Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till sjöfart äro begagnade 20 seglande fartyg om tillsammans 772T^:dels lästers drägtighet och 1 jern-ångfartyg, De flesta resor hafva skett till Stockholm, men äfven några af fartygen hafva gått på Götha kanal och Norrland med flera inrikes orter, och 1 har till och med besökt hamnar i norra Tyskland. — Det fraktgods, som ifrån Arboga utförts, har hufvudsakligen bestått af metall-effekter, viktualier, spanmål, boskapskreatur och på sednare åren äfven af plank och bräder. — Retour-frakterna hafva utgjort hufvudsakligen spanmål, saltvaror och styckegods. Faktori-rörelsen har bedrifvits af 4 personer. I afseende på jordbruket åberopas förra berättelsen, med tillägg att en ny reglering af förut gällande indelning och förvaltning af donations-jorden eller såkallade Herråkers-jorden, efter vederbörandes hörande, blifvit af Magistraten den 19:de Oktober 1854 uppgjord och, efter mot Magistratens utslag anförde besvär, af Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande fastställd, med anledning af stadens erbjudande till Köpings-Hults-Jernvägsbolag att kostnadsfritt upplåta jord för jernvägens anläggning öfver stadens område. Enligt berörde reglering skola alla de åkeroch ängstegar af nämnde donations-jord, hvaröfver jernvägen och bibanan till stadens hamn komma att framgå och der ban-stationen erhåller sitt läge, afträdas till borgerskapets så kallade 52 åkarekassa, emot ett till innehafvarne af ifrågavarande Herråkerslotter, eller andelar af donations-jorden, utfäst årligt arrende, 20 R:dr för åker och 18 ft:dr 16 sk. Bankotunnlandet för äng, med skyldighet för hvarje lottinnehafvare att ensamt ansvara för de ursprungliga af hela lotten utgående onera och utskylder. Bet är nemligen blott andelar af Herråkerslott, som erfordras för jern vägsanläggningen, och lottinnehafvaren bibehåller de åkrar och ängstegar, som icke rubbas eller beröras af jernvägsanläggmngen.
Det är visserligen sanni, att spö- och risstraffet qvarstår för åtskilliga andra arter af stöld, första eller andra resan, såsom för kyrkotjufnad öfver 100 dalers värde, fickstöld andra resan och stöld af kreatur ute å marken, men Den 12 A ngn sli f, ni. 271 antalet af dera, sorn begå dessa brott, är jemförelsevis så ringa, att de för tillfället torde kunna förbigås. Af dem, som begått kyrkotjufnad större eller mindre, bar i medeltal under tio år från och med 1842 t. o. m. 1851 antalet upgått till elfva. Antalet äter af dera, som gjort sig skyldiga lill ansvar för fickstöld, äfven första resan, har under samma tid i medeltal upgått lill trettio personer, och de, som begått olika arter af stöld ute på marken, hafva, sammanräknade derjemte med dem, som blifvit dömde för mjölkning af andras kreatur, utgjort i medeltal 74 personer, hvaremot medeltalet af dem, som begått enkel stöld tredje gången eller oftare, och ovillkorligen bort, enl. lag, spö- elfer risstraff ådömas, utgjort 309 personer. Skärskådar man nu förhållandet med dem, som straffats för enkel stöld, tredje resan eller oftare, så finnér man, all då antalet af dem upgick år 1841 till 234 personer, så har, under loppet af de tio påföljande åren, hvarje år antalet af dem, som straffats för sådan stöld, varit högre än det var år 1841. Naturligtvis har det varierat, men det oaktadt alltid varit högre. Antalet af dem, som straffades för enkel stöld, föröfvad tredje resan, eller flere gånger, var år 1851 mer än 30 proc. högre än år 1841.
Bank-Lagsförslaget svårligen kunnat i sin helhet godkännas, vidhåller jag dock derjemte den öfvertygelsen, att flere delar deraf hort antagas och erhålla rum i ett välbehöfligt supplement till i83o års Bank-Lag. Herr Friherre Stjernstedt och Herr Prosten Mittag förenade sig med Herr Doctor Elfström. Af Herr Helsingitis: ”Jemte det jag hufvudsakligen förenar mig uti den af Herr Doctor Elfström afgifne reservation anser jag mig här höra närmare utveckla motiven för de af mig föreslagne, i Utskottens Betänkande intagne Lagstad ganden. Den vigtiga fråga, som sysselsatt förenade Utskotten, och genom deras nu afgifne Betänkande skolat utredas och hes varas, har varit: om och huruvida, utöfver hvad som finnes i de vid sista Riksdag stiftade Lagarne angående myntbestämningen och för Rikets Ständers Bank, samt hvad förut är vordet bestämdt genom Bankens Grundstadgar af år 1668, nerhligqn Kongl. Maj:ts Nådiga Tillstånds-Bref för Rikets Ständer att taga Banken under sin förvaltning, Kongl. Maj:ts Nådiga försäkring om Bancooch Rikets Ständers beslut och förordning om Banken i Stockholm; genom de sedermera tid efter annan i fråga om Banken utfärdade allmänna Författningar; och genom 72 §. i Regeringsformen af år 1809: något ovilkorligt behof nu kan anses påkalla uppgörande af ny Lagstiftning för Banken. För denna frågas utredande hade jag trott uppmärksamhet böra fästas ä följande omständigheter: 1:0 I i663 års Grundstadgar för Bankeji förekommer icke det ringaste onif dess rörelse såsom Sedel-Bank. Tvärtom innehåller Bank-Ordningens Bancooch Lag-XJtskottens Betänkande N’-o 3. 23 hi §. uttryckligen: ”såsom igenom Credit-sedlar före detta (i Palmsrucks Bank nemligen) ett större missbruk och oreda år förelupen; alltså skola inga sådana sedlar eller andra, som dertill kunna hafva liknelse, till någons gravation, praejudice och förfång härefter i detta Verket brukas, men alldeles vara afskaffade och förbudne”.
Anordning enligt Extra Statsregleringen Riksgälds-Kontorets andel Äter leverering till RiksgäldsKontoret af Mindi Af skrif ningar Ökade Reservationer • Jterlyftade Depositioner Levereringar . — Dito af Fastigheter 304,439:30. 3. Behållning af Spantnål . 250,198:36. 2. Utlånta medel 188,298:40. Anmärkta Poster . ' . , 7,740: 47. 5. Credit. Dito af Fastigheter Dito af Inventarier Behållning af Spanmål Fordringar Extra Statsreglerings-anslag . Anvisning å Mindre Kreditivet , Äterdebiteringar af förskotter och å 9:de Hufvudtiteln utgångna lån Mmskade Reservationer Depositioner Levereringar 1,145,190: 55,483:13. 7. Sammandrag af Kapital-Räkn Debet. Balans från den 3i December 1840 Öfverlevereringar , 18,070:16.10. Skulder , Återstående utgifter . Ordinarie Afkortning • Extraordinarie Dito ■ Anordning utom Stat Utgifter enligt Riks-Stat. J Utgifter enligt Extra Statsregleringen * Riksgälds-Kontorets andel Afskrif ningar Ökade Reservationer Jterlyftade Depositioner 13,872,680: 9. 6. 2,012,537: 9. 3. Levereringar Balans den 3i December Kontanta Behållningar Behållningar af Bergseffekter Dito af Fastigheter Dito af Inventarier Dito af Spanmål Fordringar TJtlånta medel , , Innestående Kronouppbörd, inom den 30 April 1842, „ den 31 Aug. 1842, resterande d. 1 Sept. 1842, Förskotter Credit. Kontanta Behållningar Behållningar af Bergseffekter Dito af Fastigheter Dito af Inventarier Dito af Spanmål Fordringar Innestående Kronouppbörd , levererad inom den 30 April 1841, „ den 31 Augusti 1841, resterande d. 1 Sept. 1841, Förskotter Anmärkta Poster .
I dag, då Lucy lätt hoppade på dess rygg, efter den vänliga smekningen på den mjuka halsen, och gaf den vanliga signalen utan att ha tid att jemka sin drägt, blef Fancy nöjd. Den behöfde icke återhålla sin lust att springa; nu gällde det att ila framåt. Några ögonblick och den hade kommit förbi jerngrinden och fördjupade sig Lucy nu i skogen lemnande vägen åt sidan. Hon var särdeles upprörd, hennes små händer omfattade krampaktigt ridspöet; hon bar hufvudet högt och andades tungt. Fancy, Fancy! utbrast hon med ens; spring, så långt du kan! För mig bort, frihet, det är hvad jag behöfver. Förstår du, Fancy? jag vill vara fri! Småningom blef farten mindre, hon tänkte, hennes hjerta blef lugnare. Stackars du, sade hon slutligen, du är ej heller fri! Ingen fullkomlig frihet finnes till! Jo men, den finnes dock! Hvarföre är du tam? Icke derföre, att du är rädd för menniskan, utan derföre, att du känner en kraft öfver dig, och du böjer dig för medvetandet af din moraliska svaghet. Icke heller vill jag böja mig för någon annan än för Gud, och uppoffrar jag någonsin min frihet i lifvet, så blir det endast i medvetandet om en annans moraliska öfverlägsenhet. Hvad felas min fader? hvarföre vill han gifta mig just med Glithingham? Derunder ligger någon hemlighet och denna måste jag få veta, men huru? I alla fall är det bäst att lugna honom. Lucy red länge utan att följa någon banad väg, utan att veta hvar hon befann sig. Aftonen var herrlig, skogen var liksom inhöljd i poesi och hemlighet. Med ens stannade hon tvärt; för hennes ögon låg den mest förtjusande tafla. En stor ek stod ensam i midten af en grön plan, hvilken liksom bildade en sal uti skogen; en sten lutade emot dess stam och emellan dem rann en klar källa. Hon hoppade ned ifrån hästen, kastade tyglarne på dess nacke och lät den gå fri. Fancy var van vid det och höll sig alltid i närheten, till dess han återkallades. Lucys exalterade tillstånd var nu förbi; i stället var hon nu stämd till vemod.
Herr Munck af Re/eatkjöiä: I anledning af hvad Herr Cederschjöld yttrat, får jag anmärka, att ändamålet med Magazinslnrättningen är, enligt min tanka , ej att blott gagna Jordbrukaren eller att höja sädesprisen , men snarare att sänka dem i de ortar, der missväxt in - Den 2 September J\ m. 151 träffat, och isynnerhet alt genom upphandling de goda åren skaffa af öfverskottet tillgång för de svåra , och häraf blir en naturlig följd prisernas sänkning, när den är önsklig. Sockenoch LänsMagaziner uppfylla ej detta ändamål ; ty det är blott ett visst District, som derigenom bereder tillgång och ej hela Riket. När vissa Provincer på detta sätt blott iå tillräckligt säd för dem sjelfve, kunna de deremot icke förse de öfrige. Herr Cederskjöld har trott, att det ej varit penningebrist i Skåne , sorn vållat att spannemåls upphandling der i mindre mohn ägt rum de sednare åren, emedan öfverflöd på penningar skall funnits här. Jag får dervid erinra , att det just är öfverflödet på penningar här i Stockholm som bestyrker , att det finnes brist i andra orter ; hvaremot om penningebrist här yppades, man skulle hafva skäl att tro tillräcklig tillgång finnas i landsorterne. Såsom exempel, huru nyttig Magazinslnrättningcn kunde göras, äfven för Consumenterne af spannemål, får jag nämna, att då Rågen här i sommar gällde 14. till 15 R:dr hade Magazinslnrättningen kunnat sälja för 10 R:dr tunnan, om spannemålen blifvit uppköpt ett par månader förut ä Skäne , der säden då gälde högst 7 till 8 R:dr tunnan. Nu skedde upphandlingen i Skåne blott af enskilte Köpmän , som derföre kunde taga nära dubbelt så mycket för rågen här, somt de gifvit för den nyss förut i Skäne. Grefve von Schwerin har sagt, att opi~ alonen fällt sin dom ofver Magazinslmättninr 152 Den 2 Septemia' f. nt, gen.
Vid Sandby Kungsgård 952: 3. » Tomarps dito 2,814: » Beckaskogs dito 2,355: 7. » Lillö dito 1,369: 49. 8:o Till Landshöfdingen i Kronobergs län, m. m. Gr efve C. Mörner, såsom ersättning för under år 1859 minskade löneinkomster derigenom, att räntan af Acke raserade Kronoqvarn, | L<s, smör, blifvit ur qordeboken och räkenskaperna 7,045 42 6,050 1,756 16 7,490 59 Transport: 22,342j 17 Kongl. Maj:la Nåd. Skrifvelse M 116. 17 TranspQrt: 22,342 17 af skrifven, ett efter medelmaijiegungs-priset för åren 1850 med 1859 nämnde ränta motsvarande belopp. Maj 24 Enligt Kongl Brefvet den 9 September 1857 (M 61 330) 9:o Rotevakans-ersättning under sistlidet år till inneha fvarne af 3:ne roterade Kapellans-bostållen. 4 Juni 28 Enligt Kongl Krigsoch Kammar-kollegiernas Kungörelser den 23 Februari och 9 Oktober 1835. Till disposition af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län 34 30 Summa R:dr R:mt: ] 22,381 Stockholm den 27 Juli 1860. F. Torén, Bih. lill R. St. Kongl. Maj:ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Sept. 1860, kl. 1 e. m. Kongl. Mqp.ls Nådiga Proposition till Rikets Stander; om an tagande af en författning, angående verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af Domstol i Konungariket Danmark; Gifven Ulriksdals Slott den 21 September 1860.
Efter min öfvertygelse kommer ordet cent icke att vinna någon framgång inom de lägre classerne af nationen, och jag förutser att detta ord åtminstone icke under ^ sekel kommer att begagnas af den egentliga allmogen. Deremot har det namn å myntenheten, som Frih. Wrede föreslagit och Hr Gripenstedt i sin reservation upptagit, nemi. krona, den förljensten att både vara kort och lättfattligt. Jag får derföre föreslå, att nyssnämnde ledamots i dess reservation framställda förslag, att krona må bli myntenhet, och att den fördelas i 100-delar, hvarje del svarande mot 1 styfver, måtte antagas; men hvad beträffar verkställigheten af ett slikt beslut, om det fallas, bör dervid synnerlig varsamhet iakttagas. Det torde nemi. vara högst äfventyrligt, att fastställa en allt för kort liderymd för tillvägabringande af denna i hela penningerörelseu djupt ingripande verkställighetsåtgärd. Jag skulle derföre önska, att författningen derom icke toge sin början förrän 1847, pä det alt en kort och lättfattlig afhandling ronde det nya myntsystemet och dess förhållande till det gamla måtte innan dess komma till allmänhetens kunskap, hvilket lämpligast kunde ske genom samma afhandlings införande i de små almanachorue, som komma att utgifvas för år 1846. Vidare torde det vara nödigt, att vid ulmyntningen af det nya silfvermyntet, åtminstone till början, derå jemväl uppgifva dess värde i r:dr sp. Det är bekant, att dä den nuvar. silfver-riksdalern på 1770-talet infördes, dennas värde i det äldre myntslaget äfvenledes utsattes på densamma och dess underafdelningar. Och om än silfvereller specie-riksdalern skulle i framtiden afskaffas, hvilket jag dock icke anser böra blifva en ovillkorlig följd af det nya myntsystemets antagande, utan torde de olägenheter som af speciemyntets fullkomliga indragning -möjligen kunna blifva att befara, förtjena ett noggrant begrundande; men om, säger jag, så skulle inträffa, häller jag dock före, att värdet i specie bör i allt fall å det nya myntet utsättas.
Riksdagsordningen omför - mäldte Revisionsförrättningarne, och att Revisorerne till den andra Revisionen nödvändigt skulle utses genom ombud, likasom det hittills skett; men sådant är i bestämd strid med Grundlagen, som uttryckligen förmår att Riksens Ständer äga, i den ordning Stånden hvart för sig lämpligast finner, förordna Revisorer, hvilka ord Utskottet ansett endast böra åberopas. Varan» des U iskottet öfvertygadt, att ett stadgande i RiddarhusOrdningen, som skulle befinnas inskränka Ståndets i Grundlagen försäkrade rätt, så mycket mindre bör bibehållas, som det icke ens i sitt närvarande skick, enligt Utskottets tanka, har någon lagligen bindande kraft. §§, tö, 17 och 48. Om den särskildta Den 18 Augusti e, m, 22g ordningsstadgan , om RiddarhusUtskottet, och om RiddarhusDirectionen, äro i det närmaste lika med 48 ,| 4g och 5o §:ne i närvarande Riddarhusordning. Tillägget vid slutet af 47 §. åsyftar bland annat, att undvika alternativa framställningar från RiddarhusEtskottet, sorn åtskillige af Riddarskapets och Adelns Herrar Ledamöter i Ståndet klandrat. Stadgandet, att en af RiddarhusDirecteurerne icke åtnjuter honorarium synes lika med alla öfrige föreskrifter om Directionens lönevilkor böra införas uti Instructionen. §. 4<). Om RiddarhusSecreterarens tillsättande af Ståndet, eller stadfästande i Embetet, samt huru förhållas bör, då RiddarhusSecreteraren är af sjukdom hindrad, att sin tjenst förrätta, utgör ett af Utskottet gjordt tillägg till RiddarhusOrdningen.
Gasslander, ensam uppburit 6,666 R:dr 47 sk., eller 1,033 R:dr 37 sk. 8 r:st. mer än hela Krigskommissariat^ i Skåne kostat, uppgifva, att anledningen till aflöningsbeloppets storhet ligger dels deri, att ofvannämnde ledamot, utom dagtraktamente, erhållit 150 R.drs månadtlig ersättning för förlorade inkomster i hemorten, dels deri, att ehuru Eders Kongl. Majits instruktion af den 26 Maj 1848 anbefaller krigsrustningsmedlens möjligaste skyndsamma redovisande genom behörigen afslutad hufvudbok, denna redovisning likväl så fördröjts, att Kommissariatets verksamhet icke upphört förr än den 27 Augusti 1850, hvilken tidsutdrägt med räkenskapernas afslutande hufvudsakligen bidragit att öka utgifterna vid General-krigskommissariatets aflöning, samt att slutliqvid kunnat förr, än nu skett, uppgöras, emedan General-intendentens redovisning för arméen var aflemnad redan i Augusti månad år 1849. Hvad först angår Landskamreraren Gasslander*, såsom ledamot, bekomna aflöning och ersättning för förlorade inkomster i hemorten, så äro de fullkomligt enahanda med dem, som honom tillädes under den tid han i Stockholm deltog i Skattereglerings-kommitterades göromål åren 1846 och 1847, hvaremot föregående Rikets Ständers Revisorer icke gjort någon anmärkning; och då uppdragens olika egenskap icke förän - — 288 — drade hvarken hans lefnadskostnad eller ersättningsanspråk, kunde billigen icke tilläggas honom mindre för tjenstgöringen i Kommissariatet, än hvad honom utan anmärkning blifvit i Skatteregleringskommitteen tillerkändt.
Regerings-Formen, åsyftade ändamål; Nto 42g, angående den af Marstrands stad sökta ersättning för utgjord inqvartering; och 124 Prot-Utdrag den 11 Mars 1830. 430, förande fördelningen af der vid innevarande Kiksdag för Undervisnings* Verken beviljade tillökade anslag. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 25. sistl. Februarii, under N:o 13a , sfgifna och, den 8 dennes e. m., på bordet lagda ytterligare Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under iN:o 110, förut meddelade Betänkande, i fråga om förändrade grunder för fördelningen af Städernas Båtsmanshåll; i sammanhang hvarmed äfven upplästes Hedervärda Bonde-Ståndets, den 11 dennes, aflåtna och, samma dag e. m., på bordet lagda Protocolls-Utdrag , innehållande, att Bonde-Ståndet, som bifallit Betänkandet jN:o ilo, med de i Utlåtandet Nio 132 gjorda förändringar och tillägg, inbjudit de öfriga Biks* Prot.-Utdråg den 12 Mårs '1830. 125 Stånden att i detta beslut med Bonde-Ståndet sig förena; och fann Ridderskapet och Adeln för godt att, för dess del, gilla Utskottens ifrågavarande Utlåtande i allt öfrigt, utom hvad angick den af Utskotten föreslagna provisionela regleringen af Städernas Båtsmanshåll, samt Utskottens hemställan , att Städerna ej måtte blifva hörde i målet, uti hvilka alne omständigheter nämnda Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslogs. S. D. Vid förnyad föredragning af förstärkta Statsoch Banco-Utskottens, den 23 sistlidne Januarii, under Nio 45, afgifna och, den 2 5 i samma månad e. m., på bordet lagda Memorial, angående anställd omröstning öf. ver åtskilliga frågor rörande
Det har blifvit sagt, att Konungen icke gifvit någon ledning lill frågans bedömande. Nå val, Rikets Ständer hafva ju förordnat Utskott, för att gifva dem denna ledning. Jag kan icke finna, att Utskotten gjort detta, då Utskotten helt enkelt svarat, att saken icke kunde komma i fråga, förr än Statsregleringen blifvit uppgjord. Då blir andra frågan: Tillhör icke Götha Canal äfven Sveriges tillstånd för det tillkommande och det närvarande? Ingur deri icke nå - D e n 26 Mars e. ro. 133 gon nytta för det allmänna? Må hända torde detta tåla vid någon undersökning. Att Götha Canal blir lönande för Bolaget, har jag icke trott vara att tänka på för många år; men om den är nyttig för det Allmänna, se det är en annan fråga. Jag skulle tro: att lättare communicationer äro nyttiga för det allmänna, så väl i Sverige som på andra ställen; jag skulle tro, att dessa communicationer bidraga till Åkerbrukets och Näringarnes uppkomst, så väl här som i andra länder af Europa, och andra verldsdelars hemispher. Erfarenheten har visat, alt jordbruket dragit nytta af de kalkarter, som ifrån Canalens grannskap kunnat erhållas, och någon vinst ligger väl också deruti, alt allmogen icke förnöter sin tid på landsvägen och spiller foder i dikena, utan att det uppfodras vid deras hemman och att gödseln derstädes får qvarstadna, och dessa ändamål torde vinnas, omtransporterne ske på Götha Canal. Åtskillige yttrade härvid oro. Hvarefter Herr Tham fortfor: Om någon längre tid,upptages för mitt yttrande, så ber jag eder om förlåtelse mine Herrar, det är icke mitt fel utan deras som vilja hindra mig, men jag fortfar och låter icke hindra mig. Om handel är nyttig för fäderneslandet, så måtte det äfven bidraga lill landets förmån, om Götha Canal kan verka till dess förkofran, eller 134 Den 26 Mars e. m. åtminstone till lättnad af varu-lransporten, som annars betungar Allmänheten.
Uti denna mening hafva instämt Herr Häradshöfdingen Bogeman, Herr Kapitenen Nordenankar, Herr Doktor Björkman, Herr Prosten Malmstedt och Herr Kyrkoherden Bergman. af Herr Doktor Sandberg: ”Vid sista Riksdagen var ifvern att öfverallt i landet få Filialbanker i gång så stor, att man på alla håll förminskade fonderna för Riksbankens vanliga låne-rörelse, för att skaffa medel till kapital-förlag åt dessa enskilda låne-inrättningar. Kreditivet till manufakturernas och fabrikernas understöd skulle minskas med 450,000 R:dr: från allmänna diskontfonden, utur hvilken mindre lån med omsättningsrätt .meddelas, hade förut blifvit tagna 900,000 R:dr, och nu skulle derifrån ytterligare tagas 900,000 R:dr; från fonden för fastighetslån, hvaraf mindre fastighetsegare på billiga vilkor kunde blifva delaktige, skulle indragas 1,125,000 R:dr; don lilla fonden på 120,000 R:dr till skiftesoch odlings-lån skulle alldeles borttagas m. m. m. m. och allt detta för att skaffa tillgång till försträckning åt Filial-banker, som ville bildas. Till förlag för rörelsen hade Riksbanken redan förut gifvit 3,450,000 107 R:dr åt dessa enskilda låne-anstalter, och nu fingo de utsigt att ytterligare erhålla 5,550,000 Kalr. Att vid dessa beslut göra några erinringar kan icke vara meningen med den reservation här afgifves. — Hvad man af erfarenheten under tiden kunnat inhemta, må dock äfven kunna omförmälas. Att ett sådant användande af de till utlåning tillgängliga allmänna medel medför för Rikets Ständers Bank vida mindre fördelar, än uti dess vanliga lånegrenar, är lätt att inse. Men säger man: Riksbanken är icke till för att samla vinst, utan för landets nytta. Härvid kan med största skäl frågas: hvilket gagnar mest flertalet af landets innebyggare?
Utlåtande N:o 125. en de! af Dliarne, Helsingland och Jemtland, upptagna väg,-hos Utskottet förekommit, att, enligt de upplysningar Utskottet kunnat sig förskaffa, denna viig, såsom löpande genom dels glest bebodda, dels nästan obe» Bodda trakter, af angränsande invånare sällan begagnas, och sålunda ej åt desse beieder någon lindel, ulan endast, betraktad såsom en mililairisk communications-anslalt, kan anses vara af nytta, samt härtill k< unner, att underhållet af samma väg, genom de dertill anslagna socknats aflägsenhet och den deraf uppkommande stone tidsspillan, icke kan annat äa för idem vaia serdeles betungande, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrk.? Rikets Högloflig® Ständer, att, genom underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:', anhålla, del Kongl. Alaj:t läcktes låta anställa en undersökning, ej mindre angående den kostnad, hvartill undethållet af berörde Väg kan årligen uppgå, der den redan är färdig och mäste underhållas, samt sedermera i den nion densamma blifver till un* £ del hållande färdig, äu ock i hvad nion invånarue i de orter, genom hvilka den fram löper, kunna och bora härtill bidraga, £; samt att Kongl. Majit derefter, och så vida omständigheterna på kalla något understöd å Statens sida, behagade lill vägens underhåll, antingen anvisa nödigt anslag af medel, sorn äro ställde till Kongl. Majlis Nådiga disposition, eller ock, vid näslinfallande Riksdag, i berörde afseende läcktes till Rikets Ständer aflåta Kådig Proposition. Hvilket dock underställes Rikets Högloflige Ständers egetbe*j jprofvande. Ankom till Exp. Ulsk. den 2$ Sept. ZJ tidt anele; i anledning af vackt fråga om utsättande af preem!er för ekeplantei ing ä berustade Säterier och Kra~ nas katt t hemman Uti ett till Yälloflige Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottets Allm.