Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men hvad närvar, speciella fråga angår, så liar den vid denna riksdag redan fått en sådan behandling, att den, enligt min tanke, numera åtminstone icke kan förfalla. Om nemi. ett eller flera eller alla Stånden från början hade förklarat, att Const.Utskis förslag, att det närvar, representationssättet skulle förändras, vore både onyttigt, onödigt och omöjligt att verkställa; om icke alla fyra Stånden redan hade beslutat att både fyrdelning, sjelfskrifvenhet och de hittills orepresenterades uteslutande böra upphöra; och synnerligast om icke votering i förstärkt Utsk. hade försiggått, och derur, genom beslut med R. St;s rätt faltadt, erkännandet af samfällda valens och tvåkammarsyslemets principer segrande hade framträdt; —• dä skulle möjligen nu om grundlags-§:ns rätta tolkning och tillämpning strid med något slags sken af skal hafva kunnat uppslå, Men J 165 Den ig April f. m. nu hafva ju alla RiksSt:n gatt in på sjelfva saken och fråga är numera blott om sältet; och när man hunnit så långt, då åtminstone tyckes grundlagens tydliga mening vara den , alt ett förslag skall blifva hvilande. Må hvar och en genomläsa slutet af 56 §:n Reg.Ftn och säga, livad dess bokslafliga ordalydelse annars skall hafva alt betyda. Dessutom, huru man än vill tolka ofta citerade grundlags-§, så kan det dock icke jäfvas att deri är bestämdt uttryckt rättigheten för hvarje RiksStånd, alt få hvarje dess skiljaktiga tanke under votering i förstärkt Const.Utsk. Men örn man nu ej skulle vilja uttrycka någon annan gemensam tanke än den att Const.Utskts betänk.-n i sin helhet afslås, då skulle nu antingen denna rättighet blifva BondeSt. förnekad, eller ock skulle man försöka tvinga Const.Utsk. att inkomma till RiksSt:n med sådana voterts-proposrr, som det efter min åsigt ovillkorligen ej får afgifva.
Den senare hade, som han sade, blifvit allt mera “dubiös” på sista tiden och magister Olaus hade ansett för sin pligt att bringa honom på bättre tankar. Men klockan hade redan skridit framemot tio, utan att dispyten dem emellan haft annat resultat, än att borgmästaren gång på gång fallit i bullersam sömn. Deras skäl och motskäl bildade också ett “fram och till baka”, som kunnat söfva mången lifligare och vaknare person än den säflige magistratspersonen i fråga. — Om min käre värdigas tillåta — sade magister Olaus högtidligt, då Hjärne började allt ifrigare förfäkta sin mening — skall jag i två ord bevisa några enkla teser, hvarutaf skall framgå, att detta trolldomsväsen, hvilket nu, Gud bättre, anfäktar oss, syndiga menniskor, ej är någon fantasi eller underligt tycke, ej heller, som min käre säger, en hetsig feber, som slocknar af sig sjelf, utan att det är ett verkligt satans listiga spel, med förförelse till synd och derpå följande evigt förderf. — Och efter som min käre, såsom en kristen egnar och anstår, gerna, om möjligt, vill låta försoning gälla öfver straffet, äfven för denna satans gemål, som nu sitter fängslad här under oss, torde de vigtigaste skälen, som under ransakningen kommit i dagen, också böra med allvar åter upprepas och skärskådas. — Tillåt mig först fråga Ers ärevördighet — föll Hjärne nu i talet — hvarför denna unga flicka ständigt kallas satans gemål. Och frågas äfven derhos, hvarför, då barnen säga ja och hon nej, icke den enas nej är lika giltigt som den andres ja? — Här vitna icke endast barn, utan äfven många till mognare år komne. Här är icke heller blotta vitnesmålet, som talar, utan än mer denna stora nöd, som gör dem både andlig och lekamlig vånda och tvingar dem att tala sanningen. — Men jag kan ändock icke fatta — invände Hjärne — att detta kan gälla mot en ärlig menniskas nekande.
Till åtal inför Kongl. Svea Hofrätt har jag hänvisat ett af Rådstugurätten i Gefle den 12 Mars 1852 lättadt beslut, hvarigenom, uppå enskild mans påstående om ansvar å tvenne Polisbetjenter, för det de skulle å en krog hafva varit af starka drycker öfverlastade, Rådst.- rätten förklarat, att då, enligt 11 § i Kongl. Förordningen angående fylleri och dryckenskap den 113 Nov. 1841, endast Landsoch Stadsfiskaler samt Krono-, Stadsoch Dolisbetjento äga att fylleriförseelser vederbörligen åtala, Rådst.rätten ansåge sig icke kunna, uppå enskilda angifvarens åkäran, berörde åtal till pröfning upptaga; och har jag i detta mål erhållit Kongl. Holrättens utslag den 9 sistlidne Maj af innehåll, att Rådst.rätten rätteligen förfarit derutinnan, att den ansett angifvaren icke vara, såsom enskild person, behörig att åtalet vid domstolen utföra. Jag har ej kunnat nöjas åt detta utslag, utan deröfver i underdånighet besvärat mig. Jag har anmärkt, att jag ej fått betrakta frågan såsom likgiltig eller obetydlig, så vida deraf syntes bero, huruvida en allmänt åtal underkastad last, hvars förderflighet i så många afseenden allmänt erkännes och öfverklagas,\ ej skall kunna i annat fall träffas af lagligt åtal och bestraffning, än om Polismaktens tjenare finna sig dels befogade och dels hågade att den beifra. *) De 39, hvilkas meningsyttring anföres uti 1851 års berättelse sid. 83. — 20 — Desse betjente måste då komma i frestelse att från skonsamhet mot de felande hämta otillbörlig vinst; och anstötligheten af en sådan frestelse når siri höjd, om det fall inträffar, hvilket här varit i fråga, att just Polisbetjente äro de, som angifvas hafva gjort sig skyldiga till öfverträdelse och sjelfve såsom angifne vilja draga fördel af hindret för enskild angifvelses upptagande.
Skättläggnirigarné* vid olika tider och tili en del efter olika methoder tillkomne, grundlagt eri ojemn beskattning, som blifvit det ari mera genom sedermera förändrade förhållanden* 4:deSaml. 5 Band; i6 * I 2 5o S t a t s-U t s k o 11 e t s Betänkan <3 en, att beräkningarne i statistiskt arseende, öfver de utskylder som af Nationen utgöras, samt jémnförelsen deraf med förmågan att utgöra dem, äfven härigenom försvåras: att det varit utskyldernes fästande vid jorden, som föranledt de förordnanden om vissa gränser för Hemmausklyfningar, och de förbud emot skattskyldig jords söndring, hvarigenom det natur - liga framskridandet till förökning af produetion och Folkmängd i vissa fall blifvit hämmadt: och ändteligen att Jordbrukaren härigenom försättes i ett slags tjenstskyldigt tillstånd, med hänsigt till alla dem, som af hans jord tillkomma, eller öfver utgörandet deraf hafva inseende, hvilket tillstånd skulle upphöra, om, efter förenklade grunder, alla utskylder utgjordes till Stats-Verket, derifrån åter Statsbehofven skulle fyllas, och ali Tjenstemanna aflöning utgå. Detta allt finner Ekonomi-Utskottet sig för sin del böra medgifva och vitsorda. En öfvergång från Grundskatts-Systemet till den princip, som gör en hvar Medborgare, i mån af sin inkomst, skattskyldig lill Staten, och derigenom bereder befrielse för Jordbruket från sådane vid detsamma häftande Onera, deni man icke utan skäl benämnt för serriluder, vore således i mångå afseender önskvärd.
19 minskas, föreslagit att införsels-afgiften å Caffe, nu uppgående till 3 sk. 2 r:st., mätte nedsättas till 2 sk. 10,56 r:st eller 9 öre per skålpund. Uti sitt i ämnet afgifna utlåtande hade Kommers-kollegium och GeneralTullstyrelsen yttrat sig anse något giltigt skäl icke förekomma till en nedsättning i Caffe-lullen, hvaraf efter förtullningen år 1855, minskningen i lull-intrad skulle uppgå till omkring 82,000 R:dr Banko, utan hemställde, att nu gällande afgifter måtte uthytas mot närmast svarande öretal, 10, desto hellre som denna siffra utgjorde ett, företrädesvis i afseende på en artikel af ifrågavarande beskaffenhet, vid decimal-systemets införande särdeles lämpligt belopp; erinrande embets-verken tillika, att den ringa förhöjning med 32/i00:dels r:st per skålpund, som härigenom uppstode, då tolagen i medel-beräkning antagits till 2 procent af tullvärdet, kunde anses utjemnad i betraktande af den vida öfvervägande införseln af caffe till Stockholm, der tolagen vore 2V3 procent, utöfver införseln till städer, der tolagen understege två procent af tullvärdet. 1 enlighet med denna hemställan och på vidare utvecklade skäl har Kongl. Majrt uti Sin Nådiga Proposition upptagit tullen å Caffe till 10 öre skålpundet. Då Utskottet, enligt hvad här nedan omförmäles, till betryggande deraf, att den utaf tull-medlen påräknade stals-inkomst verkligen kommer alt inflyta, funnit sig icke höra biträda den af Kongl.
Jag tror deremot, att om städerne vilja fördela lönebidragen efter hvars och ens förmögenhet, eller någon annan billig grund, må de dertill vara oförhindrade; men alt lägga aflöningen på en viss dass eller vissa personer, t. ex. arftagare, kan väl icke ål städernes godtfinnande öfverlemna». Med samma skäl, sorn de på arf lägga ifrågavar. afgift, kunde de också vilja behålla hela arfvet. Jag anhåller vördsamt, att R. o. Ad. måtte återremittera detta betänk., på det att Utsk. måtte taga saken i närmare öfvervägande och Ståndet slutligen hafva sig för behållet, alt besluta hvad skäligt vara kan. LagUtskts betänk. N:o 135 återremitterades. Lades till handlingarna I.agUtsk:s den 3o sisth Sept. på bordet lagda mern. N:o 136 , med anmälan om behofvet af en rättelse, i anledn. af Utsk:s betänk. N:o 112, rörtde väckt motion om ändring af 4 0^h 5 £§:ne i lyide cap. Den 14 Octobcr c. m. Ärfda-b:n och af 3 §:n i 8 cap. Jorda-b:n samt om upphäfvande af K. förord n:n den 19 Augusti 1762. Föredrogs ånyo StatsUtskts den 7 di nnes på bordet lagda meni N:o 324, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af skiljaktiga beslut öfver utlåt. N:o 258, ang:de löne-ersättning för f. d. Statssecreterarne Grip och von Hartmansdorff. Hr Lefren, Joli. Pehr: Här har influtit, såsom 111ig synes, ett litet förbiseende af StatsUtskoltet. Utsk. har nemi. föreslagit uti sitt förra i ämnet afgifna betänk., att en löneersättning för ifråga var. herrar skall uppföras på indragn.- staten.
Genom Georgs hjärna for en mängd rysliga misstankar, hvad det kunde vara, och han tog nästan omildt tidningen ur hennes händer, sägande: » Visa mig nu, hvad det är du menar, Ellen. » D å Ellen genom tåredimman slutligen varsnade den uppskakande notisen och utpekade den för sin man, fann denne, att ett efterlängtadt härligt snöfall ändtligen klädt hemlandet i den skrud, som ägnar och anstår denna tid af året. Innan Georg hann hämta sig från sin öfverraskning, hade han ett par armar o m sin hals, en våt kind mot sin egen och en bedjande mun tätt vid sitt öra. » Min älskade gosse, det är förfärligt själfviskt af mig, när du trifs så bra här, men låt oss få fara hem. Tänk du, att få sitta i en släde, du och jag, och höra hur bjällrorna säga precis hvad man sist tänkt. Så åka vi den där härliga vägen genom skogen, där granarna stå så tätt, du vet, snön faller i stora flockar från grenarne ned öfver oss, och det är stjärnklart och snart nytänding. " Säg att du vill — för din lilla hustrus skull 1 » » Du kära lilla dumsnut, inte kunde jag ana, att det var där skon klämde. Du vet ju, att din vilja är min lag, och att jag gärna offrar mitt nöje för ditt, » hycklade den bedragaren, men då han mötte Ellens ångerfulla blick, föll han ohjälpligt ur sin roll uppgaf ett pojkaktigt glädjerop, lyfte sin hustru högt mot taket, och när hon väl alldeles andlös hamnat i sin stol, ringde han på uppassaren. » Var g o d och gif mig min räkning. Ett viktigt telegram kallar oss genast hem. Det snöar i Sverige! » P 8 3 CO » DE LEKTE, D E SPELTE GULDTÄRNING ». E N SPORTHISTORIA AF EVA WIGSTRÖM (AVE). SLUT FRÅN FÖREG. NUMMER.
Hvarje sort lägges i saltlake ett dygn och förvälles sedan hvar för sig i samma lake, hvarefter det sammanblandas tilllika med ingefära, hvitpeppar, nejlikor, omalen senap samt några bitar pepparrot. Derpå fylles sedan stark vinättika; spansk peppar inknytes i en tunn lapp och inblandas i sallaten. Sedan öfvertäckes den med dubbla handdukar och någon tyngd derpå. När den så har stått i 8 dagar, sorteras pickles i små glasburkar, hvilka väl betäckas, först med vaxadt papper och sedan med oxhinna, hvarefter de förvaras. H — l — a. K ö k e t. En bra putssmörja, för koppar och bleck, göres af sur mjölk, ättika och krita. Denna smörja kan man förvara i flere veckor och vid behof lösa upp. Utilis. För att afloppseller s. k. slaskrören från köken icke skola tilltäppas, är det nödvändigt att emellanåt, minst en gång i månaden, skölja dem med kokhett vatten. Om detta i alla lägenheterna inom ett hus iakttages, skulle mycket obehag undvikas, men som användandet af detta enkla medel vanligen försummas, bildas snart i rö- ren ett fettlager, som fasthåller smutsen och småningom tilltäpper röret. Utom de obehag och faror sådant medför i helsovårdshänseende, kunna rätt stora skador derigenom framkallas. T. ex. om nedre delen af ett aäoppsrör är tilltäppt, så söker sig, sedan röret blifvit fyldt, det vatten, som i de öfre våningarna utslås, väg genom slaskbackarna i de underliggande köken. A r o då de der inneboende exempelvis frånvarande, får naturligtvis det orena vattnet obehindradt utrinna å golfven, hvaraf följderna lätt inses. Dana. H u s h å l l e t. Om ägg äro färska eller ej utrönes lätt, om man upplöser 120 gram salt i en liter vatten och lägger äggen häri.
Deröfver till och med 25 Dito , 9 “ Deröfver till och med 30 Dito , 12 — Deröfver till och med 40 Dito . 24 — Deröfver till och med 50 Dito , 36 Deröfver till och med 75 Dito, R:dr 1 —- — Deröfver till och med 100 Dito, __ 1 24 Från 100 till och med 150 Dito, — 2 — Och deröfver för hvarje 50 Dito, _ 12 — XöpeContract, hvarå följer KöpeBref — 12 ■— Till Arrendeoch Hälftenbruks-Contracter med andre än underhafvande, nyttjas stämpladt Papper efter den i föregående Moment varande Tariff, grundad på procenten af det värde, hvartill Egendomen vid Allmänna BevillningsTaxeringen blifvit fastställd. Till Contracter och Afhandlingar utan viss Summa, skall efter samma grund Charta anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmåner kunna skattas, enligt sednast fastställde Markegångspris. Innehåller samma Contract derjemte något, som till visst värde icke kan bestämma? t JBevillnings Vt sk. Vetänhandm, 85 ökes Chartan i afseende derå med Sex Skillingar. Fördelseller Undantags Contracter , enär de för Domaren uppvisas , charteras till en tredjedel emot hvad föregående Tariff innehåller, dock icke under 2 skilling. Andre Contracter utan viss summa, Sex skillingar. Alla Arrende, Hälftenbruksoch HyresContracter å Landet , som icke blifvit skrifne på så hög Charta i Författningen utsattes, skola ? vid den i 25 §. stadgade påföljd , senast å nästa Mantalsskrifning uppvisas och der med behörig FyllnadsCharta beläggas; hvarföre det ovilkorligen åligger HäradsSkifvaren eller den , som Mantalsskrifningen förrättar, att vid nämnde tillfälle, under samma vilkor och rättigheter, sorn andre vederbörligen tillförordnade ChartasSigillatasFörsäljningsmän, vara försedde med tillräckligt stämpladt Papper till erforderliga behof.
§ 1 S.D. Till fullmäktig för Rödöns och Näskotts församlingar vid det sammanträde, som af Konungens respective befallningshafvande är utsatt till den 26 sept. d.å. i Alsens sockenstuga, för ordnande af ett nytt provincial-läkare district af de vestra församlingarne inom Jemtlands norra contract, invaldes hemmansegaren Pehr Nilsson i Faxelfven, hvilken egde att med Rödöns och Näskotts socknemäns fulla rätt deltaga i de öfverläggningar och beslut som vid ofvannämnde mål förekomma. Rödöns sockenstuga som ofvan. In fidem Jonas Kerfstedt 151 Protocollet justeradt samma dag betyga å socknens vägnar Olof Larsson i Häste Olof Jonsson i Undrom Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 204, ÖLA. Protocoll hållet å allmän sockenstämma med Rödöns socknemän den 3 oct. 1858. § 1 Fråga förekom först om försörjning af åldriga torpare-enkan Stina Pehrsdotter från Wejmon, nu boende i Alsen, en fråga, som icke kunde afgöras alldenstund Johan Nilsson i Wejmon till hvars hemman torpet hörer, ej ville medgifva gumman rättighet att bo qvar på stället, samt njuta de fördelar hon der haft, hvaremot församlingen iklädde sig alla hennes skyldigheter; utan förklarade det han vid vederbörlig domstol ville söka sin förmenta rätt. § 2 Dernäst beslöts, det skulle inhys. Lars Larsson i Dversätt föda och sköta sin sjuka svägerska pigan Anna Jonsdotter under ett år emot det, att han af fattig spannmålen erhöll 4 t:r korn och af fattig-medlen 30 r.d. riksmynt. Rödön som ofvan. In fidem Jonas Kerfstedt. P. L Protocollet justeradt samma dag betyga på socknemännens vägnar: [Namn saknas] Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 204, ÖLA. På allmän sockenstämma med Rödöns församling den 10 october, valdes enhälligt gästgifvaren Måns Pehrsson i Trusta för priscourantens upprättande, kl.12 den 20 october 1858.
Uti en till Stats-Ulskottet den 17 sisllidne Februari aflåten skrifvelse har nemligen Chefen för Kongl. Civil-departemenlet tillkännagifva, att sedan egarne till IV2 mantal Grimstorp uti en till Kongl. Majit ingifven skrift anhållit, att sorn sö - Stats-Ulskotlets Utlåtande M 1S6. iil kanderue mäst vidkännas ökade kostnader derigenom att de skiltesåtgärder, hvilka, enligt vederbörande Egodelnings-rätts beslut, vidtagits med afseende å vestra jernvägs-stambanans skedda utstakning öfver nämnda hemmans område, sedermera, lill följd af den åt banlinien gifna förändrade sträckning, blifvit af Egodelnings-rätten undanröjda, Kongl. Majit måtte bevilja sökanderne godtgörelse för de dem sålunda tillskyndade kostnader, hade Kongl. Majit, under samma dag, vid pröfning af denna ansökning, med afseende å billigheten deraf, att sökanderne för dessa kostnader erhölle skälig godtgörelse, och då antagandet af den förändrade väglinien måste anses hafva för det allmänna medfört minskning i anläggningskostnaden, i nåder tillåtit, att ett belopp af Ett Tusen Riksdaler Riksmynt finge af jernvägs-byggnads-medlen lill sökanderne utbetalas. Till närmare upplysning ej mindre om de förhållanden, som löranledt beviljandet af omförmälda godtgörelse än äfven anledningen dertill, att ersättningssumman ej biel af Kongl.
Och mine, hennes: en de tre olyckliges. AGAMEMNON. Hvari har man dig kränkt? KLYTAIMNESTRA. Derom mig spörjer du? Ditt fina infall utan allsköns finhet är. AGAMEMNON. Jag är förlorad, och förrådd min hemlighet. KLYTAIMNESTRA. Allt känner jag, och hört hvad du mig göra tänkt, Och just din tystnad utgör din bekännelse, Och täta suckar; bry ej om, att säga mer! AGAMEMNON. Se, jag vill tiga, hvarför skulle fräckheten, Att tala lögn jag lägga till vårt olycksmått? KLYTAIMNESTRA. Så hör mig då! Jag saken klart framställa vill, Och icke mer begagna gåtors slingringar. Först således, för att dig först det förebrå, Har du mig äktat mot min vilja, och med våld, Se'n Tantalos, min förre man, du mördade, Och med ett dråpslag slog ihjäl mitt arma barn, Från modersbröstet slitande med våldsamhet. Men Zeus' två söner, mine bröder begge två, Med hästar ståtande, anföllo sedan dig, Tills gamle fadren Tyndareus dig räddade, Tillfota fallen, och du återvann min bädd. Försonad sedan som du skall intyga sjelf Mot dig och gården vankfri qvinna städs jag var, I kärleksvärfven sansad, och förkofrande Ditt hus, så att du kunde alltid träda glad Inunder eget tak, och lycklig vandra ut. Högst sällsynt fångst för mannen är, att bra gemål Sig vinna; men på dåliga är ingen brist. Jag denne son har födt åt dig samt döttrar tre, Af hvilka en du ömkligt mig beröfva vill. Ifall man sporde, hvi du henne dräpa tänkt, Säg, hvad du svarte, eller svarar jag för dig? Att Menelaos Helena må återfå: en vacker sed, Att brottslig qvinna lösa fri med eget barn. Det ledaste vi köpe mot det käraste. Ty om tillstrids du far, och hemma lemnar mig, Och dröjer borta under lång frånvarelse, Hur tror du i palatset att mitt hjerta slår, Då hennes platser öfverallt jag toma ser, Samt jungfruburen tom? Vid tårar måste jag
Han läste upp dörren, gick in i sitt lilla rum innanför butiken och satte sig, utan att tända lampan, att grubbla i mörkret. IDUN — 6 — 1899. H URU ÅR EN PIGA HADE D E T FÖR 60 SEDAN. » RÅNGUMMANS » SKILDRING. FORTS. OCH SLUT. T. g å n g bittert ångra sin eftergifvenhet. framställt. J. » VÄNTANSTIDER ». EN MODER. SARA WIDEBECK. EN FÄSTMÖ. — I D U N 1899. L u n d b e r g. Palmqvist. B e r g, G. H i r s c h, till revisorssuppleanter fru G. Kruse. TTkAMERNAS FÖRMIDDAGSKLUBB. f: HOFLEVERANTÖR F. UTSTÄLLNINGSTVÅLAR: Viol, Hyacinthe, i \ GULDMEDALJ | Försäljes i våra butiker 8 Regeringsgatan A. T. s t a 1 hufvudstadens omedelbara närhet. d Nyaste siden-foulard, randigt-och till Sverige e n d a s t direkt till privatpersoner tulloch fraktfritt till utvalda sidentygerna sändas hemmet. Schweizer &amp; Co., Luzern (Scbweitz). erhålles genom att begagna M. Garanteradt utan klor eller andra skadliga ämnen. Fås i alla bättre minutaffärer. Försök en gång och Ni ångrar Er icke. Eleganta Tabellen ä r stödd p å i Stocl holm anstälda bakteriologisk undersökningar. visitkort G. G:son Hård af Segerstac TANDLÄKARE. å Iduns 12 Kungl. Stomatol Azymol Aseptol — Vademecum. mångdu Genom bbelt billigare än i bokhandeln. att med 1 kr. 60 öre till årets slut prenumerera på den illustrerade romantidskriften ler ni: Villor vid lilla Ekensberg. - B. Kring Aftonlampan (A) i ett hälft dricksglas vatten gifve det behagligaste, mest uppfriskan de och v ä l s m a k a n d e men docl starkast antiseptiska munvatter, Koncentrerad pr flaska kr.
Uuder granskning af den utaf Kongl. Kommerse-kollegium afgifna särskilda redovisning för anslaget till arfvoden åt extra biträden i bemälda embetsverk, hafva Revisorerne inhemtat, att vid revisiousårets slut å berörde anslag förefunnits en behållning af 1,714 R:dr 50 öre, som uppkommit deraf, att årsanslaget blifvit under hvart och ett af åren 1858 —1860 till hela beloppet lyftadt, men ej för dermed afsedda ändamål användt; och då detta förhållande synes ådagalägga, att Kongl. Kommersekollegium för arfvoden till extra biträden ej är i behof af hela den summa, som härtill blifvit anvisad, hafva Revisorerne ansett sig böra härå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. Kongl. Slottsbyggnadsmedlen. Årets räkenskap, som blifvit utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, visar följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter; — 176 — Debet. Balans från år 1859: Uppbörd: Statsanslag till reparationer å Stockholms slott m. fl. för de Kongl. hofven upplåtne byggnader 63,000: — Diverse inkomster 294: 33. Credit. Balans från år 1869: Utgifter: Löner och arfvoden 4,300: — Keparationer m. m 41,169: 87. Revisorerne hafva härvid icke haft något att erinra. Anslaget till branclväsendet, yttre lyshållningen m. ni. å Kongl, slottet. Vid denna räkenskap, som är i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, hafva icke heller Revisorerne haft något att erinra; och lemnäs för inkomster och utgifter redogörelse på följande sätt: D eb et. Uppbörd: Balans till år 1861: Credit. Balans från år 1859: Utgifter: Balans till år 1861: Theatern. Räkenskapen, som omfattar spelåret från den 1 Juli 1860 till samma tid Sr 1861, innefattas i 2:ne särskilda hufvudböcker, af hvilka den ena lemnar redogörelse för anslaget till Kongl.