Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bancooch Lag-Utslcotiens Betankande N'.o 3, t , §• l7- Banken må ock, efter serskild öfverenskommelse, i utbyte mot Svenskt silfvermynt, lemna guld och silfver i plansar, utländskt guldelfer silfvermynt, eller vexlar på utländsk metallisk valuta, härrörande från det creditiv å utrikes ort, sorn vid hvarje Riksdag för Banken öppnas bör ,f genom ett af Konungen och RiketsStänder fattadt beslut. §. lä, Föreskrifterna uti 2 och 3 §§. af Lagen för Banken af den 1 Mars i83o om hvad iakttagas bör, i händelse af Bankens vägran att sedel vid uppvisandet med faststäldt belopp inlösa, förblifve till kraft och verkan gillande, likasom vore de i denna Lag ordagrannt intagne, IIL Gap, Om Bankens rörelse såsom Lane-Bank.. §• 19* Banken må, i den ordning och under de vilkor, som serskildt varda uti Instructionen örn Bankens förvaltning fastställda, bevilja Cassa-creditiv åt Allmänna Verk, Corporationer , Föreningar och Bolag, att inom bestämda maximi-summor pä löpande räkning begagnas, under iakttagande af full säkerhet för Banken och med förbehållen rättighet för Banco-Fullmägtige att, när uppfyllandet af Bankens egna förbindelser det fordrar, minska eller indraga dessa Cassa-creditiv; börande formligt contract eniellan Banken och Creditiv-innehafvaren upprättas,' §." 2 ov Vidare må lån utgifvas emot ränta, icke öfverstigande 5 för hundrade : a) emot pant af guld och silfver till fulla värdet på 12 månaders förfallotid och med omsättning utan inbetalning; F) emot pant af koppar, stångjern och andra vågförda bruksefjecter , samt tackjern, högst | af värdet, och ej för längre tid än 9 månader, utan omsättning, dock så, att, efter skedd inbetalning, nytt lån å samma pant raå beviljas, derest omständigheterna det i öfrigt medgifva. 6 Bancooch Lag-Utskottens Betänkande N:o 3. §• 2I Bankens nuvarande Discont-rörelse på namn och på publika papper skall, vid den lid, i den ordning och på de vilkor, som, genom ett af Konungen och Rikets Ständer gemensamt fattadt beslut, varda bestämde, på Riksgälds-Contoret öfverflyttas. §•
Majit genom utfärdade general-ordres bestämdt, äfvensom alt de af Rikets Ständer dertill anslagne medel, hvilka sednast 60 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 7i. vid 1847 och 1848 års Riksdag förhöjdes från 80,000 R:dr B:ko, sorn de då utgjorde, lill nuvarande belopp af 120,000 R:dr samma mynt, varit afsedda för en öfningslid af 12 dagar, inoch utrycknings-dagarne oberäknade. — Att under denna korta lid någon väsentlig öfning icke kan hinna bibringas bevärings-ynglingen är lätt att inse, men ätt genom vapenöfningens utsträckning, såsom nu är föreslaget, en större utbildning för krigareyrket skulle i någon hufvudsaklig mån kunna af honom förvärfvas, mäste Utskottet betvifla. Och såsom säkert kan antagas, att den fördel, som derigenom må vinnas, ingalunda uppväger de stora olägenheter, hvilka af öfningstidens förlängning ostridig! skola blifva en följd, förnämligast den, alt en alltför betydlig arbetskraft drages från näringarne och isynnerhet jordbruket, en olägenhet, hvilken destomera förljenar afseende, som i den närmaste framtiden jemväl jernvägs-byggnaderne torde taga en större arbetsstyrka i anspråk. Dessutom hyser Utskottet den öfvertygelse, att, i händelse landet bolås af krig, tillräcklig förberedelsetid då icke skall saknas för att gifva Bevärings-manskapet den daning, som erfordras, för att det må kunna, någorlunda militäriskt hildadt, inträda i den slående arméens leder, och, derest Rikets Ständer, i enlighet med hvad Utskottet förut tillstyrkt, bevilja det af Kongl. Majit äskade anslag för utsträckning af indelta arméens vapenöfning, skall derigenom att arméen sålunda blifver mera tjenstbar och duglig såsom stam för beväringen den sednare inom jemförelsevis kortare tid erhålla den nödiga öfningen. På dessa skäl hemställer Utskottet, att Kongl.
Underlåter Stats-Rådet att i något af de fall, som i 87, 88, 89 och 90 §§ sagde äro, Riksförsamlingen inom föreskrifven tid sammankalla; åligge det Riksförsamlingens fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret, att ovilkorligen och utan ringaste dröjsmål Riksdags kallelse utfärda, på det Riksförsamlingen måtte sammankomma, att sin och rikets rätt iakttaga och skydda. § 92. I de fall, då Konungen eiler Stats-Rådet sammankallar Riksförsamlingen, fastställes tiden tili riksdagens begynnelse efter trelionde och inom femtionde dagen från den, då kallelsen blifver uti hufvudstadens kyrkor kungjord. Riksdag, till hvilken Riksförsamlingens fullmägtige i Riks banken och Riksgälds-kontoret kallelse utfärdat, skall sammanträda å femtionde dagen efter den, dä Stats-Rådet sist bort kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöra låta. § 93. Derest Riksförsamlingen är å lagtima riksdag samlad, eller tiden för sådan riksdags början inom femtio dagar tiljstundar, då något af de i 87, 88 och 89 §§ omtalade fall inträffa, må kallelse tilt urtima riksdag icke utfärdas. § 94. Riksdagarne skola hållas i rikets hufvudstad, utom i de fall, då fiendes framträngande, eller pest, eller andra lika Vjgtiga hinder göra det omöjligt eller för Riksförsamlingens frihet och säkerhet vådligt. I sädane fall må Konungen, efter samråd med Riksförsamlingens fullmägtige i Riks-banken och Riksgälds-kontoret, en annan riksdagsort utsätta och kungöra. 22 Konstilutions-UIskottets Memorial N:o H. 2. Riksförsamlingens sammansättning. § 95. Riksförsamlingen utgöres af tvenne afdelningar, Folktinget och Landstinget. § 96. Till Folktinget väljas, på sätt i särskild val-lag föreskrifva är, ellhundradetjugo Riksdagsmän för hvarje lagtima riksdag: och vare valen gällande ej blott för den riksdag, ulan äfven för urtima riksdagar, der sådana komma att hållas innan ny lagtima riksdag inträffar. § 97.
Öfvergå vi nu till herr H:s åsigter om qvinnans uppfostran, finna vi, att han grundar dessa på en för henne egendomlig själsdaning. Denna skulle fordra, att, såsom hittills varit vanligt, först och främst qvinnans känslolif utbildas. Förståndets utveckling kommer i andra rummet. » Det är icke så mycket hennes förstånd som hennes hjerta, som behöfver näring ». Herr H. vill i anologi härmed tilldela henne många undervisningsämnen, men från dessa borttaga den vetenskapliga kärnan. Endast den allra ytligaste bildning skulle vara för qvinnan lämplig, helst under form af bildande konst, skönliteratur och hvad som i öfrigt kan inverka på hennes sinnen. För en abstrakt själsverksamhet anses hon ej ha hvarken behof eller anlag. Men är nu denna omtalade, egendomliga själsdaning verkligen för qvinnan ursprunglig? Har den icke snarare framkallats af ett ensidigt och ofullständigt uppfostringssystem? För den, som tänker sig in i saken, tyckes det senare vara det antagligaste. Ä r så förhållandet, blifva de hittills gällande principerna för qvinnans utdaning förkastliga. Tvärt om tyckes hon ha full rätt att erhålla lika grundlig utveckling af förståndsfunktionerna som mannen. Säkert skulle hon hafva ofantligt mera glädje och nytta häraf, än af att, såsom herr H. förordar, få sitt känslooch fantasilif uppjagadt. Ä t detta håll har hon redan hunnit mer än tillräckligt långt. Derom vittnar mycket — bland annat den ofta omtalade och ständigt förargelseväckande nervositeten. Totalintrycket af herr H:s bok blir det, att qvinnan bör lefva i en finare, högre sfer än mannen, hvilkens pligt det är att så mycket som möjligt skona henne från detta jordelifs obehag. Många qvinnor kunna emellertid intyga, att detta behagliga sätt att lefva ej blef deras lott; någon manlig beskyddare ha de ej. För att icke tryckas allt för hårdt af ogynsamma omständigheter, fordra de att sättas i tillfälle att beskydda sig sjelf va. Men derhän kommer det aldrig, om herr H:s mening allt framgent skulle göra sig gällande. Att den nu gillas af många, syntes af de smickrande omdömen, som en stor del af tidningspressen bestod herr H:s bok.
M. nu icke till ändring upptagen, hvarföre äfven StatsUtsk. icke ansåg sig hafva något skäl att frångå ett beslut, som af föreg:de Ständer blifvit fattadt. Jag har visserligen nu hört Frih. Gyllengranat träda upp emot denna fördelning, och borde måhända deraf sluta, alt det vore Regeringens åsigt, att densamma ej borde äga rum, men StatsUtsk. hade till en sådan förmodan ingen anledn., då i K. M:s propos. ingen förändring härutinnan var föreslagen. För öfrigt hvarken kan eller vill jag här ingå i något bedömmande af den stora eller lilla flottans mer eller mindre ändamålsenlighet för Sverige, utan anser jag, lika med flere andre talare, att detta visserligen bör öfverlemnas åt K. M:s eget omdöme. Gr. von Platen, Baltzar: Ehuru jag visserligen icke hade ämnat låta inleda mig i en discussion, som jag anser otillbörlig vid ett tillfälle, då R. St. hos K. M. anhållit, att en plan måtte uppgöras, i hvilken bestämmes den proportion, som bör iakttagas emellan linieskepp, kanonslupar och ångfartyg o. s. v., måste jag dock i någon liten del vidröra densamma. Man har här nemi. endast tyckts vilja se saken från en sida, och jag beklagar derföre, alt icke någon med mera erfarenhet i sjökrigsvapnet är här närvar, för att deröfver yttra sig. Jag önskar emedlertid att så kort som möjligt svara i den frågan. Jag ber sålunda blott, alt till den värde talaren, som nyss gaf ett så vackert loford åt Svenska skärgårdsflottan, i det han förklarade, att om Sveriges kuster endast vore väl försedde med en sådan, så skulle aldrig någon linieflotta tänka pä att nalkas desamma, till denne värde ledamot ber jag blott att få framställa 2:ne frågor.
De förberedande försökeä (att i stort åstadkomma ett till Bankens 3o Berättelse af Banco-Fulimäglige. nva sedlar tjcnligt papper), för hvilkas ändamålsenliga utförande Herr Bagges skicklighet och omsorg nu anlitas, önskar och hoppas Banco-Styrelsen kunna vara tilländabragta omkring September månad innevarande år (i833), så att tillverkning för en blifvande sedel-consumtion då måtte, med behörigen undervisadt och inöfvadt folk, kunna begynna, och sedermera, i nion af behof, fortgå. Om detta mål dessförinnan kunnat ernås, vore så mycket bättre; men längre än till slutet af September sträcker sig i alla händelser icke Banco-Styrelsens anspråk på Herr Bagge, till följd af nu ingången öfverenskommelse. /• Herr Bagge har att vid Tumba njuta fri kosthållning och uppassning, hvarom Bruksförvaltaren drager försorg; äfvensom, att hästar och åkdon hållas honom kostnadsfritt och utan omgång tillhanda, vid resor fram och åter, emellan Tumba och Stockholm. 8. I och för sitt engagement skall Herr Bagge hafva att påräkna en contant ersättning af minst Femhundrade (5oo) Riksdaler Banco; kommande summad, i mon af den nytta hans bemödanden medföra, att, inom ett maximum af Ett Tusende (iooo) Riksdaler Banco, bestämmas af BancoFullmägtige i samråd med Herrar Pasch och G. af Uhr. Stockholm den 7 Februarii i833.
Lag-Ulffokkct i Betänkande af den 2Z sistlekne Augusti yttrat och tilstylkt i afseende pä Lagcn.s rälta förständ i yrde (kapitlet Ärfda Balken; hwarom de respectivc Med-Ständcn sä wäl svin wederbörandc Utskott wbrdsamt och wänligen stullc underrättas, supra. Lx ?splvco!!ci fri. ketei8on. Utdrag af Protocollet, hället wid Riksdagen i Stockholm den 2s September 1809. S. D. Som wid företagande af Högloft. Banco-Utssottets Protocolls-Utdrag af den 4 i denna mä n^d - Den 2 October. 12IZ nåd och ätföljande transumerade Prvtocoller, angäcnde den inom Utskottet af Herr Doctorn och Biskopen m. m. Friherre förner wäckke fräga, om behörigheten af en utaf Utskottets Ordförande framstäld proposition i afseende pä Utskottgts Canccllie-Fördclnings pttrandc öfwer elt af Friherre Löverström hos Högloft. Riddcrskapct och Adeln ingifwit och till Utskottet rcmittcradk Memorial, ben anmärkning tvid Högloft.
Uej, förfaller detta villor kor användandet at berörde kordi ingsbelopp rj,^oo,«oo R:dr; samt 3:o att, i kräga om sättet kör re verserandet ak förenämnde Iielopp 4,^00,000 R:d>', tvänne 8tänd, eller R. v. il. samt p,äste-8tändet Irikallit Dtslottens i ,3:de pnnelen gikna tillställa»; 3o4 8tatsoell Laneo-Dtskottens vid I,villigt föl liällande Utskotten tä föreslä V. Lorgare-8lättdet, ->tt med förstnämnde 2!ne L>ks-8tälid i clemia clel sig luce»a; men antages ej denna inbjudning , län cili lVämnden al' förströ k ta 8tatsoell Laneo-Dtskvtten unller omröstning komnra följande Dl oposi tiont Den sam bifaller 8tatsoeb Laneo-Dtskottens i i3:de puneten al' Letänkandet lV:o »4 8>l'ne tillstyrka»: att Ion 8tats-Verkets capilalskuld för 1808 ärs krigskostnadel' skola as Liksgälds-tlontoi, et utfärdas förskrilningar, a It. 8t:s värnan, ställde till Landen eller Oiclres, a minst 10,000 L:dr L:co bvardera till ett sammanlagdt belopp af /j,4oo,ooo L:dr L:co, oell dessa förbindelser ställas pä betalning af allenast ^ proeents ränta trän oell med i8äo, oel» pä betalning dessutom af 2 prveent ärligen i afräkning ä piämiliva capitalet finn oell med l8ää; under löibebäll derjemte tor Liksgälds-Lontoii et att göra större eller mindre afbetalning af entita let, röstar ^<r. Den det ej vill, röstar ^Ve/. Vinner
Län aflåtet Memorial, hvaruti, bland annat, föreslås, det Rresterskapet borde vara skyldigt att, i likhet med alla andra Koställs-innehafvare, sjelfve underhålla sina Kostallen, och att den särskildta betalning, Presterskapet njuter uti Likstol samt för Barndop, Kyrkotagning och Brudvigsel, måtte försvinna. Till följe af ofvanbemälte tvänne Respective Ståndens Remisser, har Utskottet låtit sig föreläsas nyssnämnde tvänne Memorial; men som enligt 114 §. RegeringsForrnen, Utskottet icketär berättigadt att föreslå något, som till rubbning af ett Riks Stånds privilegier kunde föranleda, samt de af så väl Herr Lagmannen Olivecreutz, som Riksdagsmännen Lars Larsson och Petter Jansson gjorde framställningar åsyfta förändring af Presterskapets inkomster, hvilka genom 3:dje och 4:de punkterna uti de Presterskapet, den 16 October □.733, förundte Privilegier, blifvit på det uttryckligaste och kraftigaste sätt bekräftade och stad lastade; alltså anser Utskottet sig icke kunna i något slags granskning af dessa Memorials innehåll ingå; dock har Utskottet trodt sig vid detta tillfälle kunna och böra nämna, huruledes, sedan, vid 1809 års Riksdag, Högvördiga Prest-Ståndet, af böjelse att stärka förtroendet emellan Rarare och åhörare, samt för att tillika gå Heder* v är* 1 Den 17 April. 245- värda Bonde-Ståndets yttrade önskan '..till mötes,1 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att, enär billige Tiondesättningar blefve frivilligt af Pastorerna och Församlingarna'uppgjorde samt "af ■vederbörande Herrar Landshöfdingar och Consistorielprof vade och gillade,. det matte vara Consistorierna tillåtet att insända sådana öfverenskommelse! till Kongl. Majas
Fogden äger derefter att meddela sådant tillstånd åt så många, som myndigheterna bestämt, och må med denna näring icke förenas försäljning af andra varor äq mat och dryck. § 8. Hvar och en, som det sålunda är tillåtet, att försälja bränvin på någon marknad på landet, skall, innan denna rättighet tilldelas honom, erlägga en särskild afgift, som bestämmes till tre gånger så stort belopp, sora andra marknadssökande, till följe af lagen den 20 .Aug. 4848 angående polisuppsigt och vakthållning vid marknader, skola erlägga, dock i intet fall mindre än 40 Spd. Denna afgift tillfaller amtskommunen. § 9. Den rättighet, som i lagen om handeln d. 9 Aug. 4859 § 4 tillkommer handelsberättigade norrmän, som ankomma till vissa fisklägen, att under tiden från den 4 Febr. till den 50 April, så väl af inbyggarne på stället, som af öfrig vid fiskeläget vistande allmoge, emot bränvin tillbyta sig råa och saltade fiskprodukter, upphäfves från och med den 4 Jan. nästa år. -154 Norska Lagen angående bränvins försäljning ock utskänkande. § 40. Med bränvin förstås i denna lag ali dryck, som är blandad med eller beredd af jiränvin. Hvilket Wi antagit etc. Gifvet Malmö den 49 Aug. 4848. OSCAR. Fredr. Due. Schouboe. Lag, innehållande förändring uti lagen om bränvins försäljning och v/skävkanåe. Wi OSCAR etc. etc. »§ 25 i lagen af den 6 Sept. 4 84S om bränvins försäljning och utskänkning förändras sålunda, att andel i böter, som falla till följe af öfverträdelser af nämnde lag, endast tillfalla angifvaren, när denne är länsman eller annan vid politiet anställd embetseller tjensteman, hvaremot dessa böter vid andra tillfällen, derunder äfven inbegripet, när angifvelse sker genom anställda kontrollörer, odelade tillfalla vederbörande fattigkassa. På samma sätt förhålles med hänseende till konfiskationsbeloppet, enligt lagen om bränvins försäljning och utskänkande den 4 9 Aug. 484S. g 5. Hvilket Wi antagit etc. etc.
Ståndet fattat, kommer alltså att af det yttrande, som Vällofl. BorgareStåndet nu mera, sedan upplåningen blifvit beslutad, lärer finna nödigt att Baneo-Utskottett Bet änkan dem ti afgifva, rörande vilkoren derföre, bero, huruvida Rikets Ständers beslut genast kan an* ses vara fattadt, i öfverensstämmelse me d Utskottens förslag, eller någon ytterligare åtgärd af Utskotten i detta hänseende kan blifva erforderlig. Tolfte Puncten är oförändrad antagen af Höglo!!. Ridderskapet oell Allein, Högvördiga PresteSiandet och Vällofl. BorgareStåndet; och hvad sorn Hedervärda BondeStåndet ansett böra ti läggas, innefattar endast sådana ämnen, rörande hvilka de öfrige Stånden, i anledning af Utskottens förslag i ijule Puncten, beslutat. I afseende på denna Trettonde Punct, deri Höglofl.
Genom remiss, som den 16 innevarande månad blifvit SeraphinterOrdens-Gillet meddeld, har Eders Kongl. Maj:t i Nåder behagat infordra Seraphimer-Ordens-Gillels underdåniga utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer vid granskning af Seraphimer-Ordens-Gillels redogörelse och förvaltning för åren 1836 och 1837 gjorde anmärkningar, hvaruti förmäles det Revisorernes uppmärksamhet blifvit fästad derå, att Hospitals-Direclionerne i Landsorterna utlånat medel till betydliga belopp åt enskilda personer, men att dessa fondens fordringar blott till summan blifvit inför Seraphimer-Ordens-Gillet redovisad; i anseende hvartill och då Revisorerne ansågo lämpligast, det Seraphimer-OrdensGillet ensamt förvaltar Hospitals-Fondens fordringar och deraf meddelar lån, Revisorerne tillstyrkt, att de åt personer på Landet försträckta summor anlingen måtte indrifvas och till Seraphimer-Ordens-Gillet öfverlemnas, för att derifrån å nyo utlånas, eller ock alt Jåne-handiingarne till Ordens-Gillet insändas, för att, i afseende på säkerheten derstädes granskas och förvaras, genom hvilken åtgärd faran för möjligen framtida förluster, mer än nu, skulle förebyggas, hälst det alltid visat sig, att Seraphimer-Ordens-Gillet aldrig uraktlåtit något som kunnat bereda fondens förmån och säkerhet; hvarjemte Revisorerne, med upprepande af antalet utaf Seraphimer-Ordens-Gillets Tjenstemän och Yaktbetjening, förklarat sig finna, det aflöningen, utgörande för dem alla tillhopa 4,306 R:dr 32 sk. Banco årligen, jemte en pensionsoch expectance-stat af 966 R:dr 32 sk.
Staten föreskrifva en regelbunden hushållnings införande derå, och derigenom skulle dels Kronan beredas säkerhet, att skogens grundmassa å den upplåtna marken bibehölles, eller, med andra ord, att skogsmarkens värde icke förminskades, hvilket ej kunde anses tillförsäkradt genom nuvarande stadgande, att hemmanseller skogsräntan städse skulle åtfölja sågverket, enär dess byggnader, efter skogens möjliga förödelse, skulle ega ringa eller intet värde, dels ock derjemte sågverksegaren erhålla visshet derom att i all framtid undfå det påräknade antalet sågstockar, hvadan en regelbunden skoghushållnings in - Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 50. 13 förande å ifrågavarande skogsmark skulle blifva ej mindre med Statens väl och säkerhet, än äfven med sågverksegarnes verkliga intresse öfverensstämmande.
Då tullen å socker var 1 sk. pr U, utgjorde drawbacken 2 sk., hvilket icke var för högt. Gr. von Fersen: Lika med Frih. Rantzou anser jag den ulfästade drawbacken, 3 sk. 6 r:st. pr U socker, icke vara för hög, hvarföre jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag i denna del. Frih. Rantzou: Jag anser denna fråga af vigt för sockerfabrikerna och skulle helst önska en drawback af 4 sk. pr m, emedan jag är öfvertygad, att det skulle uppmuntra tillverkningen. Hr af Billbergh: Så länge införseltullen var så låg som hittills, ansåg jag det vara olämpligt att gifva högre drawback, än hvad motsvarade tullen å råämnet, ehuru jag ganska väl kände, att varan förminskades af förädlingen; men sedan tullen blifvit ökad, tror jag, att det är fördelaktigt att höja drawbacken med 6 r:st. öfver tullafgiften, dock icke derutöfver. Jag tillstyrker aliså bifall till [Jtsk:s förslag. Utsk:s i 6:te punkten framställda förslag bifölls. 7:de punkten. Utskts förslag bifölls. 17 II. 3g 3o6 Den iS December f. m. 8:de punkten. Hr af Billbergh: Så länge ved var förbjuden till utförsel, var det ifrågavarande stadgandet nödigt; men nu är det öfverflödigt, så vida det icke kommer att lyda: ”må tullfritt intaga «Scc Frih. Rantzou instämde med Hr af Billbergh. It. o. Ad. beslöt det tillägg till denna punkt, att den deruti omtalade ved skulle få tullfritt utföras. Gr. Posse: Den nu föredragna 6:te punkten angår underrättelserna till tulltaxan i allmänhet; oell innan vi öfvergå till y:de punkten, anhåller jag derföre om propos. till bifall å hvad betänk. JNfo 29 uti nu icke omförmälda delar i öfrigt innehåller. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, sedan utlåt. H:o 45 till alla dess delar blifvit genomgånget, H.
Ständers egen uplysta granssning, får Srats-Utjkottel nu afgifwa desi utlärande öfwer de anmärkningar, som inom de Respeckive Riks-Ständen blifwic gorde wid Bilagan Litt. F. titt Utskottets betänkande angående Stats-regleringen, innefattande Miluaire-Staterne till Sjös. Uti det generela yttrande, som Stak - Utffot»et i afseende pä Rikeks Sjömagt anfört uti sielfwa in gres - 8Z2 Den is Zebruarii. gretzén till desi Betänkande, angående Militaire-Staterne till Sjös har Stats Utskottet ansedt delta wara etr amne, som fordrade en närmare undersökning och urredande, an Stats - Utskottets inskränkta tid medgifwit att anställa; men Utskottet trodde likwäl att genom Flortornes sammanstående under en Chef och en styrelse skulle ofelbart Stars werket för framtiven kunna winna mycken besparing. Ur siere synpuncker har detta ämne blifvit uti de frän Högloft. Ridderskpet och Adeln meddelte anmärkningar framstäldt. såsom l werkstälirgheien icke förenligt med inrättningen och bestämmelsen as detze särskilta Florror. Skars-Utskottet har i detz förra betänkande ansedk detta böra utrönas genom den Commitöe Utskottet förestagit kill en plans uygifwande om de förändringar som lunna finnas nöoiqe och nyttige art widtaga uti Rikets sä Miliiair Civile och Ecclefiastique Stater. Och sär Utskottet harwid endast tillägga der Utskottet i öfrigt anser detta wara ett amne som egenleligen ankommer pa Kongl. Maj.-'s egen Nådiga pröfning och höga godtfinnande. De öfrige gorde Anmärkningar bestå Uti följande nemligen. i:o Angående Mljtaircns Aflöning wid HrlogS-Flottan.