Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Råda statsmakterna hafva insett och erkänt viglen och nödvändigheten af denna reglering, för att dymedelst åt ledamöterne af nämnde tjenstemannaclass bereda de förbättrade löneförmåner, som förändrade tidsförhållanden påkallade, och som kunde anses skäligen motsvara de både till mängd oeh maktpåliggande beskaffenhet i hög grad ökade göromål, som landtstatens tjenstemän under sednare lider fått vidkännas. Beklagligen har det dock stannat vid blotta öfverläggningarne. Det resultat, som af dem bort uppkomma, nemi. beslut om anslag till den erforderliga löneförbättringen bar alltid uteblifvit, och man har den ena riksdagen efter den andra städse anfört, att nödige tillgångar till ändamålet saknades och att ifrågavar. angelägenhet således borde åt framtiden öfverlemnas. Oin en så beskaffad åtgärd kunnat till sina följder vara af mindre betydenhet för dem af landlslatstjenslemännen, hvilka redan äga löner till det belopp, att någon väsendtlig förhöjning utaf densamma icke torde ifrågakomma, så måste det förhålla sig helt annorlunda med dem af desse tjenstemän, hvilkas löneförmåner äro till den grad ringa, alt de knappast öfverstiga hälften af hvad K. M. till R. St. redan vid ]828, 1829 och 1830 årens riksdag öfverlemnade projectstat upptager, såsom för deras larfliga utkomst alldeles oundgängligt. Att ett ej ringa antal bland landtstatens tjenstemän befinner sig uti denna ställning, det är så allmänt kändt, alt några bevis derpå icke behöfva anföras ; men om en jemnförelse dem emellan i delta hänseende skulle äga rum, så lider det icke något tvifvel, att bland alla vanlottade landtstatstjenstemän de uti Jemtlands län, med undantag af ett enda fall, intaga det främsta rummet. Till undantaget hörer kronofogden i llerjeådalcns fögderi. Hans lön, indelad till hela sitt belopp, är någorlunda tillräcklig för att försäkra innehafvaren om en skälig utkomst. Difalles, såsom det bör förmodas, K.
Vid Fullmäktiges sammanträde den 11 Februari fingo Fullmäktige vidare från Presidenten Akerman emottaga en af honom den 5 i samma månad från Frankfurt aflåten skrifvelse, deruti han insände en af honom bestyrkt afskrift af det i Frankfurt afslutade låne kontraktet; och begärde Presidenten, att Fullmäktige måtte utan uppskof bereda erhållandet af Kongl. Maj:ts garanti derå, hvarom resolutionen borde med posten afsändas till Bankiren Raphael Erlanger i Frankfurt. Det sålunda på Tyska språket afslutade kontraktet finnes uti Svensk öfversättning denna berättelse bifogad t (Bil. Litt. C.). Elter tagen kännedom om kontraktets innehåll beslutade Fullmäktige samma dag, den 11 Februari, att till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna såväl sjelfva den till Fullmäktige insända Tyska afskriften, som ock en gjord öfversättning deraf, med underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes å det sålunda afslutade lånet meddela sin nådiga garanti. Genom nådig skrifvelse al den 17 Februari behagade Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Kongl, kungörelsen af den 29 September 1857, å det sålunda afslutade lånet meddela Sin nådiga garanti, med förklarande, att den å Johnska kontraktet den 13 November samma år lemnade garanti upphört alt vara gällande. Dessutom fingo Fullmäktige emottaga en skrifvelse» bilogad nådig resolution, innefattande samma garanti, hvilken resolution den 18 Februari till Erlanger expedierades. — 69 — Derjemte afläto Fullmäktige sistnämnde dag till Höglofl. Stats-utskottet en skrifvelse, deri Fullmäktige, med anmälan att lånet blifvit afslutadt och att Kongl. Majit derå lemnat nådig garanti, tillkännagåfvo, att Fullmäktige icke egde anledning föreslå någon ändring i det belopp af 1,166,666$ R:dr Kunt, som Fullmäktige uti skrifvelse af den 14 November 1857 begärt rnåtte varda anvisadt att under 40 års tid till skuldens förräntande och amortering utgå, och hvilket anslag
M 5, i anledning af väckt motion om uttjenta Underofficerares och Soldaters befordrande till vissa tjenstebefattningar; och M 6, i anledning af väckt motion, angående ändring i 2:dra § 1 mom. af Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af presterskapets löneinkomster. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Herr Alanders motion, M 305, med förslag till bestämmelser i fråga om häradstings hållande oftare, än nu är föreskrifvet. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades Herr Alanders motion, M 306, angående reglering af samtlige landtdomares löner, äfvensom domlösens ingående till Staten, m. m. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, JV2 6, i anledning af väckt motion om ett tillägg till Kongl. Förordningen den 7 December 1860, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, lades detta Utlåtande till handlingarne, med förklarande, att Borgare-Ståndet ansåg motionen böra af Lag-Utskottet upptagas. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, M 7, i anledning af väckt motion, om utvidgad näringsfrihet, lades samma Utlåtande till handlingarne, med förklarande, att Borgare-Ståndet ansåg motionen böra af LagUtskottet upptagas. S. D. Föredrogs Banko-Utskottets Memorial, JV1 9, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Förordningen den 26 April 1861, angående en allmän hypoteksbank. Borgare-Ståndet gillade Memorialet med förklarande att motionen tillhörde Stats-Utskottets behandling. Frän Hederv. B onde-Ståndet. S. D. Per Nilsson från Malmöhus län yttrade:
I anledning hvaraf Herr Borgmästaren Egge förklarade sig finna tillräcklige skäl i Constitutions-Utskottets förra Betänkande vara anförde till ådagaläggande af den nytta, som med ifrågavarande Nämnd vore åsyftad, men hemstälde, om ej 103 § Regerings-Formen kunde på något sätt förändras till förekommande af det förorättande, som genom en obetydlig Minoritet vid nuvarande omröstningssätt syntes kunna tillfogas hela Högsta Domstolen. Herr Kammarherre Silverstolpe-. Denna olägenhet torde vara afhulpen, om frågan, hvaröfver omröstning först företages, förändras till: »Om någon af Högsta Domstolens Ledamöter ej äger Riksens Ständers förtroende» etc., i stället för: »Om alla» etc. »äga» etc. Herr Regerings-Rådet Hallenstjerna anmälte sig instämma i den genom förevarande Memorial ifrågastälde förändring, och förbehöll sig att till Protocollet skrifteligen få anföra de motiver, som i detta afseende bestämt dess tanka: »En domare måste vara oberoende. Högsta Domstolen framför allt. Riksens Ständer hafva försett dess Ledamöter med goda löner, för att deras bergning icke måtte ingå i domskälen; men hafva de också föresett den i framtiden, då de gifvit sig den magten att kunna afsätta dem efter godtycke? Konungen tillsätter dem, men kan icke afsätta dem. Således, sedan de äro tillsatte, har Konungen icke något inflytande på dem, men den, som vill behålla sin tjenst och icke har annat att lefva af, skall nödvändigt vända sina ögon åt Riksens Ständer och icke stöta sig med dem, som i den corpsen äro betydande och verksamma. Han skall alltid frukta för Opinions-Domstolen. Så länge partier icke finnas hos oss, är denna fruktan icke betydlig. Men föreställom oss en sådan tid, som varit häfver. Låt oss påminna oss den, då Rådet vid hvar Riksdag afsattes, så snart ett annat parti fick öfverhand. Konungen skall då tillsätta, Ständerne afsätta. Och denna Opinions-Domstol läser och granskar den Högsta Domstolens protocoll? Framför den facta, 616 Riksdagen 1812. skäl till sin behandling? Tysta, slutna sedlar kunna skilja den bäste domare från sätet.
Så hafva ock förre Ständer förstått och behandlat frågor om eftergift eller lindring 1 likartade fall, derom exemplen äro talrika, och hvaribland de högst betydliga eftergifter och afskrifningar, flera landsorter tid efter annan tillgodonjuta å erhållna unösällningslån, må särskildt vittna; och jag inser fördenskull ej någon rimlig anleda, hvarföre R. H. St. just nu, då Statens drätselverk är i bättre skick än kanske någonsin tillförene, skulle afsäga sig den skön? och ovärderjiga rättigheten, att, på ett lika välgörande sätt, hjelpa betryckta städet;, och landsorter, samt genom sådan mellankomst afvärja deras undergång. För öfrigt synes StätsUtsk. sjelft hafva afvikit från de ideel-, sorn här motiverat afstyrkändet, då StatsUtsk. förut tillstyrkt hvad R. St. ock redan bifallit, nemi. afskrifning af ett utaf cholera-creditivet Carl Johans församling, med åierbetalningsförbindelse, tilldeladt lån, oaktadt andra församlingar, deribland äfven Borås och Wenersborgs städer, fullgjort betalningsskyldigheten för deras låneapdelar. Jemte det jag hemställer, att H. StatsUtsk. matte taga detta allt i behörigt öfvervägande och på grund deraf tillstyrka af mig nu föreslagna lindringen för Borås stad, anhåller jag, i sådant syfte, vördsamt om återremiss af ifrågavar. utlåtande. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. O. Ad. behagade bifalla StatsUtskts utlåt. Ropades ja och nej. lil' Landtm, hemställde, om B o. Ad ansåg de vid utlåt. Nto 70 gjorda anmärku:r föranleda de>s återremitterande. Ropades starka ja, blundade med ganska mångå nej. Hr Den 16 Maj c. ra. 4' Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han funnit ja* hafva öfverrösta! nej, men afbröts af Hr von Hartmansdorff, Aug., som yttrade:
Hjertligt tack för edra små bidrag! Tidningen sändes under den uppgifna adressen. Var god uppgif ert namn och var välkommen åter. Charader och dylikt behöfva vi dock ej, då vi ej vilja med en dylik vidlyftig afdelning inkräkta på utrymmet. Redaktionen. pr aln. Svart helsiden Victoria Garantie fr. 6 kr. pr meter / N ^ / ^ N:r 2 7 0. Pelargonier böra omplanteras i fet löfjord, tidigt på hösten, så att krukorna hinna att växa fulla med rötter under vintern, dä de blomma rikt och tidigt. De böra förvaras i svalt rum under vintern och vattnas sparsamt. I mars är bra att göda dem med » Dahls blomstergödning » (rätta användningen deraf finnes angifven å burkarne), som köpes hos J. B. Nordlin g n:r 23 Lilla Nygaten Sthm. Hanna. Till behandling emottagas alla slags stickade, virkade och tunnare väfda helylle rena ylletrasor samt upprepadt silke. Stickyllet behöfver ej repas, endast göras väl rent från sömmar och hårdheter. Till en filt åtgår l,.|9o kg. stickylle (8V2 skalp.) och B r e f l å d a. Svart 1:68 pr meter ratn helsiden Merveilleux l:ma från 3 kr. pr mtr Svart v &amp; i r * ^Jr N:r 2 4 3. Smörj laggen med hvitt vax. Dubbelt porto torde medsändas. Svart helsiden Merveilleux från / gratis och Skandinavisk Modetidnings abonnenter och för uppdrag åt andra R e m s o r af bästa qvalitéer, ^^^^^ 3VCa,ca.eira.- " fc&gt;roc3Lex * ler, Madapolara-Taroderier. OBS.! Prof ver sändas på begäran till landsorten franco. fr. 1: 50 mtr Underklädningar fr. 3: — st. Underklädningar, klädes» 4: 50 » Tyll-Garnityr, Jabots - fri; Underklädningar, garnerade med siden.
LehäUnirlningen, kund: till ineuinaens förtydligande, sattas: lälunda blifwer behällen inkomst: Wid efterseende uti Hög, wördige Prest-Tkändcts wid sista Riksdag til BewillningsUtstottet ankomne ProtocollsUtdrag för den 2 April innewarande är, besinnes, att Högwördige Ståndet uttryckligen förklarat sig önsta, att ester orden: Af fordringar och contante penningar, matte tilläggas orden: som icke efter Embetsmans förordnande ars satte i taka bander. Och emedan detta stad. gande äftven öfwerensstammer med det af förstärkte Stals-Utstottet da, i denna dit hanstjutne staga, fattade bcflut; kan Utstottet fä mycket mindre tilstyrka, at berörde mening utesintes, som af den ingalunda bör kunna dragas annan följd, an att blott af de contante penningar, som, af Embetsman satte i taka händer, säledes aro ofruktbare, icke stall erläggas Bewills ning, enar ordet eller, som star emellan orden, fordringar och contante penningar, synes tydligen utmärka, akt istagawarande mening endast har afseende pa desse sisniar,. de, sam: efteråt dessutom är D n 22 Septtmbtt. gen, som ar gt betala för dm inkomst man werkeligen hast, icke för den man genom annan hushällning med sin egendom möjeligen kunnat haswa. 4:0. I början af nästa punct stadgas at räntor a skulder samt hushyror fä uteflutas, "bör rattare heta fä afdragao. 2. Moni. Wid sista meningen i hetta Moment:
De kostnader detta skölle r förorsaka, blefve dock så betydliga, att Departements-chefen ansett sig ej kunna ^tillstyrka en framställning derom i bela sin vidd, helst en icke ringa kostnad kornme alt uppstå i och för den slutliga uppskattningsförrättningen, utan borde derföre tillses, om icke uppskattningen kunde ske på ett sätt, som ej medförde alltför kostsamma förberedande åtgärder, men dock lemnade sä tillförlitligt resultat, som kunde erfordras, dä i betraktande tages, att all uppskattning af jord måste blifva approximativ, mera till efter rättelse för det närvarande än för framtiden, — och syntes i sådant hänseende tillräcklig noggrannhet kunna ernås, om, beträffande de till Boställsoch Lönings-direklionernas förvaltning hörande boställen, den enligt gällande kontrakt betingade arrendesumma antoges såsom boställets rätta afkastning, hvarigenom kartors anskaffande för dessa boställen undvekes, samt att, då derjemte, för uppskattningen af mindre bostadsboställen, kartor torde kunna undvaras, sådana endast behöfde upprättas öfver öfriga bosladsboställen, sorn uppgå till ett mantal eller derutöfver, innan värderingen sker. Men om äfven af Ofverdirektörens för Landtmäteriet gjorda beräkningar skulle med någorlunda tillförlitlighet kunna bestämmas den jemförelsevis mindre kostnad, som den sålunda föreslagna åtgärden i afseende å kartläggningen skulle medföra, kunde dock icke ens approximativt nu beräknas det ej obetydliga belopp, hvartill rese-ersätlningar, traktamenten och andra omkostnader, föranledda af den slutliga uppskattnings-förrättningen, skulle uppgå. Då således endast förslagsvis kunde uppgifvas, hvad som borde Bih. till Ii. St. Prot.
Bonde-Ståndet åter har, jemlikt dess ofvan omnämnda generella beslut, angående Underrättelserna, bifallit, att paragrafen, sådan den i Utlåtandet N:o 3o af Utskottet föreslagits, får plats bland Underrättelserna. Yid detta förhållande lärer här, likasom vid 7 §• 1 mom., utaf utgången af omröstningen enligt 3i4:de voterings-propositionén härofvan komma att bero, hvilkendera, antingen de 3:ne förstnämnde Ståndens åsigt, att paragrafen bör från Underrättelserna uteslutas, eller Bonde-Ståndets, att den skall qvarstå, bör blifva gällande, sålunda, att, om ja-förslaget i nämnde voterings-proposition segrar, bibehålles, men om deremot nej vinner, borttages paragrafen; kommande i senare fallet numerföljden å de återstående paragraferna att derefter rättas och följaktligen blifva sådan, den i Betänkandet N:o 21 förefinnes. §• 18- Vid denna §. hafva följande ändringar blifvit beslutade, nemligen: af Preste-Ståndet: att restitutions-beloppen skulle blifva sådane, Utskottet i 17 §. af Betänkandet N:o 21 desamma föreslagit, hvarigenom den skilnad från hvad Utskottet i denna 18 §. af Utlåtandet JNT:o 3o hemställt uppkommer, att, för 1 U. Topp-_, Kandioch Kaksocker, komme att medgifvas 3 sk< 2 rst., i stället 2 sk. 11 rst.; samt af Borgare-Ståndet: att, med afvikande från hvad Utskottet föreslagit, lydelsen och restilutionen skulle, för nedannämnde varor, bestämmas till följande, nemligen: för 1 U. kardus eller karfvad Tobak, äfvensom prässad och rullad Tobak 5 sk. „ 1 U.
Prinsessan Sophia Albertinas begrafning, hvilken redogörelse likaledes är vorden i Kammar-Rätten reviderad med anmärkning; j 3;o för anslaget till Lejonbackens ombyggnad under åren i83o, i83i , i832 och i833, hvilken redovisning blifvit i Kammar-Rätten reviderad med anmärkning endast för förstnämnde år; och 4:° öfver Finska ersättnings-medlen; och har Stats-Utskottet vid dessa serskilda redogörelser ieke funnit något alt anmärka; hvilket allt Rikets Ständer få hos E. K. M. härmed i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den i5 December 1834- 4*4 Expediliont-Vtshottels Förslag till uncl. Skrifvelse Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adelö den i5 Dec. 1834. Preste-Slåndet de-n i5 Borgare-Slåndet den i5 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående verkställd granskning dels af Krigs-Col/egii med derunder lydande Cassors redogörelser och dels af räkenskaperne öfver Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori för år i83u (Stats-Utsk.
Lagutskottet instämmer jag fullkomligen deruti, att i frågan om DomareEmbetenas förvaltning af deras rätte Innehafvare utan biträde af Vicarier vict andre till* fällen, än då verkclige förfall dertill foran-. i!56 Den I» Maji e, m. leda, det icke är Författningar, utan Författningars efterlefnad, som erfordras. Men då det missbruk, hvaröfver i Motionen klagas, blifvit nog allmänt, åtminstone i medlersta delen af Riket; då detta missbruk, som icke är af beskaffenhet att lämpeligen kunna af enskild part öfverklagas, sträckt sig derhän, att ej allenast Domare, utan att styrka sådane förfall sorn Författningarlie föreskrifva såsom vilkor för tjenstledighet, ofta få begagna sig af Vicarier, utan ock ombyte af desse, i anledning af Domarens Förslag, kunnat ske så ofta, att 4 till 5 särskilte Vicarier varit inom loppet af ett år förordnade att inom en och samma Domsaga förrätta ordinarie Ting, Urtima Ting, andre särskilde förrättningar oberäknade: då det alltså vill synas, som hade föreskrifterne både om sparsamhet med ijenstledighets beviljande, och om HofRätternes rättighet och åliggande att oberoende af Domarens förslag förordna dem till Vicarier, lill hvilka HofRätterne äga största förtroende, råkat i förgätenhet, till verkelig olägenhet fÖE de Landsorter, hvilkas Domare, då de sjelfve funnit sig hindrade att sine Embeten förestå, icke varit betänkte att föreslå skicklige Vicarier och bibehålla de samma under någon längre tid för alla de tillfällen , då Domarne behöft tjenstledighet: och då det oberoende af allt annat än Lagen, som Domaremagten äger och bör äga, synes göra angeläget, att beroendet af Lagen så mycket sorgfälligare handhafves och att detta vigtiga Embete, genom dess förvaltning af värdige män, bibehålles i Den 12 Maji e, m'.
3. 8 men år 1850 öfverstigit med dock endast 0,30 procent. hvaremot för hela riket de häktades antal år 1848 öfversteg 1835 års med 16 » år 1849 understeg 1835 års med 1 \ » » 1850 öfversteg 1835 års med 6,0 3 » Af dessa statistiska uppgifter, hvilka torde vara desto säkrare för bedömmande af sedlighetens tillstånd, som Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har all anledning förmoda, att vederbörande allmänna åklagare icke låtit komma sig till last någon försummelse med brottens och lagöfverträdelsernes beifrande, något som har ett betydligt inflytande på desse uppgifters siffertal, torde den glädjande slutsats kunna antagas, att inom Länet brottens antal äro i aftagande samt att brottsligheten icke är så stor här, som i de flesta andra delar af riket; Och är det anledning till den förhoppning att dessa gynnsamma förhållanden än vidare skola fortfara, sedan, i följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, ett nytt cellfängelse med 22 st. celler och 2 större fångrum, utom bostad för Bevaknings-Befälhafvaren, blifvit uppfördt i staden Eskilstuna för nämnde stad samt Österoch WesterRekarnes härader eller, åtminstone hvad Eskilstuna angår, den del af Länet, der jemförelsevis de mesta brott föröfvats, samt derförulan härvarande länsfängele är vordet försedt med 6 stycken celler, hvarigenom de förderfliga följderne af ransakningsfångars förvarande i gemensamhetsfängelser, som utgör en af de största plantskolor för brott, till det väsendtligaste blifvit undanröjde. Här, såsom öfverallt inom landet, påkallar fattigförsörjningen allt större och större bidrag af de bemedlade klasserne.
Jag hemställer derföre, om ej detta» utlåt, kunde få återremitteras till StatsUtsk. för att kornidia i betraktande, sedan Utsk. upptagit den motion, jag väckte 0111 g:de Imf* vudtilelns förvandlande till ett fondsystem,- Jag är öfvertygad, att vid denna riksdag denna min mption ej af StatsUtsk. eller R. St. vinner bifall; men jag önskade åtminstone, att den nu förevar, frågan måtte stå (öppen, tills R. St. afslagit ett sådant förslag. Jag vill, att »rian åtminstone skall 36 Den 3 September. försöka, om ej Representationen skulle finna, att, davi från alla håll hotas af mindre god skörd och af alla de olyckor, som kunna drabba ett land, man bör hvälfva en del af bördorna från nutiden på efterkommande. Jag anhåller om återremiss af utlåt. Skulle den ej beviljas, anhåller jag endast att få nedlägga min reservation deremot i prot.; ty jag tror, att så beskaffade medel af R. St. kunna utfinnas, hvarigenom gagneliga och för landet välgörande inrättningar kunna understödjas. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag finner, att Frih, Ehren^ borgh har så mycket skäl för sin begäran om återremiss, att jag deruti instämmer. Utan tvifvel måste detta ämne sta i sammanhang med den motion, han väckte rör;de g:de hufvudtiteln. Frih. har nämnt, att man borde tillse, om man ej kunde hvälfva bördor från samtiden till efterverlden. Jag skulle hemställa, om denna sats i allmänhet nu bör tilllämpas ; om det vore så rättsenligt och så ceconomiskt rätt, i fall det kunde ske. Jag skulle tro, att endast sådana bördor böra drabba efterkommande, af hvilka de kunna draga motsvarande fördelar. Jag tror likväl, att om sådana företag;, sorn det ifrågavar., understödjas, är det arbetadt för efterkommande, i fall de anses nyttiga, och i sådant fall finner jag lämpligt, att efterkommande draga en del af bördorna.
Cederström: Sorn Ridderskapet och Adeln nyss frånträdt dess förra beslut rörande 5 procents sedlarnes inlösen, men jag äger grundad anledning förmoda, att BondeStåndet fogat sig efter Ridderskapets och Adelns berörde beslut^ och ändamålet med ett sådant Ridderskapets och Adelns frånträdande, remlt. gen att undvika Nämnd, således icke är vunnit, utan det samma i stället gifver anledning till ny jemkning j får jag till Protocollet förr Den 20 Junii 345 klara min reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut. Grefve Spens Carl Gu{laf, instämde äfven i Friherre Cederströms reservation. * Statsoch BancoUtskotter.s uti 7, 10, n, 12, 14. 15 och 16 punkterne afgifne jemk ningsförslag och yttranden blefvo derefter, uppå särskilte af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken framställde propositioner, tili alla delar af Ridderskapet och Adela gillade. Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt BancoUtskottens den 17 dennes afgifne, och följande dagen på bordet lagde, Förslag till sammaojemkniDg af någre skiljaktigheter uti RiksStåndens beslut, angående allmänna pen* ringe - rörelsen och myntvärdets upprätthållande. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högi loflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 20 Junii 1818. S. D. Remitterades till RiddarhusUtskoltet «tt Memorial af Herr Rothlieb, Carl Fredric, 346 Den 20 Junii. innefattande förslag, att Ridderskapets och Adelns öfverläggningar måtte blifva offentlige. Ut supra. S D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 20 sistlidne Maji afgifne, samt d. 27 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande angående väckt motion om inlösande af de så kallade Schlegelska Godsen i Hallands Län; blef berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt.