Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hur väl minnes jag icke den gamla ullsaxen och det stora ärfda sållet, som så bra förstodo sig på att utpeka oärliga personer, och huru starka voro de icke i makt att återskaffa någon bortsnappad klädespersedel eller dylikt I Ofta hände det just ej, att dessa förträffliga medier behöfde anlitas; därför gjorde det också ett gripande intryck, när saxuddarne stuckos ned i sållets kant och tvänne personer fattade saxbygeln och höllo sållet i sväfvande ställning. Nu behöfde man blott nämna namn efter namn, sållet höll sig vackert stilla, tills den skyldige blef nämnd; då tog det sig en sväng, så att saxen var nära att vridas ur händerna på de två andespörjarne. Visserligen ansågos de snälla andarne icke för vittnesgilla vid domstol — det göra väl icke heller vår tids snälla andar — men deras utsago ansågs för ofelbar, då som nu, äfven om medierna blefvo en smula tummade. En fördel hade denna art af spiritism framför den » vetenskapliga », som nu öfvas: den förmådde oärliga människor att både godtgöra sitt fel samt räddade dem från att falla i den borgerliga rättvisans händer. När grosshandlaren förlofvade sig. jet är verkligen riktig skam, där sitter karlen i sin eleganta våning vid Sturegatan med sina kolossala inkomster och gifter sig inte, » sade fru Bergström, änka efter bankkamrer Bergström, till sin goda vän fru A l m, hvars man ännu lefde och knogade som lä- rare vid ett statens läroverk, där hans inkomster hade svårt att räcka till de många barnens uppfostran. Fruarna sutto vid sitt eftermiddagskaffe i fru Bergströms komfortabla och rymliga förmak i den af fyra rum bestående lilla vå- ningen. Där andades en viss gammaldags gedigenhet från allt, de solida, tunga möblerna med något urblekta, men tjocka, outslitliga öfverdrag, såväl som från värdinnan själf, hvilken hade en aristokratisk örnnäsa i ett finhyllt ansikte, stora, något utstående ögon och isterhaka.
Not;arierne, som vid förra Riksdagen voro 6, äro nu endast 4- De komma derföre att arbeta så mycket mera, och ändå vill man förminska deras arfvoden. Jag vågar yttra den öfvertygelse, grundad på min erfarenhet, då jag sjelf en föregående Riksdag haft äran göra Notarie-tjenst härstädes, att de arfvoden, som förut varit lemnade, icke äro för höga, peli yrkar bestämdt, att detta Stånds Cancelli mätte bibehållas vid det antal arfvoden och det belopp deraf, som vid förra Riksdagen blef beviljadt. Jag refererar mig till Frih. Boyes yttrande om obilligheten af att låta Betjeningen arbeta till Riksdagens slut och först sedan bestämma vedergällningen. 1 afseepde på tidningarna anser jag betänkandet innehålla något förtjenstfijllt, då ett tillfälle att erfara hvad i de öfriga Stånden tilldragit sig beredes genom anskaffande af de tidningar, sorn referera Riksdags-underrättelser. Jag föreställer mig alldeles icke, att det kan vara fråga om att prenumerera på alla de 67 eller 68 tidningsblad, som Hof - Den ao Februarii e, m. 87 CanccIIeren lemnat tillstånd att utgifvas. Om någon tvist om valet skulle uppstå, kan den afgöras af Landtm.; men andamålet lår väl vara att hålla sådana tidningar, som referera Riksdagsförhandlingar. En värd talare har sagt, att de, som komma på klubben, redan hafva läst tidningarna; men sådant är icke fallet med dem, som icke bo i Stockholm och icke prenumererat på många tidningsblad, och det är egentligast för dem, som bladen böra tagas. Beträffande anslaget till Hr Landtm, och Talmännen förenar jag mig i den reservation Herrarne Petre' och Waern afgifvit. Skulle jag, likasom Frih.
Jag kysser dina båda kära små fötter; icke på en gång utan den ena först och den andra se’n. Lef väl. H. H.» Alltid, alltid fans det i dessa små bref samma underton af ömhet, och den vädjade aldrig förgäfves till hennes hjerta. Hvad hjelpte det, hon föresatte sig att bli borta. Hur kunde hon stå emot, då han skref: »Jag vill så gerna återse dig, du sista blomma i min mörka höst, du gränslöst älskade.» Nej, hon kunde icke höra det tonfallet i hans röst utan att lyda; och hon skyndade till hans sjukbädd. Och för hvarje gång kände hon, hur han ånyo eröfrade hennes hjerta, tum för tum, från det kalla förståndet, som bjöd henne att fly honom. Han varierade uttrycken i dessa små biljetter på alla tänkbara sätt. När hon mottagit den sista, föreföll det henne ofta, som om han nu genomgått alla ömhetens tonarter, och hon väntade med en liten glimt af skepsis, att nästa bref skulle bli en upprepning af ett föregående. Men alltid fann han nya uttryck, nya smekord, andra nyanser — det var som om han disponerat öfver ett outtömligt förråd af färger och toner för hvar och en af dessa fladdrande fjärilar, af hvilka ingen var den andre lik. — Endast de korta meddelandena om hans eget helsotillstånd hade nästan alltid samma buttra form. I allt, också i småsaker, tog sig hans ömhet ofta rörande utbrott. En afton då hon kom hem från hans sjukbädd, märkte hon, att hon glömt sitt hattflor i rummet. Hon tänkte hemta det sjelf följande dag och stod just i begrepp att gå till honom, då hon mottog ett af hans vanliga små bref. Hon bröt det och läste: » I dag är jag så sjuk, att jag fruktar, jag blir ännu sämre i morgon. Derför måste jag bedja dig, att först om Lördag eller Söndag förunna mig lyckan af ditt besök. Ditt lilla flor ligger omsorgsfullt hopviket på mitt skrifbord. Jag älskar dig med den döendes ömhet, det vill säga med den största innerlighet, som öfver hufvud taget låter tänka sig. En blåsig och regnig höstdag skref han:
3^7 möjligen under samma tid kunnat uppstå i de till fyllande af materielbehofven beviljade anslag; och derefter till sin rätta bestämmelse användas, detta finner jag minst sagt obilligt; man vill ej att hvad af anslaget till Försvarsverket i allmänhet, verkeligen tillhört personers Löninkomst, skall så beräknas, men väl hvad som är Lönbesparing, skall i föreskrifvit fall och i första rummet komma förenämnde anslag till godo under det Tjenstemän tjena utan Lön och inqvartering, eller blifva i saknad af den högre lön de voro i tour till, äfven Sterbhus Begrafningshjelp, och PensionsCassa sin rätt; för mig vill det synas klart att K. M:ts Höga rätt är, att ej mindre besparingarne inom Titlarne, än deras delar efter nådigt godtfinnande använda. Då benämningen af iorde HufvudTitelns 2:dra Anslagssumma, eller Anslag för Försvarsverket till Sjös i allmänhetinnefattar så många Utgiftstitlar, har jag ansett det böra utsättas att utaf denna Summa utgå: Beklädnad och sängkläder ttll SjöArtillerieCorpsen. D:o till Allmänna ArbetsKarlarne i Carlskrona. Beklädnad för uppfordrade Båtsmän. Inqvarteringsprgr till Matroser, Jungman oeh Båtsmän. Timmermäns och Handtverkares samt Pensionsoch InvalidStatens aflöning. Sjukhus-kostnader. Kostnader för Kongl. Hof JagtVarfvet. Prejrod å Marstrand och nya Elfsborg, m. m. J'43 Stat JiU tsk. Betänkande!), N:o i5t. På sådant sä11 blef upplyst att förenämnde Anslag icke endast är till materielen som man i allmänhet tror, utan till och med af AnslagsSumman utgår hvad ej af io HufvudTilcIn borde bekostas. Serskildt får jag reservera mig deremot, att Utskottet icke till R. St:r hemställt, att Flottans Constructions-Corps må, i grund af R.
Län (dito) 5,150: Utaf anslaget för vägomläggning till undvikande af LVisbro-backe mellan Håhls och Vreta gästgifvaregärdar i Jönåkers Härad af samma Län, 1,900 R:dr, (dito) 633: 16. — Utaf anslaget för iståndsättande af åtskilliga Nyköpings stad tillhörande vägstycken från vestertuUen tili svintullen och från dammen vid Vc ■ sterland till Magnibergs backe, 2,266 R:dr 32 sk., (dito) 1,700: Utaf anslaget för omläggningar och förbättringar å landsvägen mellan Norrköping och Linköping vid Löjstaoch Klin ga-b ack arne i Kimsta och Löts socknar af Memmings Härad och Östergöthlands Län, 7,900 R:dr, (dito) 5,500: Utaf anslaget för omläggnings-arbeten å allmänna landsvägen inom Hoby, Åryds, Hellaryds och Asarums socknar af Bräkne Härad i Blekinge Län, 3,800 R:dr, (dito) 2,996: 20. 11. Anslaget för omläggning af landsvägen vid Lösens backe i Östra Härad.af samma Län (dito) 1,850: Anslaget för omläggande af landsvägen mellan Jönköping och Ingaryds gästgifvaregård i Tveta Härad af Jönköpings Utaf anslaget för en vägomläggning vid Husqvarna klef mellan Jönköping och Vireda gästgifvaregård i samma Härad och Län, 3,240 R:dr, (67 §) 2,160: Hälften af anslaget för omläggning af allmänna landsvägen mellan Thenhult och Sjöberg samt Häljaryd och Torp inom Rogberga och Öggestorps socknar i samma Härad och Län, 6,340 Pi:dr, (dito) 3,170: Utaf anslaget för omläggning af allmänna landsvägen mellan staden Eksjö och Esper y ds gästgifvaregård inom Södra Vedbo och Tveta Härader af samma Län, 6,666 R:dr 32 sk., (dito) . 4,444; 21. 4.
Man för biträde vid landtmäteriförrättningar, hvilken af motionärerne sålunda blifvit yrkad, med afseende å den möda och de uppoffringar, som dervid tagas i anspråk, icke synts Utskotten obillig, hafva Utskotten ändock, enär en förhöjning i de redan dryga kostnader, jordegare för skiften och landtmäteri-förrättningar få vidkännas, derigenom skulle uppkomma, hvilken äfven i sin mån torde försvåra framgången af det för landet nyttiga skiltesverket, hyst betänklighet alt förslagen förorda; och hemställa Utskotten alltså, att desamma icke må bifallas. 3 Kap. 2 §. af Olaus Ericsson: att enär föreskrift saknades, huruledes med kallelse lill landtmäteri-förrättning förhållas skall, då delegare vistas utomlands eller sig undanhåller, berörda § måtte erhålla följande tillägg: Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 30. 5 »Kan delegare ej träffas, eller håller han sig undan, skall af Konungens Befallningshafvande med kallelsen förfaras i likhet med stämning, enligt Rättegångs-Balkens 11 Kapitel 7 § och Kongl. Brefvet den 7 Januari 1830.» Då begäran om laga skifte eller landtmäteri-förrättning i allmänhet, hvarunder andras än sökandens rätt är beroende, otvifvelaktig! är att hänföra till ansökning om stämning å desse personer, synes det Utskotten tydligt, att, vid de af motionären alsedda fall, omförmälde lagstadganden böra tjena till efterrättelse; och denna åsigt vinner äf, ven stöd af den uti ifrågavarande § meddelade föreskrift, att, om delegare ej är inom häradet eller fögderiet boende, Landtmätaren derom bör göra anmälan hos Konungens Befallningshafvande, som skall föranstalta, att kallelsen »behörigen» varder delegaren tillställd. Utskotten anse således det föreslagna tillägget icke erforderligt.
— Då motionärens förslag, jemte det att derigenom ingen onödig beskattning pålägges mindre bemedlade prenumeranter å periodiska skrifter, tillika, just genom nedsättning af postarfvodet för dessa skrifter, lättar utvägen till deras ordentliga erhållande, och således medelbarligen torde bidraga till förhöjning i posfförvaltarnes inkomster, samt den föreslagna förändringen alltså synes medföra ömsesidiga fördelar, finner Utskottet sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte, i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, anhålla, att posfförvaltarearfvodet för tidningars och tidskrifters afsändande från tryckningsorten och utlemnande å adressorten må bestämmas sålunda, att för tidningar, som utkomma hvarje söcknedag, erlägge3 för året 3 R.dr, för dem, som utkomma fem gånger i veckan, 2 Ridr 50 öre, för dem, som utkomma fyra gånger, 2 R:dr, för deni, som utkomma tre gånger, t R:dr50öre, fördem, som utkomma två gånger, 1 R:dr, samt för tidningar eller tidskrifter, som utgifvas en gång i veckan eller mindre ofta, 50 öre, allt för hvarje exemplar, att lika fördelas emellan postförvaltarne å afsändningsoch utdelnings-sfället. Stockholm den 8 December 1862. Allmänna Besvärsseh Ekonpmi-VlskoUets Betänkande N:o 9. Ank. till Exp -Iffsk. den 9 Dec. 1862, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion (l\:o / 90) om åtgärders vidtagande lill beredande af sysselsättning och arbets[öi tjenst åt .manskapet vid de värfvade trupperna.
Fond ”för de utevarande Sedlarnes inlösen.” Sådan var, mine Herrar ! den beskrifning på allmänna tillståndet i Skåne, soni gais oss af den Embetsman, hvilken var närmast i tillfälle att känna det; och likväl vill man nu, att, sedan tillståndet sjunkit djupare i iörlägtnhet , vi skola på en gång , både till stor del förminska RörelseCapitalet, och äfven borttaga de Lane anstalter, hvarest något biträde för Gäidenärerne kunde sökas; men likafullt fordra, det alla Gäldenärer skola innom fem år deras Skulder till Disconterne till fullo inbetala. Följderne, som dessa Förslags antagande skulle medföra, äro ingalunda svåra att förut-: se. A-lla KronoUtlagor beräknade, då Nation nen åtog sig dem efter då varande Penninge-i tillgångar, skulle, liksom alla enskilta Skulder, indirect fördubblas. Procenteriet skulle sti» ga till en höjd, mägtig att förqväfva Indu. ftrien. Jorden skulle, genom Kronoutskylder-; Den 17 Martii, f. ml res tyngd och FörlagsRäntans dyrhet, falla till vanvärde, att hågfällas ingen annan än Fordringsägaren, som tog den för så litet han ville, sedan ExecutionsLagarne af sjelfva nöden förvandlades till PlundringsLagar. Narin-: gärne skulle aftyna, Productionen förminskas allt mer och mer; samt, i slutföljd, Populationen aftaga. Snart skulle också FordringsäJ garre sjelive dela Allmänhetens öde, då Rän* tor på inteckn^de Capital icke mera ingingo; och ingen annan Inteckning blef god, än cLn första. Och det är dessa Förslag, som Utskottet kallar: ”att afhjelpa Panninge-förlägenheten och afböja Allmänhetens olyckorMå mig likväl tillåtas att fråga : Hvilken större förlägenhet, hvilka stöire allmänna olyckor kunna vara att befara , än just de , som ligga ovilkorligen innom Betänkandets egna Resultater ?
Herr Grefven och Landtmarskalken tillkännagaf, att Banco-Utskottet tillstyrkt, att en summa af Tre millioner Riksdaler, utaf Banco-Discontens Låne-Fond, mätte få användas för båda Låne-Contoirens samfällda rörelse, hvaraf Låne-Contoiret i Götheborg skulle äga att begagna Två Millioner Riksdaler , och Låne-Contoiret i Malmö En million Riksdaler; hvarjemte Utskottet föreslagit, Dm I November f m. att den föreskrift borde lemnäs Rikets Ständers, till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende förordnade Revisorer: att, "i fall erfarenheten skulle bevittna, att under en längre tid, någon större summa varit oullånd, antingen vid Hufvud-Conloiret, eller någotdera af de mindre Discont-Contoiren, Revisorerne äga förordna, att ett sådant öfverskott må förskjutas till det eller de af Discont-Contoiren , hvarest behof deraf funnits äga rum, hvilket förskott dock kommer att återställas, då det finnes behöfligt vid det Contoir, hvarifrån detsamma blifvit meddelade" Grefve von Rosen, J.rel: Utskottet bär i detta Moment föreslagit, att Revisorerne skulle bestämma den summa, som till förstärkning af hvardera Låne-Contoirets Fond kunde erfordras. Enligt min tanke vöre det bättre, att Ranco-Fullmäktige fingo bedöma detta förhållande. Desse äro permanenta, hvaremot Revisorerne, som blott periodiskt sammanträda, icke kunna vid alla tillfallen Öfverse det hela. Jag yrkar denna förändring så mycket heildre, som Discont-Contoiren i Landsorterne blott äro utgreningar al den stora Disconten i Hufvudstaden, Herr Pereswetoff', Morath , Anders TVil~ helm.' Då denna fråga inom Utskottet förevar, fann man å ena sidan betänkligt att tillst3;rka, det ett öfverskott af den för Låne-Gonloiren hesäroda anslagssumma skalle Den 7 November f m.
Beslut pä Stats-Utstottets hemställan att Suppleant ma kunna inkallas till tjenstgöring dä Fullmägtig i Riksgälds-Contoiret längre tid warit af sjukdom eller annat laga förfall hindrad. Bifall till Constitutions-Utskottets Memorial om tryckning af Utskottets betänkande» och förslag till förändringar i Grundlagarne med undantag af de som förut särskilt äro tryckta, samt anmodan till Statö-Utstottet att dertill utse medel. Gillande af Banco-Utskottets Memorial om Jernwerks - rörelsens understöd. Gillande af Bewillnings-Utskottets betänkande om utsättande af ett pris för den bästa Bewillnings - Förordning. Bifall trll Bewillnings-Utskottets Memorial med förestagne Reglor och Formulairer till de Skattstyldiges och Taperingsmännens samt andra Wederbörandeö efterrättelse, med önskan att de genast genom Trycket mä kungöras. Af siv Den 18 Ottober. Af den iz October eftermiddagen: Bifall till Oeconomi^-Utskott.ts MemorU al,rörande FörstärkningS-manffa^eis utgörande. Bifall till Oeconomi^ Utskottets Memorial, dels om Magazins-inrättningens styrelse, och dels om afhjelpandeafSpannmälenswanpris. Bifall till Bewillnings-Utffottets betänkande om afgift för Caracterer. Gittande af Bewillnings-Utffottets utlätande öfwer anmärkningar gjorda wid de§ första Memorial, rörande Advodat-Fisealen kalk» mans anmärkningar wid Bewillnings-Förordningen. Af den 14 October: Instämmande med Ridderffapet och Adeln i defl beflut om präglandet af en Medaitte för att uttrycka saknaden wid förlusten af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen LLri August. Gillande af Lag-Utskottets utlåtande öfwer Borgmästaren Hrsenii motion, rörande Riksens Ständers pröfningsrätt i frägor om eftergift medelst näd i Balanceoch Ersättnings-mäl.
Finnar drifva sjöfart på Murmanska hafvet 1: 215, 227. Floder, deras lopp påverkas af jordens rotation 1: 362 n. Flyttfoglar vid vinterqvarteret 2: 46. Fra Mauros karta 2: 157. Fruholms klimat 1: 43 n. Frusen jord i Finland 2: 65 n. Fuktighet, luftens, under öfvervintringen 1: 467. Fuligula glacialis, se: Alfogel. ―― Stelleri 2: 47. Färgblindhet hos tschuktscherna 2: 139. Föreläsningar under öfvervintringen 2: 7. Förruttnelse långsam i polartrakterna 1: 159. Förvista i Sibirien 1: 371. Gama, Vasco da 2: 156. Gessner, Conrad 2: 236 n. Glacierer, se: Isbräer. Golowin, kapten 2: 330 n. Gosho, slottet i Kioto 2: 375. Grant, U. S., general 2: 334. Grekernas geografiska föreställningar 2: 151. Grufvor fyllas med is 2: 66 n. Guldglänsande stenar på Novaja Semlja 1: 222, 247. Guldvaskning i Sibirien 1: 378. Gundersen, befälhafvare på Express 1: 7. Gusinnaja Semlja, se: Gåslandet. Gustaf Vasas plan till en nordostpassage 1: 54. Göteborg anlöpes på bortresan 1: 35. Hafsströmmar, i sibiriska Ishafvet 1: 17. ― inflytande på klimatet 1: 43 n. Harelda glacialis, se: Alfogel. Haven, P. von, 2: 188 n. Hellant, A., om ovanlig köld i Torne 2: 6 n. Helsotillstånd under öfvervintringen 1: 462. Heuglin, baron von 1: 288 n. Histoire généalogique des tartares 2: 81 n. Holland, utvecklingen af dess sjöfart 1: 219. Hoorn, Jan Cornelisz. van 1: 244.
Stockholm, hos P. G. Berg, i844- Constitutions-Utshottets Utlåtande, No ig. 1 N:o 19. Ai»k. till Exp.-Utsk. d. i3 Dcc , kl. half 3 e. m Utlåtande till Riksens Ständer, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ändringar i 17, 22 och 24 §§. RegeringsFormen. Kong]. Majit har, uti Nådig Proposition af den 3o nästlidne October, behagat gifva Riksens Ständer tillkänna, att, oaktadt Högsta Domstolen, som af Regeringsformens nuvarande bestämmelser varit och är förhindrad att arbeta på Afdelningar, i sednare tid, för att minska uppkomna balancer, under sju månader hvarje år hållit äfven eftermiddagssessioner dels en gång och dels, under sista året, två gånger i veckan, hvarvid öfver 3ooo mål blifvit med slut afhulpne, och änskönt Högsta Domstolen, hvars arbetstid ofta varit upptagen af andra än egentliga domare-göromål, såsom af frågor, hvilka dels hos Konungen och dels hos Riksens Ständer blifvit väckta om ändringar i Lag och Författningar, samt serskildt förehafda långvariga granskningar af förslagen till ny Civil-Lag oell ny Brottmåls-Lag, ådagalagt en ansträngning, som, med afseende på beskaffenheten af Högsta Domstolens arbeten, bör erkännas vara långt utsträckt, — det menliga förhållande likväl qvarstår att, i anseende till mängden af balancerade ärenden, parterne måste, till mångens kännbara lidande, alltför länge afbida, att deras mål hinna hos Högsta Domstolen förekomma; i hvilket afseende sig visat, när de egentligen löpande målen afräknats, att de öfriga, och häribland revisions-sakerne, öfverhufvud icke kunnat, med iagttagande af den tidsordning, hvari de inkommit, hos Högsta Domstolen föredragas förr än efter förloppet af omkring ett och trefjerdedels år.
Detta bref, så bevekande det än är skrifvet, har icke kostat mig en enda tår. Deraf finner jag, att jag skall glömma honom. Jag behöfver icke ens bjuda till; det skall gå af sig sjelf. d. 1 Juli. I dag var afskedets dag. Det var kallt och afmätt emellan min principale och mig. Särdeles nöjd borde hon varit att bli af med mig. Till mitt behöriga arfvode hade hon lagt skjutspengar, tillräckliga nog fast för fyra hästar till min destinationsort. Jag anade att hon skulle gifva mig förmycket, hvarföre jag helt prosaiskt räknade pengarna, görande dervid en anmärkning. »Taga är denna gång detsamma som gifva« menade hofrättsrådinnan. Kanske att jag denna gång menade detsamma, ty jag anmärkte ingenting vidare. Var Celia denna gång förmycket eller för litet grannlaga? Mindre kallt och afmätt var afskedet emellan gamla fröken och mig. Hon tackade mig för de många glada stunder jag skänkt henne, och tryckte varmt min hand. Svårt var afskedet ifrån de små flickorna. De sade, att de icke alls kunde tro det var mitt alfvar att resa, frågade om de gjort mig något emot, om de hade altför dåligt hufvud, och mera sådant, som framlockade tårar ur mina ögon. Stackars oskyldiga barn! Jag tyckte mig i deras ögon hafva bordt taga mig ut lik en brottsling. De hängde och klättrade vid mina knän, och ville alldeles icke släppa mig. Slutligen, sedan jag flere gångor kysst dem, lyckades jag göra mig lös. Jag frågade dem efter Axel. Bina svarade: Axel har varit klok, han. Axel visste huru svårt det är att ta afsked af mabonne. En sådan mabonne få vi aldrig, ä'ke det sannt, Lina? Men Axel var klok, han. Axel rymde, för att slippa ta afsked af dig, mabonne. Just då jag tog i låset, för att komma ur tamburen, kände min venstra hand en spasmodisk handtryckning. Jag vände mig om och såg hofrättsrådinnan badande i tårar. Händelsen ville att de små flickorna stodo och pysslade med schäsen. Den gamla fröken höll på med att taga fram åt mig det redan förut arrangerade reskostknytet. Vi voro således ensamma. Hofrättsrådinnan sade snyftande.
Svea Artilleri-regemente, om anslag till kasern, m. fl. byggnader för Svenneby socken i Bohus län, om statsanslag för uppförande af fördämningar i sjövikar i Svensbohl, om utbyte mot Sergeantsbostället Höjdbråten af komministersbostället Svensk Författningssamling, angående upplåtelse å entreprenad åt den minstbjudande af tryckning utaf Svenska historien, om inlösen af ett exemplar deraf för hvarje folkskola af C. G. Starbäcks berättelser ur Svenska språkets lagar, om anslag för fortsatt utgifvande af arbetet Sverige, fordna och närvarande, om understöd för utgifvande al, se Planchverk. Sveriges flora, om fortfarande årligt understöd för anskaffande 1 af teckningar till arbetet, se1 Teckningar. Sveriges historia, angående återstoden af anslaget för utgifvan - 2. « fET ® CP3 CO •“* sM N:0 w w !?» 3 as n o a cc 3 jt D g ■i § N:0 Bd. 495 Be. 302. Bd. 393 Riks-Slåndens Beslut. Ridd. o. Adelu. Preste Ståndet. Borgare Ståndet. Se Fjerde Statsbidrag b. 25 Fehr. b. 18 Febr Åttonde Se i Åttonde Hufvudtill sjösänk b. 25 Febr. b. 18 Febr. Hufvud Hiilvud - Titeln. ningar m.m. b. 28 Febr. a. 18 Febr Titeln. } So § ° S. de af handlingar och skrifter, vigtiga för Syn å militieboställen, angående ersättning åt t. f. domare vid, se Militieboställen. Sågräntan, angående upphörande af, se Qvarnoch Sågränta. Säterier, angående skyldighet att deltaga i vägars och broars underhåll, se VägunderhållsI skyldighet. Sätesgårdar, angående skyldighet för att deltaga i vissa byggnader, se Byggningabalken. Södertelje, angående befrielse från erläggande af kronotionde för dess donerade jord N:0 N:0 T. Tal, Kongl.