Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Summa matte till befordran, de af detta ändamål ansins, samt att kill Kongl. Maj:t öfwerlemnades, att bestämma huru Medlen kunde bäst anwandas, antingen till Rese-kostnad för en eller flere skicklige personer, som stulle kring resa i Landet och inhämta alla till ämnet hörande upplysningar och underrättelser, eller till uppmuntran och belöning för enskildte, att utgifwa Lans - Häradsoch Sockne-Beskrifningar, eller ock till begge dclarne Stats - lWottet godkänner fullkomligen Herr Commerce-Rådet Sances sons framställning om behofwet och nyttan af en fullständig och palitelig kännedomens Landet i vfwanberörde hmseenden; Men får derjemte wid handen gifwa, att den Riks-Hufwud-Bok, som Kongl. Mayr, enligt Riksens Ständers underdåniga önskan, i Nader anbefallt Stats, Contoiret, att ärligen lata upprätta kommer med fullständigare uppgifter, än tillförene, om rätta förhållandet af hittills nyttjade Beskattnings, grunder, att wägleda till säkrare beräkning af Bewillningar, m. m. för framtiden. Ännu närmare skall ändamalet dock winnås genom den as Kongl. Main i Nadee inrättade Kongl. Swensta Landtbruks-Academien, som, under Hans Kongl. Höghet Kron - Prinsens Höga Styrelse och Anförande, enligt 8 §. i Acadenuens uad - H24 Den 6 Julli. gar af den 28:de December i8n omfattar afwen ifragawarande angelägenhet. Det är fran denna Akademie, som fullständigt: föreffrifter meddelas, om allt hwad i hwarje Peowins, till fullkomligt utredande af dest Statistik, uti berältelserne derom iakttagas bör, som noggrann »verkställighet genom brefwaxling serdeles med redan i Landsorterne inrättade eller widare tillgörande Hushålls, Sällskapcr förwäntaS kau samt af hwilken. de uppmuntringar och belöningar böra bestämmas och utdelas, som Akademien pröfwar nödige för ändamalets befrämjande. I anledning häraf anser
Pä en tid dä sä wänga Manspersoner, oaktadt inkomst och förmögenhet akt försörja hustrur och barn, afhälla sig ifrän gjstermäl, wore det icke försigtigt, med högre Bewillnmgs-asgjftcr belasta gifte Makar, som genom det de upkylla en af Försynens mest wälgörande S istelser, fä widkännas förökade behof och tils Statens tjenst framskaffa, dana och upfostra nyttiga medlemmar, bwarföre de snarare förtjena allmän erkänsla än att med större Bcwillning pligtfällas. Af det päräknade antalet rika och förmögna, äger ocksä oändeligen mycken afprutning rum, särdeles dä de jjelfwe skola upgifwa sina behällna inkomster, och i närwarande ställning ingen ting synnerligt af de fleste Bruksägare wore att förwänta. Emedlertid ädagaläager betta prvjcek uti hela sin upställning, en särdeles skonsamhet emot de rika. Är det billigt, och rättwist, art ben svan har Egendom af govo R:dS säker ärlig behällning, och kanske knappast upgifwit hälften, skall slippa med allenast procent, dä i följe af i8so ärs Bewillning en indelt Löntagare, som mäste upoffra hela sin tid för Konungens och Rikets tjenst, skall för en lön af nägot öfwer 2500 Ridr, hwaraf ingen skilling kan döljas, betala s procent eller aldeles lika procent med den som äger 20,000 R;d. i behällcn ärlig inkomst.
Sparre, att man sålunda skulle vid låns sökande i kassor, eller hvar som heldst, vålla svårigheter derigenom, 4SG Den 5 Juli f. m. att vedei'bör:de, som skola granska lånehandlingarne, nödgades efterse hvad hvarje serskildt hemman vore värdt. Men med denna eftersyn måste de långifvaude i alla fall, besvära sig, ty i de flesta kassors reglemenien finnes föreskrifva, att belåningen skall rättas elter taxeringsvärdet; så alt, då der kominer någon sorn begär lån, äro de, som skola bevilja det, enl. reglementet nödsakade att uppsöka taxeringsvärdet, och se eller om hemmanet är värdt så mycket som man begär att derpå få låna, samt att derefter göra sina beräkningar. Skall man åter först belåna i klump, och sedan, då hemmanen blifvit ätskiljda, fördela länet, så kan det hända alt fördelningen ej äskas förr än så mänga är efter länets beviljande, att vissa hemmans värden under tiden förändrats. Om lånet t. ex. beviljats pä 3 mantal, af hvilka hvardera då uppskattades till 4000 r:dr, och lånesumman vore 12,000 r:dr; så kan det hända att blott några är efter det hemmanen åtskildes, det enas egare, lill erhållande af större bränvinsbränningsrättighet, sjelfmant uppdrifvit hemmanets taxeringsvärde till 6000 r:dr, ehuru han har genom skogens förödande för bränvinspannaus skuld, nedsatt det vanliga värdet under de öfriga bättre vårdade hemmanens. När då fördelningen af lånet ifrägakommer, så har man 2 bättre hemman värderade till 4,000 r:dr hvardera, och ett sämre hemman värderadt till 6,000. Skall då det sednares egare komma att beräkna sin part af skulden efter de 6.000 och de andra blott efter 4,000 hvardera, vore det billigt? Månne långifvaren å sin sida då verkligen fiuge valuta för sina penningar i detta hemman? och hvilket trassel tillställer man ej derigenom!
Hr Landtm, hemställde vidare om R. o. Ad. bifölle 2:dra mom. af Utskms förslag, med den af Hr Printzensköld yrkade förändring, att sista meningen deraf erhölle följande lydelse: ”Detta bevis skall den inflyttande skyndsamligen och vid vite af 1 r:dr 32 sk. b:eo, till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen aflemna till pastors-embetel i den församling, dit inflyttningen sker”. Ropades ja. Uppå sedermera framställd propos. biföll R. o. Ad. det utan anmärkn. lemnade 3 mom. af Uisktns i afseende på 17 §:n framstäldla förslag. 20 § 3 mom. Hr von Hartmansdorff: Här äro ännu några rättelser i språket äfvensom ett förtydligande af §:n nödvändiga, hvilka jag alltså anhåller måtte vidtagas. De fel jag har att anmärka, lära hafva insmugit sig från den förra författningen, och till någon del af den sammansättning, man af ordalagen gjort. 20 §:n 3 mom. lyder sålunda: ”befalla eller tillåta föräldrar, stjufföräldrar eiler fosterföräldrar sina, eller andra personer de under deras vård ställde barn, som icke uppnått 15 år, att bettla, blifva sådane föräldrar eller målsmän behandlade på sätt nästföreg:de mom. om bettlare föreskrifver”. Det torde vara tvifvel underkastad!, huruvida orden sina barn kunna passa till fosterföräldrar, men mom. är i öfrigt otydlig och jag hemställer derföre om icke ordalagen kunna blifva sådane: ”befalla eller tillåta föräldrar, stjufföräldrar, fosterföräldrar, eller andra personer barn, som äro under deras vård och sora icke uppnått 15 år, att bettla, blifva sådana föräldrar eller målsmän behandlade på sätt nästföreg:de mom. om bettlare föreskrifver.
”Efter det den uti 3 mom. omförmälda Revision för sig gatt, böra DiscontVerkens Cassabehållningar, Län Documenter samt Böcker, Räkenskaper, Protocoll och Handlingar, efter ordentlige in duplo upprättade Inventerings-Instrument, af Directeurerne öfver Discont-Inrättningarne till Före-, ständarne af Utrednings-Contoiren afemnäs; ankom* 2046 Statsoch BancoUtskottens Betänk and en. mande det pä Fullmägtige att sä väl bestämma tiden dertill, som hvad i öfrigt skall iakttagas. Stockholm deri 6 Juhi 1818. Riksens Högloft. Ständers Förstärkta StatsUtskotts Memorial, angående Riksens Ständers Revisorers rätt, att indraga Credit i vet ä Banken för Allmänna Ma• gazins Inrättningen. Cvenom Protocolls -Utdrag af den 2 och 4 i i denna manad hafva Respective Riks-Si anden till afgörande utaf Förstäikta Stan-Utskottet öfverletnnat den, i sammanhang med Regleringen af grunderne för allmänna Magazins Inrättningens Styrelse och Förvaltning, förekornne fråga, hvaruti 2tne Stånd slädnät uti olika beslut med de andra 2:ne, huruvida Riksens Ständers till granskning af S atsBancooch RiksgäldsVerkens Räkenskaper utsedde Revisorer äga rätt att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af grunderne för dispositionen af de för denna Inrättning bestämde Creditiv å Banken, låta till halfva beloppet inhibera dessa Creditiv; och har Förstärkta Stats Utskottet, vid sammanträde denne dag, verkstäldt votering öfver följande af Stats - Utskottet uppgifne propositioner: Den, som bifaller att frågan om rättighet för Riksens Ständers till granskning af Stats. jBancooch Riksgälds-Verkens Räkenskaper för - Stats-Utskottets Betänkanden.
Iakttager man denna pligt af rättvisa, så kan mail icke heller vägra ali Ursägtlighet åt författningens syftemål* äfven då mati måste högligen ogilla dess obestämda och derigenom olyckliga fedäctionj men då jag således för min del, å end sidan, anser författningen* såsom i olaglig väg tillkommen, böra undanrÖdjas* är jäg likväl* ä den andra* af den tanke* att en annad, lika angelägen förbindelse åligger oss, deni nemi., att icke gifva tillfälle för den misstydning af vår afsigt, som skulle vi, genom detta undänrödjande, vilja gifvd ostrafflighet åt brottsliga beröringäi' emellan Svenska medborgare och f. d. K. Familjen \ och jag tillstyrker alltså* att LagTJtsk* må inkomma nied förslag till en författning* innefattande förbud emot, samt bestraffning för alla sådana föfetägj och jag sätter icke i fråga att ju fjäsk, skulle gifva oss ett förslag i denna Syftning* förnuftigare än i8iä års författning* som lätteligen kan få den olyckligaste tillämpning, och göra menniskor olyckliga* som icke hvarken tänkt eller drömt om någon brottslighet.; R. o. Ad. beslöt* alt detta yttrande skulle till LagUtsk^ fä åtfölja den i dag på förmiddagen beslutade remissen af Gr. Anckatsvärds motion, om UpphäfVande af K. påbudet den 10 Dec. 1812* emot gemenskap med f. d. K. Familjen.- fusterades pleni-proftn för den 7 dennes f. och e. m. Ifr Eden hjelm* Gillis! Sorn jag i förmiddags icke attendefade lill, när Hr Hjertås motion angtde upphäfvande' af den författning, som stadgar om Svensk mans skyldighet att sätta borgen eller ock deponera en Viss summa penningar, då lian vill resa utrikes* förevar, så anhåller jäg att få tillägga några' ord.
Per Persson från Wermlands län, om ändring i Kongl. Förordningen, angående försäljning af lösören, som få i säljarens vård qvarblifva; 18:o. R. F. Gross från Calmar län, om ändring i 23 § af Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855, angående handelsboks vitsord; och 19:o. Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, om högre bötesbestämmelser för sabbatsbrott i allmänhet. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vt skottet remitterades motioner, väckta af: l:o. N. F. Andersson från Östergötlands län, om utjordars med flera lägenheters deltagande i allmänna onera; 2:o. Anders Persson från Malmöhus län, om ändring i gällande Handtverksordning; 3:o. Anders Gudmundsson från Hallands län, om helgonskyldens användande i vissa fall till förbättring i skol-lärares aflöning; 4:o. Olaus Svebilius från Gottlands län, om skiljande af Landshöfdingeoch Militärbelälhafvare-embetena på Gottland; 5:o. Per Östman från Wester-Norrlands län, angående tillägg i Ilandelsordningen den 22 December 1846; 6:o. Johan Peter Andreasson från Elfsborgs län, om inskränkning i tiden för beväringsskyldighetens fullgörande; 7:o. E. Falk och Anders Jonsson från Skaraborgs län, med hvilka en stor del af Ståndets Ledamöter instämde, om upphörande af bevärings-manskapets vapenÖfningar eller inskränkning i tiden för dessa; 8:o. Johan Petter Andreasson från Elfsborgs län, om länets Brandstodsbolags obligationers mottagande i allmänna kassor; Prot.-Utdrag den i December 1859. 117 9:o. Georg Nyqvist från Wermlands län, med hvilken flera Ledamöter instämde, om tillstånd att, ulan förutgången anmälan, få å landet försälja hembrvgdt öl och svagdricka, m. m.; 10:o. Paul Hedström Irån Wester-Norrlands län, om förändrad uppställning af de från Justitie-stats-expeditionen utgående statistiska tabeller; ll:o.
Hvad angär egenflaoen af Sr.la Gruflvas rättigheter och priwilegier, sä har Slats.Utstottet metz sitt 2 2 Zebruariis sikt förslag till en ny Reglering, sg kyycket minbrZ trott sig kränka desta rättigheter, som samma försiag Ijll en betydlig dei grundar sig pä det af större delen af Bergslags Interesten-erne sjeuire, wjh >804 ärs Kommission upgifne och gillade sä kallade VVimaMtz shrstaget Stats-Utffytret har» i grund deraf, ansett fxä« gan om en sörändring wäckt af Jnkrestenterne stelfwq ych da Utffpktet i owitzhet huruvida en Jernverks anläggning nu skulle kunna äga rmy ansett delta höra lemnäs till Bergslagens eget wal, har Utskottet grundat sikt i annat fal! upgjsrde förslag, pä p:ne tili 1804 Zr6 Commissiops handlingar besinreliga ilpgifter, innehällande att Bergs agen per medium «s io. är uppä silfwerkillwärkningen ärligen sörlorqr 4726 R:d. utom wärdek af körstor och Hö lewerantt ser till Grstfwan, som tomtägare i Staden sielfwe Vkgjork och som äro upgifne kill ett warde af 12 Rch ärligen för hwarje tomt eller sill ett' sammantagis belopp af R:d. Det mar pä desta qnledningay som Utjkouet förmodat att enär det kommer att bero af Jmrestenterne siclfwe att fortsätta gruswe-driften eller ej, ffulle de öcksä anstngen af grulwe afkastz ningen eller för befrielsen frän de med grufwe driften förenade onera kunna erläggas en morswarande lindrig ranta.
Derför tror jag, att, om motionstiden förkortas, blir ej motionernas antal mindre. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham: Jag förenar mig med Herr Munck af Rosenschöld deri, att troligen antalet af motioner icke, eller blott ganska föga, mindskas genom motionstidens förkortande; jag vill äfven medgifva, att de motioner, som inom en kortare tid göras, möjligen kunna blifva mindre väl utarbetade. Men jag tror ej att man just härpå hufvudsakligen bör hafva afseende. Man önskar motionstidens förkortande, ej för att mindska motionerna till antal, eller på något vis inskränka dem. Jag önskade lästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att, efter nu varande inrättning, hafva Riksens Ständer två månader att väcka nya frågor, men af den bestämda Riksdagstiden allenast en för att utarbeta svaren och besluten deröfver. Detta nästan nödgar Riksens Ständer att alltid begära en månads förlängning, då utarbetningen och besluten naturligen behöfva längre tid än individuel! behöfver för att väcka en motion» Den 12 Juni. 237 Vore proportionen omvänd, så att af tre månader Riksens Ständer hade två för att utarbeta sakerna, skulle dels denna utarbetning kunna blifva bättre, dels behofvet af Riksdagens förlängning förmindskas, i den män,man till dessa utarbetningar hade längre tid. På dessa grunder tillstyrker jag bifall till förslaget om motionstidens förkortande. Herr Munck af Rosenschöld: Herr Lector Silverstolpe har anfört, att om motionstiden får räcka i två månader, hafva Utskotten, af den först utsatta tid för Riksdagsärenden, blott en månad att arbeta på; men häremot får jag åberopa erfarenheten äfven vid denna Riksdag, som intygar, att Utskotten redan inom första månadens slut haft fullt upp att göra. Herr L andt Mar skalk en proponerade bifall till det gjorda förslaget att uti 56 §. i stället för ”tvänne månader” skulle insättas en månad. Ropades Ja, Nej och Votering. Herr Munck af Rosenschöld: Jag vågar än en gång hemställa till Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om icke ett äldre stadgande bör hafva företräde och bibehållas, då ett nytt föreslaget åtmindstone icke är afgjordt bättre.
Alt Riksens Ständer wid 1809 ärS Revolutions-Riksdag älagt den oroterade jorden, extra rotering, bewisar intet för lagligheken alt derpå bör grundas nägok skäl till dest fortfarande i fredstider och destutom synes det i flere afftcnden äsyftaS, att denna Riksdag rätta mitztagen widen föregående Riksdag, som förut ofia händ: och kommer att hända. I grund af hwad jag anfört, anhäller jag »vördsammeligen, alt i fraqa warande me» morialer malte till Constiturions-UkffottetS Utlämnde remitteras, dä de icke kunna fa njura den längre hwila, jag eljest gärna wille drm förunna. Törst* Del» Ne 482 Den 3 Junit Herr vsn Lckkeät, LUs§, upläste eill pro» tecvllet följande: I anledning af Herr Ofwerstc» Lieutenant 5ckmittcilö^V5 memorial, hwaruti förestås, akt excra roieringen. som nu endast upsättes under krig, skulle hlifwa permanent, tager jag mig den friheten här» med pura mina tankar. Dä fräga» om extra rote» ri'igen, wiv iSro ars Riksdag i Stockholm, af» gjordes, yttrade jag inför Högloft. Ridöerskapet och Adeln, den önskan, akt de ororerave hemmanens skyldighet otl deltaga uti allmänna sörfwaret, skulle annorlunda fä utgjöras, emedan jag ansag rotens behof af penningar dä wara större, än af en fä obetydlig tillökning af armeen, dä Kongl. Maj:k ägde, att as förtzarkiringsmanfkapet upbada, den styrka, som ärfordradeö, i synnerhet, som de extra roterade, tvid ett krigs utbrott moro lika oöftvade, som de Utskrisne. Men som denna anstalt skulle förbereda möjeligheten af consttiption hwilken dä mötte sa mänga swarigheter, sa blef extra roteringem under krigstider, äfweir af krig, bifallen.
Aflidne Karta-sigillata-kassören C. E. Widegrens 11,759: 85. » Redogöraren för cellfängelsebyggnaden i Fahlun II. J. Indebetou’s 7,160: 77. F. d. Ammunitionsförvaltaren A. F. Hahrs 36,204: 98. Utaf ofvanstående proprie-balanser hafva under revisionsåret afbetalningat blifvit gjorda å aflidne Landträntmästaren E. G. Harlins med » f. d. Kamereraren P. J. Weidels med 2,313: 85. 11: 19. — 177 — Och hafva f. d. Landträntmästaren Tollins, aflidne Länsbokhallaren Langlets, f. d. Eronouppbörds-kommissarien Fristedts, f. d. Kamereraren W eidel*, aflidne Karta-sigillatakassören Widegrens, aflidne Redogöraren Indebetous och f. d. Ammunitionsförvaltaren Uahrs återstående balansposter under revisionsaret blifvit till afskrifning anmälde. Någon erinran vid denna räkenskap har hos Revisorerna icke förekommit. Expensmedels-räkmngarne. Dessa räkningar för nedanupptagne verk äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och visa, att utgifterna uppgått till följande belopp, nemligen: ExpensAtlönings medel. medel. Summa. Kommerse-kollegii redogörelse för användandet af det till bibliothek och Rdskrifter i bergsvetenskapen beviljade ärliga anslag 300 R:dr inhemtas, att vid 1859 a.*'s början i Rikets Ständers Bank funnos innestående odispoimrade bibliotheksmedel belopp af 2,458 R:dr 28 öre, samt att, sedan under samma år i Kongl.
I följe hvaraf Beredningen äfven proponerade, att i stället för »samt efter honom», som i 3 mom. af Regerings-Formens 37 § förekommer, bör införas: »samt jemte honom.» Från detta beslut var Herr Borgmästaren Norström ondast skiljaktig, och afgaf till Protocollet ett sedermera skrifteligt sammanfattadt Utlåtande af följande innehåll: »Med all aktning för den respectable Ledamotens nu framstälte tankar i frågan rörande ändring af 37 § i Regerings-Formen om ärfteligt Adelskap, utbeder jag mig vördsammast få yttra den särskilda mening, att, då icke endast Börd, utan äfven beviljadt Adelskap, genast medför constitutionel röst, omtankan bibehålla denna förmon för en nyadlad person, hvilken har annan representationsrätt, hänför åter till den tvefaldighet, att fader och son, för blott den förras belönande, få begge sig häraf begagna; då nu mera någon egentelig förbindelse icke åtföljer adeliga värdigheten, som vid dess första inrättande; då otvifvelaktigt sådant åliggande föranledt till ärfteligheten af tillika törmönen; då försvarsskyldigheten upphört att vara en ovilkorlig skyldighet med adeliga Börden; då vid sådant förevettande jag icke kan inse mer billighet i Adelskapets ärftelighet än andra en förtjent persons benådade värdigheter; och då änteligen all Adelskaps utvidgning öfver rätta och egenteliga förtjensten tyckes, med längre seende framåt, indirecte hindra ett mera utsträckt utöfvande af detta Jus Majestaticum, sedan man ej bör föreställa sig ett helt samhälle af denne dass’ medborgare, så täcktes Högloft. Utskottets denna afdelning förlåta mig den jag nu hör egna tankan, det jag finner mera skäl och med mitt enfaldiga förnuft mer öfverensstämmande, att ade - Bilaga D till Exped. 665 liga värdigheten inskränkes, så vidt ske kan, till den egenteligen benådade personen, och på desse grunder bestrider föreslagne ändringen i ofvanberörde RegeringsFormens 37 §.» Herr Doctor Wåhlin:
Prut. 1844. 8 Sami. 30 234 Prot.-Utd.ra Befallningshafvande erhålla så kalladt promotorial i lagsöknings-mål: S. D. Uppå derom framställd begäran beviljades Lector Wallman 3:ne veckors permission, räknad ifrån den 21 dennes, för att i enskildla angelägenheter företaga en resa lill hemorten; och som Contracts-prosten Odelberg redan förut varit vald till suppleant i Lag-Utskottet, skulle lian genom protocolls-utdrag på vanligt sätt legitimeras, att, i sådan egenskap i nämnde Utskott i stället för Lector Wallman fungera under olvanbesagde, bemälde Lector beviljade, permission. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets belänkanden: N:o 36, i anledning af väckt fråga om förändring af Patent-lagen den 13 December 1834: Bifölls-, N Återremitterades; och N:o 38, i anledning af väckt motion oni upphörande af stadgandet, rörande cavalieri-hästars förseende med squadrons-märken: Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Banco-Ut skottets memorial, N:o 17, med anmälan, att hela beloppet af den sedan 1840 års början upplupna bancovinst erfordras för Bankens consoliderande. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets betänkande, N:o 14, i anledning af, dels Kongl. M»j:ts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Capillet Ärfda-Balken och tillägg till 7 § i 20 Cap. af samma Balk, dels ock väckt motion om inrättande af Förmyndare-kam - S. D. Återremitterades Lag-Utskottets betänkande, N:o 13, i anledning af väckt motion om rättighet för fordrings-egare att hos Konun - Från Välloll. Borgare-Ståndet. 3 rar: Återremitterades. Från Heder v. Bonde-Ståndet.
Af alla dessa förenade skäl, har jag herntat anledn. till förslaget, om en komilés bildande, så mycket heldre sora man icke kan rättvisligen neka, att de komiléer, som, under sednare tider blifvit nedsalta, med synnerlig redighet, ospard möda, skarpsinnig urskiljning och sann upfaltning af det förtroende, som blifvit dem lemnadt, väl upfyllt sin bestämmelse, då de, genom mångsidig skärskådning och grannlaga pröfning af skäl och motskäl satt Regering och R. St. uti tillfälle att öfverskåda och bedöma, hvad till förändring vore möjligt, behörigt, utförbart, nyttigt eller skadligt. Hvarföre skulle man dä numera misströsta om ett godt resultat? Att Hrr Bankofnllmäktige icke afsell, genom dess reorganisations-plan, annat, än en organisation af Banken, sådan den nu är, och sålunda blott verksam, i hänseende till Bankens inre förvaltning, vet jag ganska väl; men då äfven för detta inskränktare mål en sä genomgripande reform tarfvas, att den, delvis verkställd, icke kan åstadkomma full belåtenhet, så frågar jag om det nu vore med Den 30 April. 211 god hushållning förenadt, att förspilla kostnader för en sådan organisation inom Bankoverket, efter den plan det nu har, när ingen lärer kunna neka, att en ny skapelse af hela penninge-väsendet, sä väl i afseende å fondering, som utlånings-prine.iper i allmänhet är af nöden påkallad, desto heldre, som fråga redan varit om Privat-bankernes uphörande och sättet för denna lånerörelses ersättande, äfvensom det icke lärer undfallit R. Sl:s upmärksamhet den förändring, som Hypotheksföreningarnes bildande redan haft, och än allvarligare kommer att utöfva på våra financiella förhållanden.
Förordningen den 13 Junii 1800, om städsel och lega åfjord på Landet, stadgar rörande inteckning af Arrende-Contract, blifvit af en del Domare så tillämpadt, att ett ingånget arrende-aftal ansetts ovilkorligen böra intecknas, för att gälla emot Jordegarens möjligen vidtagande försäljning af en på arrende upplåten egendom; Och som en sådan tillämpning icke öfverensstämmer med ifrågavarande Förordnings rätta mening, få Riksens Ständer , till förekommande för framtiden af all misstydning, i underdånighet anhålla, det E.K. M. täcktes till allmän efterrättelse i Nåder förklara: Att den i nämnde Förordning föreskrifne Intecknings-åtgärd endast afser Arrendators förhållande till Jordegarens Borgenärer, och att föl. iågteligen underlåtandet deraf i annat afseende Underdänbga Skrif velter. 313 icke inverkar på aftalet imellan Arrendator och Jordegare. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 27 Nov. 1823» Preste-Ståndet d. 29 —• — Borgare-Ståndet d. 29 — —: Bonde-Ståndet d. 1 Dec. — Riksens Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för kolskrindors mätning och stämpling.