Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afven bör han upbära hyran, den jag tror böra erläggas icke qvartalsvis, ehuru lokalen, såsom vanligt, uthyres på år eller halfår, utan så, alt hyresgästen, vare sig en gift eller ogift arbetare, af sin arbetspenning kan hvarje vecka göra afbetalning. För all icke behöfva inreda en mängd kök, som kosta nära nog detsamma som ett rum, (beräknadt vid upförandet af ett nytt hus till omkring 500 r:dr r:gs i ett för allt; hvadan ett hus med 20 rum anses kunna byggas för 10.000 r:dr r:gs) är meningen att upföra en ny model kakelugnar, som äfven kunna begagnas till matlagning. Dessa fäs för 25 å 30 r:dr b:ko och den besparing på vedåtgång, som dermed vinnes, ersätter fullkomligt hvad de kosta mera än vanliga sämre kakelugnar. Slutligen må det tillåtas mig att erinra, att detta företag, visserligen afseende den fattigare befolkningen i hufvudstaden, likväl på sitt sätt tillhörer hela landet och kommer detsamma till godo, enär, till följd af sednaste förordningen angående fattigvården och lösdrifveriet, till Stockholm strömma fattiga personer af arbetsoch tjenstehjonsklassen, för hvilka dylika boningar just åro afsed - 56 Den i Januari. da. Delta för att visa att Slaten ej obilligt vis anlitas för befordrandet af detta företag. Remitterades till SlatsUlsk. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Hr Dalmans, Wilh. Fredr. Achates, d. 30 sisth l)ec. e. ni. på bordet lagda motion om lestamentsfrihetens utvidgande. Föredrogs Gr. Lewen ha upts, Sten, d. 30 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de beskattningen för omdislillering af bränvin. Frih. Raab, Adam Christian:
Ten warde Ledamct, som förra gängen Uppsteg att beswara mitt afbrutna tal, wederlade precist hwad jag aldrig ernat saga, ty jag är och har alltid warit saker, att deli som friwilligt drar wärjan för Fosterlandet , för, swarar det bäst» han mä wara Skolgosse, Student eller Tchcvlogie-Dcctor. Dett 1Z April. 431 Herr keutsrlsteim, Lsri, uppläste följande af Frih erxe ^VrLNAel, c»,! /räzm, undertecknade Memorial. Sedan sä mänga upplysande Mcmorialcr aro insomna, söm bewisa huru förwilladt man tror, att den oroterade jorden kommer igenom desi roterande att bära en lika tyngd med den förut indelte, dä twertom desi femdubblade dyrare köp höjer pä den tyngden i hög mätto, utom killén pudliLa, som störtas, sä har jag ej widare nägot att tillägga. Hwem finnes , som ej mill uti en älstad fosterjord, der man hitintills blifwit fredad för wald, förswara den torfwa Han äger, den hustru, de barn han har, till sista blodsdroppan och freda ost frän krigets fasor sä.längt han förmär, men jag wägar fräga, om Oeconomie«Utstottet i sin plan mätit wära krafter, dä hon uppgjord! wära förs swars-styldighetek. Det stridbara folk wi aga afdon alder Utstotketföreslagit kan ej Uppnä ett antal af 300,000 personer; dä 50,000 afdragas, äterstä till Åkerbruk, Bergwerk, Slöjder, Näringar och Skeppsfart, öfriga militaircn 250,000.
KOMFORT, O. VÄLBELÄGNA Villor, ENDAST AFSEDDA FÖR KURGÄSTER. Intendent OCH badläkare: D:R Arvid Afzelius. MEDICINSKA FÖRFRÅGNINGAR BESVARAS AF INTENDENTEN (ADRESS TILL 1 JUNI, STOCKHOLM); ÖFRIGA UPPLYSNINGAR LEMNAS OCH RUMBESTÄLLNINGAR UTFÖRAS AF KAMRER Erik Gallander, HJO, SOM JÄMVÄL EFTER BEGÄRAN PORTOFRITT ÖFVERSÄNDER PROGRAM. (G. 14015) [1758] Doktor Carl piensburg MÖSSELIERGS M E N J M T A L T MED SANATORIUM 33 Drottninggatan 3 3. HVARDAGAR ' / Z3 — ' / 24. Å MÖSSEBERGET, ÖPPEN 22 MAJ — 7 SEPT. BESÖKT UNDER SIN 22-ÅRIGA TILLVARO AF BEHANDLAR FÖRETRÄDESVIS BarnsjukÖFVER 20,000 KURGÄSTER FRÅN HELA NORdomar: [1343] DEN. FINT, KOMFORTABELT OCH KOMPLETT UTRUSTAD MED ALLA NYARE TIDENS BAD-, D O K T O R R U N B O R G, INANDNINGSOCH ELEKTRICITETSAPPARATER, BELÄGEN I EN LUGN, VACKER, 00 TUNN12 BRUNKEBERGSTORG 12, LAND STOR PARK, BEVÄXT OMVEXLANDE KL. 9 — 10 F. M., 3 — 4 E. M., MED LÖFOCH BARRSKOG OCH LIGGANDE BEHANDLAR FÖRETRÄDESVIS bröstsjukdomar, OMEDELBART UNDER OCH OFVANPÅ MÖSSESÄRSKILDT lungsot. SVERIGES HÖGST BELÄGNA BADANSTALT. Speciel, hittills framgångsrik behandling af lungsot och asthma. ÖGONLÄKARE.
Kommer till inlastning gods, som är skättidt eller skadadt, eller hvars yttre beklädnad är bristfällig, eller som är slutet i packor, kistor eller käril, så att innehållet är befälhafvare!! obekant, eller har han ej emottagit lasten efter mätning, räkning eller vägning, eller har han eljest gjort anmärkning eller förbehåll i afseende å godsets beskaffenhet eller vård, bör han, till sitt fredande från ansvarighet, derom å konnossementet göra anteckning. § 103. Lasten skall, enligt konnossementets innehåll, till emottagaren aflemnas. Saknas styckegods till antal, nummer eller målke, eller är bristen i vägeller mätbara varor större, än som kan härleda sig från deras egen förderflighet, läcka eller olika mätningssätt, eller har godset annorledes tagit skada; vare befälhafvare, derest han ej tecknat konnossementet med sådan anmärkning, som i § 102 sägs, skyldig att bristen ersätta, såvida han ej gitter visa, att under resan inträffad olyckshändelse, som ej stått i hans eller besättningens magt att afvärja, förlusten vållat. Penningar, värdepapper och dyrbarheter ersättas endast såvida de blifvit för bcfälhafvaren aDgifna. Har befälhafvare underskrifvit konnossement med sådan anmärkning eller förbehåll, som i § 102. sägs, svare han likväl för den skada å godset, som, genom hans eller besättningens vållande, bevisligen tillkommit. § 105. Yid inrikes sjöfart må, i stället för konnossement, fraktsedel kunna begagnas, i hvilket fall bcfälhafvaren ansvarar för lasten, enligt fraktsedeln, då han den utan anmärkning emottagit. Det vare honom dock tillåtet att bevisning emot fraktsedeln föra. Har fraktsedel sålunda blifvit utfärdad, gälle den, såvida fel deri icke visas, i stället för konnossement, i alla de fall, der, efter denna lag, något förhållande i afseende på lasten skall genom konnossement styrkas. § 106. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
520 Den 7 Juli e. nt. 5*.o I anledning af Kongl. Majrls nådiga Remisser om löneförbättring för LandtStatsBet jeningen, 6:0 Angående några b egard ta nya lönanslag å Kongl, SundhetsCollegii Stat. Ut Supra, S. D. Återremitterades StatsUtskottets den 17 Juni afgifna och den 20 Juni på Bordet lagda Betänkande, angående åtskilliga omständigheter, som äga sammanhang med regleringen af Rikets Penningevä«ende; hvarjemte BancoUtskottets öfver detta Betänkande den 50 Juni afgifna och den 2 Juli på Bordet lagda Utlåtande skulle, lila med de vid dessa båda Betänkanden gjorda anmärkningar, till StatsUtskottet åt» följa. Ut Supra, S. D. I anledning af Ridderskapets och Adelns under den 8 sistlidne Juni gjorda anmodan till Bevillningsutskottet, att öfver ett den 11 föregående Maj till bemäldta Utskott remitteradt Dictamen, af Friherre Anders Cederström, innefattande förslag till ett förbätlradt Bevillningssätt, afgifva sitt Yttrande på samma gång som Utskottet med sitt pioject till BevillningsFörordning tijl Riksens Ständer inkommej boslet Högloil. Ridderjkapet och Advin, soia, Den 7 Juli e. itf, 523 redan berörde Bevillnings-project erhållit, att anmoda Utskottet om skyndsamt aflemnande af det ofvanberörda särskildta Yttrandet. Ut Supra. S. D. BancoUtskottets den 15 Juni afgifna och den 5 dennes på Bordet lagda Memorial, rörande Bancolåns beviljande åt afbrända Städer, blef af Höglo!]. Ridderskapet och Adeln bifallet. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af det Särskildta Utskottets den 20 och 28 Juni på Bordet lagda Betänkande af den 17 nästföregående, angående förlägenheten i allmänna rörelsen in. m., samt af BancoUtskottets i anledning af detta.
500: — arfvode 600: — 2,600: — Kassören, lön 1,200: — tillfällig förhöjning derå å 33i % 400: — arfvode 300: - missräknings-penningar 500: — 2,400: — Uste Bokhållaren, lön 1,200: — tillfällig förhöjning derå å 33^ % 400: — arfvode 300: — 1,900: — 2:dre Bokhållaren, lön 1,200: — tillfällig förhöjning derå å 33£ % 400: — arfvode 150: — 1,750: _ 3:dje D:o, lön 1,200: — tillfällig förhöjning derå å 33j % 400: — 1,600: — Registratorn, lön 1,200: — tillfällig förhöjning derå å 33^- % 400: — arfvode 600: — 2,200: — Transport 21,250: — Banko-Utskottets Memorial N:o 51. Dessutom må till Låne-kontorets personal, såsom arfvode för beläning af vågförda effekter utgå 600 R:dr Riksmynt. B. För Låne-konloret i Malmö.
Jag anhöll nyss att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på bifall till ruin reservation, men som jag då icke hade formulerat denna min anhållan, så får jag nu framställa densamma och vördsamt anhålla att: R. o. Ad. måtte besluta, det 3,000 exemplar skola serskildt afdragas af dess prot. öfver debatten i representationsfrågan, åtföljdt af alla derefter afgifna reservationer och af en förteckning öfver alla som till dessa plena uttagit pollett, och detta häfte hållas tillgängligt i alla rikets boklådor, mot ett pris af 50 öre, samt att den boktryckare, som trycker R. o. Ad:ns prot., skulle hållas skadeslös för den möjliga förlusten af delta företag genom en utbetalning från Riddarh.-kassan af högst 200 rdr rint, då han visar att han derpå lidit förlust. Frih. Leuhusen, Frans Oscar: Motionären, Hr Gr. Mörner, har redan så tydligt visat vigten och värdet af sjelfva diskussions-prot:ts tryckning och spridning, att jag anser mig icke behöfva derom vidare yttra mig. Jag anser mig således endast böra redogöra för, hvarföre Utsk:t icke kunnat tillstyrka bifall till de delar af de väckta motionerna, som afse intagande i den serskilda upplagan af dels namnen på de ledamöter af R. o. Ad., hvilka vid den vigtiga frågans behandling uttagit pollett och hvilka mot R. o. Ad:ns beslut sig reserverat, dels ock. de afgifne reservationerna. Utsk:t har nemligen föreställt sig, att intagandet i ifrågav:de upplaga af en lista på 7 å 800 namn icke skulle tjena till något, emedan efter all sannolikhet icke en bland 1,000 läsare bryr sig om att genomgå denna mängd namn.
18,000 l’:dr för sin och sin talrika familjs bergning, och i nedläggandet af sina redan af domaren godkända ersättningsanspråk emot K. M. och Kro - 540 Den 25 Augusti. iian ytterligare beröfvar sig och sin Familj en framtida tillgång; så föreslår jag, alt 11. St. måtte såsom ersättning för hans förluster anslå, antingen 12.000 r:dr b:co i ett för allt, eller ock 1000 r:dr b:co ärligen intill dess han kan genom K. M:s nåd blifva använd uti någon Statens tjenst, sorn kan lemna honom och lians talrika familj larllig bergning. Alla saken närmare upplysande handlingar skola varda till SlatsUtsk. öfverlemnade, och lill hvilket Ulsk. jag anhåller att motionen mätte varda remitterad. Lades pä hördel. Dr Durietz, Fredr. Gostaf, hade ingifvit en motion sä lydande: Uti tind. skrifvelse af d. 20 Jan. 1841 hafva rikets då församlade Ständer antagit en af K. Al. i nåder föreslagen ny inqvarleringsorduing för städerne utom Stockholm, samt uppfört det för de förhöjda inqvarteringspenningarne erforderliga anslag 24,000 r:dr h:«o på riksslalens dåvarande 3, numera 4 hufvudtitel; men dä denna förmän i följd deraf endast blifvit tillerkänd armeens befäl, men icke flottans, och mig vill synas billigt vara, att flottan i denna del njuter lika rätt som armeen, får jag vördsamt föreslå, att för della ändamål må anvisas ä 5 hufvudtitelu ett belopp af 10,000 r:dr b;eo, samt att K. St. i und. må anhålla, det K.. Al. ville i nåder reglera inqvarteriugsersälliiiugcn för de af flottans befäl oell underbefäl samt öfrige corpser, som icke åtnjuta inqvartering in natura, efter de af K.
Kyrkas målsmän i detta afseende ägt rum. 393 Med anledning af Revisorernes anmärkning, alt ingen orsak blifvit angifven till de utgifter, som till aflöningen utgått i flera Församlingar, dels åt Kyrkoherdar, dels åt Skollärare, Organister, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor, får jag i underdånighet upplysa , att af Mörarps Kyrka ingen annan dylik aflöning utgått, än den af i Rdr 24 sk, till Pastor, för skrifmaterialier, och, enligt sockenstämmobeslut, 3 Rdr 32 sk. till Kyrkovärdarne, samt 24 kappar råg och 24 kappar kom till Församlingens Barnmorska. Angående Räkenskaperna För Wellnfe och Raus Kyrkor. Å de af Rikets Ständers år 184® församlade Revisorer vid Landskyrkornas i Skåne Räkenskaper gjorde anmärkningar få vi härmed afgifva följande underdåniga Förklaring, i afseende på Weilufs och Raus Församlingars Kyrkor: 1:0 !n ventarieförtekningen har alltid blifvit räkningen bilagd, med undantag af hvad som skett för år i83q, då undertecknad, Pastor, var såsom Fullmäktig vid sednast hållna Riksdag, och då Vicarius i räkningen anfört, att inventarium då var lika med nästföregående årets, hvilken anmärkning torde motsvara en bilsgd Förteckning. 2:0 Om någon gång kontanta behållningen öfversligit hvad Kongl. Instruktionen af den 12 April 1810 tillåter, har sådant vållats, antingen af för hand varands kyrkoreparationer , elier ock deraf, att vid Räkningens uppgörande, då lösen för tionden nyss influtit, man ännu ej funnit någon, som mot nöjaktig säkerhet kunnat mottaga penningar till förräntning. Att de ej länge blifvit för Kyrkorna ofruktbara, inhämtas af följande årets Räkning. 3;o Af berörde Landskyrkor utgår ingen aflöning till Kyrkoherde, Skollärare, Organist, Klockare eller Orgeltrampare; men Socken-Barnmorskan erhåller af hvarje Kyrkas behållning
Sluten inom mig ty ej ens vagnens stundom häftiga gungning eller kuskens kraftiga eder förmådde väcka mig till det yttre lifvet satt jag och tänkte på dig, på det förflutna, ja äfven på det tillkommande, hvilket anande och okänt bildade sig för min fantasie; jag såg ett stormande haf, som i sina vågors fradgande skum hvälfde de bräckliga ehuru stolta farkosterna; jag såg de arma offren för elementets raseri i ångest och förtviflan anropa allfadrens förbarmande; jag såg, men jag betäckte mina ögon för att ej se vidare, huru de i ett nu ohjälpligt förgingos. Dock, Emilia! Jag har skildrat dig de skräckfulla scener, som skapade sig i min inbillning, skåda du äfven nu med mig de leende stränder, de vänliga ängder, de grönskande lunder, som efter denna storm kom att mildra min själs oroliga tillstånd. Ett land, det jag måhända svärmiskt nog benämner paradisiskt, tyckte jag nu log emot mig, och lockade mig att beträda dess helgedom; klarare än i mitt hemland syntes mig den blå himlen, intet dunkelt moln, ingen nattlig sky fläckade dess rena hvalf; friskare grönskade här den skyhöga skogens barn, dem ingen egennyttig hand berövat deras näring och kraft. Blommorna smekte hvarann i systerlig förening, och ehuru den ena doftade praktfullare, färgrikare älskvärdare än den andra, hade avunden aldrig fått närma sig deras förtroliga krets; hvar jag såg erbjöd sig for mitt öga skapelser af en högre natur; allt andades salighet och lif! Men jag måste ju en gång vakna utur mina idylliska drömmar, jag nödgades taga verkligheten i betraktande, ty min dagsresa var slutad, och på det nu inträffade nattherrberget skulle jag uthvila mina verkeligen trötta lemmar. Härifrån sträcker sig äfven den första hälsning min hand tecknade dig; omväxlande känslor och tankar, i följd af likaså händelser, yppa sig i de anteckningar jag här gjort; emottag dem med öfverseende, de göra ej anspråk på effekt, det är endast till ditt hjerta, ej till ditt granskande förstånd jag talat. Ännu en hälsning! En så här så varm.
Då en husbonde vill försäkra sig om ett sådant afdrag, kan sådant ske genom öfverenskommelse vid städjandet och dess intagande i städjebeviset, hvilken utväg äfven synes vara tillräcklig. Nu hafva Utsktn likväl ansett ett så beskaffadt afdrag böra äga rum, dock så, alt detta afdrag jemte det för läkare och läkemedel icke i något fall finge öfverstiga, hvad tjenstehjonet enligt beting ägt uppbära i lön för den tid, sjukdomen fortfarit. Härigenom hafva Utsktn, ehuru afsigten varit att bereda husbonden en fördel, tvärtom gifvit anledning till en möjlig förlust för honom; ty kostnaden för läkare och läkemedel, hvilken enligt nuvar. föreskrift ovilkorligt måste å lönen afdragas, om husbonde så vill, kan ofta öfverstiga ett tjenstehjons, särdeles en pigas lön för sjukdomstiden, men husbonden finge likväl, efter Utsk:ns förslag, icke för en sådan skillnad sig godtgöra. Jag förenar mig altså i Frih. Ehrenborghs tanka, att anse det ifrågavar. lagstadgandet böra förblifva sådant, som det, på goda grunder, i vår gamla lag finnes och äfven i nya lag - a3o Den 7 Juli e. ra. förslaget samt i nya tjenstelijonsstadgan är bibehållet; och om det formeniigen går an, önskar jag, lika med honom, att betänk, derföre afslås. Frih. Cederström, Jac.: Jag tror icke, att Utsk:n hafva sträckt deras tillstyrkande uti ifrågavar. afseende längre, än att man kan och bör bifalla det. Likväl är Hr Danckwardts anmärkning emot sista perioden i Utskrns förslag riktig. Om tjenstehjonet, till följd af utvecklad förlegad sjukdomsorsak, ligger sjukt hela året, så bör hela lönen försvinna. Ligger det deremot endast sjukt några dagar, bör afdraget endast rättas efter den förspilda tiden; och 0111 husbonden skulle komma att betala litet mer för läkemedel &c., betyder det ingenting. Att afslå betänk, går icke an, ty det skulle innefatta bifall till de motioner, Utsk:n i samma betänk, afstyrkt.
Schalin afgifvet intygande, att han, som uppå begäran uppmätt ifrågavarande mark och utfyllning, funnit densamma utgöra 3 tunnland 12t kappland, deraf belöper: a) från kanalen vid Bom-bastionen intill en i rät följd med Masthamnens norra sida utdragen linea 1 tunni. 4 kappl. b) vidare derifrån till och med Sand-bastionens yttersta udde — „ 25 * „ c) än vidare härifrån till linien r—s—t 1 „ 15 „ Summa 3 tunni. 12^ kappl. samt att återstående andelen af kronans mark emellan nyssnämnde linea vid bastionen S:t Eriks venstra flankmur och vidare åt lilla Bommen intill vägen för färjanläggningen åt Hisingen innehåller Tre tunnland 301 kappland; och har Utskottet, till upplysning om belägenheten, ansett sig böra bifoga aftryck af de handlingarne åtföljande kartor så väl öfver kronans merberörde mark, som öfver det af staden Götheborg i vederlag erbjudna lilla Otterhälleberget.
Sara vaggade med slutna ögon fram och tillbaka i en gungstol, fröken Valborg slumrade i ett soffhörn med fötterna uppdragna under kjolen och en uppslagen bok i knät – antagligen för att »sauvera apparencerna». Men i fönstersmygen satt Hedvig med armbågarne på fönsterkudden och de långa, hvita, fina fingrarne knutna om hjessan. Hennes öga hade blickat sig trött på det sorgmodiga gatupartiet utanför, der det strida regnet delade luften med sina långa, grå streck, lyktorna lyste apatiskt, lifsledt inom de immiga glasen, och folk med begrafningsminer i rysande olustighet seglade fram i slasket och smutsen under paraplyernas drypande tak ... Nu följde hennes slappa blick de stora vattendropparne, som sipprade ner för rutan för att på fönsterbrädet flyta ihop till en hel porlande, smutsgrå å ... »Herre Gud, hvad det ändock är själsmördande tråkigt,» utropade hon efter en stund, i det hon vände sig inåt rummet. Men hennes ord dogo utan verkan bort i den ljumma, af rosendoft från de gammaldags potpourrikrukorna kryddade luften. Ingen hörde. Ingen svarade. Valborg Lärka snöflade belåtet, der hon halfsof i sitt hörn, medarne på Saras gungstol stötte då och då med en sakta duns mot mattan, och inne i sidorummet hördes tante Marmelad oaflåtligen röra sig af och an. »Sådana odrägliga softutor,» suckade Hedvig och började åter stirra utåt ... Se der kom en droppe farande i luften, nu splittrades den mot fönsterglaset, gled i krusade stänk nedåt. Nej det var omöjligt att uthärda längre. Hon frös. Hon mådde icke bra. Hon hade värk i tinningarne och »weltschmerz» för resten. Hm, hm, hvad lifvet var tungt. Och ingenting hände. Nej aldrig. Bara det vanliga, alltid det samma, det der grå, enahanda, långtråkiga. Åh Stockholm var ändock, när allt kom ikring ett litet kråkvinkel, en småstadsgrop, en köping med pretentioner. Paris. Det vore något annat det. Der lefde man, vegeterade icke som här.
I fråga om rättighet för van frejdade att utöfva näring, så, enär Rikets Ständer anse god frejd böra vara ett af vilkoren för vinnande af näringsrättighet i vidsträcktare omfång, följer äfven deraf, att den, som blifvit genom laga kraflvuunet beslut sakfälld för vanfrejdande brott, måste anses vara en dylik näringsrättighet förlustig; men då den, som blifvit dömd och straffad för brott, icke bör betagas utväg att genom arbete försörja sig och såmedelst kunna blifva en nyttig samhällsmedlem, hafva Rikets Ständer ansett, att den, som, enligt Rikets Ständers förslag, är berättigad lill idkande af sådan handel eller handtverksrörelse, hvartill ej fordras anmälan, jemväl må kunna återvinna en vidsträcktare rättighet ali till afsalu idka fabriksoch handtverksrörelse, så vidt, vid pröfning af derom gjord ansökning, vederbörande finna honom dertill lämplig. Uti 18 § 2 mom. Handels-ordningen stadgas, att handelsrättighet skall vara förverkad, då innehafvare!) af sådan rättighet icke på lie års tid sina ulskylder till Kronan och staden utgjort, samt att han, under den tid sådant underlåtes, icke är berättigad att, utom idkande af handelsrörelsen, borgerliga rättigheter tillgodonjuta; och 17 § 2 mom. i Fabriksoch Handtverks-ordningen innehåller, att fabriksidkare eller handtverkare, som icke förmår sina utskylder till Kronan och staden utgöra, ej eger rätt att rörelsen fortsätta, så länge denna oförmåga fortfar. Dessa sladganden i afseende å behörigheten till näringsrättighet förmena Rikets Ständer icke varn vidare erforderliga, enär den näringsidkare, hos hvilken kronooch andra honom åliggande utskylder ej kunna uttagas, i allt fall synes sakna möjlighet att rörelsen fortsätta, samt, enligt nu gällande kommunal-förlätlningar, den, som häftar för oguldna utskylder, icke är berättigad att deltaga i ölverläggningar och beslut rörande kommunens angelägenheter.
Derföre tycker jag åtminstone det icke vore för mycket, att öfverlemna saken till Kongl. Maj:ts sanction, på det pröfningen må bli fullständigare, och man åtminstone måtte söka få den princip erkänd, att de missförhållanden böra afhjelpas, som äro en lemning från i5o-åriga föreskrifter, då vårt Land såg helt annorlunda ut än nu. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 10 Mars. 301 redd, och skall söka med några få ord ådagalägga det; men deraf drager jag icke den slutsatsen alt icke en äterremiss kan vara nyttig. Ar det en sanning att ett misstag är begånget, sä bör det rättas; huru kan man få det rältadt? — jo genom en äterremiss. Men nu till sjelfva saken. I SlatsUtsk:s utlät. N:o 188 vid 1834 års riksdag finnas 2:ne bokslut öfver fondens tillgångar nemi. för åren 1826 och 1832. Uti det sednare förekomma 149} T:r spanmål ä 36 sk. kronuvärdi, men att de skulle indragas, derom meddelade Utsk. icke ett enda ord, och de förestående 24} tunnorna spanmål förekomma der icke alls. Af ingressen lill Exp.Ulsk:s förslag till underd. skrifvelse, som äfven af Ständerna godkändes, finner man väl alt K. M. i Sin nåd. propos. föreslagit indragning äfven af spanmålen, men Ständerna uplogo i deras beslut ej ett enda ord om den indragningen. Detta var det 2:dra faktum. Det 3:dje faktiska förhållandet, som tycktes vara alldeles obeslridt, är det att i K. Brefvet af d. 28 Nov. 1835 talas om dessa tunnor spanmål kollektift; nemi. att desse 174 tunnorna skulle fortfarande behållas för att in natura utgå. StatsUtsk. vid denna riksdag har uplyst en del af frågan, men btott i förbigående och utan någon framställning till rättelse, ehuru Utsk. omförmäler alt det upgifna föthållandet härvid icke i allo eger runi.