Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domare inom Domsagan eller derinwid, omtilgäng dertil finnes, eller i annor händelse någon annan, och hwilken da kommer at under förrättningen af Allmänna medel åtnjuta skjuts för rwä hästar, samt En Riksdaler i dag-traHLinente; men som pä Gottland och i de Norra Domsagorne uti Westerbottn, Ångermanland och Jemtland, hörande under Swea HofRätt, samt den af Lagmannen Langlin innehafivande Domsaga uti Wermeland under Götha HofRätt dels communicstion emellan Under-Domstolen och Hof-Rätten gar langfammare, dels Domsagorrie äro synnerligen widsträckte, har Eder Kongl. Maj:t i Räder föreflagit, at, derest personer af förenämnde egenskaper uti berörde Domsagor finnas, eller ock wore hugade at begifwa sig dit, samt ataga sig at derstädes qwarblifwa, förse dem med Förordnande, at, när Orclmairo Domaren är hindrad, da hälla Urtima Ting i broktmäl, om den anklagade är häcktad, emot åtnjutande af skjuts och traLainente pä sätt förberörd! är; dock borde Ordinarie Domaren, wid hwarje sädan händelse, gifwa det jemte de hinder som för honom upstätt, tilkänna hos Hof Rätten, som ägde tilse at missbruk derwid icke skedde. Dä desse i Räder föreflagne stadganden åsyfta, och säsom Lag fastställde ofelbart stola i stor mon befrämja det för sä wäl Samhällets som en stildkes - Den i? Mars. 795 stildtes basta och säkerhet högst wigtiga ändamäl, at genom ffyndsamr företagen ransakning ven ostylVige snart mä befrias fran fängenstap, och för Ven brottslige Vetz förijenta straff snart följa pa werkelig mihgerning, men hans livanve genom län warigt fängelse ej utöfwer Lagens ändamål förökas, hafwa Riksens Stänver mev unvervänigc bifall ril verra af Ever Kongl. Maj.t i Naver framställda förslag, detsamma säsom gällande Lag antagit.
Lån oundvikeligt; och hvad har val Innehafvarcn af Fastighetslån vunnit, om han, utom ränta och Capitalafbetalmngar, skall erlägga högre bevillning för att lemna medel till räntebetalning å ett utländskt Lån P Att alla andra hafva förlorat är åtminstone säkert. För min del anser jag således att några ytterligare fastighetslån ej böra komma i fråga i annat fall, än att de till Banquen inflytande Capital-afbetalningar ej kunna i andre vägar åter utgå. c Af Herr Professoren Doctor Lundblad: De förenade Statsoch Banco-Utskotten yttaade sig vid j8i8 års Riksmöte om Fastighets Lån - Bunco-Utshotlels Betänianden. 443 Lån, som följer: ©e fastställda grunderna för Fastighets'Lanen kunna i allmänhet icke, gillas. I stället , att de, såsom åsyftades, skulle lemna en väsendtlig tillgäng för verkligen Län-behufaande, hafva villkoren gifvit anledning dertill, att personer , sorn icke haft af nöden någon undsätt• ning, men lättare än de, hvilka deraf varit i be* hof, kunnat anskaffa erforderliga säkerhets handlingar, sökt dessa Lån, för den dermed förknippade förmån skull hvadan ock , då företrädet icke berott af annat, än det tidigaste anmälandet troligt är, att, vid verkställigheten, betydligaste delen af Fastighets Lane-Summan förfelat det egenteliga ändamålet, o. s. v. (Se Bihang till RiksStandens Protocoll, 1817 och 18x8 6:te Sami. pag. 2x3.) Sedan Riksens Höglofl, Ständer, i anledning af detta väl grundade omdöme, vid 1818 års Riksdag beslutat, att, efter 18^0 års utgång, några nya Fastighets-Rån icke skulle utgifvas, och då jag, såsom Redamot af Höglofl. BancoUtskottet, vid denna Riksdag samlat högst afskräckande bevis .derpå, att dylika
Balans till år 1845- Skuld: Till Manufaktur-Diskontfonden för lemnade förskotter, Kapital 12,100: Räntor derå 403:15. 4. 12,503:15. 4. „ Kongl. Kommerse-Kollegii Statistiska Kontor för lemnade förskotter af influtna tulloch konfiskationsmedel 4,487: 7. 8. Balans från år j8/fs. Utgifter: Ränta till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor för af kreditivet begagnade medel år 1843, enligt en på grund af Kongl. Brefvet den 14 Augusti 1841 upprättad vidräkning, 630: 7. 3. P. C. Dihlström, skillnad emellan den i 1840, 1841 och 1842 års Hufvud böcker honom påförda och den af Rikkets Ständers Riksgälds-Kontor godtgjorda ränta, 30: 660 7 Balans till år i844- T i 11 gånga r. l:o Säkra: Behållning i Rikets Ständers Bank . 24:12. 9. Palme. - 33 — Diskontfonden för år 1843. Credit. Balans frän år 184%- Tillgångar: l:o Salira, Behållning i Rikets Ständers Bank . 380: 2. 6. Kapitalslut öfver Nja 111- Dcbet. Balans från år 1843. Skuld: l:o Till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor för af kreditivet begagnade medel är 1843, kapital, 23,380: Utgi fler: Ränta till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor för af kreditivet begagnade medel år 1844, enligt på grund af Kongl. Brefvet den 14 Augusti 1841 upprättad vidräkning Dito dito för åren 1841, 1842 och 1843, enligt Kongl. Brefvet den 12 November 1844, ■. • Balans till år 1848. A. Palme. Diskont fonden för år 1844. Credit Balans från ur 1843.
RegeringsFormen, bibehåller Svenska Folket vid dess iirgamla rått att beskatta sig sjelft och den 62 § stadgar, att sedan Riksens Ständer pröfvat Statsutskottets uppgifne Statsbehof, ankommer det å dem att åtaga sig en deremot svarande Bevillning, samt fastställa huru särskildta summor deraf skola till särskildta ändamål användas* och dessa summor under bestämda hufvudtitlar uti RiksStaten anslå. Att kiinna pröfva förutsätter rättigheten att antaga eller afslå hvad till pröfning blifvit frainståldt. Således aga Riksens Ständer, efter min oförgripliga tanka* rättighet att antaga, förändra eller afslå de uppgifna Statsbehofvert i alla detailler och sedarji anordna de för hvarje hufvitdtitel derefter upp* kommande surnmcsr. Den som åger ätt determinera hufvudsummorna, måtte vål ock äga atlt fastställa de partielje deraf, och hade Riksens Ständer icke denna rätt, så Vöre deras sjelfbeskattningsrått, icke annat ån en absolut Bevillningsskyldighet* soui skulle utsträckas så långt sota påfordringarne, Med anledning häraf, får jag vördsammeligen proponera: att Riksens Höglofl. Ständer uppdraga deras Statsutskott, att författa en jemförelse emellan 1810 och 1822 årens RiksStater och efter högaste och samvetsgrannaste pröfning, anmärka de Verk, Embetsmån öoh sysslor, hvilka Utskottet anser kunna indragas* utaä ao Den i Martil, att de allmänna årendernes ordentliga gång derigenom skulle möjligen komma att lida: lika som hvilka pensioner kunna indragas: och efter det Utskottet afgifvit yttrande om i hvad mon de till indragning föreslagne tjensters och pensioner innehafvare synas böra få behålla hela eller någon del af de löner eller pensioner de innehafva, allt efter deras längre eller kortare tjenstetid, till Riksens Ständer öfverlemna granska ning af hvad Utskottet funnit sig befogadt att således föreslå.
Det tyckes ej böra påläggas den ena eller den andra af dem något annat tvång, än det, som i ett civiliserad t land påkallas till sedernas och den borgerliga säkerhetens vård, — ett tvång, som, är alldeles nödvändigt för deras eget sjelfbestånd, hvilket måste äfven tyras, om de erhålla en skef och förderflig rigtning. Utskottet kan icke inse, att den Kongl. Theatern »kulle lida något synnerligt men, genom enskilda Theatrars anläggande i liufvudstaden. Med de förmoner af fri local, redan befintliga ansenliga förråd och serskildt anslag, som den åtnjuter, är den alltid i tillfälle att bättre, äu en enskild Thea ter, kunna uppfylla en publiks billiga fordringar, och genom en fullkomligare konstutofning skall den otyifvelagtigt alltid vinna och bibehålla ett företräde framför hvarje enskildt försök pä denna väg. Försedd dessutom med fördelar, som ej egas af de enskilda Theatrarne, skall den, om den rätt bevakar sin fördel, ifrån dem efterhand, draga till sig de skickligaste ämnena, och dessa Theatrar skola således utgöra en ständig Skola, hvarifrån sujetter till Kongl. Theatern komma att utgå. Det är äfven en annan orsak, hvarföre, efter Utskottets tanka, enskilda Theatrar böra i hufvudstaden tillåtas. De skådespel, som å den Kongl. Theatern uppföras äro, ehuru tillgänglige för alla, likväl allt för dyra för mindre bemedlade personer, och dessutom i allmänhet så dane, att åstundan att dera besöka förutsätter en mera utbildad smak, än sona vanligen träffas hos de lägre folkclasserne, för hvilka deremot skådespel, innehållande scener ur folklifvet, oftast äro mera begärliga och medföra större nöje.
Hans skyldighet består egentligen deri, att, utom hvad i anseende till Sjuderimanskapets antagande uti 4 och 5 Punkterna här nedan förs - t)en i 9 April. 339 'reskrifves, på allt tjenligt sättsöka befrämja Snltpeter-plantladu-inränningen, så ätt lönande sjud* ningar, utan dagsverkens och veds föfspillanJe, må kunna ä passande tider Verkställas; att efterse att Kopparpannorna icke genom vårdslös inrättning förbrännas eller skadas; ätt uppå jordägares req visitioner årligen fördela dét befintliga manskapet, till jördberednings'och sjhdnings-aM beten, samt till -Landshöfdingen afgifva berättelse derom; att två gånger öm året, Först om våren, då arbetstiden börjes, och sedan/i Juli och Augusti månader göra 'en resa inom districtét för att tillse, huru med ladhinrättningen Och bjudningen fortgår, på. det han må kunna gå Vederbörande Hemmansägare till banda med goda råd samt föreslå de rättelser, som kunna bellöFvas. Skulle dessemellan några skrifteliga eller rrmnteligä förfrågningar angående 'sj tidningen 'göras Iros l>iTectionen, bör lian skyndsamt och beredvilligt svara. Honom åligger ock, ätt förskaffa sig underrättelsé, huruyida några nyttiga rön i Saftpetersjuderikdnsten Under tiden göras, äntihgéa Vid den å Kungsholmen i Stockholm anlagde inrättning eller annorstädes, för att genom Khngö* reise låta sådanä upptäckter komma till Allmänhetens kännedom. Directeuren bör äfven genom brefvexling söka bereda innevånarne i hans in* fepection Underrättelse örn hvilka Härad, Socknar öller Hemman i andra Kärl, som kunna åstunda 'göra inköp af Saltpeter till leverering å örtens uppbördsställén, på det Saltpeter-tillverkaren ej *nå sakna afsättning på sin vara. 3m 310 Den 19 April. t 3:0
Domkyrkospanmål af 124 tunnor korn måtte tillerkännas Stifts-kyrkan i Hernösand, dessa framställningar likväl icke lyckats vinna Nådigt bifall, Genom Kongl. Brefvet af den 5 Mars 1648 hade emellertid ett särskildt anslag af 70 tunnor korn blifvit beviljadt till, som orden lyda, “Hernösands kyrkas förfärdigande och vidmakthållande, äfvensom ett särdeles hus' upprättande i Hernösand, hvarest Presterskapet sina synoder och andra publika sammankomster hafva och hålla kunna®, hvilket anslag numera, efter 34 kappar på tunnan, utgörande 66 tunnor 3% kappar, undertiden från 172 -talet blifvit lika fördelad! mellan kyrkan och synodal-huset, oaktadt kyrkans ojemförligt större behof af an - Stats-Utskoltets Utldlande S:o 202. 7 slaget oell oaktadt något gällande förordnande lill stud för ifrågavarande, för kyrkan menliga, delnings-grund veterligen icke funnits. 1 anledning häraf auköllo, uti till Kongl. Majit i Januari 1852 ingifven underdånig ansökning. Hernösands stads-och landsförsamlingar, att hela tionde-anslaget dädanefter måtte få för kyrkans räkning indrifvas oell redovisas, emot förbindelse för kyrkokassa!) att bekosta synodal-lokalens underhåll.
Fullmägtige hafva, vid öfvervägande häraf, funnit blott 2:ne alternativ återstå för ändamålets vinnande, nemi. antingen att, såsom åren 1827 och 1828, med inhemska vexelinnehafvare eller Ieveranleurer sluta •ontract om införskaffande af större partier silfver, eller ock alt öfverenskomma med ett eller flera utländska handelshus, alt, under loppet af år 1831, till Bankens disposition leverera den erforderliga qvantiteten i silfver, under vilkor, att derföre, i mon af skeende leverance, erhålla ett motsvarande belopp i Svenska Bancosedlar utaf den fond, som till silfverupphandling funnes bestämd, med förbehåll för Banken, att, efter hand, när omständigheterne sådant tilläte, under åren i832, 1833 och i834» härom uppgöra vidare liqvid, hvilken öfverenskommelse Fullmägtige trott med temlig visshet kunna afslutas enligt sådana grunder, att de 270,000 R:dr, som utgjorde öfverskott på silfverupphandlings-fonden, blefve mera än ti 11 ruck i i ge för alla möjligen uppkommande extra kostnader, hvilket de deremot, efter Fullmägtiges öfvertygelse, säkerligen ej blefve, om behofvet skulle genom vexeluppköp på Börsen för Bankens egen räkning fyllas.
Solen har försvunnit, det blir allt tystare och mörkare omkring vår Fru, hon märker det icke, hon gråter smått ännu – Gud vet hur länge hon suttit der och gråtit och smålett och talat smått för sig sjelf, om ej en torr hosta och ett ganska sträft utrop af missnöje, på en gång stört tystnaden omkring henne. Fru Wahl spritter till, torkar ögonen och ser förläget upp – Lång, mager och högst onådig står ganska riktigt Gertrud der framför henne, och en stund genomborras den rodnande Matmodern af trotjenarinnans skarpa ögonkast, innan hon med af ålder och vresighet något darrande stämma utbrister: ”För en half timme var klockan half nio å Gertrud ställde mjålken på bordet, men Hennes Nåd sitter ute – i fukten – ough ough – å – gråter – Gråta just i qväll – fåtts in hela skörden med all denna regnväderleken! – Just griabelt sitta ute å förkyla sig – ough – ough – Gertrud får visst koka ölost i ställe för den kalla mjålken till Hennes Nåd.” ”Ja, det kan du göra och dricka ut den å mina vägnar,” svarar Hennes Nåd, i det hon reser sig upp från soffan, och med ungdomligt lätta steg skyndar hem undan Gertruds aftonkyla. Ständigt till venster om och på några stegs afstånd ifrån Hennes Nåd, trippar Gertrud efter, så godt hon kan. Hennes Nåd springer bra fort, för att vara så rik! Ack – Ack! – Gertrud är tvungen att vara styf och stärkt i hennes ställe I ena hörnet af stora matsalen brinna två ljus på ett litet dukadt bord. Mjölk och bröd utgöra hela anrättningen. Fru Wahl gör en tyst bordsbön, sätter sig, tar ett stycke knäckebröd i ena, en sked i andra handen – men – utan att vidare fortsätta ätbestyret – stirrar rakt in i ljusen. Det skadar ögonen, och Hennes Nåd är i alla fall rödögd nog i qväll Till venster om Hennes Nåd har Gertrud stadnat, ser på henne och skakar på hufvudet. Gertrud sjelf ser nu så vänlig ut, hon möjligtvis kan – af det simpla skälet att Hennes Nåd syns ledsen. Får bara hon åter sitt vanliga humör, så får Gertruds ansigte nog igen sitt
(Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 10.) S. A. K. Genom nådig Proposition af den 27 Oktober sisth år har E. K. M.l meddelat Rikets Ständer, att, sedan Kronofogden uti Inlands fögderi af Göteborgs och Bohus län Anders Rhodin, enligt Ii. K. M:ls Befallningshafvandes i länet ordres, indrifvit och uppburit åtskilliga specificerade medel, lill ett sammanräknadt belopp af 1,971 R:dr 71 öre R:mt, dem han den 22 December 1854 från sitt boställe, uti låst väska, med kronobrefbärare afsändt till ett posthemman, hvarifrån brefvet borde af postiljon befordras till närmaste Post-kontor och der, under öppen rekommendation, afgå till E. K. M:ts Befallningshafvande, så hade väskan, med brefvet och penningarne, på vägen till posthemmanet blifvit bref-bäraren genom rån frånhänd, utan att penningarne derefter tillrättakommit eller, vid ransakningen inför domstol, någon af de för rånet misstänkta personer kunnat derför fällas; i följd hvaraf Rhodin blifvit affordrad ersättning lör de förkomne medlen och jemväl genom Göta Hof-rätts särskilda domar af den 21 Januari IIih. till II. St. Prot. Skrifvelse, N:o 7. 1859 ålagd alt dem gälda; och sedan Rhodin, hvilken, i anseende till dermed förenade betydliga kostnader, icke kunnat draga dessa domar under E. K. M:ts nådiga pröfning, utan måst låta dem emot sig vinna laga kraft, till deras fullgörande utbetalt, med räntor ock lagsökningskoslnader, tillhopa 1.580 R:dr 12 sk. 8 rst. Banko; har Rhodin, under åberopande af den kännbara och olycksbringande inflytelse som denna förlust medförde i hans och hans familjs ställning, hos E. K M:t i underdånighet anhållit, det ersättning för samma förlust måtte honom i nåder beredas.
RiksgäldsSedelstocken, som vid denoa uppställning ej i jemförelse kommer oss till last, är nu blott 3,73 1,2 50 R:drf; men var deremot 1808 4,544,330, 1807 5.3055200, 1 806 6,783,7*0, och 1805 §,302,31 o, jemte t million Discontpapper. Vårt förhållande mellan SilfverFond och BancoSedelstock var det året eller 1805 nära det samma sotp nu, men deremot hade vi samma år gångbart Riksgälds och Discontpapper som gällde lika med Silfver 5,653,853 R:dr mer än nu, som gör 16,000,000 efter nu varande Cours. Med de principar för all Bankinrättning man antagit, jemfördt med det förhållande som Tablauen af vår egen Bank lämnar från 1777 till 182a, visar sig, att Coursin bibehållit sig omkring allpari under vexling, med vida oförmånligare förhållande än nu. Vi njuta nu fredens lugn , vi behöfva ej som under hela den epoken skedde, importera Spannemål för millioner, räntorne för vår utländska skuld trycka ej nu som då på Handelsvågen. Vår Hufvudexport Jernet är efterfrågadt och säljbart, hvilket mellan åren 1807 och 1813, genom den då varande oförmopliga conjuncturen, betydligt ökade Vexelbehofven, till last för den Utländska handeln; vår* Näringar producera Den 22 Julli e, m. i alla utgreningar långt mera nu än då, Folkmängden har betydligt ökat sig; efter dessa framställda fackt*, frågar jag vördsammast hvarföre det skulle behöfvas 8 millioner, Silfver nu till att realisera , eller låta utvexling gå med 10 till ii millioner i Sedlar, då erfarenheten lär oss att sådant gått ann förut och således borde kunna verkställas nu , om vi också skulle äga många flera millioner i Sedlar än hvad vi äga.
Sevill ilin js-Vlskollels Memorial j N.-o 23. 27 204:o. Den, som, på sätt 3 Stånd beslutat, anser införselstullen å käppar, alla slag, böra bibehållas vid 32 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna lull till 24 sk. per skålpund. I afseende å artikeln kött hade Utskottet tillstyrkt att nedsätta införselstullen: å ”färskt” från 32 till 20 sk. lispundet, å ”salladi” från 6 r:dr 32 sk. till 5 r:dr tunnan, och å ”torkadt eller rökt” från 1 r:dr 16 sk. till 32 sk. per lispund. Förslaget angående färskt kött hafva lValderskåpet och Adeln samt Borgare-ståndet bifallit, men Presteoch Bonde-stånden_, under vidblifvande af gällande taxa, ogillat. Utskottet inbjuder sistbemälde två Stånd, alt i de öfriga Ståndens beslut sig förena, och föreslår, för annan händelse, omröstning enligt denna proposition: 205:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införselstullen å färskt kött nedsättes till 20 sk. lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner JNej, bibehålles tullen vid 32 sk. per lispund. Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hafva godkänt Utskottets förslag att å saltadt kött bestämma införselstullen till 5 r:dr tunnan, hvaremot Borgare-ständet nedsatt denna tull lill 4 r.dr samt Bondeståndet åter bibehållit gällande tullsats 6 r:dr 32 sk. per tunna. Såvida Borgareoch Bondestånden icke vilja frånträda dessa sina sins emellan och från öfriga Ståndens skiljaktiga beslut samt antaga Utskottets förslag, måste följande omröstningar ega rum: aj om kontrapropositionen:
69 i betraktande af den, utaf kollegium i underdånighet föreslagna organisation af laltläkare-korpsen, synes den läkare, hvilken i denna egenskap anslälles, fullt jemförlig med de för arméen erforderliga fallläkarne, hvadan alltså hans embetsmannaställning borde lämpas till öfverensstämmelse med dessas, och alltså hans tjenstegrad, aflöning under tjenstgöring utom stationen och pensionsrätt vid afskedslagandet bestämmas lika med kommendör-kapiteners vid flottan; hans åliggande hufvudsakligen blifva att, såsom tillhörande befälhafvande-amiralens stab, tillhandagå denne med råd och upplysningar i allt, hvad till sjukvården hörer, såväl vid stationen som för utgående sjöexpeditioner, samt i behörig ordning anmäla hvad i denna del förtjenar uppmärksamhet eller tarfvar åtgärd; att hafva specielt inseende öfver sjukhusen å stationen, samt öfver instrumentoch medikaments-förråden; och att, såsom närmaste förman för de vid stationen anställde läkare, från desse emottaga rapporter om allt hvad lill helsö- och sjukvården hörer, äfvensom till Kongl.
För Lappmarks-ecklesiastik-fondens till Riksgälds-kontoret öfverlemnade behållning, som utgjorde Etthundratusen sjuhuudrasjutiosju R:dr 16 öre, skall Riksgälds-kontoret erlägga Fem procent årlig ränta; hvilken räuta, vid hvarje års slut, med Femtusen tretioåtta R:dr 86 öre bör till Kongl. Stats-kontoret utbetalas. § 17- Under derför stadgade vilkor skola efter vederbörliga reqvisitioner, utbetalas de, enligt planen för Kongl. f. d. Nummerlotteriet och derstädes förda matriklar, till utbetalning förfallna, men hittills icke utbekomna s. k. brudgåfv o-vinster. § 18. I öfverensstämmelse med det af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer stadgade vilkor för öfverlemnande till Riksgälds-kontoret af de från Landt-ränterierna och Ofver-ståthållare-embetets Kansli till Kongl. Stats-kontoret inlevererade äldre depositionsmedel, åligger det förstnämnde verk, att, efter skeende reqvisitioner, tillhandahålla Kongl. Stats-kontoret hvad tilläfventyrs kan erfordras för verkställigheten af de restitutioncr utaf sagde medel, hvilka redan blifvit eller framdeles varda i behörig ordning beviljade. § 19- Likaså hör Riksgäld s-kontoret utaf de, jemlikt Rikets Ständers beslut, från Postverket emottagna medel, som varit inneslutna uti öfverblifna bref, och hvilka, efter afdrag af en verkställd restitution, utgjorde Fyratusen sjuhundratjugosju R:dr 32 öre, tillhandahålla Postverkets Styrelse det eller de belopp, hvartill vederbörande inför samma Styrelse kunna styrka sin eganderätt. § 20. De för undsättningar vid missvexter eller felslagna skördar anvisade medel, hvilka redan blifvit eller framdeles varda från Kongl. Stats-kontoret öfverlemnade till Riksgälds-kontoret och derstädes innestå, skola, vid skeende reqvisitioner, Kongl.
Maj:t, beträffande bristen 2,873 Rdr 25 öre, genom Nådigt Rref den 14 Maj 1861, förklarat densamma böra, såsom förut egt rum, af KrigsKollegium utaf under händer egande medel förskjutas emot ersättning, som Kongl. Maj:t, uppå Kollegii derom årligen skeende anmälan, ville bestämma. Den af Kongl. Maj:t godkända staten är väl icke gällande längre än under nuvarande statsreglering; men då någon nedsättning uti de regementena tillkommande anslags belopp icke kan ega rum, hemställes i underdånighet, att, till den anmälda bristens fyllande, Eders Kongl, Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att med 2,873 Rdr 25 öre tillöka nuvarande anslaget till Kavallerioch Artillerihästars remontering och skoning, samt att detsamma alltså förhöjes från 55,761 Rdr 50 öre till 58,634 Rdr 75 öre. Lega för hästar lill Artilleriets exercis. På sätt jag här ofvan i underdånighet föreslagit, skulle detta anslag, i och för en ökad utgift för exercis-hästar vid Ingenieur-truppen, höjas med 3,064 Rdr 6 öre. Fouragering af Artilleriets och Värfvarde Kavalleriets hästar.