Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofversättningen af latitud med godtycke, som icke vet af några gränsor, utvisar således icke särdeles språkkunskap. Jemväl å beskaffenheten af en del bland de försvårande och mildrande omständigheter, hvilka vid pröfningen Den 29 December f. m. 491 böra afses, lemnar nya förslaget en hittills saknad anvisning; ehuru hvad dervid uppgifvits ej kan anses annorlunda än såsom exempel, och då otjenligheten af sådane endast exempelvis gifna föreskrifter blifvit af en bland beredningens ledamöter, Hr expedilionssekrel:n Richert, anmärkt och motiverad, samt nu ytterligare Hr Rääf med afseende å ordalagen gjort anmärkn., så att 2 så divergerande auktoriteter kunde emot denna del af förslaget åberopas, det torde vara att förmoda att hela denna ytterligare anvisning uteslutes. — Förutan alla bestämda gränsor har' emellertid visserligen ingen domare hittills ansett sig, vid den pröfning åt honom upplåtits, handla efter godtycke; han har af föreskriften om hvad som borde afses kännt sig i samma mån mer och mer bunden, som föreskriften blifvit gifven i allmänna ordalag, och han sålunda försl sjelf måst för sig komplettera den, också utan att härvid kunna öfverlemna sig åt godtyckets hänförelse. Han har varit nödsakad hänvisa afgörandet till den lag, som, på sätt Engelska juristerne uttrycka sig, ”ligger i domarens bröst”; lian har måst anlita den bästa af alla rådgifvare: samvetet, som hvar och en, hvilken vet eller rättare känner, hvad detta ord belyder, måste medgifva vara godtyckets fullkomliga motsats. Svårigheten och ansvarsfullheten af detta värf kan icke förnekas, likasom att det af olika parsoner måste blifva med olika skicklighet och nit utfördt, men svårare och ansvarsfullare kan det ej blifva efter utsträckningen till hvarje fall af dem, der försvårande och mildrande omständigheter kunna finnas att afse, än det hittills varit för de många säskildt bestämda fallen, de der merändels varit sådane, hvaruti de Hesta sådane omständigheter kunnat förekomma.
För att icke trötta Ridderskapets och Adeina tålamod, vill jag blott korteligen citera innehållet af det ena i denrra Författning åberopade Riksdags-Beslut elier det af år 1747.. 16 §. ”De kunna ej underlåta (Riksens Ständer nemligen) att uti detta öppna Baslut omröra, huruledes den uti 1 1 § af 1741 års RiksdagsBe”slut gifne trogna varning föga eller 211 sin t et ver”kat, så att mången, af en inbillad eller sjelftagen "frihet, trott sig ega rätt saklöst att tadla och vrångt ”uttyda de Författningar, sQm på Riksdagar göras Nu som ”denna lyckliga Regeringsacten, å ena sidan till-] ”städjer en anständig och beskedlig frihet , att gyttra sig öfver de förevarande oafgjorde mål, » ”så länge nemligen de äro, eller innan de komma ”under öfverläggning; men å den andra åter påyr”faar en tystno och lydno, så snart Riksens Stän”ders Beslut, Kongl. Maj:t med Råds Råde, till ”verkställighet öfverantvardade äro _ ”Så hafva Riksens Ständer, enligit grundlagarne ” — härmedelst stadgat och förafskedat, ”det eho, som pä något vis, hemligen eller up. ”penbarligen, eftertraktar, att förringa Ofverbe”tens höghet, störa Ständernes frioch rättighe”tei och Lagens helighet och myndighet, den - Den 5 Ocloler t. ml 79- 3,samma skall, såsom en orolig och skadelig lemj 5,iiageligen anses och straffad varda.” Af desse författningar och BiksdagsBeslut, af h vilkas innehåll Bidderskapet och Adeln inhämtat, att flere likadana, sedan längre lid, funnits, är gifvet, att 1787 års Författning grundar sig på Konungs och Ständers gemensamt fattade beslut. Att den jemväl har sammanhang med allmänna lagen, torde bäst, upplysas af des* innehåll och af det exempel, att den af Domare blifvit tillämpad, hvarom äfven Herr von Hartmansdorff nyss talat.
Ett af Herr Linström ingifvet Memorial, deruti, med anförande af de här i landet bosatte Judars skadlighet, hvilken äfven, genom de sedan sista Riksdag inom denna nation inträffade Bankrutter, skall ännu mera upplysas, föreslås ; Sesv. och Ekon. Etsk. Att någon vidare inflyttning af Ju* idar på längre eller kortare tid i Riket ovillkorligen och bestämdt må förbjudas : 2:o Att de här varande Judars yrken, må inskränkas till Fabrikers anläggning och drifvande, samt förädling af endast sådana råämnen, som här i landet kunna produceras j 5:0 Att ali befattning med handel både af vexlar och utländska varor, af hvad namn det vara må, varder förbuden vid äfventyr aE exportation och förlust af rättighet att i Riket någonsin inkomma; 4:0 Att alla Judebarn, som hädanefter här i Landet födas, skola i den Evangeliska Läran uppfostras, vid äfventyr för deras för-, åldrar, att ur Riket varda utdrifne. 2:0 Herr Tunells Memorial, deruti, medi fastadt afseende på Judarnes handel i Carlskrona, äfven yrkas, att Judarne, så framt de skola utan skada för Fäderneslandet härstädes kunna bo och vistas, må utestängas från handelsyrket, men uppmuntras till Fabrikers anläggande och drifvande, och att deras barn. böra uppfostras i den Evangeliska läran. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, sorn inhetntat innehållet af så väl Serskildta Utskottets vid sistlidna Riksmöte* rörande detta ämne aigifna Betänkande, sorn af samteliga RiksStåndens, i anledning deraf* förehafda öfverläggningar och underdåniga; skrifvelse till Kongl. Majit, har, efter noggrant öfvervägande af alla de skäl mot och med, Som vid denna fråga förekomma, trott BUiäPZ lill Riks$t, Fröt. $«ml,A':r 70, 544 Besv. och Ekon XJtsk.
I Oddrúnargrátr kallas Vilmund »Högnes baneman.» Hvilken Högnes? ha eddaforskarne med förvåning frågat sig, ty ehuru Oddrúnargrátr infört det ämne, som där besjunges, i Sigurd Fafnersbanes saga och förvandlat sin hjälte, Oddruns älskling, till gjukungen Gunnar, kan den omnämnde Högne icke vara gjukungen med detta namn, Gunnars broder, hvars baneman är Atle, ej heller Högne, Sigruns fader, som faller i en strid med Helge Hundingsbane. Men det finnes också en Högne, som tillhör just den krets af personligheter, hvilken omtalas i Oddrúnargrátr, ty han är reidgotakonungen Heidreks ättling, således en frände till den i Oddrúnargrátr besjungna Borgny Heidreksdotter. Och denne samme Högne är den ena hufvudpersonen i Hjadningastriden. Och att denna utgjort en episod i Lodbrokssagan, bevisas däraf, att de utdrag ur Brage den gamles Lodbroksdrapa, som Skaldskaparmal meddelar, skildra dels hjadningastriden, dels Sörles och Hamders äfventyr. Enligt Saxo har Ragnar kämpat med en Sörle i Götaland och med en Hamders (Hamas) son Ella på engelsk botten, uppgifter, som, huru omgestaltade de under tidens lopp och kanske under Saxos händer blifvit, dock vittna med Brages århundraden äldre Lodbroksdrapa, att Sörles och Hamders äfventyr redan i en långt tillbakaliggande tid varit förknippade med Lodbrokssagan. Hvad hjadningastriden vidkommer, vittnar Krákumál, att ännu vid den tid, då den författades, utgjorde historien om spökkämparne Högne och Hedin en episod i Lodbrokssagan. Det är Lodbrok, som med sina stridsmän landstiger å ön, där hjadningarne hålla till, och genom att nedlägga dem, befriar dem från att fortsätta ända till Ragnarök sina nattliga fäjder.
» H m » — v o n Minoff drog i sin ena mustach, » hm, j a visst var det en förlust att mista hä- sten, m e n icke är det värdt att hänga sig därför! Nu får jag skaffa mig en ny. » Jaså, det vara bara det, att skaffa sig en n y! Ida såg på h o n o m forskande, nästan strängt, o c h det var något kallt, afvisande i tonen, när h o n svarade: » Allt här i världen kan ses på så många olika sätt! » » Mycket sant, fröken, m e n jag tror dock, att ni är ovanligt djupgående! » » Så stöter jag också på grund, » svarade h o n halfhögt. » H v a d n u! Håller ni på att gräla på allvar, eller är det bara kärleksgnabb? » frågade fru Edelberg, i det h o n k o m fram till de båda unga. » Ingendera delen, » svarade Ida lugnt. » Nå, det var väl det! G o d afton, löjtnant v o n Minoff! Det var roligt att se er här kväll. Så ohyggligt m e d er vackra häst! Den d o g väl genast? » » Ja, » svarade han kort » Sköt ni den själf? » » Nej! » » Se, då hade jag rätt! Säg, Ida, har du sett friherrinnan Silfverfelts j u v e l e r? De äro charmanta! Sådanda toaletter här i afton, både vackra o c h dyrbara. » Fru Edelberg kastade en mönstrande blick öfver samlingen. » Men se där borta står L y d i a alldeles ensam! » utbrast h o n. Snälla löjtnant v o n Minoff, följ m e d mig bort till henne, så h o n får höra af er själf att jag hade rätt, — annars tror hon det icke. A d j ö så länge, Ida! » — » H v a d ni ser trött ut, fröken Hallner! Vill ni icke sitta? » Kapten Bergclou sköt fram en stol till henne. » Tack så mycket! » » Nu kanske jag kan få be o m en dans, » fortfor kaptenen.
Här begagnade Gnn ett uttryck, som jag är ledsen alt nödgas anmärka, nemi. alt det skulle förefinnas brist på redbarhet i detta förslag. En hvar, som vill genomläsa detta förslag med dertill fogade bila\ gor kan lätt bedömma om raan med skäl kan säga alt bristande V redbarhet der yppar sig. Det är -visserligen sant, att några seri skildta kostnadsförslag icke finnes bifogade, men jag hemställer huruvida StatsUlsk. eller detta Stånd skulle kunna ingå uti granskning af så beskaffade anmärkmr, som dem Gr. von Platen framställt, ty om Gr:n hade varit öfvertygad att de hade skäl för sig, så hade bättre och rättare varit att inlemna dem till Const.Utsk. än att här uttala dem. De hade då kommit till en domstol, sora varit mera kompetent alt afgöra frågan än R. o. Ad. uu kan vara det. För öfrigt är det sant att icke någon plan är upgjord huru flottan i en aflägsnare framtid skall komma att se ut; men jag anser den bästa plan man under en öfvergångsperiod kan följa, vara den, alt bibehålla hvad man har och sätta det i förbättradt skick. Det är denna plan, som ligger i de bilagor, hvilka äro bifogade K. < Propos. Jag tror det icke vara väl betänkt att genast kasta bort allt hvad man eger för att blindt följa en idé, och det kan icke vara Gr. von Platen obekant att en sådan öfvergångsperiod nu är . inne då till linieskeppet Carl XIV Johan ångmaschin redan är beställd. Att vi icke inom 1 eller 2 år kunna åstadkomma en fullständig förändring är lätt att inse. De båda stora sjömakterna hafva nu slagit sig på den bogen och komma naturligtvis att draga de mindre makterne med sig, men det kan ej ske annorlunda än småningom. Gr. von Platen nämnde äfven att Danmark skulle hafva från1 gått skeppen. Då måste någon förändring hafva inträffat sedan i fjol, emedan då ett Danskt skepp gick uti Kaltegat och Nordsjön, hvilket var bygdi efter tidens fordringar ehuru det icke hade ångmaschin. En del af våra skepp äro visserligen gamla, men jag tror att om de jemföres med utländska fartyg, så skola de icke ligga efter desse i seglingsförmåga.
Här äro upptagne Kronans handtverkare till särskild beskattning för deras löner, dock ej under D e 11 3 O c t o b t r f ra. 45 2 r:drs årlig beskattning. Da desse åro i samma förhållande som löntagare, hvilka icke betala Lev ilin., då lönerna understiga 200 r:dr, så sy lies 111ig billigt, att Kronans handtverkare måtte behandlas i likhet med andra tjensteman; ty det kan finnas de, som icke hafva 200 r:drs lön och skulle således, om de betraktades sorn tjenstemän, undgå all betalningsskyldighet af bevillning. Jag känner handtverkare vid artilleriet, som arbeta för dagspenning och ibland äro sysselsatte och iliand icke. Det ar alltå icke skäl att de betala för hvad de icke hafva. Kronans handtverkare böra , efter min tanke, betraktas lika med löntagare. Frih. Nauckhoff: Innan Hr Frih. o. Landtm, framställer propos. på denna 5, anhåller jag, att den punkten måtte blifva undantagen, som börjar pag. 12 i betänk. N:o 12 med orden : ”En lika afgift för hvarje representationsdag, ”så val i städerna som på landet” etc. Det slår också i öfverensstämmelse med det beslut, som är fattadt, att 1111 endast yttra sig öfver grunderna för bevillningens debiterande. I samma förhållande står den följande punkten, som börjar med orden: ”Afreser sådan person ifrån orten” etc. Gr. Ha mil ton: Jag hemställer, huruvida ej den af Frih. Nauckhoff omnämnda punkten verkligen hörer till grunderna för bevillningens utgörande. Det står: ”En lika ”afgift för hvarje reprrsentationsdag, så väl i städerna som "på landet, skall erläggas” etc. Så snart afgiften icke är bestämd, som blir en sednare åtgärd, så hörer stadgandet huruvida en sådan afgift bör erläggas eller icke, efter hvad jag vågar tro, onekligen till grunderna. Frih. Nauckhoff:
Fortifikations mästaren, intendenten eller tygmästaren, som har ansvar för byggnaden och redogöraren skall vara närvarande. Boställshavaren skall vara underrättad 8 dagar innan synen och själv eller genom ombud vara närvarande. Man skall undersöka lägenhetens nuvarande tillstånd i alla delar, beskaffenheten och antalet rum, dörrar, fönster, eldstäder m m. Varje rum erhåller ett nummer, som inte får ändras. Besiktningsoch inventeringsinstrument upprättas, som underskrivs av besiktningsmännen och boställshavaren. Ett exemplar sänds till Krigskollegium, ett till befälhavare som har ansvar för huset och ett till boställsinnehavaren. § 4 Vid byte av boställshavare sker avoch tillträdessyn. § 5 Boställsinnehavaren ansvarar för att lägenheten är i samma skick vid avflyttning som vid tillträdessynen. § 6 Boställshavaren bekostar underhåll av fullständig vård och renhållning i allmänhet, eldstäder, spjäll, pipor, dörrar, luckor, förstugor och trappor, nycklar och lås, fönsterkarmar med glas, tak av gips, golv och trösklar, tapeter, vitlimning och målning, kakelugnar, trappsteg och ledstänger. I övrigt är han, som var och en, ansvarig för skada som han själv eller hans tjänstefolk vållat. Särskild noggrann tillsyn på eldstäderna krävs. § 7 Den befälhavare som har ansvar för huset bestämmer sotning, som betalas av boställsinnehavaren. § 8 Då eldstad eller huset över huvud taget blir så slitet att det måste till en större reparation, görs det på kronans bekostnad. Förutsättningen är att boställshavaren inte är vållande till bristerna. § 9 Boställshavaren får inte utan tillstånd av Jrigskollegium ändra murar, skiljeväggar, trappor, eldstäder och rökgångar, inte ta upp nya fönster eller dörrar. Upptäcks läcka på taket, skall anmälan göras till Krigskollegiet. Är läckan betydande och behöver åtgärdas snabbare tillåts boställshavaren vidta åtgärder. Dessa får inte kosta mer än 50 riksdaler. § 10 För uthus gäller samma vård och underhåll som för boningshuset. Dock får boställshavaren på egen bekostnad sätta upp plank runt kål - och kryddgårdar, träd och humlegårdar och bygga fähus eller mindre uthus om plats finns.
Dalarnes ofvanför det egentligen bergsbrukande distriktet belägna trakter. Härvid kan tilläggas, att inom ingen del af landet begränsningen emellan de särskilda näringarnes områden faller så skarpt i ögonen, som inom det 1111 bcskrifna. Följaktligen kan varurörelsens allmänna rigtning härstädes bättre bedömmas, än inom andra orter, der olika slags näringar äro mera blandade med hvarandra. Bristen på spannmål i det bergsoch skogsbrukande distriktet, jemte öfverskottet deraf söder om dess gränser hafva af ålder gifvit spannmålsrörelsen från Mälaretrakterna sin rigtning från söder till norr. Ju mera dock odlingen framskridit mot Uplands och Westmanlands nordligare delar och närmat den större spannmålsproduktionen till det öfra landet, desto mera har ock i senare tider Mälaresträndernas och östra Uplands spannmålsafsättning sökt sig väg mot hufvudstaden, för dess konsumtion och till export. Likasom spannmålsrörelsen sålunda har sin rigtning emellan norr och söder, så hafva ock bergsbruksprodukterna sökt sig de kortaste vägarne från norr till söder, för att med minsta kostnad träffa de närmast belägna hamnarne vid Mälaren, hvarifrån desamma billigast kunnat föras till hufvudstaden för export, eller till sådana konsumtionsorter, dit sjötransport erbjudit sig. De varor, som utgöra hufvudsakligaste föremålet för transport inom de bergsbrukande orterna, bestå af sådana tyngre produkter, som i förhållande till sin vigt äro af ringa värde, följaktligen icke kunna bära hög transportkostnad, och derföre mera lämpa sig för sjötransport, såsom vida billigare än jernvägsforsling. Det är nämligen en känd sak, att jernvägarné omöjligen, i anseende till sin stora anläggningsoch underhållskostnad samt dyrbara rörelsemateriel, kunna täfla i billig transport med sjökommunikationerna, utan att deras egentliga företräde ligger i den större transporthastigheten och deras oberoende af årstidernas vexlingar. Dessa jernvägarnes fördelar äro af mindre värde för bergshandteringen, hvars omfång begränsas af skogstillgångarne, och hvars produkter icke kunna exporteras vintertiden, emedan den yttre segelleden stänges af is nästan samtidigt med deu inre.
Usta punkten, litt. A, angående grundräntornas förenkling, återremitterades. 2:dra punkten, litt. B, angående ändring i sättet för de indelta heminansräntornas och kronotiondens utgörande, återremitterades. 3:dje punkten, litt. C, angående grunderna för markegångsprisens bestämmande. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande: N:o 187, i anledning af väckta frågor om förändring i hittills gällande stadganden, angående influtna bevillningsmedels leverering, biföll Borgare-ståndet det slut, hvaruti Utskottet stadnat, utan att godkänna de af Utskottet dervid anförde motiver. Prot-Utdrag den 9 Juli i851. 371 Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och bifollos Statsoch Lag-Utskottens Utlåtanden: N:o 13, angående regleringen af de under riks-statens andra Hufvudtitel till rikets Hofrätter upptagne utgifter, och N:o 15, i anledning af väckt motion, angående förändrad plan för fängelse-reformens genomförande. S. D. Föredrogs och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ett af Christen Andersson från Skåne ingifvet skriftligt anförande, angående utsträckning af den uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 19 Mars detta år, begärda förändring med utarrendering af Annex och Mensalhemman i Skåne, Halland och Blekinge, till likhet med hvad som, enligt Kongl. Brefvet den 23 September 1812 egt rum i Bohus län. S. D. Vid skedd föredragning af Banko-Utskottets Utlåtande: N:o 56, i anledning af återremiss å vissa delar af Utlåtandet N:o 37, öfver väckta förslag med afseende å föreskrifterne, angående Bankens metalliska kassa m. m., blef första delen af Utlåtandet lagd till handling arne; hvaremot Utskottets hemställanden, angående förändrad lydelse af 115 och 121 §§ af Banko-reglementet, blefvo af Ståndet godkände. S. 1).
Friherre Wrangel, Henning, uppläste följande: Då det måste medgifvas, att den Rotering, som, i anledning af 1809 års Ständers Beslut, blifvit verkställd, icke öfverallt skett med den noggrannhet, som vid en mognare pröfning och närmare jemförelse af hvarje Hemmans olika godhet kunnat äga rum __ då Nationens billiga fordran, att de bördor, 202 * Den 13 April. sorn elen för Statens väl eller upprätthållande sig åtager blifva efter rättvisa grunder fördelade, icke, hvad Extra Roteringen angår, blifvit i alla orter af Riket uppfylld , så synes Herr von Heynes förslag om en allmän jemk. ning i grunderna för Extra Roteringen, och om en ny taxering af all före 1809 oroterad jord , icke sakna billighet Den brådska, som rådde vid Roterings förrättningarna och so.n k?nske af då varande omständigheter var en följd, skulle nödvändigt på ett och annat ställe loran eda till misstag, och dessa böra utan tvifvel rättas, der de kunna igenfinnas» Deremot kan jag icke instämma uti Herr vou Ht ynes project, att hvarje Extra Rote un-; der krig, trän det årets början då kriget är förklaradt, borde erlägga tre tunnor Spannmål årligen så länge kriget fortfar, emot befrielse från vidare Roterings • skyldighet. Jag utbeder mig att r Korthet få anföra de skäl, som grundat mitt omdöme i detta fall. Om de de reglor 1’ allmänhet stå fast, att ingen f örfattning bör ändras, utan så vida den finnes olämplig, och att ingenting nytt bör ar.tagas blott derföre att det är nytt, torde de i synnerhet böra gälla, då fråga är om sådana Författningar, i stöd af hvilka Contract blifvit afslutade emellan enskildta. Sådan är Författningen om Extra Roteringen. Öfverenskom nieber hafva ^blifvit träffade emellan Rotehållarne och Soldaterne , i förlitande på Den 13 April. 203 den helgd, rom bör åtfölja Konungs och Ständers gemensamma beslut.
Hr Gr. o. Landtm, anmälde, att secret. hos ft. St:s Just.ombudsman tillkännagifvit, att den af R. St. utsedde Just.ombudsmannen, Revisionssecret. och Ridd. Poignant med döden aflidit, i följd hvaraf, och till åtlydnad af 98§Reg.F., den utsedde suppleanten , Hofrättsrådet och Ridd. Landin borde i Just.ombudsmans-embetet insättas; och hem - Den ii September f. m. 99 stall<ie II. Ex., att Exped.Utsk. måtte anmodas att constitutorial för honom uppsatta. Bifölls. II. Ex. tillkännagaf, att i den sist hållna Tahnansconferencen blifvit bestämdt, alt val af Electprer till ut.eende af Just.ombudsmans suppleant borde förrättas nästk. Lördag d. i3 dennes; och hemställde II. Ex., om B. o. Ad., utom de 12 Elec.torerna, äfven behagade utse 4 suppleanter, så att hvarje lista komme att innehålla 16 personers namn. Bifölls. Föredrogs ånyo och bifölls Oecon.Utsk:s d. i dennes på bordet lagda ytterligare betänk. N:o iio i anledn. af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på skeppsägares åliggande att uttaga s. k. fribref och Turkiska pass. Vid förnyad föredragning af BondeSt:s genom prot.utdr. of d. 28 sisth Aug. gjorda och d. 3 dennes på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets beslut, rör:de lit. A. inom. 4 i 22:dra punkten af BancoUtskrs menior N:o 3o,fann II. o. Ad. icke för godt att den gjorda inbjudningen antaga. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d, 3 dennes på bordet lagda memor. N:o 33 till R. o. Ad., angtdc en yrkad, men vägrad propostn. II.
Dessa båda ämnen, såsom med hval" annan stående i den närmaste gemenskap, bar Utskottet ansett böra på en gång och i ett sammanhang till Rikets Ständers pröfning och afgörande anmälas. Vid 1823 års Riksdag hade Rikets Ständers Banco-Utskott ötverlemnat till BancoFullmägtige, jemte Protocolls-utdrag af den 24 Julii, ett anförande af Utskottets dåvarande Ledamot, Herr Cancellie-Rådet G. A. Bruncrona, uti hvilket åtskilliga underrättelser funnos meddelade angående ett af rå Hampa förfärdigadt, ganska tunnt, men tillika segt och uthålligt Papper, som till Ryska Rubel-Sedlar begagnas, derå prof jemväl åtföljde; äfvensom några beräkningar öfver dyrheten af sådant Papper, i förhållande till kostnaderne för Bankens nu brukliga Sedel-papper, enligt frun Boksluts-Commissarien inhemtade uppgifter. Bunco-Fullmägtige erhöllo, i samman - BancöWiskottets Memorial N.-o Qo. 1 Iiang härmed, det uppdrag, alt, rörande tillverknings,-sättet, söka förskaffa alla de upplysningar, som möjligen kunde stå alt vinna, neli att, efter inhemtad säker kännedom i ämnet, samt noggrann beräkning af alla på Papperets tillverknings-kostnad och beskaffenhet inverkande omständigheter, inberätta tili näst påföljande BancoRevision , resultaten af denna undersökning. Sedan vidare, under samma Riksdag, åtskilliga Motioner och Yttranden äfven inom Riks-Stånden afgåfvos, i frågan orri tjenligare inrättning af Bankens Sedlar till Yaleurer, Text och Format in. m., nemligen hos Vällofl. Borgaie-Slåndet af Herrar J. Lindström, J. Hagander och J. Nore'us (jProt den 3 Martii), samt Herrar limdström, Ullberg, leffler, Cederborg, Aspelin, Langenberg och Santesson ("Prot. den 3 Junii), och hos Ilöglofl. Ridderskape.t och Adeln af Herr B.