Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 74 tillstyrkte förhöjning af 2000 r:dr i anslaget för lotserioch fyrings-stalerne, mätte besluta, att samma anslag i öfrigt bör bibehållas vid del belopp, som dertill vid sednasle riksdag anvisades, hvarjemte Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle delta Frih. Palmstjernas förslag. Ropades ja. Hr von Hartmansdorff, Aug: Jag hemställer vördsamt, huruvida icke det H. Ståndet skulle vilja inbjuda de öfriga Stånden, att sig med R. o. Ad. förena. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag medgifver, att det vore önskligt om de öfriga Stånden kunde förmås alt förena sig med R. o. Ad. i denna fråga, men då af de öfriga Stånden Presteoch BorgareStm redan hafva vid behandliugen af det första betänk. i denna fråga faltal sitt beslut på det sätt, att de bifallit, hvad StatsUtsk. då föreslog, så är det knappt att förvänta, att de skola fästa sig vid denna inbjudning. BondeSt. bar väl ännu icke fattat beslut i frågan, så att detta Stånd vore det, som linnde inbjudas, men huruvida det är hopp, alt en sådan inbjudning skulle kunna leda lill något resultat, del lemnar jag oafgjordt. Hr von Hartmansdorff: Sålänge 2 Stånd slå emot 2, är frågan icke afgjord och då är tiden inne att göra en inbjudning. Skulle man deremot vänta tilldess frågan vore afgjord, af 3, så kunde i min tanka ingen inbjudning vidare ske. Den rätta tiden är alltså nu inne, .hvarföre jag amhåller om R. o. Ad:s bifall till inbjudningens aflålande. Det Stånd, sora fattat beslutet, anser det naturligtvis rikligt, och hvad man anser för rätt, det tror man också, att andra böra göra, likaså väl som man gör det sjelf. Jag anser alltså R. o. Ad. böra i sammanhang med sitt förut fattade beslut göra en inbjudning till de öfrige Stånden. Hr von Troil, Sam. Gust.:
Bef:h:de skulle beordra Kronofogden att bevaka densamma; det är en sak, som jag tror att K. Bef:h:de alldeles icke kan göra; ty Kronofogden kan icke bevaka, åtminstone icke med ed fästa, min fordran hos en cessionant; det är ju alldeles omöjligt. Vidare kan icke Kronofogden känna alla räntor, som från olika hemman utgå till olika Reg:ten och personer, och sålunda ej bevaka en sådan sak; deremot synes det mig vara ganska lätt för egaren af hemmanet att upgifva till hvilken auktoritet eller person han är skyldig att erlägga sina räntor eller sin tionde, och när en sådan upgift inlemnas till domstolen, så måtte det vara helt lätt att genom några radar utfärda kallelse till de auktoriteter eller personer, åt hvilka samma ränta är anslagen. Jag kan icke finna någon svårighet häri, och jag lägger verklig vigt uppå att denna förändring måtte ske, hvilket säkert önskas af flertalet bland de personer, hvilka i likhet med mig hafva att behandla aflöningsfrågor. Hr Ribbing: Blifver, på sätt Hr Erih:n nu sednast fram ställt, räntetagaren upgifven af cessionanten bland hans fordringsegare, då kommer aldrig i fråga annat än att Domaren är skyldig till honom, såsom till alla andra kände borgenärer, kallelse utfärda, och derom är redan lag gifven och tydlig, så att, i fall motionens syfte endast vore sådant, annat svar derå icke kunde följa än hvad jag nu uplyst; men, emot motionärens egen tydning af sitt framställda lagförslag, måste jag antaga meningen vara Domarens tillförbindande att kalla räntetagaren äfven i det fall då han icke vore känd eller till namn och hemvist af cessionanten upgifven. För sådan händelse vore det ju naturligen lättare för Kronofogden, som på närmare håll har med folket och upbörden att skaffa, än Domaren, hvilken icke alls har någon befattning med Kronans räntor, att upgifva räntetagaren och bevaka hans fordran, som enl.jordebo - Den 8 November. 91 ken är bestämd och således derefter kan bevakas, så vidt den obetald och oqvitterad finnes, och till det belopp, som den efter bestämda grunden uträknad varder, ifall uträkning icke redan skett.
Directionen den 20 Februarii )8o§ frikallat Aucrions Förm staren för en post pa y/s Rldr 7 fk. ir r:st. R G. S. härrörande fran Auktions desicter, hwarä rakningarne förkommit hos deni as unberbetjeningrn som haft den, till indrifwande, hade Dircctionen den 11 Julii samma ar förklarat BancoCommissarien , för det att han, sv!, af Auktions För»valtarenhade emotiagit förtekningar pä Desecsträkningarne, hwarken innehållit deras belopp af Betjenterneg löner, eller wid deras afgäng infordrat der af deras Sterbhus eller löftesmän, skyldig att answara för berörde 94 R:dr 7 ff. II r:st. R. G. S., hwilket mäl, som äsweublis - 442 Den 7 December. tvit af Kongl. Hof-Rätten till Direcljonen ätersörwist, men af Banco - Commisarien undcrteknadt Kongl. Maj:ts nådiga bepröfwande, lika med de förut omnämnde, än» vu skulle bero pä Högste Domstolens afgörande. Efter veste uplysningar, och utan att Stats Ut, sköttel trott sig böra, genom en närmare undersökning om behörigheten af de emot Banco-Commissarie», förewarande ersättnings frågor, inga i nägon judiciel pröf» ning deraf, der Utskottet anser wara utom gränsen för sin åtgärd, har Utskottet endast sästat sin upmärksamhet wid nägra omständigheter, hwartill ostvanberörde förhållande med malen gifwit anledning.
Ledamöter och Suppleanter, Ridderskapets och Adelns, bland Rikets Ständers Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Kontoret, äfvensom uti Direktionerna vid Låne-Ivontoren i Göteborg, Malmö och Wisby, angående val af —: se Val. — L — 127 Ledamöter tifl deltagande i Talmans-öfverläggningarne, angående val af: se Val. Ledamöter till deltagande i Talmans-öfverläggningarne, afsägelser att vara: se Afsäcelser. Ledigheten Se Afsägelser. Lego-Stadga, i anledning af väckta motioner angående dels omarbetning af, dels ock ändringar i nu gällande —: B. 11.373, 444, 448, A. 448. Leijonancker, Fredrik Wilhelm, dess yttranden: IV. 259; VII. 38, 141. Leijonhufvud, Friherre Axel Gabriel, dess yttrande: V. 579. Leijonhufvud, Friherre Bengt Carl Fredrik, dess yttrande: 1. 43. Leijonhufvud, Friherre Broder Abraham, dess yttranden: Leijonhufvud, Friherre Carl, dess yttranden: VI. Lekmanna-verksarnheten inom kyrkan, i anledning af väckta motioner om ordnande deraf: B. VI. 393, 441, A. 441. Lemke, O. W., Theologie Lektor vid Wisby Elementar-läroverk, angående anslag af slats-medel till lönefyllnad åt honom såsom nuvarande innehafvare af Weskinde och Bro församlingars pastorat, på det sagda pastorat må, utan afbidan på inträffande kyrkoherde-ledighet derstädes, kunna i egenskap af prebende upphöra: III. 628, R, 631. (Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o o 139, angående regleringen af utgifterna under Riks-Slatens Åttonde Hufvud-Titel).
Hans Ercellence Herr Grefwe», och Ordsdranden gjorde derefter proposition pä § med det af UNkotut förcflagnc tillägg, hwilken bifblls. 22 Z Bifblls. 2^l § Bifblls sädan den af Constitutions,Utskottet blifwit omarbetad, och med dest föreslagna tillägg. 24 Z. 4574 Den ig Gctober. 24 § Bifölls med bet tillägg Utskottet före ffagit. 2s § Bifölls. 26 §> Grefwe Oe Ia 6 arst ie: Som jag tyckt mig märka alt Pluralitcten warit mot min anmärkning rörande förändring i den föreskrift, att StatsMinistern skall företräda Konungens ställe när han ej Sjelf will tala till Riksens Ständer, och som ConstitutionS - Utskottet för öfrigt gjordt afseende pä mina anmärkningar, fär jag anhälla vm proposition pä j med den förändring Utskottet föreslagit. Uppä derom gjord proposition blef denna § Munda bifallen. 27 §- Grefwe vs la 6 srst , s: Jag kan ej inse att utsättande af 14 dagar inom hwilka Riksdagen bör komma i full »verksamhet, kan wara nägon kränkning af Konungens rätt. Dä hade ett sädant förslag ej kunnat falla mig in. Med denna bfwcrty gelfe kan jag ej annat än widare yrka afseende pä min anmärkning, och fär dessutom tillägga, att den fö, reskrift borde göras, att när Konungens proposition om Stats - Wcrket aflemnaS, dermed äfwcn borde följa ifrän, StatS-Contoirct en fullständig redowiSning och Tableau öfwer Stats - Werkets tillständ. Herr 8i1vsrktolpe, krsstric: En säban Tableau är nu gjord, och författas ärligen af Stats - Contoiret. Gref - Den 13 Oktober. 4Z75 Grefwe De la 6srstis: Jag ber om förlåtelse,'jag menar ej en Summarisk Tablcau pä lik» gifter och inkomster, utan en fullständig redowisning.
Emellertid finnes nu icke någon annan åtgärd att vidtaga, än betänkrs läggande till handhna; blifvande R. o. Ad. framdeles, och sedan Utsk. upplyst om inverkningen på saken af BondeStts beslut öfver den framställda inbjudn., i tillfälle att då fatta beslut om ny voterings företagande. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag instämmer med Hr Stuart i ogillande af den form, Utsk. för sin framställning danat. Den förutsätter nemi., som skulle RiksSt:n kunna bifalla, afslå eller återremittera betänk. Men om det afslås, så blefve ju på sådant sätt ett olagligt beslut i förstärkt Utsk. gällande. En annan gång kunde man då på samma grund förklara ett lagligt beslut för ogiltigt. Jag tror altså , att det rättaste hade varit, att Utsk. blott anmält, att den verkställda voteringen, till följd af förhållandet dermed, lomme att förfalla. Jag förenar mig i begäran om betänkts läggande till handkna. Frih. Gederström, Jac.: Utsk. har endast begärt att blifva berättigadt handlägga frågan i laglig ordning. Denna begäran är fullkomligt laglig; ty om icke förstärkta Utsk:s beslut undanrödjes, kan IJtsk. icke behandla frågan ånyo. Det begångna misstaget är ådagalagdt och erkändt, oelr voteringen är altså ogiltig; men innan Stånden förklarat den vara det, kan Utsk. icke ytterligare handlägga saken. Jag anser betänk, uppgifva den enda rätta utvägen att komma till slut med saken. Utsk:s voteringsåtgärd kan icke förfalla, förrän Stånden beslutat det. Den ai April f. m. Gr. Posse: En ledamot har, för att söka öfvertyga derom, att öfverläggning skulle kunna äga runi i förstärkt Utsk., hemställt, huru det kommit att tillgå, om misstaget blifvit upptäckt på stället. Jag får då erinra, alt det beror på ordföranden, hvilka voter:spropos:r som komma att framställas eller icke. Om derföre någon haft godheten upplysa ordföranden om det af honom förbisedda förhållandet, så hade den ifrågavar. proposrn genast kommit att utstrylvas.
Företog R. o. Ad. val af directörer och suppleanter vid lånecontoren i Götheborg och Malmö; och befunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit utsedda tili Directör vid lånecontoret i Götheborg: Öfversten och Ridd. af fL SvärdsOrd. C. Hjärne 19 röster; Suppleant: ÖfverstcLieuten. och R. af K. Sv.Ord. Claes Virgin 22 röster; Den 3 September. 3i Directör vid lånecontoret i Malmö: Majoren och Ridd. af K. Sv:Ord. Math. Königsfelt 22 röster; Suppleant: Kammarjunkaren Carl af Klinteberg 21 röster. Justerades 9 prot.utdr. för den 1 dennes. Justerades pleniprot:n för den 3i sisth Juli f. och e. nr. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Hermelin, Au g., Hr von Sydow, Axel Reinh., samt Frih. von Liewen, Gust. Rutger, anmält sig ej längre kunna fortfara med de dem lemnade befattningar, den förste som ledamot i BancoUtsk., den andre sorn ledamot i LagUtsk. och den tredje som ledamot af förstärkta StatsCtsk. utan anhållit om 11. o. Ad:s tillstånd att få dessa befattningar sig afsäga, med bibehållande af riksdagsmannarätten. Bifölls. H. Ex. anmodade Hrr Electorer att skyndsamligen utse en ledamot i BancoUtsk. efter Frih. Hermelin och en ledamot i LagUtsk. efter Hr v. Sydow. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då det i egenskap af ordförande uti Oecon.Utsk. åligger mig att tillse, det arbetet fortgår med den skyndsamhet, sora vederbör, anser jag mig, under anmälan, att en i Utsk. invald ledamot, Gr. Mörner, ännu ingen gång bevistat Utsk:s sammankomster, skyldig att anhålla, det en annan ledamot måtte blifva utsedd i hans ställe. I anledn. häraf anmodade II.
Slutligen anhåller jag, i afseende på skillnaden i skyldigheten att betala forsellön, att få erinra, att denna omständighet innefattar en beskaltningsfråga, som BondeSt. icke vill gå in på, emedan, då räntegifvarne sjelfva forsla sin räntespannmål, de icke billigen derför böra betala forsellön; men man har i sanning icke kommit långt i beskattningsväg, så länge man qvarhåller skatterna vid jorden under sina mångfaldiga rubriker. Då man deremot en gång hinner så vida, att statsbehofven genom bevillning till visst belopp fastställas och tillfälliga behof genom särskild Ständers bevillning, dock efter samma Den 3o Octobcr f. ra. fördelningsgrund, utgöras, då först kunna verkliga jemnkningar företagas. De beslut, hvarigenom Ständerna afsagt staten rättighet till forsellön, utgöra hinder emot skattejemnkning oell hafva, genom förbiseende af grundsatserna i deras helhet, ledt till behofvet af korsande beslut och ökade svårigheter, just der man vill bereda lättnad. Hr af Billbergh: Jag ber att ytterligare få tillägga några ord i anledn. af de sista talarnes yttranden. Jag får då först förklara, att jag så mycket mindre kunnat förbise nyttan deraf, att alla räntepersedlar ingå till staten, som jag i Utsk. deltog i det betänk., deri Utsk. tillstyrkt en sådau åtgärd, dock icke att för närvar, bringas i verkställighet; och derintill torde man icke kunna hemta stöd från då uppkommande förhållanden. Jag kan icke förutse, om K. M. är mera beredd på att antaga io års medium såsom grund för markegångssättningarna, då han till sådan grund föreslagit beräkningen af 5 år; men det vet jag, att bland Representationen hördes åtminstone på afdelningen icke någon röst för 10 år. Prosten Stenhammar säger pag. 31: ”Att ersättningen för den förlust, som för de särskilda åren måtte uppkomma till endera partens skada, kan, då den ett följande år till någon del utfaller, komma en helt obehörig person till godo, hafva de trott sig kunna förbise, sannolikt under förutsättning, alt förlusterna ej kunna blifva betydliga.
uppgörelserna mellan inackorderings värdinsioner, ty det är inte alltid sagdt, att de fagra norna och dem, hvilka anlita dem, noga detaljeleenden som mottaga dem, stråla af vänskap i rades och efterlefdes,. skulle en stor del af de afskedets stund, om man också å sin sida beständiga obehagen försvinna. Naturligtvis må mödat sig om att undvika stötestenarne i den ' såväl värdinnorna och deras familjemedlemmar dagliga samvaron. Sant är äfven, att inackorsom • inackordenterna bemöda sig om att bedenten är mera beroende af sin värdinna än härska sina lynnen, om också anledningar till IDUN 348 vredesutbrott och meningsskiljaktigheter kunna förefalla. Jag har ännu aldrig erfarit att de ohäjdade utbrotten och de därpå följande försoningsscenerna haft något godt resultat för framtiden. Ehuruväl det hehärskade lynnet, som med lugn och takt möter uppbrusningen merendels har en retande inverkan på det otyglade, hör det dock till en sann bildning och måste respekteras, såvida inte hela vårt inackorderingsväsen skall urarta till ett kaserneller tattarelif, där bildningens enklaste fordringar kastas öfver bord. R — t. F r å n Holland, in. en holländska renligheten är j u blifven till ett ordspråk, och den står onekligen ganska högt, jämt så långt som nedärfda traditioner gå och folkets egna begrepp om renlighet sträcka sig. Den är dock lika mycket ett uttryck för deras ordningssinne och deras utvecklade smak för prydlighet, en smak, som älskar det blanka och lysande. Det må nu vara metallglans eller glasyr på lergods eller den trögare glansen från oljemålade väggar i de bjärtaste färger. Hvad jag här kan hafva att säga o m renlighet och ordning i Holland, gäller endast för den ganska vidsträckta och mycket tätt befolkade fiskarbyn Vollendam, det enda ställe, där jag vistades någon längre tid. Befolkningen består så godt som uteslutande af fiskare. D e lyckligare lottade äro skeppare och hafva egna båtar, de fattigare äro så kallade knektar, som tjäna under skepparne. Några äro fiskuppköpare.
Vidkommande Arrack, hafva Riksens Ständer velat till Eders Kongl. Maj:ts eget höga godtfinnande öfverlemna, huruvida den samull bör blifva till införsel och bruk tillåten eller icke. Om det angelägna ändamål skall kunna vinnas, söm genom förbud af införsel af främmande öfverflöds artiklar åsyftas, anse Riksens Ständer dervid böta ovilkorligen iakttagas* att alla sådana varor , som ej få inkomma, äfven förbjudas till bruk och nyttjande; men ehvad förbud än vidtages, blifver det alltid att befara, att småningom afsigten dermed skall förfelas, så framt ej vederbörande varda till haline , att med noggrann och sträng uppmärksamhet Vaka deröfver, att Författningarne handhafvas med det alfvar , Som Regeringens värdighet och förbindelsen tillåtlydnad af Dess bud och befallningar kräfva; äfvensom verkan af alia påbud emot luxe och öfverllod alltid betydligen försvagas, om denna efterlefnad ej understudjes genom goda efterdömen af de högre Me.dbor gareclasserna, hvilka sällan sakna ett kraftigt inflytande på menighetens seder och tänkesätt» Riksens Stander framhärda med djup unj dcrsatlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allprnådigste IConung Eders Kongl. Maj:ts uriÉ Den 7 Augusti 3 f>y tinderdånigste, tropligtigste tjenare och uedersåter På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar Vägnar Carl Mörner. J. A. Lindblom. h. t. Landtmarskalk. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-S;åndets vägnar vägnar H. Schwain Lars Olsson. h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst hos samtliga Riks-StSn elen den 7 Augusti. Stormägtigste Allernådigste Konung!
Inkomsterne, beslående af Stats-anslag, räntor och hyresmedel, utgjorde 6,748 Ridr 3 sk. 6 rist., och ulgiflerne 6,850 Ridr 42 sk. 3 rist., hvaribland 5,625 Ridr 22 sk. 1 rist. i underhållsoch pensionskostnad till vanligen 90 personer. Under Direclionens serskilda förvaltning befinnes den så kallade Kniggeska Pensionsfonden, med ett Capital af 16,666 Ridr 32 sk., hvars årliga ränta utgår till 10, utom Hospitalet boende obemedlade personer af Qvinnokönet. 39 b) Borgerskapets Gubbhus-Inrättning. Vid 1842 års slut ägde den 136,871 R:dr 2 sk. 11 r:st., deruti inberäknadl ett fastighetsvärde af 25,538 R:dr 33 sk. 5 r:st. Inrättningens inkomster, uppgingo lill 7,510 R:dr 22 sk. 10 r:st.; utgifterne ater till 6,369 R:dr 40 sk. 8 r:st. Ålderstigne Borgersman till ett antal af 46 hafva under nämnde Sr varit vårdade uti Inrättningen,' och kostnaden för hvar och en utgjorde 137 R:dr 40 sk. c) Borgerskapets Enkehus-Inrättning. Dess tillgångar vid 1842 års slut voro 189,680 R:dr, deraf 176,030 R:dr räntebärande capitäler. Inkomsterne utgjorde omkring 10,300 R:dr, och utgifterne nära 9,000 R:dr. Inrättningen har utrymme för 75 Enkor, hvilket antal, med korta mellantider, ständigt varit fyldt. d) Fabriks-Fattig-Cassan. Af denna bekostades år 1842 underhåll för 90 personer å Fabriks-Societetens Fattighus; hvarjemte understöd tilldelades 267 behöfvande, som ej voro å fattighuset intagne.
Till allmänt kyrkomöte sammanträda Svenska kyrkans ombud hvart femte år, å dag och ort, som Konungen utsätter: Konungen dock obetaget att mötet oftare sammankalla. § 2. Svenska kyrkans ombud skola vara samtlige Biskopar i stiften, eller, der någon af dem har förfall, den af Domkapitlets ledamöter, som kapitlet i hans ställe väljer; Pastor Primarius i Stockholm eller, derest han är hindrad, annan ledamot af Stockholms stads Konsistorium, den Konsistorium utser; fyra bland teologiska fakultetens professorer eller ordinarie adjunkter, tvä från hvartdera af rikets universit. et.er; från hvart stift och en från Stockholms stad; så ock tretio af lekmän valde ombud, ett frän Stockholm och ett från hvart län, samt öfriga fem från det eller de valdistrikt, Konungen med afseende å för handen varande förhållanden bestämmer. Chefen för Ecklesiastik-departementet må ock vid mötet närvara och deltaga i öfverläggningarne, men ej i besluten. Vid hvartdera af rikets universiteter välje förenämnde till teologiska fakulteten hörande lärare inom sig, pä sätt de sig emellan öfverenskomma, de ombud, som för samma fakultet skola vid allmänt kyrkomöte tillstädesvara. 8 4. I val af de presterliga ombuden för stiften och Stockholms stad deltaga de prestmän, som innehafva fullmagt å ordinarie embete eller tjenst inom distriktet eller sådant embete eller tjenst förestå. Yalet förrättas i den ordning Domkapitlet föreskrifver. § 5. Inom hvarje pastorat ega samtlige å kyrkostämma röstberättigade lekmän inom sig, vid sammanträde inför kyrkostämmans ordförande, utse en elektor. Om kallelse till det sammanträde, äfvensom ställe derför, galle hvad i afseende ä kyrkostämma särskildt är stadgadt. Med iakttagande, att hvarje pastorat anses tillhöra det län, hvarinom moderkyrkan är belägen, må två eller liera pastorat inom samma län om gemensam elektor sig förena. Samtlige de sålunda inom , ett län utsedde elektorer skola på kallelse inför Konungens Befallningshafvande för val af ombud sammankomma.
Nya Stadgar hafva blifvit utfärdade för Kongl. Musikaliska Academien, sorn fått en vidsträcktare befattning med Musikaliska Undervisningen, enligt hvilken Academien bör behandla Musiken, både såsom vettenskap och såsom konst; hvarföre ock fyra Lärare blifvit tillförordnade. Undervisningsverket, som utan afgift af Eleverne begagnas, har varit i verksamhet sedan början af sistledne höst: och härtill har till en början fond af särskildte medel blifvit till Academien afiemnad. Nya Stadgar hafva äfvenledes blifvit gifne åt Kongl. Patriotiska Sällskapet. Kongl. Maj:t har, med anledning af Riksens Ständers skrifvelse vid Riksdagen i Örebro, den 14 October 1810, om de Hvittfeldtske Stipendii-godsens förvaltande ej allenast infordrat underrättelser, utan, sedan Arrendetiden var nära att löpa till ända, efter föregående beredande anstalter, beslutat, att sjelfva Godsen skola genom offentlig Auction bort-arrenderas, Hemmanen derifrån skiljas, samt Aboerne i stället för den Dagsverksskyldighet, hvilken dem tillförene ålåg, till Stipendii-fonden utgöra en viss årlig afgift. Genom hvilka förordnanden både Allmogen blifver lindrad och Stipendii-fonden får en betydligare ökad inkomst. 4 Den Comité, hvilken uppå Riksens Ständers begäran blifvit tillförordnad, för att till nästkommande lagtima Riksdag utarbeta en allmän För - Den 7 Mars: Författning om Fattigvården i Riket, lämpad ef. ters särskildte orters särskildta beskaffenhet och behof, har ännu icke hunnit längre än att insamla de omständliga underrättelser, hvilka Riksens Ständer ansett böra läggas till grund; dessa hafva likväl ännu icke från alla Län inkommit^ men, som de, efter skedde påminnelser, snart torde vara att förvänta, så kan sjelfva arbetet af Comitéen företagas och torde detsamma till sina grunder blifva lätt och enkelt.
Med dessa åsigter, och med liemtad anledning af förut ådagalagd förmonlig verkan af senare årens friare handels-syslem, har Utskottet stadgat sin öfvertygelse: att införsels-förbud i allmänhet aldrig någorstädes blifvit vidmagthållna eller kunnat vidmagthållas; att dessa förbud, utan motsvarande gagn, i samma mon de varit mer eller mindre mångfalldiga, demoraliserat nationerna, orsakat förakt för Lagarna och naturaliserat menederi, uppenbart våld, med flera brott; att tillvarelsen af förbud, utan att minska varu-importen, beröfvar Staten en billig inkomst till ersättning för dess stora uppoffringar till Näringarnas uppkomst ; att möjligheten af en loflig införsel är det enda medlet alt lifva industri och arbetsflit hos egna Näringsidkare , samt att förekomma nationens oskäliga beskattande genom för höga pris eller dålig vara; och att således ett ovilkorligt förbud i tull-taxan icke uppfyller sin bestämmelse, utan medför både moraliskt och oeconomiskt ondt; hvaremot Utskottet tror, att frihet till inoeh utförsel emot stadgad lämplig tull, under Bevillnings-Utskoltets Betänkande N.o 27. 65 änder en val ordnad tull-bevakning, i förening med ändamålsenliga och kraftfullt handhafva tull-lagar, ar enda sättet att vinna det mål man söker: skydd för Åkerbruk j Näringar och Handelsamt en jemt fördelad, och, i afseende på uppbörden j lätt åtkomlig inkomst för Staten. I följd af denna yttrade mening-, och för att gifva möjligaste trygghet åt inhemska Näringarna, samt bereda möjlighet åt Närings-idkare, som förädla utländska rudimaterie!-, att täfla med andra nationer i verlds-handeln, anser Utskottet följande omständigheter; utom de controller, hvilka förslagsvis blifvit införda i Underrättelserna till Tull-taxan; vara af synnerlig vigt, nemligen: 1:0