Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
sonen i fråga, slår den långt ifrån takten till Lika plågsamt tillDen bildade barnsköterskan kommer nog i syndennes egna tankar. nerhet att behöfvas på landet, men hon bör dragande som trumningen är för den, som utbildas i städerna. Dessa bildningsanstalter få hör den, lika omedveten är den för trumej vara några slags nya seminarier med inträdesexamina och lexplugg. Man kunde tänka sig maren själf. saken så, att en kvinnlig läkare öppnade en kliMed trumning menar jag här alla ändanik för barnsjukdomar, denna ställdes i samband med en småbarnsskola ocb en barnkrubba; i dessa målslösa, hälft eller helt omedvetna röreltre med hvarandra förbundna institutioner skulle ser. Den ene trummar med knogarne, den den unga kvinnan finna tillräckligt material för andre vispar med tummarne, en tredje lestudier i barnens vård och handledning. Detta vore mycket nyttigare för våra unga flickor än ker alltid med en brödbit, en sked eller en den » olycksaliga » studentexamen. Och för blifkork vid bordet, en fjärde med tofsarne på vande mödrar blefve det ett rikligt lönande arden divan han sitter i, en femte med sina betsområde. mustascher o., s. v., o. s. v. Mest intenEtt annat arbetsområde, där kvinnan kan göra sivt sker detta å ena sidan, j u tanklösare afsevärda insatser, är arkitektens. Arkitekturen är man i allmänhet eller för tillfället är, och visserligen den manligaste af alla konster; några n} ' a stilar eller monumentala storverk komme kanå den andra, ju mer man är upptagen ske kvinnan aldrig att skapa, men genom sin kvinaf något ovanligt, t. ex. då en person konliga hänsyn till hemmets kraf på anordning och sulterar en läkare. I båda fallen visar det trefnad kunde hon lämna mannen värdefullt biträde i rumsdisposition, praktiska och ändamålsen betänklig brist på kontroll öfver eget enliga förbättringar med afseende å våningens iag, således ett bevis på andlig svaghet. Ju inredning m. m.
Det hade icke ännu gått upp för mig att Trop, Ledermann och Klatterup * hade mera lifskraft än Keiser och Viva * trots alla deras » stämningsfulla » kupletter, att Hostrups studentfigurer bleknat inför hans kälkborgare, lika visst som att Henrik och Pernille, Jeronimus och Magdelone, Arv och Oldfux hafva åtskilligt mera poesi i sig än Leander och Leonora. Det är icke 6. Brandes ’ minsta förtjenst, att han har varit lika s&amp; sträng mot den estetiska som mot hvarje annan öfvertro. Men jag hade ju dock läst Sainte-Beuve och Taine. Ja, jag hade läst så mycket och hade tänkt: hvad detta dock står högt öfver hvad vi sett af literär kritik och konstfilosofi hos oss. Men huru skola vi kunna fil dessa mäns blick för konsten införd här? Voro vi icke af en ras som icke var mottaglig för sådan tankegång? Ett berg af svårigheter upptornade sig för mig. Balzac! Den, som ändå vågade taga sigte på vårt danska samhällslif och måla det så obarmhertigt sant! Förebildernas storhet, storheten af den andliga atmosfer hvari de hade lefvat, vår egen litenhet, våra tryckta och obetydliga förhållanden, hvilka gjorde att vi alla dagligen hyllade oss tätt tillsammans, detta af-skräckte mig. En verkligt realistisk roman skulle vara en omöjlighet i vårt land. Då sade Brandes: » Sen er ikring, dikten om hvad I sett, erfarit, upplefvat. » Den matta idealism vi alla voro fångna i, omslutna af åter-klangen från större tider, som var starkare än det verkliga lifvcts maning till oss, öfver denna gycklade Brandes obarmhertigt i böcker så väl som i samtal. Han var i sitt personliga umgänge lika så väckande som i sina böcker. Ett samtal med honom väckte en stark och energisk stämning. Arbetslust och arbetspligt rörde sig hos oss. Och hur kunde han icke uppmuntra oss när vårt arbete föreföll honom lyckadt. Då jag hade utgifvit » Fra provinsen », 1876,
placerad uti: En i hus i Stoclrholin intecknad slruldsedel Y&amp; iippoch nfslrrifnii~gsr~lrning i Siindsvnlls Enslrilda Bmk » Siimrilla ' kronor L, 5,000: - 5,038: 7s Samtliga i bersttelsen oinriiiinndn viiritepapper, hsilkri ri fiiunitl förvarade i styrelsens kassafack i Stockliolnis Enskilda Bank, iiro efter v i r öfvertygelse fullt betryggande och alla utgifter Iiafvri blifvit styrkta med oss förevisade verifikationer. Då styrelsen d h j h t e efter var uppfattning p&amp; ett mycket berömviirdt satt iakttagit 8 Förbundets V ekonoiiiislra intressen, lir det oss ett nöje att tillstyrka densainma £1111 och tacksam dechargs för 1895 iii-s förvnltning. Stoclcholm den 31 mws 1896. P. % / fwing. E. woon dop dancken. Bil. - Utdrag ur Styrelsens i Draktreformforeningens årsberättelse. - M a r s 189s-Mars I, 1896. Angående verksainheten under det senast förflutna arbetsåret moddelas följande: P&amp; inbjudning al Samfundet för befrämjande af ett natl~renligt lefnadssiitt höll fru H m n a Palme den 4 april 1895 i Hushiillsskolan Jakobsbergsgatan 15 ett föredrag om draktreformen och framvisade åtskilliga modeller. Den 11 maj 1895 ' höll fru Gurli Linder, pil anmodan af styrelsen för Upsala enskilda läroverk, å Värmlands nationssal i nämnda stad ett föredrag om föreningens modeller, särslrildt slroldralcten. - Afven i fru 8. Almqvists samskola i Stockholm har fru Linder vid ett föräldramöte hållit ett föredrag om skoldrakten. Utom p % ofvan nämnda ställen ha expositioner egt rum i Vexiö och Norrköping samt på allmänna nordiska skolmötets utställning den 6 9 augusti 1895 i Stockholm. Till Turistföreningens byra h m lämnats ett meddelande om turistdrdrten.
Den namnkunnige Edmund Burke har uti en år 1 795 till Herr Pitt ingifven memoire yttrat samma tankar, Och då en stor mans yttiande till en 4 annan stor man, ehuru må hända icke till alla - Den 31 Mars. 369 la delar lämpligt till Sverige, likväl ej kan vara annat än af stort interesse, tror jag mig icke missbruka Eders Excellences och Höglofl. Ridderskapets och Adelns tålamod, om jag anför åtmindstone ett stycke deraf. ”Ett större och förderfligare misstag, säger Edmund Burke, kan ej begås, än att viljtv styra någon gren af åkerbruket pä andra lin de vanliga grunderna för handel och vandel, nemligen art producenten bör tillåtas, och äfven förmodas, söka all möjlig vinst, sorn han utan flärd eiler våld kan erhålla; att han bör på bästa sätt få vända ymnighet eller missväxt sig till g-do., bör efter behag få hålla på sina varor eller sälja dem, och bör för ingen vara skyldig att göra redo för sitt lager eller sin vinst; på alla andra vilkor är han en slaf af coniiimenten , och att han är det, är af ingen nytta för cousum nten sjelf. Aldrig var en slaf så nyttig för sin herre, sorn en fri man, hvilken handlar med honom pä lika fot, i kraft af en öfverenskommelse, afslutad efter giunderna för stridande interesse!! och balancerads fördelar. Om qonsumentea finge råda, skulle han alltid sjelf blifva ett oller för sin orättvisa. Jordägaren bör aldrig glömma, att jordbrukaren är hans representant.5* 51Det är en farlig sak att göra experimenter på jordbrukarens bekostnad. Hans capital (med undanlag af några få personer och några få ställen) är vida svagare, än man gemenligen tror. Capitalet, sådant det är, omsättes blott en gång om året, och i vissa Ridd, 0, Bd, Fröt. 37» Den 31 Mare. grenar af åkerbruket fordras tre år, innan pen» ningarne återbetalas.” ”Förhållandet emellan production och consumtion bestämmer priserna.
Det är den häraf härflytande egenskap hos en god Elector, att han först skall sjelf vara duglig Riksdagsman, och veta hvad harr sjelf vill; för det andra vara nog moderat, att kunna uppoffra till en del äfven hoppet att genomdrifva sina egna planer, åt skyldigheten att befordra Utskottens verkeligen ändamålsenliga organisering; det är denna egenskap jag anser kinkigast att uppsöka. Lagger man härtill, att Electorn bör känna ett så stort antal, „ och så många Glassér af personer, olika allt efter olika Utskott, tror jag för min del Electorer vara svårare att välja än Utskotts Ledamöter, och att vid, vare sig Bäakmans eller Electorsvalef, icke ens ea tredje del af Ridderskapet och Adeln ännu möjligen kan vara i tillstånd, att nog väl känna ett så stort an tal Ledamöter som 25 till detta val. Helt an-* Staf förhållande inträffar möjligen vid nämnd* 23 2 Den ,|I Aprit e, m. valet; under Riksdagens förlopp hafva en stor del Ledamöters Riksdagsmanna-Caracterer hunnit blifva kände, men mängden af dem sorn vid det första valet på Riksdagen votera, ära få dagar förut komna till Staden, och det är till och med nästan ingen möjlighet, att alla hafva hunnit se den skrifna anteknipgslistan på Riddarhuset under den enda dagen före valet, gom den är att tillgå ; erfarenheten torde hafva visat, att blott några få begagna detta tillfälle. Det är således först när den tryckta listan Kan utdelas, hvilket, efter nu gällande stadgar ej kan bli förr än i sjelfva valplenum, som de fleata första gången se uppgift på hvilka de skola välja på; är det då tid att efter egen öfvertygelse så moget, som behöfs, pröfva 25 serskilta personers Riksdagsmanna-skicklighet och, såsom här är visat vara af nöden, tillika CaracterenP Denna tid kan kanske förlängas till 24 timmar hvarom mer här nedanföre, men äfven det är för korrt rådrum att uppsätta en lista på så mångå och till ett sådant val.
Ständer göra framställning derom, att till landtbruksskolan å Bjädessjöholm må, utom det nu utgående anslag, ytterligare anvisas en summa af 4,000 ridr banko. f) En af Östergöthlands läns hushållningssällskap, under hvars inseende den vid egendomen Sjögestad inrättade landtbruksskola blifvit ställd, till Kongl. Majit ingifven underdånig skrift, deruti, jemte uppgift, att af brist på nödigt utrymme uti skolan, en del inträdessökande icke kunnat derstädes emottagas, förmäles, hurusom, för denna undervisningsanstalts fortgång och utveckling på ett sätt, som motsvarade dess ändamål, erfordrades: att föreståndaren eller läraren, på det han uteslutande och på ett verksammare sätt kunde egna sig åt denna befattning, egde biträde af en bokhållare, som tillika lemnade undervisning i skolan uti skrifva 41 skrifva och räkna m. m., äfvensom af en förman för alla på fältet förefallande jordbruksarbeten, och hvilken tillika skulle fullgöra en rättares åligganden; att tillgång funnes på skickliga handledare uti smedsoch snickare-handteringarne samt i veterinär-vetenskapen; att tillräcklige medel vore att tillgå för underhållande af skolans byggnader, inköp af böcker, instrumenter och modeller till förbättrade åkerbruksredskap; samt att, på det skolan må kunna blifva tillgänglig jemväl för den obemedlade allmogens söner, lärlingarne ei allenast befrias för all inträdesafgift utan älven erhålla något lämpligt understöd af skolans fond.
N-o i5o. oformliga som besvärliga omsorg, att å hvarje aflönigsutgift afräkna, innehålla och serskildt redovisa en hundradedel, hvilken derefter i sin ordning skulle fördelas emellan olika Verk, då deremot uppbörden af den till ersättning föreslagna afgiften kunde, utan serskildt besvär, verkställas i förening med debitering, och indrifning af samt redovisning för allmänna bevillningen. Då Rikets Ständer, till följd af verkställd beräkning och undersökning, kommit till den öfvertygelse, alt, genom den föreslagna förändringen, minskning i inkomst icke är att befara, hafva Rikets Ständer, uppå de af Slats-Contoret andragne skäl, beslulit, att den å löner, arfvoden m. m. utgående Cenlonalafgift skall öfverflyttas lill och uttagas i sammanhang med den allmänna bevillningen; börandes den ersättning för Centonalen, som Wadstena Krigsmanshus-Cassa och Amiralitets Krigsmans-Cassan tillkommer, vid hvarje Riksdag, på grund af det under den förflutna tiden ådagalagda förhållande, till beloppet bestämmas; och hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, å Riks-Statens 6:le Hufvud-Titel nu uppfört ett årligt anslag af 39,000 R:dr, hvartill Centonalafgiften, efter de senare årens medium, ungefärligen uppgått. 4:o Vid pröfningen af Stats-Verkets behof, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, hurusom tid. efter annan besparingarne uppå 2:dra och 3:dje Hufvud-Titlarne blifvit disponerade till förhöjning af vissa Embets-Verks eller Corpsers ordinarie löningsstater, och huruledes detta förhållande derefter gifvit anledning att begära ökade anslag för Hufvud-Titlarne, och bifall härtill beredt möjligheten af nya besparingar, hvilka åter på lika sätt användts. Ostridigt är det E. K. M:s höga rätt, att till de med HufvudTitelns anslag åsyftade ändamål disponera äfven sådana besparingar, som inom Titeln vid ordinarie anslagen kunna uppkomma, och hvilken E. K.
Majit och Kronan, så att besittningsrätten egenteligten endast förlorades; men den ”var ock äf mycket värde, hälst berörde tänta ”äfven förhöjd ej utgör mer än 5 tunnor, då ä”garen har dessutom i arrende jemte betydlig ”lii förmälning af Spanmal öfver 20 tunnor: ”att General Lieutenantens Son och Arfvinge, ”Assessoren Samuel Gustaf Qveckfeldtj här Johan ”Larssons efterkommande saide denna qvarn ”till Öfversten erch Riddaren Gyllensvan, begärf ”alt den samma matie antingen innan Lagastånds ”tiden förflöt af Kongl. Majit och Kronan återlösas och till honom såsom frälse återställas, ”eller ock hylet i allo uphäfvas: att Kammarkollegium, i stället för att bifalla första alter-' ”nativet, hvarigenom Kongl Majit och Kronan ”för godt klip sluppit hernuls-skyldigheten, ge-? ”noin Utslag den 20 Augusti 1783 afslägit håka delarne och tvertembt ordalydelsen i Kongl. ”Majus Nådiga Resi. af 1763, ålagt AssÖssdren ”upgilva det vederlag, honom utan ansökning ”långt förut bordt meddelas: och ätt Assessoren, ”missnöjd med detina sake iis utgång; 1 ratt tid ”anfört underdåniga besvär; söm nu på 34 b ”let hvila hos Kongl. Majit oäfgjorda; StuisUtskoitets Bettiniandeh. ”Denna långsamma behandling af en feif”lig Och lätt afgjord fråga, har vållat, att undef ”den tid ändrings-sökanden förgäfves väntat på ”slut, har Kronans disponibla jord dels blifvit ”till Skatte löst och dels förmånsrrätten dertill ”Jordägaren förunnad; äfvensom det handt, att ”Röttle Israels qvarn, på grund af flere laga i5kraftvunne åtgärder, kommit i 3:dje mans hand, ”så det nu mera tjenar till ingenting om As”sessoren Qveckfeldts rättvisa klagan af Kongl. ”Maj:t Nådigt pröfvas eller icke.
Vid förnyad föredragning, ej mindre af Lag-Utskottets den 15 och 18 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 70, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 26, angående väckt fråga 0111 den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, än af sistnämnde Betänkande N:o 26, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, i öfverensstämmelse med det förslag, som af Herr Gunther, uti dess vid Betänkandet N:o 26 fogade reservation blifvit afgifvet, besluta kyrkopliktens afskaffande för alla andra broLt an tjufnad, och att intet uppläsande från predikstolen af den brottsliges namn kommer att ega rum. S. D. Då nu ånyo föredrogos, ej mindre Lag-Utskottets, den 15 och 18 dennes på bordet lagde Utlåtanden N:o 69, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 38, öfver väckt fråga örn stock-straffets upphörande, än ock sistnämnde Betänkande N:o 38, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets uti Betänkandet N:o 38 framställde förslag, med den förändring, att stockstraff bibeliålles för främmande trosförvandt, som begått sådant brott, alt uppenbar kyrkoplikt derå för Lutherska trosförvandter bör åläggas. S. D. Remitterades till Banco-Utskottet ett af Herr Rosenblad, Bernhard, afgifvet anförande i anledning af Utskottets af Ridderskapet och Adeln återremitterade Betänkande N:o 44, med förslag till ny aflönings-stat för Banco-Verkets embelsoch tjenstemän, konstidkare samt vaklbetjening. S. D. Lades till handlingarne Lag-Utskottets, den 15 och 18 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 71, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens sladganden, angående qvalificerade dödsstraff. S. D.
BorgareMn lidet. 5 April C/3 N:o a. a. 15 Maj a. a. 15 Maj b. 24 Aug. g. 8 Sept. b 2 Febr. b. 13 Maj b. 5 Febr. a. a. 8 Mars A. Arfvode: för vården m. m. af för Riksdagen uppköpta skrifmaterialier m. m.. „ åt Kamereraren i Bankens Depositionsafdelning A. W. Wäsström „ åt Kammardrängarne i Banken „ åt Diskont-Verkets Vaktbeljening „ åt Registratorn vid Banko - DiskontVerket A. vou Ehrenclou , Arkif, inrättande af ett sådant i Rikets Ständers lius „ Danska, 0111 utbekommande derifrån af äldre handlingar, rörande Skåne, Halland, Blekinge och Bohus läll . Armeens och båtsmans-hållets ställande pä vakans eller förminskning Arméens Pensions-Kassa, rättighet för def egarne deri att derutur erhålla lån , granskning af hufvudböckerne för . , stats-anslag för A . Svar på åtcrremiss Voterings-proposition Voterings-rcsultat „ ytterligare i ämnet Arméens sjukvård, nytt anslag för Arnberg, 0. W., Färgare, se eftergift. Arrende-medel af liongsgårdar och andra Kronolägenheter, se Stats-Verkets inkomster pag. 4. Arrendet, för Boda Kronosäteri, nedsättning uti Svar på återrcmiss Voterings-proposition Volerings-resullat „ för Mörrums Itronolaxfiske, nedsättning uti Svar på återremiss Voterings-proposition Voterings-resultat „ för Wentholms Kungsgård, nedsättning uti Artilleri-batteri, i Norrland, bildande af ett Svar på återremiss Artilleri-Officerare, aflöning för, se Hufvudvudlitel Fjerde pag. 14. Arvika Köping, öfverlåtelse af bostället Gate lill Askersund, anläggning af en jernbro öfver sundet vid Assignationer, Olli upphäfvande af Kongl.
Fredin måtte uppdragas uppgörandet af en riks-hufvudbok efter ny method samt en formulär-hufvudbok med tillhörande specialeller biredogörelser för Kongl. Stats-kontorets enskilda rörelse, äfvensom § 66. 3:o Alslogos §§ 3 och 57. 4.-o Ogillades Utskottets i § 13 gjorda tillstyrkande och ansåg Ridderskapet och Adeln att Rikets Ständer deremot borde, uti underdånig 494 Prot.-utdrag den 1 Juli -1848. skrifvelse hos Kongl. Maj.t anhålla, det täcktes Kongl. Majit för framliden bestämma beloppet af det dag-traktamente och den skjuts-ersättning som bör svenske embets-män under deras vistande och resor i Norrige tillkomma. 5:o Lät Ridclerskapet och Adeln vid Utskottets i §§ 15 och 67 afgifna yttranden bero. 6:o Fann Ridderskapet och Adeln Utskottets förevarande utlåtande i öfrigt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens den 28 och 29 sistlidne Juni på bordel lagda utlåtande N:o 2, i anledning af gjorde anmärkningar vid sammansatta Utskottens betänkande Nio 1, angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera, samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med bifall till Utskottens hemställan, att något afseende icke må fästas å den af herr Gustafsson väckta motion om befrielse från bränvins minuterings-afgift för traktörer som tillika äro borgare, godkänna Utskottens lörslag till förordning angående villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, med följande förändringar!
Kommerse Kollegii Hufvudbok för Karantäns-medel, granskad i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkning, visar följande förhållande: Debet. Balans frän föregående året: Behållningar och Fordringar Inkomst: Karantänsafgifter . Credit. Balans från föregående året: Inventariers anskaffande i3o: 36. — Balans till följande året: Summa 10,075:36. 2. 13,355: 19. 6. 1 anledning af 1839 års Stats-Revisorers anmärkning, att redogörelsen för är 183^ icke upptager i debet den balans i fordringar, som i836 års Räkning utför med 7,546 Rdr 44 s^- 8 rst> ^ nu församlade Revisorer upplysa, att berörde fordran blifvit den 25 Februari 1809 observerad och redovisad. Dessa med ordning förda Räkenskaper åtföljas af ett sammandrag, utvisande de lill Kongl. Kominerse-Kollegii vård öfverlemnade Karantänsbyggnader och effekter. Inventarii-förteekningen upplager ej de kartor, som från Kongl. Kommerse-Kollegium aflemnats till Styrmanskontoret i Carlskrona. Kongl. Krigs Kollegium. Artilleri-Afdelningen. (Ordinarie Stats-anslaget.) I anledning af hvad 1889 års Revisorers Berättelse innehåller derom att i837 års Räkenskaper då ännu icke undergått fullständig gransk - — 68 — ning i Kongl. Kammar-Rätten, få Revisorerne tillkännagifva, att revisionen numera blifvit behörigen fullgjord med anmärkningar. Afdelningen Räkenskaper för år 1838 äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade med och de för åri83c)Wfa72 anmärkningar; men för det sednare året återstår likväl att jemföra utbetalningarne för upphandlade persedlar emot de flera persedel-redogörelser, hvilka, enligt anteckning i Kongl. Kammar-Rätten, den i5 September detta år från Kongl. KrigsKollegium ännu icke kunnat erhållas. Förhållandet med inkomster och utgifter är följande: Debet. år f§8§, år Balans från föregående året: Balans till följande året:
Mot, Den föränderlighet i värde, i förhållande till hvarandra, Guld och Silfver äro underkastade, gör hvarje för alltid bestämdt föfhållande emellan Guldoch Sdfvermynt omöjligt, på annat sätt än att det myntet, som förlorat i värde, drifver det andra ur rörelsen. På sätt här är föreslaget, göres likväkSvenskt Guldmynt andvändbart i publika liqvider, titan nämnde olägenhet. 5:0 Statsverkets och alla offentliga inrätta ningars räkenskaper, äfvensom alla vitsordägande böcker vare ovilkorligt ställde i R:dr Banco. Mot. Härigenom sker ingen rubbning i det nu varande förhållandet. 6:0 Alla hädanefter ingående förbindelser vare endast betalbare i det mynt hvari de äro ställde. Dock kunna alla utbetalningar till Statsverket, RiksgäjdsContoiret samt alla Publika verk och cassör , efter betalafens förgodtfinnande erläggas, antingen i R.-dr Silfven eller R:dr B:co, efter förut stadgadt agio. Mot. Genom detta, stadgande både lera - 554 Den 6 Martil, nas ali helgd åt kraften af enskildta lagliga öfverenskommelse?, och tillika förekommes all misscredit å Bancomyntet eller sedlarne, så länge Banken ej brister i sin inlpsningsskyli dighet. 7:0 Alla hittills ingångna skuldförbindelser, ställde i R:dr Specie eller R:dr B:co, vare betalbare i R:dr B:co, Riksdaler för Riksdaler. Från detta stadgande vare undantagna: 1:0 De förbindelser, hvarest uttryckligt förbehåll är gjordt om liqvid i annat mynt eller efter annan beräkning, hvilka förbindelser böra efter ordalydelsen infrias} 2:0. Fromma Stiftelsers före år 1809 i Banken insatte och der qvarstående medel: och 3:0 enskiltas hos Staten ägande fordringar af den beskaffenhet, att de efter år 1808 ej kunnat göras användbara. Sistnämde begge slag af fordringar, godtgöras efter cursförhållande till det myntvärde, hvarefter de blifvit uppburnc. Mot. Formen Specie har nu mera blifvit alldeles enstämmig med formen Banco.