Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lyihs efterlämnade oförsörjda barn, tillika med ett i Ståndet med anledning deraf afgifvet yttrande. S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet Kongl. Maj:ls denna dag meddelade nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o, angående upplåtande af en del utaf krono-ängen Tyskhagen i Westmanlands län till byggnadsplats för Kungsbarkarö församlings folkskolebyggnad; 2:o, angående pension åt framlidne f. d. Landshöfdingen m. m., L. A. Prytz's enka; 3:o, om full dispositionsrätt för Stockholms stad och län till den åt stadens och länets gemensamma kurhusinrättning år 1815 upplåtna egendom å Kungsholmen; och 4:o, om auslag för national-musei-byggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatt;: Bevilinings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande. M 4, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eiler distillerade spirituösa drycker. Härvid förekommo: § * Med afslag å Utskottets hemställan beslöt Preste-Ståndet för sin del, att denna §, i öfverensstämmelse med hvad Herr von Koch, N. S. föreslagit, skulle erhålla följande lydelse: »Bränvin må icke till mindre belopp än 30 kannor, säljas af annan än den, som enligt g 2 eller 4 dertill berättigad är.
Utom de betänkliga följder, som sålunda af en vidsträcktare rätt till jordafsöndring skulle uppkomma, torde derjemte böra tagas i betraktande, att den tid och arbetskraft, som å uppodlingen och skötseln af mindre jordlägenheter användes, är så betydlig, att lägenhetens liela afkastning sällan, om någonsin, förslår att densamma ersätta, samt att således genom arbets-kraftens användande å dylika mindre lönande uppodlingar ej mindre den enskilde än staten får vidkännas förluster, större i samma mån, som sönderdelningen af jorden blifver vidsträcktare och mera allmän. Efter att sålunda hafva angifvit de grunder, sorn, enligt Utskottens åsigt, i allmänhet förefinnas emot de föreslagna förändringarne i Kongl, förordningen den 19 December 1827, få Utskotten, hvad serskildt angår den del af riksdagsfu-llmäktigen Tobias Linds motion deruti, under förutsättning, att de i Irsta kap. 2 § af berörde Kongl, förordning meddelade bestämmelser angående besutenhet skola innefatta allt för stränga fordringar, åtminstone med hänsigt till förhållanden i motionärens hemort, blifvit yrkadt, att egare af hemmansdel må anses å densamma besuten, allenast han förmår utgöra de med hemmansdelen förenade onera och utskylder, erinra, det ett stadgande i denna syftning skulle leda till den största tänkbara utsträckning af hemmansklyfningen.
Den iz September. Zgr. töfwerläggningen angäcndc sjctfwa ämnet särskilt bctraktadt, kunde wiherligen samttlige Ledamöter, ne utan undantag öfwerwara; men i UtskottetS öfwerlaggning till deH utläkande öfwer witza Ledamöters i mälct widtagna steg, kunde, eft°r Herr Ooctorns öfwertpgelsc, samma Ledamöter icke deltaga. Herr Biskopen Friherre klörrmr anmärkte, att sedan Ifrägawarande ämne i hela dest widd kommit under de Rcspcctive Ständens granskning, tilhörde Ban, co-Utskottet, i följe af Remitzcn, att endast om samma märs behandlande inom Utskottet afgifwa fullständig Relation. Högloft. Banco-Utskottet förklarade, det anledning för Herr General-Löjtnanten Grefwe körner sig ej företedde, att i den nu förestående öfwerläggningen anse sig jäfwig. Härbfwer förblef Herr Profe§orcn Doctor wid dc§ förut i denna del yttrade tanka. Herr Biskopen Friherre körner uppläste derefter följande till Protocollet: "Af ben Proposition, som den 22 sistl. Juni i detta Rikets Högloft. Ständers Banco - Utskott ölifwit framställd och af pluraliteten wunnit bifall, är att inhämta: bet Banco-Fullmäktige, i stöd af föreskriftens lydelse, icke bort i Realisationen ingä, förrän de hos Konungen gjort kraftig föreställning emot förändringen af den af Rikets Ständer fastställda Realisationsplan, och att anmärkning blott i detta afseende borde Fullmäktige meddelas för det skedde afstegrt ifrän Författningarnas bokstafliga runehäll, samt ändt» - 352 Den iz September". ändlligen detta förhållande icke dcftmindre böra ingä i ten statliga Berättelse Banco - lUskottet till Rikets Ständer om Bancoförwalkningen afgifwcr.
Preste-Ständet den 19 Borgare-Ståndet den 20 Bonde-Ståndet den 20 Utke Is S/änders underdåniga skrifvelse, rörande verkställande af undersökningar för utrönande aj rätta beloppen, hvarmed de i 15 §. af Tulllaxe-underrättelserna medgifva tullrestitutioner böra utgå. (Bev.-Ulsk:s Bet:de N:o 25.) S. A. K. Med anledning af de upplysningar, som förekommit under öfverläggningen om 15 af underrättelserna till tulltaxan, rörande olämplighcten af nu gällande tariff för tull-restitulion vid utförseln af vissa varor, tillverkade af utländska råämnen, för hvilka Lidi erlagts, hafva Bikets Ständer, uppå derom gjord framställning, tagit detta ärende under öfvervägandej och i betraktande af den synnerliga vigten deraf, att den tull-reslitution, som enligt 15 §. tulltaxe-underrättelserna medgifves, vid utförsel af vissa utaf utländska råämnen tillverkade fabrikater, är i möjligaste mån och så nära sig göra låter, motsvarande den tull och öfriga införsels-a fgi fler, som blifvit för de dertill använda råämnen erlagde, hafva Bikets Ständer, då fullständig och säker utredning häraf icke torde kunna vinnas utan alt noggranna undersökningar föregått, rörande alla de omständigheter, som på ett tillförlitligt bestämmande af dessa belopp kunna inverka, ansett sig i underdånighet böra hos E. K. M:t anhålla, det täcktes E. K. M:t anbefalla vederbörande att låta verkställa noggranna undersökningar för utrönande af de belopp, hvarmed den vid sjöväga utförsel af vissa fabrikater medgifna tull-reslitution må anses höra utgå, samt att, i händelse härvid skulle befinnas, att rättelse i något eller några Bih. till II. St. Skrifvelse, N:o 185. af ile i nuvarande tariff för berörde tull-restitution upptagna belopp bör ega runi, E. K. M:t då måtte derom till Rikets näst församlade Ständer göra nådig framställning. Rikets Ständer framhärda etc.
För att visa obehörigheten af landshöfdingens inblandning uti förvaltningen af dessa kassor samt att de äro rotehållarnes inom hvarje socken tillhöriga egendom, har motionären ansett sig böra uppgifva, huru dessa kassor tillkommit, samt i sådant afseende förmält, att allmogen i Gefleborgs län, vid den ständiga roteringens upprättande derstädes, åtog sig att uppsätta 1,200 man infanteri, hvilket manskap sedermera fördelades på de till soldathållet anslagne socknar, som åter egde att inom sig sjelfva fördela det antal soldater, hvilka blifvit dem pålagde, och verkställdes detta i Helsingland inom de flesta socknarne sålunda, att 2:ne bönder, utan afseende på större eller mindre hemmantal, utgjorde en rote, hvarigenom några hemmans nummer blefvo fria från rotering in natura och benämndes Udderökseller Uddemantals-hemman, hv ilkas innehafvare deremot ålåge att till en inom hvarje socken inrättad kassa, hvaraf de svagare rotarne tillerkändes understöd, erlägga en årlig afgift, som till en början bestämdes till 50 daler kopparmynt per rote beräknad, men sedermera eiler år 1745 förändrades sålunda, att de så kallade Udderöks-hemmanen skulle betala sin rotering sskyldighet till förenämnde kassor efter årlig markegång å de persedlar, som en soldat eller båtsman egde att af sin rote utbekomma. Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet i öfvervägande tagit; men, innan Utskottet går att öfver den väckta motionen uttala sin mening, har Ut - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 42. 3 skottet ansett sig böra i korthet redogöra för hvad uti ifrågavarande ärende redan blifvit tillgjordt och gällande stadganden innehålla, samt får i sådant afseende vördsamt upplysa, dels vidkommande yrkandet om rotehållarnes fria dispositionsrätt al ifrågavarande Uddemantalseller Udderöks-kassor, att ”Kongl.
Besv.o.Oec. Uisk.Bzt.N:uiF>. i1 re eller mindre delar, dock så, alt ingen egde nyttja mindre än 60 och ej större än go kannors panna, af enkel beskaffenhet, och af motsvarande mindre kannetal för konstbrännerier. (1) Likaled as är, å ena sidan, yrkadf, att, om rättigheten att begagna mera än en 90 kannors panna kommer ait upphöra, samt inskränk, ning ega rum med pistoriska eller sammansatta bränneriers begagnande, emot hvad hittills varit tillåtet, förordnandet härom icke må gå i verkställighet förr än efter någon tids förlopp, såsom 3 till 5 år, hvaremot, å en annan sida, ansetts att hvad härom föreskrifves, genast bör tillämpas. e) Det är jemväl yrkadt, dels att vid beräkningen af egendomsvärdet, såsom grund för brännvins-brännings-rättigheten, måtte, på sätt hittills blifvit tillämpad!, få ingå byggnadernes hela värde; dels att åtminstone den häruti af Utskotten föreslagne förändring, att blott ^Idel af byggnadsvärdet härvid tages i beräkning, icke måtte erhålla retroactiv verkan, eller förr än efter vissa års förlopp vidtaga; dels ock att brännvins-brännings-rättigheten må bestämmas icke efter 1830 års Taxeringsvärde, såsom Utskotten föreslagit, utan i stället det värde, som år 1829 antagits, och J) har slutligen blifvit föreslaget, att ifrån rättigheten till brännvins-bränning böra uteslutas ia lievilln.-,Lag-s. Allm.Besv.o.Oee,mUtsh.Bet.N:oi& ej allenast de Län, som anlita Staten om undsättnings-spannmål , utan ock all egendom, som icke uppgår till värdet af 1000 Rtdr.
Det kan visserligen ej förnekas att de ifrå gav:de förste provinciäl-iäkarebefattningarne iiro för medicinalväsendets fullständiga ordnande inom riket af ganska vigtig beskaffenhet, men å andra sidan kan viii ej heller förnekas, att, i närv:de ögonblick, ett ökadt antal nya provincial-läkare är mera af behofvet på kallad t. Under sådane omständigheter har Utskit ansett, att de för detta ändamål afsedda medel lämpligare skulle användas till inrättande af nya provincial-läkarebeställningar, hvarföre äfven Utsk:t i föregide 64:de punkt tillstyrkt R. St:r beviljandet af anslag för 8 sådane tjenster utöfver det antal, K. M. behagat föreslå. I betraktande häraf får jag för min del tillstyrka det Höglofl. Ståndet att icke fästa afsule vid K. M:s i detta ämne gjorda framställning, utan i stället bifalla Utsk:ts förslag. Sedan öfverlägguingen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskits hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bevilja det af K. M. äskade anslag af 12,000 rdr till arfvoden å 500 rdr för en förste provincial läkare uti hvarje län, framställde H. Exc. först propos. å bifall till Utsk:ts hemställan, dervid svarades många nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på afslag å samma hemställan och beviljande af det ifrågavide anslaget, hvartill svarades ja. 68:de—7 lista punkterna. Utskits hemställanden bi föl los. 72idra punkten. Mom. litt. a. Utskits hemställan bifölls. Mom. litt. b. Hr Olivecrona: Jag får hemställa till det Höglofl.
Banco-Utskottets Betänkande N.o 5i. iq5 Hvaröfver Betänkande kommer att serskildt till Rikets Ständer afgifvas. Banco-Utskottet föreslår för dess del, med åberopande af hvad redan blifvit yttradt, angående de svårigheter, som möta mot antagande af några bestämda gräns-skillnader för låne-rättigheten, i hänseende till olika yrken: att vid Banco-Disconten och LåneContoiren högsta summan för Lån, på namn-säkerhet mot omsättningsvilkor, blifver, såsom hittills, 6000 R:dr, så till förstående, att en persons namn utomdess kan få häfta för högst en lika summa, då dess förbindelser både som Löftesman och som utgifvare af belånt skuldsedel sammanräknas; och att mindre än a5o R:dr ej må i nytt Lån beviljas. C) Betalnings-vilkoren. I samband härmed hafva följande Motioner blifvit inom Riks-Stånden väckta och till Banco-Utskottet ingått: Ett den 1 förlidne December remitteradt Memorial, af Herr Conlracts-Prosten io6 Eanco-Utskottets Betänkande. Petterssonj hvaruti blifvit föreslaget, att omsättningar i Discontcrne finge ske med ~L:deI af primitiva Capitalet; dock under bibehållen rättighet för den det åstundade, att såsom hittills omsätta äfven med Ddels afbetalning; Ett den 18 December remitteradt Memorial, af Casper Wijkman från Upsala Län, likaledes innefattande det förslag, att de hvarje sjette månad ingående betalningar å Lån i Discont-verken måtte lill -J-idel nedsättas ; Ett den 18 December remitteradt Memorial af Anders Persson från Östergöthland, som, i sammanhang med andra gjorda framställningar, tillstyrkt, egentligen med afseende på Landtbruket, att omsättningar lill *:del af
Fullkomligt erkännande vigten och angelägenheten utaf det med instruktions-kompagniernes inrättande åsyftade ändamål, infanteriets undervisning och öfning, bar Utskottet likväl, i betraktande af det inskränkta beloppet utaf Stats-verkets nuvarande tillgångar, desto mindre ansett skäl vara för handen att tillstyrka uppförande å stat af något anslag för ifrågavarande föremål, som, efter hvad Utskottet tror med säkerhet böra antagas, de i ofvanberörde hänseende erforderliga medel skulle kunna beredas genom inBih. till B. St. Prot. 1847 & 1848. 4 Sami. 1 Afd. 21 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o T3. dragning af någon del utaf den stående armeens numerär eller andra ändamålsenliga besparingar; vid hvilket förhållande Utskottet alltså afstyrker beviljandet af de för instruktions-kompagnier i nåder äskade anslag. Instämmande häruti, reserverar jag mig emot det hos Utskottets plenum, med 18 röster mot 17, fattade beslutet.” Af herrar E. G. Lindström, TVvrn, TV alley, Kockj P. H. Lindström Ericsson, Norin och TVedberg samt [riksdagsfullmäktige Johannes Andersson från Skaraborgs län, Mats Pehrsson Stockholms län, Pehr Pehrsso7i från Örebro län, Peter Pehrsson från Jönköpings län och Flans Pehrsson från Gefleborgs län. Vid io:de punkten: Af herr af Harmens’. "Kongl. Maj:t har i den nådiga propositionen föreslagit 2:ne utvägar att öka rikets försvar till lands, nemligen för stående arméen med a) Exercis-kompagnier, som årligen skulle kosta r;dr 37,5oo b) längre möten för de indelda trupperne . — 17,631 samt för beväringen längre öfning, med ett inskränktare antal beväringsynglingar. Om statens tillgångar och andra omständigheter lägga hinder i vägen för bifall till förslaget i sin helhet, synes Utskottets majoritet hafva bort tillse, att tillräcklige medel anvisades, antingen för stående arméens eller beväringens fullständiga öfning.
Regerings-formen, borde af Högsta Domstolen i förevarande ämne afgifvas, skulle, på sätt i allmänhet förfares med de Lagfrågor, som af Kongl. Maj:t till Rikets Ständer framställas, tjena lill en förberedande åtgärd för den Proposition , sorn Kongl. Maj:t vore sinnad, att till Rikets Ständer i Sverige framlägga angående samma ämne, ansågo Högsta Domstolens fleste Ledamöter det åligga Hogsta Domstolen att, i följd af förenämnde Nådiga Remiss, icke blott tillse, huruvida de i Justitia-Departementets förslag upptagne straffbestämmelser kunde med grunderne i Sveriges Statsförfattning, allmänna Lag och serskilda gällande Förordningar vara förenlige, och såsom sådane för Sverige antagliga, utan ock, derest sådant icke inträffade, i stället föreslå lydelsen af den Lag, som Högsta Domstolen för sin del kunde anse lämplig till antagande i Sverige. Efter sålunda stadgad grund för ären - Bil. till K. M. Nild. Propos. 11 dets behandling, företogs sjelfva ämnet till öfverläggning, hvarvid och enär de i Justi tiae-Departementets förslag upptagne stadganden funnos i åtskilliga fall icke öfverensstämma med de allmänna grunderne för Sveriges Lagstiftning, Högsta Domstolens fleste Ledamöter tillstyrkte, på skäl, sorn. härnedanföre närmare utvecklas, att, enär Kongl. Maj:t finnér för godt att till Sveriges Ständer framlägga Proposition om en Straff-Lag emot Slaf-handels idkande af Svenska undersåtare, framställningen då måtte ske i enlighet med följande: F ö r s 1 a g till Straff-Lag emot Slaf-liandel och delaktighet deruti. §. 1. Svensk undersåte, som sjelf eller genom andra skaffar i sitt våld eller låter lill sig öfverlemna Neger eller annan person, man eller qvinna, i ändamål att behandlas såsom slaf, och honom eller henne i sådan egenskap bortförer eller bortföra låter till annan ort, samt derstädes antingen sjelf begagnar, försäljer ellet annorledes till annan öfverlemnar, skall mista lif sill genom halshuggning, 12 Bil, till K■ JU, Nåd.
Äfwenwäl har Utskottet ansett Kronans Inkomst af de bortarrenderade Kronoqodsen kunna göras säkrare och af myntets stigande eller fallande mera oberoende, om alla de un. der Arrendet begripne förmoner, hwilka hittils blifwit stälde under Auction för penningar, hädanefter utbjudas antingen emot afgift i spannemäl, att lefwereras in natura eller betalas L penningar efter ortens ärliga Markeaäng, eller ock, där omständigheterne dertill föranleda, e. mot afgift i Hö, hwilket nitid borte löfås ef. ter ortens ärliga Markegäng. Widm-e bär Ut. stöttet warit af den tanka, att alla de särskilta skyldigheter som Arrendatorerne, utom Arrendesumman, warit m.dcrkastade, säsom att hälla en mälfyllig felfri hingst af witz alder, att inrätta och underhälla, antingen Stuteri, Schäffer! eller Holländeri, med dermed ätföljande sörbin, delse, samt att tillöka och förbättra de ä Kungs, gårdarne »varande Trädoch Humlegärdar, att anlägga Trädskolor och att deraf plantera Al, leer och Häckar, skulle kunna wid framdeles ti'l uprättande Arrende-Contracter ifrän Arrénde. wrlkoren uteslutas, hälst de dermed äsyftade ändamäl föga torde hafwa wunnits; Hwaremot genom undanrödjandet af detze förbindelser, Arrendatorer» ä sin sida fär friare bänder att den arrenderade Lägenheten, efter desi beskaffenhet, till Den 25 September. 9 till sin fördel nyttla och bruka, samt Kronan ä sin sida stall ätkomma högre Arrende afgift. De Krono-Dagöwerken, som warit Kungsoch Kungs-Ladugä> barne snsiagne, utgöra ett sä tryckande beiwär för de dermed betungade Hemman, att de icke wid nya Arrenden, under nägot wilkor, synas böra lill Arrendatorerne betingas, utan lä af Hemmansägarne kjelfwe lösas, och till Kronan betalas efter ärliga Mar. kegänqen.
Voterings-propositionen i Memorialet N:o 76 förfaller, sedan PresteStåndet antagit inbjudningen. Tjugunionde Voterings-propositionen. Se Memor. N:o 78, Prop. A. ”Den, som vill, att Conslilutions-UtskotteIs följande förslag till ändring i 72 §. Regerings-formen: ”Rikets Ständers Bank förblifve under Rikets Ständers egen vård och garantie, så att den må ostördt förvaltas af de Fullmägtige, hvarje Riksstånd dertill förordnar, efter Rikets Ständers, i öfverensstämmelse med serskild B anco-Lag och Rikets öfriga gällande Lagar, gifna föreskrifter, samt att Rikets Ständer åligger alt fylla den brist, som möjligen kan uppstå i ' \y 8 Cottftitutiotis-Uiskottets Memorial AT:o 117. Bankens tillgångar, för fullgörandet af dess genom Lag stadgade förbin delser ”Rikets Ständers Banks sedlar skola, vid anfordran, med metalliskt mynt efter ordalydelsen inlösas. Dessa och inga andra sedlar skola, uti all Kronans uppbörd och i alla betalningar till Staten, emottagas lika med Rikets metalliska mynt.” ”För Banco-Lags stiftande eller ändring fordras alla fyra Riks-Ståndens samtycke och Konungens sanction. Beslut om sedelstockens förhållande till metalliska inlösnings-fonden må ej kunna vidtagas med mindre samtlige Riks-Stånden äro derom ense. 1 frågor om Bankens vård, rörelse och förvaltning i öfrigt, gäl/e tre Riks-Stånds sammanstämmande beslut.
M. må finna nödigt, billigt och statsnyttigt att föreslå i de genom föreningen mellan Sverige och Norge uppkomna unionella och konstitutionella förhållanden. Frih. Sprengtporten, Ja k. Wilh.: Det förhåller sig med de politiska som med andra invecklade frågor, att de fordra tid för att hinna till mognad. Europa har på sin föredragningslista många sådana frågor, hvilka icke nu torde behöfva uppnämnas, då de äro välbekanta genom de namn, hvarmed de betecknas. Men antingen nu dessa frågor beröra mensklighetens eller vissa nationers sak, kan man väl icke antaga, att de folk, hvilkas rätt eller väl är fästadt vid deras afgörande, kunna anse sin ära sårad deraf, att de icke förmått med önskansvärd skyndsamhet besegra de hinder, som uppställt sig mot deras lösning. En talare helt nära intill mig har yttrat, att Svenska folket i lemtio år fått vänta på en utredning af den fråga, som utgör föremål för denna öfverläggning; och visserligen må man kunna säga att densamma har sitt ursprung i löreningsfördragens brister, men någon form, som kunde rättfärdiga detta omdöme, har likväl icke frågan antagit förr än vid sistlörflutna riksdag. 1 den af mig högt aktade motionärens motiver har ingått en önskan, att på ett öfvertygande sätt för Norska folket ådagalägga att man inom Sverige icke någonsin egt en afsigt att förnärma Norge i sin rätt, och att vi akta Norges frihet lika högt som vår egen. Jag anser en sådan förklaring icke behöflig. Den, som med sig sjelf känner, att hans afsigter och handlingar alltid varit rena och klanderlria, behöfver icke opåmint framträda för att bevisa siri oskuld. Då denna fråga väcktes, framkallade den en storm. Att under dess utbrott eller dyningar söka leda denna sak till ett slut, hade varit hvarken välbetänkt eller möjligt. Den ställning, som vår Regering intagit, då den beslutat låta frågan hvila intill den tidpunkt, då sinnena visa sig stämde till handling, bär derföre, efter min tanke, prägeln af en statsmanna-vishet, som tacksamt bör erkännas. På de af mig anförda skäl, måste jag afstyrka bifall till den väckta motionen. Frih. Raab, Carl Adam:
Kyrkoherdars rättigheter och församlingars skyldigheter i afseende ä byggandet af vissa hus å prestgård, ulan tvifvel varit ansedde och jemväl fortfarande mäste betraktas såsom en, presterskapets aflöning tillhörande, förmån, hvilkens anskaffande icke må anses berättigadt deraf att, såsom åtskilliga motionärer antydt, presterskapets lönevilkor i anseende till uppodlingar och jordens bättre skötsel ökats. Ty om äfven sådant kan i flere församlingar vara förhållandet, mäste dock härvid äfven i betrak - \ Sammansatta Lagsaint Allm. Besvärso. Elion.-Utskottets Betänkande Nio 26. 5 (Hilde komma, att summa orsaker, genom framkallandet al en ökad folkmängd, äfven medfört större besvär och möda i pastoralvården. Af dessa anledningar hemställer Utskottet: att motionär erina ofvtinomfurmäldu förslag ej må af Rikets S tä ll der g o dk än n a s. I fråga åter om den särskildt Pastor och särskildt församlingen åliggande underhålls-skyldighet af prestgårdsbyggnader, anser Utskottet sig böra, till ledning för omdömet härutinnan, ur Uagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens vid sista Riksdagen gemensamt afgifna Betänkande N:o 5 anföra hvad lill stöd för Utskottens, af sammansatta Utskottet nu äfven delade öfvertygelse om nödvändigheten af ett förtydligande af 26 Kapitlet 2 § Bvggninga-Balken blifvit äberopadt, så lydande: ”Erfarenheten har nemligen nogsamt visat, att ofvannämnda lagrum gifvit anledning till en tolkning, hvarigenom sockneinännen blifvit, ålagdt fullgöra älven mindre betydliga förbättringar å kyrkoherde-boställen.