Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då förevar, betänk, står i sammanhang med det af R. o. Ad. nyss återremitterade; hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. täcktes återremittera äfven detta. R. o. Ad, ansåg ifrågavar. utlåt, böra i sammanhang med Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms nyss behandlade betänk. N:o 22, återremitteras. Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 17 och 21 dennes på bordet lagda mern. N:o 32, ang:de återlemnande af riksd.fullm. Tobias Linds motion om verkställighet af 1810 års riksdagsbeslut, i afseende å krigsgärds utgörande af pastorer. Frih. Palmstjerna: Ehuruväl jag visst inte har något att erinra emot en sådan motions behandlande af Utsk. tager jag mig likväl friheten att fästa uppmärksamheten derpå, att StatsUtsk:s utlät. af den 21 Maj 1812 innehåller, att den extra krigsgärd, som PresteSt. den 28 Juni 1809 åtog sig, förföll, enär PresteSt. åtog sig rotering under krigstid för den, ecclesiastik-Staten tillhörande oroterade boställsjorden; hvilket äfven synes af PresteShs protocoll af den 14 April 1810. Den 22 Juni e. m. 223 Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: För den händelse R. o. Ad. skulle vara villrådig, hvart denna fråga bör remitteras, så får jag vördsamt föreslå att den mätte remitteras till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk., dit en likartad fråga redan är remitterad. Dä nu Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att genom frän BorgareSt. ankommet prot.utdr. vore upplyst, alt, på sätt Gr. Gyldenstolpe omnämnt, en med den ifrågavar. alldeles likartad motion af Hr Kock blifvit remitterad till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. hemställde om R. o.
Såsom allmänt vilkor för erhållande af bidrag utaf det anslag Rikets sednast församlade Ständer anvisat lill löneförbättring åt folkskolelärare, hade blifvit stadgadt, att vederbörande församling skulle lill sitt folkskoleväsendes årliga behof, hvarunder väl icke torde böra inbegripas kostnader för uppförande af skolhus eller andra tillfälliga utgifter, hafva förut tillskjutit ett belopp, minst motsvarande den församlingen förut anslagna andel i den personliga skyddsafgiften eller den nuvarande folkskoleafgiften. Af de flesta församlingar utginge redan ett tillskott till sådant belopp, och det kunde ej, då undantag medgifves fattigare församlingar, någonstädes kännas tryckande, om ett lika beskafladt vilkor föreskrefves för undfående af understöd lör folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet, helst församlingarne, enligt folkskolestadgan, egde alt för tillskottets utgörande välja flera särskilda grunder. Med anledning häraf och då någon annan förändring i nu gällande bestämmelser för erhållande af del uti ifrågavarande anslag icke syntes af behofvet påkallad, har Kongl. Majit, som äfven ansåge detta anslag böra vid dess nuvarande belopp 75,000 R:dr bibehållas, föreslagit Rikets Ständer, alt såsom vilkor för åtnjutande af StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 83 understöd från Statens sida för folkskoleväsendets utvidgande och ändamålsenligare ordnande för framtiden mätte stadgas, att endast de församlingar, som för aflöning al lärare eller lärarinnor redan tillskjutit eller åtoge sig att tillskjuta ett belopp, minst lika stort med folkskoleafgiflen, skulle af ifrågavarande anslag erhålla del, hvilken i sådant fall skulle, såsom hittills, utgå med hälften mot hvad församlingarne utöfver berörda tillskott förbunde sig alt i hvarje särskildt fall för angilna ändamålet lemna, Kongl. Maj t dock, hädanefter som hittills, öppet lemnadt, att der särskilda förhållanden, ibland hvilka i främsta rummet borde räknas en församlings fattigdom, föranledde undantag från de stadgade vilkoren, ett sådant undantag bevilja.
Läns Stat; se Arrende Jernbclåningen i Stockholm och Götheborg: omförändrade föreskrifter i afseende derå Jern-Cisterner; se Anslag för en gång. Jernhand teringen; se Bergshandtcringcn. PresteBorgare Adeln. Ståndet. «f 34 a. a. A. 34 b. I 34 a. a. | 34 b. A 34 b, 35 å. V 34 b. || 34 f§ 34 1. a. V 35 Bonde Ståndet. å. v 34 ii 34 b. || 34 :. a. V 35 b. || 34 b. y 34 b. v 34 a. a. ¥ 34 a. a. Jernverk; se Bergsoch Jernhandtcringen. inom Norroch Westerbotten; se Frihetsår. Jcttoner; sc SilfVer-Jettoner. Jorda-Balken, om 1:0 ändring af 14 Cap. §. 3 ; se Kämnep-Rätter m. fl.pag. 22 2:0 dito af 16 Cap. §. i5 , , , , 3;o dito af 6 Cap. §. 1; se Giftorätt och Arfsrätt, pag. 26. /(••o dito af 8 Cap., §. 3, 1 morn.; se Testamentsfrihet. 5:o förklaring öfver 4 Cap. I och 2 §§ ; se Lagfart. Jord-ajsöndringar ; se Inteckning. Jordbrukare; se Lån, inhemskt. Jordbruket; se Amortissemcnts-fond. Handeln och Näringarne; se HufvudTitcl, 9:de. Jordbruks-Instituteé å Degeberg; se Anslag 7r. Jordcböckerna: om deras granskning ,,,,, Jordförluster: ersättningar derför; se Anslag 69. Jordoch strand-cgarc 5 se Hafsfiske. Jude-Reglementet: angående åtskilliga förändringar deruti, ,,,,,,,,,,,,, Svar på återremiss Jurister; se Bildnings-anslalt.
Skall Statens och allas rätt betryggas, så blifver. rättsenjigast, att räntegifvarne vid. spanmåls-lösen erlägga utöfver sjelfva medel-markegångspi iset den, hittills utgå— Slati-Utskoltets ■ Utlåtande, N.-o Jjv.' 37' ende försel-lönen, å lC sk. för hvarje tunna råg och korn, och 12 sk. för hvarje lunna hafra, antingen denna lösen erlägges till Stats-Verket eller till andra, dock med undantag för dem, hvilkas ränte-spanmål hittills ständigt; varit Kronan behållen, såsom vissa qvarnar» räntor o. s. v.; mea undantag anser jag ej; böra göras för den öfriga Stats-Verket behållna ränte• och tionde-spanmålen, sorn hittills författningsenligt efter tur mellan räntegifvarne inom hvarje Kyrko-herberge blifvit utgjorde. 4:0 Förslaget innehåller, . alt de räntor samt den afradsoch kronotionde-spanmål, sorn äro indeldta, skola årligen, efter hvart femte år, bestämd medel-markegång, af ränlegifvarne till Stats-Verket utgöras, men räntetagarne deremot qvartaliter erhålla ett mot indelningen svarande penninge-anslag, en gång för alla bestämdt efter medium* af markegångai ne under åren 1831—1S40; med tillagd forsellön å spanmålen. A ena sidan kan Stats-Verket härigenom under vissa perioder få vidkännas högst betydliga förluster, och sannolikt skall detta isynnerhet nu i början efter förslagets antagande blifva förhållandet. Å andra sidan kan under tidernas längd och svnnerligast om någon rubbning i realisationen inträffar, genom prisens förändring ett motsatt förhållande inträda och löntagarnes contanta penninge-anslag nedsjunka till en obetydlighet, i jemförelse mot deras nu egande indelningar.
Man haida skickat en person till en annan skola, hvarest han sett huru det tillgått och trott sig derigenom inhemta tillräcklig kännedom om metoden; men de vexelundervisningsskolor, som på detta sätt tillkommit, förete en verklig parodi på denna metod, när man undantager de vexelundervisningsskolor, som finnas här i Stockholm. Alltså får jag på alla de skäl, jag nu haft äran anföra, föreslå, att i stället för 5oo rtdr R. o. Ad. mätte bevilja 1000 r:dr för hvarje seminarium, hvilket är det minsta, sorn erfordras, om ett seminarium skall motsvara sin bestämmelse. Frih. Sprengtporten, Jac, Wilh.: Jag tager mig friheten fästa R. o. Adis uppmärksamhet på en omständighet, sorn efter mitt förmenande är förbisedd i Utsk:ns betänk., då Utsk-.n nemi. föreslagit, att den summa, som borde anslås för seminarier och skollärarestipendier, skall utgå ifrån 3 jG D«n 18 Februari f. tu. Riksg.contoret, Denna utgift, såsom varande af permanent egenskap, bör i min tanke uppföras på riksstat. Ett helt annat förhållande är det med den summa, som blifvit anslagen för skolorna. Den kan betraktas såsom ett creditiv, emedan den ej är att anse såsom en ständig utgift. På grund af det förhållande jag nu ådagalagt, rör:de anslaget för seminarier och stipendier för lärare-elevernes underhäll, får jag föreslå, alt detta anslag blir uppfördt på riksstat, hvilket äfven öfverensstätnmer med en sednare framställning af StatsUtsk., ehuru detta betänk, ännu ej kommit 11. o. Ad. tillhanda. Då delta betänk, förut bär förevarit, har jag yttrat, alt de anslag, man velat lemna åt seminarierna, vore tillräckliga. Jag gjorde del under den förutsättning, alt icke en sådan brådska skulle äga rum i afseende på lärares anskaffande, som händelsen nu blir, då nian beslutat alt sådant skall ske inom fem år. Jag föreställde mig icke heller, alt Ståndet skulle komma att besluta, det fasta skolor boide i hvarje pastorat inrättas.
Lön 3oo Lots-Löner 910 Strömstads d:o, 1 LotsLieutenant Lön 3oo Lots-Löner 345 Extraordinarie LotsStaten 4^ O O O Ersättning till AmiralitetsKrigsmansCassau 3ooo InqvarteringsPenningar , förslagsvis 20000 Summa på denna Stat Penningar 446,63o: 36. Spannemål under Lönen i4,778. — Spannemål in nät. 6,423. •— T:r kp Betänkande n, N.'o i5i. 375 N:o 152. Utlåtande, angående reglering af Allmänna IndragningsStaten. (U.-A.) Till uppförande å denna Stat äro uti K. M:ts Nådiga Proposition örn StatsVerkets tillstånd oell behof följande Utgifter föreslagne, nemligen: 1:0 Pension till framlidne HofMarskalken Friherre Paykulls Enka. Utskottet har härvid inhämtat, huruledes K. M:t, med antagande af HofMarskalken, Friherre G. v. Paykulls i underd. gjorde anbud, att, emot vissa vilkor, till K. M:t och Kronan öfverlemna dess ägande Naturalie-Samling, bestående af fyrfotade Djur, Foglar, Amphibier, Fiskar och Insekter, under den 10 Febr. 1819, i Nåder försäkrat bemälte HofMarskalk, att om Enka eller omyndige Barn honom öfverlefde, desse skulle äga att af allmänna medel gemensamt åtnjuta en årlig pension af 1000 R:dr, hvilken likväl, sedan Friherrinnan Paykull jemväl med döden afgått, ej finge i något fall fortfara att komma de omyndige barnen till godo för längre tid än högst tio år derefter, äfven i den händelse någondera af dem då ännu vore omyndig eller oförsörjd, samt derefter, sedan HofMarskalken
Firdusi – ty du gissar lätt, Rustan, att det var sjelfva Schahnameh, som fallit mig i händerna, – men framsökte den åter redan följande dagen, för att ånyo betrakta målningarna; men dessa ingåfvo mig en oöfvervinnerlig lust att känna innehållet, för att få veta hvad alla dessa bilder förestälde, hvilka om natten oredigt hvimlade i mina drömmar; efter många försök och långa bemödanden började jag hoppas, att jag efterhand skulle komma att förstå denna bok. De största svårigheterna gjorde mig icke de föråldrade orden, icke det sjuhundra år gamla språket; utan min obekantskap med så många föremål, hvilka redan ett barn känner, men hvilka jag i mitt trånga fängelse aldrig hade sett. Men denna obekantskap undanröjdes till en del genom de talrika målningarna, och hvad jag här och der icke fattade, gick jag utan mycket bekymmer förbi, mera uppmärksam på det hela, än på innehållet af hvarje särskild vers. Jag var tolf år, då jag gjorde denna upptäckt, och från denna tid utgjorde den herrliga boken min enda och yppersta vällust. Men i det den gjorde mig bekant med ett lif, om hvilket jag hittills icke haft något begrepp, förökade den tillika min längtan till en verld, i hvilken jag aldrig skulle få inträde. Jag inbillade mig, att verlden nu hade samma utseende, samma skick, som för fyra årtusenden tillbaka, – och uppriktigt, från denna föreställning har jag ännu ofta svårt att lösslita mig. Förgäfves försäkrade mig min mor att allt hade nu en hel annan beskaffenhet: men född i en koja vid foten af Kaukasus, och derifrån förd på en kamel i en betäckt korg till hofvet, för att inspärras inom fyra murar; hvad kunde hon hafva sett annat än vildars, råa Turaners 8 ohöfsade hemseder? Ett par gånger om året lät min far, då han gaf företräde åt främmande sändebud, mig jemte sina öfriga trettiotre söner ställa sig på thronens trappsteg; och anblicken af så mycken prakt, så många kostliga tapeter, skimrande ädelstenar, lysande vapen och drägter, bidrog ej att skingra min villfarelse.
Huden var platt förderfvad och där fans icke fläck på den, som ej rann röd af blod. Men då björnen låg död, låg Klämmet bredvid honom och lefde, men det syntes ej på honom. »Var du inte rädd, Klämmet?» hade länsman sedan en gång frågat honom. »Ja tyss rå på’n», sa’ Klämmet. Men nu hade han varit ute med sin sista björn likväl, och den hade han inte rådt på. Det sägs att hela hufvudsvålen följde, då björn bet. — »Ja-ja, han är heller inte riktig se’n», sade en. Ja, far hans, Nila var en konstig kropp, det med. Om honom var det många svarta historier — hade någon hört då han lät döpa sonen sin, Klämmet, björnjägaren? De storskrattade; det var nog en glad historia, en så’n historia! — Men då kom Sjul på skidor, åkte fram till hopen, slängde skidorna och föll som en trasa bredvid Gåli. »Puorist, Sjul, puorist»; han svarade ej, låg endast och stönade. Gåli stirrade på honom med ostadig blick — hon var full redan — och järnpipan, fyld med hurf, slängde i mungipan, ville falla, men nappades efter och stannade. »Drick nu, här är gästabud.» Hon räckte honom en skopa bränvin, men den slogs ur handen på henne, »ditt fyllvrak, som du är!» skrek Sjul och grät högt. »Son min, son min» — hon kom ej längre af förskräckelse — hon tänkte väl säga, »jag är din mor», men dit hann hon aldrig, förr än Sjul var midt uppe i en historia och den var hans egen och den strypte skrattet i struparne rundt om. Ja, det var dimmans fel, ty ingen kunde se något, hur kan man begära det, då den är så tjock, att den kan klippas i remsor? Man hade ju ej hört till ett ljud eller sett ett spår på hela vintern, och just den dagen skulle de komma, komma ett helt följe med vinden, så att renarne icke kunde vädra; men att det skedde, som nu kom, — herre Gud i himmelen! Utför berget hade det gått i hvinande.
För Ridderskapet och Adeln, För Preste-Ståndet, För Borgare-Ståndet, För Bonde-Ståndet;» och torde denna anordning, på sätt under sednare riksdagarne egt rum, varda underskrifven af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän samt Stats-Utskottets ledamöter och vid riksdagens slut få, i utbyte mot den af sednast församlade Ständer utfärdade anordningen, genom Stats-Utskottet Fullmäktige i Riksgälds-kontoret tillställas. v, , , Stockholm den 8 Juni 1866. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Juni 1866, kl. 11 f. m. \ Memorial, med förslag till stadganden i det nya Reglementet för Riksgälds-kontoret angående de under sistförjlutna riksdag för jernv äg sbyggnaderna beviljade, ännu innestående anslag • och län. (B. A.) Med (öfverlemnande af bilagda förslag till de stadganden uti Riksgälds-kontorets reglemente, hvilka afse de under 1862 och 1863 års riksdag för jernvägsbygnader beviljade, ännu jpjpe^tpende anslag och lån, får Stats-Utskottet endast upplysa, att den nu föreslagna § 134, som angar de för Statens stambanor vid nämnda riksdag beviljade, ännu återstående anslag, grundar sig på § 168 i det nu gällande reglementet, samt att den föreslagna nya § 135 hänför sig till §§ 169 och 170 i sistnämnda reglemente. För att underlätta öfversigten i afseende på innehållet utaf de afdelningar i det nya reglementet, som angå Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar af de vid föregående riksdagar på Kontoret anvisade, ännu innestående statsbidrag, har Utskottet låtit uppgöra hosföljande sammandrag öfver alla under föregående riksdagar anvisade och före den 1 innevarande månad icke utbetalda anslagsoch lånesummor, efter afdrag af hvad deraf icke kommer att utgå. Stockholm den 8 Juni 1866. Förslag till REGLEMENTE för Riksgälds-kontoret. (Fortsättning.) J)
Maj:ts nådiga pröfning och sanction öfverlemnadt; men huruvida det kan blifva användbart och lämpligt om friare Handelsoch Tullprinciper nu ändteligen faststältes, samt hela TulHörvaltnings-organisationen undergår en total reform, är mycken tvifvel underkastadt. Det torde derefter böra lämpas, i möjligaste grad förenklas och i största korrthet i. ett och samma verk sammanlänkas allt hvad hufvudsakligen finnes erforderligt för en Tulltjensteman att känna. Alla Nationers mest berömda Statsmän hafva såsom axiom antagit, att ju flera, ji\ mera invecklade Lagar och Författningar, j& glo 21 Martu, oftare utfärdade tolkningar och ändringar i de* ras stadganderi, hvarmed ett land hemsökes, ju närmare nalkas det sin politiska upplösning. För det närvarande är Sverige beklagliden öfversvätnmadt af en mängd Tull-författningar, som dels äro af ett rakt motstridigt in-; nehåll emot äldre ännu icke behörigen upphäfne stadganden; dels innehållande contradictioner och collisioner i en och samma författning j dels ock af en så motarbetande rigtning för verkställigheten, att de endast försätta den redlige Tjenstemannen (hvars vidmagthållande helgd deras handbafvande är ombetrodd) i största villrådighet huru han rättast bör förhålla sig, och derjemte blottställer honom för offentliga chicaner, enskilde förluster, samt kännbara afkortningar i dess med få undantag aldeles otillräcklige löneinkomster ; hvarförutan de ock stundom .mera leda till Lagförbrytelser än qväfva deras utbrott. Af sådan beskaffenhet är 6ynnerligast den nu gällande 1.820 års Liberalité i Tulloch Handelsprinciper är för öfrigt ej allenast ett oemotståndeligt kraf af tidens anda och dess billiga fordringar, utan äfven i nuvarande conjuncturer för Dill ii Martil. Sverige specielt ett högst vigtpåliggande behof, som af ingen oegensidig sakkunnig
Maj:ts sida, som i verkställighet från Presterskapets sida blifvit för Folkskolorna ålgjordt;’’ — men då denna fråga icke inverkar på Statsverkets inkomster eller utgiftei’, har Utskottet ansett sig böra, med stöd af 44 § 3 mom. Riksdags-Ordningen denna motion vördsamt återlemna, till den åtgärd, som Rikets Ständer finna med förenämnde § Öfverensstämmande. Ank. till Exp. Utsk. d. 17 Äng. 1844, kl. 10 f. m. Memorialj angående Riks dagskostnadernas bestridande. R:gs Afd. Med anledning af en inom Högv. Presteståndet utaf
I den följ:de §:n, som bestämmer Ekori.-Utsk:ts verksamhet, säges: »Utsk:t skall, enligt 53:dje och 89:de §§:ne R. F., samt i ani. af i Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna hushållningsanstalterna och förändringar deruti föreslå.» Ekon.-Utsk:t kan således, med anledning af i Stånden väckta förslag, göra ett förslag, men Lag-Utsk:t kan icke af sig sjelf göra något förslag, utan endast utarbeta de förslag, som af motionärer göras. Denna motion afser icke stiftande af ny lag, icke förändring i nuv:de lag, ej heller förklaring eller Upphäfvande af någon sådan. Således är det gifvet, att när Utsk:t icke eger någon rättighet att af sig sjelf framkomma med ett sådant förslag, Utsk:t icke kunnat förfara annorlunda än det gjort. Hvad angår sjelfva proceduren eller det sätt, hvarpå äktenskapsskillnad skall ske, vill jag icke nu derpå inlåta mig; så mycket vill jag dock säga, att jag icke vågar mig fram med ett påstående, som man dock här fått höra, att pröfnin gen af sådana frågor hos K. M. icke sker ordentligt, utan att det skulle ske ordentligare vid våra underdomstolar. Föremålet för närv:de öfverläggning är emellertid icke, hvar sådan pröfning lämpligast skulle försiggå, utan huruvida Utsk:t handlat formligt rigtigt. Hr Tersmeden, Per Reinhold: Hvad den formella delen af denna fråga angår, har den redan blifvit af 2:ne ledamöter på ett i min tanke fullt tillfredsställande sätt utredd. Jag vfll derföre icke uppehålla mig dervid, utan endast tillägga, att det icke, såsom en ledamet här sagt, är endasten »fråga», som motionären framställt till Lag-Utsk:ts besvarande, utan enligt motionärens egna, af Utsk:t citerade ord, ett »förslag,» som han framställt alternativt.
Det vedermäle af ynnest, som nyss vederfarits det ryktbara snille, hvars smickrande bekantskap, du nu tillskyndat mig, ger mig hopp, att du snart skall lyckas utverka konungens rättvisa eller nåd, huru det kallas, åt en person, som deraf är förtjent i många afseenden.« Fröken Stapelmohr föreställde i detsamma Curt. Det fordrades en sådan förespråkerska, som hon, ett så i botten godt hjerta, som Schröderheims, för att göra öfverraskningen angenäm af sammanträffandet mellan konungens gunstling och det kända föremålet för hans ovilja och förföljelse. Curt var redan vid den ålder, att hans af själsansträngningar och sinnesqval fårade panna och hvittnade hår satte oskuldens stämpel på den innerliga förtroligheten mellan honom och Schröderheims intagande fästmö. Näst fästmannens var det likväl ingen i hvars sällskap hon trifdes bättre än i Curts. Begge hade hufvud, begge ett utsökt sätt att vara, begge öppna ögon för fläckarna i Gustafs skaplynne och vandel, begge fingo omsider dyrt umgälla sina föga konungska tänkesätt. Mellan Curt och fröken Stapelmohr eller – som hon sedermera hette – fru Schröderheim rådde en öfverensstämmelse och tillgifvenhet, som gjorde deras inbördes vänskap och förtroende bergfasta och oupplösliga, så länge lifvet räckte. – «Du har bragt mig i verklig förlägenhet, min dyraste, med den bekantskap, du nyss påtvingat mig: – yttrade Schröderheim till sin fästmö, så snart de fingo tillfälle, att några ögonblick tala med hvarandra, utan att höras af det öfriga sällskapet – känner du hvem det är, som du förordar?« – «Visst känner jag honom;« – svarade fästmön – «det är en ädel och djupsinnig man, med en umgängeston, som skulle göra hofvet heder, med ett ord: ett slags snille, han också, fast han ej rimmar; men du sjelf, bästa Elis, är ju äfven ett snille på prosa?« – «Men kungen är förtörnad på honom.
Vidare upplysningar genom Fru __ E SPRÅKLÄRARINNA, N BÄTTRE 19-årig flicka, som genomhelst troende, med förmåga att undervisa i gått småskolesem. och som inneh. plats, svenska, tyska och engelska språken samt önskar i höst dylik för att underv. mindre historia och geografi, kan få plats i skola barn och deltaga i husl. göromål. Svar till i höst. Betyg, rekommendationer och upp• Gerdis », Ölme p. r. (62) gift på löneanspråk torde inlämnas under adress » Språklärarinna » å Iduns expedilion. N ung flicka, van att undervisa äfven (90) gossar, önskar plats som lärarinna för mindre barn. Goda vitsord. Små pret. Svar till » A. », Iduns exp., Stockh. (125) E VID LINDESBERGS S A M S K O L A blifva till hösten två lärarinneplatser lediga. 1) Undervisningsämnen: svenska, matematik, något franska. Kompetensvilkor: Högre lärarinneseminariet eller motsvarande N UNG DAM af god familj ämnar i slukunskaper. Lön: 1000 kr. 2) Hufvudsaktet af sept. resa till Schweiz, och vore ligen förb. skolans ämnen. Lön: 700 kr. tacksam få sällskap med familj eller äldre Ansökningar, ställda till styrelsen, torde dam. Svar till » Ressällskap », Iduns exp. insändas före den 1 aug. (G. 85414) Häcne Welinder, Svalöf. SPINNER &amp; FET (KRUT BÄSTA SYLTSOEKER. bnlort. och till och Sändas direkt till privatpersoner meteroch styckevis från 5 0 öre till E Utlåtande om JUellins Food. VÄRMLÄNDSKA, som genomgått 6-kl. elementarläroverk och småskollärarinneseminarium samt innehaft plats vid elementarläroverk, önskar plats som vid skola e alt undervisa i vanliga skolämnen, språk, handarbete och musik. Goda betyg. Svar till » 25 år », Iduns Expedition.