Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, som anförde; ”Mot Utskottets beslut reserverar jag mig på den grund, att jag anser anslaget till Institutet icke komma alt bereda det allmänna något synnerligt gagn, utan hufvudsakligen afse beviljandet af den förmon för Institutets Föreståndare, att på Statens bekostnad få en tillräcklig arbetspersonal aflönad.” Uti denna reservation hafva instämt: Riksdagsfullmäglige: Nils Pehrsson ifrån Södermanlands Län, Joli. Andersson ifrån Upsala Län, Daniel Danielsson ifrån Örebro Län samt Eric Nilsson ifrån Jemtlands Län. Slats-UtskotUts Ullätande N-0 87. i5 NIONDE HUFVUD-TITELN. Penningar enligt i83o års Riksstat. Stat» -Utskottets förslag. Förhöjning. Minskning. Åkerbruket, Handeln och Näringarne i allmänhet. 120,000 'o 0 0 , 28,000 Landtbruks-Instilutet å Degeberg . 5,000 — 5,ooo _ Summa I 20,000 i53,ooo 3j,ooo — Hvartill hommer: ladelia Räntor, kronovärde 2,345: h 5 R:dr 11,725 Indelt Spml. f\ 1 Tr ä d:o 2o5 Summa Summarum 164,930 — iG Stali-Utskollcts Ullålande N.o SS. N:o 88. * Ankom till E\pcd. Utsk. d. 7 Maji kl. 2 e. m. Utlåtande, angående regleringen af utgifter ne linder Rihs-Statens Tionde Hufvud-Titel. (U. A.) 1:0 Med Nådigt tillkännagifvande, att fråga uppstått om åtskilliga tillökade utgifter på Staten för denna Hufvud-Titel, omfattande Clerecie och Läroverken, men att Kongl. Majit, till undvikande af förhöjd beskattning, icke velat för det närvarande göra framställning om deras uppförande på Stat, har Kongl.
Sedan härvid Hr Gr. o. Landtm, erinrat, att 3 §. af det d. 11 Mars 1830 beslutade Tillägg vid R. o. Ad:s OrdningsStadga, var af följande innehåll: ”Om, under varande plenum, en ”ledamot af Ståndet äskar främmande åhörares aflägsnande samt ”2:ne andra ledamöter deruti med honom sig förena, skall detta ”aflägsnande, utan hinder af en möjligen deraf upkommande ”discussion, ovilkorligen genast för sig gå”, hördes Gr. Löwenhjelm, Carl Gustaf, Frih. Cederström, Rudolf m. fl. ledamöter instämma i Hr Printzenskölds begäran; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, anbefalde Riddarh.Fiskalen, att föranstalta om läktarens utrymmande, samt sedan de främmande åhörarne hunnit derifrån aflägsna sig. Hr Printzensköld upläste följande: Uti 7 §. af Riddarh.Ordn. stadgas, bland annat, att, utom 5 * 68 Den 3 December. de personer, som enl. 18 §. Riksd.Ordn., icke såsom Riksdagsmän i något Stånd kunna godkännas, skall frånsäte och stämma på Riddarhuset den Adelsman vara utesluten, som för nesligt brott, genom behörigt, sedermera icke lagligen uphäfdt utslag blifvit till straff fälld. — Imedlertid har den händelsen inträffat, att, vid andra anteckningen för utdelande af inträdes-pollelter åt R. o. Ad:s Hrr ledamöter till säte och stämma på Riddarhuset under innevar.-de Riksdag f. d.
Har någon antingen förfalskat, allmän handling, som är utgifven i Konungens namn, eller i Rikets Ständers eller deras Afdelningars, eller i domstols, Konungens Befallningshafvandes eller annan offentlig Myndighets, eller i särskild embetseller tjenstemans uti ärende, som till hans embete eller tjenst hörer, eller å falsk skrift tillsatt eller annorledes förskaffat sig underskrift eller besegling, hvar med sken af allmän handling deråt beredes; och har han af den falska handlingen, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, bruk gjort; dömes till straffarbete från ocb med ett till och med fyra år. 3 §. Var handlingen af mindre vigt, såsom betyg om frejd, fattigdom, sjukdom, eller annat dylikt ; och har man deraf sig begagnat för att sig eller annan forthjelpa, eller underhåll, sjukvård eller annan slik förmån åt sig eller annan förskaffa; då skall till straffarbete i högst ett år dömas. 4 §. Den som falskeligen i annan persons namn skrifver köpebref, testamente, kontrakt, skuldebref, vexel, invisnings, krediteller qvittobref, handelsbok eller annan enskild handling, som till bevis om rättighet eller befrielse från förbindelse tjenar, eller rigtig sådan handling genom tillägg, utplåning eller annorledes förfalskar; eller å falsk skrift tillsätter eller förskaffar sig underskrift, hvarmed sken af gällande handling deråt beredes; varde, der han den handling, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, begagnar, dömd till straffarbete från och med sex månader till och med fyra år. 5 §. Har man, på sätt i 4 § sägs, skrifvit, eller förfalskat och begagnat annan enskild handling, än de der nämnda, såsom orlofssedel, betyg om frojd, fat tigdom, sjukdom eller annat dylikt; dömes till straffarbete i högst sex månader. 6 §. Brukar någon, i afsigt, som förut sagd är, allmän eller enskild handling, den han vet falsk vara; straffes så, som hade han förfalskningen sjelf gjort, 7 §.
Efter sålunda föregången skriftvexling och då, enligt landssekreterarens tillkännagifvande, omförmälda mål redan var afgjordt och utslag deri uppsatt innan första klagoskriften till mig inkom, eller den 6 Juni 1840, ansåg jag den förda klagan icke föranleda till vidare åtgärd. En af förre klaganderne, P. Petersson i Fallsberg, ingaf sedermera den 17 Januari 1842 en skrift, deri han, under åberopad egenskap af Göstrings härads ombud i dess allmänna ekonomiska angelägenheter, anförde, att, efter talrika påminnelser och hos mig anmäldt klagomål, ett exemplar af Konungens befallningshafvandes under den 30 Juni 1840 meddelade utslag i frågan om brooch vägindelning inom nämnde härad omsider emot lösen blifvit till honom för Bjälbo församlings räkning utlemnadt, men att det deremot icke skall varit möjligt förmå landssekreteraren att expediera de öfriga exemplaren af samma utslag, så att det kunnat häradets innevånare kungöras, hvilket vederbörande kronofogdes bifogade, under den 31 December 1841 utfärdade intygande skulle ådagalägga; i anseende hvartill och enär följden af detta dröjsmål vore, alt en oberäknelig tidrymd åtginge innan utslaget vunne laga kraft eller de förberedande beslut, hvilka måste föregå sjelfva mätningsoch delningsförrättningen, hunno vidtagas, sökanden anhållit om min embetsåtgärd, i ändamål att derigenom, inom bestämd tid, de öfriga exemplaren af ifrågavarande utslag måtte till behörigt kungörande inom häradet expedieras.
Riks-stat upptager bland in deld spanmål jemväl sådan spanmål, som i Blekingesamt Götheborgsoch Bobus län är anslagen åt presterskapet och kyrkorna, men för hvilken de skatiskyldige, på grund af äldre Nådiga Resolutioner, ega betala lösen efter bestämda låga priser, har Utskottet, sorn funnit nödig rättelse i Riks-staten böra härutinnan vidtagas, låtit uti tabellen öfver Hufvud-titeln å indelta spanmålen afdraga följande cjvantiteter, nem ligen : åt Clerecie-staten anvisade ... 94 T:r 16i k:pr. och åt kyrkorne ... 2,943 „ 20 „ och i stället ökat kontanta anslagen med beloppet af den lösen, som för berörde span målsqvantiteter erlägges, hvilken tillökning utgör å Clerecie-staten 204 R:dr 75 öre och å anslaget till kyrkors underhåll 6,500 „ 50 „ Börande, i följd häraf, den stadgade lösen för ifrågavarande spanmål hädanefter upptagas och redovisas bland Kronans behållna inkomster. Stockholm, f. Maueus, 1857. Slalt-Uliknllcls Utlåtande Jli lift. [Fortsättn.) 1 Dessutom hafva för tillfälliga behof å denna Hufvud litel nedannämnda särskilda anslag, dels för en gång, dels för viss bestämd tid, blifvit äskade. 79:o. Af Kongl. Maj:l är hegardt, att, sedan ny byggnad för kemiska institutionen vid Upsala universitet nu mera blifvit uppförd, Rikets Ständer måtto för en gång anvisa lill laborationsrummens npterande för deras ändamål m. m. 13,500 R:dr och till första uppsättningen af erforderliga instrumentalier, 15,825 R:dr. Till uppförande af nämnda byggnad anslogo Rikets Ständer vid 1850 och 1851 års Riksdag 66,666 R.dr 32 sk.
Och, då Utskottets nu gjorde enahanda Förslag i afseende på det Creditiv, som nu kommer att meddelas, allenast innefattar ett närmare bestämmande af en lika beskaffad åtgärd, sorn vid en föregången Riksdag blifvit Vidtagen och' följaktligen såsom nödig och nyttig är vorden ansedd, linner Utskottet, på detta, med öfrige här of - Stats Utskottets Betiinkanden. 1883 van anförde skäl, sig icke kunna göra någon ändring uti hvad Utskottet, rörande ifrågavarande Correctiv , i Betänkandet föreslagit, utan får detsamma vördsamt åberopa. Utskottet bör härvid tillika, i afseende på hvad en Ledamot af Högloft. Bidderskapet och Adeln i sammanhang härmed anmärkt, om angelägenheten deraf, att Kongl. Maja agde, att för grundläggning af någon gagnelig Näring, lemna åt anläggaren Större understöd, än för Fabrikerne i allmänhet är föreslagit, upplysa, att Utskottet i dess Betänkande insett vigten af sådane enskilde understöd, för nya anläggningar och dertill även föreslagit, att med.e! måtte afsättas, hvilka Utskottet, med afseende derpå, att ett oinskränkt belopp till sådant andarnål skulle leda till vacklande och förnärmande af Fabriks-idkarnes, efter reparation, ägande Uånrätt, fixerat till den betydliga Summa af 200,000 R dr; äfvensom att, hvad de af bemälte Ledamot såsom exempel anförde a:n.e nyttiga Inrättningar vidkon.mer, hvilka undfått
Å de förra inflyta årligen, såsom kapital-afbetalning, 88,000 R:dr, hvarigenom desamma småningom skulle komma att förminskas, derest icke Rikets Ständer finna godt medgifva, att denna afbetalning finge upphöra sedan summan, såsom här nedan hemställes, blifvit nedsatt till ett jemnt belopp. Svårigheten att erhålla räntebärande papper, hvilka äro användbara såsom bypolheker för de lån eller kreditiv, hvilka möjligen behöfva å utrikes ort upptagas, torde tillräckligen förklara anledningen till. den åsigt, att Banken bör söka att bibehålla nämnde obligationer. På grund häraf tillstyrker Utskottet, det Rikets Ständer måtte besluta: 14 Banco-Vtskottets Betänkande, N:o 29. l:o. att Bankens kapital-öfverskolt eller grundfond skall, utan beräkning al Bankens fasta egendom och inventarier, utgöra en summa af Tio millioner R:dr Banko, hvadan möjligen inträffande kapital-förminskning under året af vinsten er sattes; kommande, i händelse af bifall härtill, Bancooch Lag-Utskotten att uppgöra och Rikets Ständers pröfning underställa förslag till den ändring i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, som deraf blifver en följd; hvarvid nämnde Utskott jemväl torde få afgifva yttrande öfver den af Herr Rosenbladgjorda framställning om ett tillägg uti åberopade 2:o. alt Bankens kapital-öfverskott eller Grund-fond skall, så vidt sig göra låter, till ett belopp af
Utskottets Betänkande, VII 1. s 588 — öqi, bif. af Adeln, IXs45o, af BöndeStåndet, IX s 4^9; af PresteStåndet, IX s 475. 1 Underd. Skrifvelse, X 1. s 4oo — 4°^- RiksdagsBeslutet, §. 38. — Götha, nekande i, att upptaga ett af Justitia; Ombudsmannen dit förvisadt Mål, II s 1040. 9 *3q HofRält, Götha, anstäld talan i, mot RådstuguRätten i Lund, II s io/\i. >— Rälternes aflöning, fond till, I i.s84o. •— Stallets Utfodring, om ersättning för en brist i Kongl.; StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s i3q—i4a, bif. af PresteStäudet, IX s 563, af BorgareStåndet, IX; s 584, af BondeStåndet, IX s 5g4» af Adeln, IX s 599, Underdån. Hospitalsinrättningarne, om en ny reglering af, i Riket; Motion, remitt. till Stats-och Ekon. Utskotten, II s 1 »47- Ulskottens Betänkande, IV 3. S391 — 3q3, återrem. af PresteStåndet, IX s 691, bif. af BondeStåndet, IX s 697, af Adelil, IX s 700, återrem. af BorgareStåndet, IX s 706. Ytterligare Utlåtande, IY 5. s 233 — 245, bif. af PresteStåndet, IX s 1145, af BondeStåndet, IX s 115a, af Adelil, IX s 1155, af BorgareStåndet, IX s 1165. Underd. Skrifvelse, X 1. s 8g6—899, återrem. af Adeln, IX 3. s 38. Exped.
Ros, på egen bekostnad i Luleå uppförda stalloch ladugårdsbyggnad vore behöflig för Landshöfdingen i nämnda län, har E. K. Majit hemställt, att berörda byggnad, hvilken vid derå hållen syn befunnits vara ändamålsenligt inrättad och med omsorg uppförd lill ett pris, sorn icke kunnat erhållas genom entreprenadauktion, mätte varda för Kronans räkning inlöst och det erforderliga beloppet, 3,008 R:dr 70 öre för ändamålet af Rikets Ständer anvisadl; hvarefter byggnaden borde, under ansvar, såsom för öfriga bostadslägenheter, af Landshöfdingen emoltagas; och då, enligt hvad Rikets Ständer i denna fråga af åberopade Statsråds-protokoll inhemta!, en särskild stalloch ladugårdsbyggnad svårligen kan vid länsresidenset i nämnda län undvaras, hafva Rikets Ständer ansett sig böra, med bifall till högslberörda nådiga framställning, å Riksgälds-kontorel för en gång anvisa ett belopp af 3,008 R:dr 70 öre, att af E. K. Maj:t för omförmälda ändamål användas. ll:o. Ehuru den vid 1853—1854 års riksdag företagna, omfattande reglering af de vid landtstaten anställde embetsoch tjenstemäns löner hade till hufvudsakligt sy Remål att, så vidt ske kunde, bringa aila dessa löner, som ditintills utgått dels i penningar och dels i spannmål m. m., (ill vissa, endast i penningar utgående, belopp, hvadan jemväl vid beviljandet af det för åstadkommande af berörda reglering erforderliga anslag lästades det vilkor, att de indelta lönerna, med undantag dock af boställsräntor, hvilka ansågos kunna bibehållas, borde utbytas mot en gång för alla bestämda penninge-anslag, har likväl, enligt hvad stater och räkenskaper utvisa, aflöningen för Landträntmästaren i Götheborgs län och Landskamereraren i Skaraborgs län fortfarande till en del utgått i spanmäl in natura, nemligen för den förre med 504 kubikfot och för den sednare med 214 kubikfot 2 kannor så kallad oindelt spanmål.
R:dr, de begge första att begagnas till upplags-platser, och den sista i ändamål att bereda utväg till rörelse i fria luften för de å Gäldstugan bysatte personer; hvaremot Staden under samma tidrymd försålt fasta egendomar för en sammanlagd summa af i9,5o3 R:dr 16 sk. B:co, ibland hvilka Fastigheter de betydligaste äro Egendomen å Södermalm under N:ris r & 2 uti Qvarteret Guldfjerden Större vid Stora Badstugugatan, Malta Skans kallad, för 1 i.ooo R:dr, samt Egendomen N:o i4 på Riddareholmen för 8,000 R:dr. Angående förhållandet med de Finska Folags-medlen och de deraf bestridde utbetalningar för ifrågavarande Fem år, hvarom någon uppgift icke förekommer i det ofvanstående, anföres serskildt i underdånighet följande: Genom Nådig skrifvelse af den 10 April 1828 har Eders Kongl. Maj:t täckts meddela, att som, enligt Eders Kongl. Majlis under berörde dag utfärdade Nådiga kungörelse, angående verkställigheten afen emellan Eders Kongl. Mapt samt Hans Maj:t Kejsaren af Ryssland den 26 Februari samma år afslutad Handels-Con ven tion, Tolag till halfva beloppet af hvad för I 102 .andra varor ägde rum, skulle erläggas För alla från Finland inkommande ■och dit afgående varor, som icke vid inoch utförseln voro tullfria, och då derigenom Stadens Cassa tillskyndades en ny opåräknad inkomst, förordnade Eders Kongl. Majit i Nåder, att hvad sålunda inflöt, skulle afsättas och utgöra en serskild tillgång för utförande af sådane anstalter till Stadens allmänna nytta, beqvämlighet eller försköning, som Eders Kongl. Majrt kunde finna för godt att framdeles i Nåder bestämma. Eders Kongl.
Samma slutsatser gälla lika ovedersägligt i afseende på planen för en ny organisation af de administrativa Embetsverken. Meningen af mina ord har på flere ställen af den ädle Grefven blifvit missförstådd; men då den värde Talaren uppmanar mig att visa hvilka öfverflödiga Embeten i sednare tider blifvit tillskapade är denna misstydning så omisskännelig, att jag nödgas i den ädle Grefvens minne återfört verklig* beskaffenheten af det yttrande mot Den 5 Maji e'. uti *3 hvilket dess uppmaning blifvit riktadJag har velat fästa uppmärksamheten derpå, att så vida man vid en ny plan för Domstolsinrättningen, förvaltningen och försvarsorganisationen ej utginge frän den grundprincip, att åt den enskilte såsom medborgare uppdraga en mängd offentliga functioner, med ett ord, principen för Jury Inrättningen, Munictpaljörvallri ing en och en verklig Ninian alar mer ing, så funnes ingen gräns för det ständigt stigande behofvet af betalte functionairer, och följakteligen ej heller för Statsbördornes tillvextOrsaken härtill ligger i sakens natur, att genom Civilisationens framsteg, ej blott enskiltas förhållanden och beröringar eins emellan, utan äfven till Staten, och Staternes dem emellan, tilltaga, i en ständigt vexande progression och nödga en offentlig magt att uppträda såsom medlare; och på detta sätt förökas de offentliga förrättningarne. Att denna anmärkning är grun* dad torde ej den ädle Grefven vilja bestrida , för hvilken det borde vara öfverflödigt, att af mig erinras i hvilket stigande an* talet af mål inom några år tillvext vid alla publika verk, oagtadt så många offentliga be» fattningar och varl blifvit uppdragne åt Corn* mitéer, hvaraf vi haft ett så högst betydligt antal.
Utskottet har-tagit motionerne i öfvervägande; men vid det förhållande att Rikets nu församlade Ständer beslutat hos Kongl. Maj:t anhålla 0111 nedsättande af en kommitté för alt bereda en genomgripande reglering af skjutsnings-väsendet, synes det Utskottet vara olämpligt att under tiden dermed vidtaga andra förändringar, än som kunna befinnas verkligen nödiga och nyttiga; och som i detta afseende förekommer, å ena sidan, att Nämndemännen, i följd al Rikets Ständers underdåniga framställning och Kongl. Maj:ts genom Kungörelse den 11 Augusti 1854 dertill lemnade Nådiga bifall, numera ega åtnjuta skjutsoch traktamentsersättning för Hera slag af de förrättningar, som dem i berörde egenskap åligga, samt å den andra att den ifrågasatta befrielsen ej allenast skulle förorsaka ökadt besvär för öfrige reservskjuts-skyldige, utan ock, derest skjuts-skyldig Nämndeman begagnar sin rätt att efter två års tjenstgöring afgå, komme att föranleda täta omregleringar af skjuts-lagen, finnér Utskottet sig böra vördsamligen afstyrka ifrågavarande förslag. 1 Stockholm den 9 November 1857. Reserva tion: Af Riksdagsmannen Olof Larsson från Gefleborgs län. STOCKHOLM, typografiska föreningeks boktryckeri, 1857. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:i Bet. Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Not. 1857, kl. 1 «. m. Betänkande, i anledning af vackla motioner rörande Kommunalstyrelser m. m. Molioner i förestående ämnen hafva blifvit afgifne:
Efter anmärkningar vid Utskottets under ofvanstående N:r afgifna Betänkande om upphörande af dubbla årsberäkningen vid befordran till eccb»iastika Embeten och Tjenster, hafva Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet återremitterat detta Betänkande, hvilket deremot är af Borgareoch Bonde-Stånden bifallet. De förslag, som Utskottet i detta ämne framställt, hafva ansetts endast ofullkomligt motsvara det dermed åsyftade ändamålet och icke undanrödja anledningarne lill rättvis klagan öfver det förfång, som, genom nu gällande befordrings-lagar, tillskyndas det i församlingarne tjenstgörande Presterskapet. De vilkor, Utskottet förenat med förslaget om upphörande af den förhöjda årsberäkningen för ecclesiastike Tjenstemän, som icke höra till läroverken, skola icke kunna gillas, utan borde berörde förmon vid sådane tjenster ovilkorligen helt och hållet afskaffas, då en del af dem lemna sina innehafvare löneförmoner, som åtminstone jemförelsevis motsvara mödan och arbetet, några kunna utan svårighet förenas med andra ordinarie tjenster, och andra åter kunna helt och hållet indragas, utan ringaste förlust för samhället eller kyrkan, så att det förmodades, vid noggrann pröfning, visa sig, att högst få af dessa tjenster, som icke äro förenade med tillräckliga löneförmoner, behöfde bibehållas, och för dem borde Rikets Ständer bevilja ökade anslag och vid denna Riksdag antingen förslagsvis anvisa medel, eller ock anhålla, alt Kongl. Majit, efter föregången pröfning af hit hörandeförhållanden, vid nästa Riksdag härom aflåta Nådig Proposition med bestämd uppgift om behofven. Äfven för lärarne vid de allmänna undervisningsverken borde den ökade årsberäkningen alldeles upphöra, såsom menlig både för läroverken och församlingarne.
O, J skullen höra min faders föreläsningar i Akademia, fortfor Hermione med glänsande ögon och lyftad panna. – Honom skullen J höra! Hvad är qvinnan i tankens verld emot mannen! Det kan vara henne möjligt att med en plötslig aning finna en sanning, till hvilken han kan hinna endast med svåra mödor, djupa tankeslut; men genom dessa mödor, endast genom dem, blir det vunna en egendom åt vetandet, en bevisad sanning, i stället för ett sannt hugskott. Mina tankar äro hugskott, ingenting annat. Jag är rik på hugskott, och dina versar, min Julia, hafva framkallat ett nytt. Narkissos, så tyder jag denna myth, är menniskoanden. En flodgud var Narkissos’ fader och en källnymf hans moder. Floden och källan tillhöra jorden, men spegla himmelen. Så är menniskoanden född och ammad i naturens sköte, men tillika ett återsken af det gudomliga. Spåmannen Teiresias förutsade Narkissos en lång och lugn lefnad endast i det fall, att han icke lärde känna sig sjelf. Så förkunnade äfven Gud, enligt en af Hebreernas heliga sägner, det nyskapade menniskoslägtet, att det skulle förlora sitt elysium, om det smakade kunskapens frukt och lärde skiljnaden mellan godt och ondt. Menniskoanden, så antyda mytherna, så lära filosoferna, lefde i början instinktens oskyldiga lif; menniskan var fullkomlig såsom planta och djur, lycklig som de, omgifven som de af naturens modersvård, som i en oupphörlig krets ledde henne till nöjet när hon kände behofvet derefter, till hvilan, när hon njutit, till behofvet, när hon hvilat ut. Mythen syftar härpå, när hon säger, att Narkissos vexte upp skön och älskad af alla naturgudomligheter. Detta var ett tillstånd af lycksalighet, plantans lycksalighet. Men menniskan var danad till en annan än denna.
Convoy-Commissariatet länge fördröjts, af anledning att lefvereringarne för det föregående året icke blifvit till fullo verkställde, förr än under loppet af Oetober månad påföljde år. 3:o Att, vid jemförelse emellan Stockholms Inkommande SjötullKammares Uppbörd och den samma uppbörd controllerande BancoBoken, öfver hvilkas förhållande till hvarandra en Tableau här bifogas, den för det föregående året bristande insättningen synes hafva blifvit betäckt med påföljde årets Tullintrader. Revisorerne hafva derjemte inhämtat, dels att den sedan år 1833 ökade utgiften för Tull-Staten i synnerhet förorsakats af den större utvidgning bevakningen på Rikets Södra och Vestra kuster erhållit, och dels att den betydliga förökning i tull-intraderne, som under sednare delen af år 1835 ägt rum, härledt sig ifrån förtuilningar, nederlag och ökad import, i anledning af den med 1836 års början gällande förhöjda taxa å vissa artiklar.' Kongl. ]Vummer-]Lotterlet. Denna Inrättnings, jemte Brudgåfvo-Fondens, räkenskaper, hafva för åren 1834 och 1835 granskats i Kongl. Kammar-Rätten, utan anmärkningar, och utvisa följande förhållande: Debet. B al ance från föregående året: Sammandrag öfver Stockholms Inkommande Sjö-Tull - Kammares Debiterade Uppbörd af TullMedel, Recognition och Last penningar samt Insättningarne derå i Rikets Ständers Bank för åren 1834 och 1835. 183 4. 1 8 3 5. Uppbörds Förslagens Presentatum. Debiterad Uppbörd Insättnin SUppbördsFörslagens Presen tatum. Debiterad Uppbörd. Insättnin n a■ Januari Månad 31 Maj. 36,713 4 — 4,500 27 Maj. 36,291 12 — . — Februari „ . Återstod, förklarad af ingående och utgående balancer 1,493: 23. 4. Debiterad Uppbörd 1835 1,096,781 Insatt under året 894,720