Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Hartmansdorff uppläste Konungens propus, och deraf förnams klarligen, alt Konungen afsell att 4 hufvudtiteln skulle få behålla sina nino rtdr lill andra ändamål, sorn med denna titel bade gemenskap, helst 4 hufvudtiteln icke hade att göra med organisationen af ett embetsverk af den ari, som det ifrågavar., och lika litet den 9 hufvudtiteln. Orsaken hvarföre Konungen icke äskat 8516 rtdr 32 sk. lita 11 9766 rtdr 32 sk. ar den, att \ hufvudtiteln skulle få behålla sina rooo rtdr, och 9 hufvudtiteln sina i5o rtdr, då återstoden blir 8516 rtdr 32 sk. I öfrigt lier jag blott alt få förena mig med Hr voti Hartmansdorff i lians begäran om proposition. Gr. Frölich, David: Jag får tillkännagifva, att jag gerna skulle se alt Konungen fått sig beviljad liela den summa, Han ansett behöflig-, och orsaken dertill är den, att som den gamla organisationen, hvilken med sjöcomtnunicationer haft befallning, varit ofullkomlig och i allmänhet åt klena händer anförtrodd, så vill jag ej att något skäl skall mot St a 11 der na kunna anföras, att de i för liten ^grad anslagit hvad sorn varit erforderligt, och att man ej på dem må kunna skjuta skulden, ifall den nya inrättningen vore behäftad med enahanda fel, som den gamla. Frågan är likväl den, om det later sig göra att anslaget må blifva så stort sorn Konungen begärt. Hade PresteSt, icke redan fattat sitt beslut, så hade jag velat förena mig med Hr von Hartmansdorff, men 1111 deremot tror jag icke att det leder till ändamålet att afvika från Pi-e - Don 11 Mars f. ra. 213 PresteStts beslut.
Antag att den socialpolitiska tummelplatsen stode öppen för qvinnan, då skulle i synnerhet de begåfvade af hennes kön lockas af äregirighet att få verka offentligt såsom reformerande förmågor och hem, barn och man nödvändigt försummas. » » För det första tror jag ej », genmälde Signe, » att det alltid är äregirighet, som drifver till verksamhet för det rätta, och för det andra vill jag fråga: har det uttrycket » i frihet och under ansvar » ingenting att betyda för lektor Hallin, då det gäller qvinnans rätt att sköta sina pligter som mor och maka? Måste man stänga in qvinnan i hemmet, för att hon ej skall glömma bort det? » » Ja, jag tror det, » svarade lektorn. » Frestelsen är så stor, att till och med de bästa qvinnor skulle falla derför. Männen göra sålunda både samhället och qvinnan en tjenst genom att helt enkelt hindra henne från tillfället att svika sina pligter. Detta låter strängt, men jag grundar denna åsigt på en annan djup öfvertygelse: att qvinnans lycka ligger just i detta beroende af mannen. Att bådas lycka är så innerligt förenad med hennes hela öfverlåtande åt hans omsorg, att den fulla harmonien dem emellan aldrig skulle uppnås, om detta inbördes förhållande ändrades. » — Hans blick hade blifvit varmare och sökte frågande hennes. Signe kände, att hon svagt rodnade. Sedan länge visste hon, att han höll henne mycket kär. Men nu ville hon ej ge vika för några känslor. » Ert räsonnemang, herr lektor, är lika upprörande för min rättskänsla som föga öfvertygande. Ni kan ej bevisa ett enda af edra påståenden. Ni vill stäfja millioner qvinnors längtan efter oberoende, derför att ni tror, att deras sanna lycka fordrar, att de äro beroende. Ni försvarar halfva mensklighetens underkastelse under orimliga lagar, derför att våra fördomsfulla, outvecklade samhällen annars skulle råka ur jemvigt. Jag tror, att samhället aldrig går framåt i fullkomning, så länge qvinnans rättigheter undertryckas.
Ständer, att i underdånighet förnya deras vid sistförflutna Riksdag framställda önskan, att bruket af guld, silfver samt broderier å militaireoch civile uniformer måtte 1 möjligaste måtto inskränkas; Hvilket dock, jemte tvänne Ledamöters särskildta Utlåtande, Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta ompröfning vördsamt underslälles. Stockholm den 20 Maj 1823. Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl. Ständers allmänna Besvärsoch JLkonomiUtskott den 20 Maj 1823. S. D. Herr Grefve Posse, A., anförde: att, då Riksens Höglofl. Stander vid sistför - gia Eesv. och Ekon k Utsk Betänkandet). ilutne Riksdag hos Kongl. Maj:t i undetfånighet anmälte sin önskan, om inskränkning i bruket af guld, silfver och broderier å militaire och civile uniformer, hvaröfver Kongl. Maj:t behagat förklara, att Kongl. Maj;t vill fästa allt afseende, som Ämbetsmännens och rikets värdighet fordrar* så ansåg Herr Grefven någon förnyad anmälan i detta afseende nu hvarken vara lämplig eller af nöden. Härmed förenade sig Herr Bruncrona» Ex Protocolla. A» Fryxell. Ankom den c6 Maj igags Utlåtande, rörande yrkadt upphäfvande af de Sjö" och Scapelsbäder beviljade af • gifter för fartyg, sorn besöka Köpingar och Landthainnar samt der intaga laster. i Hederv. BoädeStåndet har till tTtskottet remitterat ett af vice Talemannea Jon Resv. och Ekon. TJtsk. Betclnkanäen.
»Läkarn, jaså,» mumlade den sjuke och gaf de sina tecken att lemna sängen. De gjorde så. Mor och dotter slogo sig ner vid fönstret. Och så steg dr Robida på ... Han var ovanligt reslig, lång och smal ... Mycket reslig ... Bara en enda tyckte sig Hedenberg hafva sett så lång, så tunn, så mager. Och hans hjerta klappade häftigt. Fransmannen tog emellertid af sig sin kappa. Bugade sig höfligt. Och det lilla ansigtet med de små ögonen, de gula tänderna och de glesa, röda polissongerna blef mera vedervärdigt än eljes, der det satt på den gängliga kroppen som en täljd krycka på spetsen af ett spanskt rör, då han med en otäck grimas sökte gifva det ett artigt och välvilligt uttryck ... Hvad i herrans namn var detta? Det klack till i Hedenbergs bröst. Hans andhemtning afstannade. Hans hjerta dunkade, som sväfvade han i den yttersta dödsfara. Och han slöt mekaniskt ögonen. Vågade icke se läkaren i ögonen, nej, icke för aldrig det, skulle han göra det. »Jaså, det är den sjuke,» började Robida, i det han vände sig mot fru Hedenberg, tydligen i den tron, att Hedenberg sjelf var för svag för att kunna redogöra för sitt tillstånd. »Ja,» svarade Berta frånvarande, med tanken ännu fäst på bibelordet. Men medan läkarn genom en rad frågor sökte komma till visshet om den angripnes sjukdom, fixerade Hedenberg honom från sidan med ängsligt spänd uppmärksamhet. »Jesus Christus,» mumlade han med halfqväfd röst ... Ärret just öfver näsroten ... precis der han stuckit mannen med sin knif ... Åh, han lefde då, han lefde Gud i himmeln, tänk om han skulle känna igen mig! Åh nej, hade nog förändrats sedan dess ... Men det var då verkligen han. Jaa, eller också hade han med ens blifvit vansinnig ... galen ... från sina sinnen. Det ärret ... det vådliga ärret .. Och med ett sista uppbjudande af alla sina krafter sade han med en röst, som lät onaturligt beherskad och ansträngd:
Åsidosättande bereder enskild fördel pä Samhällets bekostnad; alla, som inskränka industriens utveckling och menniskokraftens fria användande till eget underhåll; alla, hvilka isolera vissa casters interesr sen frän Nationens gemensamma; alla, som för vissa näringar innebära förmynderskap; alla, som inskränka allmännelig rättighet att sälja hvad man äger, der det gäller mest, och köpa hvad man behöfver, der det gäller minst, böra afskaffas. /po Myntbenämningens förändring till vanlig vigt i metall. 5:q Nationens allmänna bildning i Skolorna till förmågan att verksamt deltaga i Landets försvar, anfallsoch försvarsvapnens ändamålsenliga användande, så väl enskildt som i förening med andra, samlade i trupp, med dertill hörande rörelser, Krigslagar och Reglementen. 6:0 Alt Statsanslagen göras tillräckliga. y:o Att öfverskott och besparingar, jemte ett årligt anslag, bestämmas till bildande af en National-tillgång vid påkommande behof, såsom missväxt, pest eller krig. 8:0 Att tillräckligt antal goda vapen för hela Nationens vapenföra män, med öfrig behöflig Attirail, Utredning och Ammunition, tillhandahålles för möjligen påkommande behof. 7° Den 12 December f. ni. g:o Att nödige medel lemnäs Styrelsen, till att understödja idogheten och framkalla konstfärdigheter till varu-alstring. 10:0 Att alla genom förändringen onyttiga, så Civila som Militaira, tjenstebefattningar indragas, i den mån de blifvit öfverflödige och innehafvarne afgå.
S \ SAFTERNA ÄRO, ENLIGT INTYG NF HANDELSKEMISTEN HERR DOKTOR &gt;SETTERBERG » FULLKOMLIGT FRIA FRÅN OBEHÖRIGA OCH SKADLIGA TILLSATI SER, SAMT FÖRHÅLLA SIG SÅSOM RENA OBLANDADE SOCKRADE FRUKTSAFTER ». I % Ä T T I K A. RÖRANDE DESSA FABRIKATER YTTRAR HERR HANDELSKEMISTEN D. &gt; ATT D E ARO » FRIA FRÅN FRÄMMANDE SYROR, SKARPA ÄMNEN OCH METALLER, OCH I Ä T T I K S P R I T. J ANSER JAG D E M DÄRFÖR VARA AF UTMÄRKT GOD BESKAFFENHET. » « O B S. VINER OCH SAFTER FÖRSÄLJAS P Å HELOCH HALFBUTELJER, TREDUBBEL ÄTTIKSPRIT PÅ ' STÖRRE FLASLZOR, ALLA FÖRSEDDA M E D ETIKETTER, INNEHÅLLANDE FABRIKENS NAMN, HVILKET TILL ' UNDVIKANDE AF FÖRVEXLING TORDE NOGA OBSERVERAS. VINERNA SERVERAS ISKYLDA HOS HERRAR KONDITORER: HELLBACHER, H A M N G A T A N 10, DROTTNINGGATAN 25, SJÖBERG, DROTTNINGGATAN 40, WIDERSTRÖM, GÖTGATAN 5. [1831], Drottninggatan 1 3 " T " « « T " Ett stort, elegant broB ^rt .RÄ • deri-album med en mängd mönster (i färgtryck) till brodering och virkning m. m. Erh. franko för 35 öre, 2 st. 60 öre. Frio. sparmärken mottagas. H. N. Pettersson, [2973] (G. BALTOALETTEN. Dame-Confection.
Det Förstärkta StatsUtskottet skall då bestämma den summa som genom bevillning till Statsutgifternas bestridande måste utgöras; förändring i denna, i Lagen stadgade form lärer icke genom enskildt motion i Ståndet väckt, kunna i någon måtto tillvägabringas. Jag anser derföre ej möjligt, att Herr Heijkenskjölds motion kan remitteras till Bevillning:,-Utskottet såsom Ridderskapets och Adelns beslut, utan endast såsom hans enskilta motion. Herr Rofenblad; Jag instämmer visserligen i den här yttrade tanka, att det vore må hända öqskeligt, att samma Utskott eller Autoritet ägde att föreslå både bestämmandet af Statsutgifterne och fördelandet af de derföre nödige pålagor; men då detta ej är den väg våra Grundlagar utstaka, kan jag ej frångå min Öfvertygelse, att den af Herr Heijkenskjöld i dess motion föreslagne gång utaf saken, är rakt Den 12 Februarii. 457 stridande mot hvad densammas natur och våra Grundlagar föreskrifva. Beträffande hvad Herr Heijkenskjöld i dag föreslagit, nemligen att Bevillnings - Utskottet blott upplysningsvis skulle uppgifva1] den beskattnings-summa, det ansåg Nationen kunna bära; så i händelse detta Utskott skulle, hvilket jag knappast förmodar, äga säkrare källom än Ståndens öfrige Medlemmar, för grundandet af sitt omdöme i detta hänseende, ser jag icke något hinder hvarföre ej Utskottets Ledamöter individuelt kunna inom sina Stånd meddela deras sakkännedom, när det af StatsUtskottet uppgjorde Stats-förslag kommer under Ståndens pröfning. Herr Grefven och LandtMar skalken för. klarade, att som, enligt 62 §. BegeringsFormen och 31 §.
mina — till förlåt, m i n konungens — Han o c h så k o m m e r champagne n e d i båten Det det gjorde Det börjar sänder e m e l l e r t i d att » Drotts » silfverhvitt ni Ett galant, Längs krönet af ljus bryta Kulörta skymma, och då elektriska ljus öfver strålkastare floder den brokiga taflan. höjden tändas fram vattnet klingar en här tjärtunnor. och kers där. sista Ljusen brand s l o c k n a efter flammar hand. Skolan af slutar tember samt år d e n 15 m a j sin kurs börjar sitt 1900. nu den 15 sepandra verksamhetsAfgiften b l i f v e r 5 0 kr. för tiden. F liga trädgårdsskola, par vyer. och de grannaste Si, annars Olauson och sade önska och den in tillbaka. lugnt, och köpte ord åt äpplena Han har men Herren frukt eller det var den växte nog, jag Carl Justus, Men nog alltid har burit kan di jag mitt ha en liten som står n e r e v i d s t r a n d e n, är det gjorde inte mest en och Justus för han brukar att spraka, fundera, men ' Har du märkt någonting med ' Ja, ' hälft sade jag, för jag hade ' Hafvet börjar d i g från dra Men första då var honom, stund ha barn det här för Så en natt, tillräckligt när öfvad, jag t r o d d e, att j a g t y c k t e, j a g h ö r d e n å g o t prassel för. Jo, smyga riktigt! s å g tre kring träden. fönstret, hakarne j a g lade an Jag Jag — Jag stycken utanpojkar ö p p n a d e helt sakta h a d e j a g tagit af p å kvällen, och pang! — gick skottet af. tänkte bara skjuta ner åt fötterna på deras storstöflar böjde liksom ett så, att skrämskott, han men nu en k v i s t hade pillrat sig ned för af ta opp den. är det är till ' Allungdomsp å lifvet. än Och se ' n då?
Såsom bildningsanstalt för arbetarne i Norrköping finnes den så kallade Eberstein ska söndagsoch aftonskolan, hvilken öppnades i November månad 1857, och hvarest undervisning åt fabriksarbetare, handtverksgesäller och lärlingar meddelats i geometri, arithmetik, algebra, konstruktionsoch frihandsteckning, kemi och fysik, mekanik samt Svenska språket. Till och med 1860 kunde för bristande utrymme allenast omkring 60 lärjungar samtidigt till undervisning i anstalten upptagas, men med 1861 års början erhöll skolan en rymligare lokal, hvarefter lärjungarnes antal högst betydligt ökats. I Linköping är inrättad en söndagsskola för gesäller och lärlingar, af hvilka omkring 114 årligen erhållit undervisning i ämnen, som näringarne angå. Fabriksarbetarnes ekonomiska ställning är i den egentliga fabriksorten, Norrköping, i allmänhet god. Länets befolkning har icke mera allmänt egnat sig åt binäringar. De hufvudsakligaste bland dessa äro fisket i skärgården, kalkstensbrytning, tegelberedning, spikoch nubbsmide i Godegårds, Hellestads och Tjellmo socknar, humleodling i Regna och Skedevi socknar samt tillverkning af trädkärl och andra husgerådssaker. Vid och i närheten af Borghamn äfvensom vid Berg bedrifves kalkstensbrytningen i större skala. Den husslöjd, spetsknyppling, som sedan äldre tider varit för staden Wadstena egendomlig, utöfvas der fortfarande, men lemnar idkarne knapp inkomst. Sedan bränvinsbränningen i mindre brännerier med periodens sista år upphört, är bränvinstillverkningen icke vidare att till binäringarne hänföra. På sätt tabellerne upplysa i fråga om bränvinsbränningen, har denna under perioden i betydlig mån varit inom länet utöfvad. Bilagde tab. N:o 7 innefattar hvad Konungens Befallningshafvande i öfrigt har att angående Tab. N:o 7 denna afdelning i berättelsen anföra. 4. Koiiiniuiiikations-anstalter och varubyten. Rörande länets vägar och gästgifveriet' åberopas tab. N:o 8.
Det har varit gammal Svensk och all annan lands-lagstift - Den 23 December f. m. 425 ning och kan icke annorlunda blifva; ty der är icke broll begånget derigenom, att man dödar menniskan för att icke sjelf blifva mördad, utan det menniskolif, som der spilles, skulle i alla fall för dulgadråpel gifvas om afsiglen fått fullbordas. Uppå härefter framställd propos. blef FIr Cederschjölds förevar, motion rör:de fattigvården remitterad lill Stalssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:n. Hr Gr. o. Land tm. förklarade sedermera, alt den, under diskussionen i detta ämne, af Hr Cedershiöld väckta särskilda motion om strafflöshet för dem, som af bevislig nöd föranledas att begå brott, skulle blifva föredragen, då den blifvit skriftligen lill prot. uppfattad; hvaremot Frih. Ilaabs jemväl under denna diskussion väckta särskilda motion, ang:de bildande af municipal-auktorileter för bela fögderier och län, remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.ötsk. Hr Montg omerie, Robert Nils Germund, uppläste eli sålydande mern.: Då det är kändt att säkraste grundvalen för ett folks välstånd är uppbringadet af dess jordbruk, då man vet med hvilket stigande intresse och med hvilka ökade kraftansträngningar vårt jordbruk särdeles under de sist förflutna decennierna omfattats, hvaraf också följt att vi ifrån att behöfva importera spanmål kunna deraf exportera; då hvarje bemödande alt åt landels hufvudnäring bibringa ytterligare böjning och utveckling måste af fosterlandsvännen med nit understödjas, har jag velat fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på ett af de betydligare företag, som i denna riktning inom vårt land möjligen finnes att utföra. I hjertat af Sverige, omgifven af en idog och arbetsskicklig befolkning, ligger sjön Iljelmaren, af hvars valten kringliggande stränder höst och vår samt långt inpå sommaren öfversvämmas och derigenom göras odugliga till högre kultur.
Den bleka kinden stöddes af venstra handen, hvars bländande hvithet och afmagring var så mycket mera synlig, som den vida svarta klädningsärmen nedsjunkit och blottade halfva armen. Den högra handen låg tryckt mot hjertat, liksom för att hämma dess oroliga klappande. De långa mörka ögonhåren glänste af nyss utgjutna tårar; en lindrig ryckning i de bleka läpparna utvisade, att hon insomnat efter en stark sinnesrörelse. Sof, sof, goda flicka, måtte sömnens hulda genius med sin valmodoft bringa frid åt ditt hjerta, medan vi undersöka innehållet af det bref vi omtalat: ¯Leonna¯ till ¯Ottilia¯. «Först för några dagar sedan erhöll jag ditt bref, men ansåg mig för svag att läsa det förut, ty vet, att jag varit sjuk, mycket sjuk. De säga att jag haft blodstörtning. — Väl kände jag en stickande smärta i mitt bröst jemte yrsel i mitt hufvud, och trodde mig äfven se blod under de förvirrade fantasier, som följde den till förtviflan gränsande smärtan att förlora min älskade far; sedan jag förut var sårad genom en föregående förlust, och men jag glömmer att du är helt och hållet okunnig om hvad din stackars Leonna lidit, denna för henne olyckliga sommar. «Olycklig?» Ja, för mig har det varit en pröfningens tid. Gud gifve att jag måtte blifva bestående i hopp, kärlek och tro! Öfvergifven af alla mina jordiska stöd, har jag blott dig att meddela mig åt, och du är så långt borta. Likväl tyckte jag, när jag någon gång slumrade, att du sväfvade omkring mig, jag kände fläkten af din andedrägt, när du tillhviskade mig tröst och hopp, — vaknad ur min dvala, var den vackra synen försvunnen och rummet tomt; eller kom min svägerska och hennes syster, som gjorde mig frågor, eller föreställningar, som i stället att trösta, upprefvo de ännu blödande såren. Förlåt denna klagan! mina tankar hålla sig jemnt vid det närvarande, då jag först borde underrätta dig om det förflutna.
Utskottet hafva i alla hänseenden lillfyllestgörande skäl för sin tillstyrkan, att vestra stambanan lägges söder om Mälaren, helst som det under landets ännu ringa utvecklade industriela förhållanden synes öfverflödigt att vid sidan af en insjö med snabbgående ångbåtar och liflig segelfart anlägga en jernbana, under det att många andra delar af landet befinna sig i fortfarande saknad af de för dem högst bellö diga kommunikations-auslalter. Elter att sålunda hafva framställt sina åsigler rörande vestra stambanans anläggning, öfvergår Utskottet till afgifvande af sitt yttrande angående den norra stambanan, hvars riktning, under förutsättning af vestra stambanans ledning söder om Mälaren, kan bestämmas oberoende af denna bana; hvarföre ett ändamålsenligt system för de norra jemvägsliniernas anläggning således kan bildas utan allt afseende å kommunikations-förhåliandena mellan landets södra och vestra delar. Instämmande i den uti Kongl. Majlis Nådiga Proposition uttryckta åsigt, att, vid bestämmandet af riktningen för jernvägs-anläggningarne norr och söder om Mälaren, hufvudsakligt afseende måste fästas å de lokala och kommerciela förhållanden, som äro egendomliga för de genom nämnde sjö älskiljda provinser, har Utskottet ansett sig desto hellre böra förorda den vestra stambanans anläggande söder om Mälaren, sorn denna banas framdragande i vestlig riktning utmed samma sjös norra strand icke skulle tillskynda de norra provinsernas personoch varulrafik något väsentligt gagn. Genom antagande af den utaf Utskottet tillstyrkta riktningen för vestra stambanan genast efter dess utgång från hufvudstaden, besparas för Staten bvggnads-kostnadferna ej mindre för bela väg-slräckan mellan Stockholm och Katrineholm i Södermanland, än för jernvägs-anläggningen från Katrineholm lill Nerike, hvilka (vänne vägsträckor, oaktadt vestra stambanans förläggning på Mälarens norra sida, i allt läll måste anläggas lör att dels fortsätta östra stambanan till hufvudstaden och dels utgrena densamma mot sistnämnde provins.
Begrafningsplats finnes icke inom hospitalets eget område; och ehuru tillgång till sådan plats derstädes icke saknas, anse dock Revisorerne, att, i fall aftal icke kan träffas med Kungsholms församlings kyrkoråd derom, att för begrafning af sinnessjuke, som å hospitalet aflida, fortfarande må, emot skälig afgift för hvarje grafplats, fä användas denna församlings kyrkogård, det af flera skäl, som icke torde behöfva närmare angifvas, vore önskligt, om annan hufvudstaden tillhörig begrafningsplats kunde för hospitalets räkning fä begagnas. I sammanhang med hvad nu blifvit anfördt rörande Stockholms hospital, anse sig Revisorerne jemväl böra meddela, att inrättningen genom testamente af numera aflidne Kontraktsprosten N. J. Sjöstedt erhållit en kapitaltillgång af (1,000 R:dr Runt, hvilka medels utbekommande, enär klander mot testamentet anställts, är på rättegång beroende. Kongl. KoiiYoy-kommissariatet. För Sveriges enskilda handelsoch sjöfartsfonds ställning i afseende på inkomster och utgifter redogöres i årets räkenskap, som i Kongl. Kammar-rätten granskats med anmärkningar, sålunda; — 57 — Debet. Balans från år 1859: Tillgångar Uppbörd: Reserverade medel till karantänskostnader 72,258: 76. Levererade medel från Kongl. Tullverket 750,013: 58. Balans till år 1861: Skulder .. Summa Cr ed, i i. / Balans från år 1859: Skulder Utgifter: För sjöexpeditioner reserverade medel 67,500: — Bidrag till Sveriges och Norges gemensamma konsuls fond 118,800: — Karantänsinrättningen vid Känsö 23,108: 36.
Ad. bifallen, hvarefter Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer, alt sammanträda till val af en suppleant i StatsUtsk. efter Hr Furuhjelm, och att vid samma tillfälle utse en ledamot att inträda i samma Utsk., under Hr von Troil, Sam. Gust., beviljad 14 dagars ledighet, äfvensom en suppleant i Bevilln.Utsk. efter Gr. Ronde, Gustaf, som blifvit vali! lill ordinarie ledamot af sistnämnde Utsk. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 11 och 18 dennes på bordet lagda betänk. N:o 26, i anledn. af K. M:s nåd. propos. (N:o 15) med förslag till förorda., ang:de förslags-inteckning. Frih. Raab, Adam Christia u: Ehuru jag villigt erkänner den goda afsigt, som ligger till grund för ifrågavar förslag, kan jag dock icke undertrycka de betänkligheter, jag emot detsammas antagande hyser. Här är nemi. föreslaget, att i st. f. den enskilda förmånsrätt, som genom särskilda undantagslagar hittills tillkommit förläggare af bergsbruksfabriksoch fiskerinäringarnc, skulle man stifta en lag, som medgåfve inteckningsrätt åt alla som förlägga hvad slags näring som helst. Företager man 310 Den 21 Mars. nu en närmare granskning af hittills gällande författningar i ämnet, finner man att de äro ganska inskränkta till sin omfattning. Hvad först angår den inteckningslätt, som enligt 1748 års författning blifvit beviljad förläggare af bergsbruk, så finner man alt den är inskränkt till vissa fall och lill vissa personer, på så sätt nemi., alt handlande äga förlagsrätt hos bruksidkaren, samt bruksidkaren sjelf hos sina underhafvande åboer och kolbönder eller sådane af allmogen, som af ålder varit skyldige att leverera kol till bruket.