Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet föreslår, jemte tillkännagifvaode af Beviliningssummans belopp för hvarje pro - 554 Den 39 Maji. vince under de sist förflutne åren, att minimi-} summan af hvarje Län skall till nästa Riksdag bestämmas till något högre belopp än den utgått åren 1815 och 18IG, och derigenom har Utskottet, i stället för att bereda en nedsättning i Bevillning för Jordbruket, som jag förgäfves yrkat, och hvarom jag icke en gång erhållit ett svar, sannolikt decreterat en ännu större Bevilining«procent af Jordbruket, då Hemmansvärdet otvifvelaktigt mäst fortfara att falla, vid ökade påagor, och sannolikt fortsatt penninge förlägenhet, och i hvilket förhållande d^t saknar grund i rättvisa, att icke dess mindre föreslå, att för Hemmanen i Provincerne skall ovilkorligen utgöras högre Bevillning alla 5 ef erföljande åren, än taxeringsmän på deras Ed, pröfvat rättvis och billig fö> åren 1815 och 1S*6- Men det är icke ifrän den förmodligen fortsatte penninge-föriägenheten allena, som j*g hämtar anledning till förmodan, att Egendomsvärdet nedsäites, det är äfven i de föreslagne anstalter i financielt afseende jag tror mig finna den, helst samma skäl, som nyttjas emot rörelse-capitalets ökande, att nemligen BancosedeL värdet derigenom nedsättes, och Egendoma-värdet uppstegras, måtte i ett motsatt förhållande bereda ett motsatt resultat, och då opinionen i båda fallen bestämmer Bancosedel-värdet, och, i följd deraf, Egendoms-värdet, synes det mig ligga tämmeligen för öppen dag, att om Banken, jemlikt Betänkandet om Finance-regleringen, inom 5 år använder till Silfvers anskaffande half tredje million Riksdaler, och Den 29 Maji.
a t t kviiiunn födestill ett slags beroende af iiiniiileii, och a t t det bör r5ckn hela hennes lefiiad igeiioiii; meu iiiaii fAi ej förgiita, a t t detta beroeiidc, om det ej skall förlora sitt syftein51, iu Aste vara sjiilfvi~,ldt hos kviiiuaii ifrfiii cleii iilder, c15 hennes 1) ilcluii.ig blifvit f~illfi.uclad, och clet tillhör ej lagen, a t t i stallet för cletta frivilliga l~erociide, sii.tta e t t ovil.lkorligt tvbug. ~Likviil h: koiriitén ~ ej velat föresl: " l, a t t ~ v i f li~iiiii: ~ t skiille vara inyuclig förr 1. hon fyllt SO h r. (Lagkon~itkns krslag till r~rfda-Bal k. Stock~liol iii 1.81.7. sid. 70). bestyr, iclce kan, såsom mannen, reflektera på de större tilldragelserna i allmänna lefvernet, vinna den bekantskap med händelsernas vanlign g&amp;ng eller försliaffa sig den erfarenhet af världen och människan, att en ovillkorlig riittighet att råda sig och sitt gods, kunde utan fara henne anförtros, %Det förekommer oss, som skulle man i detta fall, långt ifrån att vilja utöfva en orättvisa, mot kvinnan, tvärtom varit ledd af den mest adla föresats, att, genom .det man uppdrog vården och förvaltningen af hennes ägendonl åt dem, som genom slaktskapsbanden vore henne närmast, bereda henne det lugn. och den stilla förnöljelse, hvaraf hon sig sjalf lämnad och i jämt beroende af andra, troddes icke lroinina i Htnjutande.
Afd. af hillänget till Riks-ståndens protokoll under M 42) inhemtas hufvudsakligen, att sedan uråldriga tider af Lapp-allmogen inom Westeroch Norrbottens län till Domare och Fogdar, såsom ersättning för hållande af ting och verkställande af uppbörd inom Lappmarkerne, en afgäld under namn af Näst blifvit erlagd, hvilken af hvarje lappskatteland och hvarje hushåll utgått med olika, tid efter annan förändrade, belopp, inom de särskilda Lappmarkerne, dels i persedlar dels i penningar, men att Kongl. Bih. till R. St. Maj:t, i sammanhang med pröfningen af Kammar-kollegii och Stats-kontorets förslag till ny löne-reglering för Lands-statens tjenstemän och betjente, förklarat, att ifrågavarande s. k. Näst skulle upphöra, för Kronofogden i Norrbottens län så snart den nya då fastställda aflönings-staten, som för denne upptoge en betydligare löne-förhöjning, blefve Läns-styrelsen till efterrättelse meddelad, och för den i Westerbottens län tjenstgörande, men i Läns-staten ej uppförde, utan särskildt af Lappmarks Ecklesiastikverks fond med blott 316 R:dr 32 sk. B:ko aflönade s. k Lappfogden, så snart han, hvilkens inkomst af Näst uppgifvits utgöra 632 R:dr samma mynt, kunde komma i åtnjutande af deremot svarande löne-anslag af allmänna medel; och sedan Kammar-kollegium och Stats-kontoret afgifvit infordradt underdånigt utlåtande i ämnet och dervid upplyst, att Nästen till Lapp-fogden i Westerbottens län årligen uppgått till 618 R:dr 28 sk B:ko, har Kongl.
Riksmarskalken, 'öfverståthållare!!, akademi-kanslerer, landshöfdingar, ståthållare, befälhafvare vid mililär-korpserne till lands och sjös samt tulldistrikt-chefer. Femte afdelningen. Idofoch öfver-rätter, Våra och Rikets kollegier, förvaltningen af sjöärendena, stats-kontoret, kammar-rätten, sundhets-kollegium, styrelserne vid tulloch postverken samt öfver rikets fängelser och aréefj-inrättningar, riks-archivet, serafimer-ordens-gillet, sjö-/örså'År/ng^-öfver-rätlen samt alla af Oss tillförordnade styrelser och kommitéer. Sjette afdelningen. Justitioeoch öfrige departementen af Vårt kansli, hof-expeditionen, samt riddare-syne-rätter. Vid dessa nu uppräknade verk, embetsställen och myndigheter skola alla handlingar, under hvad benämning som helst, och hvilka ej finnas här nedan eller serskildt i denna förordning omförmälde, karteras som följer: Eik. lill R. St. 5 Sami. i Afd. 5 Håff. * l 26 Bevillnings-Utskottels Betänkande, N:o ii. lista Afdelm 2:dra Afdeln. 3:dje Afdeln. 4:de Afdeln. 5:te Afdeln. 6:te Afdeln, R;dr sk. R: dr sk. R:dr sk. R:dr sk. R:dr sk. Konstitutorial och Förordnanden Domar, Utslag och Resolutioner Alla andra ... Afskrifter Följande skrifter och handlingar karteras utan förändring stående belopp, nemligen: Bilbref Borgare -bref: I Stockholm och Götheborg. för grosshandlare . — andra handlande — fabrikörer — sjökaptener, koopvardie-skeppare och handtverkare — andre borgare . till nedan - R:dr sk. r:«t. 24.
N:a 36. 19 Inrättning, så i anseende till dess inskränktare omfång och verkningskrets, som åtskilige uti dess Reglor upptagne vilkor och förbehåll, erbjuder ännu mindre garantie för en Långifvare, än den ofvannämnde Skånska, hvilken dock funnits i flera hänseenden ej vara jemförlig med Allmänna Brandstods-Rolaget, och fastmindre motsvara eller ersätta den säkerhet, som för Banken gått förlorad genom upplösningen af Allmänna Brandförsäkrings-Verkets Stadsfond. Det är då en följd, att Brandförsäkrings - brefven uti Götheborgs Nya Brandstods-förening ej kunna af Utskottet antagas ensamt för sig innebära den säkerhet, som för Bankens utgifne Lån Lilligtvis bör sökas; utan blifva andra garantier derjemte alldeles oundgänglige. Efter öfvervägande af möjliga utvägar, att äfven härutinnan kunna förena en önskad lindring för Bankens Gäldenärer, med Verkets möjligaste trygghet, får Bänco-Utskottet hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka : Att redan erhållne Banco-Lån, mot pant af hus i Staden Götheborg, tillåtas att fortfarande cj vars tå, enligt de i 4 Art. 4 Afd. 19 §. 4 Morn. af £0 B(tnco-\31 skottets Betänkande. N\» 3 6. 1823 års Banco-Reglemente stadgas de grunder, sedan styrkt blifvit, att Egendomarne äro i Götheborgs Nya Brandstodsförening försäkrade till erforderligt belopp, af minst 3 gånger den summa, som utaf intecknade skulden återstår; skolande i annat fall genast så mycket af Banco-Lånet afbetalas, att detsamma varder nedsatt till j.:del af pantens försäkringsvärde. Sådant, under förbehåll i öfrigt:
(Stats-Utskis Utlåtande N:o 9 och N:o 61.) S. A. K. Uti nådig Proposition af den 14 Oktober nästlidet år har E. K. Majit behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, huruledes, efter det vid fästningsfängelset i Landskrona en fabriksbyggnad blifvit nied Rikets Ständers bifall uppförd, och, enligt ett med Grosshandlaren Grefve Sten Lewenhaupt afslutadt kontrakt, tillfälle beredt, att derstädes med arbete sysselsätta 300 lifstidsfångar, hvarigenom nämnde fästningsfängelse, der vid slutet af Juli månad 1859 förvarades 302 lifstidsfångar, skulle komma alt inrymma omkring 450 sådana fångar, äfven som den stora fördel skulle vinnas, att det högst olämpliga lifstidsfängelset i Christianstad kunde indragas och kostnaden för detsammas administration Statsverket besparas, Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i Riket — enär, för att sålunda tillöka fångarnes antal å fängelset i Landskrona samt bland dem upprätthålla ordning och disciplin, nödigt vore, alt detta fängelse försåges ej allenast med tillräckligt antal ändamålsenligt inrättade celler för verkställande af disciplinära bestraffningar och till förvarande af sådana fångar, hvilkas opålitliga förhållande gjorde deras afskiljande från öfrige fångarne under längre tid nödvändigt, utan äfven en under fängelse-direktören ställd bevakningsbefälhafvare och i förhållande till den större fångpersonalen nödig tillökning i den inre bevakningen — under åberopande af dessa förhållanden och på i öfrigt anförda skäl, till E. K. Majit öfverlemnat upprättade ritningar och kostnadsförslag dels för inredande af 30 celler och 2:ne vaktrum, dels ock för uppförande af en nybyggnad (ill beredande af passande Expeditions-Utskottets Förslag till underd. 71 bostad åt fängelsets
Rän den 8 Maj frän Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade h*emorial, uti hvilket anföres , att, ehuru, bränvinsbrärining, såsom nyttig för Landtman^ nen, i anseende till Ladugårdsskötsel, otvifvelaktig!: borde tillåtas, vöre likväl nödigt, att missbruk vid bränvinets tillverkning och förbrukning förekommes; i hvilket ändamål föreslås, att hvarje Landtman, sorn äger eller arrenderar så.stor hemmansdel, alt han derå vore besuten, måtte fä rättighet att fritt bränna alla tider pp . året, :att för hvarje sådan Jordbrukare måtte blifva tillåtet,' att utan ansvar i större och mindre mål. afyttra bränvin åt sina grannar, samt Torpare ooh Resande, och till Städerna försälja bränvin i större partier; att likväl större pannry md , än högst 50 kanpaors, inbeiäknadt kokrumrnet, ej måtte tillåta, 4-de B. N:0 st f, a 6. »91 Den 8 Junii låtas, äfvensom icke heller mer, än en sådan panna på hvarje fullt hemman och egendom, på andra ställen för en och samma hemmansägare få nyttjas; att Städernas innevånare, hvilka ej äga hemmansbruk på Landet, icke borde få tillverka bränvin, samt att den, som blefve ofverl astad af bränvin, och deraf för-de trätor och oväsende vid samling af allmoge på vägar, borde straffas efter nu gällande författning, och om han flera gånger sig Öfverlastade, borde han förtjena Stockstraff en Söndag vid den Församling, der han bott, samt plikta dubbelt. i 8m Riksdagsmannen Lars Larssons från Calin are
Likaledes skulle en fördel kunna beredas kassan derigenom, alt minskning skedde i de högst aflönade och i sammanhang dermed högst pensionerade tjenslernas antal, i afseende hvarpå blifvit anmärkt, alt Sverige vid 1855 års slut egde 5 å stat i tjenst varande och 5 pensionerade amiraler. På grund af hvad sålunda är vordet antydt och upplyst, har blifvit yrkad!, att Rikets Ständer måtte anvisa ett förslags anslag af högst 40,000 R:dr R:mt, för alt i mån af behof användas till förbättring af pensionerna för gemenskapen vid E. K. M:ls flotta i hufvudsaklig öfverensstämmelse med ofvananförda grunder, och att Rikets Ständer måtte i underdånighet hos E. K. M:t anhålla om utfärdandet af de reglcmenlariska föreskrifter, som med afseende härå kunna vara af behofvet påkallade. Expeditions-Ulskottcts Förs/tig till underd. Skrifvelse, N:o 229 135 Ehuru (ien sålunda lemnndfi utredning af förhållandena med pensioneringen vid E. K. M:ts Holta innehåller åtskilliga upplysningar lill ledning för frågans bedömande, hafva Mikels Ständer dork i detta ärende funnit något hufvudsakligt beslut icke böra fattas, eller anslag för ändamålet beviljas, innan en i vederbörlig ordning verkställd reglering af pensioneringen föregått. Rikets Sländer få alltså, i enlighet med hvad som i föregående punkt egt rum i afseende på åtgärders vidtagande för ordnande af pensionsväsen det för gemenskapen vid arméen, och då regleringen af pensionerna för gemenskapen vid Hollan lämpligen bör ske på samma gång, som vid arméen, underdånigst anhålla, det E. Ii.
Majit behagat infordra Högsta Domstolens underdåniga utlåtande öfver ett då framlagdt förslag till nådig proposition till Rikets nu församilade Ständer, angående ändring i vissa delar af föreskrifterna om rättegång i domkapitel, så hade Högsta Domstolen nu afgifvit samma utlåtande öfver förslaget, hvilket var af följande lydelse: „Med ändring af lista, 3:dje och 13:de §§ i Kongl, förordningen den 11 Februari 1687, angående rättegången i domkapitel, samt med upphäfvande af Kong!, brefvet den 15 Juli 1752, om domfört antal ledamöter i domkapitel, och af Kongl, brefvet den 13 Juli 1799, som berättigar samtlige lektorer vid gymnasium till säte bch stämma i domkapitel, förordnas: l:o Kongl. -Majlis Nåd. Proposition, N:o 67. 9 l:o Domkapitel i stift, der universitet ej är, skall bestå af biskop, som förer ordet, och fem ledamöter. Sjelfskrifne ledamöter äro domprosten, der sådan finnes, läraren i theologie vid läroverket i stiftstaden och den bland öfrige lärarne derstädes, sorn längsta tiden innehaft prebendepastorat, så ock i Götheborgs stift, de, enligt särskilda stadgar, till säte i domkapitlet berättigade pastorerne vid Christinae eller Tyska församlingen i Götheborg. De ledamöter, sorn derutöfver fordras för fyllande af sagde antal, vardén efter förslag af domkapitlet eller dess tillstädesvarande medlemmar utnämnde af Konungen bland ordinarie presterna i stiftet eller lärarne vid läroverket i stiftstaden. 2:o Domkapitel sammanträde, så ofta ärenderna det fordra och minst en gång hvarannan vecka. Ej må domkapitel beslut fatta, der ej tre när äro. I frågor om upprättande af förslag till embeten eller tjenster, eller om tillsättande deraf, så ock i alla mål, der kapitlet utöfvar, domsrätt, må ej färre än fyra besluta.
En resa, för att biträda vid entreprenadauktion om byggnaden 6: 29. Sju resor till Sånga mo, för att efterse arbetet, å 7 R:dr 31 sk., 53: 25. — En resa, för att inpacka persedlarne å Wiks mo 12: 44. — En resa till Wiks mo, för att utlemna packlårarne 11: 26. — En resa till Wiks mo, för att efterse nedtagningen af trossboden 10: 12. — En resa till Wiks mo, för att efterse trossbodens afhemtriing 11: 39. — En resa, för att utstaka läget för barackerna 7: 31. — Trenne ytterligare resor till Sånga, för att efterse arbetena, å 7 R.dr 31 sk., 22: 45. — En resa till Sånga, för att ombesörja persedlarnes flyttning 8: 47. — En resa till Sånga, för att öfvervara syn 7: 31. — En resa till Sånga, för att öfvervara en ytterligare syn 7: 34. — Diverse utgifter, såsom byra för persedlarne, biträde vid inpackningen m. m., 31: — 6. Be förenade mötespassevolans-fonderna. Räkenskaperna, som äro uti Kongl. Kammarrätten granskade för båda revisionsåren utan anmärkning, utvisa: Debet. år år 184D • Balans från föregående äret: Uppbörd: Balans till påföljande året: Balans från föregående äret: Arrende för Herrevadskloster» kungsgård 2,545: 2,545: Byggnader, reparationer och inventarier - 1,255: 31. 9. 5. lia!rins till påföljande äret:
Er nya sysselsättning kommer att blifva beqväm, jag skall sörja för att ni inför verlden får en ansedd ställning, penningar skola aldrig felas er och ni kan efter eget godtfinnande förfoga öfver er tid. Men å andra sidan fordras ofta nog djerfhet och kallblodighet, fullkomlig fördomsfrihet, försigtighet och strängaste tystlåtenhet. Framför allt måste ni förbinda er att utan motsägelse blindt lyda mina befallningar, huru egendomliga dessa än komma att synas er. – Nog nu herr Brauner, afbröt Arnold. Nu förstår jag hvarför ni vill skona mig! ni talar öppet ... – Jag trodde att jag kunde det med – er. – Ja, ni har rätt. Med inbrottstjufven kan man tala öppet om nya brott. – Jag har inte talat om några brott. – Men tror ni då inte, att jag förstår hvarthän ni syftar. Ja, jag är just den person ni sökt! Den brottsling, som skulle hafva er att tacka för friheten, som skulle befinna sig helt och hållet i ert våld och vara tvungen att sedan villigt tjenstgöra som det tysta verktyget vid edra illgerningar. Herr Brauner! Hvem af oss är den störste bofven? Jag, fattige stackare, som ännu aldrig fullbordat något brott, eller ni, som redan nu kanske har flera på ert samvete och utan omsvep frågar mig, om jag har lust att blifva en bulvan vid de nya missgerningar, ni har i sinnet att begå! Ah, jag anade nästan detta vid den öfverraskande vänligheten ni visade mig nyss. – Ni skall inte bråka så der. Det hörs utåt och skadar endast er sjelf. Tala lugnt som jag och tänk på saken en liten stund. Ni ser öfveransträngd och hungrig ut. Sätt er ned, ni har redan stått alltför länge. Drick ett glas vin och ät några caces. Det skall göra er godt och komma ert hetsiga blod att lugna sig. Se här, genera er inte. Vinet är utmärkt, det kan jag försäkra er. Sedan kan ni taga er en cigarett ofvanpå. Och under tiden resonnera vi ... – Som kamrater, inföll Arnold bittert. – Hur ni sjelf vill. Brauner tvang
Det är ganska sannt, att .det nii ifrågavarande förslag till ändring uti Grundlagen först vid nästa Riksdag tjlj antagande eller förkastande tår företagas; men dess godkännande som antagligt förslag är den åtgärd , vi deråt böra lemna, hvarföre äfven 56. §. tydligt bestämmer, att återremiss bör och får äga rum, för att såmedelst kunna behörigen sammanjemka de olika Ståndsmeningarne till ett resultat, och detta genom ConstitutionsUtskotfcets förstärkande till Nämnd, der vanlig utväg frugtJöst blifvit använd Herr Grefve Mörner anser Nationens eget bästa derpå hvilas att den ej får inkomma \ pröfning af saker, som den ej förstår bedömpia; men män måste uppgöra sig ett rigtigt begrepp om hvad sona är i fråga här; och man skall snart finna, att det icke är för att dömma de positiva öfverträdelser af Dagen, sorn 107. §. synes vara tillkommen; det skalf lika tydligt framställa sig, huru omöjligt det varit, att för hvarje möjlig mänsklig handling skapa Lag, som befaller eller förbjuder; underlåtenhet af det nyttiga och goda, som af Lagen icke positivt befajles , bedömmes af optionens domstol, och häruti ligger grunden till den rättighet Folket af Lagstiftaren blifvit förvarad, att genom sina Representanter i underdånighet begära förändrad Ministére, när förtroendet upphört till den varande. Man måste noga besinna, att det är blott en önsknings«j rättighet, hvarom är fråga,’ och att det säkraste correctiv emot dess missbrukande Jiggec iS6 Den 23 Maji. uti Konungens magt att afslå en begäran, som Han efter mogen pröfning kunde finna otidig eller föranledd af mindre goda grunder; och lika så säkert det är, att så opolitisk Konung näppeligen lärer komma att finnas, sorn ej uppoffrar sin enskildta känsla för sina Rådgifvare åt
icke &amp; ittas utan pressas, nästan krossas mot stenskifvan och derigenom Törlora s k ä l i skönhet son; hallbarhet, hvartill kommer att minsta ojaninhet i skifvan lemiiar hal i väfnaden. Man underrättas vidare oin vigten af att en nymanglad tvatt upphänges öfver en natt i varmt rum för att undvika en instangtl fuktluft i linneskåpet - hvilken atgard hiir i Stockholm ar s$ i~iycket vigtigare, d i tvatten ofta lemiias till fattiga tviitterskor, i hvilkas hem rhtler en dilig och osund luft, som nieddelar sig till det t~attade linnet. Detta blott som ett litet prof på hrad man har att lära i ett försäljningsinagasi~i, sådant som det ifragavarande - tcoretiskt genom de rid och upplysningar man far, paktiskt genoni det &amp; skidningsrilaterials, som föreligger i de goda och redbara varor, som der alltid tillhandahållas. Men det är icke endast lärdomar för den egna personliga nyttan, som en vaken kund medför f r h ett besök i t k t gamla välförsedda linneniagasinet rid Brunkebergstorg. Ofta fir nian pi % köpet en och annan qvasi-nationalekonoinisk vink. Och si s !iiiningom börjar niar, ana, att den enskilda okunnigheten eller virrlslösheten stir i en viss växelverkan nied de allmanna. &gt;Ian begynner inisstanka t h n t i annat att bristande varukännedom samt förkarleken för skenet framför det redbara och solida ä r icke blott förlustbringande. för livarje individ, som föredrager den för ögonblicket billiga utgiften för en ciYlig vara framför ett förnuftigt köp, utan att den tillika innekir, i stort setit, en nationalförlust, ett minus, ej blott i de ekonomiska hjelpkiillorna utan kanske också i de moraliska.
”Att lyda under hvem "sorn helst, blott man mår väl” är ett beqvämt svar, men icke Svenskt och litet förenligt med frihet. — Hvad man i statshushållning kallar ansträngningar eller uppoffringar, torde icke så alldeles vara uppoffring, sorn man vill låta synas. StatsUtsk. grundar sitt betänk, på statens tillgångar. Detta är i tvenne afseenden falskt; först i principen, ty för den enskilde mannen mäste hushållningsberäkningen alltid utgå från inkomsten, efter hvilken utgiften bör beräknas, då n6 Deu aö M ;i j f. m. tvärtom statsmannen mäste ovilkorligen såsom grund taga utgiften, och derpå öfverväga den möjliga inkomsten. Kan den oundgängliga statsutgiften icke utan nationens under-, gång eller utarmande bestridas, mäste nationen upphöra att vara nation; men jag är förvissad, att sådant nu icke är förhållandet och icke ens kan blifva det utom med den förvända statshushållning, att landets rörelsecapital äfven ge-, nom ett sådant medel skulle minskas, nemi., att statsintraden skulle öfverstiga statsutgiften med någon betydlig summa , såsom t. ex. ^ million eller derutöfver. StatsTJtsk. vill visa, att den kända inkomsten icke räc-. ker till den äskade utgiften, derigenom att inkomsten noga beräknats, bland annat grundad på inkomster af tulloch brännvinsskatt i likhet med sista Ständers heräkning, på hvilken grund TJlsk. utfärdat, hvad man kallar, princip-betänk. deri Utsk. i a:dra punkten tillstyrker, att ”den grund-, ”.sats må af R.
74 fattigförsörjning, för bwarje bag, bernteb längre bröjeS, ingiftpaö till tSTJagiflra# ten, bwilfen »ib enaf;anba bet åligger, att famma hanblingar till konungens £3efallningSbafwanbe inom åtta bagar berefter infänba. (Dm en allman Ptöfmng^Committé j hvarje Hån. §. 112. $or att granda $aperingöCommittécnS åtgärbet voib tillämpning af benna fiabga, fall i bwarje Sätt en ^rbfningS*Committé hållas, font åligger roibtaga alla nobiga rättelfer, od;, efter infjemtab noga fännebom, tillfe, att fafigbetö wärbet å lanbet, äfmett meb affeenbe på be filjaf tigbeter, forn emellan §ap$e ringö^Difricten fig förete, alltib fätteö till bejj rätta belopp, men albrig unber ben funttna, font för bela Sältet blifwit påräfnab, och i bifogabe minimntariff är upptagen. §. H3. bettna Committé fall beflå af 2anbäf)öfbingen, forn meb röflrättftjf>ct förer orbet, fann Sjugu Stbambter, ^>\ioilPa SanbSljöfbingen utfer blanb be af SapetingöCommittéerne föreslagna meblemntar, nteb $pta af f>\x>arje fånb och elaf; broarrotb iafttageö, att icfe flere från en Committé fållås än Committé* emes antal bet mebgifmer, få att en circuleranbe orbning Committéerne emellan, få mibt ftg göra låter, följes. §. 114.