Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och vidkommande de nu anmärkningsvis fortsatte yrkanden, att Staten måtte återgälda hvad Rotehållarne vid Södermanlands och Vestmanlands Regementer de föregående åren, i följd af 1812 års Beklädnads-Författning, måst utbetala; så får Stats-Utskottet, under åberopande af hvad dess förre utlåtande, i denne del innefattar, nu ytterligare förklara, att orri än, efter det frågan om desse Rotehåilares rätt till ersättning blifvit i laglig ordning utredd, en sidan skulle finnas äga rum; så enär, efter Stats-' Utskottets öfvertygelse, denne ersättning likväl icke kan drabba Stats-Verket, tillhörer ej eller förevarande fråga Stats-Utskottets åtgärd. Hvilket allt vördsammeligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande; och lära Riksens Höglofl. Ständer, om deras vidtagande beslut, i ofvanberörde delar hos Kongl. Majrt i underdånighet anmälan göra, med anhållan om de åtgärder och förändringar uti 1812 års Kongl. Beklädnads - Förordning, som häraf blifva en följd. Stockholm den s 6 Maj 1818. N:r 263.’ Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Berättelse om den vid Urtima Riksdagen i Stockholm är en 1317 och 1818 verkställde granskning af Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och Stats-Utskottets Btiänkartderi. i507 Förvaltning, jemte Förslag till grunder för detina Inrättnings Organisa* tion* l^ikséns Höglofl. Ständer, som förskjutit Ali* inanna Magazins-Inrättnltigen dess Fonder, hafva ock i följd deraf ansett nödigt, att Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning borde i likhet med Stats-Verkets, Bankens, RiksgäldSContoitets och Commerce Collegii ManufacturDiscont, undergå 6n sådan granskning af Riksens Höglofl.
Har kontrollör sig ej inställt 24 timmar innan tillverkningen börjas skall, åge tillverkare att göra derom anmälan i stad hos Magistraten och å landet hos närmaste kronobetjent. Magistraten eller kronobeljenten besörje, att annan tjenlig person besigtningen genast verkställer; och vare denne, der, enligt 6 eller 7 den redskapen åsätta försegling varder bruten, innan kontrollör binner till bränneriet anlända, pligtig att intill bans ankomst å stället qvarstadna och den kontrollör åliggande tillsyn utöfva. Den, som i kontrollörs ställe sålunda satt är, åtnjute den aflöning och de öfriga förmåner, som kontrollören tillkomma. § 10. Kontrollör beslämmc för en vecka i sender den eller de limmar hvarje dag, då bränvins uppmätning och gradering verkställas skola, och underrätte derom så val bränvinstillverkaren, som det vitne, hvilket skall vid mätningsoch graderingsförrättningarna när vara. Skulle i något Större bränneri begagnas enkel redskap, så att bränvin icke kan genom en enda kokning der åstadkommas, vare kontrollören pligtig att minst två gånger hvarje dygn från sprithållaren utlemna förbrännan till omkokning, efter hvars fullbordande uppmätningen och graderingen skola verkställas. Bränvins uppmätning och gradering skola ske emellan kl. 6 om morgonen och kl. 6 om aftonen. § 11 I händelse antingen vitne icke blifvit, enligt 61 § (g. 55) af ofvanberörda förordning, utsedt eller ock utsedt vitne uteblifver, skall kontrollör annan lämplig person till vitne kalla. Af bränvinstillverkares eller hans ombuds uteblifvande må förrättningen icke uppehållas. § 12- Öfver bränvins gradering och mätning föres protokoll, inrättadt med särskilda kolumner för: 1) dagen, då förrättningen verkställes, 2) timman, då den börjas, 5) det uppmätta bränvinets kannetal, 4) dess värmegrad, 5) dess styrka, 6) del uppmätta och profvade bränvinets, efter 6 graders styrka vid 15 graders värme, reducerade kannetal, och 7) tillverkningsafgiftens belopp. Särskilda Ulskottels Memorial, JM 14. 7 § 13.
Jag vågar ej bestämdt påstå, huruvida förhållandet i Rikets öfrig . eller södra provinser kan vara detsamma, mes 3^3 Dan 5 Martu, med tillförlighet kånner jag, att Postföringsskyldigheten i Norrland år högst tung af anledningar, som igenfinnas mera i ortens låge och och i climatet, ån i sjelfva Post väsendets organisation. Afståndet imellan Post-stationerna år i allmänhet mycket långt i Norrland, oftast tvenne och på flere »ställen frenne mil. Afven sommartiden år detta kåribart, men isynnerhet under vintern, då i denna landsort, svåra snöfall sorn oftast inträffa och under de årstider, då våga me under öfvergång* 11 ifrån Siöst till vinter och ifrån vinter till vår, åro, om icke ofarbara, dock för håstkreaturen, förderfvande; halst Postillonen, sorn nu mera alltid beledsagar Posten, icke år, såsom a nöre resande, bunden vid någon föreskrift om tiden, hvarpå en mil bör tiiliyggaläggas, hvarföre man ock af honom rållan har någon skonsamhet att påräkna, och följden af detta förhållande år, att Postbonden, hvars biå st aldrig uthärdar långe, måste, oftast med lanta penningar förse sig med nya dyrköpta dragare. Af det längre afståndet emellan Post-ste.tionerne följer ock en ökad kostnad för föda åt hästar under den tid Postbonden år borta hemifrån och då Postföringen fyra gånger i hvarje vecka inträffar, år äfven denna kostnad icke obetydlig. Ovad som likväl måst a£ allt trycker Postföringen, år snöplogningsskyldigheten, hvarifrån Posfhemmanen ej åro befriä* de. Saöplogningen, som i Norrland utgör en iblcrid Hemmansägarens större besvärligheter, inträffar för en Postbonde ofta på Samina gång Den 5 Martii. meri Postföringen, då han för endera nödvändigt måste betala en dryg lega. Dessa en Postbondes betänkliga tyngder motsvaras visst ieke af friheten frän Rotering och Hållskjuts, sorn, i min hemort, åro, ibland Postbönders friheter, de enda af vesändtlighet.
Och man hör ihogkomma, att hvarje tillökning i statsinkomsterne, som åstadkommer en minskning i Nationens förmögenhetstillstånd, och ett afltjnande af production och industriella företag i allmänhet, genom att derifrån draga det nödiga förlagskapitalet, i längden skall bereda förlust och minskade inkomster äfven förStatsCassan. Jag anhåller om återremiss af Betänkandet. Herr von Hartmansdorff,August: Innan jag börjar göra några anmärkningar vid bristerna i Utskottets Betänkande, anser jag för en pligt, att erkänna den förtjenst i formen_, sorn det äger framför dem, vi tillförene i samma ämne emottagit. Det nu förevarande visar fullständighet i tabeller, ordning i uppställandet af grundsatser, och deras tillämpning, samt arbetsamhet i utförandet. Serskildt hör jag fästa Ståndets uppmärksamhet vid den aktning för enskilta näringsidkares meningar, hvilken CommerceCollegium visat, då det låtit afhöra dem inför sig, på sätt det vanligen sker i England, då Parlamentet nedsätter Committeer öfver dylika frågor. Jag beklagar blott, att icke flera än en handtverkare blifvit hörd; i annat fall skulle Utskottet utan tvifvel erhållit flera anmärkningar, som gjort åtskilli - Den J9 Junii e. m. ga på detta rum öfverflödiga. Men äfven i formen förefinnas betydliga brister. Dessa bestå egentligen deri, att emot föreskrifterne i 34 §• Riksdagsordningen, och med öfvert radande af 31 §. Riksdagsordningen, BevillningsUtskottet (sidan 67, med flere) yttrat sig öfver ämnen som icke tillhöra dess utan EkonomiUtskottets handläggning. Denna öfverträdelse är redan inom Utskottet så riktigt utredd af Herr af Rolen, med hvilken Herrarne af Geijerstam och Cron sig förenat, att jag anhåller få uppläsa hvad de yttrat. Herr von Hartmansdorff uppläste Herr af Rolens vid Utskottets Betänkande fogade skriftliga reservation; hvarefter Herr von Hartmansdorff fortsatte:
Men vi bedje våra läsare besinna om det ej i sjelfva verket är långt nedrigare och gemenare, att påbörda store författare egna synder, samt att stjäla heder och ära, i litterärt hänseende, från en Rec. som ej har stort annat att förlora, – om, säga vi, ett slikt beteende ej är brottsligare och bofaktigare än att stjäla 17,200 Rdr från en rik man, som kanske har femtio gånger mer qvar? Mellertid kände jag nu min man, och fick en nyckel till ett bättre förstånd om hans skrifter. Således kunde det icke förvåna mig när jag erfor, att han under sina reverser begick den lilla distractionen, att skrifva Almgren i st. f. Almqvist. Mannen hade alltid en stor svaghet för vackra namn, och hans flesta hjeltar och hjeltinnor hafva hvardera ett halft dussin, – och Almgren klingar kanske bättre än Almqvist. Moraliteten kunde för ett snille af den arten ej komma i betraktande. Vi återgå till vår förra utgångspunkt. Hr Hjerta hade troligtvis ingen notice tagit om A:s beteende i den grekiska saken; han kände likväl „dåden„ mot Herr Blanche; han kunde väl icke alldeles vara okunnig om hans öfriga moraliska „mauvaise odeur„ ; mot honom sjelf hade A. slutligen betett sig på ett sätt, att umgänget dem emellan blef blott „höfligt„ , och vi äro fullt öfvertygade, att Hr Hjerta i den punkten talar ren sanning: vi veta att A. var en idol, som endast kunde tillbedjas på afstånd eller som en obekant storhet. Vi tro att Hr Hjerta visst icke kände sin medhjelpare i botten, endast „si och så„ ; men det som Hr Hjerta visste, syntes ändock vara tillräckligt att entlediga honom ifrån den förtroendepost, hvarmed han var beklädd. Hvarför, fråga vi, hvarför tillämpade icke Hr Hjerta samma grundsats på sin minister, som han annars påyrkar som rättesnöre i den stora staten: den att afskeda honom, sedan denne på nämda och flera andra sätt discrediterat sig och förlorat allmänhetens förtroende samt på köpet sin monarchs aktning?
Deras jemväl då framställda enahanda förslag, icke sedermera i någon måtto undergått förändring; har Jag icke eller nu funnit godt att till Eder förnyade begäran lemna nådigt bifall. Sedan Jag, genom nådig Proposition af den 37 Mars sistlidet år, föreslagit Eder, Gode Herrar och Svenske Män, vidtagande af en allmän Författning, hvarigenom skulle stadgas, att då böter för sådan stöld, sorn enligt Lag ligger i tveböte mot annan tjufnad, skola till fängelse vid vatten och bröd förvandlas, stöldens enkla värde först bör fördubblas, och det sålunda uppkommande dubbla beloppet tjena till grund för fängelsetidens bestämmande, på sätt i 5 Cap. 4 §• Straff Balken stadgadt är, håfven J, uti underdånig skrifvelse af den 18 November sistlidet år, anmält, det J, uppå tillika anförde grunder, ansett Eder icke böra lemna bifall till samma nådiga Proposition, utan i förening med en Lagförändring, sorn stadgade en tjenligare beräkningsgrund för förvandling i allmänhet af böter till fängelse vid vatten och bröd; och då, enligt Eder tanka, något giltigt Den i Mars f. in. skäl ej torde kunna uppgifvas, hvarföre emellan hvarje grad i straffet af dylikt fängelse skall, såsom nu är stadgadt, vara en skilnad af fyra dagars fängelsetid, eller hvarföre första graden skall svara emot Tio Daler, andra graden emot Femton, tredje och fjerde graderne hvardera emot Tjugu och femte graden emot Trettio Daler Silfvermynt, enen det deremot syntes naturligt och billigt, att graderne i straffet af fängelse vid vatten och bröd bestämdes i samma enkla arithmetiska proportion, sona graderne i straffet af spö eller ris; håfven J, som ansett den i Min nådiga Proposition föreslagne grund för förvandling af böter för stöld, som ligger i tveböte, vara enlig med andra i Lagen stadgade dubbla böters förvandling, i underdånighet afgifvit ett så lydande Lagförslag: "Med ändring af 4 §• i 5 Cap.
eller hvilka böra deruti såsom Svenska folkets representanter inträda? och huru böra de dertill utses? är den fråga, som dernäst måste besvaras. För närvarande gifvas tre olika grunder lör representations-rätt, nemligen: Börd, Embete och Bal. Rikets första Stånd representerar nu med bördens rätt, ulan allt val; Utskottet tror sig icke behöfva ingå i någon bevisning af omöjligheten att lemna Ridderskapét och Adeln i den enda Kammaren en sådan öfvervigt, som dess antal, om dess nuvarande representationsrätt bibehölles, skulle, åtminstone vid vissa tillfällen, skafta detta Stånd; och äfven om detta skäL icke funnes, skulle Constitutions-Utskottet med full säkerhet våga förutsätta, att Ridderskapet och Adeln i en tid, då en sådan representations-rätt i det Germaniska Europa utom Sverige, Constitutions-Utskottet veterligen, blott träffas i Weldeck och Schauruburg-Lippe, sjelf skulle aldraförst inse, det denna representationsrätt oförändrad icke kan fortfara. Huruvida den med tillsatts af val bör bibehållas eller icke, skall Utskottet längre fram, efter sin åsigt, söka utreda. En med närvarande tids åsigter, åtminstone bättre än börden, öfverensstämmande grund för representations-rätt torde vara beklädande af vissa Embeten. Det förtroende, sorn kallar till Embetet, är då ett verkligt representant-val, som gäller för hela den tid, som Embetet beklädes. Emedlertid måste Utskottet erkänna, att det icke kunnat tillfredsställande besvara två inkast — det ena, att så vidt som national-representaiionen i öfrigt utgår från folket, men Konungen utnämner tili ifrågavarande Embeten, folk-representationen härigenom kommer att utgå från två olika källor: något, som hittills vunnen erfarenhet icke torde tillräckligen rättfärdiga; det andra, att de egenskaper, hvilka embetet, och de, hvilka representantkallet kräfver, icke alltid finnas i förening, och att afseendet på de ena mer än en gång torde nödga att åsidosätta afseendet på de andra. Utskottet har således icke eller kunnat anse något Embete böra i och för sig lemna inträde i representationen.
Detta lagstadgande blef likväl ej af Kongl. Majit 1 Nåder antaget, på den grund, att detsamma endast kunde blifva en följd af en föregående förändring i 2 Cap. 1 och 2 §§ Utsöknings-Balken, sådane de lyda i Kongl. Förordningen den 29 November 1823, derom något förslag ej blifvit af Rikets Ständer framstäldt; och har, vid denna Riksdag, Herr Hjerta, Lars, uti ett till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifvet samt derifrån till Lag-Utskottet remitteradt memorial, yrkat, att Rikets Ständer malte å nyo fatta och till Kongl. Maj:t, med begäran 0111 Dess Nådiga Lag-Utskottets Betänkande, N\o 117, 23 stadfästelse, öfverlemna beslut uti ifrågavarande ämne, i likhet med hvad omförmälde underdåniga skrifvelse innehåller. Utskottet, som tagit denna motion i öfvervägande, får deröfver afgifva följande utlåtande :
Lands-fiskalerne och Kronobetjeningen åligger väl tillsynen öfver krono-skogarne, men skogstrakternes vidsträckthet och kringspridda läge göra det högst svårt för den af mångfaldige andra tjenstebestyr öfverhopade Krono-betjeningen, att upptäcka och lagligen utreda alla föröfvade missbruk. Önskeligt vore således, att någon ändamålsenlig förändring snart vidtages i afseende å sågskogarne, hvarigenom Staten kunde tillskyndas en skälig och mera bestämd inkomst samt Sågverksägarne beredas vidsträktare tillveikningsiätt, ulan frestelse eller en slags nödvändighet, att öfverskrida sina privilegier för alt undgå förlust. 8 Under loppet af 1838 till och med 1842, äro 150 st. Nybyggen beredda till skattläggning, hvarjemte vederbörande Landtmätare till afvittring beredt 131 tunnland 5 kappland åker, 6,977 tunnland 8 kappland äng, 1,157 tunnland 15 kappland odlingsmark, 102,693 tunnland 2 kappland afrösningsjord och 133,250 tunnland 1 kappland impedimenter, eller tillsammans 244,208 tunnland 31 kappland samt uppgått rå-linier till en sammanräknad längd af 796,960 alnar eller 44*W mil. Bergsrörelse: Inom Länet finnes nu endast en jernmalmsgrufva, Näsberget kallad, liggande 7 mil från hafskusten i Jörns Församling, der malmbrytningen de sednare åren aftagit, hvartill orsaken varit, dels den långa transporten och dels mindre gynnande konjunkturer för afsättningen. Hvaremot driften vid två masugnar och fem jernverk varit liflig, ehuru mindre fördelaktig.
En förarglig nolla för m y c k e t! Skall vara minst 500 kronor, som j u rimligare är. Teater och musik. Kungl. operan gaf i lördags sin femte symfonikonsert för innevarande säsong. Ä f det väl valda programmet, upptagande både äldre o c h nyare musik, vilja vi särskildt framhålla Svendsens rhapsodi n:r 3. B y g d på anslående norska melodier o c h på ett oöfverträffligt sätt instrumenterad, väckte den så lifligt bifall, att den måste omtagas. Som hufvudo c h slutnummer å programmet stod Brahms symfoni n:r 2, d-dur, hvilken, mindre grubblande o c h dyster än flertalet af Brahms öfriga kompositioner, likaledes gjorde ett godt intryck. Det hela leddes af förste hofkapellmästaren O. Nordqvist m e d vanligt lugn o c h skicklighet. Måhända torde dock Brahms symfoni kunnat gå något jämnare. — I måndags uppfördes åter Flotows intagande o c h trefliga opera » Martha ». Plumketts roll återgafs denna gång af en tysk sångare Hofer, gift m e d sånglärarinnan fru Falck-Hofer härstä- des. Ehuru tydligen indisponerad för aftonen, redde han sig m y c k e t väl m e d sångpartiet. Hr H. förfogar öfver en djup o c h voluminös basstämma, s o m dock tycktes, måhända på grund af indispositionen, sakna klang. M e d spelet redde han sig förträffligt. Operan gick för öfrigt med vanligt lif och framkallade m y c k e t bifall från den nära fullsatta salongen. K. Dramatiska teatern har återupptagit Fuldas skådespel » Talismanen », s o m ju fick lämna rum för A g a. nej för » Herr Dardanell » mena vi. Återupptagandet torde få anses m y c k e t välbetänkt. Men hvar tog den nya Bita vägen, s o m man talat o m? IDUN 1896 Filharmoniska sällskapet gaf i tisdags sin tredje abonnementskonsert, denna gång i Katarina kyrka.
Erkännes nödvändigheten af olika straff-fångars olika behandling, så tror jag, som sagt är, man skall finna, att lagförslaget i detta hänseende innehåller allt hvad genom lag kan för ändamålet åstadkommas, och det återstår att tillse hvad inflytande vid de upställda reglornas tillämpning straffets verkställande i enrum må medföra, serdeles med afs. å strafftiden. Man har på sednare tider mer och mer kommit i erfarenhet af fördelen af ensamhetsfängelse, såsom medel att förekomma den ytterligare depravation, som eger rum inom gemensamhets-fängelset under ett oinskränkt samband mellan fångarne, men då man med afs. härå å ena sidan icke bör underlåta att, i så vidsträckt tillämpning som möjligt, begagna sig af detta fängelsesystem för alla slags fångar, blifver ock å andra sidan af det föreg:de en följd, att systemet måste vid utförandet så modifieras, att det lemnar utrymme för ett ömsom lindrigare och ömsom svårare straff. Det är äfven en sådan modifikation, med bibehållande af systemet i sin hufvudgrund, som lagförslaget i sina serskilda stadganden afser. Sålunda har den, som blifvit dömd till straffarbete eller annat svårare fängelsestraff, då han skall undergå straffet i ensamhetsfängelse, blifvit underkastad all den stränghet, som ensamhetsfängelset i sin egentliga mening medför; och under sådana förhållanden måste som regel anses, att i sjelfva sättet för straffets verkställande ligger en skärpning, som påkallar inskränkning i strafftiden, ehuru äfven i detta afs. undantag kunna ega rum, och sådana brottslingar finnas, som, heldre än att komma i våra gemensamhetsfängelser, betrakta som en fördel att utstå sitt straff i det mest stränga ensamhetsfängelse. Det har nemi. händt på sednare tider, att grofva brottslingar, som blifvit dömda till flerårigt straffarbete, begärt att få undergå det i ensamhetsfängelse.
Förordningen den ide visse omständighet att hos Rätten undfå de Förslag till ändringar tegångS-Balken,* hvari£ gauden tillika med Kon 15 October 1810, angäe ter i a fseende å inteckning i fast Egendom, kommo att till deras verkan upphöra. i. §. Vill Borgenär sig till säkerhet låta intekria Gäldenärs fasta Egendom, söke det hos Rätten i det Härad, eller den Stad, der Egendomen ligger, och lagge derhos in Skuldebref eller annan handling, hvarpå Fordrarj sig grundar, och varde det allt offenteligen uppläst, och uti Rättens Jnteknings-Protocoll in förd t. i§• Ej må intekning i egendom å Landet sökas, utan å Lagtima 'ling. 3- §• Ilar Gäld enär uti Skuldebref eller annan handling samtyckt, att intekning ske ina, och är skuldébrefvet eller handlingen af vittnen bestyrkt, då äge Rätten bevilja Intekning, utan att Gäldenär hörd vatder. 4- §• Sökes intekning, utan att Gäldenär sådan Konungens Nuti Propositioner. 235 säkerhet utfäst, eller hans utfästelse sa styrkt är, sorn i 3:t!je §. sågs, ela skall Eallen honom öfver ilen ansökning höra: är han tillstädes , när elen göres, svare straxt dera; är han frånvarande, salle Rällen ut viss dag, då han svara skall, och kungöre honom Borgenär det Rättens beslut, så lång tid förut, sorn uti denna Balk om laga Stämning sägs, gifve ock bevis derom lill Rätten in, sist å den dag föresatt år. 5- §, Finnes Gäldenär i Riket, men kan ej i sitt hemvist träffas; åge Borgenär, alt, i tvänne vittnens närvaro fästa Räliens beslut a hans husdörr: Ar Gäldenärs vistande okändt, eller å utrikes ort, då intekning sökes; anmäle Borgenär det hos Rätten , och läte dess beslut införas uti Allmänna Tidningar, nenne gånger, första gången Sex månader innan Gäldenär svara skall. 6. §.
Lika sä otjenlig anser jag en sadan inrättning wid Ottenby pä Oland, dä utom ofwanförmälke olä» genhetev. hwilka alla kunna lämpas hit, och ännu större äswenryr här företer sig wid hästarnes kranspor» lerande öfwcr sjön, dertill äfwen kommcr den anledning man har att befara, att den största och wackraste häst» race, bestämd all pä denna ort eller ö fortplantas, twif» weisman, och kanske inom nägra ärs förlopp, säkerligen skulle förbytas till den minsta och osynligaste af alla kände sadane, och det såsom en följd, antingen as ford» mänen pä denna ö eller ock af climatet. Hwatz ater det förslag angär, atk genom prlMe personrr t Landsorterne träffa accord, hwarige, nom Den 2i December. 1505 nom unga Föhl för Kongl. Majus och Kronans räkning Dillie sta alt crhälla; etter ali wista af de indrqgne Rusthållare borde underkasta hingstar, sä more kanske mycken anledning att dcr-wid befara wäntzsaldiqa mist, bruk, jämte den olägenhet tillika, och såsom vtwiswelaqkig, akt kcmffe inom 20 0 zo ar ingen begärlig ester till ändamalek duglig häst mera skutte finnas; art troliotwis kesta personer hwarken mägta, icke etter kanske skulle göra sig den mögön att anskaffa tjenliga ämnen titt häsiaswelns fortplantande: akr dymedelst alt biträde list stoeNs betäckande som ärligen sökxg, dels kill remonkcrmg för Cavastericrne och till behof af kjenlige Osficers-hästar som ock af kringboende, och Allmoge i orken, säkerligen skulle förfela och j sölje deraf Landet finge Vidkännas en förlust, sä mycket mera känbar som ersättningen nödwändigtwis dä skulle tagas utifrån, och i samma mohn bringa tvär handels wäg att ännu mera deklinera.
N:o 465 > i anledn. af Hr Kjellbergs motion ang:de anslag lill uppmuddring af inloppet till Götheborgs liviere m. m. På begäran af Hr Edenhjelm, Gillis, upplyste lindert. Ridd.Secret., att BondeSt. bifallit detta utlåt., men alt någon underrättelse om de öfriga Ståndens beslut i ämnet icke ankommit. Utlåt, begärdes ånyo på bordet af Hrr Edenhjelm, Gillis, och von Rosen, Georg. Vid förnyad föredragn. af LagUtskrs den ii sisth Mars pa bordet lagda mern. N:o 178, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsk:s under Nlis 4?-och i66afgifna betänkm i anledn. af väckta motioner om förliknings-comite'ers inrättning, blef den af Utsk. föreslagna voter:s-propos. af R. o. Ad. godkänd. Då nu ånyo föredrogs LagUtsk:s den ii sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o 179 öfver gjorda anmärkmr vid Utskis betänk. Wto 127, i anledn. af väckta motioner om ändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter, blef samma utlåt, ånyo begärdt på bordet af Frih. Cederström, Anders, och Hr Råfelt, Anton. Till handlingarna lades LagUtsk:s den ti sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o 180, i anledn. af återremisser utaf åtskilliga från Utsk. afgifna belänkanden. Den 3 April f. m. Föredrogs ånyo LagUtskls den 11 sistl. Mars på bordet lagda betånk. N:o i8r, i anledn. af vackt fråga om afgifvande af förslag till de lagförändringar, hvilka, lill följd af R. St:s å denna riksdag faltade beslut om ett förändradt myntsysteme, kunna anses behöfliga. Gr. Frölich, David: I afseende på första punklen af Ulsk:s tillstyrkande har jag naturligtvis ingen anmärkn. att göra.