Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle derföre tro, att man vid Utskottets princip-betänkande bör antaga följande tillägg, hvilket jag hoppas skall lugna hvar och en i afseende på de föreslagne Lönförhöjningarne: nemligen att de nya anslag Rikets Ständer kunna bevilja, beviljas under förutsättning af en myntbestämning vid innevarande Riksdag af 128 sk. bankosedlar för 1 R:dr Silfver, sålunda, att om en högre bestämningsgrund antages, ifrågavarande anslag i samma förhållande nedsättas, äfvensom att om ingen myntbestämning vid innevarande Riksdag skulle komma att äga rum, de anses bestämda i silfver till \ af ålydande belopp, men komma att intill nästa Riksdag utgå i bankosedlar efter en antagen kurs af 128 sk. Då detta förslag öfvei’ensstämmer, så väl med den grund, som blifvit Jagd för Utskottets Betänkande, som med Konungens proposition, och då det är baserad t på det beslut Ridderskapet och Adeln tagit angående myntbestämningen, samt ger en borgen, att de beviljade anslagen icke skola beräknas i bättre mynt, än man åsyftat vid beviljandet, tror jag, att alla farhågor böra försvinna, och att pröfningen af Hufvudtit42 II* 2 18 Den 21 September f. ra. larne utan andra vilkor kunna företagais. Jag anhåller derföre om proposition på detta mitt förslag. Herr Hjerta: Det inkast, som mot mig blifvit gjordt, att Rikets Ständer allt sedan 1809 beständigt faststält Statsregleringen i ett representativ mynt, som till sitt värde icke varit bestämdt, anhåller jag att först få besvara, och jag gör det gerna, då jag med det samma tror mig finna ett skäl till undskyllan för Ständernas handlingssätt i allmänhet. Att 1809 års Statsskick grundades på ett stadigt mynt, synes af 79 §. RegeringsFormen, som bjuder, att ingen förändring i Rikets mynt till skrot och korn kan ske, utan Konungs och Ständers gemensamma bifall; 1809 års Statsreglering var ock grundad på ett verkligt mynt. Vid 1812 års
Under åberopande af hvad jag förut anfört, får jag endast vördsamt tillägga den hemställan tili RidderSkapet och Asdn om en åtgärd, som hufvudsakligen bidragit till Götha CanalDisconts fall, och såme-i deist äfven J sin mon till den oreda och förlägenhet i allmänna rörelsen, som landet nu måste vidkännas, bör af Riksens Ständer gillas. Friherre Boije: jag utber mig, att blott få Den ig Junii f. tn. 145 få anmäla, att, om jag ansåg den sista varda talarens framställning enlig med saktörhållandetj om jag ansåg CanalDiscontDirectionen ens hafva någon den ringaste del i den allmänna oreda, hvari man säger, att vårt peoningeverk kommit, och hvarmed man torde mena penningebristen; så skulle jag, då frågaa om DireCtionens förhållande förra gången förevar, hafva stäldt Direktionen under tilltal» och skulle nu också hafva leronat det fullkomligaste ogillande; men då med ruin öfvertygelse icke instämmer, att tillägga Directionen något sådant fel, så ligger just deri orsaken, hvarföre jag icke eller kan nu gifva ett annat omdömme, än det, sorn en gång redan blifvit lemnadt. Herr Mannentam: Jag anser mig icke behöfva svara på Friherre Boijes yttrande an^ norlunda, än att till Ridderskapets Och Adelns pröfning öfverlemna, huruvida det af mi' fäldte omdömme är mera enligt med förhållandet, eller det, sorn samme talare i anledning deraf anfört. Grefve Mörner, Adolph Goran: Jag anhåller att få fästa Ridderskapets och Adelns uppi märksamhet derpå, att om Ridderskapet och. Adeln behagar med sitt b Vll. B. II. Aid. i o. Den 18 Junti f. m. den kraftfulla man, under hvars styrelse Ca.' nalDisconten egentligen varit ställd, och en aktning för Ridderskapets och Adelns förut i ämnet tagne beslut.
216 §, angående aflöningen vid erhållen tjenstledighet för enskilda angelägenheter, 217 och 218 § §, angående lediga tjenslers återbesättande, 219 g, angående vilkoret) för att kunna antagas tili tjensteman vid Riksgälds-kontoret, samt 220 g, angående befor - 8 Ståts-Utskottets Memorial, N:o 344. dringsgrundcrna vid delta verk, ega samma lydelse, sorn nti gällande reglementes 194, 195, 196, 197 och 198 §§. 221 §, angående det med befordringar vid Riksgälds-köntoret förenade vilkor, innehåller, med undantag af en redaktionsförändring i afseende på Kommissarie-tillsältningarne, enahanda stadgande!), som samma reglementes 199 §. 222 §, angående förordnanden till förrättande at tjenster, som under tiden intill nästa riks dag blifva lediga, är föranledd af Utskottets, rörande sådana tjensters återbesättande, här ofvan gjorda framställning. 223 §, angående varning eller suspension för tjensteförsummelser, 224 och 225 §§, an gående tjenstemans skiljande från innehafvande befattning, 226 §, angående vaktbetjents suspendering eller endlledigande, 227 §, angående behandling af mål, rörande stispensioner eller afsättningar, samt 228 §, angående extra ordinariers skiljande från verket, äro lika lydande med 200, 201, 202, 203, 204 och 205 §§ af 1848 års reglemente. 229 §, angående grUnden för de vid Riksgälds-kontoret anställde tjenstemäns och vaktbe tjenters pensionering, motsvarar samma reglementes 206 §. — Då den enda å interimsaflöningsstaten sednast upptagna lön, genom innehafvarens dödliga frånfälle, numera indragits, behöfver denna stat liti förevarande § icke vidare omnämnas.
Med fästadt afseende å den serskildta fallenhet, som erfordras för alt nöjagtigt kunna bestrida Ca sse urs-sysslor, och på det ett Banco-Styrelsen vid tillsättning af desse sysslor icke må anse sig af stadgandena i Banco-Reglementet vara hunden vid ett strängt iagltagande utaf tour och anciennitet, har Utskoltet uti punkten 3:dje föreslagit ett stadgande, som skulle motsvara 3:dje mom. af 48 §• uti nu gällande Banco-Reglemente. Uti punkten 5:te, som i öfrigt är lika lydande med 5i är blott den förändring iagltagen, som grundar sig på den af Utskottet, uppå skäl, som blifvit närmare utvecklade i Utskottets Betänkande, N:0 79 pag. 9 beslutade hemställan hos Rikets Ständer, alt ej någon må till Secreterare Lös Öfver-Styrelsen befordras, utan med förbehåll att, sedan han kommit i åtnjutande gaf full ion och sålunda intjent begrafnings-hjelpen, lenina annorstädes iuaebafvande befallning. Till följd af den förändrade benämningen i Afdelningärnc uti [BancoYerket, har det uti §. 5a förekommande ordet: ”Vexel-Banken” blifvit uti punkten 6;fce utbytt emot ordet: "Depositions-Afdelningen.” Banco-UtsJiottets MemorialIV’-o i 76.
Hartmansdorff, efter dess befordran till Presidents-embetet, meddelade Nådiga tillåtelse att, till dess han af Presidents-lonen å Stat komme i åtnjutande, fortfarande uppbära Stats-Sekreterare-lönen, änskönt han derå ej aftjenat begrafningshjelp, får Constilutions-Utskottet, utur Statsråds-Protokollet för Finance-Ärenden af den i4:de December 184* » vördsamt upplysa, att Statsrådets samtlige närvarande ledamöter i underdånighet afslyrkt bifall lill Presidenten v. Hartmansdorffs i ämnet gjorda ansökning, såsom åsyftande ett undantag från FörfattningaiBes stadganden. Hvadan Constitutions-Utskottet anser den emot Rådgifvare-åtgärden under sådan hänsigt framställda anmärkning böra förfalla. Stockholm den 8:de November 1844- '• Re - KonstiUUions-Utskottcts Memorial, N-.o 11. 9 Reservation: Herr Petre har emot ofvanstående betänkande sig reserverat och i sådant afseende åberopat följande ”Transsumt af Protokollet, hållet hos R. H. S. Konsth utions-Utskott den 2i Oktober r844- S. D. Ordförande föredrog härefter anteckningen rörande löne-ersättning till Slats-Sekrelerarne Grip och von Hartmansdorff' (se Protokollen öfver Finans-Ärenden den 19 Maj 1840, 3 arket, 2 sidan, den 20 April 1841, §• 1, den 22 Juni 184i> §• 33, den i5 Augusti 1842, §. 1, den 8 Februari 1844> §• 8, jemförde med Stats-Utskottets anmärknings-anledning). Härvid yppade sig inom Utskotlet stridiga meningar.
Och som hittills någon nådig propos. i detta ämne till R. H. St. icke inkommit, så har jag funnit mig föranlåten ali härmed till behörig handläggning samma ämne framställa samt föreslå att genom remiss H. LagUtsk. må anmodas Att upgöra och för R. St. framlägga ett sådant förslag som uti Adelns och PresteSt:s ofvanuptagne beslut åsyftas; hvar 14* - 212 Den 28 December f. m. vid de af Just.-Ombuds:m. anförde grunder torde blifva tagne i det öfvervägande de må kunna anses förtjena. Hr Ribbing, npläste ytterligare en så lydande motion: Ibland de uti R. II. St. Just.-Ombudsm:s berättelser framställde lagförslag förekommer i 1848 års berättelse följande: Att till förklarande af lagens rätta mening i 13 Kap. 1 § R.B. skalle tilläggas detta stadgande: ”Söker endera parten, sedan rättegång anhängig är, sak med Domaren eller tillfogar honom något med ord eller gerning i upsåt att honom dermed jäfaktig göra; det skall ej för jäf räknas” samt att, ”i händelse af bifall härtill, K. M. måtte genom särskild författning i afseende på Landtmätare och god man, stadga enahanda tillägg till 3 Kap. 10 § af skiftesstadgan.” För den händelse att detta lagförslag icke skulle anses vara genom Just.-Ombudsm:s berättelse hos R. H. St. så anhängigt, att detsamma i följd deraf kan komma under vederbörlig handläggning och beredande af R. II. St:rs beslut deröfver, har jag funnit mig föranlåten att meranämnde förslag såsom af mig väckt härmed framlägga med anhållan om remiss derå till LagUtsk., under åbe ropande af de grunder, från hvilka förslaget är i berättelsen härledt. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr.: Jag begärde ordet blott för att instämma i Hr Cederschiölds motioner och anhålla att de måtte blifva hvilande på bordet. Hr Ribbing:
Blefve hästen då vanskött, sä finge väl ansvaringen böta, om han hade något att böta med, men i annat fall finge samtlige delegarne i rusthållet deltaga i böterne, och 0111 vanskötseln föranledde dertill att hästen tidigare blefve kassabel, vore det äfven samtlige rusthållarne, sorn finge vidkännas skadan. Pä dessa grunder har motionären föreslagit att det måtte lemnäs fritt för delegarne i hvarje rusthåll att sig emellan öfverenskomma och besluta 0111 bästa sättet för rustningshästens underhäll och skötsel. Sedan Bonde-Ståndet, vid riksdagen år 1800 i underdånighet anhållit att Kongl. Majit i nåder ville tillåta att ryttareoch dragonhästar, dä flere rustande voro uti en stam, finge skiftevis efter intressenternes hemmantal viss tid om äret 6 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande A/l <57. hos hvarje på eget ansvar framfödas, förklarade Kongl. Maj:t, genom nådigt Rref den 25 Augusti 1800, att Kongl. Majit, icke funnit skäl bifalla Bonde-Ståndets anhållan; men att dä af Kongl. Brefvet den 26 September 1787 den mening tilläfventyrs kunde dragas, att rustningshästen, sä det ena, som det andra året nödvändigt borde förblifva ä ett och samma ställe, utan att få flyttas till någon annan, så ville Kongl. Majit i nåder förklara, att rusthållarne linge hvarje år vid Michaelsmessotiden, då rnstningshästarne på stall borde insättas, sinsemellan öfverenskomma, hos hvilken hästen frän den tid till samma tid följande äret skulle stå på utfodring, emot de andre delegarnes samfälda bidragande till dess underhåll, hvarigenom, då ärligt ombyte med hästens födande skedde, enligt de rustandes öfverenskommelse, de alla linge lika skyldighet och förmån, och okunnighet om hästens skötsel undvekes, då hästen vid hvarje årligt ombyte hos vederbörande blefve uppvist och förhållandet antecknadt.
Ut,ätand<; N:o 138, i anledning af Kongl. Maj:fs Nådiga Proposition, angående försäljning af åtskilliga Kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg, samt försaljnmgsmedlens användande lill nya artilleri-förråds-byggnaders uppförande derstädes, det lagda *oredro8s any° och blfölls Lag-Utskottets den 10 och 14 dennes pä bor Betänkande N:o 32, i anledning af väckta motioner om antagande af en ny kyrkolag det lagda förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 10 och 14 dennes på bor Betänkande N:o 33, i anledning af väckta motioner angående Religions-friheten, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med b,fall till såväl Utskottets alstyrkande å de väckta lorslagen i afseende pa Religions-frihetens införande och Norrska Dissenter-lagens antagande, sorn dess tillstyrkande i fråga om upphäfvande af nu gällande föibud emot bivistande ar främmande religions-öfning, återremittera förevarande Betänkande, för vinnande at rättelse i nu stadgade straffoestämmelser för affall från Evangelisk-Lutherska läran. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Betänkanden: N.o 32, i anledning af väckta motioner om antagande af nv kyrkolag biföllst N:o 33, i anledning af väckta motioner, angående Religions-friheten; ’ god! (/Fö.rSta yttrandet återremitterades, och det sednare, eller tillstyrkandet, pag. 7, c *1?’ ' ardedning af väckta motioner om upphäfvande, förändring eller förklaring af h~b ars Konventikel-plakat, af slogs; och N:<> 35, i anledning af väckta motioner om förklaring af hvad 1 Kap. 2 § Missgernings-balken innehåller, angående gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af Lag emot ett olofligt utdelande deraf, bifölls. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D.
Pris inbunden 2,r:. De tio berättelser, vi hiir h a h a att rekommendera &amp; t 12-15 Ariga ungdomar, flickor lika val som gossar, äro af ett mycket omväxlande innehåll, samt iiro roligt och val berattade. Stundom skildras dock händelser, hvillra förefalla ntgot onaturliga. I den första berattelsefl till eseinpel kommer en norsk yngling, som f&amp; följa sin fm till Konstantinopel, på s i förtrolig fot med själfva sultanen, att denne inom kort lofvar honom att i det kajserliga, stallet valja sig hvilken hast han behagar. Gossens val faller då på ett ytterst dyrbart arabiskt sto rid namn Zuleika. Sultanens egen son, som sjalf vill aga stoet, gör allt för att få det, men förgäfves. Den norske ynglingen behåller sitt sto och reser sin vag. I en amkm histora - » F r h Ultima Tulew, beskrifves ett skeppsbrott, och man får veta, att en lots, som drager upp en drunknad man, finner innanför dennes rock en ljuslockig gosse ined spada leminar, tryckt intill den liflöses lwopp. Samma lille gosse är några veckor därefter nog försigkommen att slwifva bre£ till sin moder i form af dagbok, visserligen i en barnsligt frisk pojkstil, men på stimma gång med ett ganska sammanhängande kulturhistoriskt innehall. Samtidigt härmed är också sainme späde yngling ute på björnjakt, men skjuter ej själf någon björn, utan blott fem alkor. Hur gammalt kan detta märkvgrdiga gossebarn vara? Allt detta är emellertid, likasom det öfriga i denna berättelsesainling, skildradt med ganska mycken talang. Boken kan ej gärna förfela sitt mål att roa sina läsare. Den mest rörande af berattelserna är den tredje i ordningen., » Lif för lifw. Den mest poetiska torde vara w Solens systrar w, en lapsk saga, upptecknad af professor J. A. Friis. ' Eleopotra af Georg Ebers. ofversattning från tyska originalets nionde upplaga.
Utskottets Betänkande, IV 5. s 6o5 — 608, återrem. af Adeln, IX s a5i, bif. af BorgareStåndet, IX s 205, återrem. af PresteStåndet, IX s 274, af BondeStåndets, IX s 278, JubelRiksdalrar, om prägling af såkallade; BancoUtskottets Betänkande, VI 1. s 191 — 195, bif. af PresteStåndet, IX s 242, af BorgareStåndet, IX s 245, återrem. af Adeln, IX s 252. Ytterligare. Utlåtande, IV 1. s 697 — 700, afsl, af Adeln, IX s 523. Underd. Skrifvelse, X i. s 375, 377. RiksdagsBeslutet, §. 18, i5i Judar, angående förbud för, att i deras tjenst nyttja andre än af Judiska Nation. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1193, och om inskränkning i deras Handelsfrihet. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1255. Utskottets Betänkande, om de i riket vistande, VIII s 425 — 4^4» bifAdeln, IX s 253, återremitt. af BondeStåndet, IX s 258. Ytterligare Utlåtande, VIII s 717, 718, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 358. Justitiae CancellersÄmbetet. Särsk, Utskottet, XI s 122, 126, .—, —, åtal mot KrigsCollegium, i fråga om försäljning af gjutgods ogilladt, IIIsi32, i45, 159, Förvaltningen. Särsk.
Föredrogos, men begärdes af (lere ledamöter ånyo på bordet, Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:tsj den 7 dennes hordlagde Betanien: N:o 18, i ani. af väckt motion om tillsättande af en General-inspektör öfver samtliga eiementar-Iäroverken och högre undervisningsanstalter in. m.; N:o 19, i fråga om föreskrift för alla till stats-förvaltningen hörande kassor eller allmänna inrättningar, som hafva medel att förränta, att använda dem till inköp af statsverkets eller andra med K. M:s fastställelse försedda inrättningars räntebärande obligationer; samt N:o 20, i ani. af väckt motion om sådan förändring i de förvaltande verkens i Stockholm arbetsordningar, att de större utgifterna derstädes komme att bestridas genom anvisningar å K. Ränte-kammaren. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Sammansatta Lagsamt Allin. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Betänkm: N:o 3, i ani. af väckt fråga om afskatlande af stratTarterne prygel och dagg; samt N:o 4, i ani. af väckta motioner ang. dels ändring och tillägg i K. Förordn. om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängsel-skyldighet, dels ock rättighet för landstingen att i frågor om stängselskyldigheten inom länen besluta. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomna Mem:r, Utlåtin oell Betänkm, nemi. från Konstitntions-Utskottet: N:o 7, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om antagande af ny R. O. och dermed sammanhängande ändringar i R. F.; Stats-Utskottet: N:o 60, i ani. af erhållna återremisser å Betänk-.t N:o 21, ang. R.
Ifrågavarande Betänkande, uti hvilket Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, med föranledande af väckta motioner, hemställde, att Rikets Ständer måtte “i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anmälan, att Rikets Ständer anse befordringsrätt lill tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan pröfvas lämplig, hädanefter böra henne tillkomma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet, och fördenskull rättighet böra medgifvas qvinna att så väl vid de högre elementarläroverken undergå s. k. afgångsexamen, som vid rikets universiteter och dithörande anstalter deltaga i undervisningen och aflägga inom de verldsliga fakulteterna förekommande examina, anhålla, att Kongl. Majit täcktes vidtaga de åtgärder, som för genomförande af en sådan förändring i nu bestående förhållanden finnas erforderliga”, har af Vällolliga Borgare-Ståndet blifvit återremitteradt och hos de öfriga Riks-Stånden framkallat väsendtligen olika beslut. Höglofliga Ridderskapet och Adeln har nemligen, för sin del, ansett Rikets Ständer böra uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes: l:o låta undersöka, huruvida tillfälle till undervisning uti alla till medicine-doktorsgraden hörande ämnen må kunna beredas qvinna derhän, att hon kan erhålla rättighet till läkarekonstens utöfning, samt meddela resultatet af denna undersökning tili en kommande riksdag; 2:o tilldela qvinna rätt att erhålla sådana beställningar vid telegrafoch postverken samt jernvägarne, lill hvilka hon, efter allagda föreskrifna kunskapsprof, kan anses lämplig; samt Bih. till R. St.
För öfrigt, och da, såsom' ofvanberördt är, någre Postmedel, som inflyta kunnat, ej finnas utestående till större belopp, än sorn icke torde kunna såsom balancer undvikas å denne betydelige uppbörd, har Stats-Utskottet funnit ifragavarande arens Räkenskaper för Post-Verket, vid den derutaf verkställde generella granskning egenteligen af sjelfva Hufvud - Förvaltningen, icke föranleda till någon åtgärd af Riksena Höglofl. Ständer; ankommande sjelfva Revisionen till ziffran på Kongl. Kammar-Rätten. Hvilket allt Utskottet skolat vördsamligea anmäla. Stockholm den 26 Maji 1818.. (Bilagan eller Öfver • Post. Directionen» Utlåtande uteslutes här såsom serskildt tryckt och kringsprida) Nu 279. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, angående Chartte■ Sigillatcemedels redogörelsen X sammanhang med den öfversigt af Stats-Verkets Räkenskaper och Förvaltning, sorn StatsUtskottet tillkommit, har Utskottet äfven under granskning tagit redovisningen för Chartte Sigillatae-medlen, såsom varande en bland Stats Ver 1704 Statg'TJtskottens Betänkandeni kets Extra Ordinarie inkomster och hvilken Redogörelse, Riksens Högloft. Ständers Revisorer vid deras förrättning sistl, år 1817 icke mediiunno genomgå. Utaf de infordrade Hufvud - Böckerne , öfver nämnde Uppbörd åren 1814,1815 och 1816, har Utskottet, inhämtat förhållandet med denne Stats - intrad; men, enär sjelfva Revisionen till ziffran egenteligen tillhörer Kongl. KammarRätten, sträckt förevarande åtgärd hufvudsakeligen till den generella förvaltningen. Statens årliga inkomst af Chartas Sigillatae, Verket, har Utskottet beräknat och uppgifvit uti dess förr aflemnade Betänkande angående Regleringen af Jukomst-Titlarne.
PMMPtNiMPIMMRHi BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Frotocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, åren 1828, 1829 och r83o. Sjette Samlingen, innehållande Banco-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkande!!. Tredje Bandet. Forsta Häftet. Éancö-Utskottets Memorial N.-o go. 3 N:o gen Antom till Exp.-Utsk. cl. a3 Dec. iSag. Memorial, med förslag angående vissa förändringar af Bankens Sedlar _, till deras Text, Format m. m. Garantierna mot missbruk och förfalskningar j samt Ordningarne inom Banken för olika Sedelsorters utbyte och förvexling. I likhet med hvad Banco-tJtskottets d. ro Junii innevarande år, under N:o 46, a flå ttia Berättelse, uti hufvudmomentet Litt. G, 28:de och 2p:de Punkterna, omnämner, får Utskottet härigenom till Rikets Ständer afgifva 'vördsamt yttrande, i fråga dels om vidtagna anstalter till förbättring i Papperstillverkningen och beredande af ett bättre Sedelmynt än det nuvarande, hvilket ämne blifvit lill Rikets Ständer framställdt, uti i8a5 års Revisionsberättelse, pag. 37, 1827 års Revisions Berättelse, pag. 54> samt den vid Banco-Utskottets Memorial N:o 3 4 B aneo-Ut skottets Memorial N.-o go. bilagda Berättelse af Banco-Fullmägtige, pag. 17, oell dels angående de lill BancoStyrelsen ingifna förslag om Expeditionsoch Bokförings-sättets förenklande i VexelBanken, hvarom förmäles uli 1826 års Revisions-Berättelse, pag 36, 1827 års Revisions-Berättelse, pag. 53, och Banco-Fullmägliges nyssomnärnnda Berättelse, pag. i5.
Under åberopande af min motion föreslår jag, att tullen å helsidenväfnader, andra slag, må bestämmas till 5 R:dr skålpundet; och å bomullsväfnader: Bevillnings-Ulskollets Betänkande, JM S. lil korderoj, jean, manchester etc. till högst 24 sk. skålpundet andra ej specificerade: färgade och ofärgade lill 28 » » tryckta eller pressade 36 » » sbawlar, shawletter 40 » allt skålpundet. Slutligen har Utskottet för sparrar föreslagit en förhöjning i nu varande utförseltullen från 3 sk. till icke mindre än 8 sk. stycket. Skogarnes bättre vård förmenar man sig kunna på denna väg främja. Man glömmer dock, att denna förmyndare-åtgiird, likasom de flera förut i ekonomiska lagstiftningen försökta, sannolikast kommer att verka motsatsen af hvad man åsyftat. Endast i mån af allmännare erfarenhet af värdet utaf väl vårdad skog, kan en god skogshushållning bland allmogen framkallas; men förhöjda ulförselslullar nedtrycka varuvärdet i säljarens hand; och skogsegaren, som påräknat och behöfver en viss årlig inkomst af sin skog. nödsakas genom den förhöjda utförseltullen nedhugga så mycket mera. Sannolikt högges minst om utförseln vore tullfri; och jag anser mig försvara det fosterländska intresset af våra skogars vård och återvext genom mitt yrkande, att nu varande utförselstull å sparrar må, likasom före sista riksdagen var stadgadt, inskränkas lill finare dimensioner iin 5 tums tjocklek midipå, och alla gröfre sparrar vid utförsel åter medgifvas tullfrihet.» I denna reservation instämde Herr Brodin, J. G., hvad angår utförselstullen å sparrar. lito. Af Anders Jansson från Westerås län: »Oaktadt jag i åtskilliga punkter ej instämmer uti de beslut rörande tulltaxan, hvaruti Utskottets majoritet stannat, så inskränker jag mig, tili undvikande af vidlyftighet, att nu blott uti tvenne omständigheter anmäla min olika mening. Den första är majoritetens tillstyrkande, dock med knapp pluralitet, af de transatlantiska tull—lindringarnes borttagande.