Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men äfven om denna afräkningsboks nu anförda ofullständighet skulle genom en förändrad och förbättrad uppställning afhjelpas, kommer likväl i allt fall redovisningen för Riksgäldskontorets ställning att blifva mindre tillfyllestgörande och med verkliga förhållandet öfverensstämmande, så länge en väsendtlig del af detta verks skulder äro ute - 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78. slutne ur dess egentliga räkenskap eller sjelfva hufvudboken. För närvarande finnas nemligen derstädes icke på något ställe upptagne de anslagssummor, som äro på Riksgäldskontoret anvisade oell till betydligaste delen skola vid anfordran ovillkorligen utbetalas. Deremot hafva de tillgångar, som för dessa utbetalningars bestridande blifvit anvisade och till största delen redan af Riksgäldskontoret uppburits, i hufvudboken ingått, och sålunda åstadkommit det kapital-öfverskott, densamma hittills utvisat. Detta kapital-öfverskott kommer dock, enligt hvad fullmäktige erinrat, att helt och hållet försvinna ur räkenskaperna, derest omförmälda anslagssummor varda, på föreslaget sätt, der uppförda. En sådan påföljd af det förändrade bokföringssättet anser Utskottet likväl ingalunda böra hindra detsammas antagande, helst det synes vara både olämpligt och missledande att genom bibehållandet af en mindre fullständig räkenskapsmethod låta hufvudboken visa ett kapital-öfverskott, som i verkligheten icke förefinnes. Utskottet tror sig ej heller ega anledning dela den af fullmägtige yttrade farhåga, att upprättandet och afslutandet af Riksgäldskontoret hufvudbok icke skulle af nuvarande tjenstemannapersonal kunna medhinnas, i fall bokföringen uti ifrågavarande hänseende blefve förändrad. Utskottet medgifver visserligen, att hufvudboken derigenom kommer att erhålla en ökad vidlyftighet; men denna ökning torde dock ej på långt när motsvara den minskning, som för ett par år sedan deruti tillvägabragtes genom det nya bokföringssättet i afseende å städernas byggnadslån, hvarigenom, enligt seduast församlade revisorers uppgift, 5 å 600 konti kunde uteslutas.
Den tid myntverket stod under Kaininar-collim, då Stats-cont. tillika såsom Räknekammare stod under samma collini, stod myntverket på sidan om Räknekammaren under collegii inseende och Räknekammare såsom ett contor under collini. Mot Hr Rosenblads yrkande att myntverket boide ställas under banco-styrelsens inseende får jag göra den anmärkn., alt myntverket icke bör stå under någon annan myndighet än en sådan som äger domsrätt, som kan afgöra frågor, hvilka emellan tjenstemännen uppkomma, och sorn, i händelse af underhaltig myntning, genast kan gå i författning om de beslut, som till rättelse derutinnan erfordras, innan den eller de Den a5 Juli e. m. de brottslige individerne blifva vid domstol tilltalade för det brott, för hvilket de kunna hafva gjort sig till ansvar skyldige. Jag har ingenting emot den af Hr von Troil gjorda anmärknm, att Ekon.Utskrs utlåt. N:o 64, ang:de Bergs-collegii upphörande, först bör afgöras, ehuru jag anser sistnämnda betänk., i det skick del inkommit, icke kunna bifallas eller leda till det åsyftade ändamålet; ty under Bergs-colkm sorterar en mängd frågor, som äro af beskaffenhet att icke kunna ställas under ett departement i Konungens Statsråd, emedan deras behöriga utredning erfordrar icke ensamt kunskap i bergsvetenskap, ulan ock att de gått instanserna igenom för alt slutligen afgöras af K. M.; ty icke kan man önska den ordning, alt K. M. skall omedelbarligen upptaga tvistefrågor om t. ev. grufvebrytning m. nr. Man får icke förrycka eller upphäfva den administrativa rättegångsordningen i landet genom ett förslag att omorganisera embetsverken; men sådant skulle blifva händelsen, om Ekon.- Utskrs utlät, anloges. Jag instämmer med Hr Rosenblad i anhållan om återrenliss af det nu föredragna betänk., på det vi må komma i tillfälle att först företaga Ekon.Utskrs betänk. Nro 64, angrde Bergs-collegii upphörande. Hr Lagerhjelm, Pehr:
På bordet vid fönstret lyste en ljusstump, den jag ämnade låta brinna ned. Då hördes från gatan skrålet: » Ljuset u t! » — Jag brydde mig icke om befallningen. Ater skrå- lades af flere röster: » Ljuset ut eller fönstre t in! » — » Låt dem slå ut fönstret! » sade Nybom. " Men därtill hade jag i oktobernatten ingen lust. Alltså blåstes ljuslågan ut och vi somnade. När man har nattfrämmande, plägar man icke gärna låta dem gå fastande ifrån sig. Jag bjöd alltså Nybom att äta frukost med mig. » Då gå vi till Österbergs, så skall du få göra bekantskap med ett original, » sade han. Österbergs källare låg nära Fyris, innan denna uppnått Dombron, ett stycke nedanf 1897 för de akademiska lärosalarnes vördnadsvärda stenbyggnader. Den utgjordes af ett gulmåladt, gammaldags trähus, som i våra dagar ' skulle taga sig fnaskigt ut bland sina storartade grannar. Öfver ingången hängde ett Bacchitempels-emblem i form af en krans, föreställande vinlöf. Men restauranten hade godt anseende. I den tidiga morgonstunden pågick ännu vid vårt inträde städning af källarsalen, hvadan uppasserskan icke betraktade oss med mycket nådiga blickar. Men Nyb o m blidkade henne med fagert tal, så att leendet kom fram och hon behagade gå i författning om utförande af vår rekvisition. Denna inskränkte sig till » porter, lilla supen och en sill », för att citera en nutida skald, hvars namn endast genom bokstafven l skiljer sig från Nyboms. Vi hade hunnit behöfligen restaurera oss, då herr källarmästaren i egen person gjorde sin entré. Österberg var en liten undersätsig, må- hända medelålders man med små fuktiga ögon och kvissliga, i blått och rödt skiftande, något pussiga kinder. » God morgon bror Ö! » hälsade N. » Här får jag presentera för dig en ung man, som önskar göra din bekantskap. » Källarmästaren och den presenterade bugade sig för hvarandra. Ett samtal kom i gång, men ett samtal i den mest befängda stil.
De, jemnlikt reglementet, bildade reservoch besparingsfonder uppgingo, vid årets utgång, till 32,359 R:dr 25 sk. 3 r:st. Tablå öfver bankens ställning ingifves i öfrigt för hvarje månad till finansdepartementet och allmängöres derefter i Statstidningen. Under loppet af nu ifrågavarande lidrjmid har en enskild person, numera aflidne Handlanden J. Hasgtedt på Smedjebacken, genom testamentarisk disposition, anslagit en summa af 53,333 R:dr 16 sk. B:ko till en arbetsinrättning för Norrbärkes sockens fattige, så väl äldre, som yngre, hvilka deraf kunde vara i behof. Byggnaden för denna inrättning har likväl först med delta år börjat och stadgar för inrättningens styrelse blifvit uppgjorde, som komma att till Kongl. Maj:t Nådiga fastställelse öfverlemnas. § 5. Städer. Bevillningen af den borgerliga rörelsen inora hvarje af Länets tre stärn-, Fahlun, Hedemora och Säter, är till beloppet upptagen i tabellen för sillerne. 20 Borgerskapel i dessa städer hemta sin utkomst af enahanda näringsfång, som tillförene blifvit uppgifna. Handeln derstädes sträcker sig icke till landels produkter af boskapsskötsel och konstflit, hvilka allmogen sjelf utför och afyttrar inom eller utom orten, och brukens effekter, likasom koppartillverkningen i Fahlun, kunna icke eller räknas till föremål för handeln i dessa städer. Antalet af handlande och handtverkare har icke undergått någon hufvudsaklig förändring, äfvensom icke eller inkomsten af handtverksnäringarne. För de handlande har deremot rörelsen lemnat en till siffran mindre vinst än tillförene kunde beräknas på den då öfverdrifvet utsträckte kredithandeln. Denna förändring torde till någon del härleda sig derifrån, att handeln i allmänhet nu drifves med mera försigtighet, och kan, i följd deraf, snarare anses såsom en återgång till ett ändamålsenligare förhållande, än såsom en menlig verkan af en missgynnande konjunktur.
Uti underdånig skrifvelse af den 17 December 1860 har Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegium hos Kongl. Majit anmält, att, sedan Kongl. Majit i),ti nådigt Bref den 7 April 1832 — hvarigenom frälsehemmanet J mantal Repperda Ännagården Nio 9, & mantal af Kronoskatte-rusthållshenimanet Repperda Källagården N:o 3 om 1 mantal, i Alsheda socken och i mantal af Kronoskatte-rusthållshemmanet Ufvanäs Vestergården om 1 mantal i Okna socken, af Ostra härad och Jönköpings län blifvit till boställshemman åt Länsmannen i Tredje Distriktet af Vestra härad anslagne, dock utan att af honom få bebos, — tillika i nåder anbefallt Dess Befallningshafvande i länet att, så snart ske kunde, söka bereda utbyte af dessa boställsdelar emot annat inom distriktet beläget hemman, som till boställe åt Länsmannen lämpligen kunde anvisas och derom då i underdånighet göra anBih till R. St. Proposition J\fS 22. malan; — så hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hos Kollegium tillkännagifvit, att Bergsrådet J. L. Aschan i utbyte mot nämnde Länsmans bohemman erbjudit Kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet f mantal N:o 3 Hultsjö Bergagården i Hultsjö socken af Vestra härad.
Jag yrkar fortfarande propos. på mitt förslag, emedan Grundlagen tillåter dylika tillägg, hvarigenom förändring i fattade beslut icke göres, och jag kan icke heller fatta annat än alt en sådan rättighet för Ståndet, ehuru den bestrides af till och med Ordf:den i Const.Utsk., likväl leder till förenkling i riksdagsgöromålen och förkortande af Riksdagen. Jag anhåller således om propos. på mitt förslag. Gr. Lagerbjelke: Den siste talaren har föreställt sig, att i det exempel jag framställt alla 4 Stånden skulle vara ense om ändamålet med byggnads-företaget. Jag har likväl uttryckligen sagt, att de afsågo olika ändamål. Jag förutsatte nemi, att 2 Stånd besluta, att byggnaden skall användas till ett bibliothekshus, och de 2:ne andra, att den skall blifva ett stenmuseum. Vid sådant förhållande kan man väl icke säga, att alla 4 Stånden äro ense om samma sak. För att erinra om detta har jag likväl icke begärt ordet, utan för att besvara sednare delen af Hr Cederscbiölds anförande. Han har nemi. sagt, att genom antagande af hans förslag skulle en stor förenkling i riksdags-ärendena upkomma. Jag är likväl af en fullkomligt motsatt åsigt. Voter:spropos:n N:o 3 har ansetts böra förfalla, emedan Adelns och PresteSt:s beslut i sjelfva verket äro identiska. Om nu R. o. Ad. i detta sitt beslut gör ett tillägg, så är det ju gifvet att PresteSt:s beslut, hvari detta tillägg icke finnes, icke är identiskt med R. o. Ad:ns, utan då måste i förstärkta StatsUtsk. röstas emellan R. o. Ad:ns samt PresleSt:s beslut. Jag anser att dessa tillägg äro olagliga, och jag tror mig nu hafva visat att de äfven äro otjenliga. Jag förnyar min anhållan om bifall till Utsk:s förslag. Gr.Sparre: Jag beder att få följa den siste talarens tankegång. Han har sagt, att R. o. Ad. åt sitt beslut gifvit en tydning, hvari - 38 Den 1 Angnst! f. m. genom det blifvit identiskt med PresteSt:s.
Hjo, skulle jag anse det vittna om stor afvoghet mot staden Grenna, hvars behof af hamn blifvit, tydligen och klart ådagalagdt, om det anslag, som varder sistnämnde stad beviljadt, icke tilldelas densamma på lika goda vilkor, som tillförne blifvit, i afside å staden Hjo, tilliimpade. Min fordran vill jag likväl icke utsträcka ända derhän, eller, i likhet med den siste talaren, yrka, att den uti K. M:s Nåd. Propos. för berörde hamnbyggnad gjorde framställning må till alla delar bifallas; utan tillåter mig endast hemställa, att staden Grenna för detta ändamål måtte erhålla en summa af 90,000 rdr rmt eller ett lika stort belopp som StatsUtsk:t föreslagit, dock, med dervid fogadt tillägg, att 30,000 rdr eller */3 af nämnde belopp må beviljas utan återbetalnings-skyldighet. Jag anser mig kunna med så mycket större skäl begära detta, som StatsUtsk:t verkligen, i afs:de på andra arbeten, tillämpat det af mig nu föreslagna sätt för anslags beviljande. 1 likhet med föreg:de talare får äfven jag erkänna, att StatsUtsk:f, uti dess Utlåt., på ett förtjenstfullt sätt utrett denna fråga och sjelf påpekat såväl nödvändigheten af denna hamnbyggnad som billigheten att genom bidrag af allmänna medel understödja företaget. Utsk:t har nemi., bland annat, erinrat, att då på den korta sträckningen från Motala till Hästholmen, inom Östergöthland, trenne hamnar med bidrag af statsmedel tillkommit, så funnos deremot på den vida längre sträckan från Hästholmen till Jönköping, vid Vetterns östra kust, icke någon hamn, der behöfligt skydd kunde erhållas. Vid sådant förhållande torde väl detta anslag böra beviljas på så sätt, att den lilla kommunen kan sig deraf begagna. Afven jag är, i likhet med den förre talaren, öfvertygad att detta icke blir händelsen om. anslaget icke till någon del beviljas utan återbetalnings-skyldighet; och jag kan icke frångå deu åsigt, att ett motsatt förfaringssätt skulle ådagalägga favoritskap för en kommun och obenägenhet för en annan. Då nemi. staden
Motioner: af Éaaco-Xiv kottets Mwntrral W;o j o':1» <j) af Herrar Leffler,- Santesson och Wijk, af den *8 A a gnasti, år, angående förändrade reglementarisk* föreskrifter i afseende på StångjernsJhelåningen för Götheborgs stad; by af Herr Rosenblad, Bernhard, af den 3i sisth Januarii, méd förslag till åtskilliga reglementariske stadganden i gemenskap med utgifiiingen af nya Sedel-Myntet från Banken ; c) af Herr Rosenblad,. af samma dag, dels onr reservfond förLån-Contoren i Götheborg och Malmö, dels ock om ränte-foten samt öfrige regle^ mentariske stadganden så väl för Banco-Diseon-tens som för Lån-Contorens reserv-fonder; dy af Riksdags-Fullmägligeu Peter Andersson fråir Hallands Län , af den 4 December sist], år, angående användande till en del af Odlings-Låne-fonden i Discont-rörelsen; ey af Herr Falhem, inom Utskottet väckt, om Bestämmandet i Blifvande Banco-Reglemente, huru oell på hvad sätt de, som förut innehaft assigneringr-rätt på Banken, och nu ej: vilja sig deraf begagna, må kunna5 Befrias från den fastställde folii-afgiften; öfver hvilken motion afvaklasBanco-Fullmägtiges infordrade Utlåtande. 3:o. arne Riks-Stånds Aterremisser å Utskottets under N:ö yr afgif na Betänkande, i anledning af Herr Kallings motion, angående utfärdande af allmän Kungörelse till underrättelse om det gamla Silfver-myntets gångbarhet i rörelsen, samt orne Riks-Stånds Aterremisser å Utskottets under Nrris 84 och 88 afgifne Memoria], med förslag, det förra till Instruction' för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket, och det senare till åt skillige förändringar i i Art. af i83o års Reglemente. 4:o. Banco-Fullmägtiges hemställan, af den ro sisth Januarii, oiij förhöjning i missräknings-penningarne för Bankens Casseurer. 5:o.
Ett hjertligt tack till Elna Tenow för hennes inlägg i frågan om » bättre » och » sämre » flickor. Det gläder oss, att det fins verkligt bildade personer, som sälta värde på de enkla egenskaper — hederlighet, allvar och arbetsamhet — dem » en studentska » så villigt tillerkänner en bonddotter; egenskaper, hvilka naturligtvis i en så upplyst qvinnas ögon äro af intet värde och för den skull ej kunna pryda » bättre » flickor, utan endast Bonddöttrar. Ett tack från » Katie ». Jag kan icke underlåta att sända ett hjertligt tack till Iduns läsarinnor för det intresse de visat mig genom att sända mig så många och välmenande råd. De flesta synas vara förestafvade af ett varmt hjerta och djupt deltagande för en medsysters olycka — några deremot af ett stolt medvetande om egen ofelbarhet. Emellertid är jag varmt tacksam för de sympatier, som blifvit mig bevisade, och lofvar att uppbjuda hela min förmåga för att, om möjligt, öfvervinna min olyckliga böjelse. Ett särskildt tack sändes till » Ln. » för hennes lilla vackra berättelse. Hon har förstått mig, och jag skall göra allt för att följa den vink hon gifvit mig på ett lika fint som qvinligt sätt. Hypnotisk behandling har jag redan försökt, men utan resultat. Till sist mitt hjertevarma tack till Iduns redaktion, som genom att intaga min fråga verkligen visat, att den för alla vill vara » en god tomte och tillförlitlig rådgifvare », icke minst för eder djupt tacksamma &gt; Katie ». Idun gratis erhåller en hvar, som anskaffar 5 abonnenter, af dessa upptager afgiften (å 1 kr. för hvarje qvartal) och insänder den samma till R e d. af Idun, Stockholm. En ypperlig leksak, billig och varaktig, som barnen ej ledsna vid, vill jag rekommendera åt Iduns läsekrets. Låt förste bäste snickare förfärdiga några dussin träklotsar af 7, 5 och 3 centimeters dimensioner, kanterna rätvinkliga, men ej skarpa. Sålunda fås för småttingarne ett byggnadsmateriel som utan att trötta ständigt eggar och belönar deras uppfinningsförmåga. — e. Bostaden. Vackert blomsterbord. Jag hade en god vän. Det var en gammal tall.
S. D. XTpplästes och godkändes det, 1 anledning af Utskottets Beslut, uppsatte förslag och Utlåtande till sammanjemnkning af de Respective Riks-Ståndens olika meningar, i frågan om kostnadernes bestridande vid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens förestående höga Förmälning och verkställde Utrikes Resa; hvarvid Herr OfversteLimiten anten Hjerta yttrade skriftligen: ”1 Högloft. Utskottets beslut, kan jag icke instämma. Två Stånds mening, måtte väl ej vara afgörande, och den blifver det nu derigenom, att Utskottet begagnar de andra 2:ne Ståndens skiljaktiga beslut, för att bevisa: att 3 Stånd tourvis sammanstämma emot det 4:de. Sålunda förkastas Adelns beslut af 2 Stånd, som beviljat Betänkandet, och ett som ändrat detsamma, fastän icke på lika sätt med Adeln. Bonde-Ståndets beslut åter, genom de 2 Ståndens och Adelns, sorn icke direet instämt i Bonde - Ståndets. Jag åter tror, att, som hélt enkelt, 2 Stånd beviljat och 2 Stånd förändrat Utskottets Betänkande, bör jemnk - aoo6 Stats-Utskotlets Betunkanden. ning ske i den anda, att ändamålet, allas tillfredsställande, uppnås: så mycket nödvändigare, sorn här gäller tillgripande af Fonder, hvilka åter i sin man måste framdeles direct eller indirect ersättas genom Bevillningar, samt dessa, beroende af hvarje Stånds rätt att sig beskatta, böra af alla 4 Stånden beviljas; och en af de Fonder, som till bestämda ändamål blifvit samlad, genom vissa medborgares bidrag, men nu genom 3 eller rättare genom 2 Stånds beslut, ändamålet frånryckes.
En sådan karaktärsskiljd förste [kammare kan intet annat land bilda, ty dertill saknas liknande elementer och liknande häfd; och i brist på dessa söker jag fåfängt, åtminstone hos oss, de särskiljda samhällsförhållanden, för individer eller klasser gällande, som ega den betydenhet och styrka, att en på dem grundad första kammare, skulle kunna, i den stund ett återhåll vore mest behöfligt, motstå den folkvalda kammarens påtryckning. För att mäkta detta, måste, enligt min djupaste öfvertygelse, den första kammaren stödja sina varningar och beslut på ett liknande folkmandat med det, som den andra kammaren framhåller. Men — landstingens ledamöter skulle sakna de egenskaper, som fordras för att åt den första kammaren gifva en pregel af betänksamhet och omfattande insigter. — Hvilka äro då de egenskaper, som göra en landstingsman passande för sitt värf? Månne icke, utom redbar vilja och intresse för allmänna angelägenheter, ett. lugnt omdöme, klok beräkning och insigtsfull verksamhet. Aro väl dessa egenskaper så olika deni en representant uti första kammaren bör ega, alt man icke kan antaga sympathie och anslutning dem emellan? Väl är sannt, att landstingsmannens verksamhet icke får beröra allmänna statsangelägenheter; men icke äro dessa derföre för honom alldeles främmande. Redan såsom enskild man erfar han mångsidigt deras inverkan, och såsom landstingsman handlägger han många ärenden identiska med dem, som representationen i vidgad krets omfattar. Så pass förtrogen med dem må han val åtminstone kunna anses, att han kan uppfatta deras omfång och vigt; och då med denna uppfattning förenas den sinnets rigtning. J ofvannämnda egenskaper gifva, och den under eget arbete förvärfvade erfarenheten af insigters värde—ja nödvändighet,— torde den förhoppning icke vara förmäten, att goda val till första kammaren i allmänhet af landstingen skola göras. Dessutom — utan att närmare beröra den stadga och styrka, som ett sammanhang med kommunal-instimtionerna skänker statsförfattningen, och den ordnade utveckling, som genom detta sammanhang uppstår — må här endast bemärkas, att landstingen, väl bekanta så väl med det inflytande, som allmänna lagar och författningar på länets angelägenheter utöfva, Den 4 December.
Både rättvisa och billighet synas högt påkalla, att Svea Hofrätt, som hittills, hvad angår till en del lönebeloppen och i allmänhet den under lönerna begripna spannmål, varit sämre lottad än de öfriga Embetsverken, för att icke hädanefter blifva det än mera, äfven bör komma uti åtanka till åtnjutande af enahanda förmåner som dessa Embetsverk, med hvilka Hofrätten i alla afseenden åtminstone kan jemn föras. På denna grund och för att löneregleringsfrågän på en gång, uti hela dess vidd eller för alla deruti lika berättigade, må till pröfning och afgörande förekomma, får jag vördsamt väcka motion derom och i följd deraf hemställa att, vid den af Stats-Utsk. företagande allmänna reglering af Riksstaten, aflöningen för K. Svea Hofrätts embetsoch tjenstemän i alla grader måtte bestämmas till likhet med hvad för öfriga ofvannämnda i hufvudstaden varande högre Embetsverk kan varda anslaget. Om remiss till StatsUtsk. får jag vördsamt anhålla. Lades på bordet. Gr. Cronhjelm, Otto Au g., uppläste följande g motioner: 1:0 Näst de anslag, som utgifvas för Nationens bildning, torde inga i så hög grad förtjena uppmärksamhet och återgälda sig mångfaldigt som de, hvilka utgifvas för stora vattencommunicationers beredande. Dessa framkalla i mångfald olika industriföretag och productioner samt bilda omkring sig bördiga landsträckor och välmående invånare på områden, som förut voro nästan öde. Vid förra Riksdagen ifrade jag, tvärtemot många af mina vänner, för fullbordandet af Götha canal, äfven med statsanslag. Den lifliga rörelse, jag på denna canal föreställde mig, har redan första året, som naturligtvis gifvit långt under hvad framtiden skall gifva, visat sig öfver all förmodan. Trafiken å Trollhätteoch Götha canalerna år i833 har varit 3,ooo fartyg, med ett varuvärde af 7 millioner R:dr, och canalafgifterna sammanlagda nära 100,000 R:dr B:co.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att sora ConstitutionsUtskottet med undantag af förutnämnde jme anmärkningar, samt det mål, för hvilket StaisRådet och GeneralÄdjutanten Herr Friherre Rudolf Cederström blifvit under tilltal inför RiksRätt ställd, i allt öfrigt icke funnit skäl, att emot StatsRådets Ledamöter och Föredra, gande samt Konungens Rådgifvare i Comman 478 Den 27 Maji. domål något anmärka, utan ansett frikallelse från all ansvarighet får deras rådslag och lör utöfningen af deras Embeten intdl början af innevarande Riksdag böra äga rum. Ridderskåpet och Adeln torde anse denna del af Constitudonsötskottets Memorial icke Iordra annan åtgärd, än att lägga3 till Handlingarne. Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och Landt" Marskalken föreslog vidare, att ConstitutionsUtskoftets hemställan om en underdånig önskan till Kongl. Maj:t, angående det system och de grundsatser, hvilka borde följas vid möjligen i framtiden skeende organisationer af sådane enskilte penninge-verk, som kunde äga inflytelse på allmänna crediten och penninge-rörelr sen, måtte af Ridderskapet och Adeln gillas* Bifölls. Hans Excellence. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde likaledes, om Ridderskap pet och Adeln behagade gilla den af Utskottet föreslagne underdåniga önskan till Kongl. Majit, att från de prohibitiva Tull lagarne bär danefter inga andra än högst nödiga och oum* bärliga dispenser må beviljas. Friherre Åkerhjelm , Gustafi Ehuru jag ej reserverat mig i Utskottet emot den i Betän-i kandet gjorde framställning till Riksens Ständer af denna underdåniga önskan, skulle jag Den 27 Maji.