Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta skall, intill dess afgiften derför blifvit gulden, uti särskildt säkert rum å det ställe, der tillverkningen skett, under Kontrollörens lås förvaras. Då Kontrollören, efter det bränvinstillverkningen eller distilleringen blifvit afslutad och redskapen förseglad, från bränneriet alreser, skall nyckeln till ifrågavarande lås, förseglad med Kontrollörens, vittnets och bränvinstillvcrkarens sigiller, aflemnas till Kronobetjent i orten, som sedermera, i närvaro af vittnet och bränvinstillverkaren, eger förseglingen bryta och bränvinet utlemna, så snart behörigt qvitto å tillverknings-afgiften företes. I ersättning för sistnämnde åtgärd eger Kronobetjent att af bränvinstillverkaren åtnjuta ett arfvode af 3 R:dr. § 25. I fall åter under en termin tillverkning ej skulle uppgå till det belopp, hvarför afgift blifvit erlagd, ege bränvinstillverkare att, då ett sådant förhållande med Bränneri-kontrollörens intyg hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande styrkes, återlyfta så stor del af den erlagda afgiften, som mot minskningen i hans tillverkning svarar; dock må hvad han sålunda återlyfta får ej öfverstiga en femtedel af den erlagda afgiften, och återstoden icke i något fall understiga den afgift, som svarar mot den minsta tillverkning, hvarför anmälan enligt § 4 får ske. Bränvinstillverkaren skall inom tretio dagar efter tillverknings/emmens utgång sig hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till återlyftningen anmäla, vid förlust af rättigheten dertill. § 24. Försummar någon att, i den ordning § SO föreskrifver, erlägga afgift för anmäld bränvinstillverkning, varde, ändock att han handteringen ej utöfvar, den oguldna afgiften hos honom ofördröjligen utmätt.
Ståndet för sin deb, med ogillande af Utskottets åtgöranden i ämnet, det skulle Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t framställa den begäran, alt Bergs-kollegium, antingen måtte alldeles indragas, eller ock förenas med Kommerse-kollegium till ett verk med gemensam chef, men fördeladt i tvenne afdelningar; och skulle respektive med-slånden genom utdrag af protokollet vänligen inbjudas att uti detta beslut med Bonde-stånclet sig förena. S. D. Föredrogs åter Stats-utskottets utlåtande N:o 151, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 90, angående utgifterna under riks-slatens sjette hufvudtitel. I afseende å 5:te punkten saint 12:le punktens l:sla moment, förklarade Ståndet, med godkännande af Utskottets] åtgöranden, sig vidblifva sitt förut fattade beslut. Vid medståndens beslut rörande ll:te punkten, 12:le punktens 2:dra moment samt 14:de och 16:de punkterna lät Ståndet bero; hvaremot Utskottets yttranden, i fråga om 3:dje och 4:de punklerne samt öfrige ej återremitterade punkter af utlåtandet N:o 90, förklarades icke erfordra någon Ståndets åtgärd. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-utskottets den 6 i denna månad första gången bordlagda utlåtande N:o 152, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 91, angående regleringen af utgifterna under riks-statens 7:de hufvudtitel, vidblef Ståndet, med godkännande af Utskottets i ämnet uttalade åsigt, sitt förut fattade beslut, i fråga om 9:de punkten af betänkandet N:o 91; lät herb vid medståndens beslut, rörande 19:de punkten samt förklarade Utskottets yttranden beträffande Usta och 12:te punkterna samt 21 punkten litt. c. jemte öfriga ej återremitterade punkter icke föranleda någon Ståndets åtgärd. S. D. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsock
Om än olagenhelerne lill en del kunde afhjelpas genom brefvexling, bör det icke förbises, att denna medför kostnader och i synnerhet tidsutdrägt, lika skadlig för fången som för det allmänna, samt dessutom icke i väsendtlig nion bidrager till undanrödjande af alla mötande svårigheter. Brefvcxlingen skulle i öfrigt under nu varande förhållanden blifva ganska vidlöflig. Lejst Domaren, serdeles om Iian är serskildt förordnad och således okänd af Konungens Befallningshafvande i ett fremmande Län, icke kan annorlunda än genom sin egen Landshöfding utreqvirera en häktad person till ransakning. Det vill häraf synas, som både Statens fördel och den häktades rätt icke vöre tillbörligen iäkttagne, om förslaget biföl les, och då härtill hommer, att utrym - Lagsamt Allm Tit sv. och Oecon.-Utsh. Utlåtande 7Vr;o i3. ti me i vissa Länshäkten, efter all anledning, vid mänga tillfällen skulle saknas, tillstyrka Utskotten, att Herr Prosten Hallströms ifrågavarande motion icke ma bifallas. Ank. (ill Exp. Utslt. d. 9 Julii, Utlåtande, i anledning af väckte frågor om ändringar i nu gällande Författningar om Prestval, Till "Utskottens gemensamma behandling hafva blifvit öfverlemnade tre serskilde, lios Högv. Preste-Ståndet och Hederv, Bonde-Ståndet ingifne Memorial, 1:0 Af Herr Prosten Doctor Ruus, sora anfort, att då den i 1789 års Kongl. Förordning om Prestval föreskrifne justering af vallängden inför församlingen icke skall innefatta annat un en öfverflödig formalitet, serdeles som densamma icke sällan mäste verkställas sedan största delen af de röstägande allägsnat sig, så borde förändring häruti ega rum på det »ätt, alt justeringen skulle verkställas omedelbart efter det rösten blifvit afgifven och i vallängden anteknad.
Hans här, de tu och tretio tusend, och tuhundrad; Dertill BenJamins slägte; deras höfvitsman, Abidan, Gideoni son; Hans här de fem och tretio tusend, och fyrahundrad; Så att alle de som Ephraims lägre tillhöra, skola vara hundrade och åtta tusend, och etthundrad, de hans här tillhöra; och skola vara de tredje i utdragningene. Norrut skall ligga Dans lägre och baner; deras höfvitsman Ahieser, AmmiSadai son; Hans här, de tu och sextio tusend, och sjuhundrad. Bredovid honom skall lägra sig Assers slägte; deras höfvitsman Pagiel, Ochrans son; Hans här, de ett och fyratio tusend, och femhundrad: Dertill Naphthali slägte; deras höfvitsman Ahira, Enans son; Hans här, de tre och femtio tusend, och fyrahundrad; Så att alle de, som höra till Dans lägre, skola vara hundrade sju och femtio tusend, och sexhundrad; och skola vara de ytterste i utdragningene med deras baner. Detta är summan af Israels barn, efter deras fäders hus och lägre med deras härar: sexhundradtusend, och tretusend, femhundrad och femtio. Men de Leviter vordo intet talde i summan med Israels barnom; såsom Herren hade budit Mose. Och Israels barn gjorde allt det Herren hade budit Mose; och lägrade sig under deras baner, och drogo ut hvar i sine slägt efter deras fäders hus. Detta är Aarons och Mose slägt, i den tiden, då Herren talade med Mose på Sinai berg. Och detta är Aarons söners namn: Den förstfödde Nadab, dernäst Abihu, Eleazar och Ithamar. Det äro namn till Aarons söner, som till Prester smorde voro, och deras händer fyllde till Presterskap. Men Nadab och Abihu blefvo döde för Herranom, då de offrade främmande eld för Herranom, uti Sinai öken, och hade inga söner. Men Eleazar och Ithamar skötte Prestaämbetet under deras fader Aaron. Och Herren talade med Mose, och sade:
Jag får fästa Herr von Troils uppmärksamhet derpå, att enligt Discont-Reglementet Fullmägtige skola söka egen inre öfvertygelse om vederhäftigheten af de personer, på hvilkas namn Lån utgifvas. När Discontrörelsen erhöll den utsträckning, som den nu äger, blef det omöjligt för Directionen att kunna äga en egen opinion om hvart och ett namn, som anmäles; af sådan anledning sökte man vederhäflighets-betyg. Men en sådan utsträckning kan, vid en Dissont, som den ifrågavarande, icke äga rum. Jag skulle anse för farligt att yrka vederhäftignetsbetyg för lånsökande inom en större rörelse; sådant kunde leda till ursäkter och mindre ansvarighet för Directeurerne. Herr von Troil: Grefve von Schwerin bar talat om DiscontReglemente, men något sådant finnes alldeles icke stadgadt för denna Discont. Hvad vederliäftighetsbetyg beträffar, så har jag icke yrkat några sådana, utan blott att en gemensam uppmärksamhet skall fästas, då Lån beviljas, vid Låntagarens, Förskrifningsutgifvarens och Löftesmannens vederhäftighet. Herr Rosenblad: Det är visserligen Den 7 December e. m. sant att då Herr Hjerta satte till ordet Förskrifningar i Utskottets Förslag, glömde han att rätta den följande mellanmeningen derefter, och att detta blir rattadt om följande mening blir antagen: Ått såsom hypothek för lån på högst 4 månader, utan omsättning, må antagas, med gemensamt afseende å Lånsökandens, För skrif tungsutgifvarensj invisnings-gifvarens och acceptantens vederhäftighet, enskildes med vederbörlig accept försedde in visningar, och med proprie borgen försedde förskrifningar &c. På sådant sätt skulle redactionen blifva fullständig. Herr Hjerta: Då jag bär framställde proposition derom, att Invisningar och Förskrifningar finge såsom hypothek emottagas, uppläste jag orden sådane de finnas i DiscontReglementet för den tid Rikets Ständer ansågo sig ej behöfva gå in i minutieusa detailler, utan öfverlemnade dem åt den BancoStyreise, de valt, att på sina vägnar administrera Banken.
Stats-kon - 23 — 178 — toret lyftats såväl 1858 som 1859 arons anslag för berörda ändamål, tillsammans ut' görande 600 R:dr, Och deraf för inköp af böcker m. lii. utgifvits 320 R:dr 84 öre, för®" fanne vid revisionsårets slut å detta anslag en behållning af 2,737 Ii:dr 44 öre; hv»' ket Revisorerne velat omförmäla, enär dessa under föregående år uppkomna beliållplU' gafr å ifrågavarande medel synas antyda, att Kongl. Kollegium ansett berörda anslag icke till hela det bestämda beloppet vara för dermed åsyftade ändamål behölligt. Kongl. Slottsbyggnadsmedlen. I afseende på inkomster och utgifter lemnar denna räkenskap, som i KonglKammar-rätten granskats utan anmärkning, följande redogörelse: Debet. Dalans från år 1858: Tillgångar ! 10; 67. Uppbörd: Statsanslag till reparationer å Stockholms slott in. fl. för de Kongl. bofven upplåtne byggnader 63,000; Balans till år 1860: Skuld 21,076: Balans från år 1858: Skuld . 18,125: 49- Utgifter; Löner och arfvoden 4,300: — Reparationer m. m 58,486: 98. IQ: 67- Summa 84,087: 34- o A Revisorernes sida har härvid icke varit något att erinra. - 179 - Anslaget till brand väsend et, yttre lyshållningen m. m. å Kongl, slottet. Årets räkenskap, som är granskad i Kongl. Kammar-rätten utan ^ anmärkning och icke heller hos Revisorerne påkallat någon erinran, visar följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter: DebetBalans från år 1858; Tillgångar Uppbörd: Statsanslag 10,000. Extra inkomst ; 10,014: Balans till år 1860: Sknia - Summa 14,421: 89. Credit. Balans från år 1858: Utgifter:
lighet, vällefnad och materialism &amp; i1 af .ädel mansklighetskänsla. Freden väger visserligen f. n. tungt i valgskhlen,. men ej blott till följd af högre grad af vishet eller större kalrlek, utan hufvudsakligen nf det skal, att de materiella intressena tilltagit i betydelse. Detta ar dock ingen fast fredsgrund, om ock en eller mnan p i densamma af de adlaste bevekelsegrunder bygger sina sköna fredsluftslott. Mangen ser en garanti för freden i den större betydelse de sociala frågorna dag för dag erhalla. Det &gt;femte standets vill ej krig. Den internationella politiken är för detsamma likgiltig. Arbetarerörelsen har onekligen en kosmopolitisk karakter, såvidt som den hittills utvecklat sig. Hvad den egentligen kommer att bsra i sitt sköte lär ingen profet kunna förutsäga, och den styrelse förstir ej sitt eget bästa, som ej följer denna * örelse med uppmärks&amp;het och klokt tillmötesg&amp;ende. Men visst ar, att denna rörelse utgör ingen borgen för den eviga fredens snara framtradande, utan torde tvärtom förebhda de våldsammaste omstörtningar. Personer utriistade ' med historiska och politiska h n - skaper kunna visserligen lcanna sig tilltalade af tgnken p i evig fred, men de miste ovilkorligen till en aflagsen framtid förlagga nzöjiiglheten af dess förverkligande. De inse ocksi allt för väl krigets fasor och faror för att ej i det ' längst&amp; söka bevara å t sitt lmci freden, hvilket likviil ingalunda lyckas genom t d, de må vara aldrig så vackra och langs, om krigets hemskhet och fredens ljuflighet. I de gamla sagorna berättas visserligen om huru Orplieus med sitt strängaspel tamde de vilda djurens roflust, men ännu &amp; tminstone har ej nkgon fredspredikant strängat sin lyra s i, att han Ininnat tajtnja människornas krigiska lidelser. m et kan endast ske genom en langsam utveckling. Ingen är väl s&amp; då,r&amp;tig, att han vanvardar sin hiilsa i den förhoppning att i framtiden ett lifselexir skall upptäcki~~.
Doktor Säve (i motion N:o 94), hvar för sig, föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett reservationsanslag af 8,000 R:dr årligen att ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att, efter förslag af vederbörande Universitets-styreise, användas till honorarier för Norska och Danska vetenskapliga föreläsningars hållande vid rikets båda universiteter, såväl i Upsala som i Lund. I afseende härå hafva motionärerna hufvudsakligen anfört, hurusom det längesedan vore insedt, att, om en närmare, fastare och innerligare anslutning mellan de Skandinaviska folken och i synnerhet mellan Svenskar och Norrmän någonsin skulle komma till stånd, så måste vägen dertill beredas ej blott genom yttre medel, såsom lättad samfärdsel de tre nationerna emellan, och dylikt, utan i synnerhet genom befordran af deras andliga gemenskap under samfällda sträfvanden och oftare vexelverkan i industri, litteratur, konst och vetenskap. Bemödanden för detta ändamål vore också gjorda genom redan började internationela industri-expositioner och naturvetenskapliga möten, utgifvandet af en för alla tre rikena gemensam Nordisk Universitets-tidskrift, o. s. v. Men en ny väckelse och ett vida kraftigare medel för detta vetenskapliga samlif skulle det, enligt motionärernas åsigt, blifva, om vid hvartdera af de nordiska universiteterna funnes anslag till honorarier åt utmärkta vetenskapsmän och lärare från de andra Skandinaviska länderna, som kunde finnas villiga att vid grannrikets universitet längro eller kortare tid hålla föreläsningar. Erågan härom hade först blifvit väckt af det Skandinaviske Selskab i Christiania genom en år 1864 till Norska Regeringen inlemnad petition, i hvilkens motivering anfördes, att om, såsom man hoppades, åtgärden vunne efterföljd vid de öfriga Skandinaviska universiteterna, den skulle medföra en närmare förbindelse mellan dessa, en större mångsidighet vid undervisningen och vid det vetenskapliga studiet, samt en bättre ömsesidig kännedom af förhållandena i de^ Skandinaviska länderna.
Med samma skyldighet, för åren 1858, 1859 och 1860 ett nytt kreditiv af 57,000 R:dr Banko eller 85,500 R:dr R:mt årligen, att på Riksgälds Kontoret anvisas, derest icke Rikets Ständer skulle finna lämpligare att låta nuvarande Statsbidraget 36,000 R:dr B:ko eller 54,000 R:dr R:mt blifva oförändradt, dock med den skillnad, att detsamma bestämmes såsom förslagsanslag. Slutligen och i anledning af de genom Direktionen öfver Pensionskassan anmälda olägenheter för Pensionsinrättningen, som härflyta från det vid de beviljade Statsbidragen hittills fästade vilkor, att behofvet deraf skall med afslutade räkenskaper styrkas, innan medlen få till Pensionskassan utbetalas, vill Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, att de anslag, som för åren från och med år 1856 antingen redan blifvit beviljade eller kunna komma att beviljas, må, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Direktionen anhållit, få hädanefter utbetalas i början af det år, hvars utgifter anslaget är afsedt att betäcka, eller åtminstone qvartalsvis under samma år, allt med förbindelse för Direktionen att, så snart årets räkenskaper blifvit afslutade, hos Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöfligt, samt då, i händelse det erhållna beloppet icke åtgått, öfverskottet återlemna. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd o«h Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. A. F. N. Gyldenstolpe. Utdrag Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 53. 9 Utdrag af Protokollet öfver Landt för svars/irendell, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 21 Januari 4857. Närvarande:
Utdrag af Kongl. Maj:ls och Rikets Svea Hofrätts Protokoll, hållet i Slockholm den 9 Mars 1859. S. D. Företogs nu åter till handläggning målet emellan Advokat-Fiskalen här vid Kongl. Hofrätten Thure Arvid Billbergh, å embetets vägnar å ena, och förre Riksdagsfullmäktigen Ola Månsson i Gårdlösa å andra sidan, hvarom Protokollet för den 2,5 nästlidne Februari senast förmäler; och förekommo härvid Advokat-Fiskalen Billbergh och Ola Månsson, hvilken sistnämde, till bemötande af de mot honom i målet framstälda påståenden, åberopade innehållet af en härvid afgifven, skriftligen affattad och af Ola Månsson undertecknad förklaring, som af Ola Månsson upplästes; hvarjemte Ola Månsson, med förmälan, att han nu mera sökt entledigande från sin befattning såsom Direktör vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö, till bestyrkande deraf företedde en af Ola Månsson undertecknad, till Direktionen öfver nämda Lånekontor stäld skrifvelse, deruti: Ola Månsson, af anförda, orsaker, helt och hållet afsade sig omförmälda befattning, med anhållan tillika, att
Siri såg först upp: » Jag tycker det dagas? » Han log — ett sådant ömt och värmande leende! — » Ja, i dina ögon är det, som det dagas. Inte sannt, Siri, det får bli för oss, som för farfar och farmor • » när syrenerna blomma — menar du? » Han slöt hennes mun med den första kyssen. D å Siri vaknade, morgonen därpå kom hon ihåg, att i dag var det engelsk lektion. Och krian? Hon smålog — med den var det ingen fara! Syrenerna hade minsann sagt henne så mycket så Hon hoppade ur bädden och kastade morgonrocken om sig. Och så ut i balkongdörren — hon nickade till syrenerna — det var som att helsa godmorgon på honom. Men sedan måste hon skynda sig, hon skulle se till kaffebordet oeh kläda den yngste brodern, som hon tagit alldeles om hand. Åh, hvad det gick lätt i dag, tänkte hon, där hon gick ut och in i våningen och ordnade. Från hela hennes väsen strålade som en kärleksvärme ut öfver det vulgära hemmets godtköpslyx, och hon tyckte nu hvar sak var henne kär. Hvad hon varit orättvis i går! Och när det soliga skimret ur hennes ögon föll på stolar och bord, så tycktes det ur dem alla trolla fram åt henne minnet af de långa årens kamp och kärlekssläp för barnen, som de vittnade om, ej längre om den afundäjuka fåfängan att vilja ha det finare än alla andra. A f hennes leende fingo de åter liksom en glans af de dagar, då » syrenerna blommade » också för föräldrarne. T y med frigörelsen hade kommit tankar. Och med den skulle också komma mod. mod att vara ung och lyssna till, hvad hjärtat ville. Och hennes väsen var ej mer detsamma. Hos ystra ungdomar yttrar sig kärleken först som en dämpad stillhet. Men hon, som alltid varit en stilla, bunden natur, hon gick nu och småsjöng — och innan hon kom in i rummet, hade sången gått före. Det stela, kantiga sättet blef mjukt, rösten mildare och ögat vågade nu bli varmt och ömt, då det hvilade på föräldrarnes hvardagsansikten. Så hade de nog inte alltid sett ut — åh, nej — nog hade de väl också stått en gång vid hvarandras sida, tysta, andaktsfulla.
Expeditions-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 16, angående acceptering efter riksdagens slut af räkningar å tryckning och häftning af Bihang till Rikets Ständers protokoll: B. XI. 379. 380, A. 380. — N:o 17, angående förhöjning i det åt Föreståndaren vid Utskottets Tryckeri-Afdeluiug anslagna arfvode: B. XI. 379, 380, A. 3S0. — N:o 18, i anledning af Expeditions-Utskottets förslag N:o 206 till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående grunderna för en reglering af Biskoparnes aflöning. — N:o 19, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med öfverlemnande af den vid innevarande Riksdag beslutade nya Bevill — nings-Stadga: B. XI. 383, A. 383. — N:o 20, i anledning af återremiss af Skrifvelse-Förslaget N:o 193. Expektans-stat vid f. d. General-Assistans-kontoret, angående förslag dertill, äfvensom pensions-stat vid Riksgälds-Kontoret: B. XI. 378, 380, A. 3S0. Export-förbud å silfver, sä väl i myntad som omyntad form, angående meddelande deraf; motion af Herr Gustaf Herrman. Ehrenhoff: se Motioner. Export-tull på kopparmalm, angående borttagande deraf; motion af Herr Nils Samuel von Koch: se Motioner. — på ved, angående upphäfvaude deraf; motion af Grefve Malcolm Walter Hamilton: se Motioner. Expropriering af jord från den Landshöfdingen i Stora Kopparbergs
7:o 9tafet;<£orpfen 16,260:26. 6. 8:o ©ottlanbS 92ationaf;©croäring 7,513: 9:o 2önc;ft)llnab för 9tegimcntS Clroartcrmägare, 2fnbre ©tpitener och ©u baltcrner mib inbelbta infanteriet 19,300: hmarjemte @tatS;9tåbet i unberbånigfjet tillgprfte, att framgällning borbc till 9tifetS ©tänbcr ge, få mäl om öfmergpttning på allmänna inbragningS;©taten af be på £if;©eroäringens ©tat qroargåenbe löner för ofgeerare mib f. b. £if ©rabant dorpfen, till ett belopp af 4,561 3t:br 12 g. famt bcrunbcr inbegripne 340 tunnor fpanmål, hvarigenom utmäg gulle berebaS till en i någon titon förbättrab reglering af £if;23eroäringS;9tegimentetS ©tat, font ocf om btbef)å(lanbe å 7:be d?ufroub;titeln af ben mib förra 9tifSbagen meb 7,000 9t:br bemiljabe tillöfning i angaget för fOlilitaire enfors od) barns pcngoncranbe, fantt om öfmcrgpttning på 8:be djufroub.-titeln af be 10,000 9t:br, forn hittills å 3:bje Jpufroub;titeln utgått till fägningS.-fångarS bcfläbnab, fängfläber, meb od) (i)Sl)å(lning m. m. 2°l 4:be J?ufroub titeln: tillöfning i £otö;S5cfä(cts agöning 3,066: 32. ©å mibare be uppgifna beljofroen för krigö;(£ollegu ©epartenienter, inbelbta TfrmenS roa penöfningar, epcercice^mabroner och epccrcice;compagnier, famt tillöfning i angaget för glottanS ejrcercice och för 93emäringS mangapetS unberhåll unber möttgringar od) möten moro af högga nöbmänbtghet, anfåg ©tatS*9tåbct anmälan beröm jernmäl böra till SlifetS ©tänber ge, meb in; gränfning lifmäl, i affeenbe å ftgnämnbe tillöfning, till hvab forn, utan att förlängb roapen; öfning för bet närmaranbe fomme i fråga, erforbrabeS, bå jemförelfe göres emellan ©eroäringS; — 30 — manffapctö nuwaranbe ftprfa od) bcjj antal, bå förra anflaget bcwiljabeé, od) forn fpnteé funna antagaS till 30,000 9t:br årligen för Sanbt od) @jö.-P>cn>äringcn gemenfamt.
Att Officerarne vid Artilleriet och värfvade Kavalleriet må, för att något nära åtnjuta samma aflönings förmåner som deras vederlikar vid Infanteriet, förutom fourageringspengar, såsom ersättning för tjenstehästarnes skötsel och skoning, stallhyra och stalleffekter m. m., af R. St:r beviljas ett belopp af minst bOO R:dr r:mt årligen för hvarje tjenstehäst de enl. stat äro skyldige att underhålla. Om remiss härå till StatsUtsk. anbålles. 2:o. K. M:s Nåd. Propos. till R. St:r ang:de Statsverkets tillstånd och behof uptager för Keg:tsSkrifvaren vid K. Lifgardet till Häst en lönetillökning af 40 B:dr r:mt, eller ifrån 960 R:dr, som lönen å stat nu utgör, till 1000 R:dr r:mt. Härigenom skulle innehafvare af denna tjenst, i stället att vinna någon fördel, blifva försatt i sämre ställning, än den nuvarande, äfvensom en menlig inverkan å tjenstens bestridande upkomma, ifall tillika de af K. M. för do föreslagne löneförhöjningarnes åtnjutande fästade vilkor i afseende på förening af tjenster varda fastställda. Bemälde Beg.-tsSkrifvare skulle nemi., sedan lönen sålunda blifvit förhöjd till fulla beloppet af hvad, enl. de i den Nåd. Propos.-n anförde grunder, borde den lägsta tjenstegraden tillkomma, icke Den 3 December e. m. 207 få jemte Reg:tsSkrifvare-tjensten innehafva annan allman tjenst, än möjligen, med K. JM:s Nåd. tillstånd, en med lön i samma lägsta grad eller derunder, hvarmedelst han högst kunde komma till en sammanräknad löne-inkomst af 2000 R:dr r:mt. Får deremot lönen för Reg:tsSkrifvare-tjensten förblifva vid densammas närvtde belopp, 960 R:dr, så står det innehafvaren öppet, enl. de nyssberörde vilkoren, att hos K.