Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid föreslogs vid sistlidne Riksdag att efter orden »Besvär och angelägenheter» införes: samt sådane särskildta meningar öfver vid Riksdagen förefallande Oeconomiska Ärender, hvilka af Ständernes pluralitet ej blifvit gillade, men något Stånd ändock, för sin egen del, önskade hos Konungen få anmäla. 38 §. Constitutions-Utskottet vid denna Riksdag föreslår följande nya Redaction af denna §: Älla omröstningar i Utskotten skola ske per Capita emellan Utskottets samtlige Ledamöter, utan afseende på Stånd. Då Votering med slutna sedlar anställes, må alltid en sedel uttagas och förseglas, hvilken öppnas endast i det fall, att rösterne vid uppsummerandet skulle befinnas lika delade. Är pluraliteten redan vunnen, bör den aflagde sedeln genast förstöras. Inom Banco-Utskottet böra i de mål, der Utskottet med Riksens Ständers rätt besluter, Två Tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter vara närvarande. 46 §. Constitutions-Utskottet vid förra Riksdagen föreslog, att sista puncten erhåller följande lydelse: Landtmarskalk eller Taleman håfve ej magt att utan Ståndets samtycke afbryta ett Plenum, så vida ej derstädes ett med utbrott af orolighet förenadt Gonstitutionsstridigt förhållande skulle uppkomma, i hvilket fall Landt-Marskalk eller Taleman må kunna till nästa Söckendag Plenum åtskilja. 57 §. Samma Utskott föreslog, att §:n i början sålunda ändras: De allmänna beslut, som ett Stånd fattar, äfvensom hvad ett särskildt Stånd i egenskap af Riksstånd beslutit etc. 63 §. Har af Constitutions-Utskottet vid förra Riksdagen blifvit föreslagen att ändras i öfverensstämmelse med de förändringar, bemälte Utskott föreslagit i 97 § af Regerings-Formen, och hvilka der äro observerade. 75 §.
— Ej blott i enskilda samtal, äfven i tryckta skrifter, förnimmes ofta den klagan, att presterskapet blifvit så öfverhopadt med verldsliga bestyr, att dess egentliga embetspligter måste stå tillbaka och öfvcrlcmnas åt oerfarne medhjelpare. Det är allmänt bekant, att, uti ingen kristlig nationell kyrka, äro dessa presterskapet ålagde verldslige bestyr så talrika och tidsödande, som i den svenska. Likväl inträffar det besynnerliga, att vid hvarje tillfälle, då man söker borttaga något af dessa opresterliga befattningar, vägras bifall dertill af det större antalet, hvaribland ofta de som stundom under sken af andlig nitälskan, klandrat ett förment verldsligt sinne hos presternc. Sedan det nya statsskicket 1809 antogs, syntes många af då maktägande vilja begagna kyrkans tjenare till snart sagdt alla slags verldsliga bestyr. Då hade den oförgätlige Joli. 01. Wallin mod att häremot uppträda i sitt ryktbara högtidstal i Svenska Bibel-sällskapet. Han förlorade för en tid gunsten både bå höjderne och i dalarne: men så genomträngande var sanningen af hans ord, att man fann sig nödsakad vara betänkt uppå att sätta en gräns för oskicket. Den väldiga stämman har tystnat, och den gamla oseden börjar åter frodas. — Om ock förevarande ämne icke är bland de mest betydande i detta afseende har jag dock ansett mig böra tillkännagifva de skäl, på hvilka jag grundat min reservation, emedan det är första gången vid detta riksmöte en fråga af denna art förekommer.'1 6J
Vi började i orätt ända! GERDT. Ändteligen! OLOF. Du hade rätt, Gerdt! Här har du mig! Strid! Men öppet och ärligt! GERDT. Du har gått i barndrömmar tills i dag! OLOF. Jag känner det! Nu kommer floden! Nu må han komma! Ve dem och oss! CHRISTINA. Olof, för himmelens skull, stanna! OLOF. Gå din väg, barn! här drunknar du, eller drar du mig ned! GERDT. Mitt barn! Hvad skulle du ute i stormen att göra! CHRISTINA (går). (Klockringning, jubel, musik och trummor utanför.) MÄSTER OLOF - OLOF (går till fönstret). Hvarför jublar folket? GERDT. Derför att kungen består majstång med musik utanför Norreport! OLOF. Och de veta icke att han gifvit dem svärd i stället för ris! GERDT. Veta? Om de visste! OLOF. Arma barn! de dansa efter hans pipor och gå till döden efter hans trummor skola då alla dö att en må lefva! GERDT. En skall dö på det alla må lefva! OLOF (gör en rörelse af motvilja och häpnad.) Ridån faller. MÄSTER OLOF 127 - Fjerde Akten. modern ligger sjuk. Christina sitter i en stol oph sofver. Lars Petri slår olja på nattlampan och vänder på timglaset. LARS (för sig sjelf). moderns bädd och lyssnar). Ett rum hos Olofs moder. Till höger en sparlakanssäng, i hvilken Midnatt Det är nu det skall afgöras! (Han går till CHRISTINA (jemrar sig i sömnen). LARS (går till Christina oeh väcker henne). Christina! CHRISTINA (spritter till). LARS. Gå och lägg dig, barn, jag skall hålla vakt! CHRISTINA. Nej, jag vill vänta! Jag måste tala vid henne innan hon dör... Olof skall väl vara här snart! LARS. Det är för Olofs skull du vakar! CHRISTINA. Ja! du får inte tala om att jag sofvit! Hör du! LARS. Stackars barn
50 —- —* Dito Peter Hellström - Dito Barnström, enligt Kongl. 50 —- Brefvet den 5 Oct. i8i3,dito Dito G. A. Hindgren, enligt 50 samma Kongl. Bref, dito Dito Jacob Höfgren, enligt Kgl. Brefvet den 16 Februari 1814, 50 dito -r 50 — _ Hof-Conditorn Etienne Gavuzzi 300 Kocken Edlund - äoo _ Taffeltäckaren Hjertzell 166 — Dito Nyström 160 Mundskänken Akerlund 166 Skafferi-betjenten Hallander - 65 — Koppar-skurerskan Sienberg - 37 Silfver-tvätterskan Hjertzell * Silfverkammarpigan Hustru Toll60 ..a*» stén , född Eklund t 14,184: 24. Stall - Staten. Hof-Stallmastaren , General-Majoren och Commendeuren med Stora Korssel af Svärds Orden, 3o Grefve Ad. Kudvig v. Schwerin TJ nder-Sta 11 mäst a ren , Hieutenant 750 — Mauritz Westfeldt Stall - Bokhållaren , Secreteraren 333 — Jonas Hind - 200 Transport 15,167 2 4 — i Den 14 Juli. *345 Transport i5Y4f>7 2 4 Hästlälcaren Ekmarck • 5° _ Vagnmästaren Hartman 44 _ Lifkusken Ekholm loo - Lif-förridaren Bergstram 88 Dito Nils Ernwall 88 - Hingstridaren Ahlgren - • 44 — Kusken Wennerström - . 84 Dito Skagersten - 56 Dito Hallgren 4.2 Förridaren Lindberg - 40 Eiddrangen Sundström 80 Dito Lundman - 40 .. .4 Dito Sundling ... 73 ' Dito Lindman - 72 8,183: -—u_ Pensionairer:
Nådig profning af detta ämne, efter det Stats-Beredningen deruti afgifvit infordradt underdånigt yttrande, forekom, att Biskopen i Götheborgs Stift, såsom ofvanberordt år, från början haft sig Boställe af Staten bestådt samt äfven år 1806 ansetts bora, i stället får det vid Eldsvådan fåxlorade iq8 RiksensStänders huset, forses med ett annat, så snart tjenligt tillfälle til inköp deraf kunde inträffa, men att emedlertid åtnjuta hushyre-medel 700 R:dr årligen af Arbetshus-Fonden; så fann Kongl. Maj:t under den 3 Februarii 1819, i anledning af Rikets Ständers gjorda underdåniga anhållan, om Arbetshus-Fondens befriande från denna utgift, för godt, att det tillfälle, som sig då visade till inköp af Boställshus åt Biskopen i Götheborg för billigt pris, skulle begagnas, samt att, enårinkomsterne af ecclesiastique anslag vanligen voro forbehållne dermed sammanhängande formål, men de i Götheborgs Stift besparde Pastoralier, jemte Brandförsäkrings-ersättningen för det förra Biskopshuset derstädes, ingått till Arbetshus-Fonden, denne Fond, hvars föremål hade i sednare tid genom Manufactur-Discont-Fondens tillökning i det närmaste upphört, kunde af dess disponibla tillgång, bestående i RiksgäldsContoirets Obligationer å 6000 R:dr mot fem proCents ranta och f. d. Götheborgs DiscontContoirs Obligationer å 2,500 R:dr mot 3 procent om året, jemte en oförväntad behållning af 1,500 R:dr, tillsammans 10,000 R:dr, tillitas med försträckning af denna Summa till Biskopshus inköpande i Götheborg, likväl emot fem proCents årlig ränta, som med besparde Pastoralier från Götheborgs Stift skall godtgöras, hvilken försträckning dock sedermera nedsat - Revisorers Beuättelse. t gg tes till 7,500 R:dr, då Köpeskillingen, hvartill dessutom 6000 R:dr af Stats-Verkets medel hade blifvitanslagne, ehuru beråknad till 16,000
Då emedlertid en representant här upgifvit, att sådant är ett faktum, tror jag att ett dylikt yttrande icke bör spårlöst försvinna, utan att man måste taga fasta derpå, och jag anhåller derföre, att BankoUtskit måtte noga utreda, om de här lemnade upgifter äro öfverensstämmande med verkliga förhållandet, på det man må finna huruvida Bankens Styrelse, så som sig bör, upfyllt sina vigtiga åligganden. Hvad beträffar öfverensstämmelsen af Frih. von Schwerins motion med Grundlagen, så är det visserligen sannt, att Frihm föreslagit, det Banken skulle stå under Fullmäktiges kontroll; men Grundlagen känner icke några enskilda aktieegare, och säger att Banken skall förblifva under R. St:rs egen garanti och vård, samt ostörd förvallas af deras egne fullmäktige, men ingalunda af en under fullmägtiges kontroll ställd Direktion. Jag tror således att de 3 punkter i förslaget, som jag förut vidrört, nemi. 3:dje, 4:de och 5:te, icke kunna nu, i den form, hvari frågan nu förekommit, af R. St:r behandlas, och således icke till Utsk. remitteras. Hr Lilliehöök, Bertil: Då annor här blifvit gjorda ronde åtskilliga åtgärder, som varit beroende af BaukoFullm., och ganska svåra beskyllningar mot deras beteende blifvit framställda, så förenar jag mig med den siste värde talaren i den anhållan, att Banko - Den 19 November t. m. 217 Utsk:t mätte med största noggrannhet genomgå de handlingar, som röra vexelhandel, på det att, om fel verkligen blifvit begångna, de må komma till allmänhetens kännedom, och, om fel icke blifvit begångna, beskyllningen icke måtte qvarstå oberörd. Frih. Bonde: Man har gjort mig upmiirksam derpå att jag, då ordet förra gången var mig förunnadt, icke begärde, att mitt yttrande måtte få åtfölja remissen af motionen till Utsk:t. Jag får derföre nu derom anhålla. — En värd talare, som sjelf är ledamot af Einanskomitéen, har framkastat tvifvel om riktigheten af mina Upgifter.
Och inom Vällofl, BorgareStändet af Hr Lindqvist, att, då AdvocatFi - Betänkan den, j\T:o 2 3y. 27 sen leus och Secreferarens Sportler vore tillfälliga och saknade all bestämdhet, billigheten syntes påkalla bifall till den af K, M:t för desse Tjenstemän i Nåder föreslagne obetydliga löntillökning, hälst deras befattningar voro trägna och magtpåliggande; hvarjemte Hr Helsingius likaledes ansett såsom vilkor för iöneförhöjningarne åt Hofll ät terne böra förenas upphörandet af Revisionsskillingars nedsättande derstädes, samt, till Correctiv emot besväirandet med onödiga rättegångar, något ansvar i stället af Högste Domstolen åläggas; och hafva Hrr Hemberg och Mallsson funnit någon förhöjning i Tjenstemanna-Iönerne icke böra äga rum. Hvad desse omständigheter vidkomma, hafva de förstnämnde redan varit under öfvervägande hos Utskottet före beslutets fattande till det frainställdte Aflöningsförslaget för HofRätterne samt frågan örn Revisionsskillingen åter funnits innefatta ett ämne, hvilket icke tillhörer detta Utskotts pröfning. Och har någon ändring derigenom således icke kunnat uppkomma uti Utskottets redan afgifna tillstyrkanden. 6:0 Vid Utskottets Förslag i denna Punct, om uppförande på Stat af de 3817 R:dr 35. 2., jemte derunder beräknade 354 T;r Spannemål, som erfordras för RåksBokslutsContoiret, samt fastställandet af den för StatsContoiret ad interim uppgjorda nya Staten, i anledning hvaraf någon anmärkning inom Ridd. o. A., PrästeStåndet och BorgareStändet icke ägt rum, har hos BondeStåndet Anders Danielsson från Elfsborgs
Hvad sjelfva saken beträffar, är det väl gifvet, att denna bevilln. mest drabbar Militären; men då jag icke äger den speciella kännedom om förhållandena, att jag kan yttra mig deröfver med den insigt, som vederbör, hemställer jag till de herrar och män, som tillhöra Krigsmagten, huruvida den föreskrift, som Utsk. gifver, kan vara verkställbar utan bestämd orättvisa, då det heter! ”att för ful 1— magter, öppna bref eller resolutioner på karakter eller namn, heder oell värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller bestämd tjenstgöringsskyIdighet, bevilln. skall erläggas.” Det finnes en värdighet af gen.adjutant, hvilken åtskilliga personer utan lön eller befattning innehafva, bland hvilka K. M. väljer den till tjenstgöring för tillfället, sorn honom ^odt synes. Skulle nu alla de, hvilka vid ett eller annat tillfälle varit eller hädanefter blifva hedrade med detta förtroende, erlägga särskild skatt för denna värdighet? Enligt ordalydelsen ser jag icke, att de kunde befrias derifrån, emedan de icke i och för värdigheten njuta lön på stat eller hafva någon bestämd tjenStgoringsskyldighet att iakttaga. Jag känner äfven en benämning af major med tjenstebref. Hvad den betyder, vet jag icke så noga; men jag skulle tro, att den är utan bestämd lön och ständig tjenstgöring, samt sålunda af natur att beskattas. Jag betvifla»', att numera på stat finnas några öfverstelieutenants-löner, ehuru man städse hör denna benämning. Skall den anses såsom en blott litel och således beskattas? Jag skulle afven anse orätt, om en person, han må höra till hvad stånd som helst, hvilken hade utmärkt sig, men icke kunde derför belönas genom befordran till högre lön, emedan ingen sådan vore ledig, skulle för den högre värdighet, sorn honom emedlertid tilldelades, få vidkännas en beskattning, hvilken, om den föitjente vore fattig, såsom förhållandet i vårt land ofta är, skulle för honom blifva ganska känbar. Samma förhållande äger äfven rum inom Civilen, och jag får särskildt nämna K. M:s Cancelli.
R:dr, mot skyldighet för bolaget att derå från lyltningsdagen erlägga fem procents ärlig ränta samt att, efter fem år från nämnda dag, å kapitalet inom hvarje års slut afbetala sex procent af lånets ursprungliga belopp, intilldess skulden blir tillfullo betald: varande åt E. K. Majit öfverlemnadt att, innan lånet må utgifvas, bestämma den säkerhet för detsammas återbetalning, som af bolaget bör ställas. 4:o. Eland de betydligare väganläggningar, hvilka i Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofvanomförmälda generalförslag blifvit uppförda till erhållande af särskilda statsanslag, enär den för deras utförande erforderliga kostnad skulle komma att medtaga allt för stor del af vägbyggnadslönden, ifall understödet derifrån anvisades, förekommer dels en föreslagen väganläggning från Öhrträsk till Fr edrika kyrka och vidare derifrån till Åsele inom. Westerbottens län, dels väganläggning mellan Åsele och Wilhelmina kyrkor inom samma län samt dels väganläggning mellan Fredrika socken i Westerbottens län och Björna kyrkoby i Wester'-Norrlands län. Genom den förstnämnda af dessa väganläggningar, hvilken redan uti Styrelsens för sistförflutna riksdag afgifna generalförslag fanns uppförd till erhållande af statsbidrag, skulle från Åsele lappmark erhållas direkt förbindelse med kusten. Kostnaden för den 137,720 fot långa sträckan mellan Öhrträsk, dit väg redan är anlagd, och Fredrika kyrka är beräknad till 54,810 Ridr, och för vägens fortsättning på 201,834 fots längd mellan Fredrika och Åsele till 80,120 Ridr. Hela företaget, som följaktligen utgör en vägiängd af nära 9j mil, skulle således komma att kosta 134,930 Ridr; och har Styrelsen härtill antecknat ett statsbidrag af 100,000 Ridr. Beträffande åter väganläggningen mellan Åsele och Wilhelmina kyrkor, hvilken utgör en fortsättning af den förra, är densamma beräknad att för en längd af 6 mil 25,600 fot kosta 66,950 Ridr.
Till nybyggnad och komplettering af en ång-fregatt och sex ång-kanonslupar samt anskaffning af en eller flere rodd-kanonbåtar; att med en tredjedel utgå under hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860 . 1,569,739: — » linieskeppet Skandinaviens komplettering till segel-skepp; att på samma sätt utgå 109,958: — » åtskilliga byggnadsarbeten och anskaffningar vid flottans stationer; d:o d:o 200,000: ~ » uppförande af en jernbro mellan Skeppsoch Kyrkholmarne här i hufvudsladen; d:o d:o . 350,000: — » inventering af flottans material-förråd i Carlskrona, ett förslags-aoslagaf 5,000: — » ersättande af bristen i tillgångarne Transport 2,234,697: 45 3,498,903 14 Statx-UtsUolMt Memorial M 291. *9 Transport 2,234,697: — för flottans matrosers och uppfordrade båtsmans mathållning år 1856 33,063: 71. Till ersättande af ökade kostnader för natura - portioner åt uppfordrade båtsmän samt för de vid marinregementet, matrosoch kanonierkorpserne utspisade portioner 55,808: 6. » gratifikationer åt flottans matroser och jungman 8,760: — För beredande af tillgång till utbetalning af 1857 års arfvoden åt Clieferne vid de 9 indelnings bålsmans-kompanierna 1,400: — » uppförande af tvänne fyrar på Gottska Sandön, 65,000
Böter, sorn enligt 62, 63, 64, 74 eller 78 §. ådömas, skola, då tillgång brister, till straff-arbete sålunda förvandlas: böter lill och med 100 För hvarje fulla 500 R:dr härutöfver ökes straff-arbetet med en månad intill 2 år, hvarutöfver icke någon må för brott mot denna författning till straff-arbete hållas. Öfrige i denna författning utsatte böter skola, enligt 8 morn. i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, till fängelse förvandlas. §. 85. Då böter, som olika förvandlas, på en gång till uttagande förekomma, skola först utgå de, som till enkelt fängelse, dernäst de, som till fängelse vid vatten och bröd, och slutligen de, som till straff-arbete förvandlas. Hafva böter lill en del utgått, förvandlas återstoden efter de i Kongl. Af böter, som enligt denna författning ådömas, samt värdet af bränneri-redskap och annan egendom, som förbruten anses, tillfälle två tredjedelar åklagaren och en tredjedel den stads eller sockens fattigkassa, hvari den åtalade förbrytelsen är begången. Finnes särskild angifvare, tage ban hälften af åklagarens andel.* 9 Art. Föreskrifter i afseende å författningens verkställighet. §■ 87. Konungens Befallningshafvande hålle allvarlig band öfver iakttagande af hvad i denna författning stadgadt är. §. 88. Landsoch Sladsfiskaler, Krono-, Stadsoch Polisbetjente, samt de personer, hvilka särskildt förordnas alt vaka öfver denna författnings efterlefnad, åligge att förbrytelser mot densamma åtala, äfven utan särskild angifvelse. i Expeditions-Vlskollets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 195. 611 I öfrigt eger en hvar rättighet att för sådana förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjensten äro, mot husbondefolk. Då åtal anställes af annan person än den, som i 1 mom. af denna §. nämnd är, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. §. 89.
Men, som berörde Utlåtande är bifallit af de öfrige jme Stånden , nemligen: äf Högvördige Präste-Ståndét den a 6, af Vällofl. Borgare-Ståndet samma dag och af Heder varda Bonde-Ståndet afven den 16 nästledne Maji, samt frågan alltså likmätigt 6g. §i 11 egerings-Formen är afgjord; så kari densamma tili någon ytterligare handl äggning nu ' icke upptagas; hvilket Utskottet skolat vördsammeligen anmala. Stockbom den 4 Junii 18x8'. 1734 Stats-Uiskottets Betänkanden. Riksens Högloft. Stunders Stats - Utskotts Utlåtande i anledning af gjord a.rmarktung i fråga örn laedel.- anslående för Elementar -Schohin i Askersund. lU^orn Hoglofl Ridderskapet och Adeln den 25, Högvordige Präst-Ståndet den ; 1 och Hedervärda BondeStåndet dan ig sissi. Maji bifallit Stats. Utskottets utlåtande af den 12 i samma månad Öfver Herr Borgmästaren A7orsfrönts Motion otti understöd af Statens Medel för Elementar - Scholan i Askersund; och denne fråga alltså, likmätigt 69 §. i Regerings-Formen, är afgjord; så kan Utskottet ej till handläggning upptaga (le hos Vallöf!. Borgare-Ståndet gjord© anmärkningar vid Utskottets Betänkande; mea får sådant vördsammeligen tillkännagifva. Riksens Högloft. Ständers Stats -Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid dess Betänkande, angående Lära-Verkens förbättring. id Stats-Utskottets den 24 sistl.
Hr von Hartmansdorff förundrade sig nyss öfver, alt StatsUtsk. hade kunnat afstyrka anslag till fortsättning af redan påbörjade arbeten, och deremot tillstyrka nya till fulla beloppet; men jag tager mig friheten fästa Hr von Harfmansdorffs uppmärksamhet pä skilnaden emellan att lemna anslag och att lemna lån, och att det är på denna skilnad som StatsUtsk. fästat sig. Att StatsUtsk. deruti gjort rätt, derom fortfar jag ännu att vara öfvertygad; ty att ett statsverk sådant som vårt, alldeles skuldfritt, skulle äfven under dessa tider hafva svårt att anskaffa så obetydliga län som här äro i fråga, (nemi. för ett statsverk obetydliga), det är jag öfvertygad om ej är Den 14 Juni f. m. 57 fallet; och det skall nogsamt visa sig i afseende på de 2 milkne. Allt hvad StatsUtsk. har tillstyrkt att i låneväg utgå, uppgår till några få 100,000 r:dr; och jag tror alt R. o. Ad. göra mycket orätt uti, att afslä dessa tillstyrkanden, hvilkas grund ligger deruti, att statsverket träder emellan för att få arbeten i gång, och för att dymedelst skalla sysselsättning åt arbetsbehöfvande personer i de behöfvande orterna. Hr von Hartmansdorff: Huru lätt det går för riksg:skont. att få lån, det skall snart visa sig. Jag önskar att StatsUtsk:s ledamöter ej måtte i det hänseendet få några vidare bekymmer. Men hvad sjelfva saken beträffar, så har min mening ingalunda varit, på sätt Frih. Tersmeden förmodade, att säga nej till alla sådana anslag eller lånebiträden som Utsk. föreslagit. Mig synes likväl, att då man föreslår 3:ne serskilda lån åt samma stad, under det man nekar sådane åt flere andra städer som redan fått medel på hand lill sina påbörjade företag, så är man något för frikostig emot den ena, och allt för nidsk emot den andra. Sålunda kunde måhända välviljan för Christinehamn inskränka sig till den ene fördelen, den som angår hamnen.
Och dä enligt 5 §. as denna Förordning endast ' Hofrätten ager art fordra npgift af författarens namn "och detta blott i händelse af mälets urbota beskaffenhet "eller af Boktryckarens oförmögenhet att böta i§R:d. ZL "tz(fom cj lärer tänka sig,?- men i alla falt mäste Bok» "tryckaren w ra försedd m^d förs grad namn-sedel, hwars "öfwer-ämnande i Domarns hand är den enda lagliga uo"gitt cn Författares n-'mn; i>U'N kan dä Domarn ålägga ''Boktryckurne ct: röja Författarens namn och hwarkill ''tjenar det när endast dst stristljga betyger är gällande"Förstäf, härmed namnsedclns Uppbrytande innan det af "Hof-Nätten sista?, fä är kagen ^j nog tydlig och detta ''uttryck hade dä bordt finnas der. Har arer detta stadgans "de afseende pä det fall dä Boktryckaren uneerlätit atr förs "se sig med en sä beskaffad namnsedel, som här föreskris» "ives, sä >lr der öfwcrflödigt emedan han dä sjelf enligt "7 mom. är answarig för skriftens runehäll, ehwad han "kan uppgifwa författaren eller icke; fördenffull torde "följande ändring i detta moment böra ragttagas. Upp» "bryter Boktryckare namnsedel sch röjer författares "namn och hemwist utan att sädant af Domarn ä» "flas rc. Dä Boktryckarens skyldighet är owillkorlig, att för^ skaffa sig namnsedel och säledes ej blott har afseende pa