Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deraf har upkommit vangel, jemväl med Fastighetsköp, utan beräkning på inkomst, till oriml ga priser, endast i hopp att vinna, hvilket lyckats för några och retat andra. Maj. har alltid fått någon kredit af säljare, och nian har sökt nödhjelp lör dagen hos Dis* conterna, till det som nödvändigt måste betalas. Meri detta oförstånd har merendels hastigt fört straffet med sig. Fastighetspriserne hafva fallit, krediten har försvunnit, och desse slags köpare hafva störtat hela sin välfärd. Man skulle råka in i en tråkig vidlöftighet, om man ville måla alla de olyckor, som hopat sig öfver vårt Land, genom de osälla Discontoch Assij stanceinrättningarne med privatas penningar^ måtte de upphöra och måtte penningarne återkomma i sina primitiva ägares händer och Rörelsen såmedelst återvinna sitt enkla och naturliga skick. Dermed vöre en stor del al ändamålet vunnet, heldst om naturliga Låninrättningar, som förenade Jordbrukarens bestånd med alhjelpandet af dess nu, genom otjenliga inrättningar i det ämnet, iråkade svåra behof, af Allmänna medel förskaffades. Kursen, som ensamt rörer utländska handeln och är utan allt samband med inhemska Myntets värde eller Kredit, utgör det andra ämnet för min uppmärksamhet.' Jag förbigår den konstlade Kursen, sorn genom vingleri uppkommer, och hvilken icke är för allmänheten så okänd som mången förmodar. Man igenfinner beskritningen redan i 1765 års Riksdagshandlingar^ Jag håller mig endast vid den verkliga, den oundvikliga Kursen, som åtföljer un - Den 16 Maji *>37 derbalance i Handeln. Jag frågar först: Bör man handla, när man är i underbalance? tvifvelsutan svarar man: Nej! ty annars gör man skuld på skuld, och slutligen fal. licerar. Men, säger man, en nation kan aldrig fallicera. Jag medger det. Den kan endast förlora sin kredit, och med dubbel kostnad tigga sina nödvändighets-varor. Likväl innan det kommer så långt, skola tusendtals individer gå förlorade. — Är detta icke nog för att i tid hindra sådana utbrott?
Ylle-, af ull allena eller blandade till större eller mindre del med bomull, lin eller andra ämnen, utom silke, »andra slag», införselstull af 1 R:dr 25 öre skålpundet, och hafva Presteoch Borgare-stånden fastställt denna afgift till 1 R:dr 50 öre; Iiidderskapet och Adeln åter har bestämt den ifrågavarande tullsatsen för åren 1858 och 1859 till 1 R:dr 50 öre och derefter till 1 R.dr 25 öre skålpundet. Då af de tre Stånd, sorn sålunda afvikit från Utskottets förslag, Ridderskapet och Adeln fattat ett ifrån de 2:ne öfriga skiljaktigt beslut, inbjuder Utskottet samma Stånd, Ridderskapet och Adeln, samt Presteoch Borgare-stånden att frånträda sina skiljaktiga beslut och instämma med Bonde-ståndet. För den händelse att denna inbjudning icke varder bifallen, torde följande omröstningar böra ega rum: a) om kontra-propositionen : 80 Den som till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen, angående införselstullen å rubriken »andra slag» Ylleväfnader, antager Ridderskapet och Adelns beslut, att bestämma denna tull för åren 1858 och 1859 till 1 R:dr 50 öre samt derefter till 1 R:dr 25 öre skålpundet, röstar Ja-, Den det ej vill, röstar Nej Yinner Nej, antages till kontra-proposition Presteoch Borgare-ståndens beslut att åsätta nämnde artikel en införselstull af 1 R:dr 50 öre per skålpund; b) i hufvudsaken: 48 Bevillnings-Utskottets Memorial Jtä 27. 81:0. Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och ett Stånd bifallit, införselstullen å Ylleväfnader, »andra slag», bestämmes till 1 R:dr 25 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages: (Usta alternativet.) Ridderskapet och Adelns beslut, (2:dra alternativet.) Presteoch Borgare-ståndens beslut.
M:t ”ingifvit en underd. ansökning, att för en tillämnad ”Handelsexpedition till Ostindien få tillhandla sig antingen Linieskeppet Tapperheten eller Manligheten, ”fullkomligen tackladt och utredt vid första Vårdag, loa Stats-Utskottets ”erbjudit för ettdera af dessa skepp cn Summa af "171,000 Ridr Ha inb. B:co: att K. M:t ”efter öfvervägande häraf i Nåder bi”fallit att Linieskeppet Tapperhetcn malte, klargjordt ”och utredt enligt Reglementet till Handelshuset Michaelson & Benedicks försäljas* hvarvid K, M;t lik”väl fästat det vilkor, att berörde skepp icke till Handelshuset finge öfverlåtas bestyekadt med större an”tal kanoner, än som för ett till Ostindien gående handelsfartyg af samma storlek ansågs behöfligt; att "Hsr GeneralAmiralen derefter ”hade” till K. ”Mit i undcrdihet inberättat, det han, å K. Mits och ”Kronans vägnar, med Michaelson <Sc Benedicks öfver”enskommit; ”att Kronan öfverlöt till Michaelson & Benedicks ”Linieskeppet Tapperlietciij att såsom deras rättfångnä ”Egendom besitta och fritt begagna, emot en Köpeskilling af Etthundrade SjuttioEtt Tusende Ridr Hamb. ”B:co, hvilka uti goda växlar ”skulle” erläggas, neni”ligen en fjerdedel vid Contractets underskrifvande uti ”tre månaders dato trattor på Hamburg och tre fjerde”delar uti Sex månaders trattor på Hamburg, då Skep”pet ”yore” aflefvereradt och jned dess tillbehör af ”Hirr Michaelson &
Sedan vill jag sjunga i Marstrand för le roi. — » Men om Ni ej blir frisk, om. » — Hon såg forskande på mig och inföll hastigt: Blir jag ej bättre än nu, kommer jag han gick med nedböjdt hufoud, upplöst hår. ej till Stockholm. Då far jag åter hem, till Jag smög mig som en brottsling i hans spår min lilla stuga i Etretat. » Men, man vill nog gärna gifva Er en afatt från hans panna röfoa hemligheten, * når h o n triburar sar det stranden. återvända. vid bryggan badgäster de hem Hvem Och en lika * m å s t e gå på k o n s e r t e n! aftonen som för ögats k ä c k a b l i c k allsång ännu ' " f rar och blott förr? öfver tjusat tryckt hela varlig, nästan som Stockholm! sjukdomen henne, däraf, härlig firad, smickrad. Applåderna falla än mattare, och icke ens den lifliga » Brindisin » ur Lucretia Borgia, hvilken sjunges med verve och lif, nästan som i forna dagar, kan höja stämningen i salongen eller förjaga det vemod som griper en hvar. Och så kommer Behrens in och sjunger: » Nu är det natt » ... ändå. Man känner Blott några dagar senare stod jag på ångaren » Vestkustens » däck i Marstrands hamn. Det skulle bära till Göteborg och sedan till Stockholm. Bland de ifrigt afskedstagande ser jag åter Madame Trebelli. Hon har i går sjungit för » le roi » och societeten i Marstrand. Och i dag står hon på ångbåten som går åt södern. Leende tar hon farväl af en liten krets på kajen, viftar med sin näsduk — och så glider ångaren sakta ur hamnen. Tankfull står madame Trebelli och skådar mot stranden. Ett land där hon firat så många triumfer, men aldrig mer skall återse. Jag närmar mig henne vördsamt och uttrycker min sorgsna förvåning öfver att se henne på återfärd. En dödstrött, sargad ett kval så gränslöst, jag skalf: o Herre, människa jag fann, att min själ försmälte, Herre livad du lider! August To / 1.
Charlotte Björkenstam. 9 H. -12 Den 1 September. //. G. Strandell i egenskap af God Man för Fröken Charlotta Björkenstam. Carl G. Posse f. d. Ryttmästare å egne oell min Hustrus vägnar. Augusta Hallenborg född Björkenstam. Antages C. M. Hindbeck. Förestående accordsanbud antages af undertecknad i egenskap af förmyndare för Demoiselle Jenny Lind. II. 31. iMunthe. Antages Sten Lewenhapt. Antages Aug. Giesecke. C. H. Engelhart. II. F. Reuterskiöld. Antages Carl von Tuné. P. Petrejus. Likheten med originalet, betyga E. Königsfeldt. Carl G. Martin. De Borgenärers fordringar, hvilka enl. anteckning å accordsanbudet samt i prot. d. 2 Juli d. å. eller å serskilda listor förklarat sig antaga accordsanbudet, öfverstiga 200,000 r:dr b:co. Bland dem, som antagit anbudet, är ock Jernkontoret för dess fordringar af tillsammans 38,500 r:dr b:co; betygar Stockholm d. 6 Aug. 1851. G. F. Almquist. Till bordläggning anmäldes jemväl ett från Riddarh.Utsk. under N:o 20 inkommet sälydande Vördsamt M e m or i a 11 Genom remiss d. 30 sisth Augusti har II. R. o. Ad. infordrat Riddarh.Utskis utlåt, öfver en af Hr Gr. Lagerbjelke Gustaf d. 29 i samma månad väckt motion af innehåll: ”att då ett förslag till åtskilliga förändringar i grundlagarne nu vore till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag hvilande, och uti detta förslag förutsattes en ifrån den nuvar:de skiljaktig Riddarh.Ordn., II. R. o. Ad. måtte åt Riddarh.Direkt. updraga alt under tiden intill nästa riksdag samla de statistiska uplysningar, hvilka blifva behöflige i och för upgörandet af en Riddarh.Ordning, i enlighet med den föreslagne nya grundlagen”.
—. angående väckt motion att den pension, stor 150 Riksdaler Banko, som framlidne Öfver-Krigs-Kommissarien Fredrik Lindstedts döttrar på Riksgälds Kontorets stat Uppburit, måtte efter den ena dottern, Ebba Maria Lindstedts nyligen timade död, lå oafkortad utgå till de qvarlefvande svstrarne Thilda och Siri Lindstedt; motion af Herr Wilhelm Fredrik Dalman: se Motioner. — å Rikets Allmänna Indragnings-Stat, angående sådan för Löjtnanten vid Första Lif-Grenadier-Regementet, P. J. C. Loenbom: I. 115, R. 119, (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). -— å Rikets Allmänna Indragnings-Stat, angående sådan åt Förvaltaren vid Nyköpings Krono-Magastn, G. Meurk: III. 12, R. 12. (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. angåen-. 186 _ p _ de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde HufvudTitel) Pension St Riddarhus-Sekreteraren Albert Munck, angående bemyndigande för Riddarhus-Direktionen att bevilja sådan; motion af Grefve Carl Ludvig af Ugglas: se Motioner. — å Rikets Allmänna Indragnings-Stat, angående tillförordnade Fält-Läkaren m. m. Doktor U.
Proposition angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, hvilka derefter borde af allmänna medel bekostas. För öfrigt och med föranledande af ej mindre Kongl. Majrts Nådiga förslag i afseende ä medels anvisande för utförande af en jeriivägs-slambana från Stockholm till Göteborg, än äfven den under ' sednast» Riksdag gjorda framställning rörande en ytterligare större jernbana, 'sorn företrädesvis borde utföras, anslogo Rikets Ständer till Kongl. Majlis Nådiga disposition, för anläggande af Ivänne jernvägs-slambanor inom Riket, Fem millioner R dr B:ko, deraf Fyra millioner Ridr för en del af den stambana, som, utgående från Göteborg, kotmne att. i riktning genom Vestergötland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med hufvudstaden, samt En million R:dr för påbörjande af en, i riktning åt Jönköping gående, stambana (rån Malmö tili den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken Kongl. Majit funné lämpligt bestämma.
Iscensättningen är o c k i flere hänseenden bättre än förr. Redan den första satsen i det första numret — » Concerto russe » af Lalo — på hans första konsert ö p p n a d e deras dörrar på vid gafvel. Just ett trollspö är hans strå- ke — mjuk, smekande inställsam. E n större ton ha vi förr hört, mera kraft ha vi känt, m e n i ljuft betagande glansfullhet står han bland de främste. H a n s teknik är suverän, hans renhet oförvitlig. H a n s program kunde man j u kanske kritisera: där funnos B a c h o c h Schubert o c h Wieniawskis legend, men där funnos också ytligheter af Zarzycki, af Sarasate. Men äfven ytan blef här intressant i sitt glimmande färgspel. Och vi kritiserade icke. Vi klappade o c h pockade o c h den lille frodige maestron bugade o c h log o c h gaf den ena extra biten efter den andra. Ej heller &gt;sköto vi på pianisten »; han ackompagnerade m e d blygsamhet o c h gaf ju bara HOFLEVERANTOR. FL. A. T. A. T. 2497. samt hos alla / i ?iare parfymhandlare i riket. två små egna nummer. M e n arrangören, hr Linden, sände vi många oartiga tankar, för att han bestod program endast åt hälften af publiken. V i skola hoppas, att det var åt » den bättre ». J j E L S B O S T I N T A N — ja, att h o n är populär, det märktes nog vid hennes senaste soaré i Vetenskapsakademiens hörsal, hvilken till sista plats var fullsatt af en publik, hvars ljudliga skrattsalvor o c h lifliga bifallstecken mer än n o g bekräftade denna popularitet. Fru Ida Gavell-Blumenthal, såsom Stintan i allmänna lifvet heter, föredrog flere af sina lustigaste historier o c h bästa visor. Ett utmärkt biträde lämnades af fyra par från Folkdansens vänner, s o m utförde flere karaktäristiska o c h vackra folkdanser.
StrömrensningsGommilteen försökte att låta hämta ved från de norra provinserne; den har haft den upplagd, och ändtligen fått den försåld, men utan vinst. Således har den saken ej visat sig så fördelaktig, som man trott att den skulle blifva. Sedan har ÅngermannaElfven blifvit rensad. Umeå- och Yindels-elfvarne äro rensade så mycket som localen kan medgifva, och flottning är obehindrad ganska Den 8 J a n u a r i i f. m. '99 långt upp i Lindet ifrån Saltsjön. Äfvenså Kalix-elf, så att flottning både af tjärtunnor och andra trädvaror kan verkställas. Vid de fleste af de andra elfvarne i de norra provinserne äro undersökningar gjorde, hvilka ådagalagt, att på manga ställen vidlyftig rensning i desse provinser skulle vara mera kostsam än lönande, och följderne icke svara emot det åsyftade äudamålet. Jag skulle i detta afseende kunna hänvisa till flere ganska utförliga Betänkanden, som finnas i Strömrensnings-Commilteens handlingar. Måhända är ännu åtskilligt att göra, det nekar jag icke, så väl i IndalsElfven som LjungaElfven längre upp, och kanhända något uti Piteå-och ÅngermannaElfven; men derföre är icke sagdt, att ju icke andra nyttigare eller mera gagneliga företag finnas. Dessa gifvas säkerligen i Wermland, i upprensning af Claraoch Byelfvarna. De äro vida vigti gare för det allmänna, och skulle göra större nytta, än någon upprensning af de ifrågavarande elfvarne i de norra orterne. Jag har velat anföra dessa exempel, icke för alt bestrida att det ju kan vara nyttigt att befordra industrien i de norra orterne, och lätta communicationerne med deni, men. för att visa vigten deraf, att man icke gör bestämmelser, som motverka det ändamål, sorn måtte vara det hufvudsakligaste, nemligen att medlen användas, der de göra den största nyttan för landet och näringarnr.
RidderskapetS och Adelns upmärkfamhtt a en sä allmänt glädjande 5 synpunkt, torde det synas förmätet af mig at wilsta hänföra densamma lil hmad mig personligen rörer, men denna angelägenhet är mig för öm at kunna här förbigås. Af Kongl. Majit kallad at utföra et warf, i unn öfwertygelse dcc mest lysande en Swensk Konung kan anförtro, har jag lika wäl insett, hwilka egenskaper harti! fordrades, som jag billigt kror mig dem sakna. Denna medwetenhet tolkade mit swar, och dec war endast min undcrsatkliga pligt emot en älskad Konung, minnet af Ridderskapets och Adelns ädelmod, och kan hända et förmätet, men ljuft hopp at gagna, som förmådde mig byta mit enskilidta lugn mot ärans ofta stormiga bana. Matte jag ej bedragas i det glada hopp, at den listiga karlek och aktning jag hyser för det Stand, af hwilkct jag har aran wara Medlem, och min rena nit i Dest rättigheters bewakaude skal! tillvinna mig Dest wälwillja och förtroende. Om någonsin Ridderskapet och Adeln hedrat mig med Sin wänskap och aktning, är det i synnerhet nu, jag wagar anropa dosta för mig sa owärderliga känslor och det är i deras dyrbara hägn, jag har äran mig innesluta." Ester flutadt Tal anmälte Hans Dxcellsncs, at Högloft. Ridderskapet och Adeln, sedan Dest sista sammanwaro, gjort en betydlig förlust genom fransaller af Dest LsLrsterars, Herr Larl Oultsk Lungsncrema, som til sa hög grad hade mutit Ståndets förtroende och aktning. Riddarhus, OireLkionen hade kil Leersmrars efter honom constiruerar Förste Riddarhus-Camzlisten Lilverstolps, hwilken Herr Grefwe» och Landc-Mar» skalken Högloft. Ridderskapet och Adeli, nu föreställde och utbad sig at fä innesluta i Ridderskapets och Adelns ynnest och benägenhet.
Antingen herrskapet är h e m m a eller e j, bör den besökande alltid insläppas i tamburen, o c h först där underrättar man sig o m afsikten m e d besöket. H a r man blifvit mottagen i en familj, skall tjänaren vara färdig, då den besökande aflägsnar sig, att hjälpa till med hvad s o m kan behöfvas, rock eller kappa, taga fram galoscher o s. v. I de familjer där tillgång ej finnes på mera än en jungfru, får i de flesta fall frun (eller herrn) själf taga emot besökande, så framt tjänaren för tillfället är sysselsatt m e d annat; finnes åter barnjungfru, blir det hennes åliggande. D o c k bör under hvilka förhållanden som helst en tjänare aldrig visa sig i deshabille, utan får h o n i så fall, o m h o n ej är klädd, så att hon kan visa sig, på ett eller annat sätt underrätta sin matmor o m, då det ringer, hon ej kan gå ut o c h öppna. Där flere tjänare finnas, blir det emellertid alltid kammarjungfruns uppgift att passa på ringningar m. m. och skall i öfrigt h u s m o d e r n söka ordna härmed, så att icke, som det ibland händer, tjänare k o m m a rusande från flere håll på en gång för att öppna. Beträffande själfva serveringen o c h uppassningen måste härvid — liksom beträffande tjä- narne själfva — en ytterlig renlighet och snygghet iakttagas. Själfva dukningen blir naturligtvis i vissa detaljer olika, beroende på hvars och ens vanor o c h smak, m e n äfven här finnas vissa gemensamma beröringspunkter, vissa bestämda realer, s o m nästan öfverallt kunna iakttagas. I allt hvad s o m nå ett b o r d framsättes bör råda en viss ordning o c h symmetri. Somliga tjänare sakna i den vägen fullkomligt hvad man kallar » öga » o c h visa i stället prof på en ovanlig förmåga att sätta allt snedt o c h vindt, antagligen därför att de ej i tid gjorts uppmärksamma härpå eller att ej deras öga blifvit vandt vid ordning.
Ifrån 2 2 73 Den *8 Juni'. ifrån Lagsami Allmänna Besvärs och OecoAomie-Utskotten, rörande: 1:0 Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs 'Memorial om Stängselskyldigheten. s:o Utarbetande af förslag till en allmän Bergverksstadga. 3:0 Luderplatser och Allmänna Skallgångar, ifrån Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utsiottet> angående: 1:0 Inrättande af en Practisk Bergsskola. 2:0 Jemkning och förklaring af hvad Kongl. Förordningen den 31 Jan. innevarande år angå» ende höjden af faggilld Gärdesgård af Sten innehåller. 3:0 Förbud emot anläggande af så beskaffade Vattenverk, hvarigenom förmedelst uppdämningar angränsande ägors uppodling och förbättring hindras m. m. 4:0 Yrkande att vid påkommande durchmarcher inqvartering i Städerna hädanefter måtte allenast grunda sig på hus och tomter. Ut Supra, Ex Protocollo /. U» Almqvist. S. B* Den 38 Juni', S. D. 1 ett sammanhang föredrogos Bagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Berättelse om förloppet .vid det hos Utskotten fbrehafde mai om en allmän näringsfrihet samt Välloll. Borgare - Ståndets uti Proiocolls-Utdrag af denna dag meddeldte yttrande, att denna fråga, såsom rörande Ståndets Privilegier, icke kunde mot Regerings - Formens uttryckeliga föreskrift till behandling upptagas i den form densamma nu blifvit väckt och till Rikets Ständer inkom-1 mit, utan således nu borde förfalla; och fann. Prest-Ståndet för godt att uti berörde yttrande med Vällofl. .Borgare-Ståndet instämma. Ut Supra Ex Protocollo J. U. Almqvist.
Revisorerne sig äga fullt skäl att för den tid, hvarunder det ta Verks förvaltning nu blifvit granskad, instämma i sist församlade Revisorers yttrande, att Herrar Fullmäktige med utmärkt nit och omtanka sökt uppfylla ifrågavarande, särdeles vigtiga uppdrag. Enligt Revisorernes åsigt, måste äfven de af Herrar Fullmäktige i sednare tider beslutade uppköp af 4 procents obligationer med längre förfallotid godkännas, helst jemväl sådana pappers uppköpande är fullkomligt öfverensstämmande med de af Rikets Ständer meddelade reglementariska föreskrifter, och om äfven å desammas kapitalbelopp framdeles, vid ett hastigare realiserande, någon rabatt, i anseende till den längre betalningstiden, måste medgifvas, denna i allt fall säkerligen bör komma att vida understiga den, under dessa pappers innehafvande, å dem erhållna räntevinst. Beträffande slutligen den, i afseende på det lån å 600,000 Rrdr, som Rikets Ständers Bank erhållit, medgifna jemkning i de för dylika lån stadgade villkor, så hafva Revisorerne, vid de i Herrar Fullmäktiges Protokoll uppgifna förhållanden, funnit beslutet härom både ändamålsenligt och för det allmänna fördelaktigt. Då genom de uti ifrågavarande hänseende från Riksgäids-Kontoret, sedan sista Riksdag, utlerauade kontanta medel, uppgående till mer än 4 millioner R;dr, hela Rikets rörelsekapital erhållit en förstärkning, hvars stora vigt och behöflighet för allmänna industrien, särdeles under innevarande år, måste af hvar och en erkännas, och då härtill kommer, att, till följd af dessa, eljest för både Siats-Verket och den enskilda rörelsen ofruktbara medels förräntande, en för Rikets näst sammanträdande Ständer disponibel räntevinst af mer än 3oo,ooo R:dr varder beredd, synas i sanning de ändamål, som med det af Rikets sist församlade Ständer härom meddelade beslut åsyftades, vara fullkomligen uppfyllda.
» En af de viktigaste uppgifter som föreligga för den sanna välgörenheten, den praktiska människokärleken, är att verka för sådana ändamål, som afse framtiden, för sådana medel, som kunna förbättra genom att förekomma det onda, för en sådan undervisning, som kan gifva det uppväxande släktet kärlek till arbete och förmåga att på ett godt sätt reda sig i den tyvärr ofta hårda kampen för tillvaron — eller, såsom en erfaren människovän yttrat: Den största barmhärtigheten är att hjälpa människorna att hjälpa sig själfva. » » Efter min åsikt är det långt viktigare att söka förekomma de ungas fäll än att först låta dem falla, för att sedan inrätta kostsamma anstalter till deras möjliga förbättring? » Se där ett par satser ur den människoälskande kvinnans bok om Arbetsstugor för barn, hvilka belysa hennes innersta afsikt med denna hennes nyaste stiftelse. Idéen till arbetsstugorna har hon fått från Danmark och Norge. Sedan hon studerat saken och funnit den lämplig, dröjde hon ej att söka omplantera den i svensk jordmån. Den 25 januari 1887 invigdes den första arbetstugan i vårt land i Adolf Fredriks församling i Stockholm och dagen därpå den andra i Katrina församling därsammastädes. En snart älfvaårig erfarenhet har visat att saken varit till stor välsignelse. » Lars Hiertas minne » har gått i spetsen vid beviljandet af anslag, och sedan dess ha sådana tillflutit både från kommunen och enskilde. I Stockholm fungera för närvarande 11 arbetsstugor, och i flere af landsortens städer äro en eller många sådana i verksamhet. Idéen hör i allo till de framtidsrika och utvecklingskraftiga, det synes ej minst på den fart den efter tio år tagit och den allt mer allmänna välvilja, hvarmed den efter hand börjat omfattas. Tyvärr förbjuder oss utrymmet att ingå på någon närmare förklaring däraf.
bkir mig 8>!ie8 det 8älede8, 8a8om lagförhlaget ieke 8kulle komma att uppfvlla det äsvltade ändamälet, att körhkälfa de omvndige den nödiga häkerlieten för förvaltliingen sk dera8 medel, oek jag mäste häledeh förblifva vid den af mig förr yttrade lauks, att sädant ieke later sig verkställa, utan medeist iilrättande af förmvndare-kammare, kvilka ej skulle kafva befattning med värdell sk de omyndiges medel, utan enda8t att förvara de 8äk6rk6t8ksndlingar, 80m de omvndiga tilillöra. Alan skulle kunna kalla 8ädana förm) ndarekainrar: Itonhervativa i motsatth med de ^dminihtrativa, om inrättande kvaraf mänga gänger varit fräga, men kvilka det torde möta oändliga 8värigketer att pä ett änllamäl86nligt 8ätt tillvägabringa, skulle balers Longi. Naj:t linna lämpligt, att till Riketh 8tänder framvälla det nu uppgjorda förslaget, kemställer jag i underdäiiigllet, om ieke Ldera LongiNaj:t derjemte skulle täeka8 törllrdna, att ett förslag inätte upprätts8 till Reglemente för bkirmvndare-kannnare, kvilka8 äliggande 8kulle vara: 1:o att utfordra Lorin^ndare redllgörelse för deras förvaltning, deraf lemna närmare kränder del, ook, i fall dk886 ej funne8 eller ailiian ätgärd kommer i fragg, förvara redogörel8en, till dess gran8kning deraf hkall företagas; 2:o att da redogörelseli vi.8ar, att förmyndaren hjelt läntager m>ncilingen8 räntebärande capital, oek förmyndaren eger fs8tigket, 8om kan inteeknah, besörja, att hädan varder tagen ook i vederbörlig ordning tornrad, 8amt förvara häkerkethkandlingsrne.