Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af sådan egenskap äro alla Slöjde-Arbeten , hvilka Landtmannen , under denfledighet ifrån Jordbruket, som vissa årstider häraf lemna, tillverkar , och hvilkas afsättning i flere delar väl är tillåten, men ännu i många fall är underkastad onödiga svårigheter och hinder. Granskningen sf de härom ännu gällande Författningar bör likväl företagas i sammanhang med den fråga, som no likasom under flere föregående Riksdagar, är underkastad Riksens Standers pröfning, nemligen, om en allmännare Närings t tibet i och med den af mig väckte Den éf. April. Motion , har jag egenteligenåsyftat, att de Stadgande? om Landt-handeln, hvilka ännu uti öCapi Handels Balken qvarstå och såsom sådana rät. teligen icke kunna annorlunda än genom Konungens och Riksens Ständers sammanstämmiga beslut ändras, måtte under denna Riksdag upphäfvas, så att de allmänna Författningar om Handel och öfriga Näringar, hvilka Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers beslut och underdåniga önskningar, skulle finna för Riket nyttiga, måtte utan hinder deraf kunna vidtagas. På dessa grunder och då dessutom frågan om Näringsfrihet ännu icke till Riksens Ständers pröfning ifrån Utskotten inkommit, hemställer jag, om icke Betäökandet må till Ut* skottet återremitteras. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåg de af Herr Mannerstam gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss af Betänkandet. Ropades Ja. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 18 sistledne Martti afgifne samt den i dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, så väl angående de Anmärkningar, hvilka blifvit gjorde emot Utskottets den 30 sistledne Januarii meddeldtc Betänkande, om förlupen Ma - Den 4. April. kas rättighet, att i nytt giftermål ingå, som ock öfver den i sammanhang dermed väckt® Motion, huru förhållas bör i afseende ä berörde rättighet, enär skillnad i Ägtenskap skedt på grund af xS Cap. 7 §.
Öfverståthållare, Underståthållare, Landshöfding, Landssekreterare, Landskamererare, Kronofogde, Länsman, Landsoch Stadsfiskal, Polistjensteman, Domare på landet, Borgmästare eller annan Magistratsperson i stad, Ecklesiastik Embetseller Tjensteman, Kyrkobetjent, Folkskolelärare, i tjenst varande eller praktiserande Läkare, Justerare af bränvinstillverknings-redskap, Brännerikontrollör eller Tillsyningsman, så ock i allmänhet Embetseller Tjensteman, som, till följd af sin befattning, kan komma att deltaga i beslut om bränvinstillverkning eller kontroll derå, må dock icke befatta sig med dylik tillverkning. Å ecklesiastika, civila och militära boställen, så ock å annan Kronans jord, som ej med stadgad åborätt besittes, vare bränvinstillverkning förbjuden; dock varde den, som å den tid Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, angående vilkoren för bränvinstillverkning, kungjordes, på grund af kontrakt med Kronan, vederbörande myndighet, korporation eller boställsinnehafvare, såsom brukare eller arrendator sådan jord innehade, för sin person bibehållen vid tillåtelsen att tillverka bränvin, på sätt om jordinnehafvare stadgadt är, likväl icke i något läll längre än samma kontrakt gäller. S 2. Bränvinstillverkning skall, så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess inställande, vara tillåten under följande fem terminer: nemligen från denjJ5 Bih. till B. St. Januari klockan 42 på dagen till den 45 Februari vid samma timma, från den 45 Februari klockan 42 på dagen lill den 45 Mars vid samma timma, från den 45 Mars klockan 42 på dagen till den 45 April vid samma timma, från den 45 Oktober klockan 42 på dagen till den 45 November vid samma timma, från den 45 November klockan 42 på dagen till den 45 December vid samma timma. Bränvinstillverkare må under en, två eller tre af dessa terminer handteringen utöfva; och vare en termin den kortaste tid, för hvilken någon må sig till bränvinstillverkning anmäla.
Till äfventyrs onödigt för d y r i förhållande målsenlighet, ty ningslöst vald, äfven till den är tämligen och just därför stor del det skulle v a r a fäst v i d kärleksfullt den varaktigare, den ideela värde, som densamma, o m de små » just det här att j a g s å g ä r n a föräldrarnas förbunintresse skulle äfven göra d å d e t f ö r d e n lille vandalisationslystne Som urskiljEtt sådant m e d gåfvan det den saknar visste pappa och m a m m a, ville h a. än är, har d e n emellertid sina lyten, sina moraliska lyten, skulle Erny. man et med gitter. Så v ä l m e n t g å f v a n För Idun af hela leka gynnaren möda och tillkännagåfve omtanke. » Det ligger j u i barnets natur att förstöra, » räsoneras » lekdet med liberalt öfverseende, vi oss på deras s m å sorger och b e k y m m e r. annan vi gång gör han oss m e d en del förtroenden till r å d s. viktioch tager oss V i ha icke stort fortfarande » En nu sitta annan och styra o m. » med gång, lek — mera » såå ». det näsan öfver min pys; seså, andra ska vi nog Och s å ä r o v i ä n d t l i g e n af med honom igen — förstås m e d så v ä n l i g a medel, att fadershjärtat minsta att förebrå sitt barn i Ty det sörjer m a n icke dess föresyn och Kläder, uppfostran och möjligt? ju med föda, hus och och hem, där, och eftertanke, fulla h ä n d e r o c h af lilles ju också med och bland allt. — Mamma vacker pappa trefnad, bereder gif m i l d e x. » D e t går en liten suck nom stolta hela denna Till julen och köper stundom om som Icke bör äro hvilka de veta: jag gör det hvad vara g å i tusen bitar. beskaffade, gebelåtenhet. andra märkligare pappa ker åt sina småttingar.
R:dr, böra fästa Rikets Ständers Stats-TJiskottets Memorial, N;o 548, 5 uppmärksamhet derå, att af de, enligt nya Slats-regleringen, å Riks-Stalen uppförde anslag, hafva förut utgått af öfverskotten å Stats-verkets inkomster 2io,i52: i3. i. hvaruti inräknas den uti förra Memorialet omförmälde ersättning för under löner inbegripen spanmål, serskilde fonder, hvaribland den upphörde Passevolance-fonden 229,619: - Summa 439,771: i3. 1. hvilka således icke utgöra någon ny utgift. Och utgöres den skiljagtighet, som förefinnes emellan beräkningen uti Utskottets förra Memorial och det nuvarande, dels deraf, att genom de till Navigations-Skolorne anvisade anslags uppförande å Stat samt någre tillkomne anslag, jemte de vid RiksStatens uppgörande, för erhållande af runda tal i Hufvud-TitJarnes slutsummor, upptagne jemknings-belopp, utgifls-summan nu utgör 10,704: 16. 7. mera, än hvartill den vid förstnämnde Memorials afgifvande kunde beräknas, dels deraf, att enligt Beviilnings-Utskottets förslag, beräkningen af de Extra-Ordinarie inkomsterne skulle för år 1841 med 298,000 samt för år 1842 och framgent under nu fastställda Stats-reglering med iq5,ooo R:dr understiga det belopp, Slats-Utskoltet tillförne, i öfverensstämmelse med Kongl. Majus Nådiga Proposition 0111 Stats-verkets tillstånd och behof, calcuiationsvis uppfört.
Fullmägtige i underdänighct icke förtiga, att wid dfwcrläggningen deraf sä» dane bekymmer hos Banco-Fullmägtige uppstött, som icke af iiögon kunna delas, och hwilka wcrkeligcn föranlätik Banco-Fullmägtige att pä det högsta buska, bet början med Realisationens werkställande kunnat uppskjutas till betz Banco-FNllmägtige, enligt deras uti Jnstructiottett älagde skyldighet, först hunnit, att uti Silfwer förwandla alla de tväplar och öfrige säkerheter Eters K:gl. Majit i Räder läter Banco » Fullmägtige tillställa: men sedan Eders Kongl. Maj:t i afseende pä följder af den cftertänkcliaaste be» skaffenhet, som af ett längre uppskof med Realisationen skulle i närwarande tidcpunkt uppkoinma, i Räder täcktS förklara, att alla betänkligheter emot Realisationens werkställande wid den af Eders Kongl. Majit dertill bestämde tid, skulle sätta alla Pcuninge-Zörwaltningar i wäda och äfwcntyr samt derföre Slagt Banco - Fullmägtigc answarct; wöga Bänto - Fullmägtige deras bekymmer icke widare, Uti Eders Kongl. Majits sköte i un« dcrdänighet nedlägga, ätt för den del, som angör Banco - Fullmägtigcs äliggande att icke utan tillbörlig säkerhet nägon operation som häldst företaga. — ÄancoFiillmagtige förwisiade derom, att Eders Kongs. Majit j sädant afseende i näder fordrar och älskar detaS undcrdäniga uppriktighet, fä fördenskull den Nädett att i Underdånighet tillkännagifwa, dek i händelse alla de poster och säkerheter, som Eders Kongl. Majit uti ofwan hbgstberörde Nädiga bref af d. 16 och ly i denna mönåd i näder utlofwat, blifwa bein inom den 2s nästk.
N:o bl, i anledning af vackt fråga om stillande af lag, angående ordningen och vilkoren för utländsk mans upplagande till Svensk medborgare. Med afslag å Utskottets tillstyrkande antog Ståndet Kongl. Maj-.ts i före varande Betänkande up; tagna förslag till lag i ämnet, endast med tillägg, efter morn. 4 i § 2, af ett nytt 5:te moment, så lydande: ”bekänna sig till kristen eller mosaisk troslära”. S. 1). Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 59, i anledning af återremiss af Sammansatta Utskottets Betänkande N:o 3b, rörande väckt motion om förändradt sätt för utfärdande af sådana författningar, hvarigenom förut gällande lagstiftning i en eller flera delar förändras. Lades till handling arne; N:o 40, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 14, rörande ändring och tillägg till 4 kap. 2 $ samt 6 kap. 2 och 3 §§ Byggninga-balken. Bifölls; och N:o 41, i anledning af återremiss af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 5, angående ändring i gällande stad ganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar. Lades till handling arne. S. 1). Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan upptagne Betänkanden: N:o 122, i anledning af väckt motion om upphäfvande af den tvungna taekjerns-blåsningen inom rikets bergslager, eller beviljande af frihet att från jorden skilja hytte-delarne. Bifölls. N:o 125, i anledning af väckta motioner, rörande kungsoch krono-skjutsen. Bifölls. Bih. till R. St. N:o 124, i anledning af väckta motioner, rörande dels medgifvande af frihet att tillverka bergssprängnings-krut, dels kronoskjuts-skyldiges befrielse från kruttransporter. Bifölls.
Gelle handlande, hvilka under deras fartygs vidsträckta sjöresor, lika väl som någon annan stads, äga tillfälle att ur första hand erhålla de utländska varorna och således synas kunna, i afseende på lågt pris, täfla med andra städer, hafva genom verkställde införskrifningar sökt hitleda den ifrågavarande import-handeln, men dervid vunnit ytterligare bekräftelse på den af erfarenheten redan länge vitsordade sanning, att handeln och andra industrigrenar icke lätteligen afvika från den riktning, de en gång genom händelser och vana erhållit. År 1847 ägde stadens invånare 103 större och mindre fartyg, tillsammans in nehållande 10,232% läster. Deraf begagnades till utrikes fart 9,376% läster, och återstoden till inrikes fart samt transport af fiskerskapets förnödenheter. Under de fem sista åren hafva 28 fartyg, till ett sammanräknadt lästetal af 3,120% läster, blifvit vid härvarande tvenne skeppsvarf nybyggda. Af förestående uppgifter visar sig, vid jemförelse med förhållandet vid 1842 års slut, att handelsflottans lästetal under de fem sistförflutna åren minskats med 2,052,% läster, hvilken minskning tillkommit genom försäljningar å andra orter samt inträffade olyckshändelser. Utrikes sjöfarten idkas hufvudsakligen på England, Spanien och Portugal, Frankrike, Ryssland, Norra och Södra Amerika, samt Ostoch Vest-Iudien; den inrikes handels-kommunikationen underhålles i synnerhet med Stockholm, der ortens produkter till betydlig del afsättas och dess behof af specerier m. m. hufvudsakligen hemtas, samt till någon del äfven med Norrköping, Malmö, Götheborg och de Bottniska stä - 23 derne, samt befordras, utom af stadens skeppsredares egna, till inrikes sjöfart begagnade fartyg, jemväl genom 3:ne ångfartyg, hvilka häremellan samt Stockholm och de norra orterne fortsätta sina resor under de för sjöfarten tjenliga tider.
Dömes ej till sådana påföljder, skall Kongl. Maj:ts befallningshafvande, som, genom domarens försorg, bör af beslutet undfå del, låta påföra den tilltalade dubbel bränvins-brännings-afgift, för den termin, under hvilken den åtalade tillverkningen skett.» ' §40- »När åtal sker för olofligt innehafvande af bränvins-br änning sredskap eller för oloflig bränvinstillverkning, skall mannen ansvara för hustruns åtgärd, såsom vore den af honom begången, änskönt förebäras skulle, att förbrytelsen utan hans vilja och vetskap tillkommit. Husbonde ansvare ock för dylik förbrytelse, begången af hans husfolk, sä vida ej visas kan att förbrytelsen skett emot husbondens förbud, och att han ej kunnat densamma hindra eller förekomma. Ar i slikt fall husbonde oskyldig, behålle han den honom tillhörige resdkap, hvars värde förbrytaren bör betala.» 2) § 41. »Tillverkas bränvin af någon, som till bränvinsbränning eljest berättigad är, u sönoch helgedagar, bote han utom hvad allmän lag rörande sabbatsbrott stadgar, serskildt 3 r:dr 16 sk., om han är berättigad till bränvinsbrärining i 1 :sta eller 2:dra klassen, och 10 r:dr, allt banko, om han anmält sig till bränvinsbränning i någon af de öfriga klasserna.» Femte Artikeln. Om briinvins-försäljning samt vilkoren oell afgift erne derför. § 42. Vid rättigheten till försäljning af bränvin i allmänhet, så i stad, som å landet, är fästadt det vilkor, att förtäring deraf å försäljningsstället icke må tillåtas eller ega rum, utom å gästgifvaregårdar, värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen, på sätt och med de vilkor, här nedan stadgas. § 43.
Tryckfrihetsdomstol åtalad och lagligen förklarad icke brottslig, har man dragit samma skrift inför dess författares tjensteforum, för att få dess utgifvande belagdt med ett annat ansvar än det, Tryckfrihetslagen ålägger — ett vida lindrigare, än som kunnat äga rum, i fall af verklig brottslighet, men vida för strängt, då ej något ansvar kunnat på lag grundas. Och dessa Domkapitlens beslut hafva undergått högre domstols pröfning, ulan att ogillas. Det första exemplet inträffade år 1817. En prestman hade blifvit inför Kämnersrätt tilltalad för två från trycket utgifna skrifter och enligt jurys yttrande frikänd. Men derefter hade en anmälan om ärendet skett hos Kongl. Majt, och handlingarne blifvit öfverlemnade till Justitias-Kantslersembetet, att tillse, hvad vidare embetsåtgärd dervid måtte äga rum, sedan utredt blifvit, att författaren prestembelet beklädde och i sådan egenskap vore genom ed förbunden att hvarken hos sig sjelf hysa eller bland andra utsprida annan lära än den, som vore grundad i Guds heliga ord samt våra symboliska böcker. Justitiae-Kantslersembelet öfverlemnade skrifterna till det Consistorium, under hvilket författaren såsom prest lydde, på det Consistorium måtte kunna i anledning deraf vidtaga de åtgärder, som med lag och kyrko-ordning instämde. Consistorium inkallade författaren till förhör; och sedan han pä tillfrågan erkänt sig hafva författat och utgifvit de i fråga varande skrifterna; gjordes honom i anledning deraf frågor, hvilka han på ett visserligen ganska eftertänklig! sätt besvarade. Han erkände nemligen icke den gudomliga inspirationen i något mer af nya testamentets bibeltext, än Evangelierna och Uppenbarelseboken, och förkastade alldeles de Symboliska böckerna — icke nöjd all följa deras egen hänvisning till Guds Ord, såsom endaste normen för läran, hvarigenom han bordt finna sig försonad med symboliska böckerna, så vida ' han, lika med dem, erkände Bibeln.
N:o 1 bevisar väl ingen-f^ ting i comparativt afseende, men häri3, dock här blifvit bifogad, hufvudsakli-j o gen för att framlägga obetydligheten af” Fabrikernas Iil! verkntngs-qvantiteLer, besynnerligen då man undantager Klädes-, 8 Beviltnings-Utskoltels Betänkande N.o 27. Siden-, Sockerbruksoch Tobaks-Fabrikerna. Nro 2, sorn visar KläcIes-Fabrikernas tillstånd samt importen af Ull från och med 1702 till och med 1827, ådagalägger derjemte, att dessa Fabrikers tillverkning, antingen man fäster sig vid antalet af Stolar och Arbetare, eller Tiflverknings-qvantiteten, varit snarare i fallande än stigande, hvilket förhållande äfven bekräftar sig af tillverkningarnas contanta värde, då man afser skillnaden i Myntvärdet för olika år, hvaremot införseln af Ull varit i tilltagande. Med bemärkande deraf, att denna Näring alltid haft ett oafbrutet skydd af förbud emot införsel, och icke blifvit stjufmoderligen behandlad i annan skyddseller uppmnntrings-väg, samt i betraktande deraf, att dessa Fabrikers till verknings-qvantitet till ringa mon svarar emot det calculabla hehofvet af Kläde, måste oväldigt medgifvas, att förbudet emot införsel af denna Varu-artikel lika litet verkat till Fabrikernas förkofran, som till utestängande af utländskt Klädes införande; varande det sålunda endast Lurendrägaren, som dragit vinsten af detta förbud, lika mycket på Statens, som Fabriks-Idkarncs bekost - BeviUtiings-Utskottets Betänkande 2\T.o 27. liad. Alt importen af Ull varit i tilltagande, torde deremot bevisa husväfnadens förkofran under senare åren.
Al 148, ang:de väckt fråga om uplåtelse åt K. Serafimer-OrdensLazarettet af plats för tvätt-inrättning från K. M:s och Kronans af K. Karolinska mediko-kirurgiska Institutet disponerade egendom N:ris 1 och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen, samt i sammanhang dermed, beviljande åt nämnde K. Institutet af anslag, motsvarande den hyresafgift, som för nämude plats nu erlägges. Frih. Cederström, Rud.: Vid denna frågas första behandling hos R. o. Ad., tillstyrkte jag, alt Ståndet mätte bifalla StatsUtsk:s då aflålna Betänk., som innefattade ett afstyrkande. Enär likväl 3:ne Stånd återremitterade ärendet, samt dymedelst lillkännagåfvo, att de icke voro nöjde med Utsk :s första hemställan, ansåg jag mig icke böra inom Utsk. framställa nyssnämnde yrkande, eller afgifva någon serskild reservation; men då, såsom vi alla känna, en återremiss icke innefattar ett definitivt beslut, vågar jag anhålla, alt R. o. Ad. mätte genom afslag å det nu afgifna Utlåt, benäget omfatta den sats, som Utsk:s första Betänk, framställde, isynnerhet sora Sundhets-Colkro tillförene ansett den ifrågavar:de lägenheten icke böra, såsom Utsk. nu föreslagit, K. M. och Kronan för alltid _afhändas. Någon vidare utredning i afseende å platsens umbärlighet för Karolinska Institutet anser Utsk. icke behöflig, och Utsk. tillägger, att en sådan torde icke heller kunna vinnas. Det synes likväl vara nog vågadt, att sålunda på förhand förklara, det en utredning icke skulle, derest vederbör:de auktoriteter blefve på K. M:s anmodan uti ämnet hörde, kunna erhållas; ty först efter en grundligare utredning ar man i tillfälle fatta ett på full sakkännedom foladt omdöme i frågan. I annat fall blifver man lätt utsatt för att begå förhastanden, som sedermera ej kunna godlgöras. På de af mig nu anförde skäl anhåller jag om afslag å'Utlåt. Hr Bildt, Didrik Gillis:
Föredrogos å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonortii-Utskottens utlåtanden: Nio 128, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande Bih. till R. St. Prot. 1845. 9 Sami. 120 954 Prot.-Utdrag , den 20 Maj 1845. till ändring i Båtsmansroteringens utgörande å landet: Godkändes; och N:o 129, angående väckta förslag om lindring uti postskjutsen, postföringens öfverlåtande på entreprenad, eller öfverflyltande på allmänna skjutsinrättningarne, samt skjutslegans förhöjning, m. m.: godkändes. S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets utlåtande N:o 320, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 240, angående väckta frågor om grundskatternas förvandling till bevillning, en allmän skattejemning öfver hela Riket, m. m.: Utlåtandet N\o 320 ogillades. S. D.
Mit läcktes, hufvudsakligen pä omlörmälda grunder, och så vidt deras tillämpning må finnas med behöriga (ull-kontroller förenlig, lala utfärda författning i ämnet;'men dä en sådan, särdeles i betraktande af mångfalden utaf de ämnen, som vid ordnandet af en allmän lull-lörfaltning ifrågakomma, möjligen icke torde hinna att expedieras före början al instundande slalsreglerings-period, hafva Rikets Ständer, på säll Kommers-kollegium och General-lulIstvrelsen jemväl hemställt, ansett nu gällande stadgande!! under liden böra tillämpas, dock med de löi ändringar i larifen för kredit-upplaget och transitoafgiften, som här ofvan blifvit omlörmälda eller af de nya nimioell mått-bestämmelserna föranledts; hvadan 12 § af nu gällande tull-laxe-underrällelser, upplagen under § 11 i förslaget, deruti Jönkoping, som genom E. K. M:ls Nådiga Bref den 19 Oktober 1855 fått sig tillagd kredil-upplags-räll, blifvit upplagen bland de städer, som deraf äro i åtnjutande, samt larifen för kredit-upplaget oell Iransilo-afgiflen, sådan denna tulif finnes bär bilagri, blifvit af Rikets Ständer godkände. alt lända lill efterrättelse, intill dess E. K. M:t annorlunda förordnar. I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer lunnit angeläget att undanrödja den förveckling, som vid öfvergången till den nya tull-lagstiftningen skulle uppkomma derigenom, all kredit-upplags-gods skall fört ullas eller den tull-beräkning, som var gällande då upplaget skedde, och ali således det gods, som innevarande år blifvit på kredit-upplag inlaget oell under nästföljande år derifrån förlullas, rätteligen bonin, jemte nu gällande t lillafgift er, draga de till Handelsoch Sjölärls-londen samt lill slädei na, under namn af tolag, nu utgående särskilda utgifter.
Det var nemligen billigt, att, då man förklarade, det iilla de fastigheter, som häfta för odelad inteckning, äro utan inskränkning, soldariskt ansvariga, och således hvar för sig kunna tillgripas för inteckningens gäldande * förbjuda innehafvare af sådan inteckning, att låta den dödas eiler förfalla i nådera fastigheten, emedan den med serskild, men senare, inteckning besvärade fastigheten eljest helt och hållet skulle kunna komma att användas för odelade inteckningen; men genom detta förbud och genom påföljden af dess öfverträdelse lades nä ra nog oöfvervinneliga hinder ej allenast för gäldenären sjelf, i händelse haia ville försälja en af fastigheterna, utan äfven för köpare deraf, att göra den från inteckning fri, enär, äfven om hela fastighetens värde eller den utfästa köpeskillingen öfverlemnades till innehafvaren af den odelade inteckningen, denne likväl icke kunde samtycka till dödande af inteckningen iden serskilda fastigheten, utan att tili större delen, om ej fullkomligt, förlora den säkerhet, han i de öfriga fastigheterna vunnit; — och om det stadgande, att, för odelad inteckning, betalning ej får tagas ur den fastighet, som häftar för serskild inteckning, för mera än i de andra brister, skulle kunna stå tillsammans med rättvisa i det fall, att alla egendomarne äro i gäldeuärens hand; så leder det åter, efter hvad erfarenheten visat, till motsatsen, vid det förhållande, att fastigheterna kommit i serskilda personers ego. Om då egaren till en af fastigheterna låter inteckna densamma, så hvälfver han dymedelst, i enlighet med den tydning detta stadgande i tillämpningen erhållit, hela ansvarigheten för den odelade inteckningen på de andra, och fredar derigenom sig, på öfriga egares bekostnad, intilldess sig visat om de sistnämndes fastigheter förslå till gäldande af den odelade inteckningen eller ej, i hvilken sednare händelse blott bristen må ur hans fastighet tagas. Men utom de tryckande band, som således genom denna lagstiftning blifvit lagda på den fria egandeoch dispositions-rätten, utom de förluster
När priset går tillRd. 12:52. bet. i Tull Rd.— 32» 10:32 —24. « « • 8- 52 , , —16. 6:32. — 8. hvarvid den minsta Tullafgiften skulle stanna, och hvilken alltid skulle erläggas såsom minimum vid högre pris, och såsom Transitotull vid återutskeppning af utländsk spannmål, samt såsom utgående Tull för den Svenska. Yid Spannmålens fallande under medelprisen, 10 Rdr Banco för Hvete, 8 Rdr för Råg, 6 Rdr för Korn och 4 Rdr för Hafre, skulle skyddsafgiften utgå på så sätt, att, när B:co B:co 1 T:a Hvete kost. Rd.9:16. betalasiTullRd.4i —1 1 T:a Råg ... 7:16. 5:16. i T:a Korn ... 5:16. 2:32* 1 T:a Hafre 3:16. 2: — 1 T:a Hvete 8:32. 4:32. iT:aRåg 6:32 4: — 1 T:a Korn 4*32 3:16. 1 Tea Hafra 2:32. 2:32. 1 T:a Hvete 8! — * « * 5; 16. t T;a Råg 6: — • 4:32. 1 T;a Korn ... 4: — 4: ~~ lT;a Hafra 2;— 3:16* Fxp. Visit. Förslag till tind. Slrifv. N:o 4°9‘ 297 B:co R:co 1 T:a Hvetekost.