Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja, jag säger då det, hon är alldeles från Tag nu in maten, så är du snäll. Botilda försvinner i köket. Paris, följande år, en afton i April. Samma atelier, men nu mycket elegant dekorerad, I ena hörnet på en kolonn omgifven af palmer och med nya möbler, mattor, gobeliner, studier i ram, m. m. andra bladväxter står en marmorbyst af Alland; der nedanför en chäslong. Längre fram ett pianino. liern och i trädgården utanför, dit glasdörrarne stå öppna. Erna, Bergström, Johansson, Lind m. fl. kostnärer sorla och glamma kring en bål derute. Alltemellanåt stämmer en manskvartett upp en sång. chäslongen inne i ateliern. LILLY. Viggo och Lilly sitta i förtrolig tête à tête på Taklampor och japanesiska lyktor äro tända i ate med dig hemma i en svensk småstad, än stanna här i Paris. Ack jo, Viggo! Jag vill mycket hellre bo VIGGO. härute Hur är det möjligt? Det stolta, fria lifvet LILLY. härute», dess mer skrämmer det mig. Ju mer jag ser af »det stolta, fria lifvet 151 - VIGGO. Är du en sådan liten harunge? LILLY. terna och tänka, och ju mer jag tänker, dess värre blir det. Jag blir riktigt mörkrädd till sist. Och då vet jag ingen annan råd än att per. Trycker sig in till honom. Ja. Jag kan ligga vaken ibland om nät krypa alldeles ner under täcket det hjeloch önskar, att du vore hos mig. Då tänker jag på dig VIGGO smeker henne. det egentligen, som hon är så rädd för? hviskande. LILLY Stackars min lilla harunge! Hvad är Kärleken. VIGGO muntert. Så-å? Det har jag aldrig märkt. LILLY stryker med handen genom hans hår. dig. Det är just det som är olyckan. VIGGO. Nej, för jag kan inte låta bli att tycka om Jaså! Det är en olycka. 152 - LILLY. kan låta bli. Inte att jag tycker om dig; men att jag inte VIGGO. Skulle du önska, att du kunde låta bli. LILLY.
Utskottets till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet ställda inbjudning lades till handlingarne, och godkändes den föreslagna voteringspropositionen. Jtä 57, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 50. öfver väckta motioner om förändrade föreskrifter i afseende å skogshushållningen i riket. Af Utskottets i detta Utlåtande, å sidorna 5 och 6, framlagda förslag godkändes l:sta morn., såsom hufvudsakligen öfverensstämmande med hvad Ståndet i frågan förut beslutat. Likaledes godkände Ståndet, med frånträdande af sitt förra beslut, förslagets 2:dra och 3:dje moment, hvaremot 4:de eller sista momentet afslogs. Prot.-Uldrag den 13 November 1863. 733 Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Stats-Utskottets Memorialer: JM 220, med förslag till stadganden i det nya reglementet för Riksgälds kontoret, angående de under nuvarande riksdag på nämnda Kontor anvisade statsutgifter, äfvensom angående de för jernvägsbyggnader beviljade anslag och lån samt om anskaffande af dertill nödiga medel. JM 221, med förslag till stadganden i det nya reglementet för Riksgälds kontoret, angående de vid föregående riksdagar beviljade anslag till folkundervisningen; och JM 222 angående inlösning af ytterligare anmälda, först efter preskriptionstidens slut hos Riksgälds-kontoret företedda Riksgäldssediar. S. D.
Skollärare, angående skyldighet för att vid viss ålder afgå med pension — A. 130 8 —- 118 27 Se Undervis ning. Skolor, angående militäröfningars införande i, se Militäröfningar. » tillämpningsför bildande af tjenstfolk, angående inrättande af, se Tjenstefolk. Skolråd,angående Ordförandes rösträtt vid val af Skollärare — Bd. 31 7 2 28 — b. 16 Okt. 1863 b. 17 Okt. 1863 20 Okt. 1863 b. 20 Okt. 1863 Skolstraff, angående noga bestämmande af — A. 130 8 — 118 20 Se Undervis ning. Skolstyrelse, angående rättighet för församling att välja Ordförande i Bd. 31 7 2 28 b. 16 Okt. 1863 b. 17 Okt. 1863 20 Okt. 1863 b. 20 Okt. 1863 Skottpenningar, om deras utgående af allmänna medel för fällande af vissa rofdjur, se Jagtstadgan. Skrifvelser, Kongl. Maj:ts till Ki1 1 » Rikets Ständers underdåniga 10 1 1 - Skröfven och Lejpojerf, om an! slag till väganläggning mellan, se Norrbottens län. Skuldebref till viss man eller Ordres, angående inskränkning i befogenheten att göra derpå grundad fordran gällande, se Fordran. 1 120 s. N:o skyddskoppympning, angående upphäfvande af reglementet för, så vidt vaccination derigenom blifvit ovilkorligen påbjuden . Skyddslält, om anslag till anställande af försök med Skånska kyrkorna, angående återfående af Blistad tionde, se ; Kyrkorna i Skåne. Slott, Stockholms Kongl., om anj slag till reparation af en del af första stora våningen i . » om anslag till anbringande af vattenledning och utvidgande af gasledningen i Slöjdexpositioner, angående anslag för Slöjdföreningens Söndagsoch Aftonskola, om anslag till ny j byggnad i hufvudstaden för j den Svenska II, 74 I anledning af Mikels Stan-1 ders beslut om anslag för .
Af dessa anledningar och i betraktande synnerligast af den påbörjade anläggningens betydelse, såsom utmärkande ett nytt steg af industriel företagsamhet inom ett, område, som hitintills i vårt land varit föga bearbetadt, har Utskottet funnit sig böra hos Rikets Ständer förorda anvisande af lämpligt understöd för fullföljande af samma företag; hvarvid, i fråga om vilkoren för det bidrag, som kan komma att beviljas, Utskottet ansett dessa böra bestämmas med hänsigt till behofvet för industriidkaren att. under den tid som kan antagas förflyta, innan den ifrågavarande anläggningen blifvit fulländad och arbetsprodukterna vunnit större afsättning, erhålla nödigt förlagsoch rörelse-kapital; och får Utskottet i följd häraf hemställa: att Rikets Ständer, till befrämjande af den fabriks-anläggning, som, för bearbetning af marmor från kalkstensbrott å och in vid Singön i Roslags skärgård blifvit af Fabriksidkare^ Schram påbörjad, mätte bevilja och anvisa en summa af 20,000 R:dr R:mt, att, emot antaglig säkerhet, frän Riksgälds-kontoret utgå såsom län, hvilket under fem års tid får innehafvas emot erläggande af ränta, efter 4 för hundrade om äret, samt efter nämnda tids Förlopp bör till Riksgälds-kontoret återbetalas. ILese-rvationer : Af Herr Friherre Åkerhjelm, J. C. Af Herr Björck, A. IF. Herr Bildt, D. G., anmälte, att han ej deltagit i beslutet rörande denna fråga. JW Ank. till Exp. Utsk. den 10 Juli 1860, kl. 2. e m. Utlåtande, t anledning af väckt fråga om anvisande af ett amorteringslån till vattenkar-anstalten vid S:t Ragnhilds källa i Söderköping. (R. A.) I detta afseende hafva under innevarande riksdag motioner blifvit väckte, inom Ridderskapet och Adeln af Herr Virgin, C. Ph., inom Preste-Ständet. af Doktor Wåhlander, inom Borgare-Ståndet af Herr Carlson samt inom Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen N. F.
Mimh-e akad konsistoriet och sedlighetsdiskz~ssionen i Upsalu den 2 april ~887. Det ntod~rna scdlighetskrnfvet i kantf emot reaktion och radikalism, af Esselde. Skydd åt v &amp; zrngdom, af Mödrar. Nya Dagligt Allehanda n: o 107 B. Literntztr och rr$jfost7-nn, af Uffe. (Verdandi, n: o 2, 3.) W taiiför det politiska området har under den förflutna vintern ingen fraga hos oss så upprört sinnena som sedlighetsfrågan. De företeelser Dagny i föregående häfte belyste ') hafva efterföljts af .andra, som här i korthet skola omnämnas. I Stockholm har, på inbjudning af ett stort antal damer fr&amp;l de mest olika verksamhetsoinråden, ett pvz ' nnomöte egt rum i syfte att inom större kretsar sprida kälinedom om den pågående striden och den nyiitkomiia literatureii till försvar för en, sedlig uppfattning. Mötet ' hade 600 deltagare, hvilka ined lifligt intresse afhörde dess förhandlingar. Fröken Eva Fryxell gaf en karaktäriserande belysning af Personnes, Franks och Petersens skrifter. En ung moder framlade .anspråkslösa, men hjertevarma och ofta lärorika meddelanden från .. sin erfarenhet af små barns uppfostran. Slutligen höll fru MyhrmanLindgren ett, on1 stor skarpsinnighet och hängifveiihet för saken vitnande föredrag om den pigaende scdlZ ' ghetskan~.pens f örhållonde till Fede ?-ationen och dess syften. Alla torde ej instämma i den ärade föreläsarens polemik mot hr Personne.
Man åberopar, bland exempel från England, Hertigen af Bridgewaters, buru han på 1760-talet använde en förmögenhet af 3 millioner på Canal-doretag, och säger, att hvad som gått an i England skulle gå an hos oss; och man påstår, att England ej för länge sedan var i samma belägenhet som Sverige, Likväl mätte 1760, då Hertigen af Bridgewater i sådant ändamål använde 3 millioner, England hafva varit uti anna,t tillstånd än Sverige nu; ty med all aktning för våra rika, tror jag ingen enskild finnes bland oss, som skulle våga sig ut på ett företag af 100,000 R:dr, mycket mindre af 3 millioner. Jag finner nog, huru jag tröttar Edert tålamod, mine Herrar, och jag skulle hafva så mycket att säga, om jag skulle följa allt som här blifvit yttradt, att jag finner mig skyldig att afkorta Edert besvär att afhöra mig; likväl kan jag ej underlåta att ännu tillägga något. Jag har hört yttras, att Sverige 180g, ännu uttröttadt efter ett långt krig och med utblottade financer, beslöt ett nyttigt företag. Det fortsattes, säger man, rastlöst under krig och fred i 20 år, under det att allmänna välmågan steg; nära målet för sina ansträngningar tvingades Nationen likväl af småsinnet och okunnigheten, likasom häpnande öfver hvad den kraftiga viljan förmått uträtta, och lemnande obegagnade frugterna af sitt berömvärda * Den 26 Mars f. m. % arbete; och raan hotar oss, i följd, deraf, med det upplysta Europas omdöme. Härtill svarar jag blott, att jag först och främst är så enfaldig, att jag tror, det Europa foga tagit kännedom om våra ansträngningar, och att det ännu mindre intresserar sig för våra mera eller mindre felslagna beräkningar.
Utskottet, som vid denna Räkenskap icke haft något att erinra, har ansett sig böra upplysa, att under den tid extra licent-medlen uppgingo till något betydligare belopp, samt fond kunnat samlas och göras räntebärande, vore derå anvisade åtskillige anslag till aflöning för Tjenstemän vid Eskilstuna Fristad, underhåll af dervarande kronans byggnader m. m.; men sedan, genom den de flesta Nationers fartyg, medelst handelstractater, tillagde helfrihet, inkomsterne högst betydligt aftagit och icke varit ti 11- räcklige till de årliga utgifterne, hafva de först samlade medlen småningom blifvit medtagne samt aflönings-utgifterne öfverflyttade dels på anslaget för Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori, och dels på manufacturfonden. Och äro sedan den 1 Julii nästlidet år extra licent-medlen ställde under Kongl. Commerce-Collegii förvaltning. Antom till Exp.-Utsk. den i3 November. Berättelse, angående verkställd revision af Kongl. Öfver-lntendents-Embetets Räkenskaper. Cl. AO För 183r års till bemälde Embetes disposition ställde Stats-anslag, finnes Redogörelsen vara granskad i Kongl. Kammar-Rätten med anmärkningar; upptagande samma Redogörelse: Debet Stats-Utskottels Berättelse N.o 338. g Debet. Inkomst. _ Årsanslaget till reparationer af publika byggnaderna i Stockholm 36,974: 20. 10. Hyresmedel af Oldenburgska Huset 720: — •— 37,694: 20. 10 Utgift. Reparationskostnader för publika byggnaderna i Stockholm 20,791: 8. 3. För Kongl. Hof-Stallets underhåll m. m 2,i45: — . Ingångne entreprenader om reparationer å H. K. H. Prins Carls Palats, dito Stall, Theater-Salongen i Kongl O perahuset m. i5,5Ö2: 10. 8.
Det är nemi. i min tanka ett uppenbart våld som vid motsatt förhållande ulöfvas; ty hvad är meningen med straff? Om straffet skall vara rättvist, så måste den lill straff dömda personen, då brottet begicks, hafva haft valet emellan att begå eller underlåta detsamma; men jag hemställer till eder, mine Hrr! om den, som håller på att förgås af svält, verkligen bestämmes af sin fria vilja när han tillgriper ett matförråd för alt undgå hungersnöden. Det är åtminstone icke min öfvertygelse, och jag hemställer till eder huruvida någon kan tvinga en annan att taga emot sig då han erbjuder sig till arbete. Har han gjort allt sitt till för att förskaffa sig arbete, så har han äfven fullgjort allt hvad af honom billigtvis kan fordras. Det tillhör fordna tiders grymhet 424 Den 23 December f. m. att förfara -så, som raan ännu förfar med försvarslösa personer, men alldeles icke det IShde århundradets civilisation. Jag anhåller att detta mitt yttrande måtte få åtfölja den motion som jag förut väckt, samt alt tili ett blifvande plenum få inlemna den af mig nu sednast väckta motionen skriftligen uppsatt. Frih. Cederström: Med anledn. af hvad Hr Cederschjöld nyss yttrat, har jag nödgats åter begära ordet. Att öfverlåta till länen att beskatta sig sjelfva emellan riksdagarne, utan att bestämma sättet eller beloppet af en sådan beskattning, står i strid emot 57 § Reg.F., som säger all Svenska folkets räll att sig beskatta utöfvas af R. St. allena vid allmän riksdag. Hvad åter den siste värde talaren behagat yttra derom, alt derest en person i verklig nöd gör olofligt tillgrepp af födoämnen, han borde blifva strafflös, så är detta ett yttrande, som jag minst väntat af en jurist.
Och har Kongl, Majit derefter, på sätt den nådiga propositionen utvisar, funnit godt för Sin del bifalla den sökta upplåtelsen till staden med den utsträckning och hufvudsakligen på de vilkor Kongl. Krigskollegium och Chefen för Ingenieurkorpsen uti deras ofvanåberopade underdåniga utlåtanden af den 26 och 30 Januari 1849 tillstyrkt. Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit och handlingarne i öfrigt innehålla, har Utskottet funnit, att upplåtelsen af den ifrågavarande jordrymden är af största vigt för staden Götheborgs handelsoch sjöfartsrörelse, hvilken i anseende till dess under sednare åren vunna tillvext erfordrar ett större utrymme, än som med den ursprungliga hamnbyggnadsplanen varit förenligt, för anläggande dels af (juaibyggnad för fartygs anlöpande, dels af öppna platser och gator för varuforslingen och kommunikationen med det inre af staden, äfvensom för en af behofvet påkallad nybyggnad af tullkammare och packhus invid lossningslokalen; att den nu begärda och af Kongl. Majit föreslagna jordrymden, hvilken för dessa behof är serdeles lämplig, för närvarande icke är af synnerligt värde för Kongl. Majit och kronan, ehuru densamma möjligen i en framtid skulle kunna, till följd af sin belägenhet, inbringa större inkomst, än det i utbyte af staden erbjudna s. klilla Otterhälleberget 5 att denna sednare lägenhet, enligt Kongl. Majits Befallningshafvandes uppgift till arealen ungefärligen lika stor med den förutnämnda, till följd af sin belägenhet nära intill Götha Artilleri-regimentes kasern, är mera passande för beredande af erforderligt utrymme för uppförande af derstädes behöflige byggnader och för öfrigt i sådant hänseende lämpligare än den aflägse belägna strandlägenbeten, af hvilken en del blifvit vid den nu föreslagna upplåtelsen undantagen, för att, i händelse uppförandet af någon allmän byggnad, såsom fängelse m. m., skulle ifrågakomma, då ega dertill lämplig byggnadsplats.
Då dessa särskilda föreskrifter, till hvilka Banko-reglementet nu endast hänvisar, innefatta åtskilliga bestämmelser af vigt, t. ex. angående borgens ställande; så Banko-Ulskollels Betänkande N:o 37. 15 äro, för vinnande af nödig fullständighet, samma föreskrifter i hvad de afse Städernas Allmänna Brandstods-bolag och Skånska Brandförsäkrings-inrätlningen, i nedanintagna förslag införda; hvarjemte, i fråga om belåning af hus och byggnader, försäkrade i Försäkrings-aktiebolaget Skandia, Utskottet, efter tagen kännedom af det för nämnda Bolag utfärdade Reglemente, ansett hufvudsakligen enahanda särskilda föreskrifter böra tjena till efterrättelse, som gälla i afseende å Skånska Brandförsäkringsinrättn ingen. För öfrigt har Utskottet, under åberopande af hvad i afseende å 141 och 142 §§ af Banko-reglementet blifvit i det föregående yttradt, funnit bestämmelser nödiga så väl derom, alt fa st i gh ets—1 ån utöfver minimi-beloppet ej få utgå annorlunda, än å hela 10-tal R:dr Riksmynt, som angående fortfarande rättighet lör dylika låntagare att till Ranken verkställa afbetalningar utöfver förbindelsernas innehåll, på sätt vidare inhemtas af det förslag till stadganden, angående Bankens utlåning mot inteckning i läst egendom, som Utskottet härigenom lill Rikets Ständers godkännande framställer: 10:o. Morn. i.
Utskottet att underkasta nämnde lagar förnyad granskning och tillse om icke förändringar deruti kunde vidtagas, hvarigenom, utan att medföra minskad säkerhet för borgenären, gäldenären kunde vid utmätning och försäljning af utmätt egendom skyddas för större lidande än det han nödvändigt mäste vidkännas för godtgörande af skulden och den för dess indrifvande alldeles oundvikliga kostnaden, eller, i fall en omarbetning, äskad i så allmänna ordalag, ansåges icke böra företagas, ”att exekutor egde hålla endast on närboende välkänd man till vittne eller biträde vid förrättningen”, hvarförutan, med anmärkning, att de svåraste olägenheterna sannolikt icke kunde afhjelpas, så länge exekutionsväsendet funnes uteslutande i kronobetjeningens händer, blifvit ifrågasatt, om ej detsamma, särdeles pä landet och med 6 Lag-Utskottets Betänkande N:o 68. afseende på lagsökta fordringar allmogen emellan, kunde anförtros åt tvänne redbara, kunniga och förmögna män inom hvarje socken eller pastorat, hvarest dertill pä lämpligt sätt kunde väljas sådana som förut egde socknemännens synnerliga förtroende att förrätta sterbhus-utredningar och hålla auktioner; samt inom Vällofliga B or gare-Ståndet af Herr Pehr Staaff, som under förmenande, det utsöknings-Jagarne saknade en genomförd princip och lede af osäkerhet i tillämpningen samt att i öfrigt stadgandena, sådana de nu voro, mäste sökas i mångfaldiga spridda författningar och ingalunda garanterade säker och skyndsam exekution, hvarigenom således ej heller alstrades det allmänna förtroende till exekutions-väsendet, som erfordrades såsom grund för all slags rörelse, derest denna skulle komma till möjligen högsta grad af Jifaktighet, föreslagit, ”att Rikets Ständer behagade hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t låta utarbeta och för Rikets härnäst sammanträdande Ständer framlägga ett fullständigt förslag till ny utsöknings-lag, lämpadt efter allmänna rörelsens kraf och tidsandans fordringar.”
Proposition JV! 105. 15 Komitéen har väl, på anförda skäl, ansett det vara för Krigs-förvaltningen fördelaktigt att öfvertaga åtskilliga revisionsbestyr i afseende å Arméens årsredogörelser, hvilka nu åligga Kammar-rätten; men huru vigtiga de skäl än äro, som tala för införandet af en utsträcktare revision i Krigsförvaltningen, och oaktadt de fördelar, som dermed skulle kunna vinnas, torde dock en sådan revision, då den skulle synas komma att stå i strid med hvad i detta afseende inom rikets öfriga förvaltningsverk är gällande, samt då dermed skulle vara förenad en årlig kostnad af omkring 10,000 R:dr såsom löner för dertill anställde tjenstemän, vågar Komitéen icke detta föreslå, till införande ensamt i Krigsförvaltningen. Till vinnande af förenkling i bokföringen föreslår Komitéen: att i Krigsförvaltningens gemensamma Hnfvudboks-konlor icke någon annan bokföring må ega rum, än hvad som består dels i sammanfattningen af en hufvudbok för hela Krigsförvaltningen af de särskilda Afdelningarnes special-redovisningar, dels i räkningars förande med Stats-kontoret och Riks-banken, samt dels, om sådant anses nödigt, ett summariskt uppbörds-sammandrag för kassans kontrollerande, öfver de assignationer på Banken, hvilka Afdelningarne utfärda, och de Banko-attester, som till dem ingå, hvilka sedermera, i sådant fall, böra samlas på Hufvudooks-kontoret. — De sålunda in skränkta göromålen å kontoret anser Komitéen kunna väl medhinnas af en person, benämnd Hufvudbokhållare, med skyldighet tillika att utöfva den speciela kontroll öfver Krigs-kassören, sorn Krigsförvaltningen funne skäligt föreskrifva. — Till följd häraf kunna kamererareoch kammarskrifvare-ljenslerna i Krigs-kollegii Boksiutskontor indragas. I afseende å nuvarande Krigsmanshus-kontor föreslås, dels att kammarskrifvareIjensten derstädes må indragas, genom dess förening med revisorstjensten, och dels att Kamereraren må öfvertaga köntorshandläggningen af alla fondförvaltningsfrågor inom Krigsförvaltningen, såsom låns beviljande, försäkrande och uppsägning m. m.
För att pgssa dertill mäste man äfven ega en viss administratif förmåga, man måste förstå att hålla folket till arbetsamhet, ordna allt, se till alt arbetet på verkstaden väl och noggrant utfores, och icke blott det arbete som ntföres med egna händer. Del är allmänt kändt att personer, hvilka gjort förträffliga mäslerprof, likväl, då de sjelfve blifvit mästare, haft fullkomligt odugliga verkstäder, från hvilka odugligt arbete kommit, förutsatt alt något arbete alls kommit derifrån. Den enda betydelse, som mästerprofven nu kunna ega, är den, att likasom utgöra en rå-skillnad emellan kapitalets öfvervägande inflytande och handskicklighelen; och såsom sådan, är del, enligt min tanke, som de blifvit bibehåll ne i nu gällande Handtverks-Ordning. Jag har redan fästat upmärksamheten på det försigtiga sätt, hvarpå lagstiftarne gått tillväga vid stiftandet af denna Författning. Handtverk funnos, hvilka voro underkastade skrå-tvång, och andra voro aldeles fria. I detta afseende lät Författn:n förhållandet förblifva sådant det var. De handtverk, som voro underkastade skrå-tvång, voro väl underkastade sådant i allmänhet, men 1739 års ManufakturFörordn. gjorde, att fri-mästare kunde upstå, hvilka icke voro inpassade i detta skrå-tvång. För att nu afgöra hvilka af dessa handtverk skulle stå pä ena eller andra sidan om gränsen, gick lagstiftaren ganska klokt och försigtigt till väga. Sådane handtverk, hvilka öfvergått till fabriker, lät man vara fria, enär det icke kunde vara Ijeniigl att åter nedtvinga dem till blott handtverk. Icke kunde det t. ex. vära tjenlig!, att hindra bomulls-spinnerifabriker alt upstå, derföre att man ville gifva större förtjenst för spinuing af bomull för hand. Man gjorde der icke något annat, än att man lät saken hafva sin naturliga gång, och hvad som var fabrik, lät man dervid förblifva. Andra handtverk funnos, hvilka voro underkastade skrå-tvång; men som icke längre funnos i landet.
Utskottet får, på grund häraf, vördsamt hemställa, att motionärens ofvanberörde yrkande måtte lemnäs utan vidare afseende. Sammans. Lagsamt Allm. Bestoch Ekon.-Ulsk. Bet. 5 I öfrigt är vordet anmärkt vid 2 Kap. 6 §. Att den Gode Männen vid landtmäteri-förrättningar nu tillkommande ersättning vore för låg och derföre borde bestämmas till högre belopp, som föreslagits: al Herr Grefve Taube till 4 R:dr Riksmynt om dagen samt rese-ersättning efter skjuts för en häst till och från förrättnings-stället, så ofta de der sig infinna; af Johan Lekberg till 2 R:dr Banko för hvarje nödig förrättningsoch rese-dag, fri kost och husrum, jemte skjuts efter en häst; af Peter Carl Andersson, med hvilken Lars Magnus Knutsson från Östergöthland sig förenat, till 2 R:dr Banko om dagen, underhållet inberäknadt; af E. J. Budberg till 1 R:dr 40 sk.; af Bengt Nilsson till 1 R:dr 32 sk. samt af Johannes Andersson till 1 R:dr 16 sk., allt Banko, om dagen. Vid föregående riksdag afstvrkte Lagoch Ekonomi-Utskotten, uti gemensamt afgifvet Betänkande N:o 30, väckta förslag om förhöjning af arfvodet till Gode Män vid landtmäteri-förrättningar, enär Utskotten ansågo, att en sådan förhöjning, ehuru den kunde vara billig, skulle öka de redan dryga kostnader, jordegare för skiften och landtmäteri-förrättningar få vidkännas, och derigenom i sin mån försvåra framgången al det för landet nyttiga skiltes-verket.