Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej – hjeltinnor såsom Maria – hjeltar lika hennes hjelte – dem kunde löna mödan att lefva med. De skrifna ljuga mest. ”Äfven det mörker som förr betäckt ditt öga, jag tagit bort att du skilja förmår emellan en Gud och en dödlig,” säger Minerva till Diomedes. Jag kunde lära det af Gunla. Men för starkt ljus uthärda svaga ögon ej – Eller vilja de blott icke? Dansa. Icke alltid lika roligt – alltför roligt i somras och nu. Häromdagen ville Baron W. bevisa Svenskans barbariskhet deraf att comfort icke kan öfversättas. Jag teg bara, så ond blef jag. För godt för den osvenska Friherren hade varit att säga honom, det Sveriges språk är för ädelt för omeningar. Och en sådan är det ord som ju betyder, att för trefnads skull, skaffa sig vanor det sedan blir otrefligt att umbära. d. Tack Maria för ditt bref, tack! Du ber mig tänka på dig. Ja jag tänker på dig, och att tänka på honom, är ju att tänka på dig. När han talar om henne och hans kind lågar och ögonen stråla, och han så tystnar – för det han ej mer kan – ej mer vill uttala sina känslor – O då vänder jag mig mot dörren – Jag tror hon skall inträda i rummet – jag tror hans röst förmår kalla henne hit. Lyckliga, lyckliga flicka. Ljufva, härliga varelse! Bed för oss! Ekholmen d. 29 Mars 1833. Men hvad för ett bref 2 har jag sednast emottagit! Sannerligen – jag tror du berömmer mig! Nej Gunla det går aldrig an! Du berömma mig och hvarföre! Jag kunde ju alls icke göra annat än det jag gjorde, det vet du ju sjelf bäst, och hvad sättet beträffar på hvilket jag utfört detta enkom görliga, så hvad är väl för berömvärdt i det. Det är ju mitt sätt, och du vet nogsamt att jag icke kan bruka någon annans.
Återremiss af Lagsamt ÖecönomieUtskottens gemensamma Memorial af den i Juni, om utvidgad Handelsoch Seglattions-frihet för Invånarne i Skåne Och Blekinge. Bifall till ÖecoriomieTJtskottéts den 29 Juni afgifna BetänkandeU, angående l:ö Grunden för Inquarteringar i Staderna vid påkommande Durchmarcher. 2:6 Inrättande af eö practisk BergsSchola. 3:0 Höjden af Laggill Gärdesgård af -Sten; och 4:0 Yrkådt Förbud emot Vattenverk, hvarigenom angränsande Ägors uppodling Och förbättring hindras» Öfverlemnande till LagCörtimittéen af déj i LagUtskottets den 25 Juni algil na JS/} De* 5 Juli. m. Betänkande, innehållna alternativ, rörande arfsrätt för oäkta Barn. Bifall till LagUtskottets Memorial: i:ö Af den 26 Maj, i den återremittetade Frågan om Prest-Bevis. 2:0 Af samma dag, rörande förändring 1 de nu för ExecutionsVerket gällande Stadganden. 3:0 Af den 2 Juni , öfver Aterremissen, om Straff för Tjuf var och om Fångförsel; samt 4:0 Af den 13 Juni, i anledning af Anmärkningar vid Betänkandet om Original-Skuldsedlara uppvisande vid Lagsökning. Bifall till Lag» samt OeconomieUtskottens Memorial: 1:0 Af den 18 Mai, om HusbehofsQvarnars anläggning. 2:0 Af den 1 Juni, om utarbetande af Förslag till en allmän BergverksStadga. 3:0 Af samma dag, angående Luder* platser och Skallgångar. Af samma dag, 0111 förändring af atängelse-tiden i 5 Cap. 4 §• Gillande af BancoUtskottets Memorial af den 25 Maj, om yrkadt upphäfvande i vissa delar af de Stadganden, hvilka Revisorerne öfver RiksDiscontVerkets förvaltning för år 1814 meddelt.
Herr OarleLon, kstvsrck, hade inlemnat ett ffrifteligt Yttrande till Prvtocollet, hwilket uplastes, sä lydande: Det war owantadt, att ännu ett tillagg skulle göras, den widlöftiga Act, som bestrifwer, huru och pä hwad sätt' De>» 16 April. Z4r satt, en Bokhallare blcf pä belmglig lid uti RiksgäldsCvntoirct tillförordnad. Om Högloft. Ståls» Utjkottct hade antagit dct förledne pleni-Vag uplaste anförande såsom sitt. skulle dct wcrkeligcn förtrutit mig, men nu di detta arbete torde fa anses, som wore det Herr Uisieströms enffildta tankar, är det för m-g aldeles likgiltigt. L. Lsrleson. Uplästes ctt frän Riddarhus - Utskottet inkommit Memorial, sä lydande: Hörsamste Memorial! Genom Remisi af dcn 6 inncwarande har HögloftRidderffapet och Adeln behagat aterförwisa till RiddarHns-Utffottet desi ingifne Memorial, rörande frägan om inrättande as Kakelugnar i Stora Riddarhus-Salen, hwartvid Högloft. Ridderffapet och Adeln, femte meddelande af de anmärkningar, som samma dag dcrwid hos Ridderffapet och Adeln blifwit giordc, tillika anmodat Utskottet, att skyndesamt och under loppet af den päföljande weckan med förnyadt ntlatande till Ridderffapet och Adeln inkomma.
Förkl. ig5.) Revisorerne hafva anmält, hurusom, i följd af Kongl. Majrts Nådiga förordnande, att de från Landl-Ränterien aflemnade Depositions-medel för äldre åren borde genom serskilda Committerades försorg förräntas emot behörig säkerhet och 5 procents ränta, bernälde Committerade hos Kongl. Stats-Contoret af dylika medel lyftat tillsammans 23,800 R:dr, deraf blif - 54 Stats-Utskottets Vtlåtandej N:o 76. vit utlånte till Theater-Directionen i3,ooo R:dr och till Committerade för förvaltande af anslaget till Stats-Tidningen 10,800 R:dr; och hafva Revisorerne trott sig finna, att föreskriften om medlens förräntande, ”emot behörig säkerhet” icke blifvit iagttagen. Då det förstnämnde Kongl. Theater-Directionen meddeldte lån af 1 3,000 R:dr, enligt hvad Kongl. Stats-Contorets utlåtande upplyser, redan blifvit återguldet, torde Revisorernes i afseende derå gjorda erinran icke påkalla någon åtgärd.
N:o 10. 707 deist Jury, och ett annat efter den förut antagna ordningen, funne han således vid detta tillfälle icke quadrera. Frågan om ett rättegångssätt med Jury hade redan, formligen beredd, genom förra Constitutions-Utskottets tillstyrkande blifvit till Riksens Ständers Plena öfverlemnad. Från den stunden hade det blifvit Plenorum rättighet att dermed sig befatta; och så snart Plena en gång hade genom Utskottets öfverlemnande af ett verkligt förslag blifvit satt i utöfning af denna rättighet, borde det ock enligt all princip följa, att, när efter gjord återremiss från Riksens Ständers Plena ConstitutionsUtskottet vid omarbetningen af rättegångssättet stadnade medelst paria vota i 2:ne alternativer, kunde det ej vara Utskottets rättighet att anse någondera meningen förfallen, utan måste då, enligt 38 § Riksdags-Ordningen, begge till Plenorum afgörande öfverlemnas: hvarföre? Emedan Utskottet, igenom sin verkstälda anmälan till Riksens Ständer, förlorat sin rättighet att det gjorda förslaget ogilla. Förhållandet med närvarande fråga vore helt annat, just derigenom att densamma icke kommit till Plenorum befattning. Den kunde ej heller komma dit, utan att Constitutions-Utskottet sådant beslutade. §§ 53, 81, 83, 84 af Regerings-Formen och § 29 af Riksdags-Ordningen stadgade, att frågor om ändringar, upphäfvande, eller för framtiden gällande förklaringar af Grundlagarne ej må uti Ståndens Flena väclcas, utan hos Constitutions-Utskottet anmälas; vidare, att Constitutions-Utskottet tillkommer upptaga sådana frågor och derå till Plena afgifva förslag; vidare, att då Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfverlemna något förslag till ändring m. m., som Utskottet af en Riksdagsman emottagit, vore Utskottet skyldigt, om Författaren det yrkar, att meddela honom sitt yttrande, m. m.
Kongl. Kollegium har, vid anmälandet af Stats-behofven för nästkommande statsreglerings-period, såsom erforderligt tillöknings-anslag uppgifvit 1,258 R:dr årligen med beräkning af full beklädnad till korpsens alla 200 n:r, efter afdrag af 1859 års riksmarkegångs-pris 5 R.dr 32 öre. Stockholm af Kongl. Krigs-kollegii Intendents-afdelnings Kammar-kontor den 20 Au g. Theophil Billberg. 16 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition M 91. Utdrag a/ Protokollet ujver Landtjör svarsÄr enden, hullet inför Hans Majit Konungen uti Siats-Rådet å Stockholms Slott den il Februari 4860. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Ehnemark, Lagerstråle, Björnstjerna, och Malmsten. Departements-chefen, Statsrådet Björnstjerna, uppläste tili justering ett, på grund af förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående Jemtlands Roteringskassas befrielse från allt bidrag till anskaffning och underhåll af beklädnaden vid Jemtlands Hästjägare-korps. Kongl. Majit täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo J. A. Jcedrén. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Kongl. Maj-Js Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Febr. 1860, kl. 8 e. m. Kongl.
För öfrigt är jag, som i andra fall har försvarat handtverkare och närings-idkare, dock ganska angelägen om att missbruk och sjelfsvåld lika litet må tillåtas dem, som någon annan. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla hvad Utskottet i sitt första Betänkande i afseende å såkallade fyrige Gesäller föreslagit. Ropades Ja, 108 Angående Husbondes skyldighet att ansvara för Kronoskatterna af Backstugueller Inhyseshjon. Herr Hjerta: Jag inser visserligen svårigheten att föreslå ändringar i Bevillningsutskottets senare förslag; men jag hemställer dock, om man ej kan undgå att nämna kreatur, emedan sådant blott skulle leda till olika omdömen, och deraf följande många chikaner. Om man ej skulle nuancera detta, utan endast bibehålla Titeln: utan Jordbruk, så vore det nog, och man slapp då undersökningar om ett inhyseshjon hade cn kalf på sin täppa eller icke. Den 8 Februari i e. m. Herr Tham: Jag skulle rättvisa den anmärkning Herr Hjerta gjort, om icke ordet Kreatur influtet af arne orsaker. Den ena, att Ledamöter inom Bondeoch BorgareStånden anmärkte, att jordbrukare kan man anse den, som har ett kappland, och man nödgades derföre utsätta sådant Jordbruk, som föder hästeller nötkreatur. Andra orsaken var, att med blotta ordet kreatur kan förstås Får, derföre har Utskottet sagt Hästeller Nötkreatur. Orsaken, hvarföre Utskottet tillagt orden utan jordbruk, är att Prosten Grape upplyst, att Backstuguhjonen i norra provincerna stundom hafva ganska betydligt jordbruk, och många disputer derföre uppkomma, huru dessa skola beskattas. Herr Hjerta: Jag har redan sagt, att jag inser svårigheten alt föreslå någon ändring i Utskottets senare förslag, och vill derföre icke fullfölja min anmärkning, om den icke af någon annan understödjes.
Saken är den, att de reformerande damerna så godt som alltid ha velat införa ett slags uniform, en dräkt passande för alla, och det finns icke någon dräkt, som passar för alla. I vår tid, då man mer än någonsin sträfvar efter personlighetens rättigheter inom alla områden, är det en underlig motsägelse att vilja tvinga alla damer, att bära samma dräkt. Att vissa förändringar för sundhetens skull både skulle vara önskliga och möjliga, därom är alldeles icke fråga, men det finns häller ingen grund att föreskrifva en uniform, och som oftast en mycket smaklös uniform, för att däri intvinga unga och gamla, vackra och fula. Hvad än en ung och mycket vacker kvinna tar på eller ej, kan nästan vara det samma, men ungdomen varar icke länge, och mycket vackra äro mycket få. Så godt som alla behöfva i sin klädsel få någon hjälp till att visa sin personlighet i ett fördelaktigt ljus, och jag påstår, att denna lust att visa sig så litet frånstötande som möjligt — för att använda ett mildt uttryck — alldeles icke är fåfänga. När man annars i allt annat bör försöka att vara sina medmänniskor till behag, hvarför skulle man då icke också glädja dem genom att visa dem en ordentlig, nätt och smakfull toalett eller åtminstone icke genera dem med det motsatta? Ja, herrarne skratta åt oss, men vi bry oss icke en smula därom, För att börja med början, erkänna säkert alla, att ordning och renlighet äro lika nödvändiga för ens person som för allt, hvad man sysselsätter sig med. En dam, som icke vårdar sina händer och sitt hår, som fäster ihop sina kläder med knappnålar o. s. v., kan icke göra anspråk på att räknas med till ordentligt sällskap. Så mycket veta sä- kert alla, och blott genom att erkänna nödvändigheten af denna förutsättning erkänner man, att toaletten har sin stora betydelse. När vi då skola tala om själfva klädedräkten, se vi, att Frankrike, d. v. s. Paris, är och förblir upphofsorten för alla nya moder. Den största smak och den största omvexling finnas i Frankrikes hufvudstad. Visserligen har. t. ex. Berlin sedan fransk-tyska kriget börjat högtidligt förklara, att för framtiden är det Berlin, som kommer att bestämma moderna. Men sådant afgöres icke genom militärdespotism, och ingen tror på, att Berlin eller Tyskland har det minsta att säga i modesaker.
Prof. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 34 Häftet. X 2 StaisZj talat tets Utlåtande , N:o 92, varande osäkerhet, hvilken för spanmåls-beräkningen under lönerne förut legat till grund, kan för fortfarandet af en sådan beräkning, efter den, enligt Konungs och Rikets Ständers beslut, verkstälde Realisation uti Rikets penningeväsende, vidare åberopas; har Utskottet, som vid jemförelse af det vid senaste Riksdag antagne medelpris af 6 R:dr 44 s^* och det, som, enligt de sedermera förflulne fem årens markegångs-sältningar, uppkommer, 7 R:dr g sk. 10 r., eller för jemnt tal 7 R:dr to sk., anser 7 R:dr för tunnan, af under aflöning beräknad span mål, kunna skäligen bestämmas, såsom ett fortfarande oförändradt pris, hvarigenom ingen förhöjning uti löne-be loppen kommer i fråga, enär skilnaden emellan det vid lönernes bestämmande beräknade spanmålspris 6 R:dr tunnan, och hvad detsamma derutöfver, enligt markegång, utgjort, nu fnåste af Staten Tjenslemäunen godtgöras, anseLt sig böra tillstyrka, att för de Statens Embetsoch Tjenstemän, som, efter det den nu föreslagne Stats-reglering vidtagit, erhålla löner, un der hvilka spanmål finnes beräknad, lönen hädanefter må utföras endast i penningar till sitt nuvarande belopp, med tillägg af skilnaden emellan det hittills förslagsvis uppförde spanmålspris af 6 R:dr och de 7 R:dr, hvartill Utskottet an sett delta pris kunna för framtiden forllarande bestämmas, eller 1
Fastän jag instämmer med Hr Ehrenborg deruti, att det vore önskligt, att någon grund för fastigheters bouppteckningsvärde funnes, kan jag dock icke anse den föreslagna grunden rigtig; ty fast egendom är nu taxerad till vida högre värde än det, hvartill den går och gäller, och det händer dagligen eller åtminstone hvarje vecka att egendomar försäljas för hälften af det belopp, hvartill de äro taxerade. Det vore icke billigt, att införa en så sträng föreskrift, hvarigenom sterbhus finge erlägga en allt för hög afgift. Hr Fåhraus, som flere gånger förut åberopat riksdagsfutlmäktigen Dahlgrens reservation, borde hafva gjort det äfven i detta fall. Det heter deruti: »Samma förhållande är det äfven med karteringen af bouppteckningar, hvilka skola förses med ett ej obetydligt stämpelpappersbelopp, på samma gång för egendomen dessutom skall erläggas inkomst-bevillning efter 2:a art. Bevillningsförordningen, hvilket borde vara nog, helst ett inträffadt dödsfall för sin del kan vara en ofta nog kännbar förlust för en familj, utan att behöfva vara föremål för beskattning.» Om en förändring skall ske, ville jag förena mig med Frih. af Ugglas i yrkande om återrcmiss af denna punkt. Frih. von Schulzenheim, David: Ehuru jag är före kommen af den siste värde talaren, ber jag att få tillägga ett par andra skäl, hvarför jag måste motsätta mig bifall till motionen. Taxeringsvärdet åsättes helt olika, då egendomen gått i köp eller tillfallit egaren genom arf, äfvensom egarens behof att låta inteckna sin egendom kan inverka på åsättandet af taxeringsvärdet. Detta värde kan derför icke antagas såsom en rättvis grund vid alla bouppteckningar, ehuru det icke är något att invända mot, om ett sterbhus vill uppskatta den fasta egendomen efter taxeringsvärdet. DA en person, som dör, efterlemnar skulder, och boets ställning är dålig, borde icke Staten, genom uttagande af en särskild afgift, öka det onda för arfvingarne.
På grund af hvad jag här haft äran anföra, vågar jag vördsamt framställa att R. o. Ad., för så vidt det på dem kan bero, ej genom någon åtgärd bidrager till vår flottas försvagande och således ej heller beviljar medel, hvarken till en fartygs-materiel, som under vanliga förhållanden ej kan hålla sjön, eller lill bildande af skärgårds-artilleri-officerare, åt hvilka, utan att besitta sjömansbildning, men möjligen försedda med en »högre militärisk blick,» en Wredes artilleri-geni och en Nobels min-kunnighet, skulle anförtros vården af menniskolif och fartyg. Slutligen får jag öppet förklara, det jag icke genom dessa mina yttranden trott mig nu kunna åstadkomma en ändring i den för sina många utmärkta egenskaper af landet högt uppburne Sjö-Ministerns organisationsplaner; men jag har ej velat förneka mig tillfredsställelsen att i en kanske nära framtid, då de Den 11 November f. m. 75 båda officers-korpserne, hvarom jag är lifligt öfvertygad, åter sammangjutits, kunna få glädjas »vid tanken, att efter måttet af min förmåga hafva stridit emot förslaget om Ilottans officerskorps’ delning och skapandet af något slags icke sjödugliga fartyg. Gr. von Platen, Baltzar: Af skäl, som jag vid ett före gående plenum tog mig äran anföra och för hvilka jag, innan jag slutar i dag, får något närmare redogöra, hade jag önskat och hoppats att icke i dag behöfva besvära R. o Ad. med något längre anförande. Att jag här skulle utförligt upptaga och besvara alla de anmärkningar, som blifvit antingen skriftligen eller ock, med stöd af annotationer, anförda, torde R. o Ad. icke begära af mig. Det torde dessutom från min sida vara onödigt, då jag erkänner, att jag, med ali aktning för de Hrns åsigter, som här yttrat sig, icke blifvit rubbad i min öfvertygelse. Det må vara en ha lista rrighet hos mig, men de idéer, som här blifvit framställda, hafva samma beskaffenhet, som dem, hvilka jag haft lyckan få framlägga, att de under 20 ä 30 år med små variationer blifvit diskuterade.
Der comsumtions-afgift eger rum i all rörelse, der ega Tidnirigs-skrifvaren och Tidnings-läsaren icke skäl till klagan deröfver att en sådan afgift drabbar Tidningarne; men der den icke finnes, utom i fråga om den svagaste Näringen, Tidnings-skrifveriet, der är det orättvist. Endast genom Stämpel-afgiftens fullkomliga upphäfvande, anser jag denna orättvisa kunna undanrödjas; ty de föreslagna altenia - 4« B il. till Bevilln. Utskot. Betänk. N;o 154 tiverne äro mer eller mindre svåra att verk-s ställaAtt stämpla Prenumerations.Sedlarne låter sig ej verkställa; ty för alla exemplar* som gä med Posten, finnas inga Prenumerations-Sedlar, och en Redacteur, som ville försnilla från Kronan , skulle lätt finna utväg, att äfven för staden, i större eller mindre grad, undvika deras utfärdande, Det enda billiga och verkställbara vöre att genom Taxerings - Comitéerne så beskatta Tidnings-utgifvare, att Staten blefve ■någorlunda ersatt för den demlemnade Portofrihet. Derigenom försvunne också det hårda pcb olämpliga i den dubbla beskattningen , nemligen, att utgifvare af en Tidning,’ sorn i Stämpel-afgift betalar till Kronan Ett par tusende R:dr årligen, dessutom hlifver af iTaxerings - Comitéerna dömd att ytterligare för näring ochj rörelse betala kanske looRrdr. Om något är dubbel beskattning, så är det i Tnin tanka detta. Jag vill derföre föreslå , att man, till exempel, kunde påföra en Tidningsutgifvare 6 procent af hans inkomst eller der. Utöfver, och låta honom dermed vara befriad från ali vidare bevillning, helst controllen är lättare vid denna näring, än vid de flesta andra, emedan Prenumerations-priset är allmänt kändt och man, utan serdeles svårighet, kan få ungefärlig reda på Prenumeranternas antal. Bil> till Bevilln. Utskot'. Betänk.
Maj » om förhöjning i deras aflöning — 8 — 44 — b. 12 Mars b. 1 Mars b. 5 Mars å. 5 Mars Svar på återremiss — 8 — 67 — a.a. 29 Mars a. a. 26 Mars a. a. 29 Mars a. a. 29 Mars Komministrarne i llufvudstaden, löneförhöjning för ... — 4 1 185 — b. 5 Juli b. 5 Juli b. 5 Juli b. 5 Juli Komminislraturen, om byggnadshjelp för — 4 1 153 — b. 21 Maj 1. b. 24 Maj b. 17 Maj b. 17 Maj Kommissions-anstalt inom Banken för besörjande af inbetalningar å lästighets-lån — 6 1 60 — a. 12 Juli b. 12 Juli b. 15 Juli b. 12 Juli 26 Kommissions - Landtmätare, pensions-fond för 71 4 1 269 — b. 2 Aug. b. 2 Aug. å. 6 Aug. b. 2 Aug. 155 Svar på återremiss — 4 1 514 — a. a.16 Aug. a. a. 16 Aug. a. a. 16 Aug. a. a. 16 Aug. Konkurs, om forum för frälsemans — 7 1 66 —. b. 30 Aug. b. 50 Aug. b. 50 Aug. 1. b. 50 Aug. Konkurs-Lagen af år 1850, om återupplifvande af dess SO § — 7 1 60 — b. 26 Aug. b. 26 Aug. b. 26 Aug. b. 26 Aug. Konsistorierne, formulärer för deras räkenskaper — 4 1 50 52 a.a.l Febr. a.a.lFebr. a. 1 Febr. a.a.lFebr. » lönetillökning för deras
Mot disposition af Stats-Rän torna för Kongl. Theaterns Understöd, bif. af PresteStåndet, IX s 45*5 lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 462, af Adeln, IX s 4^3. Mot disposition af TullfrihetsMedel, bif. af PresteStåndet, X s 452, lagdt till Ilandlingarne af BondeStåndet, IX s 462, af Adeln, IX s 463. Mot disposition af medel influtna för exporteradt krut, bif. af PresteStåndet, IX s 452, lagdt till Ilandlingarne af BondeStåndet, IX s ^62, af Adeln, IX s 463. Mot anticipationer på följande års anslag, bil’, af PresteStåndet, IX s 452, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s, 462, af Adeln, IX s 463. Mot beviljade Lånförsträckningar af Saltpettermedlen, bif. af PresteStåndet, IX s 4^2, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 463. af Adeln, IX s 4.63. Mot disposition af mindre creditivet, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 463, af Adeln, IX s 466, bil, af PresteStåndet, IX s 471 • Anledningtill Anmärkningar mot Hans ExceU lens Stats-Ministern för Utrikes Ärender, remit. till Constitutions-Utskottet, II s 1334. Utskottets Utlåtande, Ilis 123 — "i48, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 462. Särskildt beslut af Adeln, IX s 463, lagdt till Handlingarne af Preste-! Ståndet, IX s 476. mot Stats-Rådet och Stats-Secreterar ne, Gr.
1857 omlades kajen vid Kornhamn tillika med Kornhamns torg, Kungsbacken med Tre backar lång, Carl XIV Johans torg, Tanto-, Sandbergs-, Södra Tullports-, Qvarn-, Lästmakare-, Garfvare-, Parmmätare-, Klara Bergsoch Lilla Nygatorne, samt Oxtorget med Oxtorgsgatan. 1858 omlades Brunkebergs torg, Arsenals-, Westra Ban-, Lilla Wattu-, Skeppare-, Södermanlands-, Svartens-, Gamla Kungsholmsbro-, Lilla Ny-, Garfvareoch Parmmätaregatorne, af hvilka en del sänktes, hvarjemte vändplan vid Mosebacke blef afschaktad och utsprängd. 1859 omlades Westerlång-, Malmskilnads-, Gamla Kungsholmsbro-, Svartens-, Göt-, Maria Högbergsoch Clevegatorne, Hötorget och Nybron, hvarjemte trappa å Fiskaregatan anbringades, samt afschaktning och sprängning vid vänd planen å Mosebacke fortsattes. 1860 omlades Orebrohamnen, Johannis plan, Norrmalmstorg, Kungsholmstorg och Postmästarebacken, Stadssmedje-, Munkbro-, Norrmalms-, Kammakare-, Lilla Wattu-, Stora Humlegårds-, Lutterns-, Lästmakare-, Cleve-, Maria Högbergs-, Katharina Högbergsoch Ragvaldsgatorne. Jemte det trottoirer blifvit anlagde utmed gator, hvilkas bredd sådant medgifvit, hafva under dessa år grusningar blifvit verkställde å icke stenlagde gator och å stadens utom tullarne befintlige vägstycken; hvarförutom Förvaltningen underhållit afioppstrummor och anlagt ny stentrumma vid Kungsholmstorget. Tabb.Litt.6.H. Öfver de olika slag af arbeten, Förvaltningen under ifrågavarande period ombesörjt, meddelas följande sammandrag: Tab. Litt. G. Verkställd gatuläggning. ° SS ^ g.-? 03 005 O ^ P-o o Bergsprängningar. P* 5. 8* ° fr 09 g ” S Anlagde trottoirer med huggen kantsten. Uppförde stenmurar.