Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man torde ej heller hvarken kunna eller böra förbise den inverkan, som den fördel, man sätter i fråga att gifva jordbrukaren på andra medborgares bekostnad, särskildt utöfvar på en stor del af embelsmännen, hvilkas löner högst väsendtligen minskas, om, bland annat, skjutslega!) ouphörligt skall stegras. Under sista riksdagen höjdes legan ganska betydligt, och det är visserligen sannt, att, på grund af från K. St:r dertill gifven anledning, från Regeringen ankom befallning till, bland andra, jemväl länsstyrelserna, att, efter vederlädes hörande afgifva utlåtande angående den kostnad, som af resor i tjensteväg ansågs förorsakas de särskilda tjenstemännen, men, så vidt jag vet, har hitintills inget) fråga blifvit väckt ens derom, att ersätta tjenstemännen den ökade resekostnad, som af förenämnde stegring af skjutslegau redan drabbat dem, än mindre att, såsom det hette vid förra riksdagen, pröfvadt skulle blifva för hvilka, i sednare tider tillkomne, resekostnader, ersättning borde lemnäs af statsmedlen. Det är t. ex. sannolikt, att en subalternofficer vid ett landtregemente, hvilken får resa kanske ända till 70 ä 80 mil under ett år, för att förrätta torpsvner, reser upp större delen af sin löneinkomst, och sådane förhållanden synes böra behjertas. innan man skrider till förhöjning af en skjutslega, som kanske allaredan är nog hög För min del får jag derföre förklara, att j; g icke kan instämma hvarken i de för detta ämnes utredning särskildt komiterades åsigter, men ännu mindre i Utsktts förslag, af det skäl, att jag anser å ena sidan en lindring i skjutsningsbesväret verkligen vara för vissa skjutsskyldige af behofvet påkallad, mea att å andra det deremot är en oeftergiflig nödvändighet, att kommunerne fortfarande blifva intresserade i det sätt, hvarpå frågan om skjutsbesvärets utgörande behandlas.
IV. B. 447. A. 501. — Nio 2. i anledning af särskilda motioner i fråga om upphäf - ( 86 ) vande af stadgandet i 14 Capitlet 5 § Handels-Balken samt 2 Artikeln 5 § af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Legostadga den 23 November 1833, om rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga. IV. B. 447. A. 501. VI. VII. A. 66. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 3. i anledning af väckta motioner om förändring i nu gällande stadganden, rörande legostämmooch flyttningstid för tjenstefolk. IV. B. 447. A. 501. — N:o 4. i anledning af väckt motion, i fråga om förändradt sätt för utöfvande af församlingarnes granskningsrätt öfver pastorernas redovisning för kyrkornas medel. IV. B. 447, A. 502. V. E. 116. — N:o 5. i anledning af väckt motion om tillägg lill 2 mom. 6. § af Kongl. Förordningen den 17 April 1828, om forntida minnesmärkens fredande och bevarande. IV. B. 447. A. 506. — N:o 6. i anledning af väckt motion om förändring af 8 § i Kongl. Maj:ts nådiga Resolution på Presterskapets besvär den 12 Januari 1757, i fråga om befrielse från kostnader vid syneförrättningar för innehafvare af capellans-boslällen. IV. B. 447. A. 506. N:o 7. i anledning af vackt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid prestval, m. m. IV. B. 447. A. 506. N:o 8. i anledning af väckta frågor, dels om upphäfvande af det i Kongl.
Grefve Cronhjelms uppgift, att mortaliteten är något större på SerafimerLazarettet, än på Garnisonssjukhuset, bevisar ingenting, derföre att på förra stället emottagas patienter af alla åldrar, de fleste fattige, födde och uppfödde i hufvudstadön, samt således försvagade ifrån barndomen. Deremot utgöras patienterne på Garnisons 44 7* 100 Den 5 O c to ber f. m. sjukhuset för det mesta af personer med en stark kroppsconstitution, och i den ålder, då sjukligheten och dödligheten pläga vara minst. Jag har sjelf 1812 besökt militaira sjukhuset i Berlin, då knappt hvar 5o:de. af de sjuke genom döden afgick. Något när detsamma har jag för 20 år sedan sett på militaira sjukhusen i England, och i det största af dem, oaktadt fullt af från den osunda öen Walcheren återkomne sjuke, dog icke hvar 2o:de. Helt annat var likvällbrhållandet äfven der på de sjukhus, der personer af alla åldrar och af båda könen emottogos. Hvad åter beträffar jemförelsen med dödligheten på sjukhuset å Castellholmen, så vill jag icke nu ingå i någon framställning angående orsaken dertill, ehuruväl jag tror mig känna den. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken erindrade, att discussionen syntes hafva öfvergått till ett annat ämne, än det, som blifvit för Ridderskapet och Adeln föredragit. I öfrigt hade Ridderskapet och Adeln, efter hvad Hans Excellence fattat Ridderskapets och Adelns svar å den af Hans Excellence nyss gjorde proposition, redan bifallit den ifrågavarande 9 punkten. Ridderskapet och Adeln hördes häruti instämma. Herr Cederschjöld„ Pehr Gustaf: I anledning af de erindringar en värd Talare gjort angående sjukligheten i Stockholm, och Den 5 Octo ber f. in. iot siitten att minsta den, får jag upplysningsvis nämna, att jag i delta ämne afgifvit ett Memorial, hvilket genom Kongl. SundhetsColleginm blifvit inlemnadt till Kongl. Maj:t, som remitterat det till en Corn mittes handläggning.
Å andra sidan har man ock på mer än ett håll ogillat all »transskribering» af de fornnordiska namnen samt till och med framhållit, att denna »uppstått ur en blandning af falsk patriotism och malplacerad lärdom». Men om ock onekligt är, att en dylik omskrifning i många fall synes vara helt onödig, så vore det dock i andra olämpligt att bibehålla den ursprungliga bokstafveringen, t. ex. »Óðinn» i st. för ODIN, »Þórr» i st. för TOR o. s. v. Under sådana förhållanden har förf. ansett det vara klokast att, jämte det han alltid vidfogar den ursprungliga formen inom klammer, ansluta sig till Gödeckes skrifsätt uti ifrågavarande fall, enär dennes öfversättning af den poetiska Eddan väl allmänt läses vid våra läroverk. Dock har förf. bibehållit de vanliga formerna NORNA och NORNOR i st. för »norn» och »norner» samt SAGA i st. för »Såga». Hvad det sistnämnda ordet vidkommer, är det författarens öfvertygelse, att det aldrig skall lyckas att åt det samma vinna burskap i språket i st. för SAGA, helst som det är ganska tvifelaktigt, om formen »Såga» är den riktiga, enär fornspråkets såväl A som Á återgifves i vårt nuvarande språk af särskilda författare än med A och än med Å. Så finner man t. ex. fn. »Fólkvangr» återgifvet med både FOLKVANG och FOLKVÅNG samt fn. »Rán» med både RÅN och RAN o. s. v. Hvad åter beträffar »norn» och »norner», synes införandet af dessa former ej vara mera maktpåliggande än nytjandet af t. ex. de ursprungliga formerna »run» och »runar» i st. för de nu brukliga RUNA, RUNOR. De arbeten i mytologi, hvilka förf. vid utarbetandet af föreliggande »Öfversigt» företrädesvis begagnat sig af, äro: Nordisk Mytologi, föreläsningar af N. M. Petersén, övfers. af E. Hildebrand. (Då N. M. Petersén citeras, hänvisas till denna öfversättning.)
Jag har haft inom Jönköpings län åtskilliga tillfallen att förnimma, att der communen med nit och omtanka velat ordna fattigvården, har sådant också lyckats, oell till vida bättre köp än förut. Elt vackert exempel i denna väg företer Jönköpings stad. Efter den olyckliga härjning af farsoten choleran ur 1834, uppstod det förhållande, att alla trappor i staden voro uppfyllda af fattige, som ovillkorligen behöfde hjelp för dagen. Fattigvården var intill den liden mindre väl ordnad; men lyckligtvis ägde samhället inom sig Provincial-läkaren Doctor Enroth, som med utmärkt nit ordnade denna samhällsangelägenhet. Följden blef, att fattigvården kostade ojemförligt mindre än förut, oell att, i stället för att man förut icke kunde gå 10 steg, utan att öfverhopas af tiggare, så trotsar jag nu, alt der finnes någon enda mera. Jag bör äfven erinra, alt dri var, fattigförsörjning är ställd på den fot, att hvar och en bland de fattige, sorn möjligtvis förmår arbeta, dertill hålles, hvarigenom också inträffat, att fattigpersonalen, som förut uppgick till flere hundrade, blifvit nedsatt till 60 å 70 fattige. Hr Rosenbla-d, Bernhard: Om jag rätt uppfattat Frih. Sprenglporlens motion, afser den tvänne delar: dea ena, bildandet af en mellanlänk emellan den lilla communen eller sarnhäMigheten, som består af socknen, och den stora, som är hela Staten; och den andra, beredandet af tillgångar för denna medel-sumhällighets utgifter. Vårt land äger i sin socken-formation en communalinstitution af urminnes häfd och af ypperlig beskaffenhet, ehuru ofta förbisedd af dem, som velat hemta modeller för municipala organisationer från främmande länder, der man nödgats uppföra nya byggnader på konstlad grund. Det gemensamma bandet som förenar samma ch ristliga menighet, kan för denna menighets enskilda angelägenheter af intet annat ersättas. Men om således socknens angelägenheter af fattigvård, skolvård o. s. v. hufvudsakligen böra förblifva, såsom hittills, socknens ensak; hafva dock förhållanden uppkommit under samhällets framskridande, hvilka fordra mellankomst af en medlande makt.
Men som vederbörande uti StätsContoiret, efter erhållen Betänkan den, N:is 4o3, 4^3 underrättelse om hvad sålunda vid granskningen af ifrågavarande Hufvudbok, förekommit, hos Utskottet tillkännagifva, det sådane förberedande anstalter redan äro af StatsContoiret vidtagne, att den Hufvudhok, sorn uti ChartaeSigillatseContoiret skall upprättas för innevarande år i83o, erhåller den af Utskottet för nödig ansedde fullständighet, så har Utskottet funnit någon serskild åtgärd från R. H. St:rs sida i detta hänseende icke kunna erfordras. Memorial, angrde Gratification åt StntsComjnissarien Westerstrand jemte arfvoden för andre lios Utskottet biträdande personer. Till följd af K, M:ts Nåd. Förordnande den i3 November 1828 har Hr StatsCommissarien och Riddaren P. Westerstrand, allt ifrån Riksdagens början tillhandagått StatsUtskottet med erforderlige upplysningar i afseende på så väl Statsregleripgens uppgörande som öfrige StatsVerket rörande frågor, För den möda Hr StatsCommissarien härvid nedlaggt under ofta vidlyftiga och grannlaga undersökningar, äfvensom stundom lemnadt biträde vid utarbetningen af ärenderne till deras skyndsammare expedierande, har Utskottet nu ansett sig böra hos R. H. St:r anmäla Hr StatsCommissarien till något vedermäle af R. St:rs erkänsla. Med afseende på Riksdagens ovanliga längd och arendernes större antal än vid sistförflutne Riksmöte, får Utskottet föreslå: det R.
I anledning häraf anbefallde Kongl. Maj;t under den 3 Februari 1841 Sitt och Rikets Kammar-kollegium att föranstalta, det de af Rikets Ständer i ofvanberörde måtto begärda undersökningar blefve genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen verkställde och sedan dessa sålunda anbefallda undersökningar försiggått samt do derom afgifna berättelser, jemte de af läns-styrelserna i öfrigt med-, delade uppgifter, blifvit hos Kongl. Kammar-kollegium jemförda med derstädes förvarade jordeböcker, indelningsverk, arrende-kontrakt och andra frågan upplysande handlingar, afgaf Kongl. Kollegium den 5 Maj 1843 underdånigt betänkande i ämnet. Efter den utredning ärendet härigenom vunnit, föredrogs detsamma Kongl. Majit, hvars nådiga uppmärksamhet fästades derå, att de till utgörande af hjelpedagsverken eller s. k. hofveri vid kungsgårdar och boställen anslagna hemmans arbetsbiträden, utgjorde en väsendtlig del af indelningshafvarnes påräknade aflönings-förmåner samt att, genom indragning deraf, om icke allestädes, åtminstone på flere ställen, särdeles å de större kungsgårdar, som till boställen blifvit anslagna med vidsträckta ego-områden, svårigheter kunde uppstå att, efter mistningen af arbetsbiträdet in natura, behörigen och i rätt tid bruka och sköta dessa egendomar, hvilket kunde leda, å ena sidan, till en dagsverkenas värde efter markegång öfverstigande minskning i de för boställshafvares utkomst och skäliga belåtenhet vid skedda löneregleringar afsedda nödiga inkomster, och, å den andra, till möjlig vanhäfd å dessa Statens betydliga fastigheter, så framt icke ändamålsenliga anstalter deremot före indragningsåtgärden blefve vidtagna.
397 allt gynna och befordra circulationen af penningar uti inhemska näringar, att de lifva den inhemska näringsfliten och handeln, i synnerhet produetionen af och trafiquen med de lör Fäderneslandet mest vigtiga barnalstringar och lörädlingar. 4) Att Näringsfriheten i alla inhemska företag af ett redbart värde må befordras, samt efter hand, om ej på en gång, vinna fullbordan, och att inrikes trafiquen lossas ifrån alla nu i vägen liggande hinder och band, enär varorna uppenbart befinnas af inhemsk tillverkning; till hvars nödvändighet jag må exempelvis erinra om alla de band som fjettra, alla de hinder som möta, alla de upptåg sorn besvära, alla de formaliteter som uppehålla, alla de chicaner som förolämpa, vid endast transporten inom eget land af allt slags jern, hvilket behandlas, ifrån första hand till den sid>ta, ifrån Grufvan till exporten, som vore det af en alldeles oloflig åtkomst, och hvarigenom varan så belastas, dels med stadgade umgälder, dels med oundvikliga biafgifter, att hon utan dem till mindst fem procents bättre pris, med lika behållning för ägaren, kunde säljas och utskeppas, utan att minskningen af dessa procent skulle medföra någon förlust för Landet. 5) Att alla medel vidtagas, som säkert, men med foglighet och förstånd, leda till minskad förbrukning af vissa öfverflöds varor, hvarvid jag instämmer med de af Herr nf Darelli 393 Den 3 i Mars, framställda önskningar lör exempel och varningar i sådan väg. Högvälborne Herr Grefve och LandtMarskalk! HögloO. Ridderskap och Adel!
Förvaltaren att föranstalta om upphandling af öfrige för Bruket behöflige varor och effecter, alt föra cassa-räkningen och Brukets öfriga räkenskaper, samt att ansvara och redovisa för Brukets alla tillhörigheter af inventarier, materialier och effecter. 8io, Förvaltaren eger att till sitt biträde antaga en Bi uks-Ski ifvare, samt att begagna den å Bruket nu varande Vaktmästaren, emot de hittills för dessepersoner bestämde inkomster och Jöne-föruioner; men Vaktmästare-tjjensten skall, vid inträffande ledighet, indragas.. B. Speciela Stadgande?!. q:o.. Före slutet af September månad hvarje år, erka lie Bruket reqvisition af det sedeloch annat papper, sorn för följande året Lil Bankens behof erfordras.. Banco-TJtskottcts Memorial IV:o 115. 3 Den inspecterande Fullmägligen upprätte derefter, i samråd med Förvaltaren och Pappers-mästaren, detailerade förslag till så väl arbetsplan, som utgiftoch inkomst-beräkning för följande året, hvilka förslag till Banco-Fullmägliges pröfning och stadfästelse öfverlemnas. io:o. Sedan Banco-Fullmäglige fastställt arbetsplanen för det ingående året, upprättas och till Banco-Fullmäglige aflemnas, i början af Oetober månad, ett af Förvaltaren och Pappers-mästaren gemensamt upprättadt förslag till vecko-aflöning samt ved och ljus för Brukets arbetare under nästpå följande året, räknadt från laga flyttningstiden den 24-‘de i nämnde månad; och får icke uli den Slat, sorn då fastslälles, någon ändring ske, utan BancoFullmägliges bifall. Hvad beträffar öfrige Bruks-personalen tillkommande förmoner af inqvartering m. rn., förblifver det vid an gällande serskilde Stater.
StatsUtskottets Utlåtande, JSf:o 41 8. 5 Ålla dessa, inom allmänna Uppbördsoch Redogörelse-.verlmt förekommande, Riksgälds-Contoiret tillhörande, medel, redovisas uti Rikshufvud-boken, väl icke på ett enda conto, Vrån öfriga medel alldeles afskiljda, (^hvilket vore stridande root den för Riks-bokslutet uppgjorda nu gällande plan) men under den serskildt utmärkande rubriken: Riksgäldsmedel. Stats-Reglerings-fonden åter och Statsverkets Reserv-fond innefattas båda under rubriken Statsmedel; och är det denna omständighet, som gifvit Siats-Utskottet anledning att genom sitt tillstyrkande uti Utlåtandet N:o 353, söka åstadkomma, det desse fonder för framtiden måtte erhålla hvar sitt conto. Då nu deremot benämningen Riksgäldsmedel icke innefattar mer än en fond, saknas äfven all anledning att föreslå serskild redovisning för någon del deraf. Skulle åter med Herr von Hartmansdorffs motion åsyftas, att Riksgäldsmedlen måtte uti Rikshufvud-boken å ett enda conto, serskild för sig, sammanföras, så skulle detta, såsom ofvan nämndt är, strida mot Rikshufvud-bokens nu gällande plan, enär denna Hufvud-bok eger conti — icke för hvarje fond, såsom Stats-medel, Riksgälds-medel, Passevolance-medcl, m. m., — utan för visse categorier, gemensamt tillhörande en eller alla fonder, såsom uppbörd, afkortning, anordning, o, s. v., och hvaraf följden slutligen blifver, alt alla i Rikshufvud-boken upptagna fonder under sina namn ingå uti dess capital-räkning, ur hvilken, såsom egentligen utgörande en sammanföring af. alla d ess fonders enskilda capital-räkningar, hvarje serskild fonds ställning kan, genom dithörande posters utdragning från debet och credit, utrönas och inhenflas.
Ej Dm 14 November. 727 Ej någon kan emolsäga, att såsom den ward» Ledamoten, hwilken sist talat, behagat yttra sig, be, rörde tillstyrkande innefattar någon inskränkning uti den fria dispositions rätt som synes böra tillhöra en fullkomlig ägande rätt; men den princip Lagstiftaren alltid följt, mäste jemwäl wid sammanfattande af nya Lagar, eller förändring af de gamla iakttagas, att nemligen enär Individuel i Samhället mistbruka den dem förunde frihet till den grad, att stadeliga följder i del allmänna astadlommas, genom en skälig inskränkning derutinnan, sätta en gränts för den obilliga och ösiverdrifna egennyttan; emedan det allmännas wäl mäste äga företräde för enskildes obehöriga winst. Dä man i denna synpunkt betraktar ofwanberörde amne tror jag, att Laglpstot» tets tillstyrkande stall finnas wara lika rättwist som billigt. Den frihet för en säljare, att utan inskränkning fä wid försäljandet af dest fasta egendom stadga det willor, akt enär samma framdeles upplätes ät någon utom första köparens slägt, första säl» jarens efterkommande Arfwingar stola hafwa rät ig» hek, att inlösa den för sä stor summa, som deras Förfäder annammar, grundlägger osäkerhet i allmän, het ej mindre för köpare och säljare as fasta egen. domar än ock för Längifwarc, hwilke okunni-e om det förbehåll angående lösningsrätt, hwarom de icke eller kunna erhälla kännedom, emedan den som i handom har elt äldre Ducoment, hwarigenom en sä« dan rätt honom tillkommer, sorgfälligt lärer dölja det intill dest han ser sikt ros uti afhandlingar sig inläta, men wid Lagfarten med denna egendom warda öfwerrumplade af densia fördolda forntidens Hand - 72 8 Den 14 Novcmbet Handling, och med det samma pä ett förmanande sätt beröfwadc deras aldrig lagligt förwerkade psn rungesummor. Exempler hara arv ej sällsynta.
Utdrag för den 17 dennes, innehållande Ståndets i detta ämne fattade beslut, uti hvilket de ölrige Riks-St-ånden blifvit inbjudne att sig med Presle-StAndet förena; Och fann Ridderskapet och Adeln, som ansåg sig icke kunna antaga denna inbjudning, föi godt, att Bevillnings-Utskoltets ofvanberörde Utlåtande lill alla delar gilla. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af C011- stitntions Utskottets den 4 dennes under N:o 70 a flå Ine, samt den 12 derpåföijde e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande Öfver Kongl. Majlis Kådiga Proposition om upphäfvandet af io3. §. Regerings - Formen m. rn; algjorde Ridderskapet och Adeln, att Ståndet, ville öfver Högslberorde Proposition å nästföljande Riksdag besluta. Ut Supra. S. D. Pä nu å nyo föredrogs Conslitutions - Utskottets den i5 dennes under N:o 76 afla Ine, samt den ig clerpAföljde e. m på bordet lagde, Memorial, rörande säftet för slutelig» behandlingen af frågan om inlösen af Filial-Disconternes utelöpande skuldförbindelser; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Statsoch Banco-Ulskctlen öfverlemnas. Ut Supra Den 50 November e, n?. S. D. Yicl förnyad föredragning af Constilutions-Utskottels den i5 dennes under 3NT:o 76 afgifne, samt den 19 derpåföljde e. iti. på bordet lagde , Memorial , rörande en till besvarande i Förstärkta Stats-Utskottet föreslagen, af Borgare-Ståndet förkastad , Voterings]-proposition ; fann Ridderskapet och Adelil, alt berörde Memorial borde till Förstärkta Stats-Utskottet öfverlemnas.
Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconsmie - Utstötts sammanträde den 10 Julii 1309. S. D. Lät ULstottet sia föredragas twänne af Utstottets Ledamot, Riksdags - Fullmägtigen för Carlscrona Stad, Handelsmannen aflemnade Memorialer, undertecknade, det ena af ätstillige uti Calmar boende delägare i Allmänna Brandförsäkrings - Inrättningen, och det andra af Herr lllack8on, jemte Herr Handelsmannen ^ frän Carlshamn, in nefattande bagge klagan deröfwer, at den berörde Inrättning tilhörige Fond, enligt en den 14 Augusti 1803 utfärdad Kungörelse, blifwit stiljd i twänne, under gemensam styrelse och förwaltning lydande, men til utgift och inkomst aldeles ätstiljde Castor, den ena för Stads - och den andra för Landt Egendomar; uti hrvilken sälunda widtagne författning» den bemälte delägare ansett icke kunna bestä med de wid Werkets Inrättning är 1782 öfwerenskomne wilkor, de anhälla mn ändring och at Werkst mätte äterföraS pä samma fot, som förut. Efter öfwerläggning i detta ämne och sedan alla dithörande nödige uplysningar blifwit infordrade och begagnade, stadnade Utstottet i följande c Bes Ut: Som Kongl. Kungörelsen, angäende Inrättning af en Allmän Brandförsäkring den 15 April 1:82, uti 8 Art Stadgar, at om Werkets Revisorer i anseende til sjelfwa Reglementet sinna nägre förbättringar eller ändringar nödige, stola de derom träda i gemensam öfv erläggning med Direetionen, samt i händelse Mälen gro af större wigt med samtelige härwarande Jnteressenter och stuteligen hemställa deras tankar derom til Kongl. Majus Nädiga bepröfwande, sä framt pluraliteten af Directionens Ledamöter, Revisorer och tilstädes warande
IX. II. 289, 311. A. 324. — Stats-Rådets, om verkställd granskning af. Se Stals-Rådets protokoll. Se Åttonde HufvudTileln. Prygelstraff, om dess afskaffande. Se Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 32. Prytz, Lars Adolph, yttranden. Prägel å silfvermynt, som understiga 32 skillingar banko, om anbringande af ny sådan. VIII. B. 468, 478. A. 519. Psalmboken, om sättet för utgifning deraf. III. B. 150. A. 235. — om nedsättande af en Komité till granskning af. Se Komité. Publika Papper, angående förändradt sätt för belåningen af sådane i Banko-Diskonten. II. R. 346. VII. U. 405. Q Qvarnars beskattning, angående förändrade grunder för. VIII. B. 358. A. 374. IX. U. 4. A. 40. Qvarnström, J. E., angående nedsättning i dess arrende för indragna Militiae-bostället Kottorp i Jonåkers härad af Södermanlands Län. VIII. B. 358. A. 374. 13 ( 98 ) Qvarntull, angående bestämmelse derom. V. B. 99. A. 136. Qvinna, angående rättighet för henne att vid viss ålder äfvensom på grund af äktenskapsförord, sjelf råda öfver sin egendom. II. 315. III. R. 48. Qvismaren och Hjelmaren, angående statsbidrag lill sänkning af sjöarne. VIII. B. 297. A. 356. Qvistrum, angående väckt motion om anslag af allmänna medel för upförande af en fängelsebyggnad vid. VI. II. 495. VII. 48. A. 82. It. Raab, Friherre Carl Guslaf, yttrande. II. 91.