Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
" Tjugonde Århundradets Härligt läge vid hafvet, mildt ö-klimat. GENOM SIN ÄKTA MEDELTIDSPRÄGEL, SINA STOLTA RUINER OCH SYDLÄNDSKA VÄXTLIGHET ÄR KURORTEN HÖGST TILLDRAGANDE. Specielt: Nervoch magsjukdomar. Närmare resp. upplysningar l ä m n a badläkaren &amp; kamrerarekontoret, adr. VISBY. (S. T A. 60147) CORSET " Skyddar strumpan från slitning, bruna 75, svarta 65 öre, porto inberäkn. FRANSK-ENGELSKA MAGASINET, BIBLIOTEKSGATAN 32. R Den bästa Corset för alla sportEALISATIONEN i Fransk-Engelska Magasinet fortfar. Utsökt vackra B o m - ullsbluslif Bluslif sys. Ylle&amp; Bomullsflaneller, Ylle&amp; Bomullsstrumpor fr 95 öre, Walenciennes-spetsar m. m. BIBLIOTEKSG 32. idkande damer. Den bästa Corset för sjukskö- FrimGrkor terskor. Cascara Sagrada piller Den bästa Corset för sångerskor. Den bästa Corset passatide för (lösande piller) försäljas å 1.50 pr flaska å apoteket Gripen STOCKHOLM. alla figurer. Den bästa Corset passande för s P i n i gratis. GISHOIT &amp; JENSSEN, Skien, Norge. f s e F R Å G A S om någon bättre barnkär familj Vill såsom sitt eget barn upptaga en två- årig snäll flicka s o m saknar föräldravård. Svar till » Snäll flicka », Kungsgatan 2, 1 tr., Enköping. (850) K V I N N L I G G Y M N A S T önskar öfver sommaren plats i familj för att gifva sjukgymnastik o. massage. N ä r m. uppiysn. lämn. H a r vibrator. Goda referenser finnas. Rikstelef. Skriftliga förf:ägningar besvaras af » John », Iduns exp. önsk. mot fritt vivre plats i familj p å landet eller vid badort.
Desse ledamöter uplyste om behofvet af en vidsträcktare undersökning i detta ämne, likasom det vill synas mig, att Ulsk:s betänk, ådagalägger, att behandlingen af denna fråga här tillkommit, på grund af enskildes besvär, och att desse besvär tvenne serskilda gånger blifvit af Konungen afgjorde, ulan att frågan i sin helhet kunnat blifva utredd, just af det skäl, alt svaromålen på besvären icke bordt omfatta något annat, än den fråga, som i besvären funnits uttryckt. Utsk. har derföre ansett, att, på det saken måtte bli utredd på ett sålt, alt dermed något vore för framtiden ulrättadt, densamma äfven, såsom Hr von Hartmansdorff och Frih. Raab utvecklat, borde dragas under Konungens pröfning, i ändamål att icke allenast privilegiernas beskaffenhet, ulan ock sjelfva kommunikations-anslaltens; utsatta vilen, med ett ord, alla de omständigheter af hvad namn de vara må, som på frågan inverka, må i ett sammanhang blifva pröfvade; och då detta allt icke låter sig göra på annat sätt än Utsk. föreslagit, så vågar jag hemställa alt Utsk:s betänk, måtte af R. o. Ad. bifallas. Hr von Hartmansdorff: Det är ganska riktigt att, såsom Gr. Wrangel anmärkt, tvistefrågan måste i rättsväg afgöras, men följden deraf blir förmodligen endast en bestämning af den ersättning, hvilken skall utbetalas till dem, som nu ega färjeplatserna. Hvem skall betala den summan? Skola Oländningarne göra det allena, eller skola de som bo på fasta landet med de förre dela ersättningsskyldigheten, och huru skall en sådan fördelning göras? Slutet på en sådan tvist blir förmodligen det, att vederbör. vända sig till Konungen med underd. anhållan om en propos. till 412 Den 12 Februaii. Ständerna, att de måtte betala ersättningen. Denna är ej att betrakta annorlunda, än såsom andra anslag på extra Stals-regleringen, för färjor, brobyggnader eller dylikt.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 18 sistlidne Februarii, under N:o 64, afgifne, samt den 21 i samma månad på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkning gar vid Utskottets, under N:o 20, förut meddeldte Betänkande, angående den Gamla Psalm - Prot. Utdrag deri 5 Mars 1829. 25 Boken* aflysande från bruk och nyttjan^ de vid offentliga Gudstjenster, fann Riddeiskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 6 sistlidna Februarii af Ridderskapet och Adela bifallet. Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. I). Då nu ånyo föredrog* StatsUtskottets den n sistlidne Februarii, under N:o 63, afgifne, samt den 23 i samma månad e. m. på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren 1825 och 1827 afgifne Berättelser om de samma år verkställde granskningar af Stats-Yerkets med dertill hörande allmänna Fonders tillstånd i styrelse och förvaltning åren 1822 , 1823, l8a4 och 1825, blef samma Utlåtande, på grund af åtskillige Ledamöters dervid gjorda anmärkningar , till StatsUtskottet återremitteradt. S, D. Föredrogs ånyo och bifölls ExpeditionsUtskottets, den 17 sistlidne Februarii under N:o 04 aflåtne, samt den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagda, Memorial, angående begärdt anslag till erforderligt biträde i och för skyndsam tryckning af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, S. D. Föredrogs ånyo och gillades Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets, den j6 Prot.
223 och Helsinge regemente, der inga hjelprotar äro Stamrotarne anslagne, eller planpenningar genom kneckte-contractutstakade; inom Stora Kopparbergs Län och Dahlregementet, hvarest Soldattorp ej äro an* laggda ellar hjelprotar linnas, vid Vesterbottens regemente, inom Vesterbottens och Norrbottens län, emedan torpen äro upptagne antingen på Allmänning eller ock på Rotens samfällda mark, samt vid Jemtlands regemente, af den grund att, genom det med orten stadfästade contract, ej flere än endast en hemmansdel om hvarje Soldat deltager, och således inga utrotar vid detta regemente äro befintlige. Vid Bohus läns regemente och Norra bataillonen deraf är, genom det den 20 September 1783 stadfästade Contract, utstå* kadt, huru mycken åker omkring Soldatetorpen bör finnas, äfvensom stadgadt är, att den rothållare, å hvars egor torpet är anlagdt, undfår af med-intere6senterna ersättning i penningar efter öfverenskommelse eller behörig undersökning, samt stadfästelse af Landshöfding och Regementschef. Deremot, och ehuru något faststäldt knecktecontract, för den år 1791 från Cavallen till Infanteri förändrade Bohus lans regementets Södra bataillon, ej finnes upprättadt, så, enär Kongl. Majit redan den 24 Februari 1794 förordnat, huru Södra bataillonens soldater med torp skulle förses, och Landshöfdingen £E4 Besv. och Ekon. Utsk.
Ständer täckas finna, att desta med största rättwisa och billighet böra aga *7* Den 5 Zebruarii. företräde att af de infattande medlen först liqvideras, innan nägon u'betalning för lefweraiuser eller till ersättning för andre Werkö här ofwan omför mäldte medel, kommer i fräga. ?ngäondo Bilagan Litt D. till Stats - UtffoltetS fö ra Betänkande u, tagne vaster som enligt Riksens StanderS Beslut, skulle komma att med obligationer med s procents ranta liqvideraS Desse medel utgöra ert belopp af 1,971,042 R:d. Z2 ss. 2 r:st-, och bestå uti betalning -ör gjsrde lefweranster til! ArmLernes 0 lFlotto' nes behof enligt de härom till Stats-M-kotte' israil igs - Förwalk ningen och Fvttvalmingen af Ljöärenderna inkomne upgifler. Som Rikiens Höglost. Ständer, redan innan Stats-" tskottet afgaf stkt förra Betänkande af den 23 jistlesne Nowember, widtagit det Beflut att Le-veranteurerne för deras ägande fordringar stalie undfå ob igationer ställde pä 6 är med Z procents ärlig ränta, samt efter berörde 6 ars föelopp ^ oels ärlig afbetalning pä Cnpitale ; Sa anfag S arsulstot et i dess förra omnämde Betänkande sig icke hafwa något harwid att ytkerliqare erindra, än att Stats-Utfkottel önstade, det Riksens Högiosi. Ständer, till desse Lefweranteurers tillfredsställande, täcktes ju förr dess haldre läka befordra ett sädanr Riksens Hög tost. Ständers Beslut till werkstallighck.
BorgareSt. med uplyst sakkunskap och sannt nit skall omfatta allt, som kan lända till det gemensamma fosterlandets bästa. För åstadkommande deraf är dock enighet och samverkan St:n emellan af så väsendtlig vigt. Då de särskilda delarne af Representationen med tillit och vänskap till hvarandra söka detta mål, skall det ock vinnas. R. o. Ad. skall städse bemöda sig derom, med försäkran hvaraf R. o. Ad. anhåller att Hrr Deputerade ville till Vällofl. BorgareSt. återbära uttrycken af R. o. Ad:s högaktning och förtroende. Deputationen afträdde. Anmäldes och emottogos med öfiiga ceremonier ,2:ne H. M. Konungens ÖfversteKammarjunkare,Gr. Johan Alexander Sparre och t. f. ÖfversleKammarjunkaren, KnbinettsKammarherren, Hen ri k 10 Den 22 Oktober. Gabriel Falkenberg, hvilka tillkännagåfvo, att de, på K. M:s Nåd. befallning, infunnit sig för att bjuda Hr Landtm, jemte R. o. Ad:s Ledamöter att om Måndag d. 24 dennes infinna sig i Storkyrkan, för att derstädes bevista Gudstjensten, samt sedermera inställa sig i Konungens våning i det K. Slottet, för att deltaga i den procession, som komme att företräda IL M. Konungen då han ville afgå till RiksSalen. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr OfversteKammarjunkare att till H. M. Konungen frambära R. o. Ad:s underdia vördnad och trohet, jemte försäkran att R. o. Ad. komme att ställa sig K. M:s Nåd. kallelse till efterrättelse. Hrr OfversteKammarjunkare utbeledsagades. Sedermera anmäldes äfven en Deputation från Högv. PresteSt., anförd af Biskopen i Göteborgs Stift, L. N. O., Mag. Gust. Dan.
Hr Landtm, uti plenum den 20 dennes afgifv i t, anser sig kunna framställa den af Hr von Troil begärda propostn. H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magnus: Jag hade icke ämnat yttra mig i detta ämne; men då här blifvit framställd en-åsigt, hvaruti jag icke kan förena mig, den nemi., att en fråga, som blifvit väckt, debatterad och afgjord, skulle kunna nedläggas eller försvinna, har jag velat tillkännagifva min tanka härom. Jag kan icke instämma deruti — saken må afgöras mot, eller i enlighet med min öfvertygelse ■— att, efter den behandling frågan erhållit, densamma skulle kunna lemnäs utan påföljd; hvarföre jag till Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. ödmjukl. hemställer, om icke, sedan de uti 4' §:n Riksd.Ordn. uppräknade embetsmän, hvilka i Utsk. eller val till utsk:s-ledamöter icke må deltaga, afsagt sig för denna riksdag deras rättighet att deltaga i bänkmts-valet, samt flere talare tillkännagifva den åsigt, att, vid sådant förhållande, hinder icke möter för anställande af detta val, det vore med grundlagen mest öfverensstämmande att behandla frågan på det sätt, att bänkm:s-valet försiggår och att den delen af ämnet, som angår den af Hr Frih. o. Landtm, vägrade propostn hänskjutes till afgörande af det blifvande Const.Utsk., särdeles som, efter det förklarande Hr Frih. von Schulzenheim u egna vägnar och för öf rige uti 4> S:n Riksd.Ordn. omnämnde embetsmän afgifvit, bänkm:s-valet vid denna riksdag är fullkomligt oberoende af den utgång, frågan må erhålla i Coust.Utsk., hvilken utgång endast kan komma att inverka på en framtid. Frih.
Ridderskap och Adel! Det Patriotiffa nit, den osparda möda och drn simi,a grundlighet, som mmärkrr SlalS-UtffoktetS Be tän - -671 Dcn i2 December. tänkande, berättigar dck tjll hwarje wältäukande Med» borgares werkliga erkänsia; äswen j -g förenar mig med dcn allmänna rösten och räkkwisar Urlkotters bemöda,» Sr, men hmilket är det ämne sorn icke nr särffilta syn» punkter kan betragkas, icke med olikhet kan bedömmas? Herrar Ledamöter af Stats-Utskottet torde säkedeö sörläta att jag mi flera Militairiska mät icke med dem kan öfwerensstämma; följande punkter äro i synnerhet de jag wägar bestrida: r:o Den söresiagnr reducering af Fältmätnings» Corpsen. 2:0 Den förestagne förminskning af Cadctter tvid Carlbergs Krigs-Academie. Zlo Sättet att reducera Lif.Gardet till Häst. 4.0 Sättet att reducera Fyra halfwa Cavalleri» Regementen. 5:0 Den förestagne reduction as f af den in» deldta Armeen. För att rätt kunna bedömma detza ämnen, ma» ste de särskildt granskas, närmare mr dao. r:s Lällmätmngs-Corpsen. De yrken sou, tillhöra Fältmätmngs. Corpsen, samt den föga gemenskap dctza äga med Fortifieations» Wetenskapen, torde icke marik kände af Stats Utskott Se», dä detta föreslog nämde Corps recucrion; hwarje owäl» Den l2 December. 672 enväldig Domare som underrättas om de wigrige för rciuäl hwilka sytzclsäkta Fältmatningcns.Officerarc" mäste medgifwa alt de ntrryckeligen tillhöra en wäl Organiserad Armöes bestånd.
K ö - ket var tomt, o c h kaffepannan kokade öfver m e d ett väldigt flåsande Den fina lilla frun gaf intryck " af att tillhöra en något opraktisk o c h h a n d - fallen typ, då h o n villrådig såg sig o m efter någon grytlapp eller handduk för att kunna gripa o m det heta handtaget. Men intet i denna väg stod att upptäcka. FRIHERRINNAN AMY CEDERSTRÖM. OLJEFÄRGSPORTRÄTT AF STOCKHOLMSKT HILDEGARD THORELL. » Att Betty går ifrån så där, » sade frun i missnöjd ton, » se nu hur allt kaffet kokat i elden! » » Ja, jag var väl tvungen, när Kerstin behöfde hjälp för att skjuta fram pianot, » svarade Betty snäsigt, o c h i det h o n gick in i skafferiet, mumlade h o n för sig själf: » Jag tyckte frun stod där, m e n se, h o n FRÖKEN H. BORJESON. PORTRÄTT AF EFTER ETT HILDEGARD OLJEFÄRGSTHORELL. kan förstås inte ta i en panna — när det behöfs, inte. » — » Det var sant, Betty, » sade frun på väg in, » jag hade j u sagt, att vi skulle försöka koka in pä- ronen efter fru Lindgrens recept, m e n jag ser, att Betty kokt in d e m på det vanliga sättet. Det är då att vara bra g l ö m s k o c h liknöjd för ens önskningar. » » Ja, Gud skapare, den som kan göra frun till lags, » muttrade Betty på n3 ' tt, då fru Hall försvann inåt rummen. » Gör man si, så skulle det varit så, o c h g ö r man ' så, så skulledet varit si. » Den i själfva verket ganska dugliga Betty gjorde sig nuVINTERLIF. T a n d b e r g. EFTER EN OUEFÄRGSTAFLA AF HILDEGARD THORELL. » Så där, n u är detta gjordt, » sade h o n efter en stund, » jih, klockan är redan 12.
Billighet vore det visserligen att lätta Bonde-Ståndets lunga bördor, men då denna börda från äldre tider tillhört och ännu tillhör sjelfva jorden, icke personen, och fråga således nu icke är om Bonde-Ståndet ensamt, så loide det vara så mycket större anledning att äfven från annan synpunkt beli akta billigheten i öfverflyllningen ifrån jorden lill bevillning, äfven på andra Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o Si. 9 andra samhällsmedlemmar än Rustoch Rotehållare, hvilket en stor del af Ronde-Ståndets medlemmar icke eller äro. Återstår då endast fråga, huruvida välvilja här bör tagas i anspråk. Jag medger, att denna är en pligt, äfven Rikets Ständer emellan, men under närvarande förhållande af osäkerhet om utgången af några synnerligen vigtiga, och för stadsmanna-näringarne djupt ingripande samhällsfrågor, anser jag det ännu vara för tidigt att utöfva densamma; anhållandes, att denna reservation får åtfölja Betänkandet.’' Af Herr Carlberg_, J.: ''Emot Högloflige Stats Utskottets Betänkande i fråga om mötes-passevolancens förflyttande från Rustoch Rotehållare lill Riks-Stalen, får jag äran afgifva följande reservation. I rak motsägelse med det af sammansatta Statsoch Ekonomi-Utskotten, under 1828—29 och 3o årens Riksdag, afgifne Betänkande ]V:o 72, och tvärt emot det af Riksens Högloflige Ständer derpå grundade, och af Kongl. Maj:t Nådigst sanctionerade beslut, att möles-passevolance-afgifteu skulle med 7 ll:dr B:co af hvarje Rustoch Rotehålls-nummer utgå i följande |5 år, eller till i8/(4 års slut, har nu Högloflige Stats-Utskottet velat tillintetgöra samma beslut, och på Bevillningen öfverflytta ett, jordbruket enskildt af ålder tillhörande onus.
Jag öfverensstämmer visserligen fullkomligt med Lag-Utsk:t deruti, att man icke bör förlora sina medborgerliga rättigheter derföre, att man öfver ett år afhållit sig från den II. Nattvardens begående; men deremot tror jag, att Utsk:t gjort rättast, om det inskränkt sig till en dylik hemställan och icke inblandat det rent kyrkliga. Vi veta, att kyrkan nu håller på att få en egen representation, och då denna kommer till stånd, torde saken der bäst kunna behandlas. För närv:de tror jag dock en förklaring af stadgandet vara nödvändig, så att man må veta hvad med ordet motvilleligen bör rätteligen förstås, samt att ordet tilltalas borde utgå; och det är ur denna synpunkt som jag instämmer i Hr Lagergrens anhållan om återremiss. Gr. Sparre: Jag kan deremot alldeles icke inse, i hvad mån lagen skulle vinna genom ett så beskatfadt förtydligande som Frih. Cederström önskat. Hufvudsaken är helt enkelt, huruvida det öfverensstämmer med vår tids åsigter, att en lag finnes, som stadgar strängt ansvar för en underlåtenhet, som bör h. o. h. bero på mig sjelf. Skriften säger ju äfven: »pröfve menniskan sig sjelf, och äte så af detta bröd» etc. Ett lagstadgande, hvarigenom det blir ett tvång och en vana att en gång om året gå till Nattvarden, antingen man deraf känner behofvet eller ej, bör icke längre stå qvar, utan så snart som möjligt tagas bort. Om också man gör en sådan förändring, att de borgerliga rättigheterna icke blifva genom den ifrågav:de försummelsen förverkade, så står dock bannet qvar, och detta 414 Den 14 Febrnari e. m. står i så uppenbar strid med tidens anda, att jag anser det böra ovilkorligen utgå. Gr. Liljencrants, Gust. Fredr.: Jag kan för min del icke annat finna, än att det af Utsk:t framställda förslag är ett verkligt steg framåt i den rigtning, som till följd af en förnuftigare uppfattning gör sig numera gällande.
Vore det verkligen efter min tanke, något sådant, sä skulle jag icke bestrida dess nytta, utan tvertom tillstyrka dess an - i 18 Dc.n 11 December. tagande; men jag anser det vara motsatsen, icke innebära säkerhet, utan medföra, oro, och derföre är jag deremot. Han har talat om tvångsmål: jag vet, icke hvad han dermed menar. Då hvar och en har rätt alt yttra sin mening och lemna sin röst-sedel, så är jn ingen pä något sätt tvingad; men då man med lock och pock vill förmå andra att öfvergå till annan mening dä är tvång för handen. Den som vill hafva tid på sig härtill, bör ej kunna förvänta att icke dervid röna motstånd. Frih:n antager att alternativa förslag kunna vara hvilande, fastän han icke kan upgifva en enda § i grundlagen som härtill föranleder. Vid sista riksdagen npgjordes af minoriteten inom Const.Utsk. ett förslag till National-representationens ombildning, grundadt på klassval, men ingalunda framlades detsamma att såsom ett alternativ hvila jemte del Kgl. Hr Hjerta har yrkat, att man för enighetens skull borde bemöda sig om att få något förslag upgjordt, som vore bättre än det nu hvilande. Fördenskull vore väl, om man, medan Const.Utsk. utarbetade ett sådant, hade det Kongl, qvarliggande pä bordet, så att detta, om man icke komme öfverens om något annat, vore att tillgå såsom den sista till Hygien. Ett sådant sätt att lillvägagå, känner icke grundlagen. Visserligen vore det förträffligt för elern, hvilka önska att såsom man säger åka och vända, att dä bearbeta meningarne i aldeles motsatta riktningar så att fullständig oenighet upkomme. Derefter kunde man säga: tagen nu det hvilande förslaget eller här i landet är så (illstäldt, att ingen är ense med någon annan.
Likaså uppmätes mäsk värmare, der sådan finnes, till hela sin rymd, med afdrag af derigenom gående rör. Då panna, som är försedd med aftappningsrör, uppmätes, skall tappen eller vridkranen isättas, och intet afdrag för rörets innehåll ega rum. 17 §. Med undantag af tackjernspannqr, skall på alla andra pannor och dertill hörande hatt eller stängselskifva, lösa pannebråst, rectificatorer och mäskvärmare, ehvad desse senare äro af metall eller träd, Landtmätaren eller Justeraren å hvarje af dessa delar med stämplar utmärka initial-bokstäfverne af sitt namn och årtalet, då uppmätningen skett, samt derjemte å pannan redskapens uträknade pannerynul. Stämpeln på panna sättes å halsen eller dess öfversta del; pa de öfrige ofvanuppräknade delarne, å de ställen, der den hlir väl synlig, utan att skada redskapen. J3ev.~, Lagsamt Allm. Besv.- och OeconUtsi:a Utlåtande JS:o 8. 23 I den händelse Landtmätaren eller Justeraren finnér, att redskapen ej hörer till någon af de i i3 §. nämnde classer, vare han skyldig att derom genast inlemna skriftlig anmälan kos Konungens Befallningshafvande, som eger att föranstalta en lika undersökning och vidare förfara, som uti 29 §. föreskrifves. 18 §. Landtmätare eller Justerare, hvilka, för alt mäta och stämpla brän,- rinsredskap, kallas från sitt hemvist af enskild man, åtnjute derför af denne sistnämnde resekostnads ersättning och arfvode såsom för andra emhetsförrättningar; men sker mätningen och justeringen å det ställe, der Landtmätare eller Justerare bor och vistas, uppbäre han sex runstycken för hvarje kanna, sorn den mätna och stämplade redskapen innehåller. Erforderligt handtlangare-biträde vid förrättningen må Landtmätare eller Justerare kunna af panne-egaren äska; men med behörigen justerade och krönta målkäril bör lian sjelf sig förse.
Hvarjemte ett Memorial af Grefve Stackelberg, Reinbold, samt ett Yttrande af Hans > Excellence Herr Friherre Fleming, Claes, rörande samma ämne, nu äfven till StatsUtskottet remitterades. Ut supra, S. D. Vid föredragning afHögvördige PresteStåndets den 2 i denna Månad meddelte ProtocollsUtdrag, innefattande Remiss till BancoUtskottet af Herr Biskoppens Doctor W. Faxes väckte Motion, om präglande afen Skådepenning, till åminnelse af den 4 Julii 1817, då Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen, Hertigen af Södermanland uppnåde myndige År; hvilken Remiss äfven blifvit af Yälloflige BorgareStåndet den 5 och Hedervärda BondeStåndet den 9 dennes bifallen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, jemväl för sin elei, uti berörde Remiss instämma. Ut supra. S. D. Vid föredragning af Ilögvördige PreseStåndets ProtocollsUtdrag af den 5 dennes, innefattande Ståndets beslut, att anmoda StatsUtskottet att närmare granska Redovisningen öfver Statens förskott till Tryckning af RiksStåndens Protocoll vid 1815 års Riksdag, med dertill hörande Bihang, samt besörja att de Exemplar deraf, hvilka vid skeende Redovisning icke äro försålde skyndsammeligen måtte till Riksens Ständers disposition aflemnas, i hvilken anmodan de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med PresteStåndet förena, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att 116 Den 19 Januarii. äfven för sin del uti PresteStåndets nyssnämnde beslut inslåimrna. Ut supra.
Att de äro skrifna på medelklassens hvardagsspråk och ej enligt ett konstnärligt manér, är icke ensamt nog att förklara det. Vi måste veta att tidens samtalston verkligen var sådan. Man läse blott hur en Runius, visserligen Lucidor underlägsen i sångargåfva och karakter, behandlar äfven allvarsamma ämnen. Det heter t. ex. i ett griftqväde vid beskrifningen om en mottagning af Gud i himmelriket: »En annan blef tillbaka stött och uppå näsan knäppt.» Han umgicks dock hela sitt lif i riksrådet grefve Strombergs hus. Sjelfva Stjernhjelm, som syntes på hofvet och konverserade med Kristina, har öfverlemnat en den slipprigaste gåta »till alla vackra damer». Lucidor gör sammaledes »till alla kysksinte och dygdälskande mör». Man begagnade gerna gåtan för att framkalla fruntimmernas gissning och rodnad. Atterbom säger härom: »Sällskapslifvets tänkesätt lär den tiden varit, att, när man var nogräknad med gerningarna, behöfde man ej vara det så särdeles med orden, åtminstone ej med poetens ord.» Hvad det ovårdade språket beträffar, måste vi besinna, att vi nu för våra kritiska ögon hafva stycken, som Lucidor kanske aldrig ämnade för efterverlden. Så finnes ett, som han hoprafsade på en krog i beskänkt och förslöadt tillstånd: »Men jag ber om tillgift, Ty pennan intet duger. Tron I't ej, läs min skrift Och sen, att jag ej ljuger! Här bullrar Bacchus' folk, Och om I tron mig sann, Så finnes mången holk26, Som rimlust störa kan. Jag tänkt att skrifva, hvad Här händer och är händ', Att göra laget glad; Men hugen går förvänd Den rike Mogul var Uti min penn' och tankar, Och hvad som Kina har. Men pennan kastar ankar, Förty mitt bleka bläck Ej tal-likt flyter fram, Och tiden med har 'bräck, Och jag sjelf räds för bann.» Etc. Icke kunde det vara hans mening, att ett dylikt snillefoster skulle läsas efter två århundraden.