Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vär skäligen oväntädt, att finna en Riksdagsman okunnig derom, att Riksgälds-sedelstocken utöfver för* utnämnde, 5 millioner Riksdaler, blifvit ökad ined 6 millioner, hvilka tillkommit man Rik" seris Ständers vettskap. Den 19 Julii /. m. 907 Örn deras annihilerande har jag icke talat; ty annat är att betaga dessa sedlar sitt ägande värde, och annat att bestrida deras öfverförande på Banken såsom dess skuld, och dy^ medelst göra Bikets skuld till Bankens, hvars tillgångar egentligen tillhöra innehafvarne af dess egna sedlar. Det är en särskild fråga; i i hvad ordning Biksens Ständer besluta, att Bikets gäld skall afbördas. Derom äga de besluta; men icke med rätta att öfverföra den på Banken. Hvad Bealisationen år 1800 angår, skedde den på grund deraf, att 2 och en half millioner B:dr silfver skulle genom den så kallade förmögenhets-afgiften till Banken ingå , hvilka kunde för annorning af oftanämde 15 millioner Bilfsgäldssedlar användas. Om Biksens Ständer nu besluta, att för enahanda ändamål insätta silfver i Banken, uppstå intet hinder att ju Biksgälds-sedlarne kunna af Banken inlösas; men intilldess en sådan insättning skett, anser jag Biksens Ständer icke vara berättigade att sammanblanda Statens och. Banken^ ömsesidiga skulder. Friherre Boye: Jag bivistade ej 1809 års Biksdag , och torde således vara ursäktad för det jag ej kanner de upptäckter, som då gjordes. Det anser jag mig likväl kunpa med visshet påstå, att Biksens Ständer då icke, i afseende på Biksgälds-sedlarne, fästade något vilkor af den beskaffenhet, att beloppet utöfver de 15 millionerne icke skulle honoreras. Tvärtom beslöts då, att det skulle tillhöra rörelsen, och det utgör i detta ögonblick goS Den äg Julli f. m. en del af BörelseCapitaiet.
En ledamot anhöll om propos. å en införselstull af 33^- procent. Hr Landtm, yttrade, att han skulle framställa denna mening till contra-propos., i händelse R. o. Ad. icke anloge den först föreslagna, hemställande Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga förbudSemot införsel. Ropades ja. Hr Landtm, förklarade, att då den sista proposm blifvit med ja besvarad, utan att votering blifvit begärd, komme framställningen om 33A proc:s af varans värde bestämmande till införselstull att förfalla. Upplästes till justering och godkändes följande voterlsproposition : Den som bifaller Bevilln.IJtskts förslag till tullbestämmelser för kardullsgarn, ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. att ofvannämnda garn skall vara förbjudet till införsel. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja —~io. Nej — 8. Fortsättningen af delta måls profning uppskjöts till nästa plenum. Upplästes och lades på bordet BancoUtsk:s mera. JY:o 133, i anledn. af Högv. PresteStts återremiss å Utsk:s mern. N:o 128. R. o. Ad. beslöt att detta mål skulle sättas främst på föredragn.listan till nästa plenum. Likaledes lades på bordet följande från Utsk:n inkomna memor., uthittn och betänk:n, nemi. från Förstärkta StatsUtskottet: N:o 392, ang:de verkställd omröstning öfver 2:ne uti mern. N:o 3oi upptagna voter:s-proposi tioner; N:o 3g3, ang:de verkställd omröstning, till följd af R. St:s skiljaktiga beslut i anledn. af StatsUtsk:s utlåt.
9,698,190: en förhöjning skulle uppkomma af .. 827,971: 44- 7* hvarvid likväl bör anmärkas, att, på sätt uti den vid utlåtandet N:o 65 bifogade specification utredes, nämnde förhöjning till någon del uppkommit genom högre beräkning af indelta räntornes värde, samt upptagande å Riks-Staten af medel, som förut directe varit till utgifter anvisade, hvilken sålunda tillkomne förhöjning utgör . 547,284: hvarjemte å Stat blifvit uppförde utgifter, som förut varit anvisade å Stats-verkets inkomster till ett belopp af io5,ooo: 602,284: hvadan den egentliga tillökningen uppgår till 175,687: 44' 7‘ Hvad angår Stats-verkets inkomster, hvilka uti förra Utlåtandet beräknades till 9,464,600: • så har, genom Utskottets Utlåtande N:o 22(6, deruti föreslagits de förändringar, att beräkningen af Hammarskattsjernet blifvit nedsatt med r5,666:32. — och att Sterbhusafgiften skulle försvinna nied ' • • • • l3-ooo: 28,666: 32. — hvarjemte anmärkes, att, genom indragning af Fjerdingsmanslönerne, indelta räntorna skulle minskas med circa G,000 R:dr, hvaremot enahanda tillökning uppkommer uti den behållne delen af samma ränta och beräkningen #f denna inkomst-titel således på det hela blifver oförändrad. Stats-Utskottets Utlåtande} N:o 234. 5 I följd häraf skulle irikomst-beloppel komma att utgöra 9,4^5,933: 16.
stvm.fng ©edan SDirePtionen öfver armeené penfioné»Pafa f)Oé ^otigl. fiuimaftigc. j underdånighet anmält, att mindre gpnnfamma förhållanden för lånrörelfen med de under ©irePtionené förvaltning (lalida fonder inträffat od) vore med nu gällande utlåningö^grunder vidare att emotfe, i följd af de tid efter annan i provinferna delé redan organiferade od) delé under organifation varande f>t>potf>cféföx-cningar, med flera låneanflal» ter; famt att penftoné»Paforna (ålunda genom briflande tillfällen att ut» låna fina Pontanta medel äfventprade att gå i mifrning af den derå berak* nade ränteinPomfl, forn utgör ett hufvudfafligt vilPor för Pafjornaé för» måga att fullgöra fina förbindelfer emot penftonärerne; här -^ongl. $Dlaj:t till eptra fammanträde fammanPallat arméen* fullmäPtige för un» danrödjande i möjligafte måtto af denna olägenhet genom antagande af en efter nuvarande tidsförhållanden mepa lämpad reglering af penfioné»fondernaö lånrörelfe; Dd) häfva arméen* fullmäktige till följd häraf den 13 fifllidtie ©eptetnber här t f;ufu>udftaden farn» manträdt. Söriiqg tilt beträffande den allmänna reglering af förfvaréverPet till landé, fbrfroar"Lr
Hr Gr:n har vidare anmärkt, alt arbetet för 3 ledamöter skulle blifva vida strängare än för 5 eller G och alt de i följd deraf skulle bli utarbetade i förtid: men om Gr:n behagat gifva akt på innehållet af min reservation, så hade han funnit alt jag deri visat, att följden icke skulle blifva sådan, emedan arbetssättet skulle undergå en sådan förändring, att, i st. f. ett tungt arbete, det skulle tvertom bli vida lättare, ty det måtte icke tynga så mycket på kroppsoch själs-krafterne, om man 3 dagar af 6 i veckan får silla hemma i sina rum och studera sig in i de ärenden man sedermera skall föredraga, som att 5 dagar i veckan sitta uppe på embetsrummet, der tiden, som jag tror, ofta onödigt förspilles med läsning af en mängd handlingar, som icke hafva den ringaste inverkan på målet. Men hufvudändamålet, som man vill vinna, är ju det, att få de betydliga balancer, som i Hofrätterne finnas, borlarbetade, och jag förmodar att ingen ledamot derstädes kan undgå att intyga, alt desse i en förskräckande mängd till vuxit, så att parlerne i mål, som inkomma t. ex. nu, kunna som det aldraförsta hoppas att erhålla slutligt afgörande två år härefter; men ganska många få vänta derpå både tre och fyra år. Jag hemställer huru det står till med rättvisan under sådana förhållanden, och om det kan gå an att låta härvid bero utan att vidtaga någon kraftig åtgärd deremot. Kan något bättre medel än det jag föreslagit, uplänkas, så skall det vara mig oändligen kärt, och jag skall med min röst, allt hvad jag förmår bidraga till framgång deraf, ty det vore allt för olyckligt om vi vid Den 22 Mars. 115 en koramande riksdag skulle finna oss stå qvar på samma punkt i förevar, hänseende. Det är i allmänhet ett naiionalfel hos Svensken, att, om jag får begagna ett kändt uttryck, sila mygg och svälja kameler, men detta ordspråk har verkligen sin tillämpning här.
Utskottet har alltså vid uppgörande af det förslag, som Utskottet nu går att inför Rikets Ständer framlägga, tagit det förra uti öfvervägande; men då, med afseende å Rikets Ständers beslut om lika arfsoch giftorätt för båda könen, det varit nödigt undvika de i 1734 års lag begagnade benämningarne lands-och stadsrätt, finner deremot Utskottet ej skäl att borttaga samma till föikortning ledande uttrjmk, derest berörde beslut ej skulle vinna Nådigt bifall, utan anser sig Utskottet böra framlägga två förslag uti nu ifrågaställda hänseende. På grund häraf får Utskottet, med frånträdande af sitt förra Betänkande, vördsamligen tillstyrka, det måtte Rikets Ständer, med upphäfvande af Kongl. Förordningen den 1g Augusti 1762, angående utvidgad testamentsfrihet efter stadsrätt, besluta, att f och 5 §§• i 1J Kap. Arfda-Balken samt 8 Kap. 3 §. 1 mom. Jorda-Balken skola erhålla följande förändrade lydelse: 6 Lag-Utskottets Utlåtande, Av o loff. a) l:sta alternativet, eller om beslutet om lika arfsoch giftorätt i Nåder bifalles. Aflin gejord å landet, med undantag af den personer af Preste-Ståndet under äktenskap förvärfvat, må man i testamente gifva till hvem man vill, skyld eller oskyld. Lag samma vare, ej mindre hvad angår den fastighet i stad, som frälseman förvärfvat, än äfven i afseende på lösören, tillhörande frälsemän eller å landet bosatte ofrälse personer, utom P resteStåndet. 2 mom. Af faslighet i stad, undantagen den, hvarom i föregående moment nänmes, må man icke testamentera mer, än hälften, der bröstarfvinge lefver efter: har man ej bröstarfvinge; då må man alltsammans i testamente gifva. Är fråga om fastighet å landet, hvilken personer af P reste-Ståndet under äktenskap förvärfvat, eller om lösören, tillhörande Borgare eller ofrälse personer, som i stad bo, eller personer af P reste-Ståndet ; vare lag samma.
Gjutstenar; se Sten. 14 Gipsarbeten, ej specificerade Glas: Bunkar, Burkar, Buteljer oell Flaskor (Karoliner samt pressade eller slipade Flaskor härunder ej inbegripna) : till och med ] kannas rymd deröfver lill och med kanna af större rymd Fensteralla slag . LjuskronOptiska: lösa och oinfattade Patentoch Glastakpannor Spegel-: rå och oslipade eller så kallade Glasämnen slipade, ofolierade folierade Urandra slag, hvita eller färgade, arbeten af s. k. Benglas deri inbegripna, ej specificerade Glasjlusser: oslipade . slipade, oinfattade infattade, vägas med infattningen och förtullas såsom den. Glasvaror försedda med flätning, som icke utgör varu emballage Glete eller glitt, alla slag Grifflar, af sten Qvantitet | jnfgrsejstuj]_ . f.';rUlHBanko, beräkningen.f ll:dr sk. rist 1 skålp. Glaubersalt; se Salt. Grains d’Avignon; se Färger. Gramaner; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Granatäpplen; se Frukter och Bär, ej specificerade. 15 Qvantitet Införselstull. beräkningen. Banko. It: dr sk. rst. Gryn, alla slag, utom af spanmål 1 skalp. i 6 Gräsmattor och Gräsrep 1 skepp :d 4 Guld: arbetad t - 1 lod 1 bok-, äkta 1 lod 8 oäkta i lod 8 Anm. Vigten för pappersbladen, emellan hvilka guldet ligger, inberäknas. musiv-, pudereller unsen1 lod 10 Gulddragare-arbeten, af guld eller silfver: Cantiller och Pailetter: äkta eller halfakta . 1 lod 8 oäkta 1 lod 5 Fransar, Galoner, Gramaner, Aiguiletter, Snören och andra ej specificerade: äkta eller halfäkta 1 lod 16 oäkta 1 lod 10 Gummi, alla slag, ej specificerade 1 skalp.
Loo har denne fortfarande befunnits oförmögen att gälda det honom till betalning ådömda fordringsbelopp. 5:o Vidkommande Kronans hos Fabriksidkaren A. Ehrling ägande fordran, bestående af vitesböter och prisskillnad till följd af ofullgjord leverans; så har Ehrling, vid verkställda utmätningsförsök saknat all tillgång till fordringens gäldande; och är numera upplyst, att han aflidit i utfattigt tillstånd; kommande beloppet, så snart erforderliga handlingar inbekommits, att i vanlig ordning tili afskrifning anmälas. 6:o Den, såsom innestående hos Kommendanls-embetet i Ystad, uti berättelsen upptagna fordran är genom Hofrättens öfver Skåne och Blekinge i f. d. Kommendanten, Ryttrnästaren E. L. von Schantz’s konkurs meddelade dom fastställd till betalning; och beror indrifningen deraf på konkursmassans utredning. 7:o Hvad angår de 3:ne till Jönköpings regemente utgifna och till ett återstående belopp af 495 R:dr 41 sk. 7 rst. balanserade förskott, hvilka, enligt Revisorernes anmälan, skulle vara på konkursutredning beroende, så enär, på sätt af 54:de bandet af verifikationerna till Krigs-kollegii hufvudbok för år 1853, fol. 15—80, bestvrkes, dessa förskottsmedel blifvit behörigen redovisade, hvadan desammas balanserande i nämnde års hufvudbok varit oriktigt, har, efter vunnen kännedom om förhållandet, Kollegium meddelat föreskrift om ifrågavarande balanserade medelsposters afförande. — 2 77 8:0 Uti aflidne handlanden 0. Hellströms och den ene löftesmannens, jemväl aflidne urmakaren Törners, slutligen utredda konkurser äro redogörelser afgilna och utfallna utdelningar för Kronans fordran inbetalta; varande balansens afskrifning beroende derpå, huruvida hos andre löftesmannen, färgaren Lock, som vid utmätningsförsök befunnits i obemedlad ställning, någon tillgång framdeles kan yppas.
Då återremiss är begärd och synes allmänneligt önskad, skall jag blott såsom svar och rättfärdigande af Utsk:s förfarande yttra några ord i anledn. af de anmärkntr, som nu inom Huset, blifvit gjorda, dels öfver BancoUtsk:s dröjsmål med att inkomma med detta förslag, oell dels deröfver att det icke alls Den 13 Kove 111 ber f. m. 227 tori inkomma förr än UlsK:s betänk, om Bankens rörelse i det hela sent omsider kunde blifva färdigt. Såsom det är I!rr:ne välbekant, så har BaneoUtsk., sedan der blifvit satt, i och ifrån sitt första sammanträde, att genomgå Fullmäktiges prolocoll både de oflentliga och hemliga, genomse huru siifverköpen stå, läsa Revisorernes och Fullmäktiges berättelser och sätta sig ”au la ite” af förhållandena i allo. Förr än della skett kan icke något hufvudsakligt beslut om Bankens rörelse fattas, och dertill ålgar en ganska rymlig tid. När sedan beslut i hufvudsak skola fattas, så mota svårigheter i sjelfva BancoUtskts sammansättning, emedan RiksSln oftast invälja ledamölerne i Utsk. med hänsyn derpå alt alla intressen der skola blifva bevakade. Det är ingalunda, såsom i andra banker, bankägare, som der sammanträda, för alt tillse huru Banken skall gifva dem den största fördel, utan här i Sveriges eller R. St:s Bank är den som skall draga vinsten en moralisk person, nemi. Slaten i det hela. Det är icke så lätt all sammanbinda olika intressen hos olika personer och corporalioner, som hafva så svårt för alt icke förblanda sitt eget enskilda interesse med Statens, och detta sednare rätt urskilja; de råka i strid med hvarandra. Dervid har ofta under våra riksdagar så tillgått, alt hvarje intresse lager för sig allt, efter som del har styrka till. Del har vanligen först då tillåtits att företaga afhandlingeu af ett mera omfattande mål af Bankens rörelse, när man kommit fram med ett sådant, förslag, som upptager alla de olika intressena mer eller mindre gynnade.
Isterf svineller gåsJern: gjutet: tackoch barlastbomber och kulor, champlounerade till visst mått och renlilade, kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och borrade, samt finare och gröfre lavetter kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade grytor, kittlar, kakelugnar, gallerverk, samt apterade stolpar och ledstänger dertill, och slussportar hällar, lod och löd j or allt annat gjutet arbete, ej speciliceradt, derunder äfven inbegripet inåladt eller iaekeradt smidt eller valsadt: ankai c ... kettingar med länkjernets diameter af | tum och derunder • öfver l tum till och med 1| tum öfver 1| tum draggar, armbultar, hammare, roderjern, skeppsknän och smedjestäd . Qvantitet för tullberäkningen. ' för hvarje 100 ll:dr af j auktions in: rops-summan. 1 f 1 skcpp:d \ \ stäp. v. j i 1 skepp:d 1 \ stäp. v. y 51 skeppld stäp. v. | 1 skepp:d stäp. v I skepp skap. v. 100 R:dr v f 1 skepp:d > \ stäp. v. j t 1 skepp:d 1 ( stup. v. y | 1 skepprd. Banko. Ipecacuanha, hänföres under Apoteksvaror. Jalapparot, likaledes. Jean; se Väfnader, bomulls-. Jern, gjutgods till machinerier och delar deraf; Slojdevaror, ej specificerade, pläteradt; se Metaller, sammansatta. I 15 Jern: smidt eller yalsadt: stång-, platt, | turn tjockt och deröfver, un - der 12 tums bredd, och kant öfver | tums fyr - sm aitstycken , .
Adeln, som ge nom den pluralitet embetsmannapersonalen har inom detta Stånd, så snart fråga blefve om val, endast kunde anses vara en delegation af en embetsmannacorps, en representation af en embetsmannaclass; Presterne endast en embetsraannaclass liksom nu; och slutligen de ofrälse ståndspersonerne, hvilka också äro till större delen endast embetsmän. Derjemte skulle upptagandet af ett femte Stånd uppdraga ännu skarpare gränser mellan Stånden; ty det är detta femte Stånd eller de s. k. ståndspersonerne, som hittills utgjort en föreningslänk mellan alla Stånden från dem, som stå på bördens tinnar, till den i mullen vadande bonden. 2:0 Gr. Spens’s förslag, hvilket jag anser för det vådligaste af alla att antaga. Mine herrar! söndringar kunna uppslå af sig sjelfva, det är icke något, hvartill man bör inlägga frön uti lagstiftningen. Jag föreställer ibig, att sedan hvarje landskap fått sitt särskildta landskapsting, skulle derigenom utbilda sig ett intresse indnf detsamma,‘-skiljdt från det öfriga landets. Vi skulle hafva lagt grunden till den bedröfligaste söndring, som kunde uppstå inom nationen. Vi skulle återse det gamla Sverige med sina fylken ; hvarje provins’s innevånare skulle anse sig såsom en nation med från de öfriga skiljdt intresse. Vi vore i samma ställning som Körd-Amerikanska republiken, hvars särskilda stater, måhända snart nog, komma att föra svärdet mot hvarandra. Vi kunde måhända komma att få se ett drama, liknande det inbördes kriget i Spanien, uppfördt på vår national-theater. Vi böra komma ihåg huru mycket blod det kostade, huru många hufvuden måste falla ett offer, emedan man ej ville erkänna Franska republiken bel och odelbar; och det var dock endast detta som kunde rädda Frankrike. Jag tror redan af en talare blifvit nämnda Ludvig Xl:s förtjenster ora Frankrike, hvilken gjorde alla detta lands särskilda provinser beroende af Kronan ; ett förfarande, lika nyttigt för Frankrike, som det sätt, hvarpå det verkställdes, vanhedrande för honom sjelf.
En sådan begäran vore ganska billig och lärer icke kunna af Utskottet afslås, om t. ex. Preste-Ståndet för sin del framställer en sådan; och vidtager Ståndet derjemte den åtgärden, alt inbjuda öfriga Stånden alt gifva Expedilions-Utskoltet samma anmodan, så är det ändamål, Professor Carlson med sitt förslag åsyftat, vunnet. Kyrkoherden Otterström: Med min erfarenhet från Expeditions-Utskottet se dan lörra riksdagen anser jag icke rådligt att så här stante pede antaga ifrågavarande förslag, hvars vigt både i pekuniärt och andra afseenden Expeditions-Utskottet bäst kan bedöma. Genom antagande af Professor Agardhs framkastade förslag, skulle en dubbel tryckningskostnad förorsakas och genom antagande af Professor Carlsons förslag skulle åtminstone i slutet af riksdagarne, då skrifvelser hagla i Utskottet, en dubbel kansli-personal blifva erforderlig eller också riksdagen förlängas derigenom 31G Prot.-Uldfag den A April 1860. ait skrifvelserna ej hunne expedieras. Vid betraktande af dessa och flera omständigheter skulle jag icke tveka alt genast alsia förslaget, men må förhållandena derförinnan närmare utredas af Expedilions-Ulskollet och må man framförallt icke genast antaga hvad som är vordet löreslaget, innan Utskottet deröfver yttrat sig. Det är icke klokt all låta undantagsfall föranleda tili allmänna lagar, och hvad särskildt beträffar det fall, som förevarande förslag alser, så kunde de öfverklagade olägen heterna häst afhjelpa» derigenom alt Dikets Ständer förbehölle sig alt efter anmodan erhålla de skrifvelse!' i fyra exemplar, hvilkas vigt sådant fordrade, hvaremot andra sådana af underordnad vigt linge på nu öfligt sätt expedieras. Kontraktsprosten Hällström instämde. Professor Lindgren: Då den talare, som här först yttrade sig rörande Pro fessor Carlsons förslag, alldeles icke yrkade på afslag, ulan endast på remiss al molenen till Expedilions-Ulskottet, är det verkligen svårt att inse skälet till det motstånd hans anförande rönt.
Län uti skjutsnings-frågan anfort, kan jag icke undgå att empt ett och annat ställe i Beredningens Betänkande göra följande Anmärkningar i Utom de flera skäl som i Befänkandet åberopas, såsom talande för en låg skjutslega, förekommer äfven följande: Alltid är Staten i behof af sådana yngre medlemmar, som genom Studier skota danas skicklige att blifva Tjenstemän uti Församlingen eller vid Civila och Militaira värf. Jag bestrider visst icke, att Staten är i behof af skickelige Tjenstemän, tvärt om har jag länge nog erfarit att Staten varit af sådana i ett stort behof. Men jag tror icke, att genom en låg skjutslega, desse desto förr tillskapas. Sådant vore åtmindstone både emot sakens natur och den erfarenhet man häruti har från andra Jjänder, hvarest större delen, och icke mindre rike än medellöse, Studerande resa till fots. Derigenom ullöfvas de icke allenast att ifrån yngre åren blifva goda hushållare, utan deras kroppar härdas; och hvaraf både de sjelfve och Staten omsider ännu mera vinner , är det, att de , genom på så sätt i sina bästa och lyckligaste år tillryggalagda resor, få en sådan kännedom om Landet* brister och förmåner, Nationens caracter, lynne och seder m. m., att, i förening med den da sedan vid Lärosäten sig förvärfva, blifva de åtmindstone icke främlingar i sitt eget Fosterland. På Deri i 6 Juli. Eå ett annat ställe i Betänkandet afiförés: att tetydeliga svårigheter skulle möta Regeringens hulda omsorger) dä detlf vid infallande missväxt-är, finnér Sig föranläten att till hungersnöds af hjelp ande binni II mogen , afsända betydeliga Spannmåls-tränsporter till Idngt ifrån hafvet belägna orter) säsofri Dalarne oth Jemtland med flera.
Jag läste inskriptionen, o c h den l y d d e: Påminn Dig d e m i Ditt rike! Furst Sergei Sergeiwitsch Tscherebatoff 1846 — 1876 Furstinnan Ielisaveta Pavlovna Tscherebatoff 1853 — 1875 Sonen Furst Sergei 1874 — 1875 E n tragedi på en grafsten. Från kyrkogården ställde jag mina steg till klostrets högsta byggnad, det af » Pjotr pjärvi » (Peter I) uppförda klocktornet, för att från dess spets njuta af den b e r ö m d a utsikten öfver de skogbeklädda Sparfbärgen. Uppstigandet i tornet är förenadt m e d rätt m y c k e t besvär; den långa spiraltrappan smalnar, j u högre man kommer-, hvarför jag slutligen började frukta det värsta. Andtligen skymtade jag dock dagen, hvilket sade mig, att jag snart nått målet för mina mödor. Väl u p p k o m m e n på den öfversta platformen, möttes jag af det mest intensiva flickfnittrande, som nått mitt öra alltsedan jag lämnade .. b o, oförgätligt i åminnelse. V i d närmare påseende befanns det härröra från ett tjogtal 16- k 17-åriga noviser, hvilka gjorde i ordning lyktor, för att kvällen därpå illuminera för tsaren o c h tsarinnan. Så snart de fingo syn på mig, upphörde fnittrandet s o m genom ett trollslag, o c h de ägnade sig åt sitt förehafvande m e d det allra näpnaste allvar. Jag aftog hatten o c h bugade mig, verkligen mycket förlägen, samt började därpå m e d all gewalt kika bortemot de beprisade Sparfbergen. I mitt stilla sinne önskade jag mig innerligen dit, ty jag sväfvade i den hopplösaste ovisshet, huruvida det gick an att tilltala d e m eller e j. Slutligen tyckte jag dock, att min tystnad började förefalla litet malplacerad, o c h jag vågade en blick bakåt. De tittade igen, tydligen inte det minsta rädda, ehuru tysta s o m muren. Situationen började blifva melodrastisk.