Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Rgds Afd.) Presteoch Borgare-Stånden hafva återremitterat Stats-Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallna, utlåtande N:o 141, deruti Utskottet, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts härom aflåtna nådiga proposition, tillstyrkt Rikets Ständer att, i anseende till den Lidköpings gamla stad år 1849 öfvergångna eldsvåda, bevilja 2:ne serskilda län, nemligen ett å 66,666 Rdr 32 sk., för den nedbrunna stadsdelens återuppbyggande, och ett å 13,333 Rdr 16 sk., för uppförandet af den efter eldsvådan föreskrifna nya tomtereglering. Beträffande förstnämnde lån och vilkoren för detsamma, så har, enligt återremiss-handlingarne, inom Preste-Ståndet icke någon anmärkning förekommit, men deremot är inom Borgare-Ståndet erinradt: att, derest lånemedlen, på sätt Utskottet föreslagit, endast skulle få utlemnas till de tomtegare, som uppförde byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne, komme de mindre bemedlade bland stadens brandskadade invånare icke i tillfälle att af detta låneunderstöd sig begagna, emedan uppförandet af stenhus i en ort, der tegelbruk ej finnes, vore förenadt med så betydliga kostnader, att de allenast af förmögne tomtegare kunde bestridas. I fråga om villkoren för byggnadslåns Bih. till II. St. Prot. 1850—51. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 25 Haft. i 2 Stats-Utskoltets Memorial, N-o 330. erhållande, hade Rikets nu församlade Ständer också, genom bifallandet af Stats-Utskottets utlåtande Nio 61, medgifvit, att i orter, der lokala förhållanden påkallade uppförandet af andra byggnader än stenhus, finge lån för sådant ändamål jemväl utgifvas.
M:ts vid sistlidne riksdag gjorda nådiga framställning, att den Embelseller Tjensteman, som genom bestyrkt obotlig blindhet, lamhet eller sinnessjukdom funnes hafva under tre år oafbrutet varit oförmögen alt sin tjenst bestrida, skulle äfven före den i förf.iltningarne stadgade pensionsåldern vara både berättigad och pligtig att från tjensten afgå mot åtnjutande för sin öfriga lifstid af ett understöd, motsvarande halfva lönen, der ej serskilda omständigheter kunde, med Rikets Ständers begifvande, till en förhöjning derutöfver föranleda, förklarade Rikets Ständer sig härtill ej kunna lemna bifall, hufvudsakligen af skäl, all, ehuru olägenheterna af en lill t j enst ut ö tning oförmögen tjenstemans qvarstående på sin plats lill förfång för den i sjelfva verket tjenstförrättande i allmänhet erkändes, Rikets Ständer likväl funno betänkligt, att någon tjensteman skulle kunna endast på grund af sjukdom förbindas lill afgång, med mindre han blefve försäkrad om bibehållande af hela den lön, som hans befallning åtföljde, hvadan Rikets Ständer, sorn förutsatte, att frivillig afgång skulle ega ruin, så vida ett tillräckligt understöd för den sjukes återstående lifstid kunde af honom påräknas, ansågo lämpligast, alt frågan om slikt understöds bestämmande gjordes till föremål för serskild pröfning i hvarje lall, då ömmande omständigheter kunde sådant påkalla.
Lika säkert kan en jemkning af Extra Roteringen inom provincen Skåne ske i förhållande till det Rustnings-onus denna province nu är underkastad, som de andra provincernas Extra Rotering jemkas efter det dervarande gamla Knecktehållet; hvarföre jag till alla delar förenar mig i Grefve Horns åsigt att räkna 2 extra Rotekarlar för fullt Rusthåll. Den-? 11a jemkning måste nödvändigt föregå all annan extra åtgärd. Den är af Rikets Stän-? der en gång beslutad, den kan verkställas utan att begå någon väld. Det vilkor, som Malmöhus Läns Rotehållare gjorde, kommer då derigenom äfven naturligtvis att förfal - Den ii December e. m. 93 Ja. Men fastän denna Extra Roteringsjemkning förrättas, behöfva dock icke Skånska Regementerne afskaffas, ty deras bibehållande anser jag vara af högsta vigt, om ej två, åtminstone ett Regemente. Sedan nemligen en sådan provisionel jemkning af Extra Roteiings-besväret i Skåne föregått, konna Rikets Ständer mellankomma och yttra sig om den Ordinarie Roleriirgen. Då kan man bestämdt bedöma hvad Skånes onera i detta afseende böra vara; och då det är Lagstiftande Magtens pligt att bedöma, huruvida det går an att grunda en Extra Rotering i en hel provins derpå, att en massa af folk måste skaffas i sjelfva stunden, då kriget botar landet, utan gammal stam att insätta dem uti; kunna Rikets Ständer, vid en blifvande Riksdag, medgifva Skåne, att på ett billigt, med Rikets allmänna samt provincens enskildta fördel, öfverensstämmande sätt, få förbyta sin Extra Rotering till en ständig. Då uppstår en rättighet för Lagstiftande
Afven skulle måhända inträffa under krig, att då Statens alla kontanta inkomster blifvit tagna i anspråk för alt bestrida de s. k. krigstkosl naderna, Den 10 Juli. naderna, befälets icke allenast löner ulan äfven Iraktaments-kostnader, i brist pä penningar blifva inneslående. Nu deremot kan della icke inträffa, då de indelta lönerna äro oberoende af Statsverket. Det har visat sig under framfarna tider huru nyttig den oindelta löneinrättningen varit för arméen, när under Konung Carl XII:s tid arméen t. o. m. fick sig tillsänd penningar från deras hemmavarande hustrur, då krigskassan icke kunde bestrida de nödvändiga kostnaderna. Vidare är förslaget skadligt derföre, att bevärings-exercisen skulle utbytas emot skyttegillena med deras skjulöfningar. Olägenheterna af denna inrättning synes mig innebära tillräcklig anledn. att afstyrka bifall till Hr Stiernsvärds förslag och deremot instämma uti hvad de sammansatta Utsk:n härutinnan uti ett föregtde uti. yttrat; men äfven om jag icke hade dessa betänkligheter emot Hr Stiernsvärds förslag, sä skulle jag ändock vilja motsätta mig den remiss som Hr Stiernsvärd begärt, derföre att jag anser förslagen icke vara sä beskaffade, att de kunna ligga till grund för någon pröfning, äfven om man ingår på principen uti dem. Det är hufvudsakligast i hvad alla sifferkalkyler angår, som jag anser förslaget vara otillförlitligt och villseledande. Detta har tillförene blifvit med stor tydlighet bevisadt af en föregtde ledamot. På grund af det nu i största korthet anförda, anhåller jag om bifall lill Otsk.-ns utlåt. Hr von Hohenhausen: Det bar varit mig omöjligt, alt följa det vidlyftiga svar, som af Hr Stiernsvärd blifvit afgifvil å Utsk:ns betänk, med tillräcklig upmärksamhet för att deråt kunna egna en utförlig granskning, syunerligast som i delta svar förekommo en mängd sifferupgifter.
I Ryssland har man, om jag icke*alltför mycket misstager mig, vid universiteterna anställt personer, hvilka äro infödde Armenier, Perser o. s. v. Jag föreställer mig att man, utan särdeles äfventyr, skulle kunna åt fremmande religionsbekännare öfverlåta så oskyldiga befattningar som dessa, hvilka fordra speciella kunskaper, som icke besittas alltid af personer inom landet, och att man icke behöfver hysa farhåga 652 Den 13 December 0. m. för att Konungen utsträcker tillämpningen af religionsfriheten för långt. Jag ämnar således, oaktadt Presterskapets afslag, rösta för bifall till förslaget. Frih. Raab: Efter Gr. Lagerbjelkes framställning skulle vilja synas, som om jag lemnat en upgift den der icke vore tillförlitlig. Jag sade då och ber att man lägger märke till min ordställning, att jag med Gr. Lagerbjelke tvistade om redaktionen af åtskilliga Const.Utslcs förslager. Det funnos 15 olika förslag, men jag har icke specielt yttrat mig om det i fråga v :de, och jag erkänner att jag ej minnes hviiketdera det var. Gr. Lagerbjelke har dock nyss vitsordat att vi tvistade om redaktionen i åtskilliga andra §§. För öfrigt har Gr. Lagerbjelke i sitt senaste yttrande anfört motiver som, enl. min tanke, borde snarare föranleda till att bifalla än afslå §:n. Hr Gr:n har sagt, att den omfattar högst få tjenster, hufvudsakligen skulle den, med anseende till läkarebefattningar, komma att röra de judar, hvilka egnat sig åt detta yrke, hvarföre Hr Gr:n ansåg att man borde upskjuta med saken och till en annan Riksdag inkomma med ett mera omfattande förslag. Men jag kan icke se hvad som hindrar från att nästa Riksdag inge ett nytt förslag, men likväl låta de få, som äro i behof deraf före denna tid åtnjuta rättvisa; det kunde icke vara förenadt med någon våda att tillstädja dem denna förmån.
Den store Pan är död, Apollon är död, de väsen, som våra fäder dyrkade, äro döde. Häpna ej, Krysanteus, öfver mina ord! De innebära intet hädiskt. Dessa väsen, goda och dyrkansvärda, som uppfyllde verlden med skönhet och glädje, som älskade de dygdige, beskyddade samhällena och straffade brottslingar, voro dödliga som menniskan, deras skyddsling, och odödliga som hon. O, låg jag ej redan som yngling framför min Apollons bild och skådade hela timmar i hans anlete, hänförd af hans lugna, öfvermenskliga skönhet! Och likväl strömmade mina tårar, ty ju längre jag betraktade honom, desto mer smältande genomskimrades hans skönhet af ett vemod, olympiskt och öfvermenskligt som hon, och jag undrade, om konstnärn medvetet hade inlagt detta drag i sitt verk eller om det nödvändigt, utan konstnärns afsigt, åtföljer den högsta, i former framställbara skönhet. Jag vet nu det dragets betydelse: det var medvetandet af dödligheten. De olympiske voro ett slägte högre än vårt: våra fäder kallade dem gudar, J filosofer kallen dem med ett riktigare namn magter eller demoner. Som menniskans första uppfostran styrdes af dem, så var deras egen uppfostran och fortsatta uppgift att ordna vårt slägte i samhällen, lära dem det rätta och väcka dem för det sköna. Från denna verksamhet äro de bortkallade; de finnas ej mer för oss, ty de hafva återvändt i det sköte, som födde dem: i mångfaldens enhet, alltets källa, det varandes medelpunkt: den ende, sanne Guden. Bannlyst vare den tanke, att de gudar, i hvilkas knän våra fromma fäder nedlade sina böner, som de anropade i sin bedröfvelse och lofsjöngo i sin lycka, voro tomma foster af deras föreställningar! Men att de voro dödlige, derom fanns redan i grå forntiden en aning, åt hvilken Hesiodos gaf sinnlig form i denna utsaga af en najad: Nio slägten af kraftiga män mångpratande kråkan Ser förblomma; men tre gånger fler snabbfotade hjorten. Tre hjortåldrar är korpens lif; korpåldrarne nio
Men jag tror icke, att man på en sådan jemnförelse bör grunda sitt omdöme, utan jag, som anser den förra beskattningen orimligt låg, tror, att man bör jemnföra den föreslagna beskattningen med hvad som är billigt och rättvist, då man stödjer sig vid erfarenheten om hvad med de särskilda apparaterna kan tillverkas. Man har ,sagt, att jag utgått endast från theoder. Det kan jag ej påminna mig, att jag gjort. Jag har i mitt förra yttrande ej framkastat en enda theoretisk sats, utan jag har stödt mitt tillstyrkande på de upplysningar, hvilka jag inhemtat och citerat. Om jag skulle yrka, hvad jag i allmänhet trottvara rätt i afseende på brännvinsbränningen, hade jag visserligen kommit att stödja mig på en theori; men jag har ej försökt det, Jag bar i Utsk:ns afdelning gjort ett sådant försök, men har der blifvit afskräckt från ett ytterligare försök i detta fall. Jag har derföre endast fästat mig vid besk.attningsfrågan, den enda, hvari jag inom Utskjn kunnat göra nnna åsigter gällande, och denna fråga hänger icke så tillsammans med de öfriga, att den icke kan behandlas ur en särskild åsigt. Här liar blifvit sagdt af en värd talare, SOU) Ifrat för de små pannorna, att ifrågavar. beskattning Skulle förstöra de små hemmansägarne. Jag tog mig fjilie - Den 20 0 c t o b e r f. m. 223 ten, då jag förra gången yttrade mig, att nämna några ord till vederläggning af denna mening, på hvilka den värde ledamoten dock icke synes hafva fästat någon pppmärksamhet, enär han icke hestridt min framställning. Jag finner äfven öfverflödigt att nu upprepa dem; ty dä skatten för 3 månaders bränning med en 20 k:rs panna ej uppgår till mer än 4 rtdr, kan den ej anses så hög, alt den kunde förstöra jordägaren. Jag begärde egentligen ordet för att besvara Frih.
Jag tror således, att jag såsom Rådgifvare uppfyllt min skyldighet, och jag skall alltid göra det, efter bästa öfvertygelse, öppet lemnadt för den eller de, som ej anse det vara förhållandet, att i constitutionel väg tilltala mig. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och proposition, beslöt Ridderskapet och Adela att remittera till StatsUtskottet så väl Kongl. Maj:ts ofvanberörde Nådiga Skrifvelse, som alla de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden. Till remitterande föredrogs Kongl. Maj:ts den 16 sisth Januarii aflåtne, samt den 29 i samma månad på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ytterligare åtgärder till Fårskötselns och Ullproductionens befrämjande i Riket. Herr Anckarswärdj Augustq uppläste följande: Då jag redan genom enskilt motion sökt fästa uppmärksamheten på nyttan af Fårracens upphjelpande inom landet, såsom måhända - Den 9 Februarii f. m. 81 hända den vigtigaste landtmanna-industrigren. som för närvarande finnes tillgänglig, att bereda ett bättre landtbruk, och dess idkares derutaf följande förbättrade omständigheter, så är det med den största fägnad och med verkelig erkänsla jag finner mina förhoppningar och önskningar uppfyllde i det afseende, att Regeringen nu äfven inkommit med förslag till Fårafvelns upphjelpande och utvidgande; och om jag nu tillåter mig några anmärkningar vid den Kongl. Skrifvelsen, önskar jag det måtte anses för hvad det är, ej såsom något klander, utan endast ett begär att efter förmåga bidraga till ett nyttigt ändamål, medelst några upplysningars afgifvande.
E E K Ä N D T FÖRNÄMSTA MOS KANDINAVIENS DEBLAD ÄR IDUNS MODETIDNING, som för helt år kostar endast 5 kr. för planschupplagan, 3 kr. för den vanliga upplagan. HOFLEVERANTÖR Hr L. utförde själf på ett ypperligt sätt Bachs d-moll-toccata och fuga, en orgelsonat af Capocci och preludium och toccata af Lachner. Dessutom biträdde hr Zetterqvist med Beethovens vackra romans, fru Davida Afzelius med Rossinis Domine Deus och fru Lang med Hasselmanns harpballad. Den gedigna och lyckade konserten afslöts med Händels aria i arrangement för sång, harpa, violin och orgel, i hvilka samtliga de nämnda artisterna medverkade. \:: \ T) EN UNGE PIANISTEN OCH KOMPOSITÖREN * - * LENNART LUNDBERG hade i måndags anordnat en » pianooch romansafton », vid hvilken endast hans egna kompositioner utfördes. Visserligen befunnos ej dessa ännu vuxna, att ensamma bära upp aftonens stämning; men där funnos goda detaljer, som ställa i utsikt, att komponisten med vunnen mognad och framför allt — genom personlighetens genombrott — ökad o m e d e l b a r h e t framdeles bör kunna infria gifna löften. Af de pianonummer, han nu utförde, sätta vi främst » Idyll » och » Legend », där ingifningen var mest okonstlad och äkta. En enhetligare och därför starkare verkan än de rena pianostyckena gjorde de små sångerna, som också stöddes af fru Möllers nobelt konstnärliga utförande. » Dold förening » med sitt böljeglittrande ackompagnement och » Violoncell », 1 ill Ernst Josephsons bekanta dikt, där musiken verkligen bar något af » cellosträngens vemod » öfver sig, voro särskildt erkännansvärda. Den talrika publiken visade sig varmt och välvilligt intresserad. UTSTÄLLNINQSTVÅLAR: \ I Viol, Hyacinthe, Heliotrope, Syren m. fl. j THEA-ROS-PARFYM M. fl. T. A. T.
Det inkast sorn härvid kan göras, och af Motionairen äfven är antydt, nemligen att Regeringen skulle kunna af den magt, som emottagear Svenske förbrytare, utverka löfte öm deras behandling i enlighet med Sveriges Lagar, förekomma icke särdeles väl grundad?, ty någon säkerhet för ett sådant löftes uppfyllande lär ej stå att erhålla, om ej Svenske Ämbetsmän och Domare medfölja samt styra och värda de Deporterade, och vägen till klagomåls anförande i högsta Instactien hår i Riket jemväl för dem voro öppen, hvilket åter icke kan förenas med en fremmande magts Co - 790 £agUtikot(ttt Bettinkandm. lonie. I annat fall vinnes ej garantie för Jpftet och den förfördelades klagan skulle svårligen kunna framtränga till den Regering, sorn det åligger vaka öfver aftalets helgd. Af dessa skäl och då följagtfigen, efter Herr Grefvens och Ordförandens, samt Herr Borgmästaren Hjertströms omdöme, Deportation till en annan Magts Colonier ej voro med rättsgrunder förenlig, ansågo, de aig böra densamma afstyrka.” Herr Borgmästaren Cederborg ansåg äfven deri föreslagna Deportationen böra Ogillas, såsom overkställbar i anseende lill de» dermed förenade dryga kostnaden, enligt den upplysning sorn derom vunnits af Disscussionei i detta ämne hos Högloft. Ridderskapet och Adeln, och yttrade, att denna straffbestämmelsen skulle sakna ali verkan, så väl på den brottslinges förbättring, som i afseende på varnande exempel för andre: För mången olycklig skulle dets ta straff framställa sig som ett fördelagtigt fnbud, som endast genom ett groft brott kunde begagnas, och äfventyrare*! skulle deruti finna enda utvägen att tillfridställ^ gin önskan, att rflägsna sig från Fäderneslandet. Rå detta sätt skulle Lagen, i stället för att motväga frestelsen tift brott, \ många fall öka den.
Vid Skogaholms, Brefvens och Hjortqvarns bruks masugnar i östra delen af Nerike utgör produktionen » 50,000. af malmer från Nora, Sanna grufva, Lerbäck och Norberg. Lerbäcks bergslag: vid 3 hyttor äro tillverkade » 13,000. af malmer från Sanna grufva, Lerbäck och Östergötland samt en mindre del från Nora bergslag. Tackjernet förbrukas till största delen af tillverkarne. Hela länets tackjernstillverkning har sålunda utgjort Centner 1,081,000 årligen, hvaraf stångjernssmidet inom länet konsumerat omkring » 4-90,000. och till gjutgods användts sannolikt » 45,000. så att till försäljning utom länet återstått ungefär 550,000 centner, deraf något mer än hälften torde kunna antagas hafva afgått till Wermland och Westergötland och det öfriga till Småland, Östergötland, Södermanland och Stockholm samt ett mindre parti till angränsande bruk i Westerås län. Stångoch manufakturjerns-tillverkningen är fördelad på följande sätt, nämligen inom: 67 Nya Kopparbergs bergslag: 3 verkstäder med tillverkning af 18,700 centner. sotn försl öfver Arboga till Stockholm. Lindes bergslag 2 d:o d:o 8,300 d:o d:o Ramsbergs d:o 6 d:o d:o 31,000 d:o d:o Fellingsbro härad 8 d:o d:o 64,400 d:o d:o Nora d:o 6 d:o d:o 25,500 d:o d:o Grythytte och Hellefors d:o 4 d:o d:o 64,400 d:c> d:o dels på Kristinehamn och Göteborg, dels på Nora och Stockholm. Karlskoga härad 4 d:o d:o 24,000 d:o d:o till Göteborg. Lekebergs och Edsbergs härader 5 d:o d:o 5 4,000 d:o d:o dels på Göteborg öfver Hult eller Kristinehamn, dels på Stockholm öfver Örebro.
Bland ofvanstående utgifter upptages, såsom nämndt är, jemväl det ersättningsbelopp, som tilldelats Kongl. Theatern för inställda skådespel under sorgetiden; och dä Rikets Ständer föreställa sig, att, ifall äfven hädanefter, när dödsfall inom Kongl, familjen inträffa, del må anses nödvändigt all Kongl. Theatern tillslutes, sådant endast kommer att ske en kortare lid, synnerligast som något afbrott i representationerna å öfrige hufvudstadens theatrar oell uti andra offentliga nöjen vanligen vid dylika tillfällen icke eger rum, hafva Rikets Ständer, — enär således det torde kunna antagas att en dvlik utgiftspost, om densamma ej helt och hållet kommer alt försvinna, i betydlig mån skall minskas, — vid tagen kännedom af här ofvan omlörmälda, med behöriga verifikationer försedda, redogörelse öfver nu ifrågakomna utgifter, icke funnit något att erinra och derföre, till betäckande af Svenska Statsverkets andel i de förskottsvis bestridda kostnaderna med anledning af Hennes Majit Enke-Drollniug Desiderias dödliga frånfälle, beviljat den af E. K. Majit nu äskade summa, 40,390 R:dr 94 öre, att från Riksgäldskontoret utbetalas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 19 Augusti 1863. 14 Expeditions-lits kottets Förslag till under d. Skrifvelse, N:u 117. i\:o 117. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1863. Presle-Slåndel den 19 BorgareStåndet deri 19 Bonde-Ståndet den 19 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslags beviljande dels till betäckande af en uti Svenska Spetsbergs-expeditionens räkenskaper befintlig brist, dels till fortsättning af rekognosceringsarbetena på Spetsbergen, med afseende på ut förbarheten af en gradmätning derstädes.
Mörner att fylla hvad hos Friberg deri bruste, och i tredje rummet f. d. Presidenten herr friherre Jakob Cederström, hvilken å ofva nom förmälda Banko-auktion fastigheterne inropat, att fylla den brist, som hos Mörner kunde uppkomma, intilldess fulla summan vore gulden, jemte 5 procents årlig ränta derå från den 14 Mars 1841, tills full återbetalning skedde; men styrkt blifvit, alt hvarken Friberg, eller Mörner eller J. Cederström egde tillgång till gäldande af hvad dem sålunda ålagdt blifvit, hade kaptenen Skottes sterbhusdelegare år 1846 till Kongl, Svea Hofrätt instämt Banken, med yrkande om Bankens förpligtande att till fullo ersätta sterbhusdelegarne all den skada och förlust, som, i följd af ofvanberörde förhållanden, uppkommit; uti hvilket sistnämnde mål Kongl. Hofrätten, genom dom den 3 Maj 1848, sig utlåtit, att, emedan det af Kommissarierne i Rikets Ständers Bunk den 20 Maj 1809 utfärdade, här ofvan anmärkta, köpebref visade, att försäljningen af säteriet Eketorp, säteri-ladugården Samuelsås och frälsehemmanet Sadelmakarekrogen å Banko-auktion den 17 uti nämnde månad och år egt runi till följd af då varande egarens, Understallmästaren friherre Cederströms framställda och af Banken bifallna begäran, att sagde fastigheter, såsom varande i sambruk med de hos Banken för Ian pantsatta och förståndna samt flir Bankens räkning uppbjudna och värderade säterien Norra och Södra Lisma samt frälsehemmanet
Statskontoret lyftade lånesumma vara från kommitterade till Riksgälds-kontoret insända; men om något eller några af dessa skuldebref skulle efter denna bestämda yttersta termin uteblifva, kommer från kommitterade att i laglig ordning infordras ersättning för det belopp, som icke genom insända skuldebref blifvit behörigen redovisadt, jemte fem procents ränta å samma belopp, beräknad från och med den lista Januari 1852 till dess betalning följer; 14:o Sedan alla skuldebrefven inom den föreskrifna tiden blifvit till Riksgäldskontoret aflemnade upprättas af kommitterade en general-liqvidation, hvilken till samma verk insändes; 15:o Kommitterade äro skyldige att iakttaga och fullgöra de anmärkningar, hvilka vid intecknings-handlingarnes granskning i Riksgälds-kontoret blifvit, med hänsigt till desammas behöriga och fullständiga skick, gjorde samt af fullmäktige godkände. 16:o Magistraten i Åmål åligger dessutom att gå Riksgälds-kontoret tillhanda med erforderligt biträde ej allenast vid lånemedlens indrifvande och leverering, utan ock vid bevakandet af Riksgälds-kontorets rätt och förmån i afseende på de byggnadslån, som blifvit stadens invånare meddelade samt derför erhållne inteckningar. Till iakttagande vid uppbörden af kapital-afbetalningar och räntor å de enskilde tomtegare inom städerna Norrköping, Borås, Wenersborg, Wexjö och A mål tilldelade byggnadslån skola årligen, serskildt för hvarje stad, i Riksgälds-kontoret upprättas och Kongl. Majits befallningshafvande i länet, inom slutet af November månad, tillsändas fullständiga förteckningar å hvad som, före samma års slut, bör af livar och en låne-innehafvare erläggas. Dessa förteckningar komma alt af Kongl. Majits befallningshafvande tillställas vederbörande magistrater, hvilka det åligger att ifrågavarande medel, under enahanda redovisnings-ansvar, som för krono-uppbörden, kostnadsfritt för Riksgälds-kontoret indrifva och till detta verk leverera.