Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derefter kom honom. Aftons.: 1 Joh. 1: 1—7. Det som synder. l) De med cursiv stil tryckta orden hafva blifvit tillagda eller utbytta, för att gifva texten en lämplig början. Sammansatta Lagsamt Allm, Bese. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 1. 3 Juldagen. Högm.: Joh. 1: i li. I begynnelsen sanning. Aftons.: Fordom ända. Annandag Jul. Högm.: Jesus sade lill sina lärjungar: Hvar och en * finna det. Aftons : I Petr. 4: 1.2—19- Mine käreste gerningar. Sondagen efter Jul. Högm.: Frukta dig icke riket. Aftons.: I Joli. S: 19 21. Vi vete amen. Nyårsdagen. Jesus sade till sina lärjungar: Allt Sonenom. Jesus Christus —- bekänna. Söndagen efter lyår. Dagen derefter Son. Aftons.: Col. 2: 9—15. f Christo bor sig sjelf. Trettondedag Jul. Ater — - ljus. Är nu ansigte. 1 Sond. e. Trettond. Då nu honom. Derföre J hjertan. 't Sond. e. Trettond. Och när Jesus kom med dig. Vi äre Guds verk sjelf. 3 Sond. e. Trettond. Och i detsamma Frälsare. Men ben. 4 Sond. e. Trettond. v Högm.: Om morgonen när Jesus gick få. Genom trona syndene. -) Tecknet * utmärker, att några ord af begynnelseeller slut-versen blifvit utelemnade. 4 Sammansatta Lagsamt Allm. bese. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5 §«ihI. e. Trettond. Högm.: Detta allt höre. Gud är kraft. §öii(l. Septuagesima. Högm.: Då svarade Petras och sade till Jesum: Si — främste. Så är nu Guds. Sond. Sexagesima. Då säde Jesus till folket: Än pris. Aftons.: 1 Cor. 1: 20—25. Hvar äro — • menniskor. Fastlags Söndag.
Pappa talar i dag icke heller stort om annat, och du, du tänker på dem, och ber Gud välsigna dem, det har du lofvat din Eva. Hvad tror du väl Maria finner på Ry hvarom hennes Herre och Man försummat att taga kännedom? Jo – när hon hunnit genom matsalen och den för dem gagnoch betydelselösa salongen in i det rum som skall blifva deras hvardagsrum, står der ett Fortepiano med sina valda notor och ett bokskåp med en del goda Svenska och Fransyska böcker uti, och när hon slutat att derföre tacka Adolf, och han att undanbe sig hennes tacksamhet – (ty att säga sanningen har ingendera af Friherrinnan af Ls Arrendators Herrskap tänkt på dessa möbler –) samt inträder i sängkammaren finner hon der en Chiffonnier eller hvad du vill kalla dem – i dess öfra afdelning allt möjligt till skrift hörande, hvaraf endast må särskilt nämnas åtskilliga inbundne böcker hvitt papper, för den unga husmodern att skrifva sina annotationer uti – Och som man icke af dig kan begära att stadna, för att se på hvad klädningstyger och sådant mer, der torde finnas i Chiffonierens undra lådor, så får jag deristället be dig gå genom rummen tillbaka öfver farstun inpå Adolfs sida. Hvad tror du väl kommer att vid inträdet i sitt innersta rum träffa hans ögon. Några bössor och jagtredskap? Åh Fy! Hvarföre skulle han numera jaga? han har ju en gång träffat rätt. – Nej – utom kanske också en skrifbyrå, men hvilken, på det Maria icke måtte få några opassande idéer om jemlikhet, är dubbelt så stor som hennes, med mångfaldiga gånger mera papper och annotationsböcker uti – (detta för att icke reta mannen, som nog kommer att inbilla sig få det vigtigaste att uppteckna –) egentligen och egentligast en präktigt inbunden Bibel. Den kan göra godt derinne. I Marias bokskåp är ingen sådan för – O hvad hade jag så när sagt och dessutom, såg jag på Svenslund i verlden i Marias rum, det minsta och trefligaste der på stället, hur hon på sitt lilla sybord hade alllid under sykorgen ett Nytt Testamente liggande.
Under mitt Cbesssk p wid O^-ogefloclan kunde jag der» kill aldrig erhålla naara i sörstagswis reqnirerades alle, nast g st 4 .0 Rid ärligen. Da tillgäng pä Penningar finnes är astrid tistgäng pä kunnige Snjectker till Mätningar uci en scurilifique Corps som Örlogs-Flor tast, Den 12 December. 699 kan, hwarigenom Nya Löner kunna besparas jämte nya tzlorpser. Grefwe voliu!, Augn<;t. Dä jag nu ta» Aer wig den friheten att, vjkrq :iug inför Högloft Riv» der!?ac>et och Adeln, sä är Let utaf Sraks UtskottttS Betänkande. Det är derföre arr Regementet som wa» rit i kriget öro de. som blifwit förestaane kill indragning. Herr Grefwe» upläste derpå tili Protokollet föl», jande Anförande. » . ^ ' ' ' ' Högloft. Nck snö Sländerö Stats Utskotts Be», länkande om Militär Slättene lil! Lands, har förgulakit wig ark härstädes inför Högwälborye Herr Grefwe» och L ndnMarstalken samt Högloft. Ridder» fikapet och Arein yttra wina tankar öfwer den Artikel som deruti uvlager Kongl. häArnsrska Husar Regementet. As den samma inhemlaS, att sörenämnde Regemente wid krigetS början är 1806 blifwit tillökt med sos Ma»; Att Stats-Utskottet förcstagit Manstapct? hrbehallande men hastarnes indragning. Om detta Projectet wöjeligen skulle antagas, sa blifwer Skate» ökad med en ärlig utgift af circa 14000 R:d som denna Trouv kostar att aflöna och bekläda, oberäknadt den inguarterings kostnad som här, wid upkommer.
DA de nltt en 4 A 3 meters liojd, orkw clet l ~ o l ~ m d e vattnet ej langre upp ofver briidden, utiiu soker sig ett anuat ntlopp, men ' den iifvergifna honen, den slocknade k r a t e n ~ s t i r lcrar, ofverkladd med griint och smbbuskar, och i skymningeh se dc ytterst fantastiska ut dessa grupper af ibland enstal;: ~, ibland liksom samnlnnvusna pelare, liknande jiittelika slruggor af arnbcr, insrepta i sina bnrnuser. OclssH 11ar folkfantasien om d e n skapat en siigen, och de infodde vbga ej efter solens nedgiing niirma sig (let .forha.sade badeta - son1 Eammam Jleakontiue betp-der i iifrersiittning. SB har l ~ d e r legenden: Ali, en rik arab, soin hude ell ovauligt vacker syster, Ourida, foriilskade sig sii i heiinc, att 11m ej kunde unna h e m e Bt ndgon annan, utan sjiilf ville giftu sig med henne, trots forbudet i 3Iahoinets lag ocli trots de aldstes i stammen forestallningar. Dessa inrandningnr retade honom blott i sB liijg - grad, att han i blindt rnseri hogg hufrudet af alla, som motsatte - sig hans rilja. DiirpA liit han anordnn priilrtiga briillol~sfestligl~cter, och den darraude kadin, som ej ~ l g a d e opponera sig. sknlle just ofverlamna den skona bruden i hans armar, dB jorden skakades af en forfiirlig jordbafning, demonerna stijrtade ut nr sinu hillor, elementerna slappte liis sitt raseri, eld brot frxm ur jorden och vattnet ~ e undan k fs8n sin bnna.
Hvad åter angår det af lTtsk:t föreslagna vilkor för medlens användande, är jag af lika åsigt med Frih. af Ugglas och Hr Huss, att detta hör ur beslutet utelemnas; och jag får tillägga, att jag af fullt tillförlitliga personer inom Preste-St:t erfarit, att detta vårt Med-Stånd bifallit Utsk:ts hemställan, med uteslutande af berörde vilkor. Jag får således på de skäl, som af föregående talare blifvit bättre anförde, iustämma i det af Frih. af Ugglas framställda yrkande. Hr Fåhraeus, Edvard: Jag anser mig böra upplysa, att den uppgift å antalet af döfstumma barn inom undervisningsåldern, som förekommer i R. Sl:rs skrifvelse vid 1862—63 årens riksdag, grundar sig på presterskapet suppgifter till Stat. Centralbyrån vid 1855 års utgång. Sedan dess hafva källorna för rikets statistik förbättrats, så att fullständigare uppgifter kunna lemnäs. Gpnom personalförteckningarne öfver rikets samtlige innevånare år 1860 visade det sig, att antalet döfstumme under 15 år utgjorde 408 gossar och 281 flickor, eller tillhopa 689 barn. Den 28 April e. m 643 Då nu antalet innevånare i hela riket yngre än 15 år utgör 1,293,000 och af dessa 605,000 befinna sig i en ålder af 8—15 år, måste således, med beräkning af proc.-förhållandena, antalet döfstumma i samma ålder utgöra omkring 320. Siffran 400 är således ej obetydligt för hög. Emedlertid torde dock antalet elever i de »tysta skolorna» komma att något öfverstiga 320, ty undantagsvis mottagas der äfven barn öfver 15 år gamla. Då jag för denna upplysnings meddelande begärt ordet, ber jag blott att få tillägga att jag i sjelfva saken instämmer med Frih. af Ugglas och Hr Huss. Gr. Posse: Jag kan verkligen icke se någon anledning att betvifla rigtigheten af den uppgift, som blifvit inför K. M:t i Statsrådet lemnad, å antalet döfstumma barn inom riket.
Hon egde — vittnade en samtida konstkritiker — ej allenast god ton, utan förenade ock med sin goda stämma en utmärkt färdighet och förträfflig metod, så att hon med skäl kunde anses som en af våra första och bästa sångerskor. Bland hennes förnämsta roller nämnas Eurydice i Glucks Du egnat har din poesi Till dem, som med så stort geni I Idun frågor ständigt gifva. De roat dig af hjärtans grund Och skänkt dig mången munter stund Och — inspirerat dig att skrifva. * Varbergs kämnärsrätts dombok för 15 no v. 1766. * * En uppgift af Crusenstolpe — i » Karl X I I I och Hedvig Elisabeth Charlotta », sid. 24 — att fru Augusti uppfostrats i general Kaulbars hus i Göteborg, måtte vara ett misstag, ty nämnde general K. afled redan 1762. Ack, käre Snorre, blif ej vred, Min afsikt är ej rifva ned Det skaldeprof du velat skänka — Men då jag ditt poem fick se, Förlåt, jag log, ty — ett, tu, tre Jag kom på mickel räf att tänka. Ja, hon i hemmet håller vakt, Och vill du skåda hennes makt, Se rummet, där nu solen skiner! Hon ordnat denna blombukett, Hon tillredt denna läckra rätt, Hon hängt för fönstren spetsgardiner. Hon sömmat har värdinnans dräkt, Och hon det är, som helsans fläkt At barnens bleka kinder bringat. Ja, Snorre, hvart du än vill gå, Du hennes värde finna må — Och likväl detta du förringat! Du minus helt säkert dennes ord, — Den sagan är för mången gjord När han såg bär i rönnen glöda, Men kunde trädets topp ej nå — » För sura, » sade mickel då, » Fast de i solen lysa röda !,v Ja, Snorre, jag har svårt att tro, Att du har eget trefligt bo Tillsammans med en älskad maka, Som håller hemmet prydligt, nätt, Och bjuder dig till efterrätt Ur Idun någon sockerkaka. — Bespottare! en gång som ung Du kanske varit balers kung Och glad som under spel en orre — Nu är helt visst du gammal, grå Och sitter bortglömd i en vrå Och är förbittrad, stackars Snorre.
Maj:t är känd, och motsattsen kan äfven lika så väl inträffa utan att Ridderskapets och Adelns sätt att se frågan inverkar uppå Kongl. Maj:ls fria pröfning och beslut i Dess Conseille. Jag finner således ingen nytta deraf, att drifva saken längre, än att Ridderskapet och Adeln låter vid de tre öfriga Ståndens beslut hero. För öfrigt får jag vördsamt erinra Ridderskapet och Adeln, att då ordinarie Roteringen 1812 inrättades, fästade Skånska Rotehållarne 2:ne vilkor dervid. Ett vilkor har af Grefve Horn blifvit omnämndt, men det andra har han förbigått, det nemligen att ingen skulle erhålla högre ordinarie Rotering, än den extra Rotering honom förut ålåg. En sådan ojemnhet har vållat, att denna fråga vid så mångå- Riksdagar förekommit, och Utskotten hafva nu lemnat Rotehållarne öppet, att undanrödja detta vilkor, örn de så önska; och dervid torde det höra få bero. Grefve Brahej Magnus: Jag förenar mig med de Herrar, som yrka bifall till Utskottens Utlåtande, och anhåller hos Herr Grefven och LandtMarskalken om proposition derpå. Herr Hjerta: Den grundsatts Friherre 63 H. 6 82 Den 22 Februarii e. m. af Nordin framställt skulle, om den tilläm» pades, göra öfverflödigt att Ridderskapet och Adeln någonsin öfverlade i frågor, der 3 Stånds beslut redan föregått, utan man skulle då blott förena sig om det moderna uttryck att låta dervid bero. För min del tror jag det vara tillfredsställande för Ridderskapet oeb Adeln, för Allmänheten och för Kongl. Maj:t, samt af stor vigt, att Stånden fatta beslut i alla frågor. Har vår Representation något värde, så är det genom klokheten i de beslut vi fatta, och då bör hvarje Stånds röst hafva något afseende och gehör hos Styrelsen. Derföre tror jag det vara bättre att vi fatta ett riktigt beslut, än att vi icke fatta något.
Föredrogs ånyo oc-h bifölls StatsUtsk:s d. 21 sisth Mars och d. 1 dennes pä bordet lagda Utlåt. N:o 45, i ani. af K. M:ts Nåd, Propos. angtde utbyte af indragna Militie-bosta Ilena N:o 1 Steglinge och N:o 8 Plöninge vid Skånska HussarReg:t emot Höganäs stenkolsverks ägande andelar i krono-skattehemmanen N:o 1 Vestra Klappe och N:o 1 Östra Klappe i Malmöhus Län. Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs d. 2! sisth Mars och d. 1 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 46, i ani. af erhållne åler remisser å Betänk. N:o 18, ang:de R. St:rs år 1855 församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853, biföll R. o. Ad. l:sta och 3:dje punkterna af förev:de Utlåt., hvilket i öfriga delar ej ansågs föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Föredrogs ånvo och bifölls StatsUtsIcs d. 21 sisth Mars och d. 1 dennes på bordet lagda Utlå^t. N:o 47, i ani. af väckt motion om rättighet för allmogen inom Ase härad af Skaraborgs län att erhålla utsyning å kronoparkerne Hunneoch Halleberg. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande LagUlskrs d. 21 sisth Mars och d. 1 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 22, i ani. af väckte motioner om förändring af vissa delar af hvad stadgadt' finnes ang:de dammluckas öpnande.
Mediet var en blek, anspråkslös och mager yngling. Ett qvinligt medium hade naturligtvis varit af vida större effekt, men ett sådant var måhända svårare att anskaffa. Och när sista numret förekom, upplyste äfven en af publiken, en känd doktor och föreläsare, som hade rykte om sig att vara särdeles bevandrad i de »moderna vetenskaperna», sina grannar om att ett manligt medium långt ifrån att vara hinderligt för experimentens lyckliga utförande tvärt om i vissa fall vore vida lämpligare. Man måste tro herr doktorn, såsom tillförlitlig auktoritet på detta område, en auktoritet, som ytterligare styrktes af hans andliga förbindelse med den namnkunniga madame Blavatsky. Medan professor Francisco presenterade sig för publiken, iakttog Hammar genom ett litet titthål i prosceniet de närvarande. Det var nära att han med ett utrop gifvit luft åt den öfverraskning och glädje han erfor, då han varseblef ingeniör Danielsson i salongen. Med den snabba kombinationsförmåga, som utmärker män af Hammars yrke, räknade han ut, att Danielsson ej hörde till de inbjudna utan kommit hit af helt andra orsaker, och hvilka dessa voro, trodde han sig veta. Brauner och Danielsson sutto icke bredvid hvarandra, men dock så, att Hammar kunde iakttaga dem båda på samma gång, hvilket var af ofantligt stor vigt, då han från sin plats endast kunde iakttaga en sida af salongen. Innan professor Franciscos uppträdande och Hammars deltagande deri refereras, måste några förklarande ord förutskickas. Trots att på ett par ställen särskildt redogjorts för den hufvudsakliga källan till dessa anteckningar, skall nog mången envisas att anse dem gripna ur luften. Detta kan nu ej hjelpas; men då det är att hoppas, att ett flertal läsare skall känna sig öfvertygadt, att en verklighetsskildring här föreligger, torde det löna mödan att erinra om, att de händelser, som här beröras, ligga så nära inpå vår tid, att de ytterst lätt kunna kontrolleras. Endast namnen äro fingerade, hvaremot händelserna skildrats just så som de tilldragit sig med bibehållande af lokaliteter och data. Den spiritistiska séancen vid konsul Brauners soaré söndagen den 21 December 1890 torde ännu länge dröja qvar i minnet hos hans förnäma gäster. De kunna intyga att i följande skildring af densamma ingenting tillagts.
N:o 90, i anledn. af väckt motion nng:de arrende af Norr* forss laxfiske i Vesterbottens län; N:o 91, i anleda, af väckta motioner, ang:de ersättning till vissa räntegifvare, som icke fått erlägga sina skatter efter de vid räuteförenklingen bestämda allmänna grunder; N:o 92, i anledn. af väckt motion ang:de rättighet för skolans och kyrkans tjenstemän att å vederbörande landtränterier upbära lösen för dem å lön anslagen kronotionde; samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Bctänkanden: N:o 65, i anledn. af vackt motion i fråga örn åtgärder rö rande skogshushållningen; N:o 66, i anledn. af väckt motion om rättighet för församlingarne att använda skog å presteboställen till kyrkobyggnad ; N:o 67, i anledn. af väckta motioner om antagande af särskild byggnadsordning för klockareboställen i Skåne; N:o 68, i anledn. af väckt motion om förändradt sätt för fördelning af de för öfverträdelser af Kongl. Kungörelsen den 23 Januari 18 28, om hvad i händelse af yppad smittosam sjukdom hos djuren iakttagas bör, stadgade böter; N:o 69, i anledn. af väckt motion om särskild tryckning af Kongl. SkiltesStadgan den i Maj 1827, med iakttagande af de i densamma efter hand gjorda förändringar; N:o 70, i anledn. af väckt motion om införande af förändrade lagbestämmelser angående olaga skattskrifning samt lösdrifveri; N:o 71, i anledn. af väckt motion om tillägg till Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852, i afseende på minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk; N:o 72, i anledn. af väckt motion om ändring i stadgarne rörande till tjenstgöring upbådade båtsmäns transporterande från samlingsstället till embarkeringsplatsen; och N:o 73, i anledn. af väckt motion om rättighet för rotebonde att erhålla ersättning för soldattorpets brukande under det soldaten är kommenderad på arbete. K. o. Ad. åtskiljdes kl. */* 1 e. m.
Riksdags-Ordningen skulle erhålla följande lydelse: Stats Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Chefen för aklagaremagten och Justities Ombudsmannen kunna ej säte och stämma — men ej besluten öfvervara; 12:0, att 4 mom. i 2 §. Tryck frihels-Förordningen skall lyda . sålunda: 1 grund af hvad JustitiaeRevisionen, Allmänna Beredningen, Öfveroch Under-Rätter m. m, i3:o, att Co nstitutions-Ut skottet, vid uppgörandet af jemkningsförslaget, i anledning af Utskottets nu föredragpe Memorial, mätte föreslå cn fullständig redaction, i öfverensstämmelse med de af Ridderskapet och Adeln beslutade gemensamma tankar; I öfrigt godkände Ridderskapet och Adeln till grundlags-enlig behandling, enligt 56 §. Regerings-Formen, Utskottets förslag till förändrade redactioner af 7, 8, 9, 11, 13, 15, 24, 28, 38, 42 och 107 §§. Rege lings-Formen, samt beslöt, att i Grundlagen ej behöfver utsättas under hvilket S. D, Föredrogs och remitterades till Stat s-Utskottet Kongl, Maj ds Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående medel för undsättningar vid inträffade svårare missväxter; gifven den 23 September 1834. S. D Föredrogs och remitterades till Lag-Utskottet Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 5 Gap 1 S Missgernings-balken; gifven den 23 Sept. 1834. Prof, Uldr. d. 9 Oct. iS3jp 2g S. D. Föredrogos Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelser till Riket#
Ständers Stats-Utskott afgifvit, i anledning af Riksens Ständers Revisorers hemstäläanden, dels angående betalningssättet vid skeende försäljningar af persedlar och effecter för Allmänna Magazin6-Inrättningens räkning, dels ock om räntas erläggande å medel, förskjutne från samma Inrättnings fond, blifvit i behörig ordning godkände; så får Expeditions-Utskottet, med öfverlemnande af de utaf Utskottet i öfverensstämmelse härmed uppsatte Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser i berörde ämnen, tillika fästa Riksens Ständers uppmärksamhet derå, att då, till följd af hvad samtlige Riks-Stånden numera beslutit, Allmänna Magazins-Inrättningen kommer att upphöra, ofvanberörde frågor alltså torde böra förfalla, och någon expedition af underdåniga Skrifvelser derutinnan icke erfordras; hvarom ExpeditionsUtskottet afvaktar Riksens Höglofl. Ständers förordnande. Stockholm den 14 November 1 b a 3* es PrototolltUtdrag'. Protocolls-Utdrag fran HÖglofl. Ridderskapet och Adeln, den 20 November 1823. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-Utskottets den 14 dennes aflätne, samt den 37 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan, huruvida ExpeditionsUtskottets under N:ne 320 och 321 insände Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit, rörande betalningssättet ■vid skeende försäljningar af persedlar och efiecter för Allmänna Magazins-Inrättningens räkning, samt angående räntas erläggande å förskjutne medel från Allmänna Magazins-Inrättningens fond må expedieras. Fran Högvörd. Preste-Slåndet den 17 Novem-* ber 1823. S. D.
» Tror grefvinnan på den historien? » » Nej, hon genomskådade allt, det hörde jag, när hon i sin sorg bad högt till Gud för den olyckliges själ Men i dag, då hon läste det efterlängtade brefvet, då blef hon blek och stel som en död. Jag trodde, att hon skulle svimma; jag tog henne i min famn och talade till henne. Då, Lars, hörde jag från hennes läppar ord af bitterhet mot människor, och då kan du föreställa dig, hur hård kampen stod i hennes själ. — Hon bad mig föra henne in i sängkammaren och lemna henne ensam, ensam med Gud. För ett par timmar sedan ringde hon på mig, och jag återsåg henne lugn och undergifven. » Ingrid tystnade och vände sig bort, gråten ville åter bryta fram, och hon finge ej gråta, ty det skulle göra Lars modlös och öka grefvinnans lidande. » Hade de där nekat henne en fristad hos sig? » » Jag vet ej, Lars, men grefvinnan sade mig, att hon ämnade hyra sig ett par små rum i staden och till betjäning nöja sig med en uppasserska, som gick från och till. » Ingrid talade fort, hon kände hur rörelsen åter hotade att kväfva rösten. » Blir det då ingenting öfver åt henne, som hjälpt och tröstat så många? » » Ingenting. Sonen och hans stallbröder ha plundrat henne; hon kunde j u ej låta namnet höljas af vanära. » E n tung tystnad inträdde i rummet, men därute hade vårstormen öfvergått till en orkan, som tycktes skaka slottet i dess grundvalar. De båda tjänarne märkte det ej, ty inom dem stormade det högre, farligare än därute i naturen. » Och vår framtid, Ingrid? » Åter slog hon från sig med handen; därpå sade hon dämpadt, men med blicken fäst på sin trolofvades upprörda ansiktsdrag: » Innan jag gick hit ned för att tala med dig, såg jag, hur vår grefvinna vandrade från rum till rum, smekande hvarje där uppstapladt föremål. Hon sade i sitt hjärta tack och farväl till de liflösa ting, bland hvilka hon lefvat. » » Hvilka af dem — de minst värderika menar jag — håller hon kärast? » » Lars, du ämnar ropa in något åt henne?
Hennes barndorn forflot iin p i faderns, general Rorvin-Iiruko \ \ - skys, gods Palilino, dels i familjens residens i P e t e r s b t v eller pa inorfaderus, general Schd&gt;erts, Iandtgods i niirheteu af den r ~ s k a huh-urlstaden. Det var 1x3 sistniimudn stdle vi i de biografiska anteckningarna for forsta g h g e u trlffa lilla Sonja, d&amp; fyra Ar gmmal, och det iir en iilsklig hilil soin f r a ~ n - innnas af de tv8 smd jamnh-igrt knsinerna, dgr de efter slutacl fawiljetaffel hade det viktign uppdraget sig nnfiirtrott att hi3.ri.t in den korg ined frnkter, dndlar, fikon, nlssin och niandlar. aom var afsedd fijr desserten. Den ena lilla Sonja tog i i n Gnda af korgen, hvilken den barnsliga fantasien forlanade ofantliga dimensioner, den andra lilln Sonja @ Ada knsinerna voro doptrt till Sofie) i motsatta iindan, och sti bar det a£ till matsalen, dBr riklig bararliin 11s korgeua innehAl1 ej uteblef. Fr. voa ddelung beskrifver sin lilla nalnne som ett miirlrhxadt, ej precis vackert inen ytterst lifligt barn, hvilket giirrze rille gijra sin egen vjlja giillande, hrarfore det ej siillan kom till nappatag nlellan de s~nii lekkamraterna. Trots detta voro (le oskiljakkiga llnder de tider deras foriildrar bodde i h~arandras grannslcap i Petessb iwg.