Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den gamla lagen var klokare, den reglementerade ej och det är reglementeringen som i dessa tider bortskämmer allt. Då rättade man sig efter brottets beskaffenhet och lämpade sig efter sina tillgångar och den personlighet man hade för sig. Det har blifvit sagdt, att äfven i 1734 års lag funnes otydlighet. Visserligen får man den länge nog begrunda, innan man finnér meningen; men då man engång henne träffat, är den 1 H. 17 258 Den 18 December f. m. sann och klar. Öfver den nya lagen behöfver man ej långt grubbel, af skäl, att i dess tankar ej finnes något djup. Om de bevis på dålig redaktion, jag hittills uppgifvit, ej äro tillräckliga, finnas flere i beredskap. Det förekommer i 28 cap. 16 §, om embetsman, som gjort tillgrepp af penningar, eller förskingrat medel, eller ”har lian till bristens döljande företett vetterligen oriktiga verifikationer...”, hvarvid man skäligen kan fråga, först om verifikation på underslef någonsin kan vara riktig och sedan, i fall ordet oriktig ansetts behötligl, om tänkbart är att en sådan verifikationens oriktighet kan vara ovetterlig för samma person när han, efter §:s eget uttryck, derigenom vill dölja sitt tillgrepp. Ex. Hr Gr. Posse: Jag beder om förlåtelse att jag ännu en gång faller R. o. Ad. besvärlig med mitt yttrande; men hvad Hr Rääf nyss anfört, som bevis på fel i redaktion, kan jag ej lemna obesvaradt. Hr Rääf bar, om jag ej hört orätt, sagt, att en verifikation ej kan vara vetterligen oriktig. Detta måste dock vara orätt påstått, ty om en kronofogde, som kommit på balans, verificerar sin uppbörd med ett af länsman eller fjerdingsman emottaget qvittens, så kan delta qvittens ej allenast vara oriktigt utan äfven vara det kronofogden ovelterligen. Hr von Hartmansdorff, Ali g.: Hr Gr. Posse bar mot Hr Rääf anmärkt, hurusom den strafflag, hvilken nu är föreslagen, troligen skulle blifva verksam nog.
I viss mån eftersträfvar man det största » sans facon » i umgänget; en balinbjudning från ett chic-hus helt enkelt: » Mr. et M:me seront chez eux » den och den dagen kl. half 1 0, hvarpå nedtill bifogas ett kort » on dansera ». Men stilfulla måste aftnarne i alla fall vara. Hos grefvinnan de Chambrun, den mest firade af muserna vid amatörteatern, uppför man monologer, och hos Madame Ratazzi, som slagit ned sina bopå- lar i det förut af M:me Adam bebodda hotellet vid Boulevard Poissonniére och där utgifver en ny » Nouvelle Revue », hållas regelbundna gymnastikfester för att fira de nyaste framstegen på den » kropppsliga utvecklingens » område. Kroppsliga kraftöfningar till och med som salongssport ha i Seinestaden blifvit högsta fashion. Äfven detta hör till i \ i \ Vo \ oå.a» vingtiéme Kungl. operan har återupptagit Mozarts odödliga opera » Figaros bröllop ». Att dess sedan gammalt välkända o c h älskade melodier skulle slå synnerligen an, kunde man nu vänta. Utförandet var särskildt å fruntimmerssidan förträffligt. I synnerhet förtjäna fruarna Östberg och Edling det största erkännande för deras öfverdådigt präktiga återgifvande af grefvinnans o c h Susannas partier. Fröken Jungstedt var äfvenledes mycket bra som pågen Cherubin. Däremot räckte hvarken hr Johanson eller hr Nygren till i sina resp. uppgifter som Almaviva och Figaro. Hr Johansons stämma är för svag, o c h han saknar den nobless i föredrag o c h spel, som detta parti betingar. Hr Nygren åter bör inlägga litet mera lif och glädtighet i utförandet af sitt parti. Öfriga medspelande fylde ganska godt sina platser. Den vid lördagens föreställning fullsatta salongen gaf flere gånger på det lifligaste sitt bifall till känna. Första Bötel-föreställningen gifves i dag fredag, då » Trubaduren » utföres med den ryktbare gästen i titelpartiet. K. dramatiska teatern gaf onsdagen den 23 april för första gången Gogols lustspel » Revisorns.
Härtill kan läggas, att då Rondeståndet städse ifrigt motsatt sig förhöjning af skatten å l:a klassens redskap, den proportionella beskattningen emellan de olika klasserna, hvilken, (då pannorna drefvos med eld under lika förhållanden), rättvist var iakttagen uti 1830 års förordning, nu blifvit så rubbad, alt då skatten ifrån 1830 till 1848 för l:a klassen blifvit ej fullt sexdubblad, den för 2:dra klassen blifvit II-dubblad, för 3:djc klassen 45-dubblad, och för 4:de klassen mera än 55-dubblad. Med kännedom af ofvannämnda förhållanden föreslogo vid sistlidne riksdag de sammansatta Utskott, hvilka egde att behandla bränvinslagstiflningen, en ny och säkrare beräkningsgrund för beskattningen, än den hittills följda, hvilande dels på för pannorna bestämda former, dels på beskattning utaf mäsk ekaren. Detta förslag, som temligen rättvist efter afvcrkningsförmågan bestämde beskattningen inom de Irenne klasser, den uppställt, och, 16 Bevil/n.-, Lag'- sami Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. till följe deraf, betydligt förhöjde densamma å den enklare redskapen, föll dock för Bondeståndets häftiga motstånd och för inträdande tidsförhållanden.
Bland grunderna för reglerande af Presterskapets inkomster borde derföre den bestämmelse intagas, att det skulle stå innehafvare af Presterligt boställe öppet, och vid inträffande lägenhet åligga vederbörande myndigheter att låta från boställe, hvars storlek det rnedgåfve, afsöndra lägenhet, tillräcklig att förse boställs-innehafvaren med nödiga jordbruksalster, hvarefter återstoden borde utarrenderas och kostnaden för afsöndringen, efter den delningsgrund sorn för orlernes olika beskaffenhet kunde vara lämplig, bestridas gemensamt af löntagaren och församlingen. Herr Brun: att han i detta yrkande förenade sig med Herr Selggren. Bjerkander: jemväl för boställenas utarrenderande,., på sätt redan under o:te punkten finnes omförmäldt. Pehr Nilsson i Espö, förutom hvad efter honom blifvit redan under a:te punkten anfördt, derjemte att annexhemmannen böra bortarrenderas på 30 år och arrendet derför bör tillfalla Pastor; med afräkning af arrendebeloppet från den för Pastor hestämda löne-spanmål. Anders Nilsson från Hallands län i sin motion: att ingen lärer kunna bestrids det ju oviss och på godtycke beroende besittning af jord är ett förderf, icke blott för åboerne sjelfva, utan äfven för jordens häfd. Att man i allmänhet insett, huru förderfligt det är att boställen och lönings-hemman måste ombyta åboer så ofta en ny innehafvare tillträder tjensten, visade sig uti den åtgärden alt subalternboställena vid militärstaten nu mera utarrenderas på bestämda längre tider. Då grundsatsen sålunda vore erkänd kunde motionären ej inse hvad som skulle kunna hindra dess tillämpande på de åt Pastorerne såsom lönehjelp anslagne stomhemman. Den första svårigheten och största bekymret för en brukare af dylikt hemman vore att ej kunna beräkna huru länge han eller hans arfvingar ostörda få qvarstanna vid hemmanet.
St:r begära en förnyad propos. af K. M., synes mig innebära ett högst besynnerligt begrepp om grannlagenhetens fordringar, och snarare vara att hänföra till en alldeles motsatt kategori. Jag uprepar att jag tror, det K. M. skall med all den upmärksamhet, denna fråga, till följd af tvingande omständigheter, tager i anspråk, följa densamma, så att några påpekningar från Ständernas sida icke allenast ej äro nödvändiga, utan jemväl skulle vara olämpliga. Jag underlät i mitt förra yttrande att fästa, upmärksamheten på 3:dje mom. i Hr Brings förslag, hvars innehåll i sanning väcker tvekan om hvad uphofsmannen menat. Der står: »att K. M. under tiden ville genom tjenliga åtgärder söka i möjligaste mån förhindra den proselytverksamhet, som nu af fritt och ohejdadt kringresande dissenter emissarier - I) »n 4 Febr Harl. emissarier i flera landsorter lärer bedrifva?.» Lagen stadgar ju redan i delta afs:de på hvad sätt dylik verksamhet skall bestraffas, och vi lära väl icke vilja anhålla, att K. JM. måtte gå utom lagen. Jag tror således, att denria del af föislaget är tillräcklig för att derå bereda ett afslag, hvarföre jag fortfar i mitt förut framställda vördsamma yrkande. Hr Carl heimGyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar: Då frågan förra gången var föremål för öfverläggning inom detta Stånd, framställde jag den mening, hvilken händelsernas gång sedermera visat vara den rätta, nemi. att någon öfvervägande opinion, om hvad som i detta ärende bör göras, icke f. n. finnes inom representationen. Såsom bevis derpå må nämnas, att ett Stånd bifallit K. M:s Propos., ett Stånd har alldeles afslagit så väl densamma, som det af LagUtsk. framställda förslag, hvilket deremot blifvit af ett Stånd bifallet, hvaremot R. o. Ad. äfvenledes afslagit detsamma. Det Stånd, som biföll LagUtsk:s förslag, gjorde det med 4 rösters öfvervigt, och här har det blifvit förkastadt med 2 rösters pluralitet.
Jag anhåller endast, alt få fästa Ståndets npmärksamhet derpå, att då jag föreslagit att R. o. Ad. icke måtte remittera Hr Brakels motion i dess närvar, skick, så har jag dermed icke afsett alt afklippa Hr Brakels motionsrätt; ty uttrycket ”i dess närvar, skick” innebär ju att Hr Brakel kan komma in i morgon med ett nytt förslag. Det är icke emot motionens remiss jag syftar, ulan jag begär endast af motionären, att han reder upp hvad han vill, innan motionen remitteras och anhåller att icke missförstås, såsom skulle jag vilja undertrycka någons motionsrätt. Frih. Pal ms t je r n a , Nils Fredr.: Om Ståndet vid detta tillfälle ville följa Hr Tham till upsökande och öfvervägande af alla möjligheter, hvilka genom Ridd.Ulskts behandling af denna motion skulle kunna inträffa, så tror jag att vi kunde komma ganska långt. Jag anser icke såsom någon nödvändig följd hvarken af den ena eller andra delen af Hr Brakels motion, att något så genomgripande förslag skulle behöfva ifrån Ridd.Utsk. inkomma. Aldraminst kan ett sådant förslag, i min tanka, blifva en sannolik följd af den första delen af det updrag, som Ridd.Utsk. skulle, enl. Hr Brakels begäran, af Ståndet erhålla. Så mycket som ordalydelsen af förslaget sväfvar för mitt minne, skulle detta updrag till Utsk. innehålla, alt Utsk. skulle till R. o. Ad. inkomma med förslag till de förändringar i 11. o. Ad:s representationssätt, som oberoende af ett mera genomgripande förslag till förändring i Riksd.Ordn., skulle kunna anses tjenliga. Dessa förändringar behöfva väl icke nödvändigt sträcka sig så långt som till ett allmänt afskaffande af familjernas individuella representationsrätt. Jag påminner mig, att vid en föreg:de riksdag Hr Tham har, på ett sätt som då tillfredsställde Ståndets majoritet, bevisat, alt 114 § R.F. vore ett hinder för afskaffande af denna familjernas serskildte representationsrätt, såvida icke de öfriga Stånden dertill lemnade sitt samtycke.
Uphanblar i sädesrike Provincer, samt uplägger förråd af säd, för att der, med bispringa Landers inncwanare, i de mindre sädes, gifwande eller af miswäxt hemsökte Provincer, samt af winsten pä Bränwinebränningen m. m. icke allenast bestrider afiöningen, utan ock kunnat och alt framgent kan, till Slatöbehvfwet lämna bctydeliga under, stöd, da Förwalrningen oförryckt och i behörig ordning sar fortsättas — Mä af betz till Kriget mcdkagne sond, Zrcrfä hwad, till utöfningen af dest angelägna befattning hörer. För min del kan jag icke, utaf högstberörde nådiga propositions innehall, uti dest hela widd betraktad, hämta annan slutföljd, än att Kongl. Majrt i näder behagat pröfwa och anse, icke allenast fortfarandet af Allmänna Magazinö inrättningen, i afseende pa oswanomförmälde dest mängfalldiga, och likmätigt orden uti höga proposition angelägna befattning, gag, uekig och af mycken wigk, uran ock de hittills drisne Kronobränueriers fortsatte drift, för Kronans räkning, och i sammanhang med allmänna spannemäls Magazinsinrärrningen, nödig och för Stats-Werkct winst, -wande.
Naturen, som nekat vårt land stenkol, efter hvad det förmodas, ehuru undersökningarne hittills stannat på ytan, har deremot begåfvat oss med en rikedom af torfmossar. Deras undersökning och införandet af methoderna för deras bearbetande vore ett vigtigt föremål för det allmännas omtanka. Anläggningen af skogar i de skoglösa länen genom inköp af dertill passande jord äfvensom införandet af lefvande häckar till stängsel torde äfven förtjena att upmuntras. Men jag torde redan hafva yttrat mig nog vidlyftigt och slutar med det hopp, att motionären i mina anmärkn:r måtte icke skåda något annat, än en önskan att i någon mån medverka för den sak som han gjort till sitt lefnadsmål. Hr af Ström: Jag vill endast med ett exempel visa att skog kan updragas utan stängning. På Djurgården nära Stockholm, der 800 T:ld tät och jemn skog updragits från år 1800 successift, hade intet årshvgge blifvit instängdt, men barrträdsplantorne hafva väl upvuxit, ehuru 300 kor och 100 hästar betat derstädes från 1 Juni till 1 October alla år. Det är endast i händelse man vill updraga löfskog, som kreaturen behöfva utestängas, men i barrskogar, hvilka utgöra landets egentliga rikedom, behöfves det icke, och således förfaller till större delen Frih. Sprengtporten yttrande, att man måste inhägna all den skogsmark, der ny skog skall updragas. Skulle man utsläppa kreaturen innan något gräs upvuxit, eller som är detsamma, sätta dem på svältkur, så måste man låta valla dem eller släppa dem i beteshagarne och i värsta fallet instänga ett eller flera årshyggen, hvilket icke medförer serdeles stor kostnad så länge man har någon skog qvar, men blir kostsammare om man dröjer med ungskogens upfredande till dess skogen är uthuggen och inga stängsel-malerialer finnas. Haiman inhägnat eller på annat sätt fredat några få årshyggen, så får man om några år en rikedom på stängselvirke, som mycket lindrar stängselkostnaden.
StatsBev.-tags. Oec.-Utsh Uti. N:ö 126; i N:o 126. Ankom till Éxp. Utsk. d. 15 Febr. 183Ö; Utlåtande, i anledning af ei hållen återretniss å Utskottens Betänkande, N:o 'jcj, förande vackt motion om förändrad grund för Piacslationerä utgörande af Hemman. Nämnde Betänkande har af Hedervärda BondeStåndet blifvit, på grund af gjorda anmärkningar, till Utskotten aterVeriiitterädt; men, sorn detsamma af Högloflige Riddeiskapet och Adeln* Högvördige Presté-Ståndet oth Välloflige Borgare-Ståndet, enligt ankomne Protocolls-Utdrag, blifvit bifallet, samt, i öfverensstämmelse med * 69 §. Regerings-Formen, jemförd till 49 §. 3 Inom. och 7$ §. Riksdags - Ordningen > trehné Riks-Stånds sammanstämmande beslut 1 ärenden, af sådan beskaffenhet, Söm det ifrågavarande* ej kunna betagas deras kraft och verkan genom den serskilda mening* sorn inom det fjerde Ståndet blifvit gällande, hafva de förenade Utskotten alltså endast skolat detta förhållande hos det Hedervärda Ståndet vördsamt tillkännagifva. Stockholm déri io Februarii 1S30. Bih. till Rihs-St. Prat. i8A-i83o, 4 Sam!. 7 Ufch 1 Band. utstå Haft. a 2 Stals-fiev.- B:co-Lags.Oec.-Utsh Uti. Ankom till Exp, Utsk. d. 15 Febr, 1830» Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Utskottens Betänkande, N:o 89, angående väckt förslag till grunder för ett förändradt Statshushållningsoch Beskattningssyslem.
För att möjligtvis lättare komma lill ett slut, anhåller jag få veta, huru de öfrige Stånden afgjort denna fråga. Hans Bxcellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken tillkännagaf, att a:ne Stånd bifallit, och ett Stånd afslagit StalsUtskottets förevarande Utlåtande. Herr af Billbergh: I fall någon skulle hafva fästat sig vid Herr von Hartmansdorlfs sista yttrande, deruti han uppställde en jemförelse emellan ett Bolag och löftesmanneii i Disconlen, anhåller jag få erinra, att Billqvist och hans medintressenter icke voro i Bolag om bränv.inspannorna, men alt de till mantalsskrifningen uppgåfvo dem under Bolagets firma, hvaraf Billqvists lidande ensamt uppkommit; ty om de riktigt uppgifvit bränvinspannorna hvar för sig, hade Kronan aldrig kunnat hålla sig till en för hela bristen. Herr Crusenstolpe: I händelse Herr Grefven och LandtMarskalken icke skulle hafva funtiit, att Utlåtandet blifvit af pluraliteten afslagit, och i fall discussionen befinnes numera hafva erhållit sin behöriga vidd, får jag anhålla om votering. Den 9 November f. m. Herr Rosenqvist: Vid Herr af Billberghs yttrande vill jag blott erinra, att frågan är om principen, huruvida Rikets Ständer skola handla efter rättsgrunder, eller efter considerationer. Herr Munck of Rosenschöld: Till hvad jag sednast anfört får jag blott tillägga, att här förekomma icke blott ömmande omständigheter, i afseende på sökandens ekonomiska ställning, utan ock de bevekande skäl, att 6 år fÖrflöto, innan KammarRättens anmärkning gjordes, och att BillqvisLs medintressenter gjorde cession, utan att Billqvist ägde någon anledning, att i laga lid hos dem söka säkerhet för hvad, som möjligen kunde blifva honom ådömdt att betala. Herr von Hartmansdorff': Det har redan blifvit upplyst att Billqvist sjelf, genom bemödandet att undandraga sig fullgörandet af HofRättens dom, förvållat tidsutdrägten, och fallit i sin egen snara, hvilket icke synes mig innebära någon ömande omständighet.
Sedan hos Öf ver-Stålhållare-Embetet Magistraten gjort framställning om behofvet af en allmän reglering af Aflönings staten för Stadens Embetsoch Tjenstemäinj till beredande af förbättrade lönevilkor efter lidens kraf och i likhet med hvad Kronans Embetsoch Tjenstemän sednast blifvit beviljadt, i hvilket afseende förslag till en ny Aflöningsstat för Magistraten, dess Secreterare och de Tjenstemän, som af Magistraten tillsättas, blifvit uppgjordt, äfvensom ny Aflöningsstat för de under Drätsel-Commissionen hörande Tjenstemän och Vaktbetjente blifvit af Commissionen föreslagen samt till Öfver-Ståthållare-Embelet aflemnad, har Eders Kongl. Maj:t, uppå Öfver-Ståthållare-Embetets underdåniga hemställan, för tillvägabringande af ett fullständigt förslag till ifrågavarande lönereglering, med noggrann pröfning af tjensternes behöflighet, lönernes belopp och dertill användbara tillgångar, samt för att, i sammanhang dermed, uppgöra förslag till en allmän Inkomstoch Utgiftsstat för Stadens Drätsel-Verks uti Nådig skrifvelse den 25 November i836 förordnat, att en Comité skulle sältas, bestående af sex, utaf Borgerskapets Äldste ibland dem valde Ledamöter, två inom Magistraten utsedde Magistrats-personer och fyra af DrätselCommissionen valde Ledamöter inom Commissionen, nemligen två Magi - lil stratspersoner och (vå af Borgerskapet, för att, jemte Öfver-Ståthållaren såsom Ordförande, uppgöra omförmälde Löneoch Stats-reglering. De, i följd häraf, valde serskiide Comiterades underdåniga utlåtande, af den i5 September 1837, innefattade en på stadens till och med för år i836 afslutade räkenskaper grundad öfversigt af stadens Inkomster och Utgifter, upplysande otillräckligheten af serskilda högst vigtiga anslag, sådane de voro uti den af Eders Kongl. Maj:t genom Nådig skrifvelse den 20 November 1816, fastställde
Enligt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag fattade beslut och Kong!. Maj:ts under den i5 November 1826 för Civil-Statens Pensions-cassa i Nåder utfärdade Reglemente, har nämnde Cassa fått sig tillagd den, Statsverket förut tillkommande, rättighet att uppbära inkomsten af vacante löner under förslagsoch liggetiden, äfvensom Nådårsbesparingar efter de, civile embetsoch tjenstemän, som taga afsked; i hvilket afseende likväl jemlikt Kongl. Brefvet af den 1 1 Februari i832, den inskränkning eg1 rum, att nådårsbesparing icke kommer nämnde Cassa till godo i de fall. då den afskedstagande embetsoch tjenstemannen erhåller pensions å Allmänna Indragnings-Staten. Arméens Pensions-Cassa, hvilken sedan äldre tider tillbaka egt att, vid inträffande ledigheter af tjenster, hvilkas innehafvare äro berättigade att från Cassan erhålla pension, uppbära de under vacanceoch liggetiden besparade löner, har numera, till följd af Rikets åren 1828—i83o församlade Ständers beslut och Kongl. Brefvet af den i3 Mars i83o, undfått rättighet att, under enahanda förhållanden som Civil-Statens Pensions-Cassa, tillgodonjuta jemväl begrafningshjelpsbesparingar. Sistnämnde förmon blef vid samma Riksdag äfvenledes tillerkänd Amiralitets-Krigsmans-Cassan; och hafva Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den no Januari i84i> bifallit, att de lönebesparingar, som vid Sjö-Staten under vacanceoch liggetiden uppkomma, må, i likhet med hvad under enahanda förhållanden eger rum i afseende på Arméens och Civil-Statens Pensions-Cassor, ingå till Amiralitets-KrigsmansCassan.
Hatt, meskvärmare, rektifikations-apparat och kylredskap , äfvensom bränvinspanna, då ångapparat nyttjas, få begagnas af hvilken beskaffenhet och storlek sorn helst. Af redskap, som drifves utan ångapparat, får ingen annan del än bränvinspannan vara inmurad eller med eldstad försedd; likaledes får ej, då ångapparat begagnas, någon redskapsdel utom åogpannan vara inmurad eller hafva serskild eldstad. § 23. Ångpannor, som i bränneri begagnas till kokning af potates eller vatten, eller till andra behof än bränvinsbränning, må ej på något sätt förenas med någon del af bränvinsbrännings-apparaten, till hvilken icke heller ånga må ledas från någon utom bränneriet befintlig ångpanna. § 24. En bestyrkt afskrift af Kongl. Maj:ts befallningshafvandes tillslånds-resolution för bränneriet samt det med påskrift af Kongl. Maj:ts befallningshafvande försedda exemplar af den i § 21 nämnde ritning, väl vårdadt, skola alltid finnas på lämpligt ställe och sätt i bränneriet anslagne. § 25. Bränvinsbränning i denna klass får icke utöfvas i förening med bränvinsbränning i Esta eller 2:dra klasserna, eller på samma ställe, der sådan bränning idkas. §26. Den, som, efter erhållet tillstånd, anlagt fabriksbränneri, anmäle hos Kongl. Maj:ls befallningshafvande, när han det drifva vill under den i allmänhet medgifna tiden af året, antingen för en full kalender-månad i sender, eller ock för flera eller alla sex månaderna på en gång, och foge vid siu anmälan så väl vederbörligt mätningsoch stämplings-bevis, som ock intyg, att belöpande afgift för den tid, hvarunder bränneriet kommer att drif Bih. till R. St.
Sammandrag upptagit och anfört, sä har Utskottet med allt skäl ansett stg böra ofwannämnde i 17Z0 ärs Konunga-Bref, egenteligen ej annat än en af Privilcgicrne warande förklaring och tillämpning, utesluta. Widare har Utskottet funnit, huruledes genom Kongl. Brcfwen af d. 2y April 1752, samt ben 28 Julii 1762, till samtclige Chcfernc wid Armeen till Lands och Sjöss det blifwit stadgadt, att Ryttare, Soldater, Dragoner och Bätsmän ej skulle tillätaS att hafwa och bruka Adeliga Slägters namn, att genom Kongl. Brefwct till Riddarhus,Oirectioncn af den 21 April 1755 eftertryckelig anstalt blifwit tagen emot det missbruk att utom Adels - Ständer warande perso - Den 25 Mctober. 4655 ner, hwarkcn säsom Prircipalcr eller Fullmägtige pä Riddarhuset skulle kunna intaga Säte och Stämma, att genom Kongl. Kungörelsen af d. 10 Ana. 1762, Ridderstapet och Adeln blifwit bibchällcn wid sin wanllga Titulatur af Högwälbornc och Walborne, som till andra Personer än de inom Adels - Ständet warande, ej borde gifwas eller npttjaS; att genom Kongl. Förordningen af den 10 Aug. 1762 Adelig Skölds och öpcn Hjelms brukande af ofrälse man blifwit förbudit.
Diverse poster, se lab. Oit. L 14,607,687:30.8. reclan afskrilne poster: lill 8trömrensningar, se 3?ab. 3 600,000. — - Xren1824—>828 ak Bankens capital ocb vinst, utbetalt till LiksgälclsLontoiret, se lab. Z 1,399,762: 89. 1. 16,607,360: 21. 9. lUtlr 22,46o,5io: 26. r. Taäe/k F. ^lan bär ansett en framställning ak st»ts8kulöens be/a belopp för arén i8o3, 1809 oeb 1829 (förslagsvis) böra till ämnet. Trätte/^.