Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men Kollegium hyste dessutom den åsigt, att det vore ej allenast med Kongl. Maj:ts och Kronans värdighet mest, öfvensstämmande, att fästa billigt afseende å uppkomna svårigheter för den ingångna förbindelsens punktliga uppfyllande, hvilka ej kunde af leverantören förebyggas elier undanrödjas, utan jemväl med nödig omtanka mest förenligt, att, för den händelse Statens behof kunde ytterligare erfordra anlitandet af utländska fabrikanter i ett eller annat hänseende, icke afskräcka eller afhålla dessa genom allt för strängt vidhållande af kontrakt-förbindelser, samt derigenom framkalla svårigheter och prisstegringar, sorn lätteligen kunde för K; onan medföra olägenheter och kostnader, vida öfverstigande den i det hela obetydliga penn ingeuppoffring, hvilken blef en följd af frågans behandling pä det sätt sorn nu 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 157. Med hänsyn tili hvad Kongl. Krigs-kollegium sålunda anfört, får Utskottet nu hemställa, att jemväl denna Revisorernas framställning ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 8 Il Rev. Iler. pag. Gä, Utlät. pag. 229. Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 1 Juli 1856 och 30 Maj 1857 i fråga om anskaffning och underhåll af de så kallade småpersedlar»e, åligger det Beklädnads-direktionerne vid de Indelta Regementena, att då kommendering från regementena utgår, tilldela hvarje kommenderad af manskapet en ersättning af 8 öre riksmynt per dag ensamt för småpersedlarne: och utginge detta belopp frän dagen efter den, då truppen inträffat å kompani-samlingsplatsen till och med den dag, dä truppen dit återkomme. Den motsvarande ersättning
Detta Utsk:s olagliga sätt att förfara lärer endast behöfva reciteras, för alt blifv» ogilladt. När nu detta betänk. N:o igi post festum kommer in sedan de tre PiiksStm redan afgjort frågan, så har man alldeles icke deruti Utsk:s tanke i sjelfva soken, eller om sättet att afhjelpa behofvet af understöd för fattige tjenslemäns vid de nya bancoverken efterlemnade enkor och barn, utan då hänvisar Utsk. R. o. Ad. till en utväg, som alldeles icke är lämplig, utan t. o. 111. icke vidare existerar i det ögonblick, då de Irenne RiksSt:n, d. v. s. R. St., redan hade beslutat öfver betänk. Jag har velat göra denna recit 0111 förhållandet till R. o. Ad:s prof. I sakens nuvarande skick kan jag icke vidare lägga mig emot bifall, hvarken till detta betänk. N:o 191, eller till det nästa betänk, på föredragningslistan, BancoUtskrs utlåt. N:o ig3. BancoUtsk:s utlåt. N:o 191 blef af R. o. Ad. bifallet. Likaledes biföll R. o. Ad., vid förnyad föredragning, BancoUtsk:s den 3 och 4 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 193, öfver en väckt fråga om förändrad reglering af bancofullmäkliges dispositionsräkning N:o 2. Då nu ånyo föredrogs BancoUtsk:s den 29 sisth Maj och den i dennes på bordet lagda mern. N:o i8|, med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter motsvarande 7 art. i x835 års bancoreglemente, blef nämnda mern. af R. o. Åd. bifallet. Ånyo föredrogs ConslUtskts den 4 dennes på bordet lagda Den 7 Juni. 97 lagda mern. N:o 117, roed förslag rörtde lydelsen af den i meni. N:o 68 upptagna 85 §:n Reg.Frn till följd af K. M:s nåd. beslut om den af R.
— Alingsås dito 54 55 2 16? 859 11 IO — Warbergs dito 204 2 295 t I 3849 32 — Götheborgs dito — 100 - 1600 Förteckning pä utborgad Spanmål frän Elfsborgs Lims UndsättningsFörråder är 1827. Ordinairt UtsädesArter. Ilag. Kol ■n. Korn. ilaira. Värde. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 158. 27 Sedermera hade Kongl. Maj:t beviljat staden Grenna ett från Handelsoch sjöfartsfonden utbelaldt lån å G,G6Ö R:dr 32 sk. samma mynt, genom hvilket lån och enskilda bidrag en hamnbrygga blifvit anlagd i den riktning, att den kunde komma att utgöra en del af den ena utaf de föreslagna hamnarmarne. Denna hamnbrygga hade också beredi ett af åtskilliga ångfartyg begagnadt tillfälle lill varors lossning och lastning; men med hvarje år förminskades denna lossningsoch lastningsplats genom den sand, sorn af vågorna fördes emot bryggan och stadnade på botten vid dess sidor; dessutom hade stenläggningen under bryggan rubbats vid islossningen vårtiden sistlidet år. Således vore att motse, alt det redan verkställda hamnbyggnads-arbetel, hvilket, enligt Vägoch Va I te n bygg n a (I s-s ty r el s e n s beräkning, medfört en kostnad af ! 3,111 R:dr 40 sk. B:ko, koin me att lill både enskild och allmän förlust blifva onyttigt och förstördt, såvida ej hamnbryggan snart fulländades och förändrades (ill en sluten hamn med sådan stenläggning, som mer än den nu varande byggnaden kunde motstå isons åverkan.
Angående föreslagen ändring uti < tiden till Capirations-, BränvinsConsumtionsocli Pannérymds-afgifternas uppbärande. 3:0 Angående Herr Reenstjernas Memorial om frihet för Löntagare att tjena för Begrafnings-hjelp, och erlägga Bevillning af deras löner. 4:0 Angående Borgmästaren Norströms -väckta Motion om fribrefs rättighet för Städernas Magistrater vid Uppbördernas remitterande’ och Brottmåls - Ransafc ni agars öfverön dande. 10 Den 3 3 Juli. 5:0 Angående Herr Landshöfdingen Grefve Eilljencrantz’s hemställan orri löne-förbättring för Härads-Skrifvarne, i och för Mantalsskrifning. 6:0 Angående Herr Commerce-Rådet Wegelins Memorial om eftergift af Mantalspenningar och andra allmänna Utskylder för barn till en viss ålder, som från Barnhusen blifvit uttagne: och 7:0 Angående Jon Jonssons fran Blekinge Memorial, om befrielse från Export-Tull å allt Trädvirke som utskeppas, med undantag af Ekvirke. Och fann Bonde-Ståndet för godt, att ^ godkänna hvad Utskotten i ofvannätnnde ämnen yttrat. Ut Supra Ex Protocollo Olof Werlin. S. 13. Upplästes ett fran Vällofl. Borgare^ Ståndet ankommet Protocolls-Utdrag af gårdagen, innehållande, att, vid föredragning af Constitutions-Utskottets den 20 Juli afgifne Memorial, i anledning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns återremiss å Utskottets förslag till ändring i 4 $ Regeringsformen, att ordet och skulle sättas i stället för ordet eller, mellan orden Frälse och Ofrälse., hade BorgareStåndet, med oförändradt bifall till hvad Utskottet sig utlåtit, funnit, att i händelse Höglofl.
Hos Rikets Ständer har erinran blifvit gjord om nödvändigheten deraf att, till vägledning för sjöfarande, resa ett varningstecken för det farliga grundet ”Kopparstenarne, ” bestående af 3:ne i sträckning från öster till vester efter hvarandra, på ett afstånd från Gottska Sandön i nordvest af 2\ sjömil, nära under vattenytan belägna klippor, samt att undersökning företoges, till utrönande, huruvida i berörda ändamål lämpligt blefve att å nordvestra udden af nämnda ö låta uppföra fyrbåk, eller, i annat fall, vid samma grund förlägga ett fyrfartyg; och ehuru, enligt hvad upplyst blifvit, Förvaltningen af Sjö-ärendena och Lotsdirektören, efter det, uppå Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständers derom hos Kongl. Maj:t gjorda underdåniga anhållan, undersökning i detta ämne tillförene är vorden verkställd, uti underdånig skrifvelse af den 28 Juni 1844, af anförda skäl, ansett sig icke kunna en dylik fyranläggning å Sandön tillstyrka, hafva likväl, af den nu förnyade framställningen om behofvet af ett känijingsmärke till afvärjande af den genom ej sällan timande sjöskador bestyrkta våda, som vore förenad med segling under vidriga vindar i de nämnda klippor angränsande farvattnen, helst en å Sandön anbringad bak, i anseende till öns ringa höjd öfver vattenytan, blefve för sjöfarten betryggande jemväl om dagen, samt skulle af ä orten växande virke kunna mot en icke öfverdrifvet hög kostnad byggas, Rikets Ständer funnit anledningar icke saknas för vidtagande af en förnyad undersökning i berörda afseende; och Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 45. 65 ocfr enär densamma torde kunna verkställas utan någon större kostnad, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M:t täcktes låta en ny undersökning eg a rum, i afseende å lämpligheten af en fyr-anläggning å Gottska Sandön eller ock förläggandet af ett fyrfartyg vid Kopparstenarne samt derefter nådigst vidtaga de åtgärder, som E. K.
Men, mine herrar! då jag på detta sätt yttrat mig om nödvändighet, som ofta inom Utsk. uppkommer att behandla sådana principfrågor, så vill jag icke hafva sagt, att jag anser nödvändigt eller nyttigt, utan jag finnér tvertom i högsta grad obehörigt, om jag så får säga, alt sådana principfrågor här förekomma till discussion. Hvarje yttrande, som liar fälles, borde efter min tanke åtminstone hafva för afsigt att tjena till grund för ett derpåföljande beslut. Nu är det likväl uppenbart, att en tolkning af grundlagen icke kan här föranleda till något beslut, eller föranleda Hr Landtm, att inhemta Ståndets tanke för att utröna hvilkendera tolkningen instämmer med majoritetens mening. Följaktligen är en sådan discussion om grundlagstolkning, som nu här förekommer, en simpel ordstrid. Jag finner väl, att denna ordstrid kan hafva en mening, t. ex. den att inpregla hos detta Stånd det sätt, hvarpå man önskar att det skall tolka grundlagen, att det skall förfara så väl i denna fråga som i alla de hädanefter förekommande vida vigtigare frågor, än den, som angår Nummer-lotteriets indragning. Men jag ber er, mine herrar! besinna, om då frågan är icke mindre än 0111 en sak, hvilken hos hvar och en, som vill befatta sig med representant-kallet, bör vara på förhand afgjord, nemi. huru han anser Svenska folkets beskattningsrätt, — jag hemställer, säger jag, om det är rimligt att tro sig kunna fråntaga en annan dess öfvertygelse i en sådan fråga. Hur tnan icke gjort sig reda för den, har man icke last från och med 57 §:n till och med 80 §:n Reg.Ftn, och deraf inhemtat den öfvertygelse, hvarefter man skall handla; så är det, efter min tanke, fåfängt att inpregla, borttaga eller bibringa någon öfvertygelse , huru grundlagen bör förstås. Ett sådant försök har ingen annan påföljd än att för framtiden, då majoriteterna hafva velat läsa lagen för den enskilde representanten, uppväckes en bitterhet, en lust att strida örn ord, endast för att få strida, som icke kan leda till något godt.
Dina lockar falla trotsande ned på ömse sidor om en stolt panna, din knutna hand omfattar ett stort svärd och ännu thronar vreden öfver dina ögon, röd brusar bloden ur såret i ditt bröst. Din var styrkan, din var skönheten, hvarföre låter du Tuoni bortföra dig? 1 Dödens hem. Men nu hördes en ton från harpans strängar, en sakta flägt krusade det matta vattnet, en sång hördes, orden hördes, Kalmatars båt stannade. Tuoni stannade ej, han skyndade framåt sin gång. "Det är för sent, du gamla sångare" ropade Kalma på stranden. "Tuoni återger ej det rof han fattat. Skynda med färjan, från Manala återvänder ingen". Men fullare ljöd sången, kraftigare klingade orden, ordets makt besegrade jernets. Maktlös fällde Tuoni den mot rofvet sträckta handen. Ynglingen slog upp sin blick. Hotande ljöd Kalmas stämma i dunklet: "Ha du gamle deroppe, öfvar du ännu dina trollrunor? Din makt skall dock snart se sitt slut". Men i båten satt Kalmatar. Hennes blick hvilade på ynglingen, den ljusnade småningom vid tonerna, en tår föll ur hennes öga, den första som der uppstigit. Åter ljöd Kalmas stämma hotande i dunklet: "Kalmatar, du din moders yngsta, gå, följ det flydda rofvet ut i verlden; fäst dig vid hans sida, sug blodet ur hans sår, kraften ur hans senor; återhemta till din moders hem hvad henne blifvit frånröfvadt. Icke må lifvet vinna seger öfver döden! Kalmatar gå!" Vid den vaknande ynglingens sida stod Kalmatar, liknande nattens dimma på ängen. Nu reste den unge krigarn opp sitt hufvud och famnande honom stod Kalmatar, glad att föra honom hem till sin boning, men då utbrast han: "Vik hädan spöke, vik under jorden om du dädan kommit, eller till luften om ditt leda hem är der, eller i vattnet, om du är fiskens syster eller äfjans dotter; eller sök dig ett hem i luftens alla fyra väder, du troll".
193 tillmäta osa ett principal, ty, ehuru Noriges folk är mindre än det Svenska, har det dock genom sin enighet och sin homogena representation en vida större kraft och inflytelse — har anspråk på att göra sin röst mera gällande, än vi Svenskar, som icke äro eniga, och som icke hafva en sådan representation. Huru kan man väl framställa dylika anspråk på sådana skäl? Är det ett fel eller en dygd hos ett folk att vara enigt? Svaret kan icke blifva mer än ett. Är det Noriges fel att Sverige har en fvrdelad, af Ekon,Utsk:t nu så bittert ironiskt klandrad representation? Svaret kan ej blifva mer än ett. Skulle än ett land, som erkänner sig stå tillbaka i enighet — stå efter i konstitutionella former och i sin representationsförmåga att utöfva inflytande på konungamakten — skulle ett sådant land, som erkänner dessa lyten, kunna på deras tillvaro med något sken af billighet grunda sina anspråk på supremati öfver det andra, såsom en motvigt, derföre att det andra är bättre ordhadt? Så illa står i sanning icke till i Sverige, hvarken med vår enighet eller med vår representation, som Ekon.Utskit hånande påstått — ; bort med en sådan förnedrande tanke om vår enighet, bort med så förnärmande föreställning om vår representation! Jag fortsätter på samma sida: »Den gångna tidens erfarenhet är i detta fall för Sverige ej att förbise. Den visar huru det lyckats Noriges representation att steg för steg bringa sina önskningar till fullbordan, icke alltid utan att Sveriges sympatier dervid satts åsido. Så har Norska grundlagens stadgande, att Noriges örlogsflagga skulle vara en unionsflagga, vunnit den tillämpning, att väl Norige fått särskild örlogsflagga, men att, detta oaktadt, på grund af det Norska grundlagsbudet, Sveriges urgamla flagga, genom ärorika minnen, både från segrens och motgångens dagar dyrbar för Svenska folket, erhållit en för densamma främmande tillsats, medan å andra sidan yrkas, att en i samma Norska grundlag Svensk man förbehållen förmån skulle utan Sveriges hörande kunna uphäfvas.»
Banco, sa ar af wederbörande anmärkt, att, da Seerueraren hos Justitie-Ombudsmannen, såsom tillika Secreterare uti Tryckfrihets.-Commit, texn, för denna sistnämnda befattning serskildt niutcr pä Stat soo R:drs arfwode, något serskildt arfwode för Protocollets förande uti T>vckfri'bets-Committeen icke bordt konima i fräsa. Och widkommande de till Waktmästaren Hultberg utgilne 45 R:dr, sä hafwa wederbörande förment, att Hultberg lä, som Waktmästare wid Justitic-Ombudsmanncns Erpeditlon, skulle wara pligtig, att lör tet arfwode af 60 R:dr han uppbär, med uppastning tillika Tryckfriheks-Commltteen biträda.
Och Isaac vardt hundrade och åttatio år gammal. Och vardt sjuk, och dödde, och vardt samlad till sitt folk, gammal och mätt af lefvande: Och hans söner Esau och Jacob begrofvo honom. Detta är Esaus slägte, som kallas Edom. Esau tog hustrur af Canaans döttrar: Ada Elons Hetheens dotter, och Aholibama Anas dotter, Zibeons Heveens dotters. Och Basmath Ismaels dotter, Nebajoths syster. Och Ada födde Esau Eliphas. Men Basmath födde Reguel. Aholibama födde Jeus, Jaelam och Korah. Desse äro Esaus barn, som honom födde voro i Canaans lande. Och Esau tog sina hustrur, söner och döttrar, och alla sins huses själar; sina håfvor, och allan boskapen med alla ägodelar, som han förvärfvat hade i Canaans lande: Och for uti ett land, ifrå sin broder Jacob. Förty deras ägodelar voro så stora, att de kunde icke bo med hvarannan: Och landet, der de uti främlingar voro, kunde icke fördraga dem, för deras stora ägodelars skull. Så bodde då Esau på Seirs berg: Och denne Esau är Edom. Detta är Esaus slägte, af hvilkom de Edomeer komne äro på Seirs berg. Och så heta Esaus barn: Eliphas Ada son, Esaus hustrus; Reguel Basmaths son, Esaus hustrus. Men Eliphas söner voro desse: Theman, Omar, Zepho, Gatham och Kenas. Och Thimna var Eliphas Esau sons frilla; hon födde Amalek. Desse äro de barn af Ada, Esaus hustru. Men Reguels barn äro desse: Nahath, Serah, Samma, Missa. Desse äro de barn af Basmath, Esaus hustru. Men de barn af Aholibama, Esaus hustru, Anas dotter, Zibeons dotters, äro desse, dem hon födde Esau: Jeus, Jaelam och Korah.
Stad vore så stor, att Stadens innevånare icke kunde förmå deni alla underhålla, saint enär de behöfvandes större antal der, än annorstädes härledde sig derifrån, att vid Örlogs-Flottan och Kronans Warf måste användas Krigsmän och Arbetare, som efter det de tjent med knapp utkomst, af ålder eller olyckor dels sjelfva blifva utur stånd satte att sig försörja dels ock vid sin afgång efterlemna Enkor och Barn 1 Fattigdom, funno skäligt att anslå ett bidrag af 3ooo R:dr årligen utaf Stats-Verkets medel att till följande Riksdag utgå »såsom understöd för den i Carlskrona gjorde fattigvårdsocli arbetshus-inrättning och då, enligt Kongl. Majrts Nådiga befallning deli 12 Julii 18 c5 Landshöfdingen i Länet aflemnade underdånig berättelse om förhållandet med omförmälte inrättnings förvaltning och belägenhet år 1817 samt dervid anförde angelägenheten af berörde understöds fortfarande, blef denna underdåniga hemställan Öfverlemnad till Riksens Ständers Stats-Utskotts åtgärd, i följd hvaraf Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse af den 2 Febr. 1818 anmälte, att som behofvet af detta anslag, oagtadt Directionens bemödande och iagttagne hushållning med tillgångarne, lik - Stats Utskottets Betänkanden. 175
Hela regttets stat uppgår till ett belopp af 18,855 r:dr 32 sk., och då finnes, oberäknadt 3o officerare, 2 bataljons-adjutanter och 3 civile embelsmän, dessutom 16 under-officerare och 64 corporaler och vice-corporaler, som äga den obestridliga förtjensten åtminstone, att kosta statsverket inga löner, blott aflöning under tjenstgöringstiden ; ty de 25 rrdrs gratification, som de förstnämnde hvardera, efter slutade möten, uppbära, kan väl ej så kallas, samt utgår dessutom af regitets ofvannämnda anslagssumma. Detta underbefäl, som rekryteras utur handtverksclasserna inom hufvudstaden, och med hvilket, i brist af medel till lega, contract om vissa års tjenstgöring afslutas, kan väl ej med så beskaffade villkor fullt motsvara hvad som vore att önska och erfordrades för en fulländad organisation — ett förhållande, sorn dock, på mera än ett sätt och med ganska ringa kostnad, lätt kunde förändras. Jag vägar dock tryggt åberopa deras vittnesbörd, som sett regltet, huruvida ej de resultater, som med detsamma årligen uppvisas, ådagalägga, att nit och oförtruten möda hos bataljonsoch compagni-befälet suppleera det ännu bristande uti regitets fulländade organisation. Inträffar den dag, då ett fullt utbildadt beväris-systeme får hos oss göra sig gällande, då Representationen inser nödvändigheten af att bevilja och anvisa medel till den stående härens ändamålsenliga öfning; då äger jag full visshet, grundad på 8 års erfarenhet, om hvad man redan, med så kort öfningstid och med så ofullkomliga medel, kan genom deras goda vilja, läraktighet och tillgifvenhet för sitt befäl, åstadkomma, att våra beväris-ynglingar skola, när fosterlandets försvar kallar dem till fanorna, visa sig värdige ättlingar af segrarna vid Gadebusch och Helsingborg; segra^, vunna med nyutskrifne och nyuppsatte soldater.
Jag har, vid dessa Ledamöters yttranden* den anmärkning att göra, att, i allt, som rörer de diplomatiske considerationerne, äga vi ingen authentique upplysning, och vi sakne alltså grund för något omdöme derom ätt meddela. Jag är likväl ingalunda missnöjd dermed. Må man, om man så behagar, ogilla min ömtålighets - Den 18 Jn Ii i f. m. känsla; men jag förklarar öppet, att jag iir glad att slippa Bedöma den fråga: om Ministéren , i anseende till den yttre politiken, förfarit rätt eller ej? Ja, jag lemnar heldre hvarje sådant fel, utan ansvarspåföljd, än jag vill, att Europa skulle kunna tro, att Svenska Regeringen, i något enda sådant fall, stocl ogillad eller öfvergifven af Nationen. Må vi, i frågor om våra inre ärenders förvaltning, forska nied allvar, och då det behöfs, döma nied stränghet; men i frågor, som angå var Regerings förhållanden till andra Magter, och der Europa har en rätt att också döma; eller der misstag kunnat äga rum, af förödmjukande påföljd för Svenska Cabinettet; der säger mig min Svenska känsla, att Vår forskning bör stadna, och vårt omdöme ligga nere; emedan der har Sverige icke mera än en Statsmagt, Regering och Folk; eller, jag frågar, kan väl Svenska Cabinettet träffas af någon förödmjukelse, sorn icke också vore en för Nationen? Ätt gifva sig den, vore, efter min känsla, att vända spjutet emot egna bröst. Det kunde likväl blifva resultatet af en äterremiss, i ändamål alt intränga längre i frågans politiska natur; och jag löljer derföre mili känslas kraf, då jag bestrider återremissen. Då jag nu beger mig till sakens andra fråga, finnér jag den innebära följande omständigheter, nemligen: 1:0 Sjelfva Skepps för - Den 18 Julii f. ui. försäljningen; 2:0 Handelns öfverlåtande till en enda man, att uppgöras, med förbigående af Embetsverken; 3:o
Pris föi l:sta kl. kurgäster 1:40 pr dag. L ä k a r e: Docenten i praktisk medicin vid Lunds universitet Med. D:r E. Wadstein. Goda bostäder till billiga priser genom Brunnskamreraren Sv. Olsson, Kyrlhult, Blekinge. Rikstelefon. Begär prospekt. (G. A. 45471) Friestedts Foderbenmjöl (Guldmedalj) Säljes genom Hrr Apotekare och Handlande. A. W. FRIESTEDT, Stockholm Sydsvenska Det modernaste ocb bästa i Kredit-Aktie-Bolaget, %ut \ chcK Stockholm, Fredsgatan 24, Deposition Kapitalräkning Sparkasseräkning Upp&amp; Äfskrifning 5 % 5 % 5 %. 5 % g i f t e n sändes till fabrikspris franco ocb tullfritt till bemmet Kan en sjuk, som dagligen lider, få höra Q r e b r o någon skönare nyhet än denna? och kulört, i s torartadt urval till bal-, sällskapsoch promeprivata persone m r. eterel er styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, dir i svart, a v i t t nadtoaletter, E. Spinner &amp; C:ie, Zurich, Schweiz (tömt l Ziirrers Sidenfabrik). Ziirichs äldsta Siden-etablissement, grundl. Rekvirera prof ver! Svar till G. • Billigast! familj i mel ersta Finland, 10 min. l v B an lir i på alla eg n i en om be Säljes hos herrar Speceri-, Delikatess v åter! ö n s k v ä r d. 16 tan a te p, ril Fin till s, 0) pöste re(G. 786BÖ) lider af Gikt, Reumatisk v ä r k, Nervsvaghet, Fallandesot, Magsyra, Sömns land ». A. D. », Tammerfo (, 4 r 9 löshet, Hufvudoch R j g g v ä r k — samt af kvinnosjukdomar såsom Bleksot, Quillaia-tvålen FRUAR! onämbara svåra sjukdomar, som ä r r en n o y. f m läc.
Att Kongl. Majit i alla fall må vidtaga sådana åtgärder, som synas Hcnom nyttigast, och Honom tillkomma, är en önskan, som ingen kan hafva något emot; och sådant lärer väl icke eller af Kongl. Majit underlåtas; men då Konungen egenteligen velat inhämta Representationens mening, anser jag Representationen skyldig, att yttra den med värdighet, och icke förhasta sig. Jag anhåller Deri 14 December. derföre oin Herr Grefvens och Landt-Marskalkeiis Proposition , att ifrågavarande Förslag må blifva hvilande till nästa Riksdag. Jag har likväl glömt en sak. Man säger, att frågan skall hänskjutas till Nämnd. Så vidt jag begriper Grundlagarne, måste jag erkänna, att jag icke anser henne vara af denna art, utan att, om 2:ne Stånd skulle stanna mot två, detta är ett af de ämnen, som kunna och böra förfalla, emedan det vore högst besynnerligt, om denna peremtoriska behandling skulls nödvändigt åstadkomma förändring af en Styrelseorganisation , hvilken så länge fortgått. Jag har ofta förundrat mig öfver de sammanstämmande händelserne i naturen, som beredt stora företag, men om Bälten lade sig för Carl X, att bereda hans segrar, har väl icke nu någon sådan anledning här inträffat till ett kanske lika vågsamt företag. Herr Lagerhjelm^ Pehr: Instämmande i den reservation af Herr von Hartmansdorff, sorn åtföljer Särskildta Utskottets Betänkande , skall jag söka undvika att åter upprepa de skäl, hvilka der blifvit åberopade. Det har likväl förcfaliit mig , som om ett nytt behandlingssätt af detta ärende blifvit vidtaget, alldeles olika med dem, som hittills varit, och sannolikt hädanefter komma att blifva brukliga både i Stånd och Utskott, Särskildta Utskottets Betänkande föredrogs icke längesedan hos Ridderskapet och Adeln. Anmärkningar gjordes då vid ämnet, men dessa anmärkniogar besvarades icke 64o Den 14 December, af någon. Ridderskapet och Adeln fann betänkligt att ingå i någon hufvudsaklig pröfning af målet , utan uppsköt detsamma.