Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ensamt detta påkallar Statsmakternas allvarliga uppmärksamhet, uppmanar hvarje ädel medborgare att kraftigt medverka till en nödvändig återgång. Det gäller att bevara samhällets förnämsta grundval: kärleken till sanning och dygd. Men föga mindre värdt af uppmärksamhet är detta närvarande tillstånd utur materiel synpunkt med afseende på allmänt och enskildt välstånd. I och för sig sjelf är det redan en bekymmersam sakernas ordning, att eganderätten så ofta kränkes både i fråga om tiden för utfäst betalning och om sjelfva betalningen. Det är klart, att denna omständighet återhåller företagsamheten, inskränker rörelsen, tvingar lill en större försigtighet och varsamhet, än som annars vore nödig, och fjettrar näringslifvet i alla dess utgreningar. Det är denna inbetalningarnes osäkerhet, som förklarar det för vårt land så egna och visserligen icke lyckliga förhållandet, att en näringsfirma så sällan går genom flera generationer, som orsakar att rörelseidkaren så ofta drager de kapitaler, han möjligen lyckats att samla, utur rörelsen och lägger dem uti fastigheter. Det är samma opålitlighet i liqyiders ingående som nödvändigt ammat och underhåller detta absolut förkastliga borgens-syslem, hvars kombinationer af förbindelser pro et contra orsaka, att den deri invecklade, till sin borgerliga existens, icke mera beror af egna affärer utan af andras, af hvilkas ordningssamma verksamhet ingen gemensam fördel betingas, men af hvilkas motgångar eller försummelser allas ofärd är beroende. Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse, N:o 10. 31 -Det är denna personlighetens pantförskrifning, vare sig i form af borgen eller af skuldsedlar utan erhållen valuta, som upprätthåller dessa allmänna och enskilda låneanstalter, hvilka med glömska af all erfarenhet, med blindhet för de sorgliga företeelser, som dock ligga under ögonen, i sin ordning bidraga att förvärra det onda.
I grund af hvad dre Justilire-RevisioNedre Justitiae-Revinen, Allmänna Besion en, Öfveroch redningen, Öfveroch Under-Rätter —. - ■ Under-Rätter Se B'hanget, 3 Samt, sid. 28a, 827, 35o, 35 r. Ridd. och Adelns Prof. d. 16 No». p. 654; d. 2a. ■No v. f. m. 2 afd. p, 4'3; d. 1 Dec, p. 9; d. 3 Dec. f. 111. p, io3 oell e. m. p. 3^4; d. 8 Dec. f. m. p. 417, 429: d. i5 Dec. e. rn. p3o6; d. 16 Dec. 2 afd, p. 6; d. 57, Dec. p. 32; d. 19 Dec. p. 170; d. 20 Dec. f. ra. p. 176, 177; e. m. p. 199, 2o5. Preste-Ståndels Dra 8 B. p. 712 — 735. Borpaie-Sländets Betänk. N:o 3. a:o Till befordrande af Riksdags-Ärendernes skyndsammare gång. Regerings-Formen. 56 §. «. moni. - anta antaga eller alldeles ock alldeles förkasta. Dock må i de mål, der Riksens Ständer endast äga magt att besluta underdåniga föreställningar och önskningar, Utskotts först framstälda förslag gene st af Stånden k u n n a m e d andri ngar, antagas. Riksdägs-Ordni ogen. a4 §. Hvarje Secreterare Secreteraren ti 11- tillhör alt allt det hör att öfver dis - ga eller ock förkasta. Bil. till Conttitutions Utsh Betänk.
Kollegiernes tjenstemän hafva icke rättighet att deltaga i Kollegiernes beslut och således icke eller någon ansvarighet för desamma, utan äro de blott att betrakta såsom verktyg för expeditionen; då deremot Landssekreteraren och Lands-kamereraren icke allenast så till vida deltaga i besluten hos Konungens Befallningshafvande, att de hafva både rättighet och skyldighet att till protokollet genom reservation yttra sin mening, oin den i något mål skiljer sig från Landshöfdingens, utan ock ega gemensamt med Landshöfdingen juridisk ansvarighet för det fattade heslutet, derest reservation icke egt rum. Konungens Befallningshafvande är ett embete, sorn i afseende å organisationen icke är fullt likt något annat verk i riket; men om jag icke befarade, att derigenom gifva Lands-sekreteraren eller Lands-kamereraren en alltför hög plats i samhället, skulle jag med hänseende till deras ställning i förhållande till Chefen vilja närmast jemföra dem med Ledamöterna i Fångoch Tull-styrelsen. I båda dessa äfvensom hos Konungens Befallningshafvande har Chefen ensam beslutande-rätt och ledamöterne äro endast ansvarige rådgifvare, i likhet med Lands-sekreteraren och Lands-kamereraren. Vid laga förfall för Cheferne skötes styrelsen i nämnde Verk af ledamöterne, och hos Konungens Befallningshafvande af Lands-sekreterare och Lands-kamererare. Skillnaden är hufvudsakligen den, att dessa sednare tillika äro expeditions-halvande, hvar och en för sitt departement, dock med biträde af underordnade tjenstemän. Att nu vilja jemföra Lands-sekreterare och Lands-kamererare med Kollegiernes tjenstemän och derpå vilja bygga en rätt till maktfullkomlighet för Landshöfdingarne, synes mig vara ett fullkomligt misstag, sorn i sinom tid ovilkorligen skall leda till upplösning af institutionen, sådan den från början varit afsedd. c) att det vore af behofvet påkalladt, att Landshöfding tillerkändes rättigheten att suspendera. 10 Allm. Besv.- ock Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 70.
St. S Haft, 1 9 Statsoch Bevillnings-UtskoUens Utlåtande, iV:o 20. Ank. till Exp. Utsk. d. 11 Dec., kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om restitution af bevillning, erlagd inom Neder-Calix socken af Norrbottens Län. Sedan Kongl. Majrt, uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 19 sistlidne Augusti (N:o 34), angående de vid öfverlemnande af 1841 års Bevillnings-Stadga äskade uppgifter, till grund för framdeles företagande granskning af minimi-tariffen å hetmnansvärden m. ni., i Nåder fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att åtskillige af allmogen inom Neder-Calix socken i Norrbottens Län, med tillämpning af 148 §. uti lie vi 11- nings-Stadgan, blifvit ålagde att erlägga full bevillning, enligt l:sta Artikeln, då de ega jord, idka näring eller annat jrke, eiler befunno sig uti bättre vilkor och ansågos magta en dylik afgift utgöra, men anledning vore till den förmodan, alt, vid redactionen al Bevillnings-Stadgans 148 §, något misstag om verkliga innehållet af Rikets Ständers, rörande ifrågavarande lindring i beskattningen, fattade beslut, möjligen egt rum, har Kongl. Maj:t till Rikets Ständer i Nåder öfverlemnat att, genom en i närvarande fall på deni allena ankommande förklaring, bereda utväg för de skattskyldige att återfå, hvad tilläfventyrs blifvit dem för mycket till betalande ådömdt och affordradt.
Under loppet af är 1842 urbröto och spridde sig hastigt pä ätffilliga ställen i provinserna sjukdomar bland husdjuren, men mildrades eller afstannade merendels, sedan Djurläkare kommit i tillfälle act föreffrifwa och leda behandlingen. Änven under sistlidet är hafwa sjukdomar wisat sig bland husdjuren, dock icke af sä sivär och kringgripande beskaffenhet som uästsöregäende äret. Kongl. Mast hyser det hopp att Rikets Ständer ined Kongl. Maj:t förena sina bemödanden att befordra Fäderneslandets gagn och bästa. Datum ut Supra. h. Huiiiii. O vuu Liv iiu. STOCKHOLM, 1844. P. A. Norstedt KSöner, Kongl. Boktr,-cknre. ^onZ/. -I 7l'.'o 2. 1 T. -l.nl. XO^OI.. <5rv,/v, / /,/ «/«/ /?//>e/.^ i-/l/ ,/?- ^>/c-e/>/l //,r>' L/ott l! l/e/l /A Vällivine, Xlile oell Vrilbö, <Ii»e, XrevörcliAe, Vö,6i^e> Vällärlte, Xre5orne, 10l8läiilii-;e, Vrilrllitrllle, lleilei vrri lie 6olIe Ilerrrir oell 8velise IVIrin! 8eclnn 6ocIe Ilerrrir oell 8ven8lrs
För öfrigt yttrade Herr Mannheimer, på framställda frågor angående några i förslaget icke uttryckta bestämmelser, att partialobligationernas belopp med afsigt icke blifvit nämndt, enär han bemödat sig atx, med kännedom om Fullmäktiges önskan härutinnan, fä det bestämdt så högt som möjligt, men att han nu endast kunde föreslå detta belopp till 500 R:dr Specie eller 1,500 B:ko; att obligationerna borde utgifvas på både svenska och tyska språket; att de för ränteoch kapitalafbetalningarne erforderliga belopp borde, i antingen specier eller vexlar, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas på derför anvisade ställen 14 dagar före förfollodagen, dock att remitterad vexel icke behöfde vara förfallen till betalning förrän å någon af de närmast föregående dagarne före hvarje sådan liqvid; samt att någon provision icke äskades för bestyret med dessa liqvider. Efter den öfverläggning, under hvilken Fullmäktige för sin del beslöto de här ofvan oinförmälda jemkningarne i kreditbolagets förslag, delgåfvos dessa beslut muntligen åt ordföranden i kreditbolagets styrelse samt dess verkställande direktör, hvilka, efter erhållen kännedom om besluten, förklarade, att framställning redan blifvit på telegrafväg gjord om optionens bortfallande och vexlarnes utställande på endast 30 dagar; att en nedsättning i priset på lånet vore så mycket mindre möjlig, som redan gjorda bemödanden derom misslyckats, och att långifvarne troligen icke skulle medgifva obligationernas ställande på det af Fullmäktige önskade belopp, hvilket så betydligt öfversteg det, som långifvarne hittills ansett sig kunna framställa; viljande dock ombuden i afseende på dessa frågor ytterligare telegrafera. Hvad som blifvit föreslaget angående lånets indragning genom kreditbolaget vore endast att betrakta såsom ett medgifvande; och bestämmelsen angående bibehållandet af en del utaf jerr.vägsobligationerna hade man föreställt sig vara till Riksgälds-kontorets fördel; men om densamma icke så ansåges, ville ombuden hemställa om dess bortfallande. Slutligen förklarades, att svar å anbudet borde meddelas långifvarne sednast den 22 December.
I motsats häremot har Riksdagsfulimägtigen Carl Anders Larsson från Östergötlands län uti en inom Bonde-Ståndet väckt, till Siats-utskottet remitterad motion, N:o 295, bland annat, af anförda skäl hemställt, att Rikets Ständer mätte uppföra eli förslagsanslag af 70,000 R:dr årligen, alt. användas till godtgörelse af sådan förhöjning i postskjutslegan, som kunde blifva en följd deraf, alt alla slags posthemman befriades från utgörande af postskjutsskyldighelen, ulan alt detta onus öfverflyttades på de till gästgifveri-, postoch reservskjuts-skyldiga hemman i Riket. Under den 10 näsllidne Mars har, i anledning af åtskillige vid innevarande riksdag väckta motioner om skjutsningsbesvär ordnande, Utskottet, i förening med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet afgifvit särskildt Utlåtande, (N:o 21), deruti sammansatta Utskottet, bland annat, tillstyrkt att å Rikets 7:de Hufvudtitel mätte anvisas ett årligt reservationsanslag af 70,000 R:dr att till Post-verket utgå såsom ersättning för den ökade kostnad, som genom postskjutslegans höjande till likhet med gällande entreprenadlega komme alt uppslå. Denna sammansatta Utskottets framställning är emellertid,. sedan vid föredragning deraf hos Riks-Stånden, densamma blifvit af Irenne Stånd återremitterad, ännu beroende på Rikets Ständers pröfning; och Utskottet har, vid sådant förhållande nu ansett sig endast böra hemställa, att Rikets Ständer bifalla hvad Kongl. Majit i ofvanomförmälda hänseende behagat föreslå. 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 100. 27. Beträffande öfrige till Sjunde Hufvudtiteln hörande ordinarie anslag, i afseende hvarå någon förändring hvarken blifvit af Kongl.
Protok. 1844 k 1845. 1 Samt., 2 Afd. 2 innerliga tillförsigt med hwilken de sluta sig till hwarandra, den uppriktighet och rättwisa, som stämpla deras afsigter och handlingar, ffola, näst Försynens bistånd, trygga ett älffadt Fosterlands lugn och sällhet. Wi hafwe i Herrans Tempel anropat den Allsmäktigeö beffydd. Den kraft, Wi behöfwe för framgången af Wära wigtiga wärf, böre Wi nu söka i Wara inbördes förhållanden af tillgifwcnhet och trohet, af wälwilja och samdrägt. Jag lofwar Eder, Gode Herrar och Swcnj^e Män, att rätt och sanning styrka, att befordra upplysningens framsteg och befrämja urwecklingen af de ädla och redbara egenskaper, hwilka utmärka Nordens allwarliga och kraftfulla Söner. Af Eder wäntar Jag tillbaka en uppriktig samwerkan för detta upphöjda mål, och det förtroende, som ett rent uppsåt och oaflätliga omsorger för Landets wäl kunna påräkna af ett högsinnadt Folk. Da Jag sammankallade Eder, Gode Herrar och Swenjlke Män, till detta Urtima Riksmöte, radsrägade Jag mera Min ifriga längtan efter Eder närwaro i en för Mig och Riket sä wigtig tidpunkt, än möjligheten att inom en sä kort tidrymd kunna fullständigt bereda och för Eder framlägga de flera maktpäliggande ärenden, som utgöra föremäl för Min omtanka, och öfwer hwilka Jag har för afsigt att inhemta Edra beslut eller höra Edra önskningar. Skora, frän sistför flutna Riksdag qwarstående, samhällsfrägor upptaga desiutom Eder tid och kräfwa Eder synnerliga uppmärksamhet. Jag hoppas dock att under Eder sammanwaro kunna meddela
Han säger sjelf på ett ställe, att han under sina resor alltid brukat taga in på bondställena i stället för på gästgifvaregårdarne, emedan han derigenom satts i tillfälle att kasta en och annan blick in i menniskohjertat samt studera folkets lif och karaktär, seder och bruk i olika landsändar. Han träder ständigt sjelf direkt fram ur sina skildringar såsom den hjelpsamme, menniskovänlige person han är. I »En frostmorgon» – der han säger, att den syn, hvilken om morgonen mötte honom från frostkylda tegar, gjorde hans hjerta så ondt, att det svartnade för hans ögon, emedan också han sjelf många gånger fått känna frostens härjningar – undervisar han gårdens unge läslystne och kunskapsälskande son om grunderna för nationalekonomin och nyttan af ängsodlingar, uppmanar honom att söka statslån för odlandet af det på gårdens egor belägna kärr, i hvilket frosten lurade, gifver honom åtskilliga allmänna råd och anvisningar samt ställer om, att en tidning kommer till gården. Och liksom han här lagt grunden till upplysning och genom denna framkallat ekonomiskt välstånd, hvilket i sin tur välsignande återverkat på en hel kommun, så förhjelper han i en annan novell, »Min hustru», en medmenniska till återvinnandet af hennes förlorade samvetsfrid. Han sitter i sin afsides vrå i stugan och hör det främmande folket tala om sina egna angelägenheter, efter dagens arbete, vid aftonbrasan, och får på detta sätt mången inblick i menniskohjertat samt allmogens yttre och inre lif. Han slår sig i tal med den fattige gubbstackare, hvilken han en marsdag upphinner på vägen; han tager upp till sig i släden den gamla tiggargumman, första gången som lefvande, andra gången såsom lik, och den olycklige »rotegubben» anförtror honom hela sin lifshistoria. Öfver allt är han en hjelp och en tröst, öfverseende med den menskliga skröpligheten, sträng mot råheten, förebrående mot hårdheten, kännande andras sorg och olycka som sin egen. Han älskar sitt folk med en kärlek, som röjes icke blott i ord, utan äfven i gerning. Han verkar i det stora genom att verka i det lilla.
Men det ar emedlertid icke min tanka, ack härigenom rubba ett Beslut, som redan är fattadl; likwäl önstar jag akt fä denna anmärkning i Protocollet anteknad. Jag fär.afwen tillägga att för detta Konungen Sjelf fann sin Stat för stor, hwarsöre Han och stälde pä Indragnings, stat wista Ämbeten, och Tjenster, såsom Ofwerste Kammar-Junkare, Ofver Hcst-Slatlmästare och Stallmästare mm. Utaf beskaffenhet att kunna indragas synes mig äfven wista andra wara, såsom till exempel Stäthällare pä Lust - Slotten, hwilka efter min tanka kunna för öfwerflödiga anses. Men som sagdt är, ett Beslut är redan fattadt, och jag hemställer till Herr Grefwen och Landtmarstalken och Högloft. Ridderstapet och Adeln hwad afseende hära niDen 22 November kan göras, och hwad proposition Herr Landtina^ flalken häröfwer behagar framställa. Zerr Grefwen och Landtmarstalken. I ett mål hwarvfwer Riksens Stander redan fattat Beslut, hoppas jag Herr Baron förstonar mig ifrän att göra någon widare proposition. GreswL De I» Osröie. Pä den af Friherre Lias! gjorde erindran rörande Stäthällare-Embetena, fär jag uplysningswis till sivar lämna, att Hans Masit wär Nädige Konung redan gärt i författning art ställa den befattning Stäthällarne wid Dro tnin-' geholm och Swartsjö Län samt pä Gripsholms Slott hittills haft under Stockholms och Nyköpings LandShöfdinge. L-mbetkn som förur. Zsrr 6rPsnvaIät, ^sacob Lric, upläste kill Prolocosicl följande: Sista Plenum lade jag par principe Expeditions Utstokterö arbete rörande den Kongl. Staken pä bordet, och nn är dek bewifligt huru nödigt sädant alud är, till förekommande af irringar eller egenmägtiga förändringar uppä Ständers bekostnad.
ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns: Augusti: om LagUtskottets Betänkande, angående Jordägares rättighet till arrendatorns af hysande, när arrende-contract ej uppfylles. P. 100. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtanden: 1) i frågan om sättet af och tiden för Hammarskattsjernets utgörande; 2) angående vidsträcktare frihet, i anseende till Tackjerns-tillverkningen och Tackjernshandeln; 3) angående likhet i rättigheten till nya Smidens anläggande så i södra som norra orterne; 4) angående rättighet till utvidgande af Stångjerns och Ämnessmidet i Riket; 5) angående noggrannare fullgörande af de med Bergsmanshemmans besittning förenade föreskrifter. P. 100. — om ConstitutionsUtskottets memorial, innefattande förslag till upphäfvande af ett tillägg i 6 momentet 1 §. Tryckfrihets - 33? Förordningen. P. ior. — om StatsUtskottets Utlåtanden: i) angående undersökning rörande utgi(terne vid GarnizonsSjukhusbyggnaden i Stockholm; 2) om nedsättning i arrendet för Högsta och Lunda Hemman. P. 101. — om StatsUtskottets Utlåtanden: i) i anledning af Konungens Proposition, angående fastställande af årlig underhållssumma och Enkesäte för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, i händelse H. K. H. blefve i Enkestånd försatt; 2) rörande Öfverste SilfverskÖlds ansökning om ersättning för det af honom, vid Pomerns afträdande, förlorade aceord, m. m. P. 102.— om StatsUtskottets Utlåtande, rörande årligt arfvode för ÖfverDirecteuren Schwartz. P. 102. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande rörande förseglade anbuds afskaffande, eller en förändrad ordning för deras öppnande vid entreprenad-auctioner.
Banco Lullmägtige, walde Febr. 7^3. — om deras ätqärd wid Realisationen; se Lealifaiion. Se Answarighets-Lag. Banco' Betjeningen, om förhöjning ä dest löner; se Lanco-Utskottets Berättelse, Dec. >it>8. Baneo-Län, pä Jern och andre exportable cffecter, om undantag i de derföre meddelte förordnanden, Iuli 126. 196. 261. 267. 419 558. — för jordbrukare, Iuli 423. pä Tackjern, Sept. 197. 227. 482. 561. Z85.' 599- — pä fastigheter, om nödwandigheten af deras utwidgandc, Get. 1267. samt pä rudimaterier och spannemäl, prov. d. XIV. 124.822. 869. i 89. 1612. 1624. — för Uddewalla och Arboga städer angäende; se Banko-Utskottets Protoeolls-Utdrag Sept. 222 och 221. — Banko-förstott till Statswcrkct; se Banquen. Banko-Sedlar, om de olägenheter allmänheten i landS - Register. orternc mäste widkännas genom circulation af utsiitnc och obrukbare, Sept. <). 155. 222. 283. Z83. Mans Z4Z. 822. 873. Xpv. 725. 83i. Lanko-Uskottet, om dest wäljande, N?aji 98. i3A. — dest Instruktion och Ed justerad, Maji 99. izl. 152. — om dest Ledamöters antal, Maji ny. izi. 152. 154. Ridder,flapets och Adelns Ledamöter aflägga tysthcts-edcn, Maji 154.
För min del bar jag derföre ansett fördclarne af magazins-inrältningen vara lika gillia, som olägenheterne al sparlårarne såsom besparingsanslalt, och söker derföre inom de socknar, der desse sednare finnas, bereda öfvertygelse om magazinsinrällningens företräden, hvilket ock redan inom några socknar föranledt till beslut om ändring, ehuruväl i nuvarande lyckliga tidpunkt, då de fleste enskildes spannemålsbodar äro rikligt försedde, del faller sig svårt nog förmå allmogen inse bcliofvet af allmänna besparingsanstalter. Då emellertid dessa besparingsanstalter kunna sägas uteslutande vara egnade för alt afhjelpa befarad brist på utsäde — ett ändamål som dessutom icke vinnes, då flere svaga skördar inträffa efter hvarannan, och den säd, sorn erhålles och skall användas till fyllande af det om våren tömda förrådet, icke är till utsäde tjenlig — mäste, efter inträffade frostår, den säd, som fattas i det för uppehälle erforderliga qvantum, på annat sätt anskaffas. Anses differensen vara betydligare, så, ehuruväl egentlig nöd endast kan sägas hemsöka den fattigare klassen, såsom saknande penningar elier kredit ali förskaffa sig deras behof af den för alla dyrköpta spannemåien, bör dock ett sådant förhållande icke utan skäl rubriceras som en allmännare landsolvcka, och Läns-Styrelsen har derföre vanligen ansett sig pligtig, att hos Eders Kongl. Maj:t begära understöd af allmänna medel till behofvets afhjelpande,— en begäran som ock alltid,' i mån af befintlige tillgångar, villfarils.
Svenska kvinnans alster inom litteraturens som i år varit offentliggjorda i nämäro, tillika med de andra nationernas, uppområde ligen » Fusk; ett ord från en skolkateder ställda i det på öfre våningen belägna biblioteket — i ett inbjudande, så smakfullt anordnadt, till mödrarna » af n:r rum så och förvarande så rika skatter från denna del af kvin» Ett ord i sinom tid » af Aue i n:r 11. nans värld, att man har svårt att skiljas därifrån Det tankedigra OMförandet väckte bland så här hastigt och knapphändigt. Emellertid har här till grannar Italien och Spanien. Detta åhörarne en välförtjänt uppmärksamhet. Sverige synes nästan som en tanke: Europas trenne erUnder här ofvanstående rubrik har nu kändt mest välljudande språk representerade här prosten Karlson låtit i broschyrform besida vid sida. fordra sitt anförande Ull trycket för att Innan vi för denna gång lämna kvinnans paän vidare kunna sprida de behjärtansvärda lats, vilja vi återkomma till miss Kati Marsden. Denna beundransvärda kvinna har anordnat sin orden Ull svenska hem Enhvar af våra egna lilla utställning i ändamål att skaffa bidrag läsarinnor, som är moder och uppfostratill afhjälpande af det gräsliga eländet bland spet» Han, — är det möjligt! » En hastig blick i spegeln, en flyktig kyss rinna, borde göra till en samvetssak att älske i Sibirien, bland hvilka hon förlagt sitt lifs åt modern i sängen, som hjälplöst stirrar på taga del af det lilla häftet, som omgående verksamhet. Hennes utställning är ej stor, men så mycket mera tilltalande. Den består bland prenumeranter, annat sin förvirrade dotter, och så flyger hon ned fritt tillsändes de af våra af en modell till de byggnader hon inom som insända rei Gakut, provinsen för trappan och in i samtalsrummet. kort hoppas kunna och uppföra Yakutsk af Sibirien. Det är nästan en hel liten Jo, där står han, mörk, elegant och mankvirera detsamma från kyrka Karloch skolhus, där dessa beklagans Inkomsten är by, af med prosten lig.
Färglrädj oraspadt, alla slag 100 R:dr v. 1 — Galläplen . 1 skålp. 1 6 Gallmeja 1 skålp. —; 2 Gardinerj rull-, af bomulls-, linne-, eller hampväfnad, målade eller tryckta 1 skålp. 10 Garn: bomulls-: otvinnadt, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner: ofärgadt . 1 skålp. 5 färgadt 1 skålp. s tvinnadt, eller tråd, alla slag . 16 camél-: ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt 1 skålp. 4 färgadt, tvinnadt eller dubbleradt 1 skålp. 10 hamp-, eller segeloch bind. , | 1 skålp. 5 Galangarot, hänföres under Apoteksvaror. j Galoner; sc Gulddragareoch Snörmakarearbelen. Bil. lill R. St. Införselstull. Banko. K:dr sk. r.st Garn : linne-: otvinnadt, ofiirgadt 1 skålp. 8 — färgadt 1 skålp. _ — 12 -— tvinnnadt, eller tråd, alla slag 1 skålp. 10 —■ ull-, alla slag: ofiirgadt 1 skålp. — 8 — fårgadt 1 skålp. 12 — Glas : buteljer, burkar och flaskor (karafiner och slipade flaskor härunder ej inbegripna): till och med * kanna 100 st. 24 deröfver, till och med l kanna 100 st. 1 36 — af större rymd 100 st. 3 24 -— fenster-, alla slag 1 lisp. 40 — ljuskron .. 1 skålp.