Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungens pro» position angeck det samma och innehöll icke en ny wäckt fräga men upgifk af ett annat salt att winna samma ändamål. Min afsigt är icke nu ack yttra mig öfwer wärdet af förflager. Men da 8 t §. af Regerings-Fvrmen endast handlar om huru Grundlags frågor kunna wackas, icke huru de kunna siuteligen afgöras, har jag till detta fall icke ansett den lämpelig; dä Constitutions Utstottet, uti sitt under den 16 October i8ro akgifns betänkande, sökt förekomma möjeligheten att Grundlags frägorne skulle siuteligen ester Z6 §. behandlas, har der med det samma medgifwit akt sädant för det närwarande genom ingen lag är förekommit, och dä Riksens-Ständer dels afsiagik delta Utstötte ts Den z Julli. rets förslag, dels äter remitterat det med anmärkningar, kunde det samma icke för det närwarande tjena till rättesnöre Den 44:de §. af Riksdags, Ordningen, som Herr Baron Lesterllröm anfört svnes snarare wittna emot än för hans påstående. Nir en G undslags fräga, hwarom förslag tUl förändring förut är wäckt, kommer stmeligen till Riksens-Ständers afgörande, hör den säkerligen tul de allmänna frågor, som kunna eller böra komma under sanuelige Riks-Sländens öfverläggning eller pröfning, och åtminstone finnes här ingen bokstaflig för-skrift, som kunde föranlåta en LandtMarstalk att förklara ofverl äggningen hwilande. Jag tror ej eller att under ett sädant mälets stick det giss någon föreskrift, som kunde berättiga ett Utskott eller en Ordförande alt bland ämnen, som stodo i est gemensamt sammanhang genom etk bestämdt urffijande af hwad som war nya eller gamla frågor inskränka Ständers pröfnings och afgörande räll.
Kungörelse» den 5 December 1788, jemte hvad flere i ämnet anfört, -2:0 FältProsten Edvalls motion, om låneunderstöd för Jemtland, lill anskaffande af en snanmåIsfond af 2.0,000 Tunnor Korn, 3:o FältProsten Edvalls motion, em ett anslag af 0,000 JR dr årligen i 10 år, till mvrors utdikning och odling i Jemtland, 4*0 Prosten Mittags anförande, em tillåtelse för Prestérskapet, att genom Kronobetjeningen till Konungens Befallningshafvande insända vissa handlingar, utöfver hvad Kongl. Brefvet af den »6 Junii i8i3 medgilVer, jemte deraf föranledde yttranden, 5:o Doctor Lindahls anförande, om en hemställan till Högloft. Piidderskapet och Adeln, att afstå ifrån rättigheten .att hålla krogar på sine egendomar, 6:0 Professor Westmans motion, om rättighet för Adjuncler och Docenter i Juridiska och Medicinska Faculteterne, att, vid ansökningar uttöm Åcademieu, få beräkna sin Academiska tjenstgöring, jemte hvad flere i ämnet anfört, 7:0 ContractsPiosten Hallströms motion, om inrättande äf Folkskolor, jemte hvad flere i ämnet anfört. S, D. Ilemitterades till StatsJJtskottet Prosten Bruzelli motion, örn anslag för Gymnastiska Central-Instilutet i Stockholm, jemte hvad. -Professoren, Doctor Bexell i ämnet anfort. S. D. Remitterades tili Bevillnings-Ut skott et: 1:0 Kongl. Maj:ts, Nådiga Skrifvelse tili Rikets Ständer, angående bevillning af utdelning å TroMliätteCanaloch Siassverks-Bolags Åclier; gifven dea 22 Februa:ii 1334» Fröt.
I afseende på förvaltningen af den fond, stor 10,000 R:dr, som framlidne Kanslirådet Norén den 27 December 1811 testamenterat till förmån för Kongl. Krigs-akademien, med vilkor, att räntan deraf skulle användas till underhåll för så många kadetler vid akademien, som beloppet medgåfve, och hvilken fond Kongl. Majit den 25 November 1813, jemte nådigt tillstånd, att densamma finge i Kongl. Stats-kontoret deponeras, anbefallt delta verk att utlåna emot 6 pro - Stats-Utskotlels Utlåtande, M 21. 7 cents ränta och säker inteckning i fast egendom, hvarefter vid hvarje års slut skulle till Krigs-akademien uppå reqvisition utbetalas så mycket, som för 2 kadetters underhåll belöpte, och det uppkommande ränte-öfverskottet årligen tilläggas kapitalet, för att med tiden tilldana fond äfven för en tredje plats, hafva Revisorerne anmärkt, att, sedan, i följd så väl af inträffad förhöjning å kadetternes underhållskostnad, som ock deraf, att, med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd, räntan å. det intecknade kapitalet nedsatts till 3 procent, räntemedlen blifvit otillräcklige för 2 kadetters utpensionerande, och af sådan anledning endast beloppet för en kadetts underhåll af akademien reqvirerats och uppburits, det öfverskott å räntan, som härigenom uppkommit, utgörande vid 1849 års slut 670 R:dr 27 sk. 2 r:st. fått, då det icke kunnat emot föreskrifven yiteckningssäkerhet utlånas, hos Kongl. Stats-kontoret oförräntadt innestå; och hafva på grund häraf Revisorerne hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det nådig föreskrift blefve Kongl. Stats-kontoret meddelad, att, genom utlåning på lämpligaste sätt, göra äfven det uppkommande ränte-öfverskottet fruktbärande, så att testators uttryckta afsigt med dispositionen måtte i allo efterkommas.
N:o 377* Utlåtande öfver Hr Hjertås, Gustaf Adolph, fran H. R. och Adeln remitterade Motion, att, till hästafvelns förbättrande, medel måtte, i mån af behofvet, få, under vissa bestämda villkor, lånas utur den uti RiksgäldsContoiret befintlige, så kallade HingstMedels-Gassan. M edelst Utdrag af H. R. o. A:s Protocoll för den 3 sisth November, liar till Utskottets handläggning blifvit remitterad Hr Hjertås, Gustaf Adolph, motion, af innehåll: att, sedan, genom 3:ne Stånds beslut, Utskottets Betänkande, rörande Hästafveln i Riket, 1111 mera kan anses vara af R. St:r bifallet, och, i följd deraf, S B. H i 35o Sl. ats-U tskottets ett årligt Anslag af 7000 R:dr för Hästafvelns förbättrande kommer att utgå, äfvensom Ottenby Kungsgård till Stuteri-anläggning får användas, enär det derå nu varande Arrende upphör, så uppstår naturligtvis den fråga, hvarest medel skola tagas, så väl till första uppsättandet af berörde Stuteri, som af de för flera Provinser i landet högst behöfliga Landt-Beskällare. Och derest utaf förenämnde, i afseende på ändamålet, allt för knappa anslag bade inköp och underhåll borde bekostas, skulle härigenom en sådan långsamhet åstadkommas vid den åsyftade hästafvels-förbältringen, att den samma knappast biefve synbar; hvadan motionären uppgifvit en utväg, hvarigenom han tror, att det erforderliga Capitalet kunde erhållas. Uti PLiksgäldsContoiret finnes insatt den såkallade HingstmedelsCassan utgörande R:dr 37,008: 35. 3.; och för denna Summa skall RiksgtsContoiret till KrigsCoIlegium betala 5 procents årlig ränta, hvaraf åtskilige utgifter för hästafveln bestridas.
Ränta 6,ocio Rch. och pä 5 är. - « Om Högloft. Riksens Ständer gilla och Hans Kongl. Maj: ts i näder täcktes antaga Sta ts-Utffottets Förslag angående Vacancer wid indeldte Armeen och en del afCavallericls afsittande till In fanterie, sa uvftär deraf en ärlig inkomst. som enligt Bilagan Litt I pä Förslag uptages till 25°,745 R:d ^ och pä Z är gör » - ^^/2§Z,7^§ Dä detta project frikallar Banquen,; frän alt ytterligare biträde med Mende län sä förmodas, att ä det lill Kri>! gets utförande meddelade län af 6,000,02c, N:dr. Ränte beräknandet, sä wida mä kunna andras attsproCent ärligen erlägges icke af primitiva Capitalet, utan af ä-, terstäende Capitalet, bwilken förän bring vä 5 är minffar ben utförde lM gifts summan med . - » - , DeäkstilligeafHöglofl. Riksens Stän der gjorde besparingar, icke beräknas upstär ett deficit as , , > , Summa I,Z00,000 rst 48,000 9,Sk>0.6g^s^^I n I7,047,4^t4§! H Deir 7 December. 569 Debof ifrän närwarande stund, till nästkommande gängar, som igenom Vewillning och andre Extra räknas. Behof Genast erforderlig Contant Summa enl. Bil. Litt. C. Lill Banguen ärlig inbetalning enl. Bil Litt. H. 720,000 R:d gör för 5 är. Ä Leocrenteurernes fordringar enligt Bil. Litt. H. ärlig ränta och Amortitzements fond tillsammans 158,040 gör pä 5 är Riksgälds.Lontoiret Utrikes gäld amalgams afbetalning (Bil. Litt. E. T-) och primer för Lren i8°8 är 1809 , som icke äro remitterade.
Då Riksgälds-Conlorets skulder och tillgångar vid början af åren 1839 och 1844 jemföras, hefiunes, att skulderne blifvit minskade med R:dr 1,453,410: 15. 10., och lillgångarne deremot ökade med R:dr 1,451,817:17. 8. Skuldförminskningen har uppkommit: a) genom verkställde afbetalningar R:dr 1,834,091: 21. II. b) genom den af Rikets Ständer beslutade afskrifning af 2:ne skuldposter 5,001: 9. 4. c) genom åtskilliga skulders förande inom linien i räkenskaperna 203,934:37 2. Från sammanräknade beloppet häraf 2,043,027: 20. 5. höra dock afdrågås de under ifrågavarande tiderymd tillkomna nya skulder 573,863: 8. 7. äfvensom det belopp, hvarmed de äldre skulderne härunder blifvit ökade, eller . 15,753:44.— tillsammans 589,617: 4. 7. hvarefter återstoden utgör nyss uppgifna verkliga skuldförminskningssumma 1,453,410:15.10. Ökningen af tillgängarne har föranledts af: a) tillkomsten af en mängd nya tillgångar och fordringarj utgörande tillsammans 4,298,694: 32. 11. och b) de äldre fordringarnes tillökande med 289,436: — 9. börande likväl från desse begge summor, uppgående till 4,588,130:33. 8. afräknas under samma tid till fullo betalda fordringar 421,866: 26. 11. å andra fordringar verkställde afbetalningar . 187,532: 26. — Stats-Utskottcts Memorial, N.o 3. 7 Enligt Rikets Ständers beslut afskrifna fordringar 997,125: 5.11 och förde inom linien 1,529,789: 5.
Men att uti private och enskilte hus, manoch qvinkön, gamla och unga, kända och okända, få eller flera skola hafva frihet att sig samla och tillhopa komma, allt under förevändning att bruka sin andakt och enkannerliga Gudstjenst, den der med de vanliga sönoch helgedagars texters predikande och utläggande, böners och nya bönesätts förklarande, finnes på åtskilliga ställen vara förrättad; det anse vi hvarken för nyttigt eller oumgängligt, utan mera såsom en skadelig nyhet, som en god ordning i Wära kristeliga församlingar förstörer, hvilket i längden till sjelfsvåld, missbruk och många farliga oredor skulle tillfälle och anledning gifva, utom det till befruktancles är, att mången af oförstånd och okunnighet i sin kristendom lätteligen kunde blifva till sådane hnge meningar och lärosatser anförd, som med den rena Evangeliska läran ej vore öfverensstämmande; allt derföre, emedan sådane sammankomster desto mindre kunnat pröfvas till den sanna kristendomens utöfning nödige, som Wårt Rike, Gudi lof! de stora fördelar eger, att Guds ord hos oss idkeligen varder lärdt och predikadt och hvar och en dessutom är frihet lemnad i sine hus att bruka sin andakt; ty finna Wi rådsamt att afskaffa och alldeles förbjuda slike oloflige sammankomster, så att den, sorn sig understår dem att hålla och tillåta, skall första gången böta 200 D:lr S:r:m, andra gången 400 D:lr S:r:m, eller, i mangel af böter, plikta första gången med 14 dagars 136 Den 7 December. fängelse på vatten och bröd och 2:dra gången med tre veckors fängelse på vatten och bröd, men kommer han 3:dje gången åter, skall han på tvenne år Riket förvisas. I lika måtto skola de, som sig till sådana sammankomster inställa, hvar för sig böta, första gången fyrtio mark S:r:m, andra gången dubbelt och tredje gången fyradubbelt”.
B onde-Ståndet, som ogillat hvad Utskottet i 5 § föreslagit samt ansett 6 § i följd deraf vara förfallen, har beslutat en föreskrift, motsvarande förstnämnde §, så lydande: ”Det belopp af Bankens vinst för nästlidet år, hvilket icke erfordras för uppbringande af grundfonden till 10 millioner R:dr Banko, så ock den del af samma vinst, som intill slutet af det år, då nästa Riksdag inträffar, kan blifva Banken behållen, skall Banken reserveras, och må af Styrelsen, så vida den finnér sådant för allmänna rörelsen nödigt, användas, dels till förstärkande af den metalliska Cassan, dels i sådana grenar af Lånerörelsen, hvarifrån medlen, i händelse af behof, lättast kunna indragas, dels till inköp af räntebärande förbindelser af nuvarande eller under tiden blifvande Hypotheksföreningar eller andra offentliga Inrättningar, hvilka erbjuda nödig säkerhet.” Vid jemförelse sins emellan af de sålunda fattade besluten, visar det sig, att Ridderskapet och Adeln, Prestesamt Borgare-Stånden ansett, att det belopp af Bankens vinst för nästlidet år, hvilket icke erfordras för uppbringande af capital-öfverskottet eller Grundfonden till 10,000,000 R:dr Banko skall till Riksgälds-Contoret aflemnas; och då tre Stånds sammanstämmande mening utgör ett Rikets Ständers beslut, lärer Bonde-Ståndets härutinnan gifne förklarande icke föranleda Lill någon åLgärd. Beträffande deremot den öfriga delen af Utskottets förslag i 5 §., elier den, som afser Banco-vinsten för detta och följande åren, har väl endast ett Stånd, eller Ridderskapet och Adeln, i allo gillat den i sådant hänseende gjorda framställning, men enär Borgare-Ståndet, fastän vilkorligt, likaledes ansett, att den upplöpande vinsten skall till Riksgälds-Contoret aflemnas, samt 2:ne
Domhafvanden för ett sådant dröjsmål med ransakningen; och sedan detta åtal blifvit inför Kongl. Göta Hofrätt utfördt; så har Kongl. Hofrätten genom utslag deri 4 September 1855 sig utlåtit, att som under ransakningen med en annan för stöld tilltalad person, redan innan Anders Bengtsson häktades, sådan bevisning om dennes brottslighet inför Häradsrätten förekommit, att häktningen funnits lagligen befogad, samt någon väsendtlig åtgärd med målet icke synts hafva kunnat företagas förr, än den andre tilltalade, sedan de angående honom infordrade upplysningar erhållits, jemväl blefve för Häradsrätten inställd; alltså och emedan anmärkta dröjsmålet, ehuru stridande mot ovilkorliga föreskriften i Kongl. Förordningen den 10 April 1810, med afseende å berörda förhållanden, och då Anders Bengtsson dessutom blifvit sedermera genom laga kraft vunnet utslag dömd, bland annat, till lifstidsarbete å fästning, icke finge anses hafva tillskyndat eller kunnat tillskynda Anders Bengtsson förlängd häktningstid, och snarare ledt till minskning än tillökning i fångvårdskostnaden, funne Kongl. Hofrätten ansvarseller ersättningsskyldighet icke kunna tillf. Domhafvanden ådömas. Vid detta utslag har jag trott mig kunna låta bero. Af 1852 års berättelse inhämtas innehållet af Kongl. Hofrättens öfver Skåne och Blekinge den 11 Juni 1852 gifna utslag uti aktionsmålet emot Konungens Befallningshafvande i Malmöhus län för en qvinnspersons allt för långvariga qvarhållande vid straffoch arbetsfängelset i Götheborg; och hade f. d. Landshöfdingen jemte Landssekreteraren, hvilka genom detta utslag blifvit sa k fällde, deröfver anfört underdåniga besvär.
Dän, 8om öfriga delar ak kibet, eburu innebafvande befattningar af bäde besvärlig oell för allmänna ordningens bibebällande vigtig besbalfenbet, äro med ringa löner korsedde oeb följabtligen iebe bunna, utan menligt inflytande pä derag ebonomisba ställning, vidbänna8 8er8bilda bo8tnader för fullgörandet af derr>8 tjenste-äligganden, liar Kongl. l^laj:t bärmed velat lemna kibet8 8tänder bannedom af det förbällande, som i omlormälda mätto bittills egt rum, pä det Kibets Ltänder mä blifva i tillfälle att, i samwanbang med öfriga beslut rörande bränvins-bränningen, förordna om lämplig er88ttning till de Krono-betjente eller andra personer, som bädanekter bomma att ega befattning med b> änvins-redsbaps-korsegling. Vid detta tillfälle bar Kongl. IVIajit jemväl velat gifva Kibets 8länder tillbänna. burusom dustitiae-Lanrilers-Kmbetet, uti en den 28 duni korlidet är till Kongl. Naj:t akläten 8brifvel8e, i underdänigbet anmält bebofvet ak' sersbiide personers förordnande till biträde vid försegling af bränvins-redsbap, enär anledning lorebommit dertill, att denna eontroll emot bran vins - 8 LonZ/.
Domaren skall yttra sig om utlåtelser öfver personer och facta, som han i anseende till vistandet å en derifrån aflägsen ort stundom icke kan känna, eller ock till allegoriska och ironiska Skrifter icke kan lämpa Lagens klara bokstaf, sorn bör vara enda 392 Riksdagen 1812. rättesröret för dess följande Utslag, men om denna Nämnd enligt min öfvertygelse skall svara emot dess bestämmelse, bör den endast i vissa fall begagnas. Domare-Embetet bör bibehållas i sin helgd, och det bör tillkomma Domaren att pröfva, när Nämnden bör nedsättas. Jag föreslår således den medelväg, att en Jury eller Nämnd endast i dessa fall må äga rum och på Domarens pröfning ankomma, då han finner nödigt att den begära. Herr Biskoppen Doctor Tingstadius uppläste sitt till Beredningens Protocoll afgifne yttrande så lydande: Med det vilkoret, att appell äger rum ifrån Nämndens Utslag i brottmål emot Tryckfriheten till Iiof-Rätterne, finner jag den uti Höglofl. Utskotts-Afdelningens redaction af 1810 års förslag organiserade Nämnd antaglig. Grunden för vilkoret stödjer sig derpå, att Nämnden skulle i annat fall äga större magt än Högsta Domstolen. Endast återstår för mig det tviflet, om förutan de redan tillförordnade Domstolarne en Nämnd i ofvannämnde mål mer än i andra brottmål är behöflig. Enär Domare med kunskap och moralisk känsla utrustade förutsättas, tillika med den dem åliggande ansvarighetspligt för deras göromål, är efter min tanka den Rättegångsordning både kortast och säkrast, att alla till målet i brott emot Tryckfriheten hörande Handlingar, ehvad Under-Rätt deruti dömer eller icke, af denna Rätt underställningsvis insändas till Kongl. HofRätten; att Hof-Rätten, der så godt synes, inhämtar den inrättade Tryckfrihets-Committéens utlåtande öfver målet, innan Dom deruti fälles, och att detsamma till Högsta Domstolens sluteliga pröfning hänskjutes, der så äskas. Herr Biskoppen Doctor Faxe uppläste äfvenledes sitt i Beredningen afgifne yttrande af innehåll:
S. D. Vid föredragning af Herr Tersmedens, P. R., Bondeståndet delgifna motion, angående utarbetande af ett fullständigt förslag till lag för socknenämnder, samt länsrepresentationer, hlef densamma lagd till handlingarne. S. D. Föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 2, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring i stadgandena, rörande Allmänna Beväringsmanskapet; och blef samma memorial lagdt till handlingarnehvaremot ofvannämnde Nådiga Proposition, jemte dervid under diskussionen afgifna muntliga och skriftliga anföranden, till Lag-Utskottet remitterades. S. D. Vid verkställd remiss af Daniel Danielssons från Jönköpings län motion, om Smålands Hussar-Regementes afsittande, samt af Jöns Perssons från Blekinge län, angående förändring i bestämmelserna om sättet för erläggandet af pre sterskapets skaft-tionde-intägt, beslöt Ståndet, att dervid afgifna yttranden, samt ett af Nils Andersson från Christianstads län, angående sistnämnde motion inlemnadt skriftligt anförande, skulle motionerna till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet åtfölja. S. D. Vid nu verkställd remiss af Pehr Nilssons i Ahlestad från Malmöhus län motion, om upphörande af dagsverks-skvldigheten till kungsgårdar och boställen i Skåne, samt af samtlige Riksdags fullmäktiges från Blekinge län motion, om befrielse för Blekingska båtsmanshållet från skyldigheten att bidraga till båtsmansbeklädnaden, beslöt Ståndet, att dervid afgifna yttranden skulle till Stats-Utskoltet motionerna åtfölja. Frän Högloft. Bidderskapel och Adeln. S. D.
Förhållandet mellan de qvantiteter, som minst fått på kredit uppläggas före och efter vidtagandet af sagda ändring, blef i flera fall högst skiljaktigt. Sålunda kunde t. ex. före tiden för tillämpningen af 1841 års taxa icke på kredit få uppläggas mindre än 4,000 Lispund gråsidor och 2,000 skålpund tobaksblad, men efter nämnde tid fick deremot kreditupplagsrätt tillgodonjutas för endast 225 lispund gråsidor och för 800 skålpund tobaksblad, eller ock utgjorde tvärtom före 1841 års taxereglering minimiqvantiteten för upplaget af anis 500 skålpund, men derefter 1800 skålpund,— af kaffe 500 skålpund före, men 1200 skålpund efter nämnde tidpunkt, — af ingefära 100 skålpund förut, men 1600 skålpund efteråt, — af plommon 400 skålpund före, men ända till 2,400 skålpund efter taxeregleringen afår 1841 o. s. v. Denna skiljaktighet må imellertid, sedan förhållandet redan under flera års tid ägt rum, nu kunna med mera likgiltighet anses, men då af förslaget att ur tarifen utesluta alla tullvärden möjligheten att vidare på desamma grunda minimiqvantiteterna för kreditupplaget upphäfves, så föreslås, att dessa må ånyo bestämmas till visst mått, mål eller vigt, men till den myckenhet, ungefärligen och i jemna 100:deeller 10:tal, som de nu utgöra, och att transitoafgiften jemväl fortfarande antages till vid pass en procent af varuvärdena, men utsättes i bestämda belopp.
Uti Riksens Ständers Plena mä frägor wäckas om förändring, förklaring och upphäfwande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna Hushällning röra; om sädane nya Lagars stiftande samt 80 Expeditioner till Riks-Ständen. om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, hwilka frågor skola till utredning af Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utskottet förwifas. Riksens Ständer äge dock icke magt att i dessa mål annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas, och hwarä Konungen, sedan Stats-Rädet deröswer bliswit hördt, göre det afseende Han för Riket nyttigt sinner. Will Konungen ät Riksens Ständer öfwerlemna att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna Styrelse rörer, dä sörfares dermed pä det sätt, som angäende Vägfrågor är stadgadt. 8 90. Under Riksens Ständers eller Deras Utskotts öfwerläggningar och pröfning ma icke uti något annat fall eller pa något annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen söreskrifwer, komma frågor om Embetsoch Tjenstemäns tilloch afsättande; Regeringsoch Domare-Magternas Beslut, Resolutioner och Utslag; enskilda Medborgares och Corporationers förhållanden, eller werkställighctcn af någon Lag, Författning eller Inrättning. 8 91. I den händelse 39 § omtalar, att Konungen efter företagen resa utöfwer Tolf manader ur Riket blifwer, sammankalle Stats-Rädet, genom öppet Päbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte Kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufwudstadens Kyrkor samt skyndsamligen i de öfrige delar af Riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad bliswit, men Han än - Bilaga till MernN:o 1. bl dock icke till Riket äterkommit, tage Riksens Ständer den författning om Rikets Styrelse, hwilken de nyttigast sinna. 8 92.
Hamilton och det nu föredragna af Hr von Hartmansdorff, var det naturligt, att det icke skulle komma under någon öfverläggning, emedan det ena hade till afsigt en alldeles vidsträckt valratt, och det andra, som nu är under discussion, en inskränktare. Jag tvekade länge om jag skulle lemna min röst till någotdera af de ifrågavar. förslagen; men sedan jag hört många upplysta talare med mycken sakkännedom inom detta Stånd tala mot, andra för, stadgade jag slutligen min öfvertygelse emot Frih. Hamiltons förslag. Orsaken hvarför jag det gjorde, var, att jag fruktade, att om valrätten skulle sträckas öfver hela Riket (det är alltid fråga om Stånd), så skulle det möjligen kunna inträffa, att någon krets, en eller (lera, blef orepresenterad. Jag anser nödvändigt, att i en riksförsamling alltid skall ovillkorligen finnas någon från alla de kretsar, sorn förrätta val, af det skäl, att han känner localförhållandtna samt ortens behof och tillgångar; men jag anser också lika nödvändigt, att vid sådana val äfven bör sökas statsmän , som äga upplysning och sorn känna sakerna i hela deras gång. Visserligen finnas äfven sådana i landsorterna; men skulle vi nu antaga det af Hr von Hartmansdorff framställda förslag att ingen finge välja utom sin krets, skulle vi, efter min öfvertygelse, binda oss för mycket. Jag skulle derföre för min enskilda del föreslå, att valen måtte så bestämmas, att halfva antalet af de valde, eller någon annan bestämd fördelning deraf skall vara inskränkt inom den valkrets, der man vistas, och det andra skall vara fullkomligen fritt. Måhända man skulle inskränka sig till vissa classer och anse att der vore man inskränkt och att valet i de öfriga classerna skulle vara fritt. Man fruktar af en sådan frihet, att personer, som man önskar, ej skulle komma in i representationen. Jag hyser ingen sådan fruktan. Jag tror att om det finnes inom en provins så dugliga personer , som öfverträffade andra, och som icke allenast kände ortens tillgångar och behof, utan äfven Statens allmänna angelägenheter, skulle man icke gå öfver åen efter vatten, utan alltid välja på dem.