Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet redan härofvan tillstyrkt, Oscarshamns skola har större anlal lärjungar (öfver 40) än något annat tvåklassigt läroverk, synes, vid de af motionärerne i öfrigt anförda förhållanden, någon utvidgning af detta läroverk vara al nöden, helst stadens raska framåtskridande och ortens aflägsenhet från annat läroverk låter förvänta, att lärjungarnes antal skall framgent lillvexa; dock anser Utskottet det närvarande behofvet vara uppfyldt om läroverket med en klass tillökas; hvadan Ut skottet får på det sätt tillstyrka Rikets Ständers bifall till motionärernes framställning, alt för Oscarshamns skolas utvidgning till treklassigt läroverk med Rektor och 2 Kolleger beviljas 1,500 Riksdaler årligen. 56:o. Förnämsta betänkligheten, som mött för tillstyrkandet af de ifrågavarande skolornas utvidgning, har varit den svårighet, sorn redan visat sig, att besätta lårareplatserna med fullt kompetente personer, och hvilken svårighet måste blifva ännu mycket större än förut i händelse af Rikets Ständers bifall till Utskottets i det föregående afgifna förslag, på grund af hvilka, om de antagas, 22 nya lektorsplatsei och 46 nya adjunktsbefattningar, eller tillsammans 68 nya lärarebeställningar, skulle komma att på en gång besättas. Då man jemför antalet af dem, som under sednaste åren undergått filosofie kandidatexamen och förvärfvat filosofisk grad, med antalet af lediga lärareplatser, finner man lätt, det fara år för handen, att undervisningen inom elementarläroverken blir anförtrodd åt lärare, som icke visat sig innehafva de grundliga studier och den mognad i bildning, som för utöfvandet af ett så magtpåliggande kall oeftergifligen erfordras. Om upprätthållandet af undervisningen vid redan befintliga elementarläroverk genom fullt kompetente lärare visat sig förenadt med svårigheter, måste utvidgandet af dessa läroverks omfång vidtagas under StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 43 sådana bestämmelser, som kunna bereda trygghet att undervisningens grundlighet icke kommer att lida.
Af 31:sta punkten är den del, som innehåller, att de till korpser och embetsmän anslagna boställen, hvarom Utskottet förut meddelat yttrande, äfvensom de arrenden, hvilka skola in natura till vissa inrättningars underhållande utgöras, icke böra i utbyte mot kontanta anslag varda till statsverket indragna, — bifallen af Ridderskapet och Adeln; hvaremot den återstående delen af samma punkt, hvaruti hemställes, att i öfrigt alla arrenden af statens egendomar, som äro till serskilda ändamål anvisade, må i utbyte mot kontanta anslag varda till statsverket indragna, af bemälde Riksstånd afslagits. Preste-ständet, som vid 21:sta punkten redan fattat beslut i afseende på de till korpser och embetsmän anslagna boställen, har afslagit Utskottets i 31:sta punkten gjorde hemställan om indragning till statsverket af alla arrenden utaf statens egendomar, som äro till serskilda ändamål anvisade. Borgareoch Bonde-stånden hafva bifallit förevarande 31:sta punkt i dess helhet. Af samtlige Riksstånden är således beslutadt, att indragning till statsverket icke bör ega rum af de till korpser och embetsmän anslagna boställen, eller af de arrenden, hvilka skola in natura till vissa inrättningars underhållande utgöras. I afseende på den öfriga delen af förevarande 31:sta punkt hafva två Riksstånd stadnat emot två; hvadan och då frågan rörer statsverkets inkomster, densamma lärer böra afgöras genom votering i förstärkt Stats-utskott öfver följande proposition : 18:o.
Skrifvelse N:o 58. åkrarne för odling i stort, dels ock träd-skolors anläggning för särskilda län eller distrikt; att Trädgårds-föreningen, uppmärksam på denna omständighet, sökt att, så vidt dess ringa tillgångar medgifvit. på allt sätt lämpa sin verksamhet derefter, samt fördenskull, hland annat, börjat så ordna sina egna träd-skolor, att åt eleverne kunnat meddelas en vidsträcktare kännedom om träd-skötseln än förr varit fallet, till beredande af en för närvarande saknad, men behöflig tillgång på skicklige och kunnige arbetare och föreståndare vid dessa i länen uppstående anläggningar; att likväl de medel, som stöde till Föreningens förfogande, vore under nuvarande tids—förhållanden helt och hållet otillräckliga lill uppehållande af förenämnde läro-anstalt vid dess nuvarande ståndpunkt, och ännu mer för att deråt bereda en al tidens kral högt påkallad utveckling till högre och vidsträcktare verksamhet; att de svårigheter, som i detta afseende mötte och måste besegras, bestode hufvudsakligen i elevernas i allmänhet meddellösa belägenhet, som gjorde deras underhåll på läroverkets bekostnad nödvändigt, och i saknaden hos dem af förberedande kunskaper, hvilken förorsakade flerdubbelt större arbete från lärarens sida för deras undervisning, än vid läro-anstaltens första inrättande varit beräknadt. äfvensom deruti att kunna få skicklige lärare anställde och fästade vid elev-skolan, samt att i öfrigt beståndet och utvecklingen af denna skola utgjorde mindre en angelägenhet af vigt för Föreningen enskildt, än för hela fäderneslandet och i synnerhet dess landtbrukare. Sedan Landtbruks-akademien numera afgilVit underdånigt utlåtande öfver berörde framställning och deruti, med vitsordande af den nytta Trädgårds-föreningen och dess elev-skola åstadkommit, tillstyrkt Nådigt bilall till Föreningens omförmälda anhållan, har Kongl.
Dä häruti och utr den kraft en man af sannt wärde alltid förmår gifwa ett Folk bwars styrelse blir Honom anförtrodd, jag förutser anledningar till fördelaktiga förändringar uti mitt Fäderneslands öden; mä det tillätas mig tillägga, att den händelsernas 88 Den Al Augusti.. gang forn bestämt desta förändringar, lika oförwantad i sin början som oberäknelig till sina följder, synes mig bada ett af desta tidffiftcn, som för en Nations öden blifwa afgörande; och dä jag erinrar mig, att det storwerk hwilket iv, hindrades att utföra blcf icke dest mindre forbckallit ät den första Ousuck ^llolt, mä jag wagg hoppas, att hwad Larl ^u-;u5c ef hant göra för Swerige, skall en gäng blifwa Dest efterträdare tillätit att werk st älla! Mätte Han mäta sina företag, icke blott efter förmägan. af sitt snille, men efter heffaffenheten af wära tillgångar, och mätte Nationen alltid med lika beredwilligbet forn nu göra rättwisg ät Hans förtjenster! Dä stall den npa tidepunkt Furstens af Ponte-Corvo utkoran, de Hmes för Swerige bebäda, blifwa utmärkt genom ernäendet af det som utgör mälet för atta rättsinniga Medborgares önskningar, nemligen Fäderneslandets wälgäng, Dest ära och sjelfständighet. Herr ak Rikell, dustaf lVilbclin^ uppläste ett Dictamen, sä lydande; Dä Rikstys Höglofl. Stander nu stola strida till ett nytt Thronföljare-wal efter wär alldrig nyg saknade cch bearätne Kron-Prins Larl torde mig tillätas, att inför Herr Baron och Landt-Marskalken, samt Höglofl. Riddcrstapet och Adeln anföra de skäl, bwarpä jag grundar den röst mig wid wal-akten tillkommer att afgifwa. Sweriges' sjelfbestånd fäsom Stat, och dest sördelagtiga utwärtes förhållanden, samt Rikets - Den 21 Augusti.
Svensk jordegande man, icke kan frånskilja mig medvetandet att denne så kallade frie man har ett åliggande, att på skjutsrältarens anmaning understundom nödgas spänna sin häst ifrån plogen och sina dragare ifrån sädeslasset, ofta vid ett tillfälle, då inbergandet af dess gröda storligen inverkar på dess bestånd under ett kommande år, och detta för att ställa sina hästar för den ofta nog blott för sitt nöje resandes vagn, och under den förödmjukelsen, att uti en obeqväm ställning få efter omständigheterna hänga sig på åkdonet, för att vara vittne till sina hästars misshandling af den främmande kusken, och att omsider framkommen till gästgifvaregården emot en spottpenning af 24 sk. r:mt för den t i 11 r ygga lagda milen, och understundom för de 2:ne, få det ej afundsvärda nöjet att barbacka rida hem, att hafva dagsverket försatt och dragarne ej allenast för den dagen, utan för den kommande, otjenstbara i lyckligaste fallet, och då icke någon grund till förstörelse vid skjulsningstillfället blifvit kreaturen bibringad. Man ifrar för jordbrukets upkomst, man bekostar landtbruksskolor, man aflönar agronomer och åkerbrukskemister, man förordar hästoch hornboskaps-racernas förbättrande, man föranstaltar små och stora landtbruksmöten, hvarvid ordas vidt och bredt om sjelfva modernäringarnes värde, om medel och utvägar att uphjelpa dem. Men emedan det för de inflytelserikare samhällsklasserne är beqvämt, fördelaktigt och angenämt, att för en högst lindrig, det lemnade arbetsbidraget på långt när icke motsvarande betalning, låta fortskaffa sig genom en tvångs-inrättning, så blundar man för ett af de obestridligt största hindren för någon allmännare jordbrukets upkomst inom vårt land, för skjutsskyldighetens inflytande på jordbruket, och några kraftåtgärder till det ondas afhjelpande afhöres dorföre icke.
Björkman för det dåvarande i vidsträcktare måtto till pröfning upptaga, än hvad anginge angifvelsen, att han skulle vara delaktig i Lindstedts brottslighet, i hvilken, del af målet Kongl. HofRätten väl ansett bindande liknelser och omständigheter, att Björkman haft kännedom 0111 Lindstedts försnillnings-åtgärder och förfalskningsbrott, och hulpit sådant att dölja, hafva emot Björkman förekommit, men, enär desamma icke, emot Björkmans beständiga nekande till brottslighet, utgjorde laga bevis, funnit honom, såsom icke lagligen förvunnen om delaktighet i eller medvetande af Lindstedts brott, ej eller kunna till ( '9 ) ansvar derföre fällas; så har vidare, angående detta mål, i anledning af å svarandesidan förd underdånig klagan, Kongl. Maj:t, efter hvad det med Dess Högsta Domstol beslutade Utslag af den 4 Februari i832 visar, gillat Kongl. HofRättens Utslag i hvad det Lindstedt rörde, och vidkommande Björkman ansett skäl ej hafva förekommit till ändring i det slut, hvaruti Kongl. HofRälten i afseende å honom stadnat; dock skulle, i händelse Björkman blefve serskildt tilltalad, för att hafva, i uppgifven egenskap af Ledamot utaf LåneContorets Direction eller såsom Bankens Tjensteman, felaktigt sig förhållit, på pröfningen af en sådan talan ankomma, huruvida och i hvad måtto de i målet emot Björkman anförda omständigheter dervid kunde honom lill last läggas. Till följd af Justitiae-Ombudsmannens ofvanomförmälda förordnande har, under tiden, hos Kongl. Tiof Rätten AdvocatFiscalsEmbetet, dels serskildt, dels i visse .delar gemensamt med BancoFiscalen, enligt Hei’rar BancoFullmägtiges föreskrift, väckt talan emot Öfversten af Callerholm, Kongl.
Byggnadssky Idigheterne m. m. inom socknarna komma att falla sig fasligt olika och behofvet af skolundervisning är äfven stohre och mindre. Hr Ribbing, Bengt: Ehuru ogerna jag förlänger discussionen, nödgas jag dock erinra den sista värda talaren, att jag icke tror det gå an att inskränka detta stadgande för mycket. Jag skall blott till bevis härför anföra ett exempel, nemi. ang:de brandstodsafgiften. Om, till bildande af brandstodsbolag inom socknarna, communerne ej skulle äga rättighet att sjelfve i detta ändamål beskatta sig, blef det omöjligt att utfå någon brandstod. Många flera sådana afgifler tarfva bestämmelser af sockenmenigheterna, hvarföre det icke går an att inskränka stadgandet, såsom nu blifvit föreslaget. Gr. Spens: I afseende pä det exempel af brandstodsbolag, som blifvit anfördt, anhåller jag att fä påminna, att a a a Den S Mars e. m. inträdet i ett brandstodsbolag är frivilligt, men icke deltagandet i socknen eller communen. Ilr Ribbing, Bengt: I afseende på livad den siste talaren anfört, får jag äran anmärka, att deltagandet i sådana brandstodsbolag, som icke i allmänna lagen föreskrifvas , är frivilligt. Sedan Hr Gripenstedts förslag blifvit uppläst, framställde Hr Frill, och Landtm, propostr först till bifall och derefter till afslag å detsamma, men båda blefvo med ja och nej besvarade. Hr Landtm, förnyade proposln till bifall å Hr Gripenstedts förslag. Då Hr Landtm., i anledn. af svaren å denna propos., förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej , begärdes votering. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att japroposm borde innehålla bifall och nej-propos:n afslag å Hr Gripenstedts förslag. Hr von Hohenhausen:
Beträffande derefter ränteoch betalnings-vilkoren för samma lån, måste, så vida med säkerhet skall vara att förvänta, det lånet kommer alt för det dermed åsyftade ändamål begagnas och återbetalningen deraf att i stadgad ordning verkställas, äfven dessa vilkor bestämmas särdeles billiga. Utskottet har derföre trott, att den årliga ränteoch kapital-afbetalning Stats-Ulslioltets Utlåtande, N:o 303. IL af tillsammans 3 procent utaf hela låne-beloppet, hvilken Utskottet i Utlåtande JN:o 274 föreslagil, i afseende på d» t «1 erisi i tillstyrkta länet för anläggning af en jernväg från Dalarne lill Mälaren eller Östersjön, jemväl l ör bestämmas för nu ifrågavarande !åne-nnderstöd; anseende Utskottet de, med hänsigt lill nyssnämnde lån, af Utskottet föreslagna stadganden, rörande säkerheten för betalnings skyldighetens vederbörliga fullgörande in. m., likaledes böra tillämpas i afseende på det for Norbergs jernvägen nu tillstyrkta ytterligare statsbidrag. Som, på sätt Kongl. Maj:t i nåder yttrat, ett nytt bolag bör bilda sig för denna jernvägs fullbordande, så och till undvikande af de stridiga anspråk samt möjliga förvecklingar, hvilka skulle kunna uppkomma, derest det förra bolaget och dess löftesmän skulle förblifva i fortfarande ansvarighet för återbetalningen af det för samma jern vägs-anläggning förut erhållna lån samt den derför medgifna inteckuings-rätt i jernvägen komme att tilllämpas, synes det Utskottet nödvändigt, att det nya bolaget öfvertager bela Inings-sky Idigheten äfven för detta lån oell för detsammas vederbörliga inbetalning ställer den särskilda säkerhet, hvilken Utskottet, bland vilkoren och bestämmelserna för det nu ifrågasatta ytterligare bidraget af allmänna medel, kommer att här efteråt föreslå.
Då den senare endast innehåller att den nja enheten skall vara mindre än den gamla, och i stället för zf8 sk. i silfver motsvara 18 sk. efter 166f års myntfot; så skulle man tro, att contrapropositionen innebure ett förnekande deraf. Men det är ingalunda förhållandet; tvärtom förmäler contrapropositionen intet derom. Man vet ej, antingen hon antager eller förkastar hvad Ja-propositionen innehåller, utan omförmäler i stället ett dit alldeles icke hörande ämne, eller den till i:sta punkten hörande frågan, om den gamla SilfverRiksdalern bör beräknas till i3o ass. Ja-propositionen står således i i:sta punkten, och Nej-propositionen i den is:te. Iförsta punkten synes man , utan omröstning, antaga med Ridder skåpet och Adeln, att SilfverRiksdalern skall innehålla i34 ass; och i m:te punkten framställer man en Nej-proposition , som, i händelse hon vinner, nedsätter samma Riksdaler till i3o ass. Pä grund häraf och då Ridderskapet och Adelil ännu icke afgjort Usta punkten, ulan ansett den höra pröfvas i sammanhang med denna iaite punkt, tror jag, att man, med instämmande i BondeStåndets beslut att öfverlemna frågan om slagskatten lill Kongl. Majit, bör antaga det till contraproposition emot Utskottens förslag i usta punkten af Betänkandet Nio 14. Herr Hjerta, Gustaf: Jag är icke af samma tanka, sora den siste värde Talaren, 7? J)en 17 December e, m, att någon omflyttning i uppställningen af voteringspropositionerne behöfves, men deremot delar jag hans åsigt, alt Ridderskapet och Adeln bör begagna det tillfälle, som nu är för handen, att bereda ett sammanstämmande beslut af tre Stånd, nemligen att öfverlemna till Kongl. Maj:t att, efter Vetenskapsmäns börande, bestämma en lindrig slagskatt, häldre än att äfventyra, att frågan i Förstärkta Utskotten blifver afgjord i detalj, på sätt BorgareStåndet beslutat, hvilket måhända är mindre ändamålsenligt,.
Vid den tid, då SecretaUtskit förklarade sin förnöjelse öfver Bankens vunna tillväxt och förkofran, var Lånebanlccns skuld för upplån te kapitaler 10,600,000 dal. s:mt, och Vexelbankens skuld för utställde sedlar 20,373,000 » tillsammans skuld 30,973,000 dal. s:mt, samt Vexelbankens reela fond omkring 2,220,000 daler silfvermynt, således blott 7V25 proc. af skulden. Vid 1760 års slut var: Vexelbankoskulden 47 millioner dal. smt. Lånebankens skuld 15 » » Summa skuld 62 millioner dal. s:mt. Hankens fordringar: hos Staten 26V3 millioner dal. sunt. i fastighetslån 28'/2 » » i pant 0. diskont!. 11V2 » » Summa ford:r 66Va millioner dal. sm:t. Reela fonden 2% millioner daler silfvermynt, som är 53/10 proc. af Vexelbankens skulder. Banken hade således 6'/2 millioner daler silfvermynts egendom utöfver skulderne, men var likväl nära bankrutt i fråga om, att kunna uprätthålla sin vexelrörelse, allt i följd af det fortfarande missbruket, att begagna Vexelbankens medel som ett nulriment för Lånebanken. Sådant var förhållandet kort före den tid då 177 6 års realisation skedde. Detta var Sveriges andra realisation af bankosedlar, dervid allmänheten fick åtnöjas med 5 0 proc. utdelning i bankrutlen, ty så måste nödvändigt alla s. k. realisationer heta; hvar sak bör bära sitt rätta namn. Såsom följd af krig, olyckor och hvarjehanda omständigheter, upkommo snart betydande afvikelser från de vid Bankoverkets första inrättning stadgade hufvudgruuder*). Banken invecklades uti *) Dessa liufvudgrunder vittna otvifvelaktigt om, att den utmärkte dåvarande riksskattmästaren Gustaf Honde deruti varit rådande, ehuru hans åsigt om Bankens styrelse och förvaltning icke godkändes.
När man låter röka med mysk, och har fönster som icke kunna öppnas, så bör man verkligen vara så älskvärd som Fru A. det är, hafva så lätt utgång till en vacker blomsterparterr och herrliga löfhvälfda gångar, och kunna hugna sina gäster med detta gudaväder, som förmår att af en nordisk sommarnatt göra något paradisiskt, på en gång heligt och vällustigt, just så blandadt som det var i Edens lustgårdar, förr än Eva fick sin äple-aptit. Några tunga moln stego väl upp på min beundrans horizont, och vissa aningar började göra sig rum att min värdinna – »den älskeliga varelsen» – ty så hade jag så ofta i mina tankar nämnt henne, torde vara af dessa »älskvärda varelser», som äro det blott i och för sig sjelfva, men som icke ändå äro allt hvad en älskvärd qvinlighet bör vara, det vill säga spridande sina behag rundt omkring sig till andra föremål af sin omgifning, och icke endast concentrerande dessa omkring sin egen personlighet, utan likt en välgörande sol breda sitt ljus och värma, lif och trefnad omkring sig, och ickeligga likt lysmasken, och bara lysa för sig, bara säga: »här är jag!» – I dessa tankar, dock ännu dunkla och outvecklade, vandrade jag gången nedföre, vek af åt en sidogång, vek af ännu en annan, och befann mig snart – jag vet icke huru – under en hög och tjock kaprifolie-häck, som omgaf hela boningshuset. Det stod en trädgårdssoffa tätt under häcken, och jag vet icke af hvad ingifvelse jag der slog mig ned, troligen för att förlora än en illusion. Af häcken var jag alldeles skyld, och öfver den befann sig just familjens hvardagsrum, och snart – genom de öppna fönstren – kom följande samtal till mina öron. Jag satt alldeles som förtrollad, som fastnaglad, ty ehuru ondt det gör oss att förlora våra käraste illusioner – öfvertygelsen om vänskap och tillgifvenhet, eller sanning och uppriktighet åtminstone, så motstå vi dock sällan de tillfällen, som ödet kastar i våra händer dertill.
Jordbruket, med dess hufvudgren och vigtiga bihang ladugärds-skötseln, sysselsätter sig med frambringande af produkter som dels kunna längre tid förvaras, dels fordra en skyndsam afsättning och konsumtion för att icke förlora i godhet och värde. En sådan konsumtion är till någon betydligare grad icke alt finna, utom i städerna, och förnämligast i stora städer, hvarföre ock egendom i närheten afen sådan afsättnings-ort alltid har vida högre värde, än pä större afstånd derifrån. I granskapet af Stockholm gifver sålunda en ladugård 3 ända till 4 gånger mera i afkastning eller arrende, än i provinserna Södermanland, Östergötland, Nerike, o. s. v., emedan mjölk och öfriga ladugårdsprodukter äga en säker och jemn afsättning till höga priser. Så lönar sig ock, i grannskapet af hufvudstaden, odlingen af trädgårdsvexter och finare jordfrukter, hvilka i landsorten icke alls hafva någon efterfrågan. Genom lättade kommunikationer jernnäs sådana förhållanden fullkomligare, ju snabbare och lindrigare i kostnad kommunikationerna äro. Också hafva, till följd af ångbåts-förbindelserna med Stockholm, priserna å lifsförnödenheter stigit betydligt 392 Den 23 December f. m. i landsorterna, hvaröfver man ofta hör bittra klagamål af småstadsbon, som förut var van alt för en spottpenning få köpa landtmannens produkter. En jordägare, som bor straxt utom staden, kan få hastig kunskap om eu inträdd fördelaktig konjunktur för afyttrandet af sina produkter, och är i stånd att begagna sig deraf, dä den aflägse boende ofta icke hinner fram med sin vara, innan konjunkturen är förbi, och marknaden är öfverfylld, så att han gör förlust på försäljningen, eller nödgas magasinera, eller hemföra sin vara. Alla sådana olikheter och äfventyr försvinna nästan helt och hållet genom jernvägarna.
Det för itmewaranbe årö förfTottévotö bernil* jaDe belopp af 12,000 £X:Dr, 200,000: 7so Sill iflånDfättanDe af (Earlftenö fäfl* ning oel) 'SftarftranDé fjammförfmar famt befäftningöarbeten mD inloppet till (EarlöFrona ...» 160,000: 894814- 22- %'&v ^ydrfiurtrösocrfct titt fj$S: l:o Sill fregatteré od) fanonjluparö ar* mering tncD 33omb*Fanoner Sill ©ocfbpggnaDen i (EarléFrona . 133,333: 16: — 4;o Sill FoftnaDer roiD inventering af e!* n>irfeé*förråDen i SarlöFrona • 8,000: 341,333: 16 $äH* #omm«ntfattonet? ©cf> anfrra 2Uhit(tnna Sltfceten: l:o Stil arfmoDen för Dem, font meD ali* manna arbeten få befattning ♦ • ♦ 32,000: — Sranöport Sv.Dr 32,000; 2,536,147: 38: 4. 20 SranépOtt 32,000: 2,536,147: 38; 4. 2:o Sill refe» odj unDerföfningöfoftnaDer famt eppenfer i od) för allmänna arbeten 24,000: 3:o Sill arfwoDe för en wiD Marieberg ytterligare anftällD Särare i De Fun* jfap&ämnen, font fpecielt tillböra Stige» niörer för allmänna arbeten 4,000: a) XPattemFommimiFattoner: 4:o
— Jag tror ändå, — utropade hon med ett så häftigt och genomträngande tonfall, att alla vände sig om och häpna betraktade den unga flickan, — att om man möter en sjuk och fattig och ger honom bara kärlek och tro och sådant, men inga pengar, så blir han myeket litet hjälpt. Jag tror visst, att han föredrar pengar framför bibelspråk Det uppstod en ytterst plågsam paus efter Gabrielles utbrott. Grefvinnan svarade ej, men hela hennes ansikte undergick en förändring, som på några sekunder tycktes göra henne tio år äldre. De tunna läpparne sammanpressades, hyn blef gråblek af vrede och ur de nyss så smäktande ögonen sköt en hvass, kall blick mot Gabrielle. — Förlåt mig, fröken Barneken, — hördes nu pastorns rost, hvars lugna, milda tonfall gjorde ett välbehöfligt afbrott i den tryckande stämningen, — men ni missförstår alldeles grefvinnans ' yttrande. * Vi skola ej underlåta att gifva den fattige penningar — och ni kan vara öfvertygad om, att den som är fylld af kärlekens anda underlåter ej att gifva — men hvad vi ge skola vi gifva i tro och kärlek. Gärningen är i sig själf intet, det är den anda hvari jag gör den, det är tron som bestämmer dess halt. Grefvinnan gaf den unge pastorn en hastig, lidelsefull blick, därefter fäste hon sina ögon på Gabrielle med ett hånfullt triumferande uttryck. Men ' den unga flickan var i en allt för uppretad sinnesstämning för att så lätt gifva vika. — Således, — utropade hon med af sinnesrörelse skälfvande läppars - om jag ger allt hvad jag eger åt de fattiga, om jag lefver ett helt lif af goda gärningar och uppoffrar mig för de lidande och ... så betyder det ändå ingenting, så har det intet värde om jag inte har den » rätta anden », om jag inte tror på alla möjliga dogmer? — Värde, jo mänskligt taladt måhända. Men i dödsstunden skall det icke hjälpa en det ringaste. — Men hvad hjälper mig då? — ropade Gabrielle utom sig.245 GENOM SKUGGOR. — Endast tvenne saker: ånger och Kristi nåd.