Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då härefter H. Ex. Hr Frih:n o. Landtm, framställde propos. till bifall å första punkten af förevarande utlåt, ropades nej, hvarefter R. o. Ad. med afslag å samma punkt biföll det i Hr Biskop Heurlins vid Utsk:s utlåt, fogade reservation afgifna förslag, till underd. skrifvelse, samt jemväl biföll den i 2:dra punkten af ifrågavar:de utlåt, af Utsk. gjorda hemställan. Föredrogs ånyo Statssamt Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:ns d. 12 och 15 dennes på bordet lagda betänk. N:o 18, i anledn. af väckte förslag till en förändrad organisation af Landtförsvaret. Hr Stiernsvärd, Gust. Mauritz: Jag anhåller att betänk, måtte blifva i sin helhet upläst. Sedan den sålunda begärda upläsningen försiggått anförde Hr von Hohenhausen, Carl Ludv., skriftligen: Då de sammansatta Utsk:n, vid handläggningen af Hr Stjernsvärds begge motioner, kommit till ett resultat, som fullkomligt öfverensstämmer med mitt omdöme öfver de organisationsförslag, som i dem framställas, och då Utsk:n för sitt beslut lemnat en så fullständig utredning af ämnet och derpå grundade skäl till att af - Den IG Juli. 427 styrka deras antagande, så skulle jag hafva inskränkt mig till att vördsamt anhålla om propos. på bifall till betänk., om ej de fä ord jag yttrade, då molionerne från Högt. Ståndet till StatsUtsk. remitterades, blifvit misstydda på ett sätt, som fordrar min förklaring. Man har påstått mig hafva sagl, att jag icke tagit kännedom om det sednare förslaget, men ändå yrkat dess förkastande. Jag yttrade likväl, att jag icke hunnit taga en närmare kännedom om detta förslag. Efter vandligt språkbruk lärer väl delta betyda, att jag derom inhemlat någon, till huru stor eller liten del måste det tillhöra mig sjelf att bedomina.
Det Br dtirfor gladjande att Bndtligen uppslag dartill kommit fr&amp;n Mren sjiilf z. Och liingre fram i sammzl artikel skrifver hen:)) De svenska lnrnmorskorna aro i sfseende p l kunskaper-och ?lrlces-rattigheter bland de framst stiiende i varlden. Mb de forblif va sB samt Bfven fb motsvarande sociaba rgttigheter o. Sedan den tiden I~sfpa barnmorskeforeningar uppstdtt mhgenstiides i v8rt land. De torde nu vara c: a 20 till antalet. Foreningarnas verlcsamhet nfser lrtirens hojande sBva1 i moraliskt som medborgerligt och elsonomiskt afseeride. Foredragsserier, ofta hbllnn af nfigou ltikare i orten och afsedda att okn barnmorskornas kuns ' kaper, omv %sln nled diskussioner rorande klrens intressen eller med mer saUslrczpliga sanikvam. PB flere orter hafva foreningarna grundat en sjukkassa i samband ined sin verksamhet .for att 11 % s$ siitt kunna vicl behof understodja sina inedlemmar. Af allt synes framgb att dessa foreningar ej blott bidragit att sammanfora barnlnorskorna och sanda dem for gemensalnma intressen, utan k h e n har genom de disliussioner som forts inom desamma vunnit i klarhet angQende millet for sina striifvanden och medlen att vinna detsnmma. Otvifrelaktigt har Zifven i betydligt m&amp;n h5irtill bidragit den tidskrift Jordemodern, som af doktor Wretlind nu utgifvits i 10 %r. Resultatet af detta forberedande arbete visade sig vid det fjarde allmallna svanska barnmorskernotet, som holls i Stockholm. september br 1897. E j sb att forsti som om onskemblen redan vunnits och frulrten vore mogen, dgrtill torde annu Hbgi ktskilliga.
Oveniforerne, forn, lifa meb Jjbcrrar gullmäftige, funnit be meft talattbe flfät för bifall till anföfttingen, fjaftwet, på grunb håraf, anfett ftg böra f)oS Stifets ©tänber tillfiprfa, att afl. kommisarien Sfs Snfa, ©abrielleSf, föbb ©trönt, måtte, utaf 9iifsgälbS*kontoircts mebel tilläggas ett årligt unbcrjlöb af Små Jjnmbra gemti (25oj Dufsbalcr S?anco, få länge hon lefmer ogift* 2:0 fPoflfjfufpectoren grebr. Sinbftebts och görfle 3(tnanuenfen mib ^oitgl. 5lrmibf;onö gemenfatnt anförbe befmär beröfmer, att herrar gullmäftige, ben i5 ftfil. 2fuli, afflagit beras giorba 5lnföfning om förlängning simanuenfen af tiben för beräfnanbet af ben utaf Oiifets ©tänber befäntba mebergällning af ett Oiotarie* od) ett kanjtifbarfmobe, beräfnabe för en månab, för ombeförjatt* 1 bet, efter Otifsbagen, af ben återflåenbe trpcfningen af ^»anblingar höranbe till SMf)anget till DiifS@tånbetiS Q>rotocoll; och ffwilfen befattning marit af Sppcbi* tiotislltffottet åt flaganberne uppbragen. — Dd) hofwa Oieoiforerne icfe funnit ffäl, att göra någon änbring i Jperrar gullmäftiges öfmcrflagabe S?cfTut. 3:o 51fT. t. f. kommisarien mib 9iifSgälbs*kontoirets krebit@ebelmerf, >6fw e r Är ig s ko tn miS a r ic n grebr.
Jag för min del ödmjukar mig gerna för den allmänna princip, ali det betryckta jordbruket bör lindras; men jag tror, att rättsförhållanden i detta, som alla andra fall, må gälla framom den ekonomiska nyttan, och att, så länge bestående eontracter linnas, dessa äfven måste respecteras. Det står dessutom ej väl tillsammans med princip att afskaffa en stående inkomsttitel och hänföra den till en extra-ordin.-utgift. StatsUtsk. har bestämt passevolancen till 176,000 r:dr, att utgå i anslagsväg: dermed har Utsk. förmodligen menat i bevillnlsväg: jag skulle ej förstå meningen eljest att förminska de stående inkomsterna och säga, att utgifterna likväl skola bestridas, då de stående inkomsterna aldrig befunnits tillräckliga, utan fyllnaden måst sökas i bevillningen, och då återfaller afgiften på de skattskyldiga i allmänhet och följaktligen på de classer af medborgare, som med indeln.‘sverk och exercis icke hafva något att skaffa. Jag tror icke, att statsregler:n bör ställas på obestämda siffertal; man bör icke hänvisa på ett bevilJn:s-ntgifts-conto, som är vacklande. Staten måste kunna bestämdt beräkna sina inkomster och utgifter. Detta angår den princip StatsUtsk. följt, och hvilken jag ej kan godkänna. Hvad sjelfva passevolancen beträffar, är jag af den öfvertygelse, att det är en helt enkel contracls-afhandling mellan K. M. och Kronan och de 3 RiksSttn — ty det 4;de mäste foga sig derefter •— gällande på |5 år, lill den t Jan. 1843. Detta cöntract har genom K. kungörelsen af i83o blifvit till allmän efterrättelse ineddeladt, och lill följe af detta cöntract, som nu i 10 år fortgått, har miiitär-administrationen uppgjort sina beräkningar, icke blott för dessa framfarna 10 åren, utan äfven för de 5, som återstå. Den har beräknat att erhålla 7 r:dr i passevolance-afgift och vissa emolumenter för hästarna och derefter uppgjort sina caleuler.
Beklagligen torde finnas alltför mångå bland Rikets Invånare, som, enligt Herr Grefve Roséns ord, inhämtat endast ytlig kännedom om Cours-förhållandet och Transito-rdrelsen i Götheborg* Mera grundlig och, så vidt möjligt är, pålitlig kunskap derom kan likväl ut2n mycken svårighet erhållas, och saknas ej eller af dem , som forskat i detta vigtiga ämne; roen jag tviflar, att en sådan kunskap kan hämtas utur de upplysningar, som meddelas i Herr Grefve Rosens Dictamen. De vigtigaste satser, som deruti förekomma, strödda på något afstånd från hvarandra, i afseende på de olika ämnen för Herr Grefve Roséns ämnade vederläggning af mitt yttrande, synas ej eller kunna föras närmare tillsammans, utan att för hvarje oveldig hörare eller läsare upptäcka, att dessa satser äro sinsemellan alldeles stridige. I början af sitt Dictamen bestrider Herr Grefven, att senare handelsförhållanden och tr ansii orör elsen i Götheborg haft någon hufvudsaklig del i föranledandet till den hoga växelcoursen i Sverige. Sedan medgifver Herr Grefven, att Den 4 April. 35 enskildta vinglerier bidragit till växetconrsens försämrande (vinglerier, hvilka nödvändigt hafva gemenskap med och äro beroende af handelsförhållandet); att de nyss i Götheborg inträffade händelser bora hafva visat vådan af sådana vinglerier (hvilka således äfven der blifvit märkligen öfvadelj att Cour sen grundar sig på Nationernes inbördes skulder (hvilka ovedersägligt be-' ro af förhållandet emellan Import och Export) Herr Grefven medgifver -ytterligare, att då pappersmynt, sorn ej vid anfordran inlöses , utgör en Nations hufvudsakliga Rörelse - Capital, måste dess myntvärde blifva så vida vacklande, som det icke kan tjena att ersätta bristen af Exporter: (ett förhållande, som således ganska rättvist erkännes verka på VäxelCoursen i Sverige , i den mån som Importvärdet öfverstiger det af Exporterade varor). Jag för min del förstår sannerligen icke, huru dessa yttranden af Herr Grefve Rosen möjligen kunna sins emellan förenas.
Det belopp, att 5 procent Deraf öf» roerjliga ofwannämnDa afgift, belägges meD Sanjli» gebufjr till fem procent af Den bejtällningen tiliagDa aflöning. ^octorSbref, font utan prof utfärDaS 26: transporter o<$ boten inom famina graD, od) Corps, font <2LS3i i nåDer berotlje, förfeS meD ftämplaDt papper tid lifa belopp, font confitutorial på behaglig tiD. •fpänruD gäller Docf, i affeenDe på 5Jlilitär»©taterne, Dels Det unDantag, font för Dplifa transporter od) bp» ten wiD Dejta fater fjär ofroan är faDgaDt, Dels att, i IjänDelfe roiD transporter till RegementS»£loartermä» fiäre» od) RegementS»2lDjutaittS»beffälIntngar, fjroilfa icfe åtfölja roij) graD, ff ulle er bållås ljögre lön, än Den, bmarefter jlämpel»pappers»afgift för Den transportera» DeS toiD Regementet eller Corpfen innefjafmanDe tjenjle* graD reDan blifroit erlagD, refolutionerne beläggas meD 21 * fl. njL ffämpladt pappet fot fftlnaden emellan defa löner, lif» roal icfe med mindre an 6 iiK:dt för £an$li»gebuhten, dels ocf att för fådana transporter och bpten inom famma grad ocf) SorpS, fyroarroit) någon löneförhöjning icfe eger rum, endajt erläggas (Eanjlugeböfjc och figitb penningar med tilsammans 7 9l:dt, men icfe någon egentlig d)atta»figillata.
I>Iitt begrepp om resultatet al Bankens Historia är, att, om de circa >5,ovo,ooo B:dr, som äro sa godt som förlorade af Bankens fordringar kos 8taten, samt de summor, som förut blifvit afskrifna, ej genom Lankosedlar åstadkommits, ss kade samma belopp, antingen genom kevillning redan varit uttaget, eller utgjorde det nu en räntekärande skuld, pä sadan liand, att afskrifning ej kunde komma i fräga, ock Ilvars åtminstone ränt», skulle utgöras genom Bevillning, samt att samma förkällande äger rum med de återstående, som ketslningrgilde föreslsgne ij,^oo,ooo B.dr. Betänkanden, ?l:o i. 67 lktt särskilta näringar, enskildte personer, corporatiouer ock företag, Blifvit gynnade med läga räntor, pä Bankens bekostnad, som derigenom förlorat eapitaler, ock erksllit mindre ränteviost, till förkättrande af sin ställning, kvilken förlust sluteligeu drabkar dem som inneksfva 8kuldsedlarne men ej åtnjutit fördelarne. ^Klt således Bankens lånerörelse, ämnad att consolidera Bankens förmåga att, med upprättkallande ak egen credit, äfven kunna bidraga till statens gagn, i det liela , nu visar sig, som rätta orsaken till Lanken» obestånd, genom det sätt kvarpä 8>:ne begagnat den; men stt det allmänna ock mängs enskilde, deraf dragit mycken vinst. ^Ktt den rubbning ock menliga verkan, som Bancosedelns förbättring i förra tider medfört, egentligen uppkommit genom sättet för verkslälligketen med indragning af lånerörelsen, ock med detsamma landet» enda rörelse-capita!, Banco. ^Ktt en viss begränsad m^ntbestämning redan derigenom existerat, medelst den verkan, till förekommande as en vacklande cours, det innebär. ^Ktt slutligen kem är s^nas utgöra för korrt tid, för att med säkerket beräkna verkningarne ak denna operation.
Den kan aldrig komma att blifva en depot, för att innesluta förråder för en opererande armee. Detta torde knappas! kunna motsägas, att denna befästning sålunda ej kan betraktas från någon annan synpunkt, än blott den enda enkla, att hindra en flottas försök alt intränga genom denna punkt, och dertill fordras, efter min öfvertygelse, ej så stora kostnader, som här äro i fråga. Om jag ej alltför mycket misstager mig, så har Waxholms befästning, alltsedan Gustaf !:s tid, varit påtänkt. Den har sedermera vid flera tillfällen varit företagen och åter afslutad, och lyckligtvis har på de 3oo år, hvilka sedermera förflutit, Waxaa H. 19 D ä 11 20 Mari f. m. holms fäst ning ännu aldrig hehöfl lossa ett enda skott. Jag tror, mine herrar ! att man vid fädningsat beten i allmänhet bor gå försigtigt till väga, för att icke bortkasta medel, hvilka under kommande tider blifva till föga eller intet gagn. Det är ifrån det förflutna, som jag föreställer mig, att man på grundade skäl bör hemia sina tankar i afseende på det närvarande. Yi sakna ej exempel, mine herrar! inom vårt land, på stora nedlagda kostnader i befästningsväg, hvilka ej medfört den ringaste nytta för landet. Vi hafva exemplet af Calmar fästning, mine herrar! Vi veta alla hvilka ofantliga kostnader der blifvit nedlagda, och denna Calmar fästning har aldrig lossat ett skott. Den har i sednare tider — helt och hållet emot min öfvertygelse, det bör jag likväl tillägga, — blifvit utdömd till rasering, ehuru efter mitt förmenande här knappast finnes i Sverige någon vigtigare punkt, någon punkt, der en fästning, efter närvar, förhållanden, hade varit af större intresse, än Calmar fästning kunnat vara, men deductionen deraf tillhör ej delta ämne. Jag ber herrarne Jemna uppmärksamhet åt Carlssvärds öde på Gottland, denna förträffliga fästning, med en förträfflig hamn, anlagd med betydliga kostnader och uppförd af en forntid, hvars eftertid sedan beslöt dess raserande.
Sån affandaå, för atty genom fånen $ #u6ljållnings fållffap^ forforg, berfådane fållfkap finnar, ocb, i annat fall, af konungens 5Sefallning6bafwande, tilt upfyfie otb Ftmnige fandfmån famt ©fadéboer inom fånen utdelas, derjemte ocb fö* att erhålla ån ytterligare uplySmngar ro* rande låmpligbeterr af betofde forfTag i afla befi delar,.*bafwa ^iuSbållningS* fålljTapen, ocb, ber fådane ef åro, konungens ^efallningsbafwande, blif* wit i Råder anbefallde> att, efter noga grundning af famma forfTag, med deras, underdåniga utlåtanden derofwer,/ tidigt' före* nafla Riksdag, inkomma^ fr 7*c* fifaledeS bäfwe ^i, gemenfamt med .^ongl. ^9faj:t, beflutit, att def * 10; (£ap. 3; 2. mom. 53yggninga*33alken fTadgade förbud, att buflS*1 eller fålftt tDTafTetråd, forn på fkatte/ord finnes, forrån det.bronan bembudet åfv. 8o må uppljåfmaS, famt 3\rönoiFatte*(jemmanSegare tillerfånriaS fri DiSpofttionS* ratt ofmer afla antingen rebait befintlige eiler frambeleS uppmåpanbe Sftaffe# oclj ©tormerFS*tråb, emot De milfor 'JBar tili ^ongl. ‘93taj:t unDer Den 17 ©eptember fifflibne år, i åmnet ingångne unDerDåniga fFrifmelfe omforraåler. $. 72. 5tteb anlebning af Äongl.
Collcgium tillkänna, att annan föreskrift i detta ämne ej blift »il Fullmäktige frän Riksens Ständer lemnad, än Likt, efier erhällen uppgift ä beskaffenheten af det Prpp,r, sew till Charta-Sigillata erfordras, om till»verkningen deraf foga fä skyndsam anstallt, som, utan hinder för tillverkningen af BanquenS eget nödvändiga pappersbehof och utan förlust för Merker, kan äga rum, samt att enahanda säkerhet nud tillverkningen, wärdén »ch mlemnandet af i sräga varande papper bör iakttagas, som för BanquenS sedelpapper är stadgad; men att nägon anstallt till Charrä Sigillakä. pappers förfärdigande vid Bankens Pappersbruk ej kunnat vidtagas, innan i sädant afseende nödig underrättelse om samma pappers besk. ssenhet blifvit Fullmäktige meddelad, hvilket icke skedt förrän genom Kammar-Collegii ofwanuämnde ffri^welse. Och vä för tillverkningen af de uppgifne papperssorterne flera nya formar fordrades, hvarigenom en längre tids utdrägt ej kunde untwckas, sä hade Fullmäktige, enligt derom inhcmlade upplysningar, blifvit förvissade, att först vid stulet af nästkommande Oktober mänad 1.5,0.0» ark Chartä papper af den sort och blott en valeur, som i god lid so ut blrfve requirerad, kunde isrän Pappersbruket till Banken insändas, och derefter i hvarje necka 15.0(70 ark af antingen samma eller annan sort och blott en valeur, i hela weckotillverknin«en, men att till fullbordande af den skedde requisie lionell ätginge en lid af i r lill 16 mängder. Dä Den -2 Aug. 7z Dä således hvarken tillräckligt antal nytt Charräpapper till innevarande ärS flut hinner tillverkas, eller det som efter Octobec mLnads flur lefvereras, kan i RcksgäldS -Contoret med hwit stämpel och i Chartä.
Vispär G ägghvitor till hårdt skum och tager däraf med en matsked och lägger i kokande mjölken som » bollar », vänder dem efter 1 minut, hvarefter de upptages med sii-slef och läggas på geléskål. Därefter vispas de 6 gulorna i den kvarvarande mjölken ocb så ett hastigt uppkok; sedan slås såsen ikring bollarna och ställes i källare att kallna. Ä r en god och lätt lagad efterrätt! Obs. Man bor taga en tämligen vid kastrull för kokningen, eljes gå bollarna lätt sönder. 4) Flugtläckar på tafvelramar och ljuskronor borttagas lättmed » messingsvatten » eller saltsyrelösning, som hastigt gnides öfver fläckarne med en liten linnelapp och straxt därefter stark såplödder med krita, som borstas öfver ramarne; därefter sköljas de i kallt vatten och ramarne äro då som nya igen, om fläckarne ej äro allt ior gamla och inbitna. Elin. Hilda Wijk (med porträtt) af Birger SchÖldstrom. — Vid vaggan; poem af Daniel Fallström.^ — En viktig och gracnlaga fräga. — Från damvärlden i Paris; studie för Idun af Alvar Arfwidsson. (Forts.) — Om bärets vård. — Min första lärarinna; ett minne af Helena Nyblom. (Slut fr. föreg. n:r) — Små- notiser från kvinnovärlden. — Lefva. ; utkast af Georg Nordensvan. — Små praktiska vinkar af Stenia. — Striden om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia, af Johan Nordling. X I I I: Vexlande dagar. (Forts.) Förslag till matordning för veckan 20 — 27 juli. — Bakning. — Efterrätter. — Huskurer. — Husgerådet. — Klädedräkten. — Inläggning. — II varje han da. — Frågor. — Svar. R [1737J D:r ERNST SALÉN. Ögonläkare. Sundt läge, förmånliga vilkor, god undervisning i vanl. skolämnen i musik samt daglig öfning i franska eller engelska språkets talande. Närmare upplysningar genom fru Bloms byrå, Drottningg. (S. N. A.
Hvad beträffar den befarade höga totalsumman af brännvinsskatten, så torde visserligen densamma komma att betydligt öfverstiga del belopp, hvartill den vid sista riksdagen beräknades, men jag kan likväl ingalunda föreställa mig, att denna beskattning skulle komma att lemna det enorma resultat, som Gr. Hamilton uppgifvit, enär det måste vara obestridligt, att en så stor beskattning ej kan utgöras, och att just, i följd af denna höga beskattning, den nuvar. brännvinstillverkningen måste i allmänhet upphöra och ersättas af fabrikerna, hvilka sednare troligen deremot såsom nya svampar skola der och livar uppstå och bidraga till en, åtminstone i början, högst ansenlig och äfventyrlig tillökning af brännvinsproductionen. Jag kan ej annat än på det högsta tillstyrka bifall till Frih. Hamiltons förslag om afgiftens bestämmande till 2 sk. b:co. Hr von Troil: En värd ledamot har yrkat, alt den beskattning, som nu kommer att fastställas för brännvinsbränningen, skulle betraktas såsom en öfvergångsåtgärd, för att komma till ett mål, dit man framdeles hoppas att hinna. Jag instämmer i denna åsigt, och det är just såsom en sådan öfvergångsåtgärd, som jag yrkar en beskattning af 1 sk. i stället för 6 r:st. Man har här mycket sysselsatt sig att jemföra dessa 2 sk. med den nuvar. beskattningen för de små pannorna. Jag tror, att man borde mera sysselsätta sig med undersökning om huru den stämmer öfverens med beskattningen för de stora pannorna. Det lärer då finnas, att en 90 kannors panna blefve efter detta förslag beskattad alldeles lika mycket, som den hittills varit; men att deremot, om Gr. Hamiltons förslag antages, så blir skatten för de stora pannorna nedsatt till ^ emot det nuvar. förhållandet; 264 Den g November c. m. och jag bekänner, att jag af detta skäl för min del omöjligen kan rösta derför, ehuru jag hört en värd ledamot, som uppgifvit sig sjelf vara en stor brännvinsbrännare, förklara, att han inom Utsktn röstat för Gr. Hamiltons förslag, och äfven nu instämde deruti, just i anseende till den nedsatta beskattningen.
Till Bevillningsoch Lag-Utskotten remitterades ett, i anledning af Herr Westmans Motion, angående föreslagen förändring af 3 Cap. 1 §- Handels-Balken, den 9 dennes af Herr Santesson ingifvet Memorial, med dervid gjorda anmärkningar. Från Hedervärda Bonde-^tåndet. S. D. Lag - Utskottets den g i denna manad på bordet lagda Utlåtande, N:o 8, rörande återlemnandet af Herr Dom - Prosten II. O. Holms/rum*, Herr Prosten Jacob Dedekind* samt Riksdags.Fullmägtigens från Carlskrona Herr J. J. Kleman* Motioner, dels örn öfverseende af den för Rikets Ständers Justi* tiaa-Ombudsinan utfärdade Instruction och dels om tillägg deruti, föredrogs nu åter, och fann Ståndet för godt att, med gillande af Utskottets åtgärd, låta dervid bero. S. D. Vid föredragning a nyo af Bevillnings-Utskottets den g i denna månad på bordet lagda Memorial N:o 3, om återlernrtande af Herr Grefve Hamilton*, Jacob, hos Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifne Memorial, om anslag till årlig lön för en Provincial-Läkare i Ostbo och Veston Härader, H 'Pros, T3tär+ ä. t$ Jan. tått^ beslöt Bonde-Ståndet, med gillande af de fö* återlemnandet af Utskottet andragna skäl, att berörde Motion skulle till Statssamt Allmänna Besvärsoch Qecoriomie-Utskotteu remitteras.
Man kan visserligen säga, att hvar och en, som fått Kristlig upfostran, val vet hvad som är brott eller icke, och har deraf nog: men — dygden är tyvärr sällan så fullkomlig eller så fast, att ej frestelse, öfverilning, obetänksamhet och lättsinne öfverflyglar densamma, särdeles då det icke utgår på gröfre brott, som 10-1 Dan 1 December ©. m. mord, rån och stöld, men då det utgår på sådane, hvars betydelse ofta nog hos den mindre bildade är mindre klart i begreppet upfattad, som t. ex. stadgandena mot svordom och sabbatsbrott, förfalskning, bedrägeri och missbruk af annans namn och skrifter* mot att oqväda och slå föräldrar eller husbonde, kyrkofrid, herrn frid, mot hugg och slag i olika fall, om huru sår skall vårdas, om fynd och hittegods, huru man skall sitt återtaga, om den som ljuger å annan, mot till tjufnad lockad, mot stöld på marken, mot köp af stulet gods, mot legning till missgerning m. m. — hvarom manga hafva orediga begrepp, och för hvilka lagkunskapen skulle verka helsosamt och stärkande för den moraliska kraften. Min öfvertygelse är, att mången, som beträdt brottets väg, skulle, om harr haft förbud och påföljd starkare fästade i minnet, bättre besinnat sig och egt mera styrka att mosta lasten, ty fruktan för straffet skulle göra en stor motvigt. För verkställigheten af mitt förslag får jag vördsamt hemställa : det K.
Skrifvelse, N:o 66. många och vigtiga embetsåligganden fuligjort sednast i 25 år såsom ledamot af Konungens Högsta domstol, hemställde Hans Excellens hr Justitie Stats-ministern i underdånighet, det Kongl. Majit täcktes, med öfverlemnande till Rikets Ständers Stats-utskott af den underdåniga ansökningen, jemte dervid fogade handlingar, i nåder föreslå Rikets Ständer, att, i likhet med hvad i dylikt fall tillförene blifvit medgifvet, justitie-rådet Stråle, såsom efter läkarens intygande af sjukdom hindrad, att sin tjenstgöring i Högsta domstolen fortsätta, intill dess han, efter ett års förlopp, enligt författningarne, blefve till pension berättigad, må varda, så snart afsked blifvit honom beviljadt, på Allmänna indragnings-staten uppförd, att i sin återstående lifstid derifrån i pension åtnjuta ett emot justitie-råds-lönen svarande belopp 3000 r:dr banko, med tillökning efter riksmarkegångs-medelpris för derunder begripne 200 tunnor spanmål; hvilket, uppå tillstyrkan af Stats-rådets öfrige ledamöter, af Kongl. Majit i nåder bifölls; och skulle skrifvelse härom, sådan den till justering nu upplästes och finnes detta protokoll bilagd, till Rikets Ständers Stats-utskott afgå. In fidem, A. L. Henrlin. STOCKHOLM, f. d. Schultzer Boktrycken, 1851. Kongl. yiaj:ts Md. Proposition, A': o 67. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Maj 1851, kl. 6 e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i vissa delar af föreskrifterna om rättegång i Dom-Kapitel; Gifven Stockholms Slott den 22 April 1851.