Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Den andra linien, som ock under fördelaktiga terräng-förhällanden, går genom en af våra bördigaste trakter, der en stor stråkväg förut löper fram, synes mig ega en vida större politisk vigt än en väg från Stockholm öfver Sevalla till Fahlun, bland annat derför, att om en fiende skulle t. ex. vid Södertelje, såsom lätt kan ske, afskära den vestra stambanan, vore hufvudstadens förbindelse med samma bana på en väg norr om Mälaren af oberäkneligt värde, vare sig för försvarskrafters samlande i Stockholm, eller för bortförandet af dess dyrbarheter. Denna bana skulle dessutom utgöra en tjenlig basis för en eller (lera bibanor norrut, hvarigenom de derstädes belägna bergslagen erhölle en lätt kommunikation både åt öster och vester. I främsta rummet vore en del af den behöfliga förbindelsen emelian Sala och Westerås redan genom stambanan verkställd. För öfrigt kan jag icke erkänna varu-utbytet emellan dessa bergslag och den spanmålsproducerande delen af Westmanland vara mera än ett lokal-intresse, som icke ensamt berättigar till en stambana.» »Jag förutser två giltiga anmärkningar emot mitt förslag: den ena att två banor komme alt från Stockholm eller dess närhet löpa ett slycke på föga afstånd från hvarandra; och den andra, att hela vestra banan droges för nära intill Mälaren. Hvad den första angår, är likväl en utstrålning från hufvudstaden en vida mindre olägenhet, än en sådan från en mindre ort, t. ex Fahlun; och beträffande den andra, så vore det visserligen fördelaktigare för jernvägen, om Mälaren icke funnes, men olägenheten af dess tillvaro minskas icke genom att aflägsna jernvägen derifrån. Det kan nemligen antagas, att ingen synnerlig trafik skulle från närheten of Mälarens hamnar uppsöka en jernväg långt norrut, hvaremot trafiken från hela norra delen af Mälaredalen, suni nu måste söka sig ned till Mälaren, sannolikt skulle åtminstone till en del icke öfverfara en jernväg, som träffades norr om sjön. Landsvägen genom städerna utmed
För att ytlerligare visa att denna fråga i sin helhet, eller frågan om tolagen, icke kan vara af bevillnings natur, vill jag fästa upmärksambeten på huru det skulle förhålla sig med denna fråga, om kommande R. St:r skulle finna för godt att med Konungens bifall förändra denna reglering. Dessa Ständer skulle nemi. kunna säga: vi bry oss icke om att utbetala denna utgift till städerna, de må upbära sin tolag och ersättningen försvinna. Om en sådan fråga skulle upstå, så blefve den ovilkorligen af blandad natur, dels en ekonomisk och dels en statsregleringsfråga; men kunde aldrig blifva hänskjuten till Bevilln.UtsIcs pröfning. Ty man kan tänka sig, att Ständerna fatta nyss omförmäldta beslut, utan att från tullsatserna skilja det ersättningsbelopp som med dessa satser blifvit förenad. Verkan härutaf blefve visserligen då den af en tullförhöjning. Men TullTaxan, hvilken Bevilln.Utsk. äger pröfva, blefve orubbad, och den förut till städerna utgående, nu indragna tolags-ersättning, blefve en besparing till Staten, hvarom frågan tillhör StatsUtslcs behandling och uti hvilken fråga 3 Stånds beslut äro afgörande. Under dessa förhållanden, och då jag icke kan anse det vara rätt att ifrågasätta uphäfvande af beslut, som redan äro R. St:rs, en sak som likväl skulle kunna inträffa om denna voter:s-propos. godkändes, så får jag yrka afslag på densamma.
Gör man våldsgerning å den, som bevistar Gudstjenst; dömes till straff arbete i högst två år. Var våldet ringa, och kom ej deraf synnerlig förargelse; då må till fängelse i högst sex månader eller böter, dock ej under femtio Riksdaler, dömas. 2 §. Störer man Gudstjenst genom svordom eller oljud, eller kommer dervid eljest förargelse åstad; straffes med böter, dock ej under tjugofem Riksdaler, eller fängelse i högst sex månader. 3 § ffvad i 1 och 2 §§ stadgadt är galle ock, om der sagda brott föröfvas vid Gudstjenst, som dem tillåten är, hvilka till främmande lära sig bekänna Åstadkommer man hos dem, vid annat tillfälle, förargelse genom gäckeri med deras tros lära; straffes med böter. 4 §. Störer man griftefrid, i ty att man olofligen upptager eller eljest miss handlar lik, som i graf lagdt är; dömes till fängelse i högst sex månader eller straffarbete i högst två år. Misshandlar man obegrafvet lik; straffes med böter, dock ej under tjugofem Riksdaler, eller fängelse i högst sex månader. 5 §. Gör man våldsgerning å annan inom Konungens slott i hufvudstaden eller annorstädes i slott, hus eller gård, der Konungen vistas, eller å rum, der Rikets Ständer eller deras Afdelningar eller Utskottt församlade äro, eller inför sittande Rätt, Konungens Befallningshafvande eller annat allmänt Embetsverk; vare lag, som i 1 § sägs. 6 § Åstadkommer man å ställe, som i 5 § sagdt är, förargelse genom svordom eller oljud, eller annorledes; straffes efter ty i 2 § skils. 7 § Den, som i uppsåt att skada göra, eller eljest i vredesmod, emot annan drager knif eller svärd, eller spänner bössa, eller reser annat lifsfarligt vapen vid Gudstjenst, som i 1 eller 3 § sägs, eller å sådant ställe, som i 5 § omtalas; varde, der ingen skada sker, ändock straffad med böter, ej under femtio Riksdaler. 8 §.
Krigscollegii Arlillcriafdeluings skulder i och för inköp af Mariebergs egendom. Lades på bordet Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 11 , ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. 454 Den 27 Novemlier f. m. Upplästes ankomne prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 13 och l(i, från BorgarcSt. af d. 10, samt från BondeSt. af d. 9, 12, 16 och 20 dennes. II. B. o. Ad. åtskildes kl. 8 på aftonen. In fidem protocolli, silbert Munck. Onsdagen den 27 November 1844. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2 prot.utdr. för den 23 dennes, hvaraf det ena för såväl försom eftermiddagen och det andra för e. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att Hr Rääf, Leonard Fredr., jemte anmälan, att han, i anseende till enskilda angelägenheter, nödgades för längre tid lemna riksdagen, anhållit att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, blifva entledigad från sin befattning såsom ledamot af Consl.Utsk. R. o. Ad. biföll denna anhållan, till följd hvaraf H. Ex. anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde välja en ledamot af Consl.Utsk. i Hr Rääfs ställe. Upplästes till justering Exp.Utsk:s under N:o 32 afgifne förslag till und. skrifvelse till K. M., ang:de upplåtande af en jordrymd till byggnadsplats för nya Observatorium i Upsala. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anhåller att få vela, huruvida det står i början af ingressen, att ifrågavar. jord var under Kammarcollegii disposition. Det lärer vara kändt, att detta icke är förhållandet. I an lerin, häraf erinrade II.
785 vägar till närmaste privilegierade apotek, deltas egare genast söker att göra allt för att motarbeta en dylik anläggning och hvarigenom dessa ansökningar antingen alhöjas eller flera år fördröjas, hvarefter orter eller kommuner i lyckligaste fal! förses med ett s. k. (ilialapolek, lydande under närmaste privilegierade apotek, hvarest priserna, till följd af bristande konkurrens och skötte af löntagande, ointresserade personer, åtminstone vid uppköp utan recept, mångdubbelt fördyras. Då härtill lägges att större delen af landet, hvaribland svnnerligast norra orterna, hafva så många mi! till närmaste apotek, att den sjuke kan binna dö och begrafvas medan medikamenter anskaffas från närmaste privilegierade apotek, och dessutom åtskilliga af våra större städer, just til! följd af privilegiiandan, äfven sakna tillräckligt antal apotek, åtminstone vid inträffande farsoter, samt den magt, som en fri konkurrens alltid framalstrar, fortfarande befinner sig i domning, så länge det är penningarne och icke skickligheten, erfarenheten och kunskaperna, som tillförsäkra apotekaryrkets idkare om apotek; så vågar jag ödmjukast motionera: l:o Alt handel med apoteks-privilegierna förbjudes. 2:o Att nuvarande apoteksegare, hvilka genom köp blifvit innehafvare af apotek, lämpligare godlgöras medelst af Staten garanterade räntebärande obligationer till det belopp, hvarmed dessas privilegier under sista tiotal af år i medeltal blifvit betalte, eller till det pris hvartill de sist blifvit försålde, hvilket al blifvande innehafvare på femtio år amorteras. 5:o Att apotek elter kommunens medgifvande får anläggas hvarest sådant anses behöflig!, med vilkor att de i vanlig ordning tillsättas med den erfarnaste och skickligaste a! de sökande, och alt blifvande innehafvare af nya apotek proportionell deltaga i amorteringen af samtliga apoteks-privilegierna inom riket. Stockholm den 50 November 1862. Olof Lagergren, från Gotlands län. Bih. till B. St. Af Josef Smedberg från Elfsborgs län, om upphäfvande af i lag och författningar förekommande sladganden, att badstufva och ria skola ä boställshemman finnas.
Som vid sistlidne riksdag Rikets Ständer, jemlikt underdånig skrifvelse af den 20 Oktober 1848, beslutat, att de för beväringsmanskapet oundgängligen behöfliga beklädnadsmaterialier, remtyg, utredningsoch tältlags-tross-effekter finge uttagas utur det för krigsbehof bildade reservförråd för samma manskap, samt till förstärkning af berörde reserv-förråd å Riksgälds-kontoret anvisat ett årligt anslag af 26,666 R:dr 32 sk., att utgå under hvardera af åren 1848, 1849 och 1850, hafva Rikets Ständer, enär upplyst är, att ifrågavarande behof att förstärka förrådet ännu fortvarar, bifallit det af E. K. M:t i förevarande hänseende äskade anslag, 80,000 R:dr, att med |idel årligen under åren 1851, 1852 och 1853, från Riksgälds-kontoret utbetalas. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. Earpeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 176. 467 N:o 176. / x Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln deri 18 Aug. 1851. _ Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 20 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående extra Statsanslag till föremål tillhörande Sjöförsvars-departemenlets handläggning. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 162, Mern. N:ris 225 och 261, samt Först. Stats-Utsk:s Meni. N:o 289.) S. A. K. Jemlikt hvad E. K. M:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof innehåller, har E. K.
Stänbet, som till alla delar biföll detta yttrande, fann ock derjemte, det till werkställande af hwad Utskottet Munda tillstyrkt, och pä det nägot hinder deremot ej mätte genom det nu vacanta Pastoratets ätcrbesättandc kunna inträffa, borde ofördröjligen hoS Kongl. Majtt detta ärende i underdänighet anmälas , med anhällan om Nödig Befallning till Kongl. KammarCollegium, att ofwanberbrde undersökning skyndesammcligcn företaga löta; Och skulle de Rcspcctivc Mcd-> Ständen, som, jemte Stats-Utskottct om detta Bestut borde underrättas, genom Utdrag af Protocollct wördsamt och wänligen anmodaatt häruti instämma, sstc supra. krotocollo Ik. paterson. - Utdrag af Protocollct, hället i Bor gare - Ständets plenum wid Riksdagen i Stockholm den IZ September 1809. S. D. Uti Protocolls-Utdrag af ben 12 bennes hade Högloft. Stats-Utskottct, i anledning af Herr Advocat-Fiscalcn pslkmsns hos Borgarc-Ständet gjorde Proposition, om tryckning af inkomne och ytterligare inkommande uppgifter rörande Stats-Werkct och Krigs-Fonben samt deras inkomster och utgifter ifrän
Domstolen blifvit framställda emot ett af Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 2‘!:de Mars innevarande år, öfverlemnadt förslag, om upphäfvande af nuvarande lagstadgande angående rättighet att i hörd lösa försåld, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven fastighet i stad, funnit Sig icke till samma förslag i det skick, hvaruti det blifvit framstäldt, kunna lemna Nådigt samtycke, men tillika förklarat Sin Nådiga afsigt vara, att till Rikets Ständer aflåta nytt förslag i ämnet i hufvudsakligen enahanda syftning med det af Rikets Ständer uppgjorda; så hade ett af Herr Justitie-statsministern i sådant afseende upprättadt förslag till kontrå-proposition blifvit af Kongl. Maj:t den l:a sistlidne September i Nåder gilladt, med förklarande att kontra-propositionen, sådan den finnes protokollet samma dag bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas, sedan Kongl. Maj:ts Svar på Rikets Ständers ofvan omförmälde skrifvelse blifvit Rikets Ständer delgifvet. Då likväl ett sådant meddelande ännu icke kunnat ega rum, och tiden för Riksdagens snara afslutande syntes vara för handen, såge sig Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern föranlåten hemställa, att med aflåtande af ofvanomförmälda, i Nåder beslutade kontra-proposition måtte få till nästa riksmöte anstå. Och behagade Kongl. Majit, uppå tillstyrkan af Statsrådets öfrige Ledamöter, till denna hemställan lemna Nådigt bifall. In fidem. S. P. Ekstrand. Rätteligen transsumeradt; betygar ex officio (!. F. W. Lamberg. tltdras Kongl. Maj:ts Nåd.
Finans-departementet infordrade, torde anledning icke vara för handen att, för det af Grefve Lewenhaupt angifna ändamål, tillsätta en särskild komité och belasta Statsverket med de dryga kostnader, som deraf skulle härflyta, helst Kongl. Maj:t icke lärer underlåta, att, derest privilegier af ifrågavarande beskaffenhet icke skulle vara lagligen grundade, vidtaga de åtgärder, sorn till bevarande af Kronans rätt kunna finnas nödiga. Dessutom har genom Kongl. Brefvet den 29 Maj 1852 en sådan reglering af dylik stockfångsträtt blifvit föreskrifven, att sågverksegarnes rättigheter, i den mån samma reglering hinner utföras, blir inskränkt inom mindre områden, än de för närvarande omfatta; och torde denna reglering verksamt påskyndas genom den i Kongl. Majrts Skrifvelse till Kammar-kollegium den 21 December 1865 meddelade föreskriften, att kostnaden för stockfängstområdenas utbrytning må af Skogsplanterings-kassan utgå. Enligt hvad som vidare af Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående utsyning'och försäljning, af skogsalster från Kronans skogar i Stora Kopparbergs län och de Norrländska länen af sistnämnda dag inhemtas, hafva, i afseende på de privilegierade sågverkens stockfångst, kontroller blifvit föreskrifna, hvilka torde i väsendtlig män hindra hittills öfverklagade missbruk, likasom det genom samma Förordning öppnade tillfälle för sågverksegare, att på auktion tillhandla sig virke från Kronans skogar sannolikt kommer att verka till besparande af de utbrutna områdenas skogstillgång. Beträffande slutligen Grefve Lewenhaupts förslag om särskildt ansvar, bestående i sågverksprivilegiernas förlust, för den sågverksegare, som beträdes med åverkan å Kronans skogar eller delaktighet deri, så torde, oafsedt den omständigheten, att sågverksegare icke rättvisligen lärer kunna för af honom begångna brott drabbas af svårare ansvar, än som genom den allmänna strafflagen är för andra medborgare bestämdt, en dylik påföljd, som icke i nu gällande privilegier finnes stadgad, ej eller kunna, utan ingrepp i privilegii-innehafvarnes rättigheter, dem nu åläggas.
Emedlertid är Lagffipningen pä ätfkillige ställen ej bartre nu änär igoi. Jagfär derföre, om Herr Landl-Marffasken sä behagar, begära, att Riksens Ständer genom en gemensam Deputation mätte hys Kongl, Maj.-t i underdånighet yrka pä Lagarnes nogare »verkställighet. Ett sädant löfte hade sm jag rätt erindra, mig blifivit af LandtMarffal - Den 9 Julii. ^7Z ken wid 1809 ars Riksdag gifwit, men det lärer hafwa blifwit glömt. Zerr Landt - Marskalken anmärkte till Friherre 8tgol, att Mam icke dependerade af LanvtBtarstaiken. Zerx ak klinteberg, ^Vilbelm, erindrade att förcwarande fräga icke hörde titl den om löne tillökningen för Hof-Nätkerne och andre Ew.betswerk, hwilken nn utgjorde öfwerlaggningens amne. Friherre Lmel von IttoIIstein anmarkie derwid att Herr Landshöfdingen icke hade warit tillstädes dä Friherre 8,'Lk-l tillstyrkte lön tillökningen för Hvf-Ratterne, hwilrct utkryckeligen ftett med wilkor afen förbättrad Lagstipning. Zerr Landt-Marskalken: Ridderffapet och Adeln hade gjort alt hwad det kunnat göra dä der för sin del bifallit Friherre 8tae!s motion om en underdånig önskan till Kongl. Maj:t i affeende pä lagarnes nogare efterlefnad. För öfrigt hade ofta blifwit klagat, att Lagarne ivarit sämre ffipade derföre alt deras stipare warit illa lönke.
Men då jag förutsätter att Riksens Ständer, i fall de fatta någon bestämd Realisationsplan, tillåta Bankens publicitet, så vågar jag hoppas, att Opinionen snart skall till Bankens fördel och lättnad i Operationen bildas, och på denna räkning sätter jag att \ af Sedelmassan kan räknas i omlopp, det vill säga att SilfverFonden bör kunna inlösa £ af Sedelmassan. Med dessa Irenne Momenter, att nemligen: 1:0 Sedelhafvarenas resulterande Rätts-anspråk tillfredsställas, då En SpecieRiksdaler fås för 96 Skillingar Svenskt Banco. 378 Den 5 Janunrii. 2:0 Sedelmassan lan i Realisations-ögonblicket indragas med 7 Millioner, utan obillig eller skadlig skakning i Allmänna Rörelsen; och 3:o då 4 af återstående Sedelmassa fins i SilfverValuta, Banken kan fullgöra sin förbindelse, till grund och med vägledning af än rigtig kännedom af Bankens tillstånd; så består hela Realisationsplanen endast uti arithmetisk Consequence. Jag erkänner gerna att både Erfarenhet ■och Theorie fästa mig, att lita mig till sådana Momenter i sin högsta Correcthet; äfven som att Bankens tillstånd är mig till ziffra» förborgadt; men då jag icke sett eller hört något Financeförslag, som alfvarligen velat åstadkomma säkerhet och omfattning, samt utan biafsigter gått rakt på målet; så utbeder jag mig vördsamt att få framställa de följder desse enkla tankar innebära, och sluteligen få uppgifva, huruledes de uppgifter jag kunnat erhålla, leda till det Resultat, att Banken ej förr än om 10 år, men då, kan begynna att fullgöra sitt åliggande. Jag vill nu ytterligare bestämma Caracteren af närvarande ställning med följande ord: Banken äger tillgångar utom Silfret, fullt syarande emot dess utelöppande BancoSedelstock 22§ Million; dess Silfverfond antager jag vara -5 Millioner.
Redan för sekler tillbaka hafva Invätiarne uti en trakt af Elfsborgs Län, ulgQ - Besil* ock Blkon. Utsk. Betänkanclen. rande 7 Härader, med derinom belägna Städer Borås och Ulricsehamn, varit i besittning af rättigheten att, kring hela Riket, föryttra hvarjehanda slöjdetillverkningar , dem de uppbragt till utmärkt både godhet och mängd. — Denna rättighet var grundad på deras jords allmänt feända, svaga och ytterst dåliga beskaffenhet, som gjorde det omöjligt för dem, att, äfven med yttersta ansträngning af arbetskraft, genom dess odling hemta nödig lifsbergning. Antingen skulle då, mellan Sveriges bördiga Landsfeaper, lemnäs en vidsträckt ödemark, eller ock någon möjlighet beredas för dess inbyggare, att genom andra Näririgs-utvägar fylla bristen i afkastningen af deras illa lönande jordbruk. Sålunda, af behofvets mäktiga röst uppkallad, alstrades den slöjdeflit, som årligen varit i stigande, och hvars framgång ovilkorligen berodde af vidgade Afsättnings-tillfällen. Och så skänktes åt dessa vanlottade bygders Innevånare en fördel, vid hvilken Sveriges stora Konungar dem oförryckt bibehållit, och öf. ver hvilkens egande det ädla Svenska Folket hittills icke röjt någon afund. •— Samma svårigheter möta ännu. Jordmånen har icke kunnat förändra sin natur. De 7 häradernes innevånare plöja annu, åtminstone för det mesta, i sand, omgifne af ljunghedar, oländiga mossor och stenrör. De anse än för lycka att, då de sått en tunna, skör - §66 Besv. och Ehon. Vtsh. Betänkande». tia 3, och elen rikaste skord i mannaminne har icke kunnat befria dem ifrån nödvändigheten att, genom köp, ifrån aflägsna orter fylla deras sädesbehof. Lik väl har genom framskridandet af deras slöjdehug och den skicklighet, de allt mer utvecklat, en. allmännare välmåga bland dem utbrédt sig, så att de, för närvarande, utgöra ett lika trefligt sorn idogt folk. -— Skall det då vara denna tid förbehållet, att storta detta folk uti Vanmagt och elände?
Novellen är ett motstycke till Strindbergs » Fadren » och synes vara ett slags svar därå från kvinnornas sida och är gjord med god psykologisk verve. Otvifvelaktigt har ftrf. genom detta arbete gjort en vacker insats i vår icke öfverdrifvet framstående novellistiska litteratur » Claes Adelsköld: En resa till nordkap, verklighet och dikt. Lars Hökerberg. Pris 2 kr. Den bekante varmhjärtade folkrepresentanten och framstående ingeniören har i denna romantiserade reseberättelse lämnat en skildring, hållen i frisk ton och full af godt humör, af en resa från Trondhjem till Nordkap. Det är en genre af berättarekonst, i hvilken som bekant engelsmännen äro mästare, men * Bedaktionens afsigt är att under denna afdelning lemna korta hänvisningar, hvilka efter hand komma att utvidgas till att omfatta allt af litterärt framstående värde vår bokmarknad erbjuder.som hos oss är mycket litet odlad, redan därför, att vi hällre taga emot turister än resa själfva. Boken kan läsas med synnerligt nöje, om den ock bär sp&amp;r af att icke vara skrifven af en man af facket. Knut Michaelson: Moln, komedi i tre akter. Wilhelm Bille Pris 2 kr. För dramats innehåll redogöres under vår teaterafdelniog.Vi segrade! En berättelse från lifvet i Sibirien af Grigorij Afexandrowitsch Matschtet. (Ofversättning fr&amp;n ryskan af H. O.) Ingen enda undkom. Inne i byn var ett infernaliskt oväsen. Kvinnor, flickor och barn tjöto. Bönder stodo dystra som skogsdjur, tego och stirrade mot jorden. Kanhända ångrade de nu sin paniska förskräckelse, som hade drifvit dem ned i jordrummen. Jag läste åtminstone, hvarje gång någon höjde upp ögonen, i deras dödsbleka, bruna ansigten en obeskriflig förbittring. Jag tyckte, att några af dessa skogsdjur gräto; de voro dystra, andades tungt; liksom en i ett skjul inträngd, uppretad hjord stodo de där alla. Ja, som en hjord — tyst, uppmärksamt riktande ögonen mot en enda punkt och endast afvaktande en stöt för att blindt störta framåt.
Äfvenledes anmäldes och lades på bordet eli af Riddarh.Ulsk. under M 5 afgifvet sålydande 22 * 340 Den 23 Februari f. m. Hörsamste Memorial: Sedan, lill följd af föreskriften uti 15 §:n af den för Riddarh.- Direkhn utfärdade Instrukt. af d. 26 Maj 1851, Direkt, till Riddarh. Ulsk. aflemnat sin till 11. R. o. Ad. ställde berättelse öfver hvad som vid Riddarhusoch Stiftsärendernas styrelse och förvaltning sedan sista Riksdag sig i allmänhet tilldragit, så oek efter det Utsk. icke allenast lill pröfning forell a ft de särskildta ämnen och hemställanden, som i ofvannämnde berättelse förekomma, utan ock fulländat granskningen såväl af Riddarh.-Direkt:ns prot. ifrån 1850 års början lill och med 1852 års slut, som ock af 1850, 1851 och 1852 årens afslutade hufvudböcker öfver Riddarhuskassan, Wadstena Adliga Jnngfrustifts-kassan och Adliga Radelt-skole-fonden jemte alla öfriga under Direktms styrelse ställda kassor, donationer och legater, äfvensom af Kapitationsräkenskaperna för åren 1849, 1850 och 1851, får Utsk. nu, till följd af 36 § Riddarh.Ordn. med öfverlemnande af Direktms omförmälde berättelse, sitt utlåt, i anledn. 'deraf till H. R. o. Ad. vördsamt afgifva, dervid Utsk. ansett sig böra, i afseende på upställningen följa den ordning, som i Direktms berättelse blifvit iakttagen samt, beträffande de upgifter som icke synas till någon åtgärd föranleda, endast i korthet sammanföra hvad berättelsen derom innehåller. § 1- Af denna §, som i allmänhet redogör för de under Riddarh.- Direktms förvaltning stående kassors och testamentsfonders ställning, inhemlas, vid tillika anställd granskning af dithörande räkenskaper, hufvudsakligen följande: Riddarh.-kassans tillgångar och fordringar, hvilka enl.