Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande dä först Herr Falhems yrkande om befrielse för vissa kapellförsamlingar från skyldigheten att deltaga i byggnad och underhåll af moderförsamlings kyrka och prestgård, anser Utskottet sig böra meddela innehållet af de Kongl. Författningar, som bestämma rättsförhållandet mellan kapelloch moderförsamlingarne. Sedan en del af allmogen, med förmälan att de bodde så långt från deras kyrkor, att det vissa tider på året vore dem omöjligt att framkomma till gudstjensten, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om nådigt tillstånd att, vid så beskaffad omständighet, få uppbygga socknekapell, och att dervid, till undvikande af eljest befarad själavåda, underhålla särskild predikant, utan förminskning i presterskapets och kyrkobetjenternas rättigheter, sä blef genom Kongl. Maj:ts nådiga Resolution och Förklaring den 17 December 1734, sådant medgifvet, dervid Kongl. Maj:t dock, med erinran att allmogen icke onödigtvis finge besväras med kapellers uppförande, utan att sådant skulle bero på deras egen åstundan, »i nåder antydde vederbörande, att på intet sätr, under hvad sken och förevändning det vara måtte, sig i framtiden undandraga den ditintills vanliga kyrkooch prestegårdsbyggnad, så framt de icke ville blifva förlustige ofvanomförmälda dem i nåder förunnade förmån och frihet;» och förekommer derjemte i Kongl. Cirkulärbrefvet Santmans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 1. 3 till Landshöfdingarne och Konsistorierna den 28 Augusti 1764 det stadgande, att kapellsocknarna alltid böra deltaga i deras moderkyrkors byggnader och reparationer. »derest ej genom särskilda föreningar annorlunda är öfverenskommet.» Uti de salunda gifna föreskrifter har någon ändring ej skett, men väl, genom Kongl.
Angående inskränkning i tiden inom hvilken Vexel-Bänkens attester, efter skedd insättning för Discont-lån, böra hos Banco-Disconten företes. ()83o års Rev. Berättelse pag. 89.) Sedan Rikets sist församlade Ständers Banco-Utskott, genom ProtocoMs-utdrag af den 11 Augusti 1829, stadgat, att, till förekommande af möjliga och befarade missbruk med insättningar i Vexel-Banken för Discont-Verkets räkning uti andra personers namn, en praesci iptionstid af \f\ dagar komme att fastställas, inom hvilken alla dylika attester borde hos Directionen företes, så vida den gjorda dispositionen skulle gälla såsom betalning och Verket icke å lånet beräkna sig stadgad öfverränta, hafva Fullmägtige till Rikets Ständers Revisorer år i83o hemställt, burn vida del måtte anses lämpligt och till ändamålet ledande, att praescriptions-liileti för insättnings-attesters aflemnande i Banco-Disconten ifrån , 4 dagar än ytterligare inskränkes till 8 dagar, hvilken framställning blifvit af Revisorerne gillad.
Jag anhåller få veta , hvartill de för Sillfisket nu an - Etn 8 Jun ii f. m. slagne medel skola användas, ifall någon Sillfångst icke skulle inträffa. För min del anser , jag, att Sillfisket» anslag af 200,000 R:dr i så« dant fall bör tilläggas OdlingsLånefonden. Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarjkalken yttrade, det han ansåg sig böra hemställa , om icke det till Sillfiskerierne nu afsatte Creditiv måtte, i händelse Sillfiske ej skulle inträffa, till MetallLånefonderne återgå. Bifölls. Hans Excellence Herr Grejven och Landtfflarjkalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 5 i eftermiddag att fortsättas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar/nallen anmälte vidare, att Utskotten till ManufactuiLånefonderae anslagit 400,000 Riksdaler. Friherre Adelf vård, Eric Reinhold: J*g anser mig skyldig att, såsom Ledamot i StatsUtskottet, hafva äran anmäla den skiljaktighet, som i afseende å nu ifrågavarande anslag ägt rum. Staisoch BancoUtskotten hafva nemligen uti det Betänkande, som nu utgör föremål för Ridderfikapets och Adelns pröfning, till ManufscturLånefonderne anslagit endast 400,000 R:dr. Stat-Utskottet här drefter, uti ett särskilt Betänkande, *f anförde skäl, ansett no - T) en g Junii /, m. S77 digt, att detta anslag borde till 500,000 R:dr bestämmas. Detta Betänkande har redan förevarit hos alia fyra RiksStånden, samt blifvit af ett Stånd bifallit , och af de frenne öfrige återremitteradt, Då likväl inom sistnämnde
Paraplyer och parasoller af siden 8 R:drs tullvärde och 2 R:drs införsel-tull per stycke samt andra slagj 2 R.dr 24 sk. värde och 32 sk. införsels-tull stycket. 6 Forts, af Bevillnings-Utskottels Memorialj N;0 4r. Pelsverk eller terier. Oberedda. Sam, hvad angår artikelns specificerande under egen rubrik, trenne Stånds derom fattade beslut måste fö blifva gällande, kommer enJast för det fall, att Borgare-Ståndet vidblifver sin omförmälda åsigt, votering att deröfver anställas sålunda: 217:o. Den, som godkänner Utskottets förslag, att Paraplyer och parasoller böra förtullas efter värde med 33 B:dr 16 sk. för ett varuvärde af 100 R:dr vid införsel, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, bifalles Borgare-Ståndets beslut, att Paraplyer och Parasoller skola indelas i 2:ne classer, hvardera med följande bestämmelser, nemligen: Paraplyer och Parasoller af siden 8 R:drs värde och 2 R:drs införsels-tull per stycke samt andra slag 2 R:dr 24 sk. tullvärde och 32 sk. införsel-afgift stycket. Pel* Borgareoch Bonde-Stånden hafva godkänt, hvad Utskottet rörande oberedda Pelsverk och Pelterier föreslagit, men deremot har dels Ridderskapet och Adeln beslutat, att alla slags oberedda Pelsverk och Pelterier, å hvilka Utskottet utsatt utförsels-afgifter, böra utan sådan afgift få utföras, dels Preste-Ståndet stadgat , att, med godkännande i öfrigt af Utskottets förslag, de å rubriken alla andra slag antagne bestämmelser 1 R:dr 12 sk. värde, 6 sk. inoch 6 r:st. utförsels-tull per Skålpund borde förändras till hvad i gällande taxa för ej specificerade Pelsverk finnes stadgadt och förtullningen alltså ske efter värde med 10 R:dr vid inoch 1 R:dr vid utförsel på hvarje 100 R:dr varuvärde.
M:t att upptaga lån, då penningeställningen det tillåter, så tror jag sådant kan ske på ej alltför ofördelaktiga vilkor. Jag anhåller örn remiss till Stats-Utsk:t af detta mitt yttrande. Uppå härefter framstäld propos. remitterades Hr OIdevigs anförande tillika med de i anledniug deraf afgifva yttranden till Stats-Utsk:t. Anmäldes och bordlädes Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk:n: N:o 30, i ani. af väckt motion ang:de beräkning af bouppteckningsmäns arfvode för uppteckning af fast egendom; N:o 31, i ani. af vackt motion om lag emot godtyckligt ombyte af tillnamn; N:o 32, i ani. af väckt motion om bestämmande af vissa vilkor i fråga om rättigheten att utbekomma brandstod; N:o 33, i ani. af väckt motion, ang:de kontroll å utöfvandet af rättigheten att försälja maltdrycker; och N:o 34, i ani. af väckt motion, ang:de sättet för verkställande af en kommuns beslut i fråga om hundskatt. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 4 e. m. In fidem, 0. Brakel. 116 Den 20 Januari. Lördagen den 20 Januari 1866. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot.-ntdrag för den 17 dennes, hvarefter (ör justering upplästes profit för den 9 sistl. l)ec. Efter uppläsningens slut anmälte sig och yttrade Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Med åberopande af hvad jag vid fiiregåeruie plenum den 5:te dennes tagit mig friheten yttra i afseende å min propos. att, jemte den, såsom ett monumentalt minne, tillämnade serskilda tryckningen, samt utdelningen af R. o.
Öfver det stora antal möbler ro. fl. inventarier, som förvaras i Rikets Ständers hus, är en specifik förteckning upprättad i arne exemplar, hvaraf det ena skall ligga i Fullmägtiges jernkista och det andra innehafvas af den tjensteman, som har den närmare tillsyn öfver huset sig uppdragen; och bör denna förteckning completteras genom tillförandet af de före och under hvarje Riksdag anskaffade nya effecter, hvaremot de obrukbara persedlarne, vid skeende inventeringar, derå afföras. Vidare äro uti hvart enda rum, i så väl Riksgälds-Contorets som Ri - Stats-Utskottcts Utlåtande, N.-o 21. 5 kets Ständers hus, serskilda förteckningar öfver dervarande möbler m. m. uppsatte. Då, för öppnandet af ett sådant conto, sorn Revisorerne föreslagit, beloppet af hvarje inventarie-persedels inköpspris måste utredas, hvilket för de persedlar, som blifvit anskaffade, innan nuvarande bokföringsmethod infördes, torde vara nära nog overkställbar^ och då detta piis ingalunda kan tjena till ledning vid bedömandet af ifrågavarande, under en längre tid begagnade, persedlars nu egande vardén, så får Utskottet, sorn anser de nuvarande inventarie-förteckningarne innefatta en tillfyllestgörande controll, afstyrka den af Revisorerne föreslagna ytterligare serdeles besvärliga och vidlyftiga redovisning. 4:o Jngåencle den utbetalda ersättningen till Uplands Regementes Rothållare för erlagde klädpenningar. (i84i års Revisions-berättelse, sid. 16, 17.) Lika med Revisorerne, anser Utskottet visserligen den för berörde ersättning anvisade summas utbetalning till Kongl. Slats-Contoret hafva varit stridande emot den i Reglementet meddelade föreskrift, angående sättet och ordningen för detta anslags utbetalande; men som någon olägenhet eller tidsutdrägt härigenom icke lärer förorsakats, och det anslagna beloppet i allt fall, genom Kongl. Majrts vederbörande Befallningshafvande, kommit Rothållarne tillhanda; så tillstyrker Utskottet, som i allmänhet funnit Rikets
Efter häraf erhållen del hade Palmaer uti en till Konungens Befallningshafvande ställd skrift, på anförda skäl, andragit, att han vore hindrad afstå från i fråga varande, af honom undertecknade kontrakt, intilldess han blifvit gjord skadeslös för alla i och för byggnaden ingångna förbindelser, genom Konungens Befallningshafvandes resolution blifvit trikänd från all återbetalningsskyldighet, erhållit fullkomlig décharge samt återfått sin borgensförbindelse; hvarefter och sedan Kongl. Majit imedlertid i nåder förordnat om uppförande af en annan ny residentsbyggnad genom entreprenad, Konungens Befallningshafvande, utan'att vidtaga någon åtgärd i anledning af Palmers bestridande att afstå från förut afslutade entreprenadkontraktet, den 30 Augusti förrättat den förordnade nya entreprenadauktionen; och bade sedermera Palmaer uti en den 15 April 1845 till Justitiä Ombudsmans-Expeditionen ingifven skrift, af anförda skäl, förmält sig anse sin rätt förnärmad genom de af Konungens Befallningshafvande vidtagna omförmälte åtgärder, och derföre begärt, att Herr Landshöfdingen måtte ställas under åtal för dess olagliga förfarande, samt derföre befordras till ansvar, med skyldighet att godtgöra Palmanhonom tillskyndade kostpad och lidande; i anledning hvaraf min företrädare i embetet It. SI. Jusi. Ombudsm. Emb.-BCrällclse för är 1851. förordnat åtal Inför Kongl. Göta Hofrätt emot Herr Landshöfdingen Grefve Carl Mörner och Landskamereraren Herr Kammarrättsrådet N. J. Lång, under hvilkas embetsutöfning det klandrade förfarandet ägt rum, med uppdrag till Advokatfiskalsembetet i Kongl. Hofrätten att föra den talan om ansvar och ersättning till vederbörande, som lag och sakens beskaffenhet påkallade.
Teaterns skuld, medelst skedd afbetalning, minskats så att den utgjorde den 30 nästförutgångna Juni 101,991 R:dr 38 sk. 7 rst., underdånigst gifvit tillkänna, att endast 32,000 R:dr af denna skuld voro fonderade genom anvisning å StatsKontoret af 5000 R:dr årligen, hvaremot för betalningen af det öfriga beloppet 69,991 R:dr 38 sk. 7 rst., derunder inberäknadt det efter cholerasjukdomens utbrott i hufvudstaden 1834 af Statsmedlen erhållna förskott 10,000 R:dr, all tillgång saknades. StatsRådet åberopade samfäldt det underdåniga yttrande, som vid förra tillfället afgafs, med tillägg, att, om Kongl. Maj:t skulle finna för godt att än vidare uppskjuta frågan om den definitiva regleringen af Teaterkassans skulder, Kongl. Maj:t likväl nu mätte fatta nådigt beslut om godtgörande af de 10,000 R:dr, som, på sätt nyss är nämndt, blifvit af statsmedlen lemnade i förskott till Teaterkassan. Kongl. Ma:;t behagade, jemte anvisande af medel till betäckande af sistom för malde förskott, besluta, att det till amortering af Teaterkassans äldre skuld anslagna belopp 5000 Ilrdr årligen skulle fortfarande utgå intilldess hela skuldsumman, som, efter afdrag af förskottet å 10,000 R:dr, utgjorde 91,991 R:dr 38 sk. 7 r:st., blifvit till fullo betald eller serskildt reglerad, hvarjemte vederbörande autoriserades att, i den mån af Teaterkassan nu upplånta me - 62 del varda uppsagde, till betalning deraf upptaga nya lån inom maximum af sistberörde summa.
Vid sistförflutne riksdag, då enahanda fråga, med serskildt afseende på Gottland, väcktes, åberopade Rikets Ständer ofvannämnde åren 1840—1841 afgifna utlåtande, och hemställde, i anseende lil! hvad deruti blifvit anfördt och enär det Vore vederbörande obetaget att, för vinnande af rättelse uti ofvan antydda missförhållanden, begagna den väg, som i sådant afseende funnes anvisad, att yrkandet i denna del ej måtte'föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Då emedlertid den partiela eller tillfälliga rotejemkning, som genom ofvan åberopade Cirkulärbref af den 30 Maj 1826 blifvit medgifven, icke synes hafva ledt lill det åsyftade målet eller den lindring i roteringen, att närmast hvarandra belägna hemman alltid, eller så vidt möjligt är, må utgöra en och samma rote, hvilket ändamål deremot snarare torde kunna vinnas, om rotejemkningen finge mera vidsträckt i ett sammanhang verkställas, hvarigenom flera möjligheter kunde beredas för flera dylika olägenheters afbjelpande pä en gång, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla om en sådan utsträckning af föreskrifterne uti nyssnämnde nådiga Cirkulärbref af år 1826, att E. E. M:ts Befallnings - 310 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 145. hafvande i de län, der båtsmän äro indelade, efter ansökning af de roteriugsskyldige, må låta upprätta förslag till rotarnes sammanförande inom lämpliga distrikter; samt, sedan vederbörande chef och de roteringsskyldige blifvit hörde, efter förekommande omständigheter och gällande författningar, meddela utslag, flir att, sedan delta blifvit underställdt E. K.
Hvad Utskottet yttrat och föreslagit, godkända. §S. Utskottets förslag och yttranden godkändes, med undantag af det i bifogade författningsförslaget vid slutet af sidan 57 förekommande mom. 17, för hvilket till följd af beslutet öfver § 2, punkten 1, Ståndet bibehöll den nuvarande lydelsen oförändrad. §§ 0 och 10. Uiföllos. § 72. Ståndet godkände Utskottets förslag, sidan 59, till ett nytt moment i Usta punkten angående utbytande af obegagnade vexelblankelter, äfvensom redaktionsförändringarne i 2:dra punkten, hvaremot lista punkten i öfrigt bibehölls oför ändradt, sådan den lyder i nu gällande författning angående stämpelpappersafgiften. § 76. lii fälls. Öfriga här ofvan ej anmärkta redaktionsförändringar i det vidfogade författ nirigsförslaget godkändes, såvidt de i ämnet nu fattade beslut icke deruti föranleda förändringar. Prot.-Utdrag den 11 April 1863. 319 Frän Vdllofl. Borgare-Siandet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-UlskoUets Betänkande, JY3 7, angående stämpelpappersafgiften, hvilket betänkande, likasom dervid fogade författningsforslag, godkändei, utom i nedannämnda delar, derutinnan Ståndet beslöt, på sätt som följer: Utskottets yttrande sid. 7, angående helarksstämplar. Med afslag härå antog Ståndet det förslag, som innefattas i Herr Doktor Nordlunds reservation och läses sid. 23 i Betänkandet. Utskottets hemställan, sid. 8, i fråga om vexelstämplar, Bifölls med den förändring, att stämpelvalören nedsättes från en riksdaler till 75 öre. Utskottets första hemställan, sid. 12, angående stämpel å louppteckningar, samt tillstyrkandet, sid. 13, rörande stämpelfrihel för efterlefvande makas giftorätt i boet, Återremitterades. Tillstyrkandet, sid. 15, i fråga om stämpel å vexlar.
480 V Wässells, Mjölnaren, ansökning om nedsättning i arrendet för Carl Gustafs stads Krono-Tullqvarn 36 Wenerns sänkning: förberedande åtgärder dertill .. 86 Wisby Hospitals inkomsters användande till uppförande af eli Lazaretts byggnad gS Wahlö Församling af Upsala Stift: anslående af ett Dana-arf till Scholsefond derstädes i63 Register Öfver Rikets Ständers uiid. Skrifvelser. 35 N;o VexelControlleurs-hefattningarne, samt om derför erforderliga kostnader 181 Vitesböters nedsättande af den, som i tvistemål söker ändring i Under Rätts beslut . a83 Vacance-afgifts erläggande till Krigsfonden för Båtsmän, som under krig afgå 3or Veterinair-Inrättningen : byggnaders afträdande deråt, m. m. , 322 Wingär ds, af, Landshöfdingen, anhållan om befrielse från ersättningsansvar . ... 383 Westerbottens Regemente: yrkad jemkning af roteringsbesväret dervid . 4i6 Varor: förändring af Kongl. Förordningen emot oloflig inoch utförsel deraf 479 A Akerman, Professor, tillagd gratification i46 Ångfartygs - communieation emellan Stockholm och städerna vid Bottniska Viken ; låne-understöd dertill 244 Ålder för dem, som af Hof-Rätterne till DomareFmbetets utöfning förordnas 254 Återbetalningen af Creditiv-medlen för O . Spannmåls-uppköp 472 Åkerbo Härads dagsverksskyldighet un - 36 Register ifver Rikets Ständers und. Skrifvelser. N:o der Kungsölirs Kungsgård; upphörandet deraf 47^ Ä Ärfda-Bulken: ändring af i §. 16 Cap. deraf 144 — förändring af dess 4 §- 17 Cap., och upphäfvande af 17 Cap:s 5 §.
Rikets Ständer hafva i stället för sistnämnda dag ansett sig böra föreslå den 10 Juli, enär först då jagt får anställas efter de vattenfoglar, som vistas å samma slags trakter sorn bäfvern, och det torde vara lämpligt, att bestämmelserna i dessa afseende» bringas till samstämmighet; hvarjemte, och då bäfvern, i anseende lill sin sällsynthet och höga värde, synts vara särdeles förtjent af skydd mot förföljelse, fridlysningstiden för delta djurslag ansetts böra laga sin början redan den 1 November. — Likaledes hafva Rikets Ständer ansett lämpligt, att jagten efter elg, som för närvarande är tillåten från och med den 1 Augusti lill och med den 31 Oktober, icke måtte få taga sin börjau förr än efter den 10 Augusti, då jaglen efter de öfriga högdjuren, samt haren och skogsfogeln äfven skulle vara tillåten. Då inträffade förändringar i de nyttiga djurens lefnadssätt och fortplantning, eller ock olikheten i lokala förhållanden, hvarigenom särskilda undantagslagar för vissa delar af riket kunna erfordras, — ett behof som i anseende tili landels stora utsträckning i norr och söder icke lärer kunna undvikas, — mäste utöfva inflytande pä 30 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 488. lämpligheten af de föreskrifter angående Iridlysningen, sorn i en stadga, uppställd under form af en för liela riket gällande lag, med afseende på de vid lagens stillande i allmänhet förhanden varande förhållanden inrymmas, hafva Rikets Ständer ansett nödigt, att på förhand uttryckligen förklaras det E. K. Majit må, i fråga om fridlysningen, meddela tillfälliga och lokala undantagssladganden, och hafva Rikets Ständer sökt att fullständigt uttrycka denna mening genom den förändrade redaktion, som föreslagits för sista momentet i 11 §. I fall delta förbehåll får i den nya stadgan inflyta, heredes tillfälle att, om, såsom hos Rikets Ständer blifvit uppgifvet, elgarne skulle i någon del af riket vara utsatta lör en öfverdrifven förföljelse, sådant varder hindradt genom särskilda förbud.
Vore förhållandet sådant, så borde farhågan vara lika stor, sedan allmän vexling börjat, emedan rörelsecapitalet då kan och troligen ökar sig genom i Riket infördt mynt. Jag har ofta hört talas om penningebrist, men tror ej, att man gjort sig vigtig reda för hvad dermed förstås. Om penningestocken minskas, kan väl en accidentel brist, på penningar visa sig, men under vanliga förhållanden finnes den ej, emedan varan alltid mätes af den penning, som nyttjas till bytesnjedel, och endast numcrairen förändrar sig. Om vi i landet blott egde i Million i silfver, så gjorde den samma nytta, som 6 Millioner, endast med den förändring, att varupriserne då voro blott 86 Den g Ju I i i f. m. £:del af hvad do nu äro. Så var det äfven förr, då öret eller dalem gällde hvad Riksdaler nu gäller. Men då creditbrist och ett förstördt förtroende inträffar, så uppkommer penningebrist derigenom, att penningen ligger stilla. Genom ett väl ordnad t creditsystem mångdubblas penningen. Man kan ej tänka 6ig ett Land, som har mindre rörelsecapital, än sorn svarar emot varuvärdet. Då jag föreslog, att upplåningen af de 5oo,ooo Ridr Specie, hvarmed Banken skulle förstärkas, borde ske genom RiksgäldsContoret, förglömde jag tillägga, att min1 mening var, det denna halfva Million borde, om så nödigt vore, afbetalas på Statens skuld till Banken. Detta torde ock vara allt hvad som Banken möjligen kan behöfva, att återfå af sine tili Statsverket gjorda förskotter, Troligen behöfves ej en gång detta, och hela skulden kan vid nästa Riksdag afskrifvas, om Banken får behålla sin vinst. Men tager man inkomsterne ifrån Banken, så måste man på annat sätt remboursera den. Efter uppgjord calcul, utgör deficit i Bankens räkra fordringar mot skulderne blott något öfver 800,000. Vinsten utgör 470,000 R:dr om året, som på 5 år lemnar ett betydligt öfverskott.
Inbjudningen blef icke antagen, men voterts-proposai godkändes. 2 cap., 4 2 mo m< Ansågs icke erfordra någon åtgärd. 2 cap., 5 §:n. Hr von Ho lien Ii ausen: På skäl som jag förut an fört, anhåller jag att denna § malte återremitteras, i ändamål att voterts-propos. matte uppställas. Denna punkt blef af R. o. Ad. återremitterad. 2 cap., 7 §:n, i mom. Hr von Hohenhausen: Jag tror alt det förtydligan de, som vinnes genom insättande of orden ”utarrendera eller”, är behöfligt, helst det är troligt, att den utsträckta tydning, som Utskrn här behagat göra, icke torde allmänneligen af domare eller andra göras. När en lag skrifves, bör den vara klar, och ovisst är örn domare skola anse ordalaget — ”en afsöndrad upplåten jord, med åsatt afgäld” — vara alldeles synonymt med utarrenderad jord, såsom Utskin förmenat. Jag vill fästa uppmärksamheten derpå, att en åbo på ett kronohemman, som derå naturligtvis blott har besittningsrätt mot erläggande af kronoskatten eller afgälder åt Kronan, likväl ingalunda betraktas som arrendator. Frih. Cederström instämde med Hr von Hohenhausen, Utskms yttrande i denna punkt återremitterades. Utskins yttrande öfver det stadgande R. o. Ad. beslutat att införas efter i3 §:n. Frih. Cederström: Jemväl här framstår enahanda förhållande som förut, att två Stånd stannat mot två om sednare delen af morn., och det lärer således vara nödigt att Utsk:n åläggas att uppsätta voter:s-propos. Jag anhåller således, att R. o. Ad., i öfverensstämmelse med det i förra §:n fattade beslutet, äfven återremitterar detta moment. Hr von Hohenhausen: Jag förenar mig fullkomligt i hvad Frih. Cederström anfört. Hr Palmcrantz: