Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtandei anledning af en utaf Rikets år 1849 församlade Revisorer vid granskningen af Handelsoch SjöfartS-Fondens förvaltning gjord anmärkning. CL A.) Sedan uti Stats-Utskottets, med anledning af 1849 års Revisions-Berättelse, afgifna Utlåtande N:o 30 § 13, rörande det af Uevisorerne anmärkta serskilda missförhållande emellan Sveriges och Norriges omkostnader för handelns och sjöfartens skyddande, att då, till bestridande af utgifter för sjöexpeditioner till handelns betryggande för båda Rikena gemensamt, årligen från Sveriges enskilda fond utgått 20,000 Rdr, utom de betydligare summor, hvilka derutöfver stundom för större expeditioner utgifvits, Norrige dock för berörde ändamål blott någon gång utsändt ett eller annat fartyg, — Utskottet anmält sig hafva rörande denna fråga inbegärt nödiga ansedda upplysningar, för att, efter inhemtande deraf, serskildt utlåtande afgifva, får Utskottet nu till Rikets Ständers kännedom meddela följande Utskottet tillhandakomne uppgifter: Förteckning på, jemte uppgift i öfrigt rörande de Sjö-Ex sjöfartens skyddande, under drei Fartygets Cert och Namn. Besiittningsstyrka. Farvatten. Skonerten Falk 40 Dito L’AigIe 10 Korvetten Najaden 129 Fregatten af Chapman ... 250 Korvetten Carlskrona 130 Dito Najaden 132 Dito 132 Dito Carlskrona 132 Skonerten L’Aigie 40 Fregatten Josephine 319 Korvetten Carlskrona 13 L Fregatten Eugenie 328 Medelhafvet Briggen Nordensköld 101 Korvetten Najaden 131 Dito 130 Södra Amerika och Westindien
Sedan Krigshofrättens, Justitie-kanslerens och Högsta Domstolens underdåniga yttranden i ämnet blifvit infordrade och afgifne, bar Kongl. Maj:t den 23 Januari 1846 förordnat en Kommitté, för att utarbeta och till Kongl. Majit inkomma med förslag lill ny krigslag för krigsmakten lill lands och sjös, hvarvid jemväl de uti Rikets Ständers ifrågavarande skrifvelse väckta frågor borde af Kommilteen tagas i öfvervägande. Nämnda förslag har ännu icke blifvit af Kommitteen afgifvet. 34:o af den 26 Mars 1845, angående förändring i 7 § och upphäfvande af 8 § uti 16 kap. Jordabalken (143). Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t antaget, och Förordning utfärdad den 19 Maj 1845. 35:o af den 5 April 1845, angående vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjanderätts inteckning (146). Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t antaget, och Förordning utfärdad den 19 Maj 1845. 36:o af den 5 April 1845, angående förändrade stadganden i afseende på utmätning (147). Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t antaget, och Förordning utfärdad den 19 Maj 1845. 3Sko af den 22 April 1845, angående ett tillägg till 9 kap. 8 § Ilandelsbalken samt Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 i fråga om varors utborgande (171).
December 1826 6 millioner Riksdaler Specie, svarande emot 16 millioner Riksdaler Banco i Silfver. §om den då utelöpande Banco Sedelstocken icke 296 Banco-TJtskatttns Betänkande. borde vara större än nu, eller 25 millioner, lärer väl ingen anse vådligt att vexlingen begynner, äfven om Riksgälds-Sedelstocken skulle öka densamma till 28 och en half million; hvilket kunde förekom inas genom den åtgärd, sorn i Bilagan Rit. K. finnes föreslagen. För att göra Banquens ställning -vid nämnde tid åskådlig, synes Vexel - Banquens , sådan jag tror den borde organiseras, i Tabellen Nio 1., och Fåne - Banquens (hvars Functioner omtalas i Bilagan Rit. E.) framställes i Tabellen Nio 2. Bil. Lit. Utgående ur den åsigt, att, enligt 79 §. Regerings-Formen , det tillkommer Konungen att handhafva alla angelägenheter beträffande Rikets hufvud mynt , och endast är Rikets Ständer tillhörigt, att samtycka till eller afslå dess förändrande; samt erkännande nyttan för samhället i. det liela, och b varje med borgare särskildt deraf, att ett redbart mynt finnes till beraknings-grund för alla förbindelser, liqvider och af handlingar, så väl Staten och enskildte emellan, spm dessa inbördes; anser jag, att Rikets Ständer böra hos Hans Majit Konungen underdånigt antilda, att vid nästkommande Riksdag måtte nådigt framläggas en Kongl, Proposition, om förändrande af Rikets mynt till skrot och korn, salunda, att det med nu faststälde vexlingä värde öfverensstämmer. Dervid borde Rikets Ständer fästa Konungens uppmärksamhet uppå den ännu i Ian - Banco Utskotten Betänkande*. 597 det bland menige man radande vana , att räkna i Riksgäldsmynt; samt det nu bestämda förhållandet af 4 Riksdaler Riksgälds - sedlar på En Riksdaler Specie.
Det är icke omöjligt, att äfven den ätt, som genom den nådiga Domen kommit i besittning af den omtvistade egendomen, en gång utslocknar. Kan då äfven denna efterträdas af andra fideikommissets innehafvare? Det är då välförståendes icke B:s och Fru W:s ätt, sorn utslocknat, och efter hvilken nämnde fideikommissinnehafvare äger successionsrätt. Skall denna rätt likafullt kunna honom tilldömas? Ungefär, tyckes det, med lika stor svårighet, som den nu kunnat honom fråndömas. Den successionsrätt, lian ägt, är ju honom för alltid afhänd, och synes icke efter annan rättsgrund kunna återställas, än att han redan förut bordt erhålla den. Kan man äter icke på denna grund återställa, hvad som ej bordt vara förloradt; så måste, i fall B:ska slägten utdör, under det innehafvare af första fideikommisset ännu finnas, det förhållande inträffa, att ehuru ingen afkomling af B., likasom ingen af B. och W., mera finnes, fideikommisset likväl icke kommer i den innehafvares hand, sorn är i besittning af det första. Det måste upphöra, icke derföre att rätter innehafvare saknas, utan emedan hans rätt en gång är honom fråndömd. Den orättvisa, sorn härmed sketl, i fall jag icke misstager mig, träffade en rik man, i tvist med en fattig. Ingen blef deraf olycklig; ingen jämmer hördes. Man kunde kalla utgången för rättvisa, i fall dennas bestämmelse är uppfylld dermed, att försona den fattiga på den rikas bekostnad. Men då lärer ej heller få förgätas, att från den stund rik man ej mer kan mot R. St. Just. Ombudsm,. Emb.-Bcrätlelse för år 1849. 14 106 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. den fattiga utbekomma sin rätt, man ock naturligen söker i lagen en föreskrift, huru fattig det behöfves att vara, för att kunna göra sin rätt gällande. Och man har må hända icke försökt att tänka sig ett samhällstillstånd, der sådan lag behöfdes.
Dune kivar dt: att han reserverade sig mot det af Utskottens pluralitet i första momentet afgifne yttrande, och ansåg sig oförhindrad att utlåta sig rörande den af Herr Cederschjöld våckta frågan ora inskränkning i Konungens utöfvade rättighet, att, under form af PoIiceFörfattningar, stadga hårda ansvar för öfverträdelse!*, enar 34 §. Riksdagsordningen uttryckeligen inom allmänna husbållsmåi in. skrånkte de ämnen, hvilka utgjorde föremål för Kongl. Maj;ts Lagstiftningsmagt, och det, efter Pierr Danckwardts tanka, icke tillkomme Utskotten, att frän sig till ConstitutionsUtskottets bedömande hån-i visa frågor, för hvilkas pröfning tillräcklig ledning icke saknades i den §. af Riksdagsordningen, som bestämde Ekonomiutskottets befattning; och när det, i Herr Danckwardts tanka, vöre klart, och under allmänna Hushållningseller OeconotnieMål, så vidt de hade afseende på en - LngTJtskottets F. et rink anden, 437 skilde Medborgare, på sin höjd kunde innefattashushållning med dess Oeconomiska välfärd, deraf anledning till stadgande af mindre bötesansvar kunde hemtas, men kroppsliga och nesliga straff ensamt vore föremål för den allmänna CriminalLagstiftningen, så funne han icke betänkligt att tillstyrka Rikets Ständer till den underdåniga anhållan hos Kongl. Majit, atc Författningar hädanefter icke må, utan deras hörande , utfärdas , de der åsyfta urbota ansvar eller höga Penningeböter med förvandling efter andra grunder, ån för Vitesbot i Lag och Författningar år stadgadt; hvarjemte Herr Danckwardt, i afseende på redactionen af den punct i Betänkandet, som angår Kongl.
JJtsk. Betänk anden. åtminstone ibland Landsbygdens Invånare, ej heller i afseende på sättet och medlen till dess hämmande. % Denna förklaring, jemte några Ledamöters serskilda tankar, öfverlemnas vördsamiigen till Riksens Höglofl. Ständers ytterligaie pröfning. Stockholm den i5:de Maj 1818. Transumt af Protocollet, hå let uti Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärs• oell EkonomiUtskott vid Urtima Riksdagen i Stochholm den 15 Maj i3i8. Herr Comminister Bergegren uppläste ett så lydande Anförande: ”Jag nekar icke nyttan och nödvändigheten af eftersyn vid en uppkommande farsot, och, i följd deraf, nekar jag icke heller nyttan och nödvändigheten af eftersyn och undersökning, eller så kallad visitation, i det sjukdomsfall, hvarom nu är fråga; ty huru skulle väl eljest detta frätande gift kunna hämmas och dödas? Men jag önskade dock, att en den högsta försigtighet, och jag tilllägger, samvetsgrannhet härvid måtte iakttagas. Då man vill afhjelpa ett ondt, bör noga tillses, att man ej, utan tillräckliga skäl, mätte utsträcka sitt nitiska bemödande så långt, att ett annat träder i dess ställe. Det är föreslaget, och mången har gillat, att alla ifrån utrikes orter hemkommande Sjömän skola visiteras. Är detta Folk då så alldeles föraktligt, att icke ens någon misstänka till behofvet af, icke något skäl för Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkandek. gai den föreslagna undersökningen kominer i frage ? Skall be iset pä god fräjd och anständig vandel endast här icke vara gällande? Skall man dä äfven i vårt land finna en Inq ai si tion ? Mången yngling af ära och dygd, af bepröfvad skicklighet och fosterlandskärlek, skulle afskräclias från att söka hemorten, Mången »kulle alldeles sky befattuingen med tjensten till sjöss. Och hvad skall man väl eäga om den länge aktade, erfarne, sin fädernesbygd gagneliga och bedagade mannen? Huru välkomnades han?
Stirs underd. skrifvelse till K. M:t, i ani. af Dess Nåd. Propos. ang:de Leckö Kungsgårds användande^ för ekplantering. Föredrogs och godkändes samma Utsk:s skrifvelseförslag: N:o 124, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. ang:de Jemtlands roteringskassas befrielse från allt bidrag till anskaffning och un derhåll af beklädnaden vid Jemtlands Hästjägare-Corps; 108 Den 12 September f. m. N:o 125, ang:de inskränkning af katekes-utanläsningen; samt N:o 126, i ani. af ifrågaställa ändringar i M i 1 i t ie-Bostä 1 lsOrdningen. Föredrogs ett frän Hederv. BondeSt:t ankommet prot.utdr. N:o 443, innehållande ej mindre nämnde RiksSt:s beslut ölver Allm. Besv.- och Ekon.Utslcts Betänk. N.o 23, föranledt af återremiss å Utsk:ts Uti. N:o 8, i ani. af dels K. Skrifvelse med det af komiterade afgifna underd. betänk, och förslag ang;de skjutsningsbesvärets ordnande, dels ock väckta motioner i samma ämne, än äfven inbjudning till R. o. Ad. ssmt BorgareSt:t att antaga ett af BondeSut beslutadt tillägg till 39:de §:n uti förslaget till reglering af befordringen utaf post och resande m. m., hvilket tillägg skulle införas emellan lista och 2dra mom:t af nämnde § och lyda sålunda: »Konungens Befhde åligge att, på samma gång entreprenadauktion å skjutsskyldigheten utlyses, kalla skjulslaget att genom ett eller flera valda ombud sig vid au k t ionst i 11- fället infinna för att skjutslagets rätt och bästa bevaka, samt med öppen rätt att i behörig ordning öfverklaga vederbörandes åtgöranden, i fall af befogenhet.» Hr Hjärne, Harald:
Då någon utredning i afseende på de ifrågaställa skolornas behöflighet icke blifvit åvägabragt och, enligt hvad af motionärerne uppgifvits, erforderliga läroverkshus ej finnas alt tillgå, anser sig Utskottet icke kunna omförmälda motioner understödja, utan hemställer att Prosten Lundholms och Riksdagsfullmägtigen Lars Erssons ifrågavarande motioner mätte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 41:o. Uti en hos Preste-Ståndet väckt motion (N:o 46) har Hofpredikanten Lithner, med hvilken Prosten Lundholm instämt, fästat uppmärksamheten derpå, att lärarne vid rikets elementarläroverk, oaktadt de vid de sednaste riksdagarne erhållit betydligt förbättrade lönevilkor, likväl icke kunde vid slutet af sin mödosamma bana emotse sådana löneförmåner, som med nu rådande lelnadskostnader tillförsäkrade dem en från näringsbekymmer fri ålderdom; i följd hvaraf, och med hänseende lill lärarekallets stora vigt och betydelse lör det allmänna, motionären föreslagit att bemälde lärare, såväl Lektorer, som Adjunkter och Kolleger, måtte undfå löneförhöjning på det säll, att lill nuvarande fyra lönegrader inom hvardera klassen lägges en femte, så att efter 20 års tjenstgöring en Lektor erhölle i lön 4,000 R:dr samt en Adjunkt eller Kollega 5,000 R:dr; — varande enahanda förslag älven i Borgareståndet framstäldl uti en af Herr P. G. Alander väckt motion (N:o 35, moni. 2), deruti allernalivt hemställes, att berörda förmån åtminstone måtte komma lärarne vid de större läroverken till godo. Vid öfvervägande af det utaf motionärerne sålunda framlagda förslag har den ifrågaställa löneförhöjningen redan i och för sig synts Utskottet vara med billighet öfverensstämmande, då med nu gällande aflöningsstat en Kollega, som först efter en långvarig och kostsam förberedelse, inträder i tjenst, sedermera icke kan uppnå högre lön än 2,500 R dr.
Län m. fl.; innehållande desse anmärkningar hufvudsakligen, dels yrkanden om tillökning i anslagen, såsom för ändamålen otillräcklige, dels att Ottenby Kungsgård, i anseende till dess fördelagtiga läge och beskaffenhet för Inrättning af Stuteri, måtte dertill upplåtas, utan afdrag eller minskning i anslaget och alt i sådant afseende de återstående arrendeåren af samma Kungsgård böra inlösas, i händelse inlösandet kan med ringa kostnad verkställas genom accord; samt dels att Anslag icke måtte äga rum, enär ändamålet likafullt skulle förfelas, eller ock utgå, endast till det belopp, som Utskottet föreslagit, och hafva derjemte åtskillige förslag blifvit framställde rörande så väl Anslagets användande som utvägars vidtagande för HästAfvelns förbättrande och Regementernes förseende med infödde Hästar; hvarförutan Hr. 23i singins samt RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson yrkat, att Utskottet borde meddela de af Ilr Gripenstedt äskade och i förevarande Betänkande om förmäldte upplysningar rörande Statens Inventarier å Kungsgårdarne samt de sednares förvaltning , dervid Anders Danielsson tillika hemställt, att då med Kungsgärdarne åtskillig efterlåtenhet en lång tid skall försports så val i allmänna tillsynen sorn enskilta vården, och således nödigt vore, att B. St:r fästade K. M:ts uppmärksamhet på angelägenheten af att en behörig undersökning i denna del Verkställes, Utskottet måtte tillstyrka den underd. anhållan hos K. M:t af R. St:r. rto) Alt Inventering Öfver Kronans på Kungsgårdarne varande Inventarier och Efiecter atibefalles. 2:0) Att noggrann controll hålles på uppfyllandet af de i Göntracter å KungsgårdsArrenden stadgade grunder. Att de anhefalde oeconomiska synerne å Kungsgårdarne matte ordentligt hållas; och 4:o) Att K. M:t mätte anbefalla K. KammarCollegium, att ej tillåta fritagande från skyldigheten, att icke afhända eller försälja Skogseller foder-tillgång ifrån Kungsgårdarne.
N:o 23, i ani. af väckta motioner om ändring i åtskilliga delar af gällande LegoStadga och om införande af s. k. tjenstehjonsböcker. i st. f. nu brukliga orlofssedlar. Slutligen föredrogs ett från Vällofl. BorgareStit ankommet prot.-utdr. N:o 351, med inbjudning till MedStånden att instämma uti BorgareStrts beslut rör:de StatsUtskits Utlåt. N:o 130, i ani. af vackt motion angide återlemnande till staden Halmstad af 2 till Kronan uplåtna mindre jordlotter. Erih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag skulle för min del vilja tillstyrka R. o. Ad. att antaga BorgareSPts förevrde inbjudning, emedan jag anser att beslutet i frågan sålunda blir riktigare. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Om Staten öfverlem nar nu ifrågav:de jordstycke till sjelfva staden och denna sedermera finner för godt att använda det till hamnanläggning, så lärer väl få medgifvas att allt tillgått på sätt och i den ordning, som vederbör. Skulle åter R. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut i ämnet, bestämma att detta jordstycke skall användas till hamn och derföre öfverlemnas till Hanindirekt.-n, så kan man ganska väl tänka sig, att en sådan direktion möjligen skulle kunna vilja anse detta område såsom sin egendom och icke såsom stadens, — något som väl icke kan vara meningen. Af detta skäl yrkar jag att R. o. Ad. måtte vidblifva dess förut i ämnet fattade beslut. Hr Montgomery, Robert Nils Germund: Utan kän nedom om den diskussion, hvilken föranledt det beslut, sorn-nu utgör föremål för R. o. Ad:ns pröfning, kan jag icke annat än anse mest lämpligt, att Staten öfverlemnar jordstycket till staden och att denna sedan öfverlåter åt hamndirektm att gå i författning om detsammas användande; —- samt tillstyrker på den grund att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut fattade beslut. Pen 21 ,1 n Ii f. m. 227 Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Föredrogos ånyo och lades till handling arne Lag-Utskottets Memorial: N:o 56, angåeode verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 20 och 39, rörande Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till förordning angående mord, dråp och annan misshandel; och N:o 57, angående verkställd omröstning i anledning al de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 21, i anledning af framställda anmärkningar emot nämnde Utskotts under N:o 7 afgifna Betänkande öfver ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifnings-sältet och inrättningen af allmänna Bevärings-manskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betän kanden: N:o 181, i anledning af väckt motion om förändring i föreskrifterna angående edgångar. Afslogs. N:o 182, i anledning af väckt motion, i fråga om förändring af städernas hamntaxor m. m. Bifölls. Frän Vallöf. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse," med det af Kommitterade afgifna underdåniga Betänkande och förslag, angående Kommunalstyrelser. Härvid förekom: Förslag Prot.-Utdrag den 3 Oktober i860. 785 Förstäf/ lill Förordning om Kyrko-stämma samt Kyrko och Skol-rdd. 8 <• Antogs, enligt Kommitterades förslag.
Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som, med stöd af 43 § Riksdagsordningen, till behandling förehaft denna motion, får till en början erinra, att Utskottet, med föranledande af framställningar utaf Herr Blanche och flere andra motionärer vid sista riksdagen i afgifvet Betänkande, N:o 11, hemställde, att Rikets Ständer måtte, med förklarande att Rikets Ständer ansåge bibehållandet af prygeloch dagg-straffen icke öfverensstämma med nationens tänkesätt och tidsandans fordringar, i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i sammanhang med förväntad omarbetning af krigsartiklarne taga i nådigt öfvervägande, om icke nämnda straff-arter kunde emot andra lämpligare straff utbytas; att detta Betänkande blef af Rikets Ständer godkändt och att, i enlighet dermed, underdånig skrifvelse till Kongl. Majit expedierades. Derjemte får Utskottet, som i allo gillar den förkastelsedom, som vid sista riksdagen af Utskottet och Rikets Ständer mot ifrågavarande straff-arters bibehållande uttalades, upplysa, att frågan om desammas afskaffande för närvarande är Bih. lia K. St. Brot. Lagsami Allmänna besvärsoch Ekonomi-Ulskoiteli Betänkande N:o i. under behandling hos Kongl. Maj:t, som lärer vara betänkt på åtgärders vidtagande för att ersätta dem genom andra straff-arter. Vid sådant förhållande anser Utskottet aflåtande af någon ytterligare underdånig skrifvelse i förevarande ämne hvarken lämpligt eller behöfligt, hvadan Utskottet vördsamligen hemställer, att Herr Blanches ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 27 Februari 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Mars 1863, kl. lif. eb. Betänkande, i anledning af väckta motioner angående dels ändring och tillägg i Kongl. Förordningen om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldighet, dels ock rättighet för Landstingen att i frågor om stängselskyldigheten inom länen besluta.
Då Anita med sina tre barn anlände till Nizza, Garibaldis födelsestad, där hans gamla mor ännu Befde, blef hon mottagen af befolkningen med höga jubelrop; tusentals inänniskor samlades utanför hennes bostad under rop: ~ L e f v e Garibaldi, lefve vår Garibaldis familj !a Hon erhöll äfven som gZfva en fana i de italienska färgerna, denna skulle hon öfverlamna åt sin make med anhållan att han först skulle höja den på Lombardiets jord. Flera Anitas bref från denna tid finnas autografiskt htergifna i italienska arbeten öfver Garibaldi; de bevisa, att Anita ej var den obildade och simpla kvinna, mången föreställt sig. Både handstil ocli innehåll äro rardade. Helt egendomligt är det att se denna &gt;steppens dotter, bepiitta om teatrar och skadespel, hvilka hon bevistade h&amp;r i Rivierans sköna blomsterstad. Men de lugna dagarne i hennes mans barndomshem blefvo ej intinga. Efter kriget mellan Sardinien och Osterrike gick Garibaldi i republiken Roms tjänst och ledde dess fiirsvar under den dramatiskt spännande strid mot fransmannen 1849, som nästan oafbrutet fortgick under tvenne månader. Flera bref frh honom till Anita, skrifna under beliigringen, finnas ännu; däri uttrycker han den ömmaste kärlek till henne och barnen och ber henne upprepade ganger att underrätta honom oni hennes liälsotillstånd. Hon väntade nämligen då att snart &amp; ter blifva moder. Garibaldis sista bref till henne, dateradt Rom den 1 2 juni 1849, erl~öll hon emellertid aldrig. Hon hade nämligen då redan lämnat Nizza för a t t ' begifva sig till honom i den belägrade staden. Hon liade sport ett rykte att han vore sårad, och shsoin hon fordom funnit vägen till hoiioin genom Amerikas urskogar och brusande floder, så skyndade lion nu genom Toscana och Romagna, livarest landet var ockuperadt d österrikare ocli fiender, htföljd endast af en vtn till Garibaldi, en af lians följeslagare från Montevideo, Orrigone.
St:s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: >8 II. 7 5o Den ii Januari. N:o 268. ang:de ändring af 16, 18 och 19 §§ i K. förordn. d. i3 Juli 1818 om inteckning i fast egendom; N:o 269. angrde dels en närmare förklaring öfver 4 cap. 1 och 1 §§ Jord alen oell dels andi ing uti K. förordn. d. i3 Juni 1800 om lagfart och börd af jord på Ian let. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda memor. N:o 6g nied förslag till ändringar i 5o § Reg F. och 3 § Riksd.Ordn. Frih. Rantzou, Joli. Alb., uppläste följande: Cönstit.Utsk. har ytterligare gifvit RiksStm ett förslag till förändring af grundlagen, hvilket uppenbarligen är en försämring och icke en förbättring. Frågan är om sätet för riksdagarna. För min del vågar jag tro, att vår Reg.form på ganska goda grunder ansett riksdagarna alltid böra hållas i Rikets hufvudstad, så framt sådant icke är omöjligt, eller icke för R. St:s frihet och säkerhet vådligt, och jag finner fördenskull hvarken "högst nödigt eller högst nyttigt” att förändra denna ordalydelse till den större latitud, Constit. Utsk. föreslagit. För att pröfva halten och syftningen af Constit.Utsk:s förslag, låtom oss profva dess motiver.