Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånd anse för nyttigt, än att envisas för hvad man anser för rätt. Den i Febraa r i i e. m. 121 Hans Exccllence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridd. och Adeln, i afseende på hufvudfrågan, eller beräkningssättet af Församlingarnes röster, behagade förblifva vid sitt förut fattade beslut. Ropades Nej, blandade med Ja. Hans Excellence framställde proposition till instämmande uti hvad Presteoch Ronde-Stånden uti denna del beslutit. Bifölls. Uppå derefter framställd proposition beslöt Ridd. och Adeln äfven, att antaga det af BondeStåndet i afseende på löneregleringen gjorde tillägg. Upplästes till justering ProtocollsUtdraget öfver det beslut, som den 22 nästlidne Januarii af Ridd. och Adeln blifvit fattadt, vid pröfningen af BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 3o, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 18 förut meddelte Betänkande, angående väckte motioner i afseende på Kongl. Majrts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor, af den a3 Junii 1825. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: Då denna fråga hos Ridd. och Adeln förevar, anhöll jag, att, med anledning af gjorde anmärkningar emot rcdactionen, i synnerhet i 3:dje punkten, och med godkän - 122 Den t Februarii e. lii. nantie af den förbättring., anmärkningarne åsyftade, vid justeringen få föreslå de rättelser, som jag kunde finna nödiga. Jag ber att nu få anföra dem, och underställa Ridd:s ocb Adelns pröfning, om de få ingå i förslaget. Den första är vid 2:dra punkten Lif. C. Der står: till hus och boningsrum i skärgård. Till närmare utmärkande af detta, ocb tydlighet för de verkställande, skulle jag hemställa, om icke till den meningen kunde få införas följande mellanmening: hos den, hvarest varor äro eller varit upplagde o. s. v. I 3:dje punkten förekommer följande föreskrift:
S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades Lag-Utskottets betänkanden : N:o 89, i anledning af väckt fråga derom, att för reverser och invisningar, ställde till viss man eller ordres, måtte bestämmas enahanda betalnings-ansvarighet, som för vexlar m. m.; N:o 91, i anledning af väckt motion om förmonsrätt för förskott, lemnadt på varor, som blifvit till försäljning emottagne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utshottets utlåtande, N:o 230, i anledning af erhållne åter remisser å utlåtandet, N:o 156: Lades till handlingar ne-, 16 punkten: Ståndet vidblef sitt beslut och lade denna punkt till 1 ian dlin ganne; 23 punkten-, I afseende på denna punkt åberopade Ståndet sitt, vid denna dag skedd föredragning af Stats-CJtskottels utlåtande, N:o 229, fattade beslut; 25 och 28 punkterna: Lades till handlingar ne-, 31 punkten: Utlåtandet, N-'o 230, blef i denna punkt bifallet; 37 punkten: Med afslag å Utskottets tillstyrkande, fann Ståndet för godt bevil - ( Prot.-Utdrag, den iy Mars 1845. 733 ja det af Kongl. Maj:t till aflöning för den personal, som erfordras för styrelsen öfver allmänna vägoch vatten-byggnader äskade anslag 9,766 R:dr 32 sk. årligen;' 38 punkten; Utlåtandet, N:o 230, bifölls; 39 punkten; Med afslag å Utskottets yttrande i denna punkt, beviljade Ståndet det af Kongl. Maj:t för anskaffande af .hingstar af utländsk ädel race för Strömsholms och Ottenby stuterier äskade anslag 10,000 R:dr. S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottels memorial, N:o 231, med förslag till voterings-proposition, i anledning af skiljaktiga beslut, i fråga om anslag till befrämjande af slöjd-expositioner:
Uti dess, till följd af erhållen remiss, häröfver afgifna utlåtande, har Bankodiskont-direktionen meddelat, att nyssnämnda kapitalbelopp utgör återstoden af ett under N:o 12,119 till J. C. Kemner, emot borgen af Enkefru S. W. Kemner, beviljadt och den 15 April 1841 förfallet lån å 1,500 R:dr Banko, hvarå, sedan detsamma bevakats och fastställts i båda gäldenärernes under åren 1842 orh Bih. till B. St. Brot. 1862 & 1863. 6 Sami 1 Åfd. 27 Eäft. 2 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 62. 1843 afdömda konkurser, såsom utdelningar till Diskont-verket influtit, från låntagarens konkursmassa 9 R:dr 26 sk. och från kautionistens tillsammans 328 It:dr 12 sk., allt Banko, hvaremot vid sedermera tid efter annan anställda utmätningsförsök icke något kunnat hos gäldenärerne uttagas; att efter det Enkefru Kemner aflidit, lånets återstod år 1854 bevakats jemväl i den efter henne uppkomna konkurs, deri tillgångarne varit otillräckliga till betäckande af förmånsrätt egande fordringar, men arfvingarne tillerkänts urarfvaförmån; att sedan äfven låntagaren den 11 December 1861 med döden afgått, en mångårig rättegång i fråga om fideikommissrätten till de s. k. Reijmerska egendomarne här i staden blifvit af Kongl. Maj:t i nåder afgjord och J. C. Kemner derigenom tillerkänd 2i:del i berörda egendomar, samt att Diskont-verkets kapitalfordran med ränta deruppå bevakats i låntagarens årsproklamamål, äfvensom inteckningssäkerhet för samma fordran blifvit af verket sökt hos Stockholms Rådstufvurätt, hvilken ansökning är vorden utställd till kommunikation med hans sterbhusdelegare till den 28 instundande
Jag anhåller om den framställning, som Frih. Cederström först hegart och jag sedermera bi träd t, i de ordalag, att motionen måtte förkastas med ogillande. Hr Munck af Rosenschöld: Då anhåller jag att motionen måtte blifva till Utsk. remitterad. Gr. Frölich: Jag hembär Hr Frih. o. Landtm, miu vördsamma tacksamhet för det sätt, hvarpå propostn blifvit gjord. Den är i min tanke uppfattad i fullkomlig öfverensstämmelse med 3o §:n Ridd.Ordn., som är af följande innehåll : ”Uppslår fråga, om någon tillåtit sig personligen förolämpande uttryck, pröfve R. o. Ad. om lian derför af Landtm, varnas hör, eller saken af ett Utsk. skall närmare pröfvas eller ock alldeles förfalla. Förvises saken till Utsk., skall ett sådant sättas af tolf ledamöter, hvilka till hälften utnämnas af Landtm, och lill hälften af den person, hvarom fråga är" etc Ilar har icke nu varit fråga om annat, än att remittera elier icke remittera motionen. Ståndet har icke velat göra det, utan önskat att motionen skulle förfalla. Ingen person har likväl påstått någon annan påföljd af denna motion, och om så hade inträffat, så skulle den, sorn del försökt, hafva varit föi' p I i g ta d att ställa sig förberörde § tili efterrättelse. Då nu emedlertid ett sådant fall icke inträdt, så har Hr Frih. o. Landtm, gjoit propos., att motionen måtte förfalla. Det återstår nu, om någon verkligen vill yrka ansvar å Hr Munck af Rosenschöld för den framställning han gjort. Ett sådant ansvar har, efter hvad jag förnummit, ännu icke blifvit yrkadt; men dervid finnas tvänne utvägar, den ena att R. o. Ad. beslutar, alt Hr Frih. och Landtm, skall varna Hr Munck af Rosenschöld, hvilket jag likväl förmodar icke bl ifver händelsen, och den andra,att motionen remitteras till Ridd.- Utsk.
ÖfverlntendentsEmbetet uppgifne och då af K. M:t Nådigst gillade Dessein och Ritning, samt att Staden, vid ansvar tillgörande, tillika borde samma Byggnad med de ofvanuppräknade Embetsrum tillbörligen underhålla, utan att dertill, under ett eller annat förebärande, hafva att förvänta annat understöd af Kronan än tfe anslagne 200 R:dr HushyreMedel; så och då Staden genom det erhållna förskottet af icke mindre än 4° års Hyresmedel, som å Länets 3g-2 Stats-Utskottets extra ordinarie Stat för nedannämnde år varit tipp» fördt och utgått År 1783 med R:dr 200. • * » » ,00°- „ 1792 ), )) 1000. ■ tillhopa R:dr 8000. njutit vida större fördelar, än den ifrån början sig betingat, eliel endast ett förskott af 2000 R:dr, svarande emot 10 års hushyra , samt för ostridigt lärer kunna antagas, att genom den lemnade försträckningen i godt Mynt och nödigt virke från Kronans Allmänning, Slaten till större del, än Hernösands Stad, bidragit till ResidenceHusets uppförande, kan, enär vilkoret å Statens sida sålunda blifvit uppfylldt, Utskottet icke tillstyrka bifall till Motionärens hemställan, att ifrågavarande ResidenceHus må för Statens räkning inlösas. Hvad åter beträffar det alternativt framställde yrkandet om förhöjning i det årliga hyres-anslaget; så och enär samma anslag af 200 R:dr numera skäligen kan anses otillräckligt för Egendomens behöriga vidmakthållande och Staden, utöfver HyresSuminans be - belopp ej bör betungas med någon underhållskostnad för merbcrörde hus, föreslår Utskottet, att
afshlta kon fÖrlust™anse lerket någon iakttagande af formerna! tletsamma «ke öfverensstämma med ett behörigt Bilaga Litt. I). till 1851 års Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 76. Behållning Anslag. Ersättningsoch försäljningsmedel. Assigneradt af. Krigskollegium. Uti Stockholms Tygförråds räkenskaper redovisas betydliga utbetalningar för derstädes verkställda arbeten endast med handtverkares qvitterade, af Tygkapitenen attesterade, räkningar, hvilka summariskt upptaga utbetalda arbetslöner, ofta till ganska höga belopp, utan att hänvisning lemnäs till någon verifikation, utvisande huru mycket för den utförda summan blifvit förfärdigadt; hvarpå, såsom exempel, bland annat, må anföras följande poster: arbetslön för förfärdigande af diverse beslag till seldon — 787: 4. 8. „ „ bombers aptering - 4,931: 9. 8. „ „ komplettering af beslag till seldon 539: 24. 8. „ „ aptering af 7-tums bomber 492: 32. 8. o. s. v. §. 5. I likhet med hvad Revisorerne anmärkt vid Artilleri-afdelningens ordinarie anslag, har jemväl behållningen i Bankens Depositionsafdelning utaf extra anslagsmedlen, i strid mot Kongl, brefvet af den 29 Maj 1848, vid så väl 1848 som 1849 års slut uppgått till betydliga belopp, nemligen : vid förra tillfället till 171,703 Rdr 27 sk. 11 rst. och vid det sednare till 60,79(1 R:dr 1 sk. Af de särskilda anslagen för år 1847 hade, under år 1848, blifvit lyftade till - sammans 159,333 R:dr 16 sk., nemligen : för Waxholms bestyckning — 26,666: 32.
Ifrån BorgareSt. tror jag att denna punkt har blifvit återremitterad lill BankoUtsk., hufvudsakligen på den grund, att här säges alt förvaltningskostnaderna för ett sådant lånekontor icke skulle kunna bestridas med räntevinsten deraf, utan ali någon slags utredning deröfver blifvit lemnad. Om någon af husets ledamöter i BankoUtsk. är här tillstädes, så torde kunna till denna nakna framställning bifogas någon upplysning om huru stor räntevinst, som kan påräknas och hvad som deraf till förvaltningskostnadernas bestridande afgår. O Hr Akerman, Fredr.: Den utredning, som en värd talare bar begärt, är jag visserligen icke i tillfälle alt pä siffran meddela, men jag vill minnas ali de nya lån, som på sednare lider lemnats lill Gottland, hafva utgjort i medeltal 100,000 r:dr b:co, och alt det belopp, hvarför Gottland för närvar, i diskonten häftar, utgör emellan 200,000 och 300,000 r:dr. Man har visserligen icke kunnat med full noggrannhet beräkna hvad förvaltningen skulle kosta, men man har tagit exempel af förvaltningskostnaden för diskonten i Malmö, som uppgick till omkring 11,000 r:dr b:co om året. Jag vill visserligen icke motsätta mig en återremiss, ifall en sådan redan ifrån ett annat Stånd ägt rum, men jag vill upplysa, att inom Ulsk. var det endast en riksdagsman ifrån Gottland, doktor Lyth, som yttrade sig för motionen och fick ett par af sina grannar med sig. Förslaget torde så mycket mindre komma att bifallas inom Ulsk., som frågan om inrättande i orterna af filial-kontor till låne-diskonten derstädes afgjordes sålunda, alt genom den första voteringen pluraliteten beslöt att sådane kontor borde inrättas, men när derefter ställena skulle bestämmas, så fick delta ställe alla emot sig, utom dem som bodde der.
Konungen handlar uti ifrågasatta fall, på sätt Utsk. jemväl anfört, i den dubbla egenskapen af Majestätets upprätthållare oell den förolämpade, oell är således i ordets egentliga bemärkelse rätter målsägare, och dä lian påbjuder nedläggande af åtal af den beskaffenhet, som nyssnämnde K. br. afser, utöfvar han icke annan rätt, än den hvarje annan målsägare, i mål, som angå personligt skymfande, enligt lag äger. Upphäfvaude af föreskriften i det K. br. skulle naturligtvis medföra den följd, alt hvarje angifvelse om lasteligt yttrande om Konungen, Drottningen, eller den sorn lill efterträdare på thronen förklarad är, ovillkorligen skulle lill ransakning och dom upptagas, oell Konungen skulle således beröfvas den hvarje annan af Rikets innebyggare i lag förunnade rätt, att låta förolämpanden emot sin person förblifva onäppste. Jag kan icke finna hvarken lämpligt, eller i någon mån för den brottslige förmånligt, eller i öfrigt, om man vill utsträcka ämnet, på ringaste sätt politiskt nyttigt, att Konungen skulle i förrberörde hänseende komma tili inskränktare ställning än Rikets öfrige innevånare. Jag får således yrka bifall till första delen af Utsk:s betänk. Beträffande deremot Ulsk:s förslag, ”alt såsom ett af K. br. d. 25 Sept. 1777 föranledt undantag från allmänna lagens stadgande i 1 Cap. 2 §. Straffb:n, förordnas skulle, det icke någon må häktas för brott emot 5 Cap. 1 §. Missg.bm, förr än efter det K. M. förklarat undersökning böra fortgå”; så kan jag med Utsk:s åsigt härutinnan mig icke förena. Jag kan icke finna skäl, att i afseende på brott emot sistnämnde lagrum, någon undantagslag ang:de den brottsliges behandling, skall vara erforderlig. Jag instämmer uti Hr Giinlhcrs reservation, alt lagen lika litel bör innehålla ovillkorligt förbud för den brottsliges häktande, som den innehåller stadgande, att häktande ovillkorligen bör äga runi.
Gard N:o. fång. år. månad. dag. o ar. månad. dag. sa o ar. månad. dag. år. månad. dag. s» år. månad. dag. • \ 1 1 t \ Expeditions-Utskottcts Förslag till underd. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Okt. 1860. Preste-Ståndet den 3 Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående reglering af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvudtitel. (Stats-Utsk:ts Uti. N:o 84, 151) och 173.) S. A. K. 1 afseende på Riks-Statens Fjerde Hufvudtitel, innefattande anslagen för Landtförsvarsdepartementet, hafva, i följd af dels E. K. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, dels hos Rikets Ständer gjorda framställningar, nedannämnde förändringar ifrågakommit. l:o. Departementets Kansli-Expedition. 1 anslaget för denna Expedition har ej förekommit annan förändring än att, beträffande Kanslistoch Kopist-tjensterna, Rikets Ständer beslutit att, på sätt E. K. Majit föreslagit, 1 Kopisttjenst må vid inträffande ledighet indragas och aflöningen derefter utgå till befrämjande af göromålens gång inom Expeditionen, men att för öfrige Kanslistoch Kopist-tjenster de aflöningsbelopp böra utgå, som närlagde tabell Litt. A närmare visar. 2:o. Departementets Kommando-Expedition. Uti denna Expeditions anslag har E. K. Maj:t äskat en tillökning af 1,500 R:dr, att efter Departements-Chefens disposition användas till gratifikationer åt de vid ExBih. till R. S. Pral. 1859 & 1860. 10 Sami. 1 Afd. 60 •474 Expeditions-Utskottets Förslug lill underd.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 19 och 25 dennes bordlagda Betänkande N:o 9, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 4, angående vilkoren för bränvins tillverkning, stadnade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: l:o. Med afslag å inbjudningen att instämma i Utskottets af Presteoch Borgare-Stånden bifallna förslag, att de i nu gällande författning förekommande stadganden om försegling af redskap för bränvins tillverkning och destillering måtte ur den blifvande författningen utgå, beslöt Ridderskapet och Adeln att samma stadganden fortfarande skola blifva gällande. 2:o. Likaledes afslog Ridderskapet och Adeln inbjudningen att antaga Utskottets förslag i afseende å den tid af året hvarunder bränvins-tillverkning må ega rum och vidblef sitt förut derom fattade beslut, hvarjemte Ståndet med anledning af Utskottets, nederst å sidan 5 och öfverst å sidan 4, förekommande yttrande, beslöt att bifalla de delar al författnings-förslaget, som stöde i sammanhang med bestämmelsen om tiden för bränvinsbrännings bedrifvande dock med de förändringar, hvilka Liefve en följd af Ridderskapels och Adelns från Utskottets förslag afvikande beslut. 3:o. Inbjudningen alt förena sig om Utskottets förslag angående tillverkningsafgiften blef jemväl alslagen af Ståndet, som vidblef sitt derom förut fattade beslut. 4:o. Med afslag å Utskottets inbjudning vidblef Ridderskapet och Adeln äfvenledes beslutet alt i stället för 1 mom. af 22 § i Utskottets förslag antaga ett stadgande Prot.-Utdrag den 26 Maj 1860. 425 stadgande i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Usta mom. i 44:de § af nu gällande Förordning. 5:o.
Af den 12 i denna Månad, deruti, med anledning utaf Herr Mannerstams, Joban, och Herr Nauckhoffs, Carl Ulric, hvar för sig hos Ridderskapet och Adeln väckte Motioner, att Lagmännen i Skåne och Blekinge, hvilka nu blott Den 17 Februarii. blott innehafva half Lagmans-lön, måtte förses med full Lön, Utskottet, på anförde grunder, tillstyrkt bifall af Motionerne, så att vid den nu lör hand varande Stats-Regleringen må uppföras hvad som brister i full Lagmans-lön för de tvänne ifrågavarande Lagmännen* 4:0 Af den i? i detina Månad, deruti, med hämtad anledning af Kongl. Map.ts till Utskottet aflåtne Nådiga Remiss på Lieutenant ten L. Thorsells underdåniga ansöknings att utan hinder deraf, att han försdtit den, genorri Kongl. Kungörelsen den 9 December 1812, utsatte Pra:scriptiöns-tid, utbekomma dess för åren 1815 och 1816, bos Stats-Verket innestående Expectance-Arfvode, utgörande för bägge åren tillhopa Ii6 K:dr 32 sk. Banco; StatsUtskottet tillstyrkt, att ofvannämnde ExpectanceArfvode må Thorsell godtgöras och hvartill Utskottet, i händelse äf bifall i skulle uppgifva tillgång. 5:0 Af den 12 dennes, i anledning af Herr Öfversten C. Silfverskjölds till Ridderskapef och Adtdn ingifne Memorial, örn ersättning för förlorat Accord m. m., deruti Utskottet beträffande Herr Öfvetstiris anhållan, om eN sättning för sitt Accord till Compagnie-Chefsbeställningen vid von Erigelbrechtenska Regememtet i Pommern, jemte de förluster häri i öfrigt skall fått vidkännas genom Politiske händelser j funnit skäligt tillstyrka att Herr Öfversten måtte beviljas lika rätt och förmo-, Jiidd. och Ad.
Xiii unberfiöb för nöbig fprfobpggnab inom SOlallå Äapedförfamling inom 2lrwibdjanrd Sappmarf l;ar ett belopp af 666 9l:br 52 ff. blifwit af fottbeit för ©cfleftafttfwerfet i Sappmarfen bemiljabt. 5'ctänbtiitgat 0ebatt Otiletd febttafi förfamlabe 0tänber l;od $ongl. *®taj:t an Sunfeflob od) thilie fodnar från ©:t ^Betri förfamling i SMutö; inom ©artjiabd ©tift: 2öeftra ©mterwitd anner från ©mine moberförfamling; famt inom ^»ernöfanbd ©tift: ©töbe anner «f*ån Sitna od) Slttmard för fatita lingar, äfmenfom jättend od) SJiarbt) fodnar från ©unne utoberförfam Sefutont hot ^»öganäd ftenfoldsoert erhållit tillåtelfe att ffiljad från SS3ädbb och SOBifend förfantlingard paftorat och utgöra en ferffilb brufdförfamling. Stya tabeller meb ferffilba yreftmän hofwa inom några bafiorater blifvit inrättabe i fåbana trafter, hwilfad aflägfenl)et från mober
Jemte det ordinarie lönerna samt arfvodena för Riksgälds-kontorets tjenste - manna-personal torde, på sätt Fullmäktige hemställt, och Utskottet tillstyrkt, varda förhöjda till lika belopp, som de enahanda tjensteoch lönegrad inom Rikets Ständers Bank tillhörande tjenstemän åtnjuta, anser Utskottet, att Rikets Ständer, med afseende å de förhållanden, som föranledt en dylik tillfällig förmåns beviljande för Banko-beljeningen intill nästa års slut, jemväl böra för åren 1858 och 1859 tillerkänna innehafvarne af de Ijensler vid Riksgälds-kontoret, hvilka vid inträffande ledighet få återbesättas, en tredjedels förhöjning af den lör hvar och en tjensteman vid denna Riksdag fastställda och å staten uppförda lön. il Stals-Ulskotlets Utlåtande M 270. Vidkommande Iller den jemväl ifrågasatta och af Fullmäktige förordade förbättringen i nuvarande lönevilkor för Riksgäids-kontorets Vaktbeljening, bestående af 1 Vaktmästare, 5 Kammardrängar och 2 Husdrängar, så enär det uppgifna bebofvet af löneförbättring äfven för nämnde personal blifvit vederbörligen vitsordadt och anmäldt, torde, hvad de ordinarie lönerna och arfvodena eller Ijenstgöringspenningarne för densamma beträffar, den för öfrigt i afseende på löneförhållandena inom Banken och Riksgälds-kontoret nu tillstyrkta likhet äfven brira tillämpas i fråga om Vaktbeljeningen; men då de flesta bland Riksgäids-kontorets vaktbetjent ter för närvarande åtnjuta särskilda i aflönings-staten icke upptagna förmåner, så anser Utskottet någon tillfällig löne-förhöjning under liden intill nästa Riksdag icke böra anvisas för någon annan al nämnde betjening, än Vaktmästaren.
Konungen skulle använda den här åt honom öfverlemnade magt för att skada, så innebär ju den nya §. en inskränkning i R. Stis fria dispositionsrätt öfver bancovinsten endast ”så framt dessa medel ej till bibehållande af Bankens grundfond, eller till dess förstärkning, af Konungen p r ö fva s e r for d er 1 i g a.” Då Regeringen alltid äger behof, 'till hvilkas fyllande det icke är sä lätt att erhålla medel, äger hon ett interesse, att bancovinsten blir disponibel, hvilket endast öfverväges af iriteresset att förekomma de vådor för äganderätten, hvarom 16 §. handlar. Det är således endast ide fall, då verkligen och oundgängligen bancovinsten behöfde besparas för Bankens consoliderande, som man kan förutsätta hos Konungen ett afslag till någon Ständernas anvisning på Banken till allmänna föremål. Men om man äfven vill förutsätta den elakaste afsigt hos Konungamagten, så inskränker sig Konungens rättighet till den förklaring: I '6 Den ii Biars f. in. Jag anser baneovinsten erforderlig till bibehållande af grundfonden, eller till dess förstärkning; men Konungen äger ej att bestämma, huru den ökade behållning, Banken genom vinstens besparing erhåller, skall till dess förmån användas. Dä för öfrigt till en sådan indragning af sedelstocken, efter nya § , komme att erfordras begge Statsmagternas beslut, ligger deri en större garanti, att den icke onödigt vidtages, än om beslutet fortfore att bero af deri ena Statsmagten allena; ty det skulle ju kunna hända, att äfven Standerna beslutade ett strypsystem.
Uti 2 § vitsorda Revisorerne, med afseende å mortaliteten inom Barnhuset, det redan tillförene af Direktionen i sina underdåniga årsberättelser, angående Barnhusets förvaltning, omförmälda behofvet att vidtaga åtgärder till beredande af nödigt utrymme, j-ehvad påbyggnad å det nuvarande Barnhuset eller inrättningens förflyttning till annat ställe med sundare belägenhet kan, vid noggrann undersökning, befinnas ändamålsenligast.” Direktionen har i sin sednast afgifna underdåniga årsberättelse tillåtit sig att närmare behandla denna, för Barnhus-inrättningens framtida ändamålsenliga verksamhet betydelsefulla fråga, och fästat Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att samma fråga, såsom omfattande flera synnerligt vigtiga ämnen, erfordrar en mångsidig och sorgfällig utredning, innan den torde kunna anses mogen för afgörande. Till hvad Direktionen härom redan anfört, tror sig Direktionen nu endast böra underdånigst tillägga, att byggnads-frågan, som utgjort föremål för behandling af serskilda inom Direktionen utsedde kommitterade, numera, sedan kommitterades yttrande blifvit till Direktionen afgifvet, ur flera synpunkter intager främsta rummet bland Direktionens öfverläggnings-ämnen. Hvad Revisorerne i 3 § anfört, angående kostnaderna för lyshållning och ved, innefattar ett fullkomligt godkännande af de utaf Direktionen vidtagna förfoganden, och torde följaktligen icke påkalla något vidare yttrande från Direktionens sida. Beträffande åter Revisorernes i 4 § gjorda framställning, angående tiden för inleverering till Barnhuset af dess andel i böter, som hos Öfverståthållare-embetet för polis-ärender ådömas, får Direktionen underdånigst. anmäla, att icke blott böterna för den tid, revisionen afser, redan långt för detta..kommit Barnhuset till godo, utan ock att, i följd af de förändrade föreskrifter, Ofverståthållare-embetet angående bötes-uppbörden meddelat, Barnhus-inrättningens andel i nämnde böter numera skall qvartalsvis till Barnhuset aflemnas. I sammanhang härmed anser