Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Departementschefen i ofvanberörda afseenden yttrat och hemställt täcktes, uppå tillstyrkan af Statsrådets öfrige ledamöter, Hans Maj:t Konungen i nåder gilla och bifalla; Och behagade Hans Majit Konungen derjemte förordna, att utdrag af detta protokoll skulle till Finansdepartementet öfverlemnas, för att tjena till ledning vid författandet af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets nu sammanträdande Ständer angående Statsverkets tillstånd och behof, i hvad densamma kommer att röra Åttonde och Nionde Hufvudtitlarne; äfvensom att handlingarne angående de ärenden, hvarom framställning till Rikets Ständer blifvit beslutad, framdeles skulle till vederbörande Utskott öfverlemnas. Ex protocollo C. A. Th. Ädelgren. Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, J865. Kongl. Majds Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1865, kl. 11 f. m. Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upplåtelse af f. d. Piparebostället Bränn Arby vid Södermanlands regemente, för uppförande aj skolhus åt Wansö församling; Gifven Stockholms Slott den 21 Oktober 1S6 5.
Landshöfdingen på lön och till embetsrummens eldning anvisad, utgörande 402 £4$ bass ved och i staten upptagen tili 635 r:dr 32 sk. 5 rst., hvaraf 86 r:dr 32 sk. årligen beräknats för embetsrummens uppeldning och återstoden ingått i Landshöfdingens lön med 549 r:dr 5 rst., skulle indragas och från Sjette Hufvudtiteln försvinna, hvaremot det kontanta lönebeloppet för samma län ' skulle ökas med 549 ndr 5 rst., så att titelns summa på det hela minskades med 80 r:dr 32 sk., ej blifvit i den då uppgjorda tabell öfver nämde Hufvudtitel i vidsträcktare mån iakttaget, än att den indragna vedbrands-räntans kronovärdi, utgörande 58 r:dr 34 sk. 8 rst., blifvit afdräset från det för de till Stora Kopparbergs län anslagne indelta räntor i 1^48 ars Riksstat beräknade kronovärdi, 2,434 r:dr 12 sk., hvilket alltså i den år 1851 fastställda . Riksstat är upptaget tili 2,375' rulr 25 sk. 4 rst., 4 Expeditions-Utskotlels Memorial, N:&
Råneå socknemäns underdåniga framställning om behofvet af en särskild Provincial-fäkare lör denna socken jemte Gellivare Lappmark, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län fästat uppmärksamheten derå, att inom detta vidsträckta län med en areal af 937,88 qvadraimil för en befolkning af 61,089 menniskor endast funnos anställde 3 Provincial-läkare, utom 1 Regementsoch Lazarettsläkare i Piteå stad, samt läns-stvrelsen af sådan anledning, och då svårighet oftast mölle att aflägsna läkaren från sitt distrikt, hvarinom en enda resa kunde upptaga hans tid i 14 dagar, föreslagit ny indelning af nuvarande Provincial-läkare-distrikler och deras bestämmande till 5, Sundhets-kollegiuni, enär sockncmännens berörda anhållan öfverensstämde med det i afseende å fördelningen uppgjorda förslaget, tillstyrkt anvisandet af lön för en Provincial-läkare i nämnde distrikt, dock med vilkor, att det nya distriktets innevånare åloge sig att vid Provincial-läkare-stationen uppföra eller anvisa och för framtiden underhålla lämplig hostad ål läkaren af den beskaffenhet, som af Kongl. Maj.ts Befallningshafvande godkändes. h) Till arfvode ät en extra Provincial-läkare inom sydvestra delen af Skaraborgs län med station i närheten af Naums gästgifvaregård och med distrikt af Ås. Sals, Flo och Näs socknar af Åse härad. Barne, Wiste och Laske härader samt Wånga, Edsvära och Qvemmes socknar af Skånings härad, är af Kongl.
Det som i hans skadespel föranleder brytningen, är den omständigheten att fastmannen, från att ha varit en rik karl, plötsligt ser sig hänvisad till en extra ordinaries i verken knappa utkomst Medveten om sin brist på energi och misströstande att med sitt arbete kunna skapa sig ett hem sådant han med sina dyrbara vanor önskar sig det, sliter han de band&gt; som förena honom med en god och älskvärd men fattig flicka. Herr Nordensvan deremot ser den tilldragelse, han skildrar, ur den mera idéela synpunkten af » en ung själs frigörelses — jag tror nästan att orden finnas lagda i en af de uppträdandes mun. 1 » Barnet » är det fästmön som bryter. En allt för omtänksam mor har, inedan Aimée ännu var ett barn till känslor och tänkesätt, i välmening påtrugat henne en förmögen, till mer än stadgad ålder kommen fastman, för hvilken hon aldrig känt någon böjelse och mot hvars rättigheter till henne hennes vaknande jungfrulighet uppreser sig. Då fastmanneu en julafton oväntadt uppträder i hennes hem, kommer hefines känsla af antipati mot honom till ett häftigt och oreflekteradt utbrott, efter hvilket en brytning för alltid är den visserligen blott antydda, men i följd af förhållandenas natur enda tänkbara upplösningen. Mot styckets teknik skulle kunna anmärkas att situations-motivet, julaftonen i en borgerlig, af den goda tonens fordringar temligen oberörd familjekrets, ej är på något innerligare sätt sammanväfdt med handlingsmotivet; författaren har också troligen endast haft för afsigt att genom anbringandet af en med lätt hand utkastad bakgrund påtrycka sitt skådespel en så konkret prägel som möjligt Karaktärsteckningen är fri från öfverdrifter och de inflickade episoderna rätt roliga. Lediga repliker kunde man ju vänta af » Figges » författare. Bland de på senare tid framkomna svenska originalstyckena är » Barnet » onekligen det, som bäst försvarar de anspråk, med hvilka det framträder. Ty detta kan icke fröken Lundbergs » Väninnor » sagas göra. Efter första uppförandet af detta stycke hörde jag ett par af dess åhörarinnor, som tydligen begärde full valuta för sina pengar, beklaga sig öfver att akterna voro så korta.
Jag anser otvifvelaktig! alt motionerna gifva anledn. till ett sådant förslag. Men äfven om motionerna ej dertill gåfvo anledn., så hänvisar jag den värde talaren lill 34 § Riksd.Ordn. som säger, alt ”Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. skall enligt 53 och 89 § Reg.F. samt i anledn. af i Stånden väckta frågor anmärka brister i de allmänna hushållningsanslalterna och förändringar deruti föreslå”. Hafva då Utsk:n haft rätt, eller ej, alt föreslå en sådan förändring? Jag ber om svar derå. Den värde ledamoten har sagt, att, som tvisterna varat i 200 är, så vore det ett tydligt bevis på omöjligheten af att stifta en lag, som afbryter dem. Men nu har preslerskapet under 200 år gjort ständiga försök att inkräkta på socknemännens bekostnad, och lagstiftningen har under 200 år måst tillbakahålla dessa försök. Sä är förhållandet, och jag har nyss ådagalagt det genom uppläsandet af åtskilliga tid efter annan utkomna stadgandet i ämnet. När lagstiftningen så gjort, men dessa försök likväl förnyats, så måste de ju ånyo tillbakahållas. Man har sagl, alt det är omöjligt ali stifta en lag, som ej gifver anledn, lill tvister. Ur den synpunkten vore det då rådligast, att den lagstiftande församlingen sälte sig med händerna i kors, låtandes allehanda orättfärdighet fritt begås. Jag vågar ej tro att den redaktion, sorn jag tagit mig friheten framställa är fullkomlig. Jag fruktar att den, liksom hvarje annan, icke skall kunna helt och hållet utestänga processer, och jag har ingen stor tillit till min redactions-förmåga; men jag tror det vara lagstiftarens pligt att, då lagstiftningar visat sig gifva anledn. till tvister, göra allt för att söka undanrödja de märkbara D e n 30 September. 521 otydligheterna. Jag liar sökt göra det derigenom, att jag användt samma ordalag som linnas i andra författningar. I militiae-boslällsordningen af 1836 finnes alldeles enahanda bestämmelser om nybyggnad.
'För min del instämmer jag i Utskottets Beslut, att uppenbar kyrkoplikt skall bibehållas för den, som begår stöld eller står tjufsrätt; men anser deremot densamma icke böra i lag föreskrifvas för det fall, alt någon, som gjort sig skyldig till dödsstraff, derifrån njuter förskoning, enär en sådan mildring i dödsstraff numera icke kan vinnas annorlunda än genom Konungens Nåd och, vid sådant förhållande, ett lagbud, hvarigenom Konungens benådningsrätt begiänsas, efter min tanke, icke är lämpligt.” Af Herr Grefve Mörner, som biträdt Herr Céderstråhles mening. Af Herr Professoren Doctor Knös: ''Mot bibehållande af den uppenbara kyrkaplikten reserverar jag mig, under åberopande af de grunder, Justitiaj-Ömbudsmannen anfört, till hvilka ännu åtskilliga af rent ecclesiastik natur kunde, om så behöfdes, tilläggas. Som dock nämnde kyrkoplikts Lag-Utskottets Betänkande3 N‘.o 19. u upphörande står i samband med straffbestämmelserna för första och andra resan stöld, får jag ock härom yttra min åsigt 'vara, att förändring af dessa straffbestämmelser, i likhet med hvad i Criminal-lagförslaget förekommer, bordt af Utskottet föreslås, och att, mot vilkor af antagandet häraf, den uppenbara kyrkoplikten måtte afskaffas. ” Af Herr Lector TVallman: "Emot Utskottets beslut, rörande 1, 2, 6, 7, 8 och 9 momenten af Riksens Ständers Justitiae-Ombudsmans förslag, måste jag mig reservera. Då Utskottet ansett den uppenbara kyrkoplikten böra försvinna vid de i 1, 6, 7, 8 och 9:de momenten upptagna lagbrott, hvilka förutsätta en bristande vördnad för samhällets heligaste institutioner, eller åsidosättande af den offentliga GUDStjenstens helgd, har denna straffbestämmelse icke bordt ovilkorligt bibehållas för dem, som gjort sig skyldige till dödssraff, men derifrån njuta förskoning.
Om otåligheten någon gång klagat öfver uppehållet, då önskningarne alltid hastigare hinna målet, än dess uppnående tillåtes af möjligheten, så är denna otålighet lika fullt oundgängelig för alla framsteg; då den bekymmerslösa trögheten utgör dess oöfverstigligaste hinder. Vi hafva en Statsförfattning, som innebär många förträffliga egenskaper, och hufvudsakligast den, af Statsmagternes billiga afvägning de lagstiftande och verkställande magterne emellan5 men genom våra föråldrade, till tiden icke mera lämplige StåndsOrdniogar, till intet göres snart sagt allt det goda, som åsyftats uti våra GrundLagar. Våra sammanträden förlängas under etfc olidligt arbete för Oss sjelfve, till tunga för Folket, och till föga båtnad för det allmänna; vi sitta skiljde på fyra rum, vi se ej hvarandra, vi höra ej hvarandra, vi besluta hvar för sig, och det åren lyckoträff oär hän3 delserne foga öfverensstämmelse i de beslut, hvars satnmanjämnkande ofta fordrar så vidlyftiga omvägar. Våra sammanträden kunna under närvarande omständigheter ej så ofta som vederborde förnyas, öfverläggningsämnanas mängd ökas under den långa tiden, och arbetet blifver vid deras utredande oftast ofullständigt genom omöjligheten, att under så3 Den io Julii f. m, 2o5 dane förhållanden medhinna att öfverfara alltr Riksens Ständer sammanträda och hafva hitintills funnit de stora, de mest riksvårdande föremålen vid sine sammankomster allt'för li. tet eller allsintet utarbetade. Riksens Ständer hafva börjat yttra sine anspråk på Ministérenj och Ministrame hafva ej sällan med missnöje upptagit desse Representationens fordringar.
Bonde-ståndets genom protokolls-utdrag af den 10 dennes meddelade inbjudningtill med-stånden att instämma i Bonde-ståndets beslut, att, med ogillande af Utskottets åtgörande i ämnet, Rikets Ständer skulle uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t framställa den begäran, att Bergskollegium antingen måtte alldeles indragas eller ock förenas med Kom - 3i58 Prot.-utdrag den 13 Maj 1848. merse-kollegium till ett verk med gemensam chef, men fördeladt i 2:ne afdelningar, Ridder skåpet och Adeln antog den del af berörde inbjudning, som afser, att Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse bos Kongl. Maj:t anhålla, att Bergs-kollegium måtte förenas med Kommers-kollegium till ett verk med gemensam chef, men fördeladt i 2:ne afdelningar. Beträffande sedermera femte punkten, biföll Ridder skåpet och Adeln den af Kongl. Maj:t äskade tillökning af 4000 r:dr i det årliga statsbidrag tor poliskammaren i Stockholm, med det jemväl i Kongl. Maj;ts nådiga proposition intagna förbehåll, att stadens årliga bidrag till poliskammaren ökes till 25,000 r:dr. För öfrigt biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets yttrande, rörande första momentet af tolfte punkten, och ansågos de öfriga delarna af af förevarande utlåtande icke erfordra någon åtgärd. S. D. Då nu ånyo föredrogs Stats-utskottets den 6 och 10 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 152, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 91, angående regleringen af utgifterne under riksstatens sjunde hufvudtitel; biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets i afseende på 9:de punkten afgifna yttrande samt ansågs förevarande utlåtande icke i öfrigt erfordra någon åtgärd. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-utskottets nedannämde den 9 och 10 dennes på bordet lagda utlåtanden.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion, har Friherre Stael von Holstein, Otto Wilhelm, anhållit att, då han, som i Januari månad 1841 ifrån Justitieråds-embetet kallades till Statsråd, ifrån detta sistnämnde embetei April månad 1848 åter förflyttades till Högsta Domstolen i ledigheten efter aflidne Justitierådet af Rolén, som förstnämnde år efterträdt motionären, måst för andra gången icke> allenast aftjena begrafningshjelp jemte 2:ne månaders lönebesparing tili Civilstatens pensionskassa, utan jemväl erlägga lösen för Justitierads-fullmakt med 570 i:dr banko, och härtill komme att Justitieråds-lönen, hvilken år 1840, då Friherre Stael von Holstein första gången utnämndes till nämnde embete, utgått med förhöjning efter markegång för; den under lönen inbegripna spanmål, sedermera blifvit i så måtto nedsatt, att han icke fåttfe 28 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. åtnjuta en dylik förhöjning, hvarigenom en löneförminskning af cirka 200 r:dr för året uppstått, Rikets Ständer mätte tillägga motionären ersättning såväl för utgifven fullmaktslösen, som för minskningen i Just it ierattslönen. Då Utskottet saknar skäl att motionen understödja, får Ulskottet hemställa att densamma må lemnäs utan afseende. 44:o. Uti en den 10 December 1849 till Kongl. Maj:t ingifven skrift, hade Landshöfdingen i Westerås län, f. d. Statsrådet och Riddaren F. O. Silfverstolpe, jemte framställning af de ekonomiska förluster han nödgats vidkännas, derigenom att han, som vid inträdet i Statsrådet år 1844, måste lemna nästan alla de af honom dittills innehafda dels ofientliga, dels enskilda befattningar, genom afskedstagande från Statsråds-embetet i April 1848, från och nied påföljde
Uprovades och afgick under anförande af Herr Grefwe De la LarUie, sacob, en Deputation, sorn skulle til de öfrige re8pective Ständen aflemna det i dag jumeraäe I'rotocoll8 Utdrag, rörande eftergifter af i'rivillier, samt meddela underrättelse, sä wäl om Ridderffapcts och Adelns beslut om äterremitterancls til köncoUtskottet af frägan rörande bzlpotbek för försträckningarne til Kronan, som Ridderffapets och Adelns föresatts at nästa Mändag afgöra Lön8titution8-ärendek. Herr Den Z ^unik. 4g3 Herr LcliLtrercrant^, sob»n klerman, upläste til krotocollLt följande: Wid detta tilfälte kan jag ej neka mig den tilfredsställelsen, at offentligen förklara minwarmaste tilgifwenhet och tacksägelse at de Herrar och Män, hwilka pä en sa korrt tid, med iakttagande af billiga gränser för en magtägande men lagbunden Konungamagt, äfwensöm för folkets rättigheter, utarbetat det nu öfwerlemnade i'roffct til Regeringsform. — Det kan således ej annat än utgöra min önskans föremäl, at detta kroject uti sit hela sammanhang mä blifwa antagit. Wid 35 Z har jag dock ej kunnat undgä at fästa min synnerliga upmärksamhet, hwarutinnan de Ämbeten oH sysilor upräknas, hwilka enligt Konungens nådiga wälbehag af honom kunna afoch tilsättas, Ä ena sidan skulle jag häldst önsta, det alla Ämbetsmän singe njuta enahanda beskydd af Lagen hwad förlusten af deras Ämbeten beträffar, men ä andra sidan finner jag äfwen nägra sysilor wara af den beskaffenhet, at de kunna enligt Konungens nådiga wälbehag derifrän flyttas. Jag är öfwcrtygad det Ledamöterne uti Lon8tirutlon8 Utskottet noga öfwerwägat denna punkt och sett den (som man säger) pä alla sidor.
Dessa bemödanden att höja den inhemska industrien böra icke blifva utan framgång, då hufvudelementerne för ali industri lyckligtvis finnas i temligen rikt mått inom fäderneslandet, och hvarken materialier eller krafter till deras förädling saknas, enär landet omfattar stora odlingsbara trakter, rika berg, vidsträckta skogar och talrika vattenfall, samt Sveriges invånare i hög grad ega naturligt förstånd och fallenhet för mekaniska yrken. De här i landet befintliga techniska undervisningsverk äro följande: 1:o. Technologiska Institutet i Stockholm, inrättadt år 1826, erhöll då en mera handtverksmässig än tecknisk rigtning, men har sedermera, jemlikt sin ursprungliga bestämmelse, blifvit reorganiseradt till ett techniskt läroverk, hvilket under de sednare åren förvaltats på ett synnerligen förtjenstfullt sätt och, oaktadt sina, för en högre läroanstalt, föga betydliga pekuniära tillgångar, åstadkommit för undervisningen de mest tillfredsställande verkningar. Bil. k.o 5. till K. Maj.ts Prop. om Statsverk. 1 Sami. 1 Afd. 1 Ilä!'t. 3 18 Kongl. Maj,ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. %\0. Chalmerska Slöjdskolan i Götheborg. Denna skola har under sin utmärkt nitiske föreståndare erhållit en ändamålsenligutveckling och synes ganska väl uppfylla sin bestämmelse, såsom en lägre tecknisk skola, men har, ensam i sitt slag, icke kunnat verka serdeles genomgripande, helst skolan först i sednare tider genom statsbidrag erhållit en vidsträcktare omfattning. Skolan har egen lokal och vackra samlingar. Dess årliga inkomster utgöras af statsanslaget 4,000 r:dr och räntan af doneradt kapital 2,800 r:dr. 3:0. Svenska Slöjdföreningens skola i Stockholm. Denna skola, hvarest undervisning meddelas i linear-ritning, frihandsteckning, målning och formning i lera och vax, geometri, arithmetik, naturlära samt. bokföring och kostnadsförslags uppgörande, är egentligen inrättad för redan vid handtverk fästade personer, som saknat tecknisk undervisning, och synes i allmänhet ganska väl motsvara sitt ändamål.
3 kr., fackföreningen 50 öre, sjukkassan 55 öre, för flickan 4 kr., brandstodsafgift 50 öre, hyra 9 kr Kr. i m å n a d e n. i v e c k a n. F ö r flickan 2 kr., socker 15 öre, kaffe 45 öre, kaffebröd 92 öre, potatis 44 öre, s m ö r 33 ö r e, b r ö d 35 öre, fläsk 60 öre, sylta, lax m. m. 50 öre, mjölk 30 öre, salt 3 öre, fotogen 15 ö r e, lampglas 10 öre, b l o m m o r 25 öre, båtpengar 8 öre, skuld, bet. kr. 1: 50, fackföreningen 25 öre, sjukkassan 15 öre, för flickan 2 kr., resa för sonen kr. 2: 50, skolböcker 64 öre, skolagning kr. Kr. » » » &gt; » Juli 30 Gåfva » » Veckoaflöning Aug. ' ' » • 2 6 » Kr. » &gt; &gt; ». Kvällsvard o c h söndagskost för föregående v e c k a 2 kr., b r ö d 44 öre, smör 20 öre, 1 liter potatis 7 öre, sill 5 öre, 1 k o p p kaffe (frukost) 6 öre, 1 k o p p kaffe (middag) 6 öre, af betalning på skor kr. 1: 50, utlöst en klädning från pantlånekontor kr. — 3 — Aug. &gt; » 1. » » » &gt; 6. » » &gt; 14. &gt; » » &gt; 22. » » » 27. Transport Kr. 6: 62 1 k o p p kaffe Kr. månad 3 kr., kvällsvard och söndagskost för föregående v e c k a 2 kr., skuld, bet. 47 öre Kr. 0: 41 Kvällsvard o c h söndagskost för föregående vecka 2 kr., afbetalning på skor 1 kr., afbetalning på en klädning 2 kr Kr. &gt; 0:13 Kvällsvard o c h söndagskost för föregående vecka Kr. 2: - — Afbetalning på en hufvudduk 1 kr. o c h afbetalning på skor .1 k r.
Då köpmannen och i allmänhet hvarje näringsidkare, så snart hans rörelse kommit till någon högre grad af utsträckning, ofta sättes i nödvändighet att anlita krediten, och det således måste ligga i samhällets intresse, att utvägarne för honom att erhålla kredit, så vidt ske kan, underlättas, blir det på samma gång af stor vigt, att missbruk af densamma i möjligaste måtto foreko mmes och, då det inträffar, allvarligen bestraffas. Sådant kan likväl ej åke, med mindre, hvarje gång en närings-idkare kommer på obestånd, och nödgas inställa sina betalningar, tillfälle gifves att inhemta tillförlitlig och fullständig upplysning, huru han begagnat det af hans borgenärer honom lemnade förtroende, och om anledningarne till hans obestånd. Den säkraste upplysning i detta hänseende lemna ordentligen och ändamålsenligt förda handelsböcker. Bokföring öfver rörelsen är således för narängs-idkaren en skyldighet ej blott emot honom sjelf, utan äfven emot det allmänna, och bör förthy af lagen på - Sik. fil! R. St. Proposition, N:o 97. bjuda*. I nu gällande konkurs-lag stadgas väl ansvar för den gäldenär, som idkat handel eller annan rörelse, deröfver bok hällas bör, men antingen icke fört ordentliga böcker eller fört falska sådana, eller sina böcker förstört. Genom detta stadgande synes dock det åsyftade ändamålet icke kunna fullt uppnås, såvida icke derjemte noggrannare bestämmes å hvilka närings-idkare stadgandet må ega tillämpning, samt huru bokföringen bör vara beskaffad, för att kunna såsom ordentlig anses, och saknaden af nödiga föreskrifter i nämnde hänseenden har derföre blifvit anmärkt såsom en väsendtlig brist i nuvarande lagstiftning. Beträffande vidare det vitsord, som bör ordentligen förd handels-bok tillkomma, synes äfven ett tillägg till nu gällande lags stadganden vara erforderligt. Sådant vitsord medgifves nu endast i fråga om fordran för borgade varor, och tillbörligt afseende synes således icke vara fästadt å det förhållande, som eger rum emellan affärsmän, hvilka med hvarandra träffat aftal om öppen kredit.
Mars och den 3 dennes på boidet lagde Utlåtande, N:o 453, i anledning af Kongl. Mij;ts Nådiga Proposition, angående anslag lill arfvoden för adjungerade ledamöter i Svea och Götha Hof-Rälter. S. D. Antog Riddeiskåpet och Adeln Vallöf]. Porgare-Ståndels genom Protocolls-utdrag af den 6 dennes gjorde inbjudning til! Med-Stånden alt föiena si» i Borgare-Ståndets, vid föredragning n a: Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 435, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N;o 410, angående ett löieslaget låne-undeistöd för siad*-fötsamlingarne i Cailscrona, faldade beslut, att, med afslag å hvad Utskottet i denna ftåga yttrat, af slais-rmde! lill Carlscrona stads Pastorat bevilja ett lån af 12,000 R:dr, med, vilkor att det åteihetalas med 5 procent årligen å det primitiva capitalet; kommande af denna årliga inbetalning tre procent alt beräknas såsom ränta, och återstoden alt afgå på capitalet. Från Hög v. Preste-Ståndet. S, D. Föredrogs Vä Hofi. Borgare-Ståndets, genom Protocolls-utdi ag af den 16 Mars sistlidne meddelade, inbjudning att förena sig uti de beslut, som Borgare-Ståndet vid bestämmandet af anslagen för befästningsarbetena a Waxholms och uti Stockholms skärgård, för Carlsborgs fästningsbyggnad, till Carlstens fästning och Marstrands hamnförsvar, samt till befästningsa» beten vid inloppen tili Carlskrona den j3 och i5 i nämnde månad fattat 348 Pral. Uldr. den l4 April x 841 ♦ i afseende på Correctionisters, arbetsfångars oell arbetslöse personers sysselsättande; och fann Preste-Ståndet för godt i samma beslut instämma och inbjudningen antaga.
Utdrag den 23 Decembér 1829. 96 N:o 333» i anledning af verkställd granskning af den så kallade Lappmarks-Ecclesiastique-fonden; N:o 354, i anledning af väckt motion, att Förteckningarna öfver Kronans Hus och Byggnader måtte lill Trycket befordras. S. D. Föredrogs 6. nyo och bifölls LagUtskottets, den 3 dennes, under N:o 150, afgifna och, den l5 derpåföljde, e. m., på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring i Författningarne, angående tiden, inom hvilken utmätning E Domar och Utslag skall verkställas m. m. S. D, Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, den 24 sistlidne November , under Nio 338, afgiina och, den 21 dennes f. m., på bordet lagda Berättelse om verkställd granskning af Numer-Lotteriets Räkenskaper för år 1826, fann Ridderskapet och Adeln, att beiörde Berättelse borde läggas till Handlingarne. S. 14. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs - och Oeconomie-Utskotcets, den 28 sistlidne November, under N:o j 6b , afgifna och, den 4 dennes e. rn., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar - Prof. Utdrag den 23 December 1829. 97 ningar vid Utskottets, under N.o »32, förut meddelade Betänkande, angående Presterskapets aflöning; fann Ridderskapet och Adeln lor godt att, med 3fslag å förstnämnde Utlåtande, godkänna den i Friherre Ceder ströms, Jacob, vid berörde Utlåtande fogade reservation, framställde mening.