Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls; och N:o 55, i anledning af väckt motion om förvärfvande för statens räkning af förra allmänningen Trenningshult och Kronoskatte-hemmanet Tvenningen. I sammanhang härmed förekom meddeladt utdrag af Högloft. Ridderskapet och Adelns protokoll den 11 dennes, af hvilket inhemtades, att Ridderskapet och Adeln, med afslag å Betänkandet, bifallit Friherre C. J. O. Alslrömers reservation och inbjudit de öfriga Riks-Stånden att i detta beslut sig förena. Med afslag å Betänkandet, samt med antagande af Ridderskapet och Adelns inbjudning i denna fråga, biföll Ståndet Friherre C. J. O. Alslrömers reservation. Frän Heden. Bonde-Slåndet. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottels Memorial N:o 7, med uppgift om Riks-Ståndens beslut, rörande återstående från sista Riksdag hvilande Grundlags-ändrings-förslag. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Företog Högloll. Ridderskapet ocli Adeln val af Fullmäktige i Rikets Ständers Bank; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Grefve Lagerbjelke, Gustaf, R. N. 0. Herr Printzensköld, Carl, Protokolls-sekreterare. R. N. 0. Herr Bildt, Didrik Gillis, Öfverste-löjtnant S. D. Företog Höglon. Ridderskapet och Adeln val af Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Hans Excellens Herr Grefve Sparre, Gustaf Adolf, President, R. och C. af K. M. O. Herr af Geijerstam, Carl, Major, och Herr Åkerman, Fredrik, President, C. N. O. S. D. Företog Högloll.
mer i stark verksamhet, skall man, när de första halsmuskelpartiet, som i dagligt bruk sällan eller dagarnes ömhet väl är öfverstånden, snart förnimma D e sedvanliga danssoaréerna förefinnas äfven det kroppsliga välbefinnandet af skuldrornas förökade aldrig blir öfvadt. Då kläderna strama uppe vid halsen och blodhär. smidighet. Såvida man följer sundhetens lagar deromloppet ej är lifligt i de stillaliggande musklerna uti att under sömnen ligga på en af skuldrorna, är N u ljuder ångbåtens gälla signal, men v i i nackpartiet, är det ej så underligt, att reumatiska det j u gifvet, att det ständiga tryck, för hvilket känna oss oberörda deraf, emedan vår värd skuldrans muskler äro utsatta under vid pass en smärtor här infinna sig efter förkylning; men dessa låtit oss veta, att vi kunna få godt ekipage, tredjedel af vårt lif, måste fordra god motöfning i kunna, som sagdt, förebyggas genom hufvudrörelser. antingen till Göteborg eller Kungsbacka; men vaket tillstånd. Den rätning och sträckning, som Rörliga halskotor och kraftigt utvecklade halsmuskler förmå bära hufvudet på rätta sättet, och dettas som den senare vägen är kortare, föredraga våra muskler fordra efter en längre sömn, torde beställning på kroppen spelar, som kändt är, en vigtig visa sanningen häraf. Köreisen företages som följer: vi den och fortsätta vidare med jernväg. roll, när fråga är om god hållning. Venstra foten sättes en half aln åt sidan, och arVägen till Kungsbacka är egentligen icke Hufvudet böjes framåt, och under fortsatt rörelse marne, med de fast knutna händerna vända framåt, rullas det nu rundt till venster, bakåt, till höger vacker; den erbjuder dock mycket som fängskastas till baka (fig. 5). och åter fram. F ö r att utföra rörelsen lika djupt lar blicken. P å andra sidan staden ligger mot alla sidor far man icke vrida hufvudet eller Gåsevadsholm, dit utflygter, liksom till flere höja axlarne. andra sevärda ställen arrangeras. Vår färd är slut, och nu önskar jag till lön höra, hvad d u tycker om Särö. Känner du dig icke frestad att tillbringa en sommar der?
Men Abraham – han uppbygdes väl ibland, när han icke var för hungrig, för mätt eller för sömnig, of Elins andaktsfullhet, och då grät han stundom såtals med tårar, utan att dock sjelf veta hvarföre; förblef dock dessimellan den enda, som var sig alldeles lik, och berättade för hvem som ville höra det, att: «Eli, vå’n Eli hade fått predikosjuka, men af en faslig galant och bra sort, för ho’ predikade så förfasliga väl, och åbäkade sig intet, vräkte sig intet omkull, och skrek hvarken mot krokkammar eller lekestufvor, eller arbete eller broketa klä’er eller slikt, utan bara mot onda tankar i hjertat, synder, laster och brott. – Så mycket hade dock Abraham uppfattat, och stor nyfikenhet rådde i nejden att få höra Elin, men detta var icke så lätt; ty infunno sig några, som med lättsinniga ord anhöllo derom, afspisade Elin dem med tvära och nekande svar, men kom någon, som sade sig behöfva tröst och väckelse af hennes ord, och hon med sina klarsynta, men milda blickar trodde sig kunna se, att de talade ur hjertat, så betraktade hon som en sin skyldighet att meddela dem, hvad hon sjelf ansåg som ingifvelser, omedelbarligen komna från Gud. I hennes föredrag var då på en gång så mycken förtröstan till Gud och så mycken ödmjukhet för egen del, att äfven de, som blott kommit af nyfikenhet, gingo sina färde glada öfver att denna samma nyfikenhet just varit den osynliga stig, som fört dem till afhörandet af Guds egna ord, förkunnade af den unga, – både yngre och äldre öfvertygande flickan.
Kommerse-kollegium i för detta Hebbeska egendomen å Riddarholmen samt för Serafimerordens-gillet m. fl. ofvan uppräknade mindre embetsverk i för detta Preisiska huset vid Drottninggatan, sålunda endast återstå Öfverståthållare-embetets kansli såsom det embetsverk, för hvilket lokal fortfarande behöfde genom hyra anskaffas, i hvilket sistnämnde hänseende någon förändring dock torde vara af behofvet mindre påkallad, då välbelägen lokal för detta verk för närvarande förhyres i en Stockholms stad tillhörig egendom vid Myntgatan i närheten af stadens embetsverk. Hvad slutligen vidkommer den af Rikets Ständers Revisorer, i anledning af en under sistlidet år i Garnisons-sjukhusets närmaste granskap timad eldsvåda, framhållna nödvändigheten deraf, att vederbörande tillse, det i närheten af Kronan tillhöriga byggnader anläggningar af eldfarlig beskaffenhet, så vidt möjligt är, förekommas, så torde sådant lämpligast kunna ske genom föreskrifters meddelande härom uti den under utarbetande varande nya byggnadsordningen för hufvudstaden. Stockholm den 9 Januari 1866. På Öfverintendents-embetets vägnar: F. W. SCHOLANDER. Aug. Ekmarek. - 292 - Kongl. General-poststyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskning af Post-verkets förvaltning under år 1863. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Sedan Rikets Ständers Revisorer afgifvit berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, har, med öfverlemnande af utdrag ur samma berättelse, Eders Kongl. Maj:t, med anledning af hvad deri rörande Post-verket förekommer, täckts i nåder den 20 Oktober nästlidne år infordra General-poststyrelsens underdåniga utlåtande. I § 1 är anmärkt, dels att, genom inrättandet af tvenne Departementschefs-embeten och en Sekreterare-tjenst för behandlingen af skjutsärenden, Post-verkets stat ökats med 12,000 R:dr årligen, dels ock att de nuvarande
I anledn. af de 2:ne siste talarnes yttranden får jag uplysa, att jag har mig bekant, att Öfverste Ericson till K. M. ingifvit förslag till aflöning för innev:de års jern vägsarbeten, och att dessa aflöningar föreslagits högre än de i ReseReglementet bestämde. Jag tror mig äfven veta, att K. M. beslutat, att denna aflöning skall med 16 sk. Bko öfverskjuta hvad R. St:r för vissa kategorier bestämt. Jag har hufvudsakligen fästat mig vid manskapet, och i sällskap med Öfverste Ericson har jag genomrest hela vestra bansträckningen, hvarest arbets-kommenderingar ur Arméen varit använde, och deribland, enl. hvad jag vill minnas, Skaraborgs Reg:te, hvars befäl, på min tillfrågan, förklarade, Den 13 Jnnl f. m. 239 att manskapet genom betingsarbete hade god aflöning och vid sin ankomst till hemorten ganska betydliga besparingar. Med provianteringen var särdeles väl stäldt, och befälet sade, att de voro belåtne. Då nu emellertid Utsk:s förslag innehåller orden: skälig ersättning, och icke ersättning efter ReseRegiementet, anser jag att manskapets och befälets fördelar icke blifvit förbisedde. Dessutom kan ju Chefen för jernvägsbyggnaderne, i händelse af behof, göra underd. framställning om erforderlig tillökning i arfvodet. I fråga åter om den af Frih. Raab föreslagna värfningen af en särskild arbetstrupp, bestrider jag densamma. Jag anser nödigt och nyttigt att jernvägsarbetena verkställas på sätt hittills varit brukligt, nemi. att arbetare, såvidt möjligt är, icke dragas från aflägsna orter. Under arbetet å södra jernbanan hafva arbetare på kringliggande trakter varit anställda, hvilka, till mehn för jernvägarne, men till fördel för landet, vid skördetiden aflägsnat sig, ehuru de sedermera återkommit. Skall man åter värfva en särskild arbetstrupp, så fäller man just in i hvad man vill undvika, nemi. att uprätta en korps, som efter jernvägsarbetenas fullbordande kommer fattigvården till till last.
Återremiss kan således ej lända derhän, att Utskottet upprifver sitt förra beslut; och då en sådan återremiss på dessa grunder begärd ej är laglig, måste jag bestrida densamma. Herr Cederschjöld , Pehr Gustaf: I anledning af anmärkningar, som blifvit gjorda syftande derhän, att Utskottet bordt tillämpa 106 §., får jag upplysa, att Utskottet ej trott sig finna någon §. i AnsvarighetsLagen, som dervid kunnat tillämpas. I RegeringsFormens 6 §. stadgas väl, hvilka mål i de olika Expeditionerne skola föredragas; men i AnsvarighetsLagen finnes intet straff utsatt för öfverträdelsen af bemälte §. Det var sålunda endast 6 §. af AnsvarighetsLagen, som kunde tillämpas} nemligen medelst anmälning efter 107 §, Regerings-F ormen. Herr Tham, Wollrath: Den liufvudfråga, deruti formen för afgörandet föranledt anmärkningen mot Herr Printzencreutz, lärer ej tillkomma oss att upptaga och afgöra, antingen den blifvit lagligt eller olagligt behandlad; sådant lärer tillhöra de juridiska myndigheterne. Då anförde fråga, hvilken nu lärer vara anhängig i Lagoch EkonomiUtskotten, derifrån till Stånden inkommer, får jag tillfälle, att deröfver ut - 138 Den 24 Julii f. m. låta mig; jag siall nu blott bålla mig till det formela. Jag tillstår, att jag i detta afseende icke blifvit riktigt upplyst af detta Betänkande, och jag kan så mycket mindre bedömma, om fel är begånget, som Betänkandet äfven innehåller, att alla sådane frågor, med undantag af en enda, förut blifvit uti EcclesiastiqueExpeditionen föredragne. Jag skall blott hålla mig vid den fråga, om Rikets sannskyldiga väl fordrar, att 107 §. tillämpas. Detta formela fel, om sådant är begånget, är ej af den beskaffenhet, att Rikets väl derpå kan bero, utan är enligt min tanka vida underordnadt 107 §.
Antimonium : Crudam eller Spiesglans, Bih, till R, i 4:°. Den, som inslämmer i Utskottets förslag, att utförselstullen å Alun, andra slag, skall bestämmas till 8 sk. per 17 LTb, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, så antages tullfrihet vid utförsel af Alun, andra slag. Den af Utskottet härå föreslagne utförsels-tull 1 r:st. W hafva 3:ne Stånd antagit, hvaremot Ridderskapet och Adeln ansett tullfrihet vid utförsel af denna artikel höra ega rum, och får Utskottet alltså föreslå en så lydande voterings-proposition: 5:o. Den, som gillar Utskottets förslag att å Angelica hör bestämmas 1 r:st. utförsels-tull per W, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, blir denna artikel fri från tull vid utförsel. Likaledes hafva 3 Riks-Stånd godkänt den utförselstull, Utskottet föreslagit å Anis med 1 rist W; men som Ridderskapet och Adeln funnit äfven denna artikel böra vid utförsel åtnjuta tullfrihet, kommer följande votering att derom anställas: 6:0. Den, som bifaller, att, på sätt Ulskoltet föreslagit, Anis bör åsättas 1 rist. utförsels-tull per W, röstar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, så bestämmes tullfrihet vid utförsel af Anis. Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden hafva gillat den af Utskottet å denna artikel bestämda utförsels-aigift af 1 rist. W; hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat, att densamma skall fritt från tull utföras; och kommer följagtligen Fröt, 1840 och 1841. 5 Sami, 1 d/d, 32 Haft, 2 10 II evillnings-Ut skot tets Memorial, N:o 41. omröstning deröfver att företagas efter en så lydande proposition: 7:0.
Då det, enligt Grundlagarne, och de i öfverensstämmelse med dem vidtagne för ordnanden, åligger Stats-Utskottet, att i likhet med hvad som är föreskrifvet angående Revision af Statsoch Riksgälds, samt Allmänna Magazins-verken, äfven granska, huruvida de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium stälde (36e S ta ts-U f s ko 11 e t s B e t ä n k a n cl e n. fonder och modal blifvit i behörig ordning förvaltade och redoviste; bär Utskotta i i| ru ii i t sig j bpmäldle Cqllegjum, för att en sådan granskning verkställa; och får iiu, om förloppet deraf, (ill Rikets Hqgloflige Ständer yqydsarnt afgifva bpfätfelser. pe under Kongl. Commerpe-Collegium stående fonder, och medel äro: Manulactur - Fonden med hvilken den så kallade XJIi-Discont fonden är förenad; Allmänna ArRetshusfnnden; Spinnhusmedlen samt de till jande anslagne rpedgl; Och hafva så val Räkenskaperne öfver dessa fonder och me-, del, som förvaltningen deraf, funnits, lill pcb med år 1821, öfversedde af Rikets Ständers Revisorer, hvilka artmält sig af-, ven hafva granskat de under år 1822, vidtagne förvaltnings-åtgärder, sorn synts dem förtjena särskild uppmärksamhet, Enäy, vid sådant förhållande, endast sistjidne års Räkenskaper, jemnte de af Reyi* Sorerne utan anmärkning lemnade förvalttiings-åtgärder för samma år, 1111 kunnat hemma i fråga till granskning; fnen, hvad. yäkenskaperne angår, Hufvud-Boken öfver Spinnhusmedlen, i anseende till ännu utevu('a nde Spinnhusräkningar från vissa pän, icke varit upprättad, samt hufvudRcickeriie öfyer Allmänna Arbetshusfonden Stat s-U tskottets
Under min embetsresa år 1851 bar jag i Westervik vid undersökning af der varande Rådstufvurätts och indragna Kämnersrätts arkiver dels funnit Rådst.rättens protokoll för år 1850 så vida i ofullständigt skick, att för flera af Rättens sannnanträdesdagar protokollet ej varit afslutadt, för andra åter endast utgjorts af en och annan uppsatt paragraf, samt i (ifrigt af blott memorial-anteckningar, äfvensom nummerföljd helt och hållet saknats i de häften. som tillhört senare delen af året, dels hafva så väl Rådst.rättens som Ivämnersrättens arkifver icke befunnits så ordnade, att tillförlitlig kännedom af deras fullständighet kunnat inhämtas; och sedan jag i anledning häraf uppdragit åt Advokatfiskalsembetet i Kongl. Giita Hofrätt att fiir den häri uppdagade försummelse tilltala vederbörande, samt yrka laga ansvar jemte föreläggande att utan vidare dröjsmål fullgöra de skyldigheter, som blifvit åsidosatta; så har Kongl. Hofrätten, p'3 Advokatfiskalsembetets hemställan, till utrönande, huruvida de anmärkta bristerne blifvit afhulpne eller andra förefunnes, förordnat arkifvernes inventerande, hvarvid sig visat, att redan vid första inventeringstilllallet den 24 Febr. 1852 Rådst.rättens protokoll för år 1850 varit fullständigt uppsatte och afslutade samt med ordentlig numerföljd lör hela året försedde; att Rådst.rättens domböcker från och med år 1635 varit fullständiga och väl ordnade, ehuru från och med år 1842 ej inbundne; att af Ivämnersrättens protokollsböcker från och med år 1737 till och med 1849 dessa för åren 1760 och 1777 saknats, för åren 1847 och 1849 ej varit underskrifna af Rättens Ordförande och Ledamöter och för åren 1846 till och med 1849 varit oinbundna, ehuru eljest i fullständigt skick; att protokollen öfver uppbudsoch lagfartsärenden samt inteckningsoch förmyndaremål, likasom duplotter af ingifna bouppteckningar, befunnits i god ordning, samt att vid senare inventeringstillliillet den 21 sisth Februari Rådst.rättens domböcker till och med år 1850 och småprotokoll till och med 1851 varit inbundna, och Kämnersrättens domböcker för åren 1847 och 1849 funnits underskrifne af Ordföranden, men ej af Ledamöterna, äfvensom samma Rätts ..protokoll för åren 1846 till och med 1849 varit inbundne.
Om Kongen nu hafwer någon man, Som resa kan til Arabie Land, Och Språket kan tala med tunga.» Vid dessa tidningar beslöt konungen att skicka någon af sina söner till »Arabie land». Först reste den äldsta prinsen. Men »När Carl war kommen i Frankerik in, Förwändt på honom blef hog och sinn, Han lyste ej längre at resa, Förglömde sin Faders sjukdom så stor, Han hörde Madamers lättfärdiga ord, Med dem hade lust at leka. Arabie Resa han slätt begaf, Han kunde ej komma från Skjöko-lag, Så månde de honom behaga. Han dansa med dem både natt och dag, De söng och lekte til lust och behag, För honom ock Äfwentyr talte.» Derefter gaf sig den andre prinsen, »Willhelm», på väg och kom till »Frankerik». »Han blef öfwertalt af Broder sin, Förglömde så Fadrens sorg och pin’ Blef så hos Broder sin käre. De lefde tillsammans i glädje och frögd, Brukte der wällust och all odygd Deras tid månde slemt spendera.» Men ännu war Attus (Arthur) qvar: »Attus han var nu den tredje Son: Han bad sin Fader at weta sin bön Sin’ Bröder will’ han upleta. Prinsen drager således bort ifrån hemmet. Under vägen förlorar han sin häst och sina följeslagare, och kommer slutligen till en gubbe och en gumma, som emottaga honom i sin stuga. Gubben och gumman äro mångvetande, och förtälja om prinsens härkomst och ärende. De tillägga: »Ottatio år är sedan wi såg, At någon Christen til oss tord’ ingå.» Derefter gifva de prinsen goda råd, visa honom vägen till ett nunne-kloster; men varna honom tillika att dröja der, eller att emottaga någon annan föräring än en åsna, som »står bak en dör.» Prins Artus lyder deras råd, kommer till klostret, och erhåller åsnan. Derefter »Han böd god natt och reste wäg sin Der hördes då strax en underlig ting Den Åsnan begynte at snacka.» Åsnan förtäljer nu huruledes prinsen skall finna »Arabie Land» och dess underbara slott.
M< j l84r. 43p ytterligare Memorial JX;o 16, i anlednirg af Rikets Ständers i vissa delar fattade beslut, angående grunderna och vilkoi en för bral nvins-bränningens utöfning samt afgift* na derför, godkände Ridderskapet och Adeln såväl de föres 1 agna iedactioi erna, som Utskottens,:sid. 4, afgifna slutliga anmälan. S. D. Antog Ridderskapet och Adeln, tili grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, det förslag Constitulions-Ulskottet framställt i dess den 12 denies på bordet lagde Memoiial JN;o rc6, med ytterligare utlåtande, i anledning af de i Riks-Ståcden emot Consiitutions-Utskottets Memorial N:o 57, gjorda och så:om gemensamma tankar till Utskottet hänvisade anmärkningar. S. D. Då ru ånyo föredrogs Slats-Ut; kottets den 12 dennes på bordet lagde Memorial N::o 511, med. förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut öfver N:o 4^7» i fråga om Hufvud-Titlarm s fördelning, blef den föreslagna voterings-propositionen af Ridderskapet och Adrin godkänd., S. D. Lades till handlingarne Stats-Utskottets den 12 dennes på bordet lagde Memorial N:o 512, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 437, angående Banco-vinstens utdelning till Rikets samtlige Län, S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Stats-Utskottets den 12 dennes på bordet lagde Utlåtandenr JN;o 5 r 3, i anledning af väckt motion, att enahanda grunder för afskrifning eller godtgörande af skulder för undsättnings-spanmål måtte uti Rikets samtlige Län blifva gällande; JV:o 5i5, i anltdning af f. d. Kronofogden A. Hellbergs ansökning, om eftergift af Kronans andel i honom ådömde anmärknings-medel.
M:ts Propos., under hvilka myndigheter dessa länsarkitekter skulle lyda, ty då staten aflönar tjenstemän, förordnar Regeringenom hvilken myndighet som skall tillsätta dem, och reglementerar för deras åligganden, hvarjemte dels finnes i K. M:ts Propos. uttryckligen angifvet, för hvilka distrikter länsarkitekter skulle tillsättas, dels äro ock deras åligganden der noga specificerade; den, som har läst nämnde Nåd. Propos., finner att de äro följande: a) att afgifva utlåtanden i alla frågor, rörande husbyggnader; öfver hvilka Ofverintendents-embetet, eller någon af länsstyrelserna inom det distrikt, der arkitekten vore anställd, kunde infordra hans yttrande; b) att biträda länsstyrelserna inom distriktet med utöfvande af tillsynen öfver Kronans, under Öfverintendents-embetets förvaltning ställda egendomar derstädes, och, i sådant hänseende, tillhandagå med uppgörande af kostnadsförslag, så väl vid a'e årliga ekonomiska besigtningarne, som vid afoch tillträdessyner å boställen inom nämnda egendomar, äfvensom vid entreprenadkontrakters upprättande, samt med tillsyn öfver beslutade byggnadsarbeten och deras afsynande; c) att, när sådant af Ofverintendents-embetet anbefalldes, uppgöra ritningsoch kostnadsförslag till nyeller tillbygnader vid nämnda egendomar; d) att, der så åstundades, tillhandagå offentliga auktoriteter samt menigheter med råd och upplysningar vid deras byggnadsföretag inom distriktet, biträda dem med uppgörande af ritningar och kostnadsförslag till nyeller ombyggnader af den beskaffenhet Den 10 Mars f. m. 225 beskaffenhet, att ritningar dertill borde underställas K. Mits Nåd, pröfning, äfvensom vid uppgörande eller granskning af entreprenad-kontrakter samt'trtTatsynah'de utaf nyssnämnda byggnadsföretag; e) att, der tid och omständigheter sådant medgåfve, jemväl biträda enskilde med råd och upplysningar i byggnadsfrågor; /) att, vid resor inom distrikterna, vaka deröfver, att af K.
Att änskönt godset, såsom oförlulfadt, försäljes och det är inroparen öppet lemnadt att detsamma antingen till inrikes förbrukning disponera eller inom stadgad prescriptionstid re-exportera, det skall ankomma på säljaren, alt medelst en gemensam inlaga, som inom fjorton dagar efter auetions-förrättniugen bör, med bifogande af auctions-protocollet, ingifvas och serskildt upptaga, hvad till återutförsel ämnadt är, å Tullkammaren angifva hela det varuparti, som försåld t blifvit, och alt belöpande afgifter för detsamma inom den i Seglations-ordn ngen föreskrifna Lid inbetala, vid påföljd, sorn i sagde Författning jemväl stadgas. §. 25. Den serskilda afgift, sorn utgår under benämningr Afgift till Handelsoch Sjöfarts-fondm, uppbäres, jemte införselstullen, på sätt Vår Nådiga Kungörelse af den 19 Juni 1835 derom stadgar, eller Vi finna skäl att framdeles i Nåder förordna. §. 26, Städernas Tolag och andra dem på vissa varor Beviljade afgifter uppbäras genom deras egen försorg och erläggas efter de för hvarje stad gällande föreskrifter och fastställd procent, beiäknad å det i denna Taxa på de flesta inkommande och utgående varor bestämda värde, eller det, enligt 7 §., å de. öfriga utrönta värde; och iagttages dervid, att alla varor, som, enligt Taxan, ga6 Expeditions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelse, N.o 377. 8ro i allmänhet fria från införselseller utförselstull, befrias från Tolag vid inkommande eller utgående, äfvensom de varor, hvilka i Taxan serskildt från Tolag befrias. §. 27. De undantag från allmänna föreskrifter om fartygs och varors tullbehandling, som i serskilda fall, enligt derom meddelade Nådiga förordnanden, för vissa städer och orter, verk och inrättningar hittills egt rnm, skola äfven hädanefter tills vidare tjena till efterrättelse. §• 28.