Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S, D. Vid förnyad föredragning af AH-; Den 23 Maji. manna Besvärsoch OeconomiasUfskottets <Jen 28 sistledne April afgifne samt den 16 dennes på bordet lagde förnyade Utlåtande öfver gjord hemställan om Comministrars befrielse från Skjutsnings-skyldigheten för sine Boställen under krigstider, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit» Ut supra. S. D. Då nu § nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den 1 dennes aflåtne, samt den 9 i samma månad på bordet lagde Memorial, innehållande förslag till ändringar i 1. Puncten 2. Mom. af 107. §. RegeriogsFormen, samt 7. Puncten i 29. § Riksdagsordningen, fann Ridder-; skåpet och Adeln för godt, att samma Memorial, i anledning af Herr Cederskjölds , Pehr Gustaf, dervid gjorde Anmärkningar , hvilka Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tankar, till ConstitutionsUtskoltet återförvisa. Ut supra. S. D. Remitterades till: Constitutions Utskottet: Kongl. Maj ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige. Banco Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rik. sens Ständer, angående beviljande af ett Lånebiträde af 200,000 R:dr Banco TransportSedlar till understöd för Götheborgs Stad. Den 25 Maji, Lag Utskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition om en Lag angående vidtagande anstalter för att anhålla och tilltala sådana Personer, hvilka begå förbryteber i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det an*, dra. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt^ skiljdes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Måndagen den 25 Maji. Plenum klockan 9 förmiddagens Hans Excellence, Herr Grefven och Landt.
At denna Öfverstyrelse af Militär-undervisningen, torde böra inrymmas främsta rummet inom ArméeFörvaltnm, under benämning: Första Afdelningen, MititärBildningen. Topografiska Corpsen är af K. M. redan förklarad vara »en afdelning af Generalstaben, under Chefens för Landtförsv:sDepart:t Öfverbefäl». Som denna Corps derjemte har sig updraget årliga mätningar för strategiska ändamål, MilitärKartors författande och KrigsArkivets förvarande m. m., samt alltså kan betraktas såsom en gren af ArméeFörvaltnrn, för sina årliga arbeten disponerande en viss andel af de åt denna Förvaltn. anvisade medel, torde Topografiska Corpsens bestyr, vid tillfälle af ArméeFörvaltn:ns reorganisation, böra, såsom afdelning, intaga sin plats inom densamma. En bland de angelägnaste men tillika med stor svårighet förbundna försorger, vid Arméens försättande på krigsfot, är bildandet af ett utaf skicklige och tillvande personer sammansatt GencralKrigsKommissariat. Erfarenheten har under krigsåren 1808 och 1809, 1813 och 1814, för sanningen häraf lemnat ovedersägliga bevis. Det vore derför önskvärdt att, vid ArméeFörvaltnms ombildning, General-KrigsKommissariatet deruti inginge såsom en ständig afdelning, samt att, under fredstid, i Generalintendentens hand sammanlades, så vidt ske kan, enahanda bestyr som af honom på krigsort borde omfattas, så att denna Embetsman, när helst hans verksamhet i fält påkallades, kunde genast dit öfvergå, åtföljdaf en för göromålen tillvand personal, som med andra, om än till en början mindre öfvade tjenstemän, finge på fredsstationer ersättas och på samma gång utgöra en plantskola för det aktiva FältKommissariatets förstärkande efter behof. I sådan syftning är ock det här nedan närmare utvecklade system för den nya organisationen upställdt. Ej mindre vigtig för beståndet af en Armée i fält, är Sjukvården.
Mag.ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer om anslående af J mantal M I Törnestorp till boställe åt Kronofogden i Höjenlorps fögderi af Skaraborgs län, i stället för nuvarande kronofogdebostället 1 mantal JV2 8 Stentorp Frälsegården; Gifven Stockholms Slolt den 21 Oktober 1859. Sedan, genom Kyrkoherden G. A. von Zweigbergks den 10 Maj 1857 timade död, det till Statsverket indragna predikants-bostället vid Westgöta Regemente Törnestorp, i mantal, beläget i Sköfde socken och Kåkinds härad af Skaraborgs län, hvilket bemälde Kyrkoherde, jemlikt Kongl. Brefvet den 19 September 1827, på lifstids-besittning innehaft, blifvit ledigt och således borde för Statsverkets räkning utarrenderas, men Kronofogden i Höjentorps fögderi af nämnda län hos Kongl. Majis Befallningshafvande i länet gjort framställning derom, huruvida icke åtgärd kunde vidtagas för alt bereda detta hemmans anvisande till boställe ål Kronofogden i berörda fögderi, i utbyte mot dertill nu anslagna ett mantal Stentorp Frälsegården i Gudhems härad, hvilket sistnämnda boställe, såsom beläget långt ifrån allmän väg, vore till det afsedda ändamålet mindre lämpligt, då deremot det förra, beläget ^ mil från Sköfde stad, i anseende till de lätta poslförbindelserna, vore till boställe för Kronofogden särdeles tjenligt, så har Kongl. Majlis bemälde Befallningshafvande uti memorial den 10 Juni 1857, enär de af Kronofogden anförde omständigheter vore med verkliga förhållandet instämmande, och Kronofogden svårligen utan olägenhet både för sig sjelf och allmänheten, kunde vara bosatt på Stentorp, hvarföre ock den nuvarande Kronofogden erhållit tillstånd att bo i Sköfde, men deremot Törnestorp, såsom beläget vid allmänna landsvägen, nära nämnde stad, och således erbjudande Bih. till R. St.
När rothållaren ej utgör lill soldaten hvad han enl. kontraktet skall, så blifver han lagsökt, och dermed förhjelpes soldaten till sin rätt. Der de hafva varit qvar, hafva de ingalunda varit älskade; och det har t. o. m. händ!, att vid ett tillfälle 209 personer blifvit pliktfällde, derföre att de ej inställde sig vid ett dylikt liqvidationsmöte hvartill de voro kallade. De biefvo pliktfällde alla 209 till 3 r:dr b:co hvar, hvilket ock var rätt, efter som kallelsen var upplyst. Det har dock synts Utsk. något hårdt, att i eli län föreskrifter finnas för kontroll på indelta soldaters aflöning, hvilka ej iakttagas i de andra lånen. Frågan härom blef dock på min och några andras framställning uppskjuten, till dess man skulle få ytterligare upplysningar om detta förhållande. De upplysningar som vunnos voro, att rotarne äro delade genom hemmansklyfning emellan en sådan mängd delägare, att de små prestationer, som hvar och en skall utgöra, uppgå till så ringa belopp, att de ej motsvara lagsökningskostnaden; under det att deremot, om de komma till stället, ingen sådan förlust för kronan skedde. Detta oaktadt ansåg pluraliteten af Utsk. det vara besynnerligt, att endast inom Norrbottens reg:tes stånd en sådan föreskrift existerade; hvarföre man ansåg billigast vara, att en undersökning derom borde ske. Om nu R. o. Ad. afslår detta betänk., så återstår visserligen för rolehållarne att förena sig i en tind. anhållan hos K. M., att blifva befriade från förenämnda skyldighet, så alt på det sättet ändamålet kunde vinnas utan R. St:s mellankomst; men denna har ofta tagits i anspråk för vida mindre omständigheter, än denna. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då Ekon.Utsk:s utlåt, angår en så allmän fråga, att den rörer alla rotehållare i riket, skulle jag tro R. St. vara den auktoritet, som lämpligast kan till K. M. framställa denna und. anhållan om ändring i den författning, som ålägger rotehållare att inställa sig till liqvidationsmöten med soldaten.
Wendela behäftad med denna sjuka, blef nödvändigt att framleta bevis derpå. Och de blefvo ty värr! icke svåra att skaffa! En Idé var det redan att Wendela, med så sköna Föräldrar som hennes, icke sjelf var skön, (14) en annan att hon talade litet, och då alltid med en röst, som påminde om Musik. (15) Och otaliga andra egenheter att förtiga, så – när kunde Wendela hvarken med lock eller pock förmås att ordentligt spatsera i hatt och flor? Hade bannor, förmaningar, lexor eller straff hjelpt något i den saken? När eller för hvad kunde man också eljest säga att Wendela varit rädd? Kunde hon icke under vinterns långa skymningar sitta hela timmarna i fönstret och se ut på stjernor, skyar, måna, ja på sjelfvaste mörkret, och att hon då hade allahanda tankar för sig, bevistes det ej bäst af hennes påtänkta himlafärd? Och hur gick det ej, när hon skulle börja att lära? (18) Då först kunde man riktigt se huru medfödd (19) hennes sjukdom var! Vida flera Folianter, än man om Wendela vill fullskrifva sidor, skulle nu kunna upptagas med hennes stockdumhet i somliga fall, hennes alltför stora näbbighet i andra, men vare nog sagdt att ingen hyfsning bet på henne, och att hon förblef sig lik i allt, utom måhända deri, att hon för hvarje dag hade mindre att säga.
St:s år 1810 fattade beslut varit äsyftadt, extra rotering endast borde träffa s. k. privilegierad jord, samt alt derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af kronoskatte och frälse natur, hvilka enl. författningarne äro underkastade ständig rotering; anse R. St. att, vid de blifvande jemknings-förrättningarne. böra etc.” Jag kan följaktligen icke inse annat, än att hemman som ej är undantaget från ständig rotering, utan densamma underkastadt, Den 12 Augusti f. m. 201 det mäste derunder innefattas. Således måste utsockne-frälsehemmanen i Halland innefattas under samma åliggande, som alla andra frälsehemman. Hr Dalman har åberopat R. St:s und. skrifvelse, deruti de förbehöllo sig, att de roterings-verk, som blifvit uppgjorde, ej måtte fastställas förr än Ständerne fått tillfälle alt dem närmare granska, samt att hvad dittills blifvit i den vägen tillgjordt måtte anses såsom blot t förberedande åtgärder. Denna R. St:s begäran angår nalurligtvis och tydligt tillämpningen, men den rubbar pä intet vis sjelfva grunden. Det är ju klart att, dä eli roteringsverk efter en viss grund uppgöres för ett helt landskap, så måste man för hvarje rote tillse att allas rätt är vederbörligen iakttagen, och denna skyldighet, att granska, tillhör i första rummet kronans embetsverk, samt i högsta instance R. St. Denna gransknings-rätt är det naturligtvis, som de äfven i detta landskap sig förbehållit. Deraf hafva de ej kunnat taga sig anledn. eller befogenhet att å ena sidan rubba den med Konungen öfverenskomoa grunden: att all annan jord, än det s. k. ypperliga frälset, d. v. s. säteri-, rå- och rörssamt insocknehemman, skall vara ordinarie rotering underkastad. — Hr Dalman har sagt, att i Carl XI:s tid uppgjordes roteringen icke annorlunda än efter frivilliga kontrakt mellan jordägarne och kronan. Det förhåller sig med den saken så, som med den hvarom jag sist talat.
Detta väsende är synbarligen endast vextlifvets personifikation, som fått sin tillvaro genom Wäinämöinens vilja, och ger ingalunda tillkänna någon bristande förmåga. På samma sätt är det, då den skyhöga eken skymmer sol och måne; Wäinämöinen tänker och begrundar, genast finnes der tillreds något väsende som utför hans tanke. Hvarhelst en brist i skapelsen finnes, är hans ande genast färdig och i stånd att hjelpa. Sjelf kallar han sig äfven skapare, då han med följande ord besår jorden: Minä kylvän kyyhättelen, Luojan sormien lomitse, Käen kautta kaikkivallan Tälle maalle kasvavalle, Ahollen ylenevälle.108 Fragmenter af gamla sånger nämna äfven Wäinämöinen såsom Kaiken mailman takoja, Urnan kannen kalkuttaja,109 och i en anteckning af Lönnrot heter det: Se on vanha Wäinämöinen Maan ja taivosen takoja, Ilman kannen kalkuttaja. I allmänhet tillskrifves dock detta Ilmarinen. Den förre säger om sin broder att han är en smed, som så skickligt hamrat luftens lock, att intet spår af hammarn synes derpå.110 Äfven hans syster tilltalar honom såsom takoja iän ikuinen,111 hvilken benämning öfverallt förekommer. Sjelf säger han om sig, då han smider verktyg för att fängsla Pohjola käringen: Ei tuo kumma ollekana, Jos olen takoja tarkka, Kun olen taivoa takonut, Ilman kantta kalkutellut.112 Och detta motsäges icke af Ilmarinens förklaring öfver ursprunget till hans makt: Kauan katsoin Luojan suuhun, Partahan jalon Jumalan Ennen taivoa takoissa,113 ty såsom vi få se erkännes alltid beroendet af den osynliga Jumala, han som företrädesvis är luoja.
Slutligen få Riksens Ständer, i sammanhang med allt detta, i underdånighet tillkännagifva, att de funnit anledning dervid fästa sin uppmärksamhet, att Seraphimer Ordens Gillets befattning med Hospitaler och Läns-La.zaretter, samt i och för deras underhållande anslagne hemman och rentor m. m., icke undergår någon annan granskning än den Kammar-Rätten, endast i afseende på redovisningen af medlen, låtei anställa, hvilken icke kan sträcka sig till anmärknings rättighet, rörande sjelfva hushållnings anstalten och hvad dermed gemenskap äger. Det är af sådan grund och under förutsättande deraf, att Seraphimer Ordensgillets Direction med, tillfredsställelse skall se alla sådana åtgärder, hvilka kunna åstadkomma vidsträcktare tillgångar för en inrättning, hvars ändamål är så ädelt och nyt»igf, och hvars utvidgande skulle till den lidandes väl bidraga, samt i öfvertygelse att den enskiltä frikostigheten af välvilja likasom Riksens Ständers bevågenhet skulle ökas, i män af den allmännare och närmare kännedom man om sjelfva Inrättningen och dess administration erhåller, som Riksens Ständer hafva beslutit, att hädanefter Deras tillförordnade Revisorer till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende äfven uppdrages att revidera de Hospitalsoch Lazaretts-Räkenskaper, som äro stälda unFemte Band. Fjerde Af del. 33, 34. der Hen s 7 Juft» eler Seraphimer Ördens-Gillets öfverstyrelse oda efter nu gällande författningar ingå till Kammar Rättens granskning, samt derom berättelse afgifva, för att på, lika sätt, som deras öfriga Revisions arbete, komma till Riksens Ständers och. allmänhetens kunskap. Riksens Ständer framhärda med djup um iåersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets Uppläst hos samtliga Riks-Stånden den 27 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung! Genom Nådig skrifvelse har Eders Kongl.'
Jag wet ej och jag förmodar ej, an et obetydligt understöd stulle borttagas ifrän Civile Embetsmäns Enkor och barn, som redan deraf erhållit pensioner. Friherre klljerta, ^xel, hade fattat meningen sä, att till denna Castas understöd io,soo R:d ärligen af Staren stulle tillstjutas. Grefwe Ikövenlstsim Larl ^xel, anmärkte akt ArmLens Pen,rons Eista Linjuker Adelar af Wadstena Krigsmanshus Medlen. Herr Lock, Lorl!t2 I.u6viA, instämde häri, men anmärkte art deraf endast ät Soldater Pensioner utdelas. Grefwe jkövenkielm, Larl ^xel, erindrade akt Herr Lock bedroge sig loralster, emedan ingen Soldat af ArmLens Pensions-Casta erhölle Pension Friherre 8tao1 von hollstein. j)m sä är, arr ArmLens Pensions-Casta erhåller tillstorr af Wadstena Krigsmanshus-Casta, sä är den sednare sä tvål som den förra Militair-Castor. För öfrigt will jag afwen ifrigt söka bewaka Civil-Skarens fördelar, men jag tror allenast att, häldre än att tillstjuta medel till en Pensions-Casta, borde de Civila Embetsmännens Löner ökas och det är mig sagt att ett förslag Dertill isrän Stats-Utstotter tärer inkomma. Likaledes när detta tillstött af Stats.Ukffottel kan förestås förbehåller jag, att när fräga upkommer om ersättning Den sr Zebruarii. a 21 ät Finska ArmLens Officerare, någon brist ej mätte äberopas. Grefwe körner, ^ckolxlr 6öran. Wi synes för det närwarande sömma nog långt ifrän ämnet. Till den omtalte Castan finnes i Srats-Conkoiret en sedan 1798 nedsatt fond och här är ej fräga om nägot ärligt tillstött af 10,000 R:d.
Ut dr. d, ta Decmbr, 1S13, 645, afgifae, samt den 8 derpåföljde e, m. .på, bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte motioner, rörande användandet af de medel, hvilka vid utredningen af Allmänna Magazins Inrättningens tillgångar och skulder till Banken inflyta. S. D. f. m. Då nu å ny o föredrogs Stats-Utskottets den 5 dennes under N:o 651, aflåtne, samt den 8 derpåföljde e. rn, på bordet lagde Mernqrial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut m edd elfe Betänkande, uti frågan' om Saltpetterfondens utlåning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige 3 Riks-Stunden hifullet, för Dess del dervid låta bero. S> D. Vid förnyad föredragning af Stats-och Bevillnings-Utskottens den g dennes under N:o 648 aflåtne, samt den 8 derpäföljue em. på bordet lagde Memorial, i anledning af RiksStåndens olika beslut, angående Tidningars* förseende med Char - Pfot, Utår, d, 10 Dtcemb, 1813, 339 tae Sigill itae stämpel, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid Dess i detta ämne förut fattade beslut, samt med godkännande af den utaf Utskotten föreslagne Voteririgs-Proposition, öfverlemna berörde fråga till förstärkta Stats* Utskottets afgörande. S, D. Vid förnyad föredragning af StatsRevillnlngssamt Allmänna Besvärs-och Ekonorni-Utskot tens den 5 dennes under N:o 646, afgifne, samt den 8 derpå följde e. rn. på bordet
Handelsdomstolarnes företräde framför de allmänna domstolarne vore i allt fall ytterst tvifvelaktigt, enär detta företräde ju skulle grunda rörande handelssaker lyda under blefve för vid-sig på en specialkunskap hos domstolen? ledamöter, som alltid måste vara bristfällig, då man omöjligen kunde i han-delsdomstolarne inrymma representanter från aflarslifvets alla olika områden. Det vore antagligt, att en domstol bestående af erfarne civildomare båttre skulle kunna pröfva t. ex. en tvist emellan två spanmålshandlande än en handelsdomstol, bestående af t. ex. en bankir, en bokhandlande och en garfvare. Den allmänna aöärskännedomen vore numera vida grundligare hos juristerna än hos köpmännen och påträffades hos de förre lika ofta som hos de senare. Vände sig icke köpmännen dagligen till advokaterna för att erhålla råd och upplysningar i aflarsfrågor. Med skal kunde man betvifla, att en köpman såsom domare den ena dagen men med utsigt att den andra dagen blifva part skulle kunna vara fullt opartisk. Domaren-köpmannen råkade mycket lätt emellan två eldar: sin fördel och sin pligt, och frestelsen härvidlag att svika pligten för fördelens skull vore af sådan art, att medborgares ve och väl icke borde göras beroende af individens förmåga att emot-stå densamma. Och äfven inför dem, som om köpmannakåren i allmänhet hyste de bästa tankar, kunde näppeligen en domstol bestående af köpmän, valde för kort tid, någonsin fa det hvarje misstanke uteslutande anseende för omutlighet, opartiskhet och redbarhet, som en domstol bör åt-iijuta. Missnöjet i Frankrike med handelsdomstolame har tagit sig uttryck bland annat uti en adress, som för omkring tre år sedan af advokaterna i Paris afläts till deputeradekammaren och hvari handelsdomstolarnes fullständiga afskaf-fande begärdes. Icke ens handelsdomrarne sjelfve tyckas hafva synnerligt stort förtroende till institutionen. Det är nämligen ett faktum, att de franska handelsdomstolarne i en stor mängd fall inskränka sin verksamhet till att hänskjuta tvistefrågan till en eller flera vidräkningseller skiljomän samt att sedermera såsom dom i saken utfarda dessas utlåtande.
Om Herr Axel W. ämnar sig på visit i dag en trappa ner, så får jag härigenom underrätta honom, att herrskapet icke är hemma. Axel till Anna. Om Mademoiselle Anna L. tror, att Herr Axel W. ämnat något sådant, får jag härigenom underrätta henne, att hon bedragit sig. Axel till Anna tvenne dagar sednare. Annas namnsdag. Jag har på morgonen ridit 6 mil, för att ur Baron R .. s orangeri hemta denna bukett, som jag hoppas att Anna L. ej är nog grym att försmå. Axel till Anna. Jag hoppas, att du fått buketten. Den var väl ej utmärkt vacker, men denna årstiden är det ondt efter blommor. Axel till Anna. Jag har ej sofvit en blund på tre nätter. Jag tror verkeligen, att det djuret Herkules, som jag några dagar ridit uppå, stöter för mycket. Jag har i dag talat med Franz Kunninger, och han skall göra mig qvitt kreaturet, fastän kanske blott för hälften af summan, som det kostat. Men jag frågar ej derefter, bara jag blir det qvitt. Axel till Anna. Anna!!! Anna till Axel. Axel!!! Jag har brännt upp min nya hatt. Jag tror, att Tante skulle taga emot, om någon kom på visit denna afton, det vill säga någon gammal herre; unga tycker hon icke om. Jag tycker likväl, att en ung, som smyger sig in bakom en gammals rygg, ej skulle göra någon elak effect. Axel till Anna. Min engla-flicka, hvilken lycklig sammanträffning af omständigheter. Din Tante tar emot visiter, och min förträffliga Farbror vill i afton gå på visit. Han borstar dammet af sig med en ifver, som jag kunde kyssa honom för. Han har föresatt sig, att bekantskapen i dag skall börjas, emedan han märkt, att hans betjent gör sin cour till din Fasters huspiga, och det säger han, vill han göra slut på. Jag har gifvit gubben åtskilliga lefnadsreglor. Jag har sagt honom, att nu för tiden kyssa herrarne alltid alla damerna på handen. Han sade, att det var ett dumt mode. Jag finner det fullt af genie. O Anna, jag får då kyssa än en gång din hand, – din hand, – o förtjusning!
Utskottet vill emedlertid ej underlåta medgifva, det de särskilde händelser och förhållanden, hvilka den ännu fortfarande utomordentliga penninge-förlägenheten beredt, icke böra lemnäs utan uppmärksamhet, så vida de, förutan rubbning i den generela grunden, kunna till någon åtgärd leda: och det är alltså vid öfvervägande af hvad inom de respective Stånden anmärkt blifvit, sorn Banco-Utskdttet i enlighet med någre dess Ledamöters förut yttrade tankar, härigenom ve. lat vördsamt föreslå : Att ett ytterligare rådrum af 30 dagar från derom af Discont-Verket meddelad underrättelse, Banko-Uiskottcts Be ulrik anden 147 nu lemnäs Jern af Banco-Discontens Gäldenärer, hvilka genom underlåten afbetalning deras omsättnings-rätt förverkat; och att sålunda hvar och en Gäldenär, sorn inom förenämnde tid verkställer vanlig afbetalning och behörige Laridocumenter för återstoden presterar, må undgå att för Lånets hela belopp Varda krafd; hvaremot den, sorn underlåter att begagna ett sådant ytterligare anstånd, äfvensom de, hvilka hädanefter försumma omsättning inom den af DiscontStyrelsen bestämda tid af une månader från hvarje Låns förfallo dag, icke vidare kunna und* gå excecutiva åtgärder till hela Discont-Skuldens liqvidation. Utskottet förmodar, att inom den tid af Sex månader, som derefter förlöper innan dessa Lån åter förfalla, Penninge-väsendets reglering må åtminstone i vissa delar hafva vunnit den utveckling, sotn befordrar möjligheten å de Gäld* skyldiges sida att härutinnan kunna iakttaga en fullständigare ordning och noggranhet. Tvenne Ledamöters Reservation, bifogas härjemte. Stockholm d. 10 Maitii 1818. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Ständers Banco-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 10 Martil 1818. S. X).