Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. antaget, och man fastheldre synes hylla den åsigten, (åtminstone delades den af 1848 års Ständer), att verk icke vore antagligt, utan snarare vore att anse såsom ett blott theoretiskl arbete, som möjligen för theoretici kunde vara af värde, men som likväl icke lämpade sig för praktisk efterlefnad, hvilket dock frän början utgjort afsigten med dess utarbetande, i förhoppning hvarom det med Statsmedel blifvit rätt drygt betaldt: sä synes det alldeles icke vara rätt eller tjenligt, att öfver den kände spiritus rector inom den fordna Lagberedningen här uttala några smickrande loford. De åsigter, Hr Richert förfäktat inom Lagberedningen, hafva, åtminstone hvad R. o. Ad. angår, medfört högst obehagliga verkningar, såsom exempel hvarpå jag nu endast vill omnämna den lika arfsoch giftorätten. Ett loford öfver Hr Richert torde alltså ej af R. o. Ad. vara förtjenadt. Om dertill lägges huruvida de af honom förordade lagstiftnings-idéer kunna verka för landet och folket i allmänhet gagneligt, och svaret härpå, med all aktning för mannens goda afsigt och välmening, lärdom och öfrige meriter, skulle utfalla mindre förmånligt: — huru kan man då med upriktighet prisa och loforda, der tystnad vore vida mera på sitt ställe? — Jag förnyar således min vördsamma anhållan, alt R. o. Ad. ville bifalla endast Utsk:s slutliga hemställan. Frih. Klinkowström, Rud. Mauritz: Om den siste värde talaren genomläst Hr Brinks motion, som grundlagt detta betänk., skulle han hafva funnit, att hvad Utsk. i sina motiver uptagit är ett intet emot det beröm, som innehålles i motionen. Jag anhåller derföre, att den värde talaren måtte afstå från sitt yrkande, och enl. min åsigt bör endast ett rent bifall till Utsk:s utlåt, här komma i fråga. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Rättvisa åt en hvar är, skulle jag tro, den första plikten och, utgående från den åsigten, kan jag icke finna annat, än att hvad Utsk. här yttrat, innefattar en sådan.
Att förestående afskrift ar med de till Respective Riks-Ständcn insände exemplar lika lydande, betygar 6. tunelius. llpplast och bifallit hos Ridd. och Adcln d. 12 Maji. Prcste-Stänbet den 15 BorgarerAtäti^det d« 15 - , - « » -l r BoNde-Ständet den 12 - , , Riksens Ständers Stats-Ur^otts Vetön» kande, angående ändring i wista omstän, dighetek af hwad hittills blifwit förordnadt, om Accordo-ersättningar till Officerare af f. d. Finsta Armeen. ^fcän de Refpeetive Riks-Ständen har till StcuslltstottekS utlåtande blifwik remitterad Kongl. MajnS Nådiga Proposition till Riksens Ständers Statsutskott af den 22 sistledne April, angäende ändring uti wiha omständigheter af hwad hittills blifwik för> Den l2 Maji. sza förordnadt om Aceords-ersättningar till Officerare af f. d. Finska Armeen. Kongl. Maju har deruti i Näder täckts yttra: "Att wid >829 — 1810 arens Riksmöte hafma Riksens Stander, lifwade af erkänsla och aktning för den Finsta Armeen, som under de mäst vblida omständigheter uthärdat med Fäderneslandets försmak, ej allenast i Riks-Skaten anstagit ärlig Summa, att fördelas emellan de Officerare, som, under mantan att införlifwas med ben pä Stat warande Swensta Kriasmagten, borde emedlertid tryggas för saknaden af nödwandig bergning, Utan äswen, i an, seende till denna Armees upplösning, af Statswerket bemiljat Accords-ersättningar till-dem, hwilka enligt Accords-Reglementet äro för sina tienster dertill berättigade, med förbehåll likwäl, att de åtminstone tre är i Rikets tjenst gwarblefwo.
Då jag härförutan något närmare känner förhållandet å den sidan i Kammarrätten, som innefattar Revisionscontoren, anhåller jag att få redovisa för den nya personaloch löne-regleringen inom dessa contor för att visa, det något öfverflöd hvarken i det ena eller andra afseendet här äger rum. Efter Kammarrättens gamla stat utgjordes revisionspersonalen af 5 commissarier, 24 revisorer och 10 kammarskrifvare, med ett ordinarie löneanslag af 17,543 r:dr 32 sk., samt dessutom fr. o. m. år 1827 ett extra anslag för ökade göromål af 3ooo r:dr, deraf cancelliet uppburit -jpdel, så att, med jemväl af R. St. erkändt behof af löneförbättring, utgjorde det belopp, som i och för revisionsverket af gammalt oklandradt utgått, ig,54$ r:dr 32 sk. Efter nya organisationen utgöres personalen af 3 commissarier, 16 revisorer och 12 kammarskrifvare, med ett sammanlagdt löneanslag af ig,6oo r:dr. Häraf befinnes, att af personalen 2 commissarier och 8 revisorer blifvit indragna samt 2 kammarskrifvare tillkommit, eller en minskning på det hela från 3g tjenstemän till 31, och således summa minskning 8, hvarigenom den tillvägabragta löneförbättringen inom revisionscontoren så utfallit, att i nytt anslag endast begärts och hittills utgått 66 r:dr 16 sk. Hvad nu särskildt beträffar personalens antal, tror jag med visshet, att den, som känner beskaffenheten och vidden af Rikets räkenskapsverk, icke ens skulle önska, mindre föreslå en ytterligare personal-nedsättning inom revisionen. Väl har jag hört, att det förslag varit å bane att inskränka revisionsstyrkan till 8 revisorer, och att, om den meningen blifvit rådande, skulle man för Kammarrätten i det hela bestämt sig till omkring gamla statens anslagssumma. Vid första påseendet företer sig här idel vinst på alla håll, — i första rummet för de 8 revisorerna, i det, genom omöjligheten att hinna revidera räkenskaperna, deras åtgärd skulle inskränkas till en så beskaffad generel granskning, som den R.
Hvarföre säger du tilbörlig? Cerem. Mäst. Derföre at förmycken höflighet blir krypande, och derföre skulle jag skämmas i en Broders närvaro. Röst. Huru skall du förhålla dig om Käringen är i rang din like eller under dig? Cerem. Mäst. Så mycket jag kan undfly henne. Röst. Hvarföre säger du så mycket jag kan? Cerem. Mäst. Emedan de äro så många och nästan oundvikelige. Röst. Hvad är Grautauld? Cerem. Mäst. Kältring. Röst. Hvilka kallar du Kältringar? Cerem. Mäst. Dumma och elaka pojkar. Röst. Gif mig några exempel. (Intet exempel kunde nu heller upgifvas) Röst. Huru skall du förhålla dig emot dem? Cerem. Mäst. jag skall söka alla tilfällen at ge dem stryk. Röst. Hvarföre skola de ha stryk? Mäst. Til deras egen förbättring och Ordens synnerliga glädje. Förrädarens lön FÖRRÄDARENS LÖN Berättelse frän sista finska kriget Af J. O. ÅBERG Stockholm, F. & G. Beijers förlag 1891. "Sveko vi vid Siikajokis, när det ändligt gälde se'n?" RUNEBERG, Fänrikens Marknadsminne. INNEHÅLL: Inledning. Hjertestrider. II. Branden. Under drabbningen. IV. På fädernehemmets ruiner. Inledning. Hjertestrider. Ehuru ganska svåra strider utkämpats under det finska hären långsamt drog sig norr ut, hade ingenting vunnits med dessa blodsutgjutelser, annat än att den tro på ryssarnes öfverlägsenhet, som börjat göra sig allt mera gällande bland gemenskapen, blef starkare för hvarje dag. De exempel på feghet, som fältmarskalk Klingspor dag ut och dag in gaf sina underlydande, kunde icke annat än uppväcka misstroende mot honom och en dyster modstulenhet i soldaternas hjertan. De fingo ej, såsom de önskat, och ännu önskade, på fullt allvar taga itu med den hatade fienden; kom det någon gång till affär, och finnarne vunno någon framgång, strax kom fältmarskalkens order om återtåg.
LXVI. A. 68. — med öfverlemnande till underskrift af den för RiksgäldsContoret fastställde Stal. LXVI. A. 68. — med förfrågan, i afseende på ett i underrättelserna för TullTaxaus tillämpning förbigånget stadgande, rörande Drawback. LXVI. B. 69. Ä. 72. 2XQ ExpeditionsUtskottels Betänkanden, Mcniorialer och Ullåtanden med hemställan om förändring i redaclionen af en redan justerad § af RiksdagsBeslutet. LXVI. B. 124. A. 167. — med förnyadt förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Regleringen af RiksStatens Tredje IlufvudTitel. A. 167. — med hemställan om en förändrad redaction af den § i RiksdagsBeslutet, som innefattar beräkningen af StatsVerkets inkomster. A. 218. — med besvarande af erhållen anmärkning från Ridderskapet och Adeln å Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 466. LXVI. B. 3o3. A. 306. — angående hvad af Bihanget lill RiksStåndens Protocoll återstår att tryckas efter innevarande Riksdag. LXVI. B. 354* A. 397* — med hemställan, det Utskottets Secreterare måtte berättigas uppbära en månads aflöning efter Riksdagens slut, samt angående arfvode till den Extra Canzlist, som förestått de egentliga Expeditionsgöromålen. LXVI. B. 354. 3f)8. — med hemställan örn arfvode för upprättande af Registret öfver Bihanget till Rikets Ständers Protocoll vid innevarande Riksdag. LXVI. B. 354. A. 397. — med ytterligare hemställan, i afseende å författandet och tryckningen af Registret 2 20 öfver Bihanget till RiksStåndens Proto. eoll vid innevarande Riksdag.
Ty att jernvägars anläggning och ångvagnars begagnande derå, utgöra en af vår tids märkvärdigaste industriella uppfiningar, det lärer väl icke kunna förnekas. Och att Sverige, jernets hemland, skulle afsäga sig att af denna uppfinning draga fördel, det vill och det kan jag icke föreställa mig. Jag vågar dessutom påstå, att den föreslagna linien är en den mest lämpliga, såsom vald att utgöra en början till dylika företag. Den kan nemi. likväl i och för sig sjelf, om man så vill, utgöra ett slutet helt, under det att den både vid ändpunkterne och under loppet af banan, erbjuder många tillfällen till dess förlängande och utbredande. Hvad åter beträffar vilkoren för det understöd, som Staten härvid skulle lemna; så om man jemför detsamma med de understöd, sora för andra kommunikations-anstalter i vårt land blifvit tid eftar annan medgifne, synes mig mycken billighet i detta hänseende nu vara iakttagen. Hr von Hartmansdorff har visserligen häremot gjort invändning, med påstående, att ett medgifvande till hvad härvid blifvit föreslagit, torde komma att leda till statsverkets framtida ruinerande. För min del kan jag dock icke inse, huruledes en årlig utgift, i värsta fallet, af 129,600 r:dr, under loppet af femton år, skall kunna anses verka så förstörande på Statens finanser, att deras undergång deraf vore att i någon mån befara. En annan af nyssbemälde talare jemväl framställd anmärkn. innebar, att då man ansett sig icke kunna gifva hvad som säges behöfvas för fängelsebyggnaderne, bör man också icke ikläda sig något ansvar för ränta till det_ aktiebolag, som åtoge sig utförandet af ifrågavar:de jernväg. Afven i denna del nödgas jag förklara mig vara af en motsatt mening. Ty just genom att bereda tillfällen till arbetsförtjenst, helst medelst sådana arbeten, som äro Den 20 Joli e. m. 353 äio af produktiv natur eller ock ländande till uppmuntran för produktion, genom lättade kommunikations-anstalter, undanrödjer man i och med detsamma många anledn:r lill de brott, som alstras af arbetslöshet.
In fidem, O. Brakel, 3U Den 25 Juli f. m. Onsdagen den 25 Juli 1800 Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.utdrag för den 23:dje dennes samt pleniprot. för den 9 sistl. Maj f. m. Hr von Kraemer, Anders Robert: Som jag för vårdande af enskilda angelägenheter måste lemna hufvudstaden, får jag afsäga mig förtroendet att vara ledamot i Bevilln.Utsk:t, med anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ledamot i Bevilln.Utsk:t efter Hr von Kraemer. Anmäldes och bordlädes: BankoUtsk:ts Utlåt. N:o 31, i aidedn. af RiksSt:ns beslut öfver Betänka N;o 25 med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditivrörelse samt om användande af uplupen odisponerad bankovinst; samt LagUtsk:ts Utlåt. N:o 40 i anledn. af gjorda anmärkmr emot Utsk:ts Betänk. N:o 19, i fråga om antagande af ny lag ang:de skillnad i äktenskap. Företogs val af 21 Ledamöter och 9 Suppleanter uti Förstärkt StatsUtsk.; och befunnos vid valförrättningensjslut hafva blifvit utsedde till Ledamöter: N:o 60, Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, med 64 röster. N:o 99, Gr. Wrangel, fullm. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm, med 64 röster. N:o 115, Gr. Lagerbjelke, Gustaf, med 6 3röster. N:o 139, Gr. Wirsén, Axel Emil, med 64 röster. N:o 210, Frih. Ehrencrona, fullm. Gr. Sparre, Erik, med 63 röster. N:o 323, Frih. Rosenblad, fullm.
Då likväl fast egendom, så väl å landel, sorn i städerna, kan till ägande rätt lagligen på åtskilliga sätt förvärfvas, deraf 1 cap. Jorda-b:n uppräknar flera, såsom förpantning, arf, o. s. v.; så följer härutaf, alt Judar äro för närvar, berättigade alt på flerehanda sätt förvärfva sig fast egendom, både på landsbygden och i alla Rikets städer, äfven utan Konungens eller Regeringens särskildta tillstånd, — en rättighet, hvilken likväl snart torde förklaras, likasom redan det skett om köp, att den endast kan få begagnas, om K. M. dertill gifver nåd. tillstånd. J sen, mine herrar! att de förmåner, som Judarne af ålder tillkommit inom detta Rike, hafva varit knappt tillskurna, men fastställda i Svensk lag, så att Judar, liksom andra, hos oss kunde, efter iakttagna skyldigheter, utkräfva sin rätt, den ingen hade laglig makt att honom förhålla. Vidtomfattande, ja nära oinskränkta rättigheter hafva de 1111, men beroende på nåd. välbehag; och den Jude, som icke det vinner, om än sedan längre tid här bosatt, är utan allt, sedan Jude-reg!:tet i allo upphäfdes. Det nya slags välde, som endast är beroende på undantagslagar eller s. k. lieencer, hvilket inom vårt fädernesland uppstått i smått ännu till sina följder, kan likväl utvidgas, i den mån Judarnes förmögenhet tillväxer, och de såsom godsägare, brukspatroner eller fabriksidkare vinna ett ökadt inflytande på allmänna verldsliga angelägenheter inom Svenska församlingarna, — lill hvad söndring eller sammanhållning, del hafva vi sett, inom ett annat, för delta Rike. Låtom oss emedlertid tillse, huru dessa nådebevisniogar vid Svensk domstol kunna göras gällande: om, att börja med, en Jude, upptagen till Svensk undersåte, fått nåd. tillstånd att köpa en fastighet på landet, med hvilken åtföljer rättigheten att ensam sälla till prest inom socknen; hvem skall 5 H. 8 58 Den 4 April. utöfva donna Witt, som är Juden förbjuden? — derom är icke något stadgadt.
DiscontDirection , voro åtskillig® Hypothequer från Commerce Rådet Björkanan aflena nade, till numerairen öfverstigande dess Skulds hela belopp , och af hvilka större delen änsågos medföra nöjaktig säkerhet: hvarförutan nära 9,200 R:dr då blifvit af honom Contant i afräkning inbetaldte. Efter Commissarien Brakels ankomst till Mali mö, blefvo de, af AdvocatFiscalen Kruse, påbegynte anstalter till förbättring af DiscontVerkets Belägenhet oafbrutet och med framgång fortsatte, så att, roed inberäkning af hvad tid efter annan contant influtit, omkring 200,000 R:dr dels osaJtre dels ivifvelaktige fordringar äro åt Discont"Vérket försäkrade, sedan den tid Banken , genom särskildt Ombud började deltaga i Styrelsen. Ifrån Junii månads början till Sep’, månads slut lyckades det Fullmäktige, genom ett sorgfälligt bemödande, att så väl i Stockholm, som Malmö: bibehålla den hemligher rörande Discont tens belägenhet, som ansågs vara ett oundgängeligt villkor ej allenast för rnöjeligheten, att för. bättra den redan iråkade ställningen, utan äfvea för undvikande af ytterligare förluster. Ben27 September tillkännagaf tillförordnade StatsSecreteraren Herr CommerceBådet Klintberg, på Kongl. Majus vägnar, för BancoBevisererne och Banco Full mäktige, att sådane omständigheter inträffat, sorn icke syntes medgifva ett Riks, St. Revisorers Berättelser''. 57 ett vidare döljande af Malmö DiscontVerks tillstånd; att Kongl. Majit vore betänkt på nödiga anstalter till Verkets understöd och upprätthållande, och att Kongl. Majit till samma aftöa infcirväntade BancoStyrelsens utlåtande, huruvida och på hvad sätt Directionen ansåges böra hädanefter annorlunda organiseras.
Lån beviljas icke å mindre belopp än 500 R:dr Riksmynt eller annorlunda än å hela 10-tal R:dr derutöfver. Till innehafvare af förut i Banken belånad fastighetspant utgifves ej såsom nytt lån större summa, än hvad som utgör skillnaden emellan hans redan innehafvande lån och nämnde maximi-belopp af 6,000 R:dr Riksmynt. I afseende på lån, som af bolagsmän samfäldt sökas, gäller det stadgande, att den bolagsman, som förut enskildt häftar för lån till ringare belopp än 6,000 R:dr Riksmynt, kan för sin del i bolaget erhålla så mycket, som fordras till fyllnad i denna summa, eller, om han åtagit sig delaktighet uti ett bolagets gemensamma lån, derjemte ega sin enskilda lånerätt öppen för hvad utöfver hans andel i sådant lån belöper; samt att för öfrigt i de fall, då intressenter antingen redan häfta för fulla låne-beloppet, eller icke kunna styrka sig vara fria från förmynderskap, upphörd m. m., eller på annat sätt brista i erforderliga prestanda, afdrag sker å desses andelar utan inskränkning af de öfriges lånerätt. d) Å lånen beräknas 4 procent ränta. ej Årliga inbetalnings-skyldigheten utgör 7 för 100:de af lånets primitiva summa och fortfar oafkortad till dess allt är liqvideradt; åliggande det dock Bankens kommissarier, att derförutan, vid omsättningar af beviljade lån, infordra en större inbetalning, derest det skulle befinnas att den pantsatta egendomen betydligt fallit i värde. Upplupen ränta och förskjulne låne-påkostnader godtgöras vid hvarje skeende betalning och hvad deraf sedan öfrigt är minskar kapital-skulden. De Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 17
Beträffande i öfrigt de under sjunde Hufvudtiteln upptagna utgiftssummor bar någon anledning icke förekommit att deruti besluta någon förändring, hvadan desamma blifvit upptagne till enahanda belopp, som vid sistlidne riksdag bestämdes, utom en för slutsummans jemnande erforderlig minskning med 4 sk. i indelta räntornas markegångs förslagsvärdc å anslaget för släders friheter, samt förhöjning i förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser. Och hafva alltså denna Hufvudtitels anslag blifvit fastställda att, intilldess nästa statsreglering vidtager, utgå som följer: (iSe Tabellen.) Dock må ofvanstående reglering af denna Hufvudtitel icke utgöra binder för verkställandet af de beslut, Rikets Ständer fattat i fråga om allmän förenkling af indelta räntorna och tionden, eller deras i mer eller mindre mån skeende indragning till statsverket. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. Tillhör Exp.~Utsk\s Förslag lill tind. Departements-chefen : Departementets Expedition: Expeditions-chefen 3,000: Öfrige embetsoch tjenstemän 12,024: 32. — Kammar-kollegium Stats-kontoret med Krono-magasinerne samt vågstaterne i Fahlun och Avesta Ch arta;-S ig illa ter, - V\er kel : Löningar 3,516: —<■ — Chartae-Sigillata3-omkostnader. Förslagsanslag 70,000: Myntoch Kontroll-verken : Löningar 7,428: 16. — Till Myntets drift och underhåll 8,000: Omkostnader för Kontroll-verket. Förslagsanslag 2,300: Kammar-rätten «...
Hr Nordenfelt åberopar, och jag tror alltså att jag icke begått något misstag, då jag påstått att reservanterne icke konseqvent fullföljt sina uttalade satser, enär, såsom jag redan visat, de till stöd för sina yttranden åberopat principer, hvilka de sedermera i tillämpningen måst frångå. Hr v. Koch likasom Hr Gripenstedt hafva citerat åtskilliga yttranden af författare i Statsekonomien och derigenom hafva vi visserligen fått den intressanta uplysning, att Moses och Propheterne ansågo det vara omenskligt att taga ränta på utlånt kapital; men äfven om denna theori på den tiden då Moses lefde kunde vara riktig, så hafva vi dock alla nogsamt erfarit, att JIoses’s efterkommande funnit samma theori vara i praktiken olämplig. — Jag klandrar dem dock alldeles icke derföre; ty, om de låtit denna theori i praktiken blifva tillämpad, huru skulle då förhållandet varit nu? jo! att man icke kunnat få något lån af alla dera, som nu utlåna penningar mot ränta: och huru skulle det då gå med spekulationens utveckling? Hr v. Koch har äfven -påstått, att det är alltid bättre att under sådana förhållanden, som f. n., kunna erhålla penningar mot hög ränta, och att nu endast fruntimmer och omyndiga åtnöjas med den lagliga räntan. Jag får på det högtidligaste protestera mot en sådan upgift och tror mig kunna påstå, att det icke finnes någon samvetsgrann och Tedlig man, som tager högre ränta än lagen medgifver, och om man icke kan bestrida att ju äfven samvetsgranne och redlige män finnas. Den 4 Februari e. m. 313 som utlåna penningar, så lärer häraf väl följa att detta påstående saknar all grund. De som ifra för en högre ränta säga sig göra det till förekommande af en penningekris, som man anser vara för handen; men hvilken orsak har väl framkallat denna penningekris? jo! den minskade tillgång på penningar, som f. n. finnes, eller ock den öfverflödiga tillgång derpå, som tillförene funnits, och hvilken framkallat öfverdrifna spekulationer i fastighetsköp, och vingleri i öfrigt.
Sverige har sedan lång tid tillbaka gjort stora uppoffringar för anskaffandet af kavallerioch lyx-hästar och använder ännu stora summor för detta ändamål — vid sista riksdag anslogos dertill 50,000 R:dr — samt underhåller derjemte Sine kostsamma stuterier. Dessa åtgärder äro ännu visserligen af behofvet påkallade, så vida landets behof af sådana hästar äfven skall kunna fyllas utan import från Motioner i BondeStåndet 1862. 469 utrikes ort; men billigheten fordrar att något göres för anskaffandet af det diur, som utgör jordbrukets vigtigasle drifkraft, — arbetshästen, Det är ett anmärkningsvärd! förhållande, att, ehuru vårt land utgöres af nära 90 millioner tunnland, mestadels backig och ojemn jord, och vi nästan uteslutande, åtminstone vintertiden, använda hästen till transportkraft — lill hemkörslor, foror, poslforsling och till den för jordbruket så betungande gåstgifvareskjutsen, bär likväl icke vidtagits några åtgärder för uppdragandet al en god arbetshäst, oaktadt detta djur är ett bland de behöfligastc för vårt land och vårt landtbruk. Deremot har frågan om anskaffandet af bättre nötboskap och bättre får vunnit allmänt bifall, ty Staten bar uppsatt flera både stamholländerier och schäferier för delta ändamål. Då vi emellertid redan ega en passande arbetshäst inom landet, nemligen i Jemtland, men dess uppdragning efter rationela grunder och i tillräcklig mängd äro de åtgärder, som nu hufvudsakligast af beholvet påkallas, lår jag härmed vördsamt föreslå: att Rikets Ständer malte, i enlighet med bifogade kostnadsförslag till upprättande af ett stuteri i Jemtland för uppdragandet af arbetshästar, anslå dels för en gång 78,000 R:dr och dels årligen i fem års lid 7,500 R:dr Riksmynt. Om remiss af denna motion till vederbörligt Utskott får jag anhålla. Stockholm den 29 November 1862. Paul Andersson, från Jemtlands län. Af Paal Andersson från Jemtlands län, om anslag lill inrättande af 5 nya Länsmanstjenster inom Jemtlands län.