Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror, att, då sådane tal hållas å Ridderskapets och Adelns vägnar, det är mera formenligt, att af hörandet äger rum, förr än Deputationen afgår. Jag tror, att detta äfven vore ett exempel för de öfrige Stånden, alt ej vid denna första hälsning göra sine tal till långa afhandlingar, utan blott lill välönskningar, i anledning af Riksdagens början, en bestämmelse, som i Riksdagsordningen för dem är stadgad. Jag hemställer således, om det icke vore lämpligt, att vi nu kunde få afhöra talen, innan Deputationen afgår. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade de Herrar Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, livilke åslundade att deltaga, så väl uti den stora Deputationen, bestående af 48 personer, hvilken komme, att i morgon klockan half 2 eftermiddagen i underdånighet uppvagta Hans Maj:t Konungen och Det Kongl. Huset, som ock i den vanliga HälsningsDeputationen, hvilken borde på förmiddagen till de öfrige Stånden afgå, att anmäla sig lill anteckning hos RiddarhusFiscalen; och tillkännagaf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken_, det Den 11 November f. m. 21 Hans Excellence, Generalen m. m. Herr Grefve Jacob De la Gardiej uppå Herr Landt Marskalkens anmodan, benäget åtagit sig, att anföra sistnämnde HälsningsDeputation, hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då det tillförene alltid varit vanligt, att sedan Ordföranden för Ridderskapets och Adelns HälsningsDeputation till de öfrige RiksStånden från bemäldte RiksStånd med Deputationen återkommit, anmoda Ordföranden, att inför Ridderskapet och Adeln uppläsa de hos de öfrige RiksStånden hällne Tal, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle linna lämpeligt, att man nu äfven finge på enahanda sätt förfara. Ropades någre Hej.
Garn, hos Ridderskapet och Adeln: att Utskottets åtgärd att höja tullen å Linne-, färgadt och ofärgadt, det förra från 8 till 12 sk. och det senare från 12 till 18 sk. W, ej syntes hafva varit af behofvet påkalladt, serdeles livad det färgade angår, enär endast blått oell grått härstädes kunde väl färgas; — i Borgare-Ståndet, att både värdesoch tullbestämmelserna å alla sorters garn blifvit af Utskottet för högt tilltagna; — att, då kändt är, det garn af lägre numror inkomma såsom högre, Utskottet bordt antingen uppgifva medel till förekommande häraf, eller ock föreslå lika tull å alla numror och slag; — att Bomullsgarn, under N:o 26, bör åsättas endast 6 sk., och öfver N:o 26, 4 sk., samt å färgadt Turkiskt rödt 2 R:dr värde och 6 sk. tull; — å Kardullsgarn bestämmas, på det ofärgade, otvinnade och odubblerade 1 R:dr 24 sk. värde och 12 sk. tull, samt å det färgade, tvinnade eiler dubblerade 2 R:dr värde och 16 sk. tull; — samt å Linnegarn antagas, å ofärgadt 8 sk. och å färgadt 12 sk. tull ; — och ändtligen att de af Tull-Comileen föreslagne tullbestämmelser böra bibehållas. Glas, hos Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet: att högre tull icke, på sätt sorn skett, bordt åsåttas, än Glasbruksidkare sjelfve begärt och att de af Tull-Comitéen föreslagne bestämmelser bordt följas, samt hvitt fönsterglas, som blifvit höjdt till 16 R:dr 32 sk., ifrån 15 R:dr, snarare bordt sänkas, enär den inhemska tillverkningen ej förmår fylla behofvet; -— och hos Bonde-Ståndet, att tullen i gällande taxa å pressade glas samt å rå och slipade, folierade och of olie rade Spegelglas, bordt oförändrad bibehållas.
St:r att bevilja medel för byggande af ett nytt Post-hus, hvari boställsrum för embelsmännen skola inredas. R. St:r kunna i anledn. häraf säga: det vilja vi göra, men med det vilkor, att de som få boställen, skola dem också bebo. En anledn. för motionens väckande förefinnes således och jag nekar icke heller remiss. Hr Stjernsvärd: I strid med de 2:ne första talarne anser jag min motion vara fullkomligt lagenlig och äga anspråk på att kunna och böra remitteras. Jag nekar icke, att anledn. till motionen varit den K. Propos:n om upförande ef ett nytt Post-hus, hvari boställsrum för embetsmännen skola inredas. Således synes det mig vara fullkomligt i sin ordning att man föreskrifver vilkor för åtnjutande af sådana boställslägenheter. Jag tror för öfrigt, att det står i fullkomlig harmoni med flere äldre dylika stadganden. För Landtstaten är förbjudet, att uthyra deras bostäder, äfvenså för embetsmännen vid Flottan, och hvad Arméen vidkommer, har jag citerat författningar som påbjuda detsamma. Frih. Cederström har ansett dessa författningar så urgamla, att deras tillämpning icke mera kan ifrågakomma; men Frih:n torde dock ihåg - Den 25 April 385 ihågkomma, att den författning som grundlägger Indelningsverket icke är yngre, men ändock alUid framdrages af dem, som med all gevalt motsätta sig all förändring af denna institution. Vill man i ena fallet åberopa en förfluten tid, så får man hålla till godo att man åberopar den i ett annat. Hvad sjelfva saken vidkommer anser jag obehöfligt att derom yttra mig. De som yttrat sig emot motionen hafva icke bestridt dess nytta, och jag anhåller således om remiss till StatsUtsk. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus Fredr.: Den siste talaren har sagt, att författningar skola finnas hvari boställshafvare förbjudas att uthyra sina boställen; men några sådana stadganden hafva mig veterligen icke emanerat, och jag upmanar den ärade talaren att upgifva dem.
R:dr 32 sk. b:ko inköpt, vid laga skifte erhållit sina egor, 2 tunnland 26,8 kappland åker och 16 tunnland 7,6 kappland skogsmark, i ett sammanhang lagda invid Ärnäs hemmans rågång, så att desamma, för hvilka i arrende nu utgjordes 75 dagsverken, skattade till 25 R:dr B:ko, jemte alla hemmansdelen tillhörande onera och besvär, kunde med fördel begagnas såsom torp till förenämnda boställe; och vore af Kungsborgs bolag, såsom vederlag för ifrågavarande qvarnställe, bo - 68 Expedilions-Utskoltets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 47. ställshafvaren erbjuden, jemte berörda hemmansdel, fri mäld för femton tunnor råg och tjugu tunnor hafra årligen.
Majlis derå aflåtna nådiga svar. IV. 121. A. 140. — afslutande, angående. Riksdags-archiv, angående ytterligare anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade. Se Anslag. Riksdagskostnader, om ersättning för åt Landtmarskalken och öfriga Ståndens Talmän. I. R. 22. II. B. 129. A. 183. ( 103 ) Rikdagskostnader, angående arfvode för granskningen och liqvidcrandet af reqvisilioner och räkningar å. IV. B. 117, 124, 157. A. 160. — angående deras bestridande directe, genom Riksgälds-kontoret. I. R. 22. II. B. 129. A. 183, III. E. 59. — angående förskott å aflöningen för den hos RiksStånden och Utskotten anställda betjening. II. B. 250. III. A. 3. — om förminskande deraf. lil. B. 414. A. 37. — angående sökt arfvode för utdelning af de efter sislförflulna riksdags slut tryckta häften af Bihanget till RiksStåndens Protokoll. IV. B. 116, 124. A. 157. — angående bestämmande af den RiksStåndens och Utskottens kansli-betjening tillkommande aflöning. V. B. 556. VI. A. 196. Riksdags-Ordmng, angående det hvilande förslaget till ny, jemte dervid fogad serskild artikel äfvensom i sammanhang dermed till ny Regerings-Form. I. B. 31, 131, 143, 221. II. 3. A. -88.
Departements-chefen, hvad angick beskattningen af stångjerns-smidet och jernmanufaktur-verken, lindring deruti böra ske genom förminskning uti den denna näringsgren för närvarande ålagde bevillning, hvadan Departements-chefen i underdånighet tillstyrkte, det Kongl. Majit jemväl måtte fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på billigheten deraf att, vid nu förestående förnyade pröfning af grunderna för denna bevillning, dessa måtte bestämmas på ett sätt, som för näringsidkarne blefve mindre betungande; hemställande Departements-chefen af sådant skäl, att Hammarskatt] ernet nu måtte uppföras till det belopp, hvartill skatten i medeltal uppgått, eller 6,300 Sk:$[, motsvarande efter 14 Ridr pr Sk:8£ 88,200 Ridr. f) Svafvelbruks-lionden, som under åren 1847—1851 i medeltal uppgått till 956 R:dr och varit i jemnt stigande, ansåg Departements-chefen med säkerhet kunna beräknas till 950 Rdr. g) Enär Mantals-p enning arne, hvilka vid sednaste Riksdag beräknades till 350,000 Ridr, utgjort: år 1851 „ 636 „ 82,591 „ 8' Kongl, Maj.ts Nåd. Prop. om Statsverket \ 833. år 1847 345,466: är 1848 351,470: år 1849 355,533: är 1850 358,613: är 1851 360,902: samt häraf sig visade, att folkökningen varit i jemnt stigande, så att Mantalspenningarnes summa årligen ökats, ansåg Departemeuts-chefen denna statsinkomst böra beräknas till det belopp, hvartill den under det sistnämnda året uppgått, eller, i rundt tal, till 360,000 R:dr. h) Tillfälliga Rotevakqnsoch Mötes-afgifter, vid sednaste Riksdag beräknade till 4,500
Tankfull höll hon sin hand under en af dess finaste strålar, så att den återstudsade och spriddes omkring i tusende glittrande perlor i gräset, på blomstren, och smyckade hennes hår mer skönt än de demanter, som vanligen fästade hennes dunkla lockar. Hon hörde ett ovanligt buller, såg hastigt upp, framför henne stod en ung man, hvilken med blixtrande ögon betraktade henne. Hon ville fly, men han qvarhöll henne. "Sköna Alhejdi", sade han, "öknens son har trotsat döden för att se dig, men han ångrar det icke, dröj blott ett ögonblick, och han är mer än belönad". Alhejdi ville fly, hon ville dröja, hon ville se ned, hon ville blicka i hans ögon. Hon dröjde det ena ögonblicket efter det andra. Snart hördes en af hennes leksystrar komma sjungande. "I morgon vid den tid, då solen går till hvila, sköna Alhejdi", sade fremlingen och försvann, i det han betydelsefullt lade fingret på munnen. Hvem var den fremmande? Hvad ville han? Hvarifrån kom han, huru hade han sluppit in? Alhejdi låg hela dagen stum på sin divan. Aftonen kom och ännu stodo middagens doftande frukter orörda, ännu lågo hennes svällande lockar endast löst sammanfästade och utan smycken. Det blef morgon, redan vaknade blommor och fjärilar, men ännu hade icke Alhejdi slumrat. Slutligen tillslöto sig dock hennes ögon behagligt, och solen stod redan högt på himmelen då hon vaknade. Sköna tärnor, smycken i dag eder herrskarinna med dubbel omsorg. Hvarföre vill hon i dag vara så skön? Hvarföre smyckar hon sig? På hvem tänker hennes hjerta? Är det väl för sin fader hon vill stråla eller är det, emedan den okände fremlingen skall se henne? Solen sänker sig, den skall snart gå att slumra i vesterns svällande molnbäddar. "Alhejdis väninnor, lemnen mig ensam, jag vill slumra en stund, låten ingen nalkas". Men Alhejdi slumrade icke. Skall Alhejdi gå till springbrunnen? Kommer han, den herrlige fremlingen? Hon måste dock varna honom, befalla honom att gå bort, han kunde ju eljest vänta henne länge och bli upptäckt.
Jnlemnades och uplästes följande: Wördsamt Anförande. Dä de Herrar Ledamöter, som af de kespective Med-Standen i Riksens Högloft. Ständers Bewillnings-Utskott blifwit utnämnde til den Beredning , som nu ytterligare granskat de anmärkningar, forn blifwit gjorda i Riks-Slanden öfwer den xroje<Ier»6k förändring af OKartW 8iZill»trL. Förordningen, icke kunnat förmas göra något afseende a Bonde-Ståndets protest mot den x-rojecteracls fördubbling för Allmogen i der Lkartre ^illatPbelopp wid Rättegängär, hwarutinnan de i alla tider njutit lindring, får jag, såsom Ledamot i Beredningen af Bonde-Standet, som redan gjort min reservation, efter det icke ar oh tilstandigt wika fran Ståndets besluts dock under hopp om mitt Srands bifall, för ar kunna närma oh til de t<L8peÄivs Med-Standens önssningar, utan at hwarken sjelfwe exponera oh för wära hemmawarandes hat och förföljelser, eller wacka dem lii oro och illwillja mot de KespEive Med-Standen, som älagt et enda Ständ 854 Den 17 Mars. Ständ en sädan ny bestallning, följa»- de medelwäg. Under öfwerlaggningarne härom sa wal i Be» redningen som i Högloft.
är genomegoislisk, men kan den vara anMen huru än qvinnoidealet vexlat utseende, nat? Ja, skulle det ens vara lyckligt, om somligt står dock qvar orubbadt, och om männen blefve allt qvinligare och qvindetta, qvintessensen af det qvinliga, det benorna allt manligare, tills det till sist hvarhagliga, oförklarliga ljufva, om detta äro ken funnes manlighet eller qvinlighet? Helt männen så rädda, så egoistiskt rädda, att visst icke. Och så behöfver väl qvinnode med händer och fötter skola kämpa mot emancipationen, om den får utveckla sig hvar reform, om än aldrig så rättvis, som lugnt och sundt, ej heller medföra slika skulle kunna föra det med sig, att qvinligvådliga resultat. heten blefve lidande. Nu har man af en eller annan anledning blifvit van att aldrig kunna tänka på qvinnoemancipation utan att tillika tänka på kortklippt hår, manlig röst oeh karlaktiga rö- relser. Männen hafva trott qvinligheten hotad och derför fått agg till hela emancipationsrörelsen. De tycka också, att ett par vackra läppar icke förskönas af cigarretten eller cigarren, och ehuru de måste medgifva, att qvinnorna böra hafva samma rätt och frihet som männen att tillegna sig skadliga och onaturliga vanor, kunna de dock icke undertrycka den hemliga önskningen, att qvinnorna, i det fallet förståndigare än männen, måtte afstå från att göra dessa sina rättigheter gällande. Jag vill ej afgöra, om männens motvilja i detta afseende är beroende på inskränkthet och fördom, jag konstaterar endast dess befintlighet: herrarne vilja helst behålla tobaksrökningen liksom alla sina öfriga olater och missbruk såsom sitt okränkbara privilegium. För öfrigt hör man nog också sådana anmärkningar, som alt qvinnoemancipatiooch mönstertidning. M e n de voro röda som mogna körsbär, och mellan dem lyste ett par tandrader hvita som snö, ehuru de väl aldrig gjort bekantskap med tandborste. Håret hängde litet oordnadt kring den svettiga pannan, men det missklädde henne ej o c h de bruna ögonen hade en varm och liflig blick.
Fock, B. W.: af honom sökt pension . 89 Fond till understöd och lån för vatten-afledningar 160 Forss-Styrmans-boställe: indragning af ett dertill anslaget hemman 114 Fribrefs rättighet för Tull-Verket 80 Friheter, Städers: minskning i anslaget derföre 86 Frihetsår för Jernverk i Norroch Westerbotten 63 Frälsejordens befrielse från Rusttjenst vid Adelsfanan 189 Frötuna och Rådmansö socknar: vissa Hemmansegares derstädes rätt alt lösa hemmansränlor efter visst sladgepris 248. Betis N:r. Fullmägliges i Banken och Riksgälds-Contoret rättighet att bebo Riksgälds-Contorets f. d. Hus 353. „ tillökning i deras arfvoden 354- „ i Riksgälds-Contoret: om de vilkor hvarpå de ega upptaga lån 4l9* 43S. Fyrbåkar: uppförande af sådane på åtskillige ställen 82. Fyrings-anstalternes förbättrande, angående ibid. Fångar, Arbets-: Straff-Fängelser för sådane 176. Fångars skjuls och underhåll: tillökning i anslaget dertill . 86, 219. Fång-Gevaldiger: dess rätt att vid fångtransport begagna ridhäst . 4^* Fältförvaltnings-Regleraente: belöning för utarbetande af ett sådant 98. Fästning, Warbergs: användande till Correctionshus 44* Förbakning och transport af spanmål: anslagets derför öfverflyt tande på 8:de Hufvud-Titeln 81. Förlagslåne-rältighet för Höganäs Stenkols-Verks Bolag iSy. Förmedling å Kronoskattehemman, angående 2^3. Förslagsanslag: anslagens till reseoch tractamentspenningar förändring dertill .. 3^0. Försvars-Verket: angående ett anslag dertill å öfverskotten på Stats Verkets inkomster 78, 212. „ inskränkning i kostnaderne derför genom förändrade organisationer .. go. „
Det förslag, som uti fjerde puncten blifvit framstäldt , har Herr Linström uti ett senare ingifvit och till Banko-Utskottet remitteradt Memorial närmare utvecklat sålunda: Att större Sedlar skulle från Banken utgifvas endast på vissa bestämda Summor, såsom 10, 20, 50, 100, 500, och 1000 R:d med tryckta valeurer, och alla på sins emellan olika format, med afskaffande af hittills bruklige transporter såsom onyttige och till ingen säkerhet tjenande; hvarefter vissa förråd af hvarje valeur förfärdigades, som beständigt underhålles och i General-Cassan förvarades. De fördelar, som med en sådan förändring blifvit åsyftade, nemligen förekommande af Banko Sedlars förfalskning från mindre till större valeur, en skyndesatn och lättad expedition , en mångfalldigt förenklad boksföring, och ett i samma mån förminskadt behof af Embetsoch Tjenstemän, skulle onekligen derigenom kunna vinnas; men å andra sidan torde ej böra lemnäs ritan afseende de olägenheter, som deraf med skäl böra befaras, då desamma efter Utskottets tanka äro af den vigt och betydenhet, att de vida öfverväga dem, hvilka med det nu brukliga Expeditions-sättet äro förenade. 390 Banko-Utskottets Betänkan/len, Magasinering af färdige storne Sedlar i Bankens' Uenerai Gassa , är en a n st a 111 af den betänkliga beskaffenhet, att Banko Utskottet ej skulle kunna tillstyrka dess vidtagande, äfven örn vadan och olämpligbeten deraf ej vöre genom framfarne tiders erfarenhet besannad. Med Bankens smärre Sedlar är i detta alseende ett ganska skiljaktigt förhållande.
Uti den underd. skrifvelse, deruti de af Rikets Ständer fastställda grunder för det nya mynt-systemet blifvit hos Kongl.Majit anmälda, hafva Rikets Ständer bland annat yttrat,alt för Sveriges penningeförhållanden icke funnes någon bestämd räkne-enhet,enär Specie-Riksdalern, B:co-R:drn och Riksgälds-R:drn, hvar för sig, kunde såsom enhet, efter hvars och ens godtfinnande, betraktas; samt alt ett sådant obestämdt förhållande syntes icke böra för framtiden fortfara, helst detsamma, efter numera börjad silfverutvexling, ofelbart skulle leda tili olägenheter af flerfalldig art och på elt skadligt sätt förvilla begreppen oin fastigheters, varors, arbetsbiträdens och fordringars rätta värde. Det var sålunda visserligen icke för att med en ny öka de redan antagna och begagnade räkne-enheterne, som Rikets Ständer föreslogo införandet af courantberäkningen, utan det dermed åsyftade, uttryckligen tillkännagifna ändamålet var, likasom med Rikets Ständers vid sista Riksdag i* samma syftning gjorda framställning, att erhålla en för hela Riket gemensam räkneoch mynt-enhet, lägre än Silfverspecie-Riksdalern. Men då en sådan mynt-enliet, oansedt Utskottets nitiska bemödanden, svårligen lär kunna åstadkommas, med mindre Kongl. Majit densamma godkänner, så skulle troligen resultatet af Utskottets nu framställda förslag, derest det af Rikets Ständer, emot all förmodan, godkändes, blifva alt, genom tillskapandet af ett nytt namn på en del af det representativa myntet, den villervalla och oreda i våra penningeförhållanden, sorn redan förut så menligt inverkar på industrien och rörelsen inom landet, lomme att än ytterligare ökas. Så länge den allmänna bokföringen och all uppbörd samt alla liqvider med Staten skola verkställas i Riksdaler Råneo, kan, äfven om Bankens samtliga sedelsorter utställas på Ridr Courant, Bancoräkningen hvarken afskaffas eller umbäras.
Men då de af Herr Stjerncreutz, under loppet af sistlidne Riksdag, lyftade 3:ne föi skotts-summor, till ett sammanräknadt belopp af 3,200 R:dr B:co, blifvit från Riksgälds-Contoret utgifne, till följd af skriftliga reqvisitioner, hvarå dåvarande Lnndtmarskalken tecknat godkännande, i enlighet med Rikets Ständers beslut, så föreslår Utskottet, att dessa 2,200 R:dr må, såsom nöjaktigt redovisade, utur Riksgälds-Contorets räkenskaper afskrifvas. Ankom till Exp.-Utsk. den 14 April kl, 6 e. m. Memorial, angående en gratification åt Commissarién D. Ek, för dess hafde befattning med reparationen och inredningen af Riksgälds-Contorets förra hus, som nu begagnas af de Ofrälse Riks-Stånden samt Rikets Ständers Utskott. (R.Grs A.) Uti Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret lill innevarande Urtima Riksdag afgifne Berättelse om nämnde Contors tillstånd och förvaltning, hafva Fullmäglige, i sammanhang med redovisningen för fullgörandet af det dem, vid sistlidne Riksdag, gifne uppdrag, i afseende på reparationen och inredningen af Riksgälds-Contorets förra hus, som nu af ofrälse Riks-Stånden och Rikets Ständers Utskott begagnas, samt anskaffande af erforderlige inventarii-persedlar, anmält Commissarién D. Ek, som, enligt af Fullmägtige dertill erhållet uppdrag, besörjt, under egen ledning och tillsyn, förenämnde reparation och inredning, samt anskaffandet af byggnads-materialier och inventarii-persedlar, lill erhållande af någon vedergällning för hans möda och besvär, samt uppoffring af tid.
Af denna summa anslås till de af Rikets Ständer förordnade direktörer, hvardera arfvode å 200 r:dr — r:dr 800: — deruti inberäknadt såväl ljuspenningar, som resekostnadsersättning; och ega fullmäktige, att,; efter direktionens hörande, bestämma lönevilkoren och öfrige förmåner för såväl Banko-ombudet, som tjenslemännen och vaktbetjenten vid lånekontoret, under vilkor och förbehåll att det anvisade anslaget för lönekontorets förvaltning, 3,000 r:dr, jemväl afsedt för alla utgifter i öfrigt, icke må öfverskridas. I sammanhang härmed och alldenstund Rikets Ständer, vid inrättandet år 1823 af lånekontor i Götheborg och Malmö, beträffande granskningen af lånekontorens styrelse och förvaltning, förordnade, att Rikets Ständer skulle välja ibland sig, på lika sätt, som för Banksdiskontens öfverseende sker och enligt de ordningar, som inom hvart stånd, i afseende på dylika val finnas och blifva stadgade, fyra revisorer, en af hvart stånd, samt lika många suppleanter, äfven en af hvart stånd, i händelse af revisorernes bortgång eller förfall, hvilka alla böra vara boende inom distriktet för det lånekontor, hvars förvaltning osli räkenskaper de skulle revidera, och som det åligger att, jemte ett af Bankofullmäktige utsedt serskildt ombud granska lånekontorets förvaltning för det föregående året, i enlighet med den för revisorerne gällande instruktion; har Utskottet skolat tillstyrka, att ett lika beslut må fattas, i fråga om granskningen af lånekontorets i Wisby räkenskaper och förvaltning, hvarjemte Utskottet får fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten derafi att utse så väl direktörer och suppleanter för lånekontorets förvaltning intill nästa riksdag, som revisorer och suppleanter för granskningen af kontorets räkenskaper m. m. för nästinstundande år, för den händelse att lånekontoret med närande år kan träda i verksamhet. ,'8 'Banko-Vlikotlets Memorial, N:o 67.
Ja, jag menar ock, att Herren hafver tänkt uppå det rökande, som I uti Juda städer och på Jerusalems gator bedrifvit hafven, samt med edra fäder, Konungar, Förstar, och allt folket i landena, och hafver lagt det uppå hjertat; Så att Herren icke mer lida kunde edart onda väsende och styggelse, som I gjorden; derföre ock edart land är vordet till öde, vidunder, och till bannor, så att der ingen inne bor, såsom det i denna dag tillgår. Derföre att I rökten, och emot Herran syndaden, och icke lydden Herrans röst, och vandraden i hans lag, rätter och vittnesbörder; fördenskull är eder ock sådana olycka vederfaren, såsom det i denna dag befinnes. Och Jeremia sade till allt folket, och till alla qvinnorna: Hörer Herrans ord, alle I af Juda, som uti Egypti land ären. Detta, säger Herren Zebaoth, Israels Gud: I och edra qvinnor hafva med edrom mun talat, och med edra händer fullkomnat det I saden: Vi vilje hålla vår löfte, som vi himmelens Drottning lofvat hafve, att vi henne röke, och drickoffer offre; nu väl, I hafven hållit edart löfte, och fullföljt det med gerningarna. Så hörer nu Herrans ord, I alle af Juda, I som bon uti Egypti land; si, jag svär vid mitt stora Namn, säger Herren, att mitt Namn icke mer skall, genom någors mans munn af Juda, uti hela Egypti land nämndt varda, den der säger: Så visst som Herren Herren lefver. Si, jag vill vaka öfver dem till ondt, och intet godt, så att ho som af Juda uti Egypti land är, han skall genom svärd och hunger förgås, tilldess att det hafver en ända med dem. Men de som svärdet undkomma, de skola likväl komma utur Egypti land in uti Juda. land igen, med en liten hop; och alltså skola då alle de öfverblefne af Juda, som in uti Egypti land dragne voro, till att bo der, förnimma, hvilkens ord sant vordet är, mitt eller deras.