Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De, sorn blott söka sin egen fördel i penningens sällsynthet, för ott derigenom kunna desto lättare ockra med sina penningar, eller åtkomma andras egendom på executiva Auctioner och till vanpris, skola i denna frå - Den 3 Mars e. ni. ao3 ga icke anse något Capital för litet. Man liar klandrat ett uttryck om vår Representation; men inom Underhuset i England får man ofta höra mycket strängare uttryck om Husets egen organisation. Jag hoppas att meningen icke är, alt vår fria yttranderätt på något vis skall, utöfver RiksdagsOrdningens föreskrift, inskränkas. Jag tillstyrker bifall å Herr Rosenblads förslag, att rabatten må bestämmas till högst 8 procent. Herr Lefrén: Herr Munck af Rosenschöld har redan svarat Herr von Hartmansdorff, alt Ridderskapet och Adeln icke af de öfrige Stånden blifvit öfverröstade i frågan om lånets beslutande. En värd Ledamot Herr Cederschjöld har erinrat derom, att det vore mot allmän lag, att gifva förskrifningar på större summa, än den man verkligen till låns erhållit, och att utländska långifvarne borde underrättas om vår Concours-ed. Den värde Ledamoten får ej glömma, att förord i allmänhet bryter Lag; och att Kongl. Maj-ts sanction fordras till lånefrågan; samt att om således Rikets Ständer och Kongl. Maj:t, eller de bägge inom vårt land existerande Lagstiftande Magterne, stadgat denna sak, utländningarnes samveten kunna vara fullkomligen fredade. Mine Herrar motståndare, hvartill talaren sjelf hörer, måtte väl äfven antaga, att sådant förord bryter lag, ty annars är deras eget !) i* n i iVI ii r s e. 111. yrkande om blott 5 eller 3 procents rabatt lika mycket störande samvetsfriden, soia vårt förslag om 8 å io procents rabatt. Sedan nu samvetsfrågan är afgjord, skall jag öfvergå till de betänkligheter, som blifvit yttrade vid Utskottets förslag att bestämma lånet till minst 90 procent, om ränteoch Capital-liqviderne ske i Stockholm, och minst 92 procent, om desse skola ske på utländsk ort.
Stockholm den 2 Maji 1829. STOCKHOLM 1829, tryckt hos Jon. Ad. Wai,t,deN. Goustitutions-Vtskottets Mtmorial N:o 24. i N:o 24. Ankom till Éjped. Utsk. d. 8 Maji 182g. Memorial, angående Riksdags fullmägtigen Peter Anderssons anmärkning s-anledning vid behandlingen af ett mål, rörande så kallade Kyrkohemman i Halland, -tionde-Ståndet liar* medelst ProtocollsUtdrag den i5 nästlidne April, till Constitutions-Utskottet remitterat en, af Peter Andersson, från Hallands Län, mot Föredraganden af Ecclesinstique - Ärenden framställd anmärknings-anledning, hvilken Molionairen inför Utskottet uppgifvit vara rigtad mot Förste Expeditions-Secreleraren fri. m. von Prinzencreutz, såsom förment obehörig Föredragande af vice Pastorn M. Rodhes underdåniga besvär öfver Kongl. Kammar-Collegii Utslag den 6 Aug. 1822* rörande Bonden Olof Larssons begäran att af Kronan erhålla städsel å hans åboende halfva Lyngåkra hemman i Harplinge Socken, Halmstads Härad, ofvannämnda Län, Och såsom Contrasignant af Kongl. Maj:ts Bill. till Riki. St. Nådiga Bref och Resolution den 29 Mars 1825, hvarigenom, jemte flera hemman, denna hemmanshälft förklarats för Kyrkohemman med Städselrättens utöfning förbehållen Kyrkan och Pastor, oaktadt andra hälften af samma Lyngåkra hemman, uppå K am mar-Expeditionens föredragning, under den 19 Augusti 1823 i Nåder ansetts höra, till följd af dess då erkända Krono-natur, för Kronans räkning bortstädjas.
Riddcrskapet och Adeln; redan fattade bcsiut, att Riksens Ständer uti en sä wigtig omständighet som rörer medlens disposition, än närmare göra sig försäkrade att allt redeligen till. gädt; och hemställer endast, om icke till befrämjande deras, kunde fä tilläggas: att Kammar, Rätten bör till Ständernas Revisorer uppgiflva hivad i denna del wid dest öfwer,Revision äkalt blifwit och hivad ätgärder derä följt. Äfiven bör jag icke obemält lämna att de anmärkningar som ivid Kongl. ColleglerneS och de flere WerkS dispositioner göras, blifiva, efter infordrade förklaringar, i bwad af Kammar - Rätten ej för nöja?, tigt ankages, till Kongl. Majtts egen höga pröfning i underdänighet uppgifne, emedan Kammar-Rätten icke tillkommer Ooms - rätt öfwer de öfrige Kongl. Collegiernes och med dem lika ansedde werkö görpmäl. Miintekiqen tilläde Herr kakne!, jelin, det han önskade, att detta hans anförande mätte i denna da« gens Protokoll intagas. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hället i Högloft. Ridderskapet och Ndelns klsnum den 19 October 1309. S. O. Veslöf Ridderskapet och Adeln, att ÄonstitutionS, Utskottet öfwer den frägan huru inom ett Den 20 October. 4467 ett Riks, Ständ i afseende pä beslutet förhällas bör Ivid inträffande likhet i »bsterneS antal, eller huru denna likhet mä kunna alldeles fbrckommas, mä, såsom öfwer ett till Riksdags - Ordningen hörande mäl, med sitt utlätande inkomma: inbjudandcs Ridderskapct och Adeln de öfrige Respective Ständcn, att i denna frägaS remiss till Constitutions - Utskottet, instämma, lät luxra.
I " Over de hgje Fjelden samlingens mest helgjutna stycke, .bör ptlpelras sasom ett nobelt drag, att föraldrarne ej, i likhet med .Brandesliteraturens staende (sit venia verbo) teaterbofvar tecknas som borneradt gammaldagsfolk, hvilkas gifvet. inslzrtinkta isigter hindra dotterns personlighetsutveck1ing i hennes kall. Idun Fredagen den 21 september 1888. 19) endast 1 krona för qvartalet. inberäknadt. Ingen) ösnummerförsäljning! Redaktör o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef. Den make, som dig blir beskärd, ' (Märk denna stora hemligheten!) Var huld, om han är huldhet värd, Om ej — så var det i förtreten. Utg-ifning-stid: Prenumeration sker: hvarje helgfri fredag. mönstertidning. I landsorten: ä postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större b o k - lådorna samt å tidningskontoren. Gör nöjet bofast i ditt hus, Eg i ditt hjerta samvetsfriden; Den gör var uppsyn mild och ljus, Den rår på sorgerna och tiden. A .. framställa en af de » idéer », som stött flere af hennes bekanta. Det var i slutet af sistlidne juni, som hon som veta sig e j hafva er / agt abonnementsoch jag företogo en resa tillsamman för att afgiften för något af Iduns 3 första qvartal, besöka gemensamma vänner i en af Sverges men det oaktadt erhållit tidningen, torde ofÖFmedelstora städer. d r ö j l i g e n. fullgöra sin skyldighet i detta afHände det då, att vi en dag, tillika med seende. Tidningen indrages eljes från och den familj, vi gästade, blefvo inbjudna att deltaga i en sammankomst o c h vara bebjelpmed nästa nummer.
Svar på återremiss 61. 6 Expeditionens Nummer. Revisionsskilling. Angående dels upphafvande deraf, dels ändring i vilkoren för skyldigheten att densamma nedsätta, dels forändradt sätt för erläggandet, dels ock utsträckning af tiden för nedsättning af omförmälda afgift ... 24. Rätlegångs-balken. Rösträtt. Om förändring af Härads-nämnds . 78. s. Sakramental-lag. Om upphäfvande deraf 46. Skrift och aflösning. Om förklaring af hvad Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 derom innehåller 68. Sockneband. Om lossande deraf . 46. Svar på återremiss . 61. Spel, äfventyrligt. Om skärpt straff derför 86. Straff. Om sammanläggning deraf 34. Straffarbete och fängelsestraff. Om verkställighet deraf i enrum 35. Svar på återremiss . 48. Summa appellabilis. Om bestämmande deraf, för fullföljd af talan civila mål 23. T. Testamente. Om förklaring af 16 kap. 1 § Ärfda-balken, hvad angår qvin nas behörighet att testamente bevittna 11. Testaments-rätt. Om ändring af lagens stadgande derom . 13. Svar på återremiss 32 u. Uppskof's-beslut. Om kärandes skyldighet att kungöra detsamma för veder parten 44 Expeditionens Nummer. f 38 Utborgningssyslem. Om förekommande af olägenheterna ' Utmätning s-auktion. Om förfaringssättet, då fastighet, 411 blifvit intecknad ^ för undantag, utmätningsvis försäljes y. Verkställighet af domar och utslag, meddelade af ?rrs*£ ' O A. Åverkan. Om ändring af straffet derför ' . > - Å/ . V | É ' Äktenskapsskillnad. Om ändring af hva' lagen 1 ^ ^ ^aP' ^ § Giftermåls ^ balken derom stadgar Svar på återremiss . 45 73 STOCKHOLM, Wyckt os e. Westrell, 1858. BIHANG TIM.
Transport af Kalk fran Vettern och Venern till odling af Norra Vestergötlands vidlyftiga och för ändamålet ovanligt välbelägna fnåssar, är ej tänkbar utan Canal-fart, Emot detta sätt att transportera anför man sorn skäl vårt Climat, våra långa vintrar. Jag Deri g Febriiarii. iJ3 får först härvid anmärka, atf ehuru Ryssi nd och Nord-Amelica hafva starkare och längre vintrar än vi, hafva dessa Länder dock aldrig upphört att finna nyttan och gagnet af sina fardina, ehuru ofta ofullständiga, Canal-farter, till den grad att de dagligen anlägga nya, efter man med lätthet på en Canal transponerar mera på två månader, än möjligen på den fullkomligaste Landsväg af lika längd, kan transporteras på e t år. Och får jag till besvarande af det föga öfvtrlagda, men ty väir alltför ofta upprepade inkastet: att vi ej kunna räkna på mera än 4 å 5 Månaders Seglation, nämna att efter oafbrutna observationer, Trollhättan per medium under 17 år varit Segelbar 7 månader och 24 dagar, att den till och med ett år varit öppen i g:ta månader och 24 dagar och aldrig mindre än 7 månader 2 dagar. -— Att Forssviks Canalen under 4 års tid varit per medium Segelbar i 7 månader och y dagar, men minst 6 månader och 13 dagar, samt att äter efter ojäfaktiga Tyska Auctorer i amner, man ej räknar farten på Donau oell Mayn brukbar för meta än 200 dagar om året, som gör 6 månader och 20 dygn. Ingen Kännare sätter i fråga att bestrida nyttan af farten på dessa Floder, ehuru farten pä Floder i alla Länder erkännes underkastad flera och ojemförligt större hinder och svårigheter än den ä Canaler.
det skulle allt bli långväntan för en fåglar, ett skrifbord här, ett sybord där, bricfattig flicka, som jag är och blir. En ämbetså-brac och broderier, taflor och draperier, allt man som pappa kan ju aldrig lägga ihop nå- bidrog att göra.detta flickrum till en den angot att tala om, då han är tvungen att repregenämaste tillflyktsort. Den lyckliga ägarinsentera, och dessutom har han gifvit oss synan till all denna härlighet satt vid sybordet skon en god och dyrbar uppfostran, just för och betraktade tankfullt och med en viss öm att vi sedan skulle kunna reda oss själfva. » stolthet ett litet föremål, som hon höll i handen. » Nå, än en gång, hvad tänker du bli? » » Aha, » tänker min unga läsarinna, » ett » Ja, det har jag naturligtvis ännu ej beporträtt ... » Misstag, det var en liten, hvit stämt mig för. Jag vet blott ett kall, som mössa af diminutiva former. » Hm. Hm. » jag endast i allra yttersta nödfall vill egna mig Misstag återigen. Mössan var af hvit sammet åt, och det är en guvernants. Själf har jag med svart rand och gul kokard samt endast icke haft någon, men jag har sett tillräckligt, en tum bred öfver kullen. Det var med ett huru de hafva det hos andra, hos er inte ord en studentmössa en miniature, och origiminst. » nalet i naturlig storlek låg på bordet bredvid. » Ja, de må nog inte för väl, och de söta Dörren öppnades hastigt och en ung elebarnen bruka just inte förljufva deras lif. » gant dam flög in. Hon hejdade sig likväl geNu öppnades dörren åter, och en tredje flicka, nast, nalkades den sittande med gravitetiska jämnårig med de andra, kom in. Stilla och steg, gjorde en djup hofnigning och yttrade: med ett något blygt uppträdande utgjorde hon » Jag har den äran att frambära min vörden slående kontrast mot såväl den yra, pratsamma Hildur som den mera allvarliga och nadsfulla lyckönskan till ers höglärdhet. » Därpå fattade hon väninnan om lifvet och själfmedvetna Ingrid.
Riksg.cont. får endast uppgifter och förslag öfver bevillningens belopp oell måste tro på dessa uppgifter. Det är först sedan räkenskaperna ingått till Kammarrätten och blifvit granskade, som underrättelse 0111 möjliga öfverskott eller förändringar i dessa förslag kommer Riksg.cont. tillhanda. Det är sannt att efter cassainventarium öfver influtna medel af diverse titlar kan Riksg.cont. fordra att de genast insändas. Dessa medel skulle naturligtvis, om beslutet gick igenom, prompt inskickas, emedan riksg.medel ej fingo qvarblifva i ränterierna, utan borde till Riksg.cont. öfverstyras så snart posterna kunde medtaga dem. Deraf skulle i ränterierna uppstå brist, som genom remisser från .Stats-cont. borde åter fyllas. Nu bar lill Riksg.cont. ingått, såsom jag redan omnämnt, månadsförslag öfver inkomsten af alla slags diverse medel, men controllen öfver huruvida dessa förslag äro riktiga, inkommer först sedan räkenskaperna i^år derefter blifvit afslulade och öfverlemnade till Kammarrätten, samt ytterligare 1^ år åtgått, innan de kunnat blifva reviderade och anmärkningsmålen hunnit afgöras. Jag frågar nu hvilken synnerligt invecklad bärfva är icke beredd genom en sådan rubbning af statsinkomsternas förvaltning, med afviknnde från den i uppbördsförfattningarna bestämda väg. För närvar. har Stats-cont. efter 1828 års författning uppsigten öfver uppbörden. Till Stats-cont. ingå månadsoch halfmånads-förslag från samtliga ränterierna. Af dessa förslag, 476 Den aS Kortra ber e. m. jeni förd a med de summariska räkenskaperna, ser Stals-cont, hvad som finnes på rest och ser jemväl liden då resterna kunna indrifva?, kan correspondera med vederbör., kan anbefalla åtal der sådana kunna behöfvas , kan med ett ord göra i rättsvag anhängigt hvad sorn erfordras för att påskynda en möjligen försummad indrifning. Med hvad rätt och pä hvad sätt skulle ett R. St:s verk kunna göra sådant, om man äfven ville, livad likväl efter Svensk lag svårligen blefve möjligt, gifva R.
Som jag tror, alt, pä grund af de anmärkmr, som blifvit gjorda, Utsk:n, vid en möjligen blifvande återremiss, sjelf skulle kunna föreslå en sådan förändring, som den jag åsyftat, fortfar jag att motsätta mig Utskms afgifna förslag, såsom enl. min tanke icke medförande det ringaste gagn, utan endast görande till förbrytare en klass menniskor, som under nuvarande förhållanden icke är det. Frih. von Stedingk: Hvad en värd talare, Hr Ribbing, har yttrat om huru det tillgår i städerna, vill jag gerna medgifva, om dermed menas småstäderna, i hvilka finnas s. k. tjufköpare, men vi hafva dock en stad, som är temmeligen befolkad, nemi. hufvudstaden, och det är icke sällsynt alt under den förbudna tiden se fogel hänga utanför bodarna och förmodligen äfven köpas. Beträffande det Gr. af Ugglas sednast yttrat, ang:de skillnaden uti att skjuta tup - Den 30 April. 223 pär eller hönor, vill jag icke ingå i pröfning deraf, emedan jag anser att han förstår det bättre än jag. Jag får endast hemställa hvad en återremiss skulle tjena till. Stånd bifallit denna punkt, så fruktår jag verkligen att tuppen och hönan icke skulle tagas i betraktande, utan alt följden blefve den, att betänk, blefve afslaget. Om deremot II. o. Ad. behagar bifalla betänk, så blir det 3 Stånd som hafva bifallit detsamma, och dä är saken afgjord. Hr Th am, Casper Wolrath: Utan att egentligen vilja inlåta mig i diskussion om hufvudsaken, hvarom jag icke eger nästan någon erfarenhet, anhåller jag dock alt få med ett par ord bemöta hvad Hr Ribbing anfört. Den enda erfarenhet jag har af jagt, är hemtad just frän den ort hvarom Hr Ribbing talat. Inom Mo härad, hvilket jag förmodar den värde talaren menade, finnas få eller inga herremän, utan till det mesta endast rika bönder.
Efter att i tretton år ha försmäktat i fångenskap, dels här, dels på andra fästningar, blef han 1710 lösgifven; men mången har velat se Guds finger deri, att Piper sjelf, efter att ha fallit i rysssarnes våld, insattes på Nöteborgs slott, dit han förut förpassat Boethius, och der han ända till sin död 1716 fick försmäkta under elak behandling af ryssarne, som ville tvinga honom, eller rättare hans arfvingar, att inlösa en vexel på 30,000 daler silfvermynt, hvilken man orättmätigt nödgat honom att utgifva, men som Carl XII förbjöd att godkänna. En Leopold, som var provincialläkare i Skåne mellan åren 1710 och 1720, blef, på sin ondsinta hustrus tillställning, på sin egen gård ihjälskjuten af sin dräng. Drängen afrättades sedermera; men hustrun, såsom icke öfverbevisad, ställdes under Guds dom, hvarefter hon i största uselhet dog af förtviflan. Landshöfdingen i Blekinge län, Adlersten, i början af 1700-talet, synes hafva varit en hård man och var derför mycket hatad af blekingska presterskapet. Han fick också ett bedröfligt slut. Under en måltid fastnade nämligen ett ben i halsen, och då han ej kunde få det ur svalget, ställde han sig på händer och hufvud på golfvet, hvarvid han bröt halsen af sig, den 3 Mars 1713. Efter det Carl XII:s minister Görtz 1719 blifvit afrättad i Stockholm, yppade det sig snart i de rykten, som började kringlöpa angående orättvisan i hans process, att icke alla voro nöjda med förfaringssättet mot honom. Man trodde sig se en tydlig Guds dom i de öden, som straxt derpå träffade hans mördare. Presidenten i blodsdomstolen, grefve Ribbing, dog af slag redan några dagar före Görtz’ afrättning. Doktor Molin föll af stolen och bröt halsen af sig; borgmästaren Hyltén blef lefvande uppäten af maskar, och åklagaren Fehrman blef ofärdig för hela sin lifstid.
Statskontoret inleverera le äldre drp os it ronsin edel, enligt Rikets Ständers heslut, med ett sammanräkuadt belopp af sjulio tusen riksdaler, dels redan blifvit, dels nu varda till Riksgäldskontoret öfverlemnade, åligger det sist nämde verk att, i vederbörlig ordning, tillhandahålla Kongl. Statskontoret hvad som, utöfver den härtill derstädes afsalia summa, erfordras för verkställigheten af de restitutioner nial besagda medel, som kunna anses framdeles böra ega rum. § 17. Likaså hör Riksgäldskontoret af de, jemlikt Rikets sednast församlade Sländeis beslut, från postverket mottagna medel, utgörande tretusen ett bundi» lemliolvia riksdaler 10 sk. 4 lf,R» hvilka vaiit inneslutna uti öfverhlilua bref, tillhandahålla postveikets styrelse det eller de belopp, hvartill Vederbörande inför samma styrelse kunna styrka sin eganderätt. § 18. För de kapital af Elfva tusen sexhundra riksdaler, som, vid inköpet, för statens räkning, af det till lokal för Riksarkivet nu upplåtna hus, befanns vara deiuli intecknadt till Stockholms borgerskaps enkhus-diiektions säkerhet, skall Riksgälds-kontorel fortfarande betala den ränta, hvilken, enligt den intecknad skuldförbindelsen, måste erläggas; och bör denna intecknings kapital-belopp af Riksgälds-kontoret godlgöras så snart tillfälle till detsammas iiqviderande kan af fullmäktige beredas. § 19. Der preskriptionstid i afseende på någon serskild del af Riksgälds-kontorets skulder icke blifvit stadgad, komma skulderne, intill dess annorlunda af Rikets Ständer förordnas, alt i vederbörlig ordning liqvidera^, utan afseende på den tid, inom hvilken fordringar hos enskilde, eller hos Kongl. Maj :t och kronan, skola nu eller framdeles göras gällande. 12 Stals-Ulskollels Memorial, N:o 260. § 20.
Betänkts verkliga glanspunkt synes mig vara den argumentation, hvarmed Ulsk. bemött de till rubbning i Utsk:s plan mer eller mindre ingripande förslag från åtskilliga ledamöter inom Borgareoch Bonde,'st:n, särdeles i frågan om lånerqrelsens öfverflyttandé till Riksgtscont., — en tanke, som vid första påseendet verkligen har skenet för sig, men hvars skefhet och sophisliska natur Utsk. synes mig hafva pvedersagligcn ådagalagt. Hvad jag deremot vill lägga Utsk. till last, ar dess alltför stora efterlåtenhet för dem, sorn. ropat på ereditiver och lån, och dess benägenhet att utvidga och intrassla, i stället, för alt inskränka och förenkla, Bankens lånefunctioner. Jag upprepar det, mina Hrr, realisationens bestånd — myntets stadgade värde —bör vara vårt ögonmärke i första rummet. Derföre arn vi hitkailade. Det bästa vi kunna göra för näringarna är alt återställa detta så lunge skakade rättsförhållande, och hvad vi framför allt böra akta oss för, är att icke i sjelfva realisaticnsplanen nedlägga ett frö, väl å ena sidan till skimrande förhoppningar för näringarna, men å den andra jemväl till ett ytterligare myntförsämringspeli vingleri-system och dermed följaktiga olyckor. Jag bekänner, att jag hyser vissa farhågor i detta fall, så framt BancoUtskrs financeplan i det hela, eller så vidt elen åsyftar nya sedelemissioner och nya lånerörelsegrenar, skulle bifallas. Jag vet väl, att man möter mig med inkastet, att allt sådant förnämligast beror af en klok Bankstyrelse; men vår Bankstyrelse är icke så organiserad, att man hos dess pluralitet kan vänta de egenskaper, som erfordras för .alt i den seala, Ulsk. uppgjort, förvalta en sådan Bank som den Sven - 6o Den a3 Juli e. m. ska, oell jag liar åtminstorfe icke det förtroende till Stvrelsen, att jag vill åt den öfverlemna en så vådlig magt, som att ens lagligen kunna genom några voteringar än en gång förstöra vårt mynt. Detta likväl blott i allmänhet.
Vid föredragning uti Konungens Högsta Domstol, af Landshöfdingen underdåniga besvär, deröfver AdvocatFiscalsEmbetets förklaring och HofRättens utlåtande blifvit afgifna, tillstädesvar äfven Konungens JustitiaeCanzler, hvilken dervid, med anmälan om Landshöfdingen ofvanberörde till Handelsoch Finance-Expeditionen insända, underdåniga skrifvelse, anhöll, att å Embetets vägnar få anmärka, att Konungens Befallningshafvandes ifrågavarande kungörelse afsett ett ämne, deruti, enligt 64 § i Kongl. Kungörelsen den 19 Juni i835, klagan skulle böra hos Kongl. Maj;t i Dess Finance-Expedition, och ej uti HofRälten anmälas; att HofRätten följaktligen ej bordt med detta ämne sig befatta; att det af HofRätten, till stöd för dess beslut, åberopade 8 Kap. 2 § 7 mom. RättegångsBalken väl tillerkände HofRätten rättighet, att döma öfver Konungens Befallningshafvandes einbetsfel, men icke att, såsom nu skedt, afmäta och begränsa hans verksamhet; samt slutligen att Kongl. Majit, genom Dess Cirkulär den 17 Mars sistlidna år, tillåtit Dess' Befallningshafvande, att, i anseende till krogar och brän vinsminuteringsställen, gifva de föreskrifter, som till ordnings befrämjande och missbruks förekommande kunde leda; uppå hvilka skäl Justitiae-Canzleren ansåg sig böra i underdånighet hemställa, om icke HofRättens Utslag måtte undanrödjas och handlingarne ( 61 ) öfverlemnas till Handelsoch Finance-Expeditionen, för att hos Kongl, Majit i Dess Conselj i underdånighet föredragas. Då målet sedermera af Högsta Domstolen till afgörande företogs, yppades olika meningar; och yttrade sig de närvarande Herrar Ledamöter sålunda: Herr JustiticeRådet Grefve Sparre:
Domares åliggande att, å första Bättegångsdågen vid Härads - Bitterne, söka förmå Parterne till förlikning. 2to Herr Rosenqvists, Fredrik Leonard, den 25 dennes på bordet, lagda motion, att inga Förskrifning:»-, ställde till Sedelhafvaren. eller till viss manj eller ordres, hädanefter må få utgifvas, jemte det af Herr Ribbing, Arvid. i anledning; deraf denna dag afgifne yttrande. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oscanamie. Utskotten, Herr Ribbings, Arvid, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motioni om ändring i. Författningen angående Brännvins försäljning, 5. D. Remitterades till ConstitutionsUtskottet: En i den form, 9.9 §. Riksdags-Ordningen föreskrifver, anmäld anledning till anmärkning mot Stats-Rådets Ledamöter, samt Föredraganden af Riddarhus-Ordningen, då varande Hof-Cancelleren, nu mera Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes-Ärendena. S, D. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskottets den 24 dennes under N:o 1 aflåtna och följande dagen på bordet lagda Memorial, innefattande hemställan om tiliökt Betjening. Pr o t, Vidr. d. a Nov. igii, 61 F rån Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Biföll Preste-Ståndet Banco-Utskottets Memorial af den 27 dennes i hvad det rörer tillstånd att nu genast för hvardera af dess beredningar antaga en Notarie eller Protocollsförande och i händelse ännu en afdelning framdeles befinnes nödvändig, dä, utan vidare anmälan, tillsätta en tredje Notarie: samt remitterade Memorialet i afseende på dess öfriga innehåll till Stats-Utskottet, S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets