Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ansvarighets-lag, angående förslag till sådan för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken: B. VII. 14, 18, A. 18, E. 259. —, angående förslag till sådan för de af Rikets Ständer förordnade Stvrelse-ledamiiter för Låne-Kontoren i orterna: B. VII. 14, 19, A. 19, E. 259. Ansvars-beslärnrnelser, i anledning af väckt motion, dels om sådane för underlåtenhet att nattetid å fartyg, sorn ligger till ankars, hafva lanterna, dels om styrning och manövrering till undvikande af ombordläggning m. m.: B. II. 234, 255, 313, A. 315. Antiqvitels-Intendentet, angående anslag till en sådan för Westergötland och Dalsland; motion af Grefve Eric Sparre: se Motioner. Apotekare-Societeten, angående afskrifning af ett nämnde Societet beviljadt amorterings-lån emot öfverlåtelse till staten af den för Farmaceutiska Institutet afsedda byggnad, och samma Instituts upptagande bland statens läroverk, m. m.; motion af Herr Fredrik August Cederschjöld: se Motioner. Apoteks-privilegierna, i fråga om upphörande af dem och om beredande af ersättning åt nuvarande innehafvare deraf: B. VI. 392, 439, A. 439. Arbels-förtjenst och sysselsättning åt manskapet vid de värfvade trupperna, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till beredande deraf: B. I. 547. —, angående anslag till beredande af sådan för de behöfvande inom Marks härad af Elfsborgs Län: lil. 628, II. 628, B. 638; IV. 4, A. 4, E. 137. Arbets-ordningar, de förvaltande verkens i Stockholm, i anledning af väckt motion om sådan förändring i dessa arbetsordningar, att de större utgifterna derstädes komme att bestridas genom anvisningar å Kongl. Arbin, Axel Melcher von, dess yttrande: 1. 306.
Och han föresatte sig till en början, att han skulle arbeta som en karl, när han gjorde dagsvärken, så kunde det kanske hända, att patron, om det bar till, rent af betrodde honom ett torp i framtiden. Emellertid gick han ned till brunnen, när det började kvällas, och satte sig på karet, väntande på, att Klara skulle komma. Det dröjde häller inte länge, förrän han hörde hennes steg i spånorna och gnisslingen af handtaget, när ämbaret svängde tomt. Men när Klara kom fram förbi knuten, gick han inte fram för att hjälpa henne som vanligt, utan han satt kvar på karet och såg stint på henne med sitt ena öga. – Goddag, hälsade Klara. Ska’ han inte komma och hjälpa mig? Petter försökte att se så illmarig ut, han kunde, och svarade: – Jo, men jag vill ha något annat först. – Hvad vill han då ha’ för en dans? svarade Klara, hvilken aldrig hade betraktat Petter som en af de vanliga pojkarna. – Jo, svarade Petter och reste sig, Klara får alt ge mig en kyss först. Något för något. – Jag tror, han är galen, svarade Klara och skrattade, så att det skar i Petter. Hvem tror han, vill kyssa honom? Och i det hon sprang fram bortom knuten, ropade hon med full hals: – Anders, var snäll och kom hit och hjälp mig med ämbaret. En lång, ljushårig dräng kom fram bakom knuten. Han skrattade, när han fick se Klara, och svarade: – Hvad får jag för det, då? – Konstra inte nu, Anders, utan kom hit och ta i, sade Klara. Men Petter såg, att hon blef litet röd och skrattade, när hon vände bort hufvudet. Och Anders började också att skratta. Men han låtsade bara, som om hon inte hade sagt något als, tog henne om lifvet och började söka efter hennes läppar. Så kysste han henne två gånger midt på mun, utan att bry sig ett tecken om, att Petter stod och såg på. När han det hade gjort, skrattade de båda två och hjälptes helt fredligt åt att vefva upp ämbaret, och när Klara gick med sitt ämbar, vände hon sig om och såg på Petter igen och skrattade.
Ännu en gång vågar jag upträda, för att hos Herr Grefven oeh LandtMarskalken anhålla om förnyad framställning till Ridderskapet och 38 Den g Mars f. m. Adelil, om ej Ståndet skulle vilja medgifva återremiss. Jag tycker, alt då flere Ledamöter, och i synnerhet Herr von Hartmansdorff, framställt anmärkningar, samt framställt dem på ett sätt, att de förtjena alt vederläggas, borde sådant ej förnekas. Jag liar ej kunnat göra det så fullständigt, att jag ens kan pretendera, alt lian skall linna sig deraf tillbörligen öfvertygad. Då Utskottet måhända kan framställa tillfredsställande skäl emot Herr von Hartmansdorffs anmärkningar, skulle jag föreslå, att Ridderskapet och Adeln täcktes bevilja återremiss och ej borttaga tiden med votering. Skulle de andra Stånden hafva bifallit Betänkandet, förfaller frågan. Hafva de det ej, så har ingen våda inträffat derigenom, alt Betänkandet återremitterats. Om Lagutskottet, sorn jag förmodar, finner anmärkningarne böra besvaras, blir Riddersknpets och Adelns önskan tillfredsställd, både deras, som vilja bifalla Betänkandet, och deras, sorn vilja hafva ytterligare Lagstadgande. Jag anhåller således, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ännu en gång inhämta Ridderskapets och Adelns yttrande, huruvida Ståndet ej vill bifalla återremiss. Grefve Frölich_, Daviel: Jäg anser enda hindret för återremiss, hvilken jag i öfrigt önskar, ligga deruti, att det nu icke är pluraliteten, utan den Ledamot, som begärt votering, tillständigt alt bestämma, Den 9 Mars f. m. 39 huruvida den utan votering kan ske; men jag hemställer, om icke samma ändamål, som han önskar, häst vinnes genom ålerremiss. Jag vunder mig således till honom med begäran, att lian ville afstå från yrkandet af votering. Herr Ribbing: Såsom ett ytterligare stöd för oss, hvilka önska återremiss, får jag erinra, att frågan här nu första gången förekommer, såsom en ny motion.
Af alla de skäl, sorn blifvit föreburne för bifall till ifrågavar. betänk., synes mig endast ett ega något egentligt värde, och det är det af Gr. Gyldenstolpe framställda, eller att man 604 Den 19 Februari e. m. för att få pålitliga och ärliga personer till vaktmästare i banken måste till dessa tjenster anslå ej obetydliga löner. Likväl kan jag icke inse, alt den föreslagna tillökningen af 20 ä 30 r:dr innefattar något särdeles lockande i detta afseende. Enligt hvad jag har mig bekant, äro vaktmästarne uti de allmänna verken icke så högt lönade, och det var på grund deraf som jag tog mig friheten göra de i mitt förra anförande förekommande anmärkn:r. Men dä ingen af de ledamöter, som sedermera yttrat sig, instämt med mig deruti, så vill jag visserligen icke hindra bifall till betänk., utan afstår från mitt förra yrkande. llr Gripenstedt, Joli. Aug.: Då den siste värde talaren numera afstätt från sin propos., är det kanske lill ingenting tjenande att uppträda och yttra något till stöd för hans framställning; men jag anser mig dock icke kunna underlåta att upptaga ett och annat af hvad Hr Rosenblad anfört. Han yttrar bland annat, att åtskilliga extra ordinarie vaktdrängar finnas, som gå löniöse i flere är; han citerade t. o. m. exemplet af en, som utan lön tjenstgjorde i 12 år och olyckligtvis dog just som han var i tur att blifva ordinarie. Men månne ej detta förhållande just utvisar att löneinkomsterne (sportlerne inberäknade) ej måtte vara så ringa som man låtit påskina, då kandidaterne äro så angelägna om ifrågavar. tjenster, att de anse sig böra tjena så länge utan lön blott för att en gång få den. Lika nied Hr von Troil tycker jag mig hafva funnit, att R. St. i allmänhet äro vida njuggare emot statens embetsman, än emot dem som tjenstgöra i R. St:s egna verk. Då de sednare äro i fråga, strör man omkring sig löner, arfvoden och gratifikationer med frikostig hand, men icke så eljest.
Angående ProvincialMedici-besigtningar, vid tvifvelsmål, huruvida död person vädeligen omkommit eiler icke; onj förlndradt sått för Författningars upplåsande i Kyrkorne; i anledning af väckt fråga om bestämmande af viss grund; för fastighetsvärde vid Bouppteckningar, hyared t)tn 33 Augusti e, m. ter fattigprocenten må beräknas, meri antagande nf det alternatif, att det bör förblifva vid hvad Lag och Författningar, angående så vål Bouppteckningar, sorn Domares åliggande vid deras ingifvande till Domstolen innehålla, och a't någon vidare föreskrift i dessa delar icke år af nöden; angående skärpning af Lagarne rörande tjenstledighet för Domare; om en Lag i afseende på förbrytelser, begången af åhörare vid Riksens Stånders Plena eller Plena Plenorum; rörande rättighet för en hvar, att utföra talan emot Domare för Embetsfel; 0111 föreslägne Lagförändringar till minskande af kostnader och besvär för rättsökande vid rättegångars utförande; i fråga om upplifvande of Kongl Senatens Bref v den 25 Nov. 1708 rörande Prestval; örn Iiåradshöfdingars skyldighet att meddela Presterskapet HåradsRåtternes beslut angående dem, som blifvit sakfållde, eller under framtiden ställde, jemte Saköres längder öfver de Kyrkan och de fattige tilldömde böter; i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelser om ändring i 5 Cap. 1 §.
Uti Hr Stjernsvärds sednaste yttrande framställdes anmärkn. deremot, att det meddelande, som Den 27 September. 413 blifvit gjordt till mig af Chefen för FinansDepartitet, icke förut blifvit R. o. Ad. meddeladt. Jag bör i anledn. deraf nämna, hvad jag tror mitt förra yttrande innehöll, att jag af Chefen för FinansDepart:let icke erhållit något updrag att för Ståndet offentliggöra hvad han omnämnde, utan endast ett bemyndigande alt, om jag i ämnet af någon Ståndets ledamot tillfrågades, jag vore oförhindrad att omtala hvad i konseljen vid förenämnde tillfälle förefallit. Den härefter till remiss af ifrägav:de motion, jemte nu i ämnet afgifne yttranden till StatsUtsk. framställda proposm, besvarados med Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs och lades till handlingarne Sammansätta Banko-och Lag-Utsk:s d. 23 dennes e. m. på bordet lagda Mern. N-.o 2, i anledn. af återremiss af Utsk:s föregrde Betänk., såvidt detsamma innefattar yttrande i fråga ang:de penninge-räntans Ingifvande. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Bankooch LagUtsk:s Betänk. N:o 3, i anledn. deraf, att anställande af tulltjensteman vid jernvågarne i Fikets stapelstäder, för utöfvande af särskilde kontroller, måtte uphöra, samt alt af derigenom upkornmande besparing, skäligt arfvode måtte lemnäs åt vågbetjening för ökade göromål. Äfven föredrogos och bordlädes ånyo Sammansätta Stats-, Bevillningssamt Allm.
Löwenhjelms i sammanhang dermed afgifna yttrande, såsom åsyftande ett helt annat ändamål, än besök på ett annat Stånds klubb, der detta Stånds ledamöter skulle såsom värdar emottaga oss; ty det föranledde allenast till samma förhållande, som redan existerar vid våra vanliga Stånds-klubbar. Jag har ansett Gr. Horns motion, såsom ledande til! ett stort resultat, om nemi. det vore möjligt att tillvägabringa en allmän klubb, både för den directa nyttan af ärendenas behandling, och derföre, att man derigenom kom i tillfälle att före Ståndens och Utsk:ns plena öfverlägga om förekommande ämnen; men jag tror icke, alt detta resultat kan vinnas genom en blott inbjudning, och kostnaderna för alla 4 Slånds-klubbarnä komma ändå att qvarstå såsom förut. Jag skulle dessutom anse, alt uti en tidpunkt, då man med så mycket skäl yrkar på besparingar inom alla grenar af administrationen, borde det vara Representationens åliggande att börja med sig sjelf, i hvad på den ankommer. I full conseqvens således med den ton, som nu gör sig gällande, och hvilken jag delar samt gillar, skulle jag tro, alt besparingar äro nödvändiga, samt att man mäste tänka på en inskränkning af onödiga kostnader; och i första rummet anser jag de 4 Stånds-klubbarna kunna utbytas mot en allmän klubb, hvilken icke behöfver kosta mer än hälften af hvad de nuvar. kosta. Jag har sjelf både af intresse och af nyfikenhet besökt alla Ståndens klubbar och der sammanräknad! ej funnit mer än 6o eller 70 personer, och det torde således ej vara svårt att fä en nog rymlig local åt dem, men jag yrkar, att om något uti förevar, hänseende skall tillvägabringas, bör det blifva en allmän klubb, der det ena Ståndets ledamöter äro lika mycket värdar, som de andra. Hr Rosenblad:
S. D. Då nu å nyo föredrogs Lag-Utskottets Betänkande, N:o l5o, i anledning af Herr Friherre A. Duvalls oeh RiksdagsFullmägtigen Herr Carl JUallejs motioner om ändring i Författningarne, angående ti-J den, inom hvilken utmätning å Domar och. Utslag skall verkställas m. m., blef detsamma af Preste-Ståndet bifallet Från Välloflige BorgareStåndet, S. D. Efter S riyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottefs Memorial, N:o 55, med Voterings-propositioner, angående tull ä spannmål, förblef Ståndet vid dess fattade beslut och gillade de af Utskottet föreslagna Voteringspropositioner. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 56 ^ i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 51, angående motion om 88 Prat.
Då emedlertid något förslag till ordnande af blifvande lärares och lärarinnors aflöning samt andra med skolans ekonomiska bestånd gemenskap egande förhållanden icke blifvit meddeladt, och Utskottet, i saknad deraf, ser sig urståndsatt att bedöma, i hvad måtto, genom ifrågaställde anslag af 3,000 r:dr ärligen, det åsyftade ändamålet må kunna ernås, har Utskottet, erkännande vigten och gagneligheten af en sådan skola, i hvilken lärarinnor kunde bildas och erhålla kännedom om undervisningsmethoderna i de ämnen, som tillhöra en grundlig uppfostran, lik väl ansett sig för närvarande böra afstyrka bifall till hvad Kongl. Maj:t härutinnan föreslagit. 23:o Uti en från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad motion, har Herr Munck af Rosenschöld, N. R., föreslagit, att ett anslag af minst 12,000 r:dr årligen måtte af Rikets Ständer beviljas till löner åt lärarinnor uti en offentlig friskola i hvardera af rikets fyra största städer, Stockholm, Götheborg, Norrköping och Gelle, samt universitetsstäderna Lund och Upsala, för flickor af de bildade klasserna, vid hvilket anslag borde fästas det vilkor, att städernas invånare sjelfva anskaffade för skolorna lämpliga lokaler, och alt vid skolorna, utom den vanliga humanistiska bildningen, bibringades lärjungar - Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 124. 21 ne så mycken insigt uti fäderneslandets lagar, att de under sin kommande lefnad såsom enkor eller fullmyndige kunde inse och skydda sin rätt. I betraktande af frågans outredda skick och statsverkets knappa till gångar, afstyrker Ulskotlet bifall till motionen. 24:o Med hänsigt till angelägenheten att i hufvudstaden, der tillfälle vore för handen till val emellan flera läroverk, bibehålla en skola, hvarest nya läromethoder kunde försökas, utan att dermed behöfva störa undervisningens jemna gång på någon ort, och då nya elementarskolan i Stockholm, oberäknad denna egenskap, visat sig gagnelig genom den täflan, hon framkallat, har Kongl. Majit förnyat
Memorial, i anledning af erhållen ålerremiss å Utlåtandet M 31, angående åtgärders vidtagande för befrämjande af en förbättrad skogshushållning samt dermed gemenskap egande frågor, äfvensom med förslag lill voterings-propositioner i Förstärkt Stats utskott. Enligt till Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet ankomna protokolls-utdrag af den i och den 7 sistlidne November har vid behandlingen inom de särskildte Riks-stånden af Utskottets förenämnde Utlåtande JVs 31 följande förekommit, nemligen: Af Höglofl. Ridderskapet och Adeln är ifrågavarande Utlåtande bifallet, med undantag deraf att den deri, med afseende på de 6 norra länen, tillstyrkta anmärkning vid den punkt bland de af Kongl. Majit angifna allmänna grunder, som angår de krono-hemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, af Ridderskapet och Adeln underkändes, samt nämnde punkt ansågs Röra lemnäs utan anmärkning. Högvördiga Preste-ståndet har bifallit meranämnde Utlåtande, med undantag af Utskottets tillstyrkanden, dels att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit måtte anmäla att vid granskning af de af Kongl. Majit nådigst meddelade bestämmelser, dem Kongl. Majit ansett böra läggas till grund för en ny lagstiftning angående skogarne i riket, Rikets Ständer funnit dessa bestämmelser endast föranleda till följande anmärkningar; dels ock Bih. till R. St.
Att med lätthet läsa rent och väl Svenska språket innantill, så väl Latinsk, somSvensk stil. b) Skrifva. c) Biblisk historia och den Religions-kunskap, som erfordras, för att af Presterskapet emottagas till Nattvards-läsningen. d) De fyra räknesätten i hela tal. Bih. till R. St. d 6 Mars 184,1. é) Kännedom om det allmännaste af Fäderneslandets Historia och Geographie. f) Första grunderna af Natur-läran; och g) Kyrkosång. §. 7. 1 morn. Utlåtandet N:o 128 gillades. 2 mom. Följande redaction antogs: ”På tider, som af Skol-Styrelsen närmare bestämmas, och i närvaro af de Ledamöter den inom sig utser, böra elffentliga examina med barnen i hvarje Skola anställas, dervid äfven de barn, som icke bevista Folkskolan, skola sig infinna och förhöras, på det utrönas måtte, huruvida, under hemläsningen, deras undervisning varit försummad.” 5. 8. 1 mom. Utskottens förslag, enligt Utlåtandet N:o 128, gillades, endast med uteslutande af orden: ”ambulatoriska eller. 2 morn. Förslaget, enligt Utlåtandet N:o 128, godkändes, endast med de förändringar, att ordet: ”vissa” å första raden utgår, och att, å andra ra den, i stället för orden: ”tillsammans minst 3 månader”, införas dessa: ”vissa naånader”. 3 mom. Förslaget, enligt Utlåtandet N:o 128, antogs, med den förändring. att orden: ”andra åtminstone en gång hvar fjortonde dag” utbytas emot dessa ord: ”öfriga, i den ordning Skol-StjTelserna bestämma”. 4 mom. Detta moment antogs af denna lydelse: ”Dessa Skolor komma, i likhet med hvad om de fasta Skolorna uti 2 punkten af §.
När gudarne upptäckt hvem hon var, brände de henne för andra gången med samma påföljd som den förra. Loke efterletade och fann hennes hjärta obrändt i askan. Han slukade det och födde till världen Fenrersulfven. Hon pånyttföddes, och hon brändes tredje gången. Äfven då fann och slukade Loke hennes hjärta. Då födde han till världen pästjättinnan Leikin (med orätt kallad Hel), som blef drottning öfver rimtursarne och sjukdomsandarne i Nifelhel. JÄTTARNE VILJA UNDERRÄTTA SIG OM TORS STYRKA. Alltsedan Tor hade dräpt Vingner och Lora, gingo bland jättarne rykten, att han var omätligt stark och af obetvingligt mod. Det var för dem af vigt att få veta, huru härmed förhöll sig, och om Tor kunde vara så farlig för dem som det påstods. Och så uppgjorde de med Loke, att han skulle egga Tor att göra ett besök hos eldjätten Fjalar, höfding för Suttungs söner och mer än någon annan förfaren i trollkonster. Fjalar och hans stam bo icke i det egentliga Jotunheim, det nordliga, utan söder ut i ett underjordiskt land med djupa och skumma dalar. Tor, väpnad med sin hammare och följd af Loke, gaf sig på färd. Till en början var vägen den vanliga, öfver Bifrost ned till dess södra broände, samt öfver några underjordsfloder, som genomvadades. Därefter hade man att klättra ned i Fjalars »djupdalar» och fortsätta vandringen där. Den var icke af det upplifvande slaget: ingenting vackert var att se, snarare mycket, som kunde göra en kuslig till mods. Tor och Loke vandrade länge genom halfmörker, därefter genom mörker, och slutligen, när de blifvit rätt trötta, var det nästan som natt omkring dem. Dock kunde man skymta nära föremål. En skog syntes ligga tätt framför dem, och öfver den skönjde de en människoliknande skepnad, alldeles ofantligt hög. Skogen syntes som busksnår i jämförelse med honom.
Till följd deraf kan man taga sig anledn. till öfverläggningar som alldeles icke äro behöriga, ehuru de naturligtvis kunna angå menigheten, icke serskildt, pä sätt Frih. Palmstjerna anmärkt, utan i allmänhet, lika med alla andra menigheter i riket. Man kan således tänka sig alt folksamlingar deraf taga sig anledn. att t. ex. öfverlägga om endtledigande af Konungens rådgifvare. Månne sådant vore behörigt, eller hvad skulle man säga om en sådan sammankomst pälystes för att bereda sinnena på republikens införande? Kan väl det vara tillåtet i ett land, der man svurit alt upprätthålla det Konungsliga väldet? Jag tillstyrker derföre att R. o. Ad. måtte vid denna 8:de §, antaga den förändring Frih. Palmstjerna föreslagit. Gr. Sparre: Att företaga rådplägningar om införande af republik är icke öfverensstämmande med lag och ed. Om således någon folksamling företager sig sådant, kan den offentliga myndigheten upplösa den. Merberörde 8:de § stadgar nemi. rättighet för vederbör:de, att upplösa en sådan sammankomst, dervid något företages som emot lag stridande är eller eljest allmän ordning störer. Gr. Mörner: Lika med den siste värde talaren tror jag att de af Hr von Hartmansdorff omnämnde fall, om nemi. våra lagar bibehållas sådana de nu äro, icke kunna vara lofliga föremål för öfverläggningar på en sammankomst. Deremot får jag göra en annan anmärkn. emot ifrågavande §, nemi. att den endast omtalar rättigheten för offentlig myndighet att upplösa en sammankomst, men icke nämner något om rättigheten alt pä förhand förbjuda dess hållande, så vida densamma skulle befinnas hafva ett olagligt ändamål. Jag skulle nästan tro att ett sådant förbjudande på förhand vore lättare alt handhafva, än att upplösa sammankomsten sedan den en gång börjat. Saknaden af ett dylikt stadgande är en brist i lagen som af R. o. Ad. torde böra tagas i öfvervägande. Hr von Hartmansdorff:
Antager man dertill, att de af 1823 års R:s St:r, för Försvarsverket, af Öfverskotterne anviste 233,333: 16. årligen, hädanefter, enl. K:gl. Propositionen, blefve å Stat uppförde, och således icke vidare gravera de blifvande Öfverskotten, så minskas derigenom ytterligare den disponibla summan till 4p48o: 23. 2. Ett särskildt Betänkande öfver tillkomsten af de sedan 1823 års Riksdag, enl. Räkenskaperne, upptagne Öfverskotter, de dispositioner som derå blifvit gjorde, samt hvad af desamma blifvit lefvereradt till RiksgäldsContoret, skall Utskottet snarligen blifva i tillfälle att afgifva, och i sammanhang dermed äfven huru de sålunda till RiksgäldsContoret lefvererade Öfverskotts-medel der blifvit använde. Emedlertid får Utskottet under N:o 2 bifoga en Tableau som i sammandrag visar tillkomsten af Öfverskotterne, för åren 1824, 1825 och 1826 efter afslutade räkenskaper, samt approximativt för åren 1827 och 1828. Reservationer; 1:0 I anledning af Utskottets förslag i angående Danska Fy ringsmedlen. Af Herr CommerccRadet Santesson. ”Sedan Höglofl. StatsUtskottet med dess näst förut fattade beslut att hos R. H. Sl:r tillstyrka bilall 166 Stats-ölskottets till K. M:ts Nåd. Proposition, att Bakoch Lotsmedlen hädanefter hållas användbare ensamt för de dermed afsedde behöllige ansalter för sjöfartens tryggande, erlänt den princip, att ingen behållning å denna InkoinstTitel för Staten må påräknas, men väl Fyroch Båk-inräfttningen vinna de nödvändige förbättringar, som sjöfarten så högeligen påkallar och länge varit i saknad af, har jag för min del trott med en sådan princip ej väl öfverensstämmande att uppföra, som Statsinkomst, Danska Fyringsmedlcn R;dr 35oo Ilamb.
Det är på denna grund som jag trott, då tiden emedlertid icke kunnat för Utskotten vara tillräcklig att utarbeta förslag till de reglementariska stadganden och öfrige föreskrifter, som, i följd af en mera utvidgad näringsfrihet, skulle komma att utfärdas, att, enligt det af sammansatta Afdelningen afgifna förslag till Betänkande i ämnet, men hvilket, genom votering, förkastades i Utskottens Plena, Utskotten borde hafva tillstyrkt, det Rikets Ständer måtte, med tillkännagifvande, att de, vidi823års Riksdag, i underd. öfverlemnade förslag till Förordning, angående handtverkerien i Riket — till Förordning om de handtverk, som utom burskap få å landet idkas, så ock ora den landtmannen förunnade handelsoch slöjdefrihet, samt till handelsordning, icke synas vara lämplige till antagande i deras nuvarande skick, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, de» täcktes Kongl. Maj:t låta genom sakkunnige personer utarbeta förnyade förslag till Författningar om handeln och näringarne i allmänhet, efter nedanstående grunder: 1:0 att hvar och en Svensk medborgare, som eger laga försvar, må tilli*- tas, att med egna händers arbete, i stad eller på landet, söka sitt up - Lagsamt Allm. Besvoch Oecon.-Utsk.