Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En så helt ny och fullt grundlagsenlig behandling af det vigtiga ämnet torde dock icke vid denna riksdag numera böra företagas, utan fasthellre en annan väg beträdas för frågans lösning på ett enklare sätt, dermed ej heller Ekonomi-Utskottets befogenhet öfverträdes. Såsom fyrksättningsgrund är nemligen hemmantalet äfven i kommuualförfattningens 58 §, om än blott skenbarligen, vidhållet. »Hvarje helt mantal», heter det, »påfores, utan hänseende till dess taxeringsvärde, ett hundra [100) fyrkar, och större eller mindre hemmansdel det fyrktal, sorn efter denna grund emot dess mantal svarar; allt efter förmedling räknadt.» Och meningen dermed borde väl vara den, att hvarje hemmansegare skulle få sig röstfyrkar tillräknade så väl efter sitt större eller mindre hemmans grundskatt, som efter derå belöpande statsbevillning — helst som den Svenska bonden ännu för sitt hemman skattar till Kronan och Staten, ej blott medelst några bevillningsören för det löpande värdet af årsafkastningen, utan än mera medelst grundräntor och kronotionde m. m. för det fasta jordvärdet eller sjelfva hemmansegandet med dess alla förmånsrätter. Men så sker nu dock icke, enär, i följd af den anförda föreskriftens slutord, vid all lyrksättning för hemman, det endast är hemmanets statsbevillning, som vid fyrkvärdets bestämmande skall tagas i beräkning, samt alltså dervid intet hemman får sig någon enda röstfyr k tillräknad efter dess grundskatt, utan endast efter bevillningsgrund. Denna felaktighet i redaktionen af berörda fyrksättningsföreskrift är ock tillförene i nämnda Utskottsbetänkande reservationsvis af mig närmare ådagalagd. Och må jag fördenskull, under åberopande deraf, samt endast till ett förtydligande af hvad som väl ändå är eller bör vara den anförda föreskriftens rätta mening, härmed vördsammast å nyo föreslå dervid den redaktionsförändring, att ordalydelsen blifver följande:
Fyra Härader beslöto deremot, alt, tills vidare, ej utbetala sådane belöningar, utan 1 stället bibehålla de af dem anlagda Varggårdar intill dess den tid af 10 år förflutit, uppå hvilken Häraderne förut åtagit sig sådant underhåll; Hvarförutan arne Härader beslöto att ej allenast utbetala premier, utan ock underhålla Varggårdar. Dessa beslut hafva vunnit Kongl. Majrts Nådiga stadfästelse. Skallgångar hafva dock, under loppet af sistl. Vinter, med önskad framgång, skett inom Trögds och Ulleråkers Härader, på Innevånarnes särskildta begäran; Varande, under de sist förflutna 5 åren, i Länet fångade 127 Vargar, 39 Loar och 497 Räfvar, deraf på Skall 28 Vargar, i Varggårdarne 67 Vargar, 26 Loar och i5a Räfvar, samt af Jägeri-Staten och enskildte personer, emot belöningar fällde 3a Vargar, i3 Loar och 345 Räfvar.
Höghets höga förening med en en älskad Ge" inål, hvars milda godhet och utmärkta egenskaper lofva Eders Kongl. Höghet den fortfarande sällhet, som är föremål för Svenska Folkets höner, och som deras hjeltan aldrig skola upphöra att åkalla. Ridderskapet och Adeln anhåller i djupaste underdånighet, att till Eders Kongl. Höghet få förnya deras underdåniga lyckönskningar. Med känslor af tacksamhet emottpgs Kongl. Majrts till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition, att, vid Hess egen frånvaro och under Dess resor, till Eders Kongl. Höghet öfverlemna styrelsen af Rikets angelägenheter. Med enhälligt bifall antogs detta Nådiga Förslag, och är således, •genom detta förnyade bevis af Konungens jkärlck, af Folkets förtroende och tillgifvenhet, Eders Kongl. Höghet i tillfälle, att, utan den sorgliga anledningen af Konungens sjukdom, kunna bereda det Folks väl och sällhet, som Eders Kongl,. Höghet i aflägsna tider är kallad alt styra. Måtte så väl vid dessa, sorn vid aila andra tillfällen, Försynens välsignelser åtfölja Eders Kongl. Höghets företag, och må en fortsatt glädje och sällhet alltid blifva Eders Kongl. Höghets lyckliga lott. —• Emottag Högborne Furste, Ridderskapets och Adeins underdåniga försäkran om vördnad, kärlek och tillgifvenhet, och må dessa tänkesätt, tolkade med dea värma och sanning, hvaraf Den 2? December e. m. 425 Ti alla äro lifvade, lennia Ridderskapet oell Adelil ett säkert hopp, att i Eders Kongl. Höghets fortfarande Nåd i djupaste underdånighet alltid få vara hibeliåline. 5:o Herr Grefvens och Landt-Marskalkens Tal vid Afskeds-uppvaktningen hos Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinsessan: Högborna Furstinna, Sveriges och Norriges Kron-Prinsessa!
Jag önskade få veta, hvad dermed skall förstås. / ' meningen, att obligationerna skola utgifvas i silfver riksdaler, så tror jag ej, att sådant behöfves, och tillstyrker för min del, att R. o. Ad. i denna del beslutar i enlighet med PresteSt. Det skulle för öfrigt glädja mig, om R. St. anse oss så rika, att vi kunna betala all vår skuld på i5 år. Andra länder äro icke så lyckliga, och man nöjer sig der med mindre amortissement. Emedlertid vill jag icke tvista härom, ehuru jag ej tror det bifallna betänk. N:o iq3 lägga något hinder för oss att nu fatta hvilket beslut som helst i detta afseende; ty skuldsumman var då endast 2 millioner, och ett beslut om sättet att amortera en mindre summa kan väl ieke binda händerna, då fråga blifvit om en större summa. Men jag vill, som sagdt är, ej hålla mig dervid. Jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, att då Utsk. berättigat fullmägtige att förskrifva ända till 5 proc:s ränta, har Utsk. icke tillika sagt, huruvida alltid fullt capital skall erhållas. Af reservationerna styrkes jag i den öfvertygelsen, att Utsk:s mening varit, att fullmägtige äfven kunna upptaga lån med capitalrabatt; och om så är, nödgas jag yrka, att den förskrifna räntan, blott i händelse fullt capital erhålles, får uppgå till 5 proc., och i annat fall till högst 4 proc. — I följd af hvad jag sålunda haft äran anföra, begär jag vördsamt den propos., att första punkten af Utsk:s utlåt, ma antagas oförändrad, men med ett tillägg, hvarigenom dea skulle Den u Mars f. m. skulle komma att erhålla följande lydelse: att R. St., i o eli för Riksg.cont:s behof, intill nästa riksdag anvisa och anslå en årlig summa af i, 100,000 r:d r bren, hvaraf 4°o,ooo r:dr skola afsättas såsom ränta och a m or t i sse ni en t sfo n d för de lån, Cont. kommer att upptaga.
— 1 Ny RevisionsSecreterareLön 1600. — - Svoa IIofRätt med derunder lydande JustitieStat . Tillökning för Presidenten 65o: 1.7. Minskning i Notarie Lön 3q5: 24. 1 i La gmans Lön 74^ 36. • Å värdet af JustitieSta tens indelte räntor 5o: 1. 8 Götha HofRätt, med derunder lydande JustitieStat TillÄl/ninnr frit» PrPClWpntpn /vSn* t r Tillökning för Presidenten D:o TafTelpengar Vice Presidenten 4 HofRättsRåd å 34o 16 Assessorer a 33o: 16. 1 1 Vice AdvocatFiscal t 2 Fiscaler ä 175: 4°- ! 2 dlomed nya löner å 44°- 2 ProtoNotarier å 47! 17. 7. 7 Notarier å 44: 24- • 1 Actuarie Uti värdet af JustitieSla tens indelta räntor Minskning, i Lagmans Lön Christianstads HofRätt, med derunde Tillökning för Presidenten D:o Taffelpenningar 2 HofRättsRåd ä 34o . Maj-.ts Cours, eller 8 sk. mer p:r lt:dr a anslagne 100,000 R:dr lia inb. 13:co 16666 32 — PostVerket 16 I 0 Tillökning 46727 37 8 KammarColIegium med Myntet i Stockholm 4lo86 3 2 I StatsContoiret, med ChartieSigillataeVerkct, MyntVerken i Avesta och Fahlun samt f. d.
Efter det öfverläggningen härmed ansetts afslutad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels afslag å förev-.de §; framställde H. Exc. propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades många ja blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller 4:de §:n uti det af Sammans. Statso. BankoUtsk:t i Dtht N:o 24 framlagda förslag till Förordning ang. en allmän hypotheksbank för riket, röstar Ja; den det ej vill, röstar j Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde g.» Vid votenns slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 25. Nej — 10. § 5. Gr. Mörner: Efter utgången af den föreg:de voter:n, har jag visserligen ej mycken anledning att hoppas några jemkningar i det nu föreslagna stadgandet, men jag måste likväl för konseqvensens skull yrka afslag äfven å ifrågav:de §. Genom antagandet af det i denna § framställda förslag, skulle det förbjudas personer, som ingenting begära af staten, att under gemensam ansvarighet uptaga ett lån. Företag kunna finnas, som skola utföras för fleras gemensamma räkning. Att då hindra ett sådant bolag att utgifva några sådane förbindelser, som här äro i fråga, anser jag vara i hög grad olämpligt. Hvad jag således har mot detta förslag, är det deruti stadgade förbud, för hvilken kreditinrättning som helst, utom hypoteksbanken, att utgifva tryckta eller graverade, till innehafvaren ställda, på viss årlig afbetalning eller upsägning lydande räntebärande obligationer, i hvilka för uplåningen säkerhet i jordegendom på landet utlofvas. Reti 8 September e. m. 85
Hvad mot dessa organer, eller hvad i en och annan Styrelsens gren, af Ständernas granskande Utskott skulle möjligen kunna anmärkas, såsom icke motsvarande Konungens allmänna omsorg om Riket och dess Faderligakänsla för sitt Folk, äger ingen gemenskap med folkets hyllning åt sin Konung. Derföre bör ock hvarje ord i en Tacksägelseadresse noga öfvervägas: Och det säger sig sjelft, att om hvad ett Stånd efter hållen öfverläggning, anser böra vara TacksägelseAdressens caracter utaf ett, annat Stånd, skulle utan förutgången öfverläggning godkännas, så är det tid att göra slut på lagens complaisance för en felaktig opinionsfordran. Derföre var det ett fattadt beslut hos mig att i händelse af en motionerad tacksägelseadress, erindra om Lagens fordran. Att min åtgärd i första ögonblicket skulle kunna misstydas, borde jag befara. Men jag visste att i alia länder, och främst bland alla, i Sverige, den fria opinionen lätt låter justera sig af lagen. Om bordläggningsåtgärden fått en skarpare caracter derigenom, att Protocollet namnger den person som begärt den, och nämner blott en, då likväl tvänne begärt den, så lärer RiddarhusSecreteraren kunna intyga, att jag icke Den 3 Februarii, äskat en sådan omständlighet. Det fästade också min uppmärksamhet, att vid detta tillfälle höra en formel nyttjas, sorn icke är vanlig. Jag mins mig icke hafva hört andra formler nyttjas än dessa: lader på bordet; begärdes på bordet. Jag förutsåg att man kunde vilja anse adressens läggande på bordet, såsom en signal att den hvilade till debatte Debatter öfver, eller rättare i anledning af motionerade tacksägelseadresser kunna naturligtvis icke af lagstiftaren anbefallas. Det beror af ministern att såsom minister deltaga i öfverläggningar och discussioner eller att låta bli det; det beror af dem, hvilkas åsigfer stå i opposition till ministrarnes, att utveckla sina åsigter och bestrida de sednares, eller att inskränka sig till att med Ja eller Nej besvara hvad Utskotten säga. Äger debatt rum, så är det i alla fall blott om åsigterna som man strider; de personliga förhållanderna höra icke dit.
Alun vid Latorp. Ogynnsamma konjunkturer hafva de båda sednare åren föranledt minskning i tillverkningen. Svafveltillverkningen vid Dylta hvilade, för ombyggnad af verket, år 1851, men har sedermera afkasta t, 1852, 170 Sk®" 8 L® med 188 stafrum ved. Vid Ervalla tillverkades, år 1851, 80 Sk® bergsvigt råsvafvel, hvarefter denna tillverkning upphörde. Till brytningen äro frisocknarnes dagsverken använde och till uppfordringen en ångmachin, som konsumerat 165 stafrum ved årligen. Vid Det i förra femårsberättelserne omförmälde, såsom binäring bedrifna, nubboch spiksmide inom Lerbäcks socken fortgår och har tilltagit så väl i afseende på produktens förbättring som handteringens utvidgande, så att årliga tillverkningsvärdet nu kan anses uppgå till 90 å 100,000 R:dr Banko. Kalkugnar och tegelslagerier hafva gifvit icke så obetydlig afkastning. Papperstillverkningen vid Arneberg bedrifves fortfarande och uppgick värdet af tillverkningen sistlidet år till 5,465 R:dr 18 sk. Banko. Kimrök har tillverkats vid Håkantorp i Askersunds socken samt vid Hyttebacken eller Ärneberg i Hammars socken. Oljeslageriet vid Westanby har blifvit inköpt af ett bolag med afsigt att drifvas i större skala än tillförene, och har, enligt uppgift, de båda sednaste åren lemnat en behållen inkomst af 3,000 R:dr Banko årligen. Ett glasbruk är under anläggning på Hammars bys äger. Såsom binäringar för landtmännen i detta Län kan egentligen endast räknas kolning i skogsbygden och fiske i de trakter af Länet, som omgifva Hjelmaren och genomskäras af dit rinnande vattendrag. Hjelmaren är en fiskrik sjö och tillfälle till afsättning på den fångst, fisket lemnar, erbjuder den närbelägna staden Orebro. Genom vanvård och öfverdåd vid fiskets bedrifvande hade dock den ymniga tillgången på sednare tider börjat aftaga. Till skydd för denna vigtiga binäring har i början af innevarande år E. K. M.
— Af alla andra skrifter skall i samma stund, ej sednare än de til försäljning eller spridande på hvad sätt som häldst utgifvas, et exemplar til Hofcantzlern eller hans Ombud aflemnas. Boktryckare som deremot bryter, bote hvarje gång 50 Riksdaler.) 2 (Alternatif.) Att af Dagblad och Weckoblad 3 :ne timmar innan de till försäljning eller till spridande på hwad annat sätt som häldst utgifwas (etc. till och med: 50 RD1 :>3 (I början av 3 :dje Mom: föreslås följande förändring: I alla de fall, som 3 :dje §. utstakar äge HofCantzlern eller Dess Ombud rättighet, att, då han det nödigt pröfwar, en Skrift med quarstad belägga låta. Anser HofCantzlern eller dess Ombud något Dagblad eller Weckoskrift innebära tydlig förbrytelse emot 3. 4. 7. 9. 10. 12. och 13 :de Morn: af 3 :dje §. i denna Lag, äge han eller Ombudet, att hela den gjorde upplagan af sådan skrift, genast före dess utgifwande, med quarstad belägga låta; hörandes af alla andra skrifter quarstad innom Åtta). Constitutions Utskottet wid denna Riksdag har föreslagit att efter orden: efterlefnad före skrifwit, måtte sättas (att af Månadsoch Weckoskrifter alltid ett Exemplar bör en dag och af Dagblad 3 :ne Timmar, innan de till försäljning eller till spridande på hwad annat sätt som häldst utgifwas,) i Stockholm till IlofCantzlern och i hwarje annan ort till hans förordnade Ombud alltid ett Exemplar bör öfwerlemnas. Detta bör ske ej (sednare) förr än kl: 6 om mårgonen och ej sednare än kl. 6 om aftonen ; och utgifningen således 1 Stilen torde här vara Silverstolpes. 2 Dessa anteckningar äro ej skrivna av Silverstolpe. 3 Stilen är här ånyo Silverstolpes. 784 Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll * på morgonen. (Alternativ.)
Såsom förklaring i anledning af Revisorernes anmärkning, (sid. 17,) rörande bokföringen af de å Riksgälds-Kontoret anvisade extra statsutgifter, och såsom yttrande öfver den, i sammanhang dermed, af Revisorerne gjorda hemställan, det föreskrifvas måtte, att, utom den nu befintliga kassaräkningen, i Riksgälds-Kontorets hufvudbok särskilda conti eller räkningar varda upplagda för de i hvarje ,§\ af gällande Reglemente bestämda anslag och tillgångar, samt att hvar och en sådan räknings saldo i hufvudbokens utgående balans conto upptages, — har Kommissariatet hufvudsakligen anfört: Kommissariatet hade hittills ansett sig sakna anledning att föreslå någon förändring uti det, sedan äldre tider, vid Riksgälds-Kontoret begagnade bok • föringssält, helst Rikets Ständers Revisorer vid ingen föregående Statsrevision emot räkenskapsformen haft något att anmärka.
D Uti ankommet och nu uppläst Protokolls-Utdrag af den 22 innevarande månad hade Hedervärda Bonde-Ståndet inbjudit sina MedStånd att instämma uti dess fattade beslut, att de till frågan angående en föreslagen reglering af Statens Embeten och Tjenster hörande Handlingar, så väl Serskilta Utskottets Betänkanden och Utlåtanden, sådane de till Riks-Stånden ankommit, som ock de å Riddarhuset dervid gjorde anmärkningar och omdömen jemte discussionerna hos de öfriga Stånden, måtte genom nämnde Ut, skotts försorg serskilt och tillhopa, på allmän bekostnad till trycket befordras, hälst serskilda medel dertill ej behöfde anslås, utan kostnaden kunde och borde anvisas på det förmodade öfversköttet å det anslag Riksens Ständer vid förra Riksdagen beviljat till den Committé, som i detta ändamål bort nedsätttas. Men, då förenämnde Betänkanden och Utlåtanden, äfvensom de i anledning deraf, i RiksStånden förefallne diseussioner, blifva tryckte dels uti Bihanget, dels ock uti Ståndens Protokoll, samt, en serskild tryckning häraf, kunde föranleda till en minskad afsättning af Bihanget och Ståndens Protokoll; ansåg Ståndet sig icke kunna uti Hedervärda Bonde-Ståndets härutinnan fattade beslut instämma. Fran Hedervärda lionde-Standet. S. D. Upplästes Statsoch Banko-Utskottens M emoriai för deri 10 innevarande månad, angående Revisorers utseende till förrättande af näfta Revision af StatsBankooch Riksgälds-Verkens förvaltning och räkenskaper samt förslag i Prof. Utdr'. d. 29 Junii 18lS» 727 afseende på tiden för denna Revision, och fann Bonde-Ståndet i anledning häraf för godt att med bifall till förslaget om tiden förklara, det Ståndet redan vid denne Riksdag efter öfverenskommen ordning inom sig valt bemälte Revisorer. SD. Uti ankommit Protocolls-Ufdrag för den 27 dennes, förmäler sig H : glofi.
Bönboken, som Henrika nu räckte sin skyddsling, bekräftade endast sanningen af dessa iakttagelser. Ingrid bad icke, hon talade icke med Gud, helsade icke god morgon på honom, kastade sig icke i hans armar — nej, hon läste morgonbönen som man läser ett vackert, allvarligt poem; orden hon uttalade voro bokens, de blefvo intet ögonblick hennes egna. Henrika hade suttit så inne i dessa reflexioner, att hon blef helt förvånad öfver att höra, huru tyst det plötsligt blifvit i rummet. Ingrid hade slagit igen bönboken och såg frågande på sin tant. Denna böjde sig ner, satt en stund med handen för ögonen, derpå reste hon sig och sade: » Du har kommit till ett hem, der Herren också bor, Ingrid. Skrämmer det dig inte att ha en sådan daglig sällskapare? » » Nej, hvarför det? » svarade Ingrid enkelt. » De va ' ju gudfruktiga der nere i Vallerums prestgård också. Vi läste alltid morgonbön der och gingo i kyrkan hvar söndag. » Henrika smålog och höjde på axlama. » För det kan man mycket väl vara ett djefvulens barn. » » Ja, men alla der nere voro verkligen bra menniskor, de trodde på allt hvad som står i bibeln och lefde derefter så godt de kunde. De voro allmänt ansedda som mycket religiösa. » » Och du — är du också religiös? » Ingrid märkte icke hånet, utan svarade trohjertadt: » Ja, vet tant, det kan jag knappast svara på sjelf. Jag läser så gerna i bibeln, jag tycker, att nästan allt hvad som står der är så mäktigt och stort och höjer en så öfver allt lumpet och hvardagligt, .och jag skulle så gerna vilja vara sådan som bibeln fordrar af oss, att vi skola vara. Jag förstår naturligtvis inte hälften af hvad som står der, men jag hyser ändå inga tvifvel, som ett par af mina väninnor der nere gjorde; det kommer sig väl deraf, att jag i allmänhet har lätt för att tro — • tro på menniskor, ja, till och med tro på sagor! Jag har ännu inte riktigt kommit till säker visshet om, att det inte fins elfvor och tomtar och bergstroll, som jag läste om i mina barnböcker.
Attester öfver insatta medel på räkningen N:o 5 med Bankens Depositions-Afdelning 1,252:12. — 2,492,448 19,132 1,522,134 24 9 47 Summa R:dr | 4,033,715128| 11 Kontoret den 28 Juni 1847. S. Agrell. 24 Bil Lii. C. Kapitalslut öfver Gamla Ull - Dcbct Balans från år i8/f4- S k u 1 cl: Till Manufaktur-Diskontfonden, för lemnade kapitalförskotter, 12,100: Ränta derå 403:15. 4. „ Kongl. KommerseKollegii Statistiska Kontor, för lemnade förskotter af influtna tulloch konfiskationsmedel, -12,503:15. 4. 4,487: 7. 8' Utgifter år 1845: Aflöning till Ull-Kontorets tjenstemän och betjening 3,118: 32: — Dito till Direktören Hofman Bang 1,000: Reseoch traktaments-penningar till Dito 807:16. 3. Reparationer å Ullmagasins-byggnaden i Norrköping Tillgångar. l:o Säkra Fordringar: hos Nya Ull-Diskontfonden „ Ull-Kontoret i Norrköping Diskontlån hos Rikets Ständers Bank åjräkningen N:o 7, behållning, , 2:o Fastighet: Ullmagasinet i Norrköping Innestående hyresmedel för en källarelägenhet 3:o Inventarier: Vid Ull-Kontoret i Norrköping . „ Diskontfonden för år 1845. Credit Balans från år 1844* Tillgångar. l:o Säkra Fordringar: hos Nya Ull-Diskontfonden 1,179: 4. — „ Ull-Kontoret i Norrköping 360: 7.10. Ullmagasinet i Norrköping 36,000: Inkomster år 1845: Ullsorterings-, värderingsoch magasins-afgifter 2,219:12. 4.
De allmänna föreskrifterne härom, enligt hvilka den nya InterimsStaten omfattar, till en början och så länge några indragningar af nu befintlige Läroverk eller Lärarebeställningar icke ägt rum, 60 Läroverk med 426 Lärare och Tjenstemän samt en aflöningskostnad af 177,348 R:dr, bestämma, ibland annat: att den nya lön regleringen icke skall taga sin början förr än med den 1 Maji i83i; att de frän den 1 Januarii i83o till den 1 Maj i83i således uppkommande Besparingar pä det nya Anslaget skall användas såsom frugtbärande Capital, hvilka till vederbörande Consistoriers förvaltning öfverlemnas, och af hvilkas ränta Lärare komma att af önäs. De Förslag till LöningsStater, som Kongl. Maj:t för hvarje Stifts ElementarLäroverk låtit upprätta, hafva blifvit meddelade Kongl. Stals - ( 3i ) Contoret. Men som hvarken Lärarnes redan egande löneförmoner, eller de till förbättring deraf användbare tillgångar i Stiften varit så fullständigt kände, som vederbordt, och då möjligheten, att gifva så manga och stora löner, som åsyftats, icke kunnat med säkerhet bedömmas förr än denna kännedom blifvit, genom Kongl. StatsConlorets och Consistoriernes ytterligare åtgärd, inhämtad; så skola ifrågavarande Stater emedlertid lända till efterrättelse, endast såäom beräknings-och fördelningsgrunder för Anslagets begagnande. I sådant ändamål har Kongl. Majrt jemväl lill Consistorierne, hvar för sitt Stift, öfverlemna! afskrifter af Staterne, med förständigande, att, enligt de i Kongl. Brefvet den 22 December 1831 bestämda vilkor, och de närmare föreskrifter, Kongl. StatsContoret möjeligen funne erforderlige samt i dylikt fall borde Consistorierne meddela, upprätta Förslag till ny InterimsStat för dem underlydande EtementarLäroverk; hvarvid Consistorierne skulle äga, äfven i hänseende till de ifrågaslälde nya Lärarebefattningarne och dithörande löner, föreslå de ändringar eiler jemkningar hvartill omständigheterne kunde föranleda.
Är du belåten? POJKEN. MILDE. Nej, det är sant. Och ändå finns det så många Nej, det är jag inte. du en stor man med tiden. Store män ä' aldrig belåtna. Seså, marsch! (Pojken går.) Nu kan Här luktar födelsedagskaffe på långt håll. jag helsa rigtigt. Mjuka tjenare mitt herrskap! Det var bra, min gosse, det var bra. Då blir födelsedag var i sanning mer än jag vågade hoppas. Hur kan ni så misskänna mig, fru rektorska! MILDE (artigt). Att herr kamrern skulle komma ihåg min REKTORSKAN (förbindligt). Med qvinnor sådana som ni räknar man inte år, blomma, en stackars liten viol, som jag tänker erbjuda min hyllning, om hon vill ha den. utan sekler. Nej, det är en mycket anspråkslösare VIOLA (slår armarna kring Kära, älskade farbror! Mildes hals). 24 åren bli mindre pröfningsrika än de gångna, det är min önskan. Gud signe dig, barn, och måtte de kommande MILDE. underrättat mig om, Oscar. Är det Violas födelsedag? Det borde du ha OSCAR. REKTORSKAN (stiger upp). (Viola tar fram ännu en kaffekopp.) MILDE. Jag hade verkligen... alldeles glömt... nu för tiden. Att du hade en hustru. Ja, sådant händer REKTORSKAN. dig, mitt barn. En sådan Oscar! Men se här. Tillåt mig att på det hjertligaste lyckönska (flyttar en af blomvaserna till Violas bord). Min gåfvas värde är det höga värde jag sjelf sätter derpå. MILDE (flyttar tillbaka vasen). stör »harmonien»! Åh, för allt i verlden, fru rektorska! Den OSCAR. men den är nästan förlåtlig, när man inte på åratal... Jag är verkligen ledsen öfver min glömska; tydligt! Ja visst, ja visst! Det förbättrar saken beOSCAR. MILDE. och födelsedagsfirandet barndomen. MILDE. Och på det hela taget tillhör då namnsdags barn på nytt. (Rektorskan återtager sin plats vid kaffebordet.) OSCAR. Det vill säga, att du anser din fru mor vara fira henne är en gammal kär vana. Emellertid,