Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndets återremiss synes, enligt hvad inom Ståndet blifvit yttradt, vara föranledd af den i mom. förekommande bestämmelse af förlust af medborgerligt förtroende tor alltid samt den åsigt, sorn inom detta Stånd vid behandlingen af Utskottets Betänkande N:o 35 med förslag till ny Strafflag uttalats derom, att förlust af dylikt förtroende icke borde i Lagen bestämmas annorledes än alternativt för alltid eller på viss tid. Bonde-Ståndets återremiss är, på sätt beslutet derom innehåller, en följd af Ståndets vid förehafvande af nyssnämnda Betänkande fattade beslut om dödsstraffets afskaffande. Detta beslut har dock genom de tre öfriga Ståndens motsatta mening förfallit; hvadan och då i öfrigt någon anmärkning icke blifvit emot detta moment inom Bonde-Ståndet framställd, dess återremiss icke torde kunna gifva anledning till ändring deraf. Deremot anser Utskottet sig böra fästa uppmärksamheten derå, att Utskottet genom nästföregående, vid förnyad handläggning af förslag till ny Strafflag af Utskottet afgifna betänkande, föreslagit ytterligare inskränkning af de fall, hvari förlust af medborgerligt förtroende skall ovilkorligen för alltid ådömas. samt att Lag-Utskottets Utlåtande A.o SS. 3 å nästan alla de brott, hvarför denna påföljd derefter komine att qvarstå, straffet i öfrigt enligt Lagen icke kan sättas lägre än straffarbete i två år. Vid sådant förhållande synes Utskottet, särdeles med afseende å stadgandet i nästföljande mom., den i förevarande mom. förekommande bestämmelse, att den, som tnisstänkes att hafva begått brott, för hvilket förlust af medborgerligt förtroende för alltid är stadgad, skall häktas, kunna utan våda ur momentet utgå, hvilket, dess utom torde vara så mycket lämpligare, som förlust af medborgerligt förtroende i allmänhet är stadgad icke med afseende å brottets större eller mindre vådlighet för det allmänna eller för enskilda personer, utan med hänsigt till den större eller mindre vanära, detsamma kan antagas i allmänna meningen ådraga den brottslige.
Då med factiska bevis blifvit styrkt och ådagalagdt den lätthet, med hvilken hvem som heldst, förmedelst bläckskriftens uttagande, kan göra s. k. makulerade Chartor och Tullstämplar åter användbara, huru många gånger som helst, äfvensom lättheten att efterapa det slags papper, som begagnas till de nu antagna ChartaSigillata blanketterna, Tulletämplarna och Banksedlarna, får jag vidare föreslå alt R. St. utsätta ett pris för den, som inom d. 1 Juni 1S52, inlemnar fullständigt prof, såväl till gravyr som papper med vattenmärke, på en Charta-Sigillataoch en Tulls-stämpel, hvilka, beträffande papperet mot efterapning lemna säkrare garantier än det nu brukliga, och beträffande gravyren, förebygga allt det missbruk, som kan upkomma genom bläckskriftens uttagande. I afseende på tiden skola alla de bestämmelser vara gällande, som äro ofvan stadgade. Om remiss af denna motion till II. BankoUtsk. anhållas. Remitterades lill BankoUtsk. Uplästes de af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, iniemnad sålydande motion: Enl. K. M:s nåd. Kungörelse d. 20 Nov. 1845, erhåller vitne i brottmål ersättning af allmänna medel för dess resekostnad och uppehälle under resan till samt vistandet vid Tingstället, såvida vittnets hemvist är beläget på minst 3 mils afstånd derifrån, vittnet äskar ersättning och Domaren pröfvar sådant skäligt samt den brottslige saknar tillgång att ersättningen utgifva. För att kunna utfå denna ersättning, måste vittnet begifva sig till Läns-residenset eller der anlita en kommissionär, hvilket är förent med tidspillan och kostnad; derstädes på Lands-Kontoret förete eller låta förete utdrag utur Domstolens utslag, hvilket kostar lösen, förete bevis att den sakfällde brottslingen saknar tillgång, hvilket bevis ej kan anses gildt ulan att undersökning af Kronobetjent med Nämndeman föregått och hvarvid desse hafva rätt till kostnadsersättning.
Ständer, i. saknad af utväg att kunna anslå något understöd af StatsVerkets tillgångar för Svenska Tneatren, funne lämpeligt i underdånighet frambära den, önskan, att KoBgi. Maj:c i Nåder täcktes af d® Öfverskott, som kunna uppkomma på Intraderna för Svenska Colonien S:t Barthelemy , låta anordna hvad Kongl. Maj:t i Nåder kan för godt och nödigt finna till National: The* »trens bestånd. Hos Den 31 Jiilli Ho? Hoglofl. Ridderskapet och Adeln är anmärkt af Herr General-Majoren rn. m Grefve Gustaf Löwenhjelm, att denna fråga besto. de af 2:ne delar, nemligen den ena om Medel till godtgörande af Theatrens skuld, och den andra, angående dess framtida underhåll; och vore förra delen af ämnet icke af Utskottet nog fullständigt handlagd, enär något särskildt svar om sättet till skuldernas betalning icke blifvit meddeldt; Hvarjemte bemälde Herr Grefve och General-Major hemställt, om icke, i anseende till Barthelemy-Cassans vansklighet, såsom beroende af Politiska hvälfningar och Handels-Conjuncturer, det vöre lämpeligare att till Kongl. Maj:t öfverlemnades, at,t bestämma af hvilka Medel bland dem, som af Kongl. Maj:t disponeras, Tlreater-kostnaden xnå utgå; och hafva åter flere Ledamöter hos Högvövdiga Prest-Ståndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet anmärkt, att den af Utskottet föxeslagne underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes för behofvet tillita berörde tillgång, icke vöre förenlig med Riksens Ständers, år 181-, fattade Beslut, hvarigenom dispositionen af nämnde Colonie blifvit åt Kongl. Majit uppdragen, utan att fast heldre borde i underdånighet anhållas, att Kongl. Maj:t, af andra besparda Medel, i Nåder må anordna den summa, som för ändamålet ian finnas be. höfvelig; äfvensom Ledamöter af Vällofl.
Dock denna princip är nu desto mindre föremål för R. o. Ad:s laglikmätiga pröfning; densamma finnes uttryckt i ett enskildt, af ingen ansvarig rådgifvare contrasigneradt, K. tal, hvilket redan i sista plenum utan anmärkn. lades till handkna. 1 min tanka böra vi således icke, genom till intet resultat ledande debatter öfver en principfråga och för att erhålla en opinionsyttring i öfverensstämmelse med Gr. Frölichs mening, uppoffra ändamålet att erhålla en lag för inrikes vexlar, hvaraf fördelarna, i mjn tanka, icke blefve så ringa, som Gr. Frölich förmodar; utan tror jag, att denna lag bör blifva basis för i5o Den 14 Maj. andra reformer i våra creditförhållanden. Opinionsyttringen, huruvida och i hvad mån frågan om utrikes vexelrörelsen är af civillags natur, tillhör en kommande riksdag, derest den händelse skulle intrräffa, att K. M. innan nästa riksdag utfärdar en ny vexellag på grund af Dess förmenta K. prerogativ. Det blir då tillfälle att, i händelse sådant betin nes stridande emot grundlagen, hos Constit.Utsk. öfverklaga saken och, i händelse lagen vore oriktig eller skadlig, hos R. St. motionera, att R. St. för sin del må besluta och begära K. M:s sanction å en annan lag; men från den synpunkt, hvarunder Gr. Frölich framställt saken, betviflar jag, att den kan komma till något resultat. Jag tycker, att vi böra vara glada, att vi fått något och att vi snart få skiljas härifrån. Jag begär icke, att detta mitt yttrande må åtfölja till Utsk.; det skulle blott förorsaka tidsutdrägt, och jag hemställer äfven till de öfriga talarne, huruvida de icke skulle finna sig belåtna med att få sina tankar i ämnet förvarade i Ståndets prot. till en kommande riksdag. Gr. Horn, Claes Fredr.: Vid det ifrågavar. ämnet fäster jag särdeles vigt, emedan det omfattar en högst vigtig princip i vår lagstiftning. Det är, efter min tanke, ett åliggande för hvar och en representant att i sådana fall, då han äger en opinion, högt uttala densamma.
Härifrån göres dock undantag när dylika anliqvileter och jordfynd inköpas för andra uti riket varande offentliga eller enskilla samlingars eller vetenskapsmäns räkning, då det åligger köparen, sä vida det är saker af sällsyntare beskaffenhet, att, vid 10 r:drs vite och dét köptas hemfallande till riksmuseum, sednast ett år efter inköpet, från trycket utgifva en fullständig beskrifning och lithograf! öfver det köpta, eller också till K. riksmuseum deröfver fullständig beskrifning och ritning insända; men öfver saker af mindre värde blott en summmarisk uppgift öfver verkställda insamlingar hvart 3:dje år till riksantiqvarien, allt med portofrihet, ingifva; och bör dessutom hvar och en, som vill anses såsom legaliserad samlare af dylika antiqviteter, sig och sin adress hos K. riksantiqvarien tillkännagifva, en speciell förteckning på sina hittills gjorda samlingar aflemna, samlingarne för vetenskapsidkare hållas tillgängliga, alltid vid fråga om försäljning först hembjudas riksmuseum, och icke till till större eller mindre del, vid 100 r:drs vite och varans förfallande till riksmuseum, få ur riket föras, med undanlag af då med Wårt nåd. tillstånd byte eller föräringar ske vetenskapsmän emellan, hvilka dock icke få inbegripa sådana saker, som icke uti riksmuseum finnas. Jag anser denna förändring så mycket både nyttigare och nödvändigare som derigenom hågen för dylika antiqviteters uppsökande och bevarande ökes, studiet deraf både lifvas och underlättas och många märkliga underrättelser kunna inhemtas om fyndet eller antiqviteten af den för vetenskapen intresserade samlaren på stället, hvilka då de, som vanligt af obildad person upphittas och länsmansvägen till riksmuseum uppsändas, i de flesta fall gå förlorade; och jag tror också, att de enskilde för vetenskapsidkaren tillgängliga och vid akademierna varande offentliga antiqvitetssamlingarna lemnat förmånligare resultater af våra antiqviteters studier än de uti riksmuseum varande, hvilka af bristande utrymme legat lika så otillgängliga uti sina inpackningar, som förut uti jordens sköte.
^ ^ T ä r i vårt kära Upsala ha vi unga flickor - / [cl hela hösten varit lyckliga nog att få njuta af friskgymnastik tre aftontimmar i veckan under ledning af en skicklig och intresserad ung qvinlig gymnast. D å vi nu åter börjat våra öfningar för vårterminen, känner jag stor lust att orda en smula om gymnastik till Iduns unga läsarinnor. För den, som pröfvat på, är friskgymnastik ett verkligt nöje. Men vore ej här fråga äfven om något annat, då lönade det ej mödan att spilla ord och tanke derpå. Nu gäller det vida mer — helsans bevarande och återvinnande, så väl kroppens som ock i viss mån själens. Ären I i tillfälle dertill, så frågen sjelfva någon ung flicka, som längre tid deltagit i väl afpassade gymnastiska öfningar, och hon skall med mig instämma i, att de ej blott stärkt kroppen, utan äfven helsosamt upplifvat sinne och själ. För de flickor särskildt, som genom sitt arbete äro tvingade att föra ett mera stillasittande lif, blir friskgymnastiken en ren nödvändighet. Kanske ej alla af dem ännu känt den försvagande verkan af det ensidiga arbetet och af bristen på motsvarande allsidig rörelse. Men om de ej förståndigt sköta och bevara sin helsa, så är den, snarare än de sjelfva kunna ana det, undergräfd och bruten och med det samma arbetskraften, för mången kanske hela hennes kapital, borta. Och för dem, som på grund af lyckliga ekonomiska omständigheter ej tvingats till ett bestämdt arbete, medför ofta just detta brist på nödvändig kroppsrörelse. Så blifva de, om ej direkt sjuka, dock svaga och bleksigtiga. Ingen menniskans förmåga, lekamlig eller andlig, når någon högre utveckling utan öfning. Så äfven här. De gynnade, som nu ej behöfva arbeta och anstränga sig, måste hafva i tanke, att de dock ej alltid kunna undgå det under hvarje förhållande och under hvarje form. När den tiden kommer, huru godt att då kunna möta lifvets kraf med ett samladt kapital af helsa, kraft och glädtigt mod; ty säkert är att känslan af kraft och helsa ökar modet i motgången.
Strt. uppräfnabe SBerF, Sabrifer, SDlanufacturier och meb bern jern» förliga inrättningar, ©ågmerf famt 2BalF«, ©tamp», Olje* och anbra 56 Sfrt. lil. §. §. 76-77- dn attjölgmarnar, fd (fola be upptagad tid berag n>erfU^a t crten gdng* bara rodrbe, famt meb tiadtnpning af be grunber, forn för mdrtering af Samman, 23ruf od; 23ergmerf dro fore|Trefne, uppffattaS efter ben af. tomd, be funna od; böra gifma dt (Ina dgare; (Tolanbe 23emiflningS» afgiften berföre atltib pdföraö 2Berfet od; utgå i ben ert, bdr bet dr be# Idget, efjmab en eder flere Deruti bafma bel. Doc? md fdbane SDIadug* r.ar, f>rt>ilfa dro beldgne inom famma Xaperingd* od; fpröfningd.Difmct meb bet 23ruf, bmarunber be lt;ba, od) forn begagna beråd tiamerfning, uppfattad gemenfamt meb 23rufef, ecb pd bet fldfle, ber famma 23rtif ar beldgef. ?Ha anbra SttaSugnar (fola uppgifmaS od? tia mdrbe beiTat# tad, ber be dro beldgne. §. 76. SBtb bejle SBerfd mdrtering Idnber tia efterrdttelfe bmab i ben 65. §. blifmit jlabgabt, meb iafttaganbe, att fdbane inrdttningnr, forn ingen bel af dcet blifmit begagnabe, enfcaff tia rcdrbet af bud cd?
Vore dock händelsen denna, har jag likväl ej hört omtalas, alt privilegier icke skola kunna borttagas om det privilegierade Ståndet sådant medgifver. Jag ser i sanning icke, om en eller annan stad skulle i sina privilegier hafva latt en sådan rätt sig tillförsäkrad, hvarföre icke denna rätt äfven kunde försvinna. Som ledamot af det Stånd, sorn i fråga örn uppoffringar af privilegier alltid varit del första, oell deltagande i den förra riksdagens beslut, då detta Stånd uppoffrade ett af de privilegier, hvarå jag åtminstone sätter det högsta värde, vet jag ej hvarföre icke K. o. Ad. med rättvisa skulle kunna fordra, alt äfven andra Stånd må göra uppoffringar af privilegier. Pä dessa grunder, och då jag nödgas fullkomligen instämma med dem, som anse att i detta betänk, orsakerue icke blifvit utredde, hvarföre Utsk. ansett sig höra lilltillslyrka afslag å Konungens nåd. propos., anhåller jag om ålerreniiss af betänk. Hr F å h rams: En förcg:dc talare har yttrat den mening, att någon vigt icke kunde fästas vid de fördelar, sorn möjligen kunde uppkomma för släderne eller landet i allmänhet af eu sådan reglering, sorn är i fråga. Jag anhåller, alt i anleda, deraf fä anmärka, att hvad släderne angår, sä är det obestridligt, att en så beskaffad reglering skulle medföra besparing, derigenom att särskilde uppbördsman för tolagen icke vidare behöfdes. Dessutom måste det alltid vara cu väsendtlig fördel för de Irafikeraude alt fä blott en enda debetsedel på de särskilda afgifter, som böra erläggas, och kunna liqvidera dem pä eli enda ställe, mot pä tvenne, ofta nog ifrån hvarandra långt afskilja rum. Samme talare har iuvändt, att denna reglering kunde förorsaka ökad kostnad, derigenom ali de särskilda lindringar skulle komma alt upphöra, som nu äga ruin i lolagsafgiflerne för vissa varor.
S. D. Stats-Utskottets Utlåtande, Nto 387, i anledning af väckta motioner om utvägs vidtagande till betäckande af den brist, som möjligen kan uppkomma uti de beräknade tillgångarne för anslag, som vid denna Riksdag beviljats, blef vid förnyad föredragning bifallet; j följd hvaraf den del af Stats-Utskottets, i frå® 12 2 Prat.-Utdrag den 12 Februari i 1830, ga om beräkningen af Stats-Verkets inkomster, under N;o 133, afgifna Betänkande, som rörer Herr Hjertås, Gustaf, gjorda framställning, om anvisande af ett creditiv på Riksgälds-Contoiret för ofvanberörde ändamål och hvilat på bordet ifrån den 25 Maji 1829, förklarades förfalla. S. DÅterremitterades Stats-Utskottets Memorial, Nio 388, rörande charteringen af den förbindelse, som af Götha Canal-Bolag skall aflemnas och intecknas uti Canal-Verket och dess egande fastigheter. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets, under N:o 389 , afgifna svar på återremissen från Högloft, Ridderskapet och Adeln af Utlåtandet N:o 295, i anledning af f. d. Kamereraren vid Götha Ca. nal Bolags f, d. Discon.t-Contoir i Götheborg C. A• Iggeströms till Utskottet ingifna ansö* kan, i afseende på dess uppbördsbrist, S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: K;o 390, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets afgifna Utlåtande , N.’o 272, öfver Riddarhus.Directionens framställ-' ningar, dels om tryckning af Riddarhus-Directionens Protocoll öfver justeringar af Rid» derskapets och Adelns Protocoll, och dels Prot.-Utdrag den u Februarii 1830.
G9 ningen sedan 1831 utgjorde nära 9,256,000, och under de 2:ne åren 1841 och 1842 5,008,000 r:dr; under år 1843 nedsattes denna sedelstock ytterligare till 21,260,140: 17. 2, eller med omkring 1,124,000 r:dr, ehuru 640,000 r:dr utgifvits i förskott å silfverleverancer; och var denna minskning för Svenska rörelsen så mycket kännbarare, som endast omkring 180,000 r:dr häraf kunna beräknas för återstoden af de i Finland cirkulerande Svenska sedlar, och, såsom välkändt är, rörelsens liflighet uuder ogynnande handelsoch creditförhållanden oafbrutit aftagit, samt äfven privatbankernes cirkulation under året minskats med omkring 800,000 r:dr. Men ehuru nedsatt den cirkulerande sedelstocken var vid detta års början, nemligen till lägre än hvad den på flere och tjugu år varit; så liar den i år t. o. m. d. 27 sisth Juli blifvit ytterligare minskad till 19,252,195: 24. 10., d. v. s. med nära 2,008,000 r:dr, och under endast de sista 4 veckorna från d. 29 Juni t. o. m. d. 27 Juli med öfver 526,000 r:dr, d. v. s., att nära hvar 10:de r:dr af hela sedelstocken, derunder inbegripna de förstörda och de som finnas i Norrige, Danmark och Tyskland, blifvit sedan årets början indragen, och endast under de sista 4 veckorna mer än hvar 40:de, oaktadt under dessa veckor icke obetydliga poster silfver ingått, för hvilka den återstående betalningen erlagts i sedlar.
Ersättning för stallhyra m. m. för 47 tjenstehästar ä 100 R:dr 4,700 — Summa Tillökning 21,752 — hvilken tillökning dock minskas, dels med nedsättningen i Regements-Officerarncs nuvarande aflöning tillsammans 300 dels med nu utgående rations-penningar för 33 tjenstehästar ä 180 R:dr 9,900 10,490 — Återstår Tillökning 11,242 — Bil. M 5 lill Kongl. Majis Nåd. Prop. M 1, o/n Statsverket IC3G. Fjått, Fl. Andra Lif-Gardet. Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nja Aflöningcn. Summa Tillökning. Riksinjuil Maj. Is Nåd. Prop. JVi 1, om Statsverket 1856. — 53 Summa ca Tillökc' ning. n T Transport 24,047 9 Särskildt Anslag: Ersättning för Stallhyra m. m. för 9 tjenstehästar ä 100 R:dr 900 — Summa Tillökning 24,947 — hvilken tillökning dock minskas med nu utgående rations-ersättning för 9 tjenstehästar aino R:dr 1,620 — Återstår Tillökning 23,327 — 16 Bil. Jis 5 lill Kongl. Maj:Is Nåd. Prup. M 1, om Statsverket 1S!56. Jjitt. I. Hela Artilleriet. Antal hästar. Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Summa Tillökning. 55 a? o‘ 3 CD •n Riksmynt Ersättning för Stallhyra m. rn. för 41 Tjenstehästar å 100 — 4,100 — 41 Transport 114,867 Bil. M 5 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856. 17 Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Summa Tillökning. Riksmynt JVs 3" till Kongl. Maj.ls Nåd. Prop. JYi 1, om Statsverket 18S6.
Den föreslagna anslagssumman är följaktligen af trenne RIks-Stånd bl - 4 Stats-Utskoltets Utlatandej N-o 75. bifallen, på grund hvaraf och med slöd af 75:te § Riksdags-Ordningen, Ulskoltet finnér den af Bonde-Ståndet belutade återremiss icke kunna till någon åtgärd föranleda. Men då, i afseende å fördelningen af anslaget för Elemetar-Läro-Verken, tvänne af de Riks-Stånd, som funnit detsamma böra beviljas, tillika ansett, alt för Elementar-Skolan i Stockholm borde bestämmas en viss andel deruti tili lika belopp, som af Kongl. Maj:t föreslagits, eller 6,800 R:dr, i stället att, enligt Utskottets förslag, till Kongl. Majrt skulle öfverlemnas att af nämnde anslag för skolan anvisa, hvad för densamma pröfvades erforderligt, har Utskottet, som med sin berörde tillstyrkan icke heller åsyftat någon förhöjning uti det förut beviljade anslaget för Nya Elementar-Skolan, ansett sig böra, med vidhållande af sitt afgifna yttrande i allt öfrigt rörande denna punkt, hemställa, alt Rikets Ständer måtte besluta, att af det vid 1828—1830 årens Riksdag beviljade, nu till 48,800 R:dr bestämda, anslag för Elementar-Läro-Verken, 6,800 R:dr årligen måtte tills vidare utgå till Nya Elementar-Skolan i Stockholm. Litt. c) d) och éy äro af samtlige Riks-Slånden gillade.
Rusthåll lingö,’ efter Resolutionen på Allmogens Besvär den 22 Mars 1770, klyfvas till 1/4idel ulan särskildt tillstånd, men om klyfning derutöfver åstundades, erfordrades Landshöfdingens tillstånd. Men rusthållen i Bohus län fingo ej klyfvas till ringare än 1/4 mantal. De tid efter annan iöre 1827 utkomna författningar, rörande vissa inskränkningar i hemmansklyfningar, hafva icke afsett jord af frälse-natur, såsom frälsesäterier, ladugårdar, rå och rörs, insocknesamt allmänna trälseoch utsocknehemman, utan har det, vid klyfningen al sådana hemman, ankommit på egarens fria Sammansatta Lagsamt Allm. Best.- och Ekon.-Ulsk. Bet. 15 vilja atl antaga så många åboar, som Iian för godt funnit. Kongl. Vid säteriernas klyfning borde säteribyggnadens underhållande afses, enär detta vore ett nödvändigt vilkor för säteri-friheten. Å frälse-skattehemman har deremot, såsom vilkor för klyfningens tillåtande, erfordrats frälsemannens eller ränte-egarens tillstånd. Kongl. Förordningen den 15 Juni 1747. Men, sedan jord af hvad natur som helst, numera, efter medgifna jemkningar och ändringar uti Riks-Ståndens privilegier, förmåner, rättigheter och friheter, på sätt Kongl. Kungörelsen den 6 April 1010 innehåller, af hvarje Svensk man, till hvilken klass af medborgare han räknas må, kan förvärfvas och besittas, samt en stor del af frälsejorden derefter öfvergått till Bonde-ståndet och andra ofrälse personer, hafva, enär med detta slag af jordegendomar vissa skyldigheter, allmänna besvär och prestationer, dels förut varit, dels ännu mera i sednare tider blifvit förbundna, jemväl desse jordegendomar blifvit förde under den nyare och ännu gällande lagstiftning, på sätt här nedan skall vidare omförmälas.
Balans från föregående året: Balans till följande året: Balans från f öregående året: Skulder . Utgift: Aflöning och arfvoden Balans till följande året’. Behållning . Summa 2,146: 1. 10. 1,970: 1. % Revisorerne hafva härvid ej funnit något alt erinra. Kongl. Svenska Akademien. Redogörelserna, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkning, hafva ej heller föranledt till någon erinran af Revisorerne. — 180 — Bebet. år 1838. år 1839. Uppbörd: Statsanslag i,5^o: J,5oo: — ■—• Utgift: Aflöning . t,533:16. — 1,533: 16. —• Kong). W i 11 e r h e t s Historieoch Åntiqvitets-Akademie n. Räkningarne äro för Begge årem granskade i Kongl., KammarRätten utan anmärkningar Dcbct. år 1838*. år 1839. Balans från föregående året: Behållningar och Fordringar .. . 8 3hg: g. j8,i66:32. Uppbörd:: Af Statsanslaget Af Hans Majrl Konungens egna handk Ljusmedel .. .. Gåfvomedel . Intressen å ullånta kapital . Försäljningsoch nedsmältnings-medel Balans till följande året: Balans från föregående året: Skulder 76: ^°' 2' — 18! — Utgift: Aflöning och pensioner ai3: 16. — 2i3:i6. Balans till följande året: Behållningar och Fordringar 8’166: 32. — 8,160: 3a. — Summa 10,724: 3g» 7- 10,793:44.. 9- Sorm till Revisorernes kännedom kommit, atti i anseende till det obety dliga belopp, som till inlösen af fynd kan af extra utgiftsmed lea användas, Kongl..