Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då likväl, hvad Statens allmänna verk och kassor vidkommer, dessa äro pligtige att sina medel i Banken insätta, hvilket jemväl liillörene ansetts utgöra en fördel för Banken, emedan derigenom den utelöpande sedelstocken minskas och en starkare påkänning å metalliska kassan förebygges, samt ofvan förutsatta förändring dessutom möjligen skulle föranleda behof af tillökade tjenster inom Statens verk, så torde nyssnämnde verk och kassor böra under enahanda vilkor, som hittills, bibehållas vid rättigheten att af Depositionsbanken sig begagna. Deremot, och som de lill 4:de klassen hörande, nästan uteslutande i hufvudsladen varande räkningshafvare, jemforda med allmänna verk, inrättningar och stiftelser inom andra delar af riket, redan åtnjuta synnerlig fördel af tillåtelsen att, utan folii-afgifts erläggande, uti Banken insätta och derifrån utlaga sina medel, synes en inskränkning i alseeude å beloppet för dessa insättningars och uttags verkställande kunna och böra för nämnde räkningshafvare göras, utan att egentlig olägenhet dem förorsakas, särdeles sorn de sjeltve äro i tillfälle att för hvarje dag uti Banken på en gång insätta de summor, hvilka uppgå lill.eller öfverstiga det fastställda minimi-beloppet och således icke behöfva ali från den ena dagen till den andra innehafva större kassa-hel,ållningar. For bestämmande af ett minimum vid insättning å räkningar i 5:te klassen, lärer någon betänklighet icke mota, enär till nämnde klass lian föras medel, tillhöriga dels alla med beräkning på vinst för den enskilde grumlade stiftelser och bolagslöreningar, dels alla enskilda peisoner, med undanlag af dem, sora upplagas i 4:de klassen.
Slutligen tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att hos honom Frih. Stjerncrona, David Erik, anmält sig vara af enskildta angelägenheter förhindrad att emottaga förtroendet att vara ledamot af Riddarh.Utsk. II. R. o. Ad, åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Tisdagen den 6 December 1853. Plenum kl. J 7 e. m. Föredrogs Hr Printzenskölds, Carl, d. 3 dennes på bordet lagda motion, att Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, måtte förklaras skyldig, att återställa sin inträdes-pollett å Riddarhuset. Frih. Raab, Adam Christian: Den fråga, som nu är å bane, är af den beskaffenhet, att R. o. Ad. helst torde vilja undvika all vidlyftigare discussion om densamma; men då frågan lik - Den G December. 77 väl är af sadan natur, att den kan komma att åberopas som ett prejudikat vid framtida förhållanden, föreställer jag mig att ingen vill afgifva sin röst, vare sig ja eller nej, utan att hafva tagit de legala formerna'i noga öfvervägande. Frågan torde ej vid ett blott ögonblickligt påseende kunna tillräckligt utredas, och derföre skulle jag tro alt den borde noga granskas och öfvervägas, hvarföre jag skulle anse det lämpligaste förfaringssättet vara, att remittera densamma till Riddarh.Utsk., som då borde åläggas, att inom kort tid med sitt betänk, deröfver inkomma. Jag får vördsamt hemställa att ärendet måtte remitteras till Riddarh.Utsk. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Med Frih. Raab delar jag den öfvertygelsen, att denna fråga är af sådan beskaffenhet, att R. o. Ad. önskar så litet som möjligt inlåta sig i diskussion deröfver, äfvensom att samma fråga bör vara fullständigt utredd innan R. o. Ad. deröfver fattar sitt beslut. Likväl är det mig omöjligt att fatta, hvilken utredning skulle kunna beredas genom en remiss till Riddarh.Utsk.
St. i underdånighet anhålla, att, i alla frågor» rörande Kronans tillständiga rätt i ett eller annat afseende» verkan af derom meddela* d£ beslut icke må förringas genom inblandning af ämnen» som dermed icke ega oskiljaktigt sammanhang; samt att, då serskilda Gratiflca* tioners beviljande i fråga koinmér, sådana må anvisas å behörig Titel» och icke» på sätt i ofvanberörde fall skett» förorsaka minskning i Stats-Verkets intrader. Såsom Revisorerne år 1827 upplyst» är» genom Skrifvelse till Stats-Cöntoiret, den 26 November 1823» af E. K. M. i Nåder tillkänhagifvet» att E. K. M. funnit lämpligt till framdeles Nådig pröfning Uppskjuta R. St:s vid sista Riksdag gjorda Underdåniga anhållan, det E. Ki M. täcktes» enligt den, före år 1816» vanliga ordning, disponera och låta utbetala Minister-Statens aflöning. Då likväl allt hitintills någon åtgärd icke blifvit af E. K. M* i Nåder anbefalld» afseende - Exp. Utsi!. Förslag till uncl. Skrif v. N:o /[oo. a 6 5 de verkställighet af hvad R. St. i ofvanberörde måtto önskat» förnya R. St. deras underdåniga framställning om Nådigt bifall dertill, att speciela utbetalningen af den till MinisterStatens aflöning anslagna summa hädanefter af Stats-Contoiret omedelbarligen verkställes, på sätt, som före år 1816 tillgick. 8:0 Då, enligt Krigs Collegii Artillerie Departements Räkenskaper, 1820 års Trädgårds-Arrende för Mariaebergs
1 sådant afseende förekommer att före den l Juni 1859 korrespondent egde rättighet, att i enkelt telegram inrymma 25 ord, med ytterligare afgiftsfri adress af högst 5 ord, i stället att enkelt telegram nu icke får utgöras af flera än 20 ord, adressen deruti inräknad, att om svaret på en afsänd skrifvelse icke innehöll flera än 10 ord, utom de 5 adressorden samt portot derför erlades i förväg af afsändaren, detsamma utgjordes med endast 50 procent af vanlig telegraferingsafgift; samt att åtskilliga anteckningar om telegrammernas vidare befordringssätt in. m., hvilka nu ingå i det taxering underkastade ordtalet, förut åtnjöto portofrihel. Då emellertid fördelarne af Telegrafinrättningen måste väsentligen befrämjas i samma mån, som, genom lägre afgift för telegraferingen, detta kommunikationsmedel göres tillgängligt för största möjliga antal af landets innevånare, och, med afseende på den betydliga nedsättning i ordantalet för enkelt telegram, som egde rum samtidigt med införandet af nu gällande medelporto, samma porto torde vara nog högt tilltaget samt anledning synts Rikets Ständer vara för hand att antaga, det en lägre taxa ä afgiflsbeloppet skall, genom ökad trafik, lemna lika hög om ej högre inkomst, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. Majit täcktes laga i nådigt öfvervägande huruvida icke, genom nedsättning i nu stadgade medelporto för den inrikes lelegramvexlingen, telegraf-korrespondensen må beredas en, som det vill synas, behöflig lättnad. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Oktober 1860. Bi.h.. lM R. St. Prat. I Afd. 2 Bond. Supp/. 34 tÖf) Expeditions-Uls kotte Is Förslut/ lill underd. Skrifvelse J\:o SOS. \:o 903. Uppläst och godkänd! hos Ridd. och Adelil den 27 Okl. ISfio.
Inventeringen förrättades af ett KammnrRåd å Statens och IlofAuditeuren å Holvets vägnar, samt betaldas med 6oo.R:dr, som af Extra utgiftsmedlen forskötos. Det ålades vederbörande, att försälja de obrukbara meublerna på auction, och insätta penningarne, som derföre undfingos, i StatsCassan, hvarifrån dö sedermera skulle uttagas till inköp af nya meubfer, efter förut ingifvande kostnadsförslag. Vid 1815 års Riksdag beviljada Ständerna dessutom ett årligt anslag till meublers vidmagthållande af 5,000 R:dr,. hvilka år 1828 ökades till nuvarande 8,000; Ehuru ett Inventarium således blifvit upprätlädt och borde finnas, tillika med fortsättningen deraf, i vederbörande RevisionsContoir, för att tjena till eftersyn, alt Statens tillbörigheter i delta afseende bibehållas, eeh till jemnförelse med räkning.arne öfver försäljning eller förbrukning af gamla och inköp af nya persedlar för de medel, Ständerna i sådant ändamål ytterligare anslagit; så lärer tlet likväl saknas. Nu då anslagets förlängande är hegardt, så hemställes, . om icke StatsUtskottet borde infordra ifrågavarande Inventarium samt undersöka dess beskaffenhet, och om icke Rikets. Ständer borde, såsom vilkor för anslagets fortfarande, fästa den fordran, att ifrågavande Inventarium , jemte for t gaen - Den i5 December e. m. i57 de uppgifter öfver tillkomst och afgång ä förberörde Inventarie-pcr sedlar} må meddelas Kongl. Kammar Rutten _, för att framgent vara tillgängliga ej mindre för dess, än för Rikets Ständers Revisorer och Statsutskott. 2:0 Af de under CommerceCollegii vård. stående medel granskar KammarRätten icke redogörelserna för "Manufaktureller UllDis conte r na.
Sidenkappan göres i redingotform af tungt, grönoch rödskiftande siden, vadderas och fodras med siden, garneras med grå kastor och sammanhålles af stora fantasiknappar. Armuppslag, krage och muff äro äfven af kastor. Hattkullen är af samma tyg som redingoten men brättet och banden af grön sammet. Hatten garneras med fjädrar i gröna och gula toner. Drägt med kort kappa. Den släta kjolen är af brun sammet. Kjoldraperiet och det släta lifvet af i brunt och dunkelrosa randig pekins. Den baktill korta, framtill med långa ändar försedda kappan är af brun sammet, fodrad med likfärgad surah och framtill prydd med ett baksidans liknande broderi. Dylika broderier finnas ock på de långa spetsiga ärmarne. Den eleganta kappan kantas med blåräf. Hatten är af brun sammet med liknande band ocb prydes med en fjäderaigrett i dunkelrosa. Kappa a f velour. IDUNS November 1888 MODETIDNING 43 Då hon kom hem, förklarade hon för hushållerskan, att hon hade hufvudvärk och bad att få vara ostörd. Någon mat ville hon ej ha. Fadren finge äta middag ensam. Lambrequin till korgar o. d. Handarbeten. Fig. 10 Lambrequin till korgar o. d. Denna göres af kopparfärgadt kläde och tändas i kanterna. Kantbroderiet göres med röd chenille och ljust bronsfärgadt silke; till midtbroderiet användes blå chenille, olivoch bronsfärgadt silke. Mönstret är i naturlig storlek och kan lätt transporteras medels kopierpapper. Skyddstäcke a f korsstygnsbroderi och fdet guipure. En qvadratformig bit crèmefàrgadt kongresstyg med 40 cm. kant användes härtill. Härpå göres korsstygnsbroderiet med bordeauxrödt silke. Kanten arbetar man med medelgroft garn i rät filet och stoppar denna i point de toile och point d ' esprit. D e upphöjda figurerna göras i point de reprise. D e förbindande stjelkarne omlindas med cordonnet | styng.
Sedan Statsverkets behof blifvit af Riksdagen pröfvade, ankommer det på Riksdagen att en deremot — anslå. § 63. Dessutom böra, utbetalning å Riksgälds-Contoret anvisas; Stats-Rådet in pleno hört och Riksdagen sammankallat. Riksdagens förseglade anordning kungjord. § 64. Såväl Rikets till Statsverket af Riksdagen anslås, till de af Riksdagen pröfvade behof — anordnas. § 65. Dessa medel — anföra hvad Riksdagen i denna del förordnat. § 66. Riksgälds-Contoret förblifver under Riksdagens styrelse, inseende och förvaltning; och då Riksdagen ansvarar för den Rikets gäld, Contoret ombesörjer, så Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 61. 31 kommer Riksdagen, sedan Contorets tillstånd och behof blifvit i vederbörlig ordning utredde, att genom särskild Bevillning och vårdad. § 67. Konungen ombud öfverlägga. § 68. De till Riksgälds-Verket — behof än dem, Riksdagen bestämt. Allt kraftlöst. § 69. Då till pröfning bos Riksdagen förebafves, stadgas. Fatta Kamrarne stridiga beslut, som ej varda sammanjemkade, skola Kamrarne hvar för sig rösta om de olika beslut, hvari hvardera förut stadnat; kommande den mening, som dervid erhåller de flesta Ledamöters af båda Kanwarna sammanräknade röster, att gälla såsom Riksdagens beslut. § 70. När i fråga om Riks-Bankens styrelse och förvaltning, inkomster och utgifter, Kamrarne stadna i stridiga beslut, skola Kamrarne derom hvar för sig rösta, såsom i nästföregående § sägs. § 71. På enahanda sätt förfares jemväl der Kamrarne sig icke förena om grunderna — fördelning till utgörande. § 72. Riks-Banken förblifver under Riksdagens egen garantie och vård, så att Fullmägtige, Kamrarne dertill förordna, vidare af Riksdagen göras kunna. Riksdagen allena äger rätt att inlösas. § 73. Inga nya utan Riksdagens fria vilja fordras. § 74. Konungen äge varda försedde. § 75. De årliga — Deputerade, valde på sätt af Riksdagen särskildt stadgas.
Då någon hos Comiterade anmäler sig till erhållande af lån, bör vid ansökningen fogas ritning och kostnadsförslag till den Bygg - StatsUtskottets Utlåtande N:o 388* 9 Byggnad, som skall uppföras; och innan något får lyftas i afräkning å ett af Comiterade beviljadt lån, skall till dein aflemnas låntagarens till Riksgäldskontoret ställde skuldebref å hela lånsumman, innefattande förbindelse att de i i :sla punkten stadgade vilkor, i afseende på ränteoch capilal-afbetalningen, i föreskrifven ordning fullgöra; och till säkerhet hvarföre skall lemnäs första Inteckningen uLi Tomten och den Byggnad, som derå kommer att uppföras. 6:0 De uti nästföregående punkt omförmälde skuldebref komma att förblifva under Comiterades vård och redovisning, intilldess ett beviljadt lån till fulla beloppet är utgifvet, men i denmondetla eger rum och Byggnader blifvit brand försäkrade, inskickas skuldebrefven till Riksgäldskontoret, uti hvars Räkenskaper hvarje låntagare då får sitt serskilda Conto. 7:0 Skulle, af förekomne skäl och anledningar, Comiterade vid något tillfälle finna sig föranlålne, att inskränka deu först beviljade lånsumman, och det intecknade skuldebrefvet i följd häraf komme att innehålla ett större än det verkliga lånbeloppet, skall skillnaden afskrifvas på skuldebrefvet, innan detsamma till RiksgäldsContoret inskickas. 8:0 Senast efter fem års förlopp, räknadt från 1835 års början, skall den Byggnad, till hvars uppförande lån erhållits, vara uti så fullbordadt skick, att försäkring derå uti städernes allmänna Brandstods-Bolag, enl:gt de för denna Inrättning gällande Författningar, må kunn? vinnas, vid äfventyr att lånet i annat fall varder genast efter nål^nde tids utgång infordradt. 9:0 Så fort försäkring å en "Byggnad kan erhållas, bör den genom låntagarens försorg och på deiS bekostnad anskaffas för minst tre år samt till Comiterade afl* 1 jBrandförsäkrings-Brefvet jemte Ett af Brandstods-Bolagels
SJUNDE SAMLINGEN. ItZl Afdelningen» Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets gemensamma Bctänkanden och Memorial. -v Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1. 1 X:o fl Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Febr. 1857, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af dels Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående vissa ändringar i nu gällande sladganden om utskrijnings-sättet och inrättningen aj Allmänna Beväringsmanskapet, dels ock en i samma ämne väckt enskild motion. Genom Kongl. Kungörelsen om utskrifnings-sättet och inrättningen af Allmänna Revärings-manskapel den 27 Oktober 1812, med de dertill genom Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1849 gjorda tillägg, stadgas i: 1 §. »Skyldigheten att till Rikets försvar ingå i allmänna beväringen skall för hvarje Svensk man vidtaga med fjllda tjugu och fortfara till fyllda tjugufem år, dock med den utsträckning, att allt del Rikets handelsflotta tillhörande sjöfolk, som vid utbrott af krig är å Sjömanshusen eller i Magistraternas ruilor inskrifvet, skall vara skyldigt att, mot den i 11 § medgifna befrielse från vapenöfning, i krigstid tjenstgöra vid Wår flotta från tjugu till fyllda trettio år, hvilken utsträckning i bevärings-pligten likväl icke tillämpas hvarken på det manskap, som efter krigets utbrott förhyres, eller på Sjökapitener och Styrmän, ej heller på machinister å ångfartyg, tillhörande enskilde personer eller bolag.» 8 §. »Den som till utskrifning förbunden är, eger rättighet, att i sitt ställe sätta annan duglig karl, den han sjelf anskaffar och hos vederbörande Landshöfding inställer, för att, i händelse han godkännes, varda antecknad.
Att mäliunnans cub sä utwidgas och förökas akt de i ställer för räga tillagdt 4 Kappar deruti äfwen innefattas och i lika proportion cuberne för halfwa samt de öfrige delar af Tunnan, altsammans i struket mäl och 2:0 Att alla flags torra waror, som icke komma art magns, utan arv mätning underkastade såsom malt. Salt, Kalk, Potatoes, Kolrötter och Frugt med flera, äfwen böra med samma mältunna mätas; men hwaremot packtunnor deruti Salt Fisk, Kött, Tjära och andra waror inläggas, fbrblifwa wid dek för dem förut stadgade innehåll af 48 Kannor emedan de under en större rymd ej kunna handteras. De swä, righeter, som harwid kunna möta, bestå förnämligast deruti, att arne Kappar komma att afgä pa maltet och att deremot Salt och lös Kalk fä a:ne Kappar tillökning pä Tunnan, samt att da Utrikes Tullen pä Sältet ar faststald, efter det innehall Tunnan nu ager, någon jemkning derwid kunde behöfmas; men som Säljare och Köpare, sedan de om förändringen i Tunnemälet blifwit underrättade, nogsamt första att derefter stg emellan jemka priserne, sä att ingen derigenom lider, och Salt-Tullen, genom en ganska latt uträkning kan förhöjas i samma nion i6o6 Den 28 Zebruarii Tunnan bliswik större, sä lärer Eder Kongl Majit Nädigst käckas pröfwa, akt dksia svårigheter aro obetydlige och aldeles icke af den be kaffenhet, att de synas böra hindra en sä nyttig sak. Om Eder Kongl. Majtt harti!!
Då det nemi. är kändt, hurusom denna makt till sin verkställighet blifvit alltför kraftlös, men deremot gifvit ett ypperligt tillfälle till godtycklig behandling, så tror jag, att det skulle vara en välgerning, om man borttoge denna skenbara makt, som varit öfverlemnad åt godtycket, och i stället underkastade pressens möjliga missbruk den allmänna opinionens pröfning. H. Den 7 September. 2G5 H. Ex. Hr Frih. Gyllenhaal, Lars Herman: I likhet med den sista värde talaren får jag förklara, att jag tillstyrker bifall å Const.Utsk:s nu hvilande förslag, till borttagande af 8 mom. 4 § Tryckfr.förordn. En lång tids erfarenhet har visat, att detta stadgande icke uppfyller det ändamål, som man dermed åsyftat; jag anser mig derföre ej behöfva vidare utveckla skälen, hvarföre jag röstar för bifall till förslaget. Jag anser mig dock böra tillkännagifva, att förslag i enahanda syftning, nemi. tiil borttagande af 8 mom. 4 § Tryckfr.förordn., är utarbetadt och har af mig blifvit anmäldt i Konungens rådkammare samt der af Konungen i nåder gilladt; men att, då det tillika var kändt, att sådant förslag hvilade sedan förra riksdagen, för att af R. St. afgöras vid denna, så har K. M. funnit nödigt afbida utgången af denna fråga inom RiksStm. innan nådig propos. derom till dem skulle afgå, hvilken propos. naturligtvis, i händelse förslaget skulle af R. St. bifallas, kommer att helt och hållet förfalla. Jag röstar för dess antagande. Frih. Cederström, Thure Fredr.: Då af alla föreg:de talare, som här yttrat sig, icke någon talat mot förslaget, har jag icke vidare att anföra, än att jag äfven dertill tillstyrker bifall, under förmodan, att. R. o. Ad. icke skall vilja genom afsla" å förevar, betänkande bidraga till bibehållande af en makt, som tillkommit på ett olagligt sätt, samt visat sig vara skadlig i sin tillämpning, och således har motverkat sitt ändamål. Jag röstar för bifall till ifrågavar. förslag.
Skåne beträffar, om hvilken provins jag äger en speciellare kännedom, så gafs sedermera en tid, då socknarne, i stället för kyrkorna, ägde gemensam egendom. De hade stora jordar, som tillhörde dem gemensamt, vanligtvis benämnda by marker eller sockenmarker. På dessa egendomar sattes vanligtvis öfverbefolkningen. De afgifter, som socknarne erhöllo för dessa egendomar, användes för cornmunernes behof, och således äfven för fattigvården; men äfven det har försvunnit, ty sedan ägorna blifvit odlade, hafva dessa sockenmarker blifvit enskiftade och fördelte pa enskilde personer. Socknarne hafva således icke mera samma tillgång på medel för fattigförsörjning som de fordom ägde. Äfven detta förhållande hör tagas i beräkning vid uppgörandet af en ny fatligvårdsstadga. När man nu dertill lägger de förändrade förhållanden, som äro en följd af den förändrade riktning industrien tagit; att man gör mera afseende på varan och sättet att förädla den, för att bringa den till så högt pris som möjligt, än att förädla arbetaren, hvars icke blött lifsuppehälle, utan äfven moraliska ställning i samhället alltid måste utgöra ett vig ligt föremål för lagstiftningen; så tyckes densamma i detta hänseende böra komma emellan; ty då måste barmhertigheten blifva lag, och lagen blifva barmhertighet. Från denna åsigt hafva de sammansatta Ulsk:n utgått. Jag vet visserligen, att missbruk kunna äga rum; men jag hemställer till herrarne, om icke missbruket först inträffar, derest icke vi räcka dem armarna medan tid är, utan vänta till dess de med sina armar göra sin rätt gällande. Hr Rosenblad: Uti principen instämmer jag med Hr von Rosen; men jag kan icke finna, att hans vackra grundsatser på något sätt gjort sig gällande i Utsk:n i afseende på io och ri §§:na; ty dessa §5 innehålla blott åliggande för husbonden att försörja sina underhafvande, så länge contractet med dem fortfar, utan att en sådan skyldighet qvarstår, i händelse han vräker bort dessa underhafvande, ehuru de mest ömmande omständigheter kunde tala för billigheten att de fingo tillgodonjuta något underhåll.
Och det kan ock hända, att samma stackars flicka g e n o m ödets olyckliga skiekeiser erhåller 101 flere dylika platser efter hvarandra m e d kanske lika snöpligt slut, o c h då finnas alltid de framme, som fälla d o m e n öfver henne, att h o n » ingenstans kan vara kvar o c h att hennes anseende på detta vis lider. » Men o m samma personer m e d egna ö g o n o c h öron sett alla hennes ärliga bemödanden o c h orättvisa lidanden, månne de icke i sitt innersta måste erkänna, att h o n har rätten på sin sida, o m de ändock ej våga annat än påstå motsatsen m e d läpparne » för världens skull », — j o, helt säkert! Det finnes så många h e m, där man kan återfinna sådana taflor som dem ni, kära ungdomsvän, o c h jag nu låtit upprulla, att det är sorgligt att tänka sig det i vår » upplysta » tid. Men ära o c h välsignelse öfver de hem, som ärligt infria sina löften m o t de unga lärarinnorna o m hem o c h vänskap och s o m se i lärarinnan något mer än tjänaren. T y där icke föräldrar o c h lärarinnor kunna samverka vid barnens uppfostran, där blir aldrig någon frukt som bär välsignelse. En annan ungdomsvän. ßaroalekai *. För M u n af Erny. (Forts. o. slut fr. föreg. Ber.) Beslutsamt kastade j a g hela leksaksskrä- pet på elden. D å rann i mitt sinne den gamle m a n n e n s visdomsord: » d e bästa leksakerna fås för ingenting, » och tack vare den inspiration, s o m s t u n d o m infinner sig i kritiska ö g o n - blick, gick j a g strax ut i trädgården och samlade ihop en knippa kvistar. IDUN 102 vattnet börjar; slutligen kappseglingen afgöres frågan och begynner. Jag förklarar situationen för henne, och h o n förstår ganska bra, att det det där skall v a r a ett s k e p p där ett slott — så ' nt slott! » — tant, som hagligast både för dig själf o c h andra, o m rumm e n lämnas i ordentligt skick.
Ett sålunda uppgjordt underdånigt Förslag ar af Comitén» den ar Januari 1819, aflemnadtä under förmälan, att, ehuru ständig stat först i mån af ökade medel genom successiva indragningar, och sedan Kongl. Majit Sig i Nåder utlåtit öfver den nya Skol-Ordningen, kunde uppgöras, sådant emedlertid icke borde hindra verkställigheten af de svagast lönte Skol-Lärares löne-förbättring, hvilken nu blifvit beredd och genom ofvan omförmälte anslag kunde tiilvägabringas, samt en efter Läroverkens närvarande behof bättre lämpad organisation vinnas. Med Nådigt bifall härtill har Kongl. Majit, den 2a April 1819, låtit utfärda en i Nåder gillad, sä kallad Interrims-stat för Ijäroverken, Konungens Nåd. Berättelse'. att tills vidare gälla och från den 1 Maji sam-, ma år utgå. Genom denna Stat hafva alla Lärare af samma grader undfått lika löner, så vidt localförbållanden tillåtit. Inga nya I-iäroverk äro i denna Stat föreslagne, mer än ett Gymnasium i Visby, hvars stiftelse, med afseende på de förut gjorde och sedermera vid Riksdagarne fullföljde framställningar, Kongl. Majit ansett af behofvet påkallad. Under den 3 Maj 1820, har Kongl. Majit, i sammanhang med regleringen af Skolverket på Gottland, i Nåder gillat det till detta Läroverks särskilda organisation i underdånighet aflemnade Förslag, hvarefter det nya Gymnasium förlidet år invigdes, och hafva föreläsningarne dervid sedan blifvit fortsatte. För öfrigt har Kongl. Majit i Nåder bifallit, att det nya anslaget, hvarpå Interrims-staten är grundad, tills vidare får utgå från Statsverket i penningar efter Markegången i det Län, hvaruti hvarje Domcapitel är beläget, intilldess ordentlig Stat och ständiga Tiondesättningar kunna blifva reglerade, då så väl delta anslag, sorn hvad Skolverken under titel af: Anordning utom Stat, förut af ålder åtnjutit, bör å Riksstaten upp. föras.