Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o lul.) S. A. K. Hos E. K. M. har, uli ingifven skrift, arrendatorn af den under Ulricsdals Kungsgård lydande lägenheten Stocksund i S dna! socken, Danderyds skeppslag af Stockholms Län, Stads-Mäklaren J. Nordbladh på anförde skäl, i underdånighet anhållit, det honom måtte i Nåder förunnas antingen att, när de ännu återstående arrendeåren med midfastan år 1859 tilländagått, förvärfva egande rätt till Stocksunds lägenhet, medelst dess köpande till skatte, på de uti nu gällande Författningar om skatteköp stadgade villkor, eller ock, emot erläggande på en gång af återstående 19 årens arrende, utgörande 574 tunnor 5 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, med penningar efter medium af sistförflutne 10 årens taarkegångspris, genast undfå egande-rätt till ifrågavarande lägenhet, för hvilken derefter skulle bestämmas en med skaltläggningsgrunder öfverensstämmande ränta, att af lägenhetens innehafvare utgöras. Handlingarne i detta mål har E. K. M., efter det E. K. M:s Befallningshafvande i Stockholms Län samt E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegium öfver förrberörde anhållan afgifvit underdåniga Utlåtanden, behagat, genom Nådig remiss af den 17 sistlidne Mars, till Rikets Ständers Stats-Utskotts handläggning öfverlemna; och då, enligt hvad erfarenheten visat, de i närheten af hufvudstaden befintlige hemman och lägenheter städse varit eftersökte, för att till sommarställen begagnas, och i följd deraf uppskattats till ett mera emot belägenheten än mot jordens naturliga förmoner svarande belopp, samt enskilde personer å dylika ställen ofta mera för nöje an verklig nytta uppfört betydliga byggnader och verkställt kostsamma förbättringar, hvilka bidraga att föröka egendomarnes värde, hafva, på grund af dessa förhållanden - Expeditions-Utskoltets Förslag lill und.
Så vidt en rättvis jemkning emellan hemmanens kommunal-utskylder skall kunna åstadkommas, bör derför, efter rnotioniirernes förmenande, mantalet ej såsom taxeringsgrund bibehållas, likasom äfven medelbevillningen inom hvarje socken bör frånträdas och i stället medelbevillningen af hemmantalet öfver hela riket läggas till grund för beräknande af fyrkens värde. Då emellertid emellan löntagare och rörelseidkare, å ena sidan, samt hemmansinnehafvare, å den andra, missförhållandet qvarstår, för så vidt uti de förres inkomster icke ingår afkastning af jord, så föreslås, alt man, för att söka jemna förhållandet emellan desse skattskyldige, bör taga i betraktande de grunder, som föranledt stadgandena i Sockenstämmo-förordningen den 29 Augusti 1843 och Kongl. Kungörelsen den 24 November 1857, i enlighet hvarmed bevillningen, såsom antagen grund för rösträtt och deraf beroende skyldighet att utgifva kommunala bidrag, var för löntagare och rörelseidkare sålunda bestämd i förhållande till hemmansegare, att deu sednare för samma bevillning hade dubbelt så stora kommunal-utskylder, som de förre. Denna bestämmelse ansåges hafva billighet och rättvisa för sig, både derför att hemmansegarens skatt till Staten blott till ringa del utginge efter bevillning, hvadan hans utskylder till kommunen borde till en del beräknas efter hans andra onera, och derföre att han, såsom egare af den fasta jorden och således mera intresserad för kommunens angelägenheter, borde vidkännas en högre andel i kommunalskatterna, äfvensom ega högre rösträtt vid kommunalfrågornas behandling. Det i författningen upptagna stadgandet om medel-bevillningen, hvarigenom man i afseende på bidragsskyldighet och röstvärde sökt till ungefärlig motsvarighet jemka förhållandet emellan innehafvarne af den i mantal satta jorden och kommunens öfriga medlemmar, hade således hvarken för hemmansegare eller öfrige skattskyldige visat sig befrämja det åsyftade ändamålet; och flera exempel hafva blifvit framställda för ådagaläggande af de missförhållanden, hvartill de för kommunal-utskyldernas uttaxering bestämda grunder föranleda.
Man mäste derföre afväga, huru långt man bör gå, för att ej förfela något af dessa ändamål, och derföre ej stadga så små valörer, att de kunna uttränga allt annat mynt. Jag föreslår derföre, att den minsta sedelvalörfen, som privatbanker tillåtas att utgifva, må bestämmas till ett belopp, motsvarande i rtdr silfver-specie. En annan fråga har uppstått - Den ai Mars f. rd. 4^9 stålt inom TJtskm, om solidariska banker skulle få utgifva lika små sedelvalörer som actiebanker. Utsk:n hafva härtill svarat nej, och jag medger, att skäl finnes för skillnad dessa slags banker emellan; men TJtskm hafva kommit till det resultat, att de solidariska borde tillåtas utgifva mindre sedlar än actiebanker, och orsaken härtill har jag ej kunnat fatta, emedan jag trott, att förhållandet just bort vara tvärtom, enär tillåtelsen att utgifva små valörer torde vara mindre vådlig att medgifva åt actiebanker, såsom grundade på realcredit, än åt de solidariska, hvilka, hvilande på personel credit, alltid hafva mindre säkert bestånd; ty säkerheten hos de sednare beror på pröfningen om delägarnes vederhäftighet. Om således någon skillnad skall göras, böra de solidariska bankerna inskränkas till utgifvandet af creditsedlar å större valörer än actiebanker; men jag tror dock, att hela denna skillnad ej är så vigtig, alt derföre tvenne särskilda stadganden behöfvas, och föreslår således för begge t r:dr silfver specie såsom minimum. Frih. Klingspor: Jag är förekommen af de Hrr, sorn yrkat, att ej för små sedelvalörer må af privatbankerna utgifvas; och ehuru jag instämmer i hvad Hr v. Troil yttrat, kommer jag ej till det resultat, att i r:dr silfver specie borde blifva den minsta valör, hvarpå dessa bankers sedlar skulle lyda, emedan jag anser den vara för liten. I afseende härpå instämmer jag i Hr Stråles förslag om 10 rldr cour, såsom det lägsta beloppet, och dertill har jag många skäl.
Julii, redan hos E. K. M. i underdånighet hemställt om enkel tjenstårsberäkning för Prestman, sorn, på vederbörande Skol-Direclions kallelse, . af Dom-Cäpitlet i Stiftet blifver tillsatt till Lärare vid sådan Lancaster-Skola, der minst 5o barn undervisas; hvars reglemente af DomCäpitlet är vordet granskadt och gillad t;. och hvars stiftelse är sådan, att dess fortfarande bestånd är försäkradt samt Lärarnes löneförmoner till det minsta motsvara dem, en Adjunct inom Stiftet vanligen åtnjuter;'. — och Rikets Ständer funnit det vara öfverensstämmande med billighet och deras i berörde hänseende uttrycktaönskan, att en Lärare vid Vexelundervisnings-Skola, — så inrättad och i öfrigt af den beskaffenhet', sorn bär förut blifvit nämndt, — må, så vidt hani öfrigt fullgjort hvad för inträde i det andliga Ståndet erfordras, kunna på kallelse af vederbörande Skol - 3 [ 2 Expedilions-ZJtskoltets Förslag till und. Skrifvelse D.rechon eller Skolföreståndare, erhålla prestvigning, för att derefter kornma i åtnjutande af presterlig befordringsrätt; hafva Rikets Ständer tillika ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt en dylik förmån, under oivanberörda vilkor, må varda Lancaster-Lärare förunnad. Rikets Ständer framhärda &c. J Sloekholm den 3o x_ctober 1834- N:o 184. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Nov. 1834- Preste-Ständet den 3 Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 6 Ililcets Ständers underdåniga Skrifvelseangående regleringen af utgifterna under Rihs-Statens Tredje Hujviul-Titel. (Stats-Ulsk. Förstärkta StatsUtsk. Nil is a63 & 292.) S. A. K. Sedan R.
Under det jag sålunda vid allt tilltagande munter sinnesstämning, i ro eftertänkte mitt läge, varsnade jag något som i skymningen småningom närmade sig mig. Det var en kursläde med isittande Herre och Fru. Emotseende deras förvåning vid mitt möte, drog sig min mun ånyo till det innerligaste skratt, hvilket jag i utbyte mot hela verldens goda, ej mägtade återhålla. Hvad jag anade inträffade. Slädan stadnade midt emot min, först nedsteg dess kusk, närmade sig så försigtigt, som skulle de argaste marodörer legat i bakhåll, eller släden varit uppfylld af pest och smitta, tittade sedan varsamt in, samt utropade, då han ingen fara fann: "Hä! nog sitter där ena." "Hvad är?" spordes ifrån den nyss anlände släden; karlen vandrade tillbaka under förnyadt upprepande af: "Där sitter ena", då i detsamma dess Herre förfogade sig utur sin släda, samt närmade sig min. Såsom tvenne gamla bekanta, hvilka helt oförmodadt träffas, helsades nu i vänlighet på, frågades och svarades tills hela den fatala händelsen till punkt och pricka var utredd; den vänliga Frun i slädan, lät äfven åka sig närmare, på det ömsesidiga meddelanden och conversation, ogeneradt kunde för sig gå. Oaktadt alla mina böner om deras resas fortsättande, kunde de icke öfvertalas att lemna mig, förr än mitt ridande bud hann återkomma; hvilket icke heller dröjde alltför länge; och sedan jag, fullkomligt tryggad för inträdande recidif, åter kunde begifva mig till vägs, skiljdes jag med sann erkänsla ifrån dessa verkeligen godhjertade, välsinnade menniskor. Friherrinnan roade sig vid min återkomst, äfven rätt godt åt mitt inträffade äfventyr, särdeles som hon, i anseende till den högst milda väderleken samt mitt åtnjutna goda sällskap, trodde mig af detsamma ej hafva lidit någon mehn. I morgon inträffar här, det stora bröllopet hos Öfverste Z., hvilket skall försiggå rätt högtidligt.
Måndagen den 8 December. Plenum kl. half till ii förmiddagen. Uppbrötos Herrar Electorers Listor till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott och befunnes följande Herrar dertill hafva blifvit utsedde: - 184 Den 8 December. 1 Riddarhus - Utskottet, efter Friherre Ridderstolpe, Gustaf, HofMarskalk och Herr gf Klercker., Fullm. Herr Bergenstråle , Claes Gabriel, Major. N:0 IÖX2 Herr Grundelstjerna, Julius, Kongl» Secreterare och N:0 22 2Ö Herr von Stedingk, Fullm. Herr Ehrenhoff , Johan, Ö verste Lieutenant. I Banco - Utskottet , efter Grefve GyIhnborg, Johan Henning, Lag Capitaine, N:o 15^2 Heir L lannerstjerna, Johan Wilhelm, Stat. Secreterare och N:0 19^2 Ht-rr von Plomgren, Fulin). Friherre Hjerta, Fredric, Major. I Bevillnings • Utskottet. efter Herr Skjöldebrand, Pehr Eric x Landshöfe di'nge N:0 2I59 Herr af Wingård, Johan> Landshöfdinge» 1 Allmänna Besvärsoch Oeconomie ~ Utskottet, efter Giefve Ruuth, Eric, En at Rikets Htrrars -— Friherre Löwen, Axel. Friherre Löwenskjöld, Salomon,.President. £ Friherre von Willebrand, Ernst Fredric, Gf» verste - Lieutenant, och Din 8 December. ?8S rr* Herr Lillienberg, Fullrrij Herr Danchvardt, Guataf Maqnus, Assessor. N O 60 Grefve Mörner, Larl Stellan? Presi dent. N:o 295 Friherre Ramel, Fullrn. Grefve Le wenhaupt, Claes Casimir, Kammarherre. N:0 356 friherre Edelcrantz, Abrah, Niclas, President. N:0 1543 Herr Hederstjerna, Erland, General.
Nio 51, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster. Efter af Gr. Lagerbjelke, Gust. framställd begäran om förnyad bordläggning af detta utlåt., yttrade sig Frih. Raab, Adam Christian: Jag vågar vördsamt hemställa, att detta vidlyftiga betänk., som först i går utdelades och hvarom jag är öfvertygad att icke många af R. o. Adis ledamöter ännu hunnit taga kännedom, mätte få sättas främst på föredragn:slistan nästkommande Lördag. För mili del tror jag, att, då nästa plenum skall börjas med ett val, och vi cga en hel hop andra saker att nästa Onsdag företaga, icke någon lid derigenom skall förloras. Jag vägar således hemställa att R. o. Ad. ville bestämma liden för föredragandet af ifrågavar. betänk, (ill det plenum, som inträffar efter nästa Onsdag. Hr von Hartmansdorff: Äng.: Detta betänk, kan nu bordläggas andra gången och jag hemställer, om icke det må ske. 1 fall man vill upskjula afgörandet längre än till nästa Onsdag, så torde öfverenskommelse derom böra träffas i Talmans-öfverläggningen och jag vill icke sälta mig deremot. Gr. Lagerbjelke: Efter hvad jag tror mig veta, har detta betänk, icke i förra plenum blifvit hos de öfriga Stånden bordlagdt, emedan endast kansli-exemplaren då kommit dessa Stånd tillhanda men icke de exemplar, sorn behöfts för utdelningen. Stånd bordlägges ifrågavar. betänk, således i dag för första gången, och det är sannolikt att detsamma sker nästkommande Onsdag för andra gången. Jag tror derföre att, om R. o. Ad. bifaller Frih. Raabs hemställan, betänk, blir hos alla RiksSt:n samtidigt företaget. 122 Den 1 Mars. saken, eller ändamålsenligheten af förslaget, tillåter jag mig blott att yttra mig om formen, nemi. frågan huruvida den skall remitteras eller ej. I detta afseende synes mig ordställningen i 56 § Riksd.Ordn. vara så tydlig, att det förundrar mig, att Hr von Hartmansdorff vill neka remiss af motionen. Det står i 56 § att nya motioner få väckas med anledn. af ”redan uptagna ärenden”.
Ledamöter till deltagande i Talmans-öfverläggningarne, angående val af —: se Val. Ledigheter: se Afsägelser. Leijon, Mathias, Regements-stallmästare vid Lif-Regements-HusarKorps, angående pension för honom på Allmänna Indragnings Staten; - — L — 97 Staten: se Stats-Utskottets Utlåtande No 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Leijonhufvud, Friherre Axel Gabriel, dess yttrande: 1. 444. Leijonhufvud, Friherre Axel Hjalmar, dess yttranden: I. 442; II. 282; V. 105. Leijonhufvud, Friherre Carl Viktor, dess yttrande: I. 437. Leijonhufvud, Friherre Erik, dess yttrande: I. 243. Leijonhufvud, Friherre Knut Erik, dess yttrande: I. 435. Leijonhufvud, Friherre Sten Erik Gabrie], dess Yttrande: I. 439. Leijonmark, Evald Gustaf, dess yttrande: I. 441. Lektorer, angående ersättning för hushyres-medel åt fyra sådana vid elementar-läroverket i Strengnäs: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde llufvud-Tittel. Leuhusen, Friherre Alexander Magnus, dess yttranden: I. 120, 440. Leuhusen, Friherre Carl Herman, dess yttrande: I. 446. Leuhusen, FriherreGustaf Willielm, dess yttrande: I. 424. Lewenhaupt, Grefve Adam Casimir Ludvig, dess yttrande; T. 437. Lewenhaupt, Grefve Carl Magnus Casimir, dess yttrande: lil. 377. Lewenhaupt, Grefve Charles Emil, dess yttrande; I. 424. Lewenhaupt, Grefve Claes Magnus, dess yttranden; I. 103, 112, 437. Lewenhaupt, Grefve Mauritz Emil August, dess yttranden; I. 28, 436.
Riddrrffapet och Adeln och Borgare Ständet hade alldeles oförändradt antagit Stats-Utikottcts förstag. ^ Att söka bringa Riksens Ständer till ett enigt besluts ^ Ivope nödigt, innan en Expedition kunde upsättas, och ttll den ändan sireffrefwe Regerings-Formen, art mälet till Stats-Utstottet skulle äterfbrwisas, Grefwe del 5 rv 6 x, ^stolpa 6örs», utbad sig fä anmäla, att i anledning af BondcStändctS anmärkning Stats-Utskottet redan serflildt uptaglt belitz sa fräga, och ffulle snart komma med sitt utlätande deröfwer. Friherre k l e m , kl A, Lisas, trodde att den olikhet i vbetydeliga omständigheter, som emellan Ständens bcflut upstätt ej hindrade Koygl. Mas:t att tyfta de honom anflagne medel. Oen af Bonde-Ständet gsorda anmärkning more äftxen icke hinderlig emedan serffildc medel i Staten tyore Kongl. Maj:t ary» flagge till hästars upköp, Underteknad 8i!verstol^>s, ^xel Lisbriei, utbad sig fä crindra, att det genom Stats-UtffottctS förflag worc Konungen säsom en förmohn tillagdt, att i frän Stuterierna pä Kungsör och Strömsholm, till ett wihl tägt pris, som han wille päminna sig 2OO R:dr W:co upköpa hästar, och att säledcs om ben af Bonde Stänket wäckta betänklighet skulle werka nägon förändring i Ständernas beslut, blefwe Hans Maj:t i mistning af denna förmän, hwilken omständighet ofelbarL ffulle influera
E n far förvillar sitt barns begrepp, om han säger: » lyd, ty jag har makt att befalla öfver dig, och du måste underkasta dig, därför att j a g är din far. » E t t sådant tilltal hör ej under rubriken » uppfostran », utan faller uteslutande under de husliga tvisternas kategori. Hvad barnet bör lära sig lystra till, är detta: » gör så, ty det är rätt. ' Gör icke så, ty det är orätt. ' - » D e t finns bestämdt ingenting viktigare till än att den uppväxande människan från första början får detta klart för sig, att det finns något som icke hör göras och annat som bör göras, och att det senare måste göras, och att det förra måste man låta bli. Hvad som sedan af föräldrar och uppfostrare räknas in i det ena eller andra facket, gör mindre till saken. Uppfattningen om rätt och orätt växlar under lifvets lopp ganska betydligt, men outplånligt bör det stå inristadt i barnets medvetande: » det du tror vara rätt, det måste du göra, det du anser orätt, det måste du låta bli! » Detta är ej den blinda lydnaden, min fru, jF. W. T o r n b e r g U rfabrikör 1894 ej den slafviska underkastelsen, som fördärfvar karaktären. Barnet l i r snart uppfatta, att det rätta, som han måste lyda, är en makt, som äfven pappa och mamma underordna sig. H a n ger därför vika utan förödmjukelse och utan bitterhet. Men vika måste han gifva — absolut — det håller j a g på. — Felet med min behandling af Ferdinand är således, menar ni. — Se så, skall j a g säga det nu också? N å väl, ni vädjar till hans kärlek till er i stället för till hans vetskap, att man alltid måste göra det rätta. S å länge ni personligen kan leda och öfvervaka hvarje hans steg, är det nog godt och väl — förutsatt att han verkligen i allmänhet ryggar tillbaka för att göra er ledsen. Men när ni ej längre är hos honom. V e t ni, vi sluta det här. Min uppfattning har ni nu hört: Sätt in i barnets medvetande begreppet rätt och orätt och hänför sedan alla era tillsägelser, förmaningar, hotelser och straff till detta begrepp. S å grundlägges en moralisk uppfostran.
Ridderskapet och Adeln biföll 1 och 5 mom. endast med den förändring, att ordet »jemväl» i slutet af sistberörda mom. borttogs; hvaremot 2 mom. afslogs och det deremot svarande, nu gällande stadgandet förklarades skola bibehållas oförändradt. Utskottets förslag till förändrad redaktion af § 48 afslogs. Härjemte beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda Hedervärda BondeStåndet att biträda Ridderskapet och Adelns beslut rörande Utskottets hemställan i afseende å I och 3 mom. i § 47. S. D. Föredrogs Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande JVi 7, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet' [JVt 1, angående vilkoren för bränvins tillverkning. Härvid förekommo: § 2. Utskottets yttrande godkändes. § 4. Utskottets första och sista yttrande godkändesoch det andra lades till handlingarne. Prot.-Vidräg den 9 Juni 1866. §§ 5 Och '41 samt § 6. ‘Hvad Utskottet i afsdetide härå yttrat lades till handlingariie. 8 och 9 (6 'Och 7 i förslaget). Yttrandet ladés till handlingarne. '§ 20 och 22 (18 i förslaget). Utskottets första och tredje hemställanden biföllös; och lades punkten i öfrigt till ‘handlingarne. § ’21 (19 ’i fötelaget). Ridderskapet Och Adeln biföll Utskottets hemställanden. § 23 (20 i förslaget). Utskottets (örsta hemställan lädes till handlingarne och den sednare bifölls. § 2(5 (22 i förslaget), § 24 i förslaget samt § 28 (25 i förslaget). Utskottets yttranden lades till handlingarne. Utskottets yttranden gillades.
Rdr och 20 vid Lifgardet till häst 30 » 16 furirer vid Lif-gardes-regementena andre sergents-aflöningen efter 69 Rdr Rdr 1,104: — 2,880: — 600: — 3,480: Summa Rdr 4,884: — 100 Bil. JL Uträkning å löner och arvoden m. m. för befäl och underbefäl med vederlikar samt spel och jägare vid Wermlands Fältjägare-corps, enligt föreslagen ny lönereglering och under förutsatt tillämpning af den för corpsen jemväl föreslagna nya organisation. 1 Öfverste-löjtnant, Corps-chef . Anslag till musikpersonalens aflöning och musikens underhållande 2,500 Summa Rdr 67,190 — Anmärkning. Med afaeende på andamålet med denna uträkning, upptagas icke här sådaua R corpsen» nu gällande stat anvisade utgifter, i hvilkas belopp någon förändring icke uppstår genom den föreslagna löneregleringen. Bil.
Skodon tillverkas for Herrar, Darner och Barnn Prisbelonta Driikt-Reformforeningen. sf Skodon tillverkas afven efter modern fason. Allt arbete utfiires noggrnlint ooh af htsta materiel. Reparationer verkstallas val och pH bestamd utlofvad tid. P. G U S T. - Doktor Klarabergsgatan Maria Folkeson 52 A. Mottagningstid hvardagar 11-1. ~ f v e n f6rlossningar. Aug. Magnusson (etablerad 1860) Forsi %ljningslokaler: n e d m Botten, en, tud och tqw tr. upp STOCKHOLM. Storsta la er i Norden I I Ob~mel) &amp;! Genom direkta fikbindelser med inoch otlandets ftirniimsta fabrikanter kan jag erbjuda ofvanniimda artiklar ~ W P .och B b1BSBgara an n k o n annan ach torde en hvar genom besok i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och varor latt blifra ofvertygad om fordelen att hos mig ffla sina behof af dessa artiklar. - OBSI AZZa zcndea * kJolnr tilEvedkade p&amp; e g e n fabv8k eftea * nyaste fhm8ka och tgpka inodeZZer. Fosterbarnsvasendet ooh barnavgrden i aldre och nyare tid. Det finnes vissa inissforh&amp;llanden ' i vtirt samfnndslif, som till trots for m5inniskokiirlel~ens~ det allmanna rattsbegreppets, ja lagstif tningens oafliitljga protester i hufvudsak Icvarstii nastan oforandmde genom tiderna, om an i den formildrade form, som betingas af en stigande civilisations fordringar. Dit hora ovedersagligt de forhUanden, som angii de viirnlosa varelser, hvilka f r h spiid Alder iiro i saknad af foriilclravilrd och foriildraskydd.
Betänkande, med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen samt till en blifvande Bevillnings-Förördning. Genom ett, under den 26 sistlidne November, ankommet transsumt af dess tili Rikets Höglofl. Ständer aflåtna Memorial, angående Stat s-regleringen i allmänhet samt beloppet af den intill nästa Riksdag erforderliga Sta ts-brist-sUmma har HöglofL StatsUtskottet meddelat den underrättelse, att, till Fyllnad i Stats-anslagen samt åtskilliga andra Utgifter, erfordrades en årlig summa af tillsammans 2,3g4>6oo R:dr B:o; hvarvid tillika, med hemtadt stöd af det belopp, hvartill bevillningen samt några andra dithörande inkomster i Riksgälds-Contoiret Bilt. till R. St. Prot. 1828 och 1829, 5 S., 2 rlfd 3 B. \ s.dra Häftet. a Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.o 5<j, under de senare åren influtit, blifvit yttrad den åsigt, att nämnda tillgångar borje nied säkerhet kunna antagas gifva en årlig inkomst af åtminstone 2,270,600 R:dr; så att, genom ökad bevillning, endast skulle behöfva fyllas återstående i24>°Oo R:dr, hvilka jernt svara emot den j enligt Rikets Högloft Ständers beslut j upphörda Salpeter-gärden. För att, med nödig säkerhet, kunna beräkna och föreslå Beviilnings-summans fördelning, har Bevillnings-Utskottet härefter noga undersökt, huru hithörande intrader, sedan sisla Riksdag, varit debiterade samt till Riksgälds-Contoirets Cassa ingått ; och får deröfver härjemte vördsamt meddela en Jemförelse-Tableau, Litt. A., sorn utreder dessa förhållanden från oell med år 1824, eller det år, då nu gällande Bevillnings-förordning först blef tillämpad, lill och med sistlidet år 1828; samt till jemförelse äfven utvisar det belopp, som vid 1823 års Riksdag calculerades. Nämnda