Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r om beviljande af ett särskildt kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande, har man inhemtat, att K. M., ehuru fortfarande under förhoppning om en fredlig lösning af de tvistefrågor, som för närv:de uppröra Europa, likväl anser »den politiska ställningen i allmänhet för ögonblicket vara sådan, att omtankan för fäderneslandet kräfver förberedande åtgärder till våra försvarsanstalters försättande i ett skick, som, i händelse af behof, medgilver deras kraftiga användande för sitt ändamål, utan alltför stor tidsutdrägt.» Af det vältaliga yttrande, som vi på detta rum hört vid remissen af den K. Propos:n algifvas af den ledamot af Konungens råd, hvilken, emedan han står källorna närmare, är bäst i tillfälle att känna den politiska ställningen i Europa för närvarande, och mest skickad, genom ett noga iakttagande af tilldragelserna, att af dem sluta till det tillkommande, — af detta yttrande, Mina Hrr! ehuru föga lyftande på täckelset öfver den djupt beslöjade Sais-bilden, har man dock inhemtat så mycket, att den allmänna politiska ställningen är i detta ögonblick full af osäkerheter, förvecklingar och hvarandra korsande intressen — att den är sådan, att hvarje ord, som yttras, kan innebära, om icke en fara, så åtminstone en olägenhet, som lätt kan leda till en fara; och vidare har man af samma anförande inhemtat, rörande särskildt den politiska ställningen i norra Europa, att genom det nyaste uppslaget i den Dansk-Tyska tvisten, »en brandfackla är utkastad, hvars sken kan komma att belysa äfven våra kuster.»
Ilr von Hohenhausen har för öfrigt förekommit mig, då han yttrade den föl modan, att det vore omöjligt för SlatsUtsk. att på den korta tid af riksdagen, som nu mera återstår, kunna bereda sig en fullständigare öfvertygelse i afseende på något annat lämpligt satt att afhjelpa denna olägenhet, än det som Utsk. i sitt nu afgifna betänk, framställt. Den summa af 90,000 r:dr, hvartill Öfverintendentsembetet beräknat kostnaden för de nya stallens uppförande, deruti inbegripet inköp af den tomt, hvarpå de skulle hyggås, har synts Utsk. något för stor. Utsk. liar således icke kunnat vidtaga någon annan åtgärd, än att föreslå Ständerna att detta ämne måtte undergå en ny pröfning, och att de hos K. M. måtte anhålla att K. M. ville til! nästkommande R. St. aflåta en nåd. propos. om hvad i anledn, deraf kunde vara att tillgöra. Jag vill visserligen icke bestrida en återremiss, ifall Ilr von Hartmansdorff fortfar att yrka derpå; men jag måste säga det jag icke tror att den kan medföra någon förändrad åtgärd från Utskrs sida. Hr Lagerhjelm, Pehr: Af Hr von Hartmansdorff hafva, såsom mig synes, ganska goda skäl blifvit anförda för att vidtaga någon åtgärd i detta afseende; men å den andra sidan har det äfven blifvit ganska riktigt anmärkt, att det vore omöjligt för StatsUtsk. alt under denna riksdag inkomma med ett detaljeradt förslag i ämnet. Jag hemställer derföre vördsamt, om det icke skulle kunna låta sig göra, att 26 H. 16 122 Den 9 Juni. Ständerne öfvei lernnade till sina fullmäktige i Ranken och Riksgcont., att foga anstalt om dessa byggnaders borttagande och uppförande på ett annat ställe, hvartill kostnaden finge tagas af de medel, som de hafva om händer. Dervid borde likväl ett visst maximum för kostnaden utsättas, hvars belopp jag öfverlemna!- åt de herrar, hvilka tagit närmare kännedom om ämnet, att bestämma.
Onder discussionens fortgång hafva många speciella anmärkn:r blifvit framställde mot förslaget. Innan jag öfvergår till dem, tror jag mig dock böra fästa mig något vid den yttrade åsigten, att detta förslag skulle innebära en inskränkning af Konungamakten och vara författadt i syftning att utvidga Riksg:sKont:s myndighet och sätta Statens öfriga förvaltande verk i en underordnad ställning till nämnde Kont. Denna syftning måste jag, för min del, såsom deltagande i detta ärendes förberedande behandling, på det högsta bestrida, och jag kan icke vid förslagets jemförande med förut gällande och hittills tillämpade stadganden finna, att någon så beskaffad våda, som flere talare här antydt, möjligen skulle kunna framkallas genom nu föreslagna tillägg och förändringar i dessa stadganden. Genomgår man förslaget i dess detaljer, tror jag att man skall finna att det är temligen oskyldigt. I första punkten föreslås nemi. endast, att de i Landtränterierna och Tull kamrarne utom Stockholm influtna upbördsmedlen må i stället för att med allmänna posterna till Statsoch Riksg:sKont. eller General-Tullstyrelsen försändas, i R. St:s Banks LåneKont. och Filialeller Privat-bank i den ort der Landtränteriet eller Tullkammaren är belägen insättas, med förbehåll, att det insatta beloppet enl. utfärdad anvisning tillhandahålles vederbörande embetsverk i hufvudstaden. Man har ingalunda förutsatt eller afsett, att upbördsmännen sjelfva, eller Kronofogdar och Stadskassörerna skulle omedelbart leverera den upbörd, som af dem emottagits till Filial eller Privat-bankerna, utan att de skulle hädanefter likasom hittills på sätt författningarne stadga insätta upbördsmedlen i ränterierna. Den enda åtgärd, som skulle komma att tillhöra Privatoch Filial-bankerna, vore egentligen densamma som nu tillkommer PostKont. nemi. att öfverremittera de i sådant afs:de emottagna summorna. Att någon större våda för Statsverket kan upstå, om 40 å 50,000
Efter hvad i den nådiga propositionen vidare omförmäles, hade, i sammanhang härmed, hos E. K. M:t blifvit i underdånighet upplyst, hurusom, sedan, uppå nådig framställning, Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständer, i och för gemenskapens vid flottan mathållning, beviljat en a fl ö n i n £gstillökning af 1 sk. b:ko per man om dagen, samt E. K. M:t derefter, under den 22 December sistnämnde år, i nåder fastställt en för alla flottans trupper gemensam utspisningsstat, och då tillika föreskrifvit, att af manskapets dagliga aflöning skulle för mathållningen innehållas 6 sk. b:ko för hvarje man om dagen och att hvad de sålunda under ett år för ändamålet afsalia medlen kunde vid någon af flottans stationer öfverblifva, borde reserveras för att användas till betäckande af möjligen yppad brist vid en annan, de på sådant sätt beredda lillgångarne för gemenskapens mathållning under åren 1852 och 1853 visat sig i det hela motsvara behofvet, men deremot, i följd af den sedermera inträffade och hvarje är ökade stegringen i prisen å alla födoämnen, lillgångarne under åren 1854 och 1855 befunnits blifva alltmer otillräckliga och för dessa 2:ne år lemnat icke obetydliga brister, som emellertid kunnat betäckas af Femte Hufvud-Titelns besparingar, hvilka dock, såsom jemväl anlitade för tillfälliga, af den dyra tiden föranledda understöd åt underbefäl vid flottans korpser, uppgifvits vara alldeles medtagna och således icke kunna påräknas lör all till större eller mindre del betacka ofvanberörda, utaf Förvaltningen af Sjöärendena anmälde brister i 1856 och 1857 årens tillgångar för gemenskapens vid flottan mathållning. Med afseende å dessa, redan i del Statsråds-protokoll öfver Sjöförsvars-ärenden, som åtföljde E. K.
I anledning häraf får Utskottet vördsamt upplysa, att sedan, genom Kongl, förordningen 0111 skogarne i riket af den 1 Augusti i8o5, åbo å. kronoskatte-hemman förklarats berättigad till utsyning för sitt behof af så-, dane å hemmanet vevande ekar, som för kronans räkning icke kunde användas, och uti Kommerse-kollegii förrberörde kungörelse af den ,'4 Juni j815 blifvit, bland annat, föreskrifvet, att de ekar, sorn utsynades och fin-, ge fällas till enskilda behof, borde barkas i bästa safvetiden vid 5 daler s:mt bot för den, som barken egde och barkningen försummade, hvarefter den på sådan tid afbarkade eken finge fällas när och på hvad årstid, hvar och en för sig beqvämligast funne, dock att barken, så snart den vore afta gen genast skulle förås från stället, vid lika vite som förrberördt blifvit, och samlas samt i förvaringsrum uppläggas, så alt den kunde blifva tjenlig för garfveri-idkarne, hvilka borde foga behörig anstalt om upphandlingen deraf, på det barken ej skulle ligga samlaren lill last; så har, genom Kommers-koliegii kungörelse af den 5 Juni 1820, blifvit förordnadt, att vid hvad uti Kollegii ornförmälde den 14 Juni 1815 utfärdade kungörelse vore stadgadt, i afseende på skyldighet för landtmannen att vid vite afskala till honom upplåtne ekar, borde förblifva, men alt åliggandet för landtman att hålla den afskalade ekbarken garfveri-idkarne ensamt tillhanda skulle upphöra samt ekbarksegare vara berättigade att till hvilken de helst åstundade inom riket fritt försälja den bark, sorn de vore förbundne att afskala å till dem upplåtne och för deras räkning utsynte ekar; hvarefter. Kongl.
Skogshushållningen än vidare försämras, då fullmogne eller vindfälde träd, hvilka nu i synnerhet användas, måste qvarligga i skogen till förruttnelse föreslagit, att en Skaltläggnings-method måtte uppgöras i likhet med den först brukliga eller ock alt, då de fleste äldre Sågqvarnar äro inbegripne uti Hemmansräntan, ingen grundskatt hädanefter må utgå, utan endast Bevillning erläggas enligt de grunder, som komma att stadgas för all öfrig 4a S tats-Utskottels Betänkanden. fast egendom; Uti hvilket Memorial vice Talmannen Joil Jonsson till alia delar instämt, med tillägg, att i Blekingen skall förut Skattläggnings-jnethoden lör Sågar Varit sådan, att en tjugondedel af productioneu ansågs som Behållning, och att en tjugondedel deraf utgjorde Skatten; men då nu mera Beräknades både af Sågoch Mjöiqvarnar en fjerdedel såsom Behållning, och en fjerdedel deraf utgjorde afgiften, hvilken skattläggningsgrund, såsom allt för dryg och olämplig, skall haft den påföljd, att flere Qvarnegare, ehuru de nedlagt Verken, likväl fått betala en tryckande och Öfverdrifven skatt, hvarmed de omöjligen kunde uihärda, hav vice Talmannen hemställt, att den af Nils Håkansson åsyftade Billiga nedsättning måtte antagas Både för Sågoch Mjölqvarnar, der ofvannäinnde otjenliga Skattläggningsgrund Blifvit tillämpad; uti hvilken mening Ståndets allmänna röst instämt, Förenade Utskotten hafva hvad sålunda anfördt blifvit hos sig öfvervägat; Och ehuruväl Utskotten funnit förfaltningarne rörande Skattläggning af Sågoch Mjöl-Qvarnar hafva Blifvit olika tillämpade på olika orter, äfvensom den nu öfverklagade skattläggningen synes till ett högt belopp beräknad, likväl, som frågan* i S ta t s-Utskottets B e t ä nk a n d e n.
Vid förnyad föredragning af S tats-TJtskottets den 8 dennes -på bordet, lagde Memorial N:o abo, i anledning at skiljaktiga beslut i luigia delar af Stals-reglcringen, stannade -Ridderskapet och Adeln i följande beslut: jt:o de af Utskottet uti irsta, 3:dje, 8:de, iörde-, iSrde, a4:de och 2r:ie punkterne gjorda inbjudningar biföllos; 2:0 de af Utskottet uti aldra, 7:de samt 2idsta punkterne gjorde inbjudningar afslogos, och de uti samma punkter föreslagwe voterings-propo-» si tion er godkändes; 3:o de uti 5:te, örte, iorde, iirte, i2;te, i3:de, i/jrde, _ i^rde, iprde^ -a ard ra, sorte och aörte punkterne foreslagne voterings-proposilioner godkändes ; 4:o den af ULskoltet i 4:de punkten yttrade mening godkändes; bro egde, aorde och 23idje punkterne ansågos ej erfordra någon åtgärd; öro afgörandet af i5:de punkten uppsköts, tills 13onde-Slåndets beslut derom blifvit kändt. Från Jlögvördige Preste-StÅndet. ^ S. D. På derom Täckt fråga beslöt Ståndet, att genom Protocolls Utdrag vördsamt och vänligen inbjuda respective Med-Stånden att deltaga i Preste-S tån dets beslut, att för Orthopediska Inrättningen till nästa Riksdag bevilja ett ärligt anslag af Ö6Ö Rdr 3a sk, B:co, hvilket skulle ställas under disposition af den Direction, som åtagit sig förvaltning af enskilda bidrag Ulli samma ändamål, med vilkor, att tvänne fattiga lytta barn blifva kostnadsfritt vårdade, och med rättighet för Direclionen alt tilldeja Läkaren öfvcrskottet såsom arfvode. S. D. Trot.
Med hänseende till den af E. K. Majit föreslagna, af Rikets Ständer härofvan medgifna, utvidgningen af läroverken i Nyköping och Halmstad, har E. K. Majit 24 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. begärt att en arfvodesförhöjning af 100 R:dr vid det förra och ett nytt arfvode å 500 R:dr vid det sednare läroverket, årligen måtte, för hvardera af lärarne i musik och sång samt i teckning, å stat uppföras; hvarjemte E. K. Maj:t föreslagit, att ett arfvode af 400 R:dr måtte anvisas åt en lärare i musik och sång vid Luleå elementarläroverk. Och då dessa belopp äro beräknade i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer för öfriga likartade elementarläroverk stadgat, hafva Rikets Ständer medgifvit att de äskade beloppen, tillhopa 1,600 R:dr årligen, må å Riks-Staten uppföras. 36:o Vidare har E. K. Maj:t föreslagit, att förut anvisadt anslag till lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken måtte bibehållas med 10,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K. Maj:ts berörda nådiga förslag, medgifvit att det till lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementariäroverken anvisade anslag, 10,000 R:dr årligen, må till oförändradt belopp fortfarande utgå. 37:o lill vikarie-arfvoden och oförutsedda behof har E. K. Maj:t begärt ett anslag af 10,000 R:dr årligen; och emedan, med afseende på erfarenheten under nästföregående statsregleringsperioden och den oupphörligt fortgående starka tillökningen af lärjungarnes antal i elementarläroverken, detta anslag synes vara väl behöflig!, hafva Rikets Ständer beviljat det af E. K.
Majit oelr Itrona», dels genom 1760 ära 8katteköpsbrel, del8 eek genom serskilda lorloganden oelr 8ena8l genom Bongl. Besolutionen den 14 Deeember 1833, redan slsagt sig rät listre len till ifrågavarande kolräntor eller bögre lö8en derlöre, än den bittills -erlanda, 5anrl all återvinning derutinnan ieke lagligen är möjlig, utan egarsns till Ortala Bruk frivilliga begifvande, dertill Brukets nuvarande kiga re 8ä m^eket mindre linnes l>öpl, 8om lran med lörlu8ten al liolräntor na 8lrulle förlora större delen al den köpesumma, lran lör löruket erlagt; l^ oell da lrärtill kommer, all l^ongl.
Det var ljuft att äter inandas hembygdens luft efter att ett helt år hafva uppehållit sig bland främlingar. Det var en hvila att gå genom de breda, tysta gatorna, då man lefvat i den brådskande, bullrande hufvudstaden. Det ligger ett egendomligt behag öfver Norrlands korta sommar, och aldrig hade Gunnar känt det såsom nu. I de små trädgårdarne blommade hägg och rönn och syrenerna stodo smyckade som midsommarbrudar. På rabatterna prunkade en mängd blomster, alla frodväxta och med höga, mättade färger, såsom de blifva dessa Floras barn, då de fostras i » midnattssolens land » i ett nästan oafbrutet ljus. Gunnar vandrade nu genom den ena galan efter den andra ned mot hamnen, där man lastade hans faders ståtliga fartyg, briggen Dorothea. Han sköt mössan bakåt nacken och såg, huru den sista plankstapeln alltmer förminskades, buren af starka armar ombord. Idun M E D PLANSCHER OCH HANDARR. UTAN EN — PL. KR. OCH UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG HVARJE OCH. L Ö R D A G. e. _, DELES SARSKILDT FORMANL. VILLKOR. T „ n,. STOCKHOLM, * - RIKS 16 46. HOF OKTRYCKERI._ Q LÖSNUMMERPRIS: 8 SIGRID BLOMRERG. ÖRE. REDAKTIQNSSEKR. : JOHAN NORDLING. län. I fullbordadt skick hann den tyvärr dock aldrig utställas i hufvudstaden, emedan Oskarshamns församling önskade d e n p å s i n p l a t s till j u l e n, årets största kyrkofest. M e d sin ihärdighet o c h tro b ö r hon kunna forma en vacker framtid. V i tillönska henne det — henne o c h vår konst 1 J. N — G. HON ÄR SÅ LEDNING TRÖTT. MED ANAF BAZAREN F Ö R SÖMMERSKOR. H — att VÅRA AF TILLTALSORD. EVA WIGSTRÖM FÖR IDUN (AVE). S t a n n a t. e x.
Lee i Elfsborgs län, hvilket arbete, med afseende å den dertill utgående betydliga kostnad, StatsRådet ansåg icke kunna nu till hela sin utsträckning understödjas, utan syntes bidragen dertill lämpligen böra på två statsregleringsperioder fördelas, med lika belopp under hvardera, hvadan bär skulle uppföras 0 ‘ “u.’ j> . 'lafa 490,000, tinder förutsättning, att såsom vilkor för länet stadgades skyldighet för intressenterne i företaget att årligen, räknadt från slutet af det år, hvarunder hvarje för sig fristående del deraf blifvit fullbordad, till Riksgälds-Kontoret erlägga fem procent å det, i förhållande till hela kostnaden, på samma del belöpande lånebelopp, deraf ränta skulle godtgöras efter tre för hundra af det obetalda kapitalbeloppet och det öfriga utgöra afbetalning derå; men med rättighet för Kongl. Maj:t att, derest vederbörande icke inom 1863 års utgång om arbetets utförande i behörig ordning afslutat kontrakt, använda lånesumman emot enahanda betalnings vilkor till understödjande af den föreslagna transportleden för sammanbindande af Kinda båtled med sjön Roxen, derför arbetskostnaden, i det närmaste lika med den för nyssberörde segelleds öppnande, jemväl syntes påkalla statsbidragens fördelande på två statsregleringsperioder; hemställande Stats-Rådet i sammanhang härmed, det Kongl. Maj:t, jemte tillkännagifvande, att Kongl. Majit bade för afsigt att framdeles till Rikets Ständer aflåta särskild nådig framställning angående väckt fråga om uppförande af jernbro öfver Sag-ån vid Nyqvarn i Upsala län, måtte föreslå Rikets Ständer att för utförandet af nämnde brobyggnad och deraf förän-' / ledd vägomläggniiig emedlertid taga i beräkning ett anslag af 92,100. Vidkommande åter de af Styrelsen inom linien omförmälda större arbetsföre - Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1S62.
Ståndet vid motionens väckande blifvit yttradt af RiksdagsFulhnäktigen Nils Strindlund, det begärda meddelandet som nu måste blifva ofullständigt, icke uppfylla det af Motionären åsyftade ändamål; hvaremot Stats-Utskottet vid nästkommande Riksdag då ÖfyerlntendentsEmbetet hunnit samla och ordna Förteckningarne å alla under dess inseende ställde Hus och Byggnader, blifver i tillfälle att i detta ämne meddela fullständig upplysning. Rå dessa skäl kan Utskottet icke tillstyrka bifall å Hans Janssons berörde Motion. Memorial, ang:de Statsregleringen i allmänhet samt beloppet af den intill nästa Riksdag erforderlige Statsbrist-Summa. J)å det åligger Utskottet, att uppgifva den Summa, som, utöfver vid denna Riksdag för Statsoch RiksgäldsrVerken beräknade Ordinarie och Extra Ordinarie inkomster, erfordras, till bestridande af de utgifter, hvilka R. Sl:r fastställt att, från och med år 56 Stats-Utskottets i83o intill näst skeenda Statsreglering, äga rum; får Utskottet nu vördsamt anmäla följande i afseende på den verkställde Statsregleringen uppkomne förhållande: StatsVerkets Inkomster, hvilka vid i8a3 års Rikdag beräknades till 6,467,867: 2g. 10. hafva , sådane de af R, St:r nu blifvit påräknade och i Bilag. Litt, A specifikt äro upptagne, blifvit till' ökade med samman' . laggdt 898,157: 44. 3, hvarifrån dock böra afgå skedde minsk ningar 8i,oi5: 26. — så att på det hela en tillökning uppkommer af 817,142: 18. 3. Summa Inkomster R:dr 7,285,000: Och hafva R, St:r, i sammanhang med beräkningen af Statsinkomsterne fattat följande beslut: 1:0
S D. Vid föredragning af Stats-utskottets memorial N:o 12, innehållande anmälan af anledning till anmärkning emot föredragande statsrådet och chefen för finace-departementet, blef denna anmärknings-anledning remitterad till Konstitutions-utskottet. S. D. Vid föredragning af Banko-utskottets memorial N:o 6, med återlemnande af riksdags-fullmäktigen Jöns Jönssons motion, angående beskattning å privat-banker och Hypoleks-föreningar m. m., ansåg Ridderskapet och Adeln ifrågavarande motion böra af Bevi/lnings-utskottet behandlas. Från Hög. Preste-ståndet. S. D. Föredrogos Stats-utskottets följande utlåtande och memorial: N.-o 9, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående Marstrands utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret: Bifölls. N:o 10, angående det för tryckningen af Preste-ståndets protokoll erforderliga papper: Bifölls. S. D. Beslöt Ståndet att de af följande ståndets ledamöter, doktor Stenhammar, domprosten Reuterdahl, prostarne Ljungdahl, Melén odi Forssellj professor Thomander, doktor Säve, biskop Heurlin och doktor Sandberg, nu afgifna yttranden i anledning af den sistnämndes motion om upphäfvande af konventikel-plakatet den 12 Januari 1726, skulle till Prot.-utdrag den 42 Januari 4848. 9 Lag-utskottet remitteras i sammanhang med den in pieno den 4 dennes beslutade remiss af sagde motion till samma Utskott. S. D. Föredrogs Stats-utskotteis memorial N:o 12, med anmälan att det är anledning till anmärkning mot föredragande stats-rådet och chefen för finans-departementet, hvarom remiss begäres till Konstitutionsutskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola: Remissen be viljades. Fi ån Välloll. Borgare-ståndet. S. I). Föredrogos ånyo Stats-utskottets: utlåtande, N:o 9, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående staden Marstrands utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret:
För att se, huru långt man vill gå i förvägrandet af min rätt, begär jag, att contra-proposm må innefatta bifall till BondeSt:s inbjudning, och i händelse detta pekas, begär jag votering derom, II, Ex. Hr Gr. Mörner: Det lärer väl icke kunna nekas den, som begärt votering, att föreslå contra-proposm, i68 Den ii'September c. ra. och jag hemstäiler således, om icke Frih. Boyes förslag i detta afseende utan votering kan antagas. Hr Silfverhjelm: För min del tror jag det icke gå an att nu anlaga Frih. Boyes förslag till contrapropos., enär ja-propos:n mäste blifva den, hvarå Hr Gr. o. Landtm, redan framställt propos., eller bifall till PresteStls inbjudning, men R. o Ad:s eget förut fattade beslut icke heller kan helt och hållet uteslutas. Såsom en utväg alt undvika dubbla voteringar föreslår jag derföre, att nian lemnar contrapropos: 11 oafgjord och lill en början endast voterar om bifall till PresteStts inbjudning. Frih. Ehrenborgh: Äfven jag anser det icke gå an att antaga någon annan contra-propos. än den, som Hr Gr. o. Landtm föreslagit; Frih. Boye dock obetaget att för consequensens skull yrka votering äfven om contra-propos:n. Frih. Boye: Orsaken, hvarföre jag begärt bifall till BondeSt:? inbjudning såsom contrapropos:n, är, att BondeSt:s beslut närmare instämmer med min åsigt i sjelfva saken, än något af de öfriga ifrågavar. besluten; och då jag begärt votering, förmodar jag, att det icke kan vägras mig att få fram min mening i endera voter:spropos:n. Gr. Horn: Jag anser mig böra erinra Frih. Boye, att det alldeles icke är hans rättighet att få fram sin enskilda mening.
Det torde dessutom ej vara under åberopande endast af menniskans naturliga rättigheter, en fråga af så invecklad art, som den om hemmansklyfningen bör afgöras, helst genom den i våra lagar medgifna afsöndringen af jord tillfälle är bernit den fattige att tillfredsställa den af motionärerne omförmälde önskan att förvärfva sig ”en torfva”, hvarmed icke lärer förstås en genom klyfning tillkommen hemmansdel, utan en afsöndrad lägenhet. Den af motionärerne såsom obestridd antagna mening oro en större produktion, till följd af den fria styckningen, lärer, med afseende på nutidens behof af kapital-styrka vid all slags näring, och mekanikens användbarhet äfven vid jordbruket, icke kunna anses afgjord; men ännu mindre frågan om den högre netto-provenyen, som ur stats-ekonomisk synpunkt måste tagas i betraktande. Med ett ord: stridspunkterna på detta område äro ännu så många, att man icke torde böra i ett land med sådana klimatiska och andra egendomliga förhållanden som Sverige experimentera med en lagstiftning af den beskåffenhet, som den ifrågavarande. Det högsta, som i detta afseende med skäl torde kunna göras, vore väl att i en eller annan landsort, med afseende på särskilda förhållanden, göra ett försök; men då 9 § af i kapitlet i Kongl. Förordningen den 19 December 1827 medgifver att: ”der, i följd af särskilda förhållanden inom något län, jemkning eller förändring i de rörande grunderna för hemmansklyfning i allmänhet nu stadgade föreskrifter skulle för samma län anses af nöden, Konungens Befallningshafvande må derom underdånig anmälan göra, då Kongh Maj-.t vill i nåder tillse, huruvida något särskildt stadgande för ett sådant län lämpligen må i ämnet kunna utfärdas”, samt