Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Åtminstone befarar jag uprigtigt, at da frägan til Präste-Srandet äterkommer, stall Siandet finna förnyade stal snarare ak i sin mening bestå, och at til deltagande deruti inbjuda de öfrige Älvs Med-Standen, an at godkänna et ckuxeriri^. sätt, som, til sin behörighet en gang pa werkeliga stal i fraga sarr, vförändradt framrer sig ä nyo, utan förswar af någon enda wigtig och sann anmärkning. Ty om de i Bewillnings-t lojr-Ä-t förcstag, ne oformliga 1->x!-iin!;>.-Nätter, der Ledamöternr af Borgare-Ständer enfamt utgöra Adelar och dr öfrige Sranden Adelar tilhopa, blefwo lil Berednings-Oommit^vr förwandlade och til wilja OKtricter i Staven fördelte samt efter af dem fulländad pröfning, en af alla Riks-Sländen vroportionerligen inrättad laxs, i,iK8-Rätt förordnadeö, at öfwerse och fastställa clebitsrin^en — man sage mig, hwad ondt följer deraf? Ät Allmogen stulle be swäraS ac resa in til Staderne, den bor rundt omkring pa nägra stegs afstånd, och der är detzurom IZI0 Den ZO Mars» icke det, hwad jag yrkar. At Borgarne deremot ffulle twingas lil et kostsamt deltagande i Landers taxering; afwen derifrån ma de förskonas, sä nyttiga deras uplysningar an mätte wara. Al tiden ej medger en dubbel taxering; twartvm den bespares just genom Beredningarne, som i särskildta Afdelningar efter Sradens pastorat eller Qwarcer kunna mängfaldigas och följakceligen flere sadane pä samma dag fortsattas och Muras. Icke eller mä inwändas, ar wanan alttlloriserat Wällofi. Borgare-Ständer, at ensamt taxera sig sjelf!, ty med antagande häraf, hwilken rättelse blir mera möjlig? eller at
Utskottet behandlas, har Lag-Utskottet dels följt ofwannämnda nog allmänt rädande öfwertygelse, dels ansett för oeconomiskt, hwad som, cburu i allmänna Lagen intagit, likwäl svnts wara af mera local eller temporair beffaffenhet, bwilket rväl bör anses säsom ett mera prowisoriskt förfarande, men tilläfwentyrs den enda regel att följa, intill dest de grunder bttfwit bestämdt uppgifne, hwarpä den i Regerings. Formen an. gifna skilnad egenteligen bör hafwa afseende. Widkommande Lagarnes rcwision och förbättring, är det otwifwelaktigt, att de fläste clatzer deraf tarfwa förenkling till deras pttre form, för att af allmänheten kunna rätt fattas och tillämpas, och äfwen nägvn förbättring ; deras innehäll, genom efter tidens skick af. pasiade närmare bestämmelser, tillägg eller än. dringar. Men att utmärka nägon witz clast, soni framför andra more af sädan förenkling och förbättring i behof, anser Utskottet föga tjenande till nägot werkligt ändamål, emedan de, som kunna wara mäst beswärade med oreda, ofelbart äfwen fordra en djupare forskning och läng. re tid, än de öfrige, för att fullkomnas, hw^r, förutan defte wigtige föremäl i allmänhet torde snarast winna framgäng, om hwar och en, som -erpä kai» och will arbeta, fär wälja det ämne, hwars grunder han tror sig bäst känna Den Z October. 265 känna sch der han haft bästa tillfälle att förwärfwa tillräcklig erfarenhet. Lag.
B. 207. XXIII. A. 174. XXIV. E. 143. XXV. E. 27. XXVI. A. 5t. ( *98 ) N. National-museum, om öfverlålande af H. K. II. Kronprinsens palais dertill. VIII. B. 466. IX. A. 322. — angående uppförande af en byggnad för. X. R. 136. XVI. B. 202. XVII. 59 Å. 422' XXI. U. 98, 578. XXIII. A. 4. A. 97. — angående väckt fråga om tryckning af de bos RiksStånden hafda förhandlingar derom. XVIII. 25i. A. 118. XIX. B. 399. XX A. 91. XXIII. U. 426. XXIV. A. 43g XXVI. E. 111. — om afgörande i Förstärkt ConstitutionsUtskott af frågan om dess fördelning på en eller tvänne kamrar. XXI. B. 278, 578. XXII. Naturforskare, Nordiska, angående rum uti Rikets Ständers hus för. XXVI. B. 51. A. 5g. — angående anslag för deras sammanträden. Se Skandinaviska Naturforskare. Naturhistorisk lection vid Gymnasierna, om inrättande af. III. ii 3. IV. R. 247. X. B. 91. Å. n 3. XVII. U. i75. XVIII. A. 102. Naturhistoriskt museum, om anslag till ett af Wettenskapsoch Wilterhetssamhället i Götheborg inrältadt. V. B. 372, 420. VI. A. 641. VII. E. 23g. Nauckhoff, Friherre Johan Otto, yttranden. I. 94. II. 4^9- lil. i52. Navigationsoch skeppsbyggnadsskolor, om anslag till inrättande af. Nederlagsrätt för Marstrand, angående. Se Marstrand. — för Slitö hamn. Se Slitö.
När man nu besinnar, att man år i8i5 kunnat realisera till 96 sk:s cours; år 1818 till 108 sk.; år 1823 till 120 sk., och nu åter till 128; så är ali anledning att befara af ett uppskof till nästa Riksdag, att man då nödgas göra det kanhända till 136 eller 144 s^- Det är otvifvelaktig!, att man skulle kunna börja utvexlingen när som helst, om man blott hade den erforderliga myckenheten myntpje - Den 6 Ju lii e. ra. ao5 ser preglade. Jag instämmer nemligen fullkomligt i en värd Talares anmärkning, att en helt annan proportion emellan papper och silfver fordras i ett tätt befolkadt land, såsom Eugland och Frankrike, än i vårt glest hebodda, der det dessutom blott finnes en enda Bank, och hvarest comrnunicationerna äro så svåra. Det är här en ren omöjlighet, att 16 millioner sedlar kunna dras ur rörelsen, och kastas in i Banken, hvilket likväl skulle ske, innan silfverfonden kunde uttagas. När man dessutom besinnar, att 8 millioner omsättas i Disconterna tvenne gånger om året; och att föga mindre utgår i allmänna skatter; så bör ingen skymt af farhåga finnas, att Bankens reela fond möjligen skulle kunna medtagas. Det är således blott för att tillfredsställa de vantrogne, som man kunde medgifva det föreslagna anståndet med Realisationen, på det saken måtte röna så mycket mindre motstånd. *—• Förstnämde värde Talare har vidare yttrat, att om myntbestämningen nu beslutasj men realisationen utställes pä tid, skola capitalisterna förvandla sina tillgångar i Hamburger-Banco, och sätta sina pengar utrikes. Besynnerligt, om detta skulle ske just då man bekommit någon säkerhet för sina penningar; och hemställer om de icke haft mångdubbelt större orsak, alt begagna denna utväg hittills? Samme Talare har yttrat, att silfret skulle, sedan Realisationen blifvit börjad, föras ut ur landet. 2o6 Den 6 Julli e. m. Denna farhåga är likväl numera något föråldrad.
Och återstå b) i städerne: 856 hästar k 350 R:dr 299,600. 428 skjutsdrängar ä d:o 149,800. För skjutsbudning vid 88 gästgifverietä 100 R:dr 8,800. Hvarifrån afgår skjutslega å 1 R:dr för det skjutsade miltalet med Och återstår R:dr 106,621. Sammanlagda beloppet R:dr Runt 720,516, skulle alltså motsvara den kostnad, som är förenad med bestridandet af gästgifveri-, hålloch reservskjutsen, sådan den för närvarande är inrättad. Att det sålunda beräknade kostnadsbeloppet närmar sig det verkligen rätta, visar sig sannolikt vid jemförelse med summan af de skjutsningsskyldiges afgifter till entreprenörerna vid de gästgifveriet-, der skjutsningen år 1855 var på entreprenad upplåten. Dessa gästgifveriet-, bland hvilka voro inbegripne de flesta städer och stationerna utmed många af de större 16 vägarne, der skjutsningen är mest betungande, uppgingo till 561, eller ungefärligen två femtedelar af hela antalet och från dem hade under året utgått 733,521 hästar eller mer än hälften af det antal, 1,371,356, som berörde år varit vid samtlige gästgifveri ema i skjuts användt; men detta oaktadt och fastän skjutslegan då var lägre, än nu, utgjorde likväl sammanlagda beloppet af de skjutsningsskyldiges entreprenad-bidrag icke mer än 508,959 R:dr R:mt.
Olsson frän Upsala Län vackt motion, deruti auföres, att, ehuru 3 § af Kongl. Majus Nådiga Förordning, angående truppers och persedlars Forlskaffande, af den 6 September 1842, uttryckligen stadgade, alt forlskaffning af trupper skall företrädesvis ske sjöledes, med begagnande af kronans egna eller enskildes dertill hyrda, seglande eller ångfartyg, detta stadgande likväl ej föranledi någon förändring i omförmälde olägenhet, och som motionären varit i tillfälle inse alla de förluster, som, genom krono-båtmäns transporterande landvågen med kronoskjuts, heldst under de årstider, då vägarne äro mindre farbara, de skjuts-skyldige tillskyndats, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer mätte göra underdånig framställning om vederbörande embetsverks anbefallande att, derest icke oundvikliga hinder möta, ombesörja, alt synnerligast båtsmän, vid Ijenslgöringstillfällen, varda till och från tjenslgoringsorterne sjöledes fortskaffade. Uti denna motion har Riksdagsfullrnägtigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus Län instämt, med yrkande derjemte, att, då sjötransporter, i anseende till localförhållanden, icke kunde begagnas, båtsmännen lika med soldater, måtte till och från tjenstgörings-stalionerne färdas lill fois, med åtnjutande af skjuts endast för den tross, som behöfde medföras. Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskottet, för behandling af detta ärende, med Stals-Utskottet sammanträdt, samt Utskotten detsamma lill öfvervägande förhaft, få Utskotten anföra följande: Bih. till RSt.
Med den största ' aiisprhkslöshet talar lian i dessa bref on1 sig sjalf och oiii allt livad lian iitrattat, inen livar och en a f. de edcia raderna bär dock vittnesbörd om, » att lian var stor soin hjälte, nien iiiinu större som inaiiniska. r Eget nog Iiafva vi förut ej haft någon utförligare skildring 11 % svensk,i af general Gordons lif. Fru Holinberg liar därför genoin iitgifvandet af denna minnesteckning öfver ' en af sairitid.ens ädlaste och mest sy inpatiska personligheter gjort v %r ungdoin en verklig tj anst. A t t boken ej endast ar afsedd för ungdorn behöfver val knappast. pipekas. ' Sveriges rnedeltidssitgor. Berättade f ör barn. Med teckningar af V .. A.ndr6n. Andra samlingen. Pris: liiiftsd 230, kart. Det är med mycken glädje vi har anmäla en ny samling sådana niedeltidssagor, som en stor mästare i konsten a t t berätta, förra julen skankte Sveriges barn. Äfven den nu utkomna samlingen inneliåller präktiga riddarafventyr från skilda länder, flere fran K a r l den stores dagar, och alla äro de, tack vare ber#ttw.ens framstaende talang, belysta af en viss trollsk sagoglans, som skymmer bort det i%a i de m %nga grymma dBd, som naturligtvis maste förekomma i sägner från denna de krigiska idrotternas tid. Om - det a r så, som det sägs, a t t barnens fantasi nu för tiden lider brist pk ngring, så gör denna bok i sanning sitt till a t t afhjalpa denna brist. E n kraftigare kost an den, som liar bjuds, kan ingen fantasi begära. Helt visst komnier den ocksi a t t med gladje serveras på tusent d s - julbord i Sveriges rike, samt med välbehag njutas af alla ungdomar öfver 1 2 år gamla. Äfven teckningarna till dessa bertittelser äro mycket lyckade. Svenskw Xjiiltaa imder de sista fyra hiindra aren. Ny upplaga utgifven af J. R. Spilhamzw. Pris 2 kr.
den utvecklas dock på den grund, som hemma blifvit lagd.Att lägga denna grund säkert och utan att binda, det är ju - en konstakademis främsta mål. Lifaktigheten inom akademien har varit mycket olika olika år — det sista lär ha varit ovanligt dödt. Likaså inom de olika skolorna, beroende dels på årstiden, dels på läraren och dels på andan inom elevkretsen. Den har yttrat sig i originalförsök och arbeten utom läroverket mera än genom öfverflödsgerningar inom detsamma. Ty i allmänhet tillbringar man ingen ledig tid.på ' läro-rummen, oaktadt dessa stå öppna äfven mellan lektionstimmarna, men öppna endast för teckning efter draperi eller gips, hvilket den mera försigkomne eleven hunnit ledsna på, under de år, han tillbragt i antikskolan. Det låter mycket ståtligt, då man på högtidsdagen hör uppräknas, huru liflig verksamheten varit vid läroverkets alla olika skolor och hvilket stort antal elever tagit del i undervisningen inom hvarje läroämne. Hur mycket hvar. joch en gjort, talas icke om, och så godt är det. Ty icke öfveranstränger man sig i dessa biämnen. Perspektiv och draperi affärdar man ganska lättvindigt, anatomi läser man förhållandevis mera grundligt och troligen alldeles tillräckligt, då det visat sig vara farligt för en konstnär att kunna för mycket i detta ämne. Kompositionsskolan, hvars vigt och betydelse akademiens praeces aldrig underlåter att påpeka i sitt afslutnings-tal på högtidsdagen, vet man ej mycket af. Ett ämne — bibliskt, mytologiskt eller historiskt — uppgifves för hvarje månad att komponera öYver, men ytterst sällan händer det att någorf elev gör en komposition, och någon håg för en dylik öfning märkes aldrig förr än när det lider emot högtidsdagen, då en och annan tar sig före att behandla något uppgifvet eller sjelftaget ämne för att få sin teckning upphängd på utställningens vägg. Men sällan är det som dessa ganska fåtaliga kompositioner utvisa någon större begåfning åt dethållet, och få äro också de elever, for hvilka historiska eller gammalbibliska ämnen lämpa sig. Nar de försöka * sig på dylika ämnen blifva kompositionérna oftast stela och själlösa efterbildningar af någon ansedd konstnärs sätt att sammanställa „sina bilder och att se dentid, som skall
Kungörelsen den 3 April igif>, om öfverenskommelser rörande Presterättigheter; — om jämkning i Roteringen vid Westerbottens Regemente; -— rörande en föreslagen ny Landtmäteri-Taxa; __ S3mt angående beståndet af sådana Contract, som emellan Pastorerne och Församlingarne blifvit upprättade, och hvarmed båda förklarat sig nöjde; om återremiss af nedannämnde Utskotts afgifne efterföljande Utlåtanden, nemligen: Stats Utskottets .* Rörande Ädel forss Guld-Verk. Bancn-Utskottets: Angående förändring uti de innom Banoo*Verket gällande Befordrings-grundsr; sarof D i r April. Allmänna Besvärsoch Oeconomicc-Utskottets Rörande föreslagne ändringar uti Författningarne, angående Husbehofs Bränvinsbränningen. Ifrån Hedervärda Bonde-Siändet: Jf den 17 nästledne Martil: 1:0 Om instämmande uti Preste-Sfånaets beslut, om en Tncksägelse-Adresse till Kongl. Majrt, soto genom Nådig Skrifvelse till StatsUtskottet af den 24 sistledne Februarii återta, git dess Högstsalig Herr Faders aflåtne Nådiga Proposit.on, om bestämmande uti Metalliskt mynt af den årliga ersättnings summa, som vid i8‘S års Riksdag blifvit Kongl. Majit och dess Efterträdare på Svenska Thronen tiilslagen. 2:o Med underrättelse att Ståndet låtit be. ro vid Stats-Utskottets afgifne svar på gjorda anmärkningar, så val vid Utskottets Utlåtande, rörande indrifvandet af den återstående delen af Westerbottniska Lånet, sorn skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län; som ock vid Utskottets Utlåtande, i frågan om allmänna Bi and försäkrings-Verkets ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fullmägtige i Bamjuen och Riksgälds Contoiret; 3:0 Om antagande af den föreslagna nya Redactionen af 46 §. Riksdags Ordningen, likväl med den anmärkning, att det deruti be.
Afven hos oss varsnas detta onda, och ehuru det fasta sambandet emellan Svensk Konung och Svensk allmoge som från sekelgamla lider finnas i förening med det mindre inflytande städernas lösa befolkning på det vida folkrikare landet bos oss utöfvar, deremot bilda starka motståndskrafter, lillvexer det dock, gynnadt af oförslåndiga partistrider, och af de tryckpressens organer, hvilka vanhedra deras kall lill att, obekymrade om följderne, obekymrade om de vådor för samhället de framkalla, för egen ekonomisk fördel smickra och underblåsa passionerne. Skola allvarsamma följder härutaf för framtiden förekommas, måste i tid botemedel för della onda upsökas och användas. Af hvad art dessa skola vara, framstår vid betraktandet af sjelfva det ondas art, af de orsaker som vållat dess upkomst och befordrat 64 Den 23 December e. m. dess utveckling. Religionens rubbade välde öfver bjerta och sinne mäste återställas och Staten draga försorg om, att åt arbetaren skänka den materiella och teckniska bildning, den yrkenas kunskap, han för sitt slräfvandes framgång kräfver, samt genom kloka ekonomiska stadganden, hvad möjligt är, betrygga den idoges framtid. Rent politiska rättigheter, dä dermed menas deltagande uti vården af Statens större och allmännare angelägenheter, eftersträfvar arbetaren icke. Man eftersträfvar icke hvad man icke känner, hvad för sinnet är främmande, hvad för detsamma vore en börda; och det dagliga trägna arbetet medgifver hvarken inhämtandet af de kunskaper som för statsvårdande värf erfordras, eller den sinnets lyftning, som ifrån euskildta, till högre och allmännare omsorger svingar sig.
Enligt samma princip bör man ej, under det man tillåter fri import^ förbjuda Blekinge, att fritt få sjövägen afyttra sina Skogsproducter till Skåne, och Skånes innevånare, att samma väg fritt få utföra sina produeter till Blekinge. Vidare har jag såsom det andra correctivet föreslagit strömrensningar i Norrland. Utskotten hafva tyckta gilla denna anstalt. Man hade bordt förmo* da, att sedan, genom 1809 års Freds-Tractat, Finland afsöndrades från Sverige, och blef tillagdt en utländsk Magt, man hade förr varit betänkt på medel, att från eget land förse Stockholm med ved och sådane nödvändigt hetsvaror, som förut blifvit från Finland hit* förde. Jag har äfven såsom ett correctiv mot Finska handeln föreslagit nederlagsfrihet för Stockholm. Ekonomie-Utskottet lärer förmod^ 536 Den 529 Maji. ligen inkomma med ett särskilt betänkande deröfver, och jag iörbehäller mig att, då det eker, deröfver få yttra mig. Då Utskotten icke velat gå in på, att tillstyrka en lika fri expon af våra egna producter , som import af Finlands, så tillstyrker jag ogillande af Utskottens betänkande. En Ledamot i Utskotten Brukspatron Malmberg anför i sitt serskilt* yttrande, att Sven ska Handlande hafva fordtingar i Finland, hvilka han snser bevis», att ingen ur.deibaLnce i handel med Finland existerar. Men härvid bör ihogkommas att Finnarne äfven hafva fordringar hos Sven ka Köpman, och rittom våra Köpmån verkligen balva betydliga fordringar hos de Finska, sä härleda de sig troligen från den tid, då Finland tog sina behof af utländska varor från Stockholm. Nu mera sedan tullen på desse varor blifvit i Sverige så betydligen förhöjd , tar Finland i stället dess* behof directe från Köpenhamn , Lubeck och Hamburg med flere handelsplatser utom Slockholm, hvarigenom vår underbalance i handel med Finland blifvit ännu större Utom dess om vår underbalance i handel med Finland vöre aldrig så stor, kan det ej hindra, att ju enskilte personer i Sverige kunna hafva fordringar hos enskilte personer i r inland.
Maj 1817, omförde tvänne hemmansdelar, hvardera om \ mantal. Fullkomliga ödesmål med hemman kunna väl numera icke inträffa, men dock hafva någre i skatt ingångne hemmansdelar blifvit öfvergifna och sålunda måst med nya åboer och ytterligare frihetsår förses. Blott en enda hemmansförmedling har ägt rum och varit föranledd af vattenöfversvämning och utskärning. Antalet af hemmansklyfningar, som af domstolarne blifvit bifallne, bestiger sig till något öfver hundra, dervid de utklufna hemmansdelarne uppgått till T1¥ å | mantal hvardera, hvaremot 37 mindre hemmanslotter blifvit sammanlagde med andra gemenligen förut besutna hemman, under de vilkor som Kongl. Kammar-Collegii Kungörelse den 20 Juli 1830 bestämmer, derest hemmansdelarne förut icke tillhört samma nummer. Hemmantalet å de utklufne lägenheterne är sammanräknadt vida större än å dem som blifvit lagde tillsammans med förut besutne. Såsom förut är nämndt brukas hemmanen här i ganska små lotter, och i flera byar finnas besutna hemman om blott ^ mantal, hvarföre ock ganska få jordafsöndringar här komma i fråga, om man ej såsom sädane vill betrakta vissa undantag af jord, såsom försiggångna vid hemmans försäljningar, hvilka undantag i öfrigt ofta äga rum. Då hemmanens tillstånd och beskaffenhet oftast är uteslutande beroende af åboens omtanka och arbetshåg, så är ock det skick, hvari hemmanen sig befinna, lika skiftande som de olika innehafvarnes personlighet. Under de fem sista åren hafva laga skiften blifvit afslutade i nio byar, och i sammanhang dermed hafva 21 hemmansutflyttningar blifvit beslutade, till hvilka Staten bidragit med ett sammanräknadt understöd af Sexhundrasjuttiosex Riksdaler. Länet lider en stor brist på skiftes-landtmätare, ty de här nu fungerande utgöra ett antal af blott sju tjenstbara och hvardera af dem har sig uppdragne flera laga skiften, hvilka först efter en längre tidrymd hinna afslutas.
I anledning deraf äro, vid 3:dje HufvudTitelns justerande och expedierande, samma ordalag bibehållne, som ligga till grund för Rikets Ständers beslut, nemligen att de a:ne Generalerne skola få pension i likhet med Landsliöfdingar. Jag skulle således tro, alt icke en summa kan rättas derigenom att man anser den som ett misstag, ty det är ej af Rikets Ständer beslutadt, att Generalslönerne skola blifva pensioner, utan att Generalerne skola åtnjuta pension i likhet med Landshöfdingar, och, i afseende på åldern, i likhet med hvad för civile Embetsmän är stadgadt. Jag anser derföre, att ingen summa bör införas, helst då någon fråga om sådane pensioners utbetalande ännu icke uppkommit, utan att det må bero på Konungen att besluta pensionerne efter de Författningar, som äro gällande för Landshöfdingars pensionerande. Herr LefrenJohan Pehr: Ridderska - 16 Den a 8 December f. m. pet och Adeln täcktes tillåta mig utreda frågan sådan den fortgått. Jag hoppas derigenom bevisa, att anledning ej saknas till den framställning Utskottet gjort. Sedan Utskottets första Betänkande om 3:dje HufvudTiteln blifvit återremitteradt, och Utskottet under N:o a3p inkommit med svar på anmärkningarne, och nytt Utlåtande angående 3:dje HufvudTiteln, har Utskottet deruti förblifvit vid dess i första Betänkandet gjorde hemställan: att blifvande Innehafvare af de g, till uppförande å Stat, f öreslagne Gereralslöner i Penningar må erhålla rättighet, att , lika med Landsbofdingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, vid 65 års ålder, efter erhållit afsked, till pensions åtnjutande för den öfriga lifstiden uppföras å Allmänna IndragningsStaten; dock att på en gång ej flere än aine sådane pensioner bestås.
PS grund af hvad ofvan blifvit anfördt i fråga såväl om vestra stambanans sträckning, som de för arbetena derå erforderliga anslagsbelopp, får Utskottet till styrka och föreslå: l:o att Rikets Ständer, för fullbordande af vestra stambanan från Stockholm öfver Södertelje och Katrineholm till Töreboda vid Göta kanal, måtte bevilja och anvisa erforderliga medel till belopp af 15,796,889 R:dr R:mt; samt att Rikets Ständer måtte, i afseende på denna banas sträckning genom Nerike, hos Kongl. Maj:t anhålla, att, derest, efter närmare undersökning, visar sig att sådant, till fördel för rörelsen och utan väsendtlig tillökning i den beräknade anläggningskostnaden, kan ske, jernvägslinien måtte utstakas i något nordligare riktning genom slättlandet af Nerike. I sammanhang härmed och då, enligt hvad Kongl. Maj:t i dess nådiga Proposition till Rikets Ständers kännedom meddelat, Chefen för Statens jernvägsbygg nader i underdånigt Memorial den 12 November sistlidet år hos Kongl. Maj:t an mält behofvet att, för vidtagande af förberedande åtgärder i och för de jernvägsarbete^ som kunde komma att af Rikets nu församlade Ständer beslutas, redan under innevarande års första qvartal, derest Rikets Ständers beslut i ämnet hunne så tidigt fattas, ega tillgång till en summa af 600,000 R:dr, föranlåtes Utskottet hemställa: 2:o att nyssnämnde belopp måtte af Rikets Ständer, i afräkning å innevarande års anslag för vestra stambanan, anvisas att, för ofvan berörda ändamål, ofördröjligen till Kongl. Maj:ts disposition, från Riksgälds-kontoret utgå; kommande Utskottet i öfrigt att, efter framställning af förslag rörande de anslagssummor, som för andra jernvägsarbetens utförande genom Statens försorg böra under denna riksdag beviljas, i afseende på ordningen för dessa medels utbetalning i ett sammanhang sig yttra. Angående sammanbindning s-banan emellan Hallsberg och Örebro.