Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag uppbragte likväl enligt ordres Danska fartyg redan nära 6 veckor före krigs-fÖrklaringen, och intet fartyg kunde gå utan Convoy. Herr Hjerta, Gustsf: Det är blott med Frankrike och Preussen, som förhållandet skall bestämmas enligt Stats-Ministerns note, i«ke med Danmark. Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af d.dje puncten i Friherre Hjertås serskilta mening. Ropades Ja och Nej Grefve Cronstedt, Claes: Jag anhåller att puncten å nyo mitte uppläsas. Sedan 3:dje punckten, i anledning häraf, blivit å nyo uppläst, fortfor Grefve Cronstedt: Det synes af punctens innehåll att det ej var, soro Herr Hjerta nämde, Frankrike och Preussen, sona menades, utan Danmark. Den 85 november e, m . 557 Herr Hjerta: Herr Nordensköld ansåg såsom skaij hvarföre denna punct ej Borde bifallas, att han uppbringat Danskar 6 veckor före krigsförklaringen. I afseende på Danmark, der man har en bestämd termin, kan likväl icke Ståts-Ministerns note, komma i fråga, utan blott i afseende på Frankrike och Preussen, emedan det ej var kändt, när kriget utbröt med dessa rnagter. Grefve af Ugglas, Gustaf: Om jag ej bedrager mig, hade Stats-Ministern i sin skrifvelse till Comite^n uppgifvit cn viss termin för krigs tillståndet med älla rrtagterne, men Kongl. Maj:t förklarade, att det ej i afseende å alla magterne borde beräknas efter den tid Ministern bestämt. Uppå derefter af Herr Grefven oeb Lan dt -Marskalken förnyad pi oposition, blef 3:dje punclen i Friherre Hjertås serskilda mening af Ridderskapet oell A-' deln bifallen: 4: de Punckten i Friherre Hjertås serskilda mening blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln gillad. 5: t e Puncten. Herr Hjertås, Guslaf, vid Stats-Utskottets
Majus, uti Dess Nådiga Skrifvelse, förklarade viTja, att icke antaga de i underdånighet gjorda an hudet. 1304 Den 28 Juni. buden från vissa orter, att i stället för gärdens utgörande in natura, erlägga densamma till ett visst faststä 11 dt belopp i Spannmål eller penningar, utmärker ett ojäfaktigt bevis om Kongl. Majas faderliga ömhet, emedan afgiften, afpassad efter Saltpeterns nu ägande värde, ©tvifvelaktigt Liefve mycket högre, än denna vara i framtiden, under en allt mer och mer tilltagande production, skall komma att gälla, och mycken olikhet uti denna gärds utgörande, lika undersåtare imellan, skulle, i händelse anbuden blifvit antagne, hafva uppkommit. Under det fördelaktiga skick, hvaruti Saltpeter-tillverkningen numera blifvit försatt, voro således, enligt Utskottets tanka, några andra underdåniga önskningar icke att framföra, än att Herrar Comiterade, som af de ifrån Herrar Landshöfdingarne och Salipetersjuderi-Styresmännen årligen inkommande Rapporter öfver tillverkningarne, aldrabäst lära k*änna det ena .Länets brist och det andras öfverflöd, ville med det sednare låta ersätta bristen, emot betalning till de Priser som kunna betingas och bestämmas af Herrar Comiterade, till hvilkas ömhet och omtanka Hemmansägare i allmänhet böra hysa oinskränkt förtroende, hvilken betalning skulle på en gång med öfriga Krono-Ulskylderna debiteras och indrifvas; och genom denna utväg kunde de Aboer, som ännu icke hunnit sa uppdrifva Saltpeter tillverkningen, att gärden nästa år kan utgöras, vinna åtmindstone alne års anstånd, och återigen de Hemmansägare, som, efter vederbörlig pröfning, befunnos hafva lo cal - Den 3 8 Juni. 13P5 oal och jordmån emot sig och sakna bränsle, kunna afbörda deras skyldigheter, utan att bero af enskilta Försäljningsrnäns oskäliga stegring.
Der är renskrifningsbilrädet icke så lätt att erhålla oell genom antagande af K. M:s af Utsk. tillstyrkta förslag kunna således HofRme försältas i en så slör förlägenhet, att de möjligen blifva nödsakade anhålla hos K. M. ali få återgå till gamla ordningen. Afven mäste jag anmärka det misstag, som ligger i det till StatsRåds-prot. anförde skäl för tillstyrkt indragning af HofR:nes Registratorer, nemi. att dessa befattningar endast bestå i renskrifning. Såvidt jag har mig bekant, är Svea HofRätt den enda, der Regislratoni hufvudsakligen har ett dylikt åliggande. De andra HofRmes Registratorer hafva helt andra göromål och följaktligen kunna de icke hänföras under kathegorien af renskrifvare. Om således Svea HofRätt kan undvara sin Registrator, hvarföre skola de ^öfrige HofRme beröfvas sine, enär desse HofR:r ansett dem behöflige. Hvad slutligen angår StatsUtskis skäl för sitt tillstyrkande af bifall till K. M:s Propos., tillåter jag mig den anmärkn., alt af dessa skäl åtminstone det första strider emot sanna förhållandet. Utsk. säger nemi. ”att det af K. M. aflåtna förslag lill lönereglering för HofRmes tjenstemän och vaktbetjenle är grundadt på de af HofRme sjelfre gjorda utredningar och framställningar i ämnet.” Af hvad jag redan i detta ämne yttrat, lärer R. o. Ad. finna, alt 2:ne HofR:r alldeles icke begärt en sådan förändring, som den af K. M. i Nåder föreslagna, utan tvertom hemställt att nuvande or ganisation af deras kansli-expeditioner måtte bibehållas, hvaremot det ensamt varit Svea HofRätt, som velat omorganisera sitt kansli i den riglning jag i det föreg:de omförmält. Jag anmärker äfven såsom en oriktighet, att, efter de beräkningar jag haft tillfälle se, den löneförbättring lloflOnes tjenstemän enl.
Lika med Friherre Åkerhjelm väntar jag af Herr Generalintendenten d’Orchimont den delicatesse, att han ej begagnar sin rätt att emedlertid här infinna sig. Sluteligen får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att om, enligt hvad Friherre Boje yrkat, Ridderskapet och Adeln skulle decidera Generalintendenten d'Orchimont berättigad till inträde å Riddarhuset och Konungen 3 veckor härefter gåfve sin Nådiga sanclion åt den föreslagna redactionen af 3^ §., så skulle Herr KrigsRådet, efter denna tidens utgång, åter vara sin representationsrätt förlustig. Herr Lefre'11, Jolian Pehr: En värd Ledamot Herr Cederschöld har anfört, att den nya §., som är i fråga att stiftas, skulle vara användbar för närvarande fråga. Jag tror, att ConstitulionsUtskottets förslag har för afsigt, att stadga något generelt för hela classen, men man kan derföre ej säga, att ConstitutionsUtskottet blifvit hördt öfver den speciella frågan, som rörer en individ. Jag vill blott anmärka detta, emedan härigenom kan uppkomma en villa, då man ej skiljer emellan categorier och enskildta fall. Hvad. beträffar den händelse, att Herr d'Orchimont nu H Den 17 November. skulle förklaras berättigad behålla sin pollett, och sedermera, efter antagande af det nya förslaget till §. RegeringsFormen blifva densamma förlustig; så är detta något, som, i min tanka, icke kan inträffa, emedan det skulle innefatta en retroactiv verkan och följakteligen vara olagligt. Örn ban nu anses berättigad att qvarblifva såsom Riddarhusets Ledamot, kan ingen sednare stiftad Lag fråntaga honom denna rättighet. Friherre Åkerhjelm: Ehuru Herr Cederschöld upptagit och besvarat den af en värd Ledamot Herr Lefren, emot mitt anförande gjorde anmärkning, torde jag likväl få tillägga några ord.
Bergström från Stora Kopparbergs län, i sammanhang härmed yrkadt, att Utskottet måtte, efter tagen kännedom om de i detta ämne af ortens invånare till vederbörande ingifna ansökningar, föreslå det i desamma för ifrågavarande kanal-anläggning begärda anslag, att, fördeladt på förutnämnda sätt, få, från och med år 1849, till ändamålet användas; f) Hamnbyggnad vid staden Iljo, hvartill kostnadsförslaget upptager 66,400 r:dr och styrelsen föreslagit statsbidrag med 50,000 r:dr; och har Utskottet till behandling i sammanhang härmed företagit en inom Borgare-ståndet af herr J. B. Fagerberg väckt motion, att Rikets Ständer måtte, till utförande af ifrågavarande, för sjöfarten å Wettern högst nödvändiga företag, bevilja direkt statsbidrag med förenämnda belopp 50,000 r:dr, att, på sätt handlingarne förslagsvis upptaga, utgå under tre års tid jned 16,666 r:dr 32 sk. om året; g) Öppnande af segelled genom Ullereds sund i Wenern, som, enligt förslag, erfordrar en kostnad af 81,282 r:dr 32 sk.; h) Hamnbyggnad vid Mariestad, upptagen till en kostnad af 46,520 r:dr, hvarför styrelsen tillstyrkt statsbidrag med 34,890 r:dr; hvilket sistnämnde belopp herr J. Thorn, uti en inom Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, föreslagit Rikets Ständer att för ändamålet anvisa; i) Hamnbyggnad vid Calmar, hvarför i kostnadsförslaget beräknats 35,127 r:dr, och af styrelsen såsom statsbidrag föreslagits 24,820 r:dr; k) Kanaloch slussanläggningar mellan Philipstad och Sjöändans lastageplats, beräknade till en kostnad af 130,000 r:dr, hvaraf styrelsen såsom statsbidrag föreslagit 65,000 r:dr. Vid pröfningen af desse, dels af Kongl.
Sfi länge de sålunda indragne personerne qvarstodo såsom tjenstgörande, betydde denna eventuela indragning mindre, men i den män afgång bland dem inträffat, hafva olägenheterna deraf blifvit för regeinenterna allt mera känbara; och då i följd af tirnad afgång underofficerarnes antal vid kompanierne i allmänhet nu mera vore inskränkt till endast 2, eller 1 fahnjunkare och 1 furir pä hvarje kompani, hvarmed, utom det alt sådant vore stridande emot all militärisk organisation, ordningen inom kompanierna omöjligen kunde i längden bibehållas, har Kongl. Maj:t, pfi regementen derom gjorda underdåniga framställningar, funnit sig föranlåten, att af Rikets Ständer äska löneanslag för 8 sergeanter vid hvartdera af merberörda regementen eller 1 per kompani, ä 186 R:dr för hvarje, elier för 16 sergeanter till hopa, 2,976 R:dr att med hälften deraf eller 1,488 R:dr hvartdera regementets anslog påföras. Vid flera föregående riksdagar hafva Rikets Ständer fått emottaga framställningar om ökade anslag till gardesregementerne; dessa framställningar hafva bos Ständerna rönt mer och mindre framgång. Till ådagaläggande deraf torde Utskottet få omnämna, att vid 1828, 1829 och 1830 årens riksdag, bevrjades tillökning i anslagen för Svea lifgarde med S,390 R:dr, och för Andra lifgardet med 5,SOO R:dr, till förbättrande hufvudsakligen af underbefälets löner, samt mathållningen för truppen, hvarjemte Rikets Ständer uti deras derom lill Kongl. Maj:t aflåtna under - 14 Slats-Ulskotlets Utlåtande, M 85. dåniga skrifvelse yttrade den anhållan, att hvad tillökningen i det högre befälets löner angick, utväg dertill måtte beredas genom någon minskning i befälets personal.
Ständer framhärda med djup un* dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majtts underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På *174 Den 14 Juli. Pä Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner , h t. Xandtmqrsk, Pä Prest Ståndets vägnar J. A. ljndblom, n. v, Talman. På Borgare-Ståndets .. '‘vägnar Yr. Schwan, Bt. Talman, På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Upplåst hos Samtliga Riks-Ståndea den t4 Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung! Med anledning af den utaf Eders Kongl, Maj:t,genom Nådig Remiss af den 22 sistlidne Februari , till Riksens Sländers Stats-Utskott öfverlemnade underdåniga skrifvelse från Kongl. Sundhets Collegiurn, med anhållan, att dess Stat måtte tillökas med 2:ne nya Eoner , nemligen It Historia Naturalis et Botanices Professorn 444 R:dr 21 sk. 4 r. oedi för Historias Naturalis et Botanices Demonstratorn 133 R:dr 16 sk., samt alt det arfvode af 200 Rtdr årligen , som jiu bestås den Kongl. Cqllegii Eedamot, hvilken, förestår Fält-Eäkare-C«ntoiret, jemte arfvode! för en Kammarskrifvare 100
Dervid har man dock att taga ytterligare några omständigheter i betraktande, dels att, som de Belgiska banorna i början byggdes mycket mindre omsorgsfullt än nu är händelsen, i följd deraf ock anläggningskostnaderna för de sednare årens banor Den 25 April m - blifvit mycket större än för de första årens, dels att jordbruket derstädes, redan vid samma banors första anläggning:, hunnit deri utveckling att något betydligare framåtgående deraf sedermera icke kan siigas hafva egt rum. — I Sverige åter har man att hoppas ■att just jernvägarne skola framkalla en ny odling och ny industri uti vida högre grad än hittills, samt således i ännu större proportion än i utlandet öka inkomsten å jernvägarne. Ehuru jag således icke vill förespegla, det vi, efter loppet af några år, skola kunna förvänta oss någon nettobehållning af 5 eller 6 proc., så tror jag dock icke att man får måla förlusten alldeles så stor, som vi nyss hört, eller att man bör framställa en skildring uti så mörka färger som den man här, på grund af StatsUtsk:ts upgifter i frågan, lemnat. Dessa upgifters riktighet vill jag i öfrigt icke bestrida; men jag har endast velat antyda, att man icke kan draga några säkra slutsatser af de omstämdigheter, som f. n. förefinnas, samt att man har temligen stor ani. att hoppas på något bättre. Först efter nästa statsregleringsperiod, då vi fått våra banor utsträckta till någon större längd samt dessa banor någon längre tid varit i verksamhet, först då kan man bedöma om Staten gör klokt att i stor skala fortgå med jemvägsbyggnader. Jag tror dock man handlar klokast, om man i nästa statsregleringsperiod bygger jernvägar i en mindre skala än som hittills skett. — Gr. Mörner började sitt anförande med att andraga det otjenliga uti den jernväg, som före sista riksdagen var föreslagen att gå norr om Mälaren åt Sala o. s. v. Denna fråga är dock nu alldeles icke väckt. Den är icke gjord till föremål för K. Stms pröfning; och jag behöfver alltså icke ingå uti något bedömande af detta förslag, hvilket jag i öfrigt verkligen icke tror har någon särdeles framtid för sig, åtmin stone icke någon nära liggande.
Denna discussion kommer säkert att föras ej såsom hittills skett vid våra skolrevisioner, nästan blott af läroverkens styresmän, utan ock af lärarne sjelfva, äldre och yngre. Den tiden är visst ej långt borta, då stora reformer skola inträffa både vid skolorna och de högre läroverken. Dessa reformer skola visst äfven omfatta universiteten, som utan tvifvel komma alt undergå en ganska väsendtlig förändring, hvarigenom studierna skola mera ändamålsenligt än hittills riktas dels på blifvande embetsmäns bildning, dels på vetenskapernas framsteg. Vid företagande af denna reform, skall visserligen den comité, som lill dess förberedande blifver nedsatt, finna sig föranlåten att lemna tillbörlig uppmärksamhet åt alla förslag, som hittills blifvit väckta, eller genom dess egen uppmaning, som ej kan uteblifva, kunna framkallas. Utom del ofvannämnda medlet, alt, med sä vidt möjligt lika yttre förhållanden, lemna ät de båda skolorna att sig emcllan utkämpa siu strid, gifves det för Slaten ännu ett annat ej mindre vigtigt, i afseende hvarpå jag öfverensstämmer med det af Hr Lagergren i förra plenum väckta förslag om skollärare-seminarier. Jag begärde dä icke bans motion pä bordet, Den 24 Augusti e. m. 4G9 emedan motionären sjelf sade det vara lika lydande med det han väckte vid förra riksdagen ; och jag anhåller nu blott alt dervid få göra en anmärkn. Han har nemi. föreslagit, att dessa seminarier skulle förläggas i uuiversitets-släderna, hufvudsakligen derföre att de skulle kunna sältas i beröring med dervarande cathedralskolor. Jag skulle likväl tro, att man kunde hafva ett tillräckligt surrogat för dessa i Stockholms alla lärdomsskolor samt härvarande gymnasium. Här vöre dessutom tillfälle för skollärarue att i nya elementarskolan skaffa sig underrättelse' ont det nya systemet. Jag anser nemi. lika med Hr Lagergren att, för vinnandet af det med skollärare-seminarier åsyftade ändamål, och för utvecklingen af hela vårt skolväsende, är nödigt alt skollärarne inhemta kännedom af både det gamla och det nya skolsystemet, sältas i tillfälle alt sjelfva bedöma och att använda båda.
Utsk. hade sig bekant, att med sängkläder icke kunde förstås annat än täcke, och derifrån härleder sig det anmärkta förhållandet. Hvad angår den af Frih. Rehbinder omnämnda, af mig såsom cavalleri-officer mcddelta upplysningen, så har jag ingalunda bestämdt förklarat, utan blott sagt att jag trodde förhållandet vara sådant, som jag uppgaf, om hvilken mening jag dessutom icke var ensam. Beträffande frågan om återremiss af skrifvelsen, så, ifall Frih. Cederström anser formvidrigt att skrifvelsen ändras här, isynnerhet om sista strofen skall utgå, vill jag icke motsätta mig hans begäran. Likväl får jag erinra derom, att i händelse vid slutet af riksdagen, då en mängd mål skola expedieras, långa skrifvelser blifva återremitterade ; så skulle så långa uppskof deraf uppkomma, att Exped.Utskts göromål blott derigenom komme alt medtaga flera månaders tid. Hr Nordensköld: I anledn. af Gr. von Flåtens anmärkn. får jag upplysa, att jag skulle kunna vara af samma tanke, sorn' han, ifall Exped.Utsk. hade sagt i belänk. koj och sängkläder, emedan jag anser att täcket hvarken löser eller binder; men rättare är att säga koj och täcke; ty om båtsmännen commenderas ut, kunde de möjligtvis medföra madrasser, som icke passa för kanonjollarna; men så långt mankan fournera båtsmännen med koj och madrasser, är det lämpligast. Också hafva vi uppköpt ett betydligt parti hår, för att deraf tillverka madrasser. För min del anser jag återremiss icke behöflig. Gr. von Platen: Den siste värde talaren har fullkomligen upplyst, att sängkläder och täcke icke äro detsamma, utan skiljaktiga saker, och såsom haia jemväl upplyst, är det redan antagligt vid flottan att förse båtsmännen med madrasser. Likväl får jag förnya mitt [förra gången afgifna yttrande, att jag skulle anse likgiltigt hvilketdera uttrycket man begagnade, derest icke trenne Stånd hade godkänt det betänk., uti hvilket det heter sängkläder. Jag vet, att i R. o.
Deremot skulle samma ändamål fullkomligen vinnas genom bifall till Herr Ehrenborgs förslag , att ansökningarne alltid böra inlemnas; in dupplo, hvarigenom ett exemplar af handliogarne alltid skulle finnas i LandsCancelliet, och sorn af Konungens Befallningshafvande kunde handläggas, äfven om förklaringen och den communioerade acten uteblefvo. Jag tror, af sådan anledning, att Ridderskapet och Adeln icke bör lemna sitt bifall till Utskottets Betänkande, Den 25 September e. m• 331 Herr Grefven och LandtMarshilken gjorde proposiiion li l bifall af LagUiskottets föievarande Utlåtande. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven peli Landt Mar si diken hemställde om Ridderskap®! och Adeler behagade afslå berörde Utlåtande. Ropades Ja. Föredrogos ånyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch Qeconomje-Utskottets den 15 dennes afgifne, samt den j 9 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkanden J N:o 180 Om en jemnare reglering vid de Indelte Regementerne 5 Stainoch HjelpRotarne emellan. Om upphörande af de Stockholms Stad anslagne sä kallade, Hamn , Bro , Torgoch Renhållnings afgifter för vissa va. ror, som Bandeller Sjövägen till Staden införas. Örn Saköres .Längders allmänna kungörande. N:o 183- Om förhöjning i Tullen å Finskt '33*' Hen 25 September e. m och Eyskt glas, samt dess framlida förbjudande till införsel med mera.
I mål, för hvilka sockneslämman af Contracts-Prost eller annan serskildt förordnad prestman utlyses, vare denne ordförande. *8 §- Ordförande åligger att ärendena tydligt och fullständigt till öfverläggning framställa, samt att tillse, att icke andra ämnen till afgörande företagas, än de, som uti den förutgångne Kungörelsen äro uppgifne, och till socklieslämmas handläggning höra. Ordföranden tillhör ock alt öfver sockneslämmas förhandlingar föra Protocoll, hvari serskildt upptages hvarje öfverläggnings-ämne, en sammandragen redogörelse för öfverläggningen, samt beslutet och skälen dertill. Protocollet må, när så ske kan, genast, men skall i annat fall, sist å fjortonde dagen derefter, i socknestämma justeras; och åligge det Ordföranden att, vid slutet af hvarje sockenstämma tillkännagifva, å hvilken af dessa dagar justeringen kommer alt förrättas. Protocollet undertecknas af Ordföranden, hvilken för dess vigtighet är ansvarig, och bestyrkes af minst trenne af församlingens ledamöter; finnes ej trenne vid justeringen närvarande, eller vägras underskrift, tage då Ordförande intyg om förhållandet af närvarande Kronoeller Kyrko-betjent, och ege Protocollet sedan vitsord. Ordföranden åligger att Protocollen, införda i en serskild bok, noggrant för - Expeditions-Ut skottets Förslag till uncl. Skrifvelse > N.-o 4°o. 977 förvara och vårda. Honom tillhör ock att, när helst så äskas, meddela utdrag af protocollet till Sockne-Nämnden, samt att för öfrigt åt en hvar, som det åstundar, hålla protocollet tillhanda, för att deraf taga afskrift, hvilken af Ordföranden till rigtigheten bestyrkes. Skulle så inträffa, att å Socknestämma fattas beslut i ämnen, hvarom sock nesta ruma icke eger rätt att besluta, då bör Ordföranden deremot göra föreställningar och sådant till protocollet anmärka; hvarefter och sedan justering föregått, det genast skall af Ordföranden till Konungens Befallningshafvande insändas för vinnande af rättelse. 9 §.
Fru Elisabeth kom med sin majestätiska gång och bad Tony komma upp o c h känna, o m det var tillräckligt med fjäder i sängdynorna. Den dag och den natt, som nu följde, tillbragte Tony i det mest upprörda o c h hjälplösa tillstånd. Hon tänkte också nu ett ögonblick på att anförtro sig till onkel Jonas, men det var endast ett ögonblick. Han var nu mera så säker på sin sak, o c h ville hon rymma, måste det också ske utan hans vetskap. Hennes tankar kastades fram och tillbaka i en evig kretsgång. I ena ögonblicket fann hon, att det skulle vara henne omöjligt att nu bedraga onkel Jonas, o c h hon slöt ögonen och kved invärtes vid föreställningen o m all den sorg och förtviflan hon skulle bringa öfver sina föräldrar, sina syskon o c h alla, som hade älskat henne i hemmet. Men så tänkte hon på, huru de hade bedragit henne; huru man hade hindrat henne mottaga de bref hennes älskade sändt henne, och hon föreställde sig all den smärta oeh ångest hennes ögonskenliga likgiltighet måtte ha förorsakat honom. Onkel Jonas hade icke varit med om att narra henne. Honom misstänkte hon icke ett ögonblick, och hon hade orsak till sin obegränsade tillit till h o n o m; — men fadern, modern, kanske systrarna! Hvem kunde veta, huru de med listiga konster hade bevakat henne och uppspårat och förstört de bref, som voro bestämda till henne, — ja, kanske läst de dyra kärlekseder o c h ö m m a försäkringar, som endast voro skrifna för hennes ö g o n! Vtd dessa tankar uppstod i hennes hjärta något, som hon aldrig känt förr, något, som liknade hat. Hon ville hämnas, hon ville för alltid 18 Humlegårdsgatan - t t » " m 18 IDUN 336 lämna dem, som så grymt hade skiljt henne från den hon älskade. Och så tänkte hon på h o n o m! Han, som dock alltid var den förste, den ende, som ägde hennes hjärta. Hon tänkte på hvarje ord han hade sagt henne, på alla de lyckliga ögonblick de hade tillbragt i hvarandras närhet.