Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta eftersträfvansvärda mål kan vinnas endast derigenom, att nämnda kraft icke genom konstlade medel afledes från de verkningsfält, som ligga den närmast, d. v. s. som genom landets naturbeskaffenhet äfvensom folkets skaplynne och fallenheter företrädesvis äro för densamma passande. Men nu är det bland annat just till ett sådant afledande, som ifrågavarande skydd tjenar, genom att utgöra en premie på ett arbete, som är oproduktivt. Skyddet motverkar följaktligen hvad det, ur synpunkten af allmänt bästa, skulle befoiMra, och är på grund deraf icke berättigadt. Icke heller är bördan af de olägenheter, det medför, rättvist fördelad på dem, som hafva till gemensamt åliggande att, hvar i sin mån, medverka till landets bästa och vidkännas de uppoffringar, som landets väl fordrar. Detta följer till en del redan af hvad nyss blifvit antydt, och bekräftas än ytterligare af det förhållandet, att den produktivt arbetande delen af befolkningen, som sjelf måste sörja för, att dess produkter kunna bestå i täflan med utlandets, och sålunda för allt hvad den producerar ej kan fordra högre pris än det på verldsmarknaden gällande, derunder för hvad den konsumerar af de med skydd producerade artiklarne nödgas betala först detta pris och sedan derutöfver en tilläggsafgift till de skyddade hemproducenterna, motsvarande skyddets belopp, derest ej i lyckligaste fäll täflan inom hemproduktionen något sänker afgiften under detta belopp. Af denna tilläggsafgift, som blir en skatt på hemkonsumtionen åt den skyddade hemproduktionen, ingår till statskassan blott den del, som faller på de utrikes ifrån införda artiklarne. Återstoden, eller skyddsbeloppet inultipliceradt med det inom landet producerade, der förbrukade beloppet af artiklarne ifråga, tillfaller de med skyddet gynnade inhemska producenterne. Då häraf sålunda följer, att skyddet hvarken länder det allmänna till gagn ej heller medgifver, att de förmåner och uppoffringar, som af detsamma föranledas, kunna på samhällsmedlemmarne rättvist fördelas, torde ock böra erkännas, att det hvarken ur stat sklokhetens eller rättvisans synpunkt har någon il tig grund.
— För år 1842 finnes ock en dylik Tractamentsräkning, som slutar sig på 89 R:dr 8 sk. hvarest ibland annat förekommer: Juni 7 och 8 Herr Kammarherren Rosenblad med betjent. 2 dagars kosthållning och nattqvarter å 3: 24. — 7:— ■— October 7—9 Herr Kammarherren Rosenblad med betjent. 2 dagars kosthållning med nattqvarter å 3: 24. 7: äfvensom att Banco-Commissarierne Brakel och Bergman samt Notarien Rydberg uppehållit sig på Tumba och Bruket debiterades för deras kosthållning och nattqvarter under tiden med 55 R:dr, men ändamålet med deras vistande derstädes är ej anfördt. Ibland annat inhemtas af dessa räkningar, att mat och logis på Tumba äro ganska dyra och i viss moa dyrare än i Stockholm; att besöken derstädes af Herrar Fullmägtige och ännu mera af Revisorerne och Banco-Utskotten medföra ej obetydlig kostnad, som drabbar bruksrörelsen, hvilken ändå icke vill bära si": vidare att Herr Kammarherren Rosenblad båda åren 1841 och O 1842 uppehållit sig på Tumba 2:ne dagar näst före samtlige Herrar Fullmägtiges ditresa: jag säger derföre icke att det skett för att rangera om dessa Herrars emottagande, ehuru det så kunde tyckas: Man tycker sig ock finna att Herr Presidenten von Hartmansdorffs 2:ne besök på Tumba, såsom inspecterande Fullmägtig utan Betjent bar kostat Bruket tillsammans 4 R:dr, men att lika mångå eller 2:ne besök af Herr Kammarherren Rosenblad i enahanda egenskap med betjent kostat 14 R:dr eller 3| gång mera: Vidare att för Bokbindaren Kjellberg och Kakclungsmakaren Sundin serskildt beräknas kosthållning med 1 R:dr 16 sk. B:co om dagen och dessutom serskildt för nattqvarter 24 sk. B:co, hvarjemte det vill synas mig möjligt, alt utan så stor kostnad kunna få papperspåsar klistrade och postpapper skuret, helst en så dyr skärning kommer att öka postpapperets tillverkningspris m. m. m. m.
Besvärsoch Ekon.Utskms den 6 sisth Febr. på bordet lagda betänkm : N:o 2g, angtde ändring af författningarna om sockenstämma somt 0111 bildande af comiminal-styrelser ; och N:o 3o, ang:de gemensamma nämnder för vården 0111 häradernas och länens gemensamma angelägenheter; blefvo dessa båda betänkm ånyo begärda på bordet, det förra af Gr. Taube, Gustaf Joli., och Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., och det sednare af Gr. T a u b e, Gust. Joli. samt Gr. von Seth, Bror. Ånyo föredrogs FJr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 10 sisth Febr. på bordet lagda motion 0111 upplåtande mot vissa villkor af de s. k. kronobetena i Skåne, äfvensom kronoaflmänuingar samt kyrkojordar till uppbyggande derå af kronotorp. Hr D e 11 t Mart. »7 Hr Frill. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade remittera denna motion till StatsUtskottet, Ropades ja. Hr Munck af Rosenschöld hemställde, om icke motionen äfven borde remitteras lill Allm. Besvärsoch Ekou.- Utskollet. Uppå derefter framställd propos., blef motionen äfven till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. remitterad. Då nu ånyo föredrogs Statsoch Banco-Utsk:ns den io sisth Febr. på bordet lagda utlåt. N:o i43, i anledn. af väckta motioner, alt privatbankernes sedlar må i kronouppbörden emottagas, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. remitterades Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, på bordet lagda motion om försäljning lill Danmark af Svenska besittningen i Westindien ön St. Barthelemy, emot åtnjutande af tullfrihet i Öresund m. rn.
10:de punkten, ang:de förundrad rubrik för förslagsanslaget till vittnen i brottmål; ll:te punkten, angfde öfriga u i ulra hufvudtiteln upförde anslag, och 12:te punkten, innefattande hemställan att ifrågavar. hufvudtitels godkännande icke må lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, rikets nu församlade Ständer kunna fatta i fråga om allmän förenkling eller indragning till Statsverket af indelda ränlortic och tionden. Dessa punkter af StatsUtsk:s utlåt, blefvo af R. o. Ad. bifallne. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m., och äfven blifvit utsatt att hållas i morgon kl. 10 f. m. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande SlatsUtsk:s d. 16 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. n:o84, ang:de regleringen af utgifterne under Riksstatens Tredje hufvudtitel. l:sta punkten, ang-.de äskadt anslag till lön för en Archivarie vid Utrikes Depart:tels-expedition. Hr Rosenblad, Bernh.: Då Utsk. har förklarat sig inse nödvändigheten af den föreslagna tjensten, som tillhör Utrikes Deparhtet och alldeles icke MinisterStaten, hvilken, såsom man känner, afser aflöningen af de personer, som på Utrikes orter äro anställda, och då denna Stat, enl. hvad som äfven är bekant, blifvit så betydligt nedsatt för Sverige, under det alt Norrige utgör dertill ett större bidrag än Sverige, det enda fall, der i våra unionella förhållanden Norrige betalar ett större anslag än Sverige, så torde det få anses olämpligt att man på denna Stat anvisat ett anslag, som icke tillhör densamma. Det är icke genom att neka MinisterStaten de anslag, man sjelf anser nödvändiga, som man förekommer dess olämpliga förhöjning. Det är bättre alt i ordentlig väg lemna hvad som verkligen behöfves, än om i annan väg genom Handelsoch Sjöfarts-fonden och sådana extra inkomster tillgångar skulle beredas för MinisterStaten, som för densamma icke äro afsedda.
Sökandens underdåniga begäran 1 sä måtto villfara, saken möjligen skulle kunna komma, att i förnyadt skick å nyo underkastas Högloflige Ridderskapets och Adelns pröfning, dervid icke, såsom förut-, ordalagen uti 1786 års Kongl. Resolution, utan den förklaring, de af Kongl. Maj:t erhållit, komma att tjena till ledning för beslutet; har Utskottet trott sig böra, uti det till Kongl. Majit afgifvande underdåniga Utlåtande, hufvudsakligast anföra, att, ehuru Ridderskapets och Adelns beslut af år 1815, det någon representationsrätt för Ätten Gyllensvan, såsom utgången, icke kunde äga rum, måtte i sakens oförändrade skick tjena så väl nu varande RiddarhusUtskottet, som de autoriteter, hvilka framdeles med Riddarhus-polletters utgifvande komma att äga befattning till ofelbar efterrättelse, detta beslut likväl ej bör kunna anses gällande längre, än de skäl och anledningar, hvarpå samma beslut sig grundar, likaledes förblifva orubbade beståndande, utan en på lagligt sätt meddeld förklaring, det oftabemälte 1786 års Kongl. Resolution verkligen innefattar en så beskaffad adoption af innehafvaren till Westanå FideiCommiss, på Adeliga Ätten Gyllensvan, som medför fullkomligt åtnjutande af alla samma Ätt tillhörande förmåner, och till hvilken Konungen efter då gällande Regeringslagar var ostridigt berättigad att lemna bifall, tvärtom kunna ochböra föranleda till ett fullkomligt förändradt behandlingssätt af detta ärende, samt till återupptagande af den nummer bland Den 27 Maji. 307 Riddarhusets röstägande Ätter, till hvars uteslutande från de lefvandes antal och hänförande till de utdödas, endast tillämpningen af en då ofullständig och otydlig, men sedermera till alldeles motsatt betydelse förklarad författning gifvit anledning.
Det kunde icke vara lämpligt att skatter utgjordes förmedelst skyldighet att uppsätta, underhålla, bekläda och utreda häst och karl. Det måste vara uppenbart att sådana bestyr, som anvärfning, remontering, anskaffning och underhåll af mundering och utredning bättre ombesörjdes af styrelsen och dess organer, än af tusentals öfver hela landet spridda, af styrelsen oberoende individer. Tankarne kunde vara delade om den mer eller mindre nyttan af centralisation, som i andra styrelsegrenar bordeiega rum, men hvad krigs-styrelse och krigs-förvaltning beträffade torde i allmänhet medgifvas behofvet af den enhet, kraft och skyndsamhet, som centralisationen förlänade, samt att den organisation, som bruste häruti, som lede af invecklade och obestämda former, vore felaktig, verkade förlamande eller föranledde till förbigående af den eljest vanliga laga rättsform, som för hvarje svensk vore så dyrbar. Det kunde ej vara rätt att beskattningen i ett lagbundet samhälle vore till sitt belopp beroende af kassationer vid mönstringar samt deremellan af s. k. defekt-sedlar. Det kunde icke vara hvarken med billighet eller rättvisa öfverensstämmande, att rusthållarens ofta ganska dyrköpta egendom, såsom nummerhästen, utlemnades för statens tjenst, under det att ingen möjlighet gåfves eller kunde gifvas för egaren att utöfva någon verksam kontroll, huru med hans egendom förfores. Att under krig rusthållaren skulle ersätta hvad som ginge förloradt vore väl också bland de mest obilliga och tryckande skyldighe ter. Krigets bördor, alltid kännbara, kunde likväl uthärdas om de billigt fördelades och af alla buros, men de blefve förstörande, om slumpen ensam skulle fördela dem på några af landets jordbrukare. Vidare har motionären åberopat ett i tryck afgifvet omdöme, enligt hvilket indelnings-verket skulle föranleda till motbjudande besvärligheter för de skattdragande, hvilket i synnerhet kändes när skyldigheten att skatta så olika fördelades, att soldatens underhåll endast drabbade ett äfven i andra afseenden förut hårdt beskattadt och till följd deraf vanmäktigt jordbruk.
– Jag vill deremot säga att jag formligen hetsas till döds af mina stämningar.115 De gifva mig ibland ingen ro till arbete, de trängas med hvarandra, den ena skuffar undan den andre utan rast och ro; det hjelper ej att jag slår ifrån mig med båda händerna, de jaga mig lika skoningslöst, om jag är än så uppgifven af trötthet. Så har det varit alltid, det är derför jag hunnit få så stor erfarenhet: jag har lefvat med en otrolig intensitet. Men ett sådant själslif står icke ens en jättes kropp ut med i längden. Afskrift af gratulationsbrefvet till Anna Nordquist 28.12 1884.116 Snälla Anna! Ja nog trodde jag att du i ditt slipade hjerta gick och gömde på ett sådant der litet spratt, att förvåna verlden med, och nog har jag varit i lifliga debatter angående din förmenta osårbarhet för Amors pilar, hvilken jag alltid bestridt. Hurra, jag fick allt rätt! ”Realismen” kontra ”romantiken” jo, jo; måtte det vara ett godt omen för min kära realism i allt annat med! Men – bevara mig – glädjen öfver att som realist ha skådat djupare än mina härvarande motståndare förleder mig ju att glömma både lag och förordning. Eller är detta ett passande gratulationsbref från en gammal fru? Ja – kära barn – jag ville så hjertinnerligt gerna säga dig några väl valda ord, riktigt vackra – förstås. Men jag har tyvärr inga sådana på lager, ty jag är bara en ”fattig literatör”. Men du har väl ett gammalt recept på tocke der i någon vrå, som du kan ta till i fall du skulle känna ett oeftergifligt behof deraf, det lugnar jag mig med och pladdrar på så långt ingifvelsen räcker. Men käraste, hur gick det med min ”gryende sympati”, som jag så skönt uttryckte mig? Uppflugen med hönsen, ty den som har fästman har inga andra intressen. Och jag, som just tänkt taga din medkänsla i anspråk för min nyaste literära förälskelse: Fru Lange (”Daniel Sten”)! Jo jag tackar, nu får jag gå med den till hvem jag vill.
Rörande några i Bankens Räkenskaper vid 1827 års slut balancerade Summor, hvilka, oberoende af hvad som i sammanhang med Allmänna FinanceRegleringen vidare kan ifrågakomma, Utskottet Den g Mars e. m. ansett böra till fulla beloppet eller lill någon del afskrifvas. Från Lagutskottet: Af den 25 sistlidne Februarii: N:o 43. Med anmälan, att 2ine Stånd gillat, men 2:ne Stånd återremitterat Utskottets Betänkande N:o 2"], hvarigenom Utskottet förklarat sig ej vara behörigt att upptaga Herr Grönhagens, Gustaf, motion om ändring i Instructionen för Rikets Ständers JustitiasOmbudsman. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten : Af den 14 sistlidne Februarii: N:o 1. I anledning af väckt fråga om rättighet för Magistraterne i LandshöfdingeResidenceStäderne, att utfärda Pass för desse Städers Borgare. I anledning af väckt fråga om bestämmande af vissa skyldigheter för dem, som företaga odlingar af mossar eller andre sidlände trakter. I anledning af vackt fråga om bestämmande af rättigheten att å Ilafsstränderne upphämta Hafs-tång. I anledning af väckt fråga om skyldighet för blifvande Landshöfdingar att förete Akademiska betyg öfver aflagde ve - Den 9 Mars e. m. derbörlige prof på kunskap i Allmänna samt IIushållsLagfarenheten. I anledning af väckt fråga om KammarRättens rättighet, att i vissa fall fullfölja gjorde anmärkningar. I anledning af väckt fråga, att Rådstufvuoch KämnersRätter samt Häradshöfdingar må erhålla exemplar af utkommande Författningar; äfvensom att den så kallade FörfattningsSamlingen må KämnersRätterne tillhandahållas. I anledning af väckt fråga om utgifvande, på Statens bekostnad, afen fortsättning utaf den så kallade Lagsamlingen. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : Af den 6 i denna månad: N:o 77.
Dä jag alitsa, i afseende på formen, ingalunda medgifver detta måls behandling uti någon annan ordning, anser jag mig deremot, hvad sjelfsa saken angår, vara pligtig till Högh Ridderskapet och Adeln hemställa, huruvida icke denna serskilta befordrings grund, med Högh Ridderskapets och Adelns bifall , kunde framgent upphöra för alla dem af Frälse Ståndet, hvilka hädanefter uti Banko-Verkets tjenst inträda. Erfarenheten bevittnar att tillämpningen af Tivad som nu gäller, icke alltid kunnat äga rum, utan rubbning af allmänna befordringslagarnes hufvudgrunder, utan förnärmande af billighet och rättvisa, samt måhända någon gång ej heller utan men för ärendernas rång. Bok hållare och äfven Kontors-Skrifvare i Banken af Frälse Ståndet hafva, vid många tillfällen, och äfven vid sednast skedde befordringar, gått directe till Commissarier, och sålunda, från lydande i lägre graden, i ett steg blifvit befallande uti den högsta.
Ett motsatt stadgande, äfven med de inskränkningar komiterade föreslagit, anser jag dels förnärma borgenärerna, precist i samma mån som afskaffaudet af preklusions-terminen i andra rättstvister skulle förnärma deras rätt, som i behörig tid anmält sina anspråk eller sin klagan, dels ock tvifvelsutan vid många tillfällen leda till trassel och tvister, samt ovillkorligen till fördröjd definitiv utredning af massan. Jag skulle således föredraga, att rättens ombudsman ålades antingen att i konkurser, der utrikes boende borgenärer äro upgifna, föranstalta om anslag på Börserna i Hamburg, London och Paris utaf den offentliga stämningen, eller oek genom särskilda bref derom underrätta dessa borgenärer, för bevarande af hvilkas rätt preklusionen egentligen synes vara borttagen. Möjligen torde man äfven, i afseende på utländska borgenärer, böra införa ett iikartadt stadgande, som Franska lagen, -om ett längre upskof för dessa än för inrikes borgenärer, (hvilket äfven medgifves i Svenska vexel-lagen), i förhållande till vistelseortens aflägsenhet (jfr 73 art. i »Code de procédure civile» samt 492 art. i »Code du commerce»), I sednare fället gällde frågan åtminstone ingenting annat, än att för de upgifna utrikes borgenärerna en viss längre tid reservera de approximativa utdelnings-beloppen. I fråga oin det s. k. tvångs-accordet, hvarom handlas i C kap. af förslaget till konkurslag, vill jag icke erkänna detta i andra medborgares konkurser, än affärsmäns. Någon giltig anledning eller nrsägt för konkurs torde sällan kunna förebäras hos någon annan än en affärsman; och om den verkligen företer sig, bör det icke eller vara svårare hädanefter än hittills att tillvägabringa ett frivilligt accord. En affärsman deremot kan ej sällan befinna sig i den ställning, att, till följd af en olycklig konjunktur och spekulationer, som äro ett villkor för hans verksamhet, och, om de än misslyckas, likväl kunna hafva varit ganska väl beräknade, han är nödsakad, ja af sin pligt och hederskänsla upmanad att afstå sin egendom och begära utredning af sina affärer.
Skulle deremot R. o. Ad. besluta sig för upptagande af ett lån, anser jag, i likhet med Frih. af Ugglas, att ordet »inhemsk» bör utgå, för att derigenom lemna fullmrge friare händer, hvarigenom också billigare vilkor möjligen kunna betingas. Hr Cederschjöld: Frågan om sättet hvarpå medlen skola anskaffas, står i ett oafvisligt sammanhang med hufvudfrågan om huruvida anslaget skall beviljas. Det synes mig således vara klart att Utsk:t bort afvakta ankomsten af de yttranden, som blifvit fällde i Stånden. Om den praxis gjort sig gällande att man, då en motion blifvit från 3 Stånd remitterad, utan diskussion, genast utan att afvakta den i fjerde Ståndet förda diskussion, företagit frågans behandling, så utvisar detta föga grannlagenhet mot det »4:de Ståndet» och de skäl, som der blifvit framlagde. Jag anhåller emedlertid att få );aga fasta på detta yttrande af Stats-Utsk:ts Ordförande. Hvad nu sjelfva frågan beträffar, så torde väl en upplåning vara onödig, om tillgångar finnas. Men som Utsk:ts Betänk. icke lemnar några upplysningar härutinnan, synes det mig Uppenbart att R. o. Ad. icke kan fatta något definitift beslut i frågans nuv:de skick, och får således, med frånträdande af mitt förra yrkande, anhålla att frågan måtte återremitteras för erhållande af den utredning, som erfordras. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm: i motsats mot flere talare, som hoppats att icke hela denna summa på 3 millioner måtte komma att utgå, får jag uttala min innerliga önskan att hvarje skilling deraf måtte uttagas. En värd talare har sagt att vår kredit i utlandet skulle skadas, om man der får höra att vi här för endast lumpna 3 millioners anskaffande måst höja vår bevillning med 50 proc. Jag vågar derutinnan vara af alldeles motsatt tanke. Min öfvertygelse är nemi. att då vår bevillning, oaktadt den nu skulle höjas med 50 proc., blott kommer att utgöra en ringa del af inkomsterne, så måste vår kredit i utlandet stärkas. Och om
Compapniet samt Förvaltningen af Sjöärersderne häröfver hörde, hade med vitsordande af Westbecks utmärkta förtjenst vid verkställdte bergningar och förbättringars uppfinnande i methoden, hvilket beredt honom en gåfva af 2000 R:dr af Compagniets tillgångar och dess belöningsmédaille, i underdånighet hemställt, om icke då hans uppfinningar i denna del, 6kulle medföra betydlig nytta genom deras allmänna kännedom och personers inöfvande i sättet att dem använda, Kongl. Majit skulle i nåder täckas, för Westbeck anslå en viss årlig summa att af honom få uppbäras, emot skyldighet, alt ej mindre uppgifva denna bergningsmetbode, än ock i behandlingen deraf undervisa; hvarjemte Förvaltningen af Sjöärenderne förmält sig hafva inhämtat, att Westbeck sjelf uppfunnit nya och af andra ännu i«ke begagnade instrumenter, med hvilka han 79° Den 26 Februarii, ef'er eget arbetssätt, anställt bergningar på djupet fräta och med 9 och 10 till och med 14 famnar under vattenytan och detta för öppna hafvet samt omväxlande strömå.ag, att ibland de af Westbäck uppgifne bergningar en i synnerhet skedt, sedan fartyget med lasten varit i 8 år af Dykeriet öfvergitvit och ansedt som förloradt, att ett på 10 famnars djup sjua* Is it Ekfartyg, en ny Engelsk Brigg om 60
Läkter: huggne eller täljde Tolfter Summa Summarum Införd qvantitet. Nedsättning i tullinkomst. Prop. M Si. 15 Utdrag af Protokollet ofver Finans-År enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 13 Februari 1857. Nä rvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist oell Friherre af Ugglas. Chefen för linans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, ^ i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förändringar i lagstiftningen angående tull och andra dermed förenade afgifter. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde, att Nådig Proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocoIIo: Gabr. Lindberg. Bih. till R. Kongl. Maj:ls Nåd. Vrop. JY§ 51. 1 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 27 Januari ■1857. Närvarande: Hans Excellens Herr Juslitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens Herr Stats-NIinistern för Utrikes ärenden, Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, och Friherre af Ugglas. Hepartemenls-Chefen, Stats-Rådet Gripenstedt, föredrog gemensamt med Chefen för Civil-Departementet, Stats-Rådet Almqvist, i underdånighet följande mål, nemligen: l:o.
Fyra och de senares Sex, hvarigenom skulle vinnas den rättvisa pcb nödvändiga rättelse, att, då Tyå Prptocolls-Secreterare-löner nu mäste användas åt tvenne lönlöse Revisions Semeterare, Irönerne för Protocolls-Secreterarne åtminstone blefyo desamma som år 1778, och fåanzlist-lönernes förökning närmade utsigten tili Lön för de manga öfrige Jpnlpsp Tjönstemännep, hvilka tor det närvarande utgöra ett antal af icke mindre än Tjugutvå, deribland de äldste tjent Vid Verket i 2<? år; Hvarförutan! och då egen» skapen af Justitia flanzlerens Embete, jemte de många göromål sorn honom tillkomma, ådagala-; de behpfyet för honom, aft, Jika med andrp Fmhetgraän sorn äro i enahanda förhållande, vara biträdd af en Secreterare vid Arendemes Beredning samt Brefs och Memorialers förfat-! tande och expedierande, samt Riksens Ständers Justitite Ombudsman har på Stat uppförd en Secreterare och tvenne Canzlister, men Justitia fia nz loren endast Lön för en Carizlist och en Copist, tillförordnade Pferr JustitiaeCanz|erep äfven i underdånighet anhållit, aft detta Embetets Stat mätte varda med en Secreterare-Löij pjtafh Stats-Utskottpt har, uti dö flöte nu förekomne frågor OO? nya Löners anslående, funnif Sig böra, som en generel princip antaga, att Staten ej må ytterligare belastas meden sådan till-, pkning, enär en allmän Reglering af Civile Fmbetsoch Tjenstemanna-Clorpserne är jfrågastälid Rlöd fdfsta utarbetas, hvarvid, i ett samman - StatsUtskottets Betänk anden.