Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I våra Gymnasier och Universi - i88 Den 29 December e. ni - teter, har nemligen andra än Prester, blifvit bildade; men i KrigsAkademien på Carlberg hafva endast och allenast Officerare blifvit uppammade. Ett eller annat undantag, som dessutom är och har alltid varit, ytterst sällsynt, bevisar intet deremot. Man måste således medge, att ensidigheten i denna sednare Läroanstalt är för uppenbar, att icke falla hvar och en i ögonen. Att derföre frånkänna KrigsAkademien dess, i synnerhet nu varande, många och förträffliga Läro-methoder i öfrigt, vöre att alltför mycket blotta sin egen okunnighet om det nit och den upplysning, hvarmed Kongl. KrigsAkademien de sednare tiderna, jag vågar tillägga, utan fruktan för motsägelse eller öfverdrift, framför alia andra Akademier, blifvit af dess Styresmän och Lärare, i alla möjliga afseenden förbättrad och vårdad. Men med dess uteslutande militäriska syftning, har ensidigheten icke kunnat undanrödjas. Den befinnes qvar: den uppenbarar sig öfver allt: Lärlingarnes klädsel, discipline, ovillkorliga pligt att lära sig Exercisoch Tjenstgörings-reglementet, Krigsartiklar, m. m., bära derom oemotsägliga vittnesbörd. Svårigheten, att icke säga omöjligheten, att derifrån blifva, eller rättare kunna blifva annat än Officer, bevisar det ytterligare. Det är i synnerhet denna Den 29 December e. m. 189 svårighet, som är så klandervärd, som är så onaturlig. Att det är klandervärdt att genom en ensidig uppfostran, gifva barnen och ynglingarne en ensidig rigtning, lärer af ingen kunna motsägas. Att delta slags bildning äger rum på Carlberg, är lätt ådagalagdt; ty att redan vid 10 eller i4 års ålder, utan undersökning af ens anlag, sättas i en Krigs Akademi, för att endast och allenast danas till ett visst yrke, innebär ett lika uppenbart, som ovedersägligt bevis både på en klandervärd och med skäl ofta klandrad ensidighet i uppfostran och en ensidig rigtning, ja ett ej sällan brottsligt missledande af barns och ynglingars utveckling.
Den som vill alt, i öfverensstämmelse med Utskottets af tre Stånd bifallna förslag» tullfrihet skall vid utförsel medgifvas för spilluing, affall och spån, ej specificerade, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies härå gällande utförsels-tull 10 R:dr för 100 R:drs värde. Voteringen har utfallit med 42 Ja och 77 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll. Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, de i utför sels-tarifen af gällande tulltaxa under rubriken »Trävaror» förekommande artiklarne »Bandstakar», »Bräder och Plankor, sågade af Ek och Ask», »Enträd och Enstafrar», »Gevärsstocks-ämnen», »Handspaks-ämnen», »Läkter, huggne eller täljde», och »Sågade», samt »Stäfver, laggoch bolten-», skola vid utförsel vara tullfria, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehållas för dessa artiklar de i gällande tulltaxa nu stadgade utför »elsafgifter. Denna omröstning, vid hvilken en sedel blifvit kasserad, har utfallit med 41 Ja och 77 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. Stats-Utskottets Memorial, N:o 246. 27 405:te voteringen (114:de punkten). Den sorn bifaller alt, i énlighet med Utskottets förslag och tre Stånds beslut, Bräder och Plankor af furu och gran, skola vid utförsel fortfarande vara tullfria, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma Bräder och Plankor af furu och gran att beläggas med utförselstull af 2 sk. per tolft för »under 1-Jtums tjocklek» och af 6 sk. per tolft för »af l£ tums tjocklek och deröfver». Som denna votering utfallit med 44 Ja och 75 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll.
Vid Utskottets förslag om befrielse från stämpel för bouppteckningar, som visa mindre behållning än 1,000 R:dr, har blifvit anmärkt, att derigenom skulle förorsakas Statsverket en allt för betydlig minskning i inkomster, men då detta förslag afser att så mycket som möjligt förekomma den i Bonde-Ståndet anmärkta förhöjning för mindre bemedlade sterbhus, anser sig Utskottet böra vidblifva detsamma och får inbjuda Presteoch Bonde-Stånden att biträda Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet gillade mening, att befrielse från stämpel å bouppteckningar skall ega rum, der behållningen ej uppgår till 1,000 R:dr. Beträffande Utskottets hemställan, att vid bouppteckningar efterlefvande makes giftorätt i behållningen måtte från stämpel befrias, öfverensstämma de flesta afgifna yttranden i den af Utskottet uttalade åsigt, att det synes obilligt, att efterlefvande make skall betala stämpelafgift för den egendom, som ej genom dödsfallet till honom öfvergått, utan redan förut tillhört honom, hvaremot inom Stånden den anmärkning framstälts, att förslaget i tillämpningen skulle möta alltför stora svårigheter, enär arfskifte, hvarigenom bestämmes, hvilken egendom skall tillfalla den efterlefvande, ofta icke kan upprättas, innan bouppteckning bör till rätten ingifvas. Utskottet har redan i sitt Betänkande N:o 7, angående stämpelpappersafgiften, förutsatt denna anmärkning, men antagit att arfskifte i de flesta fall skulle före boupptecknings ingifvande till domstol kunna förrättas, och att i annan händelse beloppet af giftorätten ändock torde kunna utrönas.
Den i5 April e. in. 43 extra-roterade hemmanen var en hel mängd af natur ali böra draga ordin, rotering, så alt dessa hemman borde skiljas från extra roteringen, så blef i anleda. »b raf iJSa6 års K. instruetion utfärdad, eid. hvilken sådana hemman biel vo skiljda från extra roteringen och ordin, rotering pålagda. Uti rudorna deröfver var ordet förslagsvis icke upptaget. Deraf kom alt vid 1828 års riksdag klander uppstod öfver l oleringsföri ättningen. it. St. ansågo del vara en ny ordin, rotering, sorn tillkommit på sidan om Jt. St:s beslut; ty it. St. hade val sagt att ordin, rotel ingsskyblig jord skulle blifva från dea extra roteringen skiljd, men icke alt den borde med oldin, rotering beläggas. K. M. underrättade it. St. derom, att det blott varit ett förslag, som icke galt i verkställighet, men sorn visade hurri det skulle komma alt se ut, när del blef färdigt, och i följd deraf och sedan it. St. algjort frågan om ersättning lill roterade capellansbohl, hvats rotel ingsskyldighet icke kunde flyttas på oroterad roleringsskyhlig jord, utfärdades sedermera 1833 års K. bref angrde fortsättning af arbetet, hvilket viri 18 >4 åls r iksdag förelädes Ii. St., hvilka pröfvade att den ordin, roleringsskyIdiga jorden icke ensamt skulle draga rotering ulan äfven betala vacance-afgilt i proportion al den rotering densamma borde vidkännas elter roleringshöi dans ver kliga kostnad, sorn skulle i markegångstaxorna årligen bestämmas; och derifrån härleda sig de åtgärder, som blifvit verkställda, och det afslutade rotel ingsverket. JNu vill jag återgå till Ur Tersmedens framställning, för att tillse om dessa roteringsjemkningar varit grundade på billighet och rättvisa. Ur Tersmeden har ansett deni innefatta en ny beskattning, pålagd deri Svenska jorden. Tal
Det föreslagna tillägget till mormt skulle icke föranleda till något godt, utan skulle endast se ut sorn ett bemödande af R. o. Ad. att genom Riddarh.-Ordmn söka bereda sig ett deltagande i rikets allmänna angelägenheter, som grundlagen icke längre medgifver Ståndet, och för min del hoppas och tror jag, att både majoriteten och minoriteten vid »den stora frågans» afgörande vore derom ense, att Adeln, vid den utgång frågan fick, icke bör bereda sig en isolerad ställning utan i Statens angelägenheter ställa sig på den allmänna medborgerlighetens ståndpunkt och der hvar man göra sin pligt. Jag anhåller om bifall till mom:t i dess af Utsk:t föreslagna ordalydelse. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till det förevarande mom:t oförändradt, dels af Frih. Cederström, att mormt skulle antagas med den förändring att slutmeningen, som lydde sålunda: »dels ock hvad i öfrigt till Ridderskapet och Adelns gemensamma angelägenheter är att hänföra, » utbyttes emot följande mening: »dels öfriga Ridderskapet och Adeln rörande angelägenheter eller ock ämne, hvarom Ståndet eljest vill till K. M:t ingå med underdånig framställning;» och dels slutligen af Hr Anrep, att mormt måtte återremitteras. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till mormt utan förändring, hvartill svarades mångå ja och nej i blandning, vidare propos. på bifall till mormt med den af Frih. Cederström föreslagna förändring, då svaren likaledes utföllo med många så väl ja som nej, och slutligen propos. på mormts återremitterande, hvilken propos. med många nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på bifall till mormt med den af Frih. Cederström föreslagna förändring ånyo fram - Den 11 April e. m.j 169 ställts samt med många blandade ja och nej besvarats. Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd samt R. o. Ad., på Hr Gr:s o.
SSib be Bruf, ber pela etter en bet af ftnibet tift manufaetur föråbtaB, luårberaS tittioerfuingeu efter beit gvuttb, ttäftföregåcubc §. ftabgar, få att för ptuarje fFeppunb ftångjcruöfinibe, font fåtunba titt utanufactur föräbfaö, attfcS egarettä Pepåttna luinft från pögfl pätftcn tift nituft cit ffettebet af farnnta BrufS ftångjcrnöpriä, ptoitfeu Pepåffnittg, pd ttfa fått font för ftåitgjcrnöfmtbc år ftab* gabt, efter ft-cut procent BcråfnaS tift capital, för tguitfet Betuittning, på fått förut Bcftåtubt år, crtåggeS. ©er åter Mamtfacturioerf åro antagbe, uteb råt 3 Begge befja pånbetfer iafttagcS, att egarcttS lotnft attttb fieråfnaä utan affcettbe på bett ferffitbt tift Betotttning uppffattabc fanbtegeubout, font uteb Brufct år förettab. 8- 75. Smtefjafioare af Bruf etter Manufactur pluab angår SttuuBruf, Slitfarftntben, BcrgötnanSlfamrar, Btecf
Miraklet är, så bör det likväl inte förkastas. Kan man dessutom tänka sig någon ting mer vackert och rö rande, än en Calotte på sol strålarna? FABRIKÖREN. Nå Ni ämnar väl snart bli Präs t och Pastor med på en och samma gång . En Mann af er lärdom och edra meri ter borde visst kunna få et godt Pasto rat. TROSELUS. Visst har j ag tänk t på den s aken; och den sk all innan korrt gå för 15 för sig. Men jag tänker långt mer på någon ting annat. D et är et föremål af störs ta vigt, j a aldeles et Clenodium för min själ . All vidare tystnad med denna hemlighet skulle ligga som en sten på hjertat. FABRIKÖRN. Jag beg riper redan hela hemligheten och jag skall hjelpa Er at afvälta s tenen. Ni tyck er om min Doter. Jag är Er inte obenägen; ty våra tänkes ätt stämma i det mästa öfverens. Men två s tå sto ra svåri gheter möta. Min Hustru vil ha til sin Måg en rik Grosshandlare eller en mycket förnäm Embetsman, och min Do ter är galen i unga Officerare. Imedlertid sk a jag tänka på saker; men i en ting mås te Ni tjena mig tilbaka och lofv ar Ni det, Herr Magister? TROSELIUS ( utom sig af glädje ). Hvad är det min Herr Patron k an h a at befalla? Om någon möjlighet är och om det ej strider mo t mit samvete. FABRIKÖRN. Jag behöfver ej göra långa omsv ep för at säga Er, hvari saken består. Jag är också öf vertygad därom, at Ni bäst kan uträtta den och jag litar på, at Ni ej miss brukar mi t förtroende. TRO Jag missbruka en så hederlig Gynnares, min tilkommande Herr Svärfars förtroende? FABRIKÖRN. Ni har hundra g ånger sett den här Clara, som j ag har nere i min Fabrik. Är det i nte en skön Flicka? Kan man se henne så ofta, som jag , utan at bli aldeles betagen? TROSELIUS. Det hål ler j ag för nästan omöjligt.
S. D. Vid förnyad föredragning af Slats-Ulskollels den 1 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 208, i anledning af Riks-Ståndens skiijagtiga beslut, rörande nedsättning utaf afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden, Convoy-commissariatets upplösning, samt nämnde fonds ingående till Riksgälds-Contoret, blef detta memorial bifallet, med undantag af andra punkten deraf, hvilken afslogs på den grund, att Ridderskapet och Adelil ansåg såväl frågan om Convoy-commissariatets indragning och dess befattnings öfverflyttande på Kongl. Commerce-Collegium, som de i sammanhang dermed af Utskottet föreslagne bestämmelser^ i afseende å detta Collegii framtida förvaltning af Handelsoch Sjöfarts-fonden, vara förfallne, sedan i dessa ämnen två Stånd stannat emot två. S. D. Föredrogs ånyo och Judes till handlingame Stats-Utskottets den 1 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande, N:o 209, i anledning,af erhåilne ålerremisser å betänkandet, N:o 88, angående väckt fråga om f. d. Departements-chefernes vid General-Tull-styrelsen, Presidenten af Bil/ber glis och Can/li-Rådet Våler ii, äfvensom förre lvamererarens, Kammar-Rätts-Rådet Winroths och förre Controlleuren Middendorjfjs be fr ia nde från ådömdt ersättningsansvar i målet, rörande den efter aflidne Uppbörds-tullförvaltaren Finer yppade balance.
Utskottet någonsin haft för afsigt att onödigtvis ålita Statens tillgångar, lika litet kan Utskottet medge dem vara så knappa, alt deraf ej skulle kunna afses en årlig tillökning af 1700 R:dr för en Corps, hvars medlemmar af den undervisning, de erhållit vid KrigsAcademien, hvarken kunna hemta någon serskild fond till lifsbergning eller för erforderlig vetenskaplig bildning hafva nog, utan i detta 102 S t a t s - U t s k o 11 e t s sednare afseende oaflåtligen måste arbeta på alt förkofra sig och följa med sin tid, oell dessutom med trägna tjenstegöromål hela året igenom äro sysselsatte; och får Utskottet, i följd häraf, hemställa, att den föreslagne tillökningen må blifva bifallen. Hos II. Ridd. och Ad. har Herr Franc Sparre.D. anmärkt: att Secreteraren vid IngenieurCorpsen af ålder i rang och Löneberäkning varit ausedd lika med Capitainerne, men genom tid efter annan skedde förändringar blifvit skiljd från denna paritet; att han vid 1816 års Lönereglering eihöll 5oo R:dr med derunder beräknade 4o T:r Spira:!, hvilket, i anseende till Penningelönen, var till zififran lika med DepartementsSecreterarnes i KrigsColIegium, men i verkligheten genom skilnaden emellan beräkningen af Sp:m:Ispriserne på Militaireoch Civil-Slaterne, på n artill 1827 utgjorde en förlust för denne af 1124 R:dr; att med anledning häraf, och då rättelse, oagtadt gjord underd. anhållan, icke år 1816 kunde vinnas, i underd:het åter begärdes år 1827, att detta ämne måtte tagas i Nådigt behjertande, då K.
Denna minskning har man kunnat förutse då vinsten af tillverkningen hufvudsakligen varit beräknad af den fria vedtillgången medelst utsyning från Krono-skogarna och sådan utsyning upphört efter den förändrade regleringen af dessa skogar. Linneväfnader tillverkas och afsättas till betj^dlig mängd af Skogsbygdens innevånare, särdeles i Norra och Östra delen af Länet. Ylleväfnader deremot tillverkas föga mer än för husbehof. Förtjenster med foror af Köpmannagods och J3ruksefFecter fortfara ännu i den mån att de kunna räknas till binäringarne, ehuru de minskats genom ökadt begagnande af Sjötransporter. För öfrigt hörer till Länets binäringar förfärdigandet af flere slags redskap, åkdon och kärl af träd, dermed Skogsbygdens innevånare till afsättning å Slättbygden sysselsätta sig, synnerligast vintertiden. Endast för Qvarnstensbrottet vid Lugnås är inkomsten genom afsättning till andra Län möjlig att i någon mån beräkna. Denna afsättning utgör med säkerhet ?:delar af tillverkningen och kan således antagas till åtminstone 4>000 R-dr Banco. De öfriga binäringarne äro antingen mindre betydlige, eller ock delade på så mångfaldiga händer, att hvarje försök till beräkning af afsättningens belopp på särskilta orter skulle vara förgäfves. Handeln, inom Landet idkas med Spannemål, kreatur och andra Landtmanna producter, som införas, dels lill Städerne, särdeles vid Marknaderne, dels lill Landtmarknaderne; äfvensom vanligen hvarje Lördag, vid Undenäs och Hofva Kyrkor, spannemål hålles till salu för desse begge Församlingars behof. Skogseffecter, så väl till ved som byggnadsvirke, säljes jemväl i Städerne nästan dagligen. Afsättnings-orterne lör Länets Spannemåls-production utöfver livad som inom dess gränsor användes, fortfara att vara Wermland, Småland, Elfsborgs Län och Götheborg, äfvensom sedan segelfarten å Götha Canal sistlidet år öppnades, flere laster af Spannemål och andra Land t man na våror blifvit sände directe till Stockholm. Enskilte
Hufvudman är först Starnfadren, och efter honom hans äldste lefvande manliga Bröstarfvinge i rätt nedstigande, samt, efter denna grens utgång, Stamfadrens närmaste lefvande manliga afkomling, o. s. v. Ättemän kallas hvar och en af Ättens öfriga manliga medlemmar. Från egenskap af Huf vudman eller Ättemän är likväl hvar och en utesluten, som sjelf tillhör Ätt af högre värdighet. På detta sätt skulle ändamålet vinnas, och all förvillelse undanrödjas. 46 Den 9 April f. m. Herr Ribbing, Arvid: Jag vill äfven göra en anmärkning i afseende på definitionen i den nya föreslagne 87 §. RegeringsFormen; såsom den lyder, skulle det kunna hända, att Adelskapet vid Fadrens död öfverginge till andra Sonen, i anseende dertill, att äldsta Sonen vore af högre värdighet, Baron eller Grefve. Paragrafens innehåll är nemligen detta: ”att Adelskap öfvergår till arfvinge af närmaste slägtgren, som ej är af högre värdighet.” Då hlefve andra sonen Adelsman, men efter någon tid kunde hända, att äldsta Sonen gifte sig och finge en eller flere söner, hvilka framför deras faderbroder voro berättigade, att ärfva farfadrens Adelskap. Farhrodren skulle då afsättas från Adelskapet. Denna händelse tror jag ej är förutsedd, hvarföre jag anser en förändring i Paragrafens bestämmelse härom erfordras. Likaså kunde inträffa, att då en äldre gift Son dog, utan att vid dödsstunden lemna arfvingar, samma förhållande komme att äga rum, om, efter en tid, hans efterlemnade Enka framfödde en hans ägta Son. Paragrafen innehåller ock, att om ingen slägtgren finnes till Adelsman, som dör, skall Ätten utslockna, men i den sist förutsätta händelsen, skulle den orättvisa inträffa, att för det att Sonen till en Adelsman eller till arf af Adelskap berättigad, icke vore född ännu, då den, som ärfvas skulle, afled, så borde denne sent födde Den 9 April f. ra. 47 Son blifva arfvet af Adelskap förlustig. Den redaction eller det tillägg jag ville föreslå, är följande:
De försök kunna till en början ske uti mindre Dammar, dock sä fullstandige, att tillwerknings, kostnaden i stort derefter mätte tunna calculeras. Stockholm den 17 Februarii 1810. Omkostnads-Utgifter till Salt-werkS undersökningen Att för desie flags undersökningar, som efter hwarje otts serskilte förhällande mäste afpastas, kunna up - 7^8 Den 14 Zebruarii. upgiswa något utförligt Kostnads - Förslag, är i afseende pä mänga oförfedde omständigheter icke aldeles tili sorl iteligt. Jordborringen, äiföljd med Kranings-arbcren, fordrar Z personer, as hwilka den ena killika ar Smed, som förstär att rigta och hwästa alla redskapen, destukom en Förman eller Werkmästare, som med egna hander dirigerar Borrning s-vperationen, deras dagspenningar uptagas förstagswis Werkmästaren till i R:d. 24 st-, Smedens till i R:d. och 4 Handtlangare till 24 st., gör för hwarje arbetsdag 4 R:d. 24 st. och hela äret om zoo dagar sammanräknar 1,352: — Bärrhuset med Smedja och Materialbod samt öfrigt innanrede 200: — Ett Jordborr om 60 famnars längd af samma beskaffenhet /om för ett är sedan accorderadcs af OfwersteLieutcnanten ^ppelcpvili med Kongl. Bergs-Coliegii approbation 500: En 2o famnars Garnkina om 6 rum, en 40 famnar om Z tum, och diverse grannare taljor 80: — En JordborrS Pump-machin af Kopparrör 17 - — Pal - Den Zebruarii. Pälkranen såsom öfwerbpggd pä Jordborrs-Huset 60 famnar eller Satser jern - besiagne fyrkantige rör eiler Pipstockar af planker 62 diro mindre med band och ffrufwar wattuiäte
Anande af twister om intekningar-, förklarar a»ka med Lagen, att wid sjelfwa inteknings eWnsökninqen stuldebrefwet eller den handling, ^warä skulden sig grundar ej behöfwer företes, insn att det inom wist Lid derefter, och innan intekningcn får bewiljas, ofelbart stall upp. ^rvisas och iutekningen derä strifwas, hwarefger, när med inteckning fit förfarit är, -en äger kraft och sörmonsrätt. Dm nu med det. ta allt menas, akt icke mera än den först förestrrfne artus, eller ansökningen fordras, för att gifwa intckningen kraft eller att den owillkor. ligt förcstrefne pästriften ä stuldsedekn stall ste ivid ett tillfälle, dä den ej behöfwer uppmilas, sa lärer ingen neka, att meningen är rakt siri. eiDdande mot ordalydelsen. Detta torde wara tillräckeligt upplysa, hurnwida den tolkning af Lagen som blifwit i underdänighet anförd mä instämma med desi mening. Det äterstär att undersöka om en Lag, sädan Riksens Ständer i underdänighet förestå, git, mä anses förenlig med naturlig billighet och belgden af ägande rättens fordringar. Län eller försträckning innefattar ett bila. teralt Contract, uppgjordt pä wilkor, betingade af begge Cvntrahenterne. Den som utlänar Penningar, betingar sig derwid stundom pant eller annan säkerhet, stundom ätnöjes han med Gäl. 140 Den Li April. hivad 7. Cap. i. §. Rättegängs-Balken till In. tekningars ernäende föreskriswer, som man bör tro en föreskrift wara ändrad eller inskränkt derföre, att den hwarje gäng resultatet deraf nämnes, till hela innehället ej upprepas; och dä pä det sista af de äberopade Lagställena:
Värde å 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde på förslag ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. St. Prof. 1847 och 1848. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Transport Cavallen-Regimenternes Häst-vacance-spanmål: vid Lif-Regementet för . 500 N:r å 7% T:r 3750 T:r Östgötha Cavalleri för 1000 » å d:o 7300 » Westgötha Dragoner. 1000 » å d:o 7500 » Smålands dito . 500 » å 7 T:r 3500 » Ständige Rotevacance-Afgifter vid Skånska Infanteri-Re gimenterne: för 585 N:r a 6 Tunnor Tillfällige Rote-vacance och Mötes-afgifter Rotefr ihels-af gift af oroterad men ordinarie rotering underkastad jord Rote-vacance-afgifter af Utsockne Frälsehemman i Halland Båtsmans-vacance-afgift S:r Penningar 72,000: Spanmål,oindelt,24,5G0T:r å6R:dr 147,SOO^ig ^gg. Krutoch Salpeter-försäljnings-medel Controll-slämpel-medel Råkoch Lots-medel Danska Fyrings-medel, 10,000 R:dr Hamb. B:ko, utgörande Svenskt B.ko cirka Convoy-Commissariatets Bidrag till Turkiska Beskickningens aflöning Observations-medel Extra Medel och Uppbörder Intresse-medel Transport Penningar. 1,187,800 Indelta Räntor. Kronovärdi. Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Summa Banko. Mått. Värde ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis a 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. Stats-Verkets påräknade netto-inkomst 3,273,000: Tull-Verkets Stat och Omkostnader 800,000:
Visserligen torde för ifrågavarande undervisning vid seminarierna kunna påräknas någon nytta af de vid elementarläroverken befintliga och, såsom det är att hoppas, med hvarje år sig ökande samlingar; men i alla läll behöfva seminarierna egen undervisningsmateriel, bestående i kartor, glober, böcker, ”de allmännast brukliga fysikaliska inslrumenter och machiner” m. m. — För dessas förvarande äfvensom för undervisningen behöfvas stadigvarande lokaler. Hittills hafva seminarierna — åtminstone det i Carlstad — fått åtnöja sig med förhyrda lokaler, hvilka, stundom mindre lämpliga, derjemte ofta, till stort men för undervisningen, måst ombytas. Alt denna ambulatoriska undervisning icke i längden kan bära sig torde vara temligen gifvet. 534 Motioner i Bonde-Ståndet 1862.