Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men om de puncter, som min närvarande reservation framställt skulle vinna afseende, och hvilka gå derpå ut, att i framtiden skilja silfvermyntet och den derpå grundade Banco-Sedelslocken från inrikes Courant-mynlet, i händelse allmän realisation löre nästa Riksdag icke sättes i verket, och om en blifvande erfarenhet antyder en silfrets fortfarande benägenhet att stiga i värde emot våra inhemska produeter, ville jag, med (åstadt afseende äfven uppå de flere hos Riks-Slånden gjorde anmärkningar, mot svårigheterne att för närvarande bringa förslagen i Betänkandet N:o 7 till practisk tillämpning, vördsamligen föreslå, alt hela Irågan finge hvila till nästkommande Riksdag, och alt vid den nu pågående allt förblef på gamla foten. — Andra vigtiga frågor, såsom den af Herr Generalen Lefren väckte, att Banken skulle, i fall af mindre silfverbehof lill utvexlingens bedrifvande, kunna förränta en del af silfver-fonden uti goda Utländska papper, som vore realisabla, när helst man ville, i ädlare metaller, synas då äfven förtjena att begrundas; ty det är alltid stor vinst för ett land, som likt Sverige redan af climatet möter hinder för en jordens större afkastning, att kunna för fortgången af sin Industrie använda alla Capital fruktbärande och äfven reproduclivt, samt att följaktligen, så litet sorn möjligt, för sin inre och yttre rörelse, belasta sig med ett -lillaliggande Inventarium af ädlare metaller, de der mindre erfordras, ju inerä liqvi Dihang till R, St. rrot. 18j4. 6 Sami. i Ajrl. 4 io:de Häftet. 3* Btinco-XJtshttert U//. N:» 14. dationérne ske i inre handeln med Credit-mynt och i den utrikes handeln genom vexeltransactioner.” Riksdagsfullmägtigen Brisman från Skaraborgs Län åberopade sin vid Betänkandet N:o 7 afgifne reservation, uti hvilken reservation äfven Riksdagsfullmägtige Eric Swanberg från Wester-Norrlands Län och A. Nordmark från Westerbottens Län sig förenade.
För Krigs-reservens blifvande behof förfärdigas under fredstid blott de monderings-persedlar, hvilka utan allt för betydlig försämring kunna förvaras i förråden, såsom beväpningen med hvad dertill hörer, remtyg och utredning samt fotbeklädnad. Dock bör i uplaget för Krigs-reserven finnas alla de artiklar, som erfordras för den delen af Krigs-reservens fullständiga beklädnad oell utrustning, som är afsedd att införlifvas med den stående hären. Det kläde äfvensom öfrige försämring lätt underkastade materialier, hvilka i reserv-uplag skola finnas, böra icke länge i förrådena förvaras, utan i mån af behof inom slående hären, företrädesvis användas samt genast derefter med nytt ersättas. ItetnottSerittfj och Satletnttmtlrrintf a). De af befälet eller dess vederlikar, som böra vara beridne och ej af kronan erhålla hästar in natura, skola sjelfve anskaffa och i brukbart skick underhålla så väl hästar som sadelmonderingar, emot del för hvar och en, till så väl det ena som andra ändamålet anslagna belopp, hvilket till dem på samma gång sorn aflöningen ut - ål Se Tab. 16. Den 7 December. 87 betalas. Härens nummerhästar (vid artilleriet äfven hästarne Knalla officerare från och med underlöjtnant till och med kapten) äro af 2:ne slag, nemi. ständige och rusthållshästar. De ständige hästarne anskaffas, remonteras och underhållas af kronan. Rusthållshästarne anskaffas, remonteras och underhållas (de sednare likväl endast då de ej äro i aktiv tjenstgöring) af rust hällarne. Uti underhållet inbegripes äfven skoningen. Sadelmonderingen för så väl de ständigesom rusthållshästarne anskaffas och underhållas af kronan efter enahanda grunder, som stora monderingen o). De rusthållsnummer, hvilka i krig skola lemna hästar till kavalleriet och i så väl fred som krig till artilleriet, skola en gång för alla härtill utses. Befälets och ständige nummerhästar approberas af Brigad-chefen, hvars åtgörande vidare underställes General-inspektörens pröfning.
Sr i83a leverera förrberörde belopp, ■joo,000 R:dr silfver, efter 3 månaders derom förut skedd tillsägelse, likväl så, att hans skyldighet att lemna silfret inskränkte sig till Junii, Julii eller Augusti månader, samt med förbehåll dessutom: att för hvarje post, sorn levererades, skulle lemnäs honom Ranco-Styrelsens obligationer till lika belopp i Hamburger-Banco, ställde till sedelhafvaren, att senast sex månader derefter infrias; att han, om lim så funne för godt, dessutom skulle erhålla 128 sk, Bancosedlar för hvarje Siliver-Riksdaler, att återlemnas då ohligationerne infriades; att skillnaden emellan Svenska Silfver-Riksdalern och HamburgerBanco, jemte kostnaden för Silfrets införskaffande, skulle godtgöras honom med 6 sk. Svenskt Banco för hvarje Riksdaler; att dessutom honom förbehölles 5 procent såsom provision och till bestridande af öfrige kostnader; samt slutligen, att om Baneo-Slyrelsen ej inom den 3o nästpåföljde Maji gifvit honom tillkänna, att silfret borde levereras, Contractet ansågs för annulieradt och han erhölie såsom, skadeersättning 2 procent på den contraherade summan. Detta anbud, hvilket föranledde vidlyftige öfverläggningar inom Banco-Styrelsen, dervid ålskillige medlemmar af Stockholms HandelsCorps jemväl i ämnet rådfrågades, blef den 17 November 1831 af Banco-Fullmägtige enhälligt afslaget i dess dåvarande skick, men åt 5 Ledamöter af Banco-Sljn-elsen öfverlemnades då att uppgöra ett Contraförslag, för att till Grosshandlaren Wigert framställas. Det Contraförslag, som i anledning häraf uppgjordes, innefattade följande Hufvudmomenter, nemligen: a) att levereringen af ofvan uppgifna belopp skulle verkställas kostnadsfritt för Banken, senast 4 månader från den dag då Banco-Fullmägtige derom underrättade leveranteuren; b) att i betalning skulle erläggas för hvarje Silfver-Specie härstädes levererad 1 R:dr 2f skilling Hamburger Banco och 6 skill.
I Rikets första Stånd har Nationen varit vand att -äga en förmur för sin frihet. I denna vana, förvandlad till fordran, ligger också grunden för det större inflytande, som Adeln i alla tider ägt på allmänna tänkesättet. Nationens väl begär att detta fortfar: och dertill fordras framför allt, att, vid grundläggning af vår nya Representation, vi väl söka, oberoendet och sjelfständigheten i tänkesätt; hvarvid vi likväl böra erinra oss, att dessa egenskaper icke alltid vinnas genom val. Något annat sätt att söka dessa dyrbara egenskaper, tror jag likväl icke finnes, än blott att, så mycket möjligt är, utestänga allt hvad sorn kan verka emot dem; allt hvad som kan verka till förvillelse, försämring och svaghet i tänkesätt, hvilket allt jag ville kalla corruption. Denna består ej blott i egennyttans och fåfän - Den 37 Maji. 331 gans svaghet; utan består kan hända vida farligare i böjligheten för en falsk opinion, hvilken åter så lätt beredes genom en falsk Litteratur: och detta slag af corruption är, som jag tror, starkast i passionernes ålder, samt har aldrig i någon tid visat sig mera verksam än just nu. Man kan ej neka, att hitintills har sjelfva talrikheten af detta Stånd utgjort ett hinder mot corruption, hvars gröfre art förmår mindre på ett stort, än på ett litet antal Ledamöter; men deremot torde ett större antal af unge män snarare falla för den farligare opinions-corruptionen, än ett mindre af äldre män. Jag billigar alltså fullkomligen den förminskning i Ståndets talrikhet, som Utskottet synes åsyfta; men tror likväl, dels, att något visst bestämdt nummer ej gerna, och allramindst ett så litet som 200 personer, kan bestämmas; och dels att sättet, genom val inom familjerne, ingalunda är det bästa. Svårigheten att verkställa dessa val är icke att förgäta.
Äfvensom utskottet instämmer i Kongl. Maj:ts förslag, att införseltullen å »kamelgarn, färgadt, tvinnadt eller dubbleradt», må nedsättas från 16 till 10 sk. skålpundet; och att den i taxan nu upptagna rubrik »kördereller sejlergarn» må derifrån uteslutas. I stället för de nu i taxan med skiljaktiga tullsatser åsatte slagen »ullgarn», nemligen kamullseller redgarn, kamullsgarn och, för vissa fall, streichgarn, har Kongl. Maj:t föreslagit, att ullgarn, alla slag, skulle i en rubrik sammanföras och, med indelning i ofärgadt och färgadt, åsättas gemensamma införselafgifter, det ofärgade till 8 sk. och det färgade till 12 sk. skålpundet. På de grunder, herr Hjerta uti sitt ofvannämnda yttrande utvecklat, angående nedsättning i införselafgiften å ofärgadt bomullsgarn, har herr Hjerta ock anmärkt, att införseltullen å ullgarn borde nedsättas till S sk. skålpundet. Oaktadt fördelarna af den förenkling, Kongl. Maj:ts nyssnämnde förslag angående artikeln ullgarn innefattar, tror utskottet dock undantag vara nödigt för kamullseller redgarn, som icke tillverkas inom landet, men utgör råämne för flera inhemska fabrikationer, och af sådan anledning äfven i gällande taxa varit åsatt lägre tull, än den nu å gemensamma rubriken ullgarn af Kongl. Maj:t föreslagna. Af detta förhållande och enär svårigheten att serskilja kamullseiler redgarn från andra sorter ullgarn icke skall vara synnerligt stor, samt någon nedsättning i införseltullen å det förra, ofärgadt, synes, i öfverensstämmelse med hvad i afseende å öfriga garnsorter blifvit föreslaget, lämpligen böra ega rum, hvaremot Bevillnings-Utskottets Ullålande, N:o 13. 20 den å finare ull af utskottet föreslagna tull icke i öfrigt för ullgarn medgifver en sådan nedsättning, som herr Hjerta äskat, föranlätes utskottet tillstyrka, att den af Kongl.
Majit blifvit i nåder äskad såsom tillökning i det för elementar-läroverken förut utgående årliga anslag, syntes föga tillräckligt för den tillämnade läroverks-reformens utförande i alla delar af riket, hemställt, att Rikets Ständer, vid bedömande af frågan om förändring af läroverken inom riket och den anslagssumma, som i första hand ansetts för detta ändamål erforderlig, mätte hos Kongl. Majit förorda det öfvervägande behofvet för Norrbottens län, att företrädesvis få trivial-skolan i Piteå förändrad till ett sådant elementar-läroverk, att ynglingar derifrån kunna dimitteras till universitetet, samt att Rikets Ständer, för att bereda möjlighet för en dylik förändrings snara verkställighet, ville, oberoende af det allmänna anslag, som i den Kongl, propositionen blifvit föreslaget, till Kongl. Majlis disposition ställa ett årligt anslag lill det belopp, hvilket, enligt den vid Kongl, propositionen bifogade kostnads-beräkning, erfordras för allönande af det antal lärare, som, jemlikt samma beräkning, ansetts behölligt vid en blifvande elementar-skola i Piteå; hvarjemte motionären upplyst, att de löne-belopp, som redan utgå till lärarne vid Piteå trivialskola, utgöra tillsammans 230 tunnor korn och 569 r:dr banko; och k) af Johan Jakob Butberg från Norrbottens län, med hemställan om Rikets Ständers bifall till den i Kongl. Majits nådiga proposition föreslagna utvidgning af Piteå trivialskola till elementarskola. Den önskan, rörande elementar-läroverkens skyndsamma reglering, hvilken blifvit i Herr Sundlers ofvanbemälde motion uttalad, har vid flera föregående Sta/8-ltskottefs Utlåtande, N:o 124. 15 riksdagar blifvit hörd och af då församlade Stander biträdd, äfvensom den är af det allmänna tänkesättet fortfarande understödd.
Genom dessa Postvagnars regulaira framoch återgång fyra serskilda resor i veckan skulle ett antal af 16 till 20 resande med mera snabbhet och större beqvämlighet, än nu för tiden sker, kunna åtföba Brefposten, till ansenlig lisa för Gästgifveri-skjutsen 3 hvarförutan Postverket i allmänhet, som med rotfrihet och fiäre andra betydeliga förmoner för Postförarne, ännu är i samma oförändrade skick, som det i Drottning Christinas tid aldraförst inrättades, i flere angelägna delar kunde förbättras till Postcourserna, efter senare tiders förändringar, anlagda nya Städer och kortare vägar m. m. 3 dertill efter min tanka i synnerhet hörer, att all postförsel hädanefter på de allmänna vägar ovillkorligen bör verkställas på lätta spjäl-kär - Best), och Ekon. Utsh. Betänkanden. 761 ror med en Häst och dubbel stol för tvänne personer, så att en resande derpå alltid bredvid Postföraren bör kunna inrymmas, och den tyngd af ett Skeppund, med Postväskan och den resande inberäknade alltid forslas af Bref-Posten, som Allmänna Lagen i 13 Cap. 5 §. Byggningsbalken i allmänhet förereskrifver, och hvilken hittills vid Postverket aldrig varit utkrafd. Enär denna tyngdberäkning efter Hästarnes antal öfver allt vid Post-förseln tages i akt, uppkommer till båtnad för landets och närin g arnes inre Communication en ny utväg, att jemte förenämnde antal resande, med brefposten fortskaffa fyllnaden af större paketer, efter serskild lindrigare Post-Taxa ; en förmon, sorn för närvarande saknas, men af allmänna behofvet länge varit efterlängtad och påkallad. Mycket vore val i detaiilerria af verkställigheten att tillägga ; men, dä hela saken efter sin Ekonomiska beskaffenhet är ett Regeringsärende, hvarom Riksens Högloft.
Riksdaler tillika med den honom tillkommande hyresersättning svarande årlig pension af sexhundra sjutiofem Riksdaler; dock att sökanden genom behörigen utfärdadt läkarebetyg dessförinnan Styrkt sig vara till vidare tjenstgöring oförmögen. Hvad Stats-Rådet i ofvan upptagna två mål i underdånighet tillstyrkt behagade Kongl. Maj:t i Nåder bifalla; och skulle utdrag af Protokollet derom Finans-Departementet meddelas. Ex protocollo Axel Hegardt. Bih. till R. St. Bil. N-.o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 1 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Årenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Bådet å Stockholms Slott den i3 Oktober i 865. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre De Geer. Hans Excellens, Herr Stats-Mimstern för Utrikes ärendena, Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson. Departements-Chefen, Stats-Rådet Lagerstråle föredrog härefter, i ett sammanhang, de ärenden, hvilka vid uppgörande af förslaget till reglering af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvud-Titel borde tagas under öfvervägande och anförde dervid, beträffande: l:o. Departementets Expedition. Den mångfald af ärenden, som till Civil-Departementet inkomma, synes, för vinnande af deras ändamålsenliga beredning och skyndsamma expedierande, påkalla en sådan anordning att Expeditionens tjenstemän finge inom särskilda Byråer dem till behandling åt sig fördelade. En Byrå finnes inom Expeditionen inrättad, omfattande kontrollen öfver Bränvinsförfattningarnes tillämpning. I den mån tillgängliga arbetskrafter det medgifvit har ock, under flera år, för vissa slag af andra ärenden, en sådan arbetsfördelning varit genomförd, och två af ExpediBih. till R. St. N:o 3 till Kongl. Majda Nåd.
Sjöberg”, förkunnades af samma tidning (N:o 275) ”utmärka sig genom tankestyrka och philosophi”; eller att den (N:o 280) lånade från ”Baggesen, Dansk Poet” (hvilket då ännu behöfde utsättas), en så sorgbunden drycksvisa, som ”Jordens Lethe” 2; eller att den 1792 rundeligen beprisade Bastholms ”Philosophi för Olärde” och Nicolais roman ”Sebaldus Nothanker”. Vi kunna till och med förmoda, att skämtdikter af den art, som ”Byxorna” (1791, N:o 51), ”Dumboms Lefverne” (N:o 253) och ”Strutsen” (N:o 290) af Kellgren, voro för Thorild roligheter utan djupare värde; möjligtvis ansåg han ock den sistnämnda för ett mot sig rigtadt, om än förklädt, utfall. Men det kan ock tyckas, att vissa andra företeelser, af hvilka vi redan bemärkt flera, hade bort väcka hans närmare uppmärksamhet; det kan tyckas, att han, i ännu andra, hade likaledes bort skönja onekliga framsteg af insigt och vittert frisinne. Så t. ex. i förhållandet till en skald, hvilken Kellgren – någon tid – skattade lika lågt, som Thorild alltid skattade honom högt: diktaren af ”Fredmans Epistlar och Sånger”. Egentligen hade Kellgren i detta afseende ganska tidigt öfvergifvit sin fordna ensidighet: åtminstone ser man redan andra årgången af hans Stockholms-Post (1779, N:o 273) hålla till godo några af Bellman författade ”Pensées de Movitz”; ehuru deras sjelfsvåldighet ingalunda är liten.
Jag tror fast heldre, att det är lagstiftningens hufvudsakliga pligt och skyldighet att ställa makar och barn i det samband med hvarandra, att, om något dylikt fall, såsom slöseri eller dryckenskap, inträffar, den ena makan oupliörligen skall arbeta på den andras förbättring. För min del har jag svårt att tro, det någon lagstiftare kan stiga fram och säga med säkerhet, att den ena makan har blifvit så slösande, år så hemfallen under di-yckenskapslasten, att någon återgång, någon förbättring är icke möjlig. Det går an, Mine Hrr! att, såsom här skett, tala om hvilken, som år mest skyldig till splittring eller söndring makarna emellan; den ene kastar skulden på qvinnan, den andre på mannen; men min erfarehet är den, att båda makarne Den 14 Mars f. m. 113 makarne äro lika skyldiga, och den innersta grunden dertill ar just synden; kunde man rycka bort den ur samhället och individens hjerta, skulle man sedermera icke behöfva tala om någon äktenskapsskillnad; men just derföre, att denna synd är roten till all söndring, tror jag det vara lagstiftarens skyldighet att icke bortkasta ett af de rikaste medlen till den ena makans förädling, nemi. den andra makans hjerta, och framför allt barnen; ty barnen äro kallade och egnade till att vara likasom englar, som komma och klappa på brottslingens hjerta, för att återknyta kärleksbandet. Jag yrkar lika med föregående talare afslag å Utsk:ts Betänk, i denna del. Frih. Creutz: Det år icke för att hafva sista ordet, som jag nu upträder, utan derföre, att Hr Liljenstolpe framställt en sida af saken, som jag icke har berört. Han yttrade i sitt försvar för qvinnan, att mannen genom sin benägenhet för spel ofta kan gifva anledn. till bitterhet och fiendskap inom äktenskapet. Detta är en stor sanning, och har en af våra skalder sagt: »en lätting, slö till själ och kropp, fann kortspel opp, att tiden öda», hvilket vore väl att man i allmänhet litet närmare betänkte.
Om derföre, såsom motionären påstått, men icke närmare ådagalagt eller utredt, rote-vakansafgift skulle af en del rotehållare vid Jönköpings regemente erläggas med högre belopp, än som andra få vidkännas, så förmoda Utskotten ett sådant förhållande endast härröra från de förstnämndes eget erbjudande och tilläfventyrs inträffa i afseende på de rotar, hvilka hållas vakanta till följe af Kongl. Maj:ts, för uppgörelse af ny löne-reglering för indelta arméen den 2 Februari 1833 meddelade nådiga Cirkulär till Krigs-kollegium, hvarigenom förordnats, bland annat, att vissa rotar vid hvarje regemente skulle hållas vakanta, och att de deraf inflytande vakans-medel skulle användas såsom bidrag för samma lönereglering. Vid bestämmandet af dessa rotar lära nemligen flere anmält sig att få vara vakanta och afgiften utaf de utsedda rotarne fastställts genom öfverenskommelse emellan vederbörande Regements-chef å ena, och rotehållarne å den andra sidan, hvarvid rotehållarne erbjudit en högre eller lägre vakans-afgift i förhållande till den större eller mindre förde], som de ansett förändringen för sig medföra; och som det af motionären anmärkta förhållande således synes vara beroende på ett frivilligt åtagande af rotehållarnp, hvarom det icke kan tillhöra Rikets Ständer att ingå i pröfning, hemställa Utskotten, att motionen mätte förfalla. Stockholm den 8 Augusti 1851. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 46. 15 N:o 46. Anti. till Exp.-Utsk. d. 9 Aug. 1851, kl. 12 m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om upphörande af dea så kallade terminsafgiftenj som af Skolungdomen vid Fikets Elementar-läroverk erlägges.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 Eftermiddagen. In fidem Protocolli, O, J. Lagerheim. Thorsdagen den 3o April 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets ej mindre den 29 sistlidne Januarii under Den 3o A pri! e. m. N.‘o 54 afgifne, och dea 14 derpuföljde Fehruarii på bordet lagde, Betänkande, angående beräkningen af StatsVerkets Inkomster, än ock den 28 sistlidne Mars under N:o 123 meddeldte, samt den i3 dennes på Joordet lagde, Utlåtande i anledning af de vid nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. 35:o Sala Accis. Herr Hjerta 3 Gustafa hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande: Hvad SaluAccisen angår, har Utskottet icke upptagit och besvarat mine vid första Betänkandet afgifne anmärkningar. Jag öfverklagar visserligen icke detta, enär jag, med andra äfven i flere vigtigare fall, finner mig af Utskottet så knapphändigt afstängd ifrån utöfvandet af min Riksdagsmannarätt, till hvilken i en Stånds Representation måtte höra, att den enskildte Stånds Ledamotens mening, genom det Utskottet ålagde besvarande, äfven inom de andre Stånden kan vinna någon uppmärksamhet. Nu veta de ej en gång af, att jag ifrågaställt ej mindre, än att hela afgiften, genom ett misstag om 1809 års Riksdagsbeslut, uppbäres. ■m StatsUtskottet synes vid denna Riksdag företrädesvis ibland alla Utskotten påräkna de väl ordnade plurafitets-massornas kraft inom RiksStånden; och Utskottets Betänkan - io8 Den 3o April e. m. den tyckas derföre vittna om det ringa värde enskilde Stånds Ledamöters arbeten och skäl kunna äga, der magten utgör hela rörelsekraften.
Herr Grefven och Ordföranden anmälte härvid, att ehuru han, som icke deltagit uti Utskottets ifrågavarande Betänkande, var af den tanka, alt Borgen borde få uppsägas, i den ordning LagCommitteen föreslagit, så och enär Herr Grefven likväl ansåg en partielt i detta fall vidtagen Lagförändring ej böra ega rum, samt dertill kom, att frenne Stånd gillat Utskottets Betänkande, och de Ledamöter i Utskottet, hvilka deruti deltagit, icke funnit sig ega skäl, att göra någon ändring uti deras förra yttrande, instämde Herr Grefven uti det nu beslutade utlåtande. Herr Silfverstråle instämde till alla delar uti della yttrande. Lagutskottets Betdnlandcn, 839 Den 3i Julii. S. D. Justerades Utskottets Utlåtande i anledning af åter-remissen af Betänkandet N:o 82, angående Löftesmäns rättighet att uppsäga Borgen. Herr von Hauswolff yttrade härvid det han, som icke deltagit uti Utskottets ifrågavarande Betänkande, ansåg den nya vid åter-remissen af Herr Grefve Spens och Herr Hjerta väckte Motion böra till pröfning upptagas , det Herr von Hauswolff för sin del äfven gjorde; och tillstyrkte Herr von Hauswolff, uppå de af bemälde Motionairer andragne skäl, samt med anledning af LagCommittcens anförde motiver, det dess Förslag uti 7 Gap. HandebBalken må varda såsom Lag i ämnet antagit. Härmed förenade sig RiksdagsFullmägtigen Pehr Bengtsson från Hallands Län. Ut Supra. Ex Protocollo , Joh. Jac. Kleman. N:o 141 • ' Ankom den ti Aug. 1823j ‘Betänkande ofver Kongl Majits Nådiga Proposition till Riksens Högloft, Stander, angående förklaring öft 840 Lagutskottet! Betänkandett. ver 5 §. uti 25 CVip. Råtteg,Balken oc/j 4 §. ?//■/ 3 Cpp. Missg. Balken. Kongl.