Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ii83, bif. med föreslagna ändringar, af Adeln, IX s 85o, lagdt till Handlingarlie af PresteStåndet, IX s 857, bif. vilkorligt af BondeStåndet, IX s 882, Memorial angående RiksStåndens olika beslut, VIII s 141 * — 1417» bif. af PresteStåndet, IX s 1191, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 1211. Underd. Cavallen Regem enternes HästVacance-Spannmål, I 1. s 838. om de reducerade, åter uppsättande. Statsoch Ekon. Utskottens Betänkande, IV 2. s ii85 — i 188, bif, af Adeln, IX S 329, af PresteStåndet, IX s 331 , af BorgareStåndet, IX s 332, af BondeStåndet, IX s 334. 5j) CavalleriRegementernes befäl, om förbud för de indelade, att anskaffa rustningshästar. Lagoch Ekon. Utskottens Betänkande, VII 1. s 601—6o3, bif. af Adeln, IX s 534, af PresteStåndet, IX s 54o, af BorgareStåndet, IX s 568, återrem. af BondeStåndet, IX s 5qo. Ytterligare Utlåtande, VII 2. s io55, io56, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 85q. Skånska , Rusthållareafgift, om. Statsutskottets Betänkande, IV 3. s 148,149, bif. af PresteStåndet, s 563, af BorgareStåndet, s 584, af Adeln, IX s 594* Cederström, Grefve Rudolph. Se RiksRätt. Ceremonimästarlönen anmäld till indragning, i Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 129.
Bock — det var ej om denne franske fånge vi ville här orda, utan om en persoo, hvars öde, i hvad det hemlighetsfulla beträffar, delvis erinrar om J ä r n m a s k e n, men som bevisligen v a r af furstlig börd och, i hemlighet hit förd och här dold under ett främmande namn, tillbragte sina sista tjugusju år i Sverige. * * * Hertig Ludvig F r e d r i k af Holstein-Beck och hans gemål, Lovisa Charlotta, född hertiginna af Holsteia-Sonderburg, ägde en år 1686 född dotter Dorothea, hvilken i hela Tyskland var bekant för sin skönhet. Å r 1709 blef hon förmäld med markgrefven Georg Fredrik Karl af Brandenburg-Culmbach och bodde med honom i Rotenburg an der Tauber. I deras äktenskap föddes fem barn, två döttrar och tre söner, af hvilka sistnämnda var markgrefven F r e d r i k af Beyreuth, som blef förmäld med en syster till den svenska drottningen Lovisa Ulrika. Å r 1716 inträffade något, hvilket gaf anledning till mycket både förstulet hviskande och öppet prat inom de furstliga kretsarne i Tyskland och väl äfven utom dessa kretsar. Markgrefven af B r a n d e n b u r g lät nämligen skilja sig från sin trettioåriga gemål och inspärra henne i hårdt fängelse, » um wichtiger Ursachen willen », såsom det heter i Htibners » Genealogische Tabellen » (Leipzig 1725). H v a d denna viktiga orsak egentligen var, namnes ej, men häntydningar härom återfinnas i andra tryckta skrifter från den tiden, och man torde helt visat icke misstaga sig, om man angående grunden till det markgrefliga parets skilsmässa lämpar hvad som sjunges i den kända teaterballaden: Max till rangen betydde väl föga, dock, det sägs, att han var med sitt mörka och blixtrande öga en farlig karl; unga borgfrun snart för detta öga glömde sin tro.
12 skålp. efter 12 sk. 10 r:st. lispundet, 972 R:dr 22 sk. 6 r:st., utan att entreprenad för upphandling af det för fästningen nämnde år erforderliga hö egt rure, och under det att, enligt hvad Revisorerne af Styrelsens öfver ekplanteringarne räkenskaper för år 1849 inhemtat, 880 Skeppund å Wisingsö skördadt hö samma år blifvit för Kronans räkning, å auktion i Grenna, försåldt för 2 R:dr 25 sk. Skeppundet eller 6 sk. 1 r:st. Lispundet, och således för mindre än hälften af hvad Kronan fått betala. Som det af Revisorerne anmärkta förhållandet, att för upphandling år 1849 af hö för Carlsborgs fästnings behof entreprenad-auktion icke egt rum, är vordet i den underdåniga förklaringen medgifvet, men Utskottet för sin de! anser af vigt, att vid sådane tillfällen det må lemnäs rum för en allmännare taflan, har Utskottet trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att i aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes föreskrifva Kongl. Krigs-kollegium, att, då upphandling af hö för Carlsborgs fästning skall ske, entreprenad-auktion i sådant afseende i behörig ordning förrättas, med underdånig hemställan derjemte, om icke lämpligt måtte synas, att Kongl. Styrelsen öfver ekplanteringarne om dagen för auktionen, i god tid derförinnan, genom Kongl. Kollegii försorg erhåller underrättelse. En per mille fonden. § 58. (Rev.-ber. pag. 86.
Hvad deremot vidkommer Fullmäktiges tillika gjorda framställning i fråga om de arfvoden, som, under den efter sednaste riksdag förflutna tid, blifvit Riksgälds-kontoret påförda för dess posträkningar, så och med afseende å d^t obetydliga belopp, dessa efter porto-afgifterne lämpade och af dem således beroende arfvoden, derest allt portooch öfriga post-afgifter upphöra för de till Riksgälds-kontoret ankomna fribref, framdeles kommer att utgöra, anser Utskottet Rikets Ständer kunna låta bero vid hvad som i afseende på nämnde arfvodens utgående och bestämmande redan blifvit tillgjordt och förklaradt; hvadan Utskottet hemställer, att någon vidare åtgärd i sådant hänseende icke må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 23 Februari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Febr. 1854, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förbättring af Soldater nes vid Södermanlands regemente löneförmåner. CU. A.) Af den anledning, att den åt soldaterne vid Södermanlands regemente, såsom en del af årslönen anvisade kronolionde-spanmål, i följd af Kongl. Maj:ls Nådiga resolution den 23 Januari 1683, utginge med endast halfrågadt mål, eller 30§ fasta kappar på tunnan, och detta förhållande medförde och komme att medföra flere väsendtltga olägenheter, har herr Westfelt, Otto_, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till StatsUtskoltels behandling öfverlemnad motion, föreslagit, att den, soldaterne vid nämnde regemente på lön anslagna, spanmål hädanefter måtte få utgå i fullrågadt mål, helst mer än tillräckliga tillgångar dertill funnos vid regementet uti öfverskotts-tionde samt det dessutom vore skäligt att fästa något afseende på den försämring i de förut knappa vilkoren, som för soldaten inträder, i händelse han måste frånträda rättigheten att utfå nämnde spanmål in natura och åtnöjas med lösen efter medelmarkegång. Kongl.
h ' 3r jag dg allt sSdant, kiiuil&lt;: jag inte heller Iangre dölja för honom, umn lat honom öf \ .ert: ila mig sa vida, att jag ock .ïlsknclc honom igen, och bragte han mig pS sistone igenom Guds milda Försyn, som alltid har haft omsorg för inig och nu genom detta tillfille vill hjelpa mig if1911 min I) arndonis \ ~derviirdighet att jag Anno 1647 den i o februari förlofvade mig med honom i Stockholm i hemlighet, d. att ingen riste deraf, i inin inormors hus i var lilla kammare. Gud late det vara skett i en god och lycklig stund! DS lofvade v i hnrandra, att ingen inenniska skulle skilja oss bada i t, utan den grymma och ol&gt;ariiiheitiga döden, som ingen karlek eller nigot aktar utan skiljer alla kara viuincr St, och dem skiljer han sv8mst St, som hilla hrmaiidra krcist. Och jag mS I&gt;ekiiina, att ri alskade hvarandra d af allt vart Iijcrta, att inte ' hadc \ j n %got, ' som lag oss 118 sinnet eller som gatt oss emot if&amp; v81 barndom, att v i ej sade för hrarandra; vi höllo intet hemligt och voro s i v51 kontanta med hvarandrns sinne, att vi voro mycket glada Mda W&amp;. Men ehuruvil jag var mycket kar at honom, si3 höll jag le11 min kärlek SH hemlig, att ingen ratt val mitrkte den, och min egen kamrat, som dagligen var hos mig, viste det inte.
Det slog stormmarsch; Bonaparte smålog under de sänkta ögonlocken och räckte ziguenerskan sin andra hand. — Nå, Madame, se så, om ni kan läsa mitt öde. Det har förresten ännu aldrig varit starkare än min vilja, tillade han öfvermodigt, med en blick på Edmée. Joséphine hade blifvit mycket blek. Hon smålog tvunget med tätt sammanpressade läppar och fläktade sig med solfjädern. Hortense stödde sig mot moderns stol med ena armen om hennes hals. Men Eugène stod på andra sidan om Förste Konsuln och följde intresserad spådomen. — Politiska förutsägelser undanber jag mig, afbröt Bonaparte hastigt sibyllan, då hon såg upp och ville till att tala. Hon böjde sig ned igen. — Jag ser en lång lifslinie, lycka, ära, kärlek ... Han ryckte hastigt handen till sig. Tack! Nu vet jag allt, hvad jag vill veta. Det är bra, och det är nog. Han vände sig till Mademoiselle de La Feuillade, som hade släpt hans hand. — Tillåt mig att tacka er, Mademoiselle. Ert unga, oskyldiga hjertas slag har utan tvifvel dräpt det onda i mitt öde. Nu kan jag ju ha lof att se en strålande framtid i möte — inte sant? Edmée smålog under hans menande blick och drog sig tillbaka med en lätt reverens. Jag antar, herr general, parerade hon skickligt, att ni sjelf afgjorde, hvilken framtid ni kunde ha rätt att se i möte, redan för ett år sedan — den 18 Brumaire. — Bravo, Mademoiselle de La Feuillade! ropade Eugène de Beauharnais och klappade skrattande i händerna. Mannens kraft spår hans öde. Förste Konsuln vände sig om och såg ett ögonblick skarpt på sin styfson. Jag har aldrig sett dig så djupsinnig förr, lille Eugène. Det ser ut, som om Mademoiselle de La Feuillades esprit hade förmåga att smitta. Förste Konsuln vände sig om på klacken och gick ut ur rummet. En stund derefter, då damerna togo afsked och beredde sig att gå, kom Bonaparte igen ett par ögonblick.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste til! justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts denna dag fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Nådig Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Föraren Pihls frånskiljda hustru, Charlotta Kindberg. Hans Kongl. Höghet Kronprinsen behagade, enligt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådaut det tinnes detta protokoll bilagdt, samt befailte att, i öfverensstämmelse dermed, Nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren STOCKHOLM, tryekt hos J. W. Lundberg, 1858. Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse N:o 137. 1 ft:o 137. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Febr. 1858, kl. 1 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskotl, angående begärd utsträckt räntegaranti m. m. för Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult; Gifven Stockholms Slott den 15 November 1857. Uti eu under den 11 innevarande manad lill Kongl. Majit iugifven skrift tiar Direktionen för Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult, med åberopande af de svårigheter, som under deu närvarande, öfverallt rådande penuingebristen mötte Direktionens försök att, medelst fortsatt teckning af s. k. preferens-aktier i bolaget, erhålla nödiga medel till jernvägs-arbetets fortsättande, i underdånighet anmält, att Direktionen, äfven om någondera af de förmåner, hvarom
Procent eller Öfverskott, sl ock enär detta yttrande innefattar sådane principer, hvilka i fråga om Öfverskottens godtgörande synes böra af vederbörande iakttagas, hemställer Stats-Utskottet, oro ej Riksens Högloft. Ständer skulle finna nödigt, att om. sammanhanget göra underdånig anmälan hos Kgl. Maj:t på det Magazins Directionen, som nu fått sig uppdragit att utarbeta förslag till ett nytt Afskrifnings - Reglemente, äfven kunde erhålla Nådig befallning, att vid Författningens projecterande iakttaga, hvad i afseende på Afskrifnings-Procent e ler Öfverskotts liqviderande lärer i öfverensstämmelse härmed blifva nödigt •att stadga och förordna. Om Magazins - Inrätfningens fordringar i Finland. 13:0 Om beskaffenheten af Magazins inrättningens Jordringar i Finland, anser Stats-Utskottet sig böra efter Räkenskapernes föranledande inför Riksens Hög ofl. Ständer göra följande utredning. Enligt Magazins • Directionens senast afslutade 1815 års Hufvud Bok uppgick desse fordringar till ett sammanräk nåd t belopp af 5°7>294: 7- 10» Denna Summa består aft 1:0 Värdet för Inrättningens Behållnirigar i Contanta medel, Spannmål, Proviant, Ved och Kohl, Byggnads - Materialier Stats-XJtsiottets Beiånlanithl [152g jamt Inventarier 86,849? 6- 10. 2:0 Värdet af Inrättningens Hus, Byggnader och Egen domar • 33,02n: 6. Verkets fordringar hos Eandets Inbyggare för leinnade Spannemåls. undsättningar 50,538: 2<F & 4:0 Inrättningens fordringar hos diverse Verk och Personer 442,58a Ii, # Härifrån afgå verkets skulder 95,693:47.5. * 346,886:19150; • • 507.S9U .7- 10* I afseende på indrifningen af de fordringar, hvarföre ersättning möjligen kan vara att förvänta, synes alla nödiga åtgärder vidtagnes
Men jag kan icke säga, att detta just varit så otrefligt: vid dessa tumulter går det helt lustigt till och är inte farligt, om man bara håller sig på afstånd och då och då kastar sin sten. Jag undrar dock. om här skall vankas kröningspengar, som gamla Pecho påstår. I det fallet hoppar jag ner, säger jag mamma. – Fadren. Pojke, det är ju bara hyllning ännu; kröningen sker sedermera. – Gossen. Hvad det är roligt ändå, att ha en Kejsare; då är det alltid något att se och få. Corpo de Christo! Se, pappa, se bara, hvad det är för trängsel der nere; hvad de armbågas! Hvad detta torg, som jag annars alltid ansett för så ofantligt, i sjelfva verket ändå är litet. – En yngre man. Men är det rigtigt sannt, fader Antonio, att hela Brasilien hädanefter skall bli ett Kanaan? Så säger hela verlden, men hur skall det egentligen gå till? – Mannen. Genom constitutionen, min vän. – Dottren. Alla menniskor bära nu det namnet på tungan, men ingen vet dock riktigt hvad det är. Är det intet sannt, pappa, at A Constituciᾶo är en rigtigt lefvande person; det skall ju vara drottningen af rika Arabien, som kommer hit och gifter sig med Kejsarn och utdelar bland oss sina öfverflödiga skatter. Hvar medborgare lär få 1000 crusader, och hvarje flicka en half skäppa juveler. Gud välsigne henne! Hon lär också ha med sig stora skeppslaster med myrrha, rökelse och balsam, men med sådant hade hon inte bordt göra besvär, den goda damen! Sådant kram fråga vi inte efter. – Modren. Du tar mycket miste, min dotter. Drottningen af Saba eller Rika Arabien är död för många tusen år sedan – och A Constituciᾶo har intet alls att göra med Bibeln, som du väl kan höra af namnet. En dame är det visserligen, men en helt annan än du hört; det är dottern af sjelfva Kejsarn i China, som rymt, för det att fadren velat tvinga henne att gifta sig med Gram Caõ, stora Hundturken, som hon icke kan tåla.
Detta är den enda förändring, som finnes i den 5 §, och som icke förut hr af R. o. Ad. afgjord. 80 Den 8 Januari f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge nödigt, att med uppläsningen af dessa §§ fortsattes. Ropades nej. Frill. Cederström, Jacob: Då R. o. Ad. i sista plenum redan afgjort genom afslag å Utsk:s betänk, till förhöjningar i charta å åtskilliga af dessa rubriker, som nu förekomma i 5 §, så anhåller jag, alt den gamla taxan i afseende på adelsbref med 70 r:dr i charta i st. f. 100 nu må ensamt ökas med cancelli-gebiihr, hvarigenom hela afgiftcn blir 103 r:dr 16 sk. oell så vidare med alla de öfriga. Hvad åter beträffar frågan om sportlernas inberäknande vid bestämmandet af chartse-beloppet, så har det blifvit yttradt, att detta icke borde ske. Jag instämmer i denna åsigt, ty det är icke rimligt att ålägga charta för eventuella inkomster, som möjligen blifva helt olika de 5 efterföljande åren emot hvad de varit de 5 föregående, och en tjensteman således kan fä betala charta för inkomster, som han aldrig får åtnjuta. Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt Gr. Cronhjelm begärt propos. till bifall å Utsk:s förslag till ifrågavar. §§, med de förändringar, som blifva en följd af de beslut R. o. Ad. förut fattat, och att Frih. Cederström, om dess mening blifvit af 11. Ex. rätt uppfattad, instämt deruti, endast med den förändring, att hail tillstyrkt R. o. Ad. att jemväl besluta, att vid beräkningen af ehartae-sigillatBe-afgiflen icke må upptagas sportler; hvadan H. Ex. först, i öfverensstämmelse med Gr.
Sig icke kunna utsträcka till bibehållande af det särskilda arfvode, Krigs-Rådet under tjenstetiden uppburit, af Kassan erhållit en gratifikation för en gång af 2,000 R:dr Banko; men då Krigs-Rådet Seippel, i afseende å den egentliga lönens bibehållande såsom pension, icke tillgodonjutit annan förmån, än som uti gällande författningar varit honom försäkrad, samt, hvad gratifikationen beträffar, densamma, enligt hvad Revisorerne sjelfve upplyst och medgifvit, blifvit honom tillagd, såsom en belöning ”för hans förtjenster i afseende å vårdandet under en lång tid (45 år) af fondens angelägenheter”, lärer afgifvandet af någon ytterligare förklaring i denna del så mycket mindre Krigs-Kollegium tillkomma, som Kollegii med utbetalningen ägande befattning inskränkt sig till verkställighet af hvad Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref af den 10 Juli 1843, förordnat. Med anledning af hvad Revisorerne i 3 §. omförmält, rörande det af Krigsmanshus-Kassan, till underdånig åtlydnad af Kongl. Brefvet den 1 November 1843, åt Nora, Lindes m. 11. Tackjerns-bergslager i Örebro Län utgifna lån, stort 107,410 R:dr Banko, bar Krigs-Kollegium, såsom en ytterligare upplysning, skolat tillägga, att, i Januari månad innevarande år, 22,596 R:dr 32 sk. Banko blifvit, i afräkning å sjelfva kapitalet, till Kassan återbetalda.
Dessa personer kunna möjligen vilja tillverka bränvin, icke på grund af rättigheten att idka fabriksrörelse, ulan derföre att de äga skattlagd jord. Vid öfvervägande häraf torde man finna, alt en definition af stadslägenhet är i §:n lika behöflig, som dess nuvar:de 2:dra morn., hvilket innehåller hvad med serskild egendom å landet förstås. Hr von Hartmansdorff: Jag har i min reservation an märkt, det jag icke finner något skäl att förbjuda flera bränvinspannors begagnande på samma lägenhet. För den händelse att det blefve ångpannor skulle, derest Utsk:s förslag antoges, att beskattningen beräknas efter det tillverkade beloppet, ingenting äfventyras derigenom, ty man upmäfer kannebeloppet af den ena pannan lika väl som af den andra. Ar åter fråga om enkla redskap, så beräknas deras skatt efter den afverkningsförmåga man antagit dem äga. Således möter å det allmännas sida icke heller någon betänklighet vid flera dylikas begagnande å samma lägenhet. Näringsidkaren kan naturligtvis icke vara annat än belåten dermed, att raan låter honom begagna sin frihet. Hr Brannerhjelm: Stadgandet att i ett och samma bränneri icke flera än en redskap finge finnas, har tillkommit af den ganska naturliga orsak, alt i annat fall kontrollen öfver bränvinstillverkningen blefve mycket svår. I de stora brännerierna, der kontrolleringen skall ske genom varans upmätning, kan underslef Den 27 April e. m. 555 vida lällare ega rum, om flera pannors tillverkning skall upmätas, än om kontrollören endast hade att hälla upsigt öfver en panna. Finnas redskap af olika beskaffenhet i samma bränneri, kan man län undansnilla det bränvin, som genom ångpanna tillverkats, medelst föregifvande, att detsamma blifvit lillverkadi af den enkla redskapen, som drager skatt efter afverkningsförmågan, hvarigenom en del af ångpannans tillverkning undgår skatt. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framslälde Hr Gr. o. Landtm, att åtskillige talare yrkat återremiss och derjemte Hr von Hartmansdorff framställt anmärknu-, utan alt likväl
Bevillningsoch observationsmedel samt kortoch tidningsstämplings afgifter 2.(509,3 58: 26. Skatteköpeskillingar och ekeskogsmedel 5,912: 15. Aflemnade äldre depositionsmedel 917: 98. Kapitalafbetalningar å de lör vissa särskilt angifna föremål af Rikets Ständer beviljade lån 117,623: 62. Ränteinbetalningar å sådana lån 74,612: 2. Återbetalningar utaf de till förräntande af Riksgälds-kontorets kontanta behållning utgifna lån 1,850,000: —• Räntor ä sistnämnde lån 123,397: 64. Återbetalda medel å kreditivet för ullproduktionens befrämjande, jemte derför godtgjorda räntor, 63,821: 36. Öfverskott å 1861 års statsinkomster ■■••• 1,500,000: — Utaf det till Riksgälds-kontorets utgifter anvisade bidrag af 1863 års statsinkomster 900,000: — Till Riksgälds-kontoret aflemnade besparingar m. m 3,534: 16. Å obligationerna för 1861 års fonderade statslån, före deras utlemnande till låneöfvertagarne, upplupna och af desse godtgjorda räntor 30,650: — Deponerad behållning utaf 1862 års inkomst genom rörelsen på statens jernvägar 300,000: —- R:dr 7,579,827: 19. och Riksgälds-kontorets utgifter under samma tid: Räntor å Riksgälds-kontorets skulder, med undantag af de fonderade statslånen, 13,787: 50. Utaf 1863 års ränteoch amorteringsanslag för de fonderade statslånen 425,763: 26. Utaf de vid 1844 och 1845 samt 1856 och 1858 års riksdagar utan återbetalningsskyldighet beviljade och till utgående från Riksgäldskontoret anvisade statsanslag 66,730:
De uti förestående punkt omförmälda ränteoch amorteringsanslag samt räntevinsler böra ingå till en särskildt redovisad liqvidalionsoch amorlissements-fond, hvars behållning skall lör det med dessa medel afsedda ändamål oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränteliqviderna vid derför bestämda terminer 12 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 150. varda ovilkorligen fullgjorde och skuldens betalning i föreskrifven ordning verkställd. De till liqvidationsoch amortissements-fonden influtna medel böra, så vidt ske kan och denna fond åliggande liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras fruktbärande. F) Sältet och ordningen för verkställandet af skuldens årliga amortering ega Fullmägtige alt bestämma. GJ De beslut och stadganden, som af Rikets nu församlade Ständer meddelas rörande ifrågavarande upplåning, skola underställas Kongl. Majlis nådiga fastställelse, med underdånig anhållan att Kongl. Majit vid denna upplånings företagande täcktes lemna Fullmägtige i Riksgälds-kontoret Sin nådiga bemedling och medverkan för den erforderliga lånesummans erhållande emot så fördelaktiga vilkor för Svenska Statsverket, som vid lånetransaktionernas uppgörande kunna beredas, samt alt Kongl. Majit dessutom täcktes meddela sin garanti å det eller de lån, som, i öfverensstämmelse med dessa beslut, varda af Fullmägtige upptagna. H) Fullmägtige i Riksgälds-kontoret må vara obetaget att, om sådant finnes lämpligt eller nödvändigt för lånetransaktionernas afslutande, utse ombud för bedrifvande af dervid erforderliga underhandlingar, äfvensom att åt särskilde deputerade uppdraga bestyren med lånemedlens indragning samt ränteoch amorteringsliqvidernas verkställighet jemte härmed förenade åligganden.
Ständers beslut, att, med undantag af skillingssedlarne, de hittills i omlopp varande Bancooch Riksgäldssedlarne icke vidare komma alt tillverkas och ulgifvas, utan skola ersättas af andra mvnt-represeutaliv, lympade efter den af Rikets Ständer antagne förändrade mynt-enheten, yrkat, att en praascriptionstid för de gamla sedlarnes gångbarhet måtte hesta minas, samt i detta hänseende föreslagit, att, genom kungörelse, hvilken tvänne gånger om året borde i Kyrkorna uppläsas, och i Ofliciela Tidningarne införas, de gamla Banco-sedlarnes innehafvare måtte antydas, att, senast inom tio åV, räknadt ifrån början af det år som följer näst efter inställandet af de gamla sedel-formulairens utgifvande — och hvilket år, äfven - 4 B anco-Ut slottets Betänkande N'.o g4* sorn det, med hvars utgång all inlösen af de gamla sedlarne skulle upphöra, borde bestämdt uppgifvas — till utbyte emot sedlar af det nya slaget aflemna de gamla, hvartill i landsorterne, till lättnad för Allmänheten, bunde, likasom utbyte derstädes för närvarande skedde af förslitne smärre sedlar emot nya, lemnäs tillfälle.