Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Amanda, hvad fan – ljöd en karlstämma nedifrån, och ett slappt orakadt ansikte stack fram mot källarhalsens fuktiga rappning. – Strax lille Albert; – och frun vände långsamt. I det låga köket stod bordet dukadt vid långväggen, och spiseln midt emot ångade röd och het. Från ett öppet fönster i jämnhöjd med gården dunstade in och blandades med matoset ljumma vämjeliga ångor från brunnens afloppsrör. Några män i skjortärmar vräkte sig på en flottig chäslong framför bordet och på stolar; man halfsof eller drack öl ur en tennflaska, som nyss hämtats från krogen i hörnet. – Det är fa-an för folk, som har brådt, att här i huset inte kan få ätas i tid, väsnades herr Albert Silfversvan, stående med händerna i byxfickorna och stirrande onyktert på sin fru. – Sätt dig lille Albert – sade hon förläget halfleende, med de vackra ögonbrynen hvälfda som i ängslig förvåning öfver ett par svårmodiga, mörkblå glober. – Jag tyckte vi skulle se om Hultmans ... – Jag ger tusan i herrskapet Hult ... Men då just nu ljuset från trappan fördunklades af en tunn, lätt nedhukad figur, tystnade han och sprang artigt och hämtade en stol samt hälsade så stadigt småleende han förmådde. Louise satte genast ned en tung börda, hon burit i en rem. Det låg något matt, uttryckslöst öfver henne. – Ack – ack – hvar är nu herr Andersson kom det envist från frun. – Herr Andersson får passa på, sade hennes äkta man bekämpadt artigt men med ett inbitet hvasst ögonkast mot spiseln. – Nu ä’ vi i ett nytt och praktiskt land, och min bestämda vilja är att mattimmen skall vara på klockslaget, mina herrar. Inackorderingarna uppmärksammade icke det ringaste hans ord, liksom de icke heller gjort någon affär af fru Hultman. En och annan mumlade god middag, och chäslongens innehafvare satte sig buttert upp, medan alla sittande drogo sina stolar till bordet och öltinan passerade. – Sista droppen går, skämtade konstförvandt Berg, norrmannen, och vände upp och ned på kärlet – ska vi »sala», som svensken säger?
De färjeplats-innehafvarne åliggande skyldigheter bestode hufvudsakligen uti att såsom gästgifvare betjena resande med herberge, förplägning och skjutsbudning, samt att under alla årstider, så länge Calmar sund är (ärbart och när väderleken det tdlåter, besörja resandes öch allmoges jemte kreaturs och varors förande öfver sundet i ändamålsenliga och säkra farkoster, hvilka, enligt den af Kongl. Majit, i afseende å färjeafgiflerna sednast fastställda taxa af år 1813, skola till antalet vara sex vid hvarje färjeplats, hvaraf fyra färjor af olika storlek och två mindre båtar; varande genom Kongl. Brefvet den 29 Januari 1824 åtskilliga föreskrifter meddelade, i ändamål att 58 Expedilions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 467. bereda ökad trygghet och säkerhet (ör de å färjorna trafikerande, äfvensom till färjeplats-egarnes skyddande emot inträng af andra personer i deras näring, genom E. K. Maj:ts nådiga Resolution den 13 Juli 1824 och den 10 Januari 1837 samt nådiga Bref den 13 April 1850 stadgadt, att det, vid vite af 10 R:dr B: k o, skulle vara en hvar, boende emellan Färjestaden och Röhälla färjeplatser samt emellan förstnämnda ställe och Fröbjgårda, förbjudet att, under hvilken tid som helst, då vattnet är öppet, lill och från Calmar stad öfverföra andra, än sig sjelfva, sitt husfolk, en eller annan af sina grannar, samt egna kreatur och varor, hvilken inskränkning i fraktrörelsen hade föranledt särskilda, lid efter annan gjorda, underdåniga framställningar, åsyftande förändringar i regleringen af färjefarten.
Riksmynt. dana gevär Gips och Gipssten äfvensom Gipsarbeten, ej specificerade Glas: bunkar, burkar, buteljer och flaskor, äfvensom apo tekare-ståndkärl med inbränd signatur bunkar, burkar, buteljer och flaskor, på hvilka varor inkomma, och som icke, enligt särskildt stadgande i taxan, inbegripas uti vigten för tullbe - 1 skålp. 1 Centner R:dr. 'öre. isea Införsels tull. Riksmynt. R:dr. öre. — |20j — Fria i 75 15 räkningen. Anm. Denna tullfrihet gäller icke för karafiner och pressade eller slipade flaskor. fönster-, alla slag kemiska lj uskronoptiska, lösa och oinfattade patentoch glastakparmor spegel-: rå och oslipade eller s. k. glasämnen slipade, ofolierade folierade urandra slag, karafiner och pressade eller slipade flaskor derunder inbegripna Glasflusser: oslipade samt slipade, men oinfattade infattade med guld eller silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den infattade med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Glasgalla Giasmästarcdianiaiiter, infattade; tullbehandlas såsom Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Glasskärf eller Krasglas 1 skålp. | 1 skålp. Fria Fria Fria Fria 1 skålp. 3 1 skålp. — 5 1 skålp. — 10 1 skålp. — 10 1 skålp. 15 Fria Glasvaror försedda tued flätning, som icke utgöra varuemballage; se Glas, andra slag. 1 Glasögon, lorgnetter och andra monterade optiska glas; se Instrumenter, optiska m. fl. Glaubersalt; se Salt. Glete eller Glitt, alla slag Fri Fritt Fritt 21 2 10 46 Glober, med eller utan ställning Glycerin ; hänföres under Kemiskt-tekniska preparater. Glycyrrlliza; se Lakritsrot. Grams dAvignon; hänföras till Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade.
Man erindre sig att det icke är uti RiddarhusOrdningen, som RiddarehusSecreterare-tjensten äger sitt upphof. Sjelfva Grundlagen har utsett RiddarhusSecreteraren till National-repiesentationens enda permanenta Tjensteman. Han är vårdare af alla Ståndsoch Utskottstdandlingar; Han är således Ständernas Archivarie. Hvilka uppmaningar innefattar icke denna befattning, åt RiddarhusSecreteraren, att åt Sm 17 Octoler c. m, % If efterverlden öfverlemna en historia örn siri tids förhållanden, jero förda med en förfluten; Men jag går än längre, och jag önskar, mer än jag hoppas, att icke blifva missförstådd i hvad jag nu går att yttra. Jag skulle nemligen önska, att i en RiddarhusSecreterares person finna en föreningspunkt för alia dem, som ämna egna sig åt Riksdagsmanna-lifvet. Hvilken vore väl värdigare än han, att åt den oerfarna ynglingen än visa vägen på det constitutionella lifvets bana. Hos hvilken skulle väl den äldre Riksdagsmannen heidre söka upplysningar och råd? Och om en man, sorn har sig en så vacker verkningskrets öppen, säger man i dag, att han skulle ligga af sig, om han icke hade en Embetsmanna sysselsättning mellan Riksdagarna. Jag frågar hvad som mest lifvar det Medborgerliga sinnet : lefvande* i Historiska minnen, eller en mekanisk sysselsättning med vanliga Embetsmanna Befattningar. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaust Med åberopande af hvad Herr Tham redan i amne t yttrat, kan jag ingalunda instämma i det af Grefve Cronhjelm väckte förslag. Det lärer icke kunna af någon bestridas, att till en sådan syssla som RiddarhutSecreterarens fordras mer än vanlig skicklighet.
Jag har hegart ordet, för att förklara att jag afslår fran den af mig begärda propos;n, och förenar mig om en sådan som Frih. Hamilton och Gr. af Ugglas yrkat. Be värde hdatnöterne hafva naturligtvis närmare följt skrifvelsen och äro således mera berättigade oell i stånd att yrka contra-propos;n, sådan den, med iakttagande af nödiga rättelser uti förslaget men med bibehållande af hufvudsaken, enl. deras och min öfvertygelse bör vara. Frih. Rehbinder: Till följd af Gr. Frölich* uppgift, att den gamla skrifvelsen skulle vara af tvänne Stånd bifallen, får jag äran tillkännagifva, att eleona uppgift är fautiv. Troligen har Hr Grefven tagit sig anleda, dertill deraf, attdet dröjt länge, innan skrifvelsen återkom lill Exped.- Utsk.; men förhållandet är sådant, att PresteSt, till hvilket den af misstag blifvit öfverlemnad, hade sin lid upptagen af tullbetänkandet m. m., hvadan ifrågavar. skrifvelseförslag blef liggande. Vid ett tillfälle, då jag var uppe i PresteSt. för alt efterfråga någon af hufvudtitlarna, hörde jag af Ståndets talman, samt en af Ståndets ledamöter i Exped.- Uuk., alt denna skrifvelse, Öfver hvars fördröjda återkomst till F.xped.Ulsk. dess samtl. ledamöter länge och vid snart sagdt hvarje sammankomst yttrat deras förundran, var liggande i PresteSt:* cancelli. På min tillstyrkan slickades ilen, utan att förut varda i Ståndet föredragen, tillbaka till Expcd.Utsk. Då de 2tne ofrälse Stånden således sele haft något med densamma att skaffa, kan den följaktligen icke heller vara utaf något bland dem antagen.
Utu djupen ropar jag till dig, Herre. Herre, hör mina röst; låt din öron akta uppå mins böns röst. Om du, Herre, vill tillräkna synderna, Herre, ho kan blifva beståndandes? Ty när dig är förlåtelse, att man skall frukta dig. Jag vänter efter Herran; min själ vänter, och jag hoppas uppå hans ord. Min själ vänter efter Herran, ifrå den ena morgonväkten till den andra. Israel hoppes uppå Herran; ty när Herranom är nåd, och mycken förlossning när honom. Och han skall förlossa Israel ifrån alla hans synder. En visa Davids i högre choren. Herre, mitt hjerta. är icke högfärdigt, och mina ögon äro icke stolta; och jag vandrar icke i stor ting, de mig för höge äro. När jag icke satte och stillte mina själ, så vardt min själ afvand, såsom en ifrå sine moder afvand varder. Israel hoppes uppå Herran, ifrå nu och i evighet. En visa i högre choren. Tänk, Herre, uppå David, och uppå allt hans lidande; Hvilken Herranom svor, och lofvade dem mägtiga i Jacob: Jag vill icke gå i mins hus hyddo, eller lägga mig på mine sängs lägre; Jag vill icke låta mina ögon sofva, eller mina ögnalock sömnoga vara; Tilldess jag må finna ett rum för Herranom, till en boning dem mägtiga i Jacob. Si, vi höre derom i Ephrata; vi hafve funnit det på skogsmarkene. Vi vilje gå in uti hans boningar, och tillbedja inför hans fotapall. Herre, statt upp till dina ro, du och din magts ark. Låt dina Prester kläda sig med rättfärdighet, och dina heliga glädja sig. Tag icke bort dins smordas regemente, for din tjenare Davids skull. Herren hafver svorit David en sannan ed, der skall han intet ifrå träda: Jag skall sätta dig dins lifs frukt uppå din stol. Om dina barn hålla mitt förbund, och min vittnesbörd, som jag dem lärandes varder, så skola ock deras barn sitta på dinom stol evinnerliga. Ty Herren hafver utvalt Zion, och hafver lust till att bo der.
Frågan åter om ansvar för försummelse eller fel i tjensten, eller ock för “ett ovärdigt uppförande i allmänna lefvernet,® åtalas af Bankens Fiskals-embete samt pröfvas, allt efter den felaktiges i Verket innehafvande grad eller tjenstebefattning, antingen af Understyrelsen eller Fullmäktige, hvarvid, enligt 64 §, den skyldige kan åläggas, första gången varningsgrad, andra gången suspension efter omständigheterna på längre eller kortare tid, med förlust af större eller mindre del af lönen, och tredje gången tjenstens förlust; varande dock i 73 § tillika föreskrifvet, att besvär öfver Understyrelsens beslut i dylika mål få anföras hos Fullmäktige; att Understyreisens beslut, hvarigenom någon ansetts skyldig att varningsgrad undergå eiler som är at beskaffenhet att, i händelse af dess fullgörande, besvären onyttiga blefve, ej må sättas i verket förr än det vunnit laga kraft eller är vordet af Fullmäktige giiladt; att Understyrelsens beslut, hvarigenom någon förklarats tjensten förlustig, skall Fullmäkiiges pröfning underställas, samt att besvär öfver Fullmäktiges beslut, i följd hvaraf någon liih. till II. St. Prof. 1856 Sf 1857. 6 Sami. 1 Afd. 25 Haft. 3 14 Banko-Ut sköttel* Memorial IV: o 54 blifvit från tjensteu dömd, få fuHföljas hos näslblifvande Banko-Utskoft eller Revisorer af Banko-verket.
Förre Talmannen Anders Eriksson från Orebro Län: förre vice Talmannen Nils Persson från Södermanlands dito ; Henrik Andersson från Orebro dito; Prot.-Utdrag den 89 Mars 1851. 215 Carl Tholsson från Skaraborgs Län; Anders Jansson från Westerås dito; samt Jonas Christoffersson från Wermlands dito. Till suppleanter: Nils Persson från Kalmar Län; Daniel Danielsson från Jönköpings dito; och Jan Jansson från Westerås dito. För granskning af Banko-diskont-verket t År lc52. Anders Gustafsson från Östergöthlands Län; och Herrman Öbom från Norrbottens dito. Till suppleanter: Anders Andersson från Östergöthlands Län; och Johannes Olsson från Wermlands dito. Nils Magnusson från Kalmar Län; och Matts Mattsson från St. Kopparbergs dito. Till suppleanter: A. W. Svartling från Östergöthlands Län; och Johan Lekberg från Örebro dito. För granskning af Rikets Ständers Låne-kontors i Götheborg förvaltning: Efraim Larsson från Elfsborgs Län. Till suppleant: Sven Andersson från Skaraborgs Län. Arvid Arvidsson från Elfsborgs Län. Till suppleant: Oscar Carlsson från Elfsborgs Län. För granskning af Låne-kontorels i Malmö förvaltning: Pehr Pålsson från Christianstads Län. 216 Fröt.-Utdrag den 2 April 1851. Till suppleant: Erik Månsson från Blekinge Län. Nils Andersson från Christianstads Län. Till suppleant: Ola Pehrsson från Blekinge Län. Den 2 April. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Företogs val af sex revisorer, för att å Ridderskapet och Adelns vägnar deltaga uti innevarande års revision af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning: och blefvo dertill utsedde: Hr Landshöfdingen, Grefve Gustaf Fredrik Liljencrants; „ Premier-löjtnanten, Friherre Axel Reinhold Leuhusen; „ Friherre, Fredrik Alexander Funck', „ Öfverste-löjtnanten, Georg Gustaf Henrik Stjerngranat'
Företogs val af en Bänkman inom 14:de Bänkm:s-afdeln:n, efter N:o 1960. A. Hr Montgommerie, Robert Nils Germund; och befanns vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: N:o 912, Hr Apollof, Karl Jakob. Föredrogs änyo SlatsUtsk:s d. 14 och*T7 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 241, i anledn. af erhållne äterremisser å betänk. N:o 192, aug:de aflöningen för R. St:s nuvar. just.ombudsman och hans vikarie. Gr. Lagerbjelke, Gust.: 98 § i riksg:s-kont:s reglemente 2 mom. innehåller: ”att efter nuvar. (den vid 1834 och 1835 årens riksdag utsedde) justitie-ombudsmans afgång, lönen för detta embete skall utgå med lika belopp, som den juslitie-kansleren, uti nu gällande stat tillerkända ordinarie löneinkomst; men derest den till justitie-ombudsman utsedde person förut innehar tjenst på Rikets stat, äger han att, jemte bibehållande af den dermed förenade aflöning, derutöfver endast uppbära så stort belopp, som, till fyllnad i den för justilie-ombudsmans-embelet bestämda lön, möjligen erfordras; hvaremot till den person, hvilken utses att just.- ombudsmannens förut iunehafvande tjenst förrätta, af riksg:s-kont. skall utbetalas ett arfvode, som, i fall just.ombudsmannen är ledamot i kollegialt embetsverk med (lere atlöningsgrader, motsvarar hälften af lägsta ledamotslönen, men eljest halfva beloppet af den tjensten åtföljande ordinarie lön”. Vid ifrågavar. tillfälle, eller bestämmandet af arfvode åt vikarien för just.ombudsmannen, ankommer således endast på att utröna hvad sorn är nuvar. just.ombudsmans egentliga ordinarie lön d. v. s. häradshöfdingens för Södra Möre ordinarie lön, eftersom han icke är ledamot af kollegialt embetsverk.
Skulle åter denna granskning af förvaltningen, hvilken StatsUYskottet vill utsträcka lill den dag, Revisörerne sammanträda, föranlg-® Den 29 October J, m, da till en öfvertygelse, I följe hvaraf någon origtig anmärkning blefve framställd, förmodar jag likaledes, att Kongl, Majit skulle med välbehag emottaga upplysning derom, så fort ske kunde, att anmärkningen varit obehörig. Jag kan ej inse något hinder för hvilken som helst, att bos Revisorerne göra anhållan om utbekommande af Revisionshandlingarne, ej eiler för Revisorerne, att utgifva och låta trycka dem. Jag känner ingen myndighet , som skulle kunna förbjuda sådant. Juikväl finner jag ej någon makt ligga derpå, att anraärkningarne förr till allmänhetens kännedom ofverlemnas, än de förvaltande Verkens förklaringar hunnit afgifva*j och tror således, att Instructionen derefter kunde jemkas^ Omfattningen af Revisionen, eller hvad sorn ut. gör dess föremål, synes mig vara både af Grundlagen och uti Kongl. Majne Nådiga Proposition så bestämd, att StatsUtskottet haft fullt skäl till hvad det härutinnan tillstyrkt. StatsUtskottet har nemligen föreslagit, att de Csgsor, som hädanefter inrättas, raå varda underkastade granskning af Riksens Ständers Revisorer. Jag kan ej inse, att detta är något ingrepp i Konungamakten, eller att icke Riksens Ständer skulle kunna förbehålla sig en sådan granskningsrätt, da dylika Cassör organiseras. Jag tror tvärtom, att alltid detta förbehåll kan göras, likasom med allmänna medel i öfrigt. Jag finner dessutom denna granskning vara så fullkomligen öfverensstämmande med andan af var Grundlag, att den ej kan derifrån skiljas. Derföre kan jag icke inse, huru denna utsträckning af Revisionens omfattning kan säga* - Den 29 Octobcr J. ni. 4ji gas ingripa på Konungamaktens område, när den har Consiitutionen till grund. Jag Föreställer mig, att den instruction, Riksens Ständer önska Utfärda för deras Revisorer, kommer att ställas under fullkomlig subordination af Grundlagen.
”Det har jag bestämd orsak till, ty detta minne och dessa drömmar drifva alltid upp mörka tankar i din själ.” ”Nå, nekar du att jag alltid mötts af motgångar och bekymmer, när jag haft någon af de drömmarna?” ”Ack, min vän, du vet icke hur jag ville strida för att befria dig från dessa fängslande olyckliga intryck! Men mot dem förmår jag intet. På mig åtminstone skola de icke inverka: jag tryggar mig vid att densamme nådige Guden, som hittills beskyddat dig på dina resor, skall åter föra dig helbregda hem.” ”Jag känner också på mig att det icke är något, som rör fartyg och folk under färden. Men skall allt stå väl till hemma, då jag återvänder? Var icke oförsigtig om dig sjelf, Margreta ... Se väl efter barnen, och framför allt efter den lilla der” ... Han tecknade åt vaggan. ”Gif mig icke tyngre ansvar, Rutger, än jag kan bära! Lif och död ligga under den allsmäktiges domvärjo, men så långt mensklig förmåga och omtanke når, vill jag ej försumma någon af mina pligter.” ”Du är den äkta perlan i mitt hjerta och i mitt hus, du har upplöst många stormar i stillhet, du är min ära och min krona, och under ditt kraftfulla hägn lemnar jag allt med gränslöst förtroende.” ”Sådana ord”, svarade den upprörda hustrun, ”kunna endast vara för stora ögonblick, då en lång skilsmässa gör sinnet vekare än eljest – och då må äfven jag säga till dig, min Rutger, att jag är stolt och ödmjuk på samma gång i känslan af hvad jag är skyldig dig. Hur högt står ej ditt anseende i både det allmänna och det enskilta! Du är hederns och samvetsgrannhetens rätte man, och till en sådan make kan en hustru med tillfredsställelse, trygghet och kärlek se upp ... Men det är sent – du behöfver ett par timmars hvila.” ”Tack, min skatt! Nu skall jag också hvila – du har förstått att lätta sinnet.” I första soluppgången var det fullt lif och rörelse i huset. Vinden blåste frisk, just en lagom kultje.
I anledning af hvad här anfördt blifvit, vill jag punctvis upptaga hvad jag uti Utskottens Betänkande tyckt mig vara olagligt och allsintet ledande till det åsyftade ändamålet j nemligen : återförandet af ordning och säkerhet i PenningeVerket ; 1:0 Att Assignationerne skola njuta bättre Ränta, än TreprocentsSedlarne ; jag anser deremot TreprocentsSedlarne äga mera rätt, än Assignationerna; TreprocentsSedlatnes Innehafvare hafva i allt handlat/énligt Lag; Innehafvarena af Assignationerne deremot åtminstone oförsigtigt» Assignationen är en Invisning på Banquen; vid uppvisandet hade den blifvit infriad, om man man i rättan tid infunnit sig; den det icke gjort, har sig sjelf att skylla för förlusten; det är just genom Ir.nehafvarenas beqvämlighet att göra dem couranta, och 144 Den 17 Martii, e. m’. undvika besväret med växling i Banquen, som all den oreda Disconterne vållat, leder sin upp* rinnelse , derigenom lemnades tillfälle åt mindre redliga Förvaltare att sätta så stor Summa i Rörelsen, som behagades, utan att ens iaktq taga rigtig bokföring. 2 0 Att Malmö Discont skall med Götha Canal amalgameras, hvarigenom händer attborgenärerne i CanalDisconten skola göra förlust derföre att den skall minskas för dem i Mai* ir.ö.
R:dr, samt hittills hufvudsakligen anlitats till reseunderstöd ej allenast för fabriksoch handtverks-arbetare, utan ock för andre personer till upplysningars inhämtande om industriens framsteg i främmande länder, äfvensom till bidrag för anställande af slöjdexpositioner, betydligen minskats genom dessa anvisningar, så att de vid 1852 års slut i jemnt tal uppgingo till endast 16,036 R:dr. Med afseende härå och då det för utbildandet af Sveriges fabriksoch handtverksindustri måste anses vara af stor vigt, att åt skicklige arbetare i fabrikerne och handtverkerierne understöd beviljas, hvarigenom dem beredes tillfälle att under resor samt arbete å fabriker eller verkstäder i främmande länder inhämta upplysning om industriens framsteg derstädes och förvärfva sig en fullständigare kännedom om de till deras yrken hörande ämnen, hafva Rikets Ständer beslutat, att, för åren 1855, 1856 och 1857, till E. K. M:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 2,000 R:dr årligen, för att, i den mån de under Kommerse-kollegii förvaltning ställda manufaktursamt tulloch konfiskations-medel härtill ej lemna tillgång, användas till resestipendier åt fabriksoch handtverks-arbetare. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 11 Oktober 1854. Expedilions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o i ii. 387 N:o 144. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Okt. »8S4. Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den i Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående extra anslag till föremål, tillhörande Finans-departementets handläggning. (Stats-Utsk:s Utl:den m. m. Stats-Utsk:s Mern. N:o 276.) S. A. K. Uti E. K.
H ~ a r j e tiinkancle mannislra i våra dagar, ja, ö f w hufvud taget hvm och en, soni pi, clen brusande, rastlösa färden genom lifvet ger sig tid a t t - om än blott för ett ögonblick - stanna ocli begr~~iicle tidens tecken: det öfverhancltng.anc1e njutningsbegäret, den förslappade moralen, clen förvridna rättskänslan, j asningen inom de lägre samfundslagren, måste ge~loml~äfvap, af ' en känsla af oro ocli beldamning och fråga ' sig: » hvmt sl; alL det väl bär8 hän? » A t t denna kä~lslg af ett kommande ova.der g k som en iinclerström genom den, af clet yttre a t t clöma,. sh sorglösa tiden, a t t clen &amp; g i r som ett störande element i hvmje feststämning och verkar som en 11ainsko på den allmänna lifsglacljen lim val ingen niecl eftertanke utr~istacl nian eller kvinna lriiiinat iiidgå a t t erfara. J a, det behöf3 blott,. a t t en kraftigare stitmma höjes, som öppet ställer det nianande. spörsmålet till sin samtid: » hvad k m göras för a t t liäjcla clet. öfvei-lznncltngnnde förcliirfvet 3 s - och clarj amte en möjlighet till frkgens tillfreclsst&amp;llande] .ösning - för a t t denna stamma skall v %clzt genldaiig i tusei~des bröst. Det a r detta vi i dessa dagar Ila erfarit af den - vi]: unna va1 sage - exempellösa iilipmarksainhet, soin brukspatron .Hugo Tamms till iiuievarancle riksclag framlagcla motion on2 7) ekii11q1cle ctj oseclli9iieten liar väclit. Fäder, madrar, uppfostrare, män och kvinnor, som på skilda vagni.