Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förändring i Hr Ribbings för slag, hvilken jag tagit mig friheten framställa, eller rättare hans förslag med min modification, lyder som följer: ”Innehafvare af credilsedel eller invisning, äge jemväl, oberoende af den rätt, som i nästföregående § bankens borgenärer tillägges, att en månad sedan privatbanken vägrat inlösen af sedel eller invisning och icke under tiden densamma inlöst, lagsöka en eller flera lottägare med samma rätt att använda ulmätningstvång, som lag och gällande författningar i allmänhet medgifva mot gäldenär för skulder af den mest executiva beskaffenhet.’’ Der äro två skiljaktigheter mot Hr Ribbings förslag. Den ena i liden, den jag utsatt lill en månad; men ehuru jag ansett fjorton dagar vara alltför kort tid, så skall jag likväl icke vara mycket angelägen 0111 en längre, utan hellre, om Hr Ribbing i den andra skiljaktiga omständigheten vill förena sig med mig, gå till fjorton dagar. Men denna andra består deri, att jag bestämdt tillagt, att detta executionstvång icke får äga rum, såvida banken förut inlöst den sedel eller invisning, som blifvit presenterad. Detta finnes icke uttryckt i Hr Ribbings förslag; men han menar det otvifvelaktigt, och jag tror, för min del, alt Den Februari <\ m en lag bör vnra klar och tydligt redigerad. Kar nn lagen iir lill sin bokstaf så redigerad, alt, så snart banken en gång vägt al inlösen af sedel eller invisning, nian skall hafva lått alt lagsöka hvilken som helst af loltågarne, så tror jag det hvarken hafva varit meningen eller lämpligt att meddela ett sådant förordnande. Det är derföre sorn jag ansell nödvändigt att bestämdt uttrycka detta. För öfrigt tror jag, alt om bär äro flera tankar i afseende på con(ra-prnpos:n, så hafva de likväl alla rätt att förekomma under Ståndets pi öfning.
Rehbinders förslag både nyttigt och godt, vill jag dock icke underlåta att framställa den anmärkning, att jag tviflar uppå, att det för när varande är tänkbart att åstadkomma den export, som Fnhin önskar må ega rum. Jag vill erinra om hvad sorn under diskussionen är sagt, att nemi. för framtiden är den Svenska bränvinstillverkningen underkastad åtskilliga hinder och svårigheter, hvilket icke är förhållandet med den utländska. Om man nu beräknar dessa hinder och svårigheter såsom, Hr v. Hartmansdorff, till 2 sk. 6 rst kannan, 302 Den 3 November e. m. ligger redan häruti en så besvärande omständighet, att del för närvarande icke är möjligt att med utländningen konkurrera. Man har talat om att Preussen och Danmark och andra länder lemna prsemier. Så är icke förhållandet; de lemna restitution af skatten lill f eller f, beroende på huru högt man kan anse att de komma i produktion af varan. Jag skulle tro alt i Preussen går den ungefär jemt upp lill hvad som betalas uti skatt, samt i Danmark lill icke fullt -|:delar. Frih. Cederström: De af Gr. Lagerbjelke framställda betänkligheter äro visserligen ganska aktningsvärda såsom hemtade ur en moralisk, men framförallt kosmopolitisk, synpunkt; det förefaller mig likväl, som om vi borde och kunde föreställa oss, att den i främmande länder inrotade vanan alt förtära spritdrycker icke märkeligen skulle aftaga, ifall Sverige skulle afhålla sig ifrån att förse dessa länder med ifrågavande, måhända till öfverflöd inom landet tillverkade vara. Det kan dessutoom "icke nekas, att det vore för nykterhetens befrämjande inom fäderneslandet en vinst, om vi, genom välberäknade lagstiftningsåtgärder till uppmuntrande af varans utförsel, kunde, genom della ullopp för vår tillverkning, i någon mån skydda våra egna landsmän från den frestelse till ett öfverflödigt spritdryckens förtärande, hvilken förefinnes i denna varas hopande inom landet och dess, i följd af denna myckenhet derstädes, låga pris. Då nu, på säll 2:ne talare jemväl anfört, åtskilliga fördelar i ekonomiskt hänseende synes vara med den föreslagna ålgärden förknippade, anser jag mig böra instämma uti den redan framställda begäran om återremiss. Frih.
Men, på sätt nämndt är, har Utskottet, i motsats mot gällande lag och andra länders lagar, sökt så modifiera bestämmelsen i denna del, att domaren kan bedöma om och hvad inflytande värdet af det stulna må medföra. Utskottet vidhåller således de åsigtcr, som uttryckas i förenämnde §, hvilken nu blifvit den 10 i ordningen. Vid den granskning af förslaget, som Utskottet förehaft, har Utskottet vidare ansett en större omflyttning af vissa stadganden nödig, till förekommande af den osäkerhet, vid förslagets uppfattning, hvarom framställda anmärkningar vittna. Således har 2 morn. i 12 §, sorn afser flera särskilda stölder, blifvit nedflytladt till den §, som handlar om flera på särskilda lider begångna snatterier; och den 16 § har uppflyttats så, att den i nedanstående förslag är den 12, till hvilken 21 § slutligen Lag-Utskottets Utlåtande, M 48. 15 blifvit fogad såsom ett moment. Hvad denna sednare § innehåller, står nemligen i oskiljaktigt sammanhang med inbrott, såsom följd af detta brott. För den förändring stadganderna, om hvad skall hänföras till inbrott, undergått, har Utskottet vid 6 § redogjort. Det återstår således, hvad denna § angår, endast att uppgifva orsaken dertill, att Utskottet här uteslutit straff för itererade inbrott. Den är, att Utskottet, som betraktat detta farliga försök lill stöld lika med fullbordad stöld i fråga om återfall, samt jemväl derför stadgat lika långt straff-arbete, som för enkel stöld, ej eller finner anledning, att bestämma annan grund för straff-arbetets förlängning vid förnyadt inbrott, än den som gäller vid itererad stöld.
Jag känner deni, kanske mindre noga än Hr Gripenstedt, som varit i tillfälle ali derom, bättre än jag, hemta upplysningar. Här har blifvit yttrat af en annan talare, Hr Stuart, att K. M. och R. St. sammanstämmande beslutat den grundsats, hvarom vi nu diskutera. Del vore kuriöst om vi nu skulle hålla pä inom sjelfva RiksSt:n med en fråga, som de förmenas redan förut hafva afgjordt. Mig förefaller det, om, jag icke allt för origtigt t läst K. M:s nåd. propos., att den innefattar, alt arméen skall hädanefter, såsom hittills, uppbära sina löningsräntor genom sina egna uppbördsman, regementsskrifvarne. Detta strider helt och hållet emot den uppgiften alt K. M. och R. St. skulle kafva beslutat, att ifrågavar:de räntor borde uppbäras af kronofogdarue. Här synes mig således vara åtskilliga motsägelser, ock de Hrr, sorn hafva fällt dessa yttranden, torde vara i tillfälle att för R. o. Ad. förklara hvad de betyda. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle icke kafva besvärat Ståndet med något ytterligare anförande i detta ämne, om jag icke hade märkt att i Frih. Palmstjernas förslag en fråga varit inblandad, hvilken jag icke hade väntat mig alt finna der och som förut undfallit min uppmärksamhet. Jag anhåller att fä låna Frih. Palmstjernas förslag, och skall blott med några få ord antyda den anmärkn. jag vill göra. Frih. Palmstjerna säger i. punkten Litt. B: ”Med alla lill ecclesiastikstaterne anslagne indelta räntor och kronotionde skall förhållas på enahanda sätt, som är stadgadt för mil i t i aesl a t ens; äfvenså med forsellönsersältning och löningsförskolt, blott iakttagande att medlen ställas till vederbör:de consistorii disposition eller deponeras för dess räkning”. Denna punkt angår 4 § af PresteSt:s privilegier.
De pensions anslag, som gjordes före år 1815, hafva icke kunnat komma under någon anmärkning, emedan Bolaget intill dess otvifyelaktigt hade frihet att göra och låta med sina inkomster, som det behagade. Hvad den ena puncten beträffar eller anslaget till arfvode för Chefen, så har Utskottet tillstyrkt förökningen deruti med afseende dels på de skäl, Grefve von Platen an* Di b 17 Nuvesiibtr f. ra, anfort, dels på detförändrade cch falin# myntvärdet, sedan den tiden, då detta arfvode forst bestämdes. Och det Siar förekommit oss, sora Utskottet äfven deröfver bordt yttra sig, emedan det angick hushållningen med almänna medel. Ilvad åter angår den mekaniska Werkstaden, så hafva inga anmärkningar deröfver blifvit till Utskottet inlämnade, och jag är öfvertygad att Riksens-Ständers Fullmägtige nog inse, hvad som behöiVes för arbetets fortgång, samt att de deröfver veta att rådföra sig lriéd insigtsfull män, utan att slyras afjfördomar’ För öfrigt tror jag äfven att alls inga ändringar i Reglementet behöfvas, då det närvarande synes lämna tillräcklig säkerhet åt Stunderna och tillika full frihet åt Bolaget och dess Styrelse, att kunna med drift utföra arbetet. Jag får således nu, sedan jag utvecklat de skäl, på hvilka jag för min enskildta del tillstyrkt Betänkandet, förklara atl då jag icke är i stånd att bedomina efter juridiska grunder, huruvida Bolaget haft rätt att efter godtfinnande begagna särskildta inkomster, sorn från staten icke inflyta, jag icke liar något emot en återremiss på det denna primitiva fråga, på hvilken allt det ändra beror, må blifva nogare undersökt, och bestämdt afgjord. Herr' Grefven och Landt-Marska lken hemslälde, om Bidderskapet och Bidd. e, Ad, Pröt. j» B, Afd. § ] CG De n i yj November f. m.
Den som bifaller alt Götha Canal ifrån och med år 1815, till' och med är 1820 erhåller ett årligt byggnads biträda %£ 5 00,000 R:d. skrifvar Ja\ den clet ej vill, skrifver tiejr Vinner Nej, bestämmes årliga, byggn, nadsbiträdet till 250,000 R:J.. Voteringen, börjades klockan12 och slutades klockan 1, då rösterna beliynnos. hafva utfallit sorn följert Ja — _ to2^ Nej _ — • 91* Den 29 Juli e% m. T49£> i följe hvaraf det större byggnadsbiträdet var bifallet* Upplästes fpmte punkten i Utskottens första Betänkande, innefattande tillstyrkande att Banken och det Verk, hvarifrån N bidraget utgår, må tilläggas ovillkorlig rättighet att erhålla fullständiga upplysningar och förslag öfver det verkställda och Ullerna.de sam finnes anmäjkningsvärdt, med rättighet alt innehålla anslagen intill dess afseendegöres a det sorn. till rättelse är uppgifvet. I sammanhang härmed upplästes den härmed gemenskap ägande proposition till Ut&kottens sednare Betänkande, uti hvilken propositions sednare alternativ en yedactio.nsförändring, så lydande, var föreslagen, nämligen efter orden samt ått antnärka: allt som beflnnés strida emöt de villkor, hvarunder Bolaget erhållit bidraget, eller afvika från den af Kodgl. Majit för hvarje år fastställda arbetsplanen; äfvensom allt, hvaruti misshushållning kunde förs pbr jas, med rättighet att innehålla anslagen intill dess förklaring, sorn af BancöStyrelsen godkändes, blifvit afletripad, eller nödigt afseende gjordt å det söm tili rättelse ar uppgifvet. Denna redabtiöhsförändring biet åt iiidderskapét dch Ädéln bifåilén. i 4q5 Den 29 Juli e. m.
I afseende slutligen å i5 §. tulltaxe-underrättelserna, hade BondeStåndet bibehållit densamma vid dess närvarande lydelse; Presteoch Borgare-Slånden antagit Utskottets förslag, enligt hvilket den der för redskap, machinerier och verktyg bestämda lindring i tull eller tullfrihet skulle kunna af Commerce-Collegium medgifvas äfven för lill deras förfärdigande behöfliga rudimaterier, sedanjlikväl, i fråga om metaller till förarbetande i berörde ändamål, Bergs Collegium blifvit i ämnet bordt, samt Ridderskapet och Adeln likaledes väl i hufvudsaken bifallit Utskottets nämnde förslag, men dock med den afvikelse, att, i fråga om metaller till förarbetande i berörde ändamål, beslutet derom skulle fattas gemensamt af Commerceoch Bergscollegium. Aid behandlingen af Utskottets memorial N:o 3o, har Ridderskapet och Adeln inbjudit Presteoch Borgare-Stånden ätt frånträda deras beslut och instämma i Ridderskapet och Adelns mening, hvareniedlertid med plöjningen af de utaf Utskottet under N:is i53 och 154 för frågans afgörande föreslagna voterings-proposilioner uppsköts; och som sagde inbjudning numera blifvit antagen, har Utskottet trott sig, utan afvaktan af något Ridderskapet och Adelns ytterligare beslut, kunna nu föreslå det förändrade behandlingssätt, som af nämnde förhållande blir en följd, nemligen, i stället för två, blott en votering, enligtj en så lydande proposition:
Län, hvilket i allmänhet, i jemförelse med hemmantal och folkmängd, egde en stark militie-indelning, 46^ mantal, vid indelningstiden, blifvit tillerkända 8 daler silfvermynt hvardera af inflytande mantalspenningar, för ett indelt högre hemmantal i rote, än de efter jorde-boken och förmedlingen borde draga, samt att, på grund af 1776 års mjnt-evalvation och likmätigt Kongl. Brefvet till Landshöfdingen i Länet al den 22 Januari 1779, detta bidrag med 3 daler silfvermynt riksdaler)!, eller 2 R:dr 32 skillingar till hvarje sålunda ölver-roteradt hemman utginge, dels ock att E. K. M:t, icke allenast i betraktande af de betydliga förändringar, som myntoch varuvärden undergått sedan den tiden, då ifrågavarande bidrag anslogs, i nåder ansett en förhöjning derå vara af billighet påkallad, samt för bestämmande deraf funnit ExpeditionsUtskottats Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 252. 233 funnit någon lämpligare och säkrare grund icke kunna ifrågasättas än den, som, enligt Kongl. Brefvet af den 28 Oktober 1807, vid åtskilliga Regementen borde följas vid planpenningarnes utgörande af idrotetill stamrote-hemman, hvilka hade soldat-torp på sina egor, nemligen: att hvarje daler silfvermynt beräknades lill 1 Ofkappar spanmål, hälften råg och hälften korn, utan ock, på det roteringsbidragel malle för framtiden blifva af penningevärdels förändring oberoende samt enhet och ordning i räkenskaperne tillika vinnas, till Rikets Ständer i nåder öfverlemnal, huruvida icke detta understöd, som, efter förberörda beräkning, skulle komma att utgöra å 8 daler på hemmanet, 2| tunna, eller för alla de inom Kronobergs
Jag tror, att om man uppgjort tariffen så, att den icke medför något menligt inflytande på Fabrikerne, är det en onödig försigtighet, att tillåta nedsättning i dea Taxa Riksens Ständer på billiga vilkor stadgat. Derföre tillstyrker jag, att Ridderskapet och Adeln må frånträda sitt förra beslut, sam icke är af något annat Stånd gilladt, emedan jag icke af hvad nu blifvit yttradt kan leda mig till samma siutsatts som Herr Lefrén. Grefve Cronhjelm, Polycarpue: I afseende å den olikhet Herr Hjerta trott sig finna i hvad Herr Lefrén yttrat, angående tullafgifternes sänk - f>*n 9 Öetobtr t, nu SI 1 sing, haller jag före att Borgareoch Preste-” Sunden bifallit, det Kongl. Maj t genast må kunna vidtaga en sådan nedsättning. Vi åter hafva bifallit det samma, med någon inskränkning. Saken är så vigtig, att jag på förhand nödgas anhålla om votering, så vida fråga uppstår derom , att Ridderskapet och Adeln icke skulle vidhålla sitt redan fattade beslut. Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställ.' de om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i afseende å denna punkt förut fattad@ Beslut. Ropades Ja. 4:de Punkten. Herr von Hohenhausen : Som jag fattat Utskottets jemkningsförslag, hade Utskottet föreslagit Ridderskapet och Adeln, att frånträda Sitt beslut ”att på Kongl.
TillhandaEget ' fabrikat. hållas hos Hrr specerihandlare. [95] Utsökt prydnad för Herrar! pla nls k o I e A R N U artiklar^ O ~ Berencreutz, född F l a c h, elev af M:mePillot (Professeur diplömé) i Paris, är återkommen till Stockholm och gifver fortfarande E H T K O M M E N Hrad som önskas och får plats graveras å densamma, t. ex. namn, monogram, emblem m. m., om detta nppgifves vid beställningen. Nålen kostar af nysilfver: A 1: -, B 1: 50 och C 1: —. Önskas nålarne af silfver, höjes priset 50 öre pr. st. Liqvid kan insändas i frimärken eller pr postanvisning till Jolm Fröberg, Finspong. HELSINGBORG i sept. 18S9 JENiSEN 1 M L P. B I L L I G! Lektioner. [467] M i k r o s k o p med 500 gångers förstoringsstyrka sändes genast portofritt mot insändande af endast 70 öre, större 90 öre. Båda kr. J. A. Carlsson, [512] Klarabergsgatan 42, Stockholm. på flaskor för utspädning. S c. sf i h?R o samtidigt mycket lättsmält. [509] Theodor Blanchs Konst-Salon, t är ett öfver hela Tyskland välbekant, af rag tillverkadt Försäljes ä 25 öre pr st, i raiu hufvudforsäljning och Ressällskap önskas af en ung bildad flicka till södra Frankrike eller annan medelhafskust. Sv. märkt, » Cliacune paye pour soi », inl. å Th. Tjäders byrå, Sthlra. Xi Dessutom har mitt fabrikats näringsvärde genom tillsättning af MalteoetraM blifvit ytterligare förhöjdt. Maltose X * umpemicUel häller sig frisk i läng tid. — », Råda. inbrott. a bröd, eom alldeles skiljer sig från vanlig ankarstock derigenom, att det F r i m ä r k s a m l a r e!
Extra d:o . 20: Boställe 100: — . 320: Gamleby Socken, 2:dra klassens Pastorat, med 1,929 menniskor. Pastor: Ordinarie lön 880: — Extra d:o 100: —- Boställe 1,333: 1(1. Eds Socken, 3:dje klassens Pastorat, med 2,347 menniskor, Pastor: Ordinarie lön 2,000: Extra d:o 50: — Boställe 1,200: — Komminister: Ordinarie lön . 307: — Extra d:o . 30: — Boställe 533: 16. Eds Kapell med egen kyrka och 1,268 menniskor. Komminister: Ordinarie lön . 266: Extra d:o . 40: — Boställe 300: — Lofta Socken, Osta klassens Pastorat, med en folkmängd af 2,454 menniskor. Pastor: Ordinarie lön 2,201: Extra d:o 133: 16. Boställe 1,600: — Komminister: Ordinarie lön . 360: — Extra d:o . 30: — Boställe 150: — Loftahammar, hopslaget med Lofta, med en folkmängd af 1,748, egen kyrka. Pastors-löner. Allm. Bcsv. och Ekon.-Ulsk. Betänk , IV/o SO, 21 Komminister: Ordinarie lön Extra d:o Boställe *) . 250: 50: 400: Dahlhems Socken, 3:dje klassens Pastorat, med 1,505 menniskor. Pastor: Ordinarie lön 890: 18. Extra d:o 66: 32. Boställe 350: -— Komministers-löner. Banko. 700: — Ukna Socken, 3:dje klassens Pastorat, med 2,137 menniskor. Pastor:
Då såg jag hur den unga flickans ögon drogo sig ihop som af en obestämd fruktan, och hon kastade på mig en nästan bedjande blick, som om hon velat säga mig, att han icke menade illa. Men under det våra röster höjdes, och orden flögo som kastvapen genom luften, såg jag hur blodet vek från hennes kinder, och med läpparna slutna mot hvarandra lutade hon sig tillbaka i soffan, medan hennes ansikte bibehöll sitt uttryck af en obestämd skrämsel, full af aningar. När samtalet tog en annan vändning, och det första löjet aflöste stormen, färgades hennes kinder af en skär rodnad, och hon såg ut, som om hon tyckt, att en hotande fara dragit förbi och skonat oss alla. Aldrig skall jag glömma den mjuka, kvicka rörelse, med hvilken hon ett par gånger lutade sig mot sin fästmans skuldra och lika litet den energiska min, med hvilken hon syntes gifva honom rätt, när han sade något riktigt på allvar. Det var en blandning af mod och skygghet, spänstighet och vekhet, öppenhet och slutenhet, hvilken gjorde mig helt förbryllad. Och när jag sedan blef ensam, ertappade jag mig med att grubbla öfver denna lilla flicka, som om jag stått inför en psykologisk gåta af den allra största vikt. De voro kontraster i den grad, att jag måste le, när jag tänkte på, huru de tagit sig ut vid sidan af hvarandra. Och dock kunde jag icke frigöra mig från den tanken, att mellan dessa till utseendet så skiljaktiga människor fanns ett likhetsdrag, som kanske förenade dem just i den punkt, där jag hade minst sympati, åtminstone för den af dem båda, hvilken jag egentligen kunde säga mig känna. Och jag bibehöll hela tiden en egendomlig förnimmelse af att hon allra mest syntes liksom med blicken stödja honom, just när jag var af en mening, hvilken så starkt som möjligt afvek från hans. Detta minne af vår samvaro blandade sig på ett egendomligt sätt med hela mitt sympatiska intryck af den unga flickan i öfrigt, och det gaf mig kanske genom det slags motstånd mot min person, som däri röjdes, en böjelse att vara reserverad äfven i mitt omdöme om henne själf. Det fanns i synnerhet en liten omständighet, hvilken hade passerat vid själfva middagen, och som med en särskild styrka efteråt tryckte sig fast i min erinring.
Illlälancls, i anleelniuA sk I4r kik>l)in§8, vicl, inom k. o, väelcto lill I7l8!collen remilloraäe mollön, unZikle akZikvancie sk nn6ei-ä. 8lirikvel86, sll lill 8länäerne8 boclkännancle ocli ka5l8tällanci6 malle lrlikvs ökverlemnscll L. l>l:t8lXä6. Le8lul om 8IsZ8!tSllett8 beräkning i m^nlel m. m. Hiuier erinörsn att väl, enligt X. 8t,'rs gjoröa körkiarancie, iVl^ntbestämningsXagen enciast skulls mecigikva utvexling ak genom slagskatt kärsämracis L:ör i 8ilkver; men att enligt innebället ak 79 §. L-X. ingen köränclring i Likets N)-nt till skrot eller korn mä äga rum utan L. 8t.rs Likall, Lar klr LiLLing köreslagit, en uncierö, skrifvelse till X, lVI:t, meli begäran, clet X. N:t ville till kaststäilsncie oeb goökännancie ak L. 8t:r ej allenast mecicielg cism 8itt Leslut burn slagskatten bör beräknas, utan älven i Xäcier uppgifva alla lie ökrige körbällancien, som pä mvntets skrot oeb 5^8 Ltatsvet» Lanco-I7t»K. Let., R:o 55. kprn kunna inverka ocb bvilka K. Ll:t snsag böra vid mvntningen iakttagas, pa det att beslutet bärom matte blifva i fullkomlig öfverensstämmelse med 79 §. L.k'. oeb icke obestämdt lemnäs till en osäker framtid ocb möjlig förändring. Oa L. 8t:r > edan beslutat, att, utan någre närmare bestämmande», till k.
Bref blifvit förordnadt om gästgifvares samt hålloch reserv-skjutsskyldiges åligganden, i afseende på snäilpostföringen, må upphäfvas samt hädanefter denna postskjuts bestridas endast efter träffad öfverenskommelse. Slutligen och till förebyggande för framtiden af de tvister, hvilka kunna uppkomma, rörande beloppet af den tyngd, som vid postföring får medhafvas; få Rikets Ständer i underdånighet framställa den önskan, att E. K. M. täcktes, efter Öfver-Post-Directeurs-Embetets hörande, såsom tillägg till Kongl. Brefvet den 19 Februari 1812, utfärda Nådig föreskrift, att samma stadganden, hvilka, i afseende å beloppet af den tyngd, som får lastas efter en häst vid gästgifveri-skjuts, äro gällande, äfven må utsträckas till och vinna tillämpning vid postföringen. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Juni i84i* Preste-Ståndet den g Borgare-Ståndet den 9 Bonde-Ståndet den 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ angående Städernes Salu-a cciss. (Bevilln.-Utsk. Bet. N:o 20.) S. A. K. Instämmande uti den af Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 19 Februari 1835, hos E. K. M. anmälda åsigt, i fråga em utgörandet af den genom Kongl. Kungörelsen den 30 November 1810 94° Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Maj:t föreslår alltså, att för Beväringsmanskapets vapenöfning måtte, i stället för det nu befintliga, i Riks-staten framdeles utföras ett förslagsanslag af 450,000 R:dr Riksmynt, hvilket dock, enär Kongl. Maj:t har för afsigt att hos Rikets Ständer göra framställning om ett års frainflyttning af tiden för beväringspligtens vidtagande, och således äfven ett års vapenöfningar med beväringsmanskapet skulle komma att inställas, under tiden för nästa Statsregleringsperiod kan förminskas till 300,000 R:dr årligen, så att för närvarande endast föreslås en tillökning i förevarande förslags-anslag med fflaterielen. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigs-Iiullcgii Departementer. I anledning af hvad uti Stats-Råds-protokollet öfver Landtförsvars-ärenden för den 14 dennes härom finnes utredt, föreslår Kongl. Majit, att, med afseende å det framställda behofvet af tillökning i anslaget för Mariebergs högre ArtilleriLäroverk, Artilleri-Af delningens nuvarande anslagssumma måtte i följd häraf ökas med 9,000: — hvarvid tillika åberopas hvad angående Lärarnes vid detta Läroverk pensionering blifvit hemstäldt; äfvensom att Förtifikations-Afdelningens anslag till 1,204,663: 994 6,295: — 120,000: — Transport 9,000: — 1,330,958: 994. Kongl. Maj:ls Nåd.