Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
§ Utom den afgift, som enligt Bevillnings-förordningen erläggas bör, utgöres så i stad som å landet afgiften vid minuthandel med 8 sk. och vid utskänkning med 12 sk. för hvarje kanna af det bränvin, som enligt 8, 12 eller 13 §§ beräktiadt blifvit, eller hvarför afgift enligt 10 § åtagen är. Dek i anseende till ofvan föreslagna förändring i sättet för meddelande af rättighet till hränvins-försäljning å landet och för bestämmandet af den kanne talsafgift derför bör erläggas, samt dels för åstadkommande af lättnad och enkelhet så väl vid utgifvandet af berörda afgift, som i Kronans räkenskaper, föreslås här följande ändrade lydelse: Kannetals-afgift för minuthandel med eller utskänkning af bränvin, skall för hvarje halfår förskottsvis erläggas och inbetalas i Stockholm till stadens Drätsel-kommission, samt i öfriga orter till den som eger krono-utskylderne uppbära, hvarefter å landet, Uppbördsmannens qvitto bör, sednast inom en månad till annotation hos Häradsskrifvare!) företes. Minuthandelseller utskänknings-ställe, för hvilket afgiften ännu icke, då försäljningen derstädes tager sin början, blifvit af Taxerings-kommitté bestämd, erlägge likaledes i afräkning å samma afgift, hvarje halfår förskott, bcräknadt efter det minsta kannetal, som enligt 46 § 2 mom. får åsättas. Varder sedermera högre kannetals-afgift bestämd, betalas det öfvcrskjutande beloppet då den i Bevillnings-förordningen stadgade afgift erläggas bör. § 19- Då rättigheten till bränvins-utskänkning blifvit gästgifveriernes innehafvare tillagd hufvudsakligast med hänseende till de resandes beqvämlighet, föreslås, att mom. 2 skulle utgå, ty eljest kan en gästgifvare till en viss grad bestämma huru med bränvins-försäljningen å gästgifveriet och rörelsen derstädes långt efter hans död skall förhållas, hvilket ingalunda angår honom och hvartill lian åtminstone hittills saknar befogenhet.
St., afven i sådana mål, säger jag, måtte det vara intressant för Konungen alt känna Ständernes åsigter, ehuru oberoende alt fatta beslut deröfver. Om analysen af mina mot - ig6 Den 16 Januari f. m. ståndares maner vil! jag ej hålla tal, der den, som säger för mycket, oflast säger intet; men man har bland annat yttrat, att detta är en skattefråga: om än så vore, vet jag ej hvarföre man skall söka att maka in detta på Regerms ansvar. Visserligen måste det vara slägt med skatt sorn in-, bringar contributioner till Staten, hvarmed Staten skall bestrida alla sina utgifter, men man har också funnit, att Reger:» icke är angelägen alt i denna fråga öka sin makt, emedan, ibland andia exempel derpå, olla de inål, soln ifrån administrativa myndigheter blifvit öfverflyttade på de juridiska, äro bevis uppå, att Konungen, åtminstone för sin person, hellre önskar att Sveriges Rikes lag skall domina emellan lians undersåtare, än att sådant skall ske på den viig, der godtycket har något alt säga. Det kan väl hända, att jag har orätt i mina åsigter, men jag förenar mig med dem som önska alt inbjudningen måtte aga ruin, utgående ifrån den öfvertygelsen, alt MedStånden icke skola misskänna motiverna till denna inbjudning, icke heller tro, hvad någre publicister haft den oförskämdheten alt yttra, att R. o. Ad., derföre alt R. o. Ad. är det första Ståndet, på något sätt söker alt inverka på de öfriga. Vi äro alle medborgare af samma land, alla tjena vi samma herre, och jag är öfvertvgad, att känslan för fosterlandet är lika varm i alla Stånd. Här har jag ej funnit något spår till inflytelsebegär. Frih. Boye: Den, efter min tanke, alltför ensidiga tolkning af grundlagen, som Hr Prytz framställt, har visserligen blifvit vederlagd af Gr. Horn och Hr Lefren; men jag anhåller att dertill få ytterligare lägga några ord.
10 kap. 4 § Rättegångsbalken stadgar endast att, »när någon vill kära till den, sorn förmyndare varit, om redo för arf, det står honom fritt att göra det, antingen der hans bo var, som ärfdes och förmyndaren del förmynderskap sig ålog, eller der jörmxjndaren bon. Häraf kan icke någon säker ledning vinnas för bestämmande af den domstol, som är behörig alt förmyndare förordna, när frågan ej är att taga arf, eller när omyndig, som skall taga arf, förut har förmyndare, förordnad af annan domstol än den, under hvars värjo arflåtaren hörer. En följd af denna ofullständighet i lagstiftningen är väl den m osäkerhet, som i denna del af lagskipningen visat sig rådande. Visserligen har, i de flesta fall, den domstol, under hvilken den omyndiges fader vid dödsfallet lydde, helst om den aflidne fadren efterlemnat tillgångar, förordnat förmyndare; men i ganska många andra fall visar det sig. att annan domstol, företrädesvis den, hvarunder den omyndige ägt sitt hemvist eller varit mantalsoch skattskrifven, ansett sig skyldig att om förmyndares förordnande besörja. När alltså Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig, den 4 5 Juni 1858, utkom, hvilken föreskrifter, att qvinna, som uppnått tjugufem års ålder och vill myndigheten sjelf utöfva, skall derom göra anmälan hos den domstol, hvarunder hon i förmyndaremål lyder, funno sig domstolarne i allmänhet oförhindrade att upptaga slik anmälan, så vida den omyndiga inom Rättens domvärjo var mantalsoch skattskrifven.
Banco. Och hafva Fullmägtige, vid öfvervägande häraf, ansett sig böra» till Rikets Stä nders bthjarlande öfverlemna ifrågavarande ansökning och dervid föreslå octa St nts-Vt skot tets U t'dt andt Kio 43y. 19 hemställa, om icke Rikets Ständer skulle täckas tilldela hvardera af Lindstedts oförsörjda Döttrar, tills vidare, så länge de lefva ogifte och befinna sig i torftiga omständigheter, ett årligt understöd af Femtio Riksdaler J3:co, att utgå utaf Riksgälds-Contorets medel. Stats-Ulskottet, som funnit bevekande skäl att uti Fullmägtiges ofyanberörde hemställan instämma, får alltså tillstyrka, att afl. tillförordnade Commissarien vid Riksgälds-Contorels Credit-Sedel-Verk, Öfver-Krigs-Commissarien Fredr. Lindstedts oförsörjda 3:ne Döttrar, Thilda Carolina , Ebba Maria och Siri Aurora, må utaf Riksgälds-Contorets medel tilldelas, tills vidare, så länge de lefva ogifte och befinna sig i torftiga omständigheter, hvardera ett årligt understöd af Femtio (5o} R:dr Rane©. Stockholm den 1 April r835. Ankom till ExpecL-TJtsL den 2 April. Utlåtande, i anledning af erhållen åter-remiss å Stats-Utskottets Betänkande N:o 420j 1 fr7lga 0771 en årlig Nådegåfva till forre tillförordnade Öfver-Commissarien P. J. Åhman.
Derest denna inbjudning icke skulle antagas, föreslår Utskottet följande omröstning: - Lumpor. Malm. 46 Bevillnings-Ulskoltels Memorial, N:o 16. Spillning. Trädvaror. N:o lil. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att bestämma eventuela utförsels-tullen å »Malm, rå och osmält, i Införsels-tarifen eller dervid fogade särskilda Varu-törteckning ej specificerad,» till 1 R:dr 16 sk. per skeppund st. v., röstar Ja 5 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes denna tull till 1 R:dr. Ridderskapet och Adeln samt BorgareOch Bonde-Stånden hafva bifallit Utskottets förslag om tullfrihet vid utförsel af Spillning, Alfall och Spän, ej specificerade. Preste-Slåndel åter har beslutat bibehållandet af gällande utförsels-tull, 10 R:dr för 100 R:drs värde. Utskottet inbjuder Preste-Ständet att frånträda detta sitt särskilda beslut, och föreslår, för annan händelse, följande omröstning: N:o 112. Den som vill, att, i öfverensstämmelse med Utskottets, af tre Stånd bifallna, förslag, tullfrihet skall vid utförsel medgifvas för Spillning, Affall och Spån, ej specifi Cerade, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies härå gällande utförsels-tull 10 R:dr för 100 R:drs värde. Utskottet hade hemställt att tullfrihet vid utförsel måtte medgifvas för de i gällande Utförsels-tarif under rubriken Trädvaror upptagne artiklarne »Bandstakar», »Bräder och Plankor, sågade, af Ek och Ask», »Enträd och Enstafrar», »Gevärsstocks-ämnen», »Handspaks-ämnen», »Täckter, huggne eller täljde» och »sågade» samt »Stäfver: laggoch botten-».
Det vigtigaste, det hufvudsakligasle i K. M:s propos. var, enl. ordalydelsen, otvifvelaktigt bibehållandet af en persedelränta; det mindre vigtiga, sättet för dennas förenkling, hvarvid K. M. antog det ena af komilerade framställda alternatif, som bibehöll en persedelränta, under det att Han förkastade det som Utsk. deremot antagit. Delta sednare går ut pä att man skulle utbyta de många olika räntepersedlarne emot en enda eller penningar. Detta vore visserligen det enklaste beskaltningssystemet, men olägenheterne, som det medförer, öfverväga de möjliga fördelarne. Ingen svårighet möter dock att pä annat sätt vinna samma ändamål, och Utsk. hade troligen kommit derhän om det velat göra sig mödan att låta verkställa en fullstän - 42 Den 7 September f. m. dig utredning af frågan, på sätt en ledamot försökt, ehuru naturligtvis högst ofullständigt. Såsom skäl för förkastande af K. M:s propos. anför ötsk. i betänk. N:o 242, komilerades åsigt af saken. Det lyder sä: ”beträffande företrädet emellan förutnämnde 2:ne alternativa förslager, hafva komiterade etc emedan, utom den i beskattningen uppkommande större rättvisa, som af det förra alternativet bl ifver en följd etc.” Komiterade anse således, att ett mera bestämdt och rättvisare förhållande emellan hemmansegaren såsom räntegifvare och Kronan eller den enskilde såsom räntetagare deraf skulle uppslå. Delta är också hvad StatsUtsk. åsyftat. Att det dock icke blir fallet om alla räntor förvandlas i penningar, skall jag sedermera söka visa. Vidare hafva komiterade trott: att ”en bestämd penningeränta derjemte medförde de fördelar, alt skattens påräknade förhållande till egendomens afkastning och värde icke af tillfälliga orsaker kunde undergå någon väsentligare rubbning, alldenstund mindre produktion vanligen godlgjordes genom förhöjda priser.” Detta resonnement är lika falskt som det förra, ja än mera. Det går nemi. ut på att värdet af den en gång bestämda penningeräntan sedermera icke skulle kunna förändras.
Befaller herrskapet mer? frågade hon beställsamt i dörren. Varför inte, sade Albert. Hon gick ut. Efter en stunds förlägenhet anmärkte han: Bästa Sara, jag inser hur du med rätta förargas över de falska titlar folket ger dig och mig; men under resan besparas oss många ledsamma uttydningar och dumheter, om detta får ha sig så som det en gång tagit sig för att begynna ... eller ... Jag har insett detsamma, svarade hon, och förargas inte. Jag skulle för ingen del ha velat utsprida en osanning, men då den gjort sig själv, så ... och ... Albert, jag är mycket glad, att du nyss inte missförstod mig, eller misstyckte, då jag vinkade till dig att komma hit och sitta ned den där delen av sängen ... det är en förskräckligt bred och rar säng det här, jag har sovit som en drottning ... men jag vill inte att flickan skulle märka, att den där delen varit obrukad: hon skulle därigenom fått underliga tankar om oss. Albert tog på sig sin rock, nalkades dörren och sade: Jag skall gå ned och se efter, att de spänner för. Han gjorde så. De beställda hästarna hade kommit; också en parvagn, hö och halm hela bottnen full, samt två sitsar, bestående av vanliga hårda bondstolar. Hon tycker inte om de här bondsakerna hon, det har jag hört: gästgivaren måste låna mig en sits med dyna, sade han för sig själv. Han gick, och efter en stunds parlamenterande fick han en sådan: den bands med nya grimskaft fast över framvagnen. Men, tänkte Albert åter, här mitt över axeln emellan framhjulen skakar det förbannat. Det är bättre, att bonden själv sitter där och kör, och vi sätter oss i eftersitsen mitt emellan axlarna, där. Annars är jag själv mest road av att köra och sitta längst fram; men Gud vet om hon blir glad åt att ha hästsvansarna så nära sig: nästan ända in på fötterna. I synnerhet då det bär utför och hästarna håller igen, har man dem ända upp i knäet på sig. Sådant roar mig: men hon, tror jag säkert, muntras inte av så lantliga upptåg: jag skall gå upp och fråga var hon vill sitta. Sergeantens artiga omtänksamhet gick här kanske ända till barnslighet.
Då i betraktande tages, att Lazarettets egne tillgångar år 1836 endast uppgingo till 1,450 R:dr, att samma år en betydlig reorganisation skedde medelst iordningställandet af flera sjukrum samt en komplett sjuk-attirail, att nämnde år endast funnos 36 sjuksängar, men att deras antal nu uppgår till icke mindre än 60, alla i fullgodt skick, och då nu jemväl kan meddelas, att sjukhuset för närvarande består af 9 stora och väl underhållna sjukrum, 3:ne celler för sinnessvaga, egen Bad-inrättning och öfrige erforderlige beqvämligheter, samt slutligen, att vid 1842 års slut kassabehållningen dessutom utgjorde uti Lazaretts8,069 R:dr 32 sk. 6 r:st och uti kurhus-medel 1,172 R:dr 47 sk. 8 rist Ranko; så visar sig förhållandet med denna inrättning särdeles tillfredsställande; och må bland skälen dertill anföras, Lä - / 11 nets innevånares beredvillighet att, medelst erläggande af kurhus-afgiften till högsta beloppet ärligen, hafva bidragit till denna inrättnings förkofran. Fattigvården ombesörjes dels genom stadens innevånares årliga bidrag, uppgående till 7,454 R:dr 19 sk. 3 r:st., dels med från Statsverket såsom ordinarie bidrag erhållande 3,000 R:dr, dels ock såsom extra anslag sistlidet år beviljade enahanda summa eller 3,000 R:dr, allt Banko. För närvarande försörjas å Fattighuset 216 personer, men derjemte åtnjuta en stor del i staden boende i torftig belägenhet försatte personer understöd dels i kontant, dels genom rättigheten att från Fattigvårdens matinrättning hämta soppa och bröd.
— De af Banco-Fullnuigtige i afseende på denna Byggnad vidtagna Beslut och åtgärder, samt derom i Fullmägtiges Protocoller förekommande uppgifter, hafva blifvit af Revisorerne med sorgfällighet granskade, och hafva Revisorerne dervid hufvudsakligen fästat deras uppmärksamhet å följande förhållanden: Att den nya Yerkhus-Byggnaden, som, utom kostnaden för sand, lera, transporter och tillsyn, först beräknades att kosta 3p,488 R:dr B:co, och, enligt hvad Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta till i83o års Revision yttrat, tyntes aflöpa för ännu mindre, likväl redan vid början af detta år ansetts komma att stå till något öfver 60,000 R.dr. Att, ehuru denna Byggnad först antogs att blifva färdig till 1S3r års slut och derefter kring medlet af innevarande år, den likväl ännu icke är fullbordad. — Att några fullständiga och detaillerade Ritningar, innan Byggnaden företogs, icke synas hafva blifvit uppgjorde eller antagne lill efterföljd vid utförandet. —• Att icke eller någon beräkning af Bankens verkliga Pappers-behof synes hafva föregått bestämmandet af Byggnadens omfattning. Att åtskillige förändringar, vittnande om bristande omtanka, blifvit verkställde, medelst grundmurars omläggning, hvalfs och väggars nedrifning och återuppförande eller omflyttning. — Att serskilde personer anordnat, verkställt och uppsatt olika, på hvarandra inverkande delar af Byggnaden med dess Inredning och Machineri, utan att någon viss haft öfver-inseendet och ansvaret för det helas sammanhängande och ändamålsenliga construction. — Denna vigtiga Byggnad synes således hafva blifvit företagen och utförd utan någon det hela omfattande plan, hvilken Revisorerne likväl ansett hafva varit så mycket nödvändigare, som derförutan det ändamål, som med samma Byggnad sannolikt varit åsyftadt, att nemligen, efter de mest godkända nyare methoder och uppfinningar, åstadkomma den bästa Pappers-tillverkning, lätteligen förfelas. — I anledning af livad salunda förekommit hafva Revisorerne, som funnit det vara anmärkningsvärdt att Fullinägtige icke uppdragit
Det vore således ännu icke af Eders Kongl. Majit bestämdt, huruvida institutets föreståndare skall hafva skyldighet att sjelf undervisa i något ämne eller icke; men det syntes Departements-chefen som vore nu, liksom tdlförene, grundade betänkligheter emot en sådan anordning af styrelsen för institutet anförda uti det underdåniga memorial, med hvdket de föreslagna nya stadgarne blifvit till Kongl, Majit öfverlemnade. Enär emellertid den definitiva regleringen af Teknologiska institutet såsom undervisningsanstalt möjligen skulle komma att, i följd af de väckta frågorna om Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 76 ■ bergselevernes och civilingeniörernes bildande derstädes, för flera års tid uppskjutas, men det provisoriska tillstånd, hvaruti hela personalen med afseende å sina löneförmåner sig för närvarande befunne, icke kunde vara för institutets utveckling annat än hämmande, tillstyrkte Departements-chefen Eders Kongl. Majit att till Rikets Ständer aflåta den här ofvan omförmälda nådiga framställning. Då frågan fortfarande är i fullkomligt enahanda skick, som vid förlidna riksdag, och Rikets Ständer destomera sakna anledning att frånträda sitt då i frågan fattade beslut, som den af Rikets Ständer vid tvänne föregående riksdagar gjorda underdåniga framställning om skyldighet för institutets föreståndare att deltaga i undervisningen synes vara på goda skäl grundad, hafva Rikets Ständer icke heller nu funnit skäl bifalla hvad Eders Kongl. Maj:t behagat i förevarande hänseende föreslå. Kommande således de för institutet förut beviljade anslag, att under oförändrad egenskap jemväl för instundande statsregleringsår fortfarande utgå. 40.
Debet: JhkontStt Kongl. Stats-Conloret anordnat, enligt Staten för H. K. H, Prinsessan Sophia Albertinas hofhållning och Kongl. Brefven den 21 Mars och den 8 Maji 18.25, tillhopa . Influtne medel för å auction försålde materialier och deeorations-persedlär, sorn öfverblifvrt efter Riddalholms-kyrkans inredning . .. t,oo6:44-tt Summa Rdr 25,ooö:44* 11 * Stats-Ulskollcls Berättelse, A o 3a3. 3 Credit,: (Jtgifter:T'i\\ Husgeråd sk a mm a ren för likrummets inredningm.m.G,01G: 10. 3. Sörgklädes-penningar . i,354: *6* — Ridd årbol ms-kyrkjans inredning, decorering och e cla i rering ... 8,454: 18. r. Gratificalioner .. a,278: 28. — Diverse utbetalningar . 3,727:39. 3. Sorg-livréers förfärdigande m. rn , i,556: 26. ■— Summa 23,187:4** 7* Leverering till Kongl. Räntekammaren'. Behållne medel . 1,819: 3. 4- Summa Rdr 25,006: 44* **■ Öfrige med Hennes Kongl. Höghets frånfälle gemanskap egande utgifter hafva bestått uti: Ersättning för inställde Spectacler 10,000: Omkostnader i och för Condoleance-beskickningar till och från Hans Maj:t Konungen i Preussen 4,384: 6. — Summa Rdr 14,384: 6. — Utskottet, som tagit kännedom af räkenskaperne öfver ifrågavarande utgifter, anser desamma icke föranleda till någon anmärkning. Slockholm den 4 November 1834* i Stais-Vtskottets Berättelse NiO 824. Ank. till Exp.-Utsk. d 11 Nov. i834.
Det är en hard känsla för en man, Ii vilken sä förljenslfullt och oegennyttigt, sorn Ofverste Lagerheim, gagnat det allmänna, att pä åldersoch sjukdoms-dagen hotas af armodets betryck, eller att emotse denna ställning för en cflerlefvande maka, sedan man slutat en lefnad full af omsorger för allmänt nyttiga förelag. Men om denna känsla för den enskilde är hård, så är ett förbiseende å Statens sida af dess pligt att förekomma ett dylikt förhållande lika orättvist. Det är ur denna synpunkt betraktadt, som jag härmed får föreslå, att R. St. ville åt Öfverste Lagerheim anslå en årlig pension af 1000 r:dr b;co, att utgå från den tid han erhöll sitt afsked ur Statens tjenst, samt försäkra åt hans hustru, om hon öfvcrlefvcr honom, ett ärligt understöd af 333 r:dr l(i sk. b:co, sä länge hon i cnkostånd fortfar. Hr Rosenblad, Bernhard: Jag anhåller att få instämma i den motion, som Gr. von Platen väckt, och att till densamma tillstyrka bifall. Den, som utgör föremålet för ifrågavar. motion, framdrogs af den store man, som grundläde Götha canal, och vid dennes sida har han fullbordat | af detta verk samt för alltid vid sidan af hans fästat sitt namn i Sveriges lideböcker, så länge de förvara minnet af ett verk, sannolikt det största i sitt slag, sorn ännu i verlden blifvit fullbordadt. I egenskap af medlem uti den direction, hvilken Öfverste Lagerheim såsom Öfvermechanieus tillhörde, har jag haft tillfälle a*lt lära känna hans nit och hans uppoffringar, hvaribland äfven den, alt i de knappa omständigheter, hvaruti han sig befann, afslå de lockande anbud, som hans förvärfvade anseende förskaffade honom af främmande makt, hvarigenom både hans och hans familjs framtida utkomst varit betryggad — och della endast af kärleksfullt nit för sitt fäderneslands och det verk han egnat sina dagar.
Detta svar, eller Kongl. Maj:ts nådiga instruktion af den 27 April 1858, innehåller nemligen, att de medel, hvarom fråga nu är, i detalj skola endast inför Kongl. Maj:t redovisas, och jag skulle föreställa mig att vederbörande Kameral-chef har att ställa sig till efterrättelse den för honom af Kongl. Maj:t utfärdade instruktion. Skulle Kongl. Maj:ts instruktion på något vis stå i strid med Rikets Ständers skrifvelse, så tillkommer det Konstitutions-utskottet, men ej Rikets Ständers Revisorer, att deröfver yttra sig, och denna instruktion har, enligt hvad upplyst blifvit, redan varit föremål för Konstitutioni-utskottets granskning, utan att der föranleda till någon anmärkning.» Uti förestående reservation hafva instämt: Hr Kuylenstjerna, C. J. G., Herr Doktor Malmstedt, Prosten Ahlberg samt Riksdagsfullmäktigen Anders Persson från Malmöhus län. Enligt protokollet: Bruno Johansson. b) vid § 2 af berättelsen rörande Kongl, lltrikes-departementet. af Herr Stråle, Q. U,: »Ehuru jag hufvudsakligen instämmer uti det beslut, hvaruti Herrar Revisorers pluralitet i denna fråga stadnat, finner jag mig likväl otillfredsställd med det, efter min tanke, ofullkomliga skick, hvaruti densamma blifvit inför Rikets Ständer anmäld. I sådant afseende förekommer att, oaktadt den vidlyftiga utredning ärendet erhållit, saknas likväl all redogörelse för förhållanden, hvilka, efter mitt förmenande, icke allenast på frågans fullständiga uppfattning och bedömande väsendtligen inverka, utan — 280 — äfven äro af beskaffenhet att desamma icke bordt med tystnad förbigås. Sedan nemligen Revisorarne, genom skrifvelse till H. Ex.
Han förde nu, för makten undergifven städs, 880 Tvetydigt tal, uppskattande din fader högt, Dock berömmande din bror, men slema ord Grannt välfvande, hur han emot föräldrar skref Ej prislig lag; och mellertid han gaf alltjemt Aigisthos' gynnare ändock en solskensblick. 885 Ty sådant är det slägtet: för den lycklige Herolder springa öfver käpp, och deras vän Är den, som för befälet, och vid makten står. Näst honom Diomedes, drotten, ordade; Han tillät ej att döda hvarken broder din, 890 Ej heller dig, men med förvisning straffa blott Då vardt ett gny af några, huru väl han talt; Men någre det ogillade. Då reser sig En, som ej tand för tunga höll, i djerfhet stark, Argeier, ej Argeier, dock förmådd dertill, 895 På stojet litande och dristig skamlöshet, Med talekraft, att bringa ofärd öfver folk. Ty när en man, i orden ljuf, i hjertat slem, Förvillar pöbeln, det till statens ofärd sker. Men de, som, vise, välfva städs odolska råd 900 Om ej i ögonblicket, framdeles likväl Bli statens gagn. Och detta föreståndaren Bör inse klart; ty samma är förhållandet Med den sam håller tal, och den som makten har. Han sade, att Orestes borde liksom du 905 Med stenkast dödas. Tyndareus dock slika ord Åt mannen, som er döda bjöd, ingifvit sjelf. Steg så en annan opp, och talte tvertemot, Ej till geatalten fager, men behjertad man, I staden sällan skådad och på torget med, 910 En man för sig: de endast rädda landet, de! Och klok, beredd att gå ibredd med egna ord, Och flärdfri, i sin vandel oantastelig.