Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, genom Kådig Proposition, af deri fi-mi9tlidne Juli, erbudit Oss, att af de medel, hvilka såsom Kdsen för On Guad. eluupemedelst »Tsactaténtoed; Stara Brittanmien af den 13 Mars 1813, tillfallit Hans Majit och Dess efterträdare på Svenska Thronen enligt Successions-Ordningen af .den 26 September läio, besörja indragningen, och hquiden af ali den Utländskaskuld j hvarföre Sverige Hittills häftat, håfve Vi detta anbud, med den djupastevördnad och upprigtigaste -erkänsla, emottagir. Vi håfve derföre särskildt inför Hans Kppgh ,Maj:t oell Hans Kongk.iiögliot Kronprinsen framburit Vjirä underdåniga tacksägelser, och •derjemte . beslutit, att i underdånighet till HanSKöngl. Majit öfverlemna, ' i Nåder låta Besörja liquiden af liela Riksgälds Gontöirets Utländska skuld, hvarmed Riksgälds-Contoiret således ickevidare kommer att taga befattning. För att pä. något sätt i underdånighet betyga Vår tacksamhet häremot, och i någon mån ersätta de förluster och uppoffringar, Hans Kongl. Höghet Kronprinsen och Hans Gemål gjort för Sveriges väl, håfve .Vi, på Hans Majd Konungens anmodan, besluti t,. att till Hans Kongl. Höghet Kronprinsen ochDess arfvingar efter Successions-Ordningen af den 2 6 September 1 81 o , årligen skall utbetalas Tvåhundrade Tusende Riksdaler i Svenska Banco Sedlar , att ad dera efter behag dispo-. 47» Den 9 Augusti, disponeras, och ifrån den irsta sistlidne Augusti beräknas, hvarpå vårt Riksgälds-Contoir, dit Hans Kongl. Majrt lofvat, att alla Rikets inlösta förbindelser, som i utländsk mans . ägq befinnas, skola varda inlemnade, erhållit befallning, att vederbörlig förbindelse å våra vägnar utfärda. 7- §•
Jemte det Revisorerne ansett sig böra detta förhållande anmäla, fa Revisorerne tillkännagifva, att, då Kongl. Kollegii hufvudböcker icke innehålla något särskildt konto med Kongl. Statskontoret, Revisorerne, icke utan mycken möda och svårighet, kunnat finna reda på de penningetransaktioner, sorn mellan nämnde hada verk ägt rum. §. 4. Af den rapport, som blifvit afgifven utaf Föreståndaren för den i hufvudstaden stiftade inrättning för sjukes behandling med elektricitet och galvanism, hafva Revisorerne inhemtat, att år 1848 Hl och år 1849 - 122 medellösa personer vid nämnde inrättning erhållit kostnadsfri läkarevård. §. 5. Af Carolinska medico-kirurgiska institutets kassaräkningar för revisionsåren inhemtas, att kassans, vid 1848 års början, ägande fordran, 112 Rulr 21 sk. 3 rst. och — 60 — skuld, 52 R:dr 44 sk., utgjorde vid samma års slut, den förra 88 R:dr 15 sk. 9 rst. och den sednare 298 R.dr 21 sk. (i rst., samt att, vid 1849 års utgång, kassans fordran vidare minskats till 81 ll:dr 20 sk. 10 rst., men dess skuld ytterligare ökats till 327 R:dr 35 sk. Häraf visar sig, att Institutets penningeställning under revisionsåren försämrats. §. 6. Vid granskningen af Pharmaceutiska institutets räkenskaper, har förekommit, att i 1848 års kassaräkning utgiften för liqviderande af en räkning å 6 R:dr 37 sk. 6 rst. Riksgälds blifvit utförd med samma belopp i bankomynt, och att i kassaräkningen för är 1849 på enahanda sätt upptages en post å 9 R:dr Banko, i stället för samma summa i riksgäldsmynt; hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra anmäla. ordnin §. 7. Kongl. Kollegii säkerhetshandlingar befunnos vid anställd inventering i behörig Veterinär-inrättningen i Skara.
Detta låter något och synes hafva vigt; men då man af circa 8 Millioner kan bespara 3me, tror jag det vara än vigtigare, i synnerhet, dä man skall låna penningar till anslaget. Men frågar man, huru skall Canalen då blifva fullbordad? Jag svarar att Actieägarne hafva endast att följa det vsckra patriotiska Exempel Söder - Den i5 October f. m. 91 A Telje CanalBoläg gifvit. Det samma har redan betalt 250 procent på sine Actier och icke af Staten fått, eller ens hegardt, aldraminst pretenderadt något understöd, annorledes än med lån, och äfven det till högst obetydlig summa: icke en procent af hvad Götha Canalg Bolag erhållit, troligen och åtminstone efter mitt Förslag, till skänks. Det skulle blifva kännbart för de af sistnämnde Bolagslnteressenter, 60m ifrån början contribuerat för sine Actier; men ganska lätt för de speculanter, hvilka, för någre få procents betalning blifvit innehafvare af Actier till betydeliga summor. De förre äro ej olyckligare än många andre Medborgare som blifvit lidande på ill? beräknade företag af egendomshandel, odlingar m. m. De hafva alldeles icke att skylla Riksens Ständer för den förlust de kunna göra. Bilagor till PleniProtocolIet för den 15 October, eftermiddagen. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Då för utforingen af det utaf Riksens Höglofl. Ständer nu fattade beslut om Götha 92 Den lo Octoher e. m. Canalbyggnad, och i anseende till den långt framlidna tiden, det är nödvändigt att de beviljade förskotten på nästkommande års anslag kunna disponeras, men inga treprocents lån förr än efter 1824 års ingång lära kunna upptagas, äfvensom af Bankens vinst ej heller förr än nästkommande år något torde utan särskilt Riksens Höglofl. Ständers
Jag var icke på min plats då Hr Rosenblad talade och kan således möjligen hafva missförstått honom. Jag tyckte dock att han gjorde en jemförelse mellan Pri - 448 Deri 14 Maj f. m. valbanker och Sjöförsäkringsbolag. Om så var synes mig jemförelsen vara oriktig, enär Privatbankerne, så osäkra de än må vara, icke skäligen kunna sammanliknas med Sjö-försäkringsbolagen. Hvad frågan om de olika afgifterna från särskildta slags bolag beträffar, så anser jag R. o. Ad. böra behandla denna inkomslfråga på samma säll som andra dylika, nemi. så, att en hvar betalar i den mån han vinner. Dä lärer det icke vara rätt att somlige gifva högre och andra ringare bevillning utan lika afgift bör vara gällande för dem alla. Lägger raan progressiva afgifler på högre inkomster af bolag, likasom man lägger dylika afgifler på högre inkomster af löner, så må sådant ske, intilldess man uphäfver dem för embetsman; men dock i lika förhållande för det ena slaget af bolag, som för det andra. Gr. af Ugglas: Då jag reserverat mig mot l:a mom. af denna § får jag förklara att jag fullkomligen instämmer i de anmärkmr, som mot denna höga beskattning äro gjorda. Hvad jag synnerligen härutinnan fäster mig vid, är den väld, som genom denna beskattning uttrycker sig mot en serskild näringsgren. Hela för* fattningen igenom utgör 5 proc. den bevillning, som pålägges. Några undanlag finnas af dem, som erlägga bevillning under denna siffra, men öfver skattar ingen. Vid förliden riksdag fastställdes denna bevillning af 15 proc. till följd af den afundsjuka, som Privatbankernas stora behållning förorsakade. Jag motsatte mig detsamma då och gör det äfven nu. Jag anser att derest icke rättvisa följes, derest icke den ena skall skatta lika med den andra, och derest hvarje näringsgren skall hafva att frukta, att om den för Ständerna blir misshaglig, af dem genom hög beskattning kunna strypas och förstöras, sådant icke kan annat än i högsta grad verka vådligt på industriens utveckling.
S. D, Remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomiUiskottet: i) Herr af Forssells, Carl Gustaf, den 5 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, oni nedsättning i åtskillige umgälder för Ångfartyg , samt alla inrikes Fartyg, under 6 fot djupgående. åj Herr Lefréns, Johan Pehr, den 3 dertdes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om Vissa törraåner i afseende på inrättande af ett HandelsCompagnie på Södra America* 3) Herr Ehrenstams, Samuel Gustaf, den 5 denUes förmiddagen på bordet lagde Memorial, ftngående inrättande af flyttbara trådgaller öfver målkåril för Spannmål, jemte Herr Ehrenstams i samnla ämne denna dag efgifne yttrande. k) Herr von Schinckels, Johan Fredric, d. 3 dennes förmiddagen på bordet lagde Memotin!, angående förändring af sättet och tiden för Hammarskattens utgörande. Ridd. o. Ad. Prof, a Band. 23. Den ii Martil» 5) Herr af Robsons , Carl Magnus, den o dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, 'angående öppnande af en conimunication ined Gellivare Jernmalmsberg i Lulea Lappmark. 6) Friherre Carpelan?, Carl Mauritz, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om en PortoFranco-inrättning på Gottland; 7) Grefve Wachtmeister, Hans, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial , om åtgärder till beredande af lättare tillgång på allmänna Författningar. 8) Herr Nordenfalks, Johan, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om jemkning i de postföringen åtföljande onera. 9) HerrThams, Wollrath, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angå. ende vissa prohibitiva Författningar. »c\) Friherre Ridderstolpes Fredric, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande uppmaning att återtaga nationaliteten j jemte de af Herr von Heijnes, Georg, och Friherre Ridderstolpes, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden.
Aflöningeu och hyres-ersättningen för Sekreteraren får beräknas från och med den 2:dra September nästlidet år, eller den dag, då han af Kongl. Maj:t blef i nåder förordnad att denna befattning bestrida; kommande traktamentena för Notarierno och Kanslisterne att utgå från och med följande dagar, nemligen: för två Notarier och två Kanslister från och med den 15:de, för två Notarier och de öfrige Kanslisterne från och med den 29:de Oktober nästlidet år samt för en Vaktmästare från och med den ll:te och för fem Vaktmästare från och med den 15:do i samma månad. hos KonstitutionsUtskottet: för Sekreteraren, arfvode i månaden R:mt R:dr 400: — „ En Notarie, dagtraktamente „ „ 6: 50. „ Två Kanslister, hvardera, dagtraktamente „ „ 4: 50. „ Två Vaktmästare „ „ 2: 50. 6 Stats-Utskottets Memorial N:o 110. al hvilka tjenstemän en Kanslist och en Vaktmästare antogos den l:sta, Sekreteraren den ide, en Vaktmästare den 7:de samt en Notarie och en Kanslist den 8:de November sistlidet år (Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 1.). Ilos StatsUtskottet: för Sekreteraren, arfvode i månaden Knnt R:dr 500: Sekreteraren för Riksgäldsverket rörande ärenden, arfvode i månaden „ „ 400: — , den hos detta Utskott anställde Kamererare, dagtraktamente „ „ 8: 25. „ Två Notarier, hvardera, dagtraktamente „ „ 8: 25. „ En Kanslist och Registrator , , 7: 50. „ Tre Kanslister „ , 5: 50.
Hvilket besynnerligt hus denna fastighet vid gatan Choiseul, der Zola låter folk af parisisk medelklass uppträda på ett sätt, påminnande om Philosophie du boudoir. Man måste vara främmande för “ mensklig verklighet " för att så handlöst störta sig i den rena fantasien. Denna fastighet är belägen vid gatan Choiseul, i hjertat af Paris; författaren uppgifver ej husnumret, hvilket bör vara af egendomlig snitt. I detta parisiska hus känna alla menniskor hvaran* dra, från bottenvåningen till vindskuporna^ hyresgästerna besöka hvarandra, när de icke språka i trappan, hvilken är “ storartad ". Man kunde tro det vara fråga om ett af dessa rymliga hus, som bebos af folket, och som Zola så ypperligt beskrifvit i V Assommoir. Det är tyvärr sant, att folket lefver ett motbjudande samlif; lägenheterna äro små; man försmäktar af värme under takets zink och man har rummets dörr ständigt öppen; hushåll, som blott hafva ett rum, nödgas laga sin mat på trappafsatsen; man ser hvarandra hela dagen, man pratar, man lefver ett samfaldt elände, man lånar hvarandra bränsle, olja, verktyg; man umgås från bittida till sent; alla menniskor äro bekanta. Men man måste aldrig hafva sett Paris för att tro, att sakerna tillgå så i de stora borgerliga husen, vore också trappan än mera storartad än i fastigheten vid gatan Choiseul. Det är blott portvakten, som känner alla h; .esgästerna, hvilka sällan råkas. Jag vill vara hängd, jm jag känner så mycket som namnet på min granne, b / ilken sannolikt är okunnig om mitt. Tvungna att lefva tilL^rrans i en vid kasern, kunna vi litet hvar värna vår husliga härd, det som engelsmännen benämna the Iriome, jendast genom att visa stor köld mot grannarne; man kringgärdar sig i sin bostadmed dess större omsorg, ju närmare faran af ett intrång är; vi parisare lefva alla på sådan fot. I det gemensamma intresset har bruket stadgat en lag, som lyder: man anses icke känna sina grannar, och bekantskapen inskränker sig till en hattaftagning i trappan.
S.t Erot. 1845, 4 Sami. 2 A/d. 22 Haft. 1 2 Slats-, B ev.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-TJiskottens Utlåtande, N.-o ft 0- ■ blifvit af ett Stånd godkänd t och af ett annat afslaget, så enär de inom öfrige Riks-Stånden derom ufgifne yttranden nästan enhälligt sammanstämma deruti, att uppbördsstätnmorna icke böra utsättas under Januari månad, men att någon framflytlning af tiden för uppbördens afslutande och summariska redovisningens angifvande icke bör ega rum, samt tillika är vordet upplyst, att för de skaltskyldiges beqvämlighet det vore angeläget, inom vissa orler, att uppbördsslämmorna försiggå under Februari och inom andra, att de icke uppskjutas längre än till medlet al April, lå Utskotten, med anledning al allt detta, så vida frångå sitt förut afgifna förslag, att Utskotten tillstyrka Rikets Ständer att i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit hemställa, det Krono-uppbördsstämmorne hädanefter må utsättas ifrån och med medlet af Februari till den i5 April; men Liden, dels inom hvilken Uppbördsmännen skola begära handräckning i afseende på bortflyttade eller lill vistelseorten okände personer, som häfta för Krono-Utskylder, dels ock för summariska redovisningens algifvande, förblifva oförändrad. Hvad slutligen angår de anmärkningar, hvilka afse förändrade bestämmelser angående tiden för Krono-uppbörden på Gottland, så hafva Utskotten tagit desamma i öfvervägande, i sammanhang med en af Herr P. H. Lindström i delta ämne väckt motion, hvarom Utskotten under denna dag afgifva serskildt Betänkande. Stockholm den 22 April i845. Reservationer 1:0 af Herr Printzensköld, som, på de skäl, Herr Friherre
Jag vet icke, men det är åtminstone ej alldeles omöjligt, alt mycket af den hos oss rådande rädslan för katholicismen kan komma af en instinktmässig farhåga, att en eller annan af det högre preslerskapet hos oss likaledes kunde få någon kärlek lill den påfviska makten, och det vore ingenting att önska. Gå vi deremot l. ex. til! Norra Amerika, der en fullkomlig religionsfrihet finnes, så ser man att katholikerne der icke komma till något öfvervälde. Orsaken är helt enkelt, att den intolerans, som utgör den katholska lärans väsende, der icke gynnas af någon öfvervägande makt i staten eller i en förut rådande kyrka, såsom i England, hvilket land som bekant är, kallas a priest ridden country. Gå vi nu till sjelfva föremålet för motionen, så, utan alt inträda i någon theologisk controvers, för hvilket här ingalunda är lämpliga stället, lärer livar och en inför sig sjelf och inför hvarandra under förtroliga samtal medgifva, att vår s. k. rena Evangeliska lära, äfven under ett fullkomligt strict efterföljande af dogmen, innebär inom sig åtskilliga motsägelser, hvilka hafva föranledt dertill, att man, för att kunna bibehålla denna lära orörd, Den 2'J December f. m. 511 måste förbigå förklaringen af vissa dess delar utan att tänka vidare derpå eller också förklara, att man icke får söka uttyda don; oell följden häraf har varit den, att inom vår kyrka bildat sig livad man kunde kalla en exoterisk och en esoterisk tro. Den mera bildade delen af folket bar uppfattat denna lära med särskilda undantag på det sätt, att de fleste deribland verkligen icke tro läran, utförd i sin helhet, sådan som dogmen etablerat den efter bokstafven och så, som den predikas för menige man. Härigenom uppkommer det förhållande, som en talare nyss beskref: de hafva en tro i hjertat och en annan på läpparne; det oaktadt försvaras lärans orubbade bibehållande och efterföljd i sitt ursprungliga skick, emedan de betrakta densamma såsom en nöd-: vändig statsanstalt för den allmänna fridens upprätthållande bland del lägre folket. Det torde dock då blifva frågan, huruvida man i längden kan lyckas häri.
Uti andra punkten af nämnde Betänkande hade Utskottet, i anledning af tvenne till dess behandling remitterade motioner, innefattande hemställan, att de, enligt afgifne, men af Kongl. Maj:t ännu icke pröfvade, underdånige förslag till ny organisation och löne-reglering för Kammar-kollegium och Kammar-rätten, erforderlige tillökningar uti de till dessa verk nu utgående Stats-anslag mätte-af Rikets Ständer beviljas och till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition öfverlemnas, för att till berörde ändamål användas, förklarat, alt, då frågorna om ny organisation af nämnde Embetsverk vore på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning beroende, Utskottet funne sig sakna skäl att, endast i följd af enskilde motionärers yrkande, föreslå någon tillökning uti den för dessa båda verk nu utgående aflöning; hvaremot Utskottet, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts derom gjorda Nådiga framställning, tillstyrkte, att de, vid flere föregående riksmöten beviljade, fyllnadsanslag för omförmälde Embetsverk finge under nästa Statsreglerings-period fortfarande utgå. Denna punkt har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet, hvarvid hufvudsakligen anförts: att i flere fall, der förslag af enskilde motionärer blifvit väckte om löne-förbättring för andra Stater och Korpser, t. ex. Högsta Domstolen och Ingenieur-korpsen, Utskottet tillstyrkt och Rikets Ständer jemväl beviljat ökade anslag, utan afseende derå att någon framställning i ämnet af Kongl.
Om de medicinska fakulteterne förut egt vidsträcktare rätt än Carolinska Institutet, så skulle förhållandet hädanefter blifva motsatt, ifall förslaget antoges och äfven vunne K. M:s Nåd. godkännande. Vid Carolinska Institutet skulle nemi. en medicine studiosus kunna genomgå hela kursen ifrån början till slut, hvaremot detta icke blefve fallet vid universiteterne, enär de, sorn der ville idka de medicinska studierne, ovilkorligen måste inhemta den kliniska undervisningen vid Carolinska Institutet och derifrån förskaffa sig betyg om tillräckliga kunskaper i nämnde afseende, innan de kunde blifva medicine doktorer. Följden af denna olikhet synes mig otvifvelaktig! skola blifva den, att alla de, som ämnade blifva läkare, skulle för sådant ändamål vända sig till det läroverk, der kursen kunde genomgås från början till slut, det vill säga till Carolinska Institutet, samt att medicinska fakulteterna vid universiteterna således skulle komma att sakna disciplar; men 154 Den 14 Mare e. m. då ett läroverk icke bör eller kan ega bestånd utan disciplar, så synes häraf ock följa, att bifall till det framställda förslaget, eller med andra ord, att Carolinska institutets seger uti denna fråga skulle, såsom jag förut antydt, bereda medicinska fakulteternas undergång. Att ett sådant resultat också verkligen innefattar, om icke de flestas, åtminstone ganska mångas innersta önskan, är ganska säkert. Motionären inom detta rum, min värde frände, har sjelf öppet förklarat sådant vara hans önskan, och jag håller honom räkning lör detta hans uppriktiga tillkännagifvande. En annan talare, Hr Dalman, har, så vidt jag hörde rätt, förklarat sig hysa samma önskan, och Hr Huss har under den förégtde diskussionen vid motionens remitterande yttrat, att under den långa tid, sorn striden förts emellan Carolinska Institutet och medicinska fakulteterna, det alltid stått någonting bakom den fråga, som syntes utgöra föremål för tvisten. Af allt detta synes mig ternligen klart framstå, att det mål, hvartill man egentligen sträfvar, hr att få hela den medicinska undervisningen förflyttad från universiteterne till hufvudstaden.
Den, som olofligen bemäktigar sig och från föräldrars eller annans vård skiljer barn, som ej fyllt femton år, ehvad det sker med barnets vilja eller ej, dömes, när barnet ej ur riket föres, till straffarbete från och med sex må - 32 Lag-Utslioltets Betänkande M 35. nader till och med fyra år. Sker det för att begagna barnet lill tiggeri eller att det eljest till vanart öfva; då skall till straffarbete från och med fyra till och med åtta år dömas. 9 §. Hvar som olodigen, genom inspärrande eller fängslande, eller annorledes, beröfvar någon friheten, dömes till straffarbete i högst fyra år eller, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, lill fängelse. Har, genom sådant brott, friheten varit öfver år och dag någon beröfvad, eller har den, mot hvilken brottet begicks, lidit svår misshandel, medan han inspärrad var; då skall lill straffarbete i högst sex är dömas. 10 §. Nu har någon, för förment brott, annan utan laga skäl gripit: skedde det ej af argt uppsåt, och blef med den gripne så förfaret, som om laga häktning stadgadt är; då'skall lill fängelse i högst sex månader eller böter dömas. H §• Pi nar man annan för att tvinga honom lill bekännelse i någon sak; dömes lill straffarbete i högst två år. Ar brottet med synnerligen försvårande omständigheter förenadt; då må tiden för straffarbetet höjas lill fyra år. 12 §. Tager man qvinna med våld och, mot hennes vilja, med henne öfvar otukt, eller tvingar man henne dertill genom hot, sorn innebär trängande fara; varde dömd till straffarbete från och med sex till och med tio år. Fick qvinnan af den gerning svår kroppsskada; dömes till straffarbete på lifstid eller i tio år: ljöt hon deraf döden; miste gcrningsmannen lifvet eller dömes till straffarbete pä lifstid. 15 g.
Ing neli billighet, och jag anser derföre, att lättelse häri af billigheten påkallas. Det har blifvit yttradt såsom ett skäl, hvarföre ifrågavarande motion icke bort blifva väckt, att remiss å den af Hr Gr. V. Fersen vid sista Riksdag i samma ämne och afseende framställda motion då blifvit vägrad. Orsaken dertill var den, som nu af Frih. Cederström och Hr Riben ganska riktigt blifvit anförd, hvarföre dessa talare lika med mig styrkt, att Gr. v. Fersens vid förra Riksdagen väckta motion om upprättande af nya contraet icke varit af behofvet påkallad, enär beslutet om mötespassevolancen ingalunda kunde upphäfva det lagliga knektecontraetet. Frih. Sparre: Med anledning af hvad Hr Riben upplyst, rörande orsaken hvarföre Gr. v. Fersens motion sista Riksdag icke remitterades, får jag tillkännagifva, att jag afstår från mitt yrkande, att den ifrågavarande motionen skulle dela samma öde; men då jag förmodar, att Gr. v. Fersens afsigt icke kan vara att vid denna Riksdag vinna ändamålet af en förändring uti gamla knektecontracten på sätt han föreslagit, så ser jag icke till hvad ändamål remissen skall ske, hvilken jag likväl, såsom jag nämnt, emot Hr Grefvens önskan icke vill bestrida. Motionären har yttrat sin förundran deröfver, att jag sagt mig icke begripa, hvad han vill eller åsyftar med motionen. Här finnas likväl andra talare, som icke begripit honom mera än jag. I afseende på Grefvarnc v. Fersens och Horns förmenande, att rustoch rotehållarne skulle vara förnärmade genom de, jemförelsevis med knektecontractens föreskrifter, drygare afgifter, hvartill dc nu äro förbundne, får jag förklara, att jag icke kunnat öfvertyga mig derom.