Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skiljaktighelerna hafva, på sätt nämndt är, först förekommit då förbrytaren borttager hela förvarings-persedeln. Särskilda länders lagstiftningar hafva i förevarande hänseende olika bestämmelser. Den Franska lagen sluter sig närmast till vår nu gällande lag; hvaremot de Tyska lagarne, i allmänhet, till inbrott blott hänföra ett med våld eller list verkstäldt inträngande i annans gård, hus, rum, eller fartyg, och såsom försvårande omständighet vid stöld upptager om någon dervid, på våldsamt eller listigt sätt, öppnar skåp, kista eller annan förvarings-persedel, som med lås, försegling eller dylikt stängsel tillsluten är; och denna sednare åsigt bar hyllats af lagberedningen, sorn tillagt, alt det ej inverkar på saken örn öppnandet sker inom eller utom bus. Men häraf skulle ock följa, att den, som i annans bostad, i afsigt att stjäla, uppbryter en kassa-kista, ej gör sig saker till inbrott eller för delta vådliga försök till stöld får vidkännas någon påföljd, derest han finnér kistan tom eller blir hindrad att borttaga hvad deri finnes. Efter hvad ofvan är visadt stöde dock en sådan bestämmelse i strid med vår gällande lagstiftning; och skäl synes destomindre vara, att i denna för rätts-säkerheten vigtiga princip derifrån afvika, sorn ostridigt är alt förbrytaren i detta fall uppenbarar en brottslighet af enahanda beskatFenhet, som den han ådagalägger, då han medelst inbrott banar sig väg in i annans rum oller hus. Men, efter hvad ofvan blifvit yttradt, inträder ett annat förhållande, då någon, sedan han borttagit en förvarings-persedel, öppnar densamma för alt åtkomma hvad deri finnes förvaradt. Persedelns öppnande Kan dä ej anses ske i afsigt alt stjäla det förvarade, såsom i och med persedeln redan stulet; och skulle detta öppnande betraktas såsom inbrott i detta ords legala betydelse, så hörde det äfven till konseqvensen, att lika betrakta öppnandet om förbrytaren väntat att finna något i persedeln, men blir bedragen. Således torde ej eller omförmälda förhållande kunna hänföras till inbrott.
5), böra, rara bosatta exemplaren paket till aboneller hos henne v-Ukor aäller utdelas afhumtas. OBS.! Täflinaen tmliist för stiider och köpinaa.r, iiiilitlel nppaår OBS.! et / are urli likstälda iifaiften; men kan femton i / äller minst exemplaret 2 gratisexernplar äfcen {fälla det samlade för privatpersoner. af tidnint / skontor, posttjensteiuän den som samlat samma. och hös Med. !&gt; abonnenter, (jratis; för abonnent(¿5). endast äro ' Uteslutna från lEn hva / r, för ilat sjette hållas nyssnunida. sä rida till. minst Täfiinyen Bokhandlare, OBS.! abonnenter kunna mot Utsändande qvavtalet furstinnor. för erhåller erlaf / t dessutom IO abonnenter ero. s. v. Stockholm den 0 april 1SSS. Redaktionen. jp|||uropas furstliga damer, drottningar, kej^ s ^ e sarinnor, prinsessor, utmärka sig för ögonblicket icke så mycket genom sitt inflytande på politiken eller på sina respektive länders öden. M e u deremot tilldraga sig många a f dem vårt intresse genom andra egenskaper, synnerligast egnade att framhållas såsom föredömen för andra qvinnor, medan vi hos en o c h annan finna ett mindre vanligt mått a f talang o c h förmåga att göra de samma gällande. Några korta antydningar o c h några belysande karaktärsdrag rörande dessa qvinnor, som k o m - mit på så framstående platser i samhället, skola utan tvifvel vara välkomna för Iduns läsarinnor, äfven o m vi ej derigenom lyckas framställa någon fullständig bild af personer, rörande hvilka naturligen endast spridda drag kunnat samlas, o c h s o m förr eller senare dock skola komma under historiens o c h efterverldens d o m. Bland Europas furstinnor intager utan tvifvel drottning Viktoria a f England främsta rummet, både genom sin rang som regerande drottning o c h sina personliga egenskaper.
Efter hvad tiden i öfrigt medgåfve, arbeta på förbättring, sammandragning och förenkling af lagoch författningsverket i de delar sådant funnes behöfligt. — I den uppsats jag i ämnet afgaf, sökte jag ådagalägga riktigheten af detta förslag genom en framställning, huru det vanligen nu tillgår med författningars utarbetande i förekommande ämnen, deraf följden ofta mäste blifva, att de sakna den grundlighet och fullständighet i sak och den reda och klarhet i uppställningen, som erfordras. De uppgöras nemi. af ledamöter i embetsverken och andre dertill särskildt utsedde embetsoch tjenstemän, hvilka dels för sina vanliga tjenstegöromål, utan deras försummande, icke kunna egna dertill den jemna tid, som derföre är nästan oundgänglig, dels oftast sakna de kunskaper och den utmärktare förmåga, som dervid erfordras, jemte den vana i sådant arbete, som endast genom mera ständig handläggning dervid kan vinnas. Den granskning af förslagen, som sker af Regeringens ledamöter, äfvensom af de embetsverk, hvilka förut deröfver kunna höras, kan till en del af enahanda skäl icke blifva af hufvudsakligare beskaffenhet och egenll. icke omfatta annat än sjelfva principerna; och pä delta sätt utgår, efter lång tids förlopp, förslaget, ofta mindre moget och fulläudadt än vara bort, samt blir snart föremål för felaktig och olika tillämpning, förklaring och deraf följande klander. Funnes deremot en dylik comité' af utmärkt skicklige personer, som med dylika arbeten endast sysselsatte sig, borde med säkerhet förväntas ett motsatt förhållande.
Kunnig i bandarb., van v. minderårig, underv.i v. skolämnen. Sv. t. ' 23 ', Oskarshamn,p.r. plats i ett bättre hus att gå frun tillhanda och är villig deltaga i alla inom hus förefallande göromål. Den sökande är något kunnig i klädsöm. På lön fä- stes ej så stort afseende som på ett väuligt bemötande. Reflekterande härå torde svara under adress » Josefina », Öresunds-Postens kontor, Helsingborg. Doktor Per Johansson Mottagningstider: kl. 10 — 11 f. m. och 2 — 4 e. m. Helgdagar endast sjukbud. Fullständig sjukgymnastik efter Kellgrens metod, så väl manuel behandling som rörelsegymnastik. Tre-årig assistent hos Direktor Kellgren i London biträder vid gymnastiken. Tider: för Herrar kl. 9 — 11 f. m. samt kl. 3 — 5 e. m. » för Damer kl. 12 — 3. [1433] [1615J Tillredandet af märgpomada. Man skrapar väl ur märgen ur alla stora ben, sedan man huggit sönder det slaktade nötkreaturet, lägger märgen i kallt vatten och byter om detta, tills märgen är hvit och blodet ursköljdt. Nu (Forts, å följ. sida.) hudsjukdomar. Hvardagar ' / 23 — ' / 24. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. Inträdesafgift 1 kr. JJ^T " 2 Fonografer äro nu verksamma, så att 12 personer nu samtidigt kunna bli betjänade. Nya fonogram af fru Ostberg, frö- ken Emma Ekström, herrar Salomon Smith, Backström, Palme m. fl. [1625] Marscher för piano till salu i bokoch musikhandeln Young, Gen. Lees ' Quick marsch 0,75 Zikoff, Turnier marsch 0.50 Heinlze, Bröllopsmarsch 0,50 Marsch till hemmet 0,50 Med. Bostad: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. \ 1 0 — | 12 f. m.
– När jag kom in i salen, satt där en främmande karl, sir han. »Hvem är herrn?» frågade jag. – »Jag är italienare, heter Frulli och är på väg till Ryssland till kejsarinnan Catharina,» svarade han. »Jag skall pryda hennes lustslott med skulpturer och ornament, men fartyget, med hvilket jag reste, har förlist, nu väntar jag på annan lägenhet.» – »Behöfs inte, herrn skall stanna kvar,» sade jag. »Jag tar herrn. Herrn kan pryda mitt lustslott likaväl som kejsarinnan Catharinas. Jag tar herrn för Gunnebo. Jag betalar dubbelt så mycket som kejsarinnan Catharina. Jag är John Hall. Förstår herrn? Han förstod, och han stannade, och han är en mycket habil karl, och jag är glad, att jag kapade honom från ryssen, sir han. Men han förspiller sin tid med att vänta därute. Aflägsna honom och kom sedan tillbaka. Här är en växel, som skall protesteras. Jag skrifver själf till Barker & Comp. i Hull. Bruksförvaltaren på Löfstaholm skall ha sin skrapa. Skrif den, Herpel! Är det något annat, han vill? – Grosshandlaren Niclas Björnberg väntar också därute. – Han kan komma in, svarade herr Hall, i det han åter vände sig mot pulpeten och började skrifva. Herr Hall hade nämligen för vana att fortsätta med hvad han hade för händer, fast han väl hade reda på att den besökande hade inträdt. Kung Gustaf själf hade härutinnan varit hans läromästare, ty Hans Kungliga Majestät brukade också bida sin behageliga tid, innan han öppnade audiensen. Uppe på det kungliga slottet i Stockholm hade detta ej fallit herr Hall vidare i smaken, men här på contoiret, där rollerna på ett så lämpligt sätt voro ombytta, tog herr Hall med mycken aplomb efter sin nådige kungs exempel. Han lät alltså Niclas Björnberg vänta ganska länge, innan han vände sig från pulpeten. Björnberg lät sig icke bekomma, utan stod helt lugn och iakttog John Hall och allt hvad denne företog sig. Björnberg var en liten spinkig och långnäst person, med ett blindt och ett seende öga.
Men redan 67 flyttade min familj till hufvudstaden, så jag kan ju så godt som sägas vara stockholmsbarn. Man kan åtminstone inte vara mera genuin stockholmare än jag. Om min ungdom är icke mycket att tala. Jag hade mitt första svärmeri — det där oändligt ljufva, ni vet — skref vers, läste latin och tänkte på scenen, när jag konjugerade amo. Ja, min kärlek för teatern gick till oeh med så långt att jag i närheten af studentexamen slungade boken — det var illa gjordt, inte sant? • — för att i stället gå hos fru Tammelin och taga lektioner. Ja, jag aflade till och med en kort visit vid kgl. teatrarnas Vi svara: naturligtvis i Det är visst ej meningen, att dessa erinringar endast skola omfatta konungens regenttid, idan alla minnesblad från hans långa lif, allt ifrån barnaåren och vidare, äro lika välkomna. De böra endast ha den personliga upplefvelsens värdestämpel. Redaktionen. Under signatur. Skiss af E — y. ^lolstrålarne dansade i rika knippen in genom de klara fönsterrutorna, dallrade öfver bladväxternas djupa grönska och bröto sig till sist i ljuskronans prismor. Framme vid fönstret, omgjuten af solskenet, stod Inez Hanner och blickade tankfullt ut i fjärran. Den mjuka morgondräkten af ljusblått ylle föll i smidiga veck omkring hennes höga, smärta gestalt. Det blonda, naturligt lockiga håret glänste i solljuset med en gyllene glans och förlänade det något bleka, uttrycksfulla ansiktet en ungdomlig fägring. Anletsdragen voro oregelbundna; det var endast de djupblå ögonen med deras mörka ögonfransar, som kunde äga anspråk på skönhet. I De smala hvita fingrarna lekte tankspridt med den blåa kordongen. Upp och ned foro de små mjuka bollfransarna, allt under det Inez ' tankar ständigt kretsade kring ett och samma föremål. Tänk, om han hade läst, hvad hon skrifvit! Om han förstått, hvem som skrifvit det, oaktadt hon ej satt sin vanliga signatur därunder, utan en dast ett litet obetydligt » — z ». ja, så kunde ju hvem som " helst teckna sig. X — Y — Z —, det var ju ett vanligt inkognito, intet annat.
Detta systeme , som Styrelsen följt, att temporisera, att under constitutionella former hylla enväldets principer, att vilja ett fritt statsskick, utan att uppfatta dess grundidce och ihärdigt arbeta på dess utveckling, tillräkna!’ jag ali den missbelåtenhet, all den ovilja, allt det klander, all den anklagelse, som för närvar, drabbar dess handhafvare. Jag tillräkna!' dessa handhafvare, att de kunnat så länge blindt åse utgången af detta systemes begagnande, att de icke vidtagit några positiva mått och steg för att åstadkomma förändring härutinnan. Lika uppriktig som Deii 3 Juli c. ra. a55 denna förklaring, iir äfven den, att jag delar den opinion, sorn af en annan värd talare i förmiddagens plenum blifvit klandrad, att äfven ett annat systeme, nemi. oppositionens, torde behöfva granskas. Jag har visserligen delat det misstag, att tro det vara möjligt alt tillvägabringa eller fordra en verklig ministeriel ansvarighet i Sverige, under de constitulionelbi bestämmelser, som derför i grundlagen stadgas; men jag har långt för detta afsvurit denna villfarelse, och jag liar då sagt hvad jag äfven nu upprepar, alt jag tilli äknar de verkande personerna i detta samhälle för ett fel, att de icke åstadkommit andra former, icke insett huru nödvändigt det var att afböja de tilldragelser, hvartill vi i denna stund äro komna; ty hvad man än må säga, så är det numera förgäfves att vilja neka tillvaron af ett allmänt missnöje i landet, hvilket missnöje har sin rot uti känslan af gäckade föt hoppningar på en fri utveckling af de nationella kraller, som lösgjordes 1809. Jag skulle hafva önskat, att de Svenske män, som inom vår administration hittills verkat, med sin kännedom af Sverige, sina — såsom jag icke betvifla!- — Svenska hjeltan och sin goda vilja för detta land, äfven förenat nog kraft för att här åstadkomma ett verkligt Svenskt tillstånd. Det är tillbakahållandet af det constitutionella systemets utveckling på Svensk grund, sorn jag högtidligt klandrar.
De som mest bibehöllo sitt lugn, voro furstinnan Grenin och Theresia. Den sistnämnda stödde sig mot prins Gustafs arm, och såg upp till honom med fullkomlig trygghet. "Kom, min älskade", sade han efter en stund och då larmet småningom aflägsnat sig, "vi vilja begifva oss hem; det är..." "En biljett till prins Gustaf af Sverige", ropade i detsamma en röst. Med feberaktig otålighet bröt prinsen den lilla biljetten. Vid den första blick han kastade på den, bleknade han och måste stödja sig mot en stolskarm för att icke falla. Men i nästa minut var han åter den stolte mannen, som trotsigt går emot lifvets stormar. "Kom", sade han och tryckte en varm kyss på den bäfvande Theresias läppar, "vi måste skynda hem. Kanske skall jag icke komma för sent att hindra det nedriga skurkstrecket." "Hvad är det; för himmelens skull hvad står på?" hviskade Theresia och virade sina armar kring Gustafs hals. Prinsen öfverräckte åt henne det af hans fingrar tillskrynklade papperet, och Theresia läste följande prydligt skrifna ord. "Min prins. Skynda er hem. På hög befallning beröfvar man er nu det lejdebref, som kejsaren gifvit er." Brefvet hade ingen underskrift. Hvem var författarinnan? Gustaf anade det, men han sade det icke till någon. Länge dröjde det icke förr än han och Theresia voro på väg till hemmet. Sedan furst Grenin sett till, att hans regemente icke deltog i de upproriska rörelserna, skyndade han hem. På vägen mötte han Gustaf och hans maka. De sågo honom icke. "Ja, skynda, skynda", mumlade den listige fursten, med ett segerleende på läpparne och i blickarne. "I skolen ändå komma för sent. Kapten Repnolsky har väl nu fullbordat sin handling." Läsaren anar nog från hvem den lilla biljetten kom. Den var från Axinia.
Han kunde slinka dit upp då och då men förhöll sig vanligen alldeles tyst och kom fort ned igen, där han mottogs af Berg med ett ironiskt filosofiskt: – Nå-å har din själ vederkvickts af den högre intelligensens gudadryck nu, Silfversvan? De där små herrarne anse sig visst äga de vises sten, de – människan är ett underligt djur. Ehuru intet förbud utfärdats och maten var densamma, föll det aldrig någon af fru Silfversvans inackorderingar in att slå sig ned en trappa upp. Endast värdinnan gled omkring öfverallt med uttrycket af förvåning stelnadt i sitt hvita ansikte. – Gaskronan var tänd och särskild feststämning rådde i dag i den vackra dubletten på grund af att ingeniör von Muhr medfört ett par gäster, nyss anlända från Sverige. Klubbens ordinarie ledamöter hade kommit en stund före supéen för att se till, att bordet var presentabelt, och att fru Silfversvan hållit sitt löfte om sillsalaten. Man ville gärna öfverraska med svenska anrättningar men också genom en mängd småsaker framhäfva amerikanskt skick och bruk – vare det långt ifrån att man skulle låta sig duperas af några aristokrater från hemlandet! Blue Points skandinaviska sällskap bestod af både svenskhatare, amerikagnatare och indifferenta, och någongång disputerades i himlens sky, men för det mesta upptogos tankar och tal af praktiska svårigheter och här var man enig som skeppsbrutna. Hvad det ideella angick, inskränkte sig behofvet allt mer till den egendomliga visdom, som stod att hämta i världspressen. Mer eller mindre hade de alla erfarit, att i Amerika ingen rätt trifves, som icke blir ärelysten å det allmännas vägnar – ja rent af njuter af publika lifvets företeelser. Hemma gick det utmärkt att lefva som Anders Pettersson och ge politiken och patriotismen katten.
Här om någonsin är det af vigt att taga våra egna förhållanden i betraktande; att framförallt gifva akt på föreställningssättet hos det folk, hvars andliga lif kyrkan har att vårda; och att således ej låta sig dåras af grundsatsens allmänliga sanning eller svagt gifva efter för yttre påtryckningar eller omdömen från håll, der det egendomliga hos Sveriges folk, och i dess inre förhållanden ej kan och ej eller synes vara fördomsfritt uppfattadt. Blickar man nu omkring sig, så kan icke motsägas att man erfar en andlig rörelse och en oro inom kyrkan, som hon ej synes mäktig att bekämpa. Men hvarthän syftar denna rörelse? hvadan kommer denna oro? Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG Till samteliga Riks-Ståndens Protocoll, Innehållande de Handlingar, Hvilka till Riks-Stånden blifvit ailemnade, Såsom Konungens Nådigva Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkander» och Förklaringar., Samt Riks»Ståndens Protorolls - Utdrag, vid Urtima Riksdagen i Stockholm i8i£» STOCKOLM, Tryekt i RtMÄws och Grasbjuigs Tryckeri, 1815- Utdrag af Protocollet hållet hos Högloft. Ridder skåpet och Adeln den 3 Mars i8js> S. t). JDeslöt Högloft, il i tift ers kape t och Adela att inbjuda sina respeétiva Medständet till instämmande i det beslut, att tryckningen af Samtliga Riks-Ståndens ProtoColl under innevarande Riksdag, i likhet med det dertill hörande Bihang, måtte af de till Allmänna lii k sdags-kost naderna till anslående medel bestridas. Ba Högloft.
Af Josef Smedberg från Elfsborgs län, att återstoden af det lör sänkning och upprensning af Lidaån vid sistlidna riksdag beviljade lånebidrag måtte på en gång få lyftas under år 1867, tn. m. N:o 382. Olof Olsson från Slängserud af Wermlands län, om utsträckning af rättigheten för åboer å kronohemman att förvärfva sig skatterätt å sådana hemman, m. m. N:o 333. „ Lars Daniel Andersson från Wermlands län, om anslag för fortsätt ning af nordvestra jernstainbanan från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika och Charlottenberg. „ Olof Olsson från Olebyn af Wermlands län, om anslag för utvidg ning af elementarläroverket i Arvika. „ Carl Wilhelm Eriksson från Westmanlands län, om anslag till er sättning åt jordbrukare, hvilkas sädesgröda lidit skada af hagel. „ Bengt Johan Holmlin från Göteborgs och Bohus län, om anslag för fördjupning och utvidgning af hamnen vid Uddevalla. „ Samuel Johnson från Jönköpings län, dels af förändring af vilkoren för det vid sist hållna riksdag, för utdikning och aftappning af sjöarne Tjurken och Näfvelsjön m. fl. vattendrag i Östra härad af nämnda län, beviljade lån, dels ock om ytterligare lånebidrag för enahanda ändamål. „ Ola Bosson Olsson från Christianstads län, om indragning af krono fogdetjensterna och öfverflyttning af de med dessa tjenster förenade göromål på häradsskrifvare och länsmän, m. m. N:o 339. „ Anders Pehrsson från Christianstads län, angående nedsättning af en komité för utredning af frågan om inrättande af sedelutgifvande provinsbanker, i ändamål att erhålla amorteringslån på billiga återbetalningsvilkor. „ Anders Pehrsson från Christianstads län, att pröfning af fråga om tillstånd att på landet idka försäljning af öl eller s. k. bier måtte åt kommunalnämnd uppdragas.
Exc. härefter låtit upläsa ett från BondeSt. erhållet Prot.Utdrag, hvaraf inhemtades, att nämnde UiksStånd förkastat den af R. o. Ad:n nyss antagna Kongl. Proposin; föredrogs Punkten N:o 2, innehållande förslag till ändring i 5 och 6 Reg.Form., ang:de ett nytt StatsDep:t. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då man redan erfarit, att den första punkten i bet;ink:t olyckligtvis blifvit af ett Stånd afslagen. och derföre förfallit., återstår att behandla den andra. Ehuru man således vid denna Riksd. ej kan få ett konsultatift StatsRåd till, vore det dock alltid en vinst att få en ny Dep.Chef, och jag får derföre på de skäl, som förut vid behandlingen af första punkten blifvit Den 10 December f. m. 267 anförda, anhålla om bifall till den nu föredragna 2:dra punkten i Konst.Utsk:ts Bet. Hr Palmcrantz, Johan Mauritz: På de skål, som vid den förra punkten anfördes, begär jag afslag på den nu föredragna. Sedan öfverläggningen förklarats afslutad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats så väl antagande som förkastande af förslaget, framställde H. Exc. propos. å detsamma» antagande, och då dertill svarades ja, jemte ett och annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 3:dje punkten, innehållande förslag till ändring i 12 § RegForm. , ang:de StatsBådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Då denna fråga vid sed naste Riksd. förekom, yttrade jag raina betänkligheter emot förslagets antagande; och jag anhåller att nu få ytterl. utveckla min mening derom. Det första skälet till förslagets ogillande hemtar jag från dess formella beskaffenhet. ll:te g H.F. stadgar nemi.
Det måste, enligt Utskottets tanka, stadgas, som regel, att hvarje, äfven den mindsta afdelning af den Inrikes CivilStyreisen kommer att bero af denna Minister, heldst, genom den method för uppbörden och redovisningen af Statens medel, som 66q Serskildta Utskottets Betänkanden« nedanföre uppgifves, en särskilt FinanceMinister torde kunna umbäras. Till följe här» af komma ej blott de Militie-Cameral-Ärenden, som hört under KrigsCollegium och Sjö* förvaltningen, att handläggas i Inrikes CivilDepartementet, utan alla för särskilta hushållningsdelar förordnade Directioner och Comitéer antingen upplösas och inforlifvas med afdelningar af detta Departement, eller, om de af localomständigbeter blifva nödige att bibehållas, likväl alltid ställas under Inrikes Ministerns directa inseende, så att de af honom erhålla befallningar och till honom inkomma med Berättelser och redogörelser. Tabellver?cet och hvad i öfrigt hörer till den Statistiska kännedomen af Rikets styrka och inre tillstånd, bör, under hans inseende, vara på ett ställe förenadt. I anseende till Tullstyrelsen anser sig Utskottet icke böra föreslå annat, än att densamma, ehvad någon förändring deraf, till följd af hos Riksens Ständer redan väckta motioner, kan komma att äga rum eller ej, bor stå under Inrikes Ministern.
I stöd af de skäl, jag i meranämnde anförande utförligare sökt utveckla till ådagaläggande af nödvändigheten att, medelst öppnade utsigter till befordran och förbättrade aflöningsvilkor m. m., uppmuntra unga läkare till inträde i arméens ständiga läkare-corps och derigenom äfven för framtiden vinna säkerhet, att denna corps städse förblifver såväl fulltalig sorn tjenstbar, äfvensom att derjemte bilda en stam af erfarna reserv-läkare lör de fasta sjukvårds-anstalterna, högst behöflig, om arméen en gång måste göras mobil, vågar jag underdånigst anhålla om nådig framställning till Rikets Ständer: l:o att åt arméens Bataljons-läkare, hvilkendera graden de må innehafva, må, i stället för dem nu efter 8 års tjenstgöring tillkommande 30 procents löneförhöjning, medgifvas förmånen att, efter sex års oafbruten och berömlig tjenst i nämnde egenskap, från allmänna indragningsstaten kunna, uppå vederbörlig anmälan hos Eders Kongl. Maj:t, erhålla en årlig förhöjning af 123 R:dr å innehafvande lön och, efter vidare i 4 är fortsatt enahanda tjenstgöring, ytterligare en lönetillökning af 73 R:dr, så att, efter 10 års tjenst, årliga aflöningen för en Bataljons-läkare blifver, om han under tiden qvarstannat i andra Bataljons-läkare-graden, 430 R:dr och, ifall han blifvit befordrad till förste Bataljons-läkare, 600 R:dr, allt Banko; 2:o att för arméens Regements-läkare må beviljas följande löneförhöjningar, nemligen: för Regements-läkarne vid indelda arméen, 29 till antalet samt Regementsläkaren vid Lifbevärings-regementet, å 100 R:dr för hvarje R:dr 5,000: — och för de 8 Regements-läkarne vid värfvade arméen, med efter deras nu innehafvande olika löner lämpade belopp, sammanräknadt » 1,990: — eller tillhopa här utförde