Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Gripenstedt har vidare sökt bevisa, att den föredragna punkten måste hänföras under 69 §, ty, säger Hr Gripenstedt, då 87 § Reg.F. uttryckligen omnämner de frågor, hvilka äro af civil-, kriminaloch kyrkolags-lagsliftningsnatur, men denna fråga dit icke kan hänföras, under hvilken § måste då ifråga varrde ärende hänföras, om icke under 69 §? Jag frågar Hr Gripenstedt tillbaka, då Hr Gripenstedt medgifvit att denna fråga är af den beskaffenhet, att Konungen ovilkorligen eger rättighet att med R. St. deltaga i lagstiftningen om densamma, hvilken natur skall man då gifva den? Faller det icke af sig sjelf att hon måste ligga inom den civila lagstiftningens område, hvarest Konungen, gemensamt med R. St., eger att besluta. Vidare har Hr Gripenstedt sökt ådagalägga, att frågan rörer en del af statsregleringen eller rättare vore samma sak. I ett svar pä en af Gr. Lagerbjelkes anmärkmr har jag sökt afskilja frågan om sjelfva statsregleringen och frågan om sjelfva lagstiftningen, hvilket är desto nödigare, som ett är alt fatta beslut huruvida en ränta skall förvandlas eller icke, och annat att beräkna denna ränta, sådan hon utgår efter gällande lagar eller sådan hon kommer att utgå efter lagar, som i vederbörlig ordning blifvit till efterrättelse ut - Den 23 September f. m. 395 färdade. Ytterligare har Hr Gripenstedt söat ådagalägga frågans sammanhang med statsregleringen dermed, att uti denna statsreglering skall finnas en rubrik, som omtalar sjelfva räntorna. Uti statsregleringen finnes visserligen en sådan rubrik, men jag erinrar Hr Gripenstedt, alt i samma statsreglering äfven omtalas böter under en serskildt rubrik, och hvarifrån komma dessa böter? Jo, från tillämpningen af de lagar, hvilka, enligt den i 87 § Reg.F., föreskrifna ordning tillkommit.
R:dr 87,000: — till anskaffande af 8 reserv-fältbatterier med lavettage och ett inskränkt antal redskaps och anspannsm. fl. persedlar, hvartill beräknat9 blifva erforderliga inalles 127,704 R:dr, afräkningsvis 48,000: — » anskaffande, såsom fullständig bestyckning för Waxholms fästnings utanverk, af SS st. lätta 7 tums bornbkanoner med kammarladdnings-inrättning och lavettage af jern jemte projektiler, hvilket slag af pjeser, som, mindre kostsamma och för kortare skotthåll bättre passande än vanliga bombkanoner, afsetfs vid utförandet af nämnda, numera snart färdiga verk, i ändamål äfven att sålunda tillvägabringa en betydlig besparing i byggnadskostnad, för öfrigt vid användandet fordra mindre servis-manskap och krutladdning 80,000: —• hvarjemte här anmärkes, att, lill bestyckande af de i planen för nämnde fästning ingående s. k. detacherade verk, när Eders Kongl. Maj:t kan i nåder finna dem böra utföras, ännu kommer att erfordras en summa, stor 99,300 R:dr Ranko. » anskaffande af nödig bestyckning af strandverken vid Carlstens fästning, derför kostnaden beräknats blifva 99,080 R:dr, afräkningsvis hvad som i berörda afseende erfordras för det redan till större delen färdigbyggda strandverket Gustafsborg 62,000: — » anskaffning under åren 1835—1837 af 2,000 st. skarpskytteoch 10,000 st. vanliga infanteri-gevär, efter ett antaget pris af 23 R:dr för de förra och af 19 R:dr för de sednare per stycke, å 80,000 R:dr för året R:dr 240,000: samt dessutom för år 1834, till anskaffning af omkring 3,500 gevär, ett belopp af » 66,666: 52. — motsvarande hvad Rikets
Claessons enka, Vendela Margaretha Malmberg, jemte 4 minderåriga barn 150. — J.4 Banco-Utskottets Memorial, A';o 63. g), till förre arbetaren vid Tumba pappersbruk, Sven Wennersten och hans hustru Maria Sjöberg 6: 32. h), till Kamereraren vid Låne-contoret i Malmö S. G. de Mares enka, H. C-*Redewegh, jemte 7 minderåriga barn 333: 16. i), till aflidne Banco-Ombudet vid Låne-contoret i Götheborg, J. Wallmosj tre minderåriga barn 300. —- k), till Vaktmästaren vid Banco-Discont-Verket, Carle'ns enka, Catharina Margaretha Sjöberg . 50. — 1), till Bokhållaren vid Låne-contoret i Götheborg, J. P. Anderssons enka, Charlotta Tronell 200. — m), till Vaktmästaren vid Banco-Discont-Verket, Lars Sundins enka, Christina Sundin. 75. — samt n), till Registralorn vid Låne-contoret i Malmö, II. Grillanders enka, Jacobina Christina Nobelius 200. — Summa B:ko R:dr 1,880. — Till bestridande af dessa anslag, jemte öfrige för enahanda ändamål förefallande utbetalningar, som af Fullmägtige hädanefter beviljas, må en summa af 2,500 R:dr vid hvarje års slut, pä sätt hitintills skett, från Bankens förvaltnings-kostnadsräkning till ofvanberörde dispositions-räkning, IS:o 2, öfverföras, under iagttagande likväl, att de tillfällen till besparing af det ena eller andra af berörde anslag, som möjligen kunna sig yppa, icke försummas. Och kommer — —> — .— •— —- renskrifvet aflemna.
Lappmarks Echlesiastikverk. 13:o. Sedan Rikets Ständer, enligt hvad i underdånig skrifvelse af den 6 innevarande Februari, angående regleringen af utgifterna under Riks-stalens 6:1e Hufvudtitel blifvit anmäldt, beslutat ali, å 8:de liulvudlilelns anslag för Lappmarks Ecklesiaslikverk, eli emot den .derifrån till Kronofogden i Westerbottens läns lappmarker hittills utgående aflöning svarande belopp af 475 R:dr skulle indragas, har, med iakttagande af denna indragning, nämnda reservationsoch förslags-anslag, utgörande 7,600 R:dr B;ko eller 11,400 R:dr Ii:ml, i Riks-slalen blifvit med ett jemnadl belopp af 11,000 R:dr sistnämnda mynt utiordI. För Upsala Universitet har E. K. M:t till nödiga löneförbättringar åt lärare och tjenstemän derstädes, i Nåder äskat dels ett fast anslag al 12,000 R:dr, dels ett förslagsanslag af 25.000 R:dr, allt R:ml, jemlikt följande specifikation: Professorslöners höjande llän 2,539 R:dr 3 sk. lill 3000 R:dr B:kn, en summa af 4,609 R:dr 18 sk. B:ko, eller uti Riksmvnt 6,914: 6. B:ko, eli belopp af 765 R:dr 30 sk. Till 4 Professorslöners höjande frän 2,239 R:dr 3 sk. lill 2,666 R:dr 32 sk., en summa af 1,710 R:dr 20 sk. Transport R:dr R:mt 10,628: 11. Bih. till R. St. Supp/. 2 10 ExpeditionsVis k otte Is Förslag till under d. Skrifvelse N:o 222. Transport R:dr R:mt 10,628: 11.
Den 15 Juni. 2S5 emot 3 §. i StängselFörordningen af den 9 Februari 1S02, och ett annat angående afskaffande af de vanliga skallgångar och luddringsanstadter} af Jonas Henricssons från Kronobergs Län, innehållande förslag, att uti alla Cornrad om Jords bortstädjande någon viss afgift borde vara stadgad till Jordägaren, i män efter egendomens godhet} af Pehr Johanssons från samma Län, angående Frälserentors förklarande för lös egendom, m. m.} af Anders Larssons frånElfsborgs Län,angående Stängselskyldigheten m. m.} af Anders Åbergs från Westerbotten, angående ett närmare bestämmande af parters rättighet, att uti mål, som dragas under ÖfVerRätts pröfning, få före instälJelsedagen ingifva sina handlingar} och af bemälte Åbergs, dels angående utlösen af HäradsRättens Protocoll öfver meddeldte uppbud å fast egendom, och dels angående sättet för mundtliga stämningars verkställande. Till Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet ?d Laurentius Carlssons från Skaraborgs Län Memorial, innefattande anmärkningar vid närvarande skjutsinrättningar i Riket} af Pehr Anderssons från Södermanland, angående Häradsoch Sock. ne-A11 nvinningars delande och upplåtande till enskild disposition åt ägare af de Hemman, som till dem hafva uråldrig rätt} af Peter Christophcrssons från Jönköpings Län, angående anskaffande af så kallad mätareafgift för den Spannmål, sorn till Jönköping införes} af Anders Larssons från Elfsborgs Län Memorial, angående bestämmande af en billigare grund för rösträttigheten vid Kyrkoherdeval, emel* Den 15 Jnit!. 1:0
Icke heller kan Utskottet inse någon giltighet i den värde Ledamotens anmärkning eroot den i detta Mom. lämnade föreskrift för Jordägare, att uppgifva det värde å dess Egendom, hvartill han anser den böra uppskattas, blott för det, att dessa uppgifter stundom lämnas utan afseende, enär det lika möjligen kan hända, att särskildt kännedom eller särskildta omständigheter föranlåta en ägare till en sidan uppgift utöfver det värde, som i saknad deraf Berednings Committéen kunde åsätta, i hvilket förra fall Comittéen, enligt 16 Mom. i denna ovilkorligen är förbunden att följa ägarens uppgift, hvadan ock Utskottet anser det vara bäst, att det vid Bevillnings Stadgans föreskrift i detta fall må förblifva. a §• 22 Morn. Jemväl har Utskottet ifrån tvänne värde Ledamöter innom Hoglofl. Ridderskapet och EevillningsVt&h. Betänkanden. Adeln och en annan vard I,edamot inom Högvördige Prästeståndet, så väl som af åtskilliga värde Ledamöter innom det Hedervärda BondeStåndet, fått emottaga Anmärkningar i ett ämne, som Utskotset trott vara tillräckligen upp Ständers uppmärksamhet. Man har påstått, att detta Förslag vore Constitutions-vidrigt, likasom det mera stridde emot Comstitutionen, att betrygga Bevillningens utgående, än att fördela den, och man vill anse för motsägande de faststälde Bevillningsgrunder, det som endast har säkerheten ideras tillämpning till föremål. Att Eevillningen för Jordbruket är hög i förhållande till niringar och öfriga inkomster, torde icke vara lika lätt att bevisa, sorn att påstå, åtminstone lära de röster vara få till antalet, hvilka af fullkomlig öfvertygelse klandra den fördelning af Statens bördor, som i detta afseende blifvit vidtagen; och de Firtancielle förhållanden, som nu äro för hand, tyckas icke heller vid jemförelse af .Landtmanna-varors försäljningspris skäligen föranleda till en allmän nedsättning af Fastighetsvärdet. Att det genom särskildte tillfälligs ‘ . omstäti" BevillningsUtsk.
— Kan hända min plit kan få lära Er en bättre lek? — Allons! I ett nu lågo deras kappor på snön. Värjorna blänkte i månskenet, och de stälde sig skyndsamt en garde mot hvarandra. Att döma af den ifver, hvarmed stötarne vexlades, var det icke blott ett stundens hugskott, som satte klingorna i rörelse. Elsa hade emellertid icke förr känt sig fri från sin förföljares omfamning, än hon skyndade derifrån. Aldrig hade hon fortare klättrat uppför den branta stranden. Först när hon stod öfverst på berget, ett kort stenkast från sitt hem, såg hon sig tillbaks. Der nere på det glittrande snöfältet såg hon mörka skepnader röra sig åter och fram under häftig ordvexling. Hon tyckte sig äfven urskilja sin räddares gestalt, der han stod ensam, anfallen från alla sidor. Hvem kunde han vara, som så ädelmodigt tagit en fattig flickas försvar. Han hade sett så fin och förnäm ut. Hans stämma hade klingat så underbart, på en gång mild och befallande. Så hade ingen förnäm man tilltalat henne förr. Hon nästan ångrade, att hon visat sig så rädd och icke hellre stannat qvar. Inne i stugan flammade elden muntert på den breda spiselhällen. Elsas far, Lars Mickelsson, eller som han i dagligt tal kallades Lars Skeppare, satt på en pall vid elden, sysselsatt med att spänta torrvedsstickor. Hans gråa, yfviga hakskägg tydde på en ålder snarare öfver än under sextio år. Lång tid hade ock förflutit, och många resor hade han färdats öfver Östersjön, innan han kunnat köpa egen stuga. Men trägen och sparsam hade han varit i sin ungdom och mannaålder och var derför nu en burgen man. Om man fick tro hvad grannarne sade, afundsjukan är likväl skarpsynt, hade han samlat nog med blanka karoliner på kistbotten för att, om så tarfvades, köpa ännu en stuga till på berget. Hans sträfva, väderbitna anlete uttryckte godmodighet och tillförsigt, der han satt och sorgfälligt ordnade stickorna i olika stora knippen.
Det lagförslag, som sålunda blifvit af Kongl. Majit förelagd t Rikets Ständer, vinner väl, pä .sätt Herr Prosten Sondén i sin motion antydt, en särskild betydelse af det jemväl till innevarande riksmöte af Kongl. Majit afgifna förslag om nationalrepresentationens ombildning, hvilket redan förklarats hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksmöte och enligt hvilket Preste-Ståndet skulle upphöra att utgöra ett särskildt Riksstånd. Men ehuru Utskottet, vid pröfning af de särskilda stadgandena i den föreslagna lagen om kyrkomöte, icke lemnat ur sigte denna förslagets, sä att säga, politiska sida, har det dock icke varit, endast ur denna synpunkt]—ur synpunkten af ett surrogat förPreste-Ständets nu varande, borgerliga reprcsentationsrätt — som Utskottet egt att bedöma förslagets antaglighet. Ty detsamma är ämnadt att erhålla kraft af lag redan innan Rikets Ständer ens kunna grundlagsenligt, fatta definitivt beslut angående det framlagda representationsförslaget, äfvensom att bibehålla denna kraft, jemväl om sistnämnda förslag skulle falla. Det är ock hufvudsakligen ur rent kyrklig synpunkt, som frågan i Kongl. Majits ofvanintagna Proposition blifvit betraktad. Frågans betydelse i detta hänseende har ock blifvit tillförene erkänd, ej mindre af sednast nedsatta Kyrkolags-komité, hvilken år 1846 afslutade sina arbeten, än afven af Rikets Ständer. Såsom H. Ex. Ilerr Justitie-Statsministern i sitt anförande tili omförmälda Statsråds-protokoll anmärkt, hade nemligen nyssnämnda komité redan föreslagit organiserande af kyrkomöten, under förmälan att hvarken en riksdag eiler en särskild komité vore rätta stället för tillvägabringande af beslut i fråga om församlingens liturgiska angelägenheter, samt att äfven beklagligare anledningar, t. ex. sådana söndringar inom kyrkan, hvilka dittills uteblifvit, kunde välla behofvet af en sådan sammankomst. Och, såsom i den Nåd. Propositionen är omförmäldt, bcslöto Rikets vid 1856—1858 årens riksmöte församlade
Ridderskapet och Adeln antaga Betänkandet med det deruti framställda förra alternativ, att Odlings Låne-ansök-1 niugar böra från Hushållnings-Sällskapen eller i de Län, der sådane Sällskaper icke finnas, från Landshöfdingarne direkte till Banko - Styrelsen öfverleninas, samt det i öfverensstämmelse med samma alternativ upprättade förslag till ändringar och tillägg i Kongl. Författningarne den 27 September 1815 om Banko-I,ån till understöd för nyttige uppodlingar i Landsorterne , äfvensom det vid Betänkandet bilagde förslag till ändringar och tillägg uti nyssbemälte Kongl. Författning, så vidt den serskilt rörer större och vidsträcktare odlings-företag; Men hvad angeck den af Utskottet dessutom gjorde hemställan hu. juvida, sedan Odlings Låne-fonden vinner tillväxt, smärre. Förlags-Lån, måtte utaf denna fond få utgå, till befrämjande af binäringar bland 374 Prof. ZJtdr. d. 2 Maji 18 >8. Allmogen genom förädling af Svenska Landt-’ nijnna-Produkter, ansäg Borgase-Ståndet. denna hemställan, icke tillhöra regleringen af OdlingsLån för Jordbruket, och Borgare-Siåndet kunde således icke bifalla hvad Banko-Utskottet härutinnan förslagsvis hemställt. S. 15. Statsoch Lag-Utskotiens Betänkan’ de N:o 95, i anledning af Herr <4. M. Bergh, mans Förslag , artt mindre brottslige personer måtte, i stället för att intagas uti CorrectionsInrättningar, användas till Sjömän å Handelsflottan; blef nu, vid förnyad föredragning, gilladt. S. D. Återremitterades Högloft. Statssamt AU manna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkande N-'o 28, angående Götha-Ganal arbetets fortgång och befrämjande. Fran Hedervärda Bonde-Ståndet.
En talare har yttrat, att vår förening med Norige skulle lägga hinder deremot. Jag skulle högeligen beklaga, om så vore förhållandet, men jag tror cU1 dock icke. Uppgiften att föreningen med Norige skett utan R. St:rs bifall, innefattar ett misstag; v» veta nemi., att K. M. till denna förening verkligen erhöli Ständernas samtycke. En talare har yttrat, att man icke gerna kan tänka sig, att K. M. skulle mottaga en främmande krona, emedan i samma stund, som han salt sin fot på utländsk botten, finge han icke befatta sig med riksstyrelsen i Sverige, enligt 39:de §:n R. F., som har följande lydelse: »Vill Konungen utom Sverige och Norige resa, meddele han Stats-Rådet in pleno denna sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt 9:de §:n omtalar. Besluter Konungen Den 6 December f. m. 351 derefter sådan resa och den verkställer, befatte sig ej med rikets styrelse eller utöfve den konungsliga makten, så länge Han utom sina riken vistas». Men om nu Sveriges Konung blefve Konung i annat rike och reste dit, så vore han ju inom sina riken, och då skulle han, enligt ordalydelsen i nämde §, vara oförhindrad att föra riksstyrelsen i Sverige, under det han vistades uti sitt nya rike. Af dessa skäl och då en kommande tid kan göra det både nödigt och nyttigt att ett stadgande af ifrågavarande beskaffenhet finnes i våra grundlagar, får jag med min röst understödja förslaget. Frih. Gederström, Rudolf: Afven om man icke skulle uppfatta 39:de §:n R. F. på samma sätt, som Hr Cederchiöld, tror jag dock, att man måste medgifva, att då den innehåller stadgande, huru riksstyrelsen skall föras i Sverige, då Konungen lemnar sina riken, hvarmed, efter min uppfattning, icke kan förstås andra än dem, som han innehade, då grundlagens ordalag i detta afseende stadgades, så finnes deremot intet uti grundlagarnes n. v. lydelse befintligt stadgande, som utgör den ringaste lagliga svårighet för Konungen, att, utan Ständernas samtycke, förena sin Svenska krona med en främmande.
Med afseende derpå, att det årliga bebofvet af Salpeter för tillverkningen af krigskrut endast utgör omkring 10,000 Lispund, samt att den inhemska salpeter, som derutöfver äfven levereras, kunde lill enskilda konsumenter föryttras och försäljningsmedlen ingå till Salpeterfonden, för att till förefallande utgifter användas, har E. K. Maj:t, under vilkor af salpeterfondens orubbade bibehållande, i nåder föreslagit, att nuvarande anslaget till Salpeteruppköp, 270,000 R:dr måtte minskas till 200,000 R:dr. Euär de uti revisionsberättelserna för åren 1854—1857 meddelade utdrag af salpeterfondens räkenskaper likväl utvisa, att fondens utgifter för aflönings-, pensions och - Expeditions-Utskotlels Förslag till underd. Skrifvelse. 489 och transportkostnader m. m. under denna tid i medeltal årligen endast med omkring 19,000 R:dr öfverskjutit dess ränteinkomster, och dessa utgifter hädanefter icke kunna antagas till högre belopp, utan snarare torde i mån af minskadt salpeteruppköp komma att nedgå, samt, enligt hvad den Kongl. Propositionen innehåller, det årliga beholvet af salpeter för tillverkningen af krigskrut utgör allenast omkring 10.000 Lispund ; hvartill, efter 9 R:dr lör Lispundet, skulle erfordras ett belopp af 90,000 R:dr, men hvad derutöfver levereras kommer att för salpeterfondens räkning försäljas, synas fondens utgifter, utöfver ränteinkomsternas belopp, icke kunna uppgå till högre summa än omkring 109,000 R :dr ärligen; och halva Rikets Ständer, med afseende härå, bestämt anslaget till salpeteruppköp i rundt tal till 110,000 R:dr. 24:o.
Hon kände sig nu till sitt bästa;, innersta vaseii som eii lusryckt planta, drifvande vind för våg p i tårarnes bittra Iiaf .. Nu följde tre langa &amp; r af glaiijelöst arbete och oaflåtligt sökande efter ett verksamhetsomrfide, som bättre motsva.rade hennes begiifning. Aftnarna, d&amp; mor och dotter tillsammans vid lampan fördjupade sig i sina engelska älsklingsromaiier, voro hennes bästa stunder. Först 1852 kom en ljusning, i ilet hon d&amp; fick en öfversattning fiHn Dickens antagen till tryckning. Den klara sommarkvällen, dk Sophie nedaliför badlinset i Xarstrand s&amp; den lilla skissen intagen i Posttidiiiiigen och vid hemkornsteii hörde modern, som ej erinrade sig a t t det vanr hennes arbete, berömma öfversattningeii, Tar deii första lj~~s]: ~unkteii i hennes diharande lif och vändpunkten till en ny fmmtid .. Öf~ersättnin~safietet bragte henne åter i j amdct. A t t grundligt fördjupa sig i författare sidana som Dickras, Irving, Beecher Stome och under straf~~andet a t t literge deras tankegAng och sätt a t t se mer och mer bli herre öber sitt eget sprhk; det kände hon var en förskola för hennes bästa 1ira.fter. Det förberedde henne för den användning af dem, 11va.i.till beriiringen med en likstämd ande småningom skulle leda henne. ' S-d. Utveeklingsar. t S. - Samarbete. Ombedd a t t gifva några betaljer från det skede af S. L-d: s lif, ander hvilket hennes litterära begåfning bröt sig fram i dagern, villfar jag så mycket hellre denna önskan, som jag sålunda får tillfälle att åter genomkfva oförgätliga stunder. Vår första bekantskap härledde sig från nyåret 1856, då vi sammanfördes af en gemensam van, som med Sophie talat om mitt vistande i Amerilra och min Aterkomst därifrå;, hvilket föranledde hennes önskan att lära känna mig.
Det i nästföljande 8:de punkt föreslagna stadgande innefattar ej någon annan afvikelse från nuvarande Reglemente, än att Ad vocat-Fiscalstjensten hädanefter skulle komma att omedelbart af Fullmägtige tillsättas, hvilket åter allenast är en följd af denne Embetsmans, sisth Riksdag beviljade uppflyttning till Commissariegrad. Den i gide punkten intagne föreskrift om placerande i Cancelliet af de Commissarier, hvilka ega lagkunskap, igenfinnes under §. 7 i 3 Afd. af 3 Art. uti i83o års Banco-Reglemente. Det i io:de punkten föreslagne stadgande grundar sig på den af Utskottet i allmänhet antagne tourberäkning. Den i inte punkten intagne föreskrift, angående hvad iakttagas bör vid tillsättandet af Bankens Casseurs-beslällningar och Äldste Bokhållaresysslan vid luckan i Vexel-Banken, igenfinnes under §. 8 i nämnde Art. och Afd.; dock med uteslutande af hvad sistnämnde §. innehåller, angående Referendarie-tjensten; hvarom Utskottet ansett någon serskild föreskrift ej erfordras.
Benoni 56 § 2 mom. i det vid sednaste Riksdag utfärdade Banko-reglemeule berättigades Fullmäktige, med afseende å verkställigheten af Bankens då beslutade förändrade organisation, att intill innevarande Riksdag kunna, utan hinder af de allmänna föreskrifterne om vissa lefnadsoch Ijensteår, på pensions-stat med åtnjutande af hela lönen såsom pension förflytta den eller dem af Verkets då varande tjenstemän, som befunnos sakna förmåga att nya eller tillökade göromål inom Verket öfvertaga och bestrida. Sedan den vid sist förflutna Riksdag beslutade reorganisation af Banken numera försiggått, lärer 7:o. 2 mom. af 56 §, såsom icke egande någon vidare tillämplighet, utur blifvande Banko-reglemente få uteslutas. Banko-Utskottets Memorial N:o 54. 11 Enär extra ordinarie (jensteman, för besörjande af ordinarie ijensigöring i Banken, bitlills egt alt uppbära ett arfvode lill lika belopp med /ö'«einkoinsten i lägsta tjen stegraden, utgörande, enligt 61 § i nu gällande Banko-reglemente, 500 R:dr Banko ef ter år räknadt, och det synes vara med billighet öfverensstämmande att, sedan Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beviljat en tredjedels förhöjning å lönerue, extra ordinarie tjensteman, som förordnas att bestrida ordinarie tjenst, äfven må komma i åtnjutande af berörde tillfälliga förhöjning, hvarigenom hans aflöning under tiden skulle blifva 1,000 R:dr Runt om året, likasom att den, som förordnas att bestrida Vaktmästare-ljensl, må undfå den lön med derå beviljad förhöjning, hvilken för Vaktmästare i lägre grad är anslagen, så har Utskottet, som ansett 61 § i öfrigt endast påkalla nå gra mindre redaklions-förändringar, skolat hemställa, att denna § måtte få lyda sorn följer: 8:o. Morn. I.