Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot begagnandet af alla dessa lägenheter, åtog sig Arrendatoren att årligen, under de förSta Tio Arrendeåren i anseende till förmonerhé af det betydliga undersmidets tillgodogörande samt utvidgad KöpeTackjernsrättighet, årligen lefverera Etthundrade Femtio Ducater, men sedermera endast Etthundrade , dock alltid Under förpliktelse i Att af Guldtillverkningen vid Ädelfors låta stå förenämnde Ducater, och icke äf andrei dem uppköpa, såsom den säkraste Controll, att Arrendatoren, enligt ändamålet af Arrendet, fortsätter fårstiken efter Guldmalm och dertill nyttjar de vid GuldVerket varande Hemman och Lägenhet er. Till vinnande af Controll att desäa föreskrifter iaktto» gos, ålades Eergmästaren i orten: Att sig noga uu jer råtta huruvidå det skedde, samt tillse att Bergsarbetet, enligt Fårfattningar ne, anställdes paratt BergsVis, och om sådant allt i de årliga lielaiionerne till Kongl, Bergscollegium afgifva Berättelse. Försummades erläggandet af Arrendetå före* skrifven,tidj agde Kongl. Maj:t OchKronan rättighet *) Oförmedlade Hemmantalet inom det så kallade Guld» V«rksDistfictet äf till 1763 års BergsCommission tipp* gifvit sålunda : Skatte Hemman . , » i 04.3- Krono Hemman , « • <, ilig: 21 Sif > Säteri öcb Frälse 665* i 8 i - 260 Justitia Ombudrn, EmbetsBerdttelserl att, utan hinder af Contractet, om Guldverket förordna. Man finner häraf klarligen, att afsigten med under hela 30 år fortsatta uppoffringar ifrån Kronans sida, var ett oafbrutit MalmstreIcens bearbetande, i hopp att deras fyndighet kunde tilltaga, och sådant bestyrkes ytterligare af det i Contractets 3 §. gjorda förbehåll :
Ager då en Ulsk:s ledamot rättighet att förbise ett enda mål, uti hvars behandling hans omdöme säger honom, att någon felaktighet blifvit begången? Jag tror det icke; men jag upprepar det ännu en gång, jag har icke eller ansett mig äga rätt alt anmäla det för R. St. Till följd af hvad jag nu haft äran anföra, anser jag det vara min rätt, att såsom ledamot af R. o. Ad. ogilla Utsk:s förfarande. 152 Den 5 December. Hr Grubbe, Sam tiel: I anledu. af Const.Utsk:s mot mig riktade anmärkning, ang:de skatteköp å hospitalshemmanet Jerla, anser jag det för en pligt, såväl mot mig sjelf, som mot det Stånd, af hvilket jag har den äran att vara en medlem, att redogöra för de grunder, af hvilka mitt und. tillstyrkande blifvit förauledt, på det att denna redogörelse, förvarad i 11. 11. o. Ad:s prot., må tjena till bevis, att jag i detta mål icke utan den noggrannaste pröfning afgifvit mitt af Utsk. klandrade yttrande. Jag vill här icke fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på det mindre vanliga förhållande, alt Utsk., i sitt mern. ang:de fullbordad granskning af de i Statsrådet förda prot., riktat anmärkmr enligt Reg.F:s 107 § mot redan, vare sig genom döden, eller genom erhållet nådigt afsked, afgångna Statsrådsledamöter. Dä det i Reg.F-.s 107 § bestämdt angifna ändamål, på hvilket Utsk. med sina anmärkmr bör göra afseende, är det, alt R. St. må kunna, om de finna Rikets val det kräfva, hos Konungen anmäla deras önskan, att Han ville ur Statsrådet och ifrån embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord; så synes det visserligen med skäl kunna sättas i fråga, huruvida Const.- Utsk. må vara befogadt alt göra någon anmärkn., enligt denna §, mot en redan afgången Statsrådsledamot.
Län serskildt andragit, rörande den åtminstone i hans Ort Allmogen åliggande skyldighet att skjutsa hopsamlade lumpor, från det ena stället till det andra, har Utskottet förklarat sig icke känna något allrnänt Stadgande, sorn föreskrifver Allmogen gtt sådant puus, och om Allmoge^ 49® X)en 17 på vissa ställen måst vidkännas denna olägenhet, har Utskottet förmodat sådant hafva skedt till följe af enskildta påbud eller af locala föreskrifter, hvaraf Utskottet icke ansett sig tillkomma att ingå i någon pröfning : Varandes vid Utskottets Betänkande bifogadt Utdrag af Utskottets Protocoll för den 4 i denna månad, innefattande Riksdagsmannens från Malmöhus Län Nils Månssons serskildta yttrande i ämnet, deruti Nils Månsson på anförde grunder förenat sig med hvad Pehr Jonsson i ofvanberörde måtto föreslagit. 2:o Af den 26 sittledne Januarit, deruti Utskottet, i anledning af väckt fråga innom Högvördige Preste-Ståndet, om Spectaclernas inställande på de större Uögtidsdagarne, af anförde skäl tillstyrkt, det Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet framföra den önskan, att inga Skådespel hädanefter må hvarken de större Högtidsdagarne eller aftonen förut varda tillåtne; att Repiritioner ej heller böra om Söndagen hållas, samt att ett dylikt förbud äfven måtte stadgas emot andra offen. teliga lustbarheter och åskådningar; dock har Ustkottet ej ansett de vanliga Söndagsaftnarne böta i det föreslagna förbudet inbegripas. 3:0 Af den 4 i denna månad, deruti i anledning af Riksdagsmannen, Olof Olssons från Wermeland, gjorde Motion, deruti flere af Bonde-Ståndets Ledamöter instämt, att Bruks-Patroner och Bruks-ldkare samt de, hvilka äga Manufactur-verk och Tull-qvarnar borde delta» Den 17 Fcbruarii.
Majit, Som delar den af såväl landtmätarne sjelfva, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Landtmäteri-styrelsen uttalade åsigt om behofvet af förhöjd aflöning för storskiftesoch afvittrings-landtmätarne, anser dock, med afseende å beloppet af den aflörmg, som bestås tjenstemännen i jemförlig grad med deras samt tillfället för landtmätare att vid jemförelsevis unga år vinna anställning vid storskiftesoch afvittringsverken, lönebeloppen nu endast böra bestämmas i två lönegrader med nuvarande aflöningen 1,500 Ridr i den första och 2,000 Ridr i andra graden, med rätt för landtmätare att, efter väl vitsordad tjenstgöring under tio år, uppflyttas i andra lönegraden; hvaremot samtlige storskiftesoch afvittrings-landtmätarne skulle lemnäs tillfälle att genom ökadt arbete bereda sig en förhöjd årlig inkomst af högst 400 Ridr, en anordning, som af redan vunnen erfarenhet visat sig egnad att framkalla en betydlig förhöjd och, såvidt kändt är, derför ingalunda försämrad arbetsprodukt. Den af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westerbottens län begärda och af Landtmäteri-styrelsen förordade tillökning i afvittrings-landtmätares antal inom nämnda län anser Kongl. Maj:t så mycket mindre för närvarande böra ifrågakomma, innan sig visat, huruvida ej afvittringsarbetena kunna i erforderlig grad påskyndas med nuvarande personalen, sedan densamma genom utsigten till större inkomst eggats till ökadt arbete, — som afvittringsarbetena inom Wester-Norrlands län snart äro afslutade, och genom de i samma län nu anställda afvittringslandtmätarnes förflyttning eller genom besparande af deras arfvoden ökad tillgång på arbetskrafter för de öfriga länen bör kunna beredas.
St. denna lag, hvarom i Betänk, också är åberopadt att densamma såsom uplysande i sak fanns motionen bilagd och af sådan anledn. blifvit aftryckt. Detta torde vara tillräckligt skäl för Ulsk:s klandrade förfarande alt meddela R. St. en uplysning, som icke pä annat sätt kunnat blifva tillgänglig för Ståndens ledamöter. Att förhållandet skulle vara enahanda med den Norrska bränvinslagstiflningens tryckning, är ett misstag, ty sistnänmnde handlingar voro icke bilagda någon motion i ämnet. Dessutom var här icke fråga om någon öfversätlningskostnad. Frih. Cederström, Rud.: Jag kan icke neka alt, när förevar:de Betänk, jemte den dertill fogade bilaga ankom till Exped.- Ulsk., för att genom dess försorg tryckas, så väckte det hos mig icke ringa förundran att finna LagUtsk. hafva till tryckning sålunda öfverlemnat en på ett annat språk än vårt eget författad lag. Men med afseende å denna bilagas ringa omfång, och då Exped.Utsk. i sin ställning såsom endast verkställande en af annat Utsk. äskad tryckningsåtgärd, svårligen kunde finna sig liefogadtatt ingå i någon controvers med LagUlsk. härom, har jag icke heller trott mig böra framkalla några svårigheter deremot, helst som R. St. under Riksdagens lopp gillat tryckningen af t. ex. Norrska bränvinslagen, om hvars spridande till RiksStms ledamöters kännedom, Serskildta Utsk. gjorde hemställan. Skiljaktigheten i förfarande blifver visserligen Serskildta Utsk. till heder, enär del först frågade sig för hos principalerna, R. St., och derefter besörjde öfversättningen på Svenska.
S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskotlet: l:o Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående vissa ändringar i nu gällande stadganden om utskrifningssättet och inrättningen af Allmänna Bevärings manskapet, med dervid gjorda anmärkningar-, 2 :o Dito dito om upphörande af det från rotehållare eller soldater vid In delta Infanteriet nu utgående bidrag till soldat-beklädnadens anskalfande och underhåll, med dervid gjorda anmärkningar; 3:o Dito dito, om upphörande af Furage-passevolans-afgiften vid beridna rusthålls-regementena, med dervid gjorda anmärkningar; 4:o Dito dito, i fråga om beräkningsgrunden för Salpeter-hjelpens utgö rande inom en del af Södermanlands län ; 5:o Dito dito i fråga om dispositionen af 6 stycken holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård; 6:o Dito dito, angående utbyte af Kronolänsmans-boställena Melby och Näs by emot Kronoskatte-hemmanet Bredinge på Öland; 7:o Dito dito om upplåtande af mark å Krono-parken Råda-ås i Skaraborgs län för en vattenledning till staden Lidköping; 8:o Dito dito angående försäljning af f. d. Landshöfdinge-residens-tomterne i staden Piteå, med å deni. befintliga byggnader; 9:_o Dito dito Skrifvelse, i anledning af förre myntmästaren J. A. Grandin sons underdåniga ansökning om ersättning för förlorade boställsrum; samt 10:o Erik Erssons från Gefleborgs län motion, angående afsättande af reserv-anslag att användas vid liqvid emellan tiondegifvare och räntetagare m. m.] S. D. Efter skedd föredragning lades till handling arne Kongl. Majits Nådiga Skrivelser: 22 Prot.-Utdrag den 8 November i856. l:o I anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid sistförflutua Riksmöte föreslagna lagförändringar; samt 2:o Om förordnande af en Statsråds-ledamot i afseende på handläggningen af vissa i Riksdags-Ordningens 50 oell 42 §§ omförmälda Riksdags-ärenden.
Såsom ett i detta afseende verksamt medel, hvarigenom så väl en ytterligare minskning uti Statens påräknade bidrag kunde beredas samt rättvist företräde lemnäs de slafvar, hvilka sjelfva vilja medverka till återvinnandet af sin frihet, som ock den egna omtankan för framtida bergning hos dem erhöll en nyttig väckelse, anser Utskottet det vilkor för slafvarnes frigifvande böra, så vidt ske kan, bestämmas, alt Staten icke helt och hållet bestrider kostnaden för densamma, utan att de, som vilja komma af denna fördel i åtnjutande, må föranledas att äfven sjelfve, i någon, om än ringa, mån dertill bidraga. På grund häraf och då således hela kostnaden icke kan på förhand med säkerhet beräknas, har Utskottet funnit lämpligast vara, att dessa medel icke annorlunda anvisas, än att vid nästa Riksdag, efter sig företeende omständigheter och de förändrade förhållanden, som emedlertid kunna inträffa, 6 Banco-Utskotlr.ts Utlåtande , N.o 117. Rikets Ständer blifva i tillfälle att besluta om anslagets fortfarande, oförändradt, tillökadt, eller minskadt belopp. I fråga åter om de allmänna medel, af hvilka detta anslag må utgå, anser Stats-Utskottet, då besittningen af ön S:t Barthelemy, såsom en under Svenska kronan förvärfvad Coloni, måste hafva afsett att bereda fördelar för handeln och sjöfarten, äfven den för dessa föremål lill Kongl.
Nu har den emellertid kommit fram ånyo efter några års hvila och åter har regeringspartiet naturligtvis gjort allt för att framställa sig som de enda rätta patrioterna och hvar och en, som icke just ville belasta på samma sätt som regeringen, ett icke faderneslandsälskande väsen. Lagen framlades först i landstinget, och alla voro på förhand säkra på, att i detta ting skulle den utan vidare gå igenom i den af regeringen framlagda skepnaden, man var blott nyfiken att få veta huru folketinget skulle mottaga lagen. Men då inträffade det märkvärdiga — landstinget mottog lagen med den största köld. Ussing, som är direktör för Danmarks nationalbank, och som åtnjuter ett utomordentligt anseende hos högern, som han tillhör med hull och hår, talade med största bestämdhet emot lagen; han jemförde ett befastadt Köpenhamn med Dannevirke, båda delarne voro illusioner, som man icke borde bygga på. Och icke nog härmed! Ploug, som alla menniskor ansågo för en af de mest befästnings-ifriga, Ploug, som i sitt nu nedlagda blad “ Fädrelandet " så ofta hade dundrat mot venstern, som icke ville offra nog för Danmark, han talade emot Köpenhamns befastande. Han var den, af hvilken man allra sist hade väntat detta! Efter dessa två mäns uttalanden var det gifvet, att man alldeles icke skulle få veta, huru folketinget förhöll sig till lagen, derför att den icke ens skulle nå igenom Estrups eget landsting. Och detta har bekräftat sig. Der nedsattes ett utskott på 15 medlemmar; detta utskott har i dessa dagar afgifvit sitt betänkande, hvaraf framgår, att det hardelat sig i — fyra minoriteter, hvaraf icke en enda obetin-gadt godkänner regeringens lagförslag. Det mindretal, som visar sig välvilligast, kommer att — efter att hafva uttalat sitt tvifvelsmål, huruvida icke regeringsförslagets val af en befåstad plats i Jylland är olyckligt — att förbigå saken med en dagordning! Det är sålunda hädanefter afgjordt, att icke heller be-fastningssaken genomföres under Estrup. Allt annat har under honom sönderfallit, intet lagförslag genomdrifves vidare; nu visar det sig, att den sak, af hvilken han framför allt påstod sig vara intresserad, också är förvittrad under hans händer.
Hos Banco-Utslcottets Utlåtande_, A7:o i5g. Hos Utskottet har, vid öfvervägande af detta ärende, förekommit, beträdande först Riksgälds-Contoirets har ofvan omförmälde obligationer, att desamma numera äro till största delen af bemälde Contoir infriade, samt alt de ännu oinlöste blifvit till betalning uppsagde; hvadan någon belåning deraf ej kan komma i fråga. Vid bestämmandet åter af lånerätten för sådana obligationer, som af Riksgälds-Contoiret kunna, under tidrymden intill nästa Riksdag, utfärdas, anser Utskottet afseende allenast böra fästas å beloppet af den ränta, deruti blifvit fösski ifven; med anledning hvaraf Utskottet föreslagit, att de, som löpa med lägre ränta, än 4 | procent, måtte få belånas till högst ^5 procent af det utställda capitalet, och de, som bära 4* procents ränta, och derutöfver, till högst go procent af capital-beloppet. Hvad d ernast angår lottsedlarne för Trollhätte slussverkj så, och enär dylika papper, under de senast förflutne tio åren, icke varit uti Banken belånade, samt det torde kunna lagas lör gifvet, att ej eller hädanefter någon belåning deraf ifrågakommer, tror Utskottet sig böra tillstyrka, alt dessa papper helt och hållet uteslutas från belåningsrätt, helst som, efter hvad Utskottet inherntat, räntebetalningen å berörde lottsedlar upphör med den sista Februari j 853, och' samma lottsedlars värde derefter synes blifva ansenligen förminskadt.
Ånyo föredrogos och biföllos Banko-Utskottets den 18 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtande N:o 5, i anledning af Rikets Ständers senast församlade Revisorers hemställan, det Lands-Kamereraren i Wermlands Län, KammarRälts-Rådit Lindberg må erhålla eftergift af ett honom till betalning ådömdt belopp Odlings-lånemedel, hvilket af f. d. Lands-Secreteraren Kleman blifvit förskingradt; och Memorial N:o 6, i anledning af på Bankens Pensions-stats förflyttade Bok - Prot. Utdr. d. 21 Mars 1840. 167 hällaren Gustaf Wilhelm Sundbergs ansökning att erhålla pension, motsvarande den lön, han enligt constitutorial inom Banco-Verket innehaft. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, alt Friherre von KrcemerSj Robert, den 11 dennes f. m. till Stats-Utskottet remitterade motion om sättet för stämmoböternes utgående, äfven borde meddelas Bevillnings-Utskottet. Från II ö g v ö r d. Preste-St.Indet. S. D. Sedan Rikets Ständer beslutat, det skall den i 103 §. Regeringsformen bestämda Nämnd, sorn eger att döma, huruvida Högste Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, denna dag sammanträda, företogs valet; och befunnos, sedan voteringssedlarne uppsummerade blifvit, följande tili ledamöter af densamma vara utsedde, nemligen: Biskopen m. m. Doctor Hedren. Biskopen m. m. Doctor Holmström, Biskopen m. rn. Doctor Nibelius, Prosten Ödmann, Professoren m. m. Geyer, Contracts-Prosten Hallström, Prosten Stenhammar, Contracts-Prosten Afzelius, Prosten in. m. Astrand, Contracts-Prosten P. G. Svedelius, Dom-Prosten Doctor Elmgren, Professoren m. m. Doctor Moren.
Allmänna Magasins-Fonden sig företer, hafva Revisorerne ansett sig, rörande upphörandet med indrifningen af dessa medel, böra uttrycka enahanda åsigt, som angående sistnämnde fond yttrats; och får Utskottet, på enahanda skäl, hemställa, alt, sedan nödige åtgärder blifvit vid lagné för indrifningen af Stats-Verkets, i och för nämnde undsättningsanslalter, egande fordringar, den del af dessa fordringar, för hvilka vid 184 • års slut liqvid icke kunnat erhållas, må i räkenskaperne afskrifvas. § i5o. Förkl. 207.) Efter meddelad upplysning, att det belopp af 600 R:dr, som år 1835 blifvit af Handelsbolaget Eric Forsells Söner till Spanmåls-Creditiv-Fonden inbetaldt, men ändock i räkenskaperne fortfarande balancerats, komme att i 1838 års Bokslut behörigen afföras, anser Utskottet Revisorernes dervid gjorda anmärkning icke påkalla vidare åtgärd. § 151. Slats-Utskoltets Utlåtande, N.o j6. 57 § i5i. (Pag. 45. Revisorernes erinran, i afseende på den ringa återbetalning, som åren i836 och i83y egt rum utaf den af Creditiv-Fonden de föregående åren lill undsättning utlemnade spanmål, lärer, såsom tillräckligt förklarad, böra förfalla. § 15 2. (Pag. Kongl. Stals-Conloret bar upplyst, att den prisskilnad, som undsättningstagare i Norrbottens Län fått sig efterskänkt, utöfver en tredjedels afskrifning å deras skulder eller i83o—1833 årens missväxter, numera blifvit lill sitt rälla belopp bestämd, och koinme att i undsättnings-redogörelsen afskrifvas; hvadan Revisorernes anmälan i detta afseende icke erfordrar något tillgörande, § 153. (Pag. 46.
M. Eurén blifvit till denna befattning nämnd år 1846 och medelbeloppet af passlösen för åren 1855—1859 utgjort R:dr 170: 85, men enahanda lösen för år 1863 uppgått till endast » 24: — så att skilnaden utgjorde R;dr 146: 85, Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 22. I fråga om beloppet af den ersättning för förlorad inkomst af passlösen, hvilken kunde tillkomma sådane af Statsverket aflönade tjenstemän, som innehaft sina befattningar före utfärdandet af ifrågavarande Förordning, har Kongl. Maj:t, uppå Justitie-departementets föredragning den 18 Mars 1862, med afseende å de med förut gällande passföreskrifters tillämpning förenade större både besvär och kostnader, bestämt detta belopp, hvad angick år 1861, för Öfverståthållare-embetets vederbörande tjenstemän och för de af Kongl. Maj:ts öfrige Befallningshafvande till sådan ersättning då anmälda Lands-sekreterare, till skilnaden emellan å ena sidan den för meddelade pass och passpåskrifter under de innan Förordningens utfärdande nästföregående fem år, eller åren 1855—1859 influtna medel-inkomst, minskad med T'-:del, och å andra sidan den under år 1861 uppburna lösen; och hafva dessa grunder jemväl sedermera blifvit tillämpade så väl i afseende på åtskilliga andra för år 1861 framställda anspråk af enahanda beskaffenhet, som ock vid bestämmandet af ersättningsbeloppen för år 1862. De ersättningsbelopp, som för åren 1861 och 1862 blifvit från besparingarne å andra Hufvudtiteln tillagda de tjenstemän inom Öfverståthållare-embetet och Länsstyrelserna, om hvilka numera är fråga, hafva utgjort: år 1861. år 1862. R:dr.
Ank. till Exp. Utsk. cl. 22 Dec. kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om utvidgning af Frösö skola. Från Högyörd. Preste-Ståndet har lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit remitterad en af Herr Prosten Säwe väckt motion, hvaruti Herr Prosten dels fästat uppmärksamheten å behofvet af en så beskaffad organisation af Frösö Skola i Jemtland, att dess lärjungar kunde, efter derstädes fullbordad lärotid, omedelbart dimitteras till Universitetet och dels, under åberopande af de åtgärder, som Rikets Ständer vid sista Riksdag vidtagit för ändamålet, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kong 1.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 165. (U. A.) Stats-utskottets under N:o 165 afgifna utlåtande, i fråga om rättighet för assessoren J. A. Törneman att å allmänna indragnings-staten bibehålla sin, i egenskap af kommissarie i det numera upphörda re.visions-kontoret för allmänna magasins-ärendenas utredning, innehafde lön, liar af Bonde-ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt; men som de trenne öfriga riksstånden bifallit förenämnde utlåtande, hvadan, jemlikt 75 § riksdags-ordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 25 Maj 1848. Anie. till Exp.-utsk. den 26 Maj, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser å det under N:o 119 af gifna betänkande angående byggnadslån till staden Amål. (R:gs Afd.) Borgareoch Bonde-stånden hafva till Stats-utskottet återremitterat 2:dra punkten af detta betänkande, deruti Utskottet, på anförda skäl, afstyrkt Rikets Ständers bifall till en inom förstnämnda riksstånd af herr M.
Hvad nu först angår den af Riksens Högloft, Ständers EancoUtskott och Riks-» dagsFullmägtigen /Jäders Danielssons yrka-» de förmånsrätt för Inteckningar, framför de i 4 °°k 6 §, §, af 17 Cap, HandelsHålken omnämnde fordringar, så anser Ut-, skottet sig här höra yttra den öfvertygelse, att ehuru Lagstiftaren bör tillse, det inteckningar, sorn i behörig ordning blifvit meddelade icke till intet göras af annan tyst förmånsrätt, sorn ej är af högt gällande moraliska skäl föranledd, och om hvars tillvarelse Långifvare ej kunnat förskaffa sig underrättelse; så lär likväl omsorgen om Långifvares säkerhet icke böra hvila ensamt på Lagstiftaren, och utesluta ali omtanka hos Inteckningstagaren» som sjelf bör utforska och bedöma de möjliga inskränkningar i hans företrädesrätt, hvarom han är i tillfälle att få kännedom» När Lagstiftare, och Borgenär sålunda iagttaga, hvar i sin stad, hvad på dem ankommer, blir inteckning hvad deli bör vara ? säkerhet för Långifvare, att återfå hvad han utborgat; och Utskottet tror att Lagstiftaren skulle öfverskrida gränsen af sin befattning, om han ville göra mera» eller betrygga intecknings-säkerheten derhän, att intecknad fordran skulle kunna gälla såsom mynt i hvars hand den lomme; och för öfrigt då Lagstiftaren på goda moralisk© skäl» och från Rättsbegrepp hemtade Lagutskottet^ Betånkanden, I201 grunder åt ofvanbcrörde fordringar lemnat företräde, har, hvad deremot af BancoUtskaltet och Anders Danielsson blifvit anfeldt, icke gifvit Utskottet anledning att förändra en sådan öfvertygelse.