Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För artikeln Band, som i gällande tulltaxa är indelad i sammets-, med 2 R:dr 24 sk, siden-, med S R:dr, halfsiden, med 2 ll:dr 24 sk., samt bomulls-, Bevillnings-Utskotlels Betänkande, M 14. 7 ylleoch linne-, med i R:dr införselstull, allt per skålp., hade Utskottet, under förutsättning, att nu gällande förbud mot införsel af vissa slag sidenoch halfsiden-väfnader komme att upphöra, föreslagit, att sammets-, sidenoch halfsidenband skulle förtullas såsom väfnader af dessa slag, med den anmärkning, att ingen skillnad i tullafgiften göres, om, uti halfsidenband, silket utgör blott en ringa beståndsdel, samt att bomulls-, ylleoch linne-band måtte, under rubriken andra slag, åsättas 40 sk. införselstull skålpundet. Detta förslag har Borgare-Ståndet godkänt, men Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden, under vidblifvande af gällande bestämmelser, ogillat. Beträffande först sammets-, siden-och halfsiden-band, så enär endast två Stånd, Borgareoch Bonde-Stånden, godkänt Utskottets i fråga om artikeln väfnader afgifria förslag om upphäfvande af för vissa slag deraf gällande införselsförbud, men de två öfriga Stånden, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bibehållit dessa förbud, och då således gällande stadganden i fråga om förbuden å väfnader lära förblifva oförändrade, samt Utskottets förslag angående ifrågavarande slags band följaktligen skulle föranleda dertill, att vissa slag deraf, som nu äro till införsel medgifna, blefve förbudna, föranledes Utskottet häraf att, med frånträdande af sitt förslag, angående sammets-, sidenoch halfsiden-band, hemställa till Borgare-Ståndet, som samma förslag godkänt, att Ståndet behagade, med frångående af detta sitt beslut, förena sig med de öfriga Stånden om vidblifvande af nuvarande bestäm O ~ • melsor för nämnde slags band.
S91* Af det, vid i8i5 års Riksdag, Staden Ystad, till uppförande af Casern , Stall och Magazin beviljade Lån, stort 25,000 R:dr, återstå väl för det närvarande ig,5oo R:dr ohetalde; men sora Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, medgifvit, att Staden från i83o års början och tills vidare må befrias från capital-afbetalning samt räntas erläggande till RiksgäldsContoret för en summa af SextonTusen (16,000) Riksdaler, så komma endast TreTusen FemHundra (3,5oo) Riksdaler återstående capital jemte upplupne räntor, att i föreskrifven ordning liquideras. 5. 92. Under rubrik :f. cl. Konung Gustaf Adolplis enskilda Formögenhetj upptagas uti RiksgäldsContorets Räkenskaper en summa af 16,823 R:dr 14 sk. 2 rst., och hvilken utgöres af: ( 56 ) a) En af framlidne Hans ExcellenGe Herr Grefve Joban Gabriel Oxenstjerna och dess äfven aflidnu Grefvinna, född Waächlager, under den i Mars 1802, till Sedclhafvaren utgifven Skuldsedel å 6000 R:dr Riksgälds Sedlar, eller 4000 ®-:clr Banco, med Sex procents ränta, hvarå, genom erhållen utdelning ur bemälle Herr Grefves ConcoursMassa, influtit 70^ R:dr 1 sk. ro r:st., så att Capital-återstoden nu mera utgör B:co R:dr 3,294: 46.2. b) Actier i Södertelge Canal, insatt Capital „ i3,i6t: 32.- c) Dito i Trollhätte Canal och „ Slussverk .. „ 366: 32. - Tillhopa R:dr 16,823: i4-2. Med anledning af R.
) Då någon af de Embetsoch Tjenstemän vid f. d. Allmänna Magazins-Inrättningen, hvilka åtnjöto Expectance-löner, kunnat, för att biträda vid ofvannämnde befallning, till tjenstgöring inkallas, och de öfrige inom Allmänna MagazinsContoret arbetande personer, hvilka, i följd af Spannemåls-införskrifningen jemväl fingo vidkännas ökade göromål, funnits icke vara berättigade till någon serskild vedergällning derföre, har det synts Revisorerne, att, vid så beskaffade förhållanden, omförmäldte Gratilication icke bordt äga rum. Sedan hos Rikets Ilöglofl. Ständer StatsUtskottet vid sislhållne Riksdag Retlovismmjni afgifvit Berättelse om de åtgärder, hvilka, efter lyftningen af det vid 'l°V Riksdagen år 1823 anvisade Creditiv för Spannemåls-upphandlingar, å UndsäUnim’fär En Million R:dr, blifvit, i anseende lill den år 1826 inträffade missinom JLatulet växt, lill Landels bispringande vidtagne, resultaten af desse åtgärder ejler 1026 år» samt det skick, hvaruti liqviden öfver de använde Crcditivmedlen då missväxt lyfbefanns; så anhöllo hos Kongl. Majit Rikets Ständer, i underdånig skrifveise den 9 November 1829, att liqviden öfver berörde Creditivfonds R:dr, jemte användande mätte, afskiljd ifrån andra,' vid samma tid för allmän Allm. Magnräkning vidtagne Spannemåls-upphandlingar, för sig varda uppgjord; zins Inrättninhvarjemte Rikets Ständer, med hänsigt till vigten af en fullständig gens försträckgranskning äfven af Kongl. Majlis Befallningshafvandes förvaltningsåtgärder, framställte den underdåniga önskan, att Rikets Ständers nästsammankommande Revisorer måtte lemnäs del af Redogörelsen för Creditiv-medlen i sin fullständighet, på det att ett säkert omdöme om företaget till alla dess delar kunde af dem gifvas. Kongl.
Memorial ang :de upplifvande af 1792 års tryckfrihets förordning — hvaröfver genast beslöts. — D :o ett Memorial af Hr Comm. Rådet B. II. Santesson af den 30 Maji innehållande förslag till ändringar, tillägg och förklaringar af flere Riksdags Ordngs föreskrifter — hvilket jemte de af Cansli Rådet Bergstedt och Ch:® Sig :as Omb. Liedback remitterades till 2 :dra förd :n. Svar föreslås till Liedback — som bifalles. 13 :o d. 5 Juni å Tryckfr. Beredngn. Upplästes ett från Högv. Preste Ståndet remitteradt anförande af Doctor J. P. Hedrén hvaruti han gillar och tillstyrker hvad Kongl. Majts i Dess Nådiga Prop. om Tryckfriheten föreslagit. Beredningen tager kännedom om de förändringar och anmärkningar vid Tryckfri - 1812 års Riksdags Const. Utskott hets Lagen, hvilka redan från vissa Stånd ankommit. 34:0 d. 5 Juni. å Andra fördelningen fortsattes läs ningen af de i Stats Rådet öfver Justitia Ärenden hällne Protocoll. 35:0 d. 8 Juni — in Pleno föredrogs ett af Hr Doctorn och Kyrkoh. J. P. Hedrén ingifvit Memorial hvaruti föreslås censur af Religionsskrifter m. m. — remitterades till Tryckfr. Beredningen. D :o Utdrag af Protocollet hos Hederv. Bondeståndet med Remiss af Riksdagsmannen Eric Svenssons Memorial hvarigenom föreslås åtskillige föreskrifter för R. S. Just. Ombudsman — remitterades till Andra fördelningen. Sedan Utskottet åtskiljts på Fördelningar fortsattes å den Andra, Läsningen af Stats Råds Protocollen öfver Just. Arender. 36 :o d. 10 Juni. in Pleno föredrogs Remisser från Wäl löf!. Borgare Ståndet jemte åtskillige Ledamöters gjorde anmärkningar vid Const. Utsks sedan förra Riksdagen hvilande Betänkande i afseende på Tryckfrihets Lagen. D :o Utdrag af Protocollet hållet hos Högv.
Kontor angående öfverskotten å Stats-verkets inkomster m. m.; och lemna de, till upplysning för denna frågas behandling vid förra Riksdagen upprättade utredningar, angående beloppet af den begrafningshjelp, som blifvit af Stats-verkets medel under åren 1841—1845 utbetald, och hvilka utredningar skola varda vederbörande Utkott meddelade, nödig ledning för bedömmandet af de efter hand upphörande utbetainingar, som i följd häraf skulle ifrågakomma och hvilka endast utgöra återbäring, af hvad förut, genom innehållningar, kommit Stats-verket tillgodo. Hvad serskildt beträffar frågan om'begrafningshjelp för åtskillige lägre betjente, såsom Länsmän, Gevaldiger, Fångvaktmästare och Fångknektar, äfvensom Kammar - Kongl. Maj:ts Md. Proposition, N:o 8. 27 drängar m. fl., hvilka hittills varit ifrån nådårs-besparings aftjenande befriade, ehuru deras sterbhus, sådant oaktadt, egt att 6 månaders lön såsom begrafningshjelp åtnjuta, så har väl Kongl. Maj:t, uti Sin vid sista Riksdagen aflåtna Proposition i förevarande ämne, med afseende å dessa personers knappa Iönevilkor, i Nåder föreslagit, att nämnda förmån måtte för dem bibehållas; men då förbättring uti lönevilkoren för bemälda personal dels sedermera blifvit tillvägabragt, dels, i sammanhang med nya lönregleringar, torde komma att beredas, har Kongl. Majit, på det att, om begrafningshjelp i allmänhet upphörer, nyssberörda undantags-stadgaude jemväl må kunna undvikas, nu velat föreslå Rikets Ständer att äfven förstnämnda stadganden måtte upphäfvas, dock så att sterbhusen efter de personer, hvilka dessförinnan erhållit befattningar, hvarmed följt förmånen af begrafningshjelp utan nådårs-besparings aftjenande varda vid åtnjutandet af en sådan förmån bibehållne.
Jfrän Fahlun til Westeräs. Jfrän 1082 Den 18 Augusti Jfrän Carlstad til Orebro, Wennersborg. Ifrän Skara eller Lid-l x ^ , köping iil t Götheborg. Ifrän Carlscrona til Calmar. Jfrän Stockholm genom Upsala til Gesie. Jfrän Eksjö til Norrkoping och Wexiö. Utskottet ansäg den genom detta anförande äsyftade besparing och beqvämlighet för de resande, wara et sä wigtigt ämne, at det ofelbart förtjente Riksens Högloft. Ständers upmärksamhet, hwarföre ock samma anförande, pä Författarens begäran, borde säsom en bilaga ätfölja Utskottets Betänkande; men dä Utskottet för det närvarande ej funnit sig wara i tilfälle at til efterlefnad tilstprka nägra allmänna Regler rörande sättet för ssjutsningens ^verkställande i Riket, sä trodde Utskottet sig ej eller böra, angäende nämde förslag, lem, va nägot annat särskildt yttrande, än den önskan, at Herrar Landshöfdingar mätte deraf erhälla del, för at tilse om sadane Forwagnar, som der nämnas, kunna med fördel för det all, männa ä nägre ställen inrättas. Ut supra. Lx krotocollo, k. g. dletrel. Utskottets Secreterare. Bägge desse Handlingar lades pä bordet. Före - Den 18 Augusti. 1058 Föredrogs Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs och Oeconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Grosihandlaren ,f. äckmiclts hosWällofl.
Uteblifver å förfallodagen betalning af lån utan omsättningsrätt, eller uteblifver under en månad efter förfallodagen betalning eller omsättning af lån med omsättningsrätt, eller underlåter någon att inom föreskrifven tid inbetala hvad å beviljadt kassa-kreditiv blifvit lyftadt, läte Direktionen, utan uppehåll, beloppet utsöka; och vare Direktionen obetaget att, när sådant för Verkets säkerhet nödigt pröfvas, genast efter förfallodagen göra Verkets rätt genom lagsökning gällande, jemväl i afseende på lån, hvarför omsättning eljest är medgifven. § 170, mom. 6. Skulle, vid omsättning af diskont-lån, någon felaktighet på det inlemnade reversalet förefinnas, får ett sådant dokument, inom en månad derefter, emot nytt fullständigt reversal utbytas, likväl under vilkor, att den föreskrifna inbetalningen blifvit vid första dokumentets inlemnande verkställd och att Diskont-verkets säkerhet i öfrigt är behörigen förvarad. § 170, mom. 7. Till denna Låne-fond får ej någon häfta för högre belopp, än 6.000 R:dr R:mt såsom låntagare, och 6.000 R:dr R:mt såsom löftesman; och skall, vid beräkning häraf, liypothiserad 6 Sami. 1 Afd. 14 Haft. 7 50 Sanko-Utskottets Betänkande N:o 35. Mom. 9. Hvarje reversal, ehvad det utgifves för nytt lån eller omsättning af redan erhållet, skall, derest låntagares och löftesmäns vederhäftighet ej är af Styrelsen känd, eller den erhjudna panten icke, ensam för sig, anses innefatta fullgod säkerhet, vara försedd med antingen officielt intyg af Läns-styrelse, eller, å landet, af Domhafvanden i orten, eller, i stad, af Magistraten eller Borgmästaren, den sednare å embetets vägnar, eller ock med af enskild man, för hvilken Styrelsen hyser fullt förtroende, utfärdadt bevis om hvardera personens vederhäftighet för det sökta lånet, och, i fall personen förut för lånceller borgensförbindelse till någotdera Diskonteller Låne-kontoret häftar, jemväl för beloppet af sådan äldre förbindelse.
Jag kan således ej inse den våda, som häraf skulle uppstå, eller att en osed derigenom skulle sanctioneras, utan tror tvertom att sålunda lättnad skulle uppkomma både för fordringsägaren och för gäldenären. Gr. Posse: Med den värde talare, som yttrat, att om ett oskick insmugit, så bör det afskaffas, instämmer jag fullkomligt; men jag får äfven äran upplysa, att om jag yttrade mig att det icke betydde något, alt sådana resolutioner existerade eller icke, så har det varit ett fel i mitt sätt alt uttrycka mig. Jag har velat sägn, att jag icke anser deni betyda något i det afseende, att dessa resolutioner vanligen börjas med orden : ”derest närlagde auetionsdebet erkännes, så ålägges gäldenären att betala,” men derest han icke erkänner det, så är han berättigad att inkomma med förklaring, hvarföre resolutionen för honom icke betyder något. Det var endast denna upplysning jag ville lemna. Gr. Frölich, David: Förhållandet med ifrågavar. auetioner i allmänhet, hvad allmogen beträffar, är verkligen, så vidt jag kunnat under en längre tid observera, alt sältet för sådana krafs gäldande har bildat sig efter förtroende och landssed utan behof af annan laglig åtgärd, än den som den siste värde talaren nämnde, hvilken någon gång kom - Deii 19 Sep t em lier e. m. mer i fråga. Vi böra lomma i håg alt nuctionisten nästan alltid är en person, som åtnjuter betydligt anseende inom det district, der lian håller auctionen. Det ligger således redan lili hans uppträdande såsom auctionist ett slugs borgen för att han icke gör obehöriga kraf. Dernäst har han rättighet alt icke anteckna en inropare vid auctionen, 0111 han icke anser honom vara sådan alt lian vill göra rätt för sig. 3Mär det nu i praxis visat sig, alt indrifvandet af sådana obetydliga auctionsinrop kan ske genom dylika resolutioner, som den siste talaren nämnde; så tror jag verkligen, lika med Gr.
Nar diga löfte wid sista utssrifningens uppsättande att njuta frihet för ny utskrifning, nyst tillträdt sine hemman och bosatt sig, genom ett lika medel kunde, endast för denna gången, frikallaö ifrån Conscriptionen; samt att likaledes i allmänhet pe soner, hwilka såsom gifta äro enda stödet för en stor 06) torftig slägt, underhålla aldriga föräldrar, eller en mängd minderåriga barn. eller i allmänhet alla mot hvilkas borttagande ifrån sitt förut bestämda yrke Iska ömmande omständicihetcr kulle tala. mftte, efter af Eder Kongl. Matt tillförordnad pröfning, kwma be» frias isian kallelse t.ll krig, sa wal pe soaligen, ! m, yr6 Den z Julii. derest werklig fattigdom dertill föranleder, i afseende pa förbindelsen att lega karl i sitt stalie. Likaledes anhalla Riksens Stander i uderdäniahet hos Eder Kongl. Maj:t det matte en undersökning blifwa anställd, huruwida det med BeställningSbrcf försedda antalet af Prstföratt som nu finnes, werkeligen ar behöfiigt, samt att Eder Kongl. Maj:t äfwcn i Nader tacktes utförda den befallning, att hädanefter inga matte till Postförare och Postilloner antagas, som icke redan upphunnit 2 c ar, pa det mängden af undantag ej altför mycket matte ökas. I afseende pa den alder inom hwilken Legokarlar till Bewärings-manskapet skulle fa sökas, sa Riksens Ständer äfwen i underdanicchet anmäla den önskan, att den matte utsträckas äfwen till emellan z? och 40 ar, derest de personer som komma i fråga förut warit i krigstjenst, i den öfwcrtygelse, att sedan en z? ars gammal person redan lärt och wunnit öfning i krigstjensten, han ännu wid 42 och 4> ars alder ager tillräcklig kroppstyrka och liflighet att förrätta densamma.
Af denna nådiga proposition inhemtas, att sedan för berörde jernvägs-anläggning en jordrymd blifvit i laga ordning exproprierad fränden åt förenämnde Landshöfding på lön anslagna lägenheten Alnängarne och ersattnings-beloppet i Landtränteriet levereradt med 2,739 Hulr 24 sk. 9 nst banko, Landshöfdinge-embetet i länet hos E. K. M:t begärt nådig föreskrift, huru ersättning för den jord, hvaraf Landshöfdingen sålunda gäll i mistning, borde honom tilldelas, och att, i anledning häraf E. K. M:t, i öfverensstämmelse med hvad Kammar-kollegium och Slats-kontoret uti infordrad! underdånigt utlåtande äfven hemställt, funnit sig böra hos Rikets Ständer föreslå, att nämnda ersättning må å Riks-statens 6:le hufvud-titel uppföras att till Landshöfdingen i Örebro län årligen utgå med ett emot 5 procent af den för jorden erlagda aflrädessumma svarande jemnadt belopp af 136 R:dr Banko eller 204 R:dr R:mt och att i sådan händelse kapital-beloppet skulle till Rikets Ständers Riksgälds-kontor öfverlemnas för att blifva för Rikets Ständer disponibelt. 140 Exprditions-Utskn(tets Förslåg till underd. Skrifvelse N:o i00. DS Landshöfdingen i Örebro län, såsom ofvan är nämndi, fält om förmälda lägenhet, Alnängarne, ål sig på lön anslagen, och han således ostridig! är berättigad till ersättning för den honom frångångna andel af samma lägenhet, hafva Rikets Ständer medgifvit, att, på sätt E. K. M:t föreslagit, till ersättning åt bemälde
Prot. 1853—1854. 9 Samt. 55 434 Prot.-Utdrag den 20 September 1854. diga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående väckt fråga om fyr-anläggning å Gottska Sandön eller utläggande af ett fyr-fartyg vid det i närheten deraf belägna grundet Kopparstenarne, fattade beslut. Ståndet fann för sin del godt att afslä den gjorda inbjudningen och lade Protokolls-utdraget till handlingarne. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utshottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser til! Kongl. Majit, N:o 117, N:o 118, med de rättelser de öfriga Riks-Stånden derutinnan beslutat, samt Niris 130 och 133. Den 20 September.
Huruvida den enskildå välgörenheten kap stå till hands, känner jag icke; likyäl förmodar jag, att barmhertighetens port på den vägen icke är för honom tillsluten. Hr von Hauswolff, Carl Ulrik: Jäg får i allo förena mig uti hvad Hr Rosenblad yttrat, och på det högsta motsätta mig den siste Värde talarens åsigt. Tjänster gjorda åt Slaten, de må vara aldrig så långt aflägsna, böra aldrig förglömmas. Förenta Staterna uti NordAmerika visa exem12 H. 4b Den 5.6 Augusti f. m. pel på, huruledes de få återstående krigarne ifrån frihetskriget blifvit belöule med lifslidspensioner. Det vöre hardt, om förtjensten förringades, derföre att individen sökte försörja sig sjelf, utan att falla Staten till last Når ålderdomen infinner sig, bör Staten ihågkomma de tjenster, som den ålderstigne gjort sitt fädernesland. Jag har hört, att den ifrågavar. personen deltagit tili ett fälttåg och derunder utmärkt sig. Att så snöpligt afskeda honom, som StatsUlsk. tillstyrkt, anser jag R. o. Ad. ovärdigt, och förenar mig derföre med Hr Rosenblad. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Jag inskränker mig till att fullkomligen förena mig uti hvad Hr Rosenblad yttrat, och anhåller om återremiss af utlåtandet. SlalsUtskts utlåt. N:o 260 Lief af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s den i5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 261, i anledn. af Hr Edenhjelnts, G., motion om rättighet för nuvar. vexel-controlleurer, att få bibehålla de af dem innehafvande arfvoden. Hr Edenhjelm, Gillis: Ehuru jag är öfvertygad om, att
Deremot hafva de 2:ne andra Stånden ansett att aflöningen för alla dessa Tjenstemän må, likasom hittills, intill nästa Riksdag utgå afBeSparingarne på Riks-Statens aldra HufvudTitul ; och får Utskottet desse hegge olika ,1294 Stats-Utskottets Betänkanden. meningar lios Riksens Högloft. Ständer vördsammeligen anmäla. 3:o Sedan Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 3 Augusti 1819, i anseende till vidlyftigheten af de 2:ne Domsagor hvaruti Helsingeland var indeldt samt till undvikande af de kostnader, som i följd deraf voro oundvikliga, för en särskild Brottmåls Domare, behagat förordna, att Norra och Södra Helsinglands Domsagor, skulle, efter den delning vederbörande föreslagit, utgöra 3:ne Domsagor, under namn af Norra, Vestra och Södra Helsinglands Domsagor, äfvensom, till beredande af ett lämpligt bidrag till en tarflig utkomst för den blifvande Häradshöfdingen i den sålunda inrättade Helsinglands Vestra Domsaga, i Nåder tillagt honom en Extra Lön af 75 R:dr i contant och 10 R:dr till Boställs-penningar årligen, hvaremot den tillsatte särskilde Brottmåls-Domaren i Helsingland lomme att indragas; Så har Kongl. Maj:t, som under den 1 Maji samma år beslutit, att Vesterbottens Domsaga skulle till 2:ne fördelas, uti Nådigt Bref af den 3i påföljde December förordnat verkställigheten af denna delning, med undantag af Arvidsjaurs, Arjeplaugs, Lycksele och Åsele Lappmarker, dem förre innehafvaren af Vesterbottens Domsaga, Häradshöfdingen Furtenbach, skulle under sin återstående tjenstetid få bibehålla tillika med Häradshöfdinge - Lönen och Boställs - penningarne, samt beslutit att g:ne Extra Löner al 76 R:dr Stats-Utskottets Bctänkanclen.
Hennes första fråga år, hvar visthuset finnes.; han svarar: jag har ej något, jag tar hos Hökaren och Kryddkråmaren på räkning hvad jag behöfver. Hon tar illa vid sig; vi skuldsätta oss då, säger lion, ty vi förlora ju allt hvad en annan på oss vinner. Annorlunda var det i min Farmors hus, skinkorne 512 T)r)i 12 Srptcmler J. m' voro 3 år gamla, ljusen gjordes af fjolgammal talg. Detta år råtta såttet att hushålla. Mannen svarar; sådant år oförståndigt, sedan man har mynt; det ligger förlag uti 3 års skinkor; jag förräntar mina penningar; då år det båttre att unna Hökaren sin vinst, ån att vi helaste oss med ett stort visthus. I det allmänna lifvet år den skattdragande nationen qvinnan, och mannen administrationen. Han känner det helas nytta, och vet, att en skuldsättning i råtter tid möjligen kan vara nationens förkofran. Jag tror detta nu vara förhållandet. Hår år blott fråga om en liquidation på 5 år; sedan kan Herrn gå tillbaka och ta sina varor hos Hökare och Krämare eller hvar han vill. Efter min åsigt år en upplåning icke alltid skuldsättning, utan ofta ej annat ån en lefverans af penningar likasom af andra varor. Hvad nu skuldsättningen beträffar, så, ehvad nian må såga, låra dock alla vara ense derom, att man måste fullborda de företag som åro började. Om det ej var hushållning att börja dem, så ger deras fullbordande likväl en utsigt till förkofran. Jag år öfvertygad, att Herr Stråles förslag år det principenligaste; lian säger nemligen: hår har ni medel, med hvilka ni kan hjelpa eder till lån. Men jag år öfvertygad, att det i närvarande ställning ej är görligt. Således om man vill det ena, måste man äfven vilja det andra. Riksens Ständer måste då uppdraga åt sine Full. mågtige i RiksgåldsContoiret att göra de negociationer, som CanalDirectionerne ej skulle kunna lyckligen ulföra. frågan blir då nu blott, huru Den 12 September f, nr.
Fyra hvälfda gallerier med grafmonument, sarkofager och minnesvårdar sträcka sig så långt blicken kan nå, och på midten af det fjerde, ett stycke upp på sluttningen, ligger ett grafkapell, hvars höga kupol hvilar på fasta marmorpelare. I dessa präktiga gallerier, der allt är marmor, idel marmor, hvila alla de personer, som under de sista tiotalen dött i Genua inom patriciernas och de rikas klass; men i midten af den rektangel, som bildas af dessa parallela hvalfgångar under en vårdslösad, frodig gräsmatta, delvis skuggad af mörkgröna cypresser, äro de fattigas grifter, knappast prydda med ett vacklande träkors och en bristfällig eternellkrans – en ohygglig konseqvens af en samhällsordning, som på detta ställe minst af alla borde komma till sin rätt. Dagen är het, qväfvande het, men derinne i hvalfven råder en kylig svalka; marmorstatyerna hvila stela och orörliga. Monument står bredvid monument öfver personer, hvilkas förtjenster stå ristade in i stenen, men hvilkas namn knappast förnummits utom fädernestadens tullar. Man får läsa deras beröm på kistor, kransar och sidenband; sjelfva marmorbysterna stå som de skulle bevaka deras ära, och det verkar obehagligt att se den familjefåfänga, som kryper fram mellan inskrifternas gyllene typer.