Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
till exempel en kanariefågel, s o m man kunde roa sig m e d att göra tam. V i d hvarenda drill skulle hon tänka på gifvaren. En gul fågel i en glänsande bur, p r y d d med friskt g r ö n t. detta vore en gåfva, s o m hon skulle värdera. M e n ingen vore henne n o g tillgifven att tänka på att göra henne en dylik fröjd. troligtvis ingen! Efter detta, kände fru Dyrell icke någon ro i sin själ. Vakande eller sofvande plågades hon af tanken på den där kanariefågeln. Dag efter dag under månadei hade hon för egen del gjort några försakelser för att af sparade penningar köpa nya skodon åt barnen. Skulle h o n ha kraft att ta bort ännu fiere timmar af nattens s ö m n? Att lefva på en ännu större förknappning för att bli i tillfälle ersätta de besparingar hon redan gjort, därest dessa 1895 skulle användas till en omtyckt present åt en viss Kristina? Ja, hon ville o c h måste visa fru Haverman att. men hon gaf sig icke tid till vidare reflektioner. H o n förstod att vara erkännsam, o c h hur undfallande hon än var, hade h o n en viss stolthet. » Gåfvor o c h gengåfvor, » tänkte h o n och skyndade från södra stadsdelen till den norra, där man annonserat o m: fåglar till salu. Efter mycket prut blef köpet afslutadt att till passande dag öfversändas åt fru Haverman .. hvarpå fru Dyrell öfver Skeppsbron direkt begai " sig på hemvägen. Härunder hade h o n snart nått Räntmästartrappan, där hon bland passagerarna från Djurgården såg en herre k o m m a springandei land och nu vid hennes åsyn stannade s o m förstenad. » Mia, käraste Mia! » Han hade plötsligt återfått talo c h rörelseförmåga, o c h i del han fattade hennes händer, s o m i detta ögonblick maktlösa fallit utmed hennes sidor, tillade lian. » Så jag har sökt att få reda på d i g. » » Min man. h a n? » » Han? » » Är död, » hviskade hon med darrande, färglösa läppar.
Den owaniiga händelsen, att sedan Swartlösa Härads-Bocrne woro vwillkorligen älagde, alt pa egen kostnad besörja hela Brobyggnaden, de derefterblefwo berättigade, altför deras del ej behöfwa deltaga i den afgift, som alla andra »vägfarande, till Bankens och Häradsboerncs ersättning för gjorde förskott, borde erlägga-, hwar, af flere swarigheter för uppbörden, under ett flikc förhållande, moro oundwikeliga; och widare, att den pa meranämnde byggnad anwande kostnad, egenteli^en för Bankens paräknade förmohn af en lättare chch lindrigare transport, uppgått till det belopp, sym thyförutan icke behöfts; samt siuteligen, ntt med en nödig aktning för Merker, sivarligen lunde förenas, att »vägfarande skulle med langwarig, för hwarje ar till »nindre betydande Summa belöpande afgift, för ett sadant ändamål, belastas; föranlat Utskottet till vfwannämnde framställning. Kostnadens belopp derwid ej blefuppgifwen; härrörde deraf, att hela kostnaden, icke an«u kunde efter Mutade räkenskaper precist bestäm, mas; sedan i öfrigt Summans »ner eller mindre öetydelighet, för Utskottets hemställan icke kom i beräkning, Banco'Mskvttet bör emedlertid, af den nu gifne anledning upplysa: Akt kostnaden pa Broens uppfö, rande besteg sig »vid 1808 ars flut till N:d. 4,304. Ar 7809 ökad med 4,200- Är r8io widare med 8,n6. r8il Drn sz Julik. i8n ars Rakenssaper, woro »vid Mars manads utgång innewarande ar, da Herrar Fullmägciges berättelse blef skrif»ven, icke Murade; »nen Commiflarien wid Bruket, hade uppgifwil siuteliga kostnaden till omkring — R:d. r,svo. således tilisamrnans R:d. 18,120. Uti sistnämnde
Ständers Lagsamt Allm aima Besvärs och EkonomiUtskotts Betänkande öfver Kongl. Maj:tf Nådiga Proposition med Förslag till Författning om Fast Egendoms försäljning å Lotteri. Genom Remiss från samtlige Respctive RiksStåndeu har till LagUtskottets åtgärd blifvit öfverlemnad en så lydande: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. (Se irsta Samlingen ajdra Bandet.) 1320 LegVtskotttti BttinknndeHi Med Remissen från Höglofl. Ridderskapet och Adeln har tillika åtföljdt ett efter föredragningen af den Kongl. Propositionen afgifVet yttrande af nu mera framlidne Herr Ehrenborg, Caspersom enär af de Propositionen bifogade Handlingar funnes, att vederbörande mera uti Juridiskt och oeconmiskt afseende än uti Moraliskt, ämnet betraktat, önskat, att LagUtskottet mera ville fästa uppmärksamhet vid den moraliska delen. Herr Ehrenborg har befarat, att vinglerier och stora olägenheter uppkomma, då sjelfva fastigheterne göras till föremål för Spel» och derigenom, att speculationen drages från sådan omtanka och näringsflit, som långsamt men säkert bereder förkofran, till speculationen att, utan möda, hastigt rigta sig, och att det kan vara betänkligt, huruvida Staten bör gifva anvisning å en utväg att bereda vinst åt ett färre, men förlust åt ett större antal medborgare.
Ständer lämpligt att vid den föreslagne regleringen af Stuteriet och dess bibehållande i nu varande skick må bero. Men, i händelse det högre Hö-Arrende, som påräknas för nästa år och framgent, icke skulle, såsom nu förmodas, blifva tillräckligt för Stuteriets underhållande , eller ock någon förminskning skulle uppkomma i den bland inkomsterne nu påräknade Dagsverkslösen, om hvars upphörande fråga vid denna Riks - 176 Underdåniga Skrifvelseri •lag ater är väckt och hvaröfver Riksens Ständers serskilda underdåniga Skrifvelse af denne dag ingår, hör, enligt den här ofvan fastställde grund för Kongsgårdarnes disposition, Stuteriets styrka förändras och så lärnpas, att Inrättningen 11 å utan vidare bidrag af Staten, än det för innevarande år erforderliga, kunna underhållas med Kongsgårdarnes afkastning, emedan Statens tillgångar icke medgifva någon ytterligare årlig utgift för detta ändamål. Hvad angar den föreslagne RöningsStaten för Stuteriets Tjenstemän och Betjening samt dervid äfven Kommitterades uti en den 2:dia sistlidne Januari till Kongl. Maj:t afgifven , och den 3 Februari till Stats-Utskottet i Nåder remitterad ytterligare underdånig Berättelse gjorda hemställan, att Chefen Stallmästaren Ehrengranath mätte undfå 1200 R:d i arlia I,ön, hafva Riksens Ständer funnit Kommitterades sistnämmnde hemställan ej kunna bifallas, då för Stuteriets Chef, som hittills innehaft blott 1200 R:d årligt arfvode, nu blifvit i Staten upptagne, jemte 1000 ICd i kontant, åtskillige andre Köne-förmåner , nemligen 3a Tunnor Spannemål och 800 I/isp. Hö rh. rn., utan hafva Riksens Ständer deremot trott, att både för honom och Betjeningen äro föreslagne fördelaktigare Röner , än många andre Kronans Tjenstemän och Betjente, som kunna anses vara af lika Grader, bestås.
U|l£* I—;<» jiit ft IllldCt.Si; 111} ■:•' 1 Ut SXpJc.U! jiii,: *>.- iti * }ö4Mi ■;.’ ^ «Vn. f w. !«• |C jne«.8si;nfp ses* | • i < t n L rt». H:;i - tik ;i .-•'Ii ‘t tk i? ’’s - i—j«".|OC i VvS—V - l/l ii C i—i-’*'-■• ■-■ i-1 " !—fcr:rR i—i'4-'-M 'f ~ ; « t “fe Gi*fe l« ;j i fj j lil M IfS ;! JVl :> !»■'• ! WBitf I j') ffoej: ! ;Hp’i 1 K i "*** *( : .*•• r • » «j—r'< <; i > ‘i-— I . ~ . -.• :•» i - •. -J-lfefc) 1^*4-*$ i Vif >' f pff kr. LJ -pip pjU.Mf * i. ! —| : i-i-j i j~: -j* j—jvijftf* j~ |f>. .i’" j-~ ~;v:M ;|- I-’*»# ■JF ! 4,f v , i -H* J f. '• i-ri»( “\> *"»»*<• ; . , iI * »‘•!W* ‘ r' *• ' t i11- V!,i fe i":'4gt^ , „ i .i. !•• tt<>| v i i i !
och afsked, i n g e n, n y t t i g till i n t e t, prakt n y a impulser samt maning tillbedjare all h e d e r hålla våra konstnärliga att på bergens Jubelsången öfver verklig makt. trakt till trakt, enkelhet. Han var början — 3 I DUN - o c h slutet. H a n v a r allt. Nu ljusnade himmel och jord. Ett ord af ånger var det pris, h o n satt p å sin förlåtelse. en ny, okänd lycka. Människorna voro henne vidriga. D e t var obilligt! D e t var orättvist. Han var d ö d. D ö d! Inför G u d ensam skulle h a n svara för sina gärningar. D e t var hennes s y n d. APRIL E N SJUKSKÖTERSKAS 1899. MINNEN. 1899. f r ä m m a n d e land samt åter börja arbeta på ett sjukhus. De timmar jag denna kväll fick tillbringa tillsammans m e d denna begåfvade, ovanliga k v i n n a, g å aldrig ur mitt m i n n e. h o n varit m e d o m. IDUN VII. AUGUSTA-HOSPITAL I BERLIN. m. — 4 — TSCHAIKOWSKY, utrikesminister. L u g n o c h skarpsinnig. SCHUMANN, statssekreterare. Ljuf o c h organiserande. MEHDX, justitieminister. GLUCK, finansminister. Noggrann o c h beräknande. ROSSINI, kultusminister. Lärd o c h förutseende. WAGNER, krigsminister. Heroisk o c h triumferande. GOUKOD, marinminister. Djup o c h passionerad. G A D E, handelsminister. Grundlig o c h spekulativ. NEPRAVNIK, konseljpresident. Klar o c h öfvertygande. HANDEL, ärkebiskop. Sublim o c h inspirerad. BACH, president i högsta domstolen. V i s o c h hänryckande. H. Edlund foto. THYRA GRAFSTRÖMS detta bibelspråks a n d a lefdes o c h verkades där på Augusta-hospital. VÅRUTSTÄLLNING.
Om saken blifvit genom Konungens försorg förut behandlad, så är hon troligen beredd för en dylik åtgärd, [lafva Ständerna derom anhållit, så är saken i desto bättre skick, att kunna vidare befrämjas. Sker icke en sådan anhållan, så har Konungen mindre skäl att derom göra framställning. Det beslut som Ständerna nu skulle fatta, lägger icke hinder i vägen för vederbör, embetsman, att enl. författningarne behandla det nu pågående besvärsmålet. För kronan förekommer dervid en annan angelägenhet än stuteriets vid Ottenby, nemi. transporten af trupper, beväringsmanskap samt fångar lill och ifrån Oland. De föras vanligen icke öfver Sundet omedelbart lill eller från Calmar, (åtminstone den tid jag var Landsh.) utan skickas efter gammal vana landvågen till Refsudden, belägen nära tre mil från Calmar, och derifrån öfver sundet till ön o. s. v. Vore en ordentlig och säker öfverfart mellan nämnde stad och färjestaden uprältad, så kunde fångarne der öfverföras, och sålunda måhända med mindre kostnad, samt mindre äfventyr för deras helsa och lif, än förhållandet nu är, under den kalla årstiden, då varmare beklädnad för dem behöfves. Jag tror således att saken måste i vidsträcktare mån betraktas, och hemställer derföre om icke Utsk:s förslag bör såsom välgrundadi bifallas. Gr. Wrangel: Det är obehagligt att nödgas förlänga diskussionen öfver eli ämne, hvarigenom man kan befara att bli tråkig för Ståndets ledamöter. Jag skall derföre endast korteligen nämna, alt i hvilket fall som helst, kommer alltid alt pröfvas, huruvida några privilegier lägga hinder i vågen för anläggandet af nya färjställen. Skulle denna pröfning så utfalla, att inga privilegier hindra anläggningen af sådane, då är vägen dertill öppen för hvem som helst; och att Oländniugarne med begärlighet skulle omfatta tillåtelsen för dylika anläggningar, är mer än troligt. För öfrigt tror jag icke att alla färjeställen å Oland befinnas i ett så bristfälligt skick som några ledamöter hafva föreställt sig.
”Han kan väl få en annan igen,” menade Gabriella. ”Åh ja, ja visst! Men har en förlorat allt det lilla en har, så sitter det åt, innan en kommer på grön qvist igen.” ”Åh, pappa, en så rask karl tar sig nog upp igen! Det syns väl att han icke förlorat modet; och likväl har han förlist en gång förut och skall vara alldeles utan förmögenhet, det har Petter Lindgren sagt för Lena i dag morgse.” ”Så mycket värre, mitt barn! Han kan då förlora förtroendet – och det är värsta fallet för en skeppare utan egen skuta.” Nittonde Kapitlet. Din hand – jag vill den ej begära. Se, törnet uddas på min stig. Att bjuda, älskade! åt dig Jag har ej lycka, har ej ära. Stagnelius. De följande dagarne måste Rosenberg, i följd af en svår feber, hålla sig vid sängen. Han syntes äfven lida af en stark oro, ehuru intet ord derom undföll honom; och det var först sedan hans krafter medgifvit uppfyllandet af det smärtsamma åliggandet att uppsätta en fullständig sjöförklaring, för att tillsändas fartygets rederi, som han tycktes tänka på sig sjelf och tillståndet af sin helsa. Efter hand lade sig väl febern; men med de förfrusna fötterna hade det sig icke så lätt, och endast den noggranna och ömma omvårdnad, husmodern lemnade honom, hade han att tacka för att han efter en veckas tid åter kunde infinna sig i dagliga rummet. Ännu förmådde han väl ej riktigt stödja på fötterna; men han linkade, stödd på Anton eller Birger, fram till soffan; och, en gång väl hamnad der, fingo fötterna overksamma hvila i ett par af gubben Haraldsons ofantliga skälskinsstöflar. I soffan var ock onekligen en treflig plats: den värmande kakelugnen stod midtemot, kaffebordet vanligen framför, och hyllan med piporna till venster, Gabriellas sybord till höger och hon sjelf således helt nära, ty kaptenen fann alltid högra soffhörnet behagligast. Sedan voro de andra grupperade rundtomkring:
Jag förklarar silades ytterligare bestämdt, att innan jag får se sluteliga projectet i Finance-fragorne, kan jag icke ingå i beviljandet af några anslag. — Emottaga vi lyckligare utsigter dä Utekottens nu återremitterade Betänkande återkommer , dä skall jag ined tillfredsställelse yrka, att Ridderskapet och Adeln äfven i denna fråga förena sig med de öfrige Stånden, i rättvisa och de uppoff, ringar, som kärleken och beredvilligheten euiot ett älskadt Konunga Hus påkalla5 men mina Herrar! kunna vi val med lugna samveten ansvara för våra hemmavarande, om vi älägga dem hörnor, som de ej kunna uthäida, derest föga eller ingen ändring kommer att äga rum i det uppgjorda Finance-project|et$ och utlofva anslag, sorn jag vagar säga det då ieke ens efter mänskligt utseende kunna utgå Den t g April.- 37 — Jag anhåller således om den Proposition» att Stats - Utskottets Betänkande om anslag må blifva hviiande och ej afgöras förrän Finance-planen blifvit reglerad, och af Ständerna antagen. Ett sådant preliminäire-beslut skall åtminstone bereda något-Togn åt vira hemmavarande, som alltför långe suckat under bördätt af deras betryckta ställning med nästan utslocknadt hopp, att af våra beslut finna lindring. Grefve Mörner, Carl Stellan: J>? anse* Herr Skjöldebrands framställning likaså värdig sorn billig; men då vi inhämtadt att Hennes Majit Enke-Drottningen täckts förklara sig nojd med de af Stats-Utskottet föreslagne vilkor, så får jag hemställa, att Betänkandet måtte bifallas. Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig i Friherre Wrangel kände förmodöligen ej, då hsn Skref sitt Memorial, att frenne Stånd redan bifallit Stats-Utskottets Betänkande; hade detta förhållande ej inträffat , skulle jag förenat mig med honom. Onekeligen böra Statens likasom en Enskildes utgifter rätt's eftr inkomsterna.
Ersättning för brister uti 5:te hufvudtitelns förslags-anslag för år 1852 Från 4:de hufvudtiteln: till durchmarsch-kostnader » Carlshamns kastell » Blekinge beväringsmanskaps vapen öfningar » Kungsholms befästnings-arbeten och försänkningen i Djupasund Från Kongl. Konvoy-kommissariatet: för årliga öfnings-expeditioner till sjös » expeditionen med fregatten Eugenie fyllnad i års-anstaget för lotserioch fyrings-staterna skillnad emellan inkomster och utgifter för Sjökarte-kontoret » Kongl. Hof-förvaltningen . » Kongl. General-poststyrelsen » Kongl. Karantäns-kommissionerna i StocL holm, Götheborg och Malmö Arrende-medel för Hof-jaktvarfvet Omförda medel Liqviderade förskott Skuld Balans till påföljande år: Credit. Indelningar och spanmål in natura Materielen: Kongl. Flottan» underhåll Dito nybyggnad Båtsmännens förseende med kojer och täcken Båtsmäns beklädnad Beklädnad åt mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar. ..." Spanmål in natura Exercis med Flottans bemanning Spanmåls-upphandling och bageri-kostnader . Sjukvård . Diverse behof lieseoch traktaments-penningar .. Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus till Kgl. Förvaltningen af sjöärendena samt Departementets Kommando-expedition Dito dito till dito Kansli-expedition Dito dito för Kongl. Flottans stationer Extra utgifter Lotseri©ch fyrings-staterna samt Sjökarte kontoret ... indelta räntor Extra statsanslag för Sjöförsvaret, 1844 och 1845 års: Till flintlås-gevärs förändring för slagkrutsantändhing 1847 och 1848 års: Till nybyggnad af en ångkorvett eller tvänne ångbogserings-fartyg » nya dockbyggnaden i Carlskroga » gevärs anskaffning och förändring För diverse ändamål För 4:de hufvudtiteln, till durchmarsch-kostnader » Carlshamns kastell » Re Vär i ngs-manska pets vapenöfning
Men lika sannt är också, att detta factum icke kan innebära något skäl för R. o. Ad. att frångå sitt vid förra Riksdagen fattade beslut. Då jag således, på grund af hvad jag nu haft äran yttra, anser motionen vara både framkommen i rättan tid och väl motiverad, önskar jag lifligt, att Ståndet måtte med sitt bifall understödja densamma. Den 7 Juni f. m. 47 Gr. Wrangel: 1 ani. af den siste värde talarens yttrande auliäiler jag att få elinia, det (rågan om ändring i sältet för räntornas utgörande så litet sammanhänger med frågan om räntornas förenkling, alt R. St. och K. M. vid flera föieg:de tillfällen hafva fattat beslut om förändring i sältet för indelta räntornas utgörande, utan ali dervid varit fästad! något vilkor om ränteförenklingen; och uti kungörelserna af 1803 och 1815 ligger bästa beviset härför, då de räntegifvare, som förut voro skyldige att forsla räutetagarens persed lar inom häradet, nu erhöllo en inskränkning i denna skyldighet till 6 mil från räutetagarens bostad. Sådana beslut hafva kunnat blifvit vidlague i fråga om sanet för räntornas utgörande, utan att fråga beliöfl vara om deras förenkling. Detta bevisar aldrabäst, att frågan om täntepersedlarnes utgörande är alldeles oberoende af frågan om ränteförenkling: det är åtminstone historiskt bevisadl. Hvad beträffar ränietagarnes rätt, sorn den siste värde talaren ansåg hafva blifvit förbisedd i så måtto, alt man endast fästat sig vid ränlegifvarens rätt, så ber jag att få fästa upmärksamheten derpå, att alla de nuvartde ränietagarnes, de enda, hvilkas rätt kunde komma i fråga, vore genom K. M:s och R. St:s beslut vid sista Riksdagen bibehöll ne vid denna rätt, så att de kunna upsäga räntepersedlarnes utgörande till lefverering in natura efter markegång, sä långe de innehafva samma rätt; men detta hindrar icke, att denna rätt kan varda uphäfven, så framt de underkasta sig den af K. M. och R.
Blåder skåpet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stals-Utskotlets den 24 och 25 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 2 70, angående förbättring af lönevilkoren för Riksgälds-kontorets tjenstemanna-personal och vaktbetjening, afslogs Utskottets sidan 17 förekommande hemställan om afdrag å den tillstyrkta löneförhöjningen af hvad hvar och en af Riksgälds-konlorets embetsoch tjenstemän äfvensom tjenstförrättande Kanslisten vid Fullmäktiges expedition under ar i857 åtnjutit såsom arfvode lör ökade göromål till följd af den vid sednasle Riksdag beslutade upplåning emot fonderade statsobligationer; och hlef förevarande Utlåtande i öfrigt al Ridderskapel och Adeln bifallet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 24 och 25 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 55, i anledning af väckta motioner angående förändrad organisation af Sveriges landtoch sjöförsvar. Prof.-Utdrag dm 26 Februari 1858. 845 S. L). Föredrogos ånyo oell biföllos Banko-Utskottets den '24 oell 25 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 132, med hemställan om vissa tillägg lill reglements-föreskrifterne, angående Bankens metalliska kassa; N:o 83, angående kungörande al åtskilliga föreskrifter i Banko-reglementet; oell N:o 134. angående instruktion för Rikete Ständers Banko-Utskott vid nästa Riksdag. S. 1).
Men i afseende på punkterna 2, 3, 4 och 5 i samma motion, nödgas jag vara af olika tanke med motionären, och får anmärka vid 2:a punkten, rör:de inskränkning i motionstiden för ändringar uti ett sådant lagförslag, som blifvit till R. St. öfverlemnadt, att i händelse detta lagförslag öfverlemnas frän Konungen till Ständerna på samma gång som Konungens propos. om stats - Dea 5 Oetober. 17 statsverkets tillstånd och behof, så är klart, att några motioner i anledn. deraf icke fä väckas längre än till motionstidens slut, och något särskildt beslut derom behöfves således icke. Kommer deremot en sådan propus, om lagförändringar efteråt, så inträder det förhållande, som finnes stadgadt i 56 § Riksd.Ordn. i afseende på frågors och motioners väckande i anledn. af under riksdagen limade händelser eller uppkomne förhållanden. Dä är det visserligen möjligt för R. St. att inom sig öfverenskomma om en viss tid, inom hvilken de förslag till ändringar, sorn af ledamöter i Stånden kunna väckas, böra vara afgifne, för att komma under LagUtsk:s pröfning. Dervid mäste jag likväl erinra derom, att det ovillkorligen fordras enhällighet hos RiksSt:n för ett sädant beslut; eljest kan icke någon riksdagsman betagas begagnandet af sin rätt enligt 56 § Riksd.Ordn. Vid 4 punkten har lagcomiteen så lill sägandes blifvit in corporerad med LagUtsk., för alt i hvarje fråga ronde lagförslag med yttrande lill Utsk. inkomma och jemväl dä uppgifva de särskilda ändringar i andra §§ som deraf kunna blifva en följd. Jag skulle för min del förmoda, alt 42 § Riksd.Ordn. härvid bör tjena LagUtsk. till efterrättelse. Finner Ulsk. sig behöfva underrättelser af lagcomiteen för de särskilda §§, som möjligen kunna vara i sammanhang med dem, som blifvit till ändring föreslagna, så äger det jemlikt denna § rättighet att anmäla sig och få K.
Dom Ignazio gaf intet svar: han vände i stället sina ögon åt det inre landet, der dock blicken snart hämmades af en långt framskjutande flik af urskogen. Talande mera för sig sjelf, än till sin unga dotter, fortsatte han: Dock, hvilken förödmjukelse midt i denna stolthet! Till och med här, straxt utanför Brasiliens hufvudstad, träder oss redan ödemarken till mötes. Detta land, af naturen danadt till verldens drottning, är egentligen endast en enda stor öcken, en enda ogenomtränglig vildmark, endast ett tillhåll för apor och villdjur, och för råa, glest spridda Indian-horder. Blott här och der, på långa afstånd, några odlade punkter, några usla byar, några tynande städer. Se detta är allt! – O Portugiser, hvad hafven J då gjort för detta land, som i trenne århundraden varit er skattkamare, grundvalen för er politiska makt, och nu, sedan de sista åren, tillflykten för er förjagade konunga-ätt! Det omätliga, det rika Brasilien, ett lydrike under detta ringa, arma, eländiga Portugal, – hvilken orimlighet, hvilken harm! När skall också vår Washington uppstå? Eller är han måhända redan född? Eller finnes han verkeligen inom sjelfva den kongliga familjen? Man talar så mycket godt om denne Dom Pedro; skulle det vara möjligt, att det gamla, murkna, egentligen aldrig dugliga trädet Braganza skulle kunna framskjuta en verkligt frisk, sund qvist? Är hans patriotism sann, ohycklad? Jag tror det. Kunskaper, talenter har han; ja, mer än som behöfves. Men dessa ungdoms-lekverk skola för honom väl förlora sin retelse, när tiden kommer i allt sitt allvar, i all sin mannapröfvande stränghet. Det fordras då, mer än allt annat, förstånd, charakter, fasthet? Är du också beredd derpå, Dom Pedro? Men sviker äfven du: farväl för evigt, huset Braganza! Vi skola då försöka hjelpa oss på egen hand. Dom Ignazio förlorade sig i djupa betraktelser, hvarur han omsider hastigt väcktes af sin dotters utrop: se der, se der, min fader, der komma de!