Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, uti Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, i afseende på denna Hufvud-Titel, föreslagit, att, med bibehållande af det serskilda anslaget för Läroverken, Titelns anslagssumma må nu, likasom vid senaste Riksdagen, upptagas till Rdr 544^07: 44* I öfverensstämmelse härmed, och då med visshet kan antagas, att omnämnde, för Läroverken vid sistlidne Riksdag beviljade, serskilda anslag, Co,000 Rdr, fortfarande är behöfligt, och hvarpå såsom bevis må nämnas, att de, rörande denna Hufvud-Titel, väckta motioner, alla, på sätt här nedanföre närmare upplyses, innefatta framställningar om ökade anslag för Undervisningsanstalterna i Riket, tillstyrker Utskottet uppförande A Stat af berörde anslag, nemligen: för Universiteten och Tillämpningsskolorna 18,000. samt för Elementar-Läroverken 42>000- Hvilket sistnämnde anslag lämpligen bör, i proportion af hvad för hvarje Stift, enligt gällande Stat, belöper, utgå till disposition af vederbörande Consistoriel-, som derefter må ega alt anslaget, enligt samma Stat, fördela samt inför Kongl. Kammar-Rätten redovisa. 2:0 I afseende på Elementar-Undervisningens utvidgande, bar Utskottet fått emottaga remiss å en inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Sven Heurlin ifrån Kronobergs Län väckt motion, deruti lian föreslagit: att i hvarje församling må för allmänna medel inrättas och underliålias en allmän Skola, der församlingens barn kunna få undervisning i de stycken, som liu för tiden äro oumbärliga och af hvarje menniska böra vara kände, så att hvar och en må, utom tillräcklig Christendoms-kunskap och kännedom om Biblisk historia, åtminstone kunna med lätthet läsa och felfritt skrifva sitt modersmål, räkna quatucr species i hela tal och sorter, StatsUtskottcls Utlåtande I\
Diarium med anteckning hvad som i hvarje sak tid efter annan blifvit tillgjordt, och huru den blifvit afslutad, Ben 19 Jutii e. mi, samt vid hvarje års slut till RiddarhusDirectionen häröfver med Berättelse inkomma, 26 §. T RiddarhusFiscalen åligg*r att uti alla frågor af Juridisk beskaffenhet förfara efter Lag och de Testamentarie ska förordnanden, som i serskildta fall kunna vara gifna, äfvensom att tillse, det enahanda behandlingssätt i»gtages då sådana frågor i Directionen förekomma, hvadan han äger, att derest något häremot skulle förelöpa sin mening i ämnet till Directionens Protocoll afgifva. Likaledes må han till rättelse hos Directionen anmäla om han förnimmer någon olaglighet blifva af Riddarhusets Tjenstemän begången; och skall han i öfrigt vara närvarande vid Directionens öfverläggningar samt Cassornes inventering samt deras rätt och säkerhet yrka och bevaka. Börandes Fiscalen till alla Directionens handlingar äga fri tillgång. Svarar mot 28§ Ben ig Julii e, m,^ 2 7 §• Skulle under påstående Riksdag, RiddarhusFiscalen af laga förfall vara hindrad att tjensten förrätta,bör han det hos LandtMarskalken anmäla. Riddar IiusCancelliJIerne. 28 §. De tvenne RiddarhusCanzlisterne skola i allmänhet förrätta hvad dem af RiddarhusSecreteraren, antingen på Ridderskapets och Adelna eller RiddarhusDirectionens vägnar anbefslles; och samfällt biträda den RiddarhusDirecteur, som häfver de genealogiska Handlingarne samt Archivet under dess vård, och derjemte årligen hvardera aflemna femtio renskrifna Genealogiska Tabeller. 29 §. Svarar mot 29 §. Svarer mot 30 §. Förste Canzlisten iligSvarar mot 31 §. ger föra protocollet i Directionens sammankomster.
Uuder förutsättning af denna Samhällets ovillkorliga förbindelse emot dess värnlösa medlemmar, af hvilka det med tiden kan förvänta erkänsla och medborgerlig nytta, har Lagstiftaren, vid bestämmande af sättet för fullgörande af samma förbindelse, funnit svårigheten, om icke omöjligheten, att utstaka åtgärder, hvarigenom Förmyndaren, under utöfningen af sin befattning, skalle kunna steg för steg så följas, att möjligheten af allt missbruk med de honom anförtrodde pupillmcdlen derigenom uteslöts, hvarförutan af en sådan strängare tillsyn, om än för någon del verkställbar; det vare att befara den följd, att det oberäkneliga besvär, som honom härigenom tillskyndades, skulle motarbeta, 1 stället att befordra, den omyndiges bästa. Det är efter Utskottets tanka, under sådane, väl grundade betänkligheter, sorn Stiltaren af den Lag, vinn efterlefva, tillgripit den enda återstående , men också den •säkraste utvägen, att tillerkänna Barna-arf och pupillmedel en förmånsrätt, sådan den uti ifrågavarande Lagrum finnes utmärkt. Om 1111 sådane omständigheter äro för handen, som fordrar åsidosättande af denna Lagstiftnings, princip, hvilken bjuder ett synnerligare Lagens hägn för den värnlöse, en princip, adeli sitt ursprung, och välgörande i sin tillämpning, återstår således att utreda. LtigUtskotttts Betänkan/len. 1207 Såsom hufvudsakeligt skäl för Motionens antagande har blifvit! framstäld den olägenhet, som, under nu varande förhållande, vidlåder inteckningar och med detsamma försvårar nenninge transactioner i så måtto, som en lånsökande, hvilken tili pant för begärd penninge försträckning ärbjuder inteckning i en ograverad fastighet icke kan åstadkomma bevis om ledighet från Förmynderskap, hvilket, om det är äldre, besvärar Egendomen framföre intecknad skuld.
Denna grund är nemligen den, att då två personer hafva ömsesidiga fordringar, desamma utqvitln hvarandra, sä all den, hvilken liar den minsta fordringen, i egentlig mening ej är den andres gäldenär för vidare än skillnaden. Huru fordringen uppkommit är enahanda, blott att det skett lagligt eller på ett sådant sätt, alt fordringsrätt derigenom grundr lägges. Så eger t. ex. rum, om någon med redovisningsskyldighet emollager annans penningar, lien, som lemont penningarne, får dermed en fordran; och emot denna kan den redovisnings-skyldige icke betagas qvittnings-rält, då de förhållanden inträffat, under hvilka denna rätt må begagnas. Så skulle likväl, efter motionärens förslag, blifva förhållandet, om den, hvilken lemnat penningarne, enkar i konkurs; men då denna händelse icke bör förändra eller upphäfva de lagliga förhållanden, som förut existera emellan gäldenären och andra, iigger i den verkan, sorn konkursen således skulle komma all medföra, ett ytterligare skäl emot antagligbeten af förslaget. Utskottet tillstyrker alltså vördsamt, alt ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 19 Maj 1857. Latj-Utskottets Betänkande N:o 34. 3 Ani;, lill Exp.-Ulsk. den 19 Maj 1857, kl'. 2 e. m. Betänkande, i anledning aj Kongl. Maj ds Nådiga Proposition om anlagande af an författning, angående sammanläggning af sträf. Donna Nådiga Proposition," öfver hvilken samtliga Riks-slånden inlordrat LagUtskoltets utlåtande, är af luliande lydelse: "Dä fri lie t s-s ira II" redan nu linnas i lag för flera förbrytelser stadgade och tillämpningen af denna straff-art kan anlagas komma alt än vidare utsträckas, i den män reformen af brotlmåls-lagsliflningen fortgår, bar Kongl.
Någre värde anmärkare hafva ansett utgörandet af Kronoskjuts till Eke-transport icke vara någon i Lag grundad skyldighet, hvilken fördenskull borde upphöra ; andre, som funnit det öfverklaga: de forslingssättet nödvändigt för kronan att bibehålla, hafva yrkadt besvärets lättande antingen derigenom, att dels högre betalning, än hvad Utskottet föreslagit, skulle till de skjutsande erläggas, dels säker controll i afseende å transportens tyngd tillvägabringas , eller ock genom transporternas besörjande , åtminstone till någon del , medelst accord med enskilde entrepreneurer, vare sig virkes iä4 Allm. Besv. o. Oec. Uisk. Ull. N‘.o »tio. säljarne sjelfve eller andre närboende jordegare; och flere åter hafva trott den nu öf« verklagade forslingsskyldigheten icke allenast för Kronan nödvändig, utan ock både för de skjutsande nyttigare, äfven som för det allmänna gagneligare, än om, med skyldighetens alskalfande, detta tillfälle till penninge-förtjenst för allmogen upphörde, och en annan forslings-åtgärd betungade Stats-Verket med drygare utgifter. Hvad först angår anmärkningen, det Utskottets förra Betänkande icke fullständigt utredt, huruvidaEketransportskyldiglieten kunde, såsom annan kronoskjuts, åligga jorden , får Utskottet vördsamt anföra, att då ingen Författning existerar, sorn bestämmer slaget eiler beskaffenheten af några sådana Kronans tillhörigheter, hvilka må roed kronoskjuts framskaffas, har något slikt bestämmande icke eller kunnat ega rum serskildt i alseende på Ekevirke, hvilket, enär det för Flottans eller Artilleriets behof blifvit inköpt , icke kan på den grund frånkännes naturen af en Kronans persedel, att dess transporterande är med större besvär förenadt; i anseende hvartill Utskottet jemväl tillstyrkt, att berörde onus borde lättas, men ansett det icke kunna alldeles upphöra. Beträffande sältet ali åstadkomma lindringen j denna skjulstiingsbörda, fortlar Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti.
M:t ansett vigtigare att, ulan rubbning inom den Philosophiska, fullständiga den Juridiska, men behofvet af en fjerde Profession inom förstnämnde Facultet redan länge varit erkändt, har E. K. M:t, för att inom denna Facultet tillvägabringa en sådan reglering af undervisningen, sorn närmade sig lidens fordringar och öfverensstämde med förhållandet vid Upsala Universitet, äskat 6n årlig summa af 1,600 R;dr; och hafva Rikets Ständer bifallit, atl berörde summa må varda å Stat uppförd. T7Ö Expeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse, IV.-o 88. b') Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, att de 15 Professorer vid Upsala Universitet, hvilka för närvarande ej åtnjuta högre lön, än 1,600 R:dr, efter medelpris för 225 tunnor spanmål, måtte, för att beredas en emot lefuadsbehofven någorlunda svarande inkomst, erhålla en lönetillökning af 300 R;dr hvardera; och hafva Rikets Ständer funnit eu dylik lönetillökning för de Professorer vid Upsala Universitet, sorn ej innehafva praebenden eller annan inkomst utöfver den anslagna lönen, vara af billighet och rättvisa påkallad, men dock, med afseende å Statsverkets nuvarande ställning och då, i likhet med hvad vid Elementar-Läroverken äfven är förhållandet, de yngre lärarne, om än lill en början knappt lönade, likväl ega hopp att, efter någon tids tjenstgöring, erhålla högre lön, icke ansett sig böra medgifva den föreslagna tillökningen för saratelige Professorerne, utan endast å
sannolikt icke medförde någon fördel för Discont* Verken; samt 4:0 att af Rikets Ständer redan är bestämdt, hvilka personers vederhäftig hets be ty g få af DisconUDirectionerne antagas; att en inskränkning i detta hänseende åtminstone i landsorterne säkerligen skulle tillskynda allmänheten betydligt ökade besvär och kostnader för erhållande af dylike betyg, samt att dessutom, vid den af Banco-Utskoltet senast anställde inventering af Banco-Discontens Låne-document, någon anmärkning emot dylika betyg icke förefunnits, vid hvilket förhållande förslaget ej heller i denna del torde förtjena afseende. 4 Eanco-Utskottets Betänkande Nio -5. Och anser Utskottet, på grund häraf, att ofvanberörde, af Motionairen för Discont-Directionerne föreslagne föreskrifter icke äro af sådan beskaffenhet, att desamma böra af Rikets Högloft. Ständer gillas, till intagande i blifvande Banco-Reglemente. Finnande Utskottet ej heller lämpligt tillstyrka den af Motionairen ifrågasatta åtgärd, att hos Kongl. Majit anhålla om utfärdande af Nådig påminnelse lill vederbörande, att framdeles, vid utgifvandet af vederliäftighetsbetyg, iakttaga nödig försigtighet. I anledning åter af Mötionairenss yrkande, att Instruction för Discont-Yerkens Revisorer mätte af Utskottet uppgöras, har Utskottet genomgått de af Rikets Högloft. Ständer, tid efter annan, för bemälde Revisorer meddelade föreskrifter, dervid Utskottet funnit dessa föreskrifter hufvudsakligen kunna i en blifvande Instruction bibehållas, dock under iakttagande, att då den tid af 2;ne månader, hvilken hittills varit bestämd för afskrifningen på det hela af det nästföregående årets räkenskaper, med fastadt. afseende å det vidlyftiga baläoce-extractet öfver de vid årets slut utestående länv hvilket omfattar öfver åtta månaders expedition, synes nog inskränkt för alt kunna verkställas i förening med den dagliga expeditionens skötande, och denna knappa tid icke lemnar
Svar med uppgift å pretentioner m. m. sändes till Ingcniör F. Nilsson, Rute. (115) L Ä R A R I N N O R, Värdinnor, Sällskapsdamer, Affärso. Hushållsbiträden, Hushållerskor crh .. goda platser genom Norra Inackord.-byrån, Mäst. Samuelsg. H OS ENSAM SVENSK FRU får flicka, van vid landet, plats att sköta hemmet. Svar till » Ellen », p. r. Kristiania. Övar emotses skvndsamt till «L. R. Östhammar p. r. den respektabel person, som kan och vill åtaga sig, att med hjälp, då så behöf ves, med ordning och omtanka utföra de vanliga hushälls^Öromälen i ett cirka 6 personers hushåll pa landet, såsom matlagning — äfven finare, då så påfordras — bakning, syltning och dylikt, samt vid husmoderns bortavaro, ansvara för hemmet och barnens vård; med ett ord, en person för hvilken man kan hysa fullt förtroende. Ansökan jämte belygsafskrifter och rekommendationer samt uppgift om löneanspråk insändas till » Bruk », Hedemora. (110) H 1 a har den modejournal, hvaraf en svensk upplaga sedan flere år utgifvea under namnet Iduns Modetidning och som år för år undantränger alla andra modejournaler. — Iduns Modetidning utgifves i 2 upplagor, båda med 2 n:r i månaden, hvartdera numret innehållande inemot 100 charmanta illustrationer samt åtföljdt af en stor dubbelsidig mönsterbilaga. Med den dyrare upplagan — planschupplagan — som kostar endast 5 kronor pr år, följa dessutom 1 gg i mån. en fin-fln kolor. modeplansch och en förträfflig handarbetstidning. Den billigare upplagan utan dessa båda bilagor kostar blott 3 kronor. I innehåll och pris, jämförda med hvarandra, står denna modetidning absolut O J A K O B S T O R G. N. L OS EN MEDELÅLDERS U N G K A R L (landtbrukarej finnes plats ledig den 1 maj för en bättre, anspråkslös flicka mellan 20 och 80 år, att förestå hushållet.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; och enär 1:de punkten i presterskapets den 16 Oktober 1723 utfärdade privilegier tillförsäkrar presterskap et om all dittills åtnjuten tionde, pastoralier och rättigheter, så att de af vederbörande skulle riktigt utgöras, med särskildt stadgande derjemte, att presterskapet i Skåne, Halland och Blekinge skulle efter fredsfördragen och Malmö recess under vanlig frihet behålla dess prestegårdar, mensal-rättigheter och annexer med ali frukt, landgille, städsmål, åker och arbete deraf, jemte de inkomster och förmåner, som de efter bemälde fredsfördrag och recess af ålder haft, samt att presterskapet i Skåne och Halland i dess uppbörd och inkomst skulle rätta sig alldeles efter den jemväl den 16 Oktober 1723 utfärdade förordning; så och då, i ändamål att afhjelpa de olägenheter, sorn, i följd af det obestämda allöningssättet, inträffat, rikets samtlige församlingar, genom särskilda Kongl, förordningar och cirkulär-bref den 3 April 1816, den 12 November 1819, den 3 Juli 1829, den 28 Maj 1830 och den 25 November 183,6, blifvit erinrade och uppmanade att, till vinnande af enighet och en inbördes god efterrättelse, med sina själasörjare uppgöra lönekonventioner, deruti alla afgifterna till presterskapet borde uppföras och bestämmas, hvilket ock, i Utskotteks StafsUtskottets Vllåtande, N:o i29. tanke, är den enda fullt lämpliga utvägen att afhjelpa alla de öfverklagade bristerna i nuvarande författningar, rörande presterskapets lone-rättigheter och uppbördssättet deraf, samt Utskottet dessutom anser, att det i alla fall skulle vara mindre lämpligt att särskildt för en provins företaga en sådan lönereglering, som nu blifvit iöreslagen, får Utskottet hemställa, att ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. r Stockholm den 1!) Reservation: Af riksdags-fullmäktigen Ola Mänsson från Christianstads län, som ansåg, att då särskilda föreskrifter, angående presterskapets inkomster voro gällande för
M:ts och Rikets Krigs-kollegium, efter Nådig befallning, infordrade och, jemte dess eget Betänkande, af Kollegium öfverlemnade uppgifter, lill utredande af berörda omständigheter i förevarande ärende, hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet hufvudsakligen derå: alt Stockholms stads inkomster i och för inqvarterings-verket bestode af dels den så kallade Inqvarterings-tolageu, sorn för åren 1846—1850, efter afdrag af uppbördskostnader och reslitutioner, i medeltal årligen utgjort B:ko R:dr 36,810: dels de af Borgerskapet ej tillhörande personer, som från utrikes ort införde varor, utgående dubbla vågoch mätare-penningarne, hvilka årligen förminskades och med nyssnämnda afdrag uppginge till blott 497: eller tillsammans Tl:ko R:dr 37,307: men att ulgifterne deremot utgjordes, i främsta rummet, af inqvarlcrings-penningarne till de i staden garnisoneraude trupper, hvartill åren 1846—1850 i medeltal årligen erfordrats B:ko R:dr 50,304: så att, utöfver inkomsten, stadens inqvarterings-gifvare mäst för detta ändamål tillskjuta 12,997 R:dr att härtill komme underhålls-kostnad för stadens 2:ne kaserner, oberäk nadt ränta å inköpsoch inrednings-utgiflerne, årligen 2,845: kostnader för tillfälliga inqvarteringar 3,121: hyres-afgift för Öfver-ståthållare-huset 533: 16. — och inqvarterings-penningar till stadens militär-korps . 3,007: 9,506: 16. — eller tillhopa B:ko R:dr 59,810: 16. — hvadan inqvarterings-gifvarnes årliga tillskott utöfver inkoinsterne utgjorde omkring 22,400 R:dr, förvaltnings-kostnaden oberäknad; att, enligt nu ifrågavarande förslag, in qvarterings-ersättningen till garnisons-regernenlena uppginge till 64,376
Till svar på hvad den siste värde ledamoten yttrat, får jag meddela, att sedan lian förklarat, att han och hans vänner anse det vara ett ohöfviskt ord, sä skulle jag vara den siste, som af Hr Frih. o. Landtm, ville yrka en propos. sådan som den Hr Lefre'n ansett möjligen kunna göras; men ett annat lunder möter för framställandet af berörde propos., bestående deruti, att det vore att göra propos. på en premiss, och icke på något resultat. Det är dock icke ulan exempel, att ledamöter, tillhörande den sidan, fästat mera afseende vid premisserna än conclusionen. Yi hafva för några dagar sedan, då Const.Utskts sista betänk, förevar, hört, att man begärde propos. på premissernas läggande till handlingarna. Jag ansåg framställningen i sig sjelf så löjlig, att jag icke tyckte det vara stort värdt att besvara den, och nfhöll mig derföre från voteringen om hvad jag ansåg för en löjlighet. Detta i förbigående sagdt till Hr Lefrens artiga framställning till mig. För alt fä slut på discussionen om ordet ”ovedersägligen”, hemställer jag till Ståndet, om icke, oansedt StatsUlsk. verkligen i min tanke uti considcration för R. o. Ad. samt PresteSt. gått längre än det bort, då Utsk. i delta mern. icke föreslagit någonting, ehuru Utsk. i ett annat fall, t. ex. då fråga var om skiljaktigheter i afseende på ordinariestatsregleringen, ansåg sig böra för andra gången inkomma med framställning om inbjudning, så att jag förväntat att StalsUtsk.
Enär, i afseende på minimi-afgifterne uti 10 § af nu gällande Bevillnings-stadga, saknas nödig hänvisning till föreskrit terne angående taxeringen, får Utskottet till antagande föreslå ett nytt moment vid slutet af nämnde §, af sådant innehåll, som Utskottets förslag uti 9 § närmare utvisar; B evillnings-Utskottets Betänkande , N-o 11. hvarjemte Utskottet, till förekommande af olikhet i tillämpningen, uti nyssnämne § tillagt orden ”Fiskare, som idka fraktfart” , på sätt af förslaget närmare inhemtas. Ilos Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr P. O. Norin föreslagit en sådan ändring af 12 § i Bevillnings-Stadgan, att borgare eller borgare-enka aldrig må taxeras till högre bevillning, än som motsvarar en bestämd procent af yrkets inkomster under året, samt att, i händelse denna framställning vunne bifall, stadgandet i 14 § mätte till öfverensstämmelse dermed jern kas. Då bevillningen af borgerlig rörelse synes böra bestämmas endast med afseende på rörelsens närvarande beskaffenhet, enär afgiften å förut förvärfvad förmögenhet eller inkomst utgår efter de i öfrigt til lämplige bevillningsgrunder; så anser sig Utskottet böra tillstyrka den redactionsförändring, som förslaget uti 11 § innehåller. Utom det förtydligande af första perioden uti 15 § af BevillningsStadgan, som Utskottet funnit vara af behofvet påkalladt, får Utskottet, enär Advocater och Sakförare i allmänhet kunna anses hafva ett förmonligt yrke, tillstyrka den förändrade classification för Advocater och Sakförare i städerne, som Utskottets förslag uti 14 § upptager. Hos Höglofl.
Då detta förhållande skulle komma att fortfara i anseende till många föräldrars inskränkta tillgångar, och då härtill komme, att större delen af dessa 150 lärjungar, om de icke i lycaeum er holle undervisning, skulle öka antalet af lärjungar i Stockholms redan uppfyllda skolor, hvaraf den oundvikliga följden komme att uppstå, att skolbusen måste utvidgas och löner till nye lärare utbetalas, sä vore ett årligt anslag af 2,000 rtlr banko tilt lycaeum, såsom profskola, både behöJJigt för det åsyftade ändainå - Statssamt Allm. Besv. och Ehon.-Utskottens Utlåtande, N.o 58* 11 lets ernående, oell i jemförelse med anslaget till nya elementar-skolan, hvilket sednare utgjorde 6,800 r:dr banko utom fria husrum, ganska ringa. Jemte det motionären underställt denna fråga Rikets Ständers ompröfning, har han föreslagit, att skolan måtte ställas under vederbörlig direktion. Sedan Stats-utskottet ansett sig böra gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna motion, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande, samt få sitt yttrande derom nu afgifva.
Krigsmanshus-kapitalet, enär densamma ingår i räntan å Pensions-Kassans egna kapital, sorn ock summan »f under året utbetalda pensioner, dels äfven exemplar af Direktionens från trycket utgifua Pensions-kungörelser; och hvarmed allt ådagalägges, att Statens bidrag till Pensions-Kassan på långt när icke varit för den Pensions-Kassan åliggande pensionei ingsskyldigjiet tillräckliga. En på sådant sätt lemnad redovisning för statsbidragen har vid förra Stats-Revisioner befunnits tillfyllestgörande, hvilket jemväl hort förväntas; ty om Rikets Ständer kunde äga att, i vidsträcktaste mening taget, granska förvaltningen af Amieens Pensions-Kassa, borde väl med denna rätt äfven anses förenad den för hvarje Stat naturliga skyldighet, att sjelf och uteslutande pensionera sina afskedade tjenstemän, och Armeen såmedelst alldeles befrias från att med egna dryga uppoffringar deltaga i en sådan, Staten ensamt tillhörande, skyldighet. 2:0 Armeens Enkeoch Pupill-Kassa. Stiftad år 1817, är denna Kassa tillkommen och vidmakthållen allenast genom Armeens egna bidrag, utan något anslag af Staten. Hans Majit Konungen låter i Nåder till Kassan årligen aflemna 5 000 Rdr, utgörande ränta af det till Kassan, vid dess inrättande, af Högstsalig Hans Majit Konung Cahl XIII, Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen i Nåder utlofvade gåfvokapital , 100,000 Rdr. Omförmälda ränta utgör en särskilt anslagsfond inom Armeens Enkeoch Pupill-Kassa, och disponeras af Hans Majit Konungen lili pensioner för mililärpersoners enkor och barn.