Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lån för jernvågsanläggningar: för anläggande af jernväg mellan Kristinehamn och lastageplatsen Sjöändan, å 100,000 R:dr, emot år - lig återbetalning af 6 procent å lånesumman, dervid 4 procents ränta beräknas å det återstående kapitalbeloppet; utbetaldes år 1849 63,576: 80. » anläggande af jernväg mellan Nora och Ervalla, å 150,000 R.dr, emot dito dito; utbetaldes år 1854 ... 118,238: 44. » sistnämnde jernvåg sanläggning, å 75,000 R:dr, emot 5^ procents ränta och årlig återbetalning af minst T’ö:del af kapitalet: utbetaldes år 1858 52,474: 49. » jernvägsanläggningen inom Norbergs bergslag till sjön Åmänningen i Westerås län, å 150,000 R:dr; hvilket lån skall återbetalas med 5 procent årligen utaf sagde belopp, hvarvid beräknas 4 procents ränta. Detta lån utbetaldes af handelsoch sjö— fartsfondens medel under åren 1852 och 1853 141,913: 81. » fortsättningen och fullbordandet af samma jernvågsanlåggning, å 150,000 R:dr, emot årlig inbetalning af 3 procent, hvaraf såsom ränta å det obetalda kapitalet beräknas 2 procent. Utbetaldes under åren 1855 och 1856 138.506: 16. » anläggningen af jernväg mellan sjöarne Norra Barken och Wessman i Stora Kopparbergs län, å 200.000
Nedre Torneå Socken har åfven vid grånsregleringen förlorat sin år J797 med mycken kostnad af sten uppförde kyrka, med alla dess Ven 11 August! f m . jnventarier samt P storshost.llle. Till ersättning för df«sa iörlu-iler liar Socknen erhållit irån Ry-ka sidan 2411. al Statsmedel 6000. Summa batt R:dr, Den af tråd uppbyggda Kyrkan har på entreprenad blifvit uppförd för 7 2 15 R-.dr Omer», således ett öfverskott af’ 119b. R,*dr til! inköp af Q rgelverk, Kyrkoklooka samt ljuskrona, hvilken kostnad uppgår till 2700 R:dr; hvadan en brist at i5q5, Ii.dr för Socknen uppkommer, Pct förra Capellansholet har nu blif vit förvandlat till Pastorsboställe, men den förändrade titulaturen har vid detta, sorn vid Hsre dylika fall, icke kunnat åstadkomma ett förökadt värde; hvadan Pastor omöjligen kan anses vara behörigen försedd; och tillfogas äfven Socknen, genom detta förhållande ett betydligt lidande, om det från Statens sjda icke ersåttes; och torde inköp, af det dertill projecterade Hemmanet höra understödjas, då billigheten synps fordra det, och kostnaden blott uppgår till i5oo R:dr 16 sk. Bancp, Till åbyggnad å detta Prästebol, skulle jag Ro alt en rund summa af 6000 R:dr blanco, yore lämplig att bevilja Neder Torneå Socknemän, StatsUtskottet har ännu icke besvarat mip yördsamma framställning, med begäran om upplysning öfver den så kallade Rubelfundens na - Ven II Augnst i f m. 103 tur och egenskap
Denna lättnad vinnes om tulltaxan får blifva oförändrad eller om alla varor uppföras i en alfabetisk förteckning, på samma sätt, som orden i ett lexicon. Derigenom vet man hvar varorna skola uppsökas, och, då införselsoch utförselsafgiflerna stå bredvid hvarandra, midtför hvarje vara, har man deraf den största lättnad. Uppgöres taxan åter pä annat sätt, blir det svårare att få rätt på hvad man söker. Hr von Hohenhausen: För min del anser jag Utsk:s förslag vara ganska nödigt för att erhålla en öfversigt af det hela och det orsakar icke något särdeles besvär att vända om ett elier annat blad för att finna den vara man söker, och jag tillstyrker derföre Ulsk:s förslag. Hr Printzensköld: Tulltaxan är en sådan författning, som tvifvelsutan af de fleste begagnas för speciella fall, och således är det klart att taxan bör vara inrättad såsom ett lexicon. De personer, hvilka taga en öfversigt af hela taxan, kunna, sig lill lättnad, göra utdrag ur densamma. Men allmänheten, som vill förtulla eller exportera en eller annan artikel, kan lättare få reda pä de afgifler han skall erlägga, om afgiflerne och artiklarne förekomma på eli ställe i alfabetisk ordning. Jag tillstyrker alltså att taxan må bibehålla sin gamla form såsom den mest ändamålsenliga. Frih. Palmstjerna: Jag kan icke se någon annan fördel med den form för tulltaxan Bevilln.Utsk. uppställt i fråga om inoch utförsels-tarifferna, än att den blir vidlyftigare, ty en del artiklar, såsom hudar och skinn samt garn m.m. förekomma i båda tarifferna och i sådant fall orsakas endast dubbelt besvär. Då detta är den enda förmånen af förändringen, hoppas jag, att R. o. Ad. ogillar Utsk:s förslag. Hr Hjerta: Saken är af ganska ringa betydenhet, men från Frih. Palmstjernas premisser kommer jag till ett motsatt resultat. Jag tror nemi., att genom Utsk:s förslag tulltaxan blir betydligt förenklad.
Preste-ståndet den 12 Borgare-ståndet den 12 Bonde-ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse_, angående vidtagande af åtskilliga ändringar i föreskrifterne för skjutsningsbestyrets utgörande. (Allin. Bes v.- o. Ekon.-utsk. Bet., JN:o 44.) S. A. K. Då vid innevarande riksmöte till pröfning förevarit åtskilliga framställningar, åsyftande, att skjutsningsbestyret måtte i vissa delar annorlunda ordnas, på det ifrågavarande vid jordbruket fästade och för detsamma tryckande besvär må kunna derifrån belt och hållet lyftas, hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamheten på de försök, som hittills blifvit i berörda syftning vidtagna, i afseende hvarå Rikets Ständer väl inhemtat, bland annat, huruledes, sedan i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid 1840 och 1841 årens riksdag i underd. gjorda framställning, E. K. M., genom nådigt cirkulär till
Uti en från Ridderskapet och Adeln till Stats-Utskottets behandling remitterad motion (N:o 71) har Herr Anckarsvärd, Th., hufvudsakligen anfört, hurusom Diakoniss-anstalten i Stockholm, hvilken till sin verksamhet vore dels en läroanstalt för bildande af lärarinnor för folkskolan samt sjuksköterskor, dels ett räddningshem för fallna qvinnor, för några år sedan låtit för anstaltens behof å Södermalm uppföra nya, väl inrättade byggnader med en kostnad af 135,000 R:dr. Å denna kostnad häftade anstalten i skuld för 44,000 R:dr; och då för anstalten, som i afseende på sina inkomster vore helt och hållet hänvisad till den enskilda välgörenheten, svårighet mötte att, jemte den betydliga dag-kostnaden, jemväl bestrida räntebetalning å denna skuld, ilar motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Diakoniss-anstalten i Stockholm för en gång och utan återbetalningsskyldighet anslå en summa af 44,000 R:dr, till betäckande af den vid anstaltens egendom häftande skuld. Vid flera föregående riksdagar hafva hos Rikets Ständer framställningar blifvit gjorda om anvisande af årligt understöd åt det af Diakoniss-anstalten inrättade räddningshem, men i full öfverensstämmelse med nuvarande Stats-Utskotts åsigter hafva Rikets Ständer ansett denna angelägenhet böra fortfarande åt den enskilda välgörenheten öfverlemnas. Den nu väckta motionen afser visserligen endast beviljande af ett tillfälligt understöd, men då det icke i allmänhet synes välbetänkt att Staten skulle träda mellan med bidrag så snart en enskild barmhertighetsinrättning vid anordnandet af sina utgifter öfverskrider tillgångarne, och det ej eller kan vara med god ordning öfverensstämmande att statsmedel till så betydligt belopp skulle anvisas för en anstalt, som ej står tinder någon offentlig kontroll och der således all garanti för anstaltens ändamålsenliga verksamhet och förvaltning saknas, hemställer Utskottet, att Herr Anckarsvärds förevarande motion ej må af Rikets Ständer bifallas. 148:o.
St., jemte det de funnit E. K. M:s nåd. propos. innefatta hufvudsakligen de bestämmelser, hvilka vid räntornes reglering böra iakttagas, ansett närmaste bedömmandet utaf de för hvarje ort mest lämpliga räntepersedlar böra i någon vidsträcktare mån öfverlemnas åt länens innevånare, som skola desamma utgöra, äfvensom att något förtydligande uti vissa föreskrifter vore nödigt; i hvilka hänseenden och med fästad uppmärksamhet derå, att, ehuru E. K. M:s nåd. förslag allenast åsyftade förenkling och sålunda icke någon förändring i hvarken beloppet af utskylder eller sältet för deras utgörande, statsverket likväl, då andra räntepersedlar komme att emot spanmål utbytas, kunde genom leverering af större qvantum spanmål, än hittills fått in natura utgöras, blifva i förlägenhet för dess emottagande och användande, hvilket sannolikt skulle leda lill förluster vid tillfälle af den för statsverket öfverflödiga spanmålens försäljning, R. St. för deras del beslutat; a) att räntepersedlarne ma sammanslås och i afseende å sättet förenklas i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kammar-collegii af R.
Det är mig ej obekant, att d3 Directionen, enligt denna skyldighet, när en äfvenså oväntad som oförtjent vidrig stämning mot företaget verkar på dess credit, tvungits till deraf följande oundvikliga steg, så hafva dessa framställts utur den mest förhatliga synpunkt; ehuru man oftast endast med lugn tystnad möter beskyllningar, och man för denna gång blott kunde hänvisa till Discontens becker, der mer än tillräckliga skäl för dessa åtgärder finnas, så är jag dock nu löranledd att, en för alla gånger, förklara, det aldrig hafva och aldrig skola lidelser a a; Den I Maj'. eller annat än pligtkänsla vålla Dlrectionens beslut, och jag uppfordrar hvem sorn helst att med ett enda factum vederlägga denna min förklaring; tilldess måste Directionens förhållande anses oundvikligen föreskrifvet af den allmänna stämning, hvars följder det varit önskligt alla andra lika väl förutsett som vi. Men en visserligen för Rikets Lagstiftning lika rigtig synpunkt, som förfelas, om Canal.arbetet upphör, är dess militäriska nytta, jag bör här ej dölja, att Götha Canal ganska betydligt gick i beräkning af den Sveriges Forsvarsplan, hvilken år 1010 uppställdes af den af Konungen förordnade Krigs-Comité, hvilken ägde den lyckan hafva till sin Ordförande den odödlige Carl August; och trygg vädjar jag, i hvad angår Inrättningens Militäriska värde, till den Hjelten, hvilken med så utmärkta egenskaper å nyo grundlagt och befästat Sveriges Militär ära och Nordens sjelfständighet.
Preste-Ståndet d. 25 Borgare-Ståndet d. 2 5 Bonde-Ståndet d. 2 5 Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå en af de fleste Landskamererare i Riket gjord underdånig ansökning om lönförhöjning rn. m. S. A. K. E* K. M. har, genom remiss af den’18 sisth Januarii, till Riksens Ständers Statsutskott i Underdåniga Skrijvelser. 35 Nåder Öfverlemnat en af Landskamererarne uti Riket, med undantag af dem i Götheborgs och Bohus , Blekinge , Jemtlands och Norrbottens Län , ingifven underdånig skrift, uti hvilken desse Tjenstemän hufvudsakligen sökt fästa E. K. M:ts Nådiga uppmärksamhet derå: att, då alla Rikets Styrelse-Verk, som vårda allmänna hushållningen, uppbördsverket och den oeconomiska detaillen af Krigs-ärenderna , äro hvar för sig lörsedde med en hel Corps af Ämbetsoch Tjenstemän, emellan hvilka göromålen och ansvaren äro delade, vore deremot Landskamererame skyldige att, under Landshöfdingarnes styrelse, ensamme förrätta nästan hela mängden af de Lands-Conloiren tillhörande flerfaldiga och ansvarsfulla göromål, men finge, i stället för nödigt biträde af KammarContoirs-skrifvare på stat med eget ansvar, åtnöja sig endast med ett anslag till skrifvarehjelp af omkring 100 R:d. Banco: att Landskamererarne, hvilka, ehuru äfven ansvarige för LänsBokhållarens åtgärder, likväl icke af denne Tjensteman erhålla hufvudsakligt biträde , ej voro betjente med mindre antal Skrifvare, än 3:ne i de större och a:ne i de mindre Länen, samt till hvardera af dessa Skrifvare, under de sistförflutne åren, utbetalt minst 200 R:d. B:co årligen; och att Landskamererame dessutom af sin lön, som för flere i sednare åren endast utgjort omkring 700 R:d.
Men på samma gång den nu öfverklagade bristen afhjelpes och flere Agronomer anställas, på samma gång blir del ock angeläget att tillse, det ej mindre desse än förut varande Agronomer erhålla permanent anställning och en mot lefnadsbebofven någorlunda svarande aflöning, hvarförutan staten icke rimligen kan begära att bemälde personer, hvilka, för att kunna motsvara anspråken på duglighet och skicklighet i deras yrke, måste ega en både mångsidig och grundlig bildning, skola qvarstadna vid en tjenstgöring så ansträngande, sorn den ifrågavarande. I synnerhet torde detta blifva af vigt, sedan erfarenheten visat, att skicklige, härstädes bildade, Agronomer och elever mottagit anställning å andra orter, der en säkrare utkomst och framtida bergning kunnat påräknas, samt äfven fråga på allvar uppstått och försök blifvit gjorda att, genom löfte om höga och förmånliga aiöningsvilkor, från landet draga de skicklige Agronomer, som ännu finnas qvar, Af dessa skäl och då Kongl. Majtts nådiga förslag synes vara väl grundad». 4 Stats-XJlskottets Utlåtande Ar:o 37, samt den ifrågaställa afliiningen, under nuvarande förhållanden, icke kan anses vara för högt beräknad, tillstyrker Utskottet, att årliga aflöningen för de, till biträde vid odlingsförelag, vattenafiedningar, grunddikning och ängsvattning m. ni., i statens tjenst anställde Agronomer må fastställas till 1,500 R:dr Riksmynt för dem hvardera; att för delta ändamål å Riksstatens 6:te Hufvudtitels underafdelning, jordbruket, handeln och näringarne, uppföres dels de nuvarande, dels de af Kongl. Maj:t föreslagna 3.ne nya aflöningarne, med tillsammans 9,000 R:dr Riksmynt, dock med vilkor att en af desse Agronomer företrädesvis användes till biträde åt jordbrukare inom Westeroch Norrbottens län. Vidkommande dernäst Kongl. Maj:ts nådiga framställning om antagande af ytterligare 3:ne elever, sä hemställer Utskbttef, på det mindre svårighet må uppstå att, vid inträffände ledighet, erhålla skicklige och lämplige personer för ölvertagaude af statens.
Trädstammarne långt borta blänkte redan i solnedgångens kyligt bjerta bronsfärger, och det blef stilla i skogen, som om sommardagens tusen stämmor en efter annan förstummat. När de kommo tillbaka hem, var solen redan nere. Fru Hjort satt på verandan och väntade dem, grälade en stund på sina flickor, derför att de dröjt så länge ute och låtit henne sitta ensam, och gick i förväg in till aftonvarden, som stod färdigdukad i den upplysta matsalen. De tre unga voro alldeles förtumlade af det långvariga kringströfvandet, trötta och hungriga; och fru Hjort kom åter i godt humör, när hon såg, hur det unga folket tog för sig af anrättningen. Och de blefvo mätta och sömniga, men så der elegiskt behagligt, då man hvarken vill sofva eller samtala, men helst drömma vid musik. Man inrättade sig på verandan, hvar och en der han slumpvis kom att sitta. Natten hade kommit, ljus på hälften när som dagen, utan stjernor eller måne. Ute från Ringsjön ljöd en visa, melankolisk och tyst, och sjungen af en kvinna. Och när den slutade, satte sig fröken Clara vid pianot inne i salongen, hvars dörrar ut till verandan stodo vidt uppslagna. Och timmarne gingo, utan att man visste deraf, och den ljusa randen uppe vid norra horisonten vred sig sakteligen från vester mot öster. Och man sade hvarandra godnatt med ett handtryck, trött och frisk på samma gång, innerligt och stillsamt, för att nästa morgon stiga upp till en tur, medan daggen ännu låg öfver gräset, och till en dag alldeles lik den, som nu lefvats till ända. Med den förutsättningen hade i alla fall Truls sofvit in och vaknat upp. Det var emellertid annorlunda bestämdt; afbrottet kom redan med dagens begynnelse. När Truls trädde in till frukostbordet, låg posten vid hans kuvert, och deribland fans ock ett bref från Malm, som återkommit ned till Skåne för att afsluta sina studier i Lund. Truls läste brefvet igenom och vek det samman på en gång långsamt och nervöst. Det måste stått ett eller annat att läsa på hans ansigte, ty när han såg upp, en smula skyggt, varseblef han, att fröken Claras ögon hvilade på honom frågande och oroligt.
Herr Kotklieb; Jag kan för min del erlldrig anse StatS-Millistrartt-rs, Stats Nädctts, Justiriä-Räden-M. fl. I denna Z uprZkaade ÄmbetsmänUteslutande ifrän wära öfivertägginngak annorlunda än obilligt och till grunden orätkwist. Persotter som ittneh^fwer Sk wigtigaste Ämbeten i Staten, döra äga allmänt förtroendet äga de det säsom Ämbetsmän, sä bö-ci de ock kunna äga krr säsom Lekambtcr af m Riksstånd. vr§e 4608 Den 2l Ocrober. Ämbetsmän böra ofelbart äga en grundelig kännedom om Landets tillstånd och en bepröfwad erfarenhet i all! hivad dermed gemenskap äger. De böra wara redelig» och för det allmänna bästa nitiike män. Gagna de med dcha egenskaper säsom ÄwbckSmän, sä mälte de kunna göra det säsom Folks - Representanter. För att uppfylla stna pligler säsoin Folks-Riprestnt-Mt, fordraS redlighet, kännedom om sikt Fädernesland, och en outtröttelig ifwcr för allt hwad som bidrager ti l dch sanna wäl och bästa: fordras icke samma egenskaper för att wärdigt bekläda de Ämbeten, pä hwilkas fbrwaltning hela Statens sjelfbcständ och wälfärd beror? Jag kan derföre icke finna minsta stal deruti att i fräg» warandc högre Ämbetsmän skola betagas utbfningen af deras medfödda eller blifwande RikSdagSmanna - rätt. Jag kan alldrig anse annorlunda än orimligt att ett person, som i dag yttrar sig pä betta rum med allas bifall, och äger allas förtroende, skall för det han i morgon upphöjes till Stats-Räd, mista rättigheten att deltaga i wära bfwerläggningar och likasom anses därigenom fä ett annat syftcmäl för stna handlingar, än det som är förenligt med en redlig patriots tänkesätt
Den 20 Januarii. 151 7:0 Af Herr Kongl. Hofpredikanten, Doctor Iledréns Anförande om förbud emot Skådespels uppförande på Sönoch Högtidsdagar. 8:0 Af Herr Prosten, Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Majrts och Riksens Ständers vidtagne Beslut uti åtskillige, Rikets inre Hushållning rörande, Ärender. 9:0 Af Herr Prosten Eks Anförande, om Förbud emot Marknaders början å Måndagar, jemte ett tillägg dertill af Herr Prosten Fellenius, 10:0 Af Herr Prosten Stenhammars Anförande, angående förbättrad organisation och Förvaltning af Tullverket. Af den 10 dennes om bifall till ExpedilionsUtskottets ytterligare Utlåtande, om en förbättrad Redaction af Bihanget till RiksSlåndens Protocoll, Från BorgareStåndet: Af den 3o sistl. December, innefattande dels bifall till StatsUtskoltets Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Herr StatsCommissarien Widegrens ansökning, om förskott på Arfvode i och för upprättande af en Riksllufvudbok, dels Remiss till nämnde Utskott af Herr Setlervalls, jemte flere Leda - 152 Den 20 Januarii. möters Anföranden, angående de hinder, som inträffa t för RiksHufvudBokens afslutande, Jf den 2 dennes om Remiss; Till StatsUtskottet: 1:0 Af Herrar Arfvidsons, Widebergs och Lefflers Memorial, angående Inqvarteringen af Armeens Flottas Götheborgs Escader. 2:0 Af Herr Bagers Memorial, angående understöd af allmänna Medel till fortsättning af Malmö Hamnbyggnad, 3:o Af Herr Lirnnelii Memorial, rörande frågan om vidare uppmuddring af Clarse Sjön, samt Rörstrands och Carlbergs Canalen. 4:o Af Herr Örnbergs Memorial, angående ett anslag för BergsRådet, Friherre Hermelin, äfven i afseende på fortsättande af samlingarne lill en Statistisk Beskrifning öfver Sverige.
Men oändeligen gerna såge, och önskade jag, att Riksens Ständer visade välvilja och gjorde något för förre JustitiaeOmbudsmannen Friherre Mannerheim. Hans vilkor låra ej vara de Den 2-) Augusti e, m. 5* fördelaktigaste: han år 70 år gammal ; och har han icke nu blifvit vid sitt Embete bibehållen, så har han dock tillförene visat sig förtjent till det förtroende, sorn dervid hittills bibehållit ho* nom. Jag hemställer således, att Herr Hjärnes motion må, jemte de dervid gjorde anmärkningar, remitteras till StatsUtskottet, då Utskottet torde benäget inhämta, huru det förhåller sig med Friherre Mannerheims enskilda ställning, och på grund deraf föreslå någon lårnpelig pen§ sion, som jag år öfvertygad, att Riksens Ständer för deras del skola gerna bifalla. Herr von Hartmansdorff, Augufti Fö t min del kan jag ej annat ån anse det vara båda obilligt och oklokt, om Riksens Ständer vägra, att anslå pension åt den, som varit deras Justi tiaeOmbudsman. Det vore obilligt att vägra den åt en man, som år 75 år gammal, då Regeringen gifver hela lönens belopp åt sine Embetsmån, når de uppnått 70 år. Vedergälla* Embetsmåns tjenstår så, når de skett för Kronans räkning, hvarföre skola icke Riksens Stärn* der belöna på samma sått, då tjensten närmare rörer dem. Oklokt vore det, om icke Riksens Ständer så gjorde; ty förtjensten år ej alltid iörenad med enskild förmögenhet; och om Ständernas val fölle på en obemedlad Embetsman, så kunde han ju icke, utan uppoffring af säker utsigt till bergning i Kronans tjenst, taga afsked derifrån, för att emottaga JustitiaeOmbudsmansbefattningen, den han vid en kommande Riksdag lätteligen kunde förlora, om förtroendet upphör; och med detsamma vara blottad på utkomst 5* Ben 25 Augusti e, m. Vore Regeringen missnöjd med honom, och han blefve afsatt genom^Dess inflytelse, så hade hsn intet att förvänta.
Ridderffapet och Adeln som redan länge warit öfwertpgad, att det är det intryck wära Store Korwa - Den iZ November. 563 Konungars minnen hos Nationen qwarlemnat, som förenat med en sann känsla af Samhällets behof och enffiltas säkerhet, grundlagt den kärlek för sin lagliga Ofwerhet hwaraf Swensta Allmogen alltid warit utmärkt, ser med fägnad desin känslor hämta ny styrka genom upplifwade förhoppningar och finner uti dem en borgen för beredwilligheten till de uppoffringar, hwilka lika oegennyttiga som gemensamma, i en framtid kan hända blifwa oundwikliga. Dä, när ännu krigets fackla, eller följderne af desi nysi lidna misiöden, trycka ^större delen af Europa; när ännu Swerige mäst bibehållit känslan af stora förluster; da »vöre för tidigt att tro sig blott behöfwa njuta det närwarande, att kunna hoppas, utan att widtaga medel för att bereda uppfyllandet af sina önskningar. Mätte wi komma ihog, att desia ej kunna, ej böra hafwa annat föremål, än deracslandets högsta fördel, att denna aldrig winnes pä nägrrffenstiltas bekostnad, men genom rättwist beräknade och wäl anwände gemensamma bemödanden! Wi kunna hoppas att desia hädanefter ej stola wara förgäfves. Lätom osi upprigtigt och kraftigt räcka hwarandra handen, att hwar, i sin mon, dä behofwet det fordrar, hälla dem osparde! Det är i desia tänkesätt som Ridderstapet och Adeln sinner den säkraste borgen för inbördes »vänskap och högaktning, det är derom som Ridderstapet och Adeln ber det Hedenvärda Bon, de-Ständet wara ä desi »vägnar försäkradt. Uppå gjord förfrägan af Herr Baron och Landt-M ar kalken churuwida Ridderstapet och Adeln 564 Den iZ November.
Stadgandet uti 2:dra punkten af 8 § 4 momentet om kartering af köpe-bref vid transport eller öfverlåtelse har jemväl blifvit af Preste ståndet återremitteradt, i följd af 8 Bevillning s-Utskottets Utlåtande N:o 15. yrkande att Grefve Taubes, H. E., motion måtte antagas, enligt hvilken punkten skulle erhålla följande lydelse: ”Varder köpe-, byteseller gäfvohref, förr än uppbud skett, å annan man transporteradt eller ölverlåtet, belägges handlingen med ny karta, efter nyssberörde grund, för hvarje transport eller öfverlåtelse.’’ Denna återremiss har blifvit yrkad hufvudsakligen på de skäl, sorn innefattas i den utaf Grefve af Ugglas, Ludvig, afgilna, vid Utskottets Betänkande fogade reservation; hvarförutan vidare blifvit anfördl, att det föreslagna stadgandet kunde ega menligt inflytande på bördsrälten. Så länge denna slagtfält godkändes al lagen, borde den ock få utöfvas enligt sin rätta grund och mening. Nu kunde ifrågavarande stadgande, derest flera mot mellangifler betingade öfverlålelser före lagfartstidens början egt rum, uti flera hänseenden gifva anledning till osäkerhet vid pröfningen af de med bördsrätten sammanhängande frågor, helst detsamma ingen skillnad gjorde emellan den händelse, då öfverlåtelsen skett mot betingad högre köpeskilling och den, då vilkoren för öfverlåtelsen förblifva oförändradt desamma, som köpebrefvet utvisar.