Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ledsnaden öfverföll mig och den är ej annat än en slags olycklig hemsjuka, som tvingar anden att, för hvad pris som helst, återvända till det land, der hon först skådat dagens ljus. Nu är jag åter i detta land: alla illusioner hafva försvunnit, och blott den kalla, jernhårda verkligheten grinar emot mig med förvridna drag." "Känner ni min son Axel Segerman, som är löjtnant?" Ja, svarade jag, han är en bra karl. Jag hade således klart för mig min olyckliga moders förförare. De marter jag kände inom mig, voro tusenfalldiga. Jag hade så ofta suckat ve och förbannelse öfver den nedrige bofven, och nu låg han der, ett offer för den eviges hämnd, hvars domar äro outransakeliga. Jag samlade all min styrka, för att bibehålla lugn och svor inom mig att iakttaga en helig tystnad. Och dessutom: han var ju dock min far! "Jag kan ej dö, vidtog åter den sjuke, innan jag får sluta min son Axel till mitt bröst och af honom bedja om tillgift för de lidanden, jag förorsakat hans mor. Han skall ock hafva en syster, född efter min bortresa, som lär heta Johanna; äfven henne önskade jag se. Var god och sänd bud till komminister Mannert, och bed honom kalla hit min son och min dotter, om de på något tänkbart sätt kunna anträffas; men mycket snart, medan jag ännu har full sans och krafter att förordna om min yttersta vilja." Jag lemnade den sjuke, hos hvilken Ida ensam qvarstannade. När jag gick ut i salen, märkte jag att en förklaring egt rum emellan Axel och Emilia. Hon satt och höll Axels hand i sin; ymniga tårar sköljde hennes kinder, och han syntes äfven högst upprörd och skakad i sitt innersta. Jag närmade mig dem i den öfvertygelsen, att de hade lärt känna hvarandra; öppet ville jag säga Axel hvad jag tänkte, ty jag förutsåg att här snart skulle blifva ett afgörande ögonblick. Samla dina själskrafter Axel, började jag, då du på din faders önskan går att tala vid honom.
Slutligen och såsom ägande gemenskap med frågan om Magazins-utrymmet, anser Stats - Vt - Inrättningens organisation* ,slottet sig böra vördsammast anmä-rka, att såvida Sädes-Iagren komma att utgöras af torkad säd vinnas äfven derigenom den betydliga fördel , att Magazinen i allmänhet blifva mera tillräck* liga, och attt i förhållande härtill, kostnaderna för beredande af vidare utrymme, skola om ic* ke helt och hållit, dock till största delen kunelia undvikas. Om Bränvins-Bränningen i Hufvudstaden och Arrende-Afgifters erhållande för denna handtering i Staden Götheborg. Af Bränvins-Bränningens bedrifvande i Huf* trtidstaden och Arrende-AJgifters erhällande för den« na rättighets Utöfvande i {Haden Götheborg, har Ma* gazins-Inrättningen hittils haft dess enda och förmånligaste Inkomst Till betäckande af Träns* port förluster, Magazins - Directionens aflöning och andre allmänna utgifter , sorn Icke kunna läggas till Spannemålens värde, och på detta sätt komma Inrättningen till godo, är det oundvikeligen nödvändigt, att Magazins-Inrättningen hädanefter sorn luttlls får orubadt bibehålla i* frågavarande inkomster.
Ni andra kunna ha sällskap af hvarandra, kunna gå i flock när ni vilja, kunna byta tankar med hvarandra och känna er hemmastadda; med ett ord: ni ha fått talets gåfva. Och jag kan inte tala. Hvem vet om jag någonsin skall lära mig det. Alla ni andre äro Stockholmare, verldsmenniskor, bokmalar, teoretiserande filosofer. Och jag är inte som de andra författarinnorna. Jag är emot dem som ett skånskt pilträd emot fina drifhusväxter. Jag kan inte tala som de, inte skrifva som de, inte tänka som de! Jag bryr mig inte om deras »frågor», och alla diskussioner ger jag en god dag. Det är menniskor, jag söker, och menniskor, jag återgifver, illa eller väl, det vet jag inte, men att det är menniskor det törs jag svära på. Hu hvad dethär uttrycket skall stöta! Ja, jag är inte fin. Lika litet som jag är rå. Det fins ingenting som skrämmer mig; jag är inte som andra qvinnor: dämpad och afskuggad. Och ändå ändå kan det, som i dag syns så groft och knaggligt, i morgon vara mjukt och lent. Det är en njutning att slippa vara comme-il-faut. Jag har varit comme-il-faut. Men det var före krisen, d. v. s. sjukdomen. — Hvarför beklagar ni hvarje dag och natt som går? Är det öfver ogjordt arbete, ni klagar med de orden? Eller menar ni dermed något annat? Säger ni som Jæger, att samhället skamligt »snydt» er på »Nydelser»? I så fall skulle jag hvilken dag som helst vara färdig att träda inom skrankorna med er och slåss för detta förkättrade samhälle, som skall bära skulden för alla våra fel och olyckor. Jag afskyr den feghet, som aldrig har mod eller kraft att sjelf bära sitt utan alltid skall kasta det öfver på samhällets skuldror. Jag hatar alla omåttliga, konstlade begär efter njutning, jag hatar den lifsåskådning, som anser arbetet vara en förbannelse. Åh, om jag vore stark och stor, med snille som jag har tro, åh hvad jag skulle fara ned som en stormvind och rifva omkull alla njutningssjukans ömkliga små afgudar!
För öfrigt borde, i likhet med hvad vid mäskbeskattningen är anfördt, tillsättas 5 öfverkontrollörer, för att på obestämda tider besöka brännerierna, samt hafva tillsyn öfver underkontrollörcrna, särdeles med hänsigt till utförandet af mätnings-och profnings-förrättningarne, hvilka de, så vidt möjligt är, böra söka att öfvervara. Såsom förut är bemärkt har kommissionen bestämt skatten till 5 sk. per pott bränvin af 8° Spendrup eller 50 °/0 Tralles. Med afseende på valet af den alkoholometer, som vid profningen skall begagnas, finner kommissionen att den hundra-gradiga, som bestämmer styrkan af bränvin eller dess balt af alkohol efter hundradelar af volymen, bör hafva företrädet, enär någon liten oriktighet vid densammas användande hvilket man knappt kan vänta sig att undgå? Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbränningen. icke har så stort inflytande på beräkningen af den samlade alkoholmängden i den qvantitet bränvin, som skulle profvas, som vid Spendrups profvare, i det t. ex. 4/8 grads felaktig profning af 4 500 potter af vanlig styrka (det minsta qvantum, hvartill den dagliga produklionen är bestämd) gör ett fel af 5,7 potter med den hundra-gradigä profvaren, när deremot med den Spendrupska ett fel af omkring 25,4 potter af 50 % bränvin uppkommer. Den hundra-gradiga (Tralle’s) alkoholometern är också genom Kongl. Resöl. den 46 Febr. 4845 antagen hos oss, likasom den brukas i Sverige Preussen, Frankrike och flera länder. Då hvarje alkoholometer endast är beräknad för en bestämd temperatur af den vätska, som skall graderas, och således endast gäller för denna temperatur (enligt nämnda Kongl. Resol. är temperaturen antagen Då dessutom vatten och alkohol, när de blandas i olika förhållanden, sammandragas, och den blandade vätskan intar ett rum, som är olika mindre efter blandningens beskaffenhet, måste denna sammandragning äfven intagas i beräkningen öfver huru många volymer alkohol ingå uti en viss mängd sprithaltig vätska, på samma sätt som den olika volym en viss vätska intar under olika temperaturer också måste beräknas.
Län, hvilka åtagit sig, att utgöra manskapet vid Westerbottens Regemente, ingått en 6adan förbindelse gemensamt, och icke Socknevis, hvaraf åter följde , att hvarje hemman borde i möjligaste måtto deltaga lika uti Roterings-skyldigheten, men behörigt afseende härå ej blifvit fä-i stadt vid den, år 1765, verkställde Rote-jemknirig,' emedan den samma särskildt inom hvarje Socken företagits och stora olikheter i hemmanens del-j tagande uti roteringen blifvit bibehållne; hvarförutan åtskillige olägenheter uppkommo deraf, att rotarne voro spridde till 15 ä 20 mils afstånd från hvarandra, E K. M. täcktes, efter infordrade Utlåtanden från Dess och Rikets Krigsoch Kammar-Collegier om allt hvad sorn anginge Roteringen och förut skedd Rote-jemkning vid Underdåniga Skrif Veber. 3oT förenämnde Regemente, i Nåder utse och förordna vissa Committerade , hvilka, enligt den Nådiga Instruction , E. K. M. torde för dem utfärda , borde i orten noggrant undersöka RoteringsWerket, samt för Regementet i underdå; nighet föreslå och till E. K. M.ts Nådiga pröfning öfverlemna en ny Roterings-jemkning, med afseende på alla hemman inom Regementets hela stånd eller läge, utan beräkning af Socknarne hvar för sig annorlunda, än till hemmantalet samt hemmanen* mer eller mindre föri monlighet; dels ock att, i öfverensstämmelse med åberopade Författningar, de inom Socknarne belägne skattlagde Nyhemman måtte i det redan varande ordinarie Knecktehållet indelas, och således från extra Roteringen, hvaruti de ingått,’ befrias, E. K. M. sedan Krigsoch KammarCollegierne öfver, denna underdåniga anhållan sig yttrat, genom Nådigt Bref till Collegierne af den 30 November 18x9, tillkännagifvit, att E. K. M., redan under dea 16 April 1818, i Nåder förklarat: att, innan de i senare tider upptagne
Hur sväller icke hjärtat i bröstet på Peter Friedrich Suhm, samtidens danskaste dansk. Medan pöbeln rasar i gränderna och jagar de halfnakna nymferna ut i den bistra kölden, sitter konferensrådet Suhm i sitt bibliotek, i andra våningen af sitt eget hus, och skrifver sitt öppna bref till konungen. Länge nog ha religion och dygd varit trampade under fötterna, rättsinnighet och ärbarhet alltför länge förvista från våra gränser. Dock är du, o konung, därtill oskyldig! – En skamlig sammansvärjning af nedriga människor hade bemäktigat sig din person. — Medan ditt land simmade i tårar, och fruktan och skräck härskade öfverallt; medan det kongl. husets sol förmörkades och allt blef gifvet till pris åt äreskändare, röfvare, gudabespottare, dygds och mänsklighets fiender – medan allt detta skedde var du tillfreds och trodde att alla voro tillfreds, att undersåtarnas lycklighet främjades. Den hederlige Suhm hejdar sig en sekund och ser upp med två ögon, som stråla af hänförelse. Han känner sig vara en modig man, som i rättan tid vågar taga bladet från munnen och tillropa envåldshärskaren ett sanningens ord. Välsignad vare Juliane, förhärligad prins Friedrich! Suhms flygande fjäder stannar åter. Han funderar en stund, ritar sedan en liten sirlig asterisk i manuskriptet och tillägger en not: Häfdakunnige teologer må afgöra, om dessa namn beteckna förklarade eller ännu på jorden vandrande skyddshelgon. Här småler herr kammarherren med sitt underdåniga men på samma gång värdiga hofmannasmåleende, som om han i tankarna bugat sig inför två högtuppsatta personligheter. Och gåspennan flyger vidare öfver det hvita pappersarket. Tack åt alla fosterlandsvännerna, alla som med rena afsikter refvo bindeln från dina ögon – vågade sina lif för vår frälsning och återgifvit dig din lagliga, väsentliga makt. Det var visserligen hög tid, ty jag såg borgare hvässa sitt stål mot borgare och eljes fredliga människor upphetsade till mord. Kanske skulle ditt residens inom få dagar ha blifvit ett lågornas byte, förvandladt till en beklagansvärd stenhög.
Befallningshafvande skulle undersöka förhållandet med Rusthallens mer eller mindre svårbrukta beskaffenhet, och derefter, genom Utslag, sig Utlåta, huruvida örängarne derå borde njuta befrielse från agiftens er läg - Den 24 April. läggande eller ej; ett förordnande, som tydligen utmärkte, att, äfven den tid utskrifningspenningarne i allmänhet erlades för oroterad jord, undantag för sistnämnda hemman ägde rum ; hvartill äfven kommer, att utgifterne till anskaffande och underhåll af Karl, Häst och Mundering, mångdubbelt öfverstiga den roteringsskyldighet de oroterade hemman nu blifvit ålagd, utan att Rusthållshemmannen i öfrigt äga någon annan eller större förmon, än omförmälte hemman. Vi anhålle, att detta Memorial måtte till Högloft. Stats - Utskottet remitteras, samt äfven communiceras med de öfriga Respectiva Med stånden. Stockholm den 28 Mars 1815. Olof Bruhn. Sven Päjsson. Nils Hakansson. Nils Mänsson. Jöran Jönsson. Nils Pej'sson. Pehr Josnson. Sven Larsson. Jöns Månsson.” Stats-Utskottet får lill upplysning i detta ämne anföra, att Utskrifningspenningarne i Skåne, efter 1692 års Jordbok , utgått med 2 D:lr S:mt för hvarje person öfver 15 år på utsockne frälse, och rrmd 3 D:lr samma mynt, å Skatteoch Kronohemman;' men i Halland har Allmogen å Skatte-, Kronooch Utsockne frälsehemman, som äga frihet lör utskrifning, in natura erlagt 2 D.r S:mt för hvar utskrifningsgill person, allt beräknadt efter 3 D:Ir S:mt Riksdalern. Under 1808 års Den 24 April'. 405 ar» krig, dä Landtvärnsutskrifning och Vargeringens uppsättning blef anbefalld, förklarade Kongl. Majit dem, som dessa onera utgjort, böra frän utskrifningspenningars erläggande befrias.
Enär 3:ne Riks-Stånd godkänt redactionen af ifrågavarande §., skulle väl deraf synas följa, att det af Ridderskapet och Adeln beslutade ytterligare tillägg, medelst åberopandet af Kongl. Förordningen den 8 Mars 1770, borde förfalla; men då beslutet derom innefattar ett förtydligande, som, i hänseende tillden stadgade skattelindringen, jemväl åsyftar alt närmare utmärka gränsen emellan bevillningsmedlen och ofvanberörde ständiga ränta eller mantalspenningarne, till betryggande af rättigheten till Bevillnings-Utskottets MemorialN:o 21. 23 den, uti högstberörde Kongl. Förordning medgifne befrielsen från nämnde mantalspenningar, anser Utskottet sig böra till Preste-, Borgare-och BondeStånden vördsamt hemställa, att de, i afseende på sistnämnde tillägg, måtte förena sig uti Ridderskapets och Adelns beslut, samt att i sådant fall uti första perioden af förevarande §, näst efter ordet ”frikallade”, må införas orden: "likmätigt Kongl. Förordningen den 8 Mars 1770”; hvaremot, i händelse Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja frånträda beslutet om återinförandet af 2:dra momentet uti 147 §. af nu gällande Be villnings-Stadga, . votering torde komma att anställas öfver en så lydande proposition: 17:o Den, som bifaller Utskottets, af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden gillade, förslag, att 2 mom. uti 147 §. af nu gällande Bevillnings-Stadga, angående bevillnings-afdrag för fyra vaccinerade barn, må ifrån samma §. uteslutas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer, enligt Ridderskapets och Adelns beslut, 2:a mom. af 147 §. i nu gällande Bevillnings-Stadga att återinföras. Stockholm den 9 Januari 1845. Reservationer. Af Herr Grefve Cronhjelm, P.: ”Jag reserverar mig mot Utskottets beslut att icke anse de af Högloft.
Utsk. önskar, alt ”en mindre del af indelta infanteriet ”ställdes på vaeänce-afgift; och är det Utsk:s tanke, att den ”indragning, sorn på sistnämnda sätt kunde äga runi, måtte ”komma de rustande och roterade sålunda lill godo, att ”statsverket, till hvilket vacance-afgiften borde ingå, åtnge ”sig en motsvar. andel i det beklädnadseller utredn:s”besvär, som åligger samtlige rustoch i oter:s-skyldige öf”ver hela Riket.” 4 Granskar man nu det resultat, som, till följe af ett dylikt vacance-afgiftens användande, skulle uppstå, så finner man: 1:0 stats-utgifterna blifva ökade med den summa som erfordras för bevärlns längre vapenöfning; 2:0 vacance-afgiften bortskänkes åt enskilda personer; Den 7 Maj e. ra. 3;o 3:o Sverige har, i händelse af krig, minskal sin försyapsstyrka med 2,800 man kärntrupper. Att Sverige icke bör minska sin stamtrupp, tror jag, emedan den, relativt lill bevärtn, icke är lör stor. Under Franska revolutionskriget ansågs |:del gammal stam åtminstone nödvändig emot |:delar conscriberade. Uti Sverige är bevärm 3 lill 4 gånger större, än den stående hären. För öfrigt skulle väl ingen annan Europeisk stat afstå 2,800 man god stamtrupp, blott för att vinna 98,000 r:dr, ännu mindre för att sedan bortskänka denna summa. Vacanceafgilten är beräknad till 55 r:dr; härvid må jag blott .anmärka, att detta utgör knappa .-fidela!’ af kustnaden för. en correctionist å Stockholms södra correct.inrätlning; och för detta pris skulle Staten beröfvas en pålitlig oclr. duglig soldat. Jag anser derför
Ordet ställa synes närmare tillkännagifwa ett förrättadt wal än wälja. Bilaga till Mem. N:o 11. 251 Borgare-Ständet: dels att witet mä närmare bestämmas, dels att detsamma es mä komma i fräga. 8 17. Ridderskapet och Adeln: att i stället för Domhafvanden Lör stä Walförrä ttaren, samt att tjenstens förlust synes för en Tjensteman wara en nog ringa bestraffning, i jemförelse med den för andra utsatte kroppsplikt. Bonde-Ständet: att arfwodet borde bestämmas efter, men ej före Walet, samt att Krono-fogdarne kunde äläggas att, utan särskild betalning, uppbära och redowisa Riksdagsmännens arfwoden. Utskottet tror, att ett tjenligt wite bidrager till en god ordnings bibehällande, och tror detz belopp kunna utrönas efter Zrens föreskrift. 8 17. Den förstnämnde erindringen är i denna likasom i 19 H iakttagen; hwad den sednare beträffar, anser Utskottet tjenstens förlust för en man, hwars hela wäl oftast beror af dep bibehållande, wara ej mindre, utan nästan härdare straff än watten och bröd för en annan person, som till äfwcntyrs ej hade nägot synnerligt att förlora. Straffet kan i alla händelser lätt undwikas genom lättheten att undwika förbrptelsen. Hwad det yrkande angär, att arfwodet mätte ester walet bestämmas, anser Utskottet ej nägot kunna winnås genom ett sädant undantag frän den allmänna principen. Ofwerenskommelser om arfwodet kunna sa wäl i det ena som andra fallet 2^2 Expeditioner till Riks-Itänden. 8 18. De wid denna § uppstädde olika meningar vin behörig alder för Riksdagsman, äfwen som anmärkningen, hurnwida den, uppä hwars Cessionsansökning befriande
Hvad derefter angår beskaffenheten af' de tvångsmedel, sorn emot tredskande el» ler försumlige Gäldenärer må anses lamp» lige och tillräckligen verkande; så har väl Utskottet uti dess Betänkande N:o t o3, ecb det denna dag i anledning af återremiss deraf beslutade Utlåtande angående Gäl» denars skyldighet att med arbete aftjena Lagutskottets Betänkanicn, 1075 shi skuld, tillstyrkt, att Borgenär, vid Brist af contant betalning, på detta sätt jnå varda förnöjd, när han det äskar; och Utskottet har dermed i synnerhet haft för afsigt, att bereda Medborgare af den arbe-, tande Classen, som stundom sakna alla tillgångar, hvaraf Borgenärer kunna göra sig betalte, och emot hvilka Bysättmng således ej med någon fördel kan användas, ett tillfälle, alt genom en i Lagen bestämd underpant af deras arbetsförmåga, erhålla efter deras behof afpassade mindre Låne« biträden, dem de annars ofta förgäfves, skulle söka; men ingalunda har Utskottet ansett detta tvångsmedel ensamt vara till» räckligt emot en tredskande eller försumlig Gäldenär. — Tvertom har, enligt ena Alter-» na ti vet uti Utskottets berörde Utlåtande, det ansetts nödigt att lemna Bysättningsutslag företräde framför arhetsdom, för att så medelst tillvägabringa ett Correetiv emot svekfulla öfverenskommelse!’ emellan Gäldenär ren å ena, och en diktad eller verklig Borgenär å andra sidan, hvarigenom den, förre, under förevänuing, att aftjena skuld hos den sednare, kunde undandraga sig eller åtminstone aflägsna all påföljd af ouppfylda förbindelser hos andra Borgenärer.
Den, som vill, att i slutet af Regerings-Forrnens 6 §. skall tilläggas: "Jr Departements-Chef af laga förfall hindrad, förordne Kontin”gen till Departementets styrelse och föredragning af dertill hörande "ärenden, med den rätt och det ansvar, som denna Regerings-Form ”föreskrifver, Stats-Råd utan Departement , Departementets Expeditions"Chef, eller annan Svensk man med de i 4 §. omförmälde egenskaper.” röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer ny votering att anställas öfver en så lydande proposition: C. Den, som vill, att i slutet af Regerings-Formens 6 §. skall tilläggas: "Jr Departements-Chef af giltigt och till Stats-Rådets Protocoll "fördt skål hindrad, må hans embete, enligt Konungens förordnande, vmed den rätt och det ansvar, denna Regerings-Form föreskrif ver, för"valtas af Stats-Råd utan Departement, Departementets Expeditions”Chef, eller, i fall äfven desse af giltiga och till Stats-Rådets Pro"tocoll förda skäl äro hindrade, annan Svensk man med de i 4 0,n~ ”förmälda egenskaper.” röste Ja; den, del ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer att till nästa Riksdag blifva livilanae Constitutions-Utskottets , i memorialet N:o 5f) framstälda, förslag, alt uti Regerings-Formens 6 §., näst efter nuvarande sista meningen, må införas ett tillägg af följande lydelse: ”Jr Departements-Chef af laga förfall hindrad, förordne Konun”gen till Departementets styrelse och föredragning af dertill hörande "ärenden, med den rätt och det ans var, sorn denna RegeringsFonn för e" skrif verf Stats-Råd utan Departement , Departementets Expeditions"Chef, eller, i fall äfven desse af laga förfall hindrets, annan Svensk ”man med de i 4 §■ omförmälde egenskaper.” Stockholm den 3o Mars 1841. STOCKHOLM, Kongl.
•Dito bito återflob åt @ötl)a Ganal 750,000: SDito bito titt ©trömrenSningar . 5oo,ooo: 3Dito bito titt ©öbertelje Ganal . 75,000: Eje t va tLiUgångar för år 1829, otfl föregåenbe ginfla mebel ©tatéwerfetS öfwerflott för 1827—29 . 1829 årS a3anco SWagajinS gonbeitS utrebning för åren i83o—34. göreflåenbe öfwerflott från 9tifSgälbS Ctllgångar SSrifl från år 18 34 9tif'SbagS*foflnaben 861, i3o; 3oo,ooo: - ©umma 3?;br i,i6i,i3o: — öfwerflott från 9?ifögätbS*Gontoiret, Öfabt utöfwer be förra årcnS, i anfeenbe titt ben bå reban futtänbabe liquib af upp* bringningé SSrifl 3oo,ooo; 200,000:' 661,13o: ©umma 9t:br 1,161,i3o: Qnbäfta? wib pag. XXVII.) w. ■ ' ■' j — 33 c t ä n F a n b e tt, 9?
Icke dessmindre, om han klädt sina philosophemer i modersmålets drägt, skulle tvifvelsutan mången Svensk, ännu i dag, läsa dem med tacksamhet och beundran. Emellertid, och för att gifva något begrepp om det sätt, hvarpå han kunde låta ”Göta-Matronan” uttrycka den omnämnda föreningen af philosophisk och poetisk synpunkt, må här införas ett stycke af den på Mathematiken gjorda tillämpning deraf, som innehålles i hans ”Dedication till Drottning Christina” af sitt verk Archimedes Reformatus eller nyuppfunna ”Metall-proberingskonst”. Genom dess meddelande hoppas vi äfven, att göra våra mathematiska och astronomiska vänner ett nöje. ”Den, som med flit vill betrakta och eftertänka, af hvad värde, tarf och nödighet, lust och beprydelse, den ädla Mathesis, det är Mate-Visheten, är: hvilken består i Mått, Tal och Vigt, och sig innesluter och utbreder uti och öfver allt, det Gud skapat och skickat hafver: så skall han besinna och säkerligen kunna hos sig sluta, att denna är den samma, om hvilken Poeterne, under det namnet Minerva, sjunga, att hon är aflad och födder af Jovis – det är, den högste, allvise Guds – hjerna. Och, menskeligt vis till att tala, så är hon i sanning ett Guds foster, i Hans oändeliga, obegripeliga Vishet, förr än verlden skapad blef, aflad och undfången, och sedan i sjelfva skapningen vyrkliga född och framburen. Och det så tidliga, och i så måtto, att hon strax, i Ljusets åtskiljande ifrå Mörkret, i Himlarnes hvälfvande, Luftens utbredande, Jordenes grundfästande och Hafvets afgränsande, är blifven sin Fader till en högra hand och hemliga råd, i hvars kraft den allfödande Fadren, genom Ordet, före begynnelsen all ting fattat, ärnat och ämnat, och uti begynnelsen all ting formliga beredt, verkat och fullbordat hafver. Af hvilken betraktelse den skarpsinnige Pythagoras, med förundran, är utbrusten till att säga: