Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I,e touvenir 6es granäs tervices renäus ä la patrio par 8a Najelie 6oit kaire toubaiter a tous les ceeurs vraiment 8ueäois, r^ue le lout puissant veuille proloni;es 8es jours; 8es bontes paternelles pour moi ont psnstie mon ame 6s la reconnaiskance la plus vive, et li mes veeux tont exauces', le Liei ms retsrve le bonbeur cle jouir lonZ-temps r-le 8es lejons et 6e son experienre. Gode Herrar och Swenske Mänf Dä Konungen i anseende till Dest hälsas wack, lande tillstånd, anförtrodde mig Rikets styrelse, skulle detta prof af Deh förtroende warit smärtantande för mig, om jag icke genast blifwit öfwertygad om sjukdomens mindre farliga beskaffenhet. Dä >ag emotkog förwaltningen af de allmänna ärcnderne, kände jag redan de hinder, jag hake - Den. 29 April» 79 de att undanrödja, och de swängheter jag borde ösmerwinna. Ofwerrygad att en tillräcklig AnnLe utgör en Stats mäscnkliga styrka, har jag satt i werkställighel den till krigsniagtens förökande widkagne författning. De händelser sam tid efter anna» inträffat, hafwa bordt öfwenyga Ost, alt goda lagar icke ensamt äro tillräckliga, att krngga ett lands sjelfbestånd, men atc äfwen bekydliga Arn Ler fordras att det förswara. Nn tillhör det Eder, Gode Herrar och Siven, ffa man att till större fnllkomlighet bringa alt hmad som har aflecnde pä krigsmagtens förstärkande.
Ständer nu mera fattat deras definitiva Beslut, rörande Utrednin - Statsoch BankoUtskottens Betänkanden. 1965 gen af Götha Canal-Bolags, Malmö och Götheborgs Discont-Verk; sä. hafva förenade Statsoch Banco-Utskotten, under förmodan, att detta Beslut vinner Kongl, Maj ts Nådiga Sanction, skolat, till tidens vinnande, vördsamligen till Rikets Höglofl. Ständers granskning och fastställelse öfverlämna närlagde af förenade Utskotten författade project till Reglemente fo.r Fullrnägtige i Riksgälds-Contoiret i afseende på förenämnde Discont-Verks Utredning. Några Ledamöters serskildta meningar bifogas. Stockholm den 36 Junii i8i8* Project till Reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i Riks^äldi-Contoiret, i afseende pä utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Discont-Verk. Sorn, med anledning af Kongl. Majtts till Riksens Ständer under den 10 December 1817,' aflåtne Nådiga Proposition, angående Allmänna Penninge-rörelsen och myntvärdets upprätthållande, Riksens Ständer godt funnit, att, under de af Kongl. Maj:t i Nåder sanctionerade vilkor och förbehåll, öfvertaga Götha Canal - Bolags, Malmö och Götheborgs Discont-Verks Skulder och Tillgångar; samt uppdragit åt Tullmägtige i Riksgälds-Contoiret, att besörja alt hvad till liqviden och utredningen hörer, Så hafva Riksens Ständer härigenom till efterrättelse och iakttagande skolat stadga följande: ig66 Stats' och Banko-Utskottens Betånkanden, i sta Afdelningen angående Götha Canal-Bo-, lags samt Malmö Discont-Verk. 1 §. För utredningen af Götha Canal - Bolags samt Malmö Discont-Verk är faststäld en tid af fern år, att räkna ifrån ilen förste October innevarande ar 1818, inom hvilken desse Di. sconters utestående fordringar för meddeldte
— Då en stor del af jernet ännu vid exportations-orten är tillverkarens egendom, synes det icke obilligt, att han deltager i underhållet af de inrättningar, som äro direct nödvändiga för varans vård, såsom jernvägens byggnader o. d.; men att belägga detsamma med afgifter, sådana som dem, hvilka i Götheborg blifvit uttaxerade till domkyrko-byggnaden och nu genom ofvannämnde tolag utgå till fattigvården, till magistratens aflöning o. d., synes mig med billigheten icke öfverensstämmande. — De institutioner, sorn för stads-samhällets bestånd äro af nöden, eller blifvit en följd af detta samhälles tillvaro, måste, efter min åsigt, af medlemmarne underhållas, utan directa bidrag af de varor, hvarmed dessa medlemmar idka sin hufvudsak ligaste borgerliga r örelse, handeln, hvilken säkerligen (einnar sådan vinst, att den sätter dem i tillfälle upprätthålla samhällets inrättningar, utan betungande för näringsidkare i en aflägsen landsort. När nu härtill kommer, att tolags-afgiften till dess iiuvar. be - a64 Den 19 Februari e. m. lopp blifvit Götheborgs stad förunnad, utan att jernverksSgarne deröfver varit, mig vetterligen, liörde, synes denna extra beskattning vara till sin uppkomst lika oformlig, sorn öfverdrifven till sitt begrepp; och del är af dessa skäl, jag vördsamt föreslår, alt II:s H. St. ville hos K. M. anhålla, det tolags-afgiften å det på Götheborgs våg ankommande jern mätte varda nedsatt till dess primitiva belopp, d. v. s. det som efter jern-producenternas hörande blifvit bestämdt, och att, i sammanhang härmed, inga afgifter hädanefter må kunna jernet, till städernas enskilda förmån, åläggas, utan att tillverkarne varit deröfver hörde. Om remiss å detta mein. till vederbör. Utsk. får jag vördsamt anhålla. 2. Genom K. Förordn. den 19 Februari 182^, angtde tilllägg till i § i i5 cap.
Mig vill det synas, som om det bestridande af Hr Printzenskölds anspråk, hvilket såväl inom Utsk. som härstädes egt rum, härrört derifrån, att man tolkar 23 §:n i KammarR:ns Instr. efter hokstafven, i st. f. att den bör efter andemeningen tydas. Fäster man sig mera vid meningen än vid bokstafven, så är det, åtminstone enl. mitt omdöme, obestridligt, att då KammarRms Adv.-Fisk. är berättigad att erhålla 12 proc. af alla de medel, som genom hans åtgärd i mål af ifrågavande beskaffenhet indrifvas och i kronans kassor inflyta, samt i förevar:de fall medlen ovilkorligen skolat inflyta, derest ej Ständerna dem efterskänkt, så eger Adv.-Fisk. rätt att för utkommande af återstoden ä det i och för målets utförande honom tillkommande arfvode hålla sig till K. M. och kronan. Om Ständerna underkände Hr Printzenskölds anspråk, handla de, enl. mitt förmenande, i första rummet orätt och i det andra oklokt, ty Fiskalsbefattningar i allmänhet äro icke så angenäma, att Ständerna kunna, utan men för tjensternas behöriga skötande, förhålla dessa tjenstemän de inkomster, hvartill de anse sig vara lagligen berättigade. På sådana platser förskaffar man sig i och för tjenstens skuld, såvidt den tillbörligen skötes, mänga ovänner och det är både klokt och billigt, att tjenstemannen erhåller en viss andel af de medel, hvilka han genom utöfvandet af sitt obehagliga kall till Statskassan indrifver. Hvarken inom Utsk. eller här hos R. 0. Ad. har någon röst höjt sig för den mening, att det ifrågaställde actorats-arfvodet skulle Uttagas af den ringa egendom, som Kansli-Rådet Valerius eflerlemnat. Då således meningen härom ej lärer blifva någon tvist underkastad, tror jag den åsigt af saken, som jag i slutet af min reservation framställt, vara den enda riktiga, eller att R.
Ridderstapets och Adelns Protocoll, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 14 September 1810. S. D. Bifölls Stats-Utffottets, uti Memorial af den 5 dennes, afgifne tillstyrkande, angående en ärlig pension pä Riksgälds-Contoirets Stat för Hofjägmästarcn Friherre Orip6N8ljern»8 Dotter, Fröken iVlariLNL L^rolill» 6ripen8kj6rng. / dte 8uprs. S. D. Beflöt Högloft. Ridderffapet och Adeln, i anledning af Stats-Utffottets Memorial, ten ii dennes, det böra Hyreskostnaderne för Ständens Klubbar af Stats-WerketS medel bestridas, och ibland öfrige Rttsdagskostnader inbegripas. S. D. Bifölls och gillades till alla delar Bewillnings-Utstottets, i Memorial af den 6 dennes, afgifne utlätande öfwer Konungens Nädiga Proposition, angäende förekomne hinder och swärigheter wid werkställigheten af den nya Charta-Sigillatoe - Förordningen. Lidd. och Ad. prst. tTr.o S5, »L. Utdrag 194 Den 18 September. Utdrag af Högloft. Ridderstapets cch Adelns Protocoll, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 18 September iZio. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Statsutskottets, den 7 sistledne September, pä bordet lagda Memorial, i anledning af Kongl. Mattts Nådiga Proposition, angående de medel och utwägar till godtgörande af de oförutsedde utgifter, som de, i följd af Swensta Hamnarms stängning för Engelska Krigsoch Handels-Fartyg^samt till lugnets återställande imm Hnfwudstaden, widtagne anstalter, Stats-Werret äbragt. S. D.
Den 17 Maj e. m. 161 Föredrogs Allra. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 26 sistl. April på bordet lagda Betänk. JM 84, i anledn. af väckte motioner om förändradt användande af de utaf lediga prestlägenheter utgående inkomster, som hittills tillfallit vissa under Domkapitlens vård ställda kassor. Hr von Hartmansdorff, Ali g.: Som detta Betänk, är grundad! pä billighet: så vill jag icke motsätta mig bifall dertill. Men jag önskar åtminstone att, om R. o. Ad. godkänner det, Ståndet äfven måtte vara beredvilligt, att, i händelse fråga derom väckes, lemna någon ersättning ät stiftens byggnads-kassor; ty eljest vet jag icke huru det skall gå med läroverkens byggnads-lillgångar, hvilka nu komma att förlora en väsendtlig inkomst. Förevar:de Betänk, blef uppå härefter framställd propös. bifallet. Föredrogs men bordlädes ånyo, uppå flere ledamöters begäran, Allm. Besv. o. Ekon.Utskis d. 29 sistl. April på bordet lagda Betänk M 85, ifråga om förändrade föreskrifter ronde åtgärder till förekommande af kolera-sjukdomens införande och spridande i riket, med flere i sammanhang dermed gjorda framställningar. Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk:s d. 29 sistl. April på bordet lagda Mern. M 86, i anledn. af återremiss af Betänk. Föredrogs och bifölls StatsUtskis d. 3 dennes på bordet lagda Utlåt. JM 91, aug:de begärdt låneunderstöd lill Akademiska Föreningen vid Lunds Universitet. Vid förnyad föredragning af Bevilln:sUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagda Betänk. JM 4, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för deras tillämpning, blef detta Betänk, ånyo bordlagdt, uppå derom af flere ledamöter gjord begäran; hvarefter Hr G r. o
Roms örnar nådde aldrig Skandinaviens kuster. Dess segrande vapen kunde således icke här plantera Homs institutioner. Vi hafva således ett stort och dyrbart arf från våra fäder, må vi sträfva att lära oss rätt förvalta det. Men denna, liksom andra fördelar, med hvilka en Nådig Försyn begåfvat vårt fädernesland, missvårdas på det högsta. Om det är sorgligt att våra Jurister i allmänhet icke kunna läsa Romerska lagen, måste det väl vara i vida högre grad beklagansvärdt, att de icke kunna läsa våra gamla lagar, i brist af erforderlig språkkunskap. Hvar och en, som vill se sanningen, måste finna, att studium af Isländskan och Norrsena lingua är för Svenska Juristen af vida större vigt, än det af Latinska språket. För att rätt kunna fatta och tyda vår lag, erfordras att känna dess ursprung och utveckling. Månget stadgande, 'sorn vid första påseendet förefaller besynnerligt och onaturligt, skall, sedan man inbemtat dess historiska ursprung, befinnas ganska vist och nödvändigt. Men i detta, som i många andra afseenden, finnes ett stort förakt för allt Svenskt, allt nationelt. Den gamla skolans förfäktare påstå att, för erhållande af kännedom om civilisationens utveckling, de klassiska språkens studium är nödvändigt, men de förbise helt och hållet att för oss, såsom Svenskar, måste kunskapen om vår egen utveckling vara den vigtigaste. Genom vår osvenska upfostran har också inträffat, hvad man förut bort kunna förutse, eller att numera knappt någon fullständigt känner hvarken vårt språk eller vår lagstiftning. Utländskt gods insmuglas ständigt, så i ena som i andra hänseendet. Vidtagas icke snart grundliga åtgärder till utrotande af de kräftsår, häraf upkommit, skall så språk som lagstiftning förfalla i en Babylonisk förbistring. Svenska Juristen må således gerna sakna kunskap om den Romerska, så vida han i stället förskaffar sig kännedom om den gamla Svenska lagstiftningen. De klassiska språken påstås vara nödvändiga för Läkaren. Dels är pharmacopéen skrifven på Latin, dels är terminologien i allmänhet hemtad från Grekiskan, som det böjligaste och mest lämpliga språk till detta ändamål.
För detta ändamål har blifvit föreslaget dels att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t framställa den underdåniga önskan, att äfven den återstående högre tjenstårsberäkningen för Gymnasiioch Skole-lärarne må upphöra, samt att Kongl. Maj:t läcktes uppgifva, hvilken summa ansåges erforderlig för att dermed kunna godtgöra be malde tjenstemän för ifrågavarande förmon, dels att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Nådig Proposition vid nästkommande Riksdag, angående sådan förhöjning i lönerna för lä rame vid Rikets Elementar-läroverk, som kunde bereda möjligheten alt afskaffa ali förhöjd tjenstårsberäkning, o. s. v. Vid besvarandet af hvad sålunda blifvit, i anledning af Betänkandet, erinradt och föreslaget, får Utskottet först upptaga den anmärkning, att Utskottet vid denna frågas behandling icke fastat tillbörligt afseende å klagandernes billiga anspråk. Utskottet har visserligen icke förbisett rättmätigheten i den klagan, som temligen högljudt förspörjes öfver det intrång, som kyrkans tjenare lida af skolans, genom den åt desse sednare medgifna högre årsberäkning, men Utskottet har trott det vara sin pligt att tillse; det man icke, genom bortrödjande af en orättvisa å ena sidan, gjorde sig skyldig till orättvisa emot den andra, samt att, utan ensidighet och mannamon, pröfva bådas tillbörliga rätt, så väl skolans som kyrkans. Ville man anställa en jemförelse emellan Skollärarnes aflöning i främmande länder och i vårt eget, så torde böra ihågkommas, att i de länder, der en förhöjd tjenstårsberäkning icke eger rum, icke heller, såsom hos oss, förefinnes ett närmare samband emellan kyrkan och skolan, hvarken i afseende på styrelsen af den sednare eller i afseende å rättigheten för kyrkans tjenare att ingå i skolans tjenst. En rubbning, ett sönderslitande af detta samband synes Utskottet för närvarande mindre rådligt.
Vid granskning huruvida den för kontrolleringen debiterade afgiften af 4,684 R:dr 43 sk. 7 rst. öfverensstämmer med hvad den bör utgöra för ofvanomförmäldte belopp af kontrolleradt gods, enligt dervid utsatt afgift, befinnes, att den debiterade afgiften öfverskjuter den sålunda hopräknade med 8 sk. 10 rst, Kongl. Maj:t och Kronan till godo, som härflyter derifrån, att af 83 st redogörelser, som denna hufvudbok omfattar, alltid finnas åtskilliga der missräkning skett, redogöraren till skada eller tvertom. I förra fallet göres af mig ingen anmärkning, såsom vid städerna Askersund och Cimbritshamn, utom öfriga, och i sednare fallet åter har jag, enär beloppet icke varit stort, sjelf insatt i Rikets Ständers Bank för Kongl. Räntekammarens räkning hvad som brustit, såsom synes vid städerna Eskilstuna, Uddevalla och Westerås, enligt Ränteri-qvitto, till undvikande af den flerdubbelt större kostnad, som skulle drabbat Kongl. Maj:t och Kronan genom postporto, föranledd af den skriftvexling, som skulle för rättelse härvid uppstått. Af hvad som här nu blifvit framstäldt, skulle jag våga tro, att inga summeringsfel finnas, så vida ej dermed afses den difference, som, från och med 2:dra och 3:dje folierna, uppstår både i debet och credit emellan hvar och en af dessas sista kolumns-summa och de öfriga kolumnernas sammanlagda belopp, och hvilken är just den inoch utgående fordran, vederbörande i Laholm fått derigenom, att de influtna medlen icke hunnit till att bestrida utgifterna; och hvilken fordran, för alt underlätta åskådligheten af hvad som rörer denna stad, blifvit antecknad derstädes i sista kolummen. Visserligen skulle denna fordran kunnat blifva antecknad aldra sist, men då hade man ock undgått fördelen af att hafva] på ett ställe hvad som rörde Laholm. Resultatet af det hela hade i alla fall blifvit detsamma.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit yttradt och då, för den händelse att kreaturspest skulle inom riket utbryta, föreskrifterna i Kongl. Förordningen den 23 Januari 1828, såsom redan blifvit anfördt, icke kunde anses tillfyllestgörande för att, så vidt möjligt vore, motverka smittans utbredande, hemställa Kollegierna, att följande bestämmelser måtte, såsom tillägg till samma Kongl. Förordning, till efterlefnad anbefallas, nemligen: l:o. Kreatur, som är af boskapspest angripet, skall skyndsamligen dödas och nedgräfvas. 2:o. Nötkreatur, får eller getter, som äro eller inom loppet af tio dygn varit i ladugård, å mark eller vattningsställe med något af sådan sjukdom angripet kreatur tillsammans, skola jemväl dödas och nedgräfvas. 3:0. Ställe, der boskapspest yppats, skall genast underkastas bevakning, på sätt i 6 § af Kongl. Förordningen af den 23 Januari 1828 stadgadt är. Sådan bevakning skall fortfara intilldess, efter det kreaturen blifvit dödade, ej mindre ladugård och derinvid liggande hus, än ock de derstädes förvarade kreatur af andra än förenämnda slag, jemte redskap, kläder och varor undergått sorgfällig rening, samt foder, spillning och affall underkastats ändamålsenlig behandling, allt i öfverensstämmelse med de särskilda föreskrifter, som af vederbörande komma att meddelas. Inom tio dygn, efter det kreaturen blifvit dödade, vare förbjuden all annan beröring med stället än den, som för utförandet af reningsoch andra säkerhetsåtgärder nödig är. Förr än tjugo dygn förflutit efter det kreaturen dödats, må ej heller friskt kreatur i ladugården insättas. 4:o. Egare af kreatur, som, på grund af hvad förut stadgadt är, dödas, vare under nedan bestämda vilkor berättigad till ersättning af allmänna medel, för sjukt kreatur till två tredjedelar samt för friskt till fulla beloppet af det värde, hvartill kreaturet blifvit af behörige värderingsman uppskattadt. 5:o.
Men sedan snöfallet började, hade han hvarken kunnat skaffa dem foder eller vatten. Och då de trampat sig fram en dag genom hög snö, blef skinnet afslitet på deras ben. De pinades af det och ville ej gå längre. Den första geten, som kastade sig ned på vägkanten och ej ville resa sig mer och följa flocken, lyfte han upp på axlarna för att bära den med sig. Men då så en andra och en tredje äfven lade sig, kunde han ej bära dem alla. Då var det blott att se åt annat håll och gå vidare. Ni vet kanske hvad tiomila skogen vill säga. Inte en gård, inte en koja på mil och mil, bara skog. Högvuxen tallskog med trädhård bark och högtsittande grenar, icke ungskog med mjuk bark och mjuka kvistar, som djuren kunnat äta. Om ej snön kommit, skulle de hafva gått öfver skogen på ett par dagar, nu kunde de alls ej komma öfver den. Alla getterna stannade där, och människorna höllo på att förgås där, de ock. De råkade ej en människa på hela liden. Ingen gaf dem hjälp. Hede försökte vräka undan snön, så att getterna skulle kunna äta mossan, men snön föll alltjämt, alltjämt, och mossan var fastfrusen vid marken. Och hur skulle han kunnat skaffa foder på det sättet åt tvåhundra djur? Han bar det modigt ända tills getterna började jämra sig. Det hade varit en munter och uppsluppen och rätt bråkig skara den första dagen. Han hade haft styft arbete med att se till, att alla följde med i flocken, och att de ej stångade ihjäl hvarandra. Men så tycktes de förstå, att de ej kunde rädda sig, och då bytte de om natur och blefvo alldeles modlösa. De började alla bräka och klaga, ej svagt och tunnt, som getter bruka, utan mycket starkt, högre och högre, allt som nöden blef större. Och när han hörde bräkandet, började han tro, att han skulle bli vansinnig. Det var vilda, öfvergifna skogen, alls ingen hjälp att få. Det ena djuret efter det andra sjönk ned utmed vägen. Snön yrde fram omkring dem och täckte öfver dem.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse, den a5 sistl. Januarii, om Extra Grufvehjelpen. Statsoch Banco-Utskotten: Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, af den 19 dennes, om reglering af Rikets PenningeVerk. Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet: Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse af den 25 Januarii: 1:0 Om en Fond, till understöd för Jordbrukare. 2:0 Angående en föreslagen ny Författning om Mått, Mål och Vigt. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: 1:0 Herr Michael Lindströms Memorial, om förlängd arrendetid på Strömmings-fisken; ii ^4 Riks-Ständens hvaruti Herr Eckhoff, Bjuhr och Ullberg instämt. 2:0 Herr H. W. Eckhoffs och A. P. Göranssons, om lösen till Skatte af anie KronoLax-Fisken i och vid Gefle; tillika med Herr Beckmans yttrande i ämnet. 3:o Herr J. Cronii Memorial, om understöd till upprensning af hamnen vid Landskrona. 4:o Herr M. Bagges, om Ränta för fordringar hos Kongl. Majrt och Kronan, enligt General-Commissariatets vid f. d. Armeen emot Norrige, åren i8i5 och 1816, utstälde Fordrings-bevis 5:o Herr J. Lidströms Memorial, om Bestämmande af anslaget hädanefter för LagCommitteen och indragande af anslagen för Committeen till Reglering af Rikets Ämbeten och Tjenster, samt för Cours-Controileurerne i Stockholm och Götheborg. 6:0 Herr C. J. Lundmans Memorial, om befrielse för Magistraterne från ali befattning med Landt-Ränterierne. Statsoch Banco-Utskotten: Herr J. P. Hembergs Memorial, om Lån till fullbordande af Hamnbyggnaden vid Ystad. Stats - Protocolls-Utdrag. iij5 Stats-, samt Allm.Besvärsoch EkonomiUtskotten.
Iden mån öfverskott på desse Räkningar efter 1820 ira slut börjat till Banquen inflyta, hafva BancoFullmägtige, under iakttagande af de grunder Rikets Ständer, vid sista Riksdag, utstakat så väl i afseende på Assignationernes Xnlösningssumma, sorn den härå beräknade andel af Dånet till Götheborgs stad, om beloppet af dylika öfverskott, lemnat Banco-Diskont-Directionen behörige uppgifter, med tillåtelse för Directionen, att i samma förhållande utsträcka Diskont-Verkets Assignerings-rättighet på Ban-i quen; hvilken rättighet sålunda blifvit förökad med 196,000 R:dr i Maji månad år 1821, med 369,000 R:dr i April år 1822, och med 138,00» Rulr i December samma ar, eller tillhopa intill närvarande tid R:dr .703,000; men då Diskontens Ordinarie Assignerings-rättighet, under hela denna period ej på långt när kunnat i lane-väg begagnas, har deraf varit en följd, att någon anordning af Extra-Anslagen för Verkets utlåningar, hittills ej från desg sida kommit i fråga. Bihang till Rihs, St, Prat, 1823, 6:te Snml, N:o 2, lS Banco Utskottets Betänk and en.
På dessa skäl och i öfverensstämmelse med de åsigter, Rikets Ständer uttalat uli sin underd. Skrifvelse af den 6 Juli sist), år, angående skyddande af landels fornlemningar, hafva Rikets Ständer bifallit, att för livartdera af åren 1858, 1859 och 1860, en summa af 1,500 R:dr Runt må anvisas för uppsökande oell aftecknande af de i landet befintliga runstenar, äfvensom för ritningarnes ulgifvande. 52:o Under förmälan, all Geschworner!) J. A. W. Busch vöre villig alt utarbeta en lärobok för att med mnemonikens tillhjelp underlätta den eljest svåra jemförelse!! mellan de gamla och nya mätt-, myntoch viglsvslernen, har hos Rikets Sländer blifvit hemställdl, att ett exemplar lör hvarje folkskole-lärare af detta arbete mätte af Staten inköpas och genom Domkapitlens försorg uldelas.
Humleplanteringen' synes hafva blifvit något ökad, men borde' visserligen ännu mera* utvidgas.- Fruktträdsodlingen börjar blifva mera allmän. I följd af välgörande åtgärder utaf ägarne tili Skoklosters Sätesgård, under hvilken hela Sko Socken lyder, har denna Sockens Allmoge' sedan lång lid tillhakas utmärkt sig genom omtanka och framgång; i sådane Träds plantering och skötsel.- För Länets Innevånares behof till eget lifs uppehälle är Sädesproductionen mer än tillräcklig. Det verkliga förhållandet med detta behof torde man komma nära nog, om det antages: Att hvarje af de i Länet Skattskrifne 21,83a' Mänkonsumerar 6 kappar Hvete, 2" tunnor Råg, i| tunna Korn och 2 kappar Arter; Att, af de skattskrifne 25,281 Qvinnor, hvardera behöfva 4 kappar Hvete, iftunna Råg, r tunna Korn och 2 kappar Arter; Att af de mantalsfria 34.280 personer af begge konen, hvardera förtär 3 kappar Hvete, 1 tunna Råg, r tunna Korn och i| kappe Arter samt att 12 kannor brännvin årligen förtäras af hvarje mantalsskrifven person, hvilka 12’ kannor kunna erhållas af -f tunna Blandsäd och r tunna Potatoes.