Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfverläggningen på detta rum d. 22 sisth Febr. yttrade Hr von Krajmer, som eljest är en anhängare af tiotalsräkningen, och som sålunda upträdde icke af ovilja mot henne, utan för att visa, huru ogörligt det är, att ur folkets vanor utrota ett beräknings-sätt, vid hvilket det från bardomen blifvit upammadt, då, säger jag, yttrade nämnde.talare, att ”ännu efter 54 år har det icke lyckats att få de vetenskapliga enheterna begagnade af folket; metern står på papperet; men i handel och vandel mätes efter de gamla måtten”. Vidare omtalade Hr von Kraemer, huruledes man i Marseille räknade på ett sätt, i Montpellier på ett annat och i Bordeaux på ett tredje. Detta har blifvit yttradt af en Svensk. Jag vill nu nämna hvad en fransysk författare i detta hänseende säger: ”Cinquante années d’apprenlissage n’ont pas suffi pour faire adopter le systéme decimal. Vainement la loi l’a-t-elle rendu obligatoire, et a-t-elle proscrit les anciens poids et mesures, le public n’en continue pas moins <ä suivre les vieilles coutumes, malgré les complications, qui résultent de la nécessité de convertir sans cesse les métres et kilogrammes en pieds, en aunes, et en livrés” etc. Men det är icke blott i Frankrike, utan äfven i andra länder, som detta förhållande eger rum. Då jag år 1851 gjorde en utrikes resa, besökte jag några slägtingar på Riigen och bodde på ett gods, hos hvars egare en Biskop i Roeskilde under medeltiden satt sin tionde i pant. Han betalte aldrig sin skuld, utan biskopstionde utgår ännu till egendomshafvaren. Huru mätes han? Jo, så väl under de Pommerska furstarnes, som Sveriges och Preussens regeringar, har den gamla biskopsskäppan förblifvit lika orubbad. Kan man föreställa sig, att det här skulle komma att gå annorlunda?
I fråga om afdelnm litt. b. af 3:dje n:om:let, yttrade Frih. Tersmeden: Sedan R. o. Ad. vidblifvit sill beslut i afseende å ingressen till 3;dje monutet så att alla de deri förekommande sladganden endast röra sådana Filial-banker, som ersätta uphörda Privat-banker; torde R. o. Ad. finna, att denna punkt icke kan godkännas, hvarföre jag vågar anhålla, ali Ståndet måtte antaga den häremot svarande punkten i Betänk. JV° 34. R. o. Ad. fann för godt att med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, afslå förevar:de förslag. Då härefter afdelnm litt. c. af 3:dje mora:tet förekom samt Hr Gr. o. Landtm, framslälde, alt Utsk:s derom nu afgifna förslag 11 H. 7 08 Den 22 Augusti. innehöll en obelydlig redaktions-förändring, lieslående deri alt orden ”ä försträckningens liela belopp afgifver Filial-banken, genom dess Direktm, en till Riks-banken eller ordres stäld förbindelse” blifvit införde i st. f. de uti Utskss förra af R. o. Ad. godkända förslag förekommande orden ”å försträckningens hela belopp afgifver Filialbankens Direktm en lill Riks-banken ställd förbindelse,” anmälde sig och yttrade Frih. Tersmeden: På sätt Hr Gr. o. Landtm, nplyst, är det hufvudsakligen endast en redaktions-föråndring som bär är föreslagen och som, enl. min tanke, innehåller en förbättring. Det är nemi. rättare att såga, det Filial-banken genom dess Direktm afgifver förbindelsen, än alt Direktm gör del, äfvensom det är bättre, att förbindelsen ställes lill Riks-banken eller ordres, än endast lill Riks-banken. På grund bäraf anhåller jag, att R. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut, ville godkänna denna punkt.
Kostnaden för den nya byggnaden, hvilken skulle till 114 fots längd, SO fots bredd och 50 fots höjd uppföras af tegel i 2:ne våningar under tak af skiffer, har förslagsvis, anskaffningen af tillhörande maskiner och inrättningar inbegripen, beräknats blifva: för sjelfva byggnaden med grundmur af sprängd gråsten samt inredning m. m R:mt R:dr 38,500: — » 4 st. bakugnar af gjutet jern och med omfattnings murar af tegel » » 15,000: — » ångmaskiner med 2:ne pannor och rörledningar m. m. » » 12,000: — » degknådnings maskinen med tillbehör » » 1,500: — » qvarnverket med inrättningar » » 5,000: — » arfvode till en i qvarnoch bageri-byggnaders utförande kunnig ingeniör » » 3,500: — » oförutsedda arbeten » » 2,500: — eller tillhopa R:mt R:dr 78,000: — hvilka beräkningar, likasom de om den ifrågasatta qvarnoch bageri-inrättningen i öfrigt lemnade uppgifter, sedermera vunnit bekräftelse genom ytterligare erhållna upplysningar äfven från den mekaniska verkstad i Köpenhamn, der qvarnoch bageri-inrättningen på Frederikshavn blifvit tillverkad, hvaraf, bland annat, sig visat, att brödbakningen skulle i det nya bageriet kunna uppdrifvas icke obetydligt utöfver hvad i den uppgjorda planen blifvit antaget och att den beräknade kostnaden för maskinerierna och deras uppsättning sannolikt icke skulle öfverskridas, äfven om en ångmaskin af 16 hästars kraft blefve anbringad.» »Med afseende pä hvad sålunda i ärendet förekommit, och då, enligt upp gjorda beräkningar, brödtillverkningen bör vid utomordentliga fall, genom ansträngdt begagnande af de 4 föreslagna jernugnarne, eller bakning i 5 omgångar uti hvarje ugn under 24 timmar, samt kommissbrödets ökande till dubbel eller 8 skålpunds vigt per stycke, kunna uppdrifvas till omkring 17,000 portioner mjukt bröd om dagen, äfvensom de 2:ne paren q arnstenar funnits medhinna att förmala det för en sådan brödtillverkning erforderliga mjöl, har Reglements-kommittéen för sin de! ansett den ifrågaställa ångqvarnoch bageri-inrättningen blifva för Carlskrona station lämplig och tillräcklig; uti hvilket yttrande befälhafvande Amiralen instämt, helst samma inrättning, utförd efter den uppgifna planen, fullt skulle motsvara stationens behof äfven med beräkning af den ökade garnisons-styrka å fästningarne, som under krigstid kunde ifrågakomma att med bröd förses, samt den visserligen icke obetydliga anläggnings-kostnaden snart skulle rikligen ersättas genom besparing af mjöltransport, bränsle, dagsverken m. m., hvadan han hemställt,
Jag har visserligen inte* alt invända emot betä'nk:s innehåll, helst jag varit närvar, då det från StatsUtsk. afgick, men deruti har influtit någonting, som jag tror böra anmälas till proh; der står nemi. i betänk., att arbetet icke var börjadt. Motsatsen intygas af ett officielt intyg af Districtchefen, som jag sedermera inlemna! till Riksg.conh, och som der blifvit bifogadt handlingarne. Hr Printzenskjöld, Carl: Lika med Hr af Harmens får jag göra den anmärkn. mot ifrågavar. betänk., att derstädes influtit en sak, som efter min tanka icke bort vara der till finnandes. Det borde nemi., efter förut gällande stadganden, bero på Fullmäktige i Riksg.cont. att, i öfverensstämmelse med reglementet, bedomina huruvida arbetet är påbörjadt eller icke, hvilket omdöme är så mycket vigtigare att öfverlemna till Riksg.cont:s Fullmäktige, som, otom det anslag, hvarom här är fråga, ett annat anslag af 10,000 r:dr 7 II. 55 434 Dea 1 Mars f. m. b:co är beviljadt vid sista riksdag-och hvars lyftande beror på huruvida arbetet under loppet af år 1844 blifvit påbörjadt. På sätt Hr af Harmens uppgifvit liar eli bevis härpå af honom blifvit till Riksg".- cont. ingifvet, och denna fråga beror för närvarande på Fullmäktiges pröfning, för så vidt det rörer utbekommande af dessa 10,000 r:dr. Skulle man nu obetingad! antaga ifrågavar. betänk., sä fruktar jag, alt en collision uppkommer i afseende pä delta anslag och det, som redan blifvit beviljadt, hvarföre jag anser mig böra hemställa, om man icke kunde bifalla betänk., med uteslutande af det villkor, som afser liden, inom hvilken arbetet kunde vara päbörjadt. Derigenom ställer man frågan i sitt rätta skick och sätter icke Fullmäktige i förlägenhet vid pröfningen om anslagets utlemnande. H. Ex.
N-0 80. 29 kel. anslag serskildt hör utgå , och hvars nödvändighet är utförligt utredd uti det alComiterade öfver fondens årliga utgifter och inkomster uppgjorda Förslag, sorn samma Nådiga Proposition åtföljt, Kongl. Majit forhlifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. C ARL LOTTA N t/. Nordenfalk, Utdrag af Protocollet öfver Krigs-jBeriden , hullet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet pä Stockholms Slott den 11 September 182g. Närvarande: Justitia* Stats-Ministem II. E. liv Grefve Rosenblad. Stat,s-Ministern för utrikes Ärendena II. E. Hr Grefve af lVetterstedt. 3o Bil. till K. M. Nådiga Skrifv. N/o So. Stats-Råden : II. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Nordenfalk. Stats-Secreteraren Nordenfalk föredrog i underdånighet Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 3o nästlidne Julii, hvaruti förmäles, det Rikets Ständer, vid öfvervägande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 29 nästlidne October, angående anslag till Salpeter-fondens förstärkande m. m., funnit lämpligast, att nämnda gärd måtte upphöra, hvartill Kongl. Maj:ts Nådiga bifall är vordet hegardt, i händelse hvaraf serskildt anslag lomme att af Rikets Ständer anvisas till Salpeter-näringens bestånd och bedrifvande, äfvensom till uppköp af Salpeter; öfver hvilken Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse Comiterade för Salpeter-ärendena, under den 2S nästlidne Augusti, afgifvit underdånigt Utlåtande.
Sif begå är ben fiflnämnbe, l)Wilfcn jemrcäl innefattar rättegångömrbnitt» gen i brottmål oel) fålebeé äger närmafle fambanb meb frimtnal* lagen, för bet närtoaranbe unber arbete. Äfomtof’" ®en fomite, font för längre tib feban förorbnabeö till öfmerfeenbe af fprfolagen, öfmerlemnabe år 1828 i unberbånigljet till .Kongl. SSJlaj:t ett af fomiten uppgjorbt förjlag till np fprfolag. ffften feban pttranben öfracr förjlaget blifroit afgtfna ej nttnbre af .Konfiftorierna ocf> flera enffilba än äfmen utaf ^rejlefiånbet mib 1828—1830 årené riföbag, férotbnabe f ongf.^ajit ben 27 december 1833, att f>anblin» garnc (Fulle åttpo belgifwaé fottitten, forn egbe utarbeta fullfänbiga förfag till Fprfoförfattningar, inbelabe i fprfolag, forn fulle innefatta föremålen för fonuttgenö od) ©tänbernaö gemenfatumd lagfiftning, od; i fprfofabga, beruti alla öfriga förefrifter, font meb affeenbe å fprfowäfenbet funnoö nöbiga, (Fulle införaö. (Sfter wibfräefta forjf# ningar od) efter famlaitbe af be mångå meb Fprfolagfiftningen gemeni ffap äganbe författningar, f>ar fomtten, l)warö arbeten af färfilba anlebningar måf, ttb efter annan, afbrptaö ocf) af npa lebamöter fortfartaö, i (lutet af år 1846 fuOänbat odj till fongt.
Kan Nationen sägas vara tillbörligen representerad, när rättigheten att inför Thronen 304 Den 5 Januarii. framlägga Nationens önskningar och när Beskattnings-rättigheten utöfvas af x5oo Personer, försedde med Sköldemärken, af en isolerad Tjenstemanna-class, af ett inskränkt antal Deputerade Borgmästare, Handlande, Handtverkare och Krono-SkatteBönder, med uteslutande af alla andra Jordägare och Näringsidkande Medborgare, som ej till någon af dessa Classer kunna hänföras? Hvem inser icke bristerna utaf en sådan Representation? Hvem inser icke obilligheten utaf att så talrika MedborgareClasser, som lika med oss draga Skatternas tyngd, äro utestängde från rättigheten att sjelfve eller genom Ombud deltaga i deras bestämmande; hvem kan våga smickra sig med det hopp, i synnerhet sedan det nu synes hafva blifvit Riksens Ständers hufvudsakeliga bestämmelse alt rätta de misstag, som af förra Ständer blifvit begångne, att förtroendet och hoppet må kunna uppehållas? Det länder Ridderskapet och Adeln till ära och beröm, att alla anmaningar till en mera rättvis och lämpelig Representation äro från detta Stånd utgångna, då det likväl är detta Stånd, som vid en förändring kommer att göra den största personella uppoffring. Efter min öfvertygelse, borde detta mål räknas ibland Regeringens angelägnaste omsorger. För RegentHuset och i synnerhet för en ny Dynastie är det af högsta vigt, att Representationen, enär Constitulionen medgifver dess tillvarelse, må hvila på Den 5 Januarii. 305 på rigtiga grunder och att de Representanter, med hvilka Konungen öfverlägger, ock verkeligen måtte representera Nationen. Men mig veterligen har sedan 1809 icke ett steg i detta afseende blifvit gjordt. Förglömmom ej de varnande exempel, som Historien åt oss förvarar. År 1602 förenades England och Skottland under en Spira. Man försummade att sammansmälta båda Nationernas Parlamenter, och följden blef, att 5o år efter den verkställde Föreningen måste Scottland med Svärdet eröfras.
Efter hvad Utskottet uti dess utlåtande den 6 sisth April, angående Stats-Regleringen unä der Åttonde Hufvud-Tituln utredt så val i följd af Kongl. Majus Nådiga Proposition och serskildte Remiss i detta ämne, sorn ock till besvarande af Nils Månssons Motion, har ifrågavarande Ved-intägt endast ägt rum i Städerne Calmar, Carlscrona, Carlshamn, Malmö, Jönköping, landscrona och Christianstad; och har Utskottet tillstyrkt ett ytterligare anslag å Stat till ersättande af den härigenom af ålder påräknade inkomst för Vedhållningen i berörde Fästningsorter, så att Tullveds-tägten, likmätigt Kongl. Majus genom Resolution den 9 Januarii 181b förklarade Nådiga afsigt, må såsom en ojemn och tryckande beskattning kunna afskaffas, så snart de ännu gällande Arrende - Contracterne för någre Städer löpa till ända. Hvad åter nu Halmstad beträffar, så, emedan denne Stad icke finne» upptagen bland dem, Stats-Utskottets Betnnkanden. 1 7 3 1 der denne uppbörd ägt rum, hvarken uti Högstberörde Nådiga Resolution eller uti den Förteckning, sorn Kongl. Majus och Rikets KrigsCo legium på nåtlig befallning afgifvit och Kongl. Maju till Utskottet täckts låta öfverlemna att tjena ti l upplysning för handläggningen af detta ärende; samt Ved-tägten i Halmstad, som Pehr Bengtsson nu öfverklagat, alltså skulle vara ett missbruk, hvilket ej kan föranleda tiil någre medels anslående till ersättning vid detsammas afskaffande; ty, och då for öfrigt frågan härom, såsom ett denne ort särskildt rörande ämne, hvilket allena ankommer på verkstäl ande Magtens åtgärd, synes endast tillhöra Fullinägtige från orten, att i underdånighet anmälas; har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, att i någon befattning härmed ingå: hvilket dock vördsammeligen hexnställes till Riksens Högloft. Ständers bepröfvande. Stockholm den, 4 Junii i8t3.
Qvinspersoner, af hvilket förslag Eders Kongl. Maj:t täckes Nådigst inhämta, att en kostnad af 8724 R:dr Banco skulle åtgå'till så väl inköp af Inventarier sorn ock tjenliga rums inredande vid en del Lazarettet för detta behof, och att dess* utom ett årligt anslag af 10,882 R:dr Banco erfordras till Inrättningens underhållande. Den Kongl, Remissen återföljer osli SeraphimerOrdensGillet framhärdar med djupaste vördnad, Stormägtigste Allernådigste Konung, Eders Kongl. Majtts Underdånigste oell tropligtigsts tjenare och undersåter, JoliG. Oxenstjerna. C. A. Wachtmeister. Lagerbring. -F. RidderstolpeClaés Rålamb. Stockholm deri 25 Februari 1815. P. U Reuter. Kongl; Bihang»! 3:dje Del. sid. 656. Förslag uppå kostnad till emottagande och underhållande pä Låns-Lazaretterna af försvarslösa och i behof varande hafvatde Qvinspersoner. Till inköp af inventarier. Säng. och Gångkläder. Vid hvarje Lazarett äro högst 4 sängar an. sedda kunna härtill inrättas : och är behofvct för 1 säng följande: I Halmmadrass af Buldan 1 dito Hufvudkudde 1 Tagelmadrass med Bolstervars öfverdrag afdelningar 3 par Lakan af Blångarnsväf . I Slutlakan, 4 alnar långt, af en våd 1 bättre Hårtäcke fodradt 4 Bindlar af stadigt dubbelt lärft, 4 alnar i hvardera, å 1 R:dr 8 sk. 3 alnar svart vaxduk 3 Handdukar 6 Blångarnslintyg å 1 R:dr 16 sk. 2 Sjukråckar af vanligt Bolstervar 3 par Ullstrumpor ä 32 sk. ; 1 par Tofflor Barnkläder . Som gör för 4 Sängar - ; Sängkläder åt Sköterskan: i Halmmadrass med Hufvudkudde * i pär Lakan - 1 fodradt Täcke Instrumenter. Smellies corrigerads raka Tång Levrets
BondeStändet > Att den åsigt, som skulle sedelmyntets värde kunna försämras genom nya sedlars utrifvande mot metallisk valuta, vore till sin grund st> mycket mera falsk och oriktig, som sedlarne just fallit, derigenom att de saknat en sådan valuta; om hela verldens guld och silfver på detta sätt insattes i Banquen, vors sådant så mycket. bättre; da valutan, lyftades, inlöste sedlarne, Ranquen befunne sig på samma punkt och hade förtjent en procent på in» sättningen. Alt farhågan för cours operationer vore af ingen betydenhet; de drifvas i alla fall der handeln och myntförhållandet sådant medi; gifver, och med stora uppoffringar har hittills föga eller intet deremot kunnat uträttas. Att coursens stegring ej elier har något att betyda; ty jern» och trädvaruegare blifva så mycket bättre betalda för sina produeter* JpcncolItrAöltcts Betänkan den. '443 och mvnt-represenfativernes ökning hör aliraminst blifva skadlig för BcwideStåndet. Att allt bekymmer i fråga om denna sak dock vöre öfverflödigt, efter sorn silfver och guld ej tycktes vilja taga vägen åt Sveriges Banque, och så vidare. (C. F. Berg, Nils Månsson, J. Longberg m. fl.) Hvad först beträffar ofvan anförde yttrande om en Bancolnrättnings nära förvandtskap med silfvers emottagande, probering rn. m. , får Utskottet endast meddela den upplysning att, sedan den befattning med myntningen för landets behof, sorn vid Svenska Banquens inrättande blef med densamma införlifvad, enligt faltadt beslut ar 1731 derifrån skildes, och öfvertogs af Kongl. KammarCollegium; så finnes på Banquens Stat efter den tiden ej några mynteller silfverproberare, hvaraf ock är en följd, att allt silfver eller guld, sorn ej är med cöntroll-stäm pel fö rsedt, mäste å Kong?. Myntet omsmältas eller probera®, derest Banquen skall med nödig säkerhet kunna de t samina emottaga.
Lagerbjelke uppläste följande: R. H. St:s StalsUtsk., som uti dess betänk, röride beräkningen af statsverkets inkomster föreslagit, att rotefrihetsafgifterna för roteringsskyldig men oroterad jord, hvilka vid sednaste riksdagen anslogos lill försvarsverket, men, såsom då obestämda till summan, ieke uppfördes å stat, nu måtte, till det belopp de visat sig hafva influtit, upptagas bland statsinkomsterna, samt motsvarande anslag uppföras å 3:dje och 4;de hufvudtitlarna, har uti dess afgifna utlåt., i anleda. af återreraissen å den af Utsk. föreslagna reglering af sistnämnda hufvudtitel, hemställt att å denna titel måtte i rote fri h e t s-a fgi f ter uppföras 5,5oo r:dr, och nedsättning till motsvarande belopp äga rum uti anslaget till flottans nybyggnad och underhåll, hvilket anslag från förut beräknade 582,997: 28. sålunda skulle nedgå 1111577,497:28. Jag kan icke undgå alt för min del motsätta mig denna förminskning i nybyggnadsoch iinderhålls-medlen för flottan. Då den sorgfalligaste omvårdnad användes att med de förut knappa tillgångarna vidmakthålla och förkofra flottans materiel, är hvarje, äfven den minsta, nedsättning i anslaget dertill lika smärtsam som oväntad, särdeles i en tidpunkt, då Svenska folket med hvarje dag tyckes mer och mer börja inse sjöförsvarets vigt. Då R. St. vid 1834 och 1835 årens riksdag anordnade rotefriliets-afgifterna till försvarsverket, samt StatsUtsk. vid samma riksdag, i dess utlåt. rör:de reglerln af /jlde hufvudtiteln, yttrade, ”att, vid anställd detaljerad granskning af anslaget till nybyggnader och reparationer vid flottan, eller, med andra ord, till flottans materiel, Utsk. funnit detsamma, ehvad det skall användas till ”större skepp eller endast till skärgårds-försvarets fullkomnande, för närvar, icke tåla någon nedsättning” (StatsUtsk:s egna ord); så torde man af nuvar.
Ian calculeras; så har Utskottet till afhjelpande af desse hinder först trott sig äga anledning föreslå: Att, i afseende på de så kallade staen-* de lånen, dem Utskottet enär de användas, till deras rätta ändamål att understödja och bidraga till anläggningar af nya, har i Riket förut okända uppfinningar och Inrättningar i Fabriks-! och Slöjde-väg och sålunda ledde till befordran-», de af desse vigtiga Näringars fortkomst och fullkomlighet anser vara af serdeles nytta och höra bibehållas, en viss fixerad Summa af Ma-. »ufactur-Discont Fonden dertill afsattes; Och då Utskottet inhemfat, att de nuvarande sådane, hvilka blifvit lemnade dels på visse år och dels på obestämd tid, utgöra en sammanräknad Summa af 182,497 R;dr 8 sk. 7 rist torde be-* loppet för lån af ofvan anförd beskaffenhet hvilka Utskottet, i afseende på deras bestämmelse anser utgöra och böra benämnas med förlagslån i en jemn summa bestämmas till 200,0 o,q Riksdaler. Att Riksens Högloft. Ständer hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla, att denne sålun-, da till förlags-lån hestämde Summa icke måtte öfverskridas samt att de medel, som af berörde 200,000 R:dr öfverstego det redan utevarande lånebeloppet och de Summor, som vid förfallotiderpe af de nuvarande låpen återbeta - Stats-Vtslottets B et aniand enl las, ldefvo på sätt ofvannämndt är, endast använde till Dåne-understöd vid anläggningar af sådane nya Fabriksoch Slöjde-Inrättningar, sorn ICongl. Maj:t ansåg medföra den allmänna nytta, att de af sådan förmån borde komma i åtnjutande, äfvensom Kongl. Majit för begagnande af sådane Dån täcktes föreskrifva följande vilkor : j:o Att som dylike
Silfverlånen kosta utom minst lika myckel för silfrets hitförande, som hela kostnaden vid silfverköpen — (då förskotts-beloppen icke i annan väg kunna göras fruktbara); 1:0. kostnaderna vid Myntet 1 1 sk. per R:dr Specie; 2:0. provisioner; 3:o. årlig ränta (efter endast 4 procent, öfver 5 sk. B:co per R:dr Specie), och inga nya sedlar utkomma derigenom att förstärka den lidande rörelsen, hvaremot man öfverlemnade åt framtiden en utländsk skuld, hvars långvarighet eller tolala börda ingen kunde beräkna. Yid köpen kände man hela kostnaden vara de 2 - sk. man erlade för hilförseln af silfver; man hjelpte den lidande rörelsen med en sedel-emission, dä den bäst behof des j och som beredde nya tillgångar' i utländskt mynt, just för det contraherade silfrets anskaffande; man hindrade genom nödvändigheten, att härtill använda dessa tillgångar', att de icke uppslukades af en onyttig consumtion; och man undgick att till kommande Ständer öfverlemna testamentet af utländsk skuld' Banco-Utskottets Utlåtande , N',o 27. 35 Herr Presidenten von Hartmansdorff: ”För att borttaga verkan af 2:ne Stats-Revisioners utlåtanden mot räntefria förskott och deras långvarighet m. m., har Herr Kammarherren påstått att ’Jdetta ogillande ej någonsin "delats af Banco-Utskott eller Ständer, de enda aucloriteter, som kunna ”gifva Fullmäktige föreskrifter.” Hvad Rikets Ständer föreskrifvit står i Banco-Reglementet, och derifrån har Banco-Utskottet ej tillåtit oss göra några undantag. Begge dessa myndigheters föreskrifter äro det just, som jag velat göra gällande, genom Banco-Reglemenhets iakttagande. Men, om man mot åtlydnad af föreskrifternas bokstaf åberopat deras anda, har det väl varit skäl af mig, att efterse och framdraga, hvad Herrar Revisorer, som hafva lagligt uppdrag att vara andemeningens uttolkare, derom tänkt.