Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men alt hon, på, det utvecklingsskede hon befann sig, ktbnde sig vasentligen vara landsortsskildrare, det. a r visst. Bon amag detta som sitt egentliga omride, emedan hon frhn detta fatt sina starkaste intryck af miinniskolifvet under de &amp; r, barndomens och ungdomens, d&amp; intrycken ocksh skarpast fixera sig. I detta afseende som i flera andra - exempelvis den stranga arbetsmoralen, det djupa förstiiendet af allt manskligt, d e n bjartliga humorn och den optiniistiska tron p&amp; l i k e t liknade hon George Eliot, med livars tidigare utveclrlingsliistoria Ernst Ahlgreus ocksa har Btskilligs likheter. Men George Eliot fick, vid ratta tid - punkten, allt hvad Ernst Ahlgren miste sakna hela sitt lif. Hvem vet huru nära Ernst Ahlgren annars nAtt upp till denna författarinna, hvars arbeten hon först under d9 sista Aren af sitt, lif larde kanna, men som d i vardt den enda livinliga diktare, hvilken ingaf henne en lidelsefull beundran och vördnad. Ernst Ahlgren insAg att hennes styrka lAg i skildringen af det. hon innerligt lefvat sig in i, deremot icke i att fasthalla en mera flyktig stiimning, att Atergifva ett mera ytligt intryck. Och hvad sjalfva arbetsmetoden angir, SA förkastade hon helt och hiillet för sin del den, der det upplefvade skildras utan urval. F ö r sin del komponerade tvartom Ernst Ahlgren sina arbeten mycket noga, och dervidlag sngaf hon sitt säregna satt att gripa sig an med tlrnnec dA hon sade sig älska att hugga ut en vy, SA lita löfhvalfvet skymma en del och SA hugga ut en ny vy, men deremot ej @ rna föra läsaren langs en öppen vag, der allt syntes lika tydligt .. Vid sjglfva utarbetandet var hon ocksi den omsorgsfullt pröfvande och sökande konstnären.
LXVI. 167. — angående reglering af RiksStatens f. d. ipS Tionde, nu mera Fjerde HufvudTitel föc Sjöförsvaret. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående ny redaction af 5 § 23 Gap. ÄrfdaBalken. LIV. i63. — angående utsträckning af Arfsrätt för Sidon rfvingar i fjerde och fjermare led. LIV. 164. — angående regleringen af RiksStatens 6:te HufvudTitel, för milda Stiftelser. LIV. i64- — angående begärd undersökning i afseende på Dylta Svafvelbruk. LV. 3. — rörande liqvidationen af åtskillige Amerikanska Medborgares fordringsanspråk hos Svenska Statsverket. LV. 3. •— angående tillgångs anvisande då Markegångspriset på den under lönerne inberäknade Spannemål öfverstiger 6 R:dr B:co tunnan. LV. 3. — angående regleringen af RiksStatens andra HufvudTitel. LV. 3. — angående förhöjdt hyresanslag för Landshöfdinge-Residenshuset i Hernösand. U. 87. A. n 5. — angående reglering af RiksStatens Sjunde HufvudTitel. LV. 3. — angående liqvid emellan Förvaltningen af SjöÄrenderne och Allmänna MagazinsInrättningen, för det till Flottans behof i Carlskrona befintliga Proviantlager. LVI. 45. i3* »96 Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående ifrågaställd utvidgning af Götheborgs Stads Spinnhus. LVI. 45. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Vacance-afgifts erläggande till Krigsfonden för Båtsmän, som under krig afgå. LVI. /\5. — angående sättet för utfärdande af ändringar eller tillägg i nu gällande Författningar. LVI. 45. — angående Snefringe Härads Innevånares befrielse från hjelpedagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård. LVI.
Maj:ts, uti StatsRådsProtokollet öfver Handels och finansärenden för den 1 Februari nästlidna år antecknade, nådiga beslut, hvarigenom tullfri införsel så väl af alla de materialier och instrumenlaber, hvilka för vissa fartygs utrustande till hvalfiskfångst och för fiskets bedrifvande blefvo från utrikes ort anskaffade, som ock af de hemkommande lasterna utaf hvalfiskfångstens produkter, är vorden beviljad, har i förklaringen hufvudsakligen blifvit mött med det svar, att stadgandet i Regeringsformens 61 §. uppenbarligen hade afseende endast på tiden, ifrån hvilken en ny beskattning skulle taga sin början, och ej innebure något hinder för Kongl. Maj:t att medgifva minskning i tull eller befrielse derifrån, när sådant ledde till allmän och enskild fördel: att Konungens rättighet härtill tvertom vore grundlagd i Regeringsformens 60 §., som förmådde, att allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, icke kunde utan Rikets Ständers samtycke förhöjas, men icke innehöll något förbud emot deras nedsättning, när omständigheterna det fordrade: att denna §. utan tvifvel blifvit helt annorlunda affattad, derest Kongl. Maj:t och Rikets Ständer haft för afsigt, vid Regeringsformens stiftande, att förhindra möjligheten af all tullnedsättning; och att sådan tolkning af Grundlagen efter ordalydelsen vore den rätta, bekräftades fullkomligen deraf, att många förändringar i tulltaxan, ledande lill afgifternas nedsättning, blifvit af Kongl. Maj:t vidtagna under den 199 tid, de åberopade grundlagsparagraferna varit gällande, utan att dessa förändringar föranledt till anmärkning eller åtal, till bestyrkande hvaraf åtskilliga exempel blifvit i förklaringen åberopade. I likhet med hvad å min sida förut är vordet erinradt, anser jag det icke vara mig tillständigt att bär meddela något omdöme om beskaffenheten af de Regeringsåtgärder, hvilka icke utgöra föremål för min Embetstalan. Mitt yttrande i denna punkt kommer således endast att afse den åtgärd, som här blifvit till åtal anmärkt.
Då med inskrift alltid förstås hvad å fältet på en penning finnes anbringadt, och detta uttryck således utesluter tanken på en bröstbild, hvarom icke heller i Mern. finnes nämndt ett ord, är man berättigad antaga, att Utsk. icke heller haft för afsigt att någon sådan skulle å denna minnespenning framställas: men enär i allmänhet, ja, snart sagt alltid, då möjlighet dertill förefunnits, den persons bröstbild, öfver hvilken minnespenning är slagen, finnes derå anbringad, så, och då af Presidenten von Hartmansdorff finnes två utmärkt lyckade porträtter, det ena af Södermark och det andra af Staaf, vågar jag hemställa, om icke äfven å denna medalj den aflidnes porträtt bör anbringas, samt den föreslagna inskriften må blifva penningens omskrift. I afseende åter å frånsidans inskrift, hade jag önskat att den varit något annorlunda. Orden: Enhälligt tillerkänd af vänner och motståndare, tyckas mig icke noggrannt uttrycka hvad man egentligen vill säga. Motståndare stå här i motsats till vänner, ehuru det ganska väl låter tänka sig, hvad ingen heller inom detta Hus torde jäfva, att Presidenten von Hartmansdorff hade många motståndare, som ändock voro hans verkliga vänner. Jag skulle derföre föreställa mig, att andra ordalag kunde begagnas, t. ex.: Enhälligt af medborgare tillerkänd, men som, för att i detta hänseende finna lämpliga ordalag, en förändring här låter sig med svårighet verkställas, anhåller jag att Utlåt, måtte till Utsk. återremitteras. Hr af Funck, Carl Oscar, anförde skriftligen: Då denna motion af Gr. af Ugglas väcktes vid det sorgliga tillfället, förbjöd grannlagenheten, i vissa fall, att härom orda. Jag begagnar derföre nu tillfället att häruti yttra mig, För min del finner jag visserligen fullkomligt i sin ordning, att R. o. Ad. för allas gemensamma och lika intressen, af Riddarh.Kassan bekostar medaljen af guld, till frami. Presidenten von Hartmandorffs enka; men anser oriktigt att betunga nämnde kassa med utgifter för de medaljer i bronz, som tillställas endast de ledamöter af R. o. Ad. hvilka antecknat sig vid denna Riksdag.
Frölichs motion, pä sätt sjelfva slutet innehåller, i afseende på tillsättande af ett särskildt Utsk., att till delta Utsk. skulle remitteras de förslag, som angå rikets financer, bancooch creditlagarne samt skatteväsendet, till den påföljd, att ett allmänt betänk. öfver landets financiella och ekonomiska ställning af detta Utsk. afgifves till RiksSlm, såsom en grund för deras genast vidtagande directa åtgärder, eller för deras und. hemställan till K. M. Alltså skulle åtgärderne möjligen genast vidtagas, på grund af den undersökning, som skulle komma att verkställas. Att undersökningen icke kan komma att blifva så grundlig, som ämnets vigt fordrar, torde vara för hvar och en klart, enär vi icke kunna utdraga riksdagen i all evighet, och de financiella förslag, hvilka redan ingått till behandling af R. St:s nuvar. Utsk., väl måste bringas lill slut. Jag kan således icke annat än tillstyrka ett afslag på mo - Den 4 September f. m. lionen, emedan jag icke ser, att den kan komma att lända till något gagn, utan tvertom till dröjsmål och villervalla uti de beslut, som skola vidtagas. Att vilja göra en sådan undersökning, lill hvilken fordras det största lugn, under en lid då intressena stå i strid med hvarandra, då de olika intressena söka på detta IJtsk. inverka, lärer väl vara en omöjlighet. Jag tillstyrker alltså afslag på den gjorda framställningen om tillsättande af ett särskildt Utsk. Gr. Frölich: Hvad beträffar det yttrande, som en ledamot försl afgaf, så finner jag, att han måste helt och hållet missförstå den uttryckliga skillnad jag gjort emellan motionen och dess motiver. Frih. Cederström uppfattade den muntliga framställning, som jag gjorde såsom ett motiv för mitt förslag, nemi. att det vore vigtigt, om R. St. en gång ville besluta att ej provisoriskt lagstifta ang:de landets financer; detta ansåg han för min motion, och derpå argumenterade han. Efter alt hafva anmärkt delta, torde jag icke behöfva vidare besvara Frih. Cederströms yttrande.
Skulle detta förslag, under statsverkets nuvarande penningeförhållanden, anses vara allt för hardt ingripande i statskassans tillgångar, och således icke kunna genast genomföras, föreslog motionären, såsom en öfvergång dertill, att rusthållaren måtte, mot erläggande årligen af någon skälig och billig afgift, för alltid befrias från anskaffande och underhållande af rustningspersedlarne, hvarom Staten således sjelf finge draga försorg. Genom denna sednare förändring skulle åtminstone vinnas den fördel, att karlen icke kunde efter godtycke och i harm deröfver, att han ej erhållit så mycket drickspenningar, som påräknadt varit, våga vanvårda persedlarne, och huru många förändringar i desammas form, snitt och beskaffenhet, som sedermera påbjödos, kunde jemväl vara rusthållaren likgiltigt, då hans årliga afgift ändock vore densamma. Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; och hvad beträffar den sednare motionärens gjorda anmärkning om ojemnheten i bördorne, då 2 till 3 mantal fått förena sig om underhållandet af en soldat, men ett mantal ensamt måst underhålla både häst och karl, så synes denna anmärkning blott härflyta från bristande kännedom om rustningens historiska tillkomst samt derom, att Kronan i fordna tider Sammansätta Stalssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskts Betänkande N:o 12. 3 åt enskilda upplåtit de största och starkaste hemmanen mot vilkor, att innehafvarne deraf uppsatte häst och karl till Kronans tjenst; hvarefter en del af dessa sålunda vordne rusthåll genom skatteköp blifvit Kronan afhände. Ej heller lärer det vilkor, med hvilket innehafvarne af dessa hemman emottagit desamma af Kronan, nu mera kunna anses tyngre än vid aftalets träffande, enär kostnaden vid rustningens uppehållande svårligen kan anses hafva stigit i jemnbredd med det nu mera så ansenligt ökade jordvärdet.
Nu stå dessa afskilda och jag har af sådan anleda, föreställt mig, alt lagberedningen efter granskning af förslaget lill brottmåls-lag kunde uppgöra en rätleg:s-ordning med afseende på detta förslag. Här har yttrats, att man oriktigt uppgifvit, att med kostnaderne, hvilka varit utgifna för alla lagcomitéerne, endast åstadkommits de nu utarbetade bilagorna till nya lagverket. Men huru skall man kunna uppgöra beräkningen annorlunda, än efter resultatet. Om jag bygger ett hus, men innan det blir färdigt rifver ned hvad jag byggt och ånyo uppför ett hus efter en annan plan, bör jag icke då säga, att huset kostatså och så mycket. Frih. Hamilton har äfven upptagit samma argument. Jag hemställer, huruvida ledamöter af detta hus icke hafva hört att, när Konungen begärt anslag till materiella ändamål, man sagt, vi hafva gifvit så och så mycket, hvarföre hafva vi icke fått bättre resultat. Samma argument använder jag på lagförslaget. När StatsUtsk. vill afslå ett anslag, begagnar Ulsk. gemenligen dessa ordalag: att det varit förut sä och sä mycket användt till detta föremål och att tillräckliga summor synas dertill blifvit lemnade. Det torde således icke vara otillåtet att sammanfatta alla de summor, som pä lagberedningen blifvit nedlagde. Gr. Anckarsvärd har sagl, att man ingalunda borde afpruta eller afslå det begärda anslaget. Det fägnar mig om Grefven vill bifalla det och om han har så stort förtroende för Regeringen, att Grefven vill åt Regeringen uppdraga att i allo handla efter som den bäst synes. Det blir en fördel för Regeringen alt i Grefven nu äga ett stöd, dä Grefven i så många år varit dess motståndare; men det hindrar icke mig att, om jag anser ett anslag för högt, begära någon minskning deruti, dä jag finner den möjlig. Frih. Hamilton har omtalat, huru det tillgick i afseende på Gode de Napoleon, och att den var ett resultat af föregående comitéer.
Stöd för detta omdöme hämtas hufvudsakligen af den omständighet, att Länet under dessa åren icke blifvit hemsökt med någon missväxt, utan erhållit i allmänhet vackra skördar, under det andra orter i detta af Femår s-Ber ät telse fr. Calmar Län. - ^ seende varit mindre lycklige, hvilket gjort, att detta Läns jordbrukare kunnat årligen till temligen höga priser afsätta en myckenhet säd och bränvin. Den från landsbvggden af Länet under sista qvinqvennium, utgångna bevillning efter 2:dra Art. utgör, enligt Tabellen, i medeltal för hvarje år , Banco R:dr 45,288: 8. 7. Under nästförutgångne fem åren uppgick den till 43,564: 5. 9. Den bar således ökat sig med ett belopp af 1,714: 2. 10. Såsom bevis på allmänna välmågans stigande torde äfven böra anföras, att ståndspersonernas egendomar allt mer och mer öfvergå i allmogens hän der, att allmogens boningshus byggas prydligare och inredas med mera kostnad, än tillförene, och att utländska handelsvaror och lyxartiklar finna en ymnigare afsättning, hvilken senare omständighet kunnat skönjas af importtullens ökade belopp. Tjenstehjonslönerna uppgå vanligen till 20 å 331 R:dr Banco för en dräng och 6? R:dr samma mynt för en piga utan fri kost och åtskilliga beklädnadspersedlar. Endast på ståndspersoners egendomar brukas stundom att gifva tjenstehjonen så kallade stationer, eller visst i penningar, spanmål, potatoes och andra matvaror, då tjenstehjonen sjelfve få besörja deras mathållning. Sommartiden betalas för ett mansdagsverke vanligen 24 sk. och för ett qvinnodagsverke 12 å 16 sk. samt vintertiden i:del mindre. De arbetskarlar, som kunna timra och bygga hus erhålla högre dagspenning. § 3. Näringar. Jordbruket utgör, såsom Konungens Befallningshafvande anmärkt i sista Berättelsen, Länets hufvudnäring.
Ehuruväl det icke är möjligt att med någon sannolikhet beräkna qvantiteten af en så kombinerad rörelse, som enligt ofvanstående kan antagas efterhand uppkomma på Vestra stambanans mellersta del (ifall dess rigtning bibehålles sådan den här blifvit föreslagen och äfven af Eders Kongl. Maj:t vid sistliden riksdag förelädes Rikets Ständer, med den sedermera nådigst fastställda förändring i sträckningen öfver Tiveden), så anser sig dock Kommittéen äga giltiga skäl att förutsätta, det endast inpå portarne af Stockholm, Göteborg och Malmö en rörelse kan uppstå, jemförlig med den, som en mängd intressen af flera slag säkerligen skall sammanföra på här ifrågavarande del af Vestra stambanan. Anläggningskostnaden för hela Vestra stambanan från Göteborg genom Westergötland, Nerike och Södermanland, med bangårdar samt reparationsverkstäder såväl i Göteborg och Stockholm, är i det af Eders Kongl. Majit vid förliden riksdag framlagda förslag beräknad till 35,250,000 R:dr Runt, och för utförande af denna banbyggnad hafva Rikets Ständer hittills anslagit 20,075,000 R:dr Runt, hvadan, enligt denna beräkning, 15,175,000 R:dr skulle återstå att använda för att fullborda hela banan. Ehuru nämde ursprungliga kostnadssumma antogs utan fullt noggranna undersökningar, visar sig likväl, sedan en sträcka af mer än 17 mil från Göteborg är fullbordad och för trafik öppnad, 12 mil från Stockholm i rigtning åt Katrineholm mer eller mindre 63 bearbetade, samt 2 mil norr om Göta kanal till någon del påbörjade, att samma summa i det närmaste öfverensstämmer med den, som efter nu gjorda fullständigare undersökningar beräknats vara erforderlig till banans fullbordande, enär, enligt bilagde kostnadstabell, till banans färdigbyggande emellan Göta kanal oell Katrineholm åtgå . R:dr 9,096,889 samt till dess fullbordande deremellan och Stockholm » 6,700,000 eller tillsamman R:dr 15,796,889 och således endast 621,889 R:dr, motsvarande omkring 2 procent, mer än det pri mitiva förslaget upptager.
Rdr, jemte en pä indragnings-stat uppförd lön af 06 Rdr 32 sk. till en kanslist vid nämnde kontor, Öfver-ståthållaren, som ausåg en revision af polisens organisation 16 vara af behofvet påkallad, först i afseende på sättet, huru densamma borde genomföras, i underdånighet anfört, att, i betraktande af ätnnets vigt, dess sammanhang med borgerliga lagstiftningen och hufvudstadens flera municipal-inrättningar, det förhållande, att polis-väsendet till stor del upprätthålles af stadens medel, och nödvändigheten att rådfråga andra länders lagstiftning och inrättningar i detta afseende, en revision af polisväsendet i Stockholm påkallar noggranna förberedelser, hvartill både tid samt mångsidig sakkunskap och erfarenhet erfordras; i följd hvaraf öfver-ståthållaren i underdånighet hemställt, att ett sådant uppdrag må öfverlemnas , under Öfver-ståthållarens ordförande, till en särskild kommitté, hvars närmare form och sammansättning öfver-ståthållaren förbehölle sig alt föreslå. I anseende till en sådan revision, och då åtskilliga andra frågor, som hafva inflytande på polis-verkets organisation, ännu befinnas i oafgjord! skick, samt då poliskammarens förläggande till en ändamålsenligare lokai, i förening ined Öfver-stålhållare-embetets båda afdelningars sammanflyttning, hvilket ej kän ske förr än efter förloppet af 2 eller 3 år, står med en sådan organisation i det närmaste sammanhang, har Öfver-ståthållaren ansett sig nu böra stadna vid sådana förslag, som omfatta rättelser, hvilka äro högst önskansvärda, samt utan afvaktan af en fullständig reglering och, äfven under förutsättning af en sådan, kunna blifva beståndande och sålunda kunna anses såsom första steget dertill; varande i sådant hänseende följande aflöniugs-stat för poliskammaren Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställd. Polismästaren, lön 3,000: Den för Polismästaren erforderliga lönetillökning utföres, under förutsälfÄ ning, att denne embetsman bör hafva sin bostad i närheten af poliskammaren, såsom hyresersättning med . 500: 3,500: Polismästarens vikarie-arfvode 800:
Om man med uppmärksamhet undersöker detta stadgande, torde man lätt Jin - ina T)en 22 Jnli. f. na, att det innebär omöjligheten af en vidsträckt tolkning, sorn kan äga vådliga följder för \Ltöfningen af Riksdagsmänna-Rälten, Mig synes, att en betydlig skilnad bör göras mellan anklagelse inför en Domstol och Laglig öfverbevisning o.m ett begånget brott, och att således bägge dessa fall ej böra förblandas i den vigtiga påföljd, sorn beröfvar en Ledamot af Ridderskapet och, Adeln säte och stämma på Riddarhuset, Derigenom kan en person, som äger intet anseende att förlora, antingen af egen drift eller till följe af en främmande njutning, genom en;, ehuru lös, dock vanärande anida geise emot en Riksdagsman, skilja honom från dess Riksdagsmanna rätt, hvars afbrytande endast den förvumia brottsligbeten synes mig böra påkalla. Jag får således underställa Högiofl. Ridderskapets och Adelns upplystare pröfning, huru vida icke början af 7tde §. i RiddarhusOrdningen varder sålunda förändrad, att antingen, med uteslutande af all tillämpning på anklagelse, orden måtte blifva: Yarder Adelsman vid domstol Lagligen förvunnen etc. eller ock, att i stället för den nu varande Redaction: Är Adelsman vid Domstol anklagad eller Lagligen förvunnen etc. må införas: Yarder Riksdagsman vid Domstol anklagad och Lagligen förvunnen etc. Hos Eders Exeellence och Högiofl. Ridderskapet och Adeln vågar jag anhålla om Den 22 Juli. e. tn. 1115 remiss i detta afseende till RiddarhusUtskottet. Remitterades till RiddarhusUtskottet.
Snart äro åtta år förflutna se* dan den lidepunct, då enahanda uttryck af tacksamhet och glädje påkallades af en ani nan stor national-angelägenhet, hvilken, ehuru af olika art med den närvarande, likväl erbjuder några drag af sann tillämpning, —< Ida inträfFade tvänne Rikens förening under en faderlig Spira; nu föreningen emellan den tid som är och väntade tider. Då sammanknöts brödrabandet emellan tvenne frejdade Nationer, nu tryefees sista inseglet på Folkens förbindelse med den Konunga-ätt, de utkorat,— Denna Ätt, till hvars höga Stamfader Riksens Ständer nu tala, och den Statsförfattning, som stadgat sig under Eders Kongl. Maj:ts hägnande vård, hafva inom vårt Fädernesland en nästan samtida tillvarelse. — De äro äfven hvarandras fasta och oskiljaktiga stöd; da skola tillsammans gå i arf till sednaste tider, och under bådas skydd skola i Norden allt framgent uppvexa slägten, med Prat. Ut dr, d. 10 Fihr. *ö23‘ 87 hfertats liela känsla, med villjans liela kraft tillgifna Konungen och Grundlagarne, Fri* heten och Äran. Riksens Ständer anhålla i underdånighet, att i Eders Kongl, Maj:ts ynnest och nådiga benägenhet städse lä vara inneslutne. jifskrift% Konungen har i nåder behagat meddela Riksens Ständer underrättelse om Edera Kongl. Höghets snart förestående förmälning med Hennes Kongl, Höghet Prinsessan Josephina al Eeuchtenberg och Eichstädt. i Med hvad känslor Riksens Ständer einottagit ett budskap af en så gemensam vigt både för Monarcben, Dess Thron-Arfvinge och Svenska Folket, bjuder vördnaden och kärleken Dem att uttrycka; men detta uttryck skulle icke behöfvas för. Jäders Kongl, Höghets öfvertygelse. Vid hvarje Riksmöte sedan E, K. H:s ankomst till Dess nya Fädernesland, hafva Riksens Ständer varit i tillfälle att följa danandet, utvecklingen, fulländandet af E, K. H:s ädla egenskaper.
Ingrid kände, att det kan gå en underström af ungdomsvärme, äfven där kinden är blek och hyn vissnad, o c h „att det gifves minnen och känslor, som lefva friska, ännu under många vintrars snö! Hedlund foto. MAURITZ RUBENSON. M AURITZ RUBENSON, en af vårt lands mest bemärkte journalister, afled i förra veckan å akademiska sjukhuset i Upsala, där han intagits för att undergå en operation. Mauritz Rubenson, som föddes i Göteborg 1836, var son till en sockerbagare därstädes och ägnade sig till en början åt faderns yrke. Gubben Rubensons konditori var samlingsplatsen för en del äf den tidens Göteborgs-litteratörer, och däraf kom det sig, att unge Mauritz, som ofta lyssnade till deras diskussioner, fick lust att själf försöka sig i vittra idrotter. Han gjorde också några ansatser på det dramatiska skriftställaregebietet — ansatser, hvilka alls ej slogo illa ut och följaktligen uppmuntrade honom till fortsättning. Hur det var, kom han från vitterheten in i tidningspressen och där fick han sitt framtida arbetsfält. Ägande i hög grad den israelitiska racens lifliga intelligens och ett vaket öga, särskildt för alla företeelser på det praktiska lifvets många områden, blef det hans uppgift att som resekorrespondent till Göteborgs Handelsoch Sjöfartstidning, hvilken han från och med 1865 tillhörde som fast medarbetare, skildra utställningar, industriella anläggningar, järnvägsbyggnader o. d. I denna egenskap fick han på sin lott att i alla riktningar genomfara vårt land, äfvensom att göra långresor genom Europa och Amerika, skildrande med liflig och sakrik penna allt, hvad som kom inom hans synkrets, » Handelstidningens Flygande » blef den betecknande benämningen på hans rundt Sverige gärna sedda och omtyckta person. Hans intresse för allmänna frågor blef i fäderne staden vederbörligen uppskattad, så att han efter hand kallades till stadsfullmäktig och invaldes som ledamot i en mängd kommittéer och föreningar af kommunal och merkantil natur. Hjärtegod, vänfast och nobel i allt sitt görande och låtande, hade R. förskaffat sig en stor och honom uppriktigt tillgifven vänskara, af hvilka han djupt saknas.