Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att de nu fastställde ständige cch Interims-Staterne, samt hela Regleringen af Magazins-inrättningen, stola widtaga med den r Janna, ri iZls, da Lone-tillökningen, Eder egen Stat och Staten Nw 4 femwäl börjar. 2:0. Att alle de som hittills warit tjenstgörande. men hwilkas tjenstbefattningar genom den noa organisationen komma att upphöra, stola uppbära sine förut innehafde Löner och öfrige förmaner till innewarande ars stut. z:o. Att de hwilkas tjenstgöring redan upphört, rätteligen för innewarande är, tills widare ej fatt uppbära mer an halfwa Lönerne., 4:0. Alt sä wäl de i näst föregående Punct upptagne, som äfwen de, hwilkas tjenstebefattningar wid ärets flut komma att upphöra, böra ifrän nasta äcs början tills widare ej fa uppbära mera än halsten af deras hittills innehafde Löner; men akt det stall åligga Eder att till Ost i underdånighet inkomma med nytt förflag till Expectance LöningsStat för alle desie Tjenstemän, lampad ester den tid hwar ock en i Wär och Kronans tjenst tillbragt, samt i öfrigt förekommande omständigheter, i öfwerenöstämmelse med de ust Kongl. Reglementet af den 29 Junii 1798 om Pensioner för Civile Embctsvch Tjensteman stadgade grunder, men med iakttagande deraf, att ingen uppföres till mindre än halfwa Löne-beloppet, dä han ieke pä annan Stat njuter Lön eller är kand för »verklig enskild förmögen, het; börande wid detta underdåniga förflag bifogas de yttranden, som I stolen äga att hwar och en af de till indragning upptagne affordra. ;:o. Ätt I rätteligen förfarit, dä I ingen Expectance-Lön utbetalt till dem, bland de redan rn, Den 17 Julii. ryzs indragnes antal, som ä annan Stat uppbära
Härom yttrar åter Afdelningen: Stats-Utskottets Betänkanden. 5oi ”Hvad Herr Corn mer ce-Rådet i öfrigt exempelvis anfört angående en Gäldenär, som fått låna iooo R:dr med rättighet att slippa betala mera än rooRrdr hvar sjette månad, lärer icke inträffa med någon af Filial-Disconternes Gäldenärer, helst då Utlåningarne vid desse Disconter voro i gång, sådan rättighet icke enligt Reglementet egde rum/’ Huru kan Afdelningen väl säga att sådant ej inträffat med någon af f. d. FilialDisconternes Gäldenärer? utan att just vilja vanställa elier förtyda Motionairens mening, måtte mina ord: ”Den som lant iooo R:dr med rättighet o. s. v.” väl här kunna och böra förstås så: att den som var skyldig iooo R:dr och erhållit rättighet att slippa betala mera än 100 R:dr hvar 6:ie månad, ochj som det vidare heter, under löfte att äfven denna rättighet ej skulle vara förverkad, blott han kunde åstadkomma denna afbetalning inom 2:11c ytterligare månader utöfver de sex , för hvilken öfver skjutande tid likväl borde erläggas dubbel ränta, att denna Gäldenär till 1000 R.drs belopp, skulle, för de vid f örsta afb stab ungstiden endast förfallne 100 R:dr erlägga 120 proCents ränta eller för de dernäst förfallne 100 JR:dr 108proCent, för de sedan påföljande 100 R:dr, g6 proCent o. s. v. efter år räknadt, som det dock onekligen gjorde, då den så kallade 5oa Stats-Utskottets Betänkanden.
Hvilken kan förvägra räntegifvare!! att in natura lefverera smör, fisk, lin, mårdskinn och den otaliga mängd andra artiklar, som han enligt författningarne äger rättighet alt uppsäga och in natura lefverera? Härpå må det tillåtas mig svara, att jag icke kunnat göra det fattligt för mig, hvad del vill säga, att ett förändradt Löningssätt skall förvandla Statens tjenstemän till Regeringens tjenare; och skulle denna framställning hafva någon verklig betydelse, så skulle samtlige HofRätlers och Collegiers Embelsoch Tjenstemän, samt hela 13 Den 23 December f. m. den värfvade Arme'ens Befäl, jemte en stor del andra Rikets Embetsman, redan befinna sig i detta högst egna förhållande. Alt åtnjutandet af indelt lön mera fäster Krigarn med kärlek till fäderneslandet, än om han directe af StatsCassan aflönas, bestrider jag på det högsta, såsom varande en orättvisa emot såväl Flottans som Värfvade Arméens Befäl, hvilka, mig veterligen, aldrig i striden svikit sine med indelta löner försedda kamrater. Vill man åter tillägga jordbruket denna förmåga, så ehuru jag, så vidt det rörer Befälet, för min del icke kan sådant medgifva, får jag äran upplysa, att boställen äro afsedda att bibehållas för hela Befälet, med undantag för Generaler, och SubalternOfficerare, ett förhållande, som redan äger rum. Med skyldig aktning för andras öfvertygelse, har jag, långt ifrån att finna den föreslagna förändringen i löningssätt vara skadlig, trott mig finna den af en nyttig påföljd såväl för Räntegifvaren som för Löningstagaren. Att ett stridigt interesse nu äger rum emellan jordbrukaren och löningstagaren, och som tydligast framstår vid hvarje markegångssättning, lärer icke kunna bestridas; och den lemnade ömsesidiga optionsrätten kan icke, vid mindre gynnande skördar, afhjelpa detta förhållande.
Stats-Utskottet, Lill hvars utlåtande högstberörde Nådiga Proposition blifvit remitterad, har, med anledning deraf, tagit i öfvervägande ej mindre hvad densamma och de Utskottet serskildt tillställda handlingar, derpå den grundar sig, innehålla, än äfven hvad, som vid Propositionens remitterande blifvit inom Presteoch Borgare-Stånden anfördt; och har Utskottet, då det nu går att sitt häröfver infordrade utlåtande afgifva, ansett sig böra upplysningsvis erinra, hurusom Rikets sednast församlade Ständer, för Stats-Utskottets Utlåtande, IV:o 21S. 5 utvidgandet af Carlstads Läroverk, beviljade ett lån å samma belopp och emot enahanda ränta, sorn det af Kongl. Maj:t nu i Nåder föreslagna, men med en efter 5 år likaledes vidtagande återbetalnings-skyldighet af endast 3 procent årligen utaf det ursprungliga capital-beloppet; varande sistnämnde lån jemväl af Lunds Dom-Capilel åberopadt såsom praejudicat för det nu i underdånighet sökta låneunderstödet. På sätt i handlingarne är uppgifvet, åsyftas med detta lån det dubbla ändamål att på en gång erhålla local för en Gymnastik-inrättning, med flera lägenheter, vid Malmö högre Lärdoms-skola och en prydlig byggnad, i stället för nuvarande bristfälliga uthus, vid en mycket besökt gata i nämnde stad. Och skulle enligt det bland handlingarne befintliga kostnads-förslag, denna byggnad, som borde inredas till erforderliga hushålls-lägenheter för Skolans Rector, Gymnastiksal samt rum för Lärare, komma all kosta något öfver 9,600 R:dr. Hvad nu beträffar de boställs-lägenheter, som genom den ifrågaställda nya byggnaden borde beredas, så synes anskaffandet deraf icke mer i Malmö, än i öfriga Städer, der allmänna Läroverk äro förlagda, böra utgöra föremål för bidrag af Stats-Verket, helst beviljandet häraf för den Stad, hvarom nu är fråga, ofelbart komme att föranleda anspråk å dylika bidrag till andra städer med vida mindre folkmängd, rörelse och tillgångar.
Med körer och statister knnde den stundom uppgå till hundradetals personer. Passionsspelet i Frankfurt 1467 tarfvade 200 personer, samma spel 1498 var besatt med 265 personer. Ett spel i Basel 1571 om konung Saul och herden David hade 100 talande och 500 stumma personer108. Skådespelarne utgjordes vanligen af lärjungarna i klosteroch kyrko-skolorna eller af medlemmarna af de andliga brödraskapen och af de olika borgerliga skråna; men då en ovanlig mängd tarfvades, föranstaltade man mångenstädes ett högtidligt tåg, hvarvid under trumpetstötar upplästes en uppmaning till hela borgerskapet att deltaga i spelet. Ett protokoll i burgundiska staden Seurres arkiver från 1484 upplyser om, att alla deltagarna fingo edligen utfästa sig, sättande lif och gods i pant, att väl instudera sina roller och infinna sig i rättan tid. Då allt var färdigt, blefvo skådespelarne genom en offentlig utropare sammankallade, och i full kostym samt under klingande spel redo de genom de festligt smyckade gatorna till den plats, der banan var uppslagen109. Ett sådant högtidligt inträdande på banan tyckes hafva varit det vanliga vid större mysteriers uppförande. Skådespelarne voro ordnade gruppvis och stundom angaf præcursor (härolden) vid gruppernas uppmarcherande hvad hvarje särskilt grupp föreställde110. På banan intogo de sina förut bestämda platser, antingen i halfcirkel eller på bänkar, hvilka voro uppställda vid sidorna af banan eller af hennes afdelningar. Hvarje person hade sin plats (locus suus, locus Judæorum o. s. v.), derifrån han uppsteg, då han skulle spela sin roll, och dit han återvände, då han sagt sina repliker. — Då man sålunda på samma gång hade för ögonen både de, som spelade, hade spelat och skulle spela, så iakttogs det vanligen, till underlättande af uppfattningen, att de, som ej deltogo i handlingen, blefvo sittande, så att endast den stående ansågs deltaga i den spelade scenen.
Hvad sjelfva frågan beträffar, så är redan antydt, att det icke är af så mycken vigt, hvad beslut R. o. Ad. fattar, ty den kommer i alla fall att gå till förstärkt Bevilln.-Utsk.; men i fall detta Etsk. icke skulle bifalla att tackjernet befriades från exporttull, så vore det bra, om R. o. Ad. hade fattat ett motsatt beslut, ty det vore en ledning för regeringen, då den vid nästa riksdag skall framlägga en propos. om förändring i tulltaxan, emedan regeringen då såge att 3 Stånd lättat beslut att fortgå på en bana, som under en lång följd af år blifvit beträdd. Jag anhåller fortfarande orri bifall till Utsk:ts förslag. Frih. Gripenstedt, Johan August; Då jag hört att man här, såsom skäl för den åsigt, att exporttull borde bibehållas för tackjern, åberopat den omständigheten, att detta vore i öfverensstämmelse med K. M:s Propos., så får jag i det af - 614 Den 29 Maj f. ro. eendet lemna samma förklaring som i går, då det var fråga om exporttull på ben, att orsaken, hvarföre ej något förslag i detta hänseende nu blifvit framställdt, icke nödvändigt måste sökas uti åsigten om tackierns-tullens nödvändighet, utan härleder sig derifrån att K. M. på uppgifna skäl ej ansett tiden vara inne att i ett sammanhang vidtaga de nödiga förändringarne i tulltaxan: men, då nu en större omarbetning i taxan ändock blifvit företagen, och ganska många väsendtliga förändringar i denna taxa löreslås, såsom t. ex. att åter sätta införsel-tull på flera varor, hvilka för det närv:de äro tnllfria, så har äfven skälet till uppskof i denna del blifvit undanröjdt och jag ber derför att få redogöra för min åsigt särskildt i detta fall. Man måste, såsom ofta blifvit sagdt, betrakta tullen, antingen såsom ett skydd för någon näring eller såsom ett medel att bereda statsinkomst.
Utskottet anser öfverflödigt att undersöka, hvilka orsaker möjligen kunnat vara dertill vållande att hittills Nationen måst sakna det nödiga ljuset i Sfats-Oeconomiska ämnen; för sin del öfvertygadt, att man icke längre bör åt slumpen le rnnaen anstalt, sorn Nationens ära, icke mindre än dess säkerhet klafver, har Utskottet ansett för pligt att derpå fästa Riksens Ståndets uppmärksamhet. Riksens Ständers åtgärd härvid är för öfrigt helt och ballet oeconomisk. Man söker en man som äger förmågan och viljan att utgifva en Journal i Stats Oeconorniska ämnen; man undanrödjer de hinder, sorn möjligen vid verkställigheten skulle kunna möta ; hvad finnes i denna åtgärd stridande mot Grundlagarna ? Den Den i 7 Juli, Den antagne Journal-utgifvaren hvarken constitueras till en Controlleur af Styrelsens steg , ej eller befrias han ifvan ansvar, om han skulle handla emot Tryckfrihets Lagens föreskrift. Sluteligen får Utskottet tillkännagifva, att då den af Herr Prosten Doctor Lahr teus gjorda framställning angående de locala fördelar, sorn Gottland erbjuder till Får-skötselns bedrifvande och förnämligast till grofulliga färs fortplantning, synes fordra särskildt afseende Utskottet^af sadan anledning ansett frågan derom förtjena att komma i öfvervägande i sammanhang med hvatt Utskottet föreslagit angående nödvändigheten af ijenliga anstalter till dylika fårs kringspridande i Riket , hvarföre ock denna omständighet blifvit anmärkt uti det sammandrag af Utskottets ineranämnde Betänkande, som till upplysning om de deruti förekommande ärendet, hvilka bero på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, är särskilde fö fattad:. för art till Riksens Höglofl. Ständer, öfverlemna». Stockholm den 15 Juli 1S15, På Särskildta Utskottets vägnar F, B. Schwenin, JLudvic Morna. ■ Jac. Linström.
Om lagen mot affall skulle tillämpas, så borde den i första rummet tillämpas på de Hrr, som upgjort dessa förslag till ny handbok och kathekes. Något som förefaller mig väl skarpt är att man tagit bort samvetet; det finns icke i den nya kathekesen, och hvad handboken angår så sträfvar den att göra vår gudstjenst så katholsk som möjligt. Hrnne behagade observera, att jag sade katholsk. Hvad var det man mest fruktade? Jo, — katholikerna, men hvarföre behöfva vi frukta katholikerna, om hela Sverige blir katholskt. Jag anhåller att LagUtsk:s Ordf:de ville uplysa mig om sättet för don lagliga behandlingen af dessa förslag till ny handbok och kathekes. På grund af de anmärkn:r som blifvit gjorda med afs:de på kyrkomötets sammansättning, kompetens och tiden för dess hållande, så fortfar jag med min anhållan om återremiss af Utsk:s Förslag. Gr. Liljencrantz: Jag kan icke vara lika viss som den siste värde talaren, att jag icke kan i någon mån vara kompetent att taga åt mig det yttrande, som Gr Sparre nyss fällde. Men om jag icke i detta afs:de är viss, så är jag så mycket mera viss på att den siste värde talaren hade rätt i sitt påstående att saktmod icke var den dygd, som för tillfället utmärkte bemälde Hr Gr. För min del har jag aldrig annat än i viss mån understödt förslag af sådan beskaffenhet som det förev:de, och har således ingen förbindelse att göra det nu, och jag vågar säga att jag aldrig kommer att understödja ett dylikt förslag. Jag tror äfven att Gr. Sparre tog nog mycket för sig när han, så att säga, gjorde sig till det personifierade LagUtsk. Det finns ingen som har anspråk på att han ensam skall göra det eller det, men hvad man yttrar måste anses angå Utsk. i sin helhet. Om det också ibland kan vara fördelaktigt att ensam framstå såsom utgörande LagUtsk. kan det också ganska ofta vara bra att icke hafva större del än Utsk:s tillgöranden. Jag tror derföre att den värde talaren icke gjorde illa, om han i allmänhet inskränkte sin ansvarighet inom den lämpliga gränsen.
Jag bekänner, att i dessa mina uttryck möjligen kan anses ligga något sårande emot Ståndens Fullmägtige; men jag förklarar, att då det varit långt ifrån mig att vilja här klandra den styrelsepersonal, Banken nu äger genom Fullmägtige af hvarje RiksSt., tror jag mig likväl icke hafva trädt sanningen för nära, då jag påstår, att inom BondeStåndet få lära finnas, som äga förmåga att föra en bankstyrelse. Min mening är derföre, att vi borde äga fullkomligt sakkunniga och dugliga Bank* directörer, valda utan afseende på Stånd, och jag tror, att den säkraste garanti derigenom skall åstadkommas och det ändamål, motionären åsyftar, derigenom säkrast ernås. Frih. Rantzou: Sedan så vidlyftiga anmärkningar blifvit gjorda vid min motion, förmodar jag, att Hr Gr. o. Landtm, icke vidare sätter i fråga dess behörighet till remiss, och jag går således att yttra mig i hvad som mot motionen blifvit anfördt. Den hufvudsakligaste invändning, som jag hort flera göra vid mitt förslag, är den emot actieägares rätt till belåning af sina actier. Man har förmenat, att detta blott skulle föranleda dertill, att actierna, dagen efter det de blifvit insatta i silfver, belånades i bancosedlar, och att Bankens silfverfond således ej ökades, enär Banken städse måste hafva till hands del motsvarande beloppet i silfver för dessa sedlars inlösen. Härvid anmärker jag först, att allt det silfver. Banken äger i sina hvalf, har hon "till hands” för inlösen af sedlar; men ju mer silfver hon der samlar, ju större blir förrådet och ju lättare har hon att göra töte åt sina utbetalningar. Att förneka actionärerna samma rått, som andra publika pappersinnehafvare, att belåna sina actier vöre orim 4 h; 3i Den i3 Mars f. m. ligt, enär samma säkerhet som eljest, d. v. s. för närvarande revers och borgen, dem affbrdrades för återbetalningar inom viss tid; hvilket jag ock föreslagit.
R:dr 1,792,000 i stället för påräknade R:dr 1,785,000 , samt på Odlings-lånen R:dr 373,000 i stället för R:dr 334,ooo, som i Statsoch Banco-Utskottens generella calcul <lå antogs. Bankens fordringar så väl för f. d. Filial? Diskonternas Bä ncb' Utskottets Betiinkamlen. 17 Diskonternes Creditiver, tillsammans 2.000,000 R:dr, sorn det enligt Rikets Siänders Beslut,’ vid sista Riksdag, gifne förskott af K:dr 596,400 till inlösen af Krigs» Committéns Invisningar, äro genom Riksgälds.Contoiret, med en femtedel om året, i stadgad ordning förminskade, och i sist!. Octobet månad slutligen afliquiderade. Deremot utgöra Banquens nya förskotter i oell för Filial-Diskonternes utredning och inlösen af deras Assignationer, vid närvarande tid något öfver 2,100,000 Rtdr.
Detta sednare användningssätt för sagde medel har ansetts vara alltför vidsträckt, och ett stadgande i denna rigtning såtillvida vådligt, som detsamma förmenats skola leda derhän, att sedan Statens ordinarie inkomster medtagits för löner med flere stående utgifter, den ifrågavarande lånefondens medel skulle blifva tagna i anspråk för alla möjliga företag, som med mer eller mindro befogenhet kunde få namn af produktiva, och Statens skuldsättning sålunda ökas endast för tillfredsställande af enskilda intressens mångahanda anspråk; hvadan blifvit yrkadt, att det enda föremål, hvartill oftanämnde medel finge användas, måtte blifva inlösandet af de båda utom landet upptagna jernvägslånen. Då Borgare-Ståndets ofvan omförmälda beslut så tillvida med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets instämmer, att de medel, hvilka genom den af dessa 3:ne Riks-Stånd beslutade inrikes upplåningen komma att anskaffas, böra användas dels till inlösen af obligationer, som utgifvits för de utländska jernvägslånen, dels till bekostande af arbetsföretag af ofvanberörda beskaffenhet, lärer frågan i denna del få anses vara genom Rikets Ständers beslut afgjord, samt någon åtgärd i anledning af det inom Bonde-Ståndet i förbemälda hänseende gjorda yrkandet ej vara att vidtaga; och då, hvad lydelsen af förevarande punkt angår, densamma är af 2:ne Riks-Stånd godkänd, anser sig Utskottet böra sitt förut framställda förslag i denna punkt vidblifva.
| Värde förslagsvis jä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. I-I l-l-l l-l l-l —| I-Il-l —| 180,526 | 31 4 49,7981161 118,791) — | — | 17,220| — | 105,520] — | — j 37,018116j 222,1111— j — | 3,178,3701241 2 so Penning ar. Indelta Räntor. Kronovärdi. Markegång på förslag. För svar s-Vcrkct till lands i allmänhet eller IirigsCollcgii Departementer, hvarunder äfven inbegripas indelta räntor för Åkers Krutbruk och Husqvarna Gevärs-Faktori, Ileservations-anslag Spanmåls-upphandlingsoch Bageri-kostnader ■ Durchmarche-hoslnader, Ileservations-anslag Reseoch Tractaments-koslnader, Förslags-anslag Reseoch Tractaments-kostnader för Städernes Magistralspcrsoner och Borgare vid besiglningar, Försfags-anslag Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus för Krigs-Collegium m. fl. Verk Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus för Departementets Canzli-Expedition, Förslags-anslag . Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Summa Banko. Mått. | Värde å 6 R:dr Tunnan. Mått. | Värde förslagsvis jå 6 R:dr Tunnan. Mätt. Värde. 4 Femte lluf Sjiiförsvars-Depurtementet, Aflönings>Stater. Departcmcnts-Chcfen: Lön 4,500: Taffelpenningar 2,500: Departementets Cansli-Expedition: Expeditions-Chefen 5,000: —• — Öfrige Embetsoch Tjenstemän ... 4,971: 52.
Det är isynnerhet motionärens oriktiga upfattning af det andliga regementets betydelse, som grundlagt hans öfriga misstag. För mig finnes många bevekelsegrunder, alt afråda den frihet till affall och söndring från Svenska kyrkan, hvilken motionären vill hafva i lag medgifven. Jag anser enhet i religion och trosbekännelse vara en i sig sjelf god och önskvärd sak. Jag grundar denna åsigt förnämligast på Guds eget ord. Det finnes ingen bland de Apostlar, som elterlemnat bref till kristne, och som icke deri uttalat råd och förmaningar till endrägt och samhällighet, eller ock varnat för ”bedragare”, "falske lärare''', förderfliga partier m. m. Jag kan derföre icke inse eller erkänna, att det är hvarken obehörigt eller onödigt, alt emot dem vara på sin vakt, eller att det anstår oss såsom kristna, att med likgiltighet se, än mindre att öppet, genom vår lagstiftning gynna söndringar och partier inom vår kyrka.” Jag anser det vara aldeles obehöflig!, att härvid något tillägga, och anhåller således endast, att förena mig med dem, som yrkat bifall till Utsk:s Utlåt. Frih. Creutz: Sista gången jag hade ordet, glömde jag att påyrka återremiss af ifrågavande Betänk., hvarom jag nu anhåller om Hr Gr. o. Landtm.s propos. Några utaf Hr Tharas yttranden, utbeder jag mig, att få till vederläggning uptaga. Han säger: ”att straffbestämmelserna uti 8 H. " 13 194 Den 16 Juni. lagen endast sta för deras r'åkning, hvilka äro nog förmätna, att med oheliga händer ofreda kyrkan och dess lära.”
Ständer sjelfve, samt Directionens åtgärder, i afseende på så väl ifrågavarande utlåning, som den egentliga Discont-rörelsen, årligen granskades af LåneContoirets egne, likaledes af Rikets Ständer valde, Revisorer. Med anledning häraf, har, på sätt Banco-Fullmägtiges, Utskottets memorial N:o 4 bifogade, Berättelse (pag. 61.) utvisar, hos Banco-Fulimägtige blifvit föreslaget ett förändradt Expeditions-sätt för jernbelåningen vid Götheborgs Låne-Contoir och dervid hemstäldt: alt Låne-Contoirets räkning N:o 2, i Depositions-afdelningen måtte förändras till en Creditiv-räkning af enahanda beskaffenhet, som räkningen N:o i för allmänna Discont-fonden, och Commissariatet följaktligen bemyndigas att å nämnde Creditiv-räkning insät - Banco-Utskoltets Betänkande, N.o 120. ta en summa, motsvarande beloppet af Låne-Contoirets utestående jernlån; samt att förstärkning i räkningen malte erhållas, uppå Directionens derom afgifvande reqvisition; i följd hvaraf de uti Låne-afdelningen för ifrågavarande jernbelåning förde räkningar komrae att försvinna och Låne-Contoirets
Dette sammensatte Statsraad skal da, under Navn af Norges og Sverrigs Interims-Regjering, bestaae af sex Medlemmer fra bvert af Rigerne, nemlig fra Norge: den Norske Statsminister og de tvende Statsraader, som ere i Stockholm, tvende Statsraader, som dertil af den i Norge vserende Regjering iblaiult dens Medlemmer udvselges, og i bvis Sted den constituerer to Statsraader, samt endelig en Statssecretair, som den beskikker; og fra Sverrig: de to Statsministre, Hofcantsleren, samt to Statsraader, som dertil af det Svenske Statsraad iblandt dets egne Medlemmer vselges, og en Statssecretair, som det Svenske Statsraad beskikker. Den i Norge vserende Regjering vedbliver fremdeles at modtage, gjennemgaae og berede alle Norske Sager, samt overeensstemmende med dens Instrux at decidere de mindre betydelige Sager og at indstille de vigtigere til det sammensatte Statsraad (Interims-Regjeringen) ligesom ellers til Kongen. Ligeledes skulle alle Svenske Sager först gjennemgaaes og beredes af det Svenske Statsraad, der, ligesom den Norske Regjering i Henseende til de Norske Sager Bilaga till Mern. N:o 39. 1043 skal bave Ret til at decidere de mindre vigtige Svenske Sager, og skal gjöre Indstilling til det sammensatte Statsraad (Interims-Regjeringen) om de vigtigere. I det sammensatte Statsraad (Interims-Regjeringen) skulle de Norske Sager af den Norske Statssecretair foredrages, protocolleres og expederes paa Norsk, og de Svenske Sager af den Svenske Statssecretair foredrages, protocolleres og expederes paa Svensk.