Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landshöfdingen i Calmar instämde, ehuru af den sedermera t. f. Landshöfdingen derstädes, äfvensom af K. Kammar-colltru, upphörandet af of - Den 20 Maj c. m. 127 tanämnda utmarksskatt blifvit bestridd. Det lian visserligen vara alltför lofvärdt af K. Kammar-colltm att vilja bibehålla Statens intrader; men då en orättvisa är begången, skulle jag tro billighet och rättvisa fordra, att R. St. borttaga en i sednare tider pålagd skatt å en utmark af den usla beskaffenhet, alt den ej förtjenar odlas eller inhägnas, hvarå största beviset förefinnes i det förhållande, att Alfvaren ännu några och 20 år efter sista skattläggningen fortfarande, likasom i äldre tider, ligger till gemensam betesmark. Dessa äro de skäl, på hvilka jag bilrädt Utslits betänk.; och jag får för min del förklara, alt jag anser utmarksskatten orättvis, anhållandes om Hr Frih. o. Landtmts propos. på bifall fi betänkandet. Hr von Hartmansdorff; Den siste talaren har isynnerhet fästat sig vid det orättvisa i den behandling Öländningarne skola hafva undergått. Han har åberopat bland annat, att denna fråga många gånger förevarit oell blifvit afslagen af StatsUlsk. och R. St. Hade han rätt deruti, att utmarksskatten vore orättvis, så hade han dermed tillika sagt, att alla föregående SlatsUtsk. och Ständer förr varit orättvisa. Men mfinne icke möjligt kunde vara, att flera StatsUtsk. och Ständer efter hvarandra varit likaså rättvisa, som det nuvar. StatsUlsk.? Kanske om man räknar efter pluralileten, mäste de anses hafva varit rättvisare än det nuvar. StatsUtsk., hvilket allena tillstyrkt eftergift. Man har som skäl till bifall å Utsk:s förslag åberopat en undersökning i frågan, verkställd af Kammarrådet Liljenroth.
Med allom Hedningom, dit jag dig fördrifvit hafver, skall jag en ända göra; men på dig vill jag icke göra en ända, utan skall näpsa dig med måttelighet, på det jag icke skall låta dig blifva ostraffad. Detta är Herrans ord, som skedde till Propheten Jeremia, emot de Philisteer, förr än Pharao slog Gaza. Så säger Herren: Si, vatten skola uppkomma nordanefter, hvilka en flod göra skola, så att både landet och hvad deruppå är, och städerna, med dem som deruti bo, skola sin väg drifva; och menniskorna skola ropa, och alle landsens inbyggare jämra sig; För den gnys skull af deras starka hästar, som der löpa, och för det buller af deras vagnar, och deras hjuls slamrande, så att fäderna icke skola se sig om efter barnen, så förtviflade skola de vara; För den dagen, som kommer till att förstöra, alla Philisteer, och utrota Tyrus och Zidon, samt med andra deras hjelpare; ty Herren skall förstöra de Philisteer, och de öar Caphtor. Gaza skall skallot varda, och Askelon, samt med de igenlefda, uti deras dalar förderfvas; huru länge vill du örliga? O! du Herrans svärd, när vill du dock hålla upp? Far dock uti dina skido, och hvila dig, och var stilla. Men huru kan du uppehålla, medan Herren hafver gifvit dig befallning emot Askelon, och ställt dig emot hamnarna vid hafvet? Emot Moab. Så säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Ve dem stadenom Nebo; ty han är förstörd, och ligger ömkeliga; Kiriathaim är vunnen, fästet står ömkeliga, och är nederrifvet. Moabs tröst är ute, den han af Hesbon hade; ty man hafver något ondt i tankanom emot honom, nämliga: Kommer, vi vilje utrota honom, att han intet folk mer vara skall; och du, Madmen, måste ock förderfvad varda, svärdet skall efter dig komma. Man hörer ett rop i Horonaim, om förderfvelse och stor jämmer. Moab är nederslagen; man hörer hans unga barn ropa;
Svenska jordbrukets vanmagt eller rättare den förlägenhet, hvaruti dess idkare genom mångfaldig skuldsättning blifvit under senare tider fördjupade, hufvudsakligen kunde härledas från bristande fös lags-capital på sådane vilkor och med sådan ränta jordbruket här i landet möjligen kunde draga ; att främmande länders erfarenhet ock tycktes ådagalägga, att jordbruket egde inom sig sjelf ett enkelt, naturligt och osvikligt hjelpmedel genom bildande af Hypotbeks-eredii-föreningar emellan jordegare, på grund af ingående gemensam solidarisk ansvarighet; att åtminstone nu mera syntes vara utredt, att slika förmedlande inrättningar, klokt grundlagde och förståndigt förvaltade, ofelbart skulle tillskynda jordegare den fördel att vid behof kunna erhålla ouppsägbara lån eller sL kallade amortissementslån, sorn, emot erläggande afgift årligen i stadgad proportion till låne-capitalet, afliqviderade sig inom viss lid, hvarmedelst samma inrättningar skulle kraftigt bidraga, att från undergång rädda den nu skuldsatte jordegaren; att också jordegarne i Elfsborgs Län, med fästad uppmärksamhet å fördelarne af så beskaffade inrättningar, redan beslutat att inom Länet bilda en dylik förening och hos Kongl. ”Majit i underdånighet anmält uppgjord t förslag till Reglemente; men att. jemte det Motionairen ansåg sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten i allmänhet, att de Flypolheks-Föreningar, sorn bildades emellan jordegare, finge påräkna Rikets Ständers stöd och medverkan lill ändamålets vinnande, ansåg Motionairen, såsom Riksdagsfullmäglig för 3;ne Härad inom Elfsborgs Län, sig böra serskildt tillkännagifva, att framgången af den Hypolheks-Förening jordegarne inom berörde Län öfverenskomma att stifta, berodde hufvudsakligen af statsmagternas gemensamma beskydd, och af det directa understöd, Rikets Ständer kunde åt Föreningen meddela; samt att, med afseende härå, och under öfvertygelse om Hypotheks-Inrättningars stora nytta, Motionairen finge anhålla, att Rikets Höglofl.
Voteringen har utvisat 55 Ja emot 64 Nej, hvarigenom in förse 1st ullen å torkadi eller rökt kött blifvit bestämd lill 1 R:dr 16 sk. per Lfö. Bih. till R. St. Fröt. iSgo och dt Sami. Tretioncleförsta voteringen, enligt 188 punkten. Den, som instämmer i Utskottets förslag, attå Lackerade arbeten, ej specificerade bör bestämmas 25 R:dr införselstull för 100 R:dr värde, voterar Ja; den, det ej vill, volerar Nej; vinner Nej, kommer införselstullen å sagde artikel att antagas till 33 R:dr 16 sk. på hvarje 100 R:dr varuvärde. Vid voteringen hafva befunnits 48 Ja och 71 Nej, hvadan införselstullen å ifrågavarande artikel är fastställd till 33 R:dr 16 sk. för hvarje 100 R:dr varuvärde. Tretiondeandra voteringen, enligt 192 punkten. Den, som giilar Utskottets förslag till införselstull å Lin: ohäckladt, 1 R:dr 8 sk. per UL, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer införselsafgifTten å ohäckladt lin att bestämmas till 1 R:dr 1LW. Med 79 Ja emot 40 Nej har Utskottets förslag blifvit godkändt. Tretiondetredje voteringen, enligt 194 punkten. Den, som instämmer i Utskottets förslag till redaction af artikeln Ljus, enligt hvilket samma artikel bör innefatta bestämmelser endast för Talg-, Stearin-, och Margarinsamt Vaxljus, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer ytterligare att tilläggas bestämmelsen alla andra slag, med 1 R:dr 12 sk.tullvärde och 20 sk. införselslull per %, samt tullfrihet vid utförsel. Som voteringen utfallit med 14 Ja och 105 Nej, så är den i contrapropositionen intagne bestämmelse godkänd. Tretiondefjerde voteringen, enligt 202 punkten.
Ankom till Exp.-Utsk. d. a8 Febr. Memorial, angående minskning i Utskottets Cancelliepersonal och Vaktbetjening. Genom Protocolls-utdrag af den 19 i denna månad, har Högv. Preste-Ståndet, sedan upplyst blifvit, att i de flesta Utskotten göromålen blifvit betydligen minskade, och i några Utskott ganska få ärenden återstodo att förbereda, anmodat samtlige Utskotten att, till minskning i de dryga Riksdagskostnaderne, så fort sig göra låter, af sin Cancellie-personal afskeda så många, som, utan binder för de återstående målens ordentliga expedierande, möjligen kunde umbäras; hvarförutan de öfrige Riks-Stånden voro inbjudne, att i detta beslut med Preste-Ståndet sig förena; oell är, enligt ankommet Protocolls-utdrag af den 23 dennes, denna inbjudning af Vällofl. Borgare-Ståndet antagen. Bevillnings-Utskottet, som redan, före emottagandet af ofvannämnde Protocolls-utdrag, varit betänkt, att, så vidt det möjligt vore, inskränka Cancellie-personalen inom Utskottet, bar likväl, med afseende på de ännu återstående göromålens behöriga utarbetande och expedierande, för närvarande icke ansett sig kunna minska nämnde personal i större mon, än att en Notarie och en Cancellist, till följd af Utskottets nu vidtagne beslut, komma att, jemte en af Yaktbetjeningen, från och med den x instundande Mars indragas; hvilket Utskottet härmed får hos Rikets Högloft. Ständer vördsamt anmäla. Stockholm den 27 Febr. i835. Bihang lill R. St. Ankom till Exp.-Utsk. d. y Mar s* B et anie ande, i anledning af Herr Grefve von Fersens, H., motion, med förslag till bestämmande af lämplig tid, då de nya Förordningarne angående Allmänna Bevillningen, Bränvinsbränningen och stämplade Pappersafgiften, samt Tulloch Post-taxorne skola börja att tillämpas. Uti en till Höglofl.
Man upskattar icke i allmänhet som sig bör det fördelaktiga intryck som Franska flaggan gör. hvarhelst den visar sig, och det lyckliga inflytande den utöfvar på de nya förbindelser, som upstå emellan Fransmännen och de särskildta folkslagen på andra sidan hafvet; i synnerhet den säkerhet och det förtroende våra landsmän till följe deraf åtnjuta. Handels-sjöfartens skydd ligger äfven uti våra lagar, förordningar och sättet för deras handhafvande: må edert tullsystem vara rättvisligen skyddande ulan att vara prohibitift, och må de tusentals förekommande små hinder försvinna, som nu ligga i vägen för handels-sjöfartens fortgång, utan desto mera säkerhet och fördel för statskassan; och J skolén få se tillrustningarne i edra hamnar mångfaldigas; må invalid-(pensions-) kassan pröfva sin ställning och öfverväga alla våra gamla sjömäns belägenhet, för att tillse, om det ej vore möjligt och nyttigt, att förbättra denna half-militära personals vilkor. Gören allt detta och J skolén otvifvelaktig! få förnimma sjöinskrifningens tilltagande styrka och utveckling, och med den, hufvudbeståndsdelen af eder krigsmakt till sjöss.» »Men detta är ej nog: flottans alla beståndsdelar måste äga ett visst sammanhang; det fordras skepp i sjön och på stapeln, i förhållande till behofvet i fredstid, dessutom en reserv på stapeln, uti tillräckligen framskridet tillstånd, att kunna fylla de större fordringarne af förstärkning vid ett påkommande krig.» En oppositions-ledamot, Hr Lacrosse, yttrar sig efter en kort ogillande kritik öfver Prinsens af Joinville skrift om Frankrikes sjökrigsväsende: »Det är vår flotta som innebär fröet till Frankrikes storhet;» »Man har redan i början af denna discussion sagt, att alla politiska partier försvinna så snart fråga är om vårt sjöväsende. Jag erkänner min förbindelse hos den aktningsvärde Hr Ribouet, som yttrat denna sanna och fullkomligt riktiga tanka. — Ja, de politiska partierna nedlägga sina vapen inför det vigfigaste af våra national-inlressen, och allas önskningar förena sig för vårt sjökrigsväsendes utveckling.»
Angående östra stambanan: af Herr Friherre af Ugglas, G: ”Uti nådig Proposition till Rikets Ständer vid sednast förflutna riksdag, yttrade Kongl. Maj:t, i afseende på den södra stambanans sträckning, bland annat, "under förutsättning att en jernväg framdeles komme att från vestra stambanan i Södermanland utläggas i sydlig rigtning och genomlöpa Östergötland, skulle en sådan jernväg finna i trakten af Nässjö en lämplig och naturlig anslutningspunkt till södra stambanan, och begge dessa jernvägar, utan behof af de förut föreslagna bibanorna med deras till en del svåra och äfventyrliga terrängförhållanden, förbindas med rörelsens hufvudort i denna trakt, Jönköping. Landets södra och östra landskap komme derigenom i närmare förbindelse med hvarandra och med hufvudstaden, dit afståndet från södra Sverige, sedan en jernväg genom Östergötland blifvit fullbordad, skulle i högst betydlig mån förkortas", — och Rikets Ständer godkände södra stambanans framdragande till Nässjö, enär de, lika med Kongl. Maj:t, funnit denna banas mera östliga rigtning, emot hvad förut varit ifrågasatt, medföra många för det allmänna vigtiga fördelar. Genom detta beslut var den s. k. östra stambanan af Konung och Ständer i sjelfva verket erkänd, ty beslutet om punkten Nässjö fattades under den förutsättning att en jernväg skulle genomlöpa Östergötland. I full öfverensstämmelse härmed har också Kongl. Maj:t vid denna riksdag, med förklarande att de många och vigtiga fördelar, som genom den östra stambanans anläggning skulle för det allmänna uppkomma, icke kunde af Kongl. Maj:t förbises, af Rikets Ständer äskat att till påbörjande af östra stambanan ifrån Cathrineholm öfver Norrköping och Bih. till Ii. St. Linköping vester om sjön Sommen till trakten af Nässjö måtte anvisas det för anläggningen af sträckan emellan Cathrineholm och Norrköping erforderliga belopp, 4,135,000 R:dr.
Jag vågar derföre vördsamt föreslå, att Rikets Ständer åt det bolag, som åtager sig att bygga en jernväg för lokomotiv från Dalkarlsberg.s grufvor i Nora socken till sjönMöckeln i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det deröfver af Löjtnanten A. G. Svedelius upprättade förslag, ville bevilja ett låneunderstöd af 743,300 R:dr Runt på så billiga vilkor Rikets Ständer kunna finna skäligt för denna för landets industri så vigtiga anläggning föreskrifva; samt att räntefrihet under byggnadstiden, eller trenne är, måtte varda medgifven. De handlingar, ritningar och kostnadsförslag m. m., som till frågan höra, anhåller jag få till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna, innan frågan der till behandling förekommer. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 14 November 1865. O. Arrhenius. Af Prosten Emén: Om årlig pension åt Doktor Johan Hedenborgs enka. Nyligen har en Svensk man, med ett högt aktadt namn, Professoren m. m., Doktor Johan Hedenborg gått till hvila, långt bort från sitt fädernesland. Hans lefnadsbana, utsträckt nästan till ålderdomens yttersta gräns, framvisar prof ej blott på en nitisk, inga mödor och uppoffringar skyende verksamhet, utan ock pä de mest oblida och sorgliga skiften. Både af denna verksamhet och af de svåra olyckor, som drabbat Professor Hedenborg, hafva tid efter annan skildringar blifvit gifna, hvilka knappt torde för någon af hans landsmän, vara alldeles obekanta. I största korthet må nämnas följande: Han föddes år 1787 i Östergötland och Heda socken, af hvilken han framdeles tog sitt namn. Fadren var soldat. Lik mången annan berömd man, utgången ur fattigdomens tjäll, måste han genom arbete och försakelser bereda sig utväg att till - Motioner i Presle-Ståndet 1865. 101 fredsställa sin vetgirighet. Sedan han några år tjenstgjort såsom Läkare dels i Stockholm, dels vid Arméen, blef han, vid 34 års ålder, Medicine Doktor.
Kunna ej Kamrarne om beslut åsämjas, förfaller frågan, derest den icke var af Konungen väckt och någondera Kamaren hans förslag bifaller. I denna sednare händelse, så ock då Kamrarne äro om bifall till ett förslag ense, skall det å nästa lagtima riksdag ånyo pröfvas. Yarder förslaget dervid inom båda Kamrarne, medelst bifall af mera än hälften utaf hvarderas samtliga ledamöter, antaget, blifver det Riksförsamlingens beslut. Hvad då icke med sådan pluralitet godkännes, förfaller; egande kamrarne ej rätt att uti hvilande förslag ändring göra. Ej må beslut öfver hvilande förslag intill annan riksdag uppskjutas, ulan att Konungen och båda Kam rarne om uppskof ense äro. Riksförsamlingens beslut i grundlagsfrågor, väckta af Konungen, skola hos Honom anmälas, på sätt Riksdagsordningen föreskrifver. Yarder hvilande förslag, som riksdagsman afgifvit, af båda Kamrarne antaget, skall detta Riksförsamlingens beslut Konungen underställas. Konungen inbemtar då, före riksdagens upphörande, hela Statsrådets tankar i ämnet, och meddelar Riksförsamlingen på rikssalen Sin sanktion, eller de orsaker, för hvilka han beslutet ej godkänner. Hvad till ändring af grundlagarne uti nu föreskrifven ordning Konungen föreRF. § 82. slagit och Riksförsamlingen antagit eller Riksförsamlingen beslulit och Konungen gillat, eger kraft af grundlag. Ej må någon för framtiden gällande förklaring af grundlagarne stadgas, utan R. F. § 85. på det sätt, som för ändringar i dem enligt denna § iakttagas bör. Efter deras ordalydelse skola grundlagarne i hvarje särskildt fall tillämpas. 64 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. § 78. K. F. § 85. Såsom grundlagar skola anses denna regeringsform, Riksdagsordningen, Successionsordningen af den 26 September 1810 och Tryckfrihetsförordningen af den 16 Juli 1812, med de förändringar i samma förordning, hvilka sedermera blifvit fast ställda.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Sedan Ridderskapet och Adeln, vid föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, JVs 139, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, afslagit Utskottets i 89:de punkten gjorda hemställan och antagit det förslag, som Grefve Cronstedt m, fl, uti en vid punkten afgifven reservation fram - Prof,-Utdrag den 22 Augusti 1863. 527 ställt, beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden att samma beslut biträda. S. D. Sedan Ridderskapet och Adeln vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, J\ä 159, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvud titel, afslagit Utskottets i 76:te punkten gjorda hemställan och antagit det förslag, som Herr Sandels i en vid punkten afgifven reservation framställt, beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden att samma beslut biträda. Från Håg v. Preste-Ståndet. S. D. Föiedrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial, M 145, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Sfåndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, J\s 159, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvud tit el, dervid följande delar af utlåtandet förekommo: Punkterna 1 till och med 5. Biföllos. Med afslag å Utskottets hemställan beviljade Ståndet, för sin del, till lönefyllnad åt kapellpredikanten å Muskö, ett årligt anslag af 500 R:dr, att utgå intilldess genom allmän reglering af presterskapets löner eller på annat sätt medel för en dylik löneförbättring kunde beredas. Punkten 7. bifölls. Utskottets hemställan afslogs, och lemnade
Af den, utaf Bankens Fiscals-Embete afgifna berättelse, hafva Revisorerne inhemtat, att hos Stockholms Rådhus-Rätt bemäldla Embete, bland andra, äfven uppvisat 2:ne originalskuldförbindelser, hvilka efter derå af Rådhus-Rätten gjord anteckning om ändamålet för deras företeende, blifvit, jemte RäLtens derom meddelade Protocolls-Utdrag, Commissarierne uti Låne-Cansliet tillställde; men vid sedermera sökt förnyelse af desamma, beviljade, den ena uti Huset och Tomten N:o 7 i Femte Roten vid Södra stora Hamngatan i Staden Götheborg, för ett af Handlanden John Benecke och hans hustru Sara Benecke, genom omsättning, upplaget lån å 1,250 R:dr Banco, och den andra uti fastigheten under N:o 64 i andra Qvarteret och första roten, vid Wallgatan i nämnde Stad, för ett åt Bundtmakare!! A. Wickman och hans hustru Anna Catharina Wickman, meddeladt lån, hvars återstod 3,270 R:dr B:co blifvit 37 omsatt på fastighetens sednare egare, Samuel Josephson och hans hustru Esther Josephsons namn, har det oväntade förhållande inträffat, att Götheborgs Rådhus-Rätt i Utslag den 29 December 1841 förklarat, att som omförmäldte skuldebref icke blifvit vid Götheborgs Rådhus-Rätt företedde, och det icke eller visats, att desamma voro uti Stockholms Rådhus-Rätts Intecknings-Protocoll införde, funne Rådhus-Rätten, till följd af stadgandet i 7 Capitlet 23 § Rättegångs-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, sig då för närvarande icke kunna de ifrågavarande inteckningarne förnya. Öfver detta beslut anförde Fiscals-Embetet besvär hos Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hof-Rält, som dock, genom Utslag den 12 Februari 1842, Rådhus-Rättens beslut fastställde.
”Ja.” ”Men kom och låt oss tala förståndigt.” Han satte sig framför henne. ”Är det verkligen sant, att du älskar mig på fullt allvar? Tout de bon?” ”Ja.” ”Är det din mening att din vilja icke längre är fri?” ”Ja.” ”Vid dina år! — Att du älskar som när man är ung?” ”Hur älskar man när man är ung?” ”Så att man går helt upp i den känslan, så att den fyller hela ens varelse, så att man går och längtar. – Längtar? Kan du längta efter mig!” ”Har du då aldrig sjelf längtat? – Förr.” ”Jo, så att ögonen kunde tränga ur hufvudet.” ”Ja men vid dina år! – Är det på det sättet du älskar mig?” ”Ja, ja. Det trodde jag du hade förstått.” ”Nej, det har icke gått upp för mig förr än i qväll.” ”Men hvad har du då trott om mig hela tiden?!” ”Seså, börja nu inte med det!” Hon talade om att hon tänkt resa till Paris för att aldrig komma tillbaka. Han skrattade och sade att det påminte honom om en dam, som rest till Fyn för att glömma honom. Nej, hvarför skulle hon resa. Hvad skulle det tjena till? Nej, det skulle icke tjena till något. Hon skulle bara låta bli att tänka på honom. En sorgsen skakning på hufvudet. Så gjorde han sig i ordning att gå. ”Jag skall öfvervinna det på ett eller annat sätt, efter du önskar det,” sade hon, i sitt sinne kastande skulden för hennes död öfver på hans ansvar. ”Det är rätt,” sade han, och så skildes de. Hon satt qvar på sin plats, då han gått. Det hade kommit en död, tung förtviflan öfver henne med en tillsats af skam. Hvad hade han trott om henne? Hon hade icke blott varit ett tomt tidsfördrif för honom, hon hade också i hans tanke varit en lättfärdig qvinna, och han föraktade henne. Döden för hans skull var det enda som kunde rentvå henne. Då skulle han se att hon ändå varit hederlig, att hon älskat honom helt, öfver allting, och det var derför hon hängifvit sig. Ja döden! 282 Två dagar hade gått.
Sedan Utskottet uti en Betänkande, rörande KongSgärdarne m. m. hhwilket med anmärkningar blifwik äler remitterad!) tillstyrkt att en del, som icke enligt Förfaltningarns blifwit borrarrenderade, skulle äkergä för art bortauctioneras, fär jag ödmjukeligen hemställa, om icke pä enahanda sätt bör förfaras med de nu upräknade, hwilkas afkastning förut endast tillhört Konungen, men enligt Riksens Ständers nysi widlagne beslut hädanefter tillkommer Staten. Billighet och rattwisa fordra en lika behandling med, alia fom uran auction elier 688 Den 14 Zebruaru. eller nägra talande eller ömmande orsaker, åtkommit någon af Kronans tillhörigheter,. Hwad Ulrichsdahl widkommer disponeras detta, enligt träffad öfverenskommelse, af Hennes Majtt Enke-Drottningen uli Hennes lifstid, men detta tror jag icke bör eller kan Hindra Riksens Stander, att Återtaga Bergshamra Hemman, som af förra Konungen blifvit för ewerdeliga ,ider bortarrenderat och nu snart roo är innehafts för ett gansta lägt arrende; och om detta nu genom anelien upläkes mätte säkerligen afgifen ansenligen ökas, hwilken dä af hwad förut är namndr, tillhör Hennes Maj:t Enke-Drottningen. Grefwe Norner anförde, att deria Betänkande endast rörde sädane Kongsgärdar, hwilka det tillhörde Konungen att disponera. Han trodde för öfrigt att Riksens Ottander deri ej skulle wilja göra rubbning. Grefwe Dövenlrjelm, Larl. Kongl. Majtt har förut warir berättigad att göra Donationer af Kongsgärdar. I följe af en fädan rätt har han pä innehafvarens lifstid borrdonerat Bergshamra, och af sadan grund lärer i denna donation icke heller någon ändring kunna äga rum. Grefwe Dalrna, ^uZuli.