Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det alle, som vederbör, håfve sig liörsamligen att efterrätta”. 5:o Lagen, angående Myntbestämningen af den 1 Mars i83o, fastställer den blifvande utvexlmgs-grunden sålunda, ätt 128 skill ingar, eller 2 | Riksdaler Specie i Bankens sedlar eller förbindelser, skola gälla lika med E11 Riksdaler i silfver efter den, med afseende å Slag-skattens beräkning i myntet, af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer förändrade 1664 års myntfot. 6:0 Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o förklarar Banken skyldig att, från den dag då utvexling af silfver ånyo vidtager, enligt hvad derom vid Riksdagen beslutadt blifvit, enär så påfordras, sina sedlar med Svenskt silfvermynt inlösa efter den grund Konung och Rikets Ständer fastställt; stadgar, huru förhållas skall, om denna förbindelse varder åsidosatt; bestämmer, att en Summa af 4>4°°>000 B'dr alltid skall utgöra Bankens öfverskott, och inträffande Capital-förminskning under året af vinsten ersättas; föreskrifver, att uppgifter, dels om Vexel-Bankens , dels om Bankens hela ställning, skola periodiskt utdelas med allmänna Tidningarne; och lemnar åt enskilde öppet, att Bolag inrätta till Bank-rörelses bedrifvande; men nämner icke ett ord om Rikets Sränders Banks befattningar, åligganden B arnooch Lag-BJ(slottens Betänkande Nio 3, Åligganden och rättigheter, hvarken såsom Depositionseller Låne-anstalt, 7:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 10 innevarande September innehåller; Alltså håfve Vi funnit för godt att upphäfva Vår, uppå Rikets Ständers underdåniga begäran vid 1817 och 1818 årens Riksdag, den 18 Mars 181S utfärdade Kungörelse om inskränkning tills vidare i utvexling af Silfver emot Bankens sedlar, samt att, enligt 3 §• af Lagen örn Myntbestämningen af den 1 Mars i83o, härmed i Nåder förordna och kungöra:
Hambraeus anfördt, huruledes, sedan ägarne till Glas-och Smides - manufactur - verk erhållit ^rättighet, att, till befordrande af en lätt afsättning å sådana Manufactur - arbeten, genom vissa utskickade, idka en slags Gårdfari handel, den ringa grannlagenhet, hvarmed desse utskickade antagas, skall lemna illa artade personer tillfällen att ined deras erhållna skyddsblef och derpå grundade Pass stryka landet omkring, mindre i ändamål att afyttra deras varulager, än för att begagna sig af en enfaldig Allmoges lättrogenhet: att genom lättheten att förvärfva, detta slags handlandes antal skall hafva ökat sig utöfver tillfälle till åtkomst af ofyanberörde skyddsbref, hvarföre ock , efter Den 27 April. efter fruktlösa försök, att i egenskap af Hästhand» lare eller annat dylikt Näringsfång fä bosätta sig i Norrländska Städerna , de skola funnit på den utvägen, att tillhandla sig hemmansdelar, för att, under skygd af Landtmannarättigheter, utöfva deras yrke; samt att, i brist af egen Landtmanna-afvel, desse personer skola tillköpa sig andras varor, och dermed utöfva både Gårdfarihandel och besöka marknader: och, till afhjel pande af de bedrägerier och andra oordningar, sorn, af sådana handlande, till Allmogens skada, utöfva», har Herr Borgmästaren föreslagits a:o Att för Ägare till Glasbruk och Smides-Manufacturier icke borde vara tillåtet, att, till begagnande af ofvannämnda Gårdfarihandel, hafva andra utskickade, än sådane, som äro mantalsskrifne å det ställe, Verket ligger, samt kände för god fräjd; 5:0 att desse utskickade måtte förljudas, att, under siria resor och vid marknadsbesök, idka hästeller annan sådan handel , sorn ej med dét antagna yrket har gemenskap; 3:0 att Commissionnairer i Städerna ock matte kunna få antagas, för att i samina Stad, eller å marknader inom Länet, men ej annorstädes, dessa varor föryttra; 4:0 att den om Landthandeln ar 1789 utfärdade Koegl. Förordning matte upplifvas, så att
Huru dessa gärden skola hållas fredade, och till åker, äng, bete och träde användas varde på samma sätt vid sjelfva skiftet afgjordt. § 7. Indelas åkern till trädesbruk, då skall ock på lika sätt beslutas om antalet af gärden, om deras inhägnande och om ordningen för deras användande till olika sädesarter samt till träde. Minsta antalet skall vara tre, och utan allas åsämjande ej högre än fem. § 8. De gärden, som anläggas för vexelbruk eller trädesbruk, skola så afpassas, att intetdera med mer än en tiondedel öfverskjuter det andras storlek, änskönt jordmånen i det ena må vara sämre, än i det andra. Deras figur skall vara sådan, att med skiftets verkställande imellan delägarne ingens lott må erhålla mindre bredd än trettio alnar, eller större längd än fem hundrade alnar, utan så är, att bredden öfverstiger denna längd, då äfven längden må ökas, dock ej utöfver dubbla bredden. § 9. Är orlens delningsgrund olika i så kallade inägor och utägor; varde då hvarje delägares lott utrönt, efter hvad på honom belöper i hvartdera slaget af ägor, så vidt de uti delningsmassan ingå. Har en och samma delägare lott i massan för flera hemman; stånde honom fritt, att få alla hemmanens skiften i hvartdera gärdet sammanlagde, dock att skifte dem imellan på kartan verkstälies och i beskrifningen upptages. Finnas flera delägare i ett hemman, vardén deras lotter likaså lagde intill hvarannan. § 10. Hvarje delägares lott indelas i så många delar, som gärdena blifva, så att han i hvarje gärde erhåller sin andel; Och må skillnaden i hvarderas vidd ej vara större, än efter det förhållande, gärdena sig imellan hafva.
Jag förmodar således, att ifrågavar. förseelser ej komma att äga rum, lika litet som de hittills, annorlunda än i följd af glömska, ägt runi, och icke för att dölja boktryckarens namn, hvaruti så mycket mindre ligger något interesse, som boktryckaren, enligt nu gällande Tryckfrtslag, ej har annat åliggande, än att inför rätten uppvisa behörig namnsedel. Således qviitar det honom lika, 0111 skriften är brottslig eller ej; ty att förutsätta, det han skulle äfventyra 3oo eller 600 r:dr eller möjligen trye - Den 9 April e. m. 9' keriets förlust, blott för att undvika besväret att utsätta tryckningsort, årtal och namn, är orimligt, och jag tror icke, att vinsten af en sådan underlåtenhet, om den också ej upptäckes mer än hvar hundrade gång, kan vara vard mer än 5o r:dr. I öfrigt tager jag mig friheten nämna, att jag ej så missförstått Gr. af Wetterstedts första yttrande, som skulle han haft för afsigt att i grundlagen införa ett sådant stadgande, som han uppgaf; men jag upptog det hypothetiskt, såsom Hr Gr. sjelf framställde detsamma, nemi. såsom jemnförligt med Utsk:s förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara den af Frih. v. Schulzenheim gjorda anmärkn.,att io mom. i i §Tryckfr.- förordn. borde erhålla följande lydelse: ”k hvarje skrift varade boktryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatta; uraktlåter boktryckare sådant, bote hvarje gång tre ”hundrade r:dr. Åtalas skriften och befinries den brottslig, ”stånde boktryckaren derjemte författare-ansvar. Utsätter m. m.” Ropades nej. Då ingen annan anmärkn. vid Utsk:s förslag blifvit gjord, skulle det blifva hvilande till nästa riksdag. Föredrogs ånyo Constit.Utsk:s d. 6 dennes på hordet lagda memor. JN:o 112 med föreslående af ett tillägg vid 12 mom. 1 § Tryckfr.förordn.
Ridderssapets och dLvelns Plenum den UZ Julii IM. S. D. Sedan ^ Ridderffapet och Adeln efter sorgfälligt öfwerwägande, beslutit, det den nogaste granskning öfwer sörwaltmngen af alla Rikets medel sedan Riksdagen i80o mätte behörigen anställas.; pröfwade Ridderffapet och Adeln nödigt, at detta ärende til Stats - Ulstdttet remittera, åliggandes Ut. - 7. stöttet Den 1Z IEk. L6z skottet at ssyndesanrt med utlätande inkomma, . rörande sättet til alla nödiga uplysningarS inhämtande samt at derjämte tilkännagifwa huruwida det til denna gransknings förrättande finner sig behöfwa et ökadt antal af Ledamöter, bwarefler widare afgöras kan, hwilka ytterligare matt och steg til ändamälets winnande mäga nödiga finnas: och skulle om detta Ridderffapets och Adelns Beslut de öfrige rcfpective Ständcn genonl Utdrag af Protocollet wänligcn underrättas. Ut supra. Justerades Protokollet för denzsistl. Julii, hwarefter Friherre luis encifollen äVilkelm, uplaste följande: I anledning af den erindran, en wärd Ledamot Herr Baron dra^-l i Plenum den 3 dennes behagade göra wid det af mig dä nyttjade ordet upoffring, kan jag, som sjelf sä mycket ifrar derföre, at i Ständets Protocoll ^inga^ stötande tankar och otjenliga uttryck mätte fä inflyta, ej undgä at aflägga min tacksägelse för denna påminnelse, och begära, at mina ord mä rättas til eftergifter i stället för upoffringar Jag fgr ocksä förklara, at jag med Herr Baron ^m-,l är derom alldeles öfwercns, at oagtadt alla Privilegiers helgd, hwar och en i nödens stund bör efter formäga bidraga til Statens wäst medelst deltagande j allmänna bördan.
I sednare fallet der allmänna Lånebiträden anlitas, erftr man vacklande myntvärde, och deraf följande misstroende och penninge-förlägenhet, hvilken förlägenhet, i vårt Land öfvergådt till en direct penningebrisf, då alla Cassör och Skatter samlas inom Hutvudstaden, belägen på Rikets gräns, och således motarbetande den allmännare circulation af penningen inom Landet , hvilken om den verkeligen existerade skulle göra ett mindre behof af mynt.. I sådan sakernas ställning, är Lagstiftarens första pligt, att »öka jemlik» Statens och Individuernas intressen, genom en sakta öfvergång, ifrån det onaturliga i våra Financer, till det mera fullkomliga , hvarom jag förut nämndt; och för att tillvägabringa denna ön»kan anser jag följande Financiella principer utgöra enda rätta grunden, hvarefter man bör betrakta detta ämne. t:o. Consoliderande af Bankens Silfverfond, till en framtida möjelig realisation , eller rättare sagdt utredning i likhet med hvad Utskotten föreslagit. I»t 3c n f I September f. m. 2:0. Att BancoSedelslocken så mycket möjeligt är, bit>ehålles vid hvad den är , så att en ålit för stor utsläppning icke kränke? Capitalistens ägande rätt och en alltför stor indragning icke skall sätta Näringsidkaren i den Författning, att han ej kan utgöra Statens oundvikeliga fordringar och bereda sin egen välmåga. * 3:0. Beklagligtvis är Landet alltför skuldsatt, och fordrar stora Lånebiträden , och de L&nctiilgångar, sorn lämnas till årlrga praductionen, anses af manga otillräckliga; må hända att de hafva rätt men jag vill för min del* blott ärindra om nödvändigheten att tnedelsi stränga Författningar lämna fria händer åt enskifta Creditens begagnande hos deo redlige, och stränga band på den oredlige, det är endast på sådant sätt, som man i naturlig väg så småningom öfverflyttas från ett sämre tillstånd till ett bättre.
att en oinskränkt Bränvins-bränning under hela året borde tillåtas; men att så länge inskränkning i brän» ningstiden skulle äga rum, Brän vins-redskapens försegling icke kan umbäras, dock borde den ej sträcka sig till kitlar eller pannor med falls, dem allmogen ofta behöfde till brygd begagna ; hvaremot bröstet, hatten och slangen, utan hvilka någon afverkning icke kunde ske, skulle förseglas: att Städerna borde uteslutas . från rät* tigheten till Brän vins-bränning: att Bränvins* försäljning å den tid, då bränning icke at tilli» ten, icke borde förbjudas de Hemmans-brukare* som äga tillverknings-rätt: 6:o Herr Landshöfdingen Wilhelm af flinteberg, att han i alla delar instämde Uti Herr Presidenten Grefve Mörners afgifnä Utlåtande och äfven 1 Herr Landshöfdingen Grefve Lilljencrantfc’s anmärkningar till alla dé delar, som .icke innehålla uteslutande rättigheter från gemensamma förmo* ner; med anmärkningar, för öfrigt, dels att icke något ansvar blifvit projecteradt för dem, Sorti utan allt slags tillstånd tillverka bränvin, hvil* %;e Bandit» J53. 154. kfcfc 131$ Den 14 Juli. Icet dock torde böra lämpas efter enahanda prund sorn blifvit projecterad för obehörigt nyttjande af större pannor än som vederbör, dels ock, att ehuru tillåtelsen till Bränvins-bränning med allt skäl blifvit inskränkt endast till verkeliga Hem* mansägare, en sådan rättighet likväl torde böra äfven tilläggas ägare af utjordar, hvilka blifvit satte i Hemmantal vid extra Roteringens utgörande.
Derr Kriberre /iaAenö/eZ/vs^ 0/ //^orgänr/ ^ //// s ^ 6/-//ö^e ^ Orelve ä/ö/men 00I1 Kriberre 2/0/r //o/^em. Neä anleäning äeral, att, elter bvaä 8tats-R5äet bääs sig bekant, motion nu blifvit i l?rest6-8tanäet väsk t om alskallanäe sk äe ännu aterstaenäs Danäsböläinge-accoräen, meäelst snvisanäe al äertill erloräerligt lorrkotts-anslag al allmänna meäel, tillstyrkts 8tats-Rääet i unäeräänigbet, att äe upplysningar, angäsnäs viätagne assoräsosli lons-rsgleringar lör Danäsböläings-beställningarne, b vilka lär ärenäets bebanäiing voro nöäigs, matts Rikets 8tänäers 8tats-Dtskott, genom 8krilvsis6, i snligbet meä äet förslag lVadrgL lV.o §F. 7 Departemsnts-Lbelen, 8tat8-llädkt /^d^^rerrv nu uppläste, meddelas; med bilall bvartill kongl. I^laj:t bslallte, std 8lirilvel86 i ämnet, sädan den linnés Drotoeollet bilagd, slrulle, jemte tilllrörande bilagor, till Ltäts-IItsIivttet, ullner denna dag, expedieras.
Emellertid, och intill dess detta hinder 1 constitutionel ordning kan blifva undanröjdi , torde den nödiga enheten, åtminstone i beredandet af hvardera grenens ärender provisionelt kunna sökas i den anstalt , om Eder Kongb Maj:t i Nåder täcktes uppdraga åt ett af De£s Stats Råd, att med sin uppmärksamhet närmast följa Landtförsvarets ärender, och åt ett annat Stats-Råd, de till Sjöförsvaret hörande, särdeles om desse Stats-Råd tillika blefvo Föredragande uti Commandomål. Stats-Secreteraren , hvilken, såsom Chef för Krigs-Departementet, skulle deltaga uti beredningen och öfverläggningen om alla de, så väl Landt som Sjöförsvaret rörande ärenden, hvarom Konungen beslutar , egde då med vederbörande af hvardera Styrelsegrenen en föreningspunkt, der de i consultativ väg kunde sammanlänka deras åtgärder, till befordrande af nödig öfverensstämmelse i ärendernes gång. 6j4 Betänkande om Rikets Styrelse-Verki Ecclesiastik-Departementet. Chef: Stats-Secreteraren för Eccles i astikÄrenderne. Till detta Departement hörer allt, hvad sorn angår Ecclesiastik verket, allmänna Upplysningen och Uppfostringsverket Sjukoch Fattigvården, nemligen: Befordrings-Äreruler, eller besättandet af alla sådane tjenster vid Ecclesiastik-, Akademioch Schole-Staterne, samt vid Läkare-Corpsen, hvarå. Kongl. Fullmagt eller Constitutorial utfärdas. Besvär öfver förslag till sådane Tjenster , samt öfver utnämningar till dem , som ej af Konungen bortgifvas.
Enkeoch Pupill-kassans kapital var 350,126 Rxlr 15 sk. 4 r:st., inkomsterna för densamma 37,049 Rxlr 13 sk. 7 r:st., och utgifterna 30,951 Rxlr 32 sk. 3 r:st., deraf 25,379 Rxlr 18 sk. till 271 Pensions tagare. Dessutom utdelades i gratifikationer och pensioner till 70 personer ett af Eders Kongl. Maj:t, för sådant ändamål beviljadt anslag af 5,000 Rxlr. Det å Riks-Statens 7:de Hufvudtitel uppförda, under Direktionens förvaltning ställda anslag utgår tillsvidare med 25,000 R:dr årligen, fördeladt sålunda, att deraf erhåller Pensionsstaten för militära Embetsoch Tjenstemäns enkor och barn 17,900 R:dr och Pensions-anstalten för Under-officerares enkor och barn 7,100 Rxlr, anvisade för 408J pensionsrum å den förra och 381 pensionsrum å den sednare Staten. Uppgift på antalet af de Kassans pensionärer, som äro boende i Hufvudstaden, bar icke kunnat erhållas. c) Civil-Statens Pensions-Inrättning samt Enkeoch Pupill-fonder. Pensions-lnrättningens kapital-fond uppgick vid 1847 års slut till 1,374,429 Rxlr 45 sk. 11 r:st. Inkomsterna under året, deribland 48,500 Rxlr Statsanslag, voro 139,020 Rxlr 35 sk. 7 r:st., och utgifterna 98,801 Rxlr 13 sk. 9 r.st., deribland pensioner 88,146 R:dr 45 sk. 1 r:st. Civil-Statens enskilda Enkeoch Pupill-fonds behållning utgjorde 188,200
Motion N:o 143. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 45 (Tit. B.}. R. St. underdån. Skrifv. Aga, k roppslig, om användande af. Se Elementar-läroverk. Agronom, om anslag till lön åt en inom Norrbottens län. Motion N:o 165 Stats-Utsk. Utlåt. N:o 99. om anslag till lön åt ytterligare en inom Kopparbergs län. Motion N:o 106. Stats-Utsk. Utlåt. Alingsås, om uppförande på ordinarie stat af extra provincial-läkaretjensten derstädes. Motion N:o 260. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139, Allmänning. Se Häradsallmänning. Almquist, Josef Oscar, från Norrbottens län. Motion N:o 252, om anslag till lön åt ytterligare en veterinärläkare inom länet. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. Motion N:o 253, om förhöjning i lönen för provincialläkaren i Nederkalix distrikt samt anslag till lön åt en provincialläkare inom Pajala m. 11. socknar. Stats Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. i 1 k V ssi 2 Almquist Josef, Osear, från Norrbottens län, Motion N:o 315, om anslag för myrutdikningar och vattenaftappningar inom Norrbottens län. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. R. St. underdån. Skrifv. N:o 175. —- — Motion N:o 451, om statsanslag till förhöjning i tingstolkarmes aflöning inom Pajala m. (1. härader i Norrbottens län. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 39. R. St. underdån. Skri fv. N:o 123. Motion N:o 452, att hvar och en, som sjelf är prestvigd, må ega rät tighet och skyldighet att i prestembete inviga dertill kompetente personer. Lag-Utsk.
Å nyo föredrogs och bifölls Stats-, samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltens den 20 sistlidne Augusti under N:o 68 afgifne, och den 25 derpå följde September e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjord hemställan om en förändrad Indelning af BåtsmansRotarne på Öland. Föredrogs å nyo ExpeditionsUtskottets den 22 sistlidne September under N:o 180 aflåtne, och den 25 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, angående en af Rikets Ständer till åtskillige personer beviljad belöning för införde förbättringar i Väfnadskonsten; i sammanhang hvarmed nu äfven till pröfning företogs Stats-, samt All - Den 9 November f. m. 33 Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 6 sistlidne October under N:o yö abgifhe, och den ig i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial med förslag lill undanrödjande af missförstånd vid tilldelandet af den utaf Rikets Ständer, med anledning af Utskottens Utlåtanden N:o 23 och 5q beviljade belöning för införde förbättringar i Väfnadskonsten; och blef, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framstäld proposition, Statsoch EkonomiUtskottens berörde Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit, hvarigenom särskildt yttrande öfver ExpeditionsUtskottets ofvannämnde Memorial icke erfordrades. Föredrogs å nyo StatsUtskottets under N:o a33 afgifne, och den 28 sistlidne September e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Handlanden G. Billquists underdåniga ansökning om befrielse från honom ådömd Bränvinsbrännings-afgift.
I a > a 34 a34 > 34 34 ‘ 34 ¥ 34 ¥ 34 ¥ 34 V 34 jr 34 A 34 8 34 ¥ 34 34 ¥ 34 V 34 ¥ 34 V 34 ¥ 34 ¥ 34 ¥ 34 A. » i t y 3 i f > » t 3 3 3 3 3 3333333333 3 3 3 Anslag till årliga behof: Ytterligare i detta ämne >>»»>>» Angående verkställd omröstning > , , 41:0 för Bevärings-manskapets beklädnad , , > Svar pä återrcmiss 42:0 för Indelta Arcicens Vapenöfningar, , , , Svar på ater remiss 33333 Serskildt Utlåtande Svar på ål erremiss 43:0 för Exercice-Squadroner och Compagnier Svar på återrcmiss ,,»»>> , 3 > 44:0 för Bevärings-manskapets Vapenöfningar , Svar på återrcmiss 45:0 för Indelta Infanteriets Lif-mundering , , Svar på åtcrrcmis9 46:0 för durclimarch-kostnader ,,»>» 47:0 för öfverroterings-ersättning i Skåne , » 48:0 för ersättning till vissa Knektc-rotar i Westmanland , , 3 , 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 » 49:0 till indelnings-crsättning vid Westgöthi Regemente , , , , , , , > , , ,,>>»>> 50:0 tili lönförbättring för Lots-Befälet , , , , Svar på åtcrremiss , , , , , j , , 9 , > 5i;o till spanmåls-transport och förbakning vi c flottan 3333333333333 , , > , * f 52:0 till Öfningnr för Flottans bemanning , , » Svar på återrcmiss , , , > , , , , , , > 53:0 i stallet för skatte-tjäran å Gottland , , 54:0 till Wadstena Krigsmanshus, i stället lör Centonal-afgiften ,»>>,,>>» > Svar på återreraiss , » > 53:0 till Åmiralilets-Krigsmans-Cassan , i stal let för Ccntonal-afgiften ,,,, , > Svar på återrcmiss 36:0 till Institutet för blinda och döfstumma , Svar på återrcmiss ,,, 57:0 till Militaire-, Ernbetsoch Tjenstemän enkor och barn, 58:0 till Fångvården och Correctiöns-lnrättningarne ,,,,,,,,, Svar på återrcmiss ,,,,,, 59:0 till Magasinsbyggnader i ilufvudstaden , , 60:0 till dito i Landsorterna , , 61 lo till underhållet af Drottningholms broar Svar på ålerremiss ,,,,
Sos det vara en följd, att dä å ena sidan skogen för närvarande äger ett vida större värde än förut, och å den ändra sidan ater bristen på denna nödvändighets-artikel vid Landtbruket kan föranleda till frestelse af olagligt tillgrepp , kraftigare anstalter, än som förut kunnat erfordras, torde blifva nödiga för att skydda skogsägaren från nyssnämnde företag, genom hvilka egendoms säkerheten störes. Men som likväl härvid i betraktande kommit, ej mindre att ansvaret för skogsåverkan icke längesedan, genom den år 1805 utfärdade Skogs-Ordning, blifvit förhöjdt, än äfven att för hvarje ägare af skog den rättighet är i 10 Cap. 5 §. Byggninga - Lälken förvarad, att, vid oftare inträffad åverkan , få den samma genom särskildt utstakadt vite fredad ; alltså och enär dertill lägges att en af Kongl. Maj:t i Nåder förordnad Committé har sig uppdraget att utarbeta förslag till en ny och förbättrad Civiloch Brottmåls-Lag, samt, vid författandet af denna sistnämnda, straffbestämmelserna så väl å i fråga Varande som öfriga brott kunna med sådan noggrannhet i ett sammanhang prof vas och stadgas, som är oumgänglig för bibehållandet af erforderlig enhet i Lagstiftningen, finnér Utskottet betänkligt att nu i förväg tillstyrka någon förändring uti de redan i ämnet gifna stadganden, utan tror Utskottet , att de samma , behörigen handhafde, böra tills vidare anses tillräckliga att afhålla de företag, genom hvilka skogsägaren kan blifva x lidande försatt.j Detta, jemte en Ledamots särskildta yttran» de, som i bifogade ProtocoUs-Utdrag innefattas, varder 8o6 Den f Juli, varder Riksens HögloflStänders ompröfvande Vördsamt undgrstäidt. Stockholm, den 37 Juni 3.815, Ra Höglofl, Riddersk. Ra Högv. Prest-Ståndet» peli Ad. Ledamöter? ■ Ledamöters vägnar vägnar 11. F. Strömfelt, Joh, Olof Wallin, Rå Vällofl. Borgare Rå Hederv. Bonde-, Ståndets Ledamöter?
Att grunden härtill varit den, att gästgifvare och reservgande ikroskiutsskyldige icke genom annan skjutsning skulle förhindras att, när helst " de påkallades, med sina hästar vederbörligen betjena resande, synes uppenbarligen deraf, att till hållskjutsning indelade hemman, hvilka endast hafva att på vissa förut bestämda dagar med längre mellantid hålla hästar i beredskap, icke kommit i åtnjutande af samma förmån. Om, i enlighet med Komiténs liär ofvan yttrade mening, gästgifveri-, hålloch reservskjutsningens utgörande in natura kommer att upphöra, blifva alla till dessa slags skjutsningar indelade hemman försatta i lika ställning, och då bortfaller grunden för ofvanberörde befrielse. På anhållan af Rikets Ständer har ock, genom Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1852, redan blifvit stadgadt, att reserv - 24 hemman, som gemensamt mecl hållhemman i skjutsentreprenad ingått, skall, så länge entreprenaden fortfar, utgöra kronoskjuts i likhet med liållhemman, derest reservhemmanet ej bidrager till entreprenadkostnaden i högre mån, än hållhemmanet. Ehuru, enligt Komiténs tanke, någon väsentlig förändring i afseende på utgörandet af kronoskjutsningsbesväret nu icke bör ifrågasättas af skäl, bland annat, att det företrädesvis angelägna ordnandet af skjutsningsbesväret i öfrigt skulle derigenom i hög grad försvåras, torde likväl de kronoskjutsskyldige böra komma i åtnjutande af all den lindring, som lämpligen kan dem beredas, och en sådan af icke ringa betydenhet blefve dem tillskyndad, om de till gästgifverioch reservskjutsning indelade hemman, tillsammans 10,714 mantal och således ungefär Udel af hela antalet skjutsskyldige hemman i riket, hvilka, enligt Bilagan N:o 5, utgöra 53,617 mantal, tillförbundos att deltaga i kronoskjutsning.