Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N'a 6>- denna för jordbruket oundgängliga handtering, och såmedelst förnärma den naturliga rättighet, sorn ensamt bör tillkomma jordbru» ket, såsom uppmuntran för tilltagande odlingar och en utvidgad s^annmåls-proöuction, i bredd med en större ladugårdsskötsel — utom den stora oreda, sorn ot vifvelaktigt skulle uppkomma deraf att nya, lill det mesta ännu okända, Inrättningar af alla slag, (deribland de med lucka på hatten) och sådane hvilka ytterligare kunna upptäckas, finge användas, och försvåra, om icke alldeles omöjlig göra, controllen öfver redskapen och bränningen, skulle sådant i allt för stor scala utvidga bränvins-till verkningen, och, i följd deraf, endast den bemedlade speculanten deraf draga fördel, och den obemedlade men idoge jordbrukaren förgäfves söka att, genom denna bi-näring, bereda sig någon lättnad för utgörandet af de dryga skatter, ti som trycka jordbruket, helst varuvärdet så försämrats att den fattiga jordbrukaren, som ej mägtar anskaffa annar, än en enkel redskap, hädanefter icke utan förlust, med bränvin tillverkning kan sig befatta^ följden blif, ver den, sorn förut nämndt är, att ^Ladugården , inskränkes, odlingarne aftaga, och den fattigare jordbrukande classen kommer då snart att nalkas sin undergång. Den andra olägenheten, som dessa stora konst-bränneriers tillvarelse medför, är ej Bil. t. BevillriLagoch Oee.- Ut&iiBet. N:a 6, 105 utan våda i moraliskt afseende medelst fylleri-lastens tilltagande; och hvem kan. val vänta annat inom ett fädernesland, där så, många tillstyrka konstbränneriers bibehållande, än att derpå skall följa ett omättligt bruk af den redan lill vanpris i landet befintliga varan, Ixränvinet? Vill man vända sin betraktelse åter tillhaka endast a:ne år, då landet undergick i de flesta Provincer svår missväxt; så hvem var det väl då sorn idkade bränvins-bränningen till den fattigare folk-classens förtryck?
Detta säger Herren: Man hörer en klagelig röst och bitterlig gråt i höjdene. Rachel begråter sin barn, och vill intet låta sig trösta öfver sin barn; ty det är ute med dem. Men Herren säger alltså: Låt af ditt ropande och gråtande, och dina ögons tårar; ty ditt arbete är icke förgäfves, säger Herren. De skola, igenkomma utu fiendaland. Och dine efterkommande hafva mycket godt vänta, säger Herren; ty dina barn skola komma uti sitt land igen. Jag hafver väl hört, huru Ephraim klagar: Du hafver späkt mig, och jag är ock späkt lika som en kåt kalf. Omvänd du mig, så varder jag omvänd; ty du Herre, äst min Gud. När jag omvänd vardt, så gjorde jag bättring; ty sedan jag lärde veta, slår jag mig uppå länderna; ty jag är på skam kommen, och blyges; ty jag måste lida det hån, som jag tillförene förtjent hafver. Är icke Ephraim min älskelige son, och mitt kära barn? Ty jag kommer nu väl ihåg, hvad jag med honom talat hafver; derföre brister mig mitt hjerta för hans skull, att jag måste förbarma mig öfver honom, säger Herren. Uppsätt dig åminnelsetecken, sätt dig sörjotecken, och styr ditt hjerta in uppå den rätta vägen, der du på vandra skall. Vänd om, du jungfru Israel, vänd om igen till dessa dina städer. Huru länge vill du vända dig bort, du affälliga dotter, den jag igenhemta vill? Ty Herren skall något nytt skapa i landena; en qvinna skall omfatta en man. Detta säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Man skall ännu säga detta ordet i Juda land, och i dess städer, då jag deras fängelse vändandes varder: Herren välsigne dig, du rättvisones boning, du helga berg. Och Juda, samt med alla sina städer, skola bo derinne; dertill åkermän, och de som med hjord omkringfara. Ty jag skall vederqvicka de trötta själar, och mätta de bekymrada själar. Derföre vakade jag upp, och såg mig om, och hade så sött sofvit.
Jag kan icke annat än gilla, attFullmägtige i Riksgälds-Kont. erhålla det liär föreslagna anslaget till bokinköp, och tillstyrker derföre bifall till den nu föredragna punkten. ansågs härmed slutad och punkten 3:dje punkten. Gr. Mörner: Innan man afgjort huru R. St:rs hus skall användas, torde icke vara lämpligt att bestämma om de der befintliga rummens fördelning, och anhåller jag derföre om återremiss å denna punkt. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. 4:de punkten. Gr. Mörner: Med anledning af den nu föredragna punkten tager jag mig friheten hemställa, huruvida icke R. o. Ad. ville till Riddarh.-Direktionen öfverlemna att bestämma hvilka delar af Ståndets arkiv och boksamling må till riksdags-arkivets och bibliothekets ökande och kompletterande aflåtas. Frih. Klinckowström: Jag tror, att R. o. Ad. först bör fatta beslut, huruvida den vill bifalla denna punkt, och derefter blir det tid nog att afgöra, hvilken del af arkivet skall öfverlemnas och sättet derför. Gr. Mörner: Då denna punkt icke innehåller någon hemställan, på hvilken man kan svara hvarken ja eller nej, utan endast en förfrågan från Stats-Utslct, huru de Öfverlä ggningen bifölls. Dea 9 Maj e. m. 213 särskilda Stånden vilja bestämma ang:de sina arkiver, torde något annat beslut, än det af mig nyss föreslagna, ej gerna kunna fattas. Sedan ofverläggningen förklarats slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat att derunder hade yrkats dels bifall till punkten och dels af Gr. Mörner, att R. o. Ad. skulle öfverlemna åt Riddarh.-Direktionen att bestämma, huruvida någon del af Riddarh.-arkivets samlingar kunde till riksdagsarkivets och bibliothekets ökande och kompletterande afiåtas; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall til] punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på antagande af Gr.
Banken lidit eller kunde komma alt lida derigenom, att. ifrån Banken afsönde bevakningshan Uingar uli hemmansegaren Sven Ljungholm? vid Björkekinds Härads-Rält anhängiga concursmål, rörande ett af denne upplaget fastighetslån, stort till återstående capital 677 R:dr 8 sk. 4 v:st Banco, icke kommit vederbörandeconcursdomare i rätter tid tillhanda; uti hvilket mål, enligt hvad förstnämnde Berättelse tillika upplyser, följande omstän - Banco-Utskotleti Memorial, N:o 140. 7 digheter förekommit: att kallelsen om inställelsedagen uti ofvanberörde concurs til! den 5 Mars 1831, expedierad af Borgerskaps-Secreleraren. Nordström, ankommit till Banken (dist den 8 förulgångne Februari och således tre dagar efter den i löi fallningarne loreskrifne yttersta lid, eller en månad före inställelsedagen; att bevakningshandlingarne blifvit den 22 Februari, eller 11 d agar före inställelsedagen, från Fiscals-einbetet afsönde till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergöthlands
» A c k, du kan inte tro, hvad jag l ä D g t a r att få komma ut i det gröna, » suckade Karin, » men jag har två omutliga väktare vid min sida, som förbjuda mig det. » Då doktorn kort härefter besökte fru Malm, var han mycket belåten med hennes tillstånd och sade blott att en sådan hjälp som nu skulle hon alltid ha vid sin sida. D å han ett ögonblick blef ensam med Lotten i förstugan, frågade hon honom, om det icke vore möjligt, att fru Malm kunde komma ut i fria luften. » Egentligen borde hon hvarenda dag fara ut och åka, » var doktorns svar, » hon hungrar ordentligt efter frisk luft. Men en vagn blir väl alltför dyr att begagna sig af för hvar dag, och dessutom skulle hon ha svårt att komma upp och ner ur en sådan. En sjukstol borde hon ha, den är lätt att komma i, bekväm att sitta i, och så kan en enda person med lätthet skjuta henne ut i det fria, ut på landet, så att hon någon gång sluppe att blott se hus omkring sig. » » Hur mycket kostar en sådan sjukstol? » » Under hundra kronor får man nog ingen riktigt bra oeh bekväm. » » Kan doktorn säga mig, om man kan få en sådan stol bär i staden? Jag ville gärna köpa en! » Doktorn såg leende på Lotten. » Fröken tycks vara en vän af rätta slaget — jag trodde att sådana vänner inte mer funnos på jorden. Rullstolen är nog bäst att köpa i Stockholm, men hon borde ha den redan nu, medan det är sommar; vill fröken, så skrifva vi genast efter en priskurant, jag vet hvart vi skola vända oss. » Lotten tackade, och så gick den vänlige gamle doktorn. Men hvad tänker du väl på, Lotten? Har du alldeles glömt all räknekonst? Ser du ej, att det är nära tredjedelen af din reskassa, som du på det viset kastar ut? Har du glömt Trollhättan och Galdhöpiggen, som vinka dig i fjärran? Men Lotten är både döf och blind för alla varningar. Hon har ej tanke på annat än den stora glädje, hon kommer att bereda sin älskade Karin; och när priskuranten inom kort anländer, utser hon med doktorns biträde (Qualité Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891.
Det är sällspordt att på k. operan få bevittna en så uppsluppen munterhet pä ömse sidor o m ridån som den, hvilken rådde vid denna repris-premiére. Den ena skrattsalfvan aflöste den andra bland publiken, o c h de uppträdande gjorde sitt allra bästa för att sätta det muntraste lif i den glada buffaoperetten. De flesta af de uppträdande v o r o ock synnerligen väl pä sin plats. Särskildt förtjänar hr Johansson lqford för sitt såväl i vokalt som dramatiskt hänseende mycket goda utförande af titelrollen. Hr J. har flere gånger haft tillfälle visa sin begåfning för det komiska facket, men sällan i så hög grad s o m här. Oaktadt frestelsen att slå öfver här ligger nära, lyckades han iakttaga en lagom måtta. I vokalt hänseende låg partiet ock bra för hr J. Ej mindre förtjänt att framhållas torde hr Henrikson vara. Af den inpiskade skälmen, men till utseendet enfaldige herden Aignelet hade han skapat en den dråpligste typ, hvilken ovillkorligen framkallade det Ulligaste bifall, som särskildt tog sig uttryck efter den komiska bä-duetien med Pathelin i slutet af operan. Hr Strömberg hade anlagt en karaktäristisk mask som den rike o c h uppblåste klädeshandlaren Josseaume. Hrr Lundmark o c h Grafström voro äfvenledes tillfredsställande som brorsonen Charlot och domaren Jacquinard, om man ock beträffande den förre skulle velat se hans yttre litet mera stämma öfverens med de » tjugu åren ». På fruntimmerssidan uppträdde fröknarna Frödin o c h Karlsohn s o m resp. Pathelins hustru o c h piga. I spelet skulle litet mera lif o c h uppsluppenhet ej skadat någondera. Hvad sången beträffar förtjäna de bättre erkännande, särskildt naturligtvis fröken Karlsohn. Fröken Frödin har nog ett mycket ledigt föredrag o c h särskildt är hennes koloratur briljant; hon har dock det ledsamma felet att ej så sällan i sången slå öfver. Det hela skulle ock vinna på, o m stämman kunde få mera klang o c h färg.
HoS Riksens Höglofl. Ständer har väl Herr ÖfversteLieutenant Bo Oxehufvud, gjort Motion om nödvändigheten af ett nytt Magazins anläggande i Falköping; men enär Länet äger 3."ne Magazin med ett ganska betydligt utrymme» synes all vidare förökning deraf kunna umbäras. För att än vidare utvidga Wenersborgs Magazin , kommer der en reparation att företagas, som uppgår till omkring 5,300 — Uti Elfsborgs Län finnas dessutom flera hus vid det så kallade Bankebergs Kulles instaldte Bränneri, sorn tillhöra Magazinslnrattningen, men hvaraf det förnämsta huset disponeras af Kongl. KrigsCollegium, utan hyra eller ersättning, till UtredningsFörräd. De öfrige Byggnaderne, såsom förfallne, komma att försäljas. I Staden Borås har äfvenledes Magazinslnrättningen ett MagazinsHus sedan fordna Bränneri-tiden, hvilket hus efter äldre uppgifter, kunnat inrymma omkring 3,940 T:r Oriad., eller circa 6,000 T:r Riad Säd: Detta Hus har en längre tid begagnats af Kongl. KrigsCollegium till upplag af BeklädnadsPersedlar för Elfsborgs Regemente , utan hyra eller ersättning för Byggnaden. (Se härom Kongl. Brefvet den 37 April 1813-^ Under nu pågående Riksdag hafva Herr ÖfversteLieutenanten Bo Oxehufvud och Herr Lagmannen Stael hos Riksens Höglofl. Ständer väckt Motion om nödvändigheten af ett Magazins anläggande i Borås. I händelse bifall härtill lemnäs, bör val det hus, Magazinslnräitningen redan äger i denna Stad , Inrättningen återställas , och i sådant fall synes kostnaden för Husets iståndsättande och måhända behöfliga utvidgande icke kunna uppgå till mer än högst Sedan Kronans Magazin i Götheborg afbrann, har Kronan för närvarande der ej något MagazinsHus. Nu hyres till den I:sta October 1820 flera TrädMagaziner i Masthugget, som tillhöra LandsKamreraren Akerman , emot en årlig hyra af 1,600 R:dr Banco.
Hvarifrån vi i Sverige under nuvarande förhållanden skola taga besättningstrupper, torde icke vara lätt för någon att säga, då våra truppafdelningar måste rycka ut med största möjliga styrka. Besättningstrupper saknas helt och hållet, men då vi icke kunna lemna vårt vidsträckta land från Torne-elf till Öresund utan dylika, måste vi därtill anlita fälttrupper, af hvilka vi sannerligen icke hafva för mycket. Huru förhållandena komma att gestalta sig, må vi framdeles skärskåda, låtom oss nu hålla oss till dessa trupper, som böra finnas bakom själfva hären. Såsom en följd af artilleriets ökade betydelse och det allt mera förekommande skyddet af fältbefästningar har det s. k. positionsartilleriet under senare tid ökats i betydelse. Såsom namnet säger, är det afsedt att användas i positioner eller ställningar så väl vid anfall som försvar och bildar sålunda en öfvergång mellan fältartilleriet och fästningsartilleriet. Det är utrustadt med gröfre kanoner än det förra (vanligen 12 cm: s) och kan sålunda åstadkomma större verkan i synnerhet vid sådana tillfällen, då döda föremål såsom vallar, murar e. d. skola förstöras. Till följd af sin större tyngd kan positionsartilleriet endast på de stora vägarna följa efter hären. Förutom i fästningskriget användes det med största fördel af den försvarande i på förhand beredda ställningar, och att nödgas kämpa i dylika måste vi bereda oss och kunna härigenom möjligen åstadkomma större jämvikt i artilleristyrkan. Vi hafva ett ganska stort antal utmärkta positionskanoner, men icke en enda man att betjäna dem, och hvart kommer man väl då? Bakom fältoch besättningstrupperna kommer ytterligare ett tredje slag af trupper, nämligen depottruppernå, hvilka hafva till uppgift att trots afgången under kriget hålla de förra vid full styrka. Förlusterna i. nutidens väldiga krig, där det ena slaget ofta följer tätt efter det andra, äro så kännbara, att, om utväg icke funnes att hastigt fylla dem, icke så få truppafdelningar ganska snart skulle blifva urståndsatta att vidare deltaga i kriget, utan att sammanslås flera till en. Erforderlig ersättningBAKOM HÄREN. gifva depoterna. Hvarje regemente eller motsvarande enhet vid alla vapen bildar vid öfvergång till krigsfot sin depot.
Emedlertid utvisar motionen, alt vi verkligen bafva ganska betydliga tillgångar att anlita för den mängd vigliga företag, som hittills olyckligtvis blifvit afslagne, just derföre att man betvillat att sådane tillgångar verkligen funnits. Jag kan icke annat än beklaga, att de yttranden, som utaf flere ledamöter inom detta Hus i denna riktning blifvit afgifne, icke lyckats att äfven inom de öfrige Stånden göra sig hörde. Måhända hade vi då, i fall nämnde tillgång varit allmänt känd, i afseende på de flere produetiva företag, hvartill anslag blifvit af K. M. äskade, men sorn Ständerne ansett sig böra afslä, kommit till helt andra resultater. Bland dessa tvekar jag icke att sälta i främsta rummet den föreslagna canalen emellan sjöarne Wessman och Barken. Vid det tillfälle, då StatsUlsk:s betänk. N:o 156 återremitterades, tog jag mig friheten att fullständigt utreda vigten utaf denna maktpåliggande fråga. Jag ber alt nu endast få dertill lägga, att jag af Chefen för vägoch vattenbyggnader erhållit den upplysning, alt för närvarande finnas eli högst betydligt antal särdeles väl utbildade högre 500 Den 26 Mars e. m. och lägre chefer för de olika arbetsföretagen. Dessa arbetsföreståndare, som omöjligen kunna alla vid Strömsholms canal användas, skulle, så framt icke andra dylika arbeten komma att pä allmän bekostnad verkställas, blifva nödsakade att lemna denna bana och på annat sätt söka sin utkomst. Om då Ständerne vid en blifvande riksdag beviljade anslag till något dylikt företag, så vore man i fullkomlig saknad af dessa skickliga arbetsföreståndare. En annan följd af ett sådant förhållande blefve också det, att den mängd af materialer, som nu linnas hopade vid den nyligen fullbordade nya Trollhätlecanalen skulle gå för det allmänna förlorade, och troligen blifva för en spottstyfver bortslumpade. Jag vet visserligen, att frågan om canalen emellan Wessman och Barken, likasom den om en båtled emellan Norasjön och Hjelmaren redan äro afslagne, och att R. St:s beslut således derom redan äro fattade. Jag erkänner detta öppet.
När så allt var öfverlagdt och beslutadt, vände mön åter till sitt lön-ställe, hvarest hon legat gömd om natten, men prinsen lade sig på bädden och låtsade sofva; och afbidade de sålunda troll-drottningens ankomst. De behöfde också inte vänta länge; ty innan stjernan slocknade för dagen, kom trollet in i kammaren, för att hemta konunga-dottern och spörja huru allt hade tilldragit sig om natten. Det led så några dagar fram, och allt satt prinsessan i gås-huset, likasom tillförene. Men i kungs-gården var buller och bång; ty drottningen skulle hålla sitt bröllopp med prins Hatt, och en stor hop troll, både närleds och fjerran, voro bjudna till gästabudet. Der gjordes nu öfvermåttan stora tillrustningar, och käringen lät bära fram sin stora kettil, som kunde rymma aderton oxar på en gång; så stor var den. När så eld var uppgjord, oxarne slagtade, och allt väl bestäldt, sände hon ned till gås-huset, för att spörja vandrings-qvinnan till, huru köttet skulle blifva riktigt mört och väl kokadt. Ja, prinsessan lät inte bedja sig två gånger, utan svarade: »så är sed i vårt land, att elden göres mycket stark, och lagen kokas ända tills kettiln är blå i botten.» Detta tycktes troll-drottningen vara ett godt råd, hon lät derföre göra elden tre gånger starkare än förut, så att vattnet bubblade och lekte högt i himmels sky. När det så lidit en stund, skickade hon först prinsessan att se efter om icke kettiln var blå i botten. Ja, konunga-dottern gick, lutade sig öfver brädden och såg ned i vattnet, men ännu syntes ingen blånad. Det led så åter en stund, och drottningen skickade prins Hatt; men icke heller han kunde se någon blånad. Nu vardt käringen vred, och mente att väl vore kettiln blå, allenast man såge riktigt efter. Hon steg så sjelf upp och såg ned i vattnet, der det kokade som aldra mest.
Prop. om Statsverk. 1850. 4 5 hvarmed de i näringarne redan sysselsatte idkare måste sig åtnöja, ulan all det fastmera för den inhemska näringsflitens utveckling och förkofran vore af ännu större vigt, att genom inrättandet af så kallade teckniska elementarskolor, hvilka derjemte komme att utgöra förberednings-skolor för inträde i Technologiska Institutet eller andra högre teckniska läroverk, bereda tillfälle för dem, som ämna framdeles egna sig åt industriella yrken, att dessförinnan inhemta de för dessa yrkens idkande nödiga elementarkunskaper i malbematik, linear-ritning, mekanik och mekanisk technologi, maschinarbete, fysik, kemi med mineralogi och geognosi, botanik och zoologi, språk, historia, geografi, bokföring och handels-vetenskap; att följaktligen dylika teckniska elementarskolor företrädesvis framför teckniska Söndagsoch Aftonskolor voro förtjenta af uppmuntran och understöd från det allmännas sida; men att om äfven, i öfverensstämmelse med Föreståndarens för Technologiska Institutet uti dess ofvanberörde betänkande yttrade åsigt, del borde såsom allmän grundsats antagas, att techniska Söndagsoch Aftonskolor, hvilka tvifvelsutan i hufvudsakligaste mån medförde gagn för de orter, hvarest de aro inrättade, af sådan anledning böra af kommunerne sjelfve bekostas, syntes likväl, i betraktande deraf, att i Stockholm, jemförelsevis med rikets öfriga städer, finnes det största antalet af sådana slöjdidkare, nämligen handtverks-gesäller och lärlingar, för hvilka undervisningen vid nämnda slags skolor egentligen vore afsedd, äfvensom att härvarande verkstäder företrädesvis besökas af gesäller och lärlingar från andra delar af riket, ett undantag i förevarande hänseende skäligen böra, på sätt äfven nyssbemälde Föreståndare hemställt, för hufvudstaden medgifvas, och då, på grund af berörde förhållanden, Rikets sednast församlade Ständer till understöd för Svenska Slöjdföreningens härstädes inrättade skola anvisat ett årligt Statsanslag af 2,000 r:dr, att, emot vissa vilkor, utgå under den tid, för hvilken då verkställda Stats-reglering klefve gällande, samt nämnde skola sedermera genom anskaffande af lämpligare lokal, utsträckning af undervisningstiden och nya läroämnens införande vunnit ökad verksamhet och varit af ett större antal elever besökt, ansåge
Riksgäldsoch diverse verks Sta ts-m edel. medel. Summa. Enligt 1856 års aktorats-räkning voro de betydligaste proprie-balanserna vid samina års utgång följande: f. d. Landt-räntmästaren A. M. Tollins 7,253: 16. 4. » Uppbörds-tullförvaltaren M. F. Finérs 110,847: 16. — » Kronofogden C. Ohboms 7,603: 23. 6. » Bergsfogden J. F. Furtenbaclis 6,165: 28. — aflidne Landt-räntmästaren E. G. Harlins 22,112: 24. 5. » Läns-bokhållaren C. Langlets 15,002: 23. 6. f. d. Krono-uppbörds-kommissarien G. II. Ilästeskos 3,070: 29. — » Krono-uppbörds-kommissarien J. A. L. Fristedts 3,609: 27. 8. » Redogöraren vid Korrektions-inrättningen på Långholmen, Ka mereraren P. J. Weidels 2,119: 30. 4. aflidne Karta-sigillata-kassören C. E. Widegrens 7,839: 43. 6. » Redogöraren för cellfängelse-byggnaden i Fahlun H. J. Kronofogden G. Lindströms 1,336: 24. — f. d. Kamererare!! vid Drottninghuset Johan Möllers 2,294: 36. — I sammanhang härmed hafva Revisorerne, i afseende å aflidne Läns-bokhållaren C. Langlets proprie-balans, ansett sig böra omnämna att, sedan Kongl. Maj:t, medelst utslag den 18 September 1854, i nåder fastställt Kongl. Kammar-rättens den 2 Maj — 214 — 1853 gifna utslag, hvarigenom, i anledning af den utaf Advokat-fiskals-embetet derstädes mot vederbörande förda ansvarsoch ersättningstalan, blifvit ålagdt:
Utan att ingå i den vidsträcktare åsigt, hvartill denna anmärkning, i afseende på kyrkans och de verldslige auetoriteternas gränslinier f öranleder, få Utskotten endast erinra, att uti förut åberopade Nådiga Förordning af dea £6 Febr. 18x7 9, redan är stadgadt, att LagVtskottits BetHnbanden, 61 desse mål skola af Konungens Befallningshafvande upptagas och afdömmas. Någon förändring härutinnan, lärer ock så mycket mindre floras tjenlig, som DomCapitlen icke ega rättighet, att stadga vite, icke hafva befattning med Provincens öfrige Policemål samt icke äro executive Domstolar, hvilket allt synes vara oundgängligt vid dessa måls afdömmande. 5:0 Att enär uselhet och fattigdom till stor del befordras genom brdnvins supande, det vore lämpe ligt, att belägga hvarje hanna tillverkad t bränvin med en viss afgift, såsom fond för de fattiges underhåll. Om äfven prxmisserne i detta anförande skulle till någon del medgifvas, så beror sjelfva afgiftens utgörande på fria överenskommelser och kan såsom annars varande positiv bevillning uti Lagen icke stadgas. 6: o Att då en allmän stadga för fattigvården i Riket nu utfärdas jemte grunderna för afgifternas beräknande, Coopvardie Skeppare och Sjöman måga befrias /rbz den afgift, som genom Kongl. Förordningen af den 5 Julli ign blifvit dem ålagd. Men detta yrkande hafva Utskotten till pröfning icke kunnat upptaga, då ämnet hvarken är vidrört uti Committerades förslag, hvaröfver det egenteligen ålåg Utskotten, att Utlåtande afgifva, eller någon särskild motion derom i rätter tid blifvit väckt. Den linnes blott uti reservationerna samt uti en Ledamots med anledning af återremissen gjorde enskildta anförande, som af Stån - 6a LagUtskottcts Betänkandeti. det icke blifvit särskildt remitteradt.