Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Flygskrifter stadga aldrig någon säker tanka, som småningom under en beräknande öfverläggning öfvergår till handling, en handling, alltid, just genom denna sin öfverlagda uppkomst, farlig för motparten. Sådant åstadkomma likväl böcker. Vore det ej således skäl att strängare behandla dessa än daglilad, som äro så väl i sin grund som till sina följder endast små luftsken? — Men hvad blefve det då af Tryckfriheten? Sedan jag således ur dessa skäl helt och hållet ogillar Utskottets förändring af 2 Momentet, får jag äfven Bilaga C till Mern. 299 förklara min förundran öfver den stora plikt, från 100 till 500 R:dr efter domarens pröfning, som Utskottet föreslagit för boktryckare eller utgifvare, sorn uraktlåta att till Hof-Canzleren eller dess ombud inom 3:ne timmar före dagbladets utgifvande deraf framlemna ett exemplar. Ehuru detta allt bör helt och hållit försvinna, måste jag likväl anmärka, att 100 R:dr tyckas mig ha varit nog, och det utan domarens pröfning. Erfarenheten borde hafva lärt oss att i afseende på våra lagars explicerande, så litet möjligt är, lemna fritt spelrum åt den fria pröfningen. Utskottets förslag om förändring af 3 Momentet kan anses såsom antaglig, endast dagblad och veckoskrifter, enligt förut anförda skäl, ej särskildt omnämnas. Hvarje medborgare i en stat bör för sin personlighet äga lika rättigheter och lika skyldigheter. Brottet bör bestraffas lika hos den höge och läge, hos den rike och fattige, hos den stora boken och det lilla dagbladet. För öfrigt tror jag mig ej ha skäl att anmärka något emot Utskottets föreslagna förändringar i 4 §:ns öfriga Momenter. 5 §• Emot den af Utskottet föreslagna Jury eller Nämnd torde jag äfven få göra följande korta anmärkning. Våra undervisningsverk befinna sig ännu på en ganska ofullkomlig fot och fordra en snar förbättring; vår representation är af alla medborgare erkänd såsom ofullkomlig; flere privilegier och skråförfattningar hindra det allmänna ömsesidiga förtroendet.
— Angående den på Generalitets-staten uppförda Ode Fördelnings-Generals-löncn å 9,000 R:dr, hvilken med Rikets Ständers medgifvande fått användas till pensioner åt ur tjenst afgängna Generalspersoner och Öfverstar, är stadgadt, att den skall till Statsverket indragas, i den män derå redan befintliga anvisningar icke vidare behöfva utgå, samt nuvarande innehafvare af pensioner derifrån afträda; och som, enligt hvad Krigs-kollegium nu anmält, en ä ifrågavarande lön anvisad pension till belopp af 650 R:dr upphört att utgå, kan Generalitets-statens anslag 85,100 R:dr med nyssnämnda belopp förminskas, hvadan jag i underdånighet föreslår, qtt detta anslag må nedsättas till R:dr 84,450: — Åberopande hvad jag till protokollet redan yttrat angående nödiga åtgärders vidtagande för General-stabs-officerares bildande. anhåller jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer att, för detta ändamål, dels till arfvoden åt Lärare i General-stabs-ämnen, dels till fältöfningar och dels till resestipendier, bevilja ett anslag af » 6,500: — Och torde detta anslag lämpligen kunna, under ofvanstående titel, i Riks-staten upptagas näst efter anslaget för Generalitets-staten. Topografiska korpsen. — Med anledning af hvad jag förut anfört om behofvet af tillökning i korpsens personal med 8 Underofficerare, samt indragning af nuvarande Renritare-beställningen vid korpsen, erfordras för dessa 8 Under-officerare, med lön å 500 R:dr ; R;dr 4,000: — derifrån afgår, i förutsatt fall, Renritare-aflöningen » 800: — då skillnaden • R:dr 3,200: — utgör det behöfliga nya anslaget, hvilket jag hemställer nu mätte begäras, !
December 1825, inom Blekinge län förrättade och sedermera, enligt nådigt Bref den 10 Oktober 1848, af Kongl. Maj:t.och Rikets Ständer faststälda indelning till Båtsmanshåll af förut icke indelad jord blifvit uppförda dels uti indelnings-längden öfver hela rusthåll af den 14 December 1841 och dels uti förteckningen af den 6 April 1842 öfver sådana hemman och lägenheter, sorn icke kunnat till hela rusthåll sammansättas, utan antecknats till vakans-afgifts erläggande; och sedan bemälde Kollegium, efter det Undersöknin - Kongl. Maj:ls Kåd. Skrifvelse N:o 49 13' garne härom hunnit verkställas, för Kongl. Maj:t i underdånighet framlagt den derigenom vunna utredning, förordnade Kongl. Maj:t i öfverensstämmelse dermed och enligt Kollegii tillstyrkan under den 6 Februari 1857 om den jemkning i länets nya Båtsmans-imlelning, att från längden öfver hela rusthåll skulle ute slutas ett sarnmanräknadt ränte-belopp af 9 daler 23 öre samt i följd deraf 4 Rusthåll söndras och från längden alföras, derest icke uti dem andra lägenheter kunde i stället för de uteslutna insättas, äfvensom att från ofvanberörda vakansförteckning skulle utgå räntor till ett belopp af 63 daler 1 öre 10 penningar, hvadan nya indelningen i det hela minskades med en räntesumma af 72 daler 23 öre 10 penningar, hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet anbefalldes att, sedan, så vidt sig göra lät, till ersättande af de sålunda från vissa af de nya Båtsmans-rusthållen uteslutna lägenheter andra bland de å vakansförteckningen uppförda passande hemmansdelar blifvit använda, samt, i händelse en eller annan af ifrågavarande rotar icke skulle på det sättet kunna kompletteras, de till sådan rote hörande hemman eller lägenheter till nyssberörde förteckning öfverförts, med förnyad så väl indelningslängd som vakans-förteckning till Kongl. Majit i underdånighet inkomma.
Men förmedling kostar ofta mer än den smakar, när man letat sig genom den labyrint, som leder dit. Förmedling af grundränta kan och bör ej heller så lätt beviljas, helst man dervid ej sällan rubbar sjelfva indelningsverket. Vi yttrade att beskattningssätlet är orimligt, overkställbart utan lagbuds kringgående, demoraliserande och qväfvande företagsamheten hos ärlige Svenska män. Qvarnar äro till följd af deras belägenhet nu olika beskattade och kunna hufvudsakligen indelas på följande sätt: 1:0. Tiill-mjöly varn: a) På kronoeller krono-skattcgrund, om ock med ena damfästet på säterieller frälsejord, skattläggas till grundränta i södra och mellersta Sverige, motsvarande Jtdel af tullmälden, i det egentliga Norrland motsvarande £:del af tullmälden eller brutto-inkomsten. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1802. N:o 48. 133 b) på frälsegrund, äfven om ena damfästet är på frälse-säteris egor eller på frälse-sälerigrund i Skåne, Halland, Blekinge och Bohuslan eller på frälse-säterigrund i öfriga Sverige, derest ena damfästet är å frälse-egor, beräknas lika stor grundränta, men denna förvandlas derefter till rusttjenstmark och utgår till en del såsom bevillning.
Ordinarie anställning har kvinnan ej rätt att erhålla vid postverket. Hon kan emellertid erhålla förordnande att bestrida ordinarie postexpeditörsbefattning samt befattning som föreståndare för 5:te och 6:te klassens postkontor — dessa tjänster tillsättas då ej definitivt. Här är emellertid att märka, att, för att kvinna skall kunna erhålla dylikt förordnande hon måste vara myndig, ogift eller enka. Trä- der kvinna, som innehar dylik befattning, i äktenskap, skall hon anses hafva frånträdt befattningen, likväl med rätt för generalpoststyrelsen att låta henne kvarstå såsom extra biträde i postverket. Rörande kompetensen för kvinnans anställning i posten kan tilläggas, att kvinna kan blifva biträde, extra eller s. k. » disponibelt », utan att vara e. o. postexpeditör d. v. s. utan att hafva ådagalagt de kunskapsprof, som erfordras för att antagas som elev. Men numera är det mycket ovanligt, att annan kvinna än e. o. postexpeditör antages till extra biträde; de s. k. » disponibla » torde i regeln ej vara e. o. postexpeditörer. * För närvarande äro. i postverkets tjänst anställda en tillförordnad kvinlig postmästare och 8 tillf, kvinliga postexpeditörer. Dessa uppbära en lön af 1600 kronor jämte en provision, som uppgår till c:a 240 ä 300 kronor, således inalles omkring 1900 kronor om året. Kvinliga » extra biträden » finnas f. n. till ett antal af något öfver 100 (vid slutet af febr. detta år 102) med en lön af 8 ä 900 kr. pr. år. Sex kvinliga e. o. postexpeditörer äro anställda som ammanuenser i de olika förvaltningsbyråerna. E. o. postexpeditörers lägsta lön är 600 kr. och högsta 7 k 800 kr. De s. k. » disponibla » biträdena, hvilka aflönas af postverket, men af vederbörande postmästare antagas, ha en lön af c:a 3 k 400 kr. pr. år. A f dylika biträden finnas f. n. omkring ett hundra.
Trafiken å denna stambana bedrefs under år 1860 å sträckan mellan Götheborg och Töreboda, eller på en längd af 17,1 mil. Bruttoinkomsten af denna trafik uppgick till 585,566 R:dr 23 öre, men af bokslutet inhemtas, att de från den egentliga trafiken till kassan inreverserade medlen icke uppgingo till mer än 585,530 R:dr 28 öre, eller till 32 R:dr 95 öre mindre än förstnämnde summa. Detta härrörer sig, såsom jag i min underdåniga berättelse för 1859 redan anfört, deraf, att de kontanta inreverseringar, som hvarje tionde dag från Stations-inspektorerne ingå till Kassören, genom de förras felräkningar kunna blifva större eller mindre än de borde vara. Dessa felräkningar rättas efter hand vid följande inreversering, sedan Kontrollören uppgifvit det rätta beloppet; men då uppgifterna i bokslutet måste stödja sig på inreverseringarne till kassan, uppstår vanligen en mindre olikhet emellan den i bokslutet angifna och den rätta inkomsten. Utom de från trafiken inreverserade medlen inflöto diverse inkomster, såsom för höskörd, försålda effekter in. m., till ett belopp af 645 R:dr 21 öre, så att sammanlagda inkomsterna för året utgjorde, enligt bokslutet, 586,175 R:dr 49 öre. Utgifterna för trafikens bedrifvande, banans och materielens underhåll uppgingo enligt bokslut till sammanlagdt 432,303 R:dr 43 öre och understego således inkomsterna med en summa af 153,872 R:dr 6 öre. Då det icke ännu är möjligt att med afseende å slitning af räler och sliper göra så säkra beräkningar, att desamma kunna i bokslutet intagas, har icke heller någon sådan slitning blifvit i underhållskostnaden upptagen. Endast i det fall, att räler eiler sliper blifvit helt och hållet kasserade och å sjelfva banan mot nya utbytta, har det • verkliga värdet kunnat uppskattas och påföras underhållet.
Antalet af rikets stats-telegrafstationer uppgick vid 1861 års slut till 67, och då härtill komma 27 jernvägs-telegrafstationer, tillhörande staten, 12 dylika tillhörande enskilda bolag och en privat visare-telelegrafstation, utgjorde vid denna tidpunkt samtliga med hvarandra i direkt eller indirekt förbindelse varande elektriska telegrafstationer ett antal af 107. Med undantag af statens jernvägs-telegrafstationer, hvilka endast befordra på svenska språket affattade telegrammer. äro alla de öfriga 80 stationerna öppna jemväl för utländsk telegramvexling och stodo vid nyssnämnde tidpunkt i förbindelse med 3,939 telegrafstationer i utlandet. I afseende på antalet för utländsk korrespondens öppna telegrafstationer, intager Sverige plats såsom det tionde bland Europas länder. Från samtliga stats-telegrafstationerna år 1861 afsända telegrammer utgjorde ett antal af 175,988. Häruti ingår jemväl den å Wenersborgs, Helsingborgs och Haparanda gräns-stationer ombesörjda såväl utländska telegrambefordring till Sverge som transitkorrespondens mellan Norge och utlandet. Jemföres förhållandet med telegramvexlingen år 1860, då de afsända telegrammernas hela antal uppgick till 166,154, så visar sig en tillökning i 1861 års telegrafkorrespondens af 9,834 telegrammer, eller med omkring 5,9 procent. Om åter de begge åren jemföras med hvarandra i afseende på de särskilda slagen af telegramvexling, den inländska, utländska och transiterade, framgå följande siffror, nemligen: Häraf visar sig åter, att den inländska telegramvexlingen, som, efter införandet af 1859 års likformiga portotaxa af 2 R:dr för enkelt telegram, utan afseende på afståndet från afgångstill adressorten, år 1860 nedgick med 15,3 procent, ännu 1861 icke hade i någon anmärkningsvärd mån förmått åter höja sig, samt att de utländska År 1860. Tillökning.
Ett års arrende eller hyra, och belägges ej Contract med ny charta förr än nytt sådant upprättas, eller, i följd af nytt aftal, arrendet eller hyran förhöjes, då chartan derefter lämpas, eller när Contract på ny arrendator eller hyresman transporteras. Till alla Arrenden, Contracter och Afhandlingar, utan viss summa, skall, efter samma grund och förestående Tarif, Charta anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmoner kunna skattas, enligt sednast faststälda Markegångspris; och skulle samma Contract derjemte innehålla bestämmelser rörande persedlar eller förmoner, hvilka icke finnas i Markegångstaxan uppförde, eller blifvit i Contraclet visst värde i penningar åsatte, ökes Chartan i afseende derå med 12 sk. För Contracter, som å landet, särdeles i skogstrakter, upprättas emellan Jordägare och Torpare eller andre personer om någre tunnland jord, dervid städja erlägges, beräknas Chartas-Sigillatas-afgiften efter Fem för hundrade af den öfverenskoirma städ jan, eller då, utöfver städjan, praestationer följa, med städje-räntans tilläggande till praestationernas värde. Förpantnings-bref, lika med Skuldebref; Fördelsoch Undantags-Contracter charteras, när de för Domaren uppvisas, lill en tredjedel emot hvad förestående Tarif innehåller, dock icke under 3 sk. I afseende på skyldigheten att uppvisa alla Arrendeoch Hyres-Contracter å Landet och i Städerne vid Mantalsskrifningen, gäller hvad 11 §. 12 och 13 mom. innehålla; dock undantagas derifrån ej mindre sådane Contracter eller afhandlingar, då de af husbonde afslutas med underhafvande Åhoer, Hälftenbrukare, Landtbönder, Torpare, Tjenstefolk eller andre arbetare, hvartill stämpladt papper ej erfordras förr, än de hos Domaren eller Exsecutorn till laglig åtgärd företes, än ock det af hyresman innehafvande exemplar af Hyres-Con Bih. till R. St.
Skulle jag någon gång önska hvila mitt sinne från arbetet med och tanken på lifvets bekyliinier och ansvar, och skulle jag som motgift mot detta vilja hän~ta ett fullt och rikt intryck af manniskolifvets solsken, d5 vet jag ingenting bättre an att en vacker sorïiinareftermiddag göra en spatsertur till Hyde Park och betrakta den stora skaran som rör sig derinne. Der ligger något ~mondaints öfver det hela, det medger jag, men detta finnes val mast hos de iildre; der finnes afven s i mycket lif och kraf$ helsa och skönhet hos det unga qvinliga slagte, som till hast paraderar inför åskådarnes blickar, att kritiken hejdar sig och pessimismen söfves till ro. Man kan icke undgi att frin ' helsovårdens synpunkt skänka sitt gillande åt de trägna öfningar som sätta - den unga flickan i stånd att med s % mycken trygghet beherrska sin &gt;gångare gods. Har kominer det ej ifråga att » trippa natt, nätt, natt, som det heter i visan, eller att göra en liten kort galopp för åskaclarnes skull, nej! man stracker ut i traf eller annu hellre uti en susande jagtgalopp genom den 2 engelska mil långa ridalléen och vinner dag för dag den säkerhet soin erfordras, då det på hösten blir tillfälle att vid räfjagten öfvervinna alla terränghinder. Visserligen m % man erkänna att hastarna äro val dresserade och ovanligt litet känsliga för allt det buller son1 verldsstaden för nied sig, men icke destomindre förtjena ryttarinnorna all heder, emedan de, stora eller sin %, unga. eller gamla aldrig synas oroliga, aldrig vacklande under hvilka spring eller takter som halst. Det är icke blott de unga niisserna soin häruti deltaga, nej! mamma sjelf kan, fastan silfverbröllopet nalkas, fastaii gestalten blifvit val fyllig, skaffa sig en scharger for good weight)) och i spetsen för kavalkaden af sina attliiigar visa att hon atniinstolie ingenting glömt.
5 Cap. £Denna §. bär bltfwit fålunda förändrad: ”#war forn lajteligen talar eller ffrifwer något om konungens perfon eller gerningar, om ^Drottningen, eller om den, font till ©fterträ» dare på tbronett förf (arad är, warde balöbttggen, eller ftrajfeé med fän» gelfe å fäfining från twå till tio år, allt efter brottet ocb omjtändig» beterna derwid.” Uti 21 £ap. 3 §. sföed afjfaffande af det blillö ffadgade råd» bråfning&jitaffet, fommer denna §. att Ipda forn följer: ”©ör matt wåld å dem, font jfeppébrott lidit, ocb fcödar någon, mifte högra band od) balöbuggeö, mannen warde fteglad ocb qwinnan i båle bränd; bäfwe ocf förwerfat allt fttt löfa godé. 0årar man dent ocb illa bandterar, mifte lifwet, ocb af löéören hanö, tage f>alft konungen od) balft mål&äganden.!’ 0ttafp23alfen:: ©ednare tHom. i 3 §. 5£ap. fa Ipdande: ”Ägen tbe ocf ntacbt att gettafl näpfa tbett med fpö eller fättgelfe, forn ftraffet med flathet werfftäller,” bär bltfwit uppbäfwet.. JUttegångs^alfen: Uti 17 Cap. 31 §. l tTZom. fomilfet erhållit följanDt föränDva* De (pDelfe: ”domaren läcjgc Den, forn meD eD ftg fria fall, mig Dag före, att fig betänka, om fyan Det åfunDar, i faDen tma månaDer, o<$ å lanbet tiU Det £ing, forn näf efter tmå månaDer infaller.” §. 46. Kongl.
Oberäknadt det antal seminarii-elever, sorn ersatt afgångne, vare sig examinerade eller oexa minerade lärare, hafva således icke mindre än 673 af semin,tHernes lärjungar under dessa 3:ne år blifvit anställde och erhållit lärareplalser, sorn förut ej funnits. Då nu folkskolor äro nästan i alla församlingar ordnade, lärer antalet af nyinrättade skollärare1 tjenster under de följande åren komma att blifva ganska ringa, och således skall utan tvifvel, om afgången ur seniinarierne förblifver ungefärligen lika stark som hittills, ett högst betydligt antal utexaminerade elever komma i saknad af tillfälle att blifva anställda. Nedanstående, frän Kongl. Ecklesiastik-departementet meddelade Tabell utvisar antalet af lärjungar vid seminarierna under de sista åren: Ehuru således antalet seminarii-elever öfver hela riket sedan 1848 sjunkit med ungefärligen gidel, har likväl behofvet af skollärare, för besättande af nya platser, under samma tid i vida större mån aftagit. Om en elev i vanliga fall tillbringar ett och ett halft år i läroanstalten, komma, oaktadt denna förminskning, efter förhållandet vid innevarande års början, omkring 300 lärjungar att årligen utgå ur seminarierna, och om de utexaminerades antal redan under de sednaste åren, såsom ifrån åtskilliga Stift är med Visshet bekant, vida öfverstigit antalet af dem, som kunna finna platser, så måste delta missförhållande af ofvan uppgifna orsaker hädanefter blifva betydligt större. Tager man i betraktande, hvad erfarenheten visat, att det icke år lätt för en yngling att återgå till arbetarens yrke, sedan han under ett par års tid lemnat allt kroppsligt arbete, för att bereda sig för en lärares verksamhet, och sedermera ytterligare tillbragt några år under en fruktlös väntan på befordran, så synes slaten visserligen icke böra alltför mycket underlätta inträdet på en bana, som lockar med förhoppningar, hvilka sedermera icke uppfyllas. Ett annat skäl till vidtagande af nämnda förändring förefinnes i det stora behofvet alt, så vidt möjligt, bereda seminariernas ytterligare fulländning.
Comiténs förslag till allmän Civillag nu skulle Jeunna, med båtnad för lagstiftningen , antagas, samt meddela yttrande, huruvida åtskilige af Insulin uppräknade capitel i samma förslag äro tjenlige att i nu gällande lag införas; så får Utskottet endast anmärka, att da af Herr Cronius väckta fragorne, hvilka, emot föreskriften i Riksdagsordningens 51$, blifvit sammanblandade med samma Alotionairs förslag om flere Domstolars indragning, ej kunna hänföras till allmänna Lagen , och förty ej tillhöra Lag-Utskottets befattning, äfvetisom att, enär Rikets Ständer redan bi - fallit Utskottets tillstyrkande, alt granskning af Lag-Comiténs förslag till ny Civillag ej må vid denna Riksdag äga ruin , något serskildt utlåtande öfver Insulins yrkande ej erfordras. Åtskilige Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 15 Augusti 18*9. 86 Bil, till LagUisÅottets Betänkande N:ö 89* Rjeserjvatione r: 1:0 af Hére Professoren Bexell För åfgärderne att, under ytan af esä lätt verkställbar domstols-indragning, just xiu tillvägabringa en djupt genomgripande domstols-förändring , att utur deras banor i Iiagskipningen lösrycka en mängd Domstolar, och således rubba hela den nu varande Domstols-inrättningen, har jag icke Jemnat min röst. Jag reserverar mig emot Betänkandet, och gär att ytterligare anföra; Man har länge erkänt ett visst missförhållande i vår Domstols-inrättning, —. irnen detta gamla, detta erkända missförhållande fordrar att utbylas, icke emot ett nytt, utan emot ett bättre heräknadt och ordnad! helt. För förbättringarne, för ett ändamålsenligt undanrödjande af det bristfälliga i Domstols-inrättningen , för utredande af vissa invecklade domstois-förbnllanden , skulle äfven jag ifrån min obemärkta plats i lagstiltningen vilja medverka. Men tidpunkten för förändringarne är ännu icke inne. Jag är derom innerligen öfvertygad.
Robsahm. C S. D. Oom Borgare-Ståndet afslagit Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottets förra Betankanden, angående: 1:0 förbud emot löpande Åssignatibners utgifvande af enskilta personer; och 2:0 Båtsmaris-fördubblin'.ens återställande; Så lades till handlingarna de nu upplästa ytterligare Memorial, som Utskottet, i anledning af återremisser från Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvörd. Prest-Ståndet, tinder ,den 24 Juli i dessa ämnen afgifvit, fJt supra. Ex Protocollo Carl Ålagn. Robsahm, S. D. Instämde Borgare-Ståndet uti Högvördiga Prest-Ståndets, genom nu ankommet och uppläst Protöcolls-Utdrag tillkännagifna, beslut att på tjenligt ställe i den §. af Riksdags-Beslutet, som rörer tillökning uti Hans Majrt Konungens och de öfriga Kongl. Personernas HofStats-Summor, intaga, det Hans Kongl. Höghet - Den 2 7 Juli. het Kronprinsen för sin del den Honom erbudna tillökning sig afsagt. Ut supra. Ex Protocollo Larl Magn. Robsahm. \ S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 21 Juli på bordet lagda Betänkande af den ljide i samma månad , om medel till Fabrikernas upphjelpande, beslöt Ståndet för sin del, att ämnet i hela sin vidd till Kongl. Majus Landsfaderliga omsorg och Nådiga godtfinnande i underdånighet öfverlemna. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn.
Majit funnit nödigt, att hvartdera af Lifgardes-regementena till fot, efter hand och i mån af blifvande tillgångar på Lifbevärings-regementets stat, erhölle tillökning i sitt befäl med 1 Tredje Major och 4 Andre Kapitener, för hvilka aflöningen borde sålunda bestämmas: 1 Tredje Major lön Ridr 3,500 rationel’ för 2 hästar å 270 Ridr „ 540 stallhyra för dio å 100 „ „ 200 4 240 4 Andre Kaptener lön å 2,000 ~ 8,000 tillhopa Ridr 12,240, hvarigenom för begge regementena således uppkomine ett sammanräknadt förliöjdt aflöningsbelopp af 24,480 Ridr; — och är af Kongl. Majit nu föreslaget, att berörde anslags-tillökning måtte få utgå i mån af blifvande tillgångar på Lifbevärings-regementets stat, som, uti nuvarande Riks-stat upptagen till 31,911 Ridr 50 öre, framdeles härtill lemnade full tillgång, hvarförutan de för vakanta beställningar vid Lifbevärings-regementet belöpande afgifter till ackords-amorteringen jemväl borde från anslaget utgå. Denna framställning har blifvit hos Ridderskapet och Adeln förordad af Herr G. W. von Francken, som likväl ansett, att något förslag bort i den Kongl. Propositionen meddelas, angående de på Lifbevärings-regementets stat qvarstående Officerares ställning för framtiden, enär desse Officerare vore de enda inom hela arméen, som vid förra riksdagen ej erhållit någon löne-förhöjning, och det ej syntes med billigheten öfverensstämmande, att de skulle allt framgent inskränkas till så otillräckliga aflöningsförmåner, som enligt regementets stat vore dom anslagna. Deremot har moni Borgare-Ståndet Herr Ridderstad ansett den föreslagna tillökningen i Gardes-regementenas befäl vara obehöflig, enär vapenöfningarne med Stockholms stads och läns beväring borde kunna öfvertagas af de från regementena afskedade, men i arméen qvarstående Officerare.