Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då utvägar till låns erhållande emot säkerhet i fartyg redan äro anvisade i Sjölagen, som stadgar förmonsrätt till betalning ur skepp för ej mindre bilbref eller förskrifningar å penningar, som någon bekommer, ”för ”att dermed bygga eller upplaga fartyg, eller betala och underhålla skeppsfolket, eller ock att befria sig från gäld, som för berörde orsaker tillförne ”kan vara gjord,” än ock för bodmerilån, de der må af skeppare, under vissa förhållanden, upptagas; samt den säkerhet för återfående af förskott till fartygs inköpande, hvilken motionären trott sig finna i förskottets intecknande i fartyget, efter Utskottets tanka, skulle, i de flesta fall, blifva ganska tvifvelagtig, enär långifvaren dels ofta vore urståndsatt att förskaffa sig tillförlitlig underrättelse, huruvida fartyget, som flere gånger kunnat Ombyta egare, boende inom olika tullkammar-dislrict, förut blifvit på annan ort med sådan gäld besvärad, dels ock alltid äfventyrade att nödgas vika för den, sorn sedermera komrae att lemna bilbrefseller bodmerilån; alltså anser Utskottet motionärens förslag hvarken vara påkalladt af behofvet eller lämpligt; hvadan Utskottet hemställer, att Herr Bagges motion icke mätte bifallas. Auli. till Exp.-Utsk. den 27 Maj, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af vackt motion om ändring i 13 § af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fant egendom. ■ Omförrnälde § innehåller, att, i händelse den, sora egendom förvärfvat genom lång, derå lagfart ske hör, försummar att i staden inom tre månader och å landet sist vid det ting, som infaller näst efter sex månader, sedan han förvärfvade, uppbud taga; och förre egarens borgenär då eller framdeles, innan uppbud sökt blifvit, kommer med skuldebref eller annan handling, derför inteckning tillåten är; skall borgenären ega rätt att den erhålla, hvaremot nye egaren bör, för den intecknade skuldensbelopp, söka skadestånd af sin fångesman.. J/nlers Larsson från Westmanlands
For v gnarne. såsom medförande resande-, kunna icke heller, utan afbrott, fortgå På sätt jag här ofvan haft äran anföra, har K01 gl Majt äiven funnit Brefposten böra skiljas frän Forvägnsinrättningen. Att Bondkäiror eller Bondvagnar skulle begagnas lill de varors fortskaflände, hvilka icke å Postvagnen kunde inrymma», anser jag äfven vara mindre ändamålsenligt Skall en Forvagnsiniättning vinna credit hos allmänheten, är det nödvändigt, att den får fullkomlig visshet derom, att de paketer och varor, som afsändas, oskadade framkomma, och sådant lärer i flera fall icke kunna äga rum om de skola vid hvarje station flyttas från det ena till det andra åkdonet. Vid Posthemmanens part ella anslående till reserv-skjutsen möta ock betänkligheter och skulle sådant icke sällan ge anledningar till missnöje O; h klagomål, derest ej en allmän omskapning af grunderne för postföringen företogs. Af hvad jag nu haft äran anföra, täcktes 512 Den 5 Martiin Höglofl. Riddersbapet och Adeln inhämta, det mina åsigter i detta ämne äro olika med Friherre VViangels. Vi ledas dock säkert, ehuru å skiijda vägar, af samma nit för det ailmänita. Friherre Wrangel önskar en inrättning den han anser gagnelig j j^g önskar den icke i den form den föreslagen blifvit, emedan, efter mitt sätt att se, vä! möjeligen förluster, men ingen vinst dervid vöre att hämta. För öfrigt har jag vid detta tillfälle trott mig böra ha äran nämna , att CanzliRådef Schoerbing inkommit till Kongl. Majst med ett underdånigt förslag till inrättande af en farande Posteiler Forvagn, att begagnas endast till resandes och paketers eller varors förskaffande. Då det afser på en gång den så allmänt öfverklagade hållskjutsens indragning, städernes befriande från den dem nu åliggande dryga skjutsskyluigheten, de resandes fortkomst för mindre kostnad än den efter nu gällande skjutsförfattningar samt derjemte en icke obetydlig inkomst för Statscassan, förtjänar det visserligen all uppmärksamhet.
Men detta recept påminner om den gamla naiva bönboken, som innehåller böner för alla olycksfall, och bland annat en bön på flera sidor, att bedjas af taktäckaren, när han känner sig gripen af svindel och är i fara att falla ner från taket. Lika dåraktigt är det, när man ger en kärlekskrank det rådet att fly den sköna och i ensamheten söka helsa vid naturens bröst. Ack, vid det der gröna bröstet fins för honom endast ledsnad, och såvida han ännu har en smula energi i behåll vore det rådligare att han sökte, icke ro utan helsosam oro vid andra, hvitare bröst; ty det bästa motgift mot kvinnan är kvinnan; detta kallas visserligen att fördrifva djefvulen med Belzebub, och läkemedlet kan ofta nog vara ännu mer förderfligt än sjelfva sjukdomen. Men det fins dock alltid en möjlighet att lyckas, och vid fall af hopplös kärlek är ett ombyte af föremål säkerligen det bästa läkemedlet. Min far hade nog rätt, då han tillrådde, att icke hålla fast vid en hopplös sak. Ja, låt oss komma tillbaka till min käre far. Någon välvillig kvinnosjäl hade anmält för honom mina täta besök hos Gochan och min böjelse för den röda Sefa. Men angifvelsen hade inga följder; den gaf blott min far ett nytt tillfälle att visa sin älskvärda höflighet. Ty Sefa berättade strax efter, att hon på promenaden mött en mycket förnäm och pudrad herre i sällskap med en annan, som hviskat några ord till honom, hvarpå den förnäme herrn sett på henne med en vänlig blick och helsat henne, då hon gick förbi, genom att lyfta på hatten. På den närmare beskrifningen igenkände jag i den helsande min egen käre far. Han visade dock icke samma efterlåtenhet då man inrapporterat för honom en del irreligiösa försmädligheter, som undfallit mig. Man hade anklagat mig för hädelse mot Gud, och min far höll då, på stående fot, ett längre tal, troligen det längsta han någonsin hållit. Det lydde som följer: »Käre son! Din mor låter dig studera filosofi hos rektor Schallmeyer. Det är hennes sak.
Husbehofs-mjölqvarnar Dito sågqvarnar Stampar Stångjernsverk med 115 Hamrar och 166 Härdar , Masugnar, deribland Hyttor inbegripne i Brukens värden ) Jern-Manufakturverk af särskilde slag Dito Grufvor i Gestrikland och Södra Helsingland Pappers-bruk Tegel-bruk Snus-qvarn j Garfverier Färgerier Rödfärgsverk Linne-fabrik i Södra Helsingland Klädes-fabrik i Gestrikland Lego-Linskäcktar i Södra Helsingland Kolugn i Norra Helsingland innefattas i Brukets värde Krono-Allmänningar, afvittrade af tillsammans omkring 677,000 Tunnland. Grufve-Skogar, afvittrade i Gestrikland af cirka 3,000 Tunnland Kr„0n? :Sk0^rJernverk, upplåtne emot rekognition (Ugglebo Allmänning omkrin 90,000 Tunnland) Kalkstensbrott i Skärgården Mjölkkärls-fabrik . ! Prässjästs-fabrik Plåtugns-fabrik Kakelugnsfabrik . i..!. ! Lerkärls-fabrik Diverse personer, som ej höra till viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser Hemman tal. Underhållna Kreatur. Hvete. Sd Cso qq Korn. Hafra. Blandsäd. 2 Potates. i 1 Hästar. Oxar. W o Ungboskap. Oso Svin. Getter. T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. Embete och Tjenst. Briinvinsningskostj bränningsnad. i afgift. Summa. Ständiga Räntor. Tordeboksoch Hemmantals-ränta. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. Afrad. Arrende medel. Kostnad för Rustning och Rotering. Pastorers Kapellaners. Kyrkobetjenings. Summa. Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse afgifler, onera och allmänna besvär.
Friherre Anckarswärd , Carl Henrik : Ridderskapet och Adeln har, genom dess i sednaste Plenum fattade beslut, afslagit min då gjorde begäran, om utredning af förhållandet med det lyftade Creditivet till ConvoyCommissariatet; men som fråga nu är om afskrifning af desse medel, tager jag mig friheten återkomma på detta ämne, helst Rikets år i8a3 församlade Ständers mening icke varit, att detta Creditiv skulle årligen utgå. Jag stödjer denna min åsigt på bemäldte Rikets Ständers Reglemente för Riks - Den 7 Maji f. m. gäldsContoret, i hvars 'jidc Artikel, angående Creditiven, sora på RiksgäldsContoret blifvit anvisade, det heter: ”Rikets Stän ”der hafva på RiksgäldsContoret anvisat arne ”Creditiv, det ena å i,5oo,ooo R:dr B:co ”till Kongl. Maj:ts höga disposition, och det ”andra å 66,666 R:dr 3a sk. samma mynt ”till Kongl. ConvoyCommissariatet, hvilka ”håda Creditivsummor komma att utgå på ”det sätt och med de vilkor, som de här”om till Fullmägtige aflåtne serskilda Ex”peditioner innehålla.” När man nu går till dessa Expeditioner, så hefinnes en lyda sålunda: ”1 sammanhang med regleringen af ”RiksStatens Tredje HufvudTitel hafva Ri”kets Höglofl. Ständer godt funnit, att, jemte ”det åt Kongl. Maj:t blifvit öfverlemnadt att ”använda de 66,666 R:dr 32 sk.
Hela sammanräknade Grufvu-förslaget under dessa 5 år, har utgjort i contanta penningar 363,548 R:dr 32 sk. 3 rst., i den förbrukade spannmålens värde 168,291 R:dr 45 sk. 2 rst. samt i materialier, levererade in natura 17,245 R:dr 6 sk., elier tillhopa 549.o85 R:dr 35 sk. 3 rst. Riksgälds-Sedlar, hvilken Summa, fördelad emellan de förutnämnde, på samma tid erhållne 527,478 Skeppund malm; gifver 1 R:dr 2 sk. såsom brytnings-kostnad per Skeppund malm, hvilkens absoluta värde ingår uti Jern-tillverkningen vid Bruken. Följagteligen kan ock Grufvu-brytningens årliga provenue ej här uppgifvas. Spannmåls-consumtionen på året. har, per medium, uppgått till 3,576 tunnor, hälften Råg och hälften Korn, in natura lefvererade från Bi uken. Landtbruket vid Grufvan är ej af betydenhet, mert har dock, under de senare åren, vunnit ansenlig tillväxt, dels genom inköpta nya Hemman och dels genom fortsatta ängsodlingar på mossar och kärr inom Grsfvu Allmänniugarnes områden. O Under sist förflutna året har en ödelagd Jern-Grufva, kallad Ilammalins Grufva och belägen å Olands Härads Allmänning i Alunda Socken, Lundsli. 5-årsberättelse för Upsala Län. 3 blifvit äter upptagen af Bruks-Patronen P. C. Retlig, hvilken derutur redan hämtat Femhundrade Skeppund malm. En annan derinvid belägen Grufvu-öppning, kallad Ramhälls Grufva, är af Dannemora Bergslags Interressenter inmutad, men ännu icke med arbete belagd. Andra Grufvu-arbeten inom Länet hafva icke under dessa år förevarit.
Efter oss drog sig stranden alltmera tillbaka. De aderton stora kyrkbåtarna som stodo där kvar, pekade med sina master i vädret och lågo på sina sidor som i sömn. En järnspis låg ibland dem. Hur de fraktat den hit utan hästar och åkdon vill jag icke tänka på. Man led redan af att se huru gubbar, män, käringar och unga flickor under vandringen öfver näset dignade under de tyngsta bördor. Svetten lackade i strömmar på de feta, runda fjällstorsorna; deras kinder brunno af glöd, men de höllo jämna steg med de otröttliga, torra männen. Våra halft kurtisanta försök att »hjälpa fröken att bära» uppskattades icke till fullo. Gladlynt folk! Då de förstodo hvad vi sade, så skrattade de, och då de icke förstodo, så skrattade de, och då vi icke förstodo dem, så skrattade de än värre och visade alla sina tänder. Vi lågo hårdt på årorna och det blef kapprodd och ännu mera skratt. Då stockholmaren, göteborgaren och kungen listade sig en hårsmån före, var det roligt, och då de blefvo efter, var det ännu roligare. Och roligast blef det då kapprodden skulle gälla kaffe i Kycklingvattnet. Vattnet var spegelklart och fjällen stodo blå och allvarliga och sågo ned på oss, gladlynta människor. Tre båtar gjorde tre långa skåror i vattenytan. Årorna böjde sig under våra tag. Röda tröjor och grå rockar och gula näfverkontar och brunröda skinnväskor och blå ögon under kvinfolkens hufvudplagg! Det var färg öfver det hela. Kycklingvattnets bondgård fick taga emot oss alla vid middagstiden. Köket blef fullt af folk och alla fingo vi kaffe och mjölk. Karlarne kommo i den lifligaste dispyt om någonting, och därpå kom historien om ett olofligt älgskytte. Älgen kallades »äsch» och allt annat hade lika lätt begripliga benämningar. Det var först på aftonen vi började lära känna Jens Jonsa, Jormkungen. Han satt då vid styret och talade fram och åter med någonting på sitt hjärta, som hade svårt att få luft. Lifvet hade lärt honom varsamhet med läkare.
Med anledning häraf får jag sålunda föreslå: att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla om sådan förändring af 38 §, 2 morn., och 39 §, 4 morn., af lands höfdinge-instruktionen, att landshöfdingen måtte förklaras berättigad, alt under högst två månader bevilja landssekreteraren och landskamereraren tjenstledighet och att förordna länsnotarie eller annan skicklig och kompetent person, att deras tjenster under ledigheten förrätta. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålies vördsamt. Curry Treffenberg. Bih. till R. St. Af Herr Treffenberg, Curry, om erforderlig inskränkning uti onödigt mångskrifveri vid Landskanslierna. Uti en annan af mig väckt motion har jag utförligare utvecklat de skäl 'hvarför jag anser lagstiftningens mellankomst oundgängligen nödvändig, till förminskande af de hopade göromålen vid landskanslierna, och jag angaf dervid de utvägar som för detta ändamåls vinnande stodo till buds, nemligen dels göromålens förminskning genom åtskilliga måls och ärendens öfverflyttande till underdomstolarne samt andra myndigheter och tjenstemän, dels göromålens förenkling medelst ett förändradt expeditionssätt och dels göromålens fördelning mellan landssekreteraren och länsnotarien; hvarjemte jag slutligen antydde att jag ämnade i den mån tiden sådant medgaf i särskilda motioner föreslå de åtgärder som borde vidtagas till landskansligöromålens förminskning och förenkling;— och är det nu en af dessa åtgärder som utgöra föremål för denna motion, hvilken afser att förenkla landskansligöromålen, medelst ett förändradt expeditionssätt i en del ärenden, som utgöra föremål för korrespondens emellan Konungens Befallningshafvande å ena, och andra myndigheter och tjenstemän å andra sidan. Det är kändt att 5\ § af landshöfdinge-inslruktionen lemnar Kongl. Maj:ts Befallningshafvande rättighet, att, då omständigheterna sådant medgifva, expediera sitt beslut genom å handlingarne tecknad resolution.
Advisistor och förteckningar öfver meddelade lån, böra ifrån X.åneContoiret till Banquen af*, sändas; har Utskottet jemnväl ansett sig bora fästa det afseende å samma anmärkningar, att de ställen i Reglementet, hvarom anmärknin* garne handla^ torde kunna, få förändras tili, följande innehåll.; ! Jiiibriken, ”Reglemente för DiscontXiäneContoiret i; Grötheborg, angående verkställigheten af den, särskilda beläning på jern o^h andra i Rån» quen lånbara exportabia cffecter, som, enligt Rikets Ständers Beslut, kommer att vid nannu de Contoir ega rum.'’ Directionen af detta Contoir eger attj ifrån och med den lid Contoirets Discontrö»- trelse börjar, äfven meddela lån på i Eanquerx lånbara exportable effecter, stående å Vågarne inom DisconiContoirets. X>åne-district; samt uppbära inbetalningar å dylika lån, och panter re laxera; i hvilket afseende Directionen har, att emottaga och pröfva, samt under sin vård qch redovisning förvara inkommande JLåne» handlingar i denna väg. §• *». Horn. ju Huruvida, Vågattesten utvisar* att; Tlanio-TjtäkctieiS lietanltanden> 47? fahlén blifvit på Vägert inleinnad till erhållande af lån i Banquenl hvarom foirdraS Vågknäsiarens underskrift och Magistratens bevittnande, i likhet tued hvad sorn hittills blifvit iakttaget. 5) fför panterhes frigtfvände, antingen 1 helt eller till en del, inlfemnas tvänne lika lydande reqvisitioner a>f låntagaren, den ena förvaras i Z.åneActen, och den andra påtecknas? Förestående 000 SÉ 00 £££ oö it relaxeras -» hvilken påskrift undertecknas af tvänne Cort* Soirets Directeurer, sedan
Sedan auktions-protokollet inkommit, ege Kongl. Majits Befallningshafvande att, med ledning deraf, genom skjutslegans lämpliga förhöjning utöfver 1 R:dr 20 öre i stad och 1 IV. dr på landet, a) befria de skjuts-skyldige från det vid auktionen betingade bidrag eller sänka det under 10 R:dr Riksmynt per hemman, om sådant kan ske, utan att legan öfverstiger på landet 1 R:dr 10 öre; b) Sänka de skjuts-skyldiges bidrag till mellan 10 och 20 R:dr per hemman, så framt skjutslegan för detta ändamål icke behöfver höjas utöfver 1 R:dr 20 öre; c) sänka samma bidrag till 20 R:dr Riksmynt eller derutöfver per hemman, dock så att legan icke må höjas öfver 1 R:dr 50 öre; d) befria de skjuts-skyldige i stad från det vid auktionen betingade bidrag eller sänka det till så ringa belopp som möjligt, med vilkor att legan icke öfverstiger 1 R:dr 50 öre; e) sänka de skjuts-skyldiges bidrag i stad till mellan 1^5 och hälften af del vid auktionen fordrade, örn en skjutslega af högst 1 R:dr 40 öre dertill är tillräcklig; Q eller till hälften eller derutöfver, dock så att legan icke må höjas utöfver 1 R:dr 50 öre. 6:0. I det fall, att på landet skjuts-skyldiges bidrag, äfven om legan skulle höjas till 1 R:dr 50 öre per mil, ändock komme att öfverstiga 20 IVdr per hemman, må Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillse om ej skjuts-stationen, utan betydliga hinder för trafiken, må kunna indragas. Kan det ej ske, an mäles saken hos Kongl. Majit, på hvars nådiga ompröfning det ankommer om skjutslegan 'ytterligare må höjas, om möjligen understöd kan lemnäs af tilläfventyrs befintliga statsmedel, eller någon annan utväg till olägenheternas afhjelpande vidtagas. 7:o.
Det skådespel, som nu begynte, tycktes, ehuru vildt och ohyggligt, och ehuru man i början visade någon förskräckelse, vida bättre behaga damerna, än Dom Miguels första upptåg med jagguaren. Men knapt var denna krigsdans slutad, förr än drottningen gaf bestämd befallning att betjeningen skulle foga anstalter till afresan. Sällskapet skingrade sig åt alla kanter: de flesta gingo att söka sina nantilhas, några ville ännu taga ett slag genom den eclairerade parken. Då Andrada, i ändamål att gifva en befallning, hvars påföljd vi snart skola erfara, tog sin väg genom en aflägsnare del deraf, hörde han utanföre en sparsamt belyst löfsal några ord, som ovillkorligt hämmade hans steg. Dessa ord, uttalade af ett fruntimmers röst, lydde sålunda: men medge, Dom Rodrigues, att han är bra söt, bra älskvärd, den infanten. Jag förstår er inte, donna Xaveria: Söt, älskvärd? Han är ju tvertom temmeligen ful, och derjemte intet så litet stel. Men talenter har han visserligen, och ... Åh, ni talar om Dom Pedro, hvem tänker på honom? Jag menar Dom Miguel, bör ni begripa. Den vildmenniskan! Det är ju en ram Indian. Må vara; men såg ni, hur väl han dansade krigsdansen. Hvilken manlighet, hvilken styrka, hvilken musculatur! Han såg rigtigt förtjusande ut i denna vilda costum. Och sedan, hur ädelt, hur ridderligt betedde han sig icke emot den trotsige Villaflor! Jag skulle i hans ställe gifvit den sturska pojken en risbastu. Och hur angenämt, hur belefvadt var icke hans upptåg med Jagguaren! inföll Rodrigues ironiskt. Ni hörde ju, att klor och tänder voro utbrutna. Han borde blott sagt oss det förut. Vi kade dock bordt begripa, att den raske Infanten intet velat göra oss något ondt, och att äfven i värsta fall våra talrike beväpnade cavalierer tillräckligen skulle skyddat oss från all fara. – Likagodt jag blir dervid: Dom
C. O. Palmstjerna. kongl. Majtls Nåd. Proposition, JYt 59 25 Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Bans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 9 December 1853. Närvarande: Hans Excellens, Juslitias-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt nådigt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer i fråga om anvisande af medel till godtgörande af från Stats-kontoret, utaf under händer hafde medel, utgifne förskott dels till understöd utan återbetalningsskyldighet, och dels till lån åt de genom eldsvåda hemsökte innevånare i staden Gustavia å S:t Barthelemy. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stals-rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, och befall to, att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag afgå, sådan den finnes protokollet bilagd. Ex protocollo L. L. Fries. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Dec. 1883, kl. 3 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Decimalsystemets tillämpning på Rikets mynt; Gifven Stockholms Slott den 6 December 1853.
Casseuren Björkman, dels ock upplysningar från nämnde Direction blifvit af Banco-Fullmägtige infordrade, huru sig förhöllé med de rättegångar, som uppstått emellan Låne-Contoret och de enskilde personer, för hvilka Rindstedt lånemedel förskingrat; hafva Banco-Fullmägtige, den 8 November i838, beslutat, att frågan om ytterligare ersättningstalans anställande emot Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander skulle lagas till slutligt afgörande efter inhämtande af omförmälde upplysningar, och sedan sig visat, huruvida genom de mot Lindstedts löftesmän och Björkman vidtagne utsökningsålgärderne, större eller mindre del af det Låne-Contoret ytterligare tillkommande ersättningsbelopp kunde indrifva. Direetionen öfver Låne-Contoret har sedermera uti Dess till Revisorerne afgifne Berättelse, tillkännagifva, alt samlelige rättegångar emot de personer, hvilka, på grund af Lindstedts förskingring af de dem beviljade lånebelopp, undandragit sig betalning af deras skuld till Verket, numera befinnas med slut afhuipne. Och upplyser Direclionens Berättelse för öfrigt, att, till betäckande af de förluster, Låne-Contoret, genom Lindsledtska balancen, fått vidkännas, utgörande i Capital 38,776 R:dr 10 sk. Banco, ingått, jemte ofvanberörde 18,303: 2. g. samt de Björkmans tillgångar, hvilka varit med qvarstad belagde 3,714: 27. r. från arne af Lindstedts Löftesmän 1,019: 8. — Tillsammans R:dr 23,041: 37. 10. hvilka medel, i mån, som de influtit, genast blifvit använde i allmänna Discontens Lånerörelse; hvarefter räntan, a 5 procent om året, är vorden lagd till Capitalen, hvilka derigenom, vid i838 års slut, ökats till 24,824 R:dr 23 sk. 4 r:stBanco, så att, då sistnämnde belopp, tillika med de 4.000
Majus och Rikets Bergscollegium, under den 16 Maj 1816 afgifvit sitt infordrade underdåniga Betänkande i ä att flere Landshöfdingars underdåniga yttranden ännu saknas. Stockholm den 16 Aprill 1818. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs» och EkonomiUtskotts Betänkande i anledning af Herr Ombergs Motion om Besv. och Ekon. Utsk. Betcinkanden. GöthaCancilcrrbetes inskränkning tills vidare inom Linien mellan\ Venern och Vettern. BorgareStåndet har till detta Ut-' skott behagat remittera ett af Herr C. J. Örnberg ingifvet Memorial, deruti anföras, att, då Riksens Böglofl. Ständer icke lära böra opponera sig emot allmänna Opinionen, och den sistnämnde redan i flere års tid och mest uti närvarande villervalla i penningetväsendet bestämdt lärer yttrat den öfvertygelsen, ett Götha Canalarbete blifvit efter en alltför vidsträckt plan färataget och forceradt, torde tidepuncten vara inne att bestämma Samma arbetets inskränkning tills vidare inom Linien mellan Venern och Yettern. —• Derjemte hafva följande yttranden till Ståndets Protocoll blifvit anförde af Herr Gederborg, att Herr Örnberg misstagit sig om allmänna opinionen, rörande detta ämne, att densamma varit fördelaktig i anseende till Canalanläggningen men deremot ogillande Canaloch Discont-Directiosierna, och sluteligen att nationaläran fordrar! Götha Oanalanläggningens fullbordan i liela sin vidd; Herr Laurell, att Iian lika med Herr Ornberg, anser Canal-arbetet böra inskränkas tills vidare inom linien mellan Venern och Vettern, som styckevis kunde fullbordas; Herr Leffler, att han så mycket mindre fean instämma med Herr Ornberg, som ingenting sedan 1315 års Riksdag förefallit a£ Eesv. och Ekon. Tjuk. Betankanden, 535 elen beskaffenhet, att den då yrkade och gillade arbetsmethod derföre behöfver att ändras.