Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I de fall §§ 56, 57, 58 och 59 omförmäla eller om resan eljest slutar å annan ort, än der sjöfolket blifvit förkyrdt, skall, då förhyringen egt rum i Svensk hamn, rederiet vara förbundet att bekosta Svenskt sjöfolks underhåll och resa till förhyringsorten, der ej tjenst å annat till samma eller närbelägen ort bestämdt fartyg kan beredas, då det åligger rederiet att bekosta sjöfolkets resa från detta fartygs bestämmelseort till förhyringsorten, om dessa orter äro skiljda. Å utrikes ort förhyrdt Svenskt sjöfolk, som i de fall åberopade §§ förutsätta, på sådan ort afmönstras, skall, derest ej annorlunda öfverenskommet är, eller tjenst å annat till Sverige bestämdt fartyg erhållas kan, vara berättigad t att på rederiets bekostnad fortskaffas till närmaste Svenska hamn. Ej vare dock någon af besättningen, antingen han å inrikes eller utrikes ort förhyrd blifvit, skyldig att å annat fartyg emottaga tjenst i annan egenskap eller på mindre förmånliga vilkor, än dem, under hvilka han förhyrd varit å det fartyg, hvarifrån afmönstringen skett. Å Svenska fartyg skall, till sådant antal och emot sådan betalning, som af Konungen bestämmes, emottagas sjöfolk, hvars bemsäudande det åligger konsulerne att besörja. Samma förbindelse ege ock rum i anseende till Norskt sjöfolk, så länge en motsvarande bestämmelse är i Norge gällande. § 61. Då tjenstgöring börjar, ege sjöman rätt att i förskott bekomma, der han månadsvis förhyrd är, en månads hyra eller, om han är förhyrd för resa, fjerdedelen af hyran. På den ort, der lasten till större delen eller helt och hållet lossas, njute sjöman lika belopp af sin hyra, såvida det är förtjent. § 62. Ej må någon af besättningen, som å segelfärdigt, fartyg i tjenst är, för gäld bysättas, ej heller hvad han till beklädnad eller tjenstens behof ombord fört i mät gå. Har han eljest egendom ombord, som, utan att fartygets resa fördröjes, åtkommas kan; den må till gäldens betalning användas. § 63.
Med ledning häraf, och då jag i minnet återkallar, att t. ex. indragningsmagten år 1812 lemnades mot löfte om dess snara återgifvande, men derjemte erinrar mig, att det, genom ödets tillskyndelse, vid sista Riksdagen hindrades att ens få R. St:s anhållan derom framburen till thronen, har jag blifvit rädd för concessioner. Lika - Den it Mars f, m. »39 ledes minnes jag, att år 1810 motioner i a:ne RiksSt. väcktes om åtgärder till lugnande af de farhågor, som f. d. Konungens närmande till Riksgränsen kunde medföra; och i anledning deraf föreslogs en minskning eller indragning af hans underhållssumma, i händelse han öfverskrede vissa gränser, hvarom en und. skrifvelse äfven afgeck från Ständerna. Jag hemställer hvilka följder häraf kunde väntas, och om det var möjligt att ana, det påföljden skulle blifva 1812 års Förordning, hvarigenom Svenska medborgare, som råka att utrikes komma i någon tillfällig beröring med f. d. K. Familjen, beläggas med hårda straff, såsom landsflykt o. d ? Af dessa och dylika exempel har jag blifvit uppskrämd och öfvertygat mig, att det är bäst icke göra några concessioner, förr än de befinnas af hehofvet högt påkallade. Men att den nu ifrågavarande ej behöfves, bevisas bäst deraf, att R. St. vid sista Riksdag beslutade realisationens verkställande, innan grundlagsförändringen kunde tillvägabringas, och således sjelfva erkände, att realisationen kunde ske utan denna förändring. På dessa skäl röstar jag för afslag å den nya redactionen. Frih. Rantzou, Joli. Al b., uppläste följande: Jag har redan förut tillkännagifva min tanka, att det livilande förslaget till förändring af 72 §, Reg.F. icke bör bifallas. Jag vill nu något närmare utveckla grunderna för denna min öfvertygelse. För det första fordrar jag för en grundlagsförändring, att den skall vara nyttig och behöflig.
Af 2:dra hufvudtitelns besparingar. år 1G-14:. år För adjungerade ledamöter i Götha HofRätt samt HofRätten öfver Skåne och Blekinge 2,082: 30. 9. Gratifikationer till åtskillige e. o. tjenstemän i Justitie-Statsoch Justi tie-Revisions-Expeditionerna 1,216:32. — 850: Arfvode till vice Häradshöfdingen Lindencrona, för upplysningars anskaffande m. m. vid uppgörande af förslag rörande frigifne arbetsfångars sysselsättning, 100: ■ Understöd till General-Auditören m. m. Netzel för en resa till England och Frankrike, i ändamål att taga kännedom af förändringar i fångvårdsoch straffanstalterna, 1,000: Adjunktions-arfvoden till Kanslisten, v. Häradshöfdingen Lundström . 158: 33 — Arfvode och ersättning till PastorPrimarius Doktor Pettersson, såsom ledamot i KyrkolagsKommitéen . Löne-ersättning och arfvode för Sekreteraren hos Kvrkolags-Kommi téen, Protokolls-Sekreteraren Heurlin Ersättning till åtskillige personer, hvilka i egenskap af adjungerade Ledamöter Svea HofRätt biträd!, . Arfvode till Kopisten Stråle för åtskilliga sammandrag utur Fem års fånglistor Arfvoden till tjenstemän och betjente i KansliRätten : Af 2ulra hiifvudtitelns anslay till extra utgifter: Till Expeditionssekreteraren Ekmark för öfversättning på Franska språket af Justite-Departementets föredragningslistor år 1843 1,000: Gratifikation till Kapiten Mekanicus Modées enka, född Gravallius, . 200: Dito till Löjtnanten vid Flottans Mekaniska Corps von Scheven . 100: Nådegåfva till f. d. Fänriken Wahnstedt 50: Till Kamreraren Raabs enka, Sofia Lindström, gratifikation, — För ett nytt livrée till Vaktmästaren vid Högsta Domstolen
Ständer åga således i detta fall alldeles samma rätt, som om den Kongl. Propositionen kommit tidigare, och innehållit, ett, äfven till ordalagen bestämdt, Lagförslag. På Lagutskottet ankommer det att yttra sig öfver denna proposition, hvilken tydligen uttrycker Kongl. Maj;ts nådiga afsigt, och hvarest endast saknas några vissa nuancer i bestraffningsgraden, som Kongl Maj:ts delicatesse förbjudit honom Den i3 Martti, att sjelf bestämma, oell hvilkas införande i lagrummet Kongl. Maj:t velat åt Riksens Ständers eget bepröfvande öfverlemna. Jag ser alltså icke något hinder för LagUtskottet, att i detta fall handla efter enahanda grunder, som i hvilket annat, der ändringar af §, §. i Allmänna Lagell äro i fråga. Herr Cedederfchjöld, Pehr Guftaf: Jag får börja med att tillkännagifva, att äfven jag anser den ifrågavarande nådiga Propositionen icke vara fullkomligt öfverensstämmande med den form, som Grundlagen föreskrifver. Enligt RegeringsFormen 87 §> synes nemligen Konungens proposition oni. Lagförändring böra vara så beskaffad, att frågan afgöres genom Riksens Ständers bifall eller afslag. Men vid detta tillfälle måste Riksens Ständers bifall komma att sjelf utgöra en proposition) som det åter ankommer på Konungen att antaga eller förkasta. Hvad sjelfva saken beträffar, anhåller jag att få uppläsa följande, som torde få åtfölja remissen till Lagutskottet. Herr CederfchjÖld uppläste derefter följande: (Se Bilagan N:o 2). t Herr Grefven och LandtMarslalken heun*tallde, att så val Kongl Maj:ts Högstberörde Nådiga proposition, sorn de af åtskillige Ledamöter , i anledning deraf nu afgifna yttran - 4o't Den i3 Martii. den, matte till Lagutskottet remitteras; hvilket bifölls.
Har den, som försäkringen afslöt, äfven i god tro, gjort en oriktig uppgift i afseende på en försäkringen rörande väsendtlig omständighet, vare försäkringen ogild och premien förverkad. § 219. Har man tagit försäkring efter den tid, då skada å det försäkrade föremålet inträffat, vare aftalet ändock gildt, der den, som försäkringen tagit, med ed eller annan bevisning kan styrka att han, vid försäkringens afslutande, varit i god tro. § 220. 105 § 220. Vill man sluta försäkring att gälla från ort, dit fartyget ännu icke anländt, eller å varor, som icke oförtöfvadt blifva inlastade, angifve försäkringstagaren, vid försäkringens afslutande, denna omständighet eller sin bristande kunskap derom. Sker det ej, vare försäkringen ogiltig och premien förverkad. § 221. Å fartyg och gods må ock försäkring tagas sedan det från lastningsorten algått; dock skall försäkiingstagaren tillkännagifva tiden, när fartyget afseglade, eller sin bristande kunskap derom, så ock all den underrättelse, han sist om fartyget erhållit och låta sådant i försäkringsbrefvet anteckna. § 222. Vill man taga försäkring å fartyg eller gods från ort, dit fartyget under resa redan anländt, uppgifva försäkringstagare tiden, när fartyget från aflastningsorlen afgått och när det kommer alt lemna den hamn, derifrån faran skall börja. § 225. Försäkringsbref å varor må ock utfärdas, ändå att fartygets och dess befälhafvares namn obekant är; dock skal! denna bristande kännedom i försäkringsbrefvet tillkännagifvas, så ock allastningsoch lossningsort, allastarens namn och, då emottagaren känd är, äfven dennes. Sedan försäkringstagaren om fartygets och dess befälhafvares namn kunskap erhållit, vare han skyldig att genast försäkringsgifvaren derom underrätta, och desamma i försäkringsbrefvet införa låta. Underlåter försäkringstagare alt lemna de uppgifter, sorn i denna och §§ 221 och 222 föreskrifvas, vare försäkringen ogiltig och premien förverkad. § 224.
Hans Excellence Herr Grefven och landtMarskalken yttrade, att RiddarhusUtskottet redan länge varit sysslosatt med utarbetandet af förslag till en förändrad redaction af RiddarhusOrdningen, men då berörde förslag ännu icke blifvit till Ridderskapet och Adeln aflemnadt, ansåge Hans Excellence, uppå flere Herrar Ledamöters derom gjorde begäran, sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sam - Den 27 Maji. 405 manliang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till cn förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets den 12 dennes nieddeldte project, i frågan om en förbättrad national-representation, som angick Rldderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementariskt förslag till ett förbättradt Representationsrätt. Bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 27 Maji 1818. S. D. Yid förnyad föredragning af Särskildta Utskottets den 6 dennes afgifne, samt den 21 i samma månad förmiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående grunderne för en allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster; blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. S. D.
Och därför gladde sig alla, som om de kunnat taga något ifrån honom. Men det fans en människa, som inte kände sig belåten med Karolinas öde. Och det var gamla Pelle Ljungberg, båtsman och rorgängare på barken, sjöman till profession och gammal bekant med hvarannan innevånare i den lilla staden, där Karolina hörde hemma. Han hade seglat på barken i fem och trettio år, och han tyckte som så, att hade hon seglat undan så länge, så skulle hon alt kunna hålla sig öfver vattnet än i några år. Och han svor och förbannade sig på, att det var den största orättvisa, som människor kunde hitta på. Ty han, Pelle Ljungberg, var för gammal att byta om båt, och nog kunde gamla Karolina flyta på vattnet, så länge hans eget skrof höll ihop, och han var karl för att vända ratten. Men när ingen ville höra på det örat, afstannade småningom Pelle Ljungbergs raseri. Han resignerade, som alla människor bruka göra, när de inte kunna få sin vilja fram. Och dagen innan Karolina skulle sättas på grund, spred sig bland besättningen det ryktet, att Pelle Ljungberg hade lofvat, att den natten skulle han bjuda på bränvin. Själf hade Pelle Ljungberg bara sagt till åt skepparen och ett par af de äldre kamraterna, men en af dem hade skvallrat ur skolan, och i förhoppning att få vara med, hade alla, intill den yngsta skeppspojken, samlat sig på däcket och sutto tåligt väntande, på hvad som komma skulle. De inbjudna hade församlat sig omkring hytten, medan de andra slagit sig ned fram i fören. Ty i händelse gamla Pelle inte ville bestå öfver lag, så var det inte värdt, att man visade sig altför angelägen och sedan fick stå där med skammen. Pelle Ljungberg hade sagt, att han skulle komma sent. Ty den sista natten tänkte han ändå inte sofva. Och han lät också vänta på sig. Klockan var nära elfva, när en båt syntes närma sig fartyget. Det var aldeles tyst ombord, när Pelle Ljungberg lade till vid långsidan och äntrade uppför relingen. Men i det klara julimånskenet såg han genast både gamlingarna vid akterhytten och ungdomarna fram i fören.
Löner och arfvoden 4,039: 50. Skottvallar och skott-taflor 762: Balans till år 1862: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 9,483: 40. Debet. Balans från år 1860: Fordringar, antecknade inom linien, 2,111: 87. Uppbörd. Balans till år 1862: Kredit. Utgifter. Reseoch traktamentskostnader 226: 34. Balans till år 1862; Utlånta medel 206,200: — Fordringar, antecknade inom linien, 9,548: 55. Balans från år 1860: Kontant behållning Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 2,488: 52. Balans till år 1862: Skuld, antecknad iaom linien, 86: 93. Balans från år 1860'. Skuld, antecknad inom linien, 36: 75. Utgifter: Reseoch traktamentskostnader Byggnader och reparationer Restituerade vakansafgifter Lånepåkostnader Diverse utgifter 6,290: 43, Balans till år 1862: Fordringar och förskotter. antecknade inom linien, 2,973: 80. Balans från år 1860: Fordringai och förskotter, antecknade inom linien, 46,854: 20. Uppbörd■: Balans till år 1862: Skulder, antecknade inom linien, 4,158: 62. Kredit. Balans från år 1860: Skulder, antecknade inom linien, 1,158: 20. Utgifter: Arméens Pensionskassas andel af inkomsten, 103,434: 40. Amiralitets-krigsmanskassan dito af dito 6,675: — Gratifikationer, pensioner och understöd 6,000: 89. Balans till år 1862: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 40,553: 8. Debet. Balans från år 1860:
Enda äkta Rekvirera engelska Ny fiaektvÄl Quillaia erteil. : Fri. H. Bergström, Alvastra, Dr. Wadstein, Helsingborg. Denna balsam är: 1) Ett ouppnunnet verksamt botemedel mot alla sjukdomar i lungor ocb. bröst, lindrar katarrh, stillar slem afsöndring ", lindrar den smärtsammaste hosta ocb boK? " " %B tar till ocb med gamla lidanden. 2) " Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfFin-fint Santos af nya skörden, mycverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet ket godt u 0: 70, 0: 75 o. 0: S5 pr kg. magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar Extra l:ma D o högsta hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt aflorande och blodrenande, renar njuren, kvalité, med fin arom borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältninoch full styrka å 0: 90 » • gen. 7) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munPrima Campinos a 1: 00 » » nen och vid alla tandoch munsjukdomar och borttager uppstötningar Finaste PLANTAGE-KAFoch dålig lukt. 8) Är ett godt medel mot mask, binnikemask och vid FE, kraftigt och välepilepsi. 9) Tjänar såsom ett underbart ut värt es botemedel för alla sår, smakande ä 1: 05 » » friska och gamla ärr, ros, hettbfemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, Utsökt god PORTOKICOutslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, ART ä 1. 10, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synExtra l:ma COSTA RICA ä 1: 12.
1 utlåt, hade jag anfört, att under den tid, då dessa olägenheter uppstå, kommer del att visa sig, alt den genom de gjorda penningarna och öfverflödet af deras tillverkning uppkomna nedsättning i räntan ej är naturlig, ej är grundad på ökad tillgång i verkliga penningekapilaler, som i vårt land förefinnas. Vid sådana olyckliga konjunkturer, som bär omnämnts, smälter snön bort, emedan dea ej har någon konsistens, och då kommer räntan att stiga upp (ill hvad landets verkliga penningebelopp tvingar den till. Då blir ingen utsigt alt kunna för 3 procent upptaga ifrågavar. lån. Vid slutet af mitt anförande, hade jag yttrat alt vid slikt tillfälle upplåning mot 3 procent vore till gagn endast för några få. Nu har ensamt dotia sista blifvit anfördi, men det första uteslutet, ehuru det är ett väsendtligt skäl för att afstyrka motionen. Oansedt denna observation, gillar jag dock naturligtvis resultatet, hvarföre jag får tillstyrka bifall till Ulsk:s förslag. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Under närvar, förhållanden, med de låne-anstalfer som i riket för enskilda personer finnas, vill jag visst icke tillstyrka Gr. Gyldenslolpes motion i sin helhet ; men den del deraf, som angår förslaget alt bankofullmäktige skola berättigas all, lill förstärkande af lånefonden för jern, koppar m. fl. vågförda effekter, upptaga lån af allmänheten mot utfärdande af obligationer, löpande med 3 procent ränta — denna del af motionen vill jag tillstyrka, och jag anhåller alt R. o. Ad. måtte fästa så mycken uppmärksamhet deråt, alt R. o. Ad. behagade återremittera betänk., på det alt BankoUlsk. måtte taga den saken ånyo i öfvervägande. Banken kan häraf ej förlora någonting, enligt min tanka, om denna upplåning besörjes med den omtänksamhet som vi äro vane att finna hos Hrr bankofullmäktige; ty upplåningen kan, om motionen tillslyrkes, ej: ske annat än då det erfordras. Då nu R.
S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 123, i anledning af väckta motioner, angående förändradt användande af den till skolorna inom Lunds stift och provinsen Halland af Götheborgs Stift utgående helgonskyld, bifölls; N:o 140, angående restitution af oriktigt debiterad löne-bevillning vid Westmanlands och Jönköpings Regementen samt Wermlands Fältjägare-regemente, bifölls; N:o 141, i anledning af väckt motion om löne-förhöjning för Rikets Ständers Justitiac-oinbudsman, bifölls; N:o 142, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 32, angående låne-understöds beviljande för tomt-reglering inom den år 1849 nedbrunna del af Lidköping eller den s. k. gamla staden; Yttrandet, pag. 5 i Memorialet, N:o 142, lades till handlingarne; Men, med afslag å hvad Utskottet i öfrigt tillstyrkt uti Utlåtandet, N:o 32 och Memorialet, N:o 142, biföll Ståndet Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, att det vid sednaste riksdag beviljade, men af uppgifven anledning icke begagnade lån för tomt-reglering i staden Lidköping, må ånyo anvisas, att, emot gemensam ansvarighet af tomt-egarne i den gamla stadsdelen, och i öfrigt under hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid förra riksdagen bestämdes, till sistbemälde tomt-egare utbetalas. N:o 113, i anledning af Kongl, Maj:ts nådiga Proposition, angående rättighet för Guvernören å ön S:t Barthelemy, Öfverste J. H.
Enligt Utskotten tillhandakomma Protocolls-Utdrag om Riks-Ståndens, vid föredragning af nämnde betänkande, fattade beslut, hafva Ridderskapet och Adeln afslagit de af Utskotten tillstyrkta förändringar i FolkundervisningsStadgan, men i allt öfrigt bifallit Betänkandet; Presteoch Bonde-Stånden gillat detsamma i dess helhet; samt Borgare-Ståndet äfven bifallit Betänkandet, dock med undantag af: i:o yttrandet, pag. 5, hvarigenom Utskotten afstyrkt de förslag, som åsyfta den förändring uti författningens i §., att det må till församlingarne ensamt öfverlemnas att bestämma, huruvida fast eller ambulatorisk Skola skall inrättas; 2:0 afstyrkandet af bifall lill den af Herr Doctor Gumcelius föreslagna redaction af Författningens 1 1 morn.; och 3:o den af Utskotten pag. 18 uppställda lydelse af berörde §. och moment; i hvilka delar Borgare-Ståndet återremitterat Betänkandet, med framställande tillika af den förändrade redaction uti 1 §. 1 momentet, att detsamma borde erhålla följande lydelse: ”1 hvarje Stads-församling och hvar - 14 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Memorial, N.-o 104. je socken på landet bör finnas åtminstone en fast skola, der fullständig undervisning i de stycken, som denna Stadga föreskrifver, bör lemnäs af vederbörligen godkänd Lärare.” De förändringar i 1842 års Folk-undervisnings-Stadga, Utskotten medelst sitt omförmälte Betänkande föreslagit, äro följande: att de i 1 §.
Lidner född Hastfehr &0! Fröken Juliana van Gerdten 40. Volontairgn öhmans Enka 24: — - Fröken Gustafva Sabelhjerta Jungfru Ulrika BrV,u,n 12: GardevSoldalen Lindstrand T2: f. d. Fendrik Stenberg 90: Tvätterskan C. Blännberg 12Ö: 32, — Kammarhusaren C. Vid handläggningen hStaf har Stats-Htskottet tagit kännedom om de Almänna grundet af Riksens Ständer vid 1809 °ch 181» arens Stats-Regleringar, likmätigt deras underdåniga skrifvelse den 1 b Octpber sistnämnde år blifvit lagde för Löners och Pensioner; åtnjutan^ de på Allmänna Indragnings-Staten samt sedef^ mera följde, äfven då Högstsalig Hennes Majit Enkedrottningen SOPHIA MAGDALENAS Hof-Stat indrogs och uppfördes på nämnde Stat, Och enär Kongl. Maj:t nu läyer vara betänkt vidtaga en sådan förändring med Kongl. HoG Staten, hvarigenom ofvan bemälte dit hörande Personer skulle komma att sakna aflöning vid. Kongl. Hofvet, och derföre äskat det de på Rikets Stat varda öfvertagne; så och då dessse personer härigenom skulle såsom tjenstfrie för-; byta deras egenskap från Löntagare å Kongl. Hof-Staten till Pensioner vid Stats-Verket, har StatsUtskottet ansett dem i detta senare afseende vara undeikastade tillämpningen af de gif - Stats-XJtskottets Betänkandm. 1319 ne stadganden örn Löners eller Pensjoners åtnjutande på Allmaänna Xndragnings-Staten. I följd häraf och efter öfvervägande af de serskilte förhållanden, som förekomma vid regleringen härutaf, har Stats - Utskottet trott sig böra föreslå följande hufvudgrunder för densamma.
Sven Jonssons från Jemtlands Län, i anledning af Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 109, afgifne anförande, angående underhållandet af den emellan Wermland och Jemtland anlagda nya väg; och 2:o till Lag-Utskottet; Johan August Zetterbergs från Stockholms Län, i anledning af Lag-Utskottets .Betänkande N:o 46, väckta motion om förhöjning af mansbot; hvarjemte Ståndet beslutade, att 2:ne af Johannes Andersson från Upsala Län ingifne handlingar nemligen l:o Utdrag af Protocollet, hållet vid afoch tillträdes-syn å Nyqvarns qvarn den 6 i denna månad; och 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den 27 nästlidne April på Åsunda Häradsboers besvär, angående sökt befrielse från de tjenstbarheter, som de dittills utgjort å Nyqvarns bro, qvarndam och islafvar, —• skulle få åtfölja återremissen af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 98. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades l:o Lag-Utskottets Betänkande N:o 46, i anledning af väckte motioner om ändring i 24 Cap. 8 §., 34 Cap. samt 35 Cap. 1 §. Missgernings-Balken; och 2:o Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 31, i anledning af väckt motion om rättelse i den Tull-afgift, som Kongl. Danska Re geringen uppbär för fartyg, hvilka passera Öresund. S. D. Efter förnyad föredragning biföllos l:o Banco-Utskottets Utlåtande N:o 11, i anledning af Herr Adlerstams, G.