Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kammar-kollegii utslag den 13 September och 1860, Kongl. Brefvet den 9 September 1857. Er1865. sättning till Kongl. Lil-regementets Dragonkorps för afskrifna räntan af Skämsta ödelagda mjölqvarn för åren 1863 och 1864 26: 90. 1863 Enligt Kongl. Brefvet den 9 September 1857 och Kongl. och Kammar-kollegii utslag den 10 Oktober 1859. Er1864. sättning till Landshöfdingen i Kronobergs län, för dito af Acke dito, för 9 månader af 1863 och för hela år 1864 8: 90. 1864. Enligt Kongl. Brefvet den 8 Oktober 1851. Dito till en del rotehållare i Jemtlands län för utgjord rotering, för åren 1863 och 1864 547: 87. 1863 Enligt Kongl. Kammar-kollegii utslag den 8 April 1861. och Ersättning till Kapitenen von Mentzer för den rote1864. ring, som blifvit ålagd vissa rå- och rörs-hemman under Kohlbäcks säteri i Bergstena socken af Elfsborgs län, för åren 1863 och 1864 415: 16. 1863 Enligt Kongl. Brefvet den 14 April 1845. Roterings \ och ersättning till innehafvaren af hemmanet N:o 1 1864. Nyckelås i Bottnaryds socken af Elfsborgs län, för åren 1863 och 1864 115: 42. 1864 Enligt Kongl. Brefvet den 22 Mars 1861 och Kongl. och Kammar-kollegii kungörelse den 9 Oktober 1857. 1865. Ersättning till Lönings-direktionen vid Kongl.
’ 8 ~ ‘ å grund af red: s för Dagny önskan tillåter jag mig att) här nedan i korthet uttala mina åsigter om den lämpliga åldern för qvinnans ingående af äktenskap, för att möjligen en annan gång få återkomma till det vigtiga ämnet. ” Det monogamiska äktenskapet, frukten af så många generationers kulturarbete, har alla utsigter $t trots spridda anfall bibehålla Siri kraft och giltighet så länge menniskoslägtet finnes på jorden. Samma oföränderliga giltighet kan deremot ej tillerkännas alla s. k. äktenskapslagar, de må nu röra personliga eller egendomsförhållanden, J a g vill nu endast vidröra eii enda af dessa specialfrågor, nämligen den om qvinnans ålder vid äktenskapets ingående, och får jag dervid anmärka att kulturens fortgång uti detta hänseende kräfver en bestämd reform. Våra äktenskapslagar, hvilka från och med det fylda %: de året tillåta flickan att med giftomans samtycke ingå äktenskap, härstamma från en annan tid än vår egen. Qviniians uppfostran var då annorlunda; det husliga lifvets växlande göromål utgjorde hennes uppgift och hennes hufvudsakliga undervisningsämne. De utbildade hennes kropp, vida bättre än iiutidens skolarbete, och hur stort deras omfång än var, kunde det inom den fridlysta bariiaåldern lättare inhemtas och beherskas än miniinum af samtidens intellektuela kraf. Den 15-åriga jungfrun var efter forntidens uppfattningssätt vida mer mogen för äktenskapet än hennes ättling i det nittonde seklet. Hushållet och barnkammaren vor0 hennes 7 verksamhetsfält; derutanför hade man på henne inga egeiitliga fordringar. Så skred kulturen framåt, kunskapsämnena hopade sig, qvinnans delaktighet deri fordrades, hennes uppgifter inskränktes ej blott till familjelifvets område, hennes deltagande, råd, hjälp och handling kräfdes nu i mångt och mycket. Dera.f förändrades ock hennes uppfostringssät t. I stället för det rörliga lifvet i hushållsbestyren kom nu tvånget på skolbänken, och qvinnans kraftutveckling hämmades och uppsköts, om än de ansträngda och öfverretade nerverna framkallade tecken af brådmogenhet.
Godt ... då ha vi uppror i landet, och då resa vi icke härifrån, utan att blanda oss i leken. Jag är bondson, kapten, och ni är det äfven, fastän ni har Folkungablod i edra ådror. Ha, kapten, låt dem bara hållas! Jag känner de svenska bönderna: de tåla mycket förtryck, sålänge de inbilla sig vara fria, men fråntager man dem också den inbillningen, så tåla de intet alls. Icke sannt, kapten, ni låter deder herrarne hållas? Vanloo log, då han betraktade Sigurd. Denne hade stigit upp från sin stol, hans ögon blixtrade, han tummade, vred och skrufvade sina stora mustascher med utomordentlig fingerfärdighet. – Kapten, fortfor han, – vi hafva kämpat tillsammans i de engelska republikanernas härar ... vi hafva med egna ögon sett ett skymfadt folk resa sig i sin vrede, och vi hafva deltagit i dess strider för sin frihet ... Ni skrattar, kapten! Ack, ni är ej densamme som förr. Jag minnes dock en tid, då er håg just lekte på att återvända till ert fosterland och ställa er i spetsen för en omhvälfning. Ni var då tio år yngre, men icke är edert hjerta ännu förtorkadt. Ack, jag minnes mången stund, då vi under stiltjen på oceanen hvilade i skuggan af storseglet, och ni berättade för mig om Gracchus och Timoleon ... Och en af edra bästa vänner är ju ännu den ädle Algernon Sidney, efter hvilken ni har uppkallat er vackra brigg. – Håll! sade Vanloo och lade sin hand öfver Sigurds mun. – Jag försäkrar dig, min vän, att du är en ganska klen politikus. – Om så är, inföll Sigurd, – så är det icke min skull, utan min läromästares. Ni vet nog, åt hvem jag syftar, kapten ... – Ja, svarade Vanloo gladt, – jag har i dig uppfostrat åt mig en lefvande påminnelse om min ungdoms dåraktiga drömmar. Ditt minne är förträffligt, då det gäller att erinra mig om gamla svagheter. Du vill vända upp och ned på hela verlden och derefter ropa mig att ordna den efter ditt hufvud.
Banco. Till bestridande af så väl äldre å denna Hufviid-Titel qvarstående utgifterj som beviljade nya anslag, utföras på förslag Penningar Indelta Räntor, Kronovärdi 824: 4. 310,968 5,823 16 — Spanmål, Indelt 4 T:r 16 kapp. å 6 R:dr 27: Oindelt 37 T:r „ å dito 222: 249 S:r 41 T:r 16 kapp. RIKETS STÄNDERS för v Ar 1842 och följande åren till nästa Riksdag. STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 1841. 2 Riks-Staten för Ar 1842 och Banco R:dr * sk r Inkomsten: Bil. Litt. A. Stats-Ferkets Ordinarie Inkomsterj Penningar 1,473,500. 1 Spanmål: 105,695 Tunnor Indelt, och värde på förslag ä 6 R:dr Tunnan 634,170. 96,260 •— Oindelt dito 577,560. „ „n( T l,211,7ou. 4.447.230. S:r 201,955 iunnor ’ ’ Extraordinarie ditOj enl. Reg.-Formens 60 §. inflytande såsom lie vill n. 4,671,000. 9,237,380 Fyllnad i Stats-Ferkets behof3 som lefvereras af Rikets Ständers Riksgälds-Contor af den dit inflytande Allmänna Bevillningen 1,505,500 Summa 10,742,880 Stockholm På Ridderskapet och Adelns vägnar: På Preste-Ståndets vägnar: C. O. Palmstjerna. C, Fr. af IVingirdj h. t. Landtmarskalk.
Något bestämmande af olika redskap vid tillverkning af husbehofs-och salubränvin hade så mycket mindre bordt ega rum, sorn, genom sådant bestämmande, man dels hopblandat och fördunklat, i stället för att skilja och reda sakbegreppen, dels gjort till en Lag för det ojemnförliga flertalet af Svenska undersåtare, den ekonomiska paradoxen, att, vid förädlingen af deras rudimateria, de, på intet villkor, må underslå sig att för minsta kostnad och besvär frambringa den mesta och bästa varuproducten. Visserligen hade husbehofsbrännaren, lika med salubrännaren, bordt tillerkännas oinskränkt frihet att bränna på hvad sätt och med hvad redskap han sjelf helst velat och förmått. Den invändning man gör, alt härigenom skulle öppnats ett allt för stort fält för missbruket till salubränneriernes förfång, får icke gälla; ty då man en gång företagit sig att. skilja mellan ett produclionssätt till husbehof och ett till afsalu, så har man äfven förutsatt regien att det förra är och sker för husbehofvet och det sednare för utom husbehofvet eller för afsättning utojn hus. Mot undantagen från nämnde regel, d. v. s. mot husbehofs-bränningens missbruk, måtte kunna finnas ett correctiv i allvarliga ansvarsbestämmelser, eller ock, om det ej finnes, måste man tills vidare missbruken sig underkasta; men minst af allt, och i hvad fall sorn helst, har lagstiftaren rättighet att förmena den ene medborgaren mer än den andra att, vid sina råämnens förädling, begagna sig af gifne konstförbättningar tillförekommande af skada och beredande af vinst i sin handtering. Den så mycket omtalade och rysligt afmålade öfversvämningen af bränvin, som skulle uppkomma, i fall man ej lyckades att hålla husbehofsbränningen inom sina dammar, torde mindre böra oroa, om man besinnar att denna 28 Bet\-, Lag-, samt Allm. Besv.- och Elion,-Utskottens Betänkande, N:o 1. öfversvämning redan tillförene verkligen är för handen, och att i alla landsändar tillgång på bränvin erbjuder sig vida utöfver behofvet.
Det är rika minnen, som grefvinnan Mathilde De la Gardie har från Upsalatiden, där bland andra Josephson, Bottiger och Lindblad (A. F.) voro hennes lärare, och där hennes anlag odlades och hennes kärlek till konst och vetenskap väcktes och underhölls. Såsom fullvuxen såg hon där omkring sig i föräldrahemmet sådana män som Geijer, Atterbom, Hwasser, Rogberg, Fahlcrantz, V a l e r i u s m. f i. Geijers sånger har grefvinnan i handskrifna exemplar af skalden själf, och de sjöngos ofta för första gången af hennes mor. Hit kommo äfven Tekla Knös, Börjesson, B. von Beskow, öfverstinnan Silfverstolpe. Här såg mau ofta konung Oskar I: s unga söner Karl, Gustaf och Oscar under den tid, som de studerade vid universitetet. Sällskapslifvet var gladt och rikt på de ädlaste, mest förfinade nöjen. Musik och teaterföreställningar omväxlade med deklamation. Här föreläste Atterbom stycken ur siD » Fågel blå » och » Siare och skalder ». Här kunde man få se de mest konstnärligt ordnade tableaux vivants. Snart utmärkte sig vid sällskapsteatern fröken Mathilde von Kræmer genom sina framstående anlag, hvilka mer och mer utvecklades. Man såg henne som » Knng Renés dotter » och i andra roller, och i trots af en hög samhällsställning och många aldrig försummade plikter har grefvinnan icke blifvit denna sin första kärlek otrogen. Ar 1850 ingick hon äktenskap med grefve Robert De la Gardie oeh flyttade då till Skåne. Men såsom gifvet var, besökte hon ofta sitt föräldrahem, och universitetsstaden är henne ännu kär framför andra. Det var här som hon år 1860 på ifriga och enträgna böner af Josephson beslöt sig för att offentligen uppträda såsom Antigone i Sophokles ' antika drama, hvilket gafs med Mendelssohns musik under Josephsons ledning. Den då nybildade sångarföreningen O. D. utförde körerna och studenterna de manliga rollerna.
Da/r/e/r^ förekommande omande omstäncligbeter utan det as8eende, de onekligen sortjenade, Kongl. IVkaj:t 8liulle täelig8 as Kunst oeb lXäd pä det 8ätt bifalla ansökningen, att Da/r/eeav, emot det Iian ä balaneen inbetalade 8a 8tort belopp, 80m mot8varsde det i sec^vester-bandlingarne upptagna värdet as bans lösörebo, frän all vidare ersättnings-sk^ldigbet befriades. Kör egen del instämde Kammar-Rätten uti ^idvoeat-Kiseals-Kmbetets okvanintagna underdäniga yttrande. kläröfver bär Kongl. i>1aj:t, under den duli i84i, meddelat 8ittl^ädiga beslut, oeb dervid, med sä8tadt afseende ä de i mälet förekomna omständigbeter oeb upplasta fö, bällanden, fnnnit skäligt förordna, att nägon ätgärd för verkställande as ej mindre Lionel. Naj:ts, än Kammar-Rättens osvanomsörmäldta mot lvameraren Da/r/eeav oeb Krigs-Rädet //ar^v?ran utfärdade Utslag i eke, intilldess annorlunda kunde varda i ljäder besaldt, borde ega rum, såsom följd bvaras Kongl. Naj:ts under den 8 ^tpril i836 meddelade Nadina Resolution alltsä skulle, till vederbörandes underdäniga efterrättelse, tills vidare förblifva gällande samt den Kamererare» Da/r/e,v lösa egendom pälagda seqvester fortfara att orubbad bestä. I sädant sakens skiek oeb dä utredt oeb starkt är, att tillgäng bos Da^/eeav saknas för gäldande af det bonom till ersättning älagda belopp, bvadan förlusten för 8tats-Verket af de utaf förskingrade medel ^o/rK/. NädrA» ^.o do. 4? >na8te an868 vara i alid full Alfven, vill. b-0NAl.
Riksdagsfullmäkligen Ingemund Odin från Gottlands län har uti en till Hedervärda Bondeståndet iogifven motion anfört, att patenträttigheten visserligen framkallat många nyttiga uppfinningar och alster af flera industriella slag, men den vore tillika ett hinder för allmänt spridande af en stor del nyttiga saker medelst det höga pris patent-egaren satte på en nödvändig vara genom den rättighet han fått sig försäkrad, att ensam tillverka och försälja densamma. Såsom exempel har han anfört Akers och Furudahls patenterade vändplogar, ett redskap oundgängligen nödvändigt för hvarje jordbrukare, men tillika så dyrt, att det endast af några få eller förmögna kunnat inköpasr Vore rättigheten för tillverkning och försäljning deraf fri, skulle, efter hans öfvertygelse, sådana plogar kunna erhållas för halfva priset emot hvad de nu kostade. Af sådan anledning har han föreslagit att Rikets Ständer måtte fatta det beslut, att patenträttigheten må upphöra på allmänt nödvändiga och nyttiga saker, såsom åkerbruks-redskaper, och i det stället premier utgifvas för sådana uppfinningar, som blifvit af Landtbruksakademien pröfvade och till premier rekommenderade, hvartill medel af 6:te hufvudtitelns anslag, för befrämjandet i allmänhet af slöjderna, kunde ulgå. Denna motion har blifvit remitterad till Stals-utskottet, som för dess behandling sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. De förenade Utskotten hysa den öfvertygelsen, att nya gagneliga uppfinningars meddelande och spridande äro af den största vigt för det allmänna, men att sådant mera sällan sker, om icke någon betydligare fördel derigenom beredes uppfinnaren. Då dennes intresse är förenadt med uppfinningens spridande, är det att förmoda att den göres mera känd, än om uppfinningen blott emot elt en gång för alla gifvet praemium, eller emot en viss belöning, öfverlåtes till begagnande af allmänheten, som i sednare fallet ofta icke kommer i tillfälle att derom taga skyndsam kännedom. Riktigast är ock, i Utskottens tanka, att de industri-idkare, sorn draga nytta Staissamt Allm.
Friherre Cederström_, Jacob: Flere Ledamöter hafva redan uptagit Herr Hjertås sätt att framställa sin tanka; jag vill derföre ej uppehålla mig dervid, utan blott anmärka, att öfverläggningen redan öfverskridit sin gräns, då vi här discutera, huruvida författningar äro riktigt utfärdade. Då frågor om Konungens beslut ej* kunna blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, kunna de icke eller blifva föremål för Utskottens. Jag vore visst ej emot en önskan om bestämd prescriptionstid för Ekonomiska författningar, derest en sådan vore för alla fal! tänkbar. Men denna tid måste vara olika för olika författningar; somliga böra genast, andra efter en viss tid blifva gällande; sådant kan ej efter theoTetiska beräkningar bestämmas, utan efter tillfälligheter i det praktiska lifvet. I allmänhet är en sådan önskan ej lämpelig, ty det faller af sig sjelf, att de böra, då det sig göra låter, utfärdas så tidigt, att ej förlust ■upkommer för den enskildte. Men, om det likvist icke sker, utan de onödigtvis så sent utfärdas, att enskildte eller det allmänna derigenom tillskyndas förluster, så är vägen öppen, på hvilken den skyldige kan ställas till ansvar. Någon annan ordning dervid känner jag ej. Grefve von Rosen: Då Herr Hjerta måtte hafva missförstått mig, får jag åter uprepa, alt den förhöjning i tolag, som i Den 19 Februarii e. m. 361 Götheborg ägde rum, var en följd af ökade utgifter, eller en lönförhöjning för Magistraten, som redan för 9 å 10 år sedan var beviljad. Inga medel funnos, utom tolagen. DrätselCommissionen och Magistraten arbetade i 2 år med HandelsSocieteten, innan de blefvo öfverens att föreslå 2 procent för inkommande och 1 för utgående, som äfven beviljades. Sedan likväl Stockholm ett år derefter erhållit procent, begärde DrätselCommissionen detsamma för Götheborg, men fick afslag; och således tror jag icke, att någon hvarken i Stockholm eller Götheborg har orsak att klaga öfver arbitrage från Regeringens sida. Herr Hjerta: Tolagen hör ej så nödvändigt till saken, att den här särskildt behöfver utvecklas.
Vi se oss omkring. På bordet ligger en bok uppslagen. » Sitter kullan o c h läser här i skymningen? » frågade jag. » Hvad är det för lektyr kullan har? » Hon räcker oss boken. Det är en abc-bok på engelska. » Jaså, kullan läser engelska. » » Ja, jag tänker allt, att j a g skall lära mig, » svarar hon gladt. Och så berättar hon, att hon fått boken skickad från sin bror, som är ingeniör i Amerika, att hon sedan i vintras går på en kurs i engelska, och att hon redan Tärt sig förstå och tala litet, så att hon snart tror sig kunna spraka med resande engelsman o c h amerikanare, när de komma till Skansen. Det är doktorn, som kostar på henne den där undervisningen. » Ja, lycka till då, kära Kerstin, » säger min svägerska, som känner alla kullorna på Skansen, » men res bara ej till Amerika, då du lärt dig språket, ty det är nog inte doktorns mening! » Och så nicka vi åt vår lilla glada kulla: » Adjö, adjö. » Och hon nickar tillbaka: » Adjöss, adjöss. » Nu kommo vi till kolarkojorna, en från Små- land, en från Bergslagen. Det är sådana där provisoriska tillflyktsorter, som innehålla blott en eldstad o c h en granrisbäddd för kolaren, då han dag och natt måste ligga och vakta milan » långt, långt bort i skogen. » Och svägerskan gnolade på Geijers bekanta visa. I Morastugan, där vi nu trädde in, var mycket lifligt. Här stodo fina Stockholmsdamer o c h herrar skockade kring kullan o c h utfrågade henne om allt möjligt. D e fina damerna finna det mesta så fasligt eländigt och fult och groft och beklaga » det fattiga folket. » Sådant tycka ej våra kullor om. Där framme vid det lilla fönstret med sina små, små rutor står ett bord med hvarjehanda tillbehör till de kända moraklockorna. Det är fars urmakarverkstad. » Hur kan ni vid den här klena dagern göra kloekor? » säger en dam i jämrande ton.
Persson för Lagunda, Hagunda, Ulleråker, Bälinge, Waxala och Rasbo Härader. G. Bolin för Norunda, Wendels, Tierps, Wesslands och Elfkarleby, Leufsta, Films och Dannemora Tingslager samt Olands Härad. Gust. Larson för Närdinghundra, Lyhundra, Sjuhundra Härader samt Frötuna och Länna Skeppslager. M. Pehrson för Frösåkers Härad samt Wäddö och Häfverö jemte Bro och Wätö Skeppslager. Carl Nettelbladt för Färentuna ooch Sollentuna Härader samt Akers, Wermdö och Danderyds Skeppslager. J. Holm för Långhundra, Seminghundra, Erlinghundra och Wallentuna Härader. R. H. Isoz för Sotholms, Öknebo och Svartlösa Härader. E. M. Falck för Kinne, Kinnefjerdings, Skånings och Laske Härader. Anders Jonsson för Wiste, Ase, Kållands och Barne Härader. Joh. Andersson för Wadsbo Härad. G. Bjerkander för Wartofta och Frökinds Härader. J. M. Lundahl för Wilske, Gudhems, Walle och Kåkinds Härader. S. Heurlin för Sunnerbo Härad. Johan Pettersson för Norrvidinge, Kinnevalds och Allbo Härader. G. Johansson för Uppvidinge och Konga Härader. Johannes 9ttf8bag8s23ef(ut 1860. 81 Johannes Andersson för Tveta, Wista och Mo Härader. J. Lönn för Östra Härad. A. J. Sandstedt för Westra Härad. S. G. Johansson för Östbo och Westbo Härader. J. Larsson för Norra och Södra Wedbo Härader. Erik Malmin för Wåhla, Öfveroch Ytter-Tjurbo, Thorstuna och Simtuna Härader. Joh. Öström för Norrbo, Wagnsbro och Gamla Norbergs Härader. Eric Jonsson för Åkerbo Härad och Skinnskattebergs Bergslag. CL G. Cederskog för Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds Härader. P. E. Andersson för Tuhundra och Siende Härader.
Föredrogos och remitterades till Stats-utskottet Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna nådiga propositioner: 1 :o dels i anledning af vid sista riksdagen gjord begäran om utredliin af skogsplanteringskassans inkomster och utgifter, dels angående serskilda framställningar, i fråga om vården och tillsynen å, samt hushållningen med, de i riket varande härads-allmänningar. 2*o angående understöd af allmänna medel för tullstatens enskilda pensions-inrättning; 3:o angående säkerhetshandlingarne för det till fullbordande af hamnanläggningen vid Götheborg af Rikets Ständer beviljade lån, stort 140,000 R:dr; 4:o i fråga om förre Jandskamereraren kammar-rätts-rådet G. Sylvanders underdåniga ansökning, rörande eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp. S. D. Föredi’ogs ånyo komminister Janzons motion om inskräkning i spritdryckers försäljning, i hvilken motion Biskop Bruhn, Pastor Primarius Pettersson, Doktorerne Wallin, Sandberg, Norström och Säve, Lektor Wallman samt Prostarna Osterman, Traneus, Setterblad, Odelberg, Melander och Cnattingius instämt. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. S. D. Föredrogs ånyo Prosten Ge/lerstedts motion om fylleri-kuranstalters inrättande i länen. Denna motion, jemte de i anledning deraf afgifna yttranden af åtskilige ståndets ledamöter, remitterades tili Lag-utskottet. S. D. Föredrogs ånyo komminister Janzojis motion om upphörande af all förhöjd tjenstårs-beräkning. Denna motion, jemte hvad i anledning deraf i ståndet an förd t blifvit, remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. S, D. Föredrogs ånyo komminister Hallens motion om förändrad reglering af kappelanernes löneinkomster. Denna motion, jemte de i anledning deraf i ståndet gjorda anföranden, remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet.
Prat. 1834■ 5 Sami. 2 A/d. a 3:dje Häftet, I» Bevillnoch Occon.-Ulsk. Betänkande N:0 5. i sammanhang härmed, föreslå, att då flere åboer å samma hemman eller å serskilde hemman inom samma byalag förena sig om en gemensam utöfning af deras bränvinsbrännings-rätlighet med en gemensam panna, bränvinsbränningen bör verkställas på viss uppgifven lägenhet inom hemmanets eller byalagets område, i hvilka omständigheter Utskotten uti det reglementariska vilja föreslå de Stadgandeu, som, till förekommande af missbruk , kunna finnas af nöden. §• 18. Vidkommande de i åtskil 1 ige motioner framställde yrkanden , deh att minuterings-rättfgheten af bränvin måtte hvar och en tillåtas emot afgifter till Staten, och dels att berörde rättighet måtte alldeles upphöra eller åtminstone krogarnes antal inskränkas; så enär Utskotten anse en obegränsad minuterings-rättighet af bränvin understödja fyllerilasten, samt att åter ett allmänt förbud emot minutering af bränvin skulle föranleda till lömtkrögeri, finna Utskotten sig icke kunna biträda dessa motioner i vidsträcktare måtto, än att Utskotten tillstyrka: det nödig inskränkning i minulerings-rältigheten må vidtagas, i hvilket afseende, äfvensom angående beskattningen af denna rättighet, Utskotten vilja meddela yttrande i det Betänkande, som kommer att åtfölja Förslaget till reglementariska föreskrifter om brön vinsbränningens utöfning; i sammanhang hvarmed Utskotten gemensamt med LagUtskottet äfven torde få besvara öfrige delar nf de i ätnnet framställde motioner. Hvad Utskotten här ofvan föreslagit, varder till Rikets Höglofl. tstSu» ders pröfning vördsamt öfverlemnadl. Flere Ledamöters serskilde yttranden bifogas. Stockholm den 10 Junii i834- Bsvsiln.- och Oecon.-Utsk. Betaande JY.o 3. N:o r. Pannerymds Tariff".
Nåd efterskänka den ifrågavarande arrende-skillnaden för dep kommande tiden. Riksens Ständer framhärda etc. 424 Expeditions-XJtskQttets Memorial. N:o 165,’ % 3 Expeditions-Utskottets Memorial, till Ilogvördiga Presle-Ståndet, i anledning af anmärkningar mot Utskottets Förslag till underdånig Skrifvelse ]$:a 117; Ener uppläsandet, inom Högvordiga Preste» Ståndet, af Expeditions-Utskottets Förslag, N:a 117, till underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, angående, närmare bestämmande i livad fall Provincial-Medici besiktningar äro nödvändiga vidi uppkommande tvifvelsmål, huruvida död person yådeligen omkommit eller icke, har, med anled» ning af anmärkning dels mot ofvanstående ru» brik, deruti ordet vädeligen varit uteglömdt, och dels mot följande uttryck i Contexten: ’att tvif* velsmåltt om dödssättet skall vara utröndt,” Högvördiga Ståndet, under der 1 i denna månadj samma Förslag till Utskottets åtgärd återremitterat. Vidkommande anmärkningen mot rubriken, bar Utskottet skolat upplysa, att ett skriffel blifvit begånget; och hvad de anmärkta orden i Contexten beträffar, får Utskottet vördsamt an» föra, att slutledningen i Lag-Utskottets af alla Ftiks-Stånden bifallna tillstyrkande 1 målet är bygd på en enda premiss. Enär nu Utskottet^ sorn måste anse ett till Kongl. Maj:t framburet Lagförändrings-Förslag böra vara motiverait, i sådant afseende följt den ordalydelse, sorn i LagUtskottets Betänkande förekommer, kan Utskottet icke tillstyrka någon förändring i redactionea af Förslaget, Qville t dessutom af Höglofl.