Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Missgerningsbalken och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, böta för andra resan snatteri, godsets hela värde med 18 sk., eller, i brist deraf, undergå sex dagars fängelse samt dessutom enskild skrift, men Bergslingsrätten, i uppenbar strid mot denna lagenliga grund för målets bedömande, fattat dess ofvanberörde beslut, alt Flink för sin förbrytelse borde stå tjufsrätt, i öfverensstämmelse hvarmed han äfven blifvit såsom för stöld dömd och straffad, målet öfverlemnades lill advokatfiskals-embetet i Kongl. Svea Hofrätt, för att derstädes emot bergsdomhafvanden, som med Bergstingsrätten berörde olagliga beslut fattat och derför borde ansvara, föra den talan, hvartill målets beskaffenhet föranledde, och hvarvid advokatfiskals-embetet, jemte det tillfälle bereddes den sakfällde att anmäla sitt anspråk på ersättning för det honom åbragta lidande, om han dertill lunne sig befogad, ägde alt framställa yrkande äfven derom, att hans förbrytelse, utan afseende å den honom derför 24 B. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 Nov. 1847. öfvergångna bestraffning, icke borde i framtiden annorlunda än såsom andra resan snatteri honom till last räknas, och att underrättelse, det uppenbara kyrkoplikten blifvit honom emot lag ådömd, blefve kungjord i den församlings kyrka, der han densamma undergått.
"Hwad genom denna Författning blifwit pä^bjudit, har afseende endast ä de Fidei-Commisi ^stiftelser, hwilka antingen redan wunnit eller framdeles erhålla Konungens nådiga fastställelse; men "i öfrigt jämlikt Z l Cap. » §. Ränegängs-Balken ^'och det tillägg derwid, som enligt Riksens Hög"löst. Ständers af Kongl. Mastt i näder gillade "beslut, genom Förordningen den - . - . blifwit stadgadt, är det Konungen förbehållit, att sedan »vederbörande hörde blifwit, de Fidei-Commisi stisrel"ser, hwilka hädanefter uprättas, antingen ändra, ^förklara eller aldeles xphäfwa, alt efter förefallan"de omständigheter cch de skäl^ hwilka dertill för» "anleda kunna". ^ Jag har salunda sökt besvara de frägor, hwartill Herr Iustitiä-Rädet von 8trolrirebs Memorial gifwil anledning. Derwid har jag warit handledd endast as min ringa lagkunskap och erfarenhet samt ,7?6 Den 27 November. samt min dera grundade öfvertygelse om det ratta och nyttiga för enskildt och allmänt wäl, utan anspråk pä alla lagkuynigeS bifall. Men om jag är sa lycklig att winna det af mine wärdc medlemmar i detta Utskott och sedermera af Rikets Högloft. Ständer, warder min önffan upsyld och jag kill? fredsstäld. Rätteligen transsummeradk betygar ^ob. bZoImberZlon. Utdrag af Rikets Högloft. Ständers Lag-UtjikoktS Prokocoll, hällit den 27 Oktober 1809.
Vid sådant förhållande mäste de ä handteringen lagda skatter, som drabbade nämnde behållning, kännas betungande för den enskilde näringsidkaren och menligt inverka på sjelfva näringen, som dymedelst blefve i saknad af de medel, hvarigenom den annars skulle kunna vinna den förkofran och utveckling, som vore nödig för att kunna uthärda täflan med den i både godhet och mängd alltmera tilltagande utländska jerntillverkningen; och då jernhandteringen, utom det betydliga inflytande den utöfvade på en stor del af rikets befolkning och en mängd olika industrigrenar inom landet, beredde den exportartikel, som ända från äldre tider varit rikets förnanista och, om också detta nu icke vore förhållandet, ånyo, om tillfälle för dess fria utveckling lemnades, torde komma att intaga samma plats i den Svenska exporten, samt denna närings upprätthållande och befrämjande således måste för Staten vara af synnerlig vigt, ansåg Utskottet all möjlig lindring böra densamma i dess bekymmersamma belägenhet beredas. Nuvarande Stats-Utskott anser sig desto heldre böra instämma i dessa åsigtcr, sorn Utskottet funnit äfven de sednast förflutna årens erfarenhet ådagalägga, att jernhandteringens ofvan omförmälda betryckta ställning icke berott af sådana omständigheter, som en inträffande hastig rubbning i handelsförhållandena stundom plägar tillfälligtvis framkalla, men då vanligen äro af kort varaktighet, utan att dessa för bruksrörelsen missgynnande förhållanden, hvilka under en lång följd af år fortfarit, ännu icke undergått någon väsendtlig förändring. Väl utvisa Kongl.
St:s granskning, en 3i2 Den ii Juli c. m. gång pröfvadt. Af detta mitt yttrande skall det t’äl synas, som om jag ogillade, att Utsk. icke till granskning företagit den del af arbetet, som blifvit till Utsk. öfverlemnad; men dä jag lifligt önskar, att denna granskning måtte ske på ett sätt, så att den måtte göra rättvisa åt de delar af förslaget, som förtjena den, och förkasta sådant, sorn icke öfverensstämmer med Svenska folkets önskningar och för-* dringar, liar jag inom mig måst sladga den öfvertygelse, att denna riksdag icke vore den, som borde granska lagförslaget, och jag har således, ehuru lika med Hr Dalman ogillande en del af LagUtskts motiv för uraktlåtna granskningen, icke kunnat annat än vara glad öfver, att någon granskning icke ägt rum, och jag skall således Öfvergå lill det, som nu egentligen är föremål för Utskrs behandling. Utsk. har uti 2tdra punkten tillstyrkt, att R. St., i hufvudsaklig öfverensstämmelse med deras vid sisth riksdag i ämnet aflåtna und, skrifvelse, skulle göra det och det. Hr Dalman har redan utvecklat, hvad Utsk. här har föreslagit. Till en del har äfven jag, såsom ledamot af sista riksdags LagUtsk. lagt grunden till ett sådant beslut. Jag kan icke vara mig olik, och jag önskar, att den måtte sättas i verkställighet. LagUtsk. har likväl till en del utsträckt den tableau, som R, St. begärde, till en annan del inskränkt densamma.
d) oinförmiilda intyg, vid sin ansökan foga behörigt komm~inalstamnioprotolioll, Iivarigenoin styrkes, att sökanden af nagon landsförsamling, som leninar ilrligt bidrag till samma anstalt, blifvit kallad att efter slutad lärotid till ordinarie barnmorska med bestämda lönevilkor antagas, och att församligen förbundit sig, att bekosta hennes under11311 under lärotiden samt förse henne med erfoï- deïliga instrumentcr. Kursen, som räcker 9 ininoder, omfattar allmän förlossningskonst. Den som i denna kurs erhallit ininst betyget berömlig, liar riitt att genomgå en 3 manaders kurs i zizstrume~ztalfö? * lossniny.~Fzonst. e) Utbildning sasom sjuksköterska kan vinnas vid IIemitet jOrsjzl7csköte~-skor och vid de af föreningen Röda JCo.r.ret anordnade kurser, båda i Stockholm l). För att blifva antagen soin elev vid Hemmet för sjukskö- terskor fordras god Iielsa, allvarlig li5g fiir sjuksköterskekallet, god skolunderbyggnad sanit alt vara inellan 21 36 &amp; r. För utriiiiandc af sökandens lämplighet förbel.i5lles en pröfvotid af en miinad. Den, som blifvit antagen till elev, förbinder sig att 3 Ar stanna i hemmets tjiinst, deraf 1 Ar som elev och 2 Ar som sköterska. Vid intriidet erliigges en afgift af 150 kronor, livaremot erhalles " allt frittu af hemmet, samt under de tvi sista hren en Arlig lön af 250 kronor. För att blifva antagen som elev vid Röda korset fordras god skolunderbyggnad samt en alder af 20-30 Ar. De af föreningen Röda korset anordnade liirokurser omfatta en tid af Ci manader. IIvi~rje elev erh3ller under lärotiden af föreningen 50 kr. i manaden och forbinder sig att i händelse fäderneslnndet rikar i krig mot faststiild ersattning stalla sig till föreningens förfogande och arbeta för dess syfteriiiil.
Transport öo3,io):44- 9- 2* i8 Stats - Utskottets Transport 863, i o i: 5:o Skulder, för hvilka prcEscriptionslid hommer alt utsättas; Återstod pä den sä kallade gamla Riksgälden 191: 3. 6, Kongl, f, d. KrigsComitteens, af RiksgäldsContoiret accepterade Invisniugar, Capital samt till föjfallodagen upplupen ränta, , , , 106: 11. - 6:0 IntercsseSkulder ; Pä det sd kallade 5 ProcentsLånet 722: 2, 1, Trollhätte Slussverks Lottsedlar 5, ti 5: — - 7:0 Skulder, om hvilka serskildta Beslut skola af R, St-r fattas, LäneBankens Fordran 4>OI4>^2' 16. 3, Obligationer, utfärdade till Jiqviderande af Svenska Medborgares lidne förluster genom Skepps -uppbringningar, att inlösas utaf de medel, hvilka af R, 397 Betänkande, JV:o gö. ig - Transport 4>oi4)852: i6. 3. 869,236: 14. 4- H. St:r härtill varda utsedda 291,287:28. i4)3o6, [3g: 45- ~ Summa balancerade Skulder) r> . r ^ d Jan. Sådane_, sorn redan ciro eller blifva. disponible år 182g : Behållning på Räkningen N:o 1 i VcxelBanken ... ~ Ersättning från Statsverket för bestridde omkostnader vid ChartaeSigillata; hvitstarnp lingsContoiret 1,4^8r): 34. (. Förskott på anslagen utaf 1828 års Bevillning i,825,8o3:46.8. Likaledes till IL K, H.
Med anledning af åtskilliga i detta ämne då väckta motioner, åsyftande, bland annat, landtfastighets-lånens öfvertagande af redan varande och framdeles uppkommande Hypotheks-föreningar, yttrade nemligen Banko-Utskottet i Betänkandet M 37, att, ehuru Utskottet, med afseende synnerligast å de kännbara olägenheter, som under för handen varande förhållanden och intill dess Hypotheks-föreningarne kunde blifva i tillfälle att i betydligare mån nedsätta minimum lör sina utlåningar, skulle tillskyndas de mindre jordbrukarne, derest dem betoges utvägen att få i Banken belåna sina fastigheter, icke kunde tillstyrka upphörandet af utlåningen mot pant af fast egendom å landet, Utskottet likväl, inseende olämpligheten deraf, att Banken bedrefve en med dess ändamål så föga förenlig rörelse, som den förevarande, hyste den öfvertygelse, att någon minskning i den till samma rörelse anvisade fond kunde och borde beslutas, särdeles om utlåningen så ordnades, att den blefve till gagn hufvudsakligen för endast egare af mindre jordegendom. Likaledes ansåg Utskottet en förminskning böra ega rum i den till utlåning mot pant af fastighet i städerna afsedda fond, och detta med så mycket större skäl, som föregående tiders erfarenhet ådagalagt, att jemförelsevis betydliga förluster för Banken uppstått på lån, som från denna fond utiemnals; dock som innehållningarne å båda dessa fonder borde ske blott småningom och till mindre belopp, hemställde Utskottet, alt hela fonden, utgörande 9,730,000 R:dr R:mt, deraf 8,475,000 R:dr för inteckningar i egendom å landet och i,275,000 R:dr för inteckningar i hus och jord i städerna utom Stockholm, måtte sålunda minskas, att af landtfastighets-fonden iunehöllos 525,000 R:dr under år 1857 och 225.000 R:dr under hvartdera äret 1858 och 1859, samt af stadsfastighets-fonden 50.000
Litt. B 136,212 af Götheborgs dito, enl. Litt. Litt. D, 91,350 — af CanalDiscöntén, enl. Litt. B 134,337 304,5S? - Ur Rörelsen utgå 3 ProcentsSedlar; Götha Cabals och Malmö . -n 219,467 524,034 450,000 -5ii82 t Tuli! tfiär Rännilen Iptnnar till den hVa LåneFondprt i' . _ —4,654 Banquen indrar BancoSedlar: | års Räntevinst på LåneFondens förra Capital, 3,150,000, å 3 Procent .*•»]. 94,500 — af CanalDiscöntén, enl. Litt. B 132,463 $ 226,963 Ur Rörelsen ute året . å 3 ProcentSedlar, likasom förra half .. , . * i 219,467 446,430 43,570 - 1,612 t Tunnarn Rännilen lemnar till nva f SneFnndpn 3 n m.-. 460,000 458,055 Banquen indrar BancoSedlar: f års Räntevinst på LåneFondens förra Capital 3,600,000, å 3 Procent 108,000 _ af CanalDiscöntén, enl. Litt. B 130,588 Ut Rörelsen utgå 3 ProcentsSedlar, likasom förr! finlfnrer . 1 233,588 219,467 +i,945 + 333 t Julli 1828.
At Tredje uudantägspunklen har Utskottet föranlåtits att lemna en närmare reda - Constit,-Uti7i;s Memorial, N:o Si, a3 ctions-omsorg, till undanrödjande af motsägelser och obestämdhet; Och får Utskottet nu tillstyrka, att nämnda punkt må erhålla nedanstående kortate och enklare lydelse: “Uti hvad Rättegångsmål som helst, må en part väl tillåtas att, ““afven1"* innan Dom eller Utslag fallit, genom tryck kungöra Inlagor, Anklagelse och Besvär; men honom fligge ““tillika att, i sammanhang dermed, ofördröjligen" “ trycka vederpartens förklaringar ““jemte den del af “Prolocollet och öfriga Handlingar, som Domstolen pröfvar, för sakens fullständiga up“lysning, oundgängligen nödig.““ Den häremot bryter, böle Femtio Riksdaler. * Böterna, utsatta i Fjerde Undantagspunkten, för osanna eller oanständiga Species Faeli, har Utskottet ansett böra ifrån nu varande belopp, såsom minimum bibehållet, förhöjas till ett passande maximum, och föreslår Utskottet i slikt hänseende, att slutet af berörda punkt må förändras till ordalagen: “Den häremot bryter, bote ““från"" Trettio Tre Riksdaler Sexton Skillingar till ““Ett Hundrade Riksdaler.““ Sista stycket af ifrågavarande moment, från orden: “I öfrigt och som det blefve" lill “i denna Lag stadgadt är“ skulle, efter Utskottets förmenande, lämpligen uteslutas, såsom alldeles öfverflödigt och dessutom, i viss måtto, stridande mot ingressen lill 3 §. ?4 Constit.' Utslits Memorial, N:o 5r. Vid 3 §.
Län, hvilka alla jemväl yrkat Biskops-Embetenas indragning; af Johannes åndersson från Skaraborgs Län, alt Biskops-Embetena måtte förenas med Domprostens t eller Kyrkoherdesysslan uti hvarje Stiftsstad och Biskops-indelningarna lill Stats-Yerket indragas; samt af Sven Isacsson från Öland, hvilken, jemte ett vidlyftigare förslag rörande Presteoch Pastoral-exam i na, öfverflyttning af Dom-Capitlens befattning med rent kyrkliga ärenden på Contracts-prostarne, och med andra ärenden på Konungens Befallningshafvande, Skol-Directioners bildande, m. m., medelat följande förslag: ”1 den mon Biskopsembetena blifva lediga, indragas de, praebende-församlingarne sättas i deras lagliga rätt att erhålla ordinarie tjenstförrättande Pastorer, och Biskoparnes öfriga stora löneförmoner inbesparas Stats-Yerket och afsättas för Folk-Skolornes befrämjande.” På de skäl motionärerne anfört, tillstyrka Utskotten, att, med undantag af en Biskop uti Upsala och en Biskop i Lund, vid nuvarande Biskoparnes afgång, Biskoppsembelena måtte indragas. Om detta Utskottens tillstyrkande vinner Rikets Ständers bifall, skola Utskotten inkomma med utlåtande i afseende på de åtgärder, hvilka till följd deraf kunna vara att vidtaga. Slockholm den 4 Mars 1845. Reservationer. Af Herr Friherre Palmstjernaj C. O.: "Mot Utskottens nu fattade beslut måste jag anmäla min reservation. Då man eftertänker, hvad detta beslut innebär, så finner man deruti ett sorgligt tecken af det sinnelag, som undergräfver Samhällets trefnad och lugna bestånd.
Mot en sådan ersättning tror jag icke, att det är för mycket att underkasta sig en dylik upoffring. Har har talats om giftermål inom det borgerliga iifvet, och man har ansett sådana i afseende på Prinsar vara stridande mot den monarkiska principen. Vi hafva likväl i vår tid helt nyligen erfarit, huru Europas mäktigaste monark handlat med hänseende till denna princip. Vi veta hvem som var i fråga till Kejsarinna af Frankrike; hon var af Kongl, härkomst, åtminstone tillnamnet. Det oaktadt vände sig Kejsaren i sitt val till en privat person, och jag tror icke att Franska folket är mindre belåtet med den nuvarande Kejsarinnan än om det hade fått den först ifrågasatta. Vidare, mine Hrr, har man hänsyftat på det ekonomiskt beroende lif, som Prinsarne skulle vara tvungne att underkasta sig genom vissa stadganden i Grundlagen. Äfven detta är ett svepskäl. Icke gifver nemi. embetsmannalifvet en ekonomiskt oberoende ställning? ty erhållandet af dagligt bröd är väl icke hvad man förstår med oberoende. Deremot är det ingalunda förmenadt Prinsar, att på enahanda sätt som andra medborgare förvärfva hvad som till den antydda samhällsställningen erfordras. De kunna ju egna sig åt landtbruk, bergsbruk, m. m. med ett ord, inträda inom de områden' af det borgerliga lifvet, der verkligt oberoende kan förvärfvas. En talare har sagt, att ett dylikt borgerligt lif skulle för Arffurstarne vara menligt med hänsigt till det framtida kall, som de möjligen kunna komma att bekläda. En sådan åsigt måste jag dock jäfva; ty icke kan man väl påstå, att det borgerliga lifvet skulle göra en person mindre skicklig att uppfylla regentkallets förpligtelser, eller att Svenska folket skulle skänka mindre förtroende åt Konungabarnen om de egnade sig åt kallet att gagna så väl landet som sig sjelfva. Ytterligare har man sagt, att Arffurstarne vore betagna möjligheten att förvärfva enskild förmögenhet, då dem fattas nödige börjelsemedel härtill. Jag vill icke ingå i någon vederläggning af detta framkastade påstående, emedan den möjligen skulle föra till belysande af åtskilligt, som här icke åsyftas.
Vidare underrittelser lämnas genom Fredrika-Bremer-Förbundets By&amp;, Stockholm. Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, finn as anmälda kvinliga arbetssökande sasom: lektionsgifvare i sprak, svenska amnen, musilr, sang, ritning och m&amp;lniug, haudarbeten m. III., svenska ocli utlaudska lärarinnor för hem och skolor; kontorsoch skrifbiträden, husföresthndarinnor, sällskap och biträden i hem, föreläserskor, gymnaster, sjuksköterskor m. fl. Aug. Magnusson (etablerad 1860) 46 48 Vesterianggatan 46 48 Försäljningslokaler: n e d r a botten, en, t v å och W e tr. lipp. STOCKHOLM. Största lager i Norden af Kulörta o, Svar ta Yllelrlädningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvattlrladniiigstyger Bchalar och Resfiltar m, m, I 0 bser~ er&amp;! Genom direkta förbindelser med inoch litlandets förnainsta. fabrikanter kan jag erbjiida ofvanniimda artiklm biittre och billigare iin nigon snnan och torde en Iivar genoin besök i mina lokaIer eller genom reqvisition af profver och varor lätt blifva öfvertygad om fördelen att hos mig fylla sina behof af dessa artiklar. : Eie \ t \ ~n kostnadsfritt. Några blad ur Ernst Ahlgrens limhistoria, hemtade ur bref till en syster. Föga mer än fem å r hafva förflutit sedan i ett aflägset hörn på en af Köpenhainus tysta kyrkogårdar den graf reddes, däri den svenska kvinna, soin i lifstiden mest var känd under namnet Ernst Ahlgrm fann sitt sista hviloriiin. Och likväl i vår snabbt löpande tid äro fein &amp; r en tidrymd tillräckligt lång för att, om ej utplåna bilden af en framstående personlighet, så atininstone låta densamma frainstå i det förgångnas visserligen matta och däiiipade, inen i de flesta fdll förklarande och förmildrande ljus.
Då emellertid det måste antagas att de kommunala inrättningarne, såsom tör fattigoch sjukvård, egendoms skyddande, ordnings vidmagthållande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. 21 o. s. v. bereda äfven dessa personer, hvar i sin män, fördel och nytta, samt bland dem finnas sådana, som i afseende på inkomster innehafva en ojemförligt bättre lottad ställning än mångå, hvilka äro underkastade utskylder till kommunen, anser Utskottet, i likhet med den särskilda mening Borgmästaren Stolpe i Kommittéen yttrat, riktigt, att do äfven bidraga till kommunens allmänna behof. Häremot har hufvudsakligen blifvit invändt, att, genom ett sådant stadgande, samina inkomst skulle få vidkännas en dubbel beskattning, nemligen först hos husbonden och derefter hos tjenaren. Men då, såsom Borgmästaren Stolpe äfven erinrat, alltid vid uppskattning af fast egendoms värde äfvensom af inkomst genom näring och rörelse afräknas i förra fallet brukningsoch förvaltnings-kostnad samt i det sednare kost och lön till arbetare och biträden, har Utskottet ej trott sig böra vid denna invändning fästa vidare afseende. En annan af Ivommittéens ledamöter, Landshöfdingen v. Troil, har i sin reservation anmärkt, att det i §:s sista moment förekommande uttrycket ”bevillning, som pålagts utan hänsigt till motsvarig inkomst” vore obestämdt, oklart och lätteligen föranledande till olika tolkning. Benna mening delas äfven af Utskottet, som derföre uteslutit de anmärkta orden. Slutligen har Utskottet, till förebyggande af det vid §:s nuvarande ordalydelse möjliga missförstånd, att kommunal-utskylder för utarrenderad jord böra erläggas både af jordegaren och arrendatorn, vid slutet af paragrafen tillagt ett nytt moment med uttrycklig bestämmelse i nämnda hänseende,’ Utskottet tillstyrker således att §:n erhåller denna lydelse:
Man klagar allmänt öfver långsamhet vid Lands-Cancellierne, men jag frågar, huru det är möjligt att skyndsamt handlägga målen, när deras antal nu mera blifvit tre om icke fyrdubbladt, och när, vid tillfälle af en Lands-Secreterares sjukdom, ingen finnes som kan förrätta hans tjenst. Mig synes i högsta måtto billigt, att Landshöfdingen äger en Tjensteman vid sin Expedition, på hvilken han i sådant fall kan lita; och att således Lands-Secreteraren får till sitt biträde en Läns-Notarie, lika som Lands-Kamereraren har Läus-Bokhållaren. Jag förenar mig med de värda Ledamöter, hvilka yrkat Remiss af målet till Serskildta Utskottet, som icke allenast bör granska Personalens storlek, utan ock föreslå en förbättrad Arbets-Methode. Herr Schönström, Pehr: Ändamålet med Serskildta Utskottets förordnande, är att göra Indragningar, men alldeles icke att anslå några nya Löner. Tidepuncten synes mig nu vara inne för Indragningar på alla ställen, och får jag således desto hellre bestrida Remissen af denna fråga lill Serskildta Utskottet, som jag påminner mig att Lands-Secreterarne helt nyligen erhållit en förhöjd Resolutions-lösen, hvarigenom de äfvensom genom sine öfrige 614 Den 24 Februarii. löne-förmåner böra vara i tillfälle, att sjelfve kunna underhålla och löna de Personer, hvilkas biträden de behöfva. Herr af Brinckman, Gustaf: Då nyttan och nödvändigheten af Läns-Notarie-tjensterne äro alldeles obestridlige, och då i händelse LänsNotarie-löner i hvarje Län, utom trenne, der sådana redan finnas, anslogs lika nied den Läns-Bokhållarne åtnjuta, till ett belopp af 266 R:dr 32 sk.
Mars 1858 Rikets då församlade Ständer anfört, hurusom vår tids rörelser inom kyrkan och de stridigheter i afseende på religionsbegrepp och kyrkliga bruk, som städse förekomine, uppenbarande inom församlingen eli alltjemt vexande andligt behof, ådagalade nödvändigheten deraf, att tillfälle bereddes församlingen alt uttala sina åsigler i om förmälda ämnen; — i anseende hvartill Rikets Ständer funnit en kyrklig representation, sammansatt af prester och lekmän, såsom Svenska kyrkans ombud, böra genom lag erkännas och regleras, samt i sådant afseende till Kongl. Maj:t öfverlemna! ett af Rikets Sländer antaget förslag till författning angående allmänt kyrkomöte; — fann Kongl. Maj:!, vid pröfning af delta förslag, efter del samtliga Domkapitlen och Högste Domstolen blifvit hörde, Sig, hufvudsakligen på grund af formela brister i samma förslag, ej kunna derå meddela stadfästelse. Då emellertid behofvet af en kyrklig representation gifvil sig allt starkare tillkänna, och della icke blott för behandlingen af sådana frågor, som, på sätt ornförmäldt är, blifvit af Rikets Ständer afsedda, utan äfven för utredningen af kyrkolagsfrågor i allmänhet, har, enligt hvad E. K. Majit uti nådig Proposition af den 11 November sistlidet år gifvit Rikets Ständer tillkänna, E. K.
Den lilla sporde: »har du funnit min hätta, som jag på morgonen tappade i grön-gräset?» Pojken svarade: ’ja, jag har hittat den. Men, kära du! låt mig behålla den lilla mössan; jag har tänkt att ge den åt min elaka styfmoder, så får jag kanske litet mat, när jag kommer hem’. Jungfrun bad nu så innerligen vackert: »gif mig åter min hätta! en annan gång vill jag tjena dig igen.» Då gaf vallpojken henne den lilla mössan; men jungfrun blef så glad, så glad, nickade vänligt, och sprang sina färde. Pojken lullade nu ihop sitt fä, och gaf sig emot hemmet. När han kom till gården var det redan mörkt, och styfmodern hade länge väntat honom. Hon var nu mycket misslynt, och sade: »alltid skall du komma så sent, att jag får sitta uppe halfva natten och mjölka. Der står gröt qvar i fatet, ät nu och packa dig i säng, att du i morgon bittida kan komma upp med annat folk.» Den stackars gossen tordes icke svara till dessa hårda ord, utan åt, och smög derefter upp på hö-skullen, hvarest han plägade sofva. Men hela natten drömde han om ingenting annat, än den lilla jungfrun och hennes röda mössa. Arla om morgonen, innan dagen grydde, väcktes pojken af sin styfmoder, med det vanliga ropet: »stig upp din lätting! icke böra kräken stå och hungra för din skull.» Den stackars gossen steg genast upp, och lagade sig att drifva vall; men innan han gick, bad han sin styfmoder om en beta bröd. »Bröd!» sade den elaka qvinnan, »en odugling, såsom du, är inte bröd värd.» Pojken måste således gå bort helt fastande, hvilket gick honom hårdt till sinnes. När han nu kom ut i den gröna skogen, och satte sig ned på kullen, hvarest han plägade hvila under sommar-hettan, föll det honom sällsamt före att marken var ännu mera torr än de föregående dagarne, och gräset trampadt i stora rundlar.