Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Främst tro. » intresserar h r Albert Ranft som grefve de Fou» Och tålamod, » tillade Anna Lugn geron, hvarjämte fröken Rustan och hr Eliason » Ja, i tålamod. » på ett förträffligt sätt återgifva ett par biroller. Denna dag glömde Kerstin aldrig. Som det kä- Till efterpjäs gifves fortfarande den roliga sommarrevyn » Spökerierna vid slottet ». Man kan så- raste innerligaste minne stod den alltjämt för lunda i den lilla sommarteatern hafva en oblanhenne. Och då något år senare en vårmorgon telegrafen bragte det budskapet till den aflägnsna ön, dadt rolig afton. att furstinnan fanns ej mer, då grät Kerstin, som om hon hade förlorat sin egen moder. Och snyfvar den förhoppning, man inom de Teater och musik. m 215 tande läste hon de ord, som en diktare skref om den bortgångna: Skymmande skuggor sänka sig tyst öfver Mälare staden, natten breder sitt dok öfver det äflande lif. Sömnen, drömmarnas vän, snart slutar hvart oroligt öga, ljusen tindra ej mer från kojor, ej mer från palats. högre Men i konungaborg, hvars fasta murar sig höja stolt sedan sekler r e ' n invid den hvirflande ström, brinner i furstligt gemak nattlampans flämtande låga, lyser med dämpadt sken in uti kronprydd alkov. Se, där bvilar bland snöhvita kuddarnes dun så stilla, s å stilla, kransadf af grånande hår, ett anlete, ädelt och blekt. Ser du pannan så hvit, knappt fårad af hänsvunna åren, ser du ögat så mildt, längtande nu efter ro. Ser du läpparne le ett leende, himmelskt förklaradt, ser du handen, som räcks gladt till ett sista far väl! Ack det ögat, h u r ofta det tårats med dessa, som gråta! Ack, den munnen, h u r log den ej vid de fattigas fröjd! Ack, den handen, som snart för alltid skall domna i döden, huru räckte den ej åt de lidande tröst! Böj ditt hufvud och bed! Re ' n dödens skuggor sig sänka. Dödens? J a väl. Men ur dem bryter det eviga ljus.
St. inginge till K. M. med en und. skrifvelse, uti hvilken R. St. anhölle, att nuvarande privatbanker finge den föreslagna förlängningen på sina octrojer, och att hela frågan om en ny privatbankslagstiftning vid denna riksdag förfölle; men då delta icke lärer vara någons mening, utan en banklagstiftning vid denna, såsom vid föregående riksdagar, torde böra äga rum, så nödgas jag anhålla om afslag på 1 mom. af nu föredragna §. Hr Aminoff: De Hrr ledamöter inom detta Stånd, hvilka hafva talat emot privatbankerne, hafva dervid hufvudsakligen utgått från den åsigt, att huru sträng den nya privatbankslagen än kan blifva, så skola dock privatbanker framdeles komma att existera. Detta är likväl blott en supposition; och jag kan, med den erfarenhet jag har, hvilken i detta ämne icke är liten, försäkra, att ingen privatbank kommer att uppstiga efter den dag, då den nya lagen Olifver antagen. Ctsk-.s förslag innehåller väl i nästa § huru förhållas bör i händelse en eller flere privatbanker skulle komma att upphöra; men det är icke så alldeles gifvet alt alla 4 Stånden hysa samma åsigter i detta afseende, och hela förslaget kan möjligen genom omröstning uti förstärkt Bancolltsk. komma att förfalla. Jag frågar då, om, vid ett sådant möjligen inträffande förhållande, det kan vara klokt och förståndigt att nu vilja afslå den föreslagna und. skrifvelsen, med anhållan om förlängande af nuvarande privatbankers octrojer? Jag tror det ej, och tillstyrker derföre R. o. Ad. pil det högsta alt antaga Ulskis förslag. Hr von Hartmansdorff: Jag ämnar icke spilla tiden med tal om ett par stadganden, som redan äro förfallne genom 2:ne Stånds afslag; men en ledamot har här yrkat ett tillägg, som jag anser vara grundlagsvidrigt till sin form. Jag villo derföre till honom hemställa, att han malte derifrån afstå. Hr Akerman har föreslagit ett tillägg af innehåll, alt sådane privatbankssedlar, som vid uppbörden ingått, skulle inom viss tid inlösas med Riksbankens sedlar.
Ut» skottets Memorial i Nio 16 j rörande Grefve C. F. Horns änmärknings-anledning, i afseende på Mötes. FasseVoIancens fortsatta utgörande; Sim, till RiU-St, Vret, >818 ech 1829, 9 Stm t, g.» $:te Ht, 54 Prof. Utdrag den g April l8»g< N:o 17 , angående Herr von Qvantens anledning till anmärkning vid behandlingen af frågan om jords afsöndrande ; N:o 18, angående den af Dom-Prosten Lidman anmälda anledning till anmärkning, i afseende på behandlingen af målet, rörande Kyrkoherdeval inom Torpa Församling, och N:o ig, angående Ifiksdags-Fullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielssons anmärknings-anledning, med afseende på rOterings-jemkningen i Jemtland. S. D. Till Constitutlons-lTlskottet remitterades i Stats-Utskottets Memorial , N:t» 103, anmäld anledning till anmärkning emot StatsRådet samt Föredragande inför Kongl. Maj;t af Krigs-Arenden. S. D. Jemte Expeditions-Utskottets Utlåtande , N:o 44, i anledning af återreiniss utaf förslag till en underdånig Skrifvelse, an - gående Numer-Lotteriets fordran hos Hamnbyggnads-Directionen i Helsingborg, upplästes nämnde förslag, nu mera rättadt oell godkändes. S. D. Föredrogos å nyo nedannämnde Lag-Utskottets Retänkanden , och deribland biföl los : Prof. Utdrag den g April »8ag.' 55 N:o 35 , ofver Motion oni ändring i Kongl. Förordningen den 12 Junii 1816, angående vissa delar af Vexelhandeln J N:o 36, i anledning af väckta frågor dels om stiftande af en Ansvarighets-I,ag För Sakförare , dels om stadgande af rättighet för Sakegare till fritt val af Rättegångsombud ; N:o 41 , öfver Motioner om ändring af a och 3 i 14 Cap.
I mon af tillgång och behof ega Banco-Fullmäglige jemväl föranstalta, det Bankens behållningar i Guld varda till Ducater uppmyntade, 4:0 Till underlättande af en för Kongl. Myntet nödvändig tillgång på Budi - Banco-Utskottets Memorial ~N.o 107. materier till myntningens jemna och oafbrutna fortsättning, äfvensom beliöfliga contanta medel lill de, i följd häraf, betydligt ökade utgifter och kostnader, må Banco-Fullmägtige, på Kongl. Myntets anfordran, oeh efter dess reqvisitioner, i förhållande lill de Silfver-qvanliteler af finare halt, som, enligt andra punkten , till myntning aflemnas, äfven låta åtfölja: Gröfre Silfver i Plantsar eller Mynt, eller ock aflysta Koppar-myntssorter, till det belopp, sorn för det nya Myntets loyering, efter Mynt-ordningen, erfordras; samt dessförutan till Kongl. Myntet anordna i förskott en summa af högst 4°>°00 R;dr Banco* Sedlar. Silfret påföres Kongl. Myntet, enligt sitt intrinseca värde, i penningar efter gällande Mynt-fot, med afdrag af Mynt-skatten, och bör alltid, inom möjligast korta tid, uti Mynt återlevereras , då, i mon af sådan återleverance, Sillverånyo erhålles; hvaremot det å serskild räkning lemnade contanta förskottet, äfvensom Kopparen, hvilken i Penninge-värde påföres Kongl. Myntet, efter Bankens Bokföriugs-pris, Banco-Utskoltets Memorial IV.o 107. 4* balanceras, till återgäldande framdeles af Kongl. Myntet, i den mon inflytande Slag-skatter, eller andra behållningar, dertill lemna tillgång.
Ifrån Chartelings skyldighet, hvilken Kongl. Svea HofRätt, i Utslag af den 22 Junii 1813, i Nåder Ctadfästadt den 28 Januari 1814, ålade Cassan erlägga, blef den äfven af Riksens Högloflige Ständer 1815 befriad, emedan de funno Hof^ Dm 2 g Maji. 547 Rättens skäl mindre väl motiverades dl den satte Arméens PensionsCassalnrättningen i samma paralle! med Allmänna Enkeoch PupillCassati, hvilken sednare hvarken i likhet med den förra varit donerad med publika bidrag, eller omgjordad med dennes primitiv» privilegier. Att Arméens PensionsCassa alltid varit frikänd ifrån all slags Bevillnings-afgift för dess penningestock och inkomster, samt i alla dess angelägenheter, undantagen från all annan gravation, inhämtas omständligt och ove*) dersägligt så väl af Kongl. Maj:ts Nådiga Dora den 6 April i8oa, som ock af alla från och med nämnde CassaS organisation för dess Styrelse och förvaltning utfärdade nådiga instructioner och reglementen, synnerligast af åren «757, t77y och 1793, (hvilka vid alla under tiden inträffade Riksmöten förblifvit orubbade, och således städse af Rikets Höglofllge Ständer sanctionerade,) äfvensom nu sednast af Kgl. Reglementet af den 20 Maj 1817, sorn i dess 84 §. lyder sålunda: 5’Arméens PensionsCassa, såsom varande en from stiftelse, bibehåller de vid första grundläggningen henne förunnade förmoner och rättigheter, i likhet med andre Inrättningar ad pios usus.” Af Kongl.
S. D. Då nu föredrogs så väl Bevillningsutskottets den 1 dennes aflåtne och dagen derefter på bordet lagde Memorial, innefattande förslag till jemkning af Riks-Ståndens beslut, rörån», de 5: te punkten i Utskottets Betänkande om sättet för Tull-afgifternes erläggande, som ock bemälte Utskotts den 3 dennes afgifne Memorial med anmälan, att vid renskrifningen af förstnämnde Memorial ett skriffel deruti kommit att äga rum, hvilket Utskottet rättat, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med iakttagande af den rättelse Utskottet anmält, gilla Utskottets i tless förstnämde Memorial framställde jemknings förslag. S. D. Vid föredragning af Förskärkta StatsUtskottets förleden gårdag afgifne 3:ne serskih dta Memorial , angående dess till följd af Riksens Ständers beslut, verkställde omröstningar till slutligt afgörande af fragortie om noden så kallade minimi-tabellens införande: atdo dispe - 744 Prot. Ut dr. d. 4 Julii 1818- sitioneu m. m. af Reco gnitions skogarne och 3:0 bidrag af Statsmedlen till Theaterns underhallande år 1819, fann Ridderskapét och Adeln, det berörde Memorial endast borde läggastill hand. lingarne.
Utsk:s åsigt i denna del torde således icke vidare behöfva omtvistas. Angrde förslaget för gardes-reg.-tena till fot j torde de projecterade indragntna af befälet och deras villkor tåla ett närmare skärskådande. Det föreslås nemi. att ”de, hvilka, i ’’följd af organisationen , söka och erhålla afsked, må upp”föras å allmänna indragn.staten.” Denna ädelmodiga uppoffring är, vid hittills skedda sådana reduetioner, lika främmande, som af Utsk. oväntad, hvilket för allt det öfriga befälets villkor följt ett alldeles motsatt systéme. En afskedad 4oG Den 9 Maj f. m. öfverste sliulle nemi. på så sött komma under liela sin öfriga lifstid i åtnjutande af 4)^4° >';dr, och en afskedad compagni-chef af 1,600 r:dr b:co pension samt inom öfriga grader i samma proportion. Detta torde, å ena sidan, vara lika olämpligt och obilligt emot armeens alla öfriga pensionärer, som å andra sidan olagligt att vid en reduction, lill förminskande af de i tjenst qvarstående tjenstemännens indragn:s-lönevillkor, uppgöra en classification af tvåtredjedels och halfva löner, emot hvad deras fullmakter innehålla, och på hvilka villkor de emottagit sådana tjernsten, som icke kunna dem fråntagas, annorlunda än genom ransakning och dom. Om den ifrågavar. reductionen vore den första inom armeen, så kunde möjligen hvarjehanda olikartade projecter utan klander uppkomma; men då vi nu hafva åtskilliga förutgående till ledning, under Konungarne Gustaf III och Garl XIII samt vår nuvar. Konung, hvilka alla följt enahanda princip, att allt reduceradt befäl qvarstår vid cörpser eller i armeen disponibelt till K. M:s tjenst, med bibehållande af deras fulla löner , sä äro ju praejudicatcrna gifua och förslaget sålunda derefter lätt uppgjordt.
Febr. 110, 273. .— Memorial med anmälan att 2:dra Cantzlisten F. O. Silfverstolpe begärt afsked, och derjemte gjord hemställan att Utskottet må vara tillåtit att uti afskedet, i anseende till Fadrens förtjenster, få uttrycka Ridderskapets och Adelns välvilja, Mars II. 4io. 275 RiddarhusUtskottets Betänkande, i anledning af RiddarliusDirectionens afgifne Berättelse, om hvad under Riddarhusirendernes styrelse och förvaltning sedan sista Riksdag sig vid Riddarhuset i allmänhet tilldragit, Mars II. 451. April I. 62, 97. April II. 104. — angående löneförhöjning för Riddarhusets Embelsoch Tjenstemän samt indragning af fyra RiddarhusDirectörers Honorarier, Mars II. 451. April T. 487. Maji I. 162, 248. —• Utlåtande öfver Wadstena Adeliga JungfruStiftsDirections afgifne RiksdagsBerättelse, April II. :?5o. Maji I. 72. ■— med förslag till underdånig Skrifvelse, angående ofullständige Stamtaflors completterande, April II. 36q. Maji I. 86. «— om Riddarhusets Brandförsäkrande, Maji I. 162, 249. •— om Majoren Hinric Adolph Gyllensvans Representationsrätt, Maji II. 3oo, 665. •— om så väl ny Instruction för RiddarhusDirectionen samt dess Tjenstemän, som Reglemente angående Lån af de under Directionen ställde fonder, Maji II. 686. Junii I. 38. Junii II. 275. •—* om ett förbättradt Representationssätt, Junii II. 267. — med föreslagne ändringar uti RiddarhusOrdningen, Junii II. 460.
St:r anse anställning i tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan prölvas lämplig, och hvarifrån hon ej genom grundlag eller civillag är utestängd, hädanefter böra henne tillkomma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet.» Mig synes alt man är föga hjelpt med allmänna satser, ty genom dem kommer man icke till något praktiskt resultat, och det är just dit jag vill komma. Jag hade icke tillfälle att vara närvarande då R. o. Ad. sist öfverlade om detta vigtiga ämne. Lika med Gr. Björnstjerna anser jag att qvinnans rättigheter böra på det noggran - Den 19 April. 327 naste vårdas, samt att lagar derför uppställas; men jag anser äfven att man på den sista tiden gjort ganska mycket för henne. Genom den nya handelsoch närings-lörfattningen har hon blifvit tillerkänd rätt att idka hvad slags handel som helst, hvarigenom åt henne med rätta blifvit beredt ett större fält att sig sjelf försörja, i händelse hon icke kommer alt uppfylla sitt kall som maka och husmoder. Lagstiftningen har äfven gifvit henne rätt att blifva myndig och sjelf förvalta sitt gods, äfvensom hon under sednare tider blifvit tillerkänd rätt att söka åtskillige platser, såsom klockare m. m. Frågan är således om ett nytt steg nu skall tagas. Jag tror icke att man dervidlag kommer långt genom att uttala en allmän sals, och derför anser jag, som jag nyss sade, att R. o. Ad:s beslut förra gången var bättre. Då uttalade sig som grundsats att qvinnan borde få utöfva läkareyrket, om lämplig undervisning åt henne kunde beredas, äfvensom söka plats vid telegraf, postverk och jernvägar, samt slutligen äfven erhålla vissa lärareplatser vid elementar-läroverken, i händelse hon förvärfvat sig derföre nödige kunskaper. Mig synes alt man icke rimligen kan gå längre utan att stöta på sådana svårigheter att man icke kommer till något resultat. Jag föreställer mig nemligen att föräldrar, som hafva döttrar, i främsta rummet måste se till att de uppfostras så att de kunna uppfylla blifvande husmoderliga pligter.
Ad. alldeles ieke beviljat anslag åt, såsom orden i lista mom. lyda, »vestra stambanan, som, utgående från Stockholm, skall löpa genom de inre delarne af Södermanland och sträcka sig förbi Hallsberg» etc , utan E. o. Ad. har beviljat anslag till fortsättning af den vid sista Eiksdag beslutade jernbana, som, utgående från Götheborg, skulle, i riktning genom Westergöthland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med Stockholm. Jag förnyar min anhållan, att alla moniai denna punkt mätte afslås, med undantag af det 4:de mom, som bör läggas till liandlingarne. Hr Cederschiöld: Hr von Troil har sagt, att då E. o. Ad. afslagit den 2:dra punkten, innehållande en hemställan att ett system för Statens jern vägsbyggnad er måtte fastställas, skulle deraf följa, att den 3:dje punkten, som endast innehåller en beskrifning öfver systemet, hade förfallit. Denna slutsats kan vid första påseendet synas vara ganska riktig, men jag hemställer till Hr von Troil, huruvida det icke är möjligt, att, ehuru E. o. Ad. eller alla 4 Stånden afslagit 2:dra punkten, och derigenom förklarat, att man icke vill fastställa något jernvägssystem, E. o. Ad. eller något annat Stånd eller alla 4 likväl sedermera vid 3:dje punktens behandling kunde besluta, att godkänna en eller flera af de der föreslagna bansträckningarne. Kan ett afslag å Sidra punkten icke hindra ett Stånd att godkänna en i den 3:dje punkten föreslagen bansträckning, så har ju icke heller denna 3:dje punkt förfallit till följd af afslaget å den andra. Jag har ingalunda förbisett ingressen till 3:dje punkten, men jag har icke, såsom en annan värd ledemot, uteslutande fästat mig vid slutet af densamma, utan jag har äfven upmiirksammat början deraf, som lyder sålunda: »att E. Stir måtte såsom stameller statsbanor antaga och bestämma följande jernvägar.» Deri inneliålles, enl. min åsigt, sjelfva hufvudfragan eller den ekonomiska lagstiftningsfråga, hvarom K. M. förklarat sig vilja med E. St:r öfverlägga. Förklara E.
Tillgång och efterfrågan bero naturligtvis på produktionen, oell förhållandet med denna har under de sista 6 åren varit sådant, att, under det skörden i utlandet varit god, har den 1 Sverige varit dålig i följd af frostnätter och dylikt; dessa frostnätter måtte väl åtminstone vara oberoende af tulltaxan. Här är nämndt, att i norra Tyskland varit missväxt under de senare 2 åren; detta är en sanning, och samma förhållande har inträffat der, som här, att landtmannen fått svårt att reda sig. Den tredje faktorn är spekulationen. Denna var förut, i afseende på spanmålsmarknaden, temligen ordnad. På en gång utbröt Amerikanska kriget, och all den spanmål, som förut såldes från Nordtill Sydstaterna, kastades då på Europa, hvarigenom ett ofantligt plus tillkom i spanmålstillgången och hvilket plus kunde afyttras för rampris. Att detta mägtigt inverkat på våra sädespriser, har erkänts af sältra och erfarna spanmålshandlare och torde äfven bevisas deraf, att, sedan kriget upphört, priserna åter stigit. Såsom ett bevis på Svenska landtbruket^ förfall och naturligtvis äfven såsom en följd af tulltaxan, har man framhållit den omständighet att Sverige nu exporterar betydligt mera hafre än förut. Detta beror derpå, att hela landsorter funnit sin uträkning vid att odla detta sädesslag i stället för råg. Så är förhållandet på åtskilliga ställen i Skåne och Halland. Man får ofta 3 tunnor hafre, der man annars fått bara 2 tunnor korn, samt ända till 15 tunnor hafre, der man efter gödning kanske blott fått 7 tunnor råg. Hvad jag nu anfört, torde tillräckligt ådagalägga, att den ökade bafre-exporten ingalunda visar något förfall hos Svenska landtbruket. Hvad våra ladugårdsprodukter och särskildt smör angår, så importerades i Sverige 1855 8,552 centner och var ingen export. Nu åter importeras visserligen cirka 26,000 efter 1864, men exporteras åter 1865 11,000. Detta förhållande synes således vilja utjemna sig.
Jag skulle ej tro, att Bevillning»' Utskottets Ledamöter äro mera ansvarige ää något annat Utskotts, och de kunna ingalunda betraktas såsom Embetsmän. Utom dess är det Olämpligt att vilja ålägga Ridderskapet Och Adeln ett band på användandet af sitt fcrtröerta de, hvilket intetdera af de öfrige RiksStåodetl lära åtaga sig Förhållandet är af Herr Grefve von Schwerin så fullkomligen utredtattjag endast får förena mig i hvad sord härom blifvit ardördt af honom och af Herr Hje;ta, Herr Von Hartmansdorff, AitgvjlJ? g förenat rr g hufvudsakligen i den åsigt, Idert* Hjerta framstäit, i afseende på de personer, hvilka från inväljande i Stora Nämnden böra Uteslutas. Jag tror icke att Bevillningsutskottets Ledamöter höra dit. De kunna lika väl deltaga i afgörande! af mål dem de sjslfve bearbeta!, som StatsUtskottets medlemmar i ds af dem handiagde ärenden, Äro de sednare be - Den i4 juni i f. m. behöriga Ledamöter af Nämnden, så äro de förre det äfven. RiksgäldsContoirets Fullmägtige åter, måste anses uteslutne från deltagande i Nämnden, emedan de enligt 70 §. Riksdagsordningen kunna af Riksens Ständer till ansvar ställas; och då de dessutom ej kunna vara Ledamöter af StatsUtskottet , böra de ej eller vara det af Förstärkta StatsUtskottet; ty regeln är densann ma. Ett motsatt förhållande inträffar med Riksens Ständers Revisorer, hvilka med lika skäl,' som de sitta i StatsUtskottet , äfven böra få sitta i Förstärkta StatsUtskottet. Något lagligt hinder synes mig ej finnas emot Electorernes inväljande; ty lika väl, som de kunna inväljas i Utskott, kunna de det äfven i ett Förstärkt Utskott. Frågan är endast om Ridderskapet och Adeln bör falla med sitt val på dem, för att icke derigenom föranleda tidsutdrägt med nya Electors val.
Genom erfarenheten öfvertygad om, att materiella ansksnnmgar för Flottorna böra grundas på en j på en säker och bestämd årlig fond som ■ undergår förändringar kan jag ej annat c rå det högsta önska och hemställa, det I Ständers Statsutskott anmodas att uppgö o< förelägga Riksens Ständer en så kallad 3 ir-r Den o Mar lii. 565 eller Utgiftsförslag för Flottorna som fortfor årligen till nästa Riksdag Ledning i denna •väg linnes redan i de documenter som Utskottet åger rörande Flottorne. En vål uppstkld Budget, år en redig och utförlig framställning af behofven och medlen för den tjenst den innebår och behofvet af en sådan år desto tydligare, dä Flottornas kostnad i fredstid består synnerligast i uppköp af materiulier för närvarande och tillkommande behofver och då uti ingen gren af allmän hushållning *å mycket som i denna, en illa förstådd temporair administration slutligen framtvingar en större betydlig kostnad. Till en Flottas material, fordras förberedelser af år; men då dess styrelse är inskränkt inom gränsen af årliga men osäkra anslag, hvaruppå föijer kostsamma anskaffningsoch auctionspriser, jemte mistning af tillfällen till erhållande af effecler för godt pris så synes hushållningens kraf fordra, att detta blir hulpit och jag tror att det ej på annat vis kan hjelpa^, ån genom det förslag jag vågat framlägga. Grefve Cronftedl, Claes; All utveckling till slutlig skicklighet och fullkomlighet fordrar en lärotid och deruppå följd bestämd och fortsatt öfning detta fordras i alla grenar, men säkerligen uti ingen till dea grad som i sjörnetien. Af all publik tjenst år Marinen den, som förenar högsta behofvet och 564 Den 5 Martil. bruket af de flesta vetenskaper; utsatte priser i England af dess Longitudsbyreau till 20,000 Pund Sterling åt den gern med säkerhet kan beståmina säl tet att finna Longifuden inom en half grad på sjön, jemte manga andra mindre pris, vittna tillräckligt om det råtta af denna slutkonst.
Per. 1. — d:o af § 65. Mom. 2. „ n , „ —a och arhets » ” ” §' ‘1 / ordningen. 44 Constitutions-UlskoUels Memorial, N.o 68. Nuvarande Riksdags-Ordnings. Nya Förslagets §. 31. Mom. 2. —« ■—. utgår — §. 32. början —• —• • motsvaras af —• «— §. 65. Mom 3. „ slutet — •— ersattes i arbetsordningen §. 33. Mom. 1. Per. 1, d:o ■—. §. 65. „ „ Per. 2. • d:o §. 105. „ Mom. 2. * d:o — ■— •— §.65. Mom. 1. d:o —- §. 107. §. 34. Mom. 2. ersättes i arbetsordningen, samt af —. §. 73. §. 35. — motsvaras af — •—. §. 66. §. 36. Mom. 1. d:o — . §.65. Mom. 5. „ Mom. 2, 3 och 4 ersättes i arbetsordningen, samt af §. 73. §. 37. Mom. 1. — d:o •— d:o „ Mom. 2. — d:o af ■ §. 77. §.§. 38,39 och 40 — d:o — d:o _ _ §. 41. — —• d:o af _ _ — 67 och 76. §. 42. d:o af _ — 78. §. 44. Mom. 1. motsvaras af — ^ — §, 72. „ Mom. 3. ersättes i arbetsordningen •—. §.§. 45—55. d:o —. d:o §. 56. Mom, \. d:o —. — .— §. 116. „ Mom. 2. Per. 1. (stadgandet om instructionen) ersättes i §. 119. „ „ Per. 1 (för öfrigt) motsvaras af — .— §. 117, „ „ Per. 2 och följande d:o §.§. lil och 112.