Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om någon motion i sådan syftning lill Bevilln.Utsk. inkommer, så kunde jag visserligen för min del understödja densamma; men jag befarar, att den icke skulle vinna särdeles bifall hos Ståndet, hvartill jag sluter af den votering i afseende på bevillningen af embetsmäns löner, som i sista plenum förevar. Ofverläggningen rör:de 50 § förklarades nu vara slutad, hvarefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den af Utsk. föreslagna förändring i sagde §. Hopades starka nej, tillika med ett eller annat ja, hvarpå H. Ex. förklarade, att nej öfverröslat ja. Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. ansåge, att 50 § i nu gällande bevilln.stadga borde oförändradt bibehållas. Ropades starka nej, blandade med ja. Med förklarande, att II. Ex. trott sig finna, att äfven denna propos. blifvit med öfvervägande nej besvarad, hemställde H. Ex. Den 2 December. 39 nu, om R. o. Ad. ansåge, att den af Ulsk. föreslagne 50 § borde antagas med uteslutande af följande mening: ”med iakttagande deraf, att hemmanen icke uppskattas under deras rättmätiga värde”. Ropades ja och nej, hvarjemte Hr Printzenskjöld anmälde sig och yttrade: Jemte det jag vördsamt anhåller om votering, får jag utbedja mig, att såsom ja-propos. må antagas bibehållande af nuvar. redaction. Gr. Cronhjelm: Jag har väl icke hört, att H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, ännu förklarat, huru han uppfattat den sista propos., men i alla fall tager jag mig friheten hemställa, om icke Hr Gr. o. Landtm, täcktes göra propos. äfven på Frih. Palmstjernas förslag. Man torde då utröna, hvilket förslag som har de flesta rösterna för sig, och i händelse votering i alla fall skulle begäras, sä torde detta förslag blifva contrapropos., ifall ja-propos. blir bifall tili Utsk:s betänk.
Om vidare Silfver-Ponden förvandlas till Silfvervärde efter 128, Cours , . 12,747,837, 90 motsvarar den • • * • o, Då Banquens Bokslut skulle visa ett Capital-Öfverskott af Häraf beräknas att afgå: 3- l:o Ds vid 1818 års Riksdag, såsom Anslag, e] såsom Lån, beviljade bidrag till Ström rensningar* hvilka med det år 1823 dertill utbetalte uppgå till . 2:0 Götha Canal-Byggnads Gassas Skuld till Bolagets Discont, hvilken år jgiS beslöts skulle afskrifyas • • • • 3:0 Riksgälds-Contoirets Creditiv-Skuld för så stort belopp, som den till afskrifning nu blifvit föreslagen Banco* Sedel-Värde fhdr 500,000. . -— 1»°S3.»877, 3?. 3. 2,986,382, 27. a. Hvarefter återstoden blifver Följande fordringar kunna icke heller anses annorlunda, an såsom osäkre. 1:0 Byggnads*Bidragen tili Götha, Hjelmare och Södertelje Canaler, utgörande med det som 1823 dertill utbetalas • , 2:0 Befarad förlust å Malmö Discont-Utredning, enligt beräkning af Rikets Ständers Revisorer 1822 .•'••• 3:0 D;o D:o uppå Magasins-Directionens Creditiv-Skuld wpptages till ungefärligt förmodadt högsta belopp . - • i4:o t D:o D:o å Fastighetsoch Odlings-Lånen . Likaledes är«, fastän säkre tillgångar, likväl ej disponible: i:o Diverse, till Banquens penninge-rörelse hörande, och såsom tillgångar ba,- lancerade Förskotter och omkostnader 2:0 Behållningar, fästade arti Tumba Bruks förlag, färdigt Papper, Inventarier, Löne-Anticipationer rn. m. , . • • « Om alla dessa icke till motsvarighet emot skulderne beräknelige tillgångar afföra5 med Kan Banquens säkra behållna Öfverskott ej beräknas till mera än Jinm.
Ledamöter böra i underdånighet tillstyrka antagande af detta alternativ sålunda, att då Skifteslagsoch enstaka hemmans utmark, vare sig skog, beteseller planteringsmark, möter i Rågång annat Skifteslags eller enstaka hemmans åker eller äng eller inrösningsjord, BH. t. K. M. Nådigt Propås. N:o 45. 4? de» del af Råsträckningen, der så förefinnes, må Lora stängas till i-3:del af utmarksegaren eller egarne och 2 tredjedelar af den eller de, hvilkas åker, äng, eller inrösningsjord tillgränsar, och att, vid lika förhållande inom ett och samma Skifteslag, eller då en delegares utmark stöter till en annans åker, äng eller inrösningsjord, med deltagande uti stängsel i skillnadslinien på enahanda sätt måtte förhållas. Men till hvad förslaget i alla öfriga delar innehåller tillstyrktes i underdånighet af desse Högsta Domstolens Ledamöter Nådigt bifall, med underdånig hemställan derjemte, om icke förbudet för stängsel med så kalladt Rishag kunde utgå, helst detta stängningssätt sällan annorstädes än i skogrika orter brukades, men derstädes uti skogsmark från fordno varit och ännu vore vanligt; äfvensom huruvida icke uti utfärdande Stängsel-Förordning äfven må böra stadgas, att annan lottegare i hemman än den, som, enligt Stadgan om Skiftes-Verket i Riket, eger rätt att söka jordskifte, må tillkomma vittsord att äska stängning. Och skulle Note ur detta Protocoll utskrifvas och lill Kammar-Expeditionen utfärdas. Ex Protocollo Aug. v. Stahl. 44 Bil. t. K, M. Nådiga Protos, N’.o 43. Afskrift af Motiverne för LagComiténs Förslag till 5 Cap. Byggninga-Balken om Stängselskyldighet. Ja mer ett land tilltager i odling, ju oftare skola frågor uppstå om sättet att vinna fred för de fält, på hvilka odlaren vill nedlägga sitt arbete.
Jemte den Nådiga Remissen, har Kongl. Maj:t behagat meddela Stats-Utskottet det underdåniga utlåtande, som Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret, den 6 Dec. 1821, i ämnet afgifvit, enligt hvilket Kongl. Collegium och Kongl. StatsContoiret ansett sig icke kunna tillstyrka Nådigt bifall till Kongl. Maj:ts Bcfallningshafvandes underdåniga hemställan, om underhåll för Vakt vid Lands-Cancelliet och Lands-Contoiret i Skaraborgs-Län till trygghets vinnande för contante Medel och angelägne Handlingar, när vid LandshöfdingeResidencet funnes Ränterihvalf och Cassakista; och om de till Ränteriet börande rum äro försedde med luckor för fönstren jemte dörrar med bomar och lås, samt någon af Vaktbetjeningen ofelbart der, som på andre ställen, eger fria boningsrum uti Stats-Utskottets Betänkanden. 91 Ämbetshuset, för att, jemte nödig uppassning , hafva tillsyn och vård öfver Ämbetsrummen , funnes redan enahanda säkerhet vid detta, som vid de öfrige Landshöfdinge-Säten der icke Fästningseller Garnizons-orter lemna tillfälle till någon ytterligare bevakning, men hvilken dock icke, om den på stället nyttjas, medför någon särskild utgift för Kongl. Maj:t och Kronan; hvarförutan den föreslagne anstaltens vidtagande i Skaraborgs-Län skulle gifva anledning till begärande al en lika utväg i de öfrige Länen, der militairisk eller särskild bevakning saknas och någon annan tillsyn, än den på stället boende Vaktbetjeningen kan lemna, icke finnes, samt detta i öfrigt blifva för Kongl. Maj:t och Kronan kostsamma anstalter, dertill några medel å Stat icke voro att disponera. Stats-Utskottet har öfvervägat den till dess åtgärd i Nåder remitterade frågan och funnit, genom hvad af Kongl.
Ett larmande ryt ... mossan refs upp i tvärvändningen ... den stod som en sky ... och så kom han igen i blind ilska ... gjorde hastig halt invid trädet, då han såg Salmon vika undan ... rusade nu efter honom men kunde icke hålla cirkeln så snäf som Salmon; hans kropp var för lång ... och så bar det sig igen, att han sköt fram och tillbaka i spetsiga vinklar ... gjorde tvära vändningar och kast som en skrämd gris ... kastade om ... stötte emot ... röt, så att det slamrade om det ... klöste i mossan, så att den magra sandjorden tittade upp med aflånga gula ögon ... men kom alltid på sidan om Salmon. Kvistar knastrade, och alla små stenar rasslade och skreko. Solen hade gått ned för en god stund sedan — en timme väl. Men det var ljust som på dagen. Strax efter midsommar var det, då här i våra uppsvenska bygder ingen natt är under de två timmar, som solen sofver. Luften var ljust gul med eldfållade små moln i väster. Salmon och björnen dansade i det trollska ljuset sin lidelsefulla ringdans på Hästberget, den ene sjudande och bullersam, den andre snabb och tyst. Och mor som låg hemma i vånda! Af ortens björnjägare var Salmon den främste. Allt intill Dorotea socken fanns ingen, som haft sådan lycka i björnskog. Han hade till dag och datum skjutit flere än tjugu björnar, det man visste säkert. Själf sade han tjugufem, och det kunde vara sanning. Men aldrig förr än denna lidandets och nödens och brådskans natt hade han sett maken till denna. Han kunde icke förklara detta ofattliga raseri ... och denna envisa löpande kanalje, var han kanske jagad och sårad, hade man beröfvat honom ungarne? Nej, det fanns icke bloddroppe i de bruna håren. Inga skott hade hörts i skogen alltsedan tjädern slutade spela. Nu — nå här var endast frågan att kunna akta sitt skinn. Nalles små stickande ögon glödde. Ryggens hår låg tätt, slätt, bakåtlagdt. Öronen hade han dragit intill hufvudet
Borgare-Ståndet väckt motion, om förändrade bestämmelser i nu gällande Resereglemente ; samt N:o 35, i anledning af erhållen återremiss af 3:ne, utaf Riksdagsfullmägtigen G. Bjerkander från Skaraborgs, Ola Svensson från Malmöhus och Håkan Pettersson från Blekinge län, väckta motioner, angående nedsättning i afträdes-afgift vid åbo-ombyten å kronooch skatte-rusthåll. S. D. Upplästps och remitterades till Expeditions-Utskottet de vid Rikets Sländers Elektorers sammanträde för val af Justitite-Ombudsman och dess Suppleant hållna protokoll. Den 23 Februari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets den 22 dennes f. m. på bordet lagda Utlåtande, N:o 36, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition om beviljande af ett särskildt kreditiv. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi Ulskottets den 15 och 16 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 37, i anledning af väckte motioner om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände; och ansåg Ridderskapet och Adeln Rikets Ständer böra genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att åt de i landet födde Judar måtte beredas rättighet att, utan Kongl. Majlis särskilda tillstånd, få bosätta sig i alla rikets städer. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls enhälligt Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 36, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om beviljande af ett särskildt kreditiv. S. I). Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utkottets följande Memorial och Utlåtanden: N:o 46. i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 16, rörande väckt motion, att sökande till klockareljenst måtte befrias från undergående af examen inför kyrdoherden; lades till handlingarne.
N:o 64, i anlsdning af åtskilliga motioner, angående förändring i brottmåls-lagstiftningen. N:o 65, i anledning af väckt motion om ändring af 2 §. i 17 Kapitlet ärfda-blken, angående vederlag för såld arfvejord. Bifölls; och N:o 66, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande N:o 36. Härvid förekommo: Yttrandet, i anledning af herr Dalmans motion, uti betänkandet N:o 36, vidhållet i utlåtandet N:o 66. Godkändes. Hvad yttradt blifvit, i anledning af herr Bergs motion. Förslaget, enligt utlåtandet N:o 66, gillades; och yttrandet i betänkandet N:o 36, i anledning af en utaf herr Böök väckt motion. Godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-utskottets utlåtande N:o 29, i anledning af återremiss å betänkandet N:o 28. Härvid förekommo: l:o Yttrandet å första sidan af utlåtandet N:o 29. Lades till handlingar nesåsom numera icke påkallande någon 2:o Förslaget angående beräkningen af tullmedlen. Utlåtandet N:o 29 gillades; och 3:o Förslaget angående beräkningen af husbehofsbränneri-medlen. Utlåtandet N:o 29 godkändes. Från Hederv. Bonde-ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-utskottets utlåtande N‘.o 2Qj i anledning af återremiss af betänkandet N:o 28, angående beräkning af tullmedlen, salu-accjsen, postmedlen, chartas-sigillatas-afgiften och husbehofsbränneri-medlen, ansåg Ståndet 1 och 2 mom. ej fordra annan åtgärd än att läggas till handlin garnej hvaremot 3 niom.j deruti Utskottet tillstyrkt, att husbehofsbränneri-medlen måtte beräknas till årligt belopp af 700,000 r:dr, bifölls. Prot.-utdrag den 2 September 18A8. Från Höglofl.
Skulle Eders Majit hehaga att härtill lemna nådigt bifall, lärer jag icke nu behöfva ingå i frågan vidare, än hvad som erfordras för eli afgörande i afseende på de anslag, som redan vid instundande Riksdag torde böra, såsom för den civila helsovårdens ordnande särdeles behöflige, af Rikets Ständer äskas. De punkter af Sundhets—kollegii förslag, som afse nya eller förökade anslag, äro i korthet följande: i:o all 48 nya provincialläkare, hvardera med 1,500 Ridr Runt årlig lön, mätte anställas och inom länen fördelas enligt ett af Kollegium uppgjordt specielt förslag; 2:o alt de hittills varande 26 extra provincialiäkare-befattningarne varda på ordinarie stat uppförda med lika löner, sorn i föregående punkt säges, eller 1,500 Riksdaler hvardera, och innehafvarne deraf, så vidt de icke tillika äro mililär-läkare, uppå underdånig anmälan, erhålla Eders Kongl. Majits nådiga fullmagt: 3:o att för 15 vid olika län specificerade provincial-läkare-befaltningar måtte, utöfver ordinarie lön, beviljas en efter omständigheterna lämpad löneförbättring, under benämning tjenstgöringspenningar; 4:o alt åt en provincial-läkare inom hvarje län måtte uppdragas att, jemte vården om eget distrikt, i egenskap af förste provincial-läkare hafva det allmänna inseendet öfver länets helsö- och sjukvårdsangelägenheter och derföre åtnjuta ett särskildt arfvode af 1,000 Riksdaler. De i följd häraf behöfliga anslag skulle blifva: Bih. lill R. St. N:o 6 lill Kongl. Maj.is Näcl. Prof. N:o /, om Statsverket i859.
Denna § har af Bonde-Ståndet blifvit till Utskottet åter remitterad; men då densamma är af de tre öfriga Riks-Stånden bifallen, kan Utskottet, enligt 75 § Riksdags-ordningen, dermed icke taga vidare befattning. 3:o Likaledes har Bonde-Ståndet till Utskottet, återremitterat § 20, innefattande hemställan, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes meddela vederbörande sådan föreskrift i afseende å inventeringen af förråden vid Kongl. Flottans stationer, med undantag af Skeppsinventariiförråden, att icke mer än tio år måtte förflyta emellan hvarje förråds inventering. Som emellertid berörda hemställan af de tre öfriga Riks-Stånden bifallits, lärer, då frågan alltså är af Rikets Ständer afgjord, vidare yttrande å Utskottets sida icke erfordras. 4:o § 30 af Betänkandet, deruti Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla om förständigande för vederbörande att vidtaga erforderliga åtgärder, hvarigenom Rikets Ständers Revisorer måtte kunna erhålla nödig kännedom om de inom de förvaltande verken förekommande vigtigare frågor, uti hvilka vederbörande varit af skiljaktiga åsigter om författningarnes rätta tillämpning — har af Borgare-Ståndet blifvit till Utskottet återremitterad; men då, till följd af Ridderskapets och Adelns samt af Preste-Ståndets afslag till Utskottets hemställan, frågan redan förfallit, anser Utskottet, någon åtgärd i anledning af återremissen icke erfordras. 5:o De i öfriga §§ af Betänkandet N:o 21 omförmälda ämnen hafva dels i följd af Rikets Ständers bifall till Utskottets förslag blifvit slutligen afgjorda, dels förfallit, dels ock funnits vara af egenskap att icke från Rikets Ständers sida erfordra någon åtgärd. Stockholm den 5 Mars 1863. Slals-itiltoltels Ullålande N:o 61.
Nästan alla präster, de må nu vara unga eller gamla, mer eller mindre framstående, de må tillhöra statskyrkan eller friförsamlingarna, hafva sin större eller mindre krets af beundrarinnor. Det ligger djupt nedlagdt i den kvinnliga naturen ett behof att se upp till någon, att » svärma » för någon, som i den kvinnliga fantasien framstår så- som stor och upphöjd. Man finner stundom redan hos skolflickan denna kvinnliga instinkt starkt utpräglad. Hvem af mina lä- sarinnor minns ej, hur hon i skolåldern nästan dyrkade den eller den läraren eller lärarinnan? I sammanhang med detta behof af svärmisk dyrkan står den djupa religiositetskänsla, som väl är grundprincipen i en sant kvinnlig natur. Nåväl, i prästen ser hon det gudomligas representant, och hennes fantasi, som har så svårt att skilja person och sak, som så gärna lämnar det abstrakta, som tilltalar förståndet, men ej känslan, och med desto större kraft hakar sig fast vid personen, heunes svärmiska, lidelsefulla fantasi omsluter prästens person och utmålar honom med fullkomligheter, som han icke äger, förgudar honom och slutar med att på honom öfverflytta hela hennes kärlek. att i första rummet ära och älska sin äkta make. Och stundom händer det, att äfveii prästen är ' gift, och hans kärlek och intresse få icke dragas från det hem, som har anspråk på bådadera. Hur mycken förargelse, hur inånga intriger, hur många svartsjukans kval har icke vår tids prästdyrkan på sitt syndaregister! Hj. Cassef Från festföreställningarna i Bremen. Funeke om » Kristus ». Bref och inlerview för idun af Sicrrid Elznblad. Däruppe i solskenet, sirad af girlander, palmväxter och förgyllda kandelabrar, skymtar fasaden till Bremens konsttempel fram från sin grönskande höjd, en af de forna numera till parkanläggningar omskapade gamla krigsvallarna.
Sådant kan icke medgifvas, emedan den inre halten är olika mellan förenämnde tvenne slag. Den andra frågan, huruvida vår myntmästare har tillräckliga kunskaper för att kunna skeda guld ifrån silfver, tillhörer icke vårt bedömmande. För egen del tror jag dock, lika med Frih. Cederström, att han äger de erforderlige kunskaperne dertill; men han har derföre icke de dertill erforderlige inrättningarne. Jag har i Hamburg hos Hrr Beit et Comp., som drifva skedningsyrket i stort och nedsmälta äfven Svenskt silfvermynt, sett anstalter för detta ändamål, som äro ganska betydliga. Men ehuru man sagt mig, att dessa Herrar på ett år nedsmält ända till 5 millioner r:dr species, så förslår icke denna stora rörelse till omkostnadernes bestridande, emedan hon icke är jemnt fortgående. De hafva derföre med skedningen förenat vissa tillverkningar. Skedningen är således icke en småsak, och derom behöfver icke tvistas; men jag anhåller, att någon af Ridd.cancellisterne (emedan jag har ondt i bröstet) måtte få uppläsa Hrr Bancofullm:s berättelse, ronde denna fråga, pag. 29, på det att R. o. Ad. måtte finna, att ämnet blifvit noga undersökt innan framställning derom gjordes. Till följd häraf upplästes ifrågavar. del af Bancofulhms berättelse, hvarefter Hr von Hartmansdorff tilläde: Ståndet har nu af den upplästa berättelsen inhemtat, att de gamla specieriksdalrarne innehålla ett värde af 129jsk. Då denna sk., hvarmed de gamla specierna i värde öfverstiga de nya, icke förslår att betala smältningsoch skedningsjemte preglingskostnaderne; så vore det för Ranken en ren förlust att företaga en slik åtgärd. Af sådan anledn. har Utsk. föreslagit, att gamla specierne måtte få utlemnas till ett pris, icke understigande 129 sk. stycket. Bancofullm. kunna således, om de för godt finna, höja priset öfver, men få ej sänka det under nämnde belopp.
Man säger att ett Const.Utsk. kan vara ledi af partisinne, men sådant kan hända äfvenledes inom Stånden, och dylika undantag böra ej utöfva inflytande på hvad som anses vara det vanligå förhållandet, att partisinne icke existerar. Här säges vidare att man öfverlemna!' R. St:s rätt till några få, och alt afgörandet kan bero på en rösts pluralitet; men det är ju hvad som ganska ofta händer, dä man i enlighet med nuvände stadganden mäste öfverlemna afgörandet 1. ex. till ett förstärkt Ulsk., der en röst kan afgöra saken. Det är således i det fället ingenting nytt. Del vore önskligt, att någon annan utväg fun nes; men då sä icke är, måste man begagna den som finnes. Vid domstolarne är det än värre, der afgöres saken, då doraarnes antal är lika på hvardera sidan, genom ordförandens röst, och således är afgörandet der än mera beroende än här, som alltid en sedel skall afläggas, så att det alltid blir en rösts pluralitet för den mening, som kommer att utgöra beslut. Dessutom ber jag att fä fästa upp märksamheten derå, att i detta förslag är alldeles ej fråga om att öfverlemna någon afgörande-rätt i sjelfva saken till Const.Utsk., utan endast att, då 2 Stånd stadnat emot 2 om huruvida en sak skall afgöras eller icke, Const.Utsk. då skall afgöra, om ett sätt att slita frågan skall ega rum eller ej. Jag får för min del vördsamt tillstyrka, alt R. o. Ad. ville för klara den föreslagna grundlagsförändringen hvilande lill behandling vid nästa riksdag, såsom innefattande ett stadgande, som jag tror vara af behofvet påkalladt. Frih. Cederström, Jakob: Vore fråga ali nu diskutera betänk. till afgörande eller förkastande, sä skulle jag icke lemna min röst till förslaget; men som det ej är möjligt, att emot grundlagens tydliga bud nu fä förkasta detsamma, sä anser jag det vara högst öfverflödigt att yttra något derom. Tids nog vid nästa riksdag! Dä må R.
Amanuensen kan påräknas, otillräcklig för ordnande och vårdande af nämnde bibliothek, hvars rika och i sednare tider genom dyrbara donationer betydligt ökade samlingar vida öfverstiga Lunds bibliotheks, för hvilket dock tvänne Amanuens-löner äro anslagne, hafva Rikets Ständer funnit af behofvet påkalladt, att vid Upsala Akademis bibliothek en Andre, af den Lidénska Amanuens-tjensten i afseende å göromå len helt och hållet oberoende, Amanuens-beställning inrättas med enahanda lön, som för den Andre Amanuensen vid Lunds bibliothek redan blifvit af Rikets Ständer beviljad, hvadan lön för en Andre Amanuens vid Upsala Akademis bibliothek med 300 R:dr årligen blifvit å stat uppförd, att utgå från och med månaden näst efter den, uti hvilken tjensten tillsättes. 7:o. Under erinran hurusom vid 1840 och 1841 årens riksdag åt hvardera af rikets båda Universiteter 2 nya Professors-löner å 1,600 R:dr anslogos, med föreskrift, att dessa löner skulle tillfalla de yngsta Professorerne, hvarjemte, till utgående från allmänna indragnings-staten, anvisades åt Lunds Universitet 4 och åt Upsala 2 löner till enahanda belopp, att utgå antingen till Professores emeriti eller ock, derest dessa efter Kongl. Majlis
Detta har varit ändamålet med milt förslag, och borde freda från misstankenatt jag derigenom skulle såsom domare velat utvidga domaremakten. Jag är i detta fall så oskyldig, att det knappt föll mig in, att Hrr Konungens Bef:h:de skulle af sådan anledn. hafva något emot förslaget. Jag föreslog domstolen såsom den auetoritet, hvilken jag trodde kunna oväldigast uppsätta förslaget, och då jag sett förslags införande verka fördelaktigt till accorders afskaffande vid andra tjenster, har jag trott, att verkan deraf äfven här kunde blifva förmånlig. Man vet hvad ett fogde-regemente vill säga. Man vet att fogden och länsmannen äro de, som närmast hafva med allmogen att göra, och att det behandlingssätt, de iakttaga , skall utvisa, huruvida det är något allvar med att i verkställigheten rätt och sanning må styrkas. Nu väl, om Konungens Bef:h:de äro nöjde med att bonden står med hatten i hand för fogden och säger: ”Gild bevare Ur Asses"sorn, ” då kanske i hjertat innebor en fördömmelse, — ärman nöjd med en sådan hyllning, så är man snart vid målet, och är det i alla fall då bra att fortgå på den bana, man hittills vandrat, under det man må förkunna, att det står Val till, fastän det står icke väl till. Jag har alltför länge upptagit R. o. Ad:s tid. Jag trodde verkligen icke, alt en obetydlighet skulle uppkalla så 7° Den 10 Maj f. m. många af Konungens Bef:h:de, men jag har nu sökt att, så godt jag kunnat, redogöra för mina åsigter. Hr Lefre'n: Den siste värde talaren har förundrat sig öfver, att ett så obetydligt ämne kunde föranleda så många af Konungens Bef:h:de att sig yttra. Om ämnet är obetydligt, så förfalla alla de många skäl, som den siste talaren för dess betydenhet andragit; men ämnet är icke obetydligt, det är utan tvifvel ganska betydligt. Det är på denna grund, som äfven jag, utan alt vara Konungens Bef:h:de, tagit mig friheten yttra mig.