Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till utarbetande af de formulairer och de föråndringar i detaille-Råkenskaperne, som för beredandet af en ytterligare fullständighet uti ett Riks-Boksluts arbete erfordras, täcktes Eders Kongl. Maj:t i nåder förordna en Committé, bestående, utom Ordförande, af en Ledamot utaf Kammar-Collegium, en af StatsContoiret och en af Kammar-Rätten, jemte Kamereraren vid Uppbörds-Verket i Stockholm, en Lands-Kamererare, en Regementsskrifvare och en Häradsskrifvare; hvarförutan Kamere - j 38 Riksens Ständers rame vid de administrerande Verken hårstådes, hvilkas Räkenskaper i fråga komma till intagande i Riks-Hufvud-Boken, måga tillkallas, för att, i hvad på hvarderas del ankommer, bidraga till planens utforning. För desse Tjensteman, hvilkas arbete synes på Q:ne eller högst 3:ne månader kunna fullbordas, torde Eders Kongl. Maj:t i nåder tackas anslå erforderlige resepenningar och tractainenten. 4:0. Sedan Collegierne, enligt ?:dra puncten, haft tillfälle taga kännedom om de nu författade Riks-Hufvud-Böckerne, under den tid förslag till fomulairer och rättelser, enligt 3:dje puncten, hinner utarbetas, torde Eders Kongl. Majt i nåder tackas, i anledning af det ena och andra, låta i ett sammanhang af då i nåder tillförordnade Personer, granska den generella plan till ett Riks-Hufvud-Boksluts-arbete, som, grundad på en ifrån den minsta detaillen sålunda borjad undersökning, i följd häraf uppstår; och att enar, hvad sorn i denna ordning framstålles och tillstyrkes, utan tvifvel blifver af sådan auctoritet, att det forsenar Eders Kongl. Maj:ts nådiga afseende och uthårdar erfarenhetens vittnesbörd, planen med sine formulairer derefter till trycket må befordras, för att till allman och ofelbar efterrättelse sedermera blifva gållande. 5:0.
Lika hedrande som berömligt af den enskildta patriotismen i vårt land, har det be - Den 17 April f, m. 28* blödande varit, sorn Vexelundervisningssällskaa pef visat genom den oatbrutna omsorg, sorn blifvit af det egnadt åt det ädla ändamålet: en förbättrad undervisnings införande hos allmogen. Flere skolor hafva på Vexelundervisningssällskapets bekostnad blifvit försedde med tabeller och läroböcker, samt understödde med de bidrag som sälhkapet af sina knappa tillgångar kunnat lemna, bestående dessa ensamt af de bidrag, som det erhållit af den en6kildta välgörenheten. Detta ädla handlingssätt fann jag derföre värdigt Rikets Ständers odelade uppmärksamhet. Jag anhöll också hos Rikets Ständer om anslag *f Statsmedlen, för att sätta sällskapet i stånd, att genom en utvidgad verksamhet, ännu meta kunna gagna det allmänna. Denna min motion har af Högloft StatsUtskottet blifvit afslagen, hvilket var mig verkeligen Oväntadt, ty jag trodde att StatsLJtskottet ej skulle uragtlfita, att genom nämnde anslags beviljande lemna en gärd af belöning och tacksamhet åt den enskildta patriotismens ädla bemödande för det allmännas väl. Mine Herrar! jag beKöfver ej lemna eder någon vidlyftig teckning öfver det tillstånd, hvari allmogens uppfostran sig befinner. Den är fullkomligt känd af hvarje medlem af detta Hus. Ungdomens undervisning är anförtrodd åt sådane personers ledning, som ej äga någon verklig bildning sjelfva och således äro ur Ståndsatte att gifva andra en ändamålsenlig undervisning. Den olägenhet för Presterskapet rom Den 17 April /. m. deraf uppkommer är obestridligt högst besvärlig. Ty de få genom sin omsorg söka förekomma den olägenhet, som kan bli en följd af dett* förhållande. Och det besvär sorn de äga med allmogens undervisning i Religion, är lika så hedrande sorn ändamålsenlig för dett* Stånds berömliga verksamhet. Ännu en olägenhet har här sitt ursprung, och som tillräckligt visar allmogens vanvårdade undervisa ning, nemligen, ett beständigt stigande sedeförfall och år ifrån år mer föröfvade brott.
St:s Utskott mottaga meddelanden och dem besvara; men derpå har ännu ej erhållits svar. Om detta svar ännu skulle dröja länge, och måhända riksdagen afslutades innan det målet kunde komma under R. o. Adis pröfning, skulle jag likväl önska 400 Den 23 Januari. alt frågan om slafvarnes på Barthelemy friköpande innan dess måtte bli afgjord. Att detta mål icke nu pröfvas och afgöres, deremot har jag, som sagdt är, ingeuting att erinra, men alt skjuta upp dermed så lång tid, att det till slut icke kunde vid denna riksdag förekomma, det vore i min tanka icke rätt, synnerligast när frågan egentligen tillkommit genom Ständernes vid sisth riksdag hos Konungen gjorda framställning, hvilken föranledt Konungens nu afgifna propos. i ämnet, ai'hvilken anledn. det i flere afseenden torde vara ett Ständernes verkliga åliggande alt icke lemna densamma obesvarad. Frih. Stackelberg, Robert: Jag samtycker så myc ket hellre till del af Hr von Hartmansdorff begärda uppskof, som möjligen öns bibehållande åt Svenska Kronan derigenom kan befrämjas, då deremot, om detta mål genast företages, deraf kan bernias anledn. till beslut om densammas försäljning, hvilket jag anser icke böra aga rum. Hr Brummer, Carl Magnus: Jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke StatsUtsk:s ordförande kunde anmodas föranstalta derom, att Utsk:s betänk. rör:de ön Barthelemys afliändande ifrån Svenska Kronan må till Ständernc inkomma före Konungens afresa till Norrige. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag instäm mer i hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, och får äran föreslå, med anledn. af Frih. Palmsljernas anförande, att R. o. Ad. måtte t. v. uppskjuta företagandet af detta betänk. Hr von Hartmansdorff: Jag skall inskränka min be gäran dertill, att med afgörandet af detta mål må uppskjutas tills vidare, i fall del kan vinna R. o. Ad:s bifall.
Förmånerna af husrum, vedbrand, kofoder och planteringsland få icke ingå i det lönebelopp, hvarefter pensionen beräknas. Lägsta pensionsbeloppet blifver således 300 R:dr och det högsta 750 R:dr. 4:o. Pensionsafgiften, som bör af kommunerna erläggas, bestämmes till 4 procent af det lönebelopp, hvarefter pensionen beräknas. 5:o. Pensionen är antingen hel eller afkortad. Å. Hel pension, hvilken utgår med belopp, som i mom. 3 är sagdt, tillkommer: 1. Lärare vid 60 års ålder och med 30 tjensteår, af hvilka minst 20 böra hafva varit ordinarie. Vid tjensteårsberäkning får skolläraren räkna sig tillgodo den tid utöfver fem år, som han, vederbörligen examinerad, varit i egenskap af extra lärare anställd eller som han tjenstgjort, i händelse han före tillämpningen af 1842 års folkskolestadga blifvit antagen och sedermera, efter godkännande vid folkskolelärare-seminarium, vid tjensten bibehållen. 2. Lärare, som genom obotlig sjukdom blifvit urståndsatt att sin tjenst bestrida, derest hans lefnadsoch tjensteår sammanräknade utgöra 90, och han minst 10 år varit i ordinarie skoltjenst, med samma rättighet i afseende på extra ordinarie tjenstgöring, som ofvan är sagdt. B. Afkortad pension utgår till: 1. Lärare, som fyllt 55 år och tjenstgjort minst 25 år, deraf minst 20 år såsom ordinarie. Beloppet af sådan afkortad pension kan efter olika förhållanden utgöra från och med 62 till och med 90 procent af hel pension i enlighet med en i det föreslagna reglementet intagen tabell. 2. Lärare, som är obotligt sjuk och hvars lefnadsoch tjensteår sammanräknade icke uppgå till 90; dock böra i hvarje fall de ordinarie tjensteåren hafva varit minst 10. Pensionsbeloppet bestämmes på det sätt, att för hvarje år, som fattas i 90, afkortas 1 procent af hela pensionen. Vid tjensteårsberäkningen gäller för bestämmandet af afkortad pension samma rättighet i följd af extra ordinarie tjenstgöring, som är sagdt i afseende pä hel pension. 6:o.
163—169 i Belåningen af Banko-Reglementet) äro utgifna: Jern, Koppar o / o och andra vag 1847 sednare halfåret, 71 st. lån med R:dr 524,590: förda efjecier. Tillsammans 427 lån på B:ko R:dr 3,237,330: 6 42 Belåningen af Tackjern. Inbetalning ci Idnen pci äldre LaneBanko-Obligationer. TJtidningen mot inteckning i fast egendom och återbetalning i Silfver. Transport 3,237,330: hvaremot inbetalningarne uppgått till: 1847 sednare halfåret . Emot pant af Tackjern (§. 170 i Banko-Regleroenlet)i har, under den tid, denna Berättelse omfattar, från Låne-afdelningen utgått endast ett lån, nemligen under sednare halfåret 1847, med 960 R:dr Banko, som under år 1848 blifvit återbetald). Hvaremot vid Lånekontoret i Götheborg utgifning af lån på Tackjern under samma tid icke ifrågakommit. §. 53. Af utgifne Tillsammans B:ko R:dr 7,831: 20. 10. hvarigenom summan af utestående så beskaffade lån förminskats till 37,614 R:dr 20 sk. 2 r:st. B:ko. §: 54. Med stöd af den i KonglKungörelsen den 6 Mars 1830 dertill lemnade rättighet, hafva 57 st., mot återbetalning i Silfver, hos Banken upptagne Fastighets-lån blifvit fullt liqmderade med Bankosedlar samt från räkenskaperne afförda till derå återstående belopp Silfver R:dr 10,684: 23. 9.
Larsson, Carl Anders, från Östergötlands län, Motion N:o 295, att Rikets Ständer icke måtte bifalla Kongl. Majis nådiga Proposition om stats verkets tillstånd och behof i vissa delar, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. Skrifv. Niis 123, 124, 133, 144, 149, 168, 169 och 186. — -— Motion N:o 408, om rättighet för egare af kronoskattehemman, att lösa sådana hemman fria från jordeboksoch hemmantalsräntorna. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 121. R. St. underdån. Skrifv. Nio 126. Motion Nio 514, om upphörande af tillämpning utaf oförmedlade och förmedlade hemmantalet, såväl vid utgifters som inkomsters beräknande och vid val m. m., samt fyrktalets sättande i stället. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 25 och Mern. Nio 37. Motion Nio 515, om upphäfvande af alla de lagar eller privilegiistad ganden, hvarigenom säleri-, rå- och rörshemman samt presteoch klockarebol och skaltlagda utgjordan äro befriade från prestgårdsoch tingshusbyggnader. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 12 och Mern. Nio 36. Motion N;o 516, om aflåtande till Kongl. Majit af underdånig skrif velse, innefattande anhållan att, efter af Konungens Befallningshafvande inom orterna föranstaltade undersökningar, utredas och bestämmas må, hvarest sådan allmän vinterväg öfver sjöar och mossar, som i 25 kap. 7 § Byggninga-balken omförmäles, skall utstakas och till underhåll indelas. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
De skäl, hvarmed Utskotten, i Inledningen till HandtverksOrdningens i:sta Art., ömgifvit sitt Förslag om Handtverks* Societeters organiserande, till emottagande och utöfning af den befattning, som SkråÄmbetena förut tillhört, hafva Utskotten icke funnit försvagade genom hvad deremot PU blifvit anfördt; Och då för öfrigt med Utskottens antagne princip, att i allo söka befria Handtverkerierne från det skråtvång och merendels skadliga förmynderskap, som genom de gamla Föcfattningarne blifvit in* fördt, icke är förenligt, att SkråÄmbetena och det förmanskap, som af deras Ålderman Utöfvats, längre skola fortfara, samt bibehållandet af så väl de förre, som det sedvare, måste blifva lika öfverflödigt, enär enligt Förslaget, vården om Handtverkerierlits alla angelägenheter skola af Societeterne ^sörjas, sorn olämpligt, c} en anledning lagUtskottets Betänkanden, \oj derigenom kunde komma att gifvas till ingripande i Societeternas befattning och förlamande af desses verkningskraft} så anse Utskotten äfven yrkandet om Handtverks* Ämbetenas, eller deras Åldermans bibehållande icke böra föranleda till något afseende. I fråga åter, huru med vården af Ämbetenas Cassör framdeles bör förhållas, lärer det vara tilltäckligt att åberopa Utskottens förut meddeldte yttrande, att något hin. der för ingående af enskilde föreningar emellan Idkarne af hvarje yrke icke kan möta: Och beträffande slutligen framtida sättet för verkställande af de inom Ämbetena förut skedde debiteringar och taxeringar, m, m, hvarmed likväl endast HandtverksÄmbetena i Stockholm lära vara besvärade, så torde ett bestämmande härom , hvilket i den gamla SkråOrdningen icke eller igengenfinnes, ej tillhöra en Ordning för Handtverkeriernes utöfning, utan snarare och rättast böra ftnna sin plats i UpbardsFörfatt. uingarne. 2 §•
Priuseftan Zvötti-v tillagde säfom ersättning för förlorade inkoniste. af Wtifret Qvedlingburg, borde Hennes Köngli Höghet liberkännas än widare och i mill deft holl M Den 2? Zshruarli. rskz fsrörde inkomster nägon annan ersättning erhäller, Pidderffapet och Adeln densamma pä ett jakande särk afgjorde: Skolandes om detta allt de öfrige Respec? tive Ständen genom Utdrag af Pcytocollet manligen pnderrättqs. hit Lu^ra Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Rid? derskapetS och Adchls Plenum den 21 Fe? bruarii 1810, S, D. Uppå inför Ridderskapek och Adeln gjord -nmälgn, att framtedne Riks - Marstalken och Riks? Mqdet m. m. Grefwe 6öran L^IItenstjornas Enka, Fru Grefvinnan (H^llenkjerus, född Friherrinna UihhinZ, sig för framtiden afsade rättighet?» tift den pension hon uppå gällande skäl hittills af Statsmedlen upburir, heftöt Högloft. Ridderskap?» vch-U? heln att lemna de öfrige Respective Ständen kaune?
Om än ifrågavarande Räkenskap; r för ett eller annat år upptagit större oTörräntad behållning, än de 5o Rdr Banco, hvilka, enligt 16 § af Kongl. Kjrko-Instruktionen den *3 April 1815, skola i kassan aHtid vara qval liggande, har dervid antingen varit tydligt tillkärmagifvet skälet, vanligtvis någon under hand varande reparation, hvars verklig" het följande års Räkenskaper hest yi k t, eiler ock liar denna summa understigit det i åberopade Kongl. Instruktions samma § för tillåt ligt liggande ofruktbara medel bestämda maximum, och dess otilliäcklighet till nödiga utgifters bestridande af nästföljande Kyrkor åkning vidfogade qvittenser intygats. 2:0 Då Förteckning öfver Kyrkans tillhörigheter årligen afgifvits med den redighet och ordning, som då dertill intet formulär linnes, ej kunnat föranleda skalig anmärkning, återstår endast det tillkännagifvande, att, i händelse böcker saknas, en såfkan brist ej uppkommit under den tid, sedan r834, undertecknad, vice Pastor, öfver log pastoralvården härstädes, och att dess orsak, som nu ej med säkerhet kan bestämmas, troligen ligger i åverkan af råttor och förmultning af fukt, hvaraf Kyrkan är högligen besvärad. 3:o Socken-Barnmorskans lön, den enda af de i revisionen anmärkta, som från drnna Kyrka utgår, grundas på soekenslämmobeslut af den 2.5 April 1813 lill hvilket rättighet igenfinnes i Kongl» Brefvet till Lunds hiögv. Dom-Kapitel den 23 Augusti i8o5, och som i, närmast efter nämde anslags beviljande, afsiulade Kyr kor åkning vid denna cird i te lade post åberopats „ hvarefter dess idkelig» upprepande i följande Räkenskaper ansetts obehööigt. Angående Räkenskaperna för Wäsby och Wikers Kyrkor.
Landets odrägeliga betungande köra kunna annorstädes än utur Banqucn fäs; men at> Banquen utan stada derom kan ingö uti författning bör ej bestridas, sä framt man efterstnnar att de private personer som hit. tils förrättat BränwinS-bränning, hafwa ä stna fbrla. ger wunnit mindst 20 L go p-ocent ärligen, dä der. emot Banquen alltid ätnöjer stg med 4 ä ^ procentärlig ränta ä sina Capitaler. Herr töfwerste Kammar-Iunkaren Friherre kstsnnlton: „ Om Revisorer»! af Wanco-Wirket skola komma att äfwen sträcka dcraLtgärd till allmänna Magajins-Oirectioncns Fbrwalt. ving, sä f-uktar jag det deras förut nog beswärliga gö. romäl kunie blifwa alltför widlyftiga, men jag befarar icke nägot betydligt understes ä nptznämnde DircctionS sida, sä fiamt betz styrelse kommer att wid hwarje Riksdag urdergä Riksens Ständers granskning, samt Directionen derjemte fär ben ffyldighet stg förelagd att ärligen af rycket utgifwa en omständclig berättelse öf. wcr Werkcti drift under föregäende äret, jemte wid sam. ma berättelse fogade behörigen verificcrade räkningar öfwer inkonsterne och utgifterne; jag är fullt dfwerty, gad, att dye Mcsurer stola wara sä mycket mera tillräckeliga at> förbinda Oirccteurerne till deras styldighcters upfyltmde, som det enligt nu gällande och fram. beles till förväntande Tryckfrihets Lagar, icke kan wara nägon btaget, att genom Trycket framgifwa de anmärkningar som han skulle kunna finna sig befogad, att emot MgazinS-Oireetionens publicerade redogörelse eller dest ifriga styrelse tilkännagifwa. Att Kronan t händelse hn till Magazins - Wcrkets drift skulle behöfva anlitc Banqucn om förskott, derföre kunde betala - Den 14 September.
— Uti de öfrige Länen har ingen upphandling till prisens upprätthållande blifvit af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande!! såsom behöflig anmäld, hvaraf Direction egt anledning till den slutföljd, att skyddpris i dessa Län ej varit nödige. Oaktadt ifrågavarande tillfälliga Spannmåls-upphandling, å Allmänna Magazins-Inrättningens sida haft ett förmånligt inflytande på Spannmålsprisen, synes dock sättet hvarpå upphandlingen af de i underdånighet anförde skäl blifvit verkstäld, icke kunna medföra enahanda yerkan, när den egenteliga Spannmålshandeln tager sin början, samt under hösten och vintern fortgår, hvarunder förnämligast i de sädesrikare Landskapen, Revisorers Berättelse. 8.07 Magazins-Inrättningens företag i upphandlingsväg torde böra blifva af en mera afgörande omfattning, eller såsom de föregående åren tillgått, att upphandlingen verbställes efter derom utgångne Allmänna Kungörelser, så vida genom Inrättningens medverkande åtgärd Spannmålens vanvärde kan förokommas. Det är i sådant afseende som Direction anser dess underdånigt pligt ferdia, att. framställa en korrt provisionel öfversigt af Allmänna Maga zins - Inrättningens närvarande tillstånd, på det Eders Kongl. Maj:t deraf må blifva i tillfälle att Nådigst inhemta, huruvida och i hvad mån Magazins-Inrättningens Penninge-Fond , kan för en oinskränkt Spannmåls-upphandling blifva tillräckelig. Magazins - Inrättningens skuld till Riksens Ständers Bank: 1:0 Den af Riksens Ständer anslagne ständige Fond 2,000,000. 2:0 Det genom Eders Kongl. Majfts Nådiga Bref den 4 September 1818 beviljade utom ordenteliga anslag . 3oo,ooo. 2j300jq00. 3:o Verkets äldre Rörelse-Fond upptages till det belopp, den af Riksens Ständer under sednaste Riksdag uppskattades eller 7.38,000.
Om det vore en hemlighet för Ståndet, alt sammanhang äger rum emellan i:sta och aldra punkterna, skulle det måhända vara något skäl att uppskjuta den irsta punktens afgörande; men då hvar och en vet, hvad aldra punkten innehåller, kan jag ej tro, att någon förvillelse skall åstadkommas genom beslutet öfver irsta punkten, huru det än må utfalla; och enär det så förhåller sig, kan jag ej annat än tillstyrka R. o. Ad. att nu bifalla irsta punkten af CJtskrs betänk., såsom innefattande det enklaste sättet att beräkna Bankens skuld. Frih. Boye: Då det är onekligt, att, på sätt Frih, Ehrenborgh framställt och den siste talaren, såsom jag tror, äfven medgifvit, de tvenne första punkterna stå i samman - Den a3 Juli e. m. Ci hang med hvarandra, anhåller jag, att första punkten ej må afgöras, förrän den andra äfven blifvit discuterad. Jag har ett särskildt interesse häruti, emedan jag tilläfventyrs, efter att hafva hört discussionen öfver andra punkten, finner mig icke behöfva begära propos. på någon förändring af första punkten; men om min nu framställda begäran icke bifalles, nödgas jag icke allenast yrka propos. på förändrad redaction af första punkten, utan äfven votering, i fall förändringen derförutan icke medgifves. Hr yon Hartmansdorff: Ståndet har så ofta hört hotas med votering, att jag hoppas, det ingen låter sig deraf förskräckas. Jag skall åtminstone icke låta skrämma mig deraf, utan anhåller hos Hr Gr, o, Landtm, om propos. till bifall å usta punkten eller votering deröfver, på det debet och credit af dylika framställningar må blifva lika. Frih, Boye: Jag trodde sannerligen icke, att då jag så Joyalt framställde en begäran om blott några ögonblicks uppskof med afgörandet af usta punkten, mitt förfarande skulle få namn af hot.
5lf fåban orfaf par jag anfett ben närmaranbe tiben mara lämplig, att meb anlebtting af ffabganbeti 19 § of § af Suffiti^Ombubömané^nffructionett, fäffa $ottgf. 3)taj:tö nåbiga uppmärffamfjct på nöbmänbighctcn anflalteré [nara wibtaganbe, att t någon mäfenbtlig mott återfalla (t|Terihanbtertngen t 23ohuö fän. j?oitgl. ?0?aj:t ^at* reban för betta marit i ttåber betänft på bcfrätU'- janbet af benna toigtiga angelägenhet; ocfj feban ^)rofe(toren ©. 9?il(ton, på ttåbig befallning, afgifroit en nnberbånig berättelfe attgåenbe åtjTilliga, uttber en refa i ©medge ocf) Norrige, af honom famlabe upplpéningar an* gåettbe ft|?erierne; få fjw Äongl. SDtajtt uti (Tdfmelfe af ben i3 5>cent* ber 1826 i nåber öfmerlemnat famma berättelfe tilt bejj ocfj fKtfeté Sommerce*CoUegium, nteb ttåbig förejTrift berjemte, att, feban iTongl. 2)taj:té jöefatlningéhafmanbe i ©ötfjeborgö och 25ofjuö Sätt blifmit hörb, i imber* båtiighet förejlå be åtgärber till ft^erierneé förfofran, hertill ‘JJrofeftoren Stfiljjonö uppgifter funbe föranteba. $ongl. (Eommerce*£ollegium anmobabe, till ttnberbånigajfe följe hår* af, uttber ben 16 januari 1827 Äottgl.
«Goda Hedda, du förvillar dig och talar gåtor på gåtor! Huru skulle Petter antagit sig Feodors barn!!» Leonna var numera öfvertygad, att Hedda antingen rent af yrade, eller på ett plumpt sätt ville roa sig på hennes bekostnad. «Petter vet ingalunda annat än att flickan är hans egen, försäkrade Hedda. Äfven Marie känner icke, hvem som är barnets fader. Du skall likväl icke tro, att Marie gör det af medlidande för modren!» fortfor hon ifrigt. «Skulle ej hennes egen fördel varit med i spelet, hade hon nog låtit blifva alltihop. Hon som ej låtsar tro några spådomar, trodde dock gumman, som skötte henne, att hon ej skulle få flera arfvingar, och som hennes eget barn var svagt och dog, under det Petter var borta, föreslog gumman att skaffa henne ett annat barn i stället, som ingen någonsin skulle fråga efter. Detta var en rask flicka och endast obetydligt äldre, ombytet gjordes utan att någon i huset märkte det.» Leonna hade ju sjelf anmärkt barnets förändrade utseende; en skymt af sanning låg således i det Hedda sagt. «Än Lottas föräldrar?» frågade hon darrande. «De hade ingen aning om någonting. Så snart Lotta märkte, huru det stod till, reste hon hemifrån. Föräldrarna trodde henne vara långt borta, när hon uppehöll sig i all tysthet hos «Mickola mor» här i kyrkbyn. «Stackars föräldrar! men hvart gjorde Marie af sitt barn som dog?» «På kyrkgården finnes ju rum tillräckligt;» svarade Hedda med en lättsinnighet, som kom Leonna att rysa. «Utom dess var ju grafven öppen för din mamma som bisattes i de samma dagarna; allt gick således lyckligt för sig och den lilla kom i ¯familjegrafven¯ till.» Utan att besvara Heddas sista anmärkning, satt Leonna försänkt i dystra tankar; sluteligen sade hon: «om detta allt är sanning, och ej en historia uppfunnen af någon elak menniska, då har Marie, efter mitt begrepp, handlat högst orätt.
a 11 den beräknade för godtgörande af det lån, stort 154.957 r:dr 26 sk. 4 rst., staten förskjutit för inlösen af desse ackorder, skulle åstadkomma en menlig rubbning uti grunderne för återbetalningen af detta lån, anser Utskottet sig icke kunna biträda den af Herr von Troil gjorda hemställan i ämnet, utan inskränker sin pröfning lill det enstaka fall, hvilket utgör föremål för motionärernes framställningar. Då i afseende härpå förekommer, att ackords-summnn för 'landshöfdipgebeställningen i Wermlands län, 20,000 r:dr banko, blifvit till nuvarande innehafvarens företrädare erlagd och de afgifter till ränta och capitalafbetalning härå, hvilka landshöfdingen i merberörde län årligen till 1869 mäste vidkännas, uppgå lill 1,200 rldr. eller nära en fjerdedel af den honom bestådda lön, hvaraf återstoden, sedan utgifterne för hans flere embelsresor, hvilka, i anseende till länets vidsträckta omfång, äro ganska kostsam,- ma, blifvit beslridda, icke är, med hänsigt till innehafvarens af detla embete oundgängligen dryga lefnadskoslnader, tillräcklig, vid hvilket förhållande ifrågavarande landshöfdinge är, j afseende på sina löneinkomster, sämre lottad, än andre landshöfdingar, finnér Utskottet sig icke sakna skäl, ti 11 tillstyrka Rikets Ständer, att i så måtto bifalla hvad motionärerne föreslagit, att för landshöfdingen i Wermlands