderliga belopp; men enär, vid jemförelse af samtliga, på sätt här nedan omförmäles, nu gjorda framställningar om ökade anslag för kokinrättningskostnader, det visat sig att dessa anslagsbehof vid särskilda värfvade regementen och korpser ej i någon mån äro beräknade efter truppernas olika nummerstyrka, samt då för Utskottet tillgängliga handlingar icke lemna någon ledning för bedömande, huruvida detta förhållande må vara föranledt af 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. mer eller mindre ändamålsenliga anordningar, åsidosättande af nödig sparsamhet eller andra omständigheter, synas de uti ifrågavarande hänseende begärda anslagsbelopp för närvarande och intilldess fullständig utredning i frågan vunnits, icke böra å ordinarie stat uppföras; hemställande alltså Utskottet, a) att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning må på det sätt bifallas, att det äskade beloppet, 900 Riksdaler, såsom extra anslag för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas; och b) att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl.
Sjunde » » 5,450,075: — Åttonde » » 3,624,516: 64. Nionde » » 1,194,682: 57. g,| 237 0001 visar sig ett årligt öfverskott af R:mt R:dr 2,410,358: — att till Rikets Ständers riksgäldskontor öfverlemnas såsom bidrag till bestridande af de på detta kontor anvisade utgifter, bland hvilka förekomma här ofvan omförmälda, för en gång eller för inskränkt tid erforderliga anslag, tillhörande extra statsregleringen, till följande belopp, nemligen: under Andra hufvudtiteln R:mt R:dr 300,000: — » Fjerde » » » 3,114,988: 24. » Femte » » » 2,748,000: — » Sjette » » » 2,139,600: — m Sjunde » » » 76,000: — och » Åttonde » » » 913,605: 12. Summa Runt R:dr 9,292,193: 36. Härtill kommer dels att, enligt en af statskontoret aflemnad förteckning, de utgifter till oförutsedda behof, hvilka blifvit under förskottstitel anordnade för att hos Rikets Ständer till ersättande anmälas, vid sistlidne Juli månads början, utgjort 101,547 R:dr 96 öre, dels ock att riksgäldskontoret jemväl bör ersätta en summa af 10,863 R:dr 24 öre, utgörande, på sätt en af statskontoret likaledes afgifven uppgift utvisar, några under åren 1858, 1859 och 1860 af vissa länsstyrelser anordnade Kongl. Maj:ts Nåd.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R o. Ad., i anseende till den redan långt fraraskridne tiden och flere talare anmält sig till afgifvande af ytterligare anföranden uti förevartde ämne, behagade uppskjuta öfverläggningen om ifrågavaride punkt till eftermiddagens plenum; hvilket bifölls. Anmäldes och lades på bordet nedannämde från Utsk:n inkomne utlåt:n och mern., nemi. från Statssamt Allmänna Besvärs -o. Ekonomi-Utskotten: N:o 79, i anledn. af väckt fråga, att prostetunnan i Bohus län måtte godtgöras efter markegångspris m. m.; N:o 80, i anledn. af vackt fråga, att jordegarne i hvarje härad och tingslag måtte tilläggas förmousrätt till skattelösen af fjerdingsmansboställen m. m.; N:o 81, i anledn. af väckte frågor dels om inrättande af ett serskildt styrelseverk för vården och tillsynen öfver de offentliga undervisningsverken, samt dels om tillsättandet af ständiga revisorer öfver rikets elementarläroverk; N:o 82, i anledn. af väckt fråga om ändring i nu gällande föreskrifter för stämmoböters fördelning; 54 Den 7 September f. m. N:o 83, i anledn. af väckt fråga, att ett eller två kronohemman måtte åt hvarje församling upplåtas till beredande af bostad ät skollärare samt uppförande af fattighusbyggnad; N:o 84, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 44; N:o 85, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 60; N:o 86, i anledn. af väckt fråga om förändrad organisation af fattigvården i riket; Statsoch Bevillnings-U tskotten: N:o 87, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
et hade, som jag nämnde i en föregående artikel, varit min mening att med det första omtala, hvad våra kvinnliga målare och skulptörer ämna bidraga med såsom prof på den svenska konsten vid utställningen. Emellertid har denna plan måst uppskjutas, då den bedömande juryn helt nyss börjat sina arbeten och dessa ännu, då detta skrifves, icke äro på långt när afslutade. Det vore icke svårt att helt enkelt redan nu uppräkna alla dessa af våra konstnärinnor, hvilka hafva anmält sig som deltagare i utställningen liksom äfven hvad de ämna exponera — förteckningen ligger framför mig — men det skulle måhända förefalla mindre gentlemannalikt att nu offentliggöra detta, innan juryn sagt sitt ord. Det är j u föga troligt, att något namn kommer att strykas, då ju hvar och en konstnärinna sändt sitt bästa och färdigaste arbete, hvilket äfven först fått passera genom den ärligaste själfkritiks skärseld. Emellertid finner jag bäst att uppskjuta med att tala om » våra målarinnor och skulptriser » till nästa gång, då jag kan komma med fullt exakta uppgifter, hvilket ju alltid är det bästa och hvarmed ju äfven Iduns lä- sarinnor äro mest tillfredsställda. I stället ber jag att få fortsätta en liten axplockning på kvinnornas stora och mångskiftande allmänna utställningsfält. Där erbjuder sig sannerligen en outtömlig skörd, och det gläder iakttagaren att se, med hvilken kraft, energi och konstnärlig talang kvinnorna deltaga i kulturarbetet på en hel del områden. Det är visserligen en smula tröttande, men af stort intresse att i förväg vandra omkring och i hemmen beskåda de blifvande utställningsföremålen, en del redan färdiga och andra nära sin fullbordan. Det kan måhända synas litet djärft, men jag har märkt, att då man presenterar sig såsom medarbetare i » damernas egen I d u n », så blir man på det hjärtligaste mottagen och försedd med alla de meddelanden man önskar. *) Teckla Knös: Fotografier af det forna Upsalalifvet. 1897 Och nu till vår axplockning! Här om dagen gjorde jag en visit hos fröken Rosa Holmström. Är hon måhända bekant för Iduns läsarinnor? Fröken Holmström är guldbrodös, kanske den skickligaste vårt land äger.
LXV. B. 108. LXVI. A. 14. Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Maj:ts, lill Rikets Ständer, angående anslag af nödige medel till fullbordande af de i Hufvudstaden anlagde Correctionslnrättningar. II. 210, 216. -— angående de, enligt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag gjorde underdåniga anhållan, upprättade förslag till förnyade PostTaxor för inrikes gående bref. II. 210, 216. III. 388. IV. R. 224. VI. R. 398. XLV. B. 452. XLVIII. A. 36. L. U. 179. A. 281. LVIII. B. 55. LX. A. 28. LXI. B. 115. LXII. A. 62. —~ angående valet af ett Hemligt Utskott. III. 78, 263. IV. 3. VI. E. 355. fangående ytterligare anslag af Allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande. VII. R. 320. VIII. 3. XVII. angående Låneunderstöd af Allmänna medel till Trollhätte Canaloch Slussverks-Bolag, för fullbordandet af en Canal-anläggning vid Ströms Säteri i Bohus Län. V. i5. VII. R. 333. LVI. B. 178. LVIII. E. 57. LX. A. 219. 394 Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Majlis, till Rikets Ständer, angående bidrag af Statsverket till Arméens Pensions-Cassa och AmiralitelsKrigsmansCassan. V. i5. LV. E. 3. — angående Rikets Mått, Mål och Vigt. V. 15. VII. R. 336. XXXII. LVU. A. 32. LIX. E. 160. — angående Låneunderstöd för staden Norrköping. V. i5.
De beto högre opp, de beto lägre ner, de grinade och sleto af hjertans grund, så svetten perlade i pannan, och Fleming ropade och manade på, under hotelser och hån. Slutligen brast han ut i ett så häftigt skratt, att alla vapenstyckena skramlade mot hvarandra och ropade: "Nå, nu sen J, huru mycket J kunnen uträtta ens mot denna lilla skorsten, lär er härnäst att hålla inne med edert fåvisa skrål. Tag eder nu till vara, och må denna skrämseln vara eder en varning, och må de fallnes öde lära eder, att man icke ostraffadt gör uppror emot sin konung. Om J nu heligt och ärligt lofven att, som hans konglig majestäts trogne och lydige undersåter, lefva i stillhet hvar på sin ort och edra skyldigheter uppfylla, så skall jag, ännu denna gång, låta nåd gå för rätt och låta eder, som öfverlefva, utan vidare näpst få gå hädan." Med uppräckta händer ropade bonderne: "det lofva vi alla ärligen!" "Gån hem, låten detta blifva eder en allvarlig lexa. Men minnens, och sägen edra socknemän detsamma: att der någon understår sig att hädanefter höja hand eller fot emot laga ordning och rätt, han skall icke skonas, utan öfver honom skall svärdet tungt falla, och att jag, Klas Fleming, har sagt det. Dragen nu hädan." Att bonderne ej läto säga sig de orden två gånger, torde ej behöfva nämnas. Men i ett afsides pörte funnos ännu någre män, bevakade af krigsmän, hvilka der väntade sin dom, och nu först, på Flemings befallning, till honom framfördes. Desse voro prester från de kringliggande socknarne, hvilka, långt ifrån att intala sina socknebor lugn och fridsamhet, just hade manat dem till uppror. Af fruktan att Sigismund skulle gynna katholska läran, hade de slutit sig till hertig Carls parti, och voro ofta de ifrigaste förkämpar för läran att "orätt med våld vräka", som uttrycket föll sig. Fleming hade låtit hemta dem, hvilka ej redan voro tillstädes vid bondhären.
För Götha Canal-Disconts Obligationer, ha? jag fran början tillstyrkt ränta, emedan jag ansett massan lemna tillgång dertill, Bast häldre skulle sålunda med denna Disconts papper gäld mot gäld till fullo böra qvittas! och afven örn detta senare antages, men Höglofl. Utskotten i öfrigt förblifva vid deras förra tanka, att ingen ränta under tiden hör beräknas, skulle dei igenom likväl den medelväg beredas, sorn, med någon större förman å de gäidbundnes sida, tillika förenade tillfället fqr fordringsägarne att förbyta desse fordringsbevis, till enskiites räntebärande skuldsedlar. pordringsägarne, med denna utväg till användandet, böra anse förlusten af räntan, Innan ett sådant användande kan äga rum, såsom eu Statsoch 1'anXo-TJtskottens Betänh anden, 1159 assurance-premie till Banken för förlaster vid utredningen af Canal-Disoonten, och för öfrigt uppvägd af den förmånen, att genast hafva vun-> nit en orubbelig liqvidations-grund. För Götheborgs Diaconts utredning, har jag ingen ting att tillägga Höglofl. Beredningens nu i visse delar förändrade förslag. Hvad sedermera beträffar det tredje vä-, sendteliga anmärknings ämnet, att nemligen liqvidationssättet leder till indragning af RörelseCapitalet; så angår detta egenteligare den generella flnance-regleringen, än sjelfva Discontliqvidationen. En termin af fem år är visserligen ej för kort att bringa desse affairer till slut. Om andre Eäne-utvägar böra öpnas att intaga desses ställe, är en annan sak, oberoende af denne; och, som den för öfrigt, dels i det generella Finance-Betänkandet redan blifvit upptagen och utredd, dels vidare lärer blifva det, i anledning af de anmärkningar, som vid nämnde Betänkande göras; anser jag ett särskildt besvarande deraf här ieke böra förekomma.
Aromasia hade genast efter att hafva beslutit gifva en konsert och således stanna ett par dagar i Köbenhavn underrättat tant Vera om sin räddning, men därpå utan dröjsmål satt sig i rörelse för att skaffa sig ett godt luktklaver samt för att finna en skicklig kemist som kunde hjälpa henne med tillverkningen af de nödiga doftmedlen. Denna gång ville hon själf öfvervaka tillredningen. Hon var så säker på sin konst, att hon visste, det hennes doftackorder omöjligt kunde orsaka någon olycka eller ens den ringaste olägenhet, blott de voro noggrant tillredda samt att, framför alt, icke något svek haft sin hand med vid beredningen. Med raska steg gick Aromasia ned åt den stora Blegedamsboulevarden, hvars palats, ehuru två och tre hundra år gamla, ännu bibehöllo sitt stolta utseende, vackra intyg om den smak som rådde i byggnadskonsten i början af det tredje årtusendet, i synnerhet på 2,100- talet. Konstnärinnan omsvärmades af stora skaror luftvagnsuthyrare hvilka i Köbenhavn funnos i ännu större antal än i Stockholm och Göteborg och som oupphörligt anföllo de personer som till fots färdades på boulevarden. Dessa luftformän lära hafva varit afkomlingar i rätt nedstigande led af de körsvenner som i forntiden höllo med sina Kapervogne vid Österport och där öfverföllo fredliga vandrare, sleto dem i stycken och kastade styckena på sina Kaffemöller för att under färden fram åt Strandveien, en då ännu tämligen obebodd gata, mala sönder dem till det finaste pulver som blandades med vägdammet och blåste bort, ut åt sundet. Formännen på 2,300-talet voro visserligen icke så grymma som Österports gamle kapare, men tillräckligt besvärlige för ett lugnt framåtskridande på boulevarden. Aromasia lyckades likväl undkomma dem. Hon föredrog stundom att färdas till fots och hade denna dag valt detta forskaffningsmedel. Det var visserligen gammalmodigt, i synnerhet i denna del af Skandinavien, men konstnärinnan frågade icke efter sådant, och det bekymrade henne föga, att hon gjorde uppseende och med förvåning betraktades af de luftfarare som upptäckte henne.