Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Flygen nu eder väg, små dufvor!» Vid dessa ord tog mön bröd af sin qvälls-vard, smulade det i handen, och gaf foglarne att äta; derefter grep hon yxan, och gaf sig på hemvägen. Men dufvorna flögo högt upp i toppen af ett träd, och öfverlade, hvad lön de skulle gifva den vänliga flickan för hennes godhjertenhet. Den ena sade: »jag gifver henne en krans». Den andra sade: »jag gifver foglar deruti». »Och jag», tillade den tredje, »gifver, att ingen kan laga kransen utan att den vissnar». Så ordadt, försvunno de små dufvorna; men när flickan kom hem, bar hon på hufvudet en krans af de fagraste blommor, och ibland rosorna sutto små foglar, hvilka sjöngo så ljufligt att ingen man hört dess like. Styfmodern och hennes dotter kunde illa lida, att man-dottern egde en sådan kostbarhet. De togo derföre kransen ifrån henne, och satte den på käring-dottern; men i samma stund tystnade foglarne, och blommorna fällde sina blad. Då skickade gumman sin egen dotter ut i skogen, att äfven hon skulle erhålla en krans, såsom hennes half-syster. Men när flickan fick se de tre dufvorna hvilka sutto på yx-skaftet, kunde hon icke dölja sitt onda sinne, utan skrek: »edra otäckingar! hvem har lofvat eder sitta här och smutsa ned fars yxa? Undan! eller jag vill hjelpa eder». Käring-dottern tog derefter yxan, och gick hem; men dufvorna flögo högt upp i ett träd, och öfverlade hvad lön de skulle gifva flickan för hennes hårda ord. De samråddes nu, att käring-dottern aldrig skulle kunna säga annat än »edra otäckingar!» Så skedde ock. Men ifrån den stunden kunde käringen och hennes dotter aldrig lida den stackars styfdottern, utan gjorde henne all den harm och förtret, som de förmådde. Det hände sig en gång, att konungens son färdades genom skogen, och fick se flickan med den fagra kransen och de sjungande foglarne.
Jemte åberopande af de skäl, som här redan blifvit anförda för Utsk:s förslag, får jag taga mig friheten föra R. o. Ad. till minnes, huruledes en af Ståndets bancofullmäktige vid förra riksdagen här till prot. anmälde, att han, för att utreda och för sig sjelf få säkert bestämd en då upptäckt proprie-balance i banken, behöfde i räkenskapsväg använda, om jag ej minnes orätt, flera månaders tid till continuerligt arbete. Det är naturligt, att R. St. ej kunna af sina fullmäktige fordra ett så beskaffadt ansträngdt arbete, utan allt slags lagligt biträde; och det är äfven för dessa fall, som ifrågavar. biträde bör påräknas, hvaruti ett nytt skäl finnes till bifall å Ulsk:s förslag. — Hvad beträffar Hr von HartmansdorfFs anmärka. ronde beloppet af aflöningen, nemi. att den tjensteman, som aflönades med endast 3oo r;dr, skulle vara min - Don i5 Juli e. m. dre intresserad för sin befattning, an den som hade 2,000 rtdr; så hoppas jag, att Ståndet icke förbiser den gjorda syl lo — gisinen , som visar sig oriktig, derföre att för ifrågavar. befattning nu betalas oell, enligt den värde talarens mening, skulle betalas intet och icke 2,000 rtdr, hvilka ensamt äro afsedda till secreterarens aflöning. — Ilvad i öfrigt angår Frih. Cederströms anmärkn. emot sjelfva redactionen afUtskts förslag, så tager jag mig friheten fästa hans uppmärksamhet derpå, att detta förslag icke kommer att ensamt utgöra instruction för det blifvande biträdet, utan att föreskrift härom kommer att i bancoreglementet intagas jemte de öfriga instruclionerna, då tillfälle uppstår alt rätta och tillägga hvad som kan erfordras; hvadan också för sådant ändamål ingen återremiss torde vara behöflig, utan får jag anhålla om Hr Landtnäs propos. å bifall till detta betänkande. Frih. Gederström:
Ombudsmannen såsom deras enda Förman, samt att de utan tunga för Staten, kunna af de betydlige Saköres.medlen, som dageligen i PoiiceKammaren så ymnigt inflyta, prydligt atlönas: Dessa Fiscaler böra efter min tanka aga Konungens Fullmagter. 2:o Att Police-Kammarens Sessioner böra alltid hållas för öppna dörrar, på det att hvem af Allmänheten som heilst må äga inträde derstädes, undantagandes då något Politiskt Mål förekommer. 3:0 Att nödig Controll inrättas å Sakörens inflytande i Poiice-Kammaren, på det man må Den 4 April. 371 erhålla Speciel, Summarisk uppgift på beloppet deraf, samt hvartill de användas. Får således i anseende till hvad jag i ödmjukhet anfört, anhålla om återremiss, samt att dessa mina anmärkningar och tillägg måtte till Lag-Utskottet få åtfölja Betänkandet, jemte’ att de öfrige Respective Riks Stånden må få del häraf. I anledning af Herr Grönhagens nu gjorde Anmärkningar, biet Lag-Utskotters Utlåtande af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återförvist. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 9 sistledne Martti afgifne, samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande , innefattande svar på återremiss från Ridderskapet och Adeln af Utskottets den 28 sistledne Januarii nieddeldte Yttrande, öfver sökt företräde för Jordägare till Brukares lösa Egendom; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, enär de öfrige frenne Riks-Stånden redan bifallit Lag-Utskottets sistnämnde Yttrande, vid Utskottets ifrågavarande Utlåtande, nu mera låta bero. Herr Pahlman, Otto Fredrk.' I förmiddags lärer Herr Grefven och LandtMarskalken gilvit Ridderskapet och Adeln tillkänna, att Val skulle komma att i nästa Plenum företagas Dn 4 April. till den Nämnd , hvilken bör förstärcka StåtsUtskottet.
Ehuru således, vid dessa förhållanden, en definitiv pensionsreglering för militärstaten icke torde kunna ifrågakomma, har Kongl. Maj:t likväl, för den händelse att Rikets Ständer skulle finna för godt besluta att, på de af krigsbefälet bestämda vilkor och förbehåll, hvilka hufvudsakligen innefattas i Kongl. Maj-.ts nu gjorda framställning, Staten skall öfvertaga Arméens hela pensionering, låtit uppgöra bifogade förslag Bil. C. och D. till pensionsstat, såväl för Arméen som för Gotlands National beväring, begge pensionsstaterna grundade på närvarande förhållanden med personalen, hvilka nya pensionsstater i nyssnämnda händelse kunde från 1867 års början och tillsvidare tillämpas, intilldess, efter den ifrågaställda Armée-organisationens samt lönregleringens fulländande, den för framtiden gällande pensionsstaten kan varda fastställd. Kongl. Majit föreslår alltså Rikets Ständer, att dessa Interims-pensions-stater, hvaruti för hvarje tjenst upptages såväl pensionsbeloppet, som den lefnadsålder, hvilken berättigar till pension, äfvensom den tjenstgöringsskyldighet, som, efter afsked, under viss tid åligger en del pensionärer hemma i landet uti krigstid, må tillsvidare få tillämpas, i öfrigt med följande bestämmelser: l:o. Pensionerna enligt dessa pensionsstater må icke tilldelas andra, än framdeles afgående pensionsberättigade under vilkor, som här nedan föreskrifvas. Delegare i Arméens Pensionskassa, hvilka icke vilja underkasta sig dessa vilkor, bibehålla sin pensionsrätt, enligt reglementet för Pensionskassan af den 22 December 1857, i öfverenstämmelse hvarmed pensionerna utbetalas af Statsverket. 2:o. Ingen kan erhålla pension i graden, som icke minst två år innehaft den beställning, hvarför pension ifrågasättes; men för åtnjutande af Generals-pension erfordras att fem år hafva innehaft Generals-beställning på stat. 3:o.
Ständers underdåniga Skrifvelse N:o 343 af den 5 Februarii i83ö, angående tillåtelse för Regementenas Beklädnads-Directioner, att, emot ränta, uti Banken, på så kallad afskrifningsräkning, insätta deras contanta medel, icke varit öfverensstämmande med Rikets Höglofl. Ständers i detta ämne fattade beslut, hvarföre Kongl. Maj:t ansett mått och steg böra tagas, hvarigenom för vederbörande, sorn med expedierandet af Rikets Ständers beslut hafva befattning, ansvar för försumlighet och oordentlighet dervid stadgades; äfvensom alt uti underdåniga skrifvelsen den 1 Mars i83o, N:o 4°4> angående laga undersökning, till utrönande deraf, genom hvars förvållande vid skedd försäljning af de tvenne krigsskeppen Tapperheten och af Chapman, olikhet uppkommit i köparens och säljarens conlx-act, förelupit sådana irringar, att sislberörde namn influtit i stället för linieskeppet Försigtigheten samt fregatterne Camilla och: Euridice, och att Rikets Ständers beslut om underdånig anhållan, rörande. 8 Lag-Utskottets Utlåtande N'.o ~Q. nödiga åtgärders vidtagande, till utbekommande af de återstående köpeskillingsbeloppen för skeppet Täpperheten gooo R:dr Harn b, B:co och för fregatten af Chapman iooo, Pund Sterling, ieke blifvit i Skrifvelsen intaget eller anmäldt; har Utskottet endast ansett sig böra här upptaga det inträffade förhållandet, för att derå fästa Rikets Höglo.!!.' Ständers uppmärksamhet. Utskottet har vidare att yttra sig öfver de af Justitiee-Ombudsmannen såsom lagförklaringar omförmälde Kongl.
Ret sisla mom:t komme då att lyda: »Aro, efter nu stadgad grund, rösterne å hvardera sidan lika, galle den mening, som hufvudredaren biträder.» Gr. Sparre: »Aro flere delegare i ett fartyg, gälle hvad de säga, hvilkas lotter tillsammantagne de största äro», heter det i §:n, men meningen är väl den, alt den mening skall gälla, som har mer än halfva antalet röster på sin sida. Sedan förekommer: »Äro, efter nu stadgad grund,» etc. Att en sådan redaktion icke är antaglig, faller af sig sjelft, hvarföre jag får anhålla om återremiss. Frih. Leijonhufvud: Hvad åter Gr. Sparres sista anmärkning beträffar, är den endast formel, och då §:n mycket väl kan lyda som den är, måste jag bestrida återremiss och 310 Den 16 September e. m. yrka §:ns antagande, med den af Hr von Ehrenheim och mig föreslagna förändringen. Hr Rabenius: För att icke alltför mycket upptaga R. o. Adis tid, instämmer jag med Frih. Leijonhufvud och Hr von Ehrenheim, men ber dock att upplysningsvis få nämna, att redaktionen icke är hemtad från Tyska sjölagen, utan från 1847 års lagförslag. Jag får också tillägga, att någon tvetydighet icke kan uppstå af ordalydelsen, utan att §:n ganska väl uttrycker hvad meningen är. Men för att icke upptaga tiden, yrkar jag bifall till densamma, med den af Frih. Leijonhufvud föreslagna förändringen. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till §:n, med utbyte af ordet »meningarne» emot ordet »rösterne», och dels återremiss af §:n, framställde Hr Gr. och Landtm, först propos. på bifall till §:n utan förändring, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på §:ns antagande med ofvansagde förändring, då svaren ut folio med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående revision af Lästafgiftsfonden. Oct. P. 43i. -— angående förslag till förnyad Insfruction för Revisorerne i hvad som rörer deras Befattning med StatsVerket. Nov. P. 86. Dec. P. 471» 5oi, 528. *— om HästVacance-afgiftens utgörande vid Östra Härads Sqvadron af Smålands HussarRegemente. Nov. P. 33. •—• om nedsättning af Quarantaines-afgifterne vid Känsö för Svenska Fartyg. Oct. 2 A. P. 172, 249, 261. *— i fråga om aflöning för några biträdande uti sammansatte Statsoch BancoUtskotten, samt serskilta Utskottet, äfvensom ökadt anslag till Riksdagskostnadernes bestridande. Nov. P. 182. — angående Svenska sjöfartens skyddande mot Spanska Kaperier. Nov. 2 A. P. 680, — i anledning af Slussmästaren Dahlstedts ansökning om förnyelse af en förkom men RiksgäldsContoirets Obligation. Oct. 2 A. P. 254, 4^7» 565. 566 StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: om Pensions anslående åt förre Justitia;Ombudsmannen Friherre Mannerheim. Dec. 2 A. P. 43o —~ i anledning af väckt fråga att uppbörden och Redovisningen af alla Allmänna medel måtte öfverlemnas åt RiksgäldsContoiret, eller ock detta Yerk aldeles upphöra. Nov. P. 3p4- •— äng. förrättad granskning af NummerLotteriels Räkenskaper för år 1821. Oct. 2 A. P. 617. Nov. P. 88, 114- Nov. 2 A. P. 610. »— i anledning af Konungens Skrifvelse angående iutraderne från Ön St. Barthelemy. Oct. 2 A. P. 617.
Förutseende detta, hade han mycket tidigt vetat använda sitt enda barns goda hufvud och inlärt sin Konkordia att handtera såväl uppbördsmedlen som räkenskaperna, och under de sista åren kunde hon sägas minst till hälften sköta sysslan, utom vid de fall, då kommissarien i egen person nödgades representera; men då måste gubben, så klen han än var, åstad i schäskärran med, förstås, Konkordia vid sidan. Genom detta ovanliga, men i alla fall högt respekterade förhållande blef det möjligt för gamle Peder Gude att undvika att taga afsked, så att familjen fick behålla sina små inkomster, hvilka, med sparsamhet omhuldade och lagda i några enkla affärer, dem Konkordia skötte icke mindre väl, slutligen växte till ett litet kapital, lagom stort för köpet af en gårdslott i den sköna Berffendalen, som utgör tredje socknen af Tossene pastorat på Sotenäs. I denna tillflykt, hvars anspråkslösa boningshus den raska tör inga slags sysslor afskrämda Konkordia sjelf invändigt målat, limmat och iordningställt, införde hon sin moder, då gamle Gude Giädda blifvit samlad till sina talrika fäder, efter hvilka han under sista tiden af sin lefnad så ihärdigt längtat, att han nästan med otålighet emotsåg hvar dag, som ännu skilde honom från dem. Vid den tiden, då detta tilldrog sig, var Konkordia i full frid med sig sjelf och den öfriga verlden – hon var då hvad hon syntes. Men kärleken, som eljest har den höga makten att förädla, visade sig icke förädlande i sina följder hos Konkordia, hvars starka, allvarliga och icke vid mycket motstånd vanda natur revolterade under omöjligheten att komma fort med kors och försakelse.
Borgare-Ståndet har bifallit äfven denna punkt af Utlåtandet, hvilken deremot af Bonde-Ståndet återremitterats, på grund af det framställde yrkandet, att föreskrift måtte af Rikets Ständer meddelas, det de genom LifBevärings-Regementets indragning uppkommande besparingar måtte ingå tili Riksgälds-Contoiret, i stället att, såsom Utskottet föreslagit, det förra anslaget oförändrad t uppfördes å Stat. Den af Utskottet föreslagna indragning af Kongl. Lif-Bevärings-Regementet har hufvudsakligen grundat sig derpå, att detta Regemente, enligt Utskottets tanka, är ofullständigt organiseradt, då Regementet endast eger en Officerseorps, hvars egentliga tjenstgöring är inskränkt till en ganska korttid afåret, men deremot saknar en stam, hvarmed Regementets unga manskap skulle kunna införlifvas. Stats-Vtskoilets Utlåtande j N:0 202. 21 De väckta förslagen att åt detta Regemente bilda en stam, förtjena visserligen afseende; men då ej mindre svårighet framställer sig att med Regementet förena vissa af de i hufvudstadens granskap förlagde indeldta rotar, enär de närmaste rotarne icke utgöras af Infanteri, utan af Cavallen och båtsmän, än äfven frågan, huruvida en serskild stamtrupp af Instructörer må kunna ändamålsenligt och, i öfverensstämmelse med
Litt. E. I sammanhang med TJppgifterne om de af II. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas HandCassa utgångne Löner, Lönefyllnader och Pensioner, får jag lemna den upplysningen att atskillige personer, ehuru ej på QyartalsLislorne upptagne, njöto af Högt' salig H. K. II. dels temporaira dels ständiga understöd eller Pensioner, hvaribland jag med säkerhet påminner inig och vet, att Fru Stael von Hallstein född Grefvinna Dolma, f. d. Hoffröken hos II. K. II., under flere år hvarje Qvartal erhållit 5o Rtdr Banco eller 200 Rldr Banco årligen, hvilket härmed försäkras. Stockholm den i& Charlotte Stenbock, född Forsberg, Öfverhofmästarinna lios Högtsalig H. K.. H. Prinsessan Sophia Albertina. ^ v \ - ■A; i Betänkanden, N:o 254- 2g3 På det liela, utfaller Utskottets förnyade beräkning af utgifterne, i enlighet med hvad bifogade sammandrag visar, på så sätt, att tillökningar mot hvad 1823 års StatsReglering Upptager, blifvit föreslagne att utgå med ett belopp af 635,136: 2. 4-, s0,n bestå Uti: tillökt penninge-anslag. 8.g^0 ^ minskning i värdet å indelta räntor 10,000! 42* — i värde å Spanmål in naU,ra 5,6,4: 9- 15,615: 3.- Skillnad, tillökning 635,36: 2. 4- Om ifrån summan af de föreslagne utgifterne 8,949,194
Finnes någon af Jduns läsarinnor i hufvudstaden, som vill underrätta mig, hvad en person, som har i uppdrag att efterse silfver, linne o. d., har i lön? Tacksam. N:r I 19. Frida N. N.! Hvar finnas de fabriker som mottaga yllelump samt ull och till jemförelsevis lågt pris tillverka tyg och filtar deraf? Prenumerant af Idun. Småland. Om någon af Iduns läsurinnor har kännedom om sättet att borttaga lapisflåekar på linne utan att linnet går sönder efter borttagandet, vore undertecknad mycket tacksam. Y. Z. Prenumerant af Idun frågar härmed Rakel, hvar den s. k. lutsten köpes som skall användas till säpkokning, hvilkens recept finnes i Idun 1 februari? Samma prenumerant frågar Frida N. N., hvar fabriken linnes, som förfärdigar roffeltyg utaf yllelump? S. Kan och vill någon af Iduns läsarinnor lära mig tillverka maltextract? Äfvenså anisettlikör? Vesta. Vill någon af Iduns läsarinnor upplysa en obemedlad, hvar man pä kortaste tid skulle få lära sig foiogratikonsten med möjligast ringa kostnader? Dalbo. N:r I 24. Skulle någon af Iduns läsarinnor vilja lemna en fullständig beskrifning på virkning af ett slädnät för en häst. Meningen är ett slädnät i stjernfason, hvarförc önskas uppgift på, huru många stjernor som behöfvas, om dertill begagnas tråd eller garn, och af hvilket nummer, samt om sista hvarfvet pä stjernorna bör vara af rödt garn. Tilly. Vill någon i nästa nummer säga, tur man skall utrota myror i trädgårdar och skafferier? Hilda. Finnes det någon af Iduns läsarinnor, som bor på en plats, lämplig för en privat skola, och som i så fall kanske ville lemna upplysning härom? Sigrid. N:r I 27. En ung enka, som några månader måste uppehålla sig i Stockholm, önskar bli billigt inackorderad i ett trefligt hem.
» Hvad fira ni för en häxsabbat här midt djupa konturer emot horisonten. Orions stjärnbild stod majestätisk högt uppe på natten? » På en gång slängdes eldbränderna ut i södra himlahvalfvet med Sirius i strålglans sjön. » Var det folk! » sade Dala-Anna, som och blixtrande prakt invid sin stråt. Bundtom den åldriga hvita kyrkan, inom skamsen gnodde i väg bort åt ladugården till. » Fy Bernt! Det är bara du, som har hvars skugga den gamla prostgården låg, varit på fönstret » — flickorna sökte att flammade norrskenet likt en gloria i prisnypa honom och att ge honom välkomstmans magiskt skiftande färger. Den närkyssar, men hade svårt att nå honom gebelägna forsen brusade dämpadt och högtidligt. nom den uppfällda pälskragen. » Nej, hvad det är vackertl » Ingeborg » Hushålla med gudslånet, här finnas flere behöfvande i den vägen, » skrattade han. lyfte sin fuktiga blick upp emot det stjärnOch så presenterade han för systrarna sina gnistrande firmamentet. » Hvad det är härtvänne från universitetet medförda kamrater. ligt att lefva i juletid! » Laura FHinghoff. » Vi ha haft något till roligt åt er härutanför, skall jag säga; som Salami och Zulamith ha ni, kära flickor, från ert håll, och pojkarne från sin sida andats på rutan och byggt » bron » som förmedlat närmandet Till emellan er. — Och » hvad människor i kärlek byggt » — jag höll aldrig på att få dem från titthålen i fönstret — » detrifver. » » Ah tyst pratmakare. » Den ene af kamDå vi naturligtvis inse, att hufvudpriset i raterna slog honom förlägen på axeln. den intressanta tids för drifstäfling, hvilken vi De voro nu alla samlade inne i bagarstuförbereda till första nyårsnumret: » fri resa för gan.
Tillverkningen af nölhårs-väfnader, egentligen mattor och hästtäcken uti Fleckebo och Vester Fernebo Socknar, fortfar att vara en binäring för den orten. Till träskomakeriets införande i Länet är ett försik gjordt genom utspri dan - 33 dande till alla Socknar af de träskor, Kongl. Patriotiska Sällskapet, såsom modeller, förärat Länets Hushållnings-sällskap; och man liar på ett och annat ställe börjat begagna träskor och träbottnar under läderstöflor. Linneväfnad idkas visserligen såsom husslöjd, men icke tillräckligt för Länets behof. Det är anmärkningsvärd!, att så få fabriker blifvit anlagde i detta Län, ehuru de talrika vattufallen synas erbjuda tillfällen för industrien i fabriks väg. Handeln med landtmanna-produkter idkas betydligt äfven utom städerna. Spanmålshandelns vanliga gång på landet är den, att possessionater i södra delarne af Länet försälja sina spanmåls-förråder till Bruks-Patronerne i Bergslagen, dit spanmålen transporteras, dels på vinterföre och dels på Strömsholms kanal. Det är egentligen disponenten af Skultuna Bruk Herr Ryttmästafen Hammarsköld, som under de sednare åren gifvit en särdeles liflighet åt handeln med dessa produkter på landsbygden; och hans handelsspekulationer, hvilka omfattat så väl detta Län, som Skåne, Öland och ilere delar af riket, har haft inflytande på handelns gång äfven i städerna. Hvad som brister detta Län i fahriks-anläggningar tyckes i allmänhet vara ersatt genom en större liflighet i handeln, hvilken är särdeles gynnad genom Länets förut anmärkte läge och lätta sjökommunikationer. Strömsholms kanal bildar en hufvudsaklig del af sjö-kommunikationen. Under räkenskaps-året 1838 vid detta kanalverk passerade och repasserade 686 fartyg kanalen om 175 å 278 Skeppunds drägtighet. Juni, Juli och Augusti månader är den tid af året, då kanalfarten är lifligast. Sammanräknade drägtigheten af de 39 stycken fartyg, som under berörde räkenskapsår gjort ofvanberörde antal passager på kanalen, utgör 8,492 Skeppund bergsvigt.
Men vore följaktligen ett sådant nedläggande eller eftergifvande ogiltigt, och skulle åter denna ogiltighet blifva utan all betydelse, i fall den ej betydde, att den nedlagda talan likväl bör pröfvas, och det eftergifna straffet, derest det finnes förskyldt, ådömas; så trodde jag ock, att det vöre på detta sätt, som det borde tillgå, samt domaren följaktligen kunna äfven utan åtal döma och sakfälla i alla de händelser, hvarom fråga är, nemligen der åtalet ej får af målsägare, och följaktligen ej heller af allmän åklagare, nedläggas. Jag bar förklarat mig lemna derhän, huruvida grundsatsen, detta oaktadt, må sägas icke vara i lag uttryckt, men anmärkt, att om den ock icke det vore, den dock ej kunde vara det mindre, än den sats, hvarmed Kämnersrättens tilltalade Ledamöter sökt försvara sig, att nemligen domare ej skall finnas, der ingen åklagare är. Ty denna sats vore ej blott i lagen icke utsagd, utan den stridde ock mot uttryckliga lagbud, och den stridde så emot lagens mening och grund, att den icke kunde i lagskipningen införas, utan atl försätta denna i en overksamhet, för hvars afhjelpande skulle erfordras anstalter, som jag trodde svårligen någonsin lyckas, men som åtminstone icke ännu blifvit i fäderneslandet lör någon del vidtagna. Satsen 0111 åklagares oumbärlighet för möjligheten af all domareåtgärd i brottmål kunde åtminstone icke i vidsträcktare bemärkelse förenas med svensk lag, än att med denna sats skulle åsyftas endast behofvet af angifvelse, såsom vilkor för brottmåls upptagande. Satsen saknade likväl då tillämpning på här förevarande fall, der brist på angifvelse ingalunda inträffat. För den strafflöshet vid bristande åtal, hvilken skulle följa af de tilltalade domrarnes föreställningssätt, vore en gräns af dem funnen endast uti 4 kap. 1 § Rätteg.-balken 0111 särskildt ting, som i svårare fall bör af domaren utsättas, »äntå att ingen therå kiirer»; och någon annan gräns än denna funne jag ej heller förenlig med Hefrättens åsigt.