Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mig icke kunna oförändradt antaga Edert ifrågavarande Förslag; men vill uti serskild Nådig Proposition till Eder framställa förslag till en förändrad redaction af det tillägg uti 25 Capillet 5 §. Rättegångs-Balken, J ansett nödigt, ?å att det af Eder å - i6 Kongl.. Maj :ts. Nådiga Skrif v. N.o jg. syftade ändamål må vinnas, ntan att deraf må uppkomma de följder, hvarå Jag nu lästat Ecb uppmärksamhet. Jemväl håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uti underdånig Skrifvelse af den 24 sistlidne April, föreslagil, att, med ändring af Kongl. Brefvet den 3:dje December 1799, må stadgas, att ej någon hädanefter får Domare-Embetet utöfva, innan han fyllt 25 år. Sedan Högsta Domstolen och StatsRådet häröfver blifvit hörde, har Jag företagit detta ämne till Nådig pröfning; och ehuru Jag till alla delar gillar de grunder, hvarpå ifrågavarande förslag sig stödjer, finnér Jag likväl, att det stadgande, J begärt, skulle, genom sin ordalydelse, leda till den emot 36 §. Regerings-Formen stridande följd, att personer, hvilka, utan att hafva uppnått 25 års ålder, redan blifvit till Domare utnämnde eller förordnade, och Domare-Embetet med redlighet och skicklighet uppfyllt, korarae att från utöfningen deraf skiljas, endast på den grund , att en kanhända ganska korrt tid återstode af den stadgade åldern; äfvensom att, med afseende derå, att, enligt i4 Capitlet 2 §. Krigs-artiklarna, bland Ledamöterne i Krigs - Kongl. Maj.Is Nådiga Skrif v. N.-o jQ. 17 Krigs-Rätt böra vara tvänne Lieutenanter och en Officer af första graden, men möjligen kan inträffa, att inom nyssnämnda grader tillgång saknas å Officerare, hvilka uppnått 25 års ålder, ett allmänt stadgande om eil sådan ålder för Domare icke kan å Krigs-Domstolarrie ovilkorligen lämpas.
Som ni ej nämner något om smärtor eller andra obehagfrän underlifvet, så är det väl knappast Bannolikt, att något underlifslidande föreligger. Efra frågar, hvad hon skall göra för att bli mager, då det ej vill lyckas trots det, att hon äter endast middag (?) och för öfrigt häller - dieten ». För den händelse » dieten » är den rätta, så har ni i öfrigt att iakttaga följande. Ni skall taga stark motion flere timmar dagligen och sofva mindre än vanligt. Starka, svettdrifvande bad bidraga ock att understödja kuren — om ni i öfrigt är frisk och tål vid dylika. * Ännu en beskrifning på svinslagt, som i mycket torde komplettera och förtydliga den nyligen meddelade, bör ej vara ovälkommen. Använd den behandling, som föreskrifvits Prenumerant i n:r 5. E. H. Se svar till Ina i n:r 9; laga dessutom, att ni har jemn, daglig afföring. Ingnid morgon och afton en salfva af 1 del resorcin på 20 delar lanolin. Anna i Ryd. Tag hvaije qväll heta fotbad och begagna yllestrumpor öfver natten. På morgonen tvättas fötterna med källkallt vatten och frotteras derefter grundligt, ända tills de blifvit väl varma. Under dagens lopp äro lämpliga folrörelser (såsom » fotrulloingar », upprepade höjningar pä tåspetsarna o. s. v.) a:t rekommendera. Förefinnes något allmänlidande — blodbrist, bleksot, allmän svaghet, lijertfel, etc. — måste naturligtvis detta behandlas. Ottiliana. Använd ett par veckor förband med citrinszlfva, vexladt två gånger dagligen, och derefter den Viola i n:r 7 föreskrifna behandlingen. Se svar Ull Gunnar här ofvan! Ansigtet bör behandlas på sätt, som finnes angifvet i svar till Ina i n:r S. På aftonen tvättas ansigtet med hett vatten. Nervös fru. Läkarnes utsago är, så vidt vi kunna döma, riktig, och ni bör derför fortsätta med den föreskrifna behandlingen.
För min del tror jag, alt missnöjet i landsorterna är mindre än i hufvudstaden, eller mindre än det ibland representanterna synes uttala sig. Det äger sin egentligaste grund, efter hvad jag trott mig finna, verkligen mest i afunden emot den stora vinsten, ty att man icke fullt erkänt bolagsansvarighcten, derpå rcflecteras ej särdeles. Monopoliseringeu är äfven afmindre betydenhet, om man besinnar, att teckningen till privatbankerna varit fullkomligt fri, men begäret dertill sä ringa, all uti flera banker den bestämda actiesumman icke vid teckningen kunnat ernäs. I Skånska banken, der teckningen bestämdes lill 1,500,000 r:dr, utgjorde den första teckningen icke mer än 1,200,000 r:dr. Afven vid Smålands och Nerikes privatbankers stillande kunde icke vid den första teckningen aclicbeloppet fäs fullt. Detta synes mig visa, att den anklagelsen icke med skäl kan göras, att monopolisering ägt rum. Delta visar också, att landsortens capitalister icke ansell denna rörelse så fördelaktig, all de derföre velat underkasta sig den dermed förenade risk. Annu mindre lära de i min tanka ingå derpå, om den solidariska ansvarigheten skulle fullt tillämpas, och ännu mindre om sedelvaleurerna skulle så höjas att vinsten förlorades. Vid fråga om privatbankerna böra röra sig med egna sedlar eller med Riksbankens, mäste man söka utreda, huruvida dessa bancosedlar verka pä riksbankens silfverfond, likasom de voro derifrån utgifna. Denna mening är så allmänt anlagen, att jag tror den förtjena någon närmare undersökning. Den öfverensstäminer visserligen icke med mina äsigter. Jag kan icke finna, att genom privatbankerna en större silfvertillgäng skulle kunna ifrån riksbanken ulvexlas, än som motsvarar deras ägande riksmynt. Man säger visserligeu, att det är lätt, att för hvarje privatbankssedel fä riksmynt. Jag medgifver detta, men privatbanksrörelsen fordrar, alt när uttagning af en större sedelmassa ur privatbanken äger rum, så mäste äfven privatbanken för sin säkerhet skull verkställa en motsvarande indragning uti sin lånerörelse.
Sätt en f)3röftiingé#Qfomniitté fjållaé, forn åligger miDtaga alla nöDtga rättelfer, oc^, efter inf>ämtaD noga fänneDom, tillfe, att fafigl)eterna å lanDet, äfnxn meD affeenDe på De filjaftigljeter, forn emellan £aperingä#©ifricten fig förete, alltiD fattaé till Deras nteD froaranDra jemför# liga wärDen, liten alDrig unDer Den fumma, font för f>ela Sänet blifroit påräf# naD, od> i bifogaDe minimi#tarijf är upptagen. §. lis. ©enna Sommitte fall befå af SanDSfyöfDingen, forn meD röfrättigfet fö# rer orDet, fann ©ttgu SeDamöter, Ijroilfa SanDél/öfDingen utfer blanD De af £apertngé'<QLommitteerne förefagna mcDlemmar, meD fpra af bvoarje fånD ocf) elaf; fvoarmiD iafttageé, att tide flere från en committé fållås än Committé# crneé antal Det meDgifroer, få att en circuleranDe orDning Sommittéerne emel# lan, få wiDt fig göra låter, följes. ?6 §. 114. Sanbö#$amereraren (fall, fåfom allmänt ombuD, od) för att meDDela upp#
Jag svarar: der finnas många inrättningar som vi sakna t. ex. notariater, familjeråd o. s. v. och om icke så sällan skeppsbrott i affärer inträffar, så är det just med qvinnan, ty det sker vanligen tyst. Hon skriker icke såsom mannen öfver sin olycka, utan skeppet går lugnt fram emot bränningarna och den brutna stängeln sjunker utan att lemna ett ljud ifrån. Tilläfventyrs skall man förebrå mig öfverdrift, men jag erinrar Hrrme om de många exempel vi äga derpå, att hustrur, hvars fäder eller förmyndare genom äktenskapsförord sökt bevara deras egendom, genom sina namns åtecknande å skuldebref gjort dessa förord om irntet. Man svarar mig troligen härpå, att förhållandet emellan Den 12 December f. m. 223 man och hustru härtill är orsaken, men om en vän en broder beder en qvinna om hennes namn, månne hon vägrar det? Hennes medlidande, hennes hjertlighet, som just är grunddraget i hennes väsende bjuda henne att lemna den begärda hjelpen. Nu har man sagt, att just detta vill man förekomma genom en annan upfostrsn, ty qvinnan skall upfostras för affärsiifvet. Jag åtminstone kan icke fatta denna upfostran. Vill man väl att qvinnan från sin barndom skall vänjas vid affärsiifvet? Skall hon sättas på ett handelskontor? På det sättet upfostras i allmänhet icke mannen, men möjligen vill man nu göra försök med qvinnan i detta hänseende. För 20:do gången har man i dag sagt, att qvinnan skall upfostras, att hon skall veta sig vara en sjelfständig varelse, när hon skall blifva myndig. Ar hon väl icke en sjelfständig varelse äfven nu, ehuru hon icke vårdar sitt gods, sina affärer? Är hennes bestämmelse någon annan, hvarföre kan hon då icke få blifva hvad hon bör blifva? Man har så mycket talat om qvinnans felaktiga upfostran. Enl. min åsigt kunna vi med mera skäl klandra vår egen, och anställa vi en jemförelse emellan qvinnan och mannen, måste vi erkänna, att qvinnans verksamhet är lika stor, lika säker, lika rastlös inom sin krets som vår verksamhet der vi utöfva den.
Skrifvelse (JYi 75) om anvisande af fyllnad i ersättning till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets Krigsmans-kässan, för de till Statsverket indragna Rusthållssamt En per mille-afgifterne vid fastighets köp ; J\s 278, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. (A? 79) i fråga om erforderligt Stats-bidrag till uprätihällaade af den Arméens pensionskassa åliggande pensionering; Al 279, i anledn. af K. M:s Nåd. framställning om den genom ökad skatt å brånvins-tillverkningen blifvande tillgångs användande till inrättande af tvångs-arbelshus i Rikets samtlige län och Stockholms stad, äfvensom till åtskilliga andra föremål; A2 2S0, i anledn. af K. M:s Nåd. framställning om ersättning för åtskilliga af K. Stats-kontoret utaf under händer hafde medel förskottsvis bestridde utgifter; M 281, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., om anvisande af anslag för Svenska natur-alsters, samt industrioch konst-produkters öfversändande lill 1855 års exposition i Paris; JV2 282, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. om uplåtelse till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af sta - Den 10 September f. m. 35 dens begrafningsplats och dels sammanbindande af två gator derstädes; JY§ 283. i anledn. af väckte motioner om medels anvisande lill beiedande af tillfälle tor Landshöfdingen i Kalmar län, att en viss del af året vistas i norra deleo af länet; •A2 284, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel för de Halländska flygsandsfältens skyddande och förseende med skogsplantering; dVs 285, i anledn. af K. M:s Nåd.
Huru många roliga aftnar förnötte jag ej i hennes hus utan afseende på hennes man, herr teologie doktorn och domprosten, om hvilken intet är mer att säga, och äfven utan afseende på hennes 7 döttrar, den ena fulare än den andra, och som på intet sätt voro frestande för en yngling. Modren var den enda, som drog mig till huset, där jag alltid omfamnades med lika mildhet och oförändrad vänskap. När jag i minnet återkallar mina forna vänner, åtnjuter jag deras sällskap för andra gången, nästan med lika nöje som den första. Men när jag tillika påminner mig, att jag förlorat dem för eviga tider, så förnyas efter 50 års förlopp min första saknad. En månad ännu, och mitt rektorat skulle slutas, och jag skulle bereda mig att resa till Stockholm och emottaga en syssla, hvars namn sårade mina öron och uppväckte i hjärta(t) en oöfvervinnerlig afsky. För att hasta mina framsteg på den tjänsteväg, som för mig blifvit utsedd, hade min far genom ett ackord det så bemedlat, att jag blifvit antagen till registrator i justitiekanslercomptoiret. Till min lycka hade tidningen därom ej till mig ankommit, då jag aflade mitt specimen academicum. Hade mitt öde då redan varit mig bekant, så hade jag af blygsel ej vågat lyfta mina ögon från golfvet. Med den lyckliga frihet, jag från barndomen egde, att för min hulda far öppna mitt hjärta, vågade jag att underställa hans bepröfvande, huruvida en sådan syssla instämde med den lysande uppfostran, jag på hans dryga omkostnad åtnjutit, och med de kunskaper, jag mig förvärfvat. Om för min lycka i världen ingen annan utväg var möjlig än en registrator syssla, så önskade jag, att den åtminstone på något vis måtte förhöjas, till exempel genom en kammarherres karaktär, på det jag med något anseende kunde göra mitt första insteg i världen. Min far svarade på detta barnsliga bref med sin vanliga godhet, men tillika med den allvarsamhet, som honom egnade. Han svarade, att jag hade högsta orätt att icke blifva smickrad af det vedermäle, jag rönt af mina förmäns ynnest.
3,000 d) » läraren i veterinär och zoologi 2,000 e) » en extra lärare i botanik 500 f) » läraren i det praktiska åkerbruket, oberäknadt motsvarande löneförmåner såsom inspektor vid egendomen 1,500 g) » en extra lärare i ritkonst 500 b) » läraren i bokföring, oberäknadt 300 Riksdaler för gårdens räkenskapers förande 1,000 i) , läraren i trädgårdsskötsel, såsom sådan, samt för skötseln af institutets trädgårdar 1,200 k) » en extra lärare i skogshushållning 500 1) » läraren i smideoch hofbeslag, lön 600 Riksdaler, hvaraf hälften påförts institutet med 300 m) » läraren i slöjd 600 2:o. 1 och för materialier till undervisning. a) Till Laboratorierna, i händelse ej anslag till försöks-station beviljas, för reagentier, glas, instrumenter, sprit, m. m 1,000 b) » Biblioteket, för inköp af nödiga journaler 400 Transport Riksdaler 18,300 56 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport 18,500 c) lill anskaffande af dissektionsdjur, sprit samt burkar för ett anato miskt och zoologiskt museum 400 d) » aflöning åt en Vaktmästare vid nämnda anatomiska museum. Betjening och renhållning. a) Till en Laboratorii-vaktmästare, med skyldighet att tillika hafva tillsyn öfver värme-apparaterna och vattenledningen vid institutet, samt ombesörja sotning derstädes 600 b) » en betjent: lön 200 samt kost, berä“knad efter 80 öre pr dag.
Depltterade uti Stats - och Banco-Utskotten skulle sammanträda, stiger lil ej mindre än so personer, har Preste-Ständet för dest del ansett tillräckligt at 3.ne af Preste-Ständets Deputerade i hwarje af desta Utstött mä berörde sammankomst öfverwara; hwarföre och i händelse de öfrige respective Ständen äfwenledcs skulle finna lämpeligt, at til desta sammanträden bestämma et lika inskränkt antal Ledamöter, det at Preste-Ständets Deputerade i Statsoch Banco-Utskotten updrages, at innom sig utse dem, hwilka L Ståndets wägnar stola utr ofwan - Den 6 Augusti. 681 ofwanförmälte ärender samräda; Hwilket ge. nom Utdrag af Protocollet ffulle Statsoch Banco-Ulstotten, samt de respcetive Med-Ständen wördsamt och wänligcn communieeras. Ut supra. Lx krotocoUo, I. III. Almquist. Utdrag af Protocollet, hällit hos VondeStändet den 27 Julli 1809. S. D. Efter behörig Lfwerläggning vin Stats - Utskottets uti Protocolls-Utdrag den 25 dennes gjorde hemställning, huruwida berörde Utffott mätte updragas, at emottaga, pröfwa och afgöra de Beswär som af Riksgälds-Contoirets och Gencral-AHistance-Contolrets Betjening kunde dit inkomma, bestöt Bonde-Ständer at til alla delar bifalla hwad Utskottet sälunda föreflagit; Skolandes sä wäl de öfrige Respective Ständen som Stats-Utskottet genom Protocolls Utdrag härom underrättas. Ut supra. Illx llrotocollo, 8. U. lldrllAärclli. Utdrag af Protocollet, hällit i Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen r Stockholm den Si Julii 1809. S. D. Da til afgörande företogs hwad Riksens Högloft.
Vid nu ånyo verkställd föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JM 3, angående afgiften för bränvinstillverkningen, blef den deruti föreslagna voteringspropositionen af Ståndet godkänd. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrivelser till Kongl, Maj:t, nemligen: JM 92, angående ifrågasatt bidrag från Handelsoch Sjöfarts-fonden till gäldande af den för Stadetullens aflösning erforderliga utgiftssumma; JM 93, angående förändrade föreskrifter i afseende på vilkoret) för mjöloch sågqvarnars anläggande, ro. m ; JM 94, angående förändrade föreskrifter i fråga om byggande och underhållande af badstugor och mälthus å kronohemman och boställen; samt JM 93, angående åtgärder för til I väga bringa nd e af mera likställighet emellan stadskommunernas medlemmar i afseende på kommunala rättigheter och skyldigheter. Den 13 och 17 Juni. Frän Högv. Preste-Ståndet. S.S. D.D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JM 119, i anledning af väckta motioner om ändring i för - 420 Prot.-Utdrag den 17 Juni 1863. fattningarne angående handelsoch näringsrätt, blef detta betänkande af PresteStåndet bifallet, endast med de förändringar, som här nedan finnas antecknade. De i första förslagets 8:de punkt, sidan 15, förekommande orden: »Konungens liefallaing shafvande i länet» utbyttes mot orden: »vederbörande Kommunalnämnd»; hvarjemte i stället för orden: »Konungens Befallningskafvandes» å sista raden i samma punkt insattes ordet: »Nämndens». Elter ordet ansökning å raden 2 i sednare förslagets 7:de punkt, sidan 16, infördes en så lydande mening: »så vida han visat tydliga tecken till förbättring».
Beträffande nu först frågan om belåning i Handelsoch Närings-diskonten af intecknade förbindelser, så enär granskningen af sådana säkerhetshandlingar ofta kunde komma att medtaga mycken tid, samt inteckningar i fastighet, i anseende till de tysta förmånsrätterna, understundom icke erbjuda bättre säkerhet, än förbindelse på namn, hvilka sednare i så måtto hafva företräde framför de förra, att mindre omgång erfordras vid beloppets utkräfvande medelst lagsökning, får Utskottet 69:o afstyrka bifall till detta förslag, hvilket ingalunda skulle bereda någon lättnad för låntagaren, då han, genom de af Utskottet här nedan tillstyrkta förändringar, skulle, utan den kostnad, som anskaffning af bilagorna till en intecknad förbindelse alltid måste medföra, kunna, om han är fullkomligt vederhäftig och har att förete antagligt hypothek af löpande förbindelse, erhålla det lånebelopp af 50,000 r:dr, motionären ifrågasatt. Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. Då maximioch minimi-lånebelopp finnas genom Banko-reglementet bestämda för så väl allmänna diskont-utlåningen, som lånen på publika papper, tror Utskottet det icke vara lämpligt att härutinnan göra undantag för utlåningen genom Handelsoch Närings-diskonten, samt såmedelst på Banko-styrelsen öfverflytta en rättighet, som, hvad den öfriga lånerörelsen beträffar, Rikets Ständer sig förbehållit; och då det af Utskottet tillstyrkta maximum af 50,000 r:dr banko torde i de flesta fall uppfylla ändamålet med denna låne-inrätlning, eller beredandet af lättnad åt handeln och den större rörelsen, 70:o afstyrker Utskottet bifall till Herr Hjertås i berörda afseende gjorda framställning.
I sadan afsigt är af förfat tad hosgäende Förteckning Im. -V. som särffilt för hwarje ar, af de sist förflutne tio arén, utwi sar sjelfwa förhallander, sädant der befunnits efter Handlingar, Böcker och Näkenffapcr, hwilka i hela sin widd, relgnvt til Werkets rörelse, blifwit af Lommitteraäe pä det nogaste granstade. Densamma är grundad pä aine vata, nemligen pä de werkeliga inkomster, som hwarje är fallit pa fjerdeparterne, enligt vet sud !>H:o 17 i handlingarne bilagde och af Lontrolleuren och Kammererare» bewittnade LxtraÄ af Grufwe Räken - 5is Den 9 Mars. e. m. Räkenssaperne, och uppå den Uträkning öfwer Ber hällningen eller Förlusten wid Bergsmännens Koppar-Bruk, som samina Kammererares den 24 sistledne Julii Undmeknade Lslcul, suk 20 utwisar. För öfrigt äro ock uti kr»tocvllet, 7b ec segv., alla de omständigheter widare utredde/ som tilräckeligen lära uplysa beskaffenheten sä i dm ena som andra delen . Den 9 Mars. e. m. I.it. 5ir Calcul, som wisar Fjerdeparternas och Brukande Bergsmans behållning eller förlust, wid Stora Kopparberget för nevannamnve ar - r7-9lFierdepatt behållning R:d Bergsmäns dito 1780 Fjerdepart behållning Bergsmäns dito 1781 Fjerdepart behållning Bergsmans Förlust r 1782 Fjerdepart behållning Bergsmans dito - -78; Fjerdepart behållning
Jag erkänner dock, att det alltid hos mig väckt förundran, när jag sett embetsman med så vigtiga befattningar som landshöfdingarne, lemna desamma, för att under hela år och derutöfver bevista riksdagarne, och detta sannolikt till stort mehn för länen, utan mähanda motsvarande fromma för riksdagarne. Man har vidare talat om de olägenheter, som skulle föranledas af tätare riksdagar, och man har dervid Den 21 September e. m. 3S9 liemtat förespeglingar från frihetstiden. Det förundrar mig, att man kan här framkomma med sådana förespeglingar, då det likväl borde vara hvar och en och i synnerhet den värde ledamot, som gjorde jemförelsen, väl bekant, att den tidens olyckliga förhållanden härrörde af helt andra orsaker, hvilka jag icke vill upprepa, så mycket mindre, som det måhända icke skulle behaga R. o. Ad. att höra dessa anledmr framställde. Att alltid sålunda lala om politiska vådor, såsom man en afton här gjorde, då fråga var om Statsrådsledamölernas ansvarighet, dervid man ordade om afhuggna hufvuden ehuru ingen fara var på färde, det är ett sätt att argumentera, som icke är passande och som förefaller mig särdeles besynnerligt, då man talar inför en samling af till mannaåldern komne män, och af hvilka en stor del hörer till det yrke, som gör till pligt, att icke låta förskräcka sig. Sådana spökhistorier tyckas vara mera passande för barnkammaren än för R. o. Ad. Man har vidare talat om de stora ekonomiska olägen heter, som skulle uppkomma för individerne genom de täta riksdagarne; man har talat om huru dyrt det skulle blifva för henderne, för kyrkoherdarne, äfven för borgaren, alt skicka sina ombud till riksdagen. Della utvisar onekligen bos R. o. Ad. en vacker broderlig omtanka för dess Medstånds ekonomiska bästa; men då dessa likväl öro fullmyndiga, så hemställer jag om ej deras tankar i saken kunna anses mera förtjenta att tagas i betraktande än R. o. Ad:s. Dä nu alla dessa 3:ne
Ridderskapet och Adeln stadgat, att jemnlikt den i Utskottets sednare Betänkandemera fullstän,- digt gjorda utveckling: 1:0 En allmän frihet må förunnas, att emot en afpassad Tull i Riket införa alla Utländska varor, beroende : undantag häruti på Kongl. Majus Nådiga pröfning. j;o Följaktligen alla sådana varor, hvarmed Bevillning^ Utskottets Betänkande!!. 475 bande! kan i Sverige drifvas, må uti den TullBeviilnings Tariff, som af Riksens Huglofl. Ständer nu fastställes, intagas; och 3:0 Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att i händelse Kongl, Majit skulle, vid utfärdandet af TullBevillningsTariffen, nnna i Nåder för godt, att göra några undantag från den allmänna införselfriheten; Kongl. Majit då täcktes genom en särskild Nådig Författning låta dessa undantag allmänt kunniga göras, och äfven vidtaga samma utväg hvarje gång behofvet sådant krafvel-. Samma mening är deremot under den 20 i nämnde månad förkastad af Vällofl. BorgareStåndet, sorn beslutiti att hos Kongl. Majit i underdånighet anhållas hör, det alla sådane varor, som här i Landet till erforderlig mängd och godhet produceras eller tillverkas, få förblifva till införsel förbjudne; mea att sådane varor åter, hvilka vanan eller modet gjort oumbärliga och som antingen alldeles icke eller ock till erforderlig mängd och godhet ännu icke här i Landet tillverkas, måge mot den Tull Ständerne fastställa, till införsel medgifvas. Med öfvertygelse att allmänna förbud emot handel, hvarifrån enskilda undantag ofta göras och måste göras, mången gång föranledda af enskilda interesse!, både kunna åstadkomma en allmän skada och äfven verkligen dertill föranledt, har Utskottet föreslagit en allmän frihet i handeln, som princip forsa k - rädt, att de undantag, som deruti af behofvet 47&