Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så småningom blef hon dock så utmattad af denna själskamp, att hon blott med möda kunde motstå moderns bevekande föreställningar, och då jag en morgon kom till henne, såg hon så slapp och förstörd ut, att jag ifrigt rådde henne att taga ett stärkande bad ute på Lidoön, ja, jag lyckades t. o. m. förmå henne att genast följa mitt råd. Hon tog sin skissbok i handen och vi gingo ned till ångbåtsbryggan. Under vägen sökte jag gifva hennes tankar en gladare riktning, men hon svarade mig ej. Hon gick bredvid mig liksom en sömngångerska, och då hon stigit ombord på ångbåten och jag tillvinkade henne mitt farväl, nickade hon knappt med hufvudet. p: rj) H P rfpd » ti » Ännu fjorton dagar, » sade hon med klanglös röst och med ett stelt uttryck i sina ögon. » Nå väl, jag vill hoppas allt af denna korta tid, jag vill anropa himlen om hjälp, jag vill dag och natt utgrunda medel till räddning, o, jag vill » — här svek rösten henne; hon tryckte ännu en gång krampaktigt min hand och lämnade rummet. Och nu kom hennes svåraste tid, efter hvad hon själf efteråt berättat för mig. Dag och natt marterade hon sin hjärna med den frågan: skall jag göra min moder tillviljes och följa den rike främligen, eller skall jag lyda mitt hjärtas maning och blifva Paolo trogen? Moderns långa förmaningstal verkade ofta därhän, att hon beslöt att antaga engelsmannens lysande tillbud; men när hon sedan i den tysta natten satt gråtande på sin bädd och det klara ljudet från Campanilens klockor plötsligt afbröt nattens stillhet, då var all undergifvenhet som försvunnen. » Nej, nej! » ljöd det från djupet af hennes själ, » jag kan icke svika dig, Paolo, och jag kan ej heller lämna dig, du, mitt oförlikneligt sköna Venedig! » 67^° ' e&gt;. fin « • f? J G Redigeras af Soph e i Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet.
Jag kan icke finna annat, än att majoriteten så öppet och ärligt som möjligt uttalat sina åsigter. Från första början har det tillkännagifvits, att majoriteten önskat verka i den riktning, som ansetts vara till båtnad för fäderneslandet, och såsom sådan måste otvifvelaktigt anses det. att få någonting så helt, som en jernväg emellan Götheborg och Köping, och dymedelst kunna från Götheborg till Stockholm förflytta sig på 10 timmar. Att detta är någonting väsendtligt godt och nyttigt, måste väl erkännas. Dessutom har ju majoriteten tydligt uttryckt, att den vill bidraga till södra banans fortsättande mot Småland, och denna majoritetens åsigt är jag öfvertygad ej skall förnekas. Huruvida i en sådan öppet uttalad åsigt kan ligga något understucket, kan jag icke inse. Jag bekänner upriktigt, att jag icke förstår mig på sådana saker, Yl H. 8 114 Den 10 Juni f. m. emedan jag är van att oförstäldt och ärligt uttala hvad jag tänker. Det är möjligt att åtskilliga finnas, som hafva något förstucket; men att sådant icke är förhållandet hos mig, kan jag försäkra. Jag yrkar afslag. Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Ehuru jag för min del tror, att det beslut, som af E. o. Ad. i går på morgonen fattades, kommer att i väsendtlig mån förlama Statens verksamhet för utförande af dess jernvägar, ser jag likväl, då detta beslut fått tillräckligen visa och utveckla sina följder, icke saken så mörk, att jag helt och hållet upgifvit hoppet, att man, jag vill icke säga, följer ett system, hvilket blifvit så högtidligt förkastadt, men åtminstone går något systematiskt till väga. Som nu den ifrågav:de banan just äger den egenskap, att den afser riktningen af våra tillgöranden i framtiden, finner jag tillräckliga skäl att önska, att i denna del ett bestämdt beslut varder fattadt. Den anmärkmn, att om banan är förmånlig, kan man hoppas att enskilda vilja lemna bidrag till densamma, och att Staten således kan befrias från kostnaden derför, kan jag icke gilla.
MAITS Nådiga Proposition till Rikets Ständer _, rörande beskattning af Tull-qvarnar samt Walkoch Stampverk fö/- andras betjenande A Städers områden, samt frihet lill Tull-qvarnars anläggning derstädes j utan lunder af åberopad minskning i redan varande Qvarnars inkomst. Gifven Stockholms Slott den 18 Januari i i8J/f. Hos Kongl. Maj:t har Dess och Rikets Kammar-Collegium i underdånighet framställt, hurusom Tull-mjölqvarnar å Städers områden, dels esomoftast, ur den synpunkt, alt de allmänna föreskrifterne om Tullqvar - Kongl, Majus Nådiga proposition N:o i3. 3i nars skattläggning endast hade afseende på Qvarnar å landet, fått, med frihet från räntas utgörande till Kronan, anläggas, dels understundom blifvit, efter berörde föreskrifter, sådan ränta åsatte, i anseende hvartill oell då i öfrigt frågor om anläggning af dylika Qvarnar i siäderne behandlades olika mot å Landet, bemälde Collegium ansett sig böra fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på behofvet af något allmänt stadgande, rörande så väl Tullqvarnars i städerne beskattning, som ordningen för beviljandet af dylika anläggningar derstädes, på det de olikheter, som vid sådane måls behandling hittills egt rum, derigenom må komma att upphöra. Kongl. Maj:t, som, vid pröfningen häraf, funnit någon serskild föreskrift om Tullmjöl-qvarnars i siäderne skattläggning, eller om deras befrielse derifrån, icke vara meddelad, har af hvad Kammar-Collegium anfört och de upplysningar, som från Kongl.
— utan att tala om dessa, som dock äro resignerade, så ha vi den stora skaran af lefnadströtte och olycklige, hvilka själfva afklippa sin lifstråd. Det är sådana, om hvilka det står skrifvet, att de intet hopp hafva, hvarken för detta eller ett kommande lif, och antalet af dem ökar sig med hvarje år i en ganska förfärande grad. Statistiken säger oss numera ren vid årets slut, både totalsumman och fördelningen på mankön och kvinnokön och gifta och ogifta oeh änklingar och änkor, allt detta med aritmetisk fullständighet. Däremot få vi veta för litet rörande motiven för att af det sorgliga materielet utdraga alla lärdomar, som kunde vara önskliga och kanske nyttiga. Likväl finnes det några, som framgå ganska tydligt. Antalet af dem, som beröfva sig lifvet af olycklig kärlek, är t. ex. ganska ringa. Får man häraf sluta, att kärleken nu för tiden sällan är olycklig, i den meningen att den vanligen besvaras? Detta strider mot den dagliga erfarenheten. Tagas då dess motgångar nu mera än förr stoiskt? Eller epikureiskt? Detta är en af frågorna, som kunde vara intressant att se behandlad, icke af en statistiker likväl, men af en moralfilosof. — Den sårade egenkärleken, hvilken i allmänhet ingår såsom ett mycket viktigt moment i den mänskliga tillvarons sorger, har emellertid, genom själfva tidens och tidsandans inflytande, mycket lättare att bli läkt, när det gäller kärleken, det är påtaligt, än när det gäller en hop andra förhållanden. En man i svärmeriåldern (hvilken för somliga räcker hela lifvet igenom) får en korg, och ju starkare hans själfuppskattning är, desto tyngre känns den att bära; men har han blott råd att lasta korgen full med viktualier och buteljer att förfriska upp sig i några glada vänners sälskap, så tro mig, att bördan om en stund känns mycket lättare. Tror han sig däremot utsatt för fataliteten att ej kunna — eller ej mera kunna, om han kunnat det förut — på sistnämnda eller andra liknande sätt försötma lifvets bitterheter, ja, då se vi honom lätt rufva på hvilka ytterligheter som helst.
Lika mycket som denna novell står under »Judith Fürste» så väl i psykologisk sanning som i rent konstnärligt hänseende, lika mycket står »Tantaluskvaler» öfver den samma. Det är en enkel skildring af en kvinnas första kärlek, full af sanning, mättad af lidelse och stämning, blodfullt ungdomsvarm och finkänsligt lättrörd, som en ung, sund kvinna. »En Pyrrhussejr» är två kvinnors äktenskapshistoria. Uppfostrade i fria åsigter, friska, intelligenta, med stora ideella kraf på lifvet, träda Astrid och Elisabeth ut i verlden, den förra mera blid och vek till sitt skaplynne, af den meningen, att menniskan icke är så alldeles herre öfver sitt eget öde, den senare mera stolt och utmanande, hyllande den safsen, att menniskans lycka beror på henne sjelf. Så blifva de gifta, och det följande är endast en skildring af, huru de begge få alla illusioner krossade, huru äktenskapet för dem båda endast är en fortlöpande kedja af missräkningar. Bang är en gammal ungkarl, trött, kall, beherskad. Han går och bär på en stor, rik fond af ömhetslängtan och kärleksåtrå, som han samlat under många och långa ensamma år. Men till sitt väsen är han egoist; han vet, att lifvet är strängt och att hvar och en får taga, hvad han kan få. I hela sitt förhållande till Elisabeth låter han sig bestämmas uteslutande af sin egen fördel, utan hänsyn till andras bästa. Han friar till henne, emedan han vet, att hon skall gjuta ljus och värme in i hans ensamma, tomma lif; hans sträfvanden gå ut på att göra allt möjligast behagligt för sig sjelf, och för att kunna nå detta mål, tvekar han icke att krossa sin hustrus käraste önskningar. Utgångspunkten och målet är för honom att bilda henne till det, han önskade och behöfde, och att bekämpa det, som stod honom i vägen. Hon får icke utgifva sin bok, icke taga sin moder i huset, icke fara omkring i fattigkvarteren, icke adoptera ett barn, icke erbjuda sin syster en fristad hos sig, då olyckan och sorgen falla öfver denna.
Prop. JU 1, om Statsverket 1836. 37 Litt. Si. Indelta Infanteriet hvar ider a af de Skånska Infanteri-Regement ena N:is 24 & 25. Nuvarande Aflöning. Provisorisk Tillökning. Nya Aflöningen. Summa Tillökning. Riksmynt Staben: Chef. Jtä 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JW 1, om Statsverket 1856. Litt. S. J\s 3. Lif-Regementets Grenadier-Korps. Riksmynt Staben ; Chef Andre Major Regements-Qvartermästare Förste Adjutant Regements-Auditör Regements-Pastor Regements-Läkare Regements-Skrifvare Bataljons-Adjutant Regements-Yäbel Regements-Trumslagare Kompani-Staten: Kompani-Chef Förste Löjtnant Andre Löjtnant Under-Löjtnant Fanjunkare Sergeant Furir (jemte nummerlön) Korporal, värdet af 5 T:r Spanmål ä 12 R:dr, förslagsvis Distinktions-Korporal, särskildt arfvode Nuvarande Aflöning. Provisorisk Tillökning. Summa. Summa Tillökning. Prop. JV? 1, om Statsverket 18S6. 30 Litt. S. M 7. Smålands Riksmynt Staben: Chef . Andre Major Regements-Qvartermästare , Förste Adjutant Regements-Auditör Regements-Pastor. Regements-Läkare Mönster-Skrifvare Rataljons-Adjutant Regements-Yäbel Regements-Trumslagare ... Kompani-St atén: Kompani-Chef Andre Kapiten Förste Löjtnant Andre Löjtnant Under-Löjtnant Fanjunkare . Sergeant Furir (jemte nummerlön) Korporal, värdet af 5 T:r Spanmäl ä 12 R:dr. förslagsvis Distinktions-Korporal, särskildt arfvode Grenadier-Balaljon. Prop. M 1, om Statsverket 1836. Norrbottens ) , M XIX. Westerbottens Falljagare-korpser.
Men hvad sjelfva hufvudgrunderna beträffar, både böra och måste de stadga sin öfvertygelse, för att sedan icke med bårdhet bedömma åtgärder, hvilka blott äro nödvändiga utvecklingar af den ena eller andra hufvud principens antagande. Det sammanhang, vår brottmåls-lagstiftning äger med fattigvårdsfrågan, nödgar t. ex. R. St. att äfven dit vända sin uppmärksamhet. Icke tillhör det derföre dem att ingå i den speciella tillämpningen af denna lagstiftnings grund; dem tillhör det blott att stadga sin öfvertygelse, huruvida våra kroppsstraff äro tjenliga eller icke, samt huruvida det är förenligt med förnuft och rättvisa, att man med penningar, i fall man dem äger, kan friköpa sig från en bestraffning, som den obemedlade med sin kropp måste undergå; dem tillhör att stadga sin öfvertygelse, om de vilja bibehålla en fängelse-inrättning, som, oförändrad sedan fordna dagar, endast tillökad genom vidsträckta correctionsanstalter, upprättade efter samma grunder, visat sig, enl. Fängstyrelsens offentliga berättelser, ofta vara en plantskola för nya brott, i stället för ett botemedel för de redan begångna; eller, om de skulle förkasta densamma, inför thronell då frambära sina önskningar om mera ändamålsenliga anstalter, och sedan icke sky de uppoffringar, som deraf blifva en följd. En utvidgad sedlighet, en lifvad gudsfruktan kunna af ett samhälle aldrig köpas med för stora materiella bidrag. Vårt land är' af en vidsträckt omfattning, åtminstone från norr till söder; olika klimat och olika jordmån, verka skiljaktiga förhållanden och göra den ena delen af fäderneslandet oftare i behof af allmän undsättning än den andra. Att ingå i ilen speciella regleringen af ett sådant understöd, kan aldrig blifva föremål för Ständers verksamhet; men afgörandet, huruvida ett dylikt understöd alldeles bör uteblifva och öfverlemnas åt den enskilda speculationsandan, eller om några provinser, genom sin aflägsenhet och thy åtföljande olägenheter, någon gång tyckes vara i behof deraf; det är ett ämne, hvarom RiksSttn böra uttrycka sin mening, och, i fall deras önskan bifalles, betrakta den deraf skeende tjllämpning såsom ett nödvändigt resultat af deras egen åtgärd.
Maj:t i underdånighet förnyat den af dem förut gjorda hemställan: att, derest den uppdragne Controllen vid Växelnoteringen i Stockholm och Götheborg i Nåder pröfvades höra än vidare fortfara, de dertill erforderlige kostnader måtte anordnas utaf den å Åttonde HufvudTiteln till Kongl. Maj:ts disposition i och för extra utgifter uppförda årliga AnslagsSumma, hafva likväl, efter hvad Räkenskaperne utxusat, för år i83o, lika såsom för de dittils alltsedan i8a3 års Riksdag framflutna åren, af Andra HufvudTitelns Besparingar fortfarande utgå Lt de arfvoden, som blifvit beviljade, genom Kongl. Brefvet den of Augusti 1824, för Växelcontrolleringen i Götheborg med 800 R:dr och genom Kongl. Brefvet den 16 Januarii 1828 för Växelcontrolleringen i Stockholm med 1200 R:dr, utan att någon åtgärd synts vara under, loppet af år i83o vidtagen, ledande till uppfyllandet af Rikets Ständers berörde underdåniga anhållan. **■>1 H f^'° ^ RiksStatens Andra HufvudTitels Besparingar hafva, hvarla ul-Titelns dera af åren 182g och i83o, blifvit utbetalde, att inför Kongl. Maj:t Bespnrini underdånighet redovisas, till JustitixCancellerens disposition, för gar. Ärendernes behöriga gång inom JustitiasRevisionsExpeditionen, 2000 R:dr; samt till StatsExpeditionerne af Kongl. Maj:ts Cancellie sammanlagdt 4>300 R:dr, för att emellan Tjenstemännen inom hvarje Expedition af Cheferne fördelas. Likväl hafva för alla desse dispositioner fullständiga och tillfyllestgörande redovisningar blifvit Revisorerne meddelade. Salje Iiuf3:o Af de till Oförutsedde Militaire-utgifter på Tredje Hufvudvud-Tiicln.
Ibland de fem ledamöter, af hvilka hvardera utaf Hofrättens divisioner utgöras, är den äldste, hvilken såsom ordför. har det åliggande att vaka öfver arbetets å divisionen jemna och behöriga gång, jemte det han tillika föredrager alla till divisionen hörande ansökningar, skrifter och besvär i civila olottade mål, af sådan anledn. befriad från att deltaga i föredragningen af de s. k. referent-målen , eller instämda och vädjade saker, fiscaliska actioner och lottade skriftvexlingar i civila och criminella mål, för hvilkas föredragning således återslå endast divisionens öfriga fyra ledamöter. Desse, som vid ett sådant förhållande måste dagligen vara beredde att i sin ordning föredraga hvart fjerde så beskaffadt mål, och hvilkas tid på det trägnaste upptages, dels af beredningen utaf de mindre vidlyftiga målen, för att kun - Den a Maj e. m. Sr na oafbrutet fullgöra denna dagliga föredragnts-skyldighet, dels af granskningen utaf de, af andra ledamöter eller af fiscalerna föredragna mai, deri handlingarna från einbetsrummet hemtagas, och dels af expeditioners justerande, förutan mångfalldiga andra till embetet hörande göromål, kunna alltså icke medhinna alt under sessionstiderna utarbeta något mål af större vidlyftighet; äfvensom de korta Juloch Påsk-ferierna högst sällan äro härföre tillräckliga, enär, äfven för ledamöterna å de divisioner, som icke äro under dessa ferier tjenstgörande, största delen af deni åtgår för justering af expeditioner, berättelsers uppsättande i mål, som kunna under den instundande arbetstiden föredragas, och mera dylikt.
Att Lenna förändring i den urgamla RecognitionS-principcn, är ett sa mycket gröfre ingrepp i ägande-rätten, som icke allenast enskilt wäl och säkerhet, utan äswen den betydcligaste del af Landels export-tillwerkning be, ror dcruppä; Sä mycket mer tydelig som Statens inkomstcr af de Bruk hwilka cnligit Lag och Författningar pä Krono - Allmänningar af älder äro grundade enligt efterföljande Uträkning utgör i Skogs - ören och Bewillningar, utom tionde och Hammarstattsjern en Summa af R:d Femtio Fem Tusende Twä Hundrade Trettio Riksgälds Sedlar; och stutcligen att sädane medel till Statens uphjclpande, som fundera sig pä inträng eller kränckning af en särskildt Clah medborgares befästade rätt, utan att de öfrige medlemmar i samhället, hwar och en uti sin mohn deruti deltaga, mätte wäl wara af alla hushälls, projccter det mäst förwända fora kan uptänkas; det wädeligastc till sine följder genom präjudieater, hwilka hwar ester annan utgjörande rn kedja, stola kunna leda Ost till et förhällandc, liknande de mäst ohyfsade och Barbariste Folkslagens. Jag kan sälcdcs ej annat än hoppas att ett sä bcstaffadt förslag warder förkastadt, och jag befästes l betta hopp ännu mera och fullkomligen, dä jag lämnar min upmärksamhct till tvär redan yttrade tanka och fattade beslut, rörande rn pä lika oantagcliga grunder fotad proposition. — Jag menar den om Sä - 1Z03 Den. 4 Octobcr. .'erie - Jorden ? Denna fräga war likwäl till sin vprinnelse mindre oförwäntad, och till sina följder mindre nådelig för det Allmänna än förewarande om Recog, nitions-SkogarneS förman dlin g.
Och enär sådane omständigheter ganska ofta kunna inträffa, då flere af Banco-Styrelsens Ledamöter äro förhindrade att, under längre tider, i Styrelsens öfverläggningar deltaga, samt mångå olägenheter kunna uppstå deraf, att en ledig Commissarie-beställning i Banken en längre tid förbi i fver otillsatt; så, och då en mängd af de ärenden, hvilka på Banco-fullmäktiges handläggning bero, otvifvelaktigt äro af lika vigtig egenskap, sorn tillsättning af Comm.issarie-befattningar, och en för tillfället i BancoStyrelsen inkallad Suppleant har enahanda förbindelse, som er> ordinarie Ledamot, eller att, före pröfningen af de hos Styrelsen förekommande ärenden, söka inhemta alla erforderlige upplysningar; har Utskottet icke kunnat biträda Banco-fullmäktiges ofvanberörde hemställan , samt får alltså tillstyrka, alt densamma måtte afslås. Slockholm den 19 Maj 1840. Ant. till Exp. Utsi. den 25 Maj, kl. \ 11 f. m Memorial, med anmälati af en rättelse i Utskottets Betänkande N:o 20. Uti berörde Betänkande, innefattande förslag till ett förändradt Mynt-system, har, vid bestämmandet af ulmyntningsgrunden för kopparmyntet, victualievigts beräkning blifvit, genom misskrifning, begagnad i stället för stapelstadsvigt, som dervid varit afsedd och, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 28 April i835, samt 3 §. i Kongl. Kungörelsen den 9 Maj samma år, utgör nu gällande beräkningsgrund vid nämnde mynts prägling; hvilken misskrifning Utskottet får härmedelst vördsamt anmäla till rättelse uti ifrågavarande Betänkande, hvaraf anira raden å ritte sidan bör lyda sålunda: • ”Ett Skeppund koppar, stapelstadsvigt, utmyntas till” Stockholm den a3 Maj 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordens Boktryckeriet, 1840. B aneo-Ut skottets Memorial, N‘,o 32. 1 N:o 32.
Jag sade honom att vi bo i öster, räknadt från prestgården. Då gick der upp ett ljus för honom. När han tog afsked sade han: ”Jag skall bedja att jag får följa det der rådet.” ”Gerna, det var just meningen,” svarade jag. Uno hade applåderat då rådet sagts upp och när de främmande voro gångna frågade jag hvad han trodde att jag menat. Han hade tänkt att jag menade att L. bordt välja Aachen (kurort för syfilis-patienter) i stället för Lysekil, der han legat och badat i sommar. Det är således [i] den sjukdomen han är så dålig att han icke kan resa till akademien i denna terminen! Redan då han for till Lysekil hörde jag Uno slå på den strängen, men var icke riktigt säker på att det var just det han menade.206 ”Fina” kom med lykta för att hemta fru Lundegård och A.E. såg att Uno hviskade något i hennes öra då han gick förbi, förmodligen ett möte.207 På den mycket omtalade stora Murmanska middagen i Ramlösa var äfven en viss fröken Beate Murman. Fin och stilig i svart atlasklädning, m.m., hvad dertill hörer. Damerna drucko emellertid mycket vin och så blefvo de fulla, alldeles som fru Svedenborg hos kapten Bomans. När damerna blefvo rusiga togo herrarne närgångna och A.E. såg tvenne par, hvilka icke voro förlofvade, sitta med armarne om hvarandras lif. Beate M. var en del af ena paret, häradshöfding Johan Larsson af det andra. Fru Hilda var förbittrad, ty hon tycker att allt skall gå anständigt och reputerligt till. Nämnde Joh. Larsson är nu gift med en älskarinna som hade först ett barn med honom och sedan fick ett till, men detta ville icke presten döpa utan om Larsson gifte sig med fästmön. Om en man förför en qvinna under bevisligt äktenskapslöfte är lagen sträng: Antingen årligt underhåll åt henne och barnen eller också äktenskap.208 Härom dagen hade Justus och Axel Lundegård råkat i dispyt borta till Palmens angående den senares åsigter rörande äktenskapet m. m.
Herr Grefven och LandiMar shalktn hemställde, att utgående Tullen å ifrågavarande slags Sparrar mätte, på sätt BevillningsUtskottet föreslagit, bestämmas till 6 procent, samt Inkommande Tullen å berörde slags Sparrar , till lo procent fastställas. Bifölls. ”Trädvirke, Sparrar, Ribbor, alla slag, ”af mindre tjocklek än 5 tum ; Utgående Tull”procent 20.” Friherre Cederjlroin'. Då det är mycket skogödande att hugga sparrar under 5 tum i fyrkant skulle jag tro det vara nyttigt, om för export på sådane bestämdes 50 procent iTull. t)en 20 Augusti e. Ht. Herr Hjerta: Jag hemställer bm det ej Vore nog med 30 procent* eller likt som lör läckter, Friherre Cederström'. Det är långt ifrån ätt dessa lemna samma besparing som läckter! Det är den skillnad att man af ett träd kart hugga flere läckter, men sådane som ifrågavarande sparrar kan man ej hugga mer än en enda af hvart träd. Herr Grefven och LandtMarskalkcn hefhStällde, att inkommande Tullen å ifrågavarande slags sptrrar och ribbor måtte till 5 procent samt utgående Tullen derå till 50 profcent bestämmasi Bifölls. Uppå derefter af Herr Grefven och LandcMarjkalken gjord proposition, fann Ridderskapefc och Adeln för godt fastställa inkommande Tullén å Spiror af aila /lag éj tinder $ ittnir diameter, till to procent, samt utgående Tullen derå på sätt BevillningsÖtskottet föreslagit till 5 procenti ”Trädvirke, runda träd af mindre tjocklek i ”Utgående Tull procent 20.” Herr Hjerta: Dessa träd hafva hittills va» tit förbudne till utförsel; jag hemställer således, om de icke böra uppsättas till 50 proeent; gifi Den 50 Augusti e. m. Herr Grefven och LandtMarfkalhen föreslog, att inkommande Tullen å rund» träd af mindre tjocklek kunde till 5 procent bestämmas. Ropades Ja. Hvarefter Herr Grefven och Landt Marfkatkeft hemställde, att utgående Tullen å berörde slags