Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
P. O. Carlander, P. 1., Inspektor Scholae. — 365 — Till skyldigaste åtlydnad af Kongl. Maj:ts nådiga remiss till Högvördiga Domkapitlet i Skara, i anledning af Rikets Ständers Herrar Revisorers gjorda anmärkning, rörande saknad relation angående Guldbrandsonska fonden vid Thuns skola för året 1858, får jag äran underdåuigst anföra: Att då räkenskapen godkänts, oell denna räkenskap för åberopade tidrymd, lika enkelt, sorn fran stiftelsens början och utan alla andra tillägg än verifikationerne, afgifvits, och sadant utan gjord anmärkning, samt Rikets Ständers Herrar Revisorer icke närmare bestämt, livad med åberopade relationen menas; vågar jag allerödmjukast hänvisa dem till stiftelsens hufvudskrift, hvaraf ett exemplar förvaras i Kongl. Ecklesiastikexpeditionen. Thun den 18 December 1860. Carl Barledt. Strengnäs stifts Konsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid stiftets räkenskaper för år 1858. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, uti remiss af den 22 sistlidne November, att inkomma med underdånigt utlåtande öfver en af Rikets Ständers senast församlade Revisorer gjord anmärkning vid detta stifts räkenskaper för år 1858, har Dom-kapitlet infordrat sin räkenskapsförares förklaring öfver samma anmärkning, och får, jemte öfverlemnande deraf samt remisshandlingarnes återställande, underdånigst tillkännagifva, att det för sin del icke har något att till samma förklaring tillägga. Med djupaste undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärda att vara, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdåuigste, tropligtigste tjenare och undersåter, lil.
Med anledning af Elna Tenows uppsats; af la S — - 7 Balförkylningar; af Dolly Roon 7 Frihet och tvång; af Mathilda Langlet 8 Flickor och samuppfostran; af Lisa 8 Inom hemmets verld. Täflingsskrift, belönad med första priset; af Anna Berg— 9 Om barns lydnad; af L. V. .. 9 Några ord om handarbete. Täflingsskrift belönad med ett extra pris; af Ida E. Björklund. —. 10 Ett ord i polemiken angående frågan: » Böra barn l y d a? » Af Vän af årlighet 10 Hårets hygien; belönad med extra pris. Af — In — - 10 Några råd till både gamla o c h unga hustrur; belönad med hedersamt omnämnande; af B. S. 11 Metod; belönad med hedersamt omnämnande; af Moster Stina 11 Ordning i hemmet; belönad med hedersamt omnämnande; af C — l C — n 12 En gammalmodig betraktelse om moderna; af B. S — 13 Ett missförhållande; af A — d 13 Likställighet; af Eoa Wigström 14 Litet äktenskapspolitik; af Aurelia 14 Trånga s k o d o n; af Dolly Roon 14 Hemmets uppfostran; ur » Vi o c h våra söner » af Mathilda Langlet 16, 17, 18 Till mina genmälarei frågan: » Böra barn lyda? »; af Elna Tenow 18, 19, 20 De senaste inläggen i qvinnofrågan; af Teodor Lindblom 18, 19 Ett bidrag till äktenskapsfrågan; af Ave 19 Arbetsamhet; af H — 19 Morgonbadet; af — I n — - 20 Bidande damer: af Dolly Roon 20 Våra barns lekar; af Mathilda Langlet 21 Vill du ha din trädgård fin? Af Stina Q 22 Litet men välment; af Anna Lena 22 Ordningskärlek; af Maja E. 23 Hos den sjuke; råd o c h erinringar 24, 25 Blommor i hemmet; af A. N.
Hörsammas ej denna upmaning genast, kommer vapnen att användas, och då får en hvar skylla sig sjelf för den påföljd honom träffar. 8 §. Samlar sig folkmängd å torg, gata eller annan offentlig platts, utan att lägga sådant upsåt å daga, som i 1 ,§\ sägs, men störer dock lugnet och allmänna ordningen; låter folkmängden bringa sig till ordning eller skingrar den sig på upmaning af den offentliga myndighet, som å stället bjuder och befaller, då följer ej för den sammanskockning något ansvar; men skingrar folkmängden sig ej, utan trottsar med oljud, smädeord eller hot, eller gör tillredelse/' till våld, då dömes anförare af det up lopp, till fängelse eller arbete å fästning från två till seoc månader och annan deltagare i uploppet till böter från tio till femtio Kalr efter omständigheterne Öfvergå de till våld å person eller egendom, vare lag, som i 3 och 4 <$' $ sägs och då må krigsmanskap användas i den ordning, som i 6 och 7 <$“. stadgad är. 3:o Utskottet har med förslaget till uprors-lag sammanlänkat en ansvarigshets-lag för embetsoch tjenstemän i händelse de vid tillfälle af upror missbruka deras myndighet. Denna sammanblandning kan jag för min del ej finna annat, än i högsta måtto formvidrig. Föreskrifterne om sättet för uprors stillande samt påföljderne för uprorsmännen är ett oell bestämmandet af Embetsoch Tjenstemäns ansvar för förbrytelser i t jens ten, — vare sig att de blifvit föröfvade vid uprors stillande, eller vid någon annan dem ålagd embets-åtgärd — ar ett annat.
— 4900 Långbans, Björnhöjde Elfsjöhytte masugn. Elfsjöhyttan 26000 — fm. fl. malmer på 1 å 2 i mils afstånd. Gåsborn 14000 — Långbans m. fl. malmer. Långbanshyttan 33000 — D:o. Nordmarken, Persberi Nordmarkshyttan 18000 — : get och andra grufve1 fält i grannskapet. Nordmarken och anSkåltjernshyttan 13000 — jdra grulvefält i grannskapet. Stöpsjöhyttan 10000 — D:o. Bosjöhyttan 16000 — D:o. Svartåhyttan 20000 — l):o. Pardishyttan 14000 — D:o. Mögsjöhyttan 13000 — D:o. Storbrohyttan 30000 — D:o. Persbergs m. fl. FilipBrattfors 25000 16400 1 stads bergslags grufve1 fält. Masugn på stället. Hedenskog 11000 — I):o. Bolhyttan 8000 — »:o. Hennikehammar — 100 Filipstads bergslag. Saxån 1500 Persbergs grufvefält. Masugn på stället. Torskebäcken 18000 — D:o. Gammelkroppa 15000 — D:o och Kroppa grufvor. Svartsång — 600 Filipstads bergslag. Skarphyttan 0000 — Persbergs m. fl. grufvor. Nykroppa 55000 — 1 Persberg och Kroppa j grufvor. Bjurbäcken — 13000 D:o. Storforsverken — 28000 D:o. Kungsskogen 26000 — Persbergs grufvefält. Akkärn — 10600 l):o. 85 Tillverkningens belopp i medeltal åren 18S5—1857. Af slångoch manufaktnrjern är i medeltal vägfördt. Verkens namn. Orter hvarifrån nedanstående råämnen hämtas. Centner. Centner. Centner. Malm.
Af skattehemmanen har Kronan nemligen ej kunnat sälja annat än räntan; och skattemannens rätt är derföre honom oförkränkt förbehållen; hvaremot kronohemmanen vid försäljningen varit innehafda af åboar, till. hvilkas antagande rättigheten blifvit i Dåga satt imellan köparens arfvingar, hvilka från början synas hafva obestridd utöfvat denna rätt, samt fått dermed fortfara äfven efter det jordäganderätten blifvit dom bestridd, och Kronan eller sådana åboar. sorn från Kronans jordäganderätt härledt sina anspråk. i dl — 41 — Till tvifvelsmål om köparens äganderätt måste väl anledningen vara förbehållet om Kronans rätt att återlösa... Jag vet icke att detta tvifvel yppat sig förr, än vid uppkommen fråga om tillåtelse för en Ofverste Toll att inlösa hemmanen, då genom ett Kongl. Bref den 17 Januari 1782 desamma benämndes Ivronoförpantningsgods, med förklaring, att i händelse den då beviljade lösningsrätten begagnades, ej större eller vidsträcktare nyttjorätt till hemmanen finge utöfvas, än som efter öfverlåtelsebrefvet åtföljde hemmanen i Trippiska arfvingarnes händer, och att det derföre vore Öfversten Toll och hans arfvingar uttryckligen förbudet, så väl att berörde hemmans då varande eller tillkommande åboar ålägga eller affordra större ränta, städja, skatt, eller tunga, än hvad de hittills utgjort, som ock att begära eller på hvad annat sätt söka erhålla förvandling af étt eller (lera utaf de under förpantningen hörande hemmans enligt jordböckerna ägande kronooch skattenatur. Den tillämnade inlösningen gick likväl icke i verkställighet; och beträffande den verkan, sorn 1782 års nådiga Bref kunde hafva på Tripps arfvingars rätt, torde det vara tillräckligt att anmärka, det denna rätt här alldeles ické var i fråga, så vida den förbehållna inskränkningen i den inlösandes rätt till hemmanen ej vidtog förr, än iidösningen skett Och Tripps arfvingar derigenom vore från hemmanen skilde. Emot dem var icke bönderna genom nämnde Kongl.
Den under litt. b) omförmälde afgift är i högstberörde Kungörelse bestämd lill 3 runst. Banko per Lisp. nettovigt, och det är denna sportel på hvilken Herr Palanders motion har afseende. 1 fråga om billigheten af en sålunda stadgad vedergällning förekommer, att den ifrågavarande vägningsförrältningen icke lämpligen kan anförtros åt den lägsta be - HcriHning*- mini Allm. Benn - och Ekon.-Utsl;:* Betänkande M 3. fl bevakniugspersonalen, utan bör under en tjänstemäns tillsyn utföras, och att, då denne icke kan i bredd med sina ordinära göromål ä tullkammare eller i packhus närvara vid vägningar ä bro eller i enskildes oftast pä längre afstånd från nämnde tjenstelokaler belägna magasiner, derigenom uppkommer eli ökadt arbete för honom, enar åtskilligt af hans sysdanden pä Ijensterummet umler hans frånvaro ej kan verkställas, ulan mäste ä annars lediga mellanstunder besörjis, på det andra Helisten tillhörande expeditioner icke må fördröjas. I)e importvaror, luilka, förut lötlullade efter rymdmått, uti 1857 års tulltaxa upptogos till förtullning efter vigt äro: vissa slags saltad eller inlagd fisk, friska frukter och bär, ej specificerade, malen krita, kummin, nötter af andra slag än kokos-, oliver, Riga-bnlsam, stenkolstjära, och vin på fastager. Hvad dessa artiklar beträffar är det egen!'igen för den förstnämnda, som en lättnad i afseende pä vågkontrollen kan vara af omständigheterna påkallad. Kongl. Majit lur ock, på derom skedd framställning, enligt General-Tull-Styrelsens i Författnings-samlingen inlörda Kungörelse af den 7 sistlidlie December, redan förordnat, att ilen ifrågavarande vägnmgsalgilien skall för artikeln sill nedsättas till 2 öre lör hvarje centners nettovigt.
Då en Handtverkare från Stad eller Land hade arbetat i ömånader på sina mästerprof och insatt dem i Magazinet, försedde med behörig stämpel, så skulle ban , i fall hans arbeten blefvo godkände, bedömas af Directeurerna, hafva förvärfvat rättighet att som Mästare» utw öfva sitt handtverk, hvarest han sjelf funne för godt, (med vilkor att flytta åter till sin födelseort, om han komme den nya socken till Den 14 April J. m, 297 någon last), och i och för detta ändamål, lemnäs honom af Directionen, ett Mästerbref, uti hvilket skulle intagas en beskrifning öfver Mästarens stämpel samt intygas att aftrycket deraf vore som controll qvarlemnadt i Magazinet; äfven skulle han erhålla ett examens betyg öfver sin kännedom i läsning , skrifning, aritmethik, (och modellritning i fall detta sednare vore nödigt för hans profession). Försedd med dessa 2:ne betyg, skulle ej den nya Mästaren kunna nekas att bosätta sig hvar han ville, med mindre att kyrkoRådet på stället uppenbart förklarade de ordsaker, sorn fråntogo honom denna rättighet. 7* §• Då Gesällen blifvit Mästare, och undfått tillåtelsebrefvet af Inrättningens Direction, borde han betala en viss procent af den summa han erhållit för sina försållde Mästerprofarbeten, hvilka varit deponerade i Magazinet. En dylik procent skulle äfven erläggas till Directionen af hvarje annan Handtverkare, som ville insätta sina arbeten till försäljning, i osäkerhet om att få dem sällda hos sig. Den summa som formerades af dessa procent förenad med den profit, som Directionen kunde draga af försäljningen, skulle utgöra en Cassa, hvilken af Directeurerna borde förvaltas till underhåll för Magazinets omkostnader. 8 §. Då Staten lemnade den första fonden till Dan 17 April f. m. anläggande af Magazin och första årets aflöning åt Directeurerna, så är det att förmoda, att inrättningen, sedan kunde bära sig sjelf.
För öfrigt tror jag mig hafva full rätt att både begära och vinna bifall till min begäran om uppskof med ifrågaj varande Betänkandes afgörande» Herr Grefven och LandtMarskalken hemj ställde, om icke, i anledning af flere Herrar Ledamöters derom gjorde begäran, BancoUtskottets ifrågavarande Betänkande finge tilf nästa Plenum hvila på bordet, samt Statsoch BancoUtskotten emedlertid anmodas, att med första afgifva Utlåtande öfver de Anmärkningar, sorn blifvit gjorde vid Utskottens den 3 sistledne April afgifne samt den 30 i samm$ månad af Ridderskapet och Adeln återremitte - Ven 9 Maji, 263 rade Betänkande, angående Götha Canal-arbettts fortgång och befrämjande. Bifölls, Föredrogs å nyo Statssamt Allmänna Pesvärsoch OeconomiasUtskottens den 1 dennes afgifna och sistledne gårdag på bprdet lagda Utlåtande , i anledning af gjorda Motioner angående Tullverket och dermed gemenskap ägande ämnen ; men sorn åtskilige Jderrar Ledamöter anhöllo , att bt rörde Utlåtande måtte få hvila på bordet till nästa Plenum, fann Ridderskapet och Adeln för godt att dertill lemna bifall. Upplästes och lades på bprdet följande IJtskotts aflåtne Memorial ‘och Betänkanden, nemligen: Förstärkta StatsUtskottets; Af den 5 dennes: l:o Med anmälan, att omröstningen i frågan rörande Kongl NummerLotteriets indrag* ring så utfallit, att NummerLotteriet kommer att bibehållas. 2:0 Med tillkännagivande * att, i följd af anställd Votering, angående frågan om Tal - 264 9 Mi//. mänsTafFIarnes indragning, samma Tafflar nu genast kommo att upphöra. 3:0 Innehållande underrättelse, att Utskott tet genom Votering fastställt, att framledne « Kegf-ringsRådet von Schewens hos Statsverket innestående Pension af 500
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då de ledamöter, som begärt votering, tillika begärt sådana conlra-propos.T, som icke af Hr Landtm, kunnat framställas, och dessa propos:r icke af Ståndet blifvit yrkade, torde R. o. Ad. finna uti 5:te punkten komme att läggas till handlingarna. Ropades ja. 6 punkten. Lades till handlingarna. 7 punkten. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Utsk. här vidblifvit sitt förra yttrande, men tillika tillstyrkt ett tillägg, hvilket nu föredroges till R. o. Ad:s pröfning. Frih. Cederström: Uti den 7 punkten har Utsk. slutligen redogjort för sitt åtgörande vid det första betänk, med följande ord: ”7 punkten, ang:de utbetalning på en gång till Landtbruksacademien af det byggnadscapital, som academien haft hos statsverket innestående, har äfvenledes blifvit af PresteSt. lemnad utan anmärkning, hvaremot inom BorgareSt. blifvit erinradt: att Utsk. nog summariskt behandlat denna fråga, samt att yttrandet i utlåt. N:o 61, ang:de reglering af 9 hufvudtiteln, icke stod i riktig öfverensstämmelse med den härom i samma ämne gjorda framställning, hvadan Utsk. blifvit anmodadt att meddela R. St. full ständiga upplysningar lörtde förhållandet med det till utbetalning tillstyrkta byggnadsanslaget.” Här förekommer den omständigheten, alt Utsk. i anledning al BorgareSUs anmärkning, har funnit sig föranlåtet att inkomma med förslag lill rättelse. Detta är nu föredraget till öfverläggning. Här hafva tre Stånd verkligen beslutat, hvilket förhållande är af Utsk. anmärkt med ett tillägg, på grund af ett enda Stånds anmärkning, då likväl Riksd.Ordn:s 49 § tydligen innehåller, alt något utlåt, till R. St. i anledn. af en sådan återremiss ej kunnat lagligen afgifvas, utan att svar endast bort lemnäs till det Stånd, som beslutat återremissen. Hr von Hartmansdorff:
Der fins ett tomrum inom mitt eget jag, och jag tror icke att det kan fyllas genom något annat än sträfvandet till konsten, ty den är mig det högsta, det käraste, den kan icke annat, ty då jag vill öfvergifva den blir lifvet mig ett värdelöst intet; jag rår sannerligen icke derför, ty jag har redligt sträfvat emot, men vann endast tunga, glädjelösa år – fulla af mörker och bitterhet. Jag kan icke hafva nog af dessa andefattiga småstadsintressen, dessa bagateller som anses riksvigtiga; lifvet är så fullt och rikt, det är något helt annat än blott ätande och drickande! Menniskohjertats tysta, djupa verld med sina skiftningar af qval och fröjd lockar min håg, den är för mig det vigtigaste, der i dess mörka hvalf spinnas de trådar af hvilka de yttre händelserna väfvas, der vill jag forska och der taga uppränningen till mina skildringar. » Nu arbetades det ifrigt på att ur minnet uppteckna den förlorade skizzen och snart var den färdig. I annotationsalmanackan finnes den 16 april följande anteckning: Afsände bref till N. I. T. Olycklig öfver att jag glömt sätta »högaktningsfullt». Denna försummelse tycktes dock icke i någon väsentlig mån ha inverkat på redaktionens omdöme om skizzen, ty snart kom ett meddelande till herr Tardif att den var antagen till införande med vilkor att red. finge vidtaga ett par små förändringar. Bekantskapen utvecklades efter hand. Tardif insände »Fidelio» (en längre berättelse) och »Lyckans gunstling» (en kortare, något sentimental novell), men de befunnos icke lämpliga och återvände till sitt upphof i Sept. 80. 1881 infördes skizzen Sorg. 1882 antogs till införande »Spridda drag af skånskt folklynne». Under tiden hade sjukdomen fjättrat Victoria Benedictsson vid sängen; den följdes af de år, som hon i sina anteckningar betecknat med ett enda ord: Allvar. Från 1881 finnas i annotations-almanackan följande anteckningar: Illamående. Sämre. Sjuk. Jag hade börjat få ondt i knät.
Att bibehålla denna termin hwarifran berättelsen skulle börjas, kan ej wara meningen sedan twän, ne Riksdagar gatt förbi, hwarwid Nevisorernes arbete af Riksens Ständers Stats'Utskott blfwit förrättadt, vch det ar af sadan anledning ExpeditionsUtstoktet siw färesta, det i stället för orden beräknas ifrän och med innewarande är lZio, har matte fa insättaS-' beräknas ifrän -en tid Statswerker stst wid Riksdag, eller af Revisorer blifwit öfwersedt. Stor - Uppläst hos Ridd. och Adeln don z Junst. Prestc-Standet den z - Borgare-Ständet d. z Bonde-Stajrdet den ; Stormägtigste Allcrna-igste Lonung! -^ill Eder Kongl. Maj:t fa Riksens Stander har, medelst i underdånighet öfwerkmna instructivner för Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsBanko, och Riksgälds-Werken. Denna Instruktion blef redan wid '829 och r8io ars Riksdag stadgad, men icke till Eder Kongl. Masit i behörig ordning afgifwen. Riksens Stander anmäla densamma ni! med underdånig anhållan, det tacktes Eder Kongl. Majit densamma lill wederbörandes efterlefnad i Nader utfärda. Riksens Stander framhärda rc. Instruktion för Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsBankooch Rikgälds-Werken. §. r. Wid början af hwarje Revision öfwer Statswerket, stall det åligga Kongl. Stats, Cvntviret, att till de tillförordnade Revisorer aflemna en berättelse om Skatswerkels tillstånd och förwaltning för ten tid, som da kommer att revision undergå, och hwilken, hwad första revisionen angar, kominer att beräknas ifrån den tid Statswerket sist wid Riksdag kllcr af Revisorer blifwit öfwersedt. §. r« Den z Junit415 8- 2.
För att närmare åskådliggöra skilnaden mellan de olika åren m. in. behöfves att jemväl hafva för Tab. Litt. D. ögonen antalet af första klassens beväringspligtige, och har derföre med begagnande af Eders Kongl. Maj:ts Sundhets-Kollegii underdåniga berättelser nedanstående tabell Litt. D. blifvit utarbetad. Af denna tabell visar sig en minskning hafva ägt rum ej blott inom första klassens beväringspligtige, utan ock af hela summan utskrifningsmanskap enligt mantalslängderne, så att minimum af de förra infaller året 1859 och af de senare året 1860. Undersöker man nativitetsförhållandet af mankön i riket under de respektive födelseåren, så befinnes detta hafva utgjort år 18.35 en på 28,7, år 1836 en på 29,9, år 1837 en på 30,7, år 1838 en på 32,3 och år 1839 en på 32,i af antalet innevånare af manligt kön vid hvarje af de nämnda årens början, och detta innebär till stor del förklaringen på de i tabellen förekommande skiljaktigheterna mellan antalet af första klassens beväringspligtige. Enligt de i Statistiska Central-Byrån uppgjorde lifslängdsoch dödlighetstabellerne för Sverige inträda af de lefvande födde barnen af manligt kön omkring 68 procent i 20:de lefnadsåret. Då nu enligt de af Eders Kongl. Maj:ts Sundhets-Kollegium årligen meddelade uppgifter rörande beväringsmönstringarne inhemtas, att för åren 1851—1860 ej mindre än 63,42 procent af de födde i medeltal upptagits såsom inträdde i beväringsäldern, så visar sig här en öfverensstämmelse mellan beräkningen och verkligheten, så stor som man skäligen kan önska. På grund af ett sådant förhållande skulle man kunna göra en beräkning för framtiden med anspråk på tillförlitlighet, enligt hvilken exempelvis 1860 års höga nativitet skulle komma att i sinom tid gifva en styrka åt första klassens beväringspligtige af omkring 43,000. 3. Näringar.
R:dr banko; att utom den betydliga lättnad för uppbörden och dess kontrollerande, som sättet att med stämpladt papper betala bref, medförde, en stor fördel för staten äfven vore att påräkna derigenom, att postuppbörden inflöte förskottsvis och att man i andra länder sökt befrämja detta sätt att betala porto, genom stadgandet af en hög lösen för obetalta bref, äfvensom i de fall, dä afsändaren icke med fulla beloppet karterat ett bref, hvilket i sådan händelse ansåges alldeles obetaldt; och har motionären, på grund häraf och på det att postväsendet må motsvara den dryga kostnad och de många olägenheter, som derigenom tillskyndas Sveriges jordbrukare, föreslagit: att Rikets Ständer med den uti 57 och 60 §§ Regeringsformen dem förbehållna rätt, må besluta följande stadganden, att lända till efterrättelse från och med 1852, nemligen: § 1. Att för orekommenderade bref, som genom postverket fortskaffas från en ort till annan inom riket, någon högre afgift ej ina äga rum än fyra skillingar banko för hvarje lod af brefvets vigt, som beräknas sålunda: att bref vägande mera än 1 lod anses väga 2 lod 15 >' 5' 2 , , , 3 , 55 55 55 ® 5 5 55 55 ^ , och så vidare i samma förhållande för tyngre bref. § 2. Att undantag härifrån må äga rum i den händelse, att Kongl. Maj:t skulle i nåder tillåta att, på sätt motionären här nedan föreslagit, postporto får betalas med stämp ladt papper, i likhet med hvad som sker i andra länder. 6 Bevilbiingsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 21 § 3. Att från och med den dag, då dessa portostämplar skola begagnas, postporto för orekommenderade inrikes bref, som icke äro belagda med dylikt stämpladt papper till fulla det i § 1 stadgade belopp, vare sig att afsändaren betalar brefvet med penningar, eller att det skall af emottagaren utlysas, må böjas till sex skillingar banko för hvarje lod af brefvets vigt, beräknad enligt den här ofvan fastställde grund. § 4.
Till någon del torde den förökade productionen kunna tillskrifvas de flere i Bergslags-orterne företagna Skiftes-förrättningar, hvarunder förut sparade Skogar mer än vanligt blifvit för Bergsbruket tillitade, af anledning, att Ägarne funnits i ovisshet om de vid den sparade skogen blelvo bibeliållrie, eller icke; en omständighet, som likväl vida öfverväges af den nytta desse Förrättningar medföra; men såsom härtill hufvudsakligen bidragande måste man dock anse sednare tiders förbättringar vid smältningarne, hvarigenom, med besparing af kol, malmens jernhatt säkrare än förr uttages. Färdigheten och hågen att tillreda gröfre tackjerns Gjutgods, har de sednare åren visat sig hos Hytlefolket vara i stigande; och äro i synnerhet vid Krokforss Gjuteri åtskillige arbeten af utmärkt godhet tillverkade. r3 Stångjernsoch Manufadur-Smidet saknar för närvarande tillräcklig afsättning, för att kunna uppehålla priset derå till den höjd som erfordras, för godtgörande af de kostnader Bruksägaren för inköp af kol och tackjern, på tillverkningen nedlägger; och kan hans ställning vid denne tidpunkt således ej anses serdeles fördelaktigare, än är 1822.