Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Naj:t Iiärvicl söra iakttaga8, att antingen 8tst8-Verket möjligen komme att viclkänna8 nägon anclel i vien Regementet söv viet närvarancle tillkomlnancle Ingval teving8-6V8ättning, eliev lien8amma, 8ä8om sittill8, komme att en8umt as 8tockI,oIm8 8tacl utgöra8, s>öv clevas, 8ä8om siclvag till La8evnen8 reparation, al8ätta8 2 k:clv 24 ak. per man ärligen, 8ä8om vicl 2:clva Ril'-6arclet, men Regementet äter sesviaa svän sekoatancle as I^aningen i 8taIIarne, li vilken viet l>ittill8 viclkänts, men hvilken Ko8t>,a3 clevestev söv utgå as Allmänna analaget ä 3:clje slusvucl-3?iteln till Vevi oell Rening i Räatningaock 6arni8on8-orterne. e) 8eclan veclersörancle sullatäncligt äclagalagt oell mecl ealculev utveclt otillräckligseten as clet vicl 8ena8te Rikaclag seviljacle tillökte analag söv Leväringa-manakapeta exercis, oell seiiosvet as en tillökning särl utås omkring 63,000 R:clr ärligen, ilar Rongl, Naj:t, mecl as8eencle pä elen soräncle, liglcet, Reväringena exevcevancle styrka al svarjeliancla ov8akev är un<lerka8tacl, velat i lXäcler sörealä Riket8 8tän6er att 8ä8om Röralaga-analag uppföra 3et nuvarande an8laget sov omsövmälclte änclamäl, 8ä att lrva3 clet ens äret komme att K>vi8ta, linge as Ölverakotten pä Inkomat-3?itIsrne utgä, uncler vilkor, att 6xerei8-ticlen ieke ntaträekea ösvev 21 cl^gn, inoell ut-r^ekningaclagarne inseräkna3e, saint att cleremot, när as tillsälliga anleclningav utgilten kuncle nncleratiga nuvavancle an8laget, ölverakottet sorcle till 8tats-Verket ätergä.
Tjenstgts-pgr 4° 19 D:o D:o Gage för g5o Corporaler, Spel och Manskap ä6 sk. om dagen eller 45 R:dr 3q sk. om äret på man Tillökning deruti fördoCorporaler å 20 R. om året på man D:o för 36 Spel å lo R. på man VärfningsPasseyjolance för g5o Corporaler, Spel och SjöArtillerister ä 3 R. 24 sk. för man om året 1 Fång-Vaktmästare i Carlskrona, Arfvode Än bestås 3 T:r Spanmål in natura Garnizons-mål för hvarje Underofficer, Corporal, Spel och SjöArtillerist saint Fång-Vaktmästa• ren, sorn gör för 991 man R:dr sk. T:r kp T:r kp 600 600 — 0 c 4oo 36oo — 2.5 225 Oi CTv O i O O O O 15 180 5o 100 — i8q 1620 — 3 27 i5o i35o — 3 27 120 2280 — 3 57 43343 800 36o 36 33a5 — 200 — 2973 Matros-Corpsen utgöres af 3oo man Matroser och i5o Jungman, fördelade I 6 Compagnie!-, utaf hvilka 4 förläggas i Carlskrona, i i Stockholm och 1 i Götheborg. Coinpagnierne i Carlskrona bestå af 60 Matroser och 3o Jungman, samt de i Stockholm och Götheborg af 3o Matroser och i5 Jungman hvardera. Lön mänadllig 1 R. 12 sk., Underhåll manadtligt 3 R. 36 sk. eller 60 R. ari., som gör för 3oo man
Då detta hände, bortlägger flickan hastigt utseendet av mamsell, genom hattens avtagande, så att hon må undvika det oskickliga i att resa utan beskydd; och med schalettens påsättande gör hon sig i stället till jungfru, i likhet med de övriga fyra à fem jungfrurna här framme på fördäcket, varefter hon som sådan kan resa fram hela Mälaren åtminstone, utan förtal, fast utan moster. Grundligt tänkt, eller inte, fäste sig likväl sergeanten vid detta lilla uppträde. Det förekom honom alltid oavgjort, om flickan var bättre eller sämre folk i sig själv; hon var emellertid ganska nätt och snygg i sin mörkblå kapott. Den stora silkesduk av fint, ljusrött, skärt, nära vitt sidentyg, med några smala, gröna ränder här och där, vilken hon knutit under hakan, och smakfullt ordnat till huckle över sin kam i nacken eller, som det fordom kunde ha hetat, slöja behagade sergeanten, och kom honom inte att längta tillbaka efter kambrikshatten. Han gick ned till kaptenen för att hämta upplysning om hennes namn. Efter en stunds ögnande på passagerarlistan, befanns hon heta Sara Videbeck, och vara glasmästardotter från Lidköping. En ovanligt omständlig underrättelse på en ångbåtspassagerarelista! Men den kom sig därav, att hon hade pass med sig, som annars ångbåtsresande sällan medför, och att hon ägt ordningssinne nog att åt kaptenen under resan avlämna sitt pass, till all möjlig säkerhets vinnande för sin person. Sergeanten satt i många tankar nere i matsalongen märk matsalongen! Det är den, dit fördäckspassagerare, åtminstone de av tillräckligt mod och hurtigt utseende, får tränga in vid matstunderna. Det var nu ungefär frukosttid, eller kunde lätt bli det, ifall man rekvirerade en portion. Sergeanten tänkte så här. En glasmästardotter från Lidköping det är en småstad, långt, långt bort ifrån Stockholm. En mamsell? på sätt och vis, ja. En borgardotter, dock av ringaste borgarklass. Ett intagande och märkvärdigt mellanting! Lantflicka inte, bondflicka alls inte men inte heller riktigt av bättre klass. Vad skall en sådan egentligen anses för? vad kallas? Det är någonting outgrundligt i denna mellansort. Låt se tag hit en biffstek!
Föredrogos nedannämnde Eevisionsberättelser med dertill hörande handlingar, hvilka från Eiksg:sKont. blifvit till Eiddarh.- Kansliet öfverlemnade för att i grundlagsenlig ordning befordras till E. St:rs handläggning, nemi.: l:o. E. St:rs år 1855 församlade Eevisorers berättelse om den af dem förrättade granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853; tillika med de i anledn. af denna berättelse utaf vederbörande Collegier samt andra embetsverk och myndigheter till K, M:t i underd:het afgifna utlåtrn; Den 31 Oktober. 53 2:0. Bemälde Revisorers berättelse om granskningen af de under K. Commers-Colhm ställda fonder och medel; jemte nyssnämnde Collegii deröfver afgifva underd. uthde; 3:o. Samme Revisorers berättelse om granskningen af Riksg:sKont:s tillstånd oell förvaltning, jemte Fullmäktiges i nämnde Kontor deröfver till E. St:r afgifna uthde. R. o. Ad. beslöt, att dessa berättelser jemte dertill hörande utlåt:n skulle kommuniceras de öfriga Riks-St:n och remitteras till Stats-Utsk:t. Föredrogs och kommunicerades de öfriga Riks-St:n samt remitterades till Banko-Utsk:t R. St:s år 1855 församlade Revisorers till Riddarh.Kansliet aflemnade berättelse, ang:de verkställd granskning af Bankoverkets styrelse och förvaltning m. m. Föredrogos R. St:s Just. Ombudsmans, till R. o. Ad. öfverlemnade Embetsberättelse för år 1854 och berättelse till innev:de Riksdag, åtföljd utaf en af R. St:s Kommitterade för tryckfrihetens vård afgifven berättelse till R. St:r af d. 6 dennes. R. o. Ad. beslöt, att till Lag-Utsk:t remittera Just.
En förändring vore behöflig jemväl derföre att, då ofvanberörde Kongl. Kungörelse stadgade, att ersättningar, hvilka från 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 89. bostället utgå för ståndskog och plantering, äfven borde vid beräkningen iakttagas, men denna ersättning vanligen utginge in natura och bostället dervid endast kändes skyldigt aflemna hvad detsamma aldrig tillhört, så borde ej denna ersättning räknas boställs-innehafvaren till godo, hvadan lämpligast vore att åt Synerätten öfverlemna bestämmandet, hvilka kostnader boställshafvaren borde få på 20 år fördela. Af dessa skäl föreslog motionären, det måtte Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om det stadgande att, då laga skifte öfvergått en by, deruti boställe finnes, och skiftet faststäldt blifvit, skall ekonomisk besigtning å bostället hållas och dervid utrönas och bestämmas till hvad belopp boställs-innehafvaren nödgats vid skiftet för bostället vidkännas kostnader utöfver hvad han dervid erhållit, hvarvid sådana ersättningar, som in natura utgå, värderas till penningar efter på orten gångbart pris. Boställshafvaren egde sedan, om honom så godt syntes, till det belopp, Synerättens laga kraftvunna beslut bestämde och mot inteckning uti bostället, upptaga ett på 20 år stäldt amorteringslån. Den för året utgående räntan och amorteringen borde hvarje Maj månad af boställets innehafvare erläggas, vid påföljd att, om sådant uraktlätes, inteckningshafvaren vore obetaget å exekutiv auktion försälja så stor del af årets gröda, som till betäckande af räntan och amorteringen samt exekutions-kostnaden erfordrades.
Lurlius-algiftens viöare fortfaranöe, förvaltning oelr använöanöe. lemlilct 8t3t8-Käö6t8 unöeröäniga tillst^rlianöe, delragaöe Kongl. ^taj:t 1 bälter gilla ofvanlaeröröe förslag, säöant öetsamma linnes lietta protoeoll liilagöt; oell liefallte, att, i öfverensstämmelse öermeö, Kongl. IVlapts ifrägavaranöe lVäöiga proposition sliulle miller clenna llag i vanlig mörling expeäieras.
Vi befunno oss hos slägtingar i Westergötland och händelsevis under några dagar hos en nära bekant familj till min man. Denna familjs egendom befans vara belägen mycket nära intill öfverstebostället Skålltorp. Men naturligtvis var detta likgiltigt då kusinförfattarinnans och min bekantskap genom hennes bref blifvit fullt afslutad. Men den var ej afslutad. Två dagar efter vår ankomst erhöll jag en biljett från friherrinnan Knorring, deri hon på det allra artigaste, att icke säga enträgnaste sätt inbjöd min man och mig på kaffe följande eftermiddag för att stanna qvar öfver supén. Jag kände icke ringaste håg att antaga bjudningen, synnerligen som jag icke för mig sjelf kunde redogöra för min antipati deremot. Men min man tyckte det skulle varit löjligt att neka – och så reste vi då. Nu kunde åtminstone intet misstag ske genom Marie Röhl. Första anblicken af Skålltorp hade ingenting imponerande och stod icke alldeles i öfverensstämmelse med de föreställningar man gjort sig efter författarinnans häntydningar. Angående sjelfva vistandet der, under den för besöket faststälda tiden, nämner jag endast, att värdinnan samlat hela den adliga krets, ganska stor, som orten erbjöd. I öfrigt lånar jag från en minnesteckning, som jag 1865 skref öfver henne i Illustrerad tidning, följande rader, hvilka både skildra och icke skildra intrycket af bjudningen. »Under en resa, heter det, var jag 1845 inbjuden till friherrinnan Knorrings hem, och jag såg då huru hon utöfvade magten inom sin sällskapskrets. Men jag lärde ock i grunden känna denna sinnets smärtsamma sjukdom, hvilken kanske lika mycket som kroppens plågor dödade henne. Hon var ovanligt öppenhjertig i afseeude på alla sina intryck, och lät i dessa helt och hållet leda sig af det lifligt sprittande blodet, som ej visste af något tvång». Detta var allt hvad jag yttrade då, och jag vill ej heller i dag yttra mera, förutom några ord vid ett besök, som nedanför skall nämnas. Under en långsam och svår, hjeltemodigt buren sjukdom, var författarskapet hennes enda, kära, lifgifvande förströelse.
För inrättandet af en Adjunktur i Ny-Europeisk linguistik: såsom ständigt anslag 1,400: samt att utgå intilldess nuvarande lönerne för språkmästarebefattningarne vid Universitetet (till - 11,125 40 Transp. 1,400: — 10,950: — 11,125 40 Expeditions-Utskottats Förslag till anderd. Skrifvelse IS:o 197. 223 Transp. 1,400: — 10,950: - sammans 600 R:dr) blifva ledige och kunna såsom tillgång för denna nya Adjunktur beräknas 600: — 2,000: Summa hvaraf: Penningar I Indelt spannmål med förslagsvärde af 19,150: — 4,925: 40. Skrifvelse J\:o 191. Tab. liitt. Elementar-Läroverken. Ny anvisning. Lön lör en Adjunkt vid högre Elementarläroverket i Linköping 1,000; — Dito för en Dito vid dito i Skara 1,000; — Dito för en Dito vid dito i Wexiö 1,000; — Dito för en Dito vid dito i Götheborg 1,000: — Dito för en Dito vid dito i Malmö 1,000; -—- Löner för Två Adjunkter vid högre Elementarläroverket i Umeå, k 1,000 R:dr För nya Elementarskolan i Stockholm; Löner ål Sju nya Adjunkter ä 1,000 R:dr 7,000: — Dito åt Lärare i musik, i teckning och i gymnastik å 500 R:dr 1,500: - Hyresersättning åt Rektor 500:
IVI:t i unöerö:ket ankälla, stt en lägre 5a keröröe Letänkanöen, iVtoo. , 1 g ,664 ärs N^ntoröning utsätter ock >776 ärs realisations-föroröning äkeropsr, mätte för muntsö, kai lanöerne ock penninge-beräkningen i Kanöet bestämnias; ock öerjemte unöeröänigst föreslä: a) ^tt till säösn ^n/tet ms antagas ett silsverm^nt sf lika väröe meö 12 skillingar silfver efter 1664 ärs mzmtlot ock alitsa enligt 1 ealisationsgi »nöen motsvaranöe väröet af 1 bör biksgälö; samt att öetta mä blifva öet största m^nt som i silfver kominer att präglas. ^tt vmförmälöe fl/^/rk§,r/rck ma benämnas r ock öetta namn öerä uttryckas, men tillika såsom upplysning om öess egenteliga väröe ocl, beräkning i förkällanöe till kanöets gänzbara seöelm^nt, utsättas neöantill i alskärningen, ^kbbreviationstecknet: K/g rfs. c) ^ktt af öetta största silfverm^nt äfven mä präglas en kälft, motsvaranöe 6 sk. silfver eller H gf gamla biksöalern, efter 1664 ärs myntfot. «f) ^tt af öet n^ssnämnöe mintet likaleöes mä präglas Xn Hälft, motsvaranöe fjeröelen af föreslag,>e största sillverm^ntet, samt 3 sk. silfver eller ^ af gamla biksöalern, ester 1664 ärs Al^ntlot. e) ^tt utom öess ma fortsättas prägling af öe förut brukliga 4 ock 2 skillingsst^cken i silfver, motsvaranös H ock ^ af söreslagne största 8ilfveräl)'ntek.
Undervisning lämnas i alla slags 4 och proper och mån om värden af ett tapisseri, schattérsöm, applikation, hardanstrykning, bättre hem, erhåller plats inst. 24 april i gersöm, knyppling m. m. officérsfamilj i Malmö. Svar Pris pr manad 5 kr. för 4 timmars undervisning i veckan. för 8 Limma t. r » C. O. W. ». Malmö p. r. (S.T.M.35997) i veckan. För barn 2 kr. i månaden for 4 Stort sorteradt lager af alla slags PLATS FINNES timmar i veckan. den 24 april eller 1 maj för en pålitlig, Uppritningar och monteringar utföras. snäll och barnkär flicka att sköta en 4 LINA HEDIN. som inte är riktigt frisk. Lön 150 Rekommendationer af: Estrid Rappe och gosse, kronor. S v a r med uppgift på ålder och reThyra Grafström, f. Roklund. (272) kommendationer, märkt » Familjemedlem », sändes till Svenska Telegrambyrån, Malmö. Å T EGEN DOTTER, som skall konfir(S. T. 36050) J3_ meras instundande sommarferier, önskas några läskamrater. L. Dahlbom, och från ett godt hem kan få förmånlig Runtuna pr Gnesta. (259) plats att efterse och sköta en 2V års flicka. i säsongens alla nyheter. Goda rekommendationer erfordras. Svar Handväfda pappersmattor. med fotografi, som återsändes, till » H. K. », pöste restante Karlskrona. gångmattor i olika färger^ till salu å 65 öre pr meter vid Krontorps gård adr. Vid Älfsborgs läns kvinnliga folkhögskola OJBS.! Fullständigt nytt lager. är plats ledig för lärare eller lärarinna med undervisningsskyldighet i räkning, välskrifLåga, bestämda priser. Goda varor. Största urval. ning, modersmålet och möjligen-hälsolära. Sängförmåga är meriterande. Kursen fortProfver franko på begäran. går 20 april — 20 juli. Lönen är 300 kr. för lärare och 250 för läraränna. Därtill komOrder å minst 25 kr.
Dalin var nu icke blott l’ame des soupers à Malmvik; han behandlade Majestäterna ungefär som sina likar; Tessin hade med förtrytelse sett honom på Drottningholm, då Konungen spelade kort, stödja sig mot Konungens stol, luta sig öfver den och med sin lorgnett undersöka korten. Genomgår man Dalins smärre skrifter, så förete sig dylika drag i öfverflöd: men de vittna samtligen, att om häri något fel begicks, så var det Majestäternas; eller att det var Öfverheten sjelf, som, i det enskilda umgänget, behandlade honom – åtminstone nära nog – såsom sin like. Alltsedan Drottningen, förtjust af hans snille och outtömligt lekande påhittighet, gaf honom fullmakt att vara sin HofVisdiktare och dertill – jag vet ej af hvilken anledning – det sedermera under hans ögonblicks-alster ofta tecknade namnet Nicopompus, gick förtroligheten i oupphörligt stigande. Redan i det föregående äro antydningar gifna till en åskådlig bild af detta umgänges lynne; men dess tafla skulle lätt kunna vidare utmålas. Man ser honom sitta sjelf vid spelbordet med Konung och Drottning, och betala dem med verser sin spelskuld; man ser dem göra honom allahanda spratt, som likaså af honom gengäldas; man ser dem öfverrumpla honom då han på sin kammare går i nattråck, hvarvid han genast extemporerar några rim af det innehåll, att man inför sin Öfverhet, liksom inför sin Gud, ej kan visa sig i bättre skick, än det som närmast liknar Oskyldighetens; man ser honom beledsaga dem på promenader till fot, häst, och äfven på jagt, emedan Drottningen var en väldig jägarinna, som än ur fönstren af sina lustslott sköt villebråd, än – och helst – uppsökte det i skogsmarken; man ser honom esomoftast med dem spisa i gröngräset, då ömsom en björkhage, ömsom ett trefligt torp, ömsom en fager ö utgör hvilstället. Vid ett sådant tillfälle anropar han Fauner, Satyrer, Nymfer, Silfer med dessa ord: Här under blå himmel J sen vår Monark, Vår Drottning, som helgar den vildaste mark;
– Pappa tillägger att jag väl kunde få dröja här till våren; men han är osäker huru väglaget då är och hvad ressällskap jag då kan få: nu deremot reser Lagman K ... med sin fru och äldsta dotter till Stockholm der den sednare skall sättas i pension; pappa har genom bref fått veta det och skyndat att i en artig skrifvelse till familjen K ... anbefalla mig i dess beskydd under resan. Dernäst skrifver pappa till mormor och ber henne ej tycka illa vara, att han så hastigt återtager mig i sitt hus. Men mormor tycker ändå rätt illavara, ty hon anser det som brist på förtroende till henne. Dessutom har hon vänjt sig vid mitt sällskap och säger att hela Hernösand blir en öcken för henne sedan jag icke mera är der. O min bästa Emelie! sådana yttranden och flera dylika klinga ljuft i mina öron, emedan de öfvertyga mig, att mormor älskar mig och att hon ej har orsak att med mig vara missnöjd; men då jag ser de tårar hvaraf de beledsagas – o då är tillfredsställelsen borta! då sjunker jag till hennes bröst och gråter så bitterligen, att hon slutligen nödgas trösta mig. Innehållet af pappas bref till mig torde du, som varande i huset, känna, ty han är icke så förbehållsam, aldraminst mot dig, hvilken jag hört honom rådfråga i många saker; det torde då varit öfverflödigt att jag deraf gjort ett utdrag. Men hvad du visst icke känner, är att min syster har skrifvit mig till. Nej derom är jag nästan säker, ty Sophie handlar alltid i mörkret: hon är för inbunden att visa hvad hon gör, för egenkär att rådfråga någon, och för stolt att ens meddela någon hvad hon företagit. Dock, hvarföre skrifver jag förtal om min syster? Det är obeskedligt. Vore du här, Emelie! så sade du mig säkert det. Sophies goda hjerta, som jag i grund känner, bör försona mig med alla hennes fel och innehållet af det till mig skrifna brefvet, bör utplåna minnet af de förolämpningar för hvilka jag så ofta varit föremål. Hon skrifver nemligen ovanligt vänligt; hon till och med börjar sitt bref med:
För att få denna fråga, hvilken, efter min uppfattning, är af ganska stor vigt, afgjord, får jag hemställa att R. o. Ad. ville besluta att till Borgareoch Bonde-Stin ställa en inbjudning att, med frångående af deras beslut, instämma i R. o. Adins. Detta är det enda Den 17 Juni. 697 sätt att medhinna lösningen af denna fråga, ty eljest skulle den hänvisas till Konst.-Utsk:t och blir då olöslig. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att Frih. af Ugglas hade föreslagit, att R. o. Ad. skulle inbjuda Borgareoch Bonde-Stånden att biträda det beslut, som R. o. Ad., i likhet med Preste-Ståndet, fattat derom, att votering i förstärkt Bevilln.-Utsk. skall ega rum öfver den af sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t i Mern. N:o 9 föreslagna, af samtliga Riks-Stånden godkända voteringspropositionen, i fråga om lydelsen af § 41 i förslaget till förordning angående vilkoren för bränvins försäljning; och hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. behagade härtill lemna bifall. Ropades ja. Sedan 2 protok.-utdrag för dagens plenum justerats, åtskiljdes R. o. Ad. kl. A 4 e. ni. i In fidem, 0. Brakel. Händagen den 18 Juni 1866. Plenum kl. 2 e. m. Justerades 2 prot.-utdrag för den 17 dennes. Upplästes och godkändes Expeditions-Utsk:ts skrifvelse-förslag:
Lagligheten af åtalade tryckta Skrifters innehåll skall hädanefter alltid pröfva» af en Jury eller Nämnd, bestående af Nio Personer, hvilka sammanträda vid den Domstol, der brott emot denna Lag åtalas och där, genom förhör med Parterne, Åklagarens slut*påstående och den tilltalades förklaring, ransaka ningen fullbordas bårp Den 19 Februarii, 2 Morn. ”Den tom kallas till Ledamot i jfury, må ej utan Laga förfall uteblifva och dge Domaren , genom vite eller annan laglig påföljd, en uteblifven ffury-Ledamot till inställelse förpligta. Parten gdlde rese-koitnaden får de af honom tillkallade Ledamöter i ffnry. Om förrättningen uppehälles genom någon Ledamots förfallo-lésa uteblifvande, ersdtte han de tillstädes komne Ledamöters resekostnad. Ej må Part till Ledamot i ffury någon utom Lånet boende tillkalla. Domstolen må ej till Ledamot i jfury nämna annan Person, än som bor innom den furisdiction, der Målet dr asihangigtP I 3 Mora. Parterne äga välja etc. Att i 4 Mom. efter orden: ”leke åtskiljas innan,” det, återstående af Mom. må utgå och i dess ställe insättas: ”Densamma häröfver med ffa och Nej röstat.” Till den anklagades fällande fordras minst två tredjedelar af rösterna , i annat fall vare han frikänd. Att det g Mom. måtte flyttas emellan det 6:te och 7:de. Sluteligen har Utskottet föreslagir, att de må vara öppet, att deräst Riksén Ständer skulle finna att den antagna Jury ej uppfyllde dess ändamål, eller vore stridande mot Nationens lynne, i laga ordning denna Inrättning afskaffa , och den förut fastställde Rättegångsordningen åter införa. Constitutions-Utskottets åtgärd, under sist.
Schefferus, som blifvit kallad svenska lärdomshistoriens fader, höll år 1678, utan att vara prest, såsom professor ett sluttal till akademiska ungdomen om Kristi mandomsanammelse, och förklarade efter hemkomsten, att han nu tagit afsked af akademien samt hoppades, att om han nu fick fira julen hos de sina på jorden, skulle han få tillbringa påsken hos de utkorade i himmelen. Han dog ock vid påsktiden. Här torde ock kunna omnämnas superintendenten Hans Endislöf på Gotland, hvilken dog ögonblicket efter sedan han förklarat sitt embete ledigt. Han fick nämligen slag i Juli 1680 och blef sängliggande, hvarför Spegel sändes till Gotland, för att bli hans efterträdare. Då Endislöf fick höra, att Spegel ankommit till Wisby, skall han hafva yttrat: “Så, så, han skall vara välkommen. Jag vill ej vara honom till hinders, mitt rum är ledigt“; hvarpå han straxt vände sig mot väggen och gaf upp andan. En förutsägelse om sin död afgaf ock på sätt och vis erkebiskopen, doktor Johannes Bazius, en höglärd, from och i sitt umgänge angenäm prelat, till hvars råd Carl XI gerna lyssnade, emedan han fann dem kristliga, mogna och välmenande. Då han 1681 blef kallad till hufvudstaden att afgifva sitt utlåtande öfver vissa kyrkans angelägenheter, yttrade han sin mening i ett långt samtal med konungen, och sedan han om aftonen vid hemkomsten till sin vän, pastor Vultejus, i profetisk anda derom talat, bjöd han god natt med dessa ord: “I morgon skola vi i Guds namn fara med Kristo till himla.“ Om morgonen derpå, Kristi Himmelsfärdsdag den 12 Maj 1681, fanns han död af slag i sin säng. Alla de hittills omtalade historierna handla om prestmän. De flesta af de personer, som i förevarande hänseende varit märkvärdiga, hafva ock tillhört det andliga ståndet eller åtminstone mycket sysselsatt sig med religionen. Många andra personer finnas emellertid, som berättas hafva profeterat om sin snara hädanfärd. Se här en af dessa, som tillika är märkvärdig för sin höga ålder. Det var stovaktaren vid Kungsör, Henrik Finne, hvilken dog den 26 September 1684.