Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Storm ä k t i g,s te, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste, underdånigste tjenare och undersåter, R. W. BAECKBORG. P. M. LOVÉN. A. T. STARK. A. M. BRINCK. Stockholm den 17 November 1858. — 274 — Stormak tigst e, Aller nådigs te Konung! Uti den af Rikets Ständers Revisorer afgifna berättelse angående af dem verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1856, hafva Revisorerne, bland annat, anmärkt, att Revisorerne icke kunnat af Götheborgs Navigations-skolas räkenskaper vinna upplysning huruledes samma skolas vid årets slut befintliga kassabehållning förvaras, i hvilket afseende Revisorerne ansett, att anteckning borde för' framtiden i räkenskaperne verkställas; och har Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium, på Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, anmodat Direktionen för berörde skola att med underdånigt utlåtande öfver ifrågavarande anmärkning till Kongl. Kollegium skyndsamt inkomma. Med anledning häraf får Direktionen för Götheborgs navigations-skola i djupaste underdånighet anföra, att den kassabehållning, som af skolans små tillgångar vanligtvis förefinnes, är, enligt hvad räkenskaperne äfven utvisa, af ganska ringa betydenhet och består vanligtvis uti endast några hundrade Riksdaler; att samma behållning förvaras hos Direktionen så mycket heldre som, då utgifter ofta ifrågakomma, det skulle vara förenadt med flere obehag om till exempel den ringa behållningen vore i någon allmän kassa deponerad, dervid, vid förefallande behof, svårigheter måhända kunde uppstå för utfående af det för tillfället erforderliga; och att, då Direktionen af Staten erhållit förtroende att vårda kassan i dess helhet, det. icke lärer betvifias att ju Direktionen jemväl ^ bör anses behörig att omhänderhafva den vid hvarje års slut befintliga obetydliga behållningen.
Utskotten anse väl en sådan undersökning, sorn blifvit äskad, vara af nöden, men tror dock, att densamma väl kan företagas, utan att den mängd af posthemman, hvilka, efter hvad upplyst blifvit, äro i stort behof af un - Statssamt Allm. Be sv.- och Ekon.-Ut skottens Utlåtande > N.-o 189. 5 derstöd, i afvaktan å denna undersökning, komma att gå i mistning af den nu ifrågasatte förmonen, ytterligare och tilldess en sådan hunnit verkställas; och akta Utskotten derför skäligt att i hufvudsakligaste måtto vidblifva sitt förra Betänkande i denna fråga, likväl med iagtlagande af nödiga förändrin gar, samt hemställa alltså: att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, då lindring för posthemmanen uti det tryckande postförings besväret vore af behofvet påkallad , Kongl. Maj:t täcktes i Nåder bereda densamma genom förhöjning i postskjuts-legan, på det sätt, att för de ^\Q mil, som ett posthemman är förbundet att skjutsa posterne, i enlighet med hvad Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollegii Kungörelse den i5 Febr. 1822, samt Kongl. Brefvet den 27 Mars i83o, omförmäla, måtte beviljas ersättning med 5o procents förhöjning utöfver det belopp, hvarmed den nu utgår, samt för det öfverskjulande miltalet af postskjuts, sora från ett sådant hemman kommer att bestridas, och hvarför nu betalas vanlig skjutslega eller 16 sk.
Hr Lundqvists föredrag af den sköna vårsången i första akten är både kändt och välkändt. Det hela leddes förträffligt af tonsättaren sjelf. Publiken var ledsamt nog — våra få svenska tonsättare borde i alla fall bättre uppmuntras! — fåtalig, men syntes mycket belåten med sin afton. De uppträdande framkallades upprepade gånger, slutligen äfven kompositören. I nästa vecka begynner hr Conrad Behrens sitt gästspel å k. operan. Han kommer bland annat att uppträda i » Hugenotterna », » Alphyddan » m. fl. Under loppet af kommande vecka torde likaledes Offenbachs präktiga opera » Hoffmanns sagor » varda färdig till uppförande. Fig. 4 b. Man måste iakttaga att icke böja knäen eller halsen och att böja kroppen lika djupt i alla riktningar. På samma sätt upprepas rörelsen med rullning till höger. De, som kunna tåla det, böra utföra denna och de öfriga fristående rörelserna två till tre gånger efter hvarandra. Om dagen derefter någon ömhet i musklerna skulle infinna sig, är detta blott ett bevis på, att vederbörande utfört rörelsen ordentligt. Denna ömhet skall vid fortsatta öfningar ej åter infinna sig, föl utsatt, väl att märka, att man företager sina gymnastiköfningar dagligen. En andlig konsert gifves o m lördag i musikaliska akademien till förmån för Barnhemmet vid Lugnet. Mest för det behjertansvärda ändamålet, men ock för det goda programmet, hvarvid bl. a. grefvinnan Taube medverkar, torde denna konsert vara förtjent af uppmärksamhet. Den 1 maj. Ett storstadsbarn. BERÄTTELSE f ö p IDUN af Johan jJordling. (Forts.) III. Teater och musik. Ridån faller. b Fig. 3. Kung., operan återupptog i lördags Andreas Hallens » Harald Viking ». Att denna opera vid sitt framträdande i Tyskland skulle väcka berättigadt uppseende och lifligt bifall inom det wagnerianska lägret, kunna vi godt förstå. Ty tonsättaren har ej blott ytterst nära lyckats följa den store Bayreuthmästaren i spåren, utan nästan, som man vill påstå, öfverträffat honom. Huru som helst, operan har sina förtjenster så väl som sina skuggsidor och bör ingalunda, helst som j u vår operaliteratur ej just är vidare rik, försvinna från repertoaren.
Men då Utskottet, i saknad af officielt tillförlitliga upplysningar angående omförmälda boställes afkastning, icke kan uppgifva, till hvad belopp den ersättning, som sålunda skulle tillkomma dess innehafvare, lämpligen bör bestämmas alt utgå, har Utskottet ansett sig ej böra i anledning af ifrågavarande motion för närvarande tillstyrka annan åtgärd, än att Rikets Ständer mätte i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit i nåder låta ombesörja en förnyad uppskattning af Häradsskrifvaren Ruckmans boställe, Ärja M 3, samt, sedan dervid blifvit utrönt, i hvad mån samma boställes af kastning blifvit vid den år 1858 verkställda löne-reglering för högt beräknad, till Rikets Ständer aflåta den nådiga framställning, hvartill Kongl. Majit, med afseende å Ruckmans förlust af honom rätteligen tillkommande löneförmåner, kan finna omständigheterna föranleda. Stockholm den 24 Augusti 1860. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Ank. lill Exp.-Utsk. den 1 Sept. 1860, kl. 12 midd. Memorial i anledning af äterremiss å en punkt i Utlåtandet JK 159. Uti ofvanberörda, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor rörande regleringen af utgifterna under Riks-stalens 2:dra—7:de Hufvudtitlar, afgifna Utlåtande hade Stats-Utskottet i 59:de punkten afgilvit förslag till voterings-proposition i fråga om anslags beviljande till inrättande af agrikulturkemiska försöks-anstalter, å hvilken punkt Utskottet erhållit äterremiss från BondeStåndet; — men, som de öfriga 3:ne Riks-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag, godkänt denna punkt, och frågan således är af Rikets Ständer afgjord, kan Utskottet dermed ej taga vidare befattning, utan får endast detta förhållande hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den I September 18B0.
För min del tror jag a5 r:dr vara en så liten summa, att man utan olägenhet kan underlåta att bokföra derå lydande sedlar, och att bokföringen bör inskränkas till sedlar å ioo r:dr och derutöfver. Det kornme alt förorsaka en betydlig kostnad för Banken, om sedlar å låg valör skulle bokföras; ty så snart de skola bokföras, skola de korsas och nya sedlar utgifvas, hvaremot, om de, såsom nu, få gå in och ut, ingen korsning beliöfves, utan sedlarna, om de äro i fullgodt skick, kunna ånyo utgifvas. När vi beräkna, hvad vår Riksbank kostar om året, så synes det vara skäl att icke ådraga den ytterligare obehöfliga kostnader, utan bereda all den besparing, sora med ett ordnadt skick lan vara förenlig; och kan man controllera sedlar å io r:dr utan bokföring, så kunna i5 r:drs sedlar också derförutan controlleras. På grund af dessa anmärknir anhåller jag om återremiss af betänk. Gr. Frölich, Da v.: Det är ganska sannt, att om den K. M:s skrifvelse till R. St., som vi för några dagar sedan emottogo, hade varit af BancoUtsk. känd, så hade Utsk. troligen icke inkommit med detta betänk., ehuru detsamma icke allenast afhandlar den fråga, som i K. M:s skrifvelse omnämnes, utan — jag ber att fa fästa Ståndets uppmärksamhet derpå — äfven mångå andra, hvilka det är nödigt att RiksStm i anledn. af delta första betänk, yttra sig öfver, för att, sedan mynlenheten blifvit definitivt afgjord, Den 4 Mars. 24:, tunna tomma till slut, rlå detta ämne andra gången förekommer. Man liar så mycket talat om önskningar,’ att It. St. snart måtte åtskiljas, att BancoUtsk., som varit ett särskildt föremål för uppmärksamheten i detta fall, och från hvilket man påstått, att anledn. lill dröjsmålet härrört, ansett sig mer än påtalladt att göra allt, hvad på TJtsk. kunnat bero, för att påskynda riksdagens slut.
Genom desse sålunda anibefallde uppgifter, då de med omtanka och! noggranhet samlas och afgifvas, skola, i förening med de särskildte från andra embetsverk och sällskaper, efter gifne föreskrifter, inkom-; mande berättelser om jordbrukets och näringarnes tillstånd, de vigtigaste bidrag för en fullständig Statistik öfver Riket erhållas, och för vinnande af detta stora ändamål, har Kongl. Majrt beslutit att ett statistiskt Archiv, förestådt af en utsedd skicklig person, inom Landtbruks-Academien skall inrättas, dit alla desse berättelser i ämnet borde öfverlemnas, och der på grund af de deruti meddelte uppgifter och öfrige nödige underrättelser, ordnade och bragte i sammanhang, en fullständig Statistik för hela Riket, i enlighet med den dertill af Kongl. Maj:t gillade plan, komma att utarbetas. I följd af de många i sednare tider vidtagne och förändrade nya anstalter i den ekonomiska delen af administrationen, hafva tid efter annan göromålen inom Kammar-Collegium till den mängd tilltagit, att Collegium icke efter dess förra organisation förmått deråt lemna den handläggning, som vederbordt, och Kongl. Maj:t har derföre, till befordrande af ärendernes behöriga gång, satt Collegium i tillfälle att arbeta på tvänne Divisioner, hvilken anstalt annu måst fortfara. Konungens Nåd, Berättelse.' 37 För en skyndsammare behandling af Recognitions-skogsmålen, hvilka af Kammaroch Bergs-Collegierne gemensamt handläggas, har jemväl en särskild, af Ledamöter från begge Collegierne sammansatt, Division blifvit organiserad , hvarigenom desse vidlyftige ärender med skyndsamhet och drift kunnat fortgå, så alt det hufvudsakligaste vid desse mål redan blifvit tillgjordt. Likaså har Kongl. Majrt, för att på allt möjligt sätt fortskynda ett af allmänheten högt påkalladt och för äganderätten vigtigt slut af de ännu återstående bytes-ärenderne, förordnat en särskildt Division i Kammar-Collegium till desse måls utredning och afgörande 5 och sedan nu, efter Kongl. Maj:ts beslut denna
Den bevisning, som til! stöd för ifrågavarande påstående blifvit företedd, må nu vara huru bindande som helst, så kan deri likväl icke sträcka sig längre än till det antagande, att de som lemnat uppgifter till Landeboken (häradsprostarne, enligt Kongl. Brefvet den 11 Augusti 1569,), haft den mening, att de hemman, hvilkas egor omnämndes eller beskrefvos, borde anses vara kyrkornas eller presterskapets egendom. Det återstår då att taga i betraktande, huruvida denna häradsprostarnas mening bör lända till ovilkorlig efterrättelse vid bedömandet af frågor om eganderätten till kyrkohemman. Efter den erfarenhet, som vunnits derom, att sedan Halland blef en Svensk provins, kyrkorna ofta obehörigen tillegnat sig dispositionen af verkliga kronohemman, af hvilka någon del af räntan varit kyrkorna tillagd och hvarom Kammar-kollegii utlåtande den 15 Februari 1842, intaget i Stats-Utskottets Betänkande N:o 182 vid 1844 års riksdag, äfvensom liera Kongl. Bref, såsom de af den 7 Oktober 1852, angående hemmanen Hunnakull, Bäckagård, Räfvinge, Slöinge och Getinge bära vittne, torde det med skäl kunna antagas att sådant äfven under den tid Halland lydde under Danmark, understundom velat försökas och sålunda kunnat åsyftas med en eller annan anteckning i Landeboken. Det betyg af Danske Professorn Kolderup Rosenvinge, hvilket är bifogadt Stats-Utskottets förenämnda utlåtande, talar ock om »Misbrug som fia saakaldte Regnskabs-provsters side ikke har vaerit usaedvanlig». Antagligt är det äfven att origtiga anteckningar kommit att i Landeboken inflyta - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 100. 41 llyta af den anledning att presterna sjelfve varit om rätta förhållandet okunnige.
Ehuru det icke undfallit min uppmärksamhet, att de föreslagne Sädespriserne, som för 5 år skulle bestämmas, endast framställdes af Ha ns Excellence som exempel, äro de dock sä låga, att med Jordbrukets bestånd sådana Den 24 April. 653 priser icke kunna ens i hoppet förutses, då de med öfrig2 nödvändighetsvaror jemlöras. Herr vnn Heynes Dictamen skulle blifva hvilanda t>11 dess Särskildta Utskottet möjligen kunde blifva satt, för att då åtfölja Hans Excellence Herr Grefve Ruuths Dictamen. Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, blef det Herr Berghman tillåtet att med de öfriga respectiva Stånden communicera sina 3:ne den 19 April upplästa Memorial. Sedan Hans Kongi. Majit hade genom anslag kallat Riksens Ständer uti sig i dag å RiksSalen infinna, aftågade Ridderskapet och Adeln klockan 1 ditsammastädes, hvarest Kongl Majtt i Nåder behagade meddela S;n Nådiga Saneson å det af Riksens Ständer beslutade tillägget uti 56. §. RegeringsFormen, rörande Grundlagsfrågors behandlande och afgörande. In fidem protocolli A. G. Silverstolpe. 654 Den 27 April. Thorsdagen den 27 April. Plenum klockan 9 förmiddagen. Uppbröt1; Herrar 'Electorernes Lista till val af Ledamöter i Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoitet, efter Friherre Rudins ehold och He‘r Stjernsvärd, och befunnos dertill hafva blifvit utsedde N:o 337. Friherre Adlersparre — Fullmägtig Friherre Hjerta, Lars, N Herr von Quanten, Carl, Major.
När prest ej är valbar för någon fastighet, eller embetsman af 5:le Ståndet, för fastighet i Stad, (§ 27): så borde ej heller ofrälse fastighetsegare på landet vara valbar i samma Stånd för fast. egendom i stad. Hur till Constitutions-Ulskottets Memorial, N:o 16. 37 Angående skilnaden mellan värdet på landtoch stadsegendom, se anmärkningen vid 14 §. § 28. Angående Stats-Rådets ledamöter borde tilläggas: att de ej få tillträde till det Stånds serskildta öfverläggningar, till hvilket de höra. Justitiae-Råden, som ej få, lika med Stats-Råden, deltaga i Kamrarnes öfverläggningar, borde åtminstone få deltaga i Riksdagsmanna-vaien. Hittills hafva de fått vara lill och med Riksdagsmän. § 31. Det är olämpligt att i en Grundlag åberopa en § af allmänna Lagen, hvilken på annat sätt och oberoende at Grundlagen förändras. Då man gör en omskrifning af 17 § 1 mom. Riksdags-Oordningen, hade rättelse härutinnan bordt vidtagas, och motsvarande straffbestämningars införande i annan stadga åt Lag-Utskottet öfverlemnas. §§ 32. 33. Ordet lagtima utgår. § 34. Det synes vara olämpligt att till Högsta Domstolens omedelbara pröfning öfverlemna tvisten om Riksdagsmanna-val, dervid omständigheter kunna förekomma, hvilka bäst utredas i orterna. I första hand synas dylika ärenden böra fortfarande pröfvas af Landshöfdingar och Consistorier, samt för Universiteten hädanefter af deras Canzlerer. § 37. Då Riks-Stånden hädanefter blefve 5, hvilkas fullmagter skulle granskas inför Justitia>Ministern, i stället för de 3:ne Ståndens, som förut sådan granskning undergått, och enär 4 dagar ansetts dertill erforderlige, enligt Riksdags-Ordningens § 21: så torde väl 5 dagar, eller 1 för hvarje Stånd, dertill hädanefter behöfvas. § 41. Ordförandet på Riks-Salen borde ej vara bundet vid någondera af StatsMinistrarne.
Utsökningsbalken och 1 kap. 12 §. Rättegångsbalken rörande Konungens Befallningshafvandes och domares felaktighet i embetet omförmälas; funné Kongl. Hofi attén, det min emot Herr Öfverståthållaren och Herr Polismästaren anställde talan icke kunde bifallas; varande dock Herr Polismästarens yrkande om upprättelse för det emot honom väckta åtal af Kongl. Hofrätten jemväl utan afseende ieinnadt. Med detta utslag har jag ej kunnat åtnöjas. Mig har det nemligen förekommit oemotsägligt, att om en polismyndighet kan undgå ansvar på de grunder, som här blifvit använda, man också då måste antaga, det polismakten icke tillhörer att utröna och bedöma, när den väpnade styrkan skall, till folkrörelsers hämmande användas, och följaktligen ej heller att härom anlita densamma. Huruvida en sådan sats må finnas grundad, har synts mig vara en fråga, som utan mycken svårighet borde kunna lösas, om än af Kongl. Hofrättens nu gifna beslut skulle följa, att allmänna reflexionen hittills föga fästat sig vid denna fråga. Ehvad det gäller att skydda allmän säkerhet, eller att i hvilket annat fall som helst göra rätt gällande; så måste dertill kunna ytterst påräknas en materiell styrka, färdig att undanrödja materielt motstånd. Denna styrka är den väpnade. Emot egna medborgare får den aldrig i annat ändamål användas, och aldrig annorlunda, än efter föreskrift i lag (gällande författning), eller ock anmodan af civil myndighet. Konungen Sjelf befaller derom icke i kommandoväg, utan förordnar derom i Statsrådet (i händelse dylik handräckningsfråga möjligen kommer under Hans afgörande). Än mindre kan någon Konungen underordnad krigsbefälhafvare, utan civil myndighets anmodan, vända vapen mot egna medborgare i andra fall, än der genom allmän laglig föreR. St. Just. Ombudsm. Emb.-Rerätlelse för år 1849. 130 R St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 1849. skrift är sådan befälhafvare uppdraget att vidtaga bestämda åtgärder till mindre våldsamheters afstyrande.
Äfvensom Prot.-Vtdrag den 25 Juni 1857. 385 Äfvensom Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, med det af särskilde kommitterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning. Remitterades till Lag-Utskottet, som ej lärer underlåta att sammanträda med det eller de Utskott, hvars eller hvilkas deltagande i ärendets behandling kan finnas -böra ega rum. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Höglollige Ridderskapet och Adelns Protokolls-utdrag den 8, 9, 10, 12 och 15 dennes, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att instämma i Ridderskapet och Adelns beslut, angående 19:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62, hlef samma inbjudning afslagen. S. D. Föredrogs ånyo meddeladt' Utdrag af Högvördiga Preste-Slåndets protokoll den 17 dennes, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att instämma i Preste-Ståndets, angående Ranko-Utskottets Utlåtande N:o 33, fattade beslut; men blef samma inbjudning afslagen. Den 25 Juni. Frän Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af ej mindre en af Herr Hjärne, Harald, väckt, den 4 och 8 sistlidne April bordlagd motion, att Ridderskapet och Adeln, för sin del, måtte besluta, att, enligt 46 § Riksdags-ordningen, de punkter i StatsUtskottets Betänkande, angående regleringen af Riks-stalens 4:de hufvudtitel, hvilka röra anslagen till så väl den stående Arméens som Beväringens vapenölningar, skola blifva föremål för gemensam öfverläggning emellan alla fyra Riks-Stånden, än ock ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet, den 2 och 9 sistlidne
”Fabrikerna; att de grunder Utskottet framställt, endast skola hafva utseendet och ske”net af en lika behandling, och ett jemlikt ”beskydd för alla Näringar, samt att Ul”skoltels tendens, att bereda Regeringen sto”ra och opåräkriade öfverskott af Tullmed”len, vore alltför uppenbar.” Jag lånar Utskottets egna ord, och säger: en livar, som opartiskt, och utan förut fattade meningar, vill genomläsa och taga fullständig kännedom om ifrågavarande Betänkande, lärer tvifvelsutan finna, att desse förebråelser äga en verklig grund från den framställning, som Utskottet, så väl i anseende till principer, som erfarenbets-läror, framlagt rörande Tullbevillningen och allt livad sorn dertill hörer, och af Utskottet tillämpadt blifvit, och som således förtjent och evigt skall förtjena sådane omdömen, som de ofvan anförda, nemligen att de föreslagne åtgärderne skulle åsyfta, och liksom gräfva en graf för de Svenska fabrikerna; att de grunder Utskottet framställt, endast skola hafva utseendet oell skenet af en lika behandling och ett jemlikt beskydd för alla näringar; samt att Utskottets tendens, att bereda Regeringen stora och opåräknade öfverskott af tullmedlen är alltför uppenbar. Låtom oss reflexionsvis göra en liten jemförelse emellan Sverige och andra länder. Andra länder begagna sig af freden för Den 28 Octobcr f. ni. 259 att sätta sitt penningeverk i ordning, minska sina innevånares contributioner, uppmunlra inhemsk handel, fabriker, näringar och jordbruk, med korrta ord, rätta de oredor och godtgöra de olyckor, som ett krig åstadkommit.
Jag vill icke längre trötta R. o. Ad. med något anförande i denna fråga. Jag har kanske någon liten erfarenhet i det ämne, sorn den afhandlar; men jag vill visst icke lägga mig emot hvilken behandling som helst af betänk. Vill R. o. Ad. bifalla det, så är jag ölvertygad om, att K. M. icke derföre ändrar det gamla skolsystemet, och om R. St. afslå betänk., så är jag lika öfvertygad, alt K. M. icke derföre uraktlåter att vid de gamla skolorna göra de förbättringar, som ovedersägligen behöfvas, isynnerhet hvad apologistskolorna beträffar. Jag hade väntat mig, alt Ekon.Utsk., i anledn. af de inkomna motionerna, skulle hafva tagit närmare kännedom om skolväsendet i allmänhet, och till följd deraf föreslå åtgärder till apologistskolornas behöriga ordnande. Hvar och en hade då sina fordringar uppfyllda, och Utsk. hade med skäl kunnat förelägga R. St. de brister, som, i min tanka, finnas i dessa skolor. Alt sammanblanda båda bildningslinierna är enligt min erfarenhet och efter mitt begrepp alldeles olämpligt, och ingen tager mig ur den öfvertygelse!!, emedan jag anser delta lika obestridligt, som att två gånger två är fyra. I afseende åter på den ambulatoriska ämnesläsningen må det vara Ulsk. förbehållet alt hafva aprofonderat de philosophiska åsigterna. Jag vill icke dömma derom. Jag bar erfarenhet af den undervisningsmelhoden och har högsta aktning derför; men ehuru jag således har kärlek för hvad Utsk. i detta afseende har tillstyrkt, sä vågar jag likväl icke, såsom ledamot af ett RiksSt., tillstyrka densammas antagande i våra allmänna skolor. Gr. Frölich, David; Det torde måhända anses mindre be? hörigt af en person, som dels icke är prest, dels icke nu åtminstone kan prestera några qvarlefvor af ett längesedan förmultnadt testimonium academicum, att uppträda i en fråga, som, enligt de tvenne föreg:de talarnes omdöme, icke borde behandlas af dem, som icke derom ägde full sakkännedom.