Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fjerde §m« innehåll finner jag icke nog bestämdt. Dess tillämpning skulle komma i fråga, när t. ex. en kärande part vid första instancen vunnit hvad svaranden medgifvit, men mindre än han sjelf yrkat; han söker då en högre instance och vinner allt hvad han påstått; men svaranden går ännu längre, och får i tredje instancen den första Domstolens beslut faststäldt. Hvem har då uppehållit saken? käranden, som gått till andra instancen och vunnit, eller svaranden, som gått till den tredje och vunnit. Om det anses vara käranden, så bör han, efter det föreslagne stadgandet, godtgöra svaranden de kostnader, som denne tillskyndats vid de två sista instancerne, och detta kan icke anses öfverenstämmande med rättvisa. Det rätta i detta fall vore, att käranden finge sin kostnad vid första instancen ersatt, och att den öfriga qvittades. Hvad som i 21 Cap. RättegångsBalken af vår nu gällande Lag kunnat anses felagtigt och gifvit anledning till rättvisans eluderande är 4 §, deraf, men hvad som oftast föranlcdt till klagan och kanske af allmänheten förts lagen till last, har varit ett hos Domstolar nog Den l ■) Maji /, m. allmänt vedertagit bruk, att efter behag jemka rättegångskostnaderne. För min del tror jag, att lagen i detta hänseende skulle bäst uppfylla rättvisans fordringar, om deni allmänhet stadgade: att den, som Jlutligen vinner i hufvuäfaken, skall njuta ersättning för de kostnader, han oundgängligen måst derföre använda; samt medgåfve undantag, der saken varit mörk och tvifvelagtig, så att Domstolens Utlåtande af ovissheten påkallats, och der half bevisning förekommit, som fått fyllas eller häfvas genom edgång. Då blir också lagen enklare och mindre underkastad förtydning. Något mäste vara lemnadt åt Domarens pröfning och denna bör bli mera öfverensstämmande med Lagens anda, i den nion, omdömet mindre förvillas genom speciella stadganden, som aldrig kunna omfatta alla möjliga casus.
Nio 292* 245 stämd, eller 364 R:dr 8 sk. och derunder begripne 25 T:r Spannmål, med tillhopa R:dr 5a8: och 5o Tunnor Spannmål. Contant Löneförhöjning för LandsContor ister ne i alla Länen, till fyllnad i 166 R:dr 3a sk. för hvar och en af dem, med derunder redan varande 8 T:r Spannmål, hvartill erfordras 1,832* Dito för LandsCancellisterne, till fyllnad i 100 R:dr, utgörande för dem, sorn icke redan åtnjuta detta Lönebelopp, tillhopa 320: Trenne nya Kronofogdelöner, deraf 1 i Kronobergs Län, i uti Vermlands Län och 1 i Norrbottens Län, att utgå till det belopp, som närmast öfverensstämmer med hvad för lika Sysslor i orten nu på Stat bestås, men hvilket belopp för hvar och en af dessa nya Tjenstemän dock ej får öfverstiga 800 R:dr contant, Resepenningarne deruti inbegripne; och uppföras härtill på förslag 3,4oo: Nya Löner för en Häradsskrifvare i Vermlands Län 16. — 10. 8 246 Exp. Utsk. Förslag till und. Skrif v. N:o 292* och en Häradsskrifvare i Norrbottens Län, å 4^o R:dr i penningar för dem hvardera R:dr Löneförbättring för Länsmännen Som R. St. funnit det böra närmare undersökas, om icke, genom en ny indelning af LänsmansDistricten, Länsmannapersonalen i hela Riket kan inskränkas, i stället för att ökas, samt att en sådan undersökning må föregå den slutliga Löneregleringen af LöneStaten för desse Tjenstemän, hafva R.
Jag var annars mycket lustig och glad, att jag icke aktade, hvad mig gick öfrer, utan jag var lika token, men den dagen \ .ar mig omöjligt att cj vom bcdröfwä, ehum val det förtret mig mycket, an alla in5rkte det, och att jag icke den gången som alltid kunde bita in min sorg. S fragade mig nagra, hvi jag inte v m s9 lustig och glad den dagen som alltid, och jag sade, att jag icke kunde veta, inen så hade jag denna dag ej orsak s9 mycket till att glhdja mig, eRer jag ser en annan står i min mors stäile, det jag heldre hade önskat. att min egen mor hade stått, mm eiter intet annat kan van, sa vill jag önska, att hon som står der matte blifva god, ty annars hänger p9 denna dagen all min lycka och olycka till en tid. Agneu var sedan hor sin b r och sin styfmor. och fick knappt bcrök: li. sin mormor. N5r förfildrame vistades i Stofl&lt;holm, rg&amp;tidc~ dc hos fru Ebba. Som Gud alltid har skickat mig h n n t till en stor och odrägelig plåga, 0 % försummade hon sig icke heller nu, ty nu tyckte hon vhl 71 det var tid för henne till att hjelpa mig fort ur askan i elden. Hon lade mig Iör den skull inycket ondr till 1i8de hos h. far och styfmor, satic, att de intet skulle kosta s8 mycket p8 mig, ty det gjordes intet behuf, och s3 begynte Ster min mycket svira lycka till att blifva mig mycket tung p9 nytt igen. Men, ehvad mig gick emot, så l i t jag aldrig nagon inirka det, s9 n3gon sig, att det gjorde mig ondt, och talade inte heller om det för nigon nlenniska hrarken för niorfar eller inonnor, utan nilr dc fragadc mig, honi mig gick hemma, sade jag, -. att allt gick det mig.
Cederström, huruvida han icke skulle vilja afstå ifrån sitt yrkande, ehuru riktigt det också må vara. Jag kan försäkra Frih. Cederström, att i Slockholm ingen blir glömd, som bör blifva beskattad. Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag i fråga om theaterdirecteurers beskattning. Ropades nej. H. Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. ansåge theaterdirecteurer icke böra erlägga särskild bevillning för hvarje representation i Stockholm. Ropades ja. Frih. Raab: Hr Gr. o. Landtm, gjorde endast propos. på befrielse för theaterdirecteurer i Stockholm. Jag vågar vördsamt hemställa, om det icke också vore billigt, att ifrån denna afgift befria theaterdirecteurer i andra städer och orter, och anhåller vördsamt om propos. derå. H. Ex. Hr Gr. o. Landm. yttrade, att orsaken, hvarföre han framställt propos. endast i afseende pä theaterdirecteurer i Stockholm, varit den, att H. Ex. icke hört Frih. Boye göra ett vidsträcktare yrkande. Hr Aminoff: I händelse jag icke kommer för sent, så anhåller jag, att den af Frih. Boye väckta motion må blifva återremitterad till Utsk. emedan jag bestämdt känner, att något af de andra Stånden har återremitterat denna puukt. Frih. Sprengtporten förenade sig med Hr Aminoff. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Dä jag anmälde mig, så hade Frih. Raab ännu icke yttrat sig. Milt ändamål var då att hem - Den i December e. m. 113 hemställa, att theaterdireteurer på landet äfven mätte blifva befriade från denna afgift, likasäväl som de i Stockholm. Jag hade ämnat alt i händelse de icke innefattades i Frih. Boyes framställning, få dertill göra detta tillägg; men som Frih. Raab redan gjort det, så afslår jag derifrån. H. Ex.
Biföll Bonde-Ståndet, vid förnyad föredragning, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande af den 14 nasti. Februari rörande lösens beräknande för Skattehemman, arfvingar emellan, samt gräns för Hemjnansklyfningar. S. D. Vid förnyad föredragning af Uagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 2ulra i denna månad på bordet lagde utlåtande af den i4:de nästiidne Februari rörande förslag till bestämmande af Jordägares och Torpares ^ömsesidiga rättigheter och skyldigheter; blef detsamma af Bonde-Ståndet bifallit. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag - samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 14 Februari afgifna Utlåtande, angående afskaffande af Luderplattsar och Allmänna Skallgångar; fann Hedervärda Bonde otåndet för godt att detsamma till alla delar bifalla. S. D. Vid förnyad föredragning hi*ö!I Bonde-Ståndet Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 14 Februari afgifne Utlåtande, rörande Herjedalens undantagande från. tillämpning af Författningarne om Storskifte./ S. D. Vid förnyad föredragning af Lägsamt Allmänna Besvärsoch Economi-IJtskotténs den 2 i denne månad på bordet lagde utlåtande af den 14 nasti. Februari, angående inskränkning i förbudet mot nyttjande äf Tröskeslagor utaf Ek, blef detsamma af Bonde-Ståndet bifallit, S. D. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens sedan sista Plenum på bordet hvilande utlåtande, angående så beskaffadad föreslagen ändring i 24 Capitlet, 5 §. ByggningaEalken, att de hemmansegare på landet, som uti Allmänna Brandförsäkrings-Verket låtit försäkra sine åbyggnader, skulle befrias från Brandstods erläggande till andra hemman i Häradet m. rn., blef nu af Hedervärda 'Bonde-Ståndet, i anledning af gjorde anmärkningar, återremitteradt.
Då Utskotten nu gå att, i anledning af nämnde motioner, afgifva sitt utlåtande, få Utskotten först erinra, att i sednare tider flera åtgärder blifvit vidtagna för beredande af lindring i postföringsskyldigheten, så att detta onus icke synes/ vara så betungande, som i motionerna antydes. Genom Kongl brefvet den 3 December 1842 är nemligen förordnadt, att, ifrån och med år 1843, skjutslegan skulle ökas för den före år 1830 ålagda ordinarie postföringen från 8 till 10 sk. för enkel och från 10 till 12 sk. milen för dubbel postföring i hvarje vecka; att för all den postföring, som bestrides utöfver 6 mil i veckan eller 312 mil om året för helt mantal, skulle betalas 16 sk. milen, att de posthemman som forsla posten emellan Ostersund och Herjeådalen åtnjuta 12 sk. milen för denna enkla postföring, och att den nya ordinarie postföringen, som tillkommit efter 1829, godtgöres hemmanen med full gästgifvareskjutslega jemte vanlig ersättning för åkdonens begagnande. Vid sistlidno riksdag väcktes åtskilliga förslag om enahanda åtgärder till lindring i postföringsskyldigheten, som i ofvanberörde motioner blifvit framställda, men dessa förslag afstyrktes af sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten af de skäl, som Utskottens den 13 Maj 1845 afgifna, af Rikets Ständer gillade utlåtande N:o 129 innehåller.
Att sedan en ny besigtning i de-Orter, bwarifrän transport af Ekwirke med sörman kan ste» blifwit werkstäld, alla för Kronans räkning stämplade Ekar ä sädane Hemmans-agor, der äbocn är jordägare, mäge antingen för Kronans räkning fällas, eller ock, der de ej äro för dest behof crfordcrlige, genom allmänna Auctioner till Stats-Lassans förmän föryttra?, inom iflrz ars flut, efter hwilken tid alla Ekar böra jordägaren under fri dispositions-rätt tillhöra; dock att äldre Författningar om Ekebarkens samlande mä förnyas och förbättras; körande äfwen berörde besigtning sträcka.sig till Arono-Hemman och Boställen, sä att alla Den 26 April. dcrä warande oduglige Ekar fä af Äboerne fällas och be» gagnas. 2-0 Att all Ekfällning mä ske geiiom rothugg» ning zw Att wiste indragne Bostääen i de Orter, der Eken trifwes, och belägenheten för transport är föroelagtig, aiiflas lill Ekplantering. w Att hlishällningen pä Kronooch Boställsjord maförblifwa under ^rono-Betje» ninge s ward pä samina fot kom 1805 ärs Kongl. Skogs» Ordning stadgar, Utwälsa att titt större upmuntran för wärdén af detzc träd, Äbocrne mägcsättas i ätnjutaiide af den wid samma Författning bifogade Topas fulla belopp. 10:0
Biföll Ståndet, att ett arfvode, stort 1,200 R:dr, må fortfarande beräknas att af Kongl. Maj:t, med de vilkor, hvarunder Agronomen Stephens detsamma innehaft, tilldelas en för erforderlig skicklighet känd person. Utskottets tillgörande i anledning af Friherre Raabs motion godkändes. 7:o Häst-afvelns förbättrande. Med godkännande af öfverflyttningen från 8:de Idufvud-Titeln, biföll Ståndet, att anslaget må till 20,000 R:dr höjas, med derunder inbegripna räntor och spanmål in natura. H vad Utskottet i denna punkt vidare anfört, påkallade ingen åtgärd. 8:o Undervisnings-anstallter för slöjderna. Beviljade Ståndet ett ytterligare årligt anslag af 1,000 R:dr åt Chalmerska slöjd-skolan, under samma vilkor, hvarunder de förut beviljade 3,000 R:dr utgått. Godkände Ståndet hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 217 tillstyrkt, angående uppförandet för Technologiska Institutet på Riks-statens hufvud-Titel. l:o 14,000. motsvarande hvad Institutet hittills har sig anslaget af manufacturdiscontfonden, som från denna utgift befrias, och 2:o från Mechaniska skolans stat på 10:de Hufvud-Titeln öfverflyttade 200. Jillsammans
Majit (öreslagit, att Chefen för Ecklesiastik-Departementet, som numera saknar boställsvåning, mätte undfå bvresersältning med ett belopp af 2,000 R:dr Runt årligen; och hafva i alseende härå, Rikets Ständer af det högstberörda Proposition åtföljande utdrag af Slalsråds-protokollet lör den 14 Oktober nästlidna år inhemtat, att, sedan E. K. Majit enligt protokollet öfvpr Finans-ärenden den 18 Februari samma år, i sammanhang med nådigt beslut, att den till boställe åt Chefen för Ecklesiastik-departementet under den 29 September 1848, tills vidare upplåtna våning 2 trappor upp i Bih. till li. St. Svppl. 19 146 Expeditions-Utskottels Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 197. Kongl.
HÖgloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In Fidem Protocolli' O. J. Lagerheim. Måndagen den 17 November. Plenum flockan 5 eftermiddagen, Uplästes till Justering och godkändes följande Riddarhus-Utskottets insände förslag till' *• Den\7 Novemi'er e. m: 73 lill Ridderskapets och Adelns underdånige skrifvelser till Kongl. Maj; t: t , 1:0 Angående en: af Ridder.skåpet och Adeln sig åtagen förhöjd Capitationsafgift, att utgå från och med år 1824, intill slutet af det år > då nästa Riksdag upphör, 2:0 Angående upphäfvande af Kongl. Brefvet den 3i Augusti 1762, hvarigenom Kongl. Maj ris Befallnings-hafvande och Re» gements-Cheferne fått sig ålagdt, alt till Riddarhus-Directionen insända förteckningar på de af Adeln å svärds-sidan > hvilka Klifva födde och döde. (Se Bilagorne N:ris 1 & 2.) Företogs till pröfning Bevillning^ LagSamt Allmänna Besvärsoch Oecoriomie Utskottens ej mindre den 8 sistlidne Julii, under N:o 124 afgifne, samt den 22 i berörde Månad eftermiddagen på hordet lagde, Betänkande, öfver det af Committerade lill utarbetande af plan för en förbättrad fattigvård underdånigst inlemnade förslag till en allmän stadga för fattigvifrdenSi Riket ooli tiggeriers hämmande» •jpmR? någre Riksdags-Fullmägtiges i samma ämne ingif Bidd, o Ad. Pr:ot. ro B. ?. Afd. - 10 74 Detai^ NoVeriffee n*. ne serskildt# Memorial; än oek den 25 sistledne October under N;o 209 meddeldlé, samt den 3r derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar.
Officerare, jemte dem motsvarande, vid de olika varfven tjenstgörande mästare, måtte komma i åtnjutande af samma billiga lefnadsvilkor, som deras vederlikar vid Flottans öfriga UnderOfficersCorpser, till förekommande af en för varfvenas fortgående arbeten menlig obelåtenhet, som i motsatt fall skulle upstå och göra sig gällande; tillåtande jag mig att fästa R. o. Adis upmärksambet deruppå, att under närvide inom landet gynsamma förhållanden för den arbetsskicklige, att, under högst förmånliga vilkor få full sysselsättning inom den enskildta industrien, det ej skulle vara välbetänkt af Staten att allt för njuggt belöna arbetarens mödor, helst en sådan njugghet skulle föranleda total brist på denna oumbärliga arbetskraft, att: de uti nämnda Nåd. Propos. uptagne 2:ne klassers verkmästareoch 2:ne klassers qvartersmanslöner från 780, 660, 600 och 480 R:dr r:mt måtte billigt förhöjas till 900, 750, 650 och 600, till hvilket belopp de uti ofvann:de förslag uptagne mästarelöner jemväl måtte blifva rättade.' Remitterades till StatsUtsk. Hr Liljehöök, Carl Johan, upläste följande motion: Under den tid af 4 år, som jag beseglat verldshafven, och dervid största delen såsom befälhafvare å Svenskt handelsfartyg, nemi. skeppet Oscar I, tillhörigt Hrr James Dickson & komp. i Götheborg, samt stått i nära beröring med handelsaffärer på många, ofta tusentals mil från hvarandra skiljda, trakter af verlden, har jag haft tillfälle erfara olikheten, att såsom Svensk gifva sig ut i verlden, i ändamål att söka förtjenst för ett anförtrodt skepp eller ett anförtrodt kapital, mot att göra samma spekulation såsom t. ex. Engelsman, Fransman eller Holländare.
Maj:t ej sedermera låtit utfärda någon författning derom; men att det deremot är tillåtet, att för utländska lotterier utbjuda och försälja lotter, så väl å lös sorn, fast egendom. Nämnde förhållande oaktadt, har erfarenheten dock visat, alt förbuden emot enskilda inländska lotterier nu för tiden mera än någonsin öfverträdas; att lottsedlar å fastigheter och hvarjehanda lösören allmänligen utbjudas och hållas till salu, och att jemväl flere för sådant lotterispel bildade enskilda inrättningar i tidningarna kungöras och öppet bedrifvas. Då emedlertid redan genom Kongl, förordningen den 2 Augusti 1792, ”till befrämjande af ärbarhet och goda seder’’, alla äfventyrliga spel blifvit alldeles förbudne, och det icke kan förbises, att lotterier, af hvad beskaffenhet de vara må, äro att anse såsom de mest äfventyrliga spel, enär dertill icke erfordras den ringaste skicklighet, ulan spelets utgång endast beror af lyckan; då hoppet att kunna för en lägre penninge-insats göra en betydlig vinst, ofta förleder äfven belt och hållet obemedlade personer att på lotterispel uppoffra penningetillgångar, nödvändiga för fyllandet af egna och ofta deias familjers oundgängligaste behof; då erfarenheten jemväl ådagalagt, att vid enskilda lotterier svek och bedrägerier understundom ega rum, oftast på det sätt, att den brottslige är oåtkomlig för lagen; samt då vid denna Riksdag motion blifvit väckt äfven om Kongl. Nummer-Lotteriets al - Allm. Besv. och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N.-o 56. 7 skaffande; om bifall till hvilken motion Utskottet vill göra sig förhoppning; så får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet framställa sin önskan, att alla enskilda lotteriföretag, af hvad beskaffenhet de vara må, å fast eller lös egendom, mätte ytterligare vid betydligt vite förbjudas, samt att, i händelse Kongl.
Ull. N:ris 208 och 430.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har i betragtande förekommit, huruledes, dä Myntoch Controll-Vcrken, hvilka tillförne lydt under Bergs-Collegii Öfver-Styrelse, blifvit, likmätigt E. K. M:s Nådiga Bref af den 10 Augusti 1838, förflyttade under Stats-Contoirets inseende, Öfver-Directeuren för berörde Verk likväl lemnats dispositions-rätt öfver Verkens tillgångar; och som Rikets Ständer härvid funnit det vara ostridigt, att den, genom 1836 års Kongl. Reglemente, Öfver-Directeuren vid Myntoch Goulroll-Verken medelina oinskränktare dispositionsrätt, rörande Verkens angelägenheter, icke är förenlig med en vid förvaltningen af dylika ärenden erforderlig noggrannare controll, samt Högstberörde Nådiga Reglemente dessutom i andra omständigheter synes böra undergå förändring; alltså få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att Författningarne angående Myntoch Controll-Verken måtte i sin helhet varda öfversedde och granskade, samt ett förnyadt Reglemente för desamma utfärdas. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 20 Mars 1841. Bik. till R. St. Skrifvelsej N.o 271. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Mars 184 Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 20 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om upphörande af Riddarhusets Forum Privilegiatum. S. A. K. Ilos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt derom, att den uti 23 §. af Kongl. Resolutionen på Ridderskapets och Adelns besvär den 29 Nov.
Jag inbillar mig, att måhända Hedda Tesman skulle vinna på att framställas såsom hvarken mer eller mindre än i högsta möjliga grad själfsvåldig, att hennes hjärtlösa repliker skulle sägas mera tanklöst och ' lättsinnigt hjärtlöst än afsiktligt elakt och bittert. Hon är den fullständiga världsmänniskan, som dödat det personliga innehållet i sitt lif under ytligt umgänge med andra, hennes intelligens har förnötts på konversation, hennes känsla dödats under baldrottningens koketteri. Den passerade skönheten, som ej kan få lefva på stor fot, ej kan få ridhäst och betjänt, som gift sig med en » fackmänniska » för att bli försörjd, och därföre måste afstå från beundrare, gåf nu och har tråkigt och visar hjärtlöst sitt dåliga lynne för sin omgifning. Sedan kommer ju afunden öfver det lilla innehållet i Theas lif till, äfvensom fruktan för att Lövborg skall fördunkla Tesman, och först då kommer något af det ondas tragik med i hennes karaktär. Jag ville därföre att rollen skulle talas mera » henkastet » Sådan var emellertid ej fru Hwasser-Engelbrechts uppfattning, hon var hela tiden lugn, kall, öfverlägsen. ' När hon talar är det efter mogen öfverläggning, i ett för henne själf klart, hemligt, men för oss dunkelt och obegripligt syfte. Mot slutet syntes mig rollen bättre stämma öfverens med denna uppfattning, särskildt i scenerna med assessorn och allra mest i hela sista akten. Kanske är denna jämna, dämpade ton, denna flegma ej något, som ingår i fru Engelbrechts uppfattning af denna roll, utan snarare en egenskap hos hennes egen konstnärsindividualitet; den har spelat henne fula spratt förr, och nu senast i Björnssons » Maria Stuart i Skottland ». BjöriTssons Maria är skön och skiftande som diamanten, som bryter ljuset i tusen strålar octø färger hvarenda sekund. Fru Engelbrecht är en mycket intelligent skådespelerska, " som vanligen arbetar sig till en riktig, konsekvent uppfattning af sina roller. Den hade hon äfven här,. * men växlingarne, omkastningarne voro ej nog skarpa och framför allt ej nog snabba.
WVs * .S ' Ä J.iVNl ' 1: MOS IJOOA OCH STfKKA IM 11 V OCH NÄTTER OCH DRÖMMA. i I JfilV VlféVVVlir HENNES, HECT^-SRAl-Å-kSTOLN jj \! n:; Ollt DÖDEN KVÄPPE ÖÄRTRUPS KUST OmpS&amp;PE TANKEPLOCKEN. x? ' ' • * ' \ jx / / fi \ MAS TALAPE SÄLLSAMT KjLJNöANDE ORD. 1 P0DENS STORHET NAKNA, * OmjSML, - SOM STIGER UOI^l^E^PRÅN jp » ®2&gt;- ^ ^ t i O O N LUGNA OCH VAKNA. $OJ \ i PÖR UKT EN LARKA,V^OLLWS KLAPP,. INSJUNKANDE DRILLAR AP TRÄNGTAN,- — ' AVl; N-BLOMAtAN STRÄCKTE PKÅN ÖÄRTRUPS # ÄDP BCSTÄNPlfiT SIN ROPA LÄNGTAN. C ' — - '! / / Dl: ' ÖPPNA LÄPPARNA STELNADE TUNGT, " \ LlN KLAGAN T.VLKTES DE BÄRA: - Min tanke brann och mitt blod vak un jfr. PaKUTE. PANNS L1PVET ATT LÄRA. PäRPTE FAMNS GLÄDJEN MED SMHTAN PORÖST () tll ShKATTANPI: WN ATT K&gt;SNA, " " PÄRVTE FANNS&lt;SÖROE \ ATT TÄTT TILL SITT BRÖST 1 STXRKANPE ' TIMMAR OSS vySSA. •XV Jm&gt; KXNNF.R AUG EJ, HAR ALDRIG VALT, HAR ALDRIG .SPEöLATS 1 HANPLlNlJ.
Utskottet kan, för sin tiel, icke medgifva; att en säker inkomst bör från Staten uteslutas på den grund, att den till sitt belopp är obetydlig•— Detta behandlingssätt skulle nödvändigt förutsätta, att den summa vore bestämd, sorn i sådant fall borde anses tillräcklig för Tittulns uptagande; men hvarom ej något finnes stadgadt. Då det i öfrigt ålegat Utskottet, att för Riksens Höglofl. Ständer framlägga en fullständig öfyersigt af Rikets alla Intrader, hade Utskottet minst förmodat anmärkning derom 694 Stat$-Ut$ftottets Betänkanden. blifva framstäld, att Utskottet, sin pligt likmätigt, fästat lika upmärksamhet viii Titlar af större eller mindre betydenhet, Uti Vallöf!. Borgareoch Hedervärda BondeStånden hafva anmärkningar blifvit gjorde; att Roteringsfrihets-afgifte nför visse Bergslager samt andre orter, Passevolance-medlen, vacance medlen fdr ledige nummer vid indelta Armeén, »altpetter-medlen samt Eesparingarne a allmänna Indragnings-Staten icke blifvit i Börslaget upforde, I anledning häraf får Utskottet uplysa att, utom Nerikes Bergslag, hvars Extra Roteringsvacance-afgift är uptagen i ansta puncten af förslaget, utgöra de öfrige Bergslagerne i allmänhet verklig