Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen derom, att, enligt Ridd. o. Adelns vid förra Riksdagen fattade beslut, alla de i RiddarhusArkivet förvarade handlingar, som ej ensamt röra Ridd. o. Adeln, blifvit till Riksarkivet emot behöriga qvittenser aflemnade, dock hvad beträffar hemliga Utskottets protokoller och handlingar, först sedan Kongl. Majit, uppå Direktionens underdåniga framställning, lemnat nådigt bifall tili dessa handlingars förflyttning i annan myndighets förvar. § 14. Enligt Ridd. o. Adelns Direktionen gifna uppdrag har Direktionen låtit förfärdiga Herr Landtmarskalkens vid sednaste riks dagen Landshöfdingen m. m. Grefve Gustaf Lagerbjelkes porträtt, hvilket blifvit af Professorn vid Kongl. Akademien för de fria konsterna Uno Troili mot ett arfvode af 900 R:dr Rimt måladt samt derefter uppsatt i Ridd. o. Adelns klubboch samtalsrum, för att förvaras i den der befintliga samlingen af Landtmarskalksporträtter. § 15. Till följd af Ridd. o. Adelns beslut att låta tilldela Direktionens ledamot Herr Ofverste-Löjtnanten Lejonancker, som haft tillsyn öfver arbetet med omläggningen af Riddarhusets grundmurar, en på Riddarhus-kassans bekostnad verkställd afprägling i guld af Riddarhusets stora medalj vägande 60 dukater samt uppgående till en kostnad af 534 Ridr 56 öre, hvarefter vid ett af Direktionens sammanträden medaljen jemte ett protokollsutdrag, innehållande Ridd. o. Adelns beslut i ämnet, blifvit till Herr Ofverste-Löjtnant Lejonancker öfverlemnad. § 16. Slutligen har Direktionen anmält att, för att i möjligaste måtto betrygga den dyrbara Riddarhus-byggnaden för eldfara, Direktionen låttit inleda vatten från Stadens vattenledning samt anbringa tre brandposter, en i nedra och en i öfra förstugan samt den tredje å vinden, hvarjemte två till brandposterna passande slangar af läder, hvardera om 80 fots längd, blifvit anskaffade, och har sammanlagda kostnaden härför uppgått till 2,453 Ridr 70 öre.
Til! afhjelpande af denna brist erfordrades, för att erhålla tillräckligt befäl alt på truppen fördelas, en förökning af flottans officers-personal, i hvilket hänseende E. K. M:t äskat att anslaget lill flottans aflöning måtte erhålla följande tillökningar, nem - ligen : lön för 4 Kommendörer, ä 2,080 10,720: » 1 Kapten 1,250: • 12 Kapten-löjtnanter, ä 840 10,080: > 5 Premier-löjtnanter, d 430 2,150: » 25 Sekund-löjtnanter, a 250 0,250: Enär denna tillökning i antalet af officerare föranledes af den i samma nåd. proposition omförmälda förändring i flottans organisation, som, derest den af Rikets Ständer godkännes, för verkställigheten erfordrar en flerårig tids-utdrägt, i början hvaraf det icke kan vara nödigt att anställa ett så betydligen ökadt antal officerare, beräknadt på fulla behofvet efter fullbordad organisation, hafva, vid sådant förhållande, Rikets Ständer icke funnit sig böra för närvarande bifalla hvad E. K. M:t i förevarande fall i nåder föreslagit. 3:o Vidare har E. K. M;t, för att så väl kunna minska underofficerarnes antal och derigenom något förbättra deras högst svaga löne-inkomster och tillika vid båtsmanshället bereda tillgång på nödigt underbefäl, som nu alldeles saknades, och hvartill flottans under-officerare skulle användas, samt derjemte befordra tjen stens bättre gång på det så kallade yttre sjöförsvarets fartyg, behagat föreslå, att den förhöjda aflöning, som gifves ett antal af 40 matroser, hvilka under benämningen af mder-ofjicers-korpqraler, vore å Carlskrona station placerade, kunde utsträckas till 100, som med förändrad benämning af l:sta klass matroset1 måtte erhålla: 70 man, 8 sk. per dag, tillsammans 4,258: 16. — 30 man, 4 sk. dito, dito 912: 24.
»Nu har barnet vakat för mycket öfver mig», sade fadern med sin tunna smekande stämma, försvagad af sjukdomen. »Tro aldrig det», svarade hon leende och såg upp, »men jag är en sådan indiannatur, som inte tål att sitta stilla; jag måste ha frisk luft och rörelse. Bry dig inte om det, farsgubbe min, när du blir frisk skall jag ta min skada igen.» Han kastade en lång bekymrad blick på henne och återtog sin tidning. Selma slöt åter ögonen. Hon satt och tänkte på gamla tider och på farbroderns handlingssätt. Läpparnes linie blef rak och hård, den inklämda munnen kom hakan att se ännu skarpare ut, ögonbrynen sammandrogo sig smärtsamt och det kom någonting hoptryckt i hela ansigtet. Nu förstod hon hans bevekelsegrunder. Efter sin egen natur hade han bildat sig ett ideal af lycka, det var det han velat förverkliga åt henne. Men om det legat en gång till så mycken välmening till grund, skulle hon ändå aldrig förlåta honom. Aldrig! Det var icke nog med skadan han gjort: han hade också farit med svek. Hon drog sig till minnes en viss scen, då hon i hans rum bedt att få läsa ett bref från sin far, och han nekat. Hvad hon var dum, som trott på hans ord! Hon hade varit enfaldig alltigenom. Det kom sig af hennes ärlighet. Var det dumt att vara ärlig? Kanske. Det var ändå svårt att tro det rätta vara dumt. Och lögn ... det måste vara orätt. – Men sluten hade hon blifvit. Aldrig var hon öppen, aldrig ens mot sin far. Hon kunde det icke längre, icke ens mot honom. Det var bara en idyll, en liten vacker barndomsidyll, som hon höll af. Ingenting mer. – Egentligen hade hon alltid varit sluten, när det rört hennes tankar. Hon undrade om farbror visste att hon ... ja, hon ville icke säga att hon hatade honom, ty ordet föreföll så öfverspändt, men det var i alla fall ett groll, som aldrig kunde utplånas. Han skulle handlat precis på samma sätt, om hon varit hans dotter. Än se’n? Var hon skyldig att hålla af honom för det! Men det var ju fruktlöst att grubbla öfver sig sjelf, fruktlösast att sörja öfver det förflutna. Hon öppnade ögonen och såg sig omkring i rummet.
Lärft, hvaraf 1 c/vadrataln väger till och med 3 lod, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer att i berörde hänseende bestämmas 10 R:dr värde och 3 R:dr 16 sk. tull per skålpund. Vid voterings-sedlarnes öppnande befunnos q3 Ja och 26 Nej, i följd hvaraf Utskottets förslag är vordet gilladt. Stockholm den 25 Maj 1841 - STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Ank. till Exp. Utsk. den 26 Maj 1841, kl. 12 midd. Utlåtandej i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Proposition, angående vilkoren för nedläggandet af Norrtelje Gevär sfactor i. CL A.) Uti en till Rikets Ständer den 27 sistl. April aflåten och af samtlige RiksStånden till Stats-Utskottet remitterad Nådig Proposition C'nlagen under N:o tu uti usta Sami. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll) har Kongl. Majit, med tillkännagifvande, att, vid pröfning af ett utaf disponenten öfver Norrtelje Gevärsfactori, Bruksidkaren Arfved Arfvedson till Kongl. Majit ingi!vet anbud, innefattande de vilkor, deruppå bemälde Bruksidkare vor* beredvillig att factoriet nedlägga och att afsäga sig den årliga gevärsbeställning för Kronans räkning, derom han hittills varit försäkrad , öfver hvilket anbud Kongl. Krigs-, Kammaroch Bergs-Collegierne afgifvit gemensamt underdånigt utlåtande, Kongl. Majit, sedan berörde vilkor blifvit betydligen jemkade och nedsatte, funnit godt desamma, för Kongl. Majlis Höga del, gilla och antaga, derjemte och enär bland omförmälde vilkor inginge, att Arfvedson, som, enligt Kongl. Krigs-Collegii den iSSept.
Låter han tjusa sig af hennes fägring och inlåter sig med henne i förtroligheter, blir deraf en ondskefull afföda till menniskors olycka och förtret. Om sådana gå bland folket många sägner. Äfven under jorden bo älfvor. Kyrkfolket håller till under kyrkor; väntande sin förlossning föröka de sitt slägte, hålla barndop och kyrkogång, efterapande de kristna. Under menniskors boningar bo gårdsälfvor. En torparehustru blef af sådana bjuden på barnsöl och fördes vid midnatt till deras boning genom en gång, som under jorden gick från källaren. Älfqvinnan, som bar fram barnet, var så liten, att hon snafvade på ett halmstrå, som låg i hennes väg. Om torparehustrun då skrattat, såsom oförståndigt folk vid dylik bjudning lär ha gjort, hade hon mist älfvornas gunst, men hon höll sig allvarsam och fick till belöning, när hon gick upp, hyfvelspån, såsom hon tyckte, i sitt förkläde, men vid dagsljus fann hon det vara idel guldstycken. Det flygande älffolket, mera sällan omtaladt i sagorna, beskrifves såsom mycket skönt, likt högfolket, men bärande på skuldrorna små vingar, hvilka emellertid troligast betraktas blott såsom en lånad fågelhamn, emedan jordiska män enligt sagan tagit sådana älfjungfrur till hustrur. I full fågelhamn komma de som svanor genom luften, slå ned i något sund för att bada och antaga då genast den fagraste jungfruskapnad. Det tredje slaget af älfvor är vattenälfvor. På stranden vid Marstrand och andra ställen i Bohus läns skärgård gå sägner om hafsmän och hafsjungfrur, underliga varelser, ofta så liknande menniskor, att danska konungen, då en gång en sådan ur hafvet uppfångad man dog, lät behandla hans kropp såsom en död menniska. De äro stumma som fiskar, men sörja öfver sin fångenskap och gjuta, i sin längtan efter att åter komma i vattnet, stora tårar. Häraf bevekas stundom deras tillfångatagare att åter utsläppa dem i hafvet. Hafsfrun omtalas lika ofta af fiskare som skogsfrun af jägare. Hon anses svekfull och bedräglig.
Otvifvelaktigt förtjena de skäl man här anfört för en längre Den iS November f. m. arrendetid, likasom för bestämmandet af en inskränktare, tillbörligt afseende; men de öro, efter olika omständigheter nästan vid hvarje särskildt fall, tillämplige än å ena sidan, än å den andra. Den ene önskar, i anseende till sin ekonomiska ställning, en längre arrendetid; den andre kan endast emottaga detta arrende på en kortare tid, stundom i anseende dertill, att en borgen på t. ex. i5 år är honom lätt att anskaffa, då deremot en borgen på 5o år omöjligen kan erhållas. Sedan man nu beslutat, att åt local-myndigheterne öfverlåta bestyret med MilitiasBoställenas utarrendering, skulle jag tro, att man icke borde lemna den fördel obegagnad, att efter bestämmandet af ett maximum och ett minimum af arrende år eller tid, (Friherre Palmstjerna har i sin reservation föreslagit minimum till i5 år) öfverlåta åt dessa local-auctoriteter, att, efter särskilta förekommande fall, lämpa sig efter de olika speculanternes önskningar till boställenas och indelningshafvarens största fördel i afseende på en längre eller kortare arrendetids bestämmande. Hvad öfverflyttningen afBoställsCassans förvaltning angår, så kan jag icke, enär förvaltningskostnaden uppgår till en tredjedel af inkomsterne, undgå att finna denna öfverflyttning ej blott nyttig, utan äfven nödig; och förenar mig alltså i den af flere värde Ledamöter gjorde begäran om återremiss. Den 18 November f. m. ö9 Herr Rosenblad:
Donation äterskänkte, i sä mätto att dcste Gods mätte till mera fördel för Staten och Äboerne kunna förwaltas, utan att dermed Gymnasii ungdomen undandrogeS desi nu innehafwande fördelar; haswa Riksens Ständer i saknad af nödiga upplysningar, för att häröfwer kunna fatta ett beslut, förenat sig att till Eder Mai t i unberdänighet detta ärende anmäla, som i Näder lärer täckas pröfwa i hwad mon Kongl. Brefwet af den 7 December 1796, angäende Hospitals och Barnhus Hemman i Skäne, samt andra ad pios usus anflagne Hemman, mä äfwcn till detza Hemmans Förwaltning kunna lämpas, eller hwad annan handläggning Eder Maj.t wid detta mäl i Näder kan finna nödig. Riksens Ständer framhärda 15 VPP - Den 14 October. 205 Uxx',56 ock xoökLaä kor L-mll. LkLnclen <Lsn 14 Ocrob. r8lv> Stormägtigste Allernädigste Konung. ^)enom Nädig Proposition, har Eder Maj-.t hos Riksens Ständer föreslagit, att till Jernwerks rörelsens understöd, dels Metall. effecterS beläning i Banquen under hela ärets lopp mätte blifwa bewiljad, dels tillåtelse meddelas, att wid panters förfallotid, med inbetalning af räntan, och den genom bclänings wärdets nedsättande mö)Ilga differancen, samt uppteende af behoriae certificat det panten ä wägen befunnes orubbad, länet mätte fä omsättas.
Mo bestut »agon fatalie-tid icke sinnes förefkrijwen, ca sadan marke bestämmas, inom hwilken den eiler de med Ilrstager mistnöjde kunde äga akt anföra sina beswär, och enär Kongl. Mast: genom Dest nädiga Författning den 26 December 1825 fastställt en tck> af Tjugnett dna» , hwarlörunwi, beswär öfwer riiisaitandet af sädanc mindre Ecciesiastique-beställnisiaar, hwara Fnslmagk eller Constitulorial niedrlst Socknestammo-Pcokocoll Utfärdas, syntes del med ordning och billighet wara förenligt, akt tillämpning a? denna författning agde ruin wid Socknestämmo bestnt i allmänhet, sa ark b-fwär öfwer desie bestor, ware sig i Ecclestastiqneelier O> conomiä-mal, bor de i förra faller hos wederbörande Dsm-Capikel. o-st i scvake hos Landshöfdinge-Tmbetet, anföras inom 2l dygn fran Justeringsdagen, denne oräknad, somt, sadant inom samma lid anmätas hos Pastor, hntt?en derom, jämte Protocosts-Utdrag, bvrde meddela bewis, och a Protocolls-cktdraget tekna, hwilken dag justeringen för sig gäl?; Och b-orde klaganden inom 21 dygn med bcwis ifrån Dom-Capi-lck eller Landshöfdinge-Embetcr hos Pastor styrka, en. han de anmäldre beswären werkeligen fullföljt, hwar, jamte ett projecr lill beswärs hänwisningen äswe.i er Uti memorialet intagen; hav Högwördige Pi stSkändet, uppå Eccleste stigne L-g-hitjikoltelS dercm 1692 Den 27 November gjorde hemställan, genom Protocolls-Ukdrag den 28 ststledne Octobrr, remitterat nämnde memorial till Rikets Högloft.
Uppbördsmän på tjenligt sätt förvara dylika blanketter lika säkert, som den contanta uppbörden, samt, då den kronouppbörd, Länsoch Fjerdings-mön nu, endast på grund af erhållna förteckningar, besörja, skor på Kronofogdarnes ansvar, det icke synes vara förenadt med större äfventyr för de sednare att åt de lörre anförtro qvittensblanketterne, utan fastmera, på sätt här förut blifvit anmärkt, derigenom vunnes en säkrare, när som helst verkstälbar controll å hvad, de använde biträdena uppburit. Af alla sålunda anförde skäl anse Comiterade stämplade qviltensblankettérs användande vid uppbörden, i stället för Iläradsskrifvarnes annotation, pä lika sätt, som ej mindre i afseende ä kronouppbörden inom Stockholms Stad redan blifvit förordnadt, än äfven vid många serskilda Uppbördsförvaltningar mer och mer iakttagits, medföra väsendlliga fördelar till beredande af controll både å rigtig debitering och uppbördens handhafvande, samt att lördenskuld borde stadgas, att vederbörande, som verkställa kronoulskyldernes debitering för Landet, i sammanhang dermed jemväl skola utfärda dylika blanketter, hvilka böra vara tryckta till så stor del, att blott debetsedels nummer, den skattskyldiges bostad och namn samt utskyldsbeloppet behof - 160 va tillskrifvas, hvarefter desamma, sedan de under LandsKamrerarens controll blifvit, i afseende å summan, med Uppbördsboken jemförde, borde förses med viss stämpel, hvartill stampen skulle af LandsKamreraren förvaras. Skolande Comiterade här efteråt, i sammanhang med frågan om uppbörden och dess controllerande, meddela underdånigt yttrande om hvad i öfrigt i afseende å dessa blanketter bör iakttagas. 10:o Angående Upplörden. Fordom utgjordes och erlades så väl persedel-skattebidrag som gamien. contanta utskylder på liera olika terminer.
Actie-Bank lillåles ej träda i verksamhet förr, än Bolaget, utom dea contanta inbetalning, sorn för Rörelsens början prof v as nödig, insatt, uti guld eller silfver eller sådane hypothek som 1 Gap. 6 j. omföi mälur, ett belopp, motsvarande minst i/.j af hela det tecknade aelie-capilalet eller grundfonden, hvilken insats skall, till allmänhetens säkerhet, uti LandtRänteriut eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas i en cassal ista med tvänne lås, hvartill Konungens Befallningshafvande förvare den ena nyckeln och Bank-Directionen den andra. Öfver berörde insatts må Bolaget ej annorlunda disponera , medan Bank-rörelsen fortsattes, än alt de nedsatte hypolheken må utbytas emot andre, hvilka, efter pröfning på ofvan stadgadt sätt, anses jemngoda med dem som återtagas; men vid Bankens upplösning och utredning må delegarne återlyfta hjpotheken i den nion, de kunna ådagalägga, att d epos i-, tionen öiverstiger beloppet af Bankens utelöpande och gällande förbindelser. 3 Cap. Om Solidarisk Bank. 20 §. Solidarisk Bank må ej stiftas med en leekningssumma under 280,000 Bancooch. Lag-Utskottens Memorial N'.o 6. u R:dr silfverspecie. Antalet af delegare med solidariskt ansvar må icke undei stiga 5,o, eller något deras lo.llbref lyda å mindre än 3,5q R:dr sillte rspecie. .21 §• Delegare i Solidarisk Bank, commandit-delegare likväl undan,tagne, ansvara med egendom och personer för uppfyllande af alla Bankens förbindelser, i sådan ordning, att, derest, vid anställande utmätnings-försök lios Directionens Ledamöter, tillgång 1 lösören saknas för betalning af fordran, den någon hos Banken eger, borgenären är berättigad för bristen vända sig emot den eller de delegare, honom godt synes.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken lät, i anledning häraf, å nyo uppläsa förslaget till LyckönskningsAdressen till II. K. H. KronPrinsen. Herr Hjerta: Denna Adress utgör utan tvifvel ämne till en ganska vacker omarbetning; men det är egenteligen emot sjelfva slutet som jag har att anmärka. Det är dessa ständiga bilder, som jag icke tror vara riktiga eller värdiga ett fritt Folk att nyttja, när det nalkas thronell. Jag frågar Eder också, mine Herrar, i hvilken ställ - 3a8 Oen 36 Januarii e. tn. ning man Sr såsom Representant, då man genast nödgas godkänna ordalag i Lyckönsknings-Adresser, hvilka man sedan ej sällan får höra åberopas såsom tecken till allas tänkesätt ibland nationen? Det synes då vara billigt att iakttaga någon mera noggrannhet med föreskriften om bordläggning, när fråga är om Adresser till Konungen; och jag tror att vi hunnit nog långt i politisk bildning, för att äfven härå behöfva fästa någon uppmärksamhet. Det kommer eljest att gå Rikets Ständer, som vårt Svenska Cabinett, om hvilket Napoleon skall hafva sagt: att det var det Cabinett, som skref grannast ibland alla, men med minsta effecteii. Jag vill önska det ej går sä med Ständerne, i afseende på deras adresser. Friherre Cederström_, Jacob: Då Herr Hjerta begärt förslaget på bordet, lärer det icke kunna honom förvägras, utan är hans ovillkorliga rättighet. Han blir derigenom i tillfälle, att i nästa plenum sjelf afgifva ett förslag till en annan Adress, som, i händelse Ridderskapet och Adeln finner den bättre, då först kan leda till återreraiss. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåg de vid ExpeditionsUtskottets Förslag till ifrågavarande Lyckönsknings-Adresser gjorde anmärkningar böra föranleda till desammas, återremitterande. Den 26 Januarii e. m. Ropades mångå Nej; jemte några Ja.
Föreståndaren för ett anvisningscontoir fö* slöjdarbetare är förbunden, att noggrant anteckna hvarje arbetares namn, utseende, hero* vist, arbetsställe och yrke; varande de böcker, sora innefatta dessa anteckningar, att anse såsom allmänhetens tillhörighet, hvadan de i städerne stå under Polisens uppsigt, och till dess disposition, samt på landet, under Landa} holdin gens* I likhet med dessa anvisningscontoir i städerne, åligger det Länsmännen att föra anteck* ningsböcker öfver de arbetare, som på landsbyggden taga dylik tjenst. Afgifterne för anteckning och tjensts anskaffande på anvisningscontoiren, skola i städerne af Polisen bestämmas, och på landet af Landshöfdingen j hvarvid iagttages, att anvisning på arbetare som af mästare blifvit sökt bör erläggas af honom allena, och att hvarje arbetare, som till stad ankommer, inskrifves utan afgift. Den 11 April e, m, « 199 Öfrige författningar rörande den goda ordningen i anvisningscontoires, samt de böter, som i händelse af uragtlåtenbet böra erläggas, stadgas och åläggas i Stockholm af ÖfverStåthållareEmbetet i Polisärender, och i de öfriga städerne, af vederbörande Magistrat. 4. Vid 25 R:drs vite för första gången och dubbelt för de öfriga, vare handtverkare och fabrikanter förbjudit, att sjelfve eller genom andra erbjuda den arbetare tjenst, som hos annan mästare är lagligen fästad, eller att, utan dennes vettskap, under hvad förevändning som helst, låta kalla sådan arbetare till sig. Dessa böter tillfalla arbetaren så vida han med lagliga bevis derom upplyst den genom sådant förhållande förrorättade mästaren; men arbetare, som ett dylikt tillbud antagit, arbete en månad utöfver den öfverenskomna tiden hos sin mästare, under Polisens uppsigt; eller, om mästaren vägrar att honom behålla, plickte med 8 dagars fängelse vid vatten och bröd, och erhålle ej tillstånd, att taga tjenst hos den mästare, som försökt att honom tubba, förrän ett år derefter tilländalupit.
Ni^gerningn-Lglken, genom gllmän Klungöiel86 mätte 8tgdgg«: "llvgr 80M brvter 8 ig in i nägot l vm olle,- bu8 till gtt 8tjälg, g» tivoli lian :dl8 intet kinner, eller tgger, 5>igII 8t,gfl'g8 kör8tg gängen mod nio ggr 8s,0 oller 8su sigr r>8, oller deremot 8Vgrgi,de kängel8e vid vgtten ool, biod;'' c) gtt en Ivungörel86 mätte utkärdg8, bvgrigenom Kongl. Korvi dningen den <) kleosmber 1706, gngäende 8trglk kor innel,gkvgnde gk d^-rk, m. m., 8älunclg gndrs8, gtt sk do deruti nt8gtte tvä-8trgkkbe8tämmel8er gk nio s,gr 8s,ö kor mgn ool, 8j>> s,gr ri8 kor csvinns, eller deremot gvgignde fängelse vid vgtten ool, bröd, endgst sistnämnde bestrgkkuing, eller tolk dgggrs fängelse vid vgtten oell bröd, kär tilläms,gs, dä brottet köistg gängen körölvgs;" oell </) gtt, med ändring gk Kongl. Körklgringen den 28 Wirs 1807 sgint Kongl. Körordningen den 21 dgnusri >778 ool, Kongl. Liekvet den 26 Ootober >7,^0, 8ä vidt de,igenom är stsdggd ovilkorlig bestrglkniug ek ss,ö eller ri8, del8 kor tillgres,, ur kiokg, de>8 ook kör mjölkning gf gnn?,ns ko, kär eller get ole s,Z mgrken, genom en utkärdgnde Körkgttiiing mätte löieskrilvgs, ^tt, dä nägon gk de88g förbrytelser körstg re8gn begäs, längelse8trokk vid vgtten ool, bröd, mot8v:,rgude det i nämnde Körkgttninggr kor iivgrje läll ut8gttg 8s,ö- eller ri8-8trgkk, glltid skgll ädowgs. 6:0
II rsl, hvartill den med tilläggs-afgiflen för närvarande uppgår, till 6 sk. 4, til rsl eller 20 öre och ä stjelk från 4 sk. 6 rst till närmast lägre öretal eller 14 öre skålpundet. För arbetad Tobak är endast i afseende på Cigarrer, derå algiften blifvit nedsatt från 1 R:dr 14 sk. 5 rsl Banko till 1 R:dr 50 öre Riksmynt, skålpundet, någon hufvudsakligare förändring föreslagen; och har E. K. M:l, med godkännande af della förslag i öfrigt, ansell inlörsels-tullen å tobaks-sljelk böra höjas till samma belopp, som den för blad föreslagna, eller till 20 öre skålpundet, och de båda slagen i en rubrik sammanföras. Rikets Ständer, som, lika med E. K. M:t, funnit enahanda tull böra bestämmas för tobaksblad och stjelk, hafva dock ansett införsels-tullen hära böra höjas till 22 öre skålpundet, äfvensom å Cigarrer lill 1 R:dr 80 öre per skålpund, samt lör malen tobak eller snus till 55 öre, för spunnen eller Negerhead till 35 öre och för Stänger och Karotter till 60 öre per skålpund. För Jernoch Ståltråd, derför sammanlagda afgifts-beloppet nu utgör 5 sk. 6 rst per skålpundet, hafva Kommilterade föreslagit nedsättning till 2 sk. 6, 72 rst eller 8 öre, sorn ungefärligen motsvarar del belopp, hvarefter varan nu får med Kommet-s-kollegii särskilda tillstånd, lör vissa behof införtullas.