Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Ribbing, Bengt: Premisserna tyckas blifva så långa, att vi aldrig komma till sjelfva saken; men sedan man en gång salt i fråga, huruvida detta ämne ens bör vidare handläggas, si önskar jag, att vi, så snart som möjligt, måtte få densamma afgöra, i händelse Hr Landtm, finner sig i enlighet med grundlagarna kunna göra en sådan proposition. Väl säger 56 §:n RiksdOrdn., att intet ärende må nedläggas, utan Ståndets uttryckliga beslut, och deraf synes man kunna draga den slutsatsen, att ett ärende kan nedläggas med Ståndets beslut; men då i 2la mom. af 49 §:n Riksd Ordn. det finnes föreskrifvet, huru förhållas skall med ett mål, som 3:dje gången förekommer, så synes det åtminstone för mig vara emot grundlagen stridande, att, sedan ett ärende blifvit så vida behandladt, som detta är, någon sådan propos., som den Hr Rosenblad begärt, ens kan komma i fråga. Detta öfverlemna!- jag, utan vidare ordande, till Hr Landtin:s bepröfvande. Skulle det vara grundlagsenligt att göra en sådan propos., och densamma blefve besvarad med ja, så kommer dernäst i ordningen Hr Stråles förslag till propos., huruvida den tilltänkta lagen skulle kunna hafva retroactiv verkan. Motsatsen har blifvit af flera talare så fullständigt ådagalagd, att jag ej betvifla!' det en sådan framställning blir afslagen. Man behöfver ej mera, än att läsa oclrojen för hvilken privatbank som helst, för att finna en retroactiv verkan af denna tillämnade lag alldeles omöjlig. — Man har vidare såsom skäl för den mening, alt ingen ny lag för privatbankerna nu borde stiftas, anfört, att ett dröjsmål dermed vore helsosamt. Jag får dock tillkiinnagifva, alt jag icke dessmindre anser, att en ny lags lifgifvande nu skulle vara nyttigt, och att denna lagstiftning snarare dröjt alltför länge. De nuvar. privatbankbolagen kunna ej anses annorlunda, än såsom monopoliserande, om inga nya banker skulle få uppstå. Om meningen är alt befordra motvilja emot privatbanksystemet, så tror jag att medlet vore ganska väl valdt.
Efter hvad jag tror mig hafva mig bekant, hafva de 3 öfrige Stånden återremitterat denna punkt, och ehuru det visserligen vore en enkel sak att, med uteslutande af B. o. Ad:ns beslut, uppsätta en voteringspropos., torde det dock vara skäl att äfven detta Stånd, till vinnande af öfverensstämmelse i ordalagen, äfven ville återremittera punkten, på hvilket förslag jag anhåller om propos. Gr. Mörner: Jag hyser naturligtvis stor aktning för talmanskonferensens mening, men det synes mig dock som den bordt fästa något afseende vid R. o. Ad:ns beslut. R. o. Ad. har för sin del beslutat att medlen skola användas på ett annat sätt än det, hvartill de öfrige Stm lemnat sitt bifall, och jag tror icke att man hitintills tilltrott sig att lemna ett Stånds beslut alldeles å sido. Att Stats-Utslct varit i sin fulla rätt, då det uppsatt voteringspropos:n så, som skett, synes mig vara så mycket klarare som ingen enda reservation finnes anförd; och då jag anser Gr. Sparres förslag innefatta ett försök att nog kavaljerement behandla ett Riks-Stånds beslut, yrkar jag afslag å detsamma, samt bifall till Ststs-Utsk:ts förslag. Gr. Posse, Arvid: Jag anser mig skyldig det Ut.sk., som inom Utskds majoritet gjorde sig gällande, då detta beslut, efter omröstning, med några och tjugu röster fattades. Alan resonnerade så, att Preste-St:ts beslut i frågan hade den omfattning att det kunde tillämpas så väl på de två Stånds beslut, som bifallit K. M:ts Propos., som ock på R. o. Ad:ns, som ogillat densamma. Ty Preste-St:t sade i få ord att det bifölle medlen och att K. M:t fick använda dem som honom bäst syntes. Jag tror dock att majoriteten numera är ense om den åsigt, Hr Gr. Sparre framställt, hvarföre jag förenar mig med honom i yrkandet om återremiss. Frih. Liljencrantz, Johan:
Visste han, att hans hustru var död, att hans dotter stod ensam i verlden, att hans penningesändningar tillbakavisats med förakt? Och om han visste allt detta, huru tog han det? Säkert lätt, som en sådan sorglös, genomsjelfvisk natur måste göra. Tänk, att ega ett hem, som vore ens eget! Att omslutas af fyra väggar, hvilka begränsade en hel liten verld af trefnad och ömhet! Hon kom nästan ej ihåg att hon egt ett eget hem; det hade alltid förefallit henne som en bit ödemark, ända tills dödens frid ljutit sitt rörande, försonande skimmer deröfver. Och i detsamma var allt förbi, och hon kände sig åter utkastad i en obegränsad tomhet. Men engång skulle hon skapa sig ett hem, om det än dröjde länge till dess. Ett hem med böcker och blommor, stilla enslighet och dock aldrig tomhet. Hon skulle ut och se verlden och komma hem med tusen minnen, hvilka sedan skulle försköna hennes enkla hem. Hennes lif skulle bli så rikt med kunskaper, arbete och och Bellas tillgifvenhet som ett solsken öfver alltsammans. Tankarne återvände till Bellas sjukbädd och möjligheten att förlora henne. Med en ångest, som hon ej kunde förklara, lyssnade hon till de oregelbundna andetagen, böjde sig ned öfver bädden och fasthöll en flik af täcket mellan sina händer med en sådan ängslans kraft, som om det gält att qvarhålla ett flyende lif. Hvad jag är svag i dag, utbrast hon slutligen halfhögt och reste sig, fast besluten att återvinna sig sjelf. Här drömmer jag i timtal, som om min hela framtid berodde af detta lilla lif. Hon kyste Bella lätt på håret och gick med något som var hälften trots och hälften snyftning inom sig. I skolan vexlade stämningen på Bellas klass allteftersom underrättelserna om hennes tillstånd voro goda eller dåliga. Hanna fick dagligen besvara en mängd ifrigt deltagande frågor om Bella, och långt innan denna ännu fick höra något från den yttre verlden, öfversvämmades hennes rum af billeter, blommor och små prydliga arbeten, som kamraternas vänliga hjertan hade behof att gifva. Det käns alldeles som om en knapp fattades i rocken, då Bella är borta, plägade Bertha säga. Och just den knappen, som höll det varmast på klassen.
I sammanhang härmed, har Utskottet äfven tagit i öfvervägande Kongl. Maj:ts Remiss uppå Landtbruks-Academiens underdåniga memorial, med öfverlemnande af Agronomen Stephens enkas, Susanna Murray Stephens ansökning att, med afseende å hennes aflidne mans Iörtjenster om Sveriges Landtbruk, erhålla understöd för sig och fem barn; men som Utskottet icke har sig med visshet bekant, huruvida ej, enligt hvad någon anledning lärer finnas att förmoda, bemälda Susanna Murray Stephens och den enka efter Agronomen Stephens, som omförmäles uti den af Grefve Anckarsvärd väckte motion, äro tvänne olika personer, och Utskottet således anser en närmare utredning behöflig, innan yttrande i det ena eller andra afseendet kan meddelas, har Utskottet, som ej anser lämpligt, att Stats-regleringen häraf uppehälles, velat till Rikets Ständer hemställa, att frågan angående pension för Agronomen Stephens enka må hvila, intilldess Utskottet blifver i tillfälle att, uti serskidt afgifvande Utlåtande, sig yttra, så väl i Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 2ig. 7 anledning af denna punkt uti Utlåtandet JN7:o 63, som ock angående Kongl. Maj:ts ofvanberörde Remiss. Den 2o:de punkten, angående pension fritIIof-Gapellniästaren Hceffners enka har blifvit lemnad utan anmärkning af P reste-Ståndet, samt af B or gareoch Bonde-Stånden bifallen, hvaremot inom Ridderskapet ock. Adeln flere ledamöter anmärkt, att då ej högre belopp än 200 R.dr blifvit ifrågasatt, Utskottet saknat anledning alt nedpruta summan till hälften, hvarigenom pensionen blefve alldeles otillräcklig för lifvets nödvändigaste behof; men då Utlåtandet finnes vara af ett Stånd lemnadt utan anmärkning och af tvänne bifallet, får Utskottet det afgifna yttrandet oförändradt åberopa.
Med någon rimlighet lärer icke kunna antagas, såsom med desse capitalegares inleressen öfverensstämmande att arbeta på uttömmandet af Bankens silfverförråd, samt i och med detsamma å myntvärdets nedsättande och sine utestående capitalfordringars öfvergång till nonvaleurer, utan bör man fastmera förmoda, att de ej mindre af behof alt placera sina ofta fruktlöst liggande capital, än af förståndig omtanka, att, genom åt Banken lemnad handräckning, om den kunde i något afseende blifva påkallad, bet^gga sig sjelfve, skulle med begärlighet och utan tvekan lemna lån emot hypothek af sådane Bankens document, hvilka erbjuda den yppersta säkerhet de kunde önska, nemi. första inteckning uti Rikets jord inom tredjedelen af taxeringsvärdet, antagen efter sorgfällig pröfning, alt allt det blifvit enligt Lag och gällande Författningar iakttaget, som i ena eller andra hänseendet kan erfordras till inteckningshafvares betryggande från förlust. Äfven bland enskilda äro egentlige capitalister, det vill säga sådane, som önska sig en bestämd årlig afkomst af utlånade penningar, ingalunda Bankens fiender, utan dess naturligaste bundsförvandter, så länge ett Banco-Ulskollets Utlåtande IV:o 16. >7 ett stadgadt myntvärde finnes och låter sig upprätthålla och har den motsatta syftning, som man nu velat dem tillskrifva, visserligen aldrig framställt sig å deras sida såsom frivillig eller förutgående, utan här1 ed t sig från omständigheter, som gjort det lill en tvingande nödvändighet för dem att i dryga räntor söka någon ersättning, oell genom cnpitals nedläggande i faslighet sälta någon gräns för de förluster, hvilka uppstodo å fordringar, som, efter längre tid, blefvo återguldne uti ett till sitt värde emedlertid sjunket sedelmynt.
Kostnaden för hästoch sadelmundering, hvarifrån rusthållaren är befriad mot erläggandet af förenämnda vakans-afgift, kan uppskattas som följer: Hästens årliga värde, efter beräkning af 400 Rdr i inköpspris samt 12^ års tjenstetid i medeltal Rdr 32: — Hästens utfodring och skötsel under 11 månader om året, efter 50 öre för dag. » 165: — Hästutredning och sadelmundering, minst ...» 2Q: — Summa Rdr 217: — Vakans-afgiften utgör enligt förestående Rdr 92: 61- Behållning eller vinst » 124: 39- Summa Rdr 217: — 140 Bil. B. Utvisande den årliga kostnad suni uppstår för underhåll af 400 man nyvärfvadt Kavalleri, jemte erforderligt befäl, m. 11. Sqvadronerna upptagande 125 nummer, deribland inräknade underbefäl, hästläkare »eli trumpetare. De värfvade regementenas nuvarande stater upptaga för sqvadron 5 underofficerare, I hästläkare, 3 trumpetare (derutaf 1 i nummer åtnjutande portion) samt 99 man. För hästarne skall längre ned redogöras. Med tillökning af 400 man, skall det värfvade kavalleriets styrka således uppgå till 1,390 man, hvartill kom mer för denna styrka behöfligt ökadt antal underbefäl m. fl. Organiseras sqvadronerna på 125 nummer, och intagas i dessa underbefäl, hästläkare och trumpetare till lika antal för sqvadron, som ofvan är angifvet, blefve sqvadrons-staten: Underofficerare 60 Hästläkare 12 Trumpetare 36 Manskap • • ■ 1,392- Summa 1,500- Denna organisation motsvarar således i det närmaste det ofvan uppgifna behofvet af manskap. För dessa 1,500 underbefäl, m. fl. och manskap skulle erfordras 1,500 hästar.
Emedlertid vare han, intill dess Riksens Ständer sig utlåtit, om och till hvad del han må sin lön och öfriga tjensten åtföljande inkomster åtnjuta, vid dem bibehållen. Hvilket förslag, till behandling enligt 56 § Regerings-Formen, skulle hos Riksens Ständer O O ' anmälas. Stockholm den 10 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledam. vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledam. vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledam. vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Bilaga till Mern. N:o IG. 889 Bilaga till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskott den 3 Julii 1815. Herr Silverstolpe anmälde några förslag till ändringar i Grundlagarne: Regerings-Formen: 38 §. Föreslås en förändring af stadgandet, att en Stats-Secreterare, som efter vägrad Contrasignation nedlagt sitt Embete, ej må återtaga det förr, än Riksens Ständer bans förhållande pröfvat och gillat. 38 890 Riksdagen 1815. Memorial med förslag till ändrad lydelss af 56 § 1 Morn. Reg ering s-For men. Inom Constitutions-Utskottet har fråga blifvit väckt om noggrannare bestämning af första Momentet i 56 § Regerings-Formen. Då Utskottet af erfarenheten funnit, att det deri befintliga stadgande blifvit olika förklarad!, har Utskottet beslutit att till Riksens Ständer anmäla följande förslag till förändring i ofvannämnda Moment af 56 §: Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som ovilkorligen bör samma frågor utreda och deröfver sig yttra.
Ty genom ett stadgande i sådan syftning, vore den gemensamma Fattig-försörj,nings-skyldigheten till det mesta upphäfven; och hvad som är en allmän välgörenliels-pligt för liela socknen, deruti hvar och en medlem bör deltaga, skulle förvandlas till ett mången gång obilligt och tryckande åliggande för den enskilde, sorn såge sin vinning uti försummelsen att detsamma uppfylla.. Både för de nödlidandes skuld och för den obilligheten att ensamt ut enskilda jordbrukare öfverlemna största delen af fatligvårds-sbyldigketen, syne* delta förslag olämpligt, och Utskotten tillstyrka alltså dess ogillande. Hvad beträffar Herr Prosten Rosens yrkande, att stadgandet i Kongl. Kungörelsen den 5 Dec. 1788, angående skyldighet för den socken , der fattighjon egt hemman, att om detsamma draga försorg, borde tillämpas en - Lagsamt Allm. Btsv. och Gecon.-TJiskottens Betänkande Nio 5%, däst i händelse hemmanet inom de tre sistförflulne åren blifvit afträdt. så, ©m det än å ena sidan torde böra medgifvas, att detta stadgande, såsom hvilande på förutsättning, att den fattige användt sin verksammaste tid der han haft egel hemman, i många fall utgör en billig grund för fördelning af fatt igiörsörjnings-skyldighe ten socknar emellan, bör å andra sidan icke förbises, att berörde vilkor ofta icke inträffar, samt att en ganska stor obillighet uppkommer, när en person, hvilken i barndomen eller ungdomen ärft en obetydlig hemmansdel i en församling, der han tilläfventyi s aldrig vistats, på ålderdomen eller vid inträffad sjuklighet anses berättigad att af en sådan församling njuta försörjning.
Afgörandet af täflingen inom » Iduns ber har padt arbete ten af att priset, tis », vid döma hann 20 i af har tilldelals blott Det för uppgifva en utsatta efter signaturen innehafvarinna torde mängden hvilka emellertid hosvårigheofantliga tidningen. kronor, decemoch samt den bidragen, öfvervägande hvars sistl. mångahanda årsskiftet bland inflyta utbekommande till af deltagande del get julklappsbazar » fördröjts mo» Jendetsammas sin adress Redaktionen. Linneskåpet och d e s s vård. Prisbelönadt svar på frågan af Frida XLVI N. N. (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) En hylla kanske man får reservera för » hvarjehanda » såsom damoch lainphanddukar, påsar, grytvantar, stryklakan, som alltid skola finnas särskildt, mangeldukar, hvilka i förbigående sagdt böra vara utaf » enskaft » linne samt ofållade och blott öfverkastade, ty fåll brukar vilja lemna märken. Ofverkast af något tunnare tyg skadar det ej att förse sig med för att därmed skydda det finare linnet, helst om det förvaras i ett väggskåp. Skulle af en eller annan anledning linneartiklar finnas, som ligga obegagnade år från år, må de ej förvaras manglade, blott ordentligt hoplagda och omknutna. Haf ordentlig inventarieförteckning öfver linneförrådet samt uppslå densamma på skåpdörrens innansida och försumma aldrig att vid hvarje lak » inventera », att icke än det ena än det andra dussinet må blifva defekt. Göres detta utan undantag, blifva dessutom tjänarne mera aktsamma, om hvad de hafva sig anförtrodt, vare sig vid lak eller i dagligt bruk; och det ingifver alltid en god tanke om husmodern, då man ser ett vackert, väl ordnadt och vårdadt linneförråd. Men man måste vara ytterst noggrann vid läkning och hafva kunniga tvätterskor, som fullkomligt förstå sin sak och ej i sitt oförstånd tro, att hvilken tjänstflicka som helst kan taga laket om hand, sedan kläderna tvättats och karet lagts. Lemnar jag mitt iak i oerfarna eller slarfviga händer, får det ej förvåna mig, om alltsammans blir förstördt.
Från 100 till 200 6:te punkten bibehålies likväl, så att det minskas med i stället för för lättheten att kunna controllera, enär decimal-räkningen här är opassande. $• 7- 5:te punkten, i stället för arfvode bestämmes tractamente och kostpenningar. 6:te d:o bör bestämmas till antingen dagtractamenle eller | å |, emedan arbetet för Landtmätaren varit lika stort. 7:0 För 2:ne delegare delnings arfvodet, för d:o J för 5 ä 6. Fullt och deröfver ökas arfvodet med 8:0 Bestämmes till dags-arfvode. $• 9- Kommer att utgå, derest dags-arfvode skall beräknas. $. 11. Förändras till dags-arfvode. Bih, till R. St. Förrättnings-ProtocoIIet bör ej belastas med grunderne för arfvodes-räkningens upprättande; och bör en Taxa vara så tydlig, att grunderna för räkningen deri äro gifne. §. 2 6. Bör utgå.” N:o 35. Alik. till Exp. Utsk. den 17 Febr. 1841, kl. 1 e. in. Betänkande, i anledning af väckta framställningar om förändringar och tillägg till Kongl. Kungörelsen den 24 Januarii 1781 , angående Religions-Jriket en. Höglofl.
Med ett par ord meddelade jag honom att jag reste på samma tåg, norrut hän hvart, visste jag ju icke sjelf så noga. Hoppa upp här, uppmanade Tom. Det är bara en half timme till nästa station, der ni kan byta om igen ifall det här blir för långtrådigt och obekvämt. Så hade jag då fått min åstundan uppfyld, att en gång resa på lokomotivet. Egentligen bekvämt var det nu inte. Jag fick sitta på Toms verktygslåda på ena sidan, medan han sjelf stod på den andra, färdig att när som helst sätta i gång. Emellan oss hade vi ugnen, den eldaren allt efter litet öppnade för att kasta in mera kol, och då strömmade der ut en hetta, som nästan förtog andedrägten. Men framför oss låg banan slät och jemn med skenorna likt tvänne svarta streck, hvilka långt, långt borta löpte samman i ett enda; den vida, ödsliga prärien i glödande, dallrande solljus, med flockar af boskap utsträckta der och hvar i gräset och längst borta ett blåaktigt, otydligt töcken, nedtill liknande kullar och skog, upptill smältande i ett med molnen och solröken. Många ord hunno vi inte vexla förrän konduktören gaf signal och Tom släppte på ånga. Helt litet först, så något mera, maskinen pustade ett tag, ett till, hjulen rörde sig långsamt omkring, nästa ögonblick gledo vi utan den minsta ryckning ut från stationen och inom ytterligare några sekunder sköto vi fram med full fart. Tom såg på mig och nickade. Det är en fin pjes det här lokomotivet, ska jag säga. Jag känner henne ut och in och hon lyder ordres bättre än en örlogsmatros. Och Tom lät sin seniga hand med en smekande rörelse glida längs staken, som meddelade hans vilja åt maskinen och satte dess kraft i rörelse. Det var verkligen både nytt och intressant att åka på lokomotivet. I stället för otydliga glimtar af landskapet, tröttande genom sin brist på detaljer, dem man aldrig hann uppfatta, låg här hela nejden som en karta för våra ögon. Först långt borta, liksom sedd genom en bakfram hållen kikare, så växande i storlek och tydlighet ju närmare vi kommo, tills bilden med ens tycktes flyga rätt inpå oss, för att nästa sekund försvinna och lemna plats för en ny.
Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarie roterings utgörande; 2:o angående den nya ordinarie soldat-roteringen i Riket; 3:o angående jemkning i Provincen Skånes ordinarie rotering; 4:o med öfverlemnande af längder på tillökad ordinarie båtsmans rotering inom en del Län. Från Y ä 110 fl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts den 10 dennes till. Rikets Ständer aflåtna och i dag öfverlemnade Nådiga Skrifvelse, angående förändring i Södra Skånska Infanteri-Regementets rotering, i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarie roterings utgörande. Q O F r å 11 Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Stats-Utskottets följande på bordet hvilande Utlåtanden blefvo nu åter föredragne, nemligen; N.o 337, i anledning af väckte motioner, angående upphörande af a [gifter till Handelsoch Sjöfarts-fonden, samt huru förhållas bör, med de anslag, som varit å denna fond anvisade. Återremitterades. Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 339, angående anställd omröstning öfver åtskilliga till stats-regleringen hörande frågor. Lades till handlingarne. N:o 340, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om löne-ersättning lill adjungerade ledamöter i Götha llof-Rätt. Lades till handlingarne. N:o 341, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i fråga om beräkningen af Stats-verkets inkomster. Lades till handlingarne. _ O N:o 342, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande förlängning af arrendet å Edeby hemman. Lades till handlingarne. N:o 343, angående verkställd omröstning i följd af Riks-Ståndens ©lika beslut, rörande sökt prolongation å arrendet af Söderby hemman. Lades till handlingarne. 7*6 Prot. Vt dr. d. 21 Oct. 1840.
Till upplysning i målet får Utskottet vördsamt anföra: att Kongl. Maj:t, genom Kungörelsen af den 28 Augusti 1834, så vidt derom nu är fråga, ”till förekommande af den skiljaktiga tillämpning, gäldande Författningar, angående Allmogens frihet att föryttra sin afvel och ”sina tillverkningar, dittills varit underkastade,” i Nåder för-klal at, att Landtmän, till följd af gällande Författningar, ej må förmenas hvarhelst på Landet och i Städerne, äfven vid tillfällen, då frimarknad ej hålles, föryttra deras och grannars afvel och af dem åstadkomne tillverkningar af hvad slag som helst, mer eller mindre fulländade; dock utan rättighet för Landtmän att för egen räkning idka handel med andra inköpte landtmannavaror och tillverkningar, än sådane, med hvilka, genom serskilde Författningar, frihandel är medgifven; att detta, jemte öfrige i Kungörelsen befintlige stadganden, tillkommit i anledning af Commerce-Collegii underdåniga skrifvelse den 26 Augusti i834, hvaruti Collegium, med föranledande af invånarnes i en Församling af Hallands Län gjorda anhållan att fritt få afyttra sine slöjdealster, och för att förekomma den skiljaktiga tydning af gällande Författningar, angående Allmogens rättighet att sälja sin afvel och sina tillverkningar, som lios olika Embetsmyndigheter ej sällan egde rum, hemställt, att desse Författningar, genom utfärdande afomförmälde Kungörelse, malte upplifvas, samt jemväl uppräknat samma Författningar, nemligen 1:0 den i 2 §. af Kongl.
Betänkande rörande Myntbestämningen, är föreslaget, att, för Bankens hos Statsverket ägande Fordran, R:glsContoret skall till Banken afgifva sina Skuldförbindelser å 4i4Q0!oo° ■Rtdr med löpande 4 proc:ts årlig ränta; och att deremot hvad som öfverblifver utaf Bankens, Räntevinst, sedan omkostnaderne blifvit afdragne och 2Ö6,666§ R:dr till Silfver-inköp afsatte, skall ingå lill StatsVerket. — Om nu förslaget i hvad detsamma angår Skuld-förbindelserne skulle bifallas, men Ränte-vinsten icke komma RlglsContoret till godo, behöfver Gontoret ett serskildt årligt Ränte-anslag af 176,000 R:dr. Utlåtande, angrde vilkoren för SallpeterGärdens upphörande. (U.-A.) Af EL M:ts i berörde ämne under den 11 nasti. Sept. till R. St:r aflåtne samt utaf HÖglofl. R. o. A. till Statsoch BevillningsUtskotten, m^n af de öfrige RiksSlånden endast till StatsUlskotlet remitterade Nåd. Skrif - Betänk anden, N:o 3o3. veise inhämtas, att K. M:t i Nåder , bifallit R, St:rs, uti anderd. Skrifvelse af d. 3o sisth Julii gjorde, hemställau om SaltpeterGärdens upphörande, under följande af K. M:t dervid fästade vilkor, nemi., att det samina gärd, enligt Committerades för SaltpeterÄrenderne sednast afslutade HufvudBok, motsvarande belopp i Penningar 123,983 R:dr 46 sk. 4 r., eller jemna 124,000 R:dr B:co anvisas såsom ett årligt Anslag å lliksStaten och att i händelse antingen detta Anslag framdeles skulle indragas eller nedsättas, eller ock SaltpeterNäringen , såsom hädanefter endast ankom C" .