Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo BancoUtskottets den 1 dennes under N:o 49 afgifne, samt den i3 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående Bankens utlåningar på kont tid, och mot rörlig pant, intill nästa Riksdag. Friherre Cederströmj Jacob: Detta Betänkande angår egenteligen Bankens utlåningsrätt på korrt tid och emot rörlig pant. I första punkten deraf, Lit. föreslås, ”att ”det minsta lånebelopp, som af Banken från ”någon viss dag utgifves på guldoch silf”verpant, måtte bestämmas till 4 R.dr Ban”cosedlar. Det kan visserligen vara besvärligt för Banken att utlåna mindre summor, men jag förmodar dock, att guldoch silfverpant måste emottagas till hvad belopp som hälst, enär det egenteligen är de fattigare folk-klasserna, som begagna sig deraf, och hvaribland många kunna finnas, Don 37 Juli i f. m. sorn ofta icke äga 4 B:drs värde att pantsätta, men hvilkas behof af hjelp dock allika trängande och möjligen med mindre alli jelpt. Under Lil. b. föreslår Utskottet, ”att utlåningsvärdet bestämmes från någon ”viss dag, att blifva 1 R:dr Bancosedlar för ”1 lod controlleradt silfver och 5 R:dr Ban”cosedlar för en dukat i guld, &c.” Jag skulle deremot tillstyrka, att något värde icke bestämdes för dessa, mera än för andra lånbara metaller. Utskottet föreslår vidare under Lit. c., ”att så väl i afseende ”på alla vid 1828 års slut oförfallna pan”ter, som de, hvilka från och med innevarande år äro eller blifva omsatta eller belånade, den förändring må införas, att pan”terne, i fall utlösen eller omsättning fördummas, icke vidare komma att hemfalla ”till Banken, utan försäljas på auction, samt ”öfverskottet, der sådant uppståt-, sedan Bandens fordran i capital, ränta och omkostna”der blifvit godtgjord, hålles pantens ägare ”tillhanda under någon viss tid, som i blifvande BancoReglemente bestämmes.”
Den 19 Julii e. m, 301 Pension berättigad Tjensteman vid Riddarhuset som sådant vid afskedstagande! begär, eller hans Enka och barn, om Pensions tillgodonjutande framdeles då ledighet bland pens i onairerne joträffa. 2 dra Art. 13 jf. Som RiddarhusUfskottet vid granskning af Directionens Protocoller inhämtat, att Directionen ansett säg föranlåten bestämma en viss tid, inom hvilken del vid förelagt äfventyr ålåge en Pensionair af de under RiddarhusDirectionens förvaltning ställda fonder, att sin Pension uttaga; och Utskottet funnit skäl att med någon jemkning gilla hvad sålunda provisoriskt varit föreskrifvit; bar Utskottet trott stadgandet derom böra i denne § af Instructionen, der det hittills saknats, införas, för att så medelst vinna den helgd, som bör tillkomma ett bud , hvilket med Ridderskapeis och Adelns bifall skall tjena till ovilkorlig efterlefnad. 3'.dje Art. 1 jf. Vid denna §. har Utskottet ansett tjenligt utsätta, att sysslornevid Riddarhuset äro att anse såsom endast beroende af Ridderskapets och Adelns förtroende, och att följakteligen Riddarhusets Tjenstemän kunnat i den ordning sorn i § närmare blifvit bestämd, från sine befattningar af Ridderskapet och Adeln skiljas, hvarom något stadgande uti Jnstructionen hittills icke funnits. 4 §• Har blifvit sammanförd med dets nästföregående 3, såsom afhandland^ enihan*. Ben 19 Julli e, rn. da ämne, och hvarigenom förstnämnde §• P& detta rum utgått. 12 §. Denna §. har blifvit ur Utskottets redaction utesluten, emedan den ansetts tjeniigare kunna inflyta i RiddarhusOrdningen , i sammanhang med der förekommande stadgauden om RiddsrhusSecreterarens åligganden under Riksdag. 28 §.
Att en styrelse framdrifver och befrämjar behof utaf sådan art, kan säkerligen aldrig ursäktas, hvarken af Statsekonomen, Philosofen eller Philantropen; och det kan aldrig blifva min mening att i minsta moa vilja berömma den tids maktägande,som först hos oss begagnade bränvinsbräuningen, såsom en ny skattekälla, på sätt som skedde, utan afseende å det omoraliska åsidosättande af de lätt beräkneliga följderne utaf dea origtiga väg, hvarå man hos oss införde denna nya industrigren. Efter detta yttrande vågar jag likväl påstå, att bränvinsbehofvel hos oss skulle liu befunnit sig alldeles å dess närvarande 2o4 Den i4 September f. m. punkt, om Kronobrännerier, och den derifrån utgångna husbehofsbränningén, aldrig blifvit nationen påtrugad ifrån Styrelsen. Upptäckten af jordfrukters användbarhet till bränvinsbränning, har mera än allt annat uppdrifvit tillgången af denna vara; och denna bränvinsfabrication, af ett för ändamålet icke länge bekant jordalster, utvecklade sig i Frankrike och annorstädes, redan i början af 70-talet, utan att hinna till Sverige, förr än under 90-talet, och är det synnerligast härifrån, iden så mycket öfverklagade öfverflödiga tillgång å bränvin kan räkna sin tillvaro. Hvarje nytt uppkommit eller ökadt behof medför ansträngningar för dess fyllande, och odlingen af jordfrukter, i och för bränvinsbränningen uppmuntrad, har säkerligen varit ett af de verksammaste medel, att ifrån Sverige afböja den spannemålsbrist, hvaraf Landet dessförinnan så ofta var blottsläldt ända till hungersnöd. Om bränvinets omåttliga bruk under de sednaste åren verkligen tilltagit, i den nion man beklagar sig deröfver, torde vara svårt att med visshet afgöra, i följd af blotta declamalioner för eller emot. Klagan öfver ett för handen tilltagande fylleri är emellertid allmän, och det vore sålunda ett äfvcntyrligt förelag, alt häröf - Öen j4 September f; m. -jo5 ver yttra, en tanka, sora möjligen ieke Lief öfverensstämmande med en allmänt rådande.
Borgare-Ståndet sig förena om det, jemväl af Högvördiga Prest-Ssåndet medgifna, tillägg, som BorgareStåndet funnit skäligt gora vid bifallandet af Allmänna Besvärsoch Oeconpmie-Utskottets den 9 Maj afgifna Betänkande öfver Rådmannen Kjellanders Memorial om byggnad och underhållande af i Städerna befintlige Kyrkoherde*, Capellans-, Klockare-, Réctorr. - och Scholelius byggnader, nemligen, att undantag från onera, som kunde hvars och ens inne. hafvande jord lagligen åläggas, icke skulle äga rum för de hus och egendomar, som Ecclesiatiqne personer tillhöra, men af dem sjelfva icke bebos, fann Bonde-Ståndet för godt, att Väliofl. Borga* re-Ståndets sålunda gjorda inbjudande antaga. Un Supra. Ex Profocollo Olof Werlin. Ex Protocollo Olof Werlin> S. D Sen 8 .Tunt. S. D. f öredrogos och biföllos följande Lag Utskottens den. 3 i denna månad på bordet lagda Utlåtanden: lto Af den 17 Maj, i anledning af Harlmannen Sjöbohms Memorial, om allmänt kungörande , att 13 i 1723 års och 23 §. i 1734 års Kongl. Resolutioner, angående närmaste rättighet till Lösen af en utom börd såld andel i ett Rustningsheinrnan, till ali kraft och verkan upphört; 2:0 Af den 18 Maj, rörande Grosshandlaren Lambergs motion, om ett tillagg vid 14 morn. uti Kongl. Förlags-Ordningen den 24 Februari 1748, i afseende på vidsträcktare förmånsrätt for förläggare; 3:0 Af samma dag, i anledning af bemäite Grosshandlares Memorial, om förlags-Contraciers intecknande; 4:0 Af den 20 Maj, öfver Riksdagsmannen Erie Svenssons från Bolms Län.
Besvoch Ekon.-Utskottets Memorial As 42. ende på vård och skötsel;» hvaremot Bonde-slåndet beslutat, natt någon inskränkning icke må ega rum uti dispositions-rätten för delegarne uti de lill menigheter upplåtna häradsoch sockne-allmänningar. Då således, enligt Utskottets tanke, Borgare-ståndets särskilda mening närmast öfverensstämmer med Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets beslut, inbjudes Borgare-ståndet att uti detsamma instämma. 3:o.
En billig införseltull bör bestämmas för jordbruksprodukter, hvilken troligen skall fylla bristen, och derjemte bereda ett rättvist skydd, såväl för denna, som alla andra rörelser inom landet. Af de sorn blifvit föreslagna till tullfri införsel, bibehållas följande vid den nuvarande tullen: antimonium crudum, elier spetsglas och regulus; balsam; borax; fosfor; folier, tenneller stanniol; frukter och bär, friska, ej specificerade; glasflusser, oslipade samt slipade, men oinfattade; glete eller glitt, alla slag; grönsaker, friska; lakritsrot; lök, alla slag; qvicksilfver; senap, omalen; svafvel, andra slag; svafvelblomma och krut; fläsk, en centner 2 R:dr; ister, alla slag, en centner 3 R:dr; kött, alla slag, en centner 2 R:dr; smör, en centner 3 R:dr; talg, en centner 2 R:dr; gryn, af bohvete, en centner 1 R:dr 25 öre; hafre, en centner 50 öre; hvete, en centner 1 R:dr; korn, en centner 75 öre; mjöl. af hvete, en centner 75 öre; råg, en centner 50 öre; korn, en centner 40 öre; hafre, en centner 30 öre; af de varor, å hvilka införseltullen blifvit nedsatt, bör nuvarande tull bibehållas i taxan för de nedan antecknade:
St:s beskattningsrätt blefve för nära trädd, derföre att K. M. inkom med en propos. i bevillningsfrågor. Jag liar icke heller någonsin hört, att R. St:s beskattningsrätt i bränvinsbränningseller tullfrågor eller andra bevillningsfrågor varit för nära trädd eller på något sätt lidit intrång, derföre att Regeringen i dessa frågor afgifvit propos:r. Deremot synes det gifvet, att det mången gäng skulle lända till en uplysande redning af frågorna för deras behandling hos Sländerne, om Regeringen afgifvit propos:r i ämnet. Det vore äfven ganska nyttigt att i detta stadgande Regeringen hade en anledn., att framställa nyttiga förslager till II. St.: ty såsom förhållandet nu är, kan det visserligen hända och har handt, att Regeringen sjelfmant inkommit med förslag i vigligare frågor, och det har såsom förut af mig blifvit påpekadt, äfven händt, alt R. St. hos K. M. anhållit om utarbetande af förslager i dessa ämnen, med hvilka K. M. på grund deraf inkommit; men det har då alltid gällt stora och vigtiga frågor. Nu är det gifvet, all det äfven vore ändamålsenligt om man, vid en progressiv utveckling af förhållandena kunde vänta hjelp från Regeringen äfven i mindre frågor. Oftast är det rådligast alt icke på en gång göra en hell ny lagstiftning, utan bör man i allmänhet utveckla det beslående till allt större förbättring. Emedlertid har K. M. f. 11. ingen anledn. att fortfarande låta utarbeta förslag till utveckling af bevillningsförhållandena; men om deremot ett sådant stadgande, som det här föreslagna, inkom uti grundlagen, så linge K. M. derigenom tillfälle och anledning att mera i detalj följa utvecklingen af bevillningsförhållandena och inkomma med nyttiga förslager i desse frågor. Derigenom kan naturligtvis icke någon inskränkning föranledas i R. St:s rätt alt i sådane frågor ensamme besluta; men deremot vinnes en ganska stor fördel, genom de nplysningar, som R. St. utaf de ingifna förslagen kunde hemta.
Tvänne hlilitaire-pevsoner af högre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, böra, med Domare jäf och-ansvar, och aitan särskildt arfvode, sådana mål i Högsta Domstolen öfvervara och deröfve-r rösta, dock må Domarenas antal icke öfverstiga atta Under krig förhålles härmed efter KrigsArtiklarna. 35. §» Stats-Ministerjr för Utrikes Arenderna, Stats-Råden, Bresidenterne i Collegierna, OFver-Ståthållaren, Under-Ståthållaren och Police-Mäsiaren i Hufvudstaden, Hof-Gancelleren, Justitiä-Cancelleren , Stats-Secreterare , Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla grader, General Adjutanter, Öfver-Adjutanter, Stabs-Adjutanter, Commeftdanter i Fästningarna, Den g Au erust i 443 ria, Capitaine-Lieutcnanrer och Officerare vid Eif-Drabanterna, Gfverstar för Regementérna, Second-Cheferne vid Gardes Regeijienternå till Hast och Fot, samt Ofverste-Lieutenantec vid Lif-Regernents-Brigaden , Cheferna för Artilleriet, Fortifications-, FältmätningsOch Sjömätning;; - väsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för handeln hos fremmande Magter, samt de Embetsoell Tjenstemän, som uti Konunpens Cabinett för Utrikes Brefvexlingeu O u och vid Beskickningarna nyttjas, håfve förtroende-sysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, när han pröfvar Rikets tjenst det fordra. Konungen kungöre dock sådana Beslut i Stats-Rådet , hvars ledamöter vare skyldige, att deremot göra underdåniga föreställningar , om de finna sig dertill skäl äga. 41. §. Konung vare myndig vid fyllda Aderton år.
De uppgifter Herr Hjerta gjort om de många millioner, som genom denna T OO Den i April e. m. undersökning skulle komma i fråga, måste jag betvifla, tills det styrkes, på hvilka undersökningar de sig grunda. Kan det ske, så blefve den ifrågasatte undersökningen öfverflödig, hvarföre jag kunde tillstyrka återremiss till StatsUtskottet, som komme i tillfälle att genom upplysningar ifrån KammarCollegium se, om uppgiflerne äro enlige med förhållandet; men då det icke är troligt, att man utan föregången undersökning kan få så bestämda uppgifter, sorn Herr Hjerta framställt, skall jag ej tveka att bifalla StatsUtskollets Utlåtande, hvarigenom undersökning kommer att äga rum, emedan en sådan ej binder till något resultat, förr an man är i tillfälle att stödja det på genom sakkännedom grundade, och ej på lösa, uppgifter. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Utom det åliggande StatsUtskottet ägde att upptaga Herr af Sillens gjorde motion, föranleddes Utskottet dertill genom flere från PresteStåndet InkomstBetänkan» det åtföljande anmärkningar. Flere ledamöter inom detta Stånd bade uttryckeligen fordrat upplysning, huru det förhåller sig med ränlorne i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, som uti InkomslBetänkandet äro upptagne till qo,ooo R;dr. I det svar på desse anmärkningar, hvilket redan är författadt, ehuru ännu ej tryckt, har Utskottet ingått i utredning af frågan och Dpn i April e. pi - lot tillika åberopat det serskildta öfver frågan nu afgifne Utlåtande. Af detta Utlåtande synes, att en praelirninaire undersökning blifvit företagen af tvänne Collegier, hvilka haft olika åsigter af saken. Det ena har satt i fråga, att räntorne skulle sättas i persedlar, och sedan utgå efter markegång. Det andra har blott fästat uppmärksamheten å den vinst, som nu tillflyter ränter gifvaren, och den förlust, som tillflyter räntetagaren genom förändringen i myntvärdet. Det förhållande, som nu äger rum, har förut två gånger existerat.
Majus Befallningshafvande i Örebro Uän. 5:0 Att Kongl. Kammaroch Bergs-Gollegiernes gemensamma skrifyélser af den 16 Sep-» tember 1815 till Kongl. Majus BefallniiigshafMihang till Riks.St. Fröt, igtj.tiig. i Je S»ml> N:r lii StdhVtsiottets Bettinianderii vande 1 Örebro Iutn, 1 fråga om de till Farforss Bruk och Silfverhytte Masugn upplåtne Östra och Västra Imme Recognitions - Skogar, Tväråns, Qvarntorpshyttans och Bokärrs Recognitions-Skogar, ännu icke blifvit besvarade, icke eller Kongl. Collegiernes skrifvelser af d. 12 Mars 1816 angående den Asjöhytte Masugn anslagne Recogniiions-Skog. 6:0 Att i anledning af Advöcat - FiscalsÉmbetets Memorial, Bref till Kongl. Maj ts Befallningshafvande i Vermelands Län d. 3 sistl. Martil blifvit beslutadt, angående Ackkärns Bruks Recognitions Skog. >]:o Att med Kongl. Berss-Collegium blifvit Commuriicerade d. 10 September förledit år Handlingarne, angående den till Brattforss Bruk upplåtne Recognitions-Skog i Vermelands Län, samt Lungsunds Allmänning; d. 4 Octob. angående Recognitions - Skogen till Kungskogs masugn; d. 16 Julii angående Lundbergs eller Matlångs Bruks Recognitions-Skog; d. 2 December angående Saltsjö Recognitions-Allmänning; den lä sistl. Januarii) angående Vittersjö Allmänning i Gefleborgs Län; den 21 sistl. Januarii* angående de till Forssbacka Bruk upplåtne Recognitions-Skogar; den 1 g sistl. Februarii angående Jefte Sandön i Norrbottens Län; samt d. 4 sistl. Martii, angående Selets Bruks Recognitions-Skog. g;ö Att Bref den 24 sistl.
Silverstolpe, s r>, Da nu å nyo föredrogs Lagsamt Ali» manna Besvärsoch Oeconomie Utskottens den 1 Juni afgifna , och den 22 derpå följande på bordet lagda Memorial om afskaffande af Luderplatser och allmänna Skallgångar, samt samma Utskotts genom Protoco|ls Utdrag af den 8 Juli, hvilket den il blifvit på bordet lagdt, ineddelta Utlåtande ofver föregående Memorial ; blefvo desamma af Högloft. Ridd. och Adeln afslagpa. Ut supra. Ex Protocollo A. G, Silverstolpe. v, -b* - o' D. Å nyo föredrogos Constitutions-XJtskottetg den Den 17 Juli. 1479 den 12 och 13 Juli afgifna och den 14 på bordet lagda Memorial: I:o rörande tillägg uti 46 och 56 §. §. Riksdags Ordningen; 2:0 rörande en ny §., hvilkejt borde införas mellan 37 och 3H §. §. Regeringsformen; och hlefvo dessa förslag af Ridd. och Adeln godkände till den kraft och verkan som 56 §. Regeringsformen föreskrifver. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Bifölls Stats Utskottets den 13 Juli afgifna och den 14 på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss om ersättning för 18 12 års Miantalsskrifnings-provision i Norrbottens Län. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. O S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ul skot tets förlidne gårdag på bordet lagda Betänkande, af den Io dennes, rörande Håll och Gästgi fveri-skjutsen, i anledning af den utaf flera Ledamöter gjorda anmärkning emot olämpligheten af det tillstyrkande, att hvarje Skjutshåll måtte, så vidt möjligt är, blifva af tvänne mils längd. Ut supra. Ex' Protocollo A. G.
Ridderskapet och Adeln, likasom den värda Ledamoten sjelf, täcktes med skonsamhet upptaga denna af nit föranledda antieipatiori på en i rättare ordning tillkommande utveckling; förtjent af mera afseende än denna. £}en 7 April f. iri. 95 Ponta Afdelningen, lista Frågan: Skall man mot BancöSed-; lar å vista, eller på terminer* mot bestämd eller varierande cours få tillbyta sig Silfver i Banken, myntadt eller omyptadt? Svar. Denna fråga innehåller redan flere momenter* Svaras ja till den första, så mäste det med det samma innefatta nej till hvad som dermed står i motsatts. Jag svarar till första momentet; visserligen vore det nyttigt om Bankens Sedlar kunde utoch invexlas mot viss qvantitet metallisk valuta; såsom ett oundgängligt vilkor för begreppet om ett lands fixa myntfot; och åberopar jag Herr Friherre Björostjernas eget utlåtande derom i FinanceComitéen. a:dra Frågan i Skall, öm detta titbyfe tillätes, den nu befintlige BancoSedelstocken bibehållas i omlopp tillika med Silfret, eller ej, till samma belopp som nu, större eller mindre? Svar. Silfver och Sedlar skulle circulera gemensamt, såsom en naturlig följd deraf, att de gällde lika. Om förra punkten bifölles kunde myntqvantiteten icke vidare få några bestämda gränsor: den kunde bli större, den kunde bli mindre efter behof och omständigheter, genom medborgares enskilte försorg; men den kunde aldrig till qvantiteten fixeras, såsom den stora följden deraf, att dess qvalitet Mifvit det» 9f> Ben 7 April f m. 3;dje Frågan: Skall, om en realisation äger rum deri verkställas med Bankens nu ångande fond myntbara metaller, eller denna fond okas, och till hvad belopp? ' Svar. Om man vill saken, måste man vilja medlen. Det är nödvändigt, i en så stor angelägenhet, att gå med säkra steg. Ett förslag i saken, med otillräckliga medel för dess utförande, är lättsinnigtoch förkastelig!. Jag anser icke
[Räntan af 9 mantal Skärhemman i Hammaroch Skär-kinds Fögderi, sorn i räkenskapen beräknas efter markegång, men utgår lill Kronan årligen med contanta penningar 132 R:dr 19 sk. enligt Kongl. Brefvet den 27 Juni 1780. [Utgör debiterad förhöjning i Kungsgården Hushagens hjelpedagsverken, hvilka lill [Kronan utgå endast efter Krono-värderingspriset. Utgör Söderhamns Stad, enligt Kongl. Resolutionen den 1 Februari 1775, förunnad i befrielse från förvandlings beräknande af Östanbro -]§ mantal i Söderala Socken, I hvilket hemman är Staden doneradt emot utgörande af hemmanets ränta efter Kroi novärde, 5:27.8. Denna upptagne ränteförvandling är i Södra Helsinglands Kronoräkenskaper afförd under Anordning å 7:de HufvudTiteln: ”Städers friheter”, men deremot i RiksIIufvudBoken upptagen under Ordinarie Afkortning. Ordinarie Ränta. Kronovärde. Markegångsvärde. Ömsint. Hvarifrån afgår och påföres: R.:dr. sk. rst. R:clr. sk. rst. Allmogens Friheter: Östergöthlands Län 422: 23. 4. Förarrenderade Hemman: Kopparbergs 9. Anordning efter Stat å 7:de HufvudTiteln: Städers Friheter: Gefleborgs Län 28: 25. 10. 762 It Efterskänkt Förvandling försvinner alltså - Ragar å Indragen Spanmål. Östergöthlands Län Kongl. Slott oell Kungsgårdar. Stockholms Afkortningen, som i räkenskaperne afföres under titel: ”1 T:a 20 kpr. Rågarne ä indragen VederlagsSpanmål”, tillkommer derigenom, att 2 kpr fortfarande beräknas ä 26 T:r KtonoTionde, sorn varit: Förläning på behaglig lid. — 23 — i Göstrings Fögderi.
Täflan uppkommer, machiner förbättras; ett större antal arbetare inöfvas, oell den utländska varan, som i början torde inkomma, skall snart åter utträngas; ty i samma mån som anspråken påen förbättrad vara stiga hos consumenten, i samma och ännu större mån motvägas dessa svårigheter af den förvärfvade arbetsskickligheten. De satser, jag här framställt, torde gillas i theorien; men man anser dem oanvändbara i practiken och befarar tillämpningen häraf i Sverige; man förutspår våra näringars undergång, om en täflan med utländningen skulle företagas med så underlägsna krafter. Denna fråga är dock redan till en del afgjord genom lurendrejarens försorg; vissa näringsgrenars synbara förkofran kan man med full tillförsigt tillskrifva den täflan med utländska varor, som härigenom redan existerat. Våra fabrikanter hafva således redan de facto eoncurrerat med utländningen; frågan är nu, att de äfven måste göra det de jure. Om jag t. o. m. förutsätter tullförsnillning, inser jag ingen orsak, hvarföre den Svenska fabrikanten icke skulle kunna täfla med utländningen. Vi hafva å vår sida en mängd förmåner framför utländningen, och de, sorn ännu felas oss, kunna vi till största delen tillegna oss. Arbetslöner, hushyror och bränsle äro här billigare än utomlands, och den högre tillverkningskostnaden, som här förorsakas af en högre ränta, motväges fullkomligt af transportkostnaden för den utländska varans införande, utan att man deri behöfver inberäkna tull och handelsvinst. Den vattenkraft, hvartill våra strömmar lemna oss en så ymnig tillgång, erbjuder mechaniska hjelpmedel, fullt svarande mot alla Englands eldoch luftmacliiner. Ehuru arbetsfördelningens förmåner utgöra ett axiom i all slags hushållning, tyckes man icke riktigt hafva uppfattat det i Sverige. I Frankrike anlägges sällan någon fahriksrörelse med mindre förlagscapital än flera millioner francs; uti Belgien äro fabriksanläggningarna i ännu större scala. I Sverige ser man icke sällan flera fabriksrörelser i samma band med ett förlagscapital, som ofta icke torde öfverstiga 5o,ooo r:dr.
Nu frågar jag, hvad en sådan föreskrift skall vålla, om icke det, att det blir intet, som. kommer att betalas; ty om man i allmänhet tänker sig, hvad Utsökningsmanuen Den 19 Augusti. 61 liar att taga hos den allmoge, som ej har tillfälle att liqvidera, då man tager bort fastigheten, dragare och åkerredskap samt husgerådsoch klädespersedlar, så lärer allt det andra äfven försvinna, emedan intet annat äges af den klass menniskor, hvarom här är fråga, och, om det äges, sättes det lätt i annan mans vård. Det vore detsamma som att säga, att intet skulle finnas, som finge utmätas. Hvad åter tredje punkten angår, har Utskottet föreslagit: att löftesmän för un dsättnings skulder , sä midt de ikläda sig fortfarande ansvarighet, till dess full betalning för hela lånet blifvit erlagdj icke må sökas, förrän sjelfva Låntagarnes oförmögenhet att betala blifvit utröndt. Då nu den oförmögenhet att betala, som jag förut visat, blifver utröndt i följd af så begränsade utsökningsåtgärder; frågar jag, hvad annat detta är än utväg att komma ifrån all betalning. Då är det nyttigare, att Rikets Ständer i detta ögonblick besluta en på billighet grundad norm, hvilken man kan utkräfva, än alt ålägga en liqvidation, som man ej kan fullgöra. I fjerde punkten stadgar Utskottet en ny grundsats, som är af ganska besynnerlig art. Utskottet föreslår: att, der gemensam ansvarighet af Socknarnes invånare ej blifvit tillvägabragt, afkortning må, efter föregången undersökning vid Sockenstämma och pröfning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, medgifvas af 6i Den 19 Augusti. fordringar för undsättnings-spanmål, som dels måst i små q v antite ter till lifsuppehälle utan borgen lemnäs fattige arbetarej dels blifvit utborgad ät mindre Hemmansbrukare j hvilka j jemte deras löftesmän j sluteligen kunna finnas alldeles oförmögne till skuldernas betalande.