Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvudnumret på programmet var visat, och det tyckte bon ock, Erik borde komma grens debut som Amneris och fröken Petrinis dock Mozarts härliga opera » Idomeneo », ur hvilken, ihåg. Men icke tänkte han så långt. Han försom Lakmé sistlidet år, ingen debutant på de utom den kända uvertyren och en marsch, ej mindre stod henne ej, det var felet, därför fann han sig senaste åren lyckats så bra slå sig igenom som nu än tolf solo-, ensembleoch körnummer utfördes. bättre i Tant Annas sällskap än i hennes och fröken Moritz. Den unga sångerskan, som utbildat Denna öfverdådigt praktfulla tonskapelse, som nuElises. Hon riktigt ångrade, att hon så handlöst sig i Paris, har tydligen gått i en god skola. Tonmera i allmänhet försvunnit från scenen, förtjänar låtit makten som husmor glida sig ur händerna. ansatsen är ren och bestämd, koloraturen lätt ocb verkligen att oftare uppföras i konsertsalen. Dess Elise skulle göra allt, t. o. m. o m en knapp gick pärlande. Stämman är en ganska omfångsrik mezmånga oförlikneligt sköna körer och flere af dess ur Eriks rock, skulle hon sy i den, liksom icke zosopran hvars lägre och mellantoner äro vackra solooch ensemblenummer kunna ej gärna undgå Märta vore van att begagna nål och tråd. Om och fylliga, under det de högre tonerna däremot äro att väcka hänförelse hos älskarne af gedigen klassisk Elise ändå ville resa bort några dagar, skulle hon tunna och något gälla. Genom fortsatta studier musik. Utförandet var, om man undantager de skä- visa Erik, att hon kunde laga mat lika väl som och trägen öfning torde äfven dessa kunna vinna i ligen klena tenorerna, i allmänhet synnerligen förhålla föreläsningar, men han skulle nog ej tillåta klang och fyllighet. Anmärkningsvärd var i alltjänstfullt. Särskildt förtjäna körerna och orkestern del! Han var så rädd o m henne, som vore hon mänhet den säkerhet, fri från hvarje spår af rädsla, ldford. Det hela leddes med känd skicklighet af en drifhusplanta. med hvilken fröken M. från början till slut sjöng hofkapellmästaren Dente.
Och hvad uter angår säkerheten, så, enär de första och nödvändigaste förberedelserna af torkningsanst. alter , samt tfenliga uppl ags ställen, ännu helt och hållet saknas i de fleste orter af B ike t , skulle, efter BancoUtskottets öfvertygelse , beläning af Spänne mål så mycket mindre kunna beslutas och vidtagas, utan att tillskynda Banco flerhet oundvikliga förluster, sorn, äfven i den händelse, att alla förenämnde preparativ voro i den fullkomligaste ordning, en pant af den varierande beskaffenhet till värde och qvalitet samt den svårighet i afseende på vård, eftersyn och controll, sorn Spannemål, ändå alltid mäste blifva ganska äfventyrlig för ett Verk, hvars länebiträden, från en enda punkt, spridas kring hela omfånget af ett vidsträckt llike. —• Delta BancoUtskottets Betänkande liar Ridderskapet och Adeln väl i sista pleDum återremitterat med 35 röster emot 17; men jag tror icke att BancoUtskoltet, med iakttagande af Bankens säkerhet, kan göra annat än återkomma med Betänkandet i samma skick, äfvensom jag förmodar att Rikets Ständer likaledes, med hänseende till Bankens säkerhet, slutligen icke kunna göra annat, än bifalla en sådan Utskottets åtgärd. Det återstår således endast att lägga EkonomiUtskottets nu förevarande Utlåtande i all som största tysthet till handlingarne, hvarå jag äfven begär proposition; men Den it December f. m. t3 jag vill likvisst icke bestrida afslag derå, i händelse en sådan proposition skulle yrkas. Återremiss deremot anser jag öfverflödig, emedan Ekonomiutskottet säkerligen äfven lärer vidhålla sitt förut afgifna yttrande, och bifall kan jag ingalunda tillstyrka; en sådan åtgärd vore ungefär detsamma, som att frisera ett skalligt hufvud; ty der ingen tillgång fin nes, der är ock intet att taga. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Den siste Talaren har föreslagit, att
Majit, att angående förhållandet låta anställa undersökning. Det kan icke skäligen fordras af Stats-Utskottet att förstå sig på Stuteri-Inrättningar, och jag känner ingen innom Utskottet, Den 4 April. Skottet, sorn gör pretention på denna kännedom. Örn ärendet till Kongl. Majit öfverlemnas och af de 40,000 R:dr Stuten-Inrattningen nu årligen kostar någon del bespares, så kufide den användas till en Vetefinaife-Inrättning. — Jäg bestrider ej den begärda återremissen; men jag tviflar derpå ätt Urkottet kan meddela något annat yttiande än det nu afgifvit. Friherre Stael teon Holstein, Corfitz Ludvig : Om jag ej mycket bedrager mig finnes någon Vetefinaire-Inrättoing i Skara. Der var åtminstone förr en Lector vid namn Hernqvist, som Var Boskaps-Läkare 1 Lund är också en Professor, som påståf éig äga kännedom om Boskaps-Sjukdomar. Någon anstalt måste således gifvas för andra att inhämta kännedom i denna sak. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric*. Jag erkänner Friherre Cederströms anmä/kningar, om omöjligheten för Utskottet att utarbeta oågot Reglemente för Stuteri-Inrättningens förvaltning, men jag finhef nödvändigt att utfinna en utväg att förekomma en misshushållning af 40,000 R:dr årligen, och ser gerda att en ärman uppgifver bästa medlet dertill. Herr Öfverste Tersmeden, sorn varit Ledamot i deri för Inrättningens Organisation tillförordnade Comitté, har gifvit anledning till förmodan om fel i Styrelsen; och jag skulle således anse Ridd. och Adi Fröt* V B. 1 Afd. 27, 23. 310 Den 4 April. skäl vara, att hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa , om ändring i samma Styrelses Personal. Herr von Schulzenheim:
Palmstjerna framställda, och hvilket ol vi fvela k tigt är förmånligt för räntegifvarue, så är det sannolikt att en stor del af BondeSlts ledamöter förklara sig för detta förslag. Jag har sjelf, under samtal med en mängd ledamöter af detta Stånd, derom förvissat mig. Om nu R. o. Ad. samt PresleSt. antaga detta förslag, kan BondeSt. inbjudas att med oss sig förena. Del är till och med sanno - 140 Den 8 September f. m. likt ali en sådan inbjudning anlages, och vi undvika derigenom hazarden i förstärkt Utsk. Skulle frågan likväl komma (ill förslärkt Utsk., så finnas äfven der representanter från en af rikets bördigaste provinser, nemi. Östergöthland, hvilka, enligt hvad allmänt kändt är, icke gilla Utsk:s förslag. Jag inser således icke något skäl till betänklighet att antaga sistnämnda förslag. Hr Carlheim Gyllensköld: Jag utbeder mig R. o. Adis öfverseende för det jag ännu en gång anhåller om dess benägna uppmärksamhet. Milt förra yttrande har af flere talare blifvit så misstydt, eller missförstådt, att jago finner mig nödsakad att söka tydligare uttrycka min mening. Åtskilliga deremot i öfrigt gjorda anmärkmr synas jemväl påkalla ett genmäle. Hr Stuart har först åberopat innehållet af de brukliga skatteköpshrefven, och förmenat, att i dessas lydelse icke skulle finnas något, som kunde göra tvifvelaktigt huruvida Konungen och R. St. ägde att förändra redan gjorda skattläggningar. Härvid beder jag främst få anmärka, att dessa skatteköpsbref icke gälla alla kronoskattehemman, utan endast dem, som i sednare tider blifvit till skatte försålda.
Propos. om antagande af en författning ang-.de straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum; N:o 167, ang:de åtgärd till förändring af Kungsoch Kronoskjutsens utgörande; N:o 168, ang:de minskning i Kreditivet för manufakturernes och fabrikernes understödjande; Den 9 December e. m. 205 N:o 169, ang:de återstoden af den för afskedade folkskolelärares pensionering i RiksgrsKont. afsatta tillgång; N:o 170, ang:de lösen för den åt Korporalerne vid indelta Arméen och soldaterne vid Södermanlands Regemente anslagna aflönings-spanmål ; N:o 171, ifråga om inqvarterings-penningar åt en del RegementsSkrifvare vid indelta Arméen; samt N:o 172, ang:de fyllnad och tillökning i ersättnings-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets-Krigsmanshuskassan för indragna rusthållsoch en-per-mille-afgifterne. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Till förekommande af tidsutdrägt anhåller jag att de nu bordlagda skrifvelserne måtte upföras först på föredragningslistan för nästa plenum. Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöts att de nu bordlagde förslagen till underd. skrifvelser skulle upföras främst å föredragn ingslistan för nästa plenum. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk. inkomne Mern. och Betänk, nemi. från SlalsUlskotlel: N:o 172, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till StatsRegleringen hörande frågor. Lagutskottet : N:o 58, i anledn. af väckt motion om utfärdande af en förklaring, huruvida 3 § 2 kap.
Ytterpäsken, som är längre och vidare än männens, öfvergår nedtill till ett slags mycket vida byxor. Äfven ärmarne äro ytterst vida, så att armen lätt kan indragas och utstickas. Under ytterpäsken bäres en inre päsk eller pelsskjorta och under den ett par mycket korta byxor. Omedelbart der ytterpäsken slutar, vidtaga mockasinerna. I nacken är päsken starkt urringad, så att en del af ryggen är bar. Jag har sett flickor gå med öfre delen af ryggen på detta sätt blottad äfven i köld af –30° till –40°. Strumporna Tschuktschiska barn. a. Flicka från Irgunnuk. Efter fotografi af L. Palander. b. Gosse från Pitlekaj, klädd i sin mors hufva. Efter teckning af matrosen Hansson. hafva håret inåt, äro kantade med hundskinn och gå upp till knäna. Mockasinerna, haklappen, hufvorna och skinnhalsduken äro föga skilda från motsvarande plagg hos männen. Öfver hufvud är qvinnodrägten mer utsirad än den manliga, och skinnen till densamma tyckas vara omsorgsfullare utvalda och beredda. I det inre tältet gå qvinnorna ofta nästan nakna, endast med helt korta underbyxor af skinn eller »kalikå» eller ett smalt cingulum pudicitiæ. På den nakna kroppen bäras dessutom en eller två läderremmar om ena armen, en läderrem om halsen, en dylik om lifvet och några jern-, mindre ofta koppar-armband om handlofvarne. Dock tycka de yngre qvinnorna ej om att i denna drägt visa sig för främlingar, och de hasta derför vid deras inträde att skyla nedre delen af kroppen med päsken eller något annat till hands varande plagg. När barnen blifvit några år gamla, få de samma slags drägter som föräldrarne, olika för gossar och flickor. Som små stickas de in i ett vidt skinnfodral med nedtill hopsydda ben och ärmar. Baktill finnes en fyrkantig lucka, Snöskor a. det vanliga slaget; b. afsedda att begagnas så, som bilden å motstående sida utvisar. 1/13 af nat. storl.
Han upptog sin näsduk, fäste den på spetsen af sin värja och red sedan närmare, ropande med hög röst: ”Ännu en gång, den sista, bjuder herr Klas Fleming, ståthållaren, konungens högst betrodde man, på hans majestäts vägnar, nåd och förlåtelse åt dem af eder, som äro vilseledde. Nedlägges vapnen, gån till edra hem, och eder skall intet ondt vederfaras. Endast edra anförare och dem, som uppviglat eder att strida emot eder konung, skolen J utelemna, för att de måga straffas såsom lag bjuder; men fortfaren J att vilja strida emot eder konung och gören uppror och upplopp, då skolen J straffas såsom J förtjenen, och med skott och svärd utrotas till sista man.” Mycken rörelse märktes bland bönderne; det syntes att mången velat lyssna till förslaget, men brådskande gingo från man till man, just de, hvilka hade mest att frukta, och desse bjödo till att elda böndernes ifver och motstånd. Enevald märkte rörelsen och utropade: ”Skynden eder, gripen edra förledare, det äro de, som äro edra verkliga fiender.” Längre hann han icke. Han hade väl sett att en af dem, som syntes ifrigast uppmana bönderne till motstånd, hade lagt an med sin bössa på honom, men med en blick af stolt förakt på bonden, fortfor han att tala. Nu small skottet, en kula for genom tröjan och rispade huden vid venstra sidan. I detsamma lossades flere skott från böndernes led, fem af Enevalds följeslagare föllo, han sjelf med de få återstående red tillbaka. ”Är ni svårt sårad”, frågade Fleming. ”Nej, eders herradöme, dock för mycket för att vara det af en vanbördigs kula. I detsamma gafs på alla punkter tecken till anfall. Rytteriet störtade fram. Israel Larson hade flytt. Utan dugliga anförare kämpade den oordnade hopen modigt, men på det mest ändamålslösa sätt. Tyngden af kavalleriet bragte dem innan kort att vika. Snart voro bönderne omringade, de stredo förtvifladt för sina lif. Ingen pardon gafs, och innan dagens slut lågo fyra tusende döda på slagfältet.
N:o i/|o, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 8, öfver Peter Pehrssons från Calmar Län motion, om rättighet för parter att deias till domstol ingifne handlingar återbekomma, bifölls; JN:o i/ji, i anledning af återremisscr å Utskottets Betänkande, N:o 44, öfver motioner om utarbetande af en Excecntions-Stadga, Fides till handlingarne; N:o i42> < anledning af återremisseu utaf åtskilliga från .Utskottet afgifna Betänkande», rörande utsökningsärenden; Betänkandena N;o 5a oell 53 biföllos, samt i öfrigt lades Utlåtandet N:o i/\z till bandlingarne; INro i/)0, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande A:o 6a, öfver motion, att bysatt gäldenär, som ali sin egendom till borgenärerne afstår, genast derefter må från bysättningshäkte!; lösgifvas, lades lill handlingarne; N:o i/J4, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 65, öfver motioner, om ändringar och tillägg i nu gällande stadganden angående hysättning, lades till handlingarne; N:o i45, öfver en af Hedervärda Bonde-Ståndet meddelad remiss, i anledning af dess beslut, vid pröfning af Banco-Utskottets Utlåtande K:r's r och 14, gillades; N:o 1 i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 92, öfver motion, om förtydligande af föreskr-ifterne rörande behofvet af full magt vid besvärsskrifters och ansökningars ingifvande till Kongl. Majit samt Hofoch jÖfver-Rälter, och. om upprättande af formulaire lill besvärshänvisningar, lades till handlingarne; Wto i5o, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, JNT:o 93, öfver motion, örn återställande af rättigheten, alt i ringare mål begagna muntlig stämning, la dies lill handlingarne; N:o 151, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o \oi} öfver väckt motion, om förlängd tid tor in v ananie i Lappmarken, Norrbotten och Westerbotten, alt fullfölja rältcgångsärenden ifrån IdofBätt lill Kongl, Maj:t; Betänkandet N:o 102 bifölls och Utlåtandet N:o 15i lades till handlingarne; N:o iSa, öfver motion 0111 ansvarsbestämmelse för den, som med uppsåt origtigt upprättar räkenskaper och handlingar, soln till allmän nytta och rättelse äro, bifölls; N:o 153, öfver väckt Prot, Utrfr. d. 6 iVov. 1<?
För den händelse båtsmännen, i enlighet med den af Revisorerne uttryckta åsigt, icke skulle användas till släpsysslor eller till handtlangare i verkstäderna m. m., skulle såsom en följd deraf uppstå att annat för Kronan vida dyrare arbetsmanskap till förrättande af sådana sysslor måste, vare sig å ordinarie eller extra stat, antagas. Då jag redan under den 9 Juni 1859 föreslagit inrättandet af en varfspolis, får jag biträda Revisorernes förslag om antagandet af en poliskår i så måtto, att den inre bevakningen inom varfvet, hvartill hittills båtsmän varit använde och hvilken hufvudsakligen består uti utöfvandet af tillsynen öfver dockportarne och fartygens förtöjningar, utgörandet af pumpvakt i Flottan, upprätthållandet af föreskrifven ordning, upptäckandet af uppkommen eldsfara äfvensom tillsynen deröfver, att tillgrepp ej föröfvas. skulle, för den del sådant vore lämpligt, uppdragas åt poliskåren, och vore en sådan kår för varfvet af stor fördel, äfven om den komme att medföra en högre kostnad än den nuvarande bevakningen; men den inre bevakningen i öfrigt äfvensom den yttre vid varfvets stränder, hvilken sistnämnde fordrar en större personal, i anseende till varfvets vidsträckta område, samt hittills till en del bestridits af marinregementet och för öfrigt å de platser, der marinsoldater, i följd af deras otillräcklighet eller andra omständigheter, icke alltid varit använde, måst åt båtsmän anförtros, anser jag fortfarande kunna och böra åt båtsmän öfverlåtas, helst som deras begagnande för en sådan bevakning tillhör deras tjenst göring samt till nattvakare utses sådane pålitlige båtsmän, som i följd af högre ålder icke kunna till exercis eller sjötjenst eller vid svårare arbeten användas. Genom inrät 42 - — 330 tandet af en varfspolis skulle tilläfventyrs, såsom Revisorerne funnit önskligt, manskapets visiterande vid utgåendet från varfvet kunna afskaffas, ehuru berörde visitationer äfven på sednare tiden beklagligen visat sig vara behöflige.
Här oeh hvar strålade en liten julgran ur bottenvåningarna eller böljade ett haf af ljus ut öfver gatan från de högre upp belägna fönstren. Äfven jublande barnastämmor trängde dämpadt ut på de nu tysta, folktomma gatorna. De tre hade blifvit helt varma af sin inre lycka, trots de hvita snöbräm, som lagt sig öfver dem. D e skyndade icke hem, ty dem väntade intet julträd, inga gåfvor, ingen öfverraskning. D e hade redan fått sin skänk, den största, som de kunde önska sig: skänken af deras ära, deras oantastade människovärde. Nya Idun. » M§§l) ét är bra ledsamt den första lördagst^åM aftonen i hvar månad, då våra män regelbundet bevista sällskapet Iduns sammankomster, » yttrade för tio år sedan en fru, hvilken bjudit några vänner för att hjälpa henne förkorta en af dessa ledsamma lördagsaftnar. » Hvad skall man hitta på för att också vi fruntimmer under dessa timmar kunde få något förädlande nöje? » Dessa ord blefvo upprinnelsen till stiftandet af fruntimmers-sällskapet Nya Idun. Jordmånen var färdig, idén behöfde bara kastas ut för att slå rot. Det väckande och lifvande arbetet för kvinnosaken, som främst på initiativ af Tidskrift för Hemmet under flere år pågått, hade verkligen åstadkommit så mycket, att där nu fanns en skara framstå- ende kvinnor, hvilka försökt sina krafter och sin begåfning inom många riktningar i andligt utvecklande och praktiskt nyttiga lifsuppgifter; det fanns inom hufvudstaden stoff för en sådan förening. Till sällskapets stamtrupp eller styrelse utvaldes tjugu medlemmar, hvilka första gången sammanträdde i hushållsskolans lokal, Jakobsbergsgatan 11, den 7 februari 1885. Men genom nya inval vid nästan hvarje sammanträde har dess medlemsantal nu ökats till 167. Under de 80 sammankomster sällskapet haft, hafva föredrag hållits öfver exempelvis sådana ämnen som: » Svenska kvinnors affärsverksamhet på 1600-talet », » O m Balkanhalfön », » Om stil », om » Det moderna Athen », om » Yrkesskolor i Paris », om de s. k.
Detta sednare val sker samfält med de öfrige Revisorerne, och sedan desse sin Revisionsförråttning slutat,skrider RiddarhusDjreetionen samfält mert dem till val af Revisorer för påst inträffande Revision, samt att Directionen ansett denna Redaction innefatta en pleonssme och derjemte vara genom sin vidlyftighet otydlig, hvarföre Directionen funnit densamma böra förändras sålunda, som Directionen den åberopat. Nu, ehuru Riddar - Den 11 Augusti nt. 135 husUtskottet finner: att berörde 4 jj, i sista RiddarhusUtskottets förslag icke bör anses så Otydlig, att den ju kunnat af Directionen efter ordalydelsen följas: att den redaction af instructionen, som Directionen uppgjort icke bordt af Directionen efterlefvas innan Ridderskapet och Adeln densamma godkåndt, utan deremot, i händelse betänkligheter mött i afseende på omförmålte § s rätta förstånd, antingen Utskottets förslag eller den gamla instructionen tillämpas på sått Ridderskapet och Adeln föreskrifva, och att Directionen vid så fatta omständigheter icke ägt skål, att från denna förskrift afvika; likväl och då för Directionens förmodade rått, att få följa en egen öfvertygelse då ordalydelsen af paragraphen ansetts otydlig, och att i enlighet med en sådan åsigt, få inråtta sättet för berörde vals företagande, den märkliga anledning kan till Directionens fördel åberopas och som icke bör Jernnäs utan afseende, att 17 §. i den af sista RiddarhusUtskottet uppgjorde instruction medgifver frihet åt
Utskottet har visserligen, vid granskning af det uppgjorda förslaget till utgiftsstat, funnit administrations-kostnaden nog högt beräknad; men då den af Kongl. Maj:t föreslagna anslagssumma något understiger det belopp, som direktionen i enlighet med statsförslaget ansett beköfligt, har någon vidare nedsättning nu icke synts Utskottet böra ifrågasättas, än för det belopp af 4,000 R:dr, hvartill årliga räntan å ofvan omförmälda donationsmedel kan beräknas; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer måtte Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning i den mån bifalla, att ordinarie anslaget till Allmänna institutet för döfstumma och blinda förhöjes med 36,000 Riksdaler, eller från 45,000 R:dr till SI,000 R:dr. 92:o. Beträffande Rikets sednast församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 11 April 1863, framställda anhållan, att vid påföljande riksmöte måtte, efter föregången undersöknipg och vederbörandes hörande, Rikets Ständer föreläggas förslag till inrättande å lämpligt ställe af ytterligare ett institut för döfstumma och blinda på Statens bekostnad, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifvet' vid handen, direktionen öfver Allmänna Institutet för döfstumma och blinda afgifvit underdånigt utlåtande och dervid hufvudsakligen anfört, att direktionen delade den af Rikets Ständer uttalade åsigt om behöfligheten af ytterli gare anstalter för döfstummas undervisning, men deremot i fråga om dessa anstalters beskaffenhet och undervisningens ordnande vore af en från Rikets Ständers afvikande mening. Uti den af direktionen uppgjorda plan till ordnande af Allmänna Institutets framtida verksamhet hade direktionen utgått från den åsigt, att detta Institut skulle fortfarande förblifva en central-anstalt, hvarest ett större antal döfstumma barn kunde erhålla undervisning och vård och der äfven kunde utbildas duglige lärare för döfstummas undervisning vid de mindre skolor, som på flera orter inom landet under sednare tider uppstått.
Borgare-Standet fann för godt, a't antaga det alternativ i första omständigheten , som innehåller, att Underhålls - Summan hädanefter, lika som hittills, bör utgå i Swenskt Baneomvnt, samt gilla Ut,kottet yttrande om Bellvue Lustpark; Hwaremot Stander, t anledning af njord anmärkning wid förra Kongl. Familjens uppgifna skuld, pa hwtlkm ' Utlkottet tillstyrkt qwittning för Meublerne, beslöt, art återremittera fragan om Menblernes inlösande, till Utjkottets ytterligare beredning och utlåtande. vt suprs. Lx protocollo, kerFStröm. Utdrag af wällöf! Borgane Ständers prsrocoll, häller wid Urtima Riksdagen L Orebro den 9 Aug 1312. S. D. Ällmanna Beswärsoch fkoitetS va bordet hwilande Betänkande om jeinkvia i Ema Rsteringen upptogs nu till slutlig algard och bifölls. „ vt suprr. kx ?rotocollo, 7. Ut - Den 8 Augusti. S469 Utdrag af wällöf! Bornarc-Ständets prstocsll, hältet wid Urtima Riksdagen L Orebro, den 8 Aug. i8t2. S. D. ^önvillnings-Utskottets afgikne Betänkande om Rotefrihcts - afgiften föredrogs a nyo och bifölls. vt supra. Lx krotocollcr, LerAStröm. Utdraa af Wällöf! Bsrgare-S^ändets prsrocoll. häller wid Urrkma Riksdagen i Orebro den 8 Aug. i8lr. SDdcstöt Borgare - Ståndet uppdraga at Expeditions - Utskottet att körfatta Constltutorial för de ak Riksens Ständers ElectorerS utsedde Committerade till Tryckfrihetens wardvt supra. kx ?ratocollo, ch öorgström. Utdrag af wällöf!. Bongare-Ständets prstscöll, hället wid Ultima Riksdagen k Örebro den 8 Aug. r8'2.