Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr NoreJ, i a .edning af LagUtskottets Betänkande, öfver väckt motion, att i arfsrätt ingen skillnad emellan kön må äga rum, gjorde anmärkning om bristande förändringar i frågor om morgongåfva och testamente; och af Herr Santessons Memorial, i anledning af Utskottets återremitterade Betänkande, om ändringar dels i ConcursLagen den i3 Julii 181S och dels i Kongl. Förordningen den 22 October samma år, om edsformulaire i Concursmål. 2:0 Den 7 September e. m. 353 2:0 Återremisser af nedan nämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: ConstitutionsUt skottets : Med tillstyrkan af en underdånig framställning, rörande Allmänna Beredningens grundlagsenliga befattning med Regeringsärender; och angående ett föreslaget tillägg i 5 Mom. 14 §. Riksdagsordningen, rörande Borgares valbarhet. Stats Ut skottets: Angående reglering af Allmänna ludragningsStaten; rörande GeneralAssistanceContoirels indragning; och i fråga om understöd af Statsmedlen till Götheborgs Stads Fattigvårdsinrättning. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens : Angående vacanceafgifts erläggande till Krigsfonden af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå. BevillningsUtskottets : Angående Stora SjötullsBevillningen; och i anledning af Herr af Wingårds motion om tull å spannemål. BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: Angående förändrade föreskrifter om 4o H. 354 Den 7 September e. m. husbehofs-bränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen. B an collt skot tets: Om förändring i grunderne för återbetalning af det till Götheborgs Stad utgifne Bancolån; och om rättighet att i Rikets Ständers Bank beläna tackjern. La^Utskottets: Om ändringar dels i ConeursLagen den i3 Julii 1818, och dels i-Kongl.
Hvarjemte af en Motionair blifvit hemställdt, att Ångfartygens Befälhafvare måtte varda ålagdt, att, genast efter ankomsten till landningsorten, till vederbörlig auctoritet öfverlemna en förteckning å alla ångfartyget åtföljande Passagerare, hvilka det icke borde vara tillåtet att landstiga, förr än de för Policens ombud behörigt pass uppvisat. Hvad sålunda blifvit föreslaget och hemställdt hafva Utskotten i gemensamt öfvervägande tagit; och som Kongl. Maj:ts 4 Lags. Allni. Besv. 0. Oec. Vt sk. Bet. Nådiga Kungörelse* angående hvad, vid utfärdandet af pass åt lösdrifvare samt gifte personer, sorn tillhöra de arbetande klasserne och icke äro bofaste, iakttagas bör, den 18 Maji 1824, föreskrifvai 5 §: att om den ort, hvarest någon af de i högstberörde Kungörelse nämnde pass-sÖkande sig uppehållit, är misstänkt för venerisk eller koppsmitta, sundhets-bevis bör företes, innan pass honom meddelas; i 8 §: att pass för sådane personer skola ovilkorligen innehålla den förpassade personens namn, ålder, utseende, frejd, ändamålet för resan, det ställe, hvarifrån han kommer, det, hvartill han blifvit förpassad, och vägen lian skall taga; samt i 9 §: att, om den passtagande afviker, utan laga skäl, från vägen, som honom blifvit föreskrifven, han genast bör häktas och med fångskjuts återsändas till den ort, hvarifrån lian blifvit förpassad; alltså och då Utskotten icke allenast anse de af motionairerne i ofvanberörde måtto föreslagne åtgärder redan yara i det hufvudsakligaste vidtagne, utan också äro öfvertygade, att, åtminstone de fleste oordningar, som i förevarande afseende försports, leda deras ursprung mindre från saknad af föreskrifter, än från bristande efterföljd af deras innehåll, få Utskotten vördsamt tillstyrka att de i ofvanberörde måtto gjorde framställningar kunde förfalla. Lags. Allm.
Ståndet nästan enhälligt instämt; 2:o Ett Memorial af Anders Mattesson, deri han, under åberopande af nyssnämnde skäl, yrkar, att hvar och en, sorn blefve ombetrodd hålla Auctioner och medlen derför uppbära, må ega rättighet Kungörelse derom utfärda och uppläsa låta, utan att derföre behöfva Länsmans bifall eller påtecknande. Utskottet har vid pröfning af detta å'-' rende inhemtat: att Kongl. Maj:ts Nådiga Circulaire af den 12 Augusti 1812 till samtelige Consistorierne och Konungens Befallningshafvande tydeligen innehåller: ”att Kongl. Maj:t, i anledning af förekomna Missbruk vid enskilda Kungörelsers offentliga uppläsande i Kyrkorna, funnit skäligt Besv. och Ekon. Utik. Betänkandcn. 57 Stadga och förordna, alt alla Kungörelser om Auctioner och om Uppbördsstämmor i anledning af desse Auctioner, om sammanskott, hvilka icke i laglig väg blifvit beslutne, samt sådane Kungörelser, som kunna leda till f.dksamlingar, ej böra frän Predikstolarne uppläsas, utan att vara försedde med KronoBetjents påskrift, hvarföre någon betalning icke får fordras eller erläggas, och hvilken påskrift, när densamma skulle meddelas af Fjerdingsmän eller deras vederlikar, icke såsom gällande bör anses.
Sägen på en gång åt det lyssnande Europa, att, ehuru vankelmodet ämnade att kasta yxan i sjön, framstod Svensk anda, förkastande förslaget att minska gamla Manhems försvarsstyrka; samt att nutida Svensken, förföljd af förluster, dock anser att: "Blott en enda olycka är sann — ”Den af olyckan alt öfvervinnas.” Månne ej den nu påkommande lusten att minska armeens numerär, härflyter från en ej just oförklarlig hämndkänsla? ”Med hämnden må endast Gudarne leka.” Så tänkte Grekerne fordom; nu äfven jag. Svenska nationen hörde, med hoppfull förtröstan, Styrelsens ofta yttrade afsigt att lindra jordägarenas bördor. Ett tillfälle yppades, då passevolanceafgiften kunde förflyttas från en del till det hela af det land och Rike, indelningsverket är danadt att försvara. Iloppet kom på skam Agg föder hämnd. Samma nation uttryckte sin önskan, fordrande att militärens uppfostran borde varda medborgerlig, — och nu, huru skulle denna nations ombud kunna rättvisligen förminska krigsbefälet, sedan militärbildningen numera ej är skråmessig utan är civisk blefven? Denna uppfyllda önskan kan ej qvitteras med den otack, att man gör indragning af ett befäls antal, som är roten till en pålitlig anförarehop vid ett påkommande krig pro aris et focis. Af den anda, som, för befordrandet af det effeclivt nyttiga, bör lifva ett StatsUtsk., och som vid några tillfällen nuvar. StatsUtsk. ådagalagt, har jag förgäfves väntat anslående eller anvisande af medel lill completterandet af artilleri-reg:tenas behöfliga hästantal. Svenska artilleriets Europeiska rykte förtjenade likväl denna lättnad för möjligheten att underhålla sin reputation. Ifall af återremiss, blir tillfälle att rätta och godtgöra denna glömska.
Herrar BancoFuIImägtiges, finnas i Banken afsatta; BancoUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 499* Borgareståndet, s, '513. af Bondeståndet, s. 515.- af Adeln, s. 53-t* Djurläkare på Gothland, om Löneanslag på Stat lör 38. en SfafsUtskotfets betänkande bif. af Adeln, s. 420. af Presteståndet, s. 422. af Bondeståndet, s, 425. af Bondeståndet, s. 426, Domares, om särskilde Brottmåls,- , tillförordnande; Statsoch LagUtskottets betänkande, bif. af Pre», steståndet, s. 7x9, af Bondeståndet, s,. 734.. af A^ deln, §. 845,.
Lån jemte upplupne Räntor Af å samma Hufvud-Titel utbctalde Förskotter Af å öfrige Hufvud-Titlarne d:o 884: 32. — 8,022: 24. — 208,198: 6.10. 216.220: 30.10. Minskade Reservationer å 3:dje och g:de Hufvud-Titlarne, Allmänna Indragnings-Staten och Extra Stats-Regleringen Depositioner Lefvereringar utom Stats-Verkct Balance den 3l Återstående Utgifter enl. Stormägtigste, Allernådigste Konung! Medelst nådigt Bref af den 22 December nästlidet år, har Eders Kongl. Maj:t anbefallt Dess och Rikets Stats-Contor, att med underdånigt yttrande inkomma öfver hvad uti Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse blifvit anmärkt eller erinradt i de delar, sorn egentligen röra Stats-Verkets och Allmänna Magasinsfondens förvaltning och räkenskaper; och får, till åtlydnad deraf, Stats-Contoret nu, i afseende på hvad Stats-Verket angår, uti den ordning ämnena i Revisorernes berättelse upptagas, följande i underdånighet anföra; kommande serskildt underdånigt utlåtande att af Stats-Contoret afgifvas rörande Allmänna Magasinsfonden. Då ile beräkningar och uppgifter för åren 1834 och i835, som uti Revisions-Berättelsen finnas intagne i afseende å Stats-Verkets ställning på det hela, äfvensom om Stats-Inkomsterne och i hvad mon desamma utfallit med öfverskott eller brister, om afkortningarne, anordningen utom Stat, utgifterne enligt
Malm, en sa tung stin wadlig åtkomst äfwen till medelhastighet ansedd » co procent räknas pa hwarje Skeppund Tackjern en wigt efter gangbart prisr 20 — Forlönen emellan Gruswan och Hyttan för medel-afstånd 2 mil till 8 st. 16 — Transp. z: 14, 6. Transp. z 14 — Rostning med wedinläggning och inkörsel beräknas pa hwarje Skeppund 5 4 Malmbokning den der ej stjer genom Mechanist anstallt, hwilket ar och förmodeligen blir händelsen wid BergsmansHyttor i allmänhet 2 — Limsten med bränning och bok, ning inberäknad 2 — Aflöning för Hvttefolket — 8 — Uppatznittg under blasnings, dygnen — " 2 —- Rrono-utskylder eller Tion, de och Bewillning efter sedna, re arens förhållande — 63 Byggnader och Redskaper att uppsätta och underhålla — 6 — Och kostar således hwarje Skeppund Tackjern, vlyckshändel, ser, omsorg, förlag m. m. oberäknadt R-dlr z: 46, 6. Stats, Utstvttek får i anledning häraf anföra, att enligt Färfattningarne, utgöres Tionde, Tackjer, net af Masugnar och Hyttor med wista Lispund Tackjern för hwarje blasninasdygn, och får antingen erläggaS in natura eller ock lösas med penningar ef, ter den Taxa, Kongl. Kammarkollegium, Kongl. Stats-Contoiret och Kongl. Bergs-Collegium ar, ligen fastställa, och som är olika för olika Bergstager. Denna afgift är icke någon Bewillning, som grun. grundar sig pa Taxering, utan en ständig eller ordi, narie ränta och statt, hwilken, sedan ten. elur föregången undersökning wid Masugns anläggningen, bliswit till Lisvundtalet för hwarje blavmngvdygn utsatt och fastställd, sedermera utgöres endast i pro, portion af tillwerkningstioen. Och som denne afgift, lika med Stats-Werkets öfrige ordinarie inkomsttr, är uti Riks , Staten upptagen och beräknad för i?
Sedermera hafva dels Rikets Ständer ogillat de framställda förbältringsförslagen, dels hafva de ändringar, som man sedan sista Riksdag med StyrelseVerken vidtagit, varit sådane, att jag ej önskar fortsättning deraf i samma rigtning. Jag utgår derföre nu från den grundsalts, alt de Embeten och Tjenster, som för ögonblicket finnas, och ej kunna umbäras, böra förses med så goda löner, att skicklige män icke af lönens otillräcklighet afhållas från deras emottagande. Tvertemot hvad en annan Talare anfört, tror jag, att de Högste Embetsmännen äro proportionaliter de sämst lönte bland hela EmbetsmannaCorpsen. Grundlagen föreskrifver, att Konungen, vid befordringar till Embeten, skall göra afseende blott på de sökandes skicklighet och förtjenst, men ej på deras börd. Så länge lönerne förblifva vid deras närvarande ringhet, behöfdes numera i Grundlagen - Den 19 Maji e. m, 321 lagen snarare stå, att Konungen ej bör göra afseende på deras förmögenhet, som skola befordras. En hvar, med kännedom om lefnadssättet i Hufvudstaden, vet, att de Högre Em betsmännen ej kunna härstädes lefva så, som deras värdighet kräfver.utan att, jemte sine löner, hafva enskild förmögenhet eller andre Militaire eller Civile befattningar, medförande inkomster, som fylla deras behof. Skulle Konungen välja desse Höga Embetsman endast bland de förmögne, så vore det osäkert, huruvida Grundlagens föreskrift att skicklighet alltid bör vara en af befordringsgrunderna, städse kunde uppfyllas. Om åter Konungen måste förse de Högste Embetsmän med andre underordnade befattningar, som lemnade dem ökade löneinkomster; så skulle ofta hända, att de blefvo jäfvige alt, i högsta instancen, pröfva åtgärder, som de sjelfve redan i underordnade befattningar handlagt. Jag anser således det vara angeläget, att lönerne för de högre Embetsmännen betydligt förhöjas utöfver hvad StatsUtskottet hemställt.
Uti hvad Herr Grefve Brahe och Herr Friherre Stjerncrona rörande ifrågavarande Utlåtande yttrat, får jag till alla delar mig förena, med tillägg, att örn med lönereglering menas, att Officerare af lika grad skola hafva något nära samma utkomst, så tror jag, lika med hvad Herr Friherre Palmstjerna uti sin Reservation vid berörde Utlåtande yttrat, att lika penninge-inkomst ej dervid får tagas såsom enda grund, utan alt localförhållanden äfven måste afses. — Detta gäller i synnerhet för Cavalleriet, der den nödvändiga, men dyrbara, artikeln hä - Den ai Maji e. m. i65 star, sS i afseende 5 remontering, som syUnerligast födan, i olika orter medför högst olika kostnad. Härå anhåller jag få nämna blott ett exempel, nemligen, att då, enligt de underrättelser jag erhållit, en Officer i Skåne kan få en häst till föda inaccorderad hela året för j5 å 80 R:dr, så nödgas Officerare i trakterne af Hufvudstaden derföre betala 20 R:dr i månaden eller 240 R:dr för året, och jag frågar då, örn med lika löneinkomst dessa båda Officerare kunna anses hafva lika utkomst. Jag anhåller derföre vördsamt, alt om, såsom jag förmodar, ifrågavarande Utlåtande blifver återremitteradt, Utskottet måtte vid det af mig nu anförda missförhållande fästa nödigt afseende. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: Det borde visserligen vara ett företal, men jag skall ej dermed Uppehålla, ulan endast fråga, hvar skall allt detta tagas? Hvarefter Herr Rosenqvist uppläste följande: GeneralitetsStaten: De enorma summor, hvilka Utskottet utan något uppgifvit skäl, och utan alt på minsta sätt visa nyttan eller nödvändigheten deraf, föreslagit såsom löner på denna Stat, nemligen 16,000 R:dr åt 2:ne FältMarskalkar; 36,ooo R:dr åt sex FördelningsGeneraler; i35oo R:dr åt en Cavallerilnspec - i66
Utskotten ännu icke ens blifvit behandlad, mindre inom Ståndens plena till pröfning upptagen; Dessutom är det serdeles djerft att 30 personer tro ftig med den säkerhet kunna bedömma och känna Den 16 September/, m. 36,000 personers öfvertygelse att dessa 30 anse sig, på deras vägnar kunna tolka den inför Thronen, och i följd deraf miss gilla och klandra sina Riksdags Ombuds åtgärder. Jag tror icke att ett sådant förfarande är värdigt, är öfver* ensstämmande med Riksdagsmanna helgden, är förenligt med Grundlagen, eller med den medborgerliga pligt som bjuder att Riksens Ständers öfverläggningsr böra vara fredade för klander, impulser och anklagelser, af hvad namn Och beskaffenhet som helst. Det hör icke hit att utforska upphofvet och egentliga ändamålet och syftningen af denna underdåniga skrifvelse, underteknad af ÖfversteLieutenaoten vid Regementet, af 4 f. d. Officerare, f. d. RegementsLäkare, Rector, Apothekare, Postmästare, Gästgifvare, Källarmästarfc m. flere Ståndspersoner samt 15 ä 16 Bönder, hvaraf likväl Olof Nilsfon under 1818 års Riksdag förenade sig, såsom dåvarande Riksdagsman, uti den äfven då väckta Motion om Jemtlands återförening med Westernorrlands Län, utan att denna fråga då möttes af något missgillande eller klander inom Orten. Salunda är det iner än oväntadt, att nu finna 30 personer yrka hvad Herr von Törne åberopat, att nemligen intet ajfrende matte göras på detina motion, forn mot deras vilja bhjvit framjiåld och forn rakt Jlrider mot Folkets önfkan och fanna interesfe.
Att vigten och betydelsen af ofvan anförda skäl, på hvilka Utskottets tillstyrkande i betänkandet N:o 9 var grundadt, ingalunda förringas af den omständighet, att Kongl. Maj:t i nåder medgifvit bränvins-tillverkning under en half månad instundande höst, visar sig, då man betänker, dels att af den blifvande skörden, hvarför utsigterna redan från vårens början allmänt i landet visat sig hoppgifvande, och hvartill utsädet redan var verkställdt före utfärdandet af Kongl. Maj;ts nåd. Kungörelse af den 1 Juni7 det, som icke egnar sig till utförsel, och i synnerhet potäter, svårligen kan med lika vinst tillgodogöras annorlunda, än på det sätt, vana och redan befintliga anstalter anvisa, dels ock att Utskottet, som i Betänkandet N:o 8 angående vilkoren för bränvins tillverkning tillstyrkt, att en dylik tillverkning i mindre bränneri måtte tillåtas under April månad, i sitt sednast lill Rikets Ständer afgifna betänkande i samma ämne frånträdt denna sin åsigt och hemställt, att bränvins tillverkning, vare sig i större eller mindre bränneri, måtte ega rum endast under höstmånaderna. Särskilda Utskottets Memorial, N:o 42. 5 Onekligen kan mycket bränvin tillverkas under den halfva dertill medgifna månaden i höst5 men de ansträngningar, som komma att för detta ändamål göras, blifva större eller mindre, allt efter som utsigten till vinst är lockande. Vinsten skulle, derest bränvin får tillverkas i början af nästinstundande år, icke kunna beräknas större, än skilnaden mellan den nu fastställda och den för nästkommande år utgående tillverknings-afgiften; och för denna vinst lära inga nya brännerier komma att anläggas. Skulle åter tillverkning i vinter icke blifva tillåten, kan, utom skatte-skilnaden, såsom vinst jemväl påräknas den pris-stegring, som till följd af förmodad brist i förhållande till förbrukningen kan uppkomma, och för hvilken ingen annan gräns kan bestämmas än det pris, hvartill utländska sprit-drycker kunna här afyttras.
Summa 93,201: — Haga Kongl, lustslott och park. Denna räkenskap, som för revisionsåret uti en kassaräkning i edovisa! såväl lustslottets som parkens inkomster och utgifter och i Kongl. Kaminar-rätten blifvit grankad med anmärkning, lemnar följande redogörelse: Debet. Uppbörd: Statsanslag 4,500: — Arrenden och hyror 2,112: 50. Från Hans Maj:t Konungens hofförvaltning 3,000: — För uthyrda och försålda voxter m. m 7,404: 28. 17,016: 78. Balans till år 1862: Kredit. Balans från år 1860: Utgifter: Byggnader och reparationer 540: 41. Ved, lyshållning m. m 115: 56. Diverse' utgifter 96: — Dagsverkskostnader tn. tn. 7,527: 82. Afföras, såsom redoviste till Hans Maj:t Konungens hofförvaltning, 3,000: 16,757: 9. Balans till år 1862: Såsom utaf ofvanstående tabell inhemtas, har för medikamenter under året utgifvits 210 R:dr 20 öre, hvilket belopp verificeras medelst 2:ne vid räkenskapen fogade, utaf Apothekaren F. R. Kindstrand afgifne och qvitterade räkningar, hvilka, under åberopande af de med slottet förda kontraböcker, endast summariskt äro upprättade; men enär sagde böcker icke åtfölja räkenskapen och Revisorerne, vid sådant förhållande, icke varit i tillfälle att inhemta, huruvida desamma äro uppgjorda i enlighet med faststäldt formulär samt, jemlikt gällande föreskrifter, till Kongl. Sundhets-kollegii granskning varit ingifna, hafva Revisorerne ansett sig böra detta förhållande omförmäla. Gripsholms Kongl, lastslott. Med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-rätten, visar denna räkenskap oljande förhållande i afseende på inkomster och utgifter. - 182 Debet. Balans jr ån år 1860-. Uppbörd : Statsanslag Kredit. Utgifter:
Det lärer följaktligen vara ett billigt anspråk å deras sida, att pröfningen häraf, grundar sig på de mäst uppenbara och bestämda Fada; icke på sådana uppgifter, som ofta af påföljden motsägas eller förändras; icke på slutsatser, som blott möjligheten, ej vissheten föranleda. Rådfrågas härvid erfarenheten; så säger den, att icke sällan Spannmålspriserne, denna årstid, varit höga, men emot Våren och Sommaren fallit; och det sist förflutna året är deraf ett otvifvelagtigt bevis. Grödan år 1816 var onekligen mindre förmånlig, än den påföljande; men Konungen fann dock i sin vishet för godt, att lära Bränvius-tillverknhigen obehindradt fortfara, med nådig förmaning till sine trogne Undersåtare, att dervid sparsammeligen tillväga gå •— Resultatet deraf var, att bränvins-bränningen, måttligt men oafbrutet fortsattes, och att Spannmålsprisen på vissa orter vid Vårtiden föllo rätt ansenligt —- Till och med det lilla Blekingen var i tillfälle att förflutne Sommar för skäligt pris bistå Hufvudstaden med 5oo Tunnor inhemsk Råg, inom 2:ne dagar samlade, och lyckligtvis med den skyndsamhet fortställde, att de anlände just i det ögonblik då de bäst behöfdes; och att enahanda förhållande i år är att förmoda, dertill lemnar Höglofl. Besvärsoch OeconomiasUlskoltets seclnaste Utlåtande och deruti innefattade uppgifter på Den 24 Januarii. redan fallande Spannmålspriser det mäst sannolika liopp. Hvad olika verkan Bränningsförbud och Bränningsfrihet medföra, står äfven att inhämta af erfarenhetens lära — Och till exempel derpå må Blekingen framställas.
Det är besynnerligt, att man vill förespegla huruledes fördelar för ögonblicket kunna vinnas, utan att det ringaste taga i betraktande de menliga verkningar-, som deraf i längden skola upstå. Hvad har kronan De ii 6 J u n i f. na. 117 Vunnit på försäljningen af sina kronohemman? Hade denna försäljning icke skett, så hade kronan vid många tillfällen, då behof varit lör handen, kunnat öfver dessa hemman för egen räkning disponera, i stället för att de nu icke äro för kronan åtkomliga annorlunda än genom att återköpa dem tiil det pris, som högst gäller. Hvarföre går man icke åtminstone hiir tillväga på samma sätt som med kronobemmanen, efter man nödvändigt vill att skatteförsäljning skall ske? Kronan förbehöll sig nemi. att värdera sinn hemman. Här åter föreslås att 10 års ränta skall blifva köpe skilling för hemmanen, utan föregående skattevärdering. Man behöfde blott försöka en sådan värdering, och man skulle få se ett helt annat resultat i afseende på hemmansvärdet än allenast 10 Srs räntor! Att dessa antagas såsom köpeskilling för vanliga kronohemman, är mig nogsamt bekant; och detfa åren praxis, som blifvit införd af ren eftergifvenhet för hemmansåboer. Nu vill man, då fråga är om Danvikshemmanen, göra denna praxis till lag, äfven naturligtvis af artighet emot hemmanens innehafvare. Jag hör ej till antalet af dem, som kunna vara med om ett sådant handlingssätt ; och den tid varder nog kommande, då man skall inse det misstag, man nu begår, och då man skall, genom uphäfvande af den föreskrift, man nu går att meddela, alldeles såsom det skett tillförene, åt Danviks hospital rädda eganderätten till de få hemman, som då ännu finnas qvar af dem, som man nu är så ange lägen om att försälja. Gr. Lagerbjelke: Vi hafva här hört ganska uplysande skildringar dels öfver ekskogar, dels öfver KammarCollegii ledamöter m. m., utan tvifvel särdeles uplysande för Ståndet, men svårt att veta i hvad sammanhang det står med ämnet.
Presle-Ståndet den 30 Borgare-Ståndet den 30 Bonde-Ståndet den 4 Okt. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående sättet, huru åbo ä de under Bruk skatteköpta hemman, i visst fall, bör antagas. (Lagsamt Allm. Besv:s och Ekon.-Ulsk:ns Bet.-de, N:o 25.) S. A. K. Ehuru i K. M:ts Nådiga Bref till Kammaroch Bergs-kollegierne af den 23 September 1747 omförmäles hvad åboerne å de hemman, som bruksidkare till skatte inlöst, skola till bruken utgöra, samt bemälda Kollegiers, uppå K. M:ts Nådiga befallning, utfärdade Kungörelse af den 30 Januari 1824 sammanfattar alla särskilda gäl lande föreskrifter om bruksegares och åboers å de under bruk skatteköpta hemman inbördes rättigheter och skyldigheter, skall, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit anmäldt, det förhållande dock ännu understundom hafva förekommit, att bruksegare, oansedt hemmanen voro inlösta lill skatte, med vilkor, att åboerne å dem skulle sitta odrifne, icke låtit sig nöja med de skyldigheter, som af hemmanen borde utgå, utan till och med ansett åboerhe, lika med egna landtbönder, vara underkastade obestämda tjenstbarheter och uppsägning, hvadan hos Rikets Ständer blifvit hemstäldt, att ett sådant nämnde åboer betungande förfaringssätt måtte genom vidtagande al nödige åtgärder för framliden förckommas. Rikets Ständer, som tagit detta ärende i öfvervägande, hafva funnit det väl vara af ofvanberörda författningar tydligt, ej mindre att de åboer, som innehade ifrå gava - Expeditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 141.