Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en hos Högv. Preste-Ståndet väckt, lill Allmänna Besvärs*! och Ekonomi-Utskottet remitterad, motion, har Herr Contracts-Prosten Thudén anfört, att, om Bohus Läns Presterskap i allmänhet, i afseende på löneför*- 16 Statssamt Allm. Besv. o. Ekon.-ltskottens Utlåtande, IV i o 105. möner, nied skäl kunde anses vida sämre lottadt än dess einhelsliröder i de fleste andia delar af Riket, så torde detta dock i synnerhet gälla om Gontracts-Prostarne. I stället för den så kallade Proste-lunnan, hvarmed Contraets-Prostarne aflönades i andra Stift och äfven i andra delar af Götheborgs Stift, än Bohus Län, finge Proslarne derstädes för sin icke mindre trägna och ansvariga befattning, åtnöjas med en penningelön, af ct å trä Riksdaler af hvarje kyrka inom contraclet, hvilken ringa lön knappt vore tillräcklig för bestridandet af kostnaden för postporto och skrifmaterialier. Han saknade således icke allenast ali ersättning för sitt besvär, utan måste derjemte sjelf bekosta alla embetsresor inom contractet samt alltså derigenom vidkännas en icke så obetydlig uppoffring i och för del förtroende, som kallat honom till vårdare af conlraclels angelägenheter. Motionären, som vore Prost öfver Bolins Läns största och besvärligaste conlract, bestående af Nio pastorat med 2n kyrkor och 19 ordinarie ecclesiastike embels och tjenstemän, samt med en utsträckning af nära Tio mil i längden, vore i åtnjutande af den högsta Contracls-Prost-lönen i Länet, men denna lön utgjorde endast Trettiosex R:dr 0111 året, och i de mindre conlraclen upp ginge ej lönen till mera än ungefär hälften af denna summa. Orsaken till aflöningens berörde ringa belopp härrörde, efter motionärens tanka, derifrån, alt försam linga ine i Bohus
” förbudet eller lofgifvet gods, ”.Lurendrägeri” och mera dylikt, hvilka hafva afseende å det hittills gällande prohibitif-systemet, böra uteslutas eller utbytas mot andra, som stå tillsamman med hvad Riksens Ständer förut i desse ämnen antagit, eller E. K.' M:ts Rådiga pröfning underställt. För öfrigt få Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det täckes E. K. M., tillförebyggande af de missbruk, som genom skeppsdocumenters obehöriga användande föröfvas, i Nåder åter upplifva 11 §. af det, under den 12 Januarii 1730, i Nåder utfärdade Reglemente om Algieriska Sjöpassen, likväl med de förändringar, hvartill omständigheterne föranleda. Riksens Ständer framhärda etc. Unileräanlga Skrifvelstr. N:o 42 C» Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 19 Dec. 1823. Preste-Standet d. ao —■ — Borgare-Ståndet d. ao - Bonde-Ståndetj d. 20 —• —• Riksens Stunders underd.
Alla bränvinspannor och hattar, som hafva stått oförseglade, antingen de äro stämplade eller ostämplade, 6kola anmälas för den i förra § nämnde embotseller tjensteman inom nästa års Januari månads utgång, efter hvilken tid intet sådant redskap, förr eller sednare förfärdigadt, må stå oförsegladt den tid då det icke lagligen begagnas. Då denna Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering. JJ9 denna föreskrift första gången sättes i verket rörande äldre oförseglade redskaper, sker förseglingen utan betalning, dervid dock ersättes med skjuts för en häst, om ej innehafvaren föredrager att bringa apparaterne till vederbörande tjenstemän. § 7. Bränvinsredskap, som äro stående hos den handtverkare, .sorn förfärdigat desamme, äro icke underkastade försegling. För nödvändige reparationers skull kan förseglingen likaledes brytas, dervid dock tillses, att intet missbruk äger rum. Föröfrigt åligger hvar och en, söm efter nästa års Januari månads utgång kommer i besittning af sådane apparater, som i § 6 omförmäles, att inom 4 veckor anmäla dem till försegling. § 8. Beflnnes någon efter nästa års Januari månads utgång vara i besittning af något oanmäldt redskap af de i 6 § omförmälde slag, belägges han med straff af JO Spd. i böter jemte konfiskation af redskapen. § 9- Hvart och ett underförsegling stående redskap skall en gång hvarje år| efterses af vederbörande embetseller tjensteman. Förseglade redskaper få derföre icke flyttas ur bränneriet utan förutgången anmälan. Skulle sådane redskap antingen afyttras eller genom olyckstillfälle förkomma, åligger det ägaren att inom 4 veckor derom underrätta vederbörande embetseller tjensteman, hvarvid han då tillika, så vidt som möjligt, bör upplysa om de vid tillfället föregångna omständigheter. g 'H Intet bränneri får begagnas innan pannan är uppmätt, och denna, så väl som bränneriet i öfrigt, är befunnet inrättadt i öfverensstämmelse med denna lag, hvarjemte panna och'hatt före begagnandet stämplas.
Att i ett sådant fall afbida en säker men sen erfarenhets intyg, synes mig ungefär vittna om samma klokhet, som att försumma att söka läkarevård, när ett påtagligt sjukdoms-lillslånd inträdt, under förbidan, att man skall få se om sjukdomen kan vara farlig. Att ofvanberörde Kongl. Stadga för Rikets elementar-läroverk verkligen i afseende på läroverkets organisation och läse-ordning är behäftad med många brister, hvaraf både lärarnes verksamhet måste till en icke ringa del förlamas och ungdomen lida, hafva motionärerne, särdeles Herr Wahlström, såsom mig synes, lill fullo ådagalagt, och skulle, om det behöldes, många flera anmärkningar vid samma stadganden kunna anföras; flera Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 116. 25 flera än som behöfs, för att ersätta ett och annat af nämnde motionärs yrkanden, hvilket jag för min del nödgas underkänna, hvaraf jag särskildt vill nämna hans förslag att införa ännu ett eller två läroämnen, då skolan redan förut är belastad med flere än mängden af lärjungar kan smälta. Deremot lärer ingen sakkunnig vilja bestrida. ali hvad han ytlrat om den ordning, i hvilken främmande språk inträda bland undervisningsämnen, om undervisningen i historia, malhematik och naturalhistoria, eger sin fulla giltighet. För att blott med ett par öka skälen att önska förändring, må tilläggas, alt t. ex. i Latinet anbefallas till läsning utom grammatik, Cornelius Nepos, urval ur Ovidii metamorphoser, Julius Caesar, Curtius, Sailustius, Ciceros Catilinariska tal eller bref, Yirgilii ameid, någon af Ciceros philosophiska skrifter, eller Qvintilianus, Oratio pro Milone, Horatius—allt detta naturligtvis icke fullständigt, ty så långt hinna blott få till sin magistergrad, utan i bitar, hvilka likväl torde för de lärjungar, som ej afskräckas, befinnas nog drvga.
Det var, om jag mins rätt, efter 1834 års Riksdag, som den betydliga nedsättning i priset å salpeter beslutades, och man föregå! då såsom liufvudsakligt skäl dertill, det ringa pris till hvilket man kunde köpa utländsk salpeter. Näringens betydliga aftagande inom landet var följden, och man beklagade sig allmänt i landsorten öfver det ringa afseende man fästade vid denna binärings uphjelpande. Försöket att genom lån till salpeter-ladors anläggande upmuntra lill näringens bättre bedrifvande har icke lyckats eller medfört dö resultater man väntat, emedan dessa lån icke alltid blifvit ändamålsenligt använde, och jag tror icke eller att någon annan utväg bör tillstyrkas i förenämnde afseende, än att fastställa såsom inlösningspris elt så högt belopp, att landtmannen må deruti ega en upmuntran att egna sig åt denna binäring, och att, i behofvets stund, man må hafva inom landet erforderlig tillgång på salpeter. Det är egentl. i de norra af de Småländska länen, som salpeter-tillverkningen mest bedrifves, och jag torde ock få fästa upmärksamheten derå, att dessa provinser i allmänhet behöfva draga den högsta möjliga fördel af denna binäring för att kunna utgöra skattebidragen, och att deras i så många afseenden missgyunade läge torde berättiga deras innebyggare till en icke obillig upmuntran. Efter att sålunda hafva körtel, antydt skälen till högre förhöjning i nuvar:de inlösningspris för tillverkad salpeter, yrkar jag att priset derå må föreslås lika med hvad af Revisorerna och Salpeter-Komiterade förordats, till 6 R:dr b:ko pr Zft, och anhåller att R. o. Ad. måtte medgifva återremiss till H. StatsUtsk. af denna fråga, som i anseende till förhöjningen har inverkan på Statsregleringen i allmänhet. Hr af Dalström, Gust. Jakob: StatsUtsk:s förfarande i denna fråga har synts mig något besynnerligt, då likväl R.
Väfnader,Vadmal aln. Ägg Tjog 17,054. örset. Utförsel. Tullv. Varor. Så att efter utförselns afdrag med . 57,380. Återstår införsel 3,i43,486 R:dr i Tull värden, hvilka såsom lätteligen synas, äro lägre än de verkliga. Nettobeloppet af Jernoch Jemra al msutförseln för år 1826 uppgiek till 7,088,278 R:dr. Införseln af landtmanna-varor, utom säd, medtog således nära hälften af den betydligaste bland våra utförsels-varor. Förhållandet tyckes icke hafva varit bättre för år 1827. Jernutförseln var väl då mycket betydligare, men 1826 års missväxt gjorde ock spannmåls-införseln så mycket större’; och då, enligt GeneralTullstyrelsens underdåniga berättelser, värdet af införseln från Finland, hvarifrån en myckenhet landtinanna-varor kommer, öfversteg värdet af utförseln år 1826 med blott ()33,582 R:df; så uppgick samma öfverskott för år 1827 till 1,429,142. Det i IlandelsJournalen för Den i5 December e. m. i73 den ra dennes införda sammandrag öfver införseln och utförseln 1837 visar, att sistnämnde år infördes andra landtmanna-varor än säd lill icke mindre belopp än tillförene, såsom Fläsk för 44>7^7 R;dr, Hö för 14,715 R:dr, Hornboskap för 93,477 R:dr, saltadt Kött för 68,984 lhdr, Lin för t 10,997 R:dr, Smör för 5i8,827 Rrdr, Talg för 266,080 Rrdr, Ved för 194,628 Rrdr o. s. v. Af dessa uppgifter inhemtas, hvilken mängd af varor, sorn våra landtman höra kunna anskaffa, likväl utifrån införas.
Stockholm den 10 Oktober 1865. G. A. SPARRE. C. Leijonhufvud. Carl Bennet. R. Cederström. T. W. Leijonancker. J. A. Tornerhjelm. O. Brakel. Utlåtande i anledning af Hr Friherre Raabs, A. C., motion angående åtgärder för skyndsammare uppsättning och offentliggörande af Ridd. o. Adelns discussions-protokoll. Vördsamt Memorial. Uti en hos Höglofl. Ridd. o. Adeln väckt, till RiddarhusUtskottet remitterad motion, har Herr Friherre Raab, A. C, anfört: Att det sätt hvarpå med protokolls-föringen hos Ridd. o. Adeln nu tillgår är ändamålsvidrigt, enär protokollen icke blifva färdigtryckta förr än flera månader — ja till och med är — efter det discussionerna hållits, hvaraf följden blir, att resp. talare, som endast genom tidningsreferaten få sina anföranden meddeldta åt allmänheten, nödgas tidt och ofta göra reklamationer mot tidningarnes uppfattning: 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 2. att i alla andra konstitutionella länder, det anses vara en oeftergiflig rättighet för såväl talaren att skyndsamligen få återgifvet sitt anförande, som för allmänheten att få kännedom om hvad dess representanter yttrat. 1 England uppsättas protokollen ögonblickligen och talaren har knappt hunnit sluta sitt anförande förr än det är tryckt. I Frankrike läsas i Monitören på morgonen de anföranden som föregående afton blifvit i lagstiftande församlingen afgifna. I Tysklands småstater lärer förhållandet vara enahanda. I Norge har Storthinget fattat beslut att innan 24 timmar sedan Protokollet blifvit hållet, det skall vara aflemnadt till tryckning. Fördenskull syntes det motionären, som tiden väl vore inne för Svenska Riks-Stånden och främst bland dessa Riddarhuset, hvilket står så högt i bildning, att söka komma ifrån en senfärdighet, exempellös inom någon annan rådslående församling. Motionären hade således varit betänkt på ett förslag, hvars antagande, utan att betunga hvarken Statens eller Riddarhusets kassa, förmentes leda till det åsyftade målet.
Ar det så, så är jag fullkomligt af Hr von Harlmansdorffs mening. Likaledes instämmer jag med honom deruti, att 56 § Reg.F. må hafva den lydelsen, att Cnnst.Utsk:s förslag vid dess första behandling inora Stånden -mätte handläggas i samma ordning, som öfriga lagfrågor, nemi. så att man icke söker tillskapa eller låtsa sig erhålla en s. k. gemensam tanka, som lill Coust.Utsk. öfverlemnas. Jag anser nemi., att ehuruväl en sådan gemensam tanka dicteras, så innehåller den dock oftast blott cn ledamots opinion, och att måhända en mängd af opinerande personer, som förena sig om dessa tankar, äro af mycket skiljaktiga åsigter, men för att komma till något slut mäste-de öfvergå på en eller annan af de der tankarna. Jag kan icke eller förena mig med hvad jag hörde den siste värde talaren yttra i denna vigliga fråga, om Const.Ulsk:s förslags beredande och om nödvändigheten att Const.Utsk. hade Lehandlat mera tankar än tal. Jag skulle nemi. tro, att ledamöter, som inom ett Stånd hafva tankar att afgifva, tillkännagifva dem på ett eller annat sätt. Genom en pantomim kan det icke ske, ulan tankarne måste uttryckas antingen muntligen eller skriftligen. Det sista torde måhända vara det rätta sättet. Jag skulle äfven tro, att Const.Utsk. skulle vara mera belåtet med att erhålla gedigna tankar, sådane de af hvarje ledamot voro satta på papperet, un sådana der konstlade gemensamma tankar, som man enligt 56 § Reg.F. nu söker åstadkomma. Jag yrkar således på, att alla de särskilda tankar, som man uttrycker inom RiksSlm, måtte få afgå till Const.Utsk., och att, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, alla dessa förslag till gemensamma tankar må blifva af Utsk. begagnade vid utarbetning af étt nytt förslag, samt att, ifall då trenne Stånd derom förena sig med Const.Utsk., detta förslag måtte få anses hviiande. Hr von Hartmansdorff säger minst tre Stånd.
Finner Justitiä -Ombudsmannen, at antingen nägon Lags otydlighet, eller Domares skiljäktige begrepp om desi andamäl föranleda til 0- lika eller oriktiga tillämpningar deraf, bör han i sin berättelse til Riksens Ständer yrka en til enhet och sammanhang i Lagskipningen werkande förklaring af en sädän Lag. §. 14. 8o3 Den 8 Angisftk. i14- Skulle Justitiä - Ombudsmannen erfara nägot emot Lag stridande Rättegängsbruk wara wid Domstolarns gällande, mä han oriktigheten deraf i sina Lerättelser anmärka. Wore äter nägot sädant bruk i brist af Lag antaget, aligge det honom at för Riksens Ständer framställa angelägenheten af en fullständigare Lagstiftning, sä at all Dom mä pä klar Lag grundas. §. iZ. De förklaringar öfwer Lagar, som Högsta Domstolen, uppä inkomne förfrägningar af Domare och Ämbetsmän, gifwer, stall Justitiä Ombudsmannen samla, för at dem hos Riksens Ständer anmäla, hwarwid han bor tilkännagifwa om han sinner någon sädan förklaring wara oriktig, eller under namn deraf nägon ny lag stiftad. i§. Skulle i ärcnder rörande Allmänrm Hushällningen eller eljest af allmän beskaffenhet Jufiitiä - Ombudsmannen förmärka nägon anstalt nödig til befrämjande af Konungens och Rikets bästa och ^vältrefnad, mä hos Kongl, Mast han ock underdänig anmälan derom göra, til den upmärksamhet Kongl. Maj t i näder finner sädant förtjena. §. 17. Anmärker Justitiä-Ombudsmannen, at nägon Författning icke efterlefwes, utan fallit i glömsta, och sinner tillika det wara utan nytta «t den skulle i kraft och werksamhet äterställas, mä Den 8 Augusti. Mg mä han, om det beror af Kongl. Maj:t at en sädan Författning uphäfwa, göra derom underdånig hemställan, eller i annat fall förhällandet för Riksens Ständer anmäla.
Proposition för erhållande af det belopp, 33,544 r:dr b:ko, som enligt redan år 1850 till Kongl. Maj:t ingifna kostnadsförslag, skulle erfordras för uppförande vid Ultuna af en ladugårdsoch en mejeri-byggnad. Sedan Öfver-intcndentsembetet, som erhållit Nådig befallning att, efter granskning af berörda kostnadsförslag, afgifva underdånigt utlåtande i ämnet, under den 10 sistlidne Januari i underdånighet anmält sig, i saknad af ritningar å de tillämnade byggnaderna samt åtskilliga andra upplysningar, icke kunna ingå i fullständig granskning af kostnadsförslaget, har Institutets styrelse, efter häraf erhållen del, låtit upprätta och till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna t dels ritningar å ifrågavarande tvänne byggnader, dels ett nytt kostnadsförslag, enligt hvilket, hufvudsakligen genom minskning af mejeribyggnadens Kongl. Majds Nåd. Proposition, N:o 69. 7 dimensioner och förändrad inredning deraf, samt vissa ändringar i ladugårdshusets byggnadssätt, kostnaden ansetts kunna nedsättas för ladugården till 17,411 r:dr oell för mejeribyggnad en till 7,635 r:dr 33 sk. 7 rst., eller tillsammans 25,046 r:dr 33 sk. 7 rst. bko; och har Öfver-intendentsembetet, uti underdånigt memorial af den 7 innevarande månad, slutligt yttrande i ämnet afgifvit.
Ridderffapets och Adelns öfwerläggningar in pleno,' Jag wil päminna mig at nägon dylik händelse som denna, äfwen trldrog sig lMo ärs Riksdag i Norrköping, Men jag fruktar, om det widare tillätes, at detta pncjucimm med Herr .nncrmnAs Memorial fär gälla för andra -iuclorslystna ffribenter; sä kunna wära Riksdagsq-'-rymäl förwandlas til ewigheter. Tusendetals -n.g c, r framfödas, kansse ofta i nog wanlntte ffapnader, och knapt skal nägon sä kallad Bränwins^clvocat finnas i wära landsorter, som ej skak wisa sin sr. vo i r laire och r-?!-!r1srL Hoglofl Nidderffapet och Adeln med et anspråksfullt Opus i et eller annat ämne. Som en ny Riddarhus Ordning med första kommer at uprättas, och detta af mig nu föredragne ämne egentligen tilhör Riddarehus Utskottets göromäl; sä fär jag ödmjukast hemställa Högloft. Ridderffapet och Adeln om detta Memorial ej dit fär remitteras, och äfwen ödmju - Den rz Juni?. ' 72L kast utbedja mig Herr Grefwens och Landtmarffalkens dera. Stockholm dest ii Iunii 1809. Olok Uosenstjernir. ldemitterncles til Riddarehus-Utskottet. Herr Grefwen och Landtmarffalken crindrade äfwen, det Riddarehus Utskottet borde anmodas, at sä fort ske kunde, företaga omarbetandet af Riddarehus Ordningen, och om än detta arbete til en betydlig del berodde af en föregående ny RiksdagsOrdning, kunde dock åtskilliga puneterderafiförwäg och serskildt ut* arbetas; hwilken UeiMss, efter derom gjord xro. sition, i Bifölls. Herr Icklntssllölä, kaul, upläste följande: Ödmjukaste anförande til ?> otoLollst!
I sammanhang härmed får Utskottet, med anledning af Herr Björnst jernäs, Oscar, anmärkning, att Utskottet, icke skall hafva fästat uppmärksamheten vid de förhöjda pensioner, Riddarhusets tjenstemän skulle till följd af löneförhöjningarna erhålla, vördsamt anföra: att då Riddarhus-Direktionons Instruktion bestämt pensionen att utgöra en viss andel af den på Riddarhusets stat uppförda lön, Utskottet trott deraf uppenbart följa, att när lönen förhöjdes, en i förhållande dertill förhöjd pension alltid skulle komma att tjenstemannen tillfalla, utan att något särskildt stadgande derom vöre nödigt Då likväl möjligen en och annan af Ridderskapet och Adelns ledamöter icke erinrar sig Instruktionens innehåll i afseende på tjenstemännens pensionering, har Utskottet ansett sig böra här citera detta stadgande, sä lydande: § 13. »En hvar af Riddarhusets tjenstemän och vaktbetjening år vid afskedstagande! berättigad till pension, motsvarande för Riddarhus-Kamereraren hela samt för hvar och en af de öfriga 3/vdelar af den lön han på Riddarhusets stat åtnjutit, då han efter 30 års tjenstetid uppnått 6(1 års ålder, och för Kamereraren V-ulelar samt för hvar och en af de öfriga halfva lönen efter 25 års tjenstetid, då han uppnått 55 års ålder; allt med vilkor att hafva under nämnde tjenstetid varit oafbrutet uppförd på Riddarhusets ordinarie stat, samt till Ridderskapet och Adelns och Direktionens belåtenhet sina åligganden uppfyllt; förbehållande sig Ridderskapet och Adeln, att i 4 Ii i d da rh u s - U t s k o t tets Utlåtande N:o 14. hvarje fall pröfva om de sålunda stadgade vilkoren blifvit behörigen fullgjorda.
Då emellertid Statskontorets Advokatfiskals-embetes mot det nya bolaget framställda ersältnings-anspråk blifvit, efter sakens fullföljande hos Kongl. Majlis och Rikets Svea Hofrätt, genom Ilofrällens dom den 2 Mars 1835 ogi||adt, men i anledning af Herr Grefve De la Gardies inlör Stockholms Kämners-rätls protokoll den 17 Maj 1833 gjorda förklarande, del såväl Herr Grefven, som alla de öfriga delegarne i gamla bolaget voro villige att godtgöra förskottet, ehuru icke i egenskap af delegare i gamla, utan såsom ingångna intressenter i det nva bolaget, i förhållande till deras aktier, Advokat-fiskalsembelel derefter i laga ordning väckt påslående om verkställighet af Herr Grefvens omförmälda förklarande, så hade den å Herr Grelven belöpande, af domstolen lill gäldande fastställda summan, 14 R:dr 39 sk. 9 rist., jemte ranta derå från den 12 Januari 1836, 2 R:dr 6 sk., blifvit den 2 Augusti 1838 inlevererad med tillsammans 16 R:dr 45 sk. 9 rist; och fanns detta belopp i samma års Ränlekammare-hufvudbok bland statsverkets inkomster upplaget under titeln: Ersättningar. Stals-konloret hade derefter, i underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit den 18 April 1839, afgifvit utförlig berättelse om ärendets gång; och dä dess Advokat-fiskal, på hvars åtgärd bevakningen af statsverkets ifrågavarande fordran de sednare åren ankommit, låtit Svea Hofrätts dom af den 2 Mars 1835 vinna laga kraft, hvarigenom ersättnings-anspråket emot nya bolaget förlorades, och icke ställt sig till efterrättelse Kongl. Maj:ls Nådiga Kungörelse den 16
#it båra ocf kontingentborgare, bmilfa, bå be ibfa ©årbfari&anbel, få framt benna #anbel fommer att fortfara, bejhitom berfåre tanerad lifa meb ©fåI-2Bejlgåtbar, ocb påfåred bern 23emi(tning i ben ©tab eder ©ocfen, ber be åro SUtantaldffrifne. 23orgareknfa, forn ibfar #anbel ocb 9?6relfe, eder icfe inom fåre* ndmnbe tib affagt ftg råttigbeten bertil, anfed lifa meb borgare; men bär bon t behörig tib ocb orbning uppfagt 23urf?ap, ocb ibfar ej någon 21: t. H. §. 17. 15 borgerlig Didring, pdfftreé benne ide ndqcn fdban afgift, utön cnfcS (jon efter Dmfldnbigfjeterna, pd fått i öfrigt dr förorbnabt. ®e af Diibberffupet od) 2(beln, famt SDZagiflrattf. ecb anbre perfor.er, forn t ndgon Stab Ijaftoa fdban #ar.tfering ocb DJorelfe, att be, i on. feenbe bettin, funna tafnaé blanb ©rog. efler anbre #anblanbe idb 5b. färe af ^Borgerlig ndring, eljuru be 23urffap icfe antagit, (fola, t groob be dro Söntagare efter ej, fdrjfilbt tayera* i förgdflanbe tiO beraö rörelfe, lifa meb 23orgerfFapet.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, tillstyrker Utskottet, att mom. 2 af 214 § må erhålla följande lydelse: 52: o Fonden för denna rörelse är bestämd till 1,900,000 r:dr, hvaraf 1,000,000 r:dr tillhandahållas Handelsoch Närings-diskonten i Stockholm, 500,000 r:dr Låne-kontoret i Götheborg, samt 400,000 r:dr Låne-kontoret i 46 Banko-V Ukolteti Betänkande, A’:o 24. Malmö; egande Fullmäktige dock att, efter sig företeende omständigheter, dessa belopp inom -de serskilda Diskont-verken förändra. Skulle åter Låne-kontor komma att inrättas i Wisby; torde nästförest Sende punkt på det sätt böra förändras: 53:o Att summan för Malmö Låne-kontor utföres till 350,GOO r:dr samt att efter orden “Låue-kontoret i Malmö4 införes: “50,000 r:dr Låne-kontorel i Wi$by.“ Enligt 3 momentet beviljas kreditiv på högst ett nr, räknadt från den dag kreditiv-rättighet blifvit föiunnad. Denna föreskrift innefattar följaktligen icke något hiuder derför, att krediti<r kunna å flera serskilda dagar under året förfalla tillbetalning; hvadan Banko-fullmäktige ock, på sätt de i 49 §. af berättelsen omförmäil, vidtagit den åtgärd, att om någon del af den åt hvarje diskont-kontor anvisade fond icke skulle upptagas å den första terminen för kreditivs beviljande, denna del må utgifvas qvaitalet näst derefter och begagnas jemväl ett år från nämnde tid. Härigenom har val i någon man den klagan blifvit undanröjd, som från flera håll försports deröfver, att, till följd af kreditivens inbetalning å en enda dag under året, en skadlig inverkan å rörelsen uppkommer.