Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Stats-Ltskottets den 25 dennes fm. på bordet lagde Memorial N:o 200^ i anledning af erhållen Stervén! iss på Slals-Utskottets Utlåtande N:o 142, fann Ridderskapet och Adeln för godt atl låta bero vid de öfrige trunne Riks-Slåndens i ämnet fattade beslut. S. D, Ånyo föredrogos och biföllos Stats-Ut skottets den 25 dennes f. m. på hordet lagde Utlåtanden; N:o 223, i anledning af Kongl. Mapts Nådiga Remiss uppå gjord underdånig ansökning, om upphörande af Tionde-afgiften för Alun-tillverkningen i Riket, samt jemkning i lull-afgiften å Alun; Nio 224, i frågan om upplåtande af jord utaf Visingsborgs KungsLadugårds egor till ökadt utrymme för Visingsö Kyrkogård; N:o 227, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen från WesterNorrlands Län Nils Strindlunds motion, om anvisande på Riksgälds-Coutoret af ett creditiv af 1 million R.*lr för spann måls-undsättningar vid inträffande svårare missväxt-år; N:o 228, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o i56, rörande Herr af Robsahms, Carl Reinhold, motion, om inlösen för Statens räkning af godset Ekolsund i Upsala Län; N:o 23a, angående Löfås Silfver-verk; N:o 233 Trot. Uldr, d. 19 Aug. i83|. 33 N:o 233, i anledning af väckt motion, om upphäfvande af sltaltläggliingarne å mjöloch såg-qvarnar, samt valkoch stamp-verk.
Enligt Kgl. Brefvet afd. 16 Maji 1828, transportkostnaden för de får, hvilka Hofmnr - Transport 17,218: 6, 148,875:42* 2. ( »2 ) Transport 17,218: 6. 2. — skalken Grefve Barck särskildt från Tyskland införskrifvit . 692: 10.— samt assurance 8:12. — 1791g-03 Sedan Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af väckt fråga om anstalter till Farskötselns och Ullproductionens förbättrande i Riket, hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifva deras beslut, att, till bestridande af kostnaderne vid inrättandet af så kallade UllContoir för sortering och belåning, anvisa en summa af 200,000 R:dr alt såsom lån till UllDiscontfondens förstärkning i mån af behofvet utgå, samt till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat att bestämma såväl de Reglementariska föreskrifterne för UllDiscontfondens förvaltning och de blifvande UllContoirens inrättande, som de åtgärder, hvilka kunde finnas tjenliga i afseende på trefnaden och kringspridandet af de på Kronans bekostnad anskaffade Får af ädlare racer, och Kongl. Maj:t, med Nådigt afseende på denna Rikets Ständers framställan, genom Nådig skrifvelse af den 22 April i83o anbefallt Dess och Rikets Commerceflollegium att afgifva underdånigt förslag till alla för verkställigheten nödiga åtgärder och emedlertid gå i författning om införskaffande af en skicklig Ullsorterare från Preussen eller Sachsen, för att dervid med råd och upplysningar tillhandagå, samt sortera de partier ull, som under sommaren kunde inlemnas; hvarjemte Kongl. Maj:t i Nåder medgifvit enskilde personer tullfrihet och kostnadsfri transport från inköps-orten till Ystad för de finulliga Får, Hvilka af dem, efter anmälan bos Kongl.
Hvad särskildt beträffar presterskapets i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län rättigheter och inkomster, så äro dessa i flera hänseenden olika med dem i öfriga Sverige; ty genom fredsfördragen emellan Sverige och Danmark af den 18 och 26 Februari 1658 samt den 27 Maj 1660, Malmö recess al den 18 September 1662 och presterskapets privilegier af den 16 Oktober 1723, år presterskapet i sagde provinser försäkradl om bibehållande af sina under Danska tiden hafde förmåner, hvilka således rättvisligen bort och böra utgå i enlighet med Konung Kristian lV:s af Danmark stora Recess af den 27 Februari 1643, enär denna Recess var gällande för berörde provinser, då dessa af Danska Kronan aflräddes till Sverige. Sistberörde Recess innehåller alls icke, att någon qvarnlionde skall till presterskapet 560 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 135. erläggas, ulan ordar den Usta Boken 45 art. endast om kornoch qvicktionde, nied tillägg det skulle bönder och menige allmoge, i Halland och Blekinge och annorstädes, der de ej hafva så rundelig kornsäd, till presten gifva smörtionde, bröd, lisk eller annat, soia de af gammal tid gjort hafva. Då nu härtill lägges att 9:de punkten af fredsfördraget den 26 Februari 1658 innehåller, att ”alla Ständer, adel ”och oädel, andlige och verldslige, borgare och bönder uti de vid dessa traktater ”cederade länder och län i Dannemark och Norrige, skola blifva vid deras vanliga ”rätt, lag och gamla privilegier och friheter oturberade och obehindrade;” så anser jag att hvarken qvarntionde eiler andra nya onera lili presterskapet bör kunna påläggas allmogen i dessa län.
Höghet Prinsesians som det^Kongs. Slotte,s allmänna wed-behof beträffade. Äswens-m andra puncten angående Ulrichsdahls Kongsgård, om hwilkcn sednare redan öfwer ett särstilr Betänkande Högloft. Ridderstapet och Adeln hade beftutat. Sedan z:dje puncten angående för detta KronPrinsens Hof-Stat war upläst; yttrade sig Herr krintrtkölä, kaul. Den nu sednast uplästa delen af Högloft. Stats-Utfkotlets Betänkande har förmodeligen afseende pä mina wid f. d. Kronprinsens Stat gjorde anmärkningar; och som Högloft. Utskottet icke behagat uptaga de af mig anmärkte Summor lika med hwad jag egenteligen söreflagit och yttrat: berörde mine anmärkningar jemwäl torde uuder förflutna tiden hafwa hos Högloft. Ridderffapet och Adeln kommit i förgätenhet, sä sär jag hafwa den äran korteligen nämna, det jag anmärkt och yr. kat icke allenast att Hans Exellence f. d. Riks Rådet m. m. Herr Friherre kamel, som ä ofwannämnde Stak blifwit upförd till bibehållande af desi såsom f. d. Kronprinsens Gouverneur förut innehafwande Lön R-d. i6 si-, efter min ranka borde amöjas med wänlig Riks-Räds Pension 666 R:d. Z2 si. utän ock att för detta Prinsens Cavaillerer med annan desi Betjening blifwit uran nägon bestämd tid bibehallne wid deras löner, dä jag deremot ansett dem w,d erhållande af Befordringar till andra Tjensier böra frän sagde Löner warda jkiljde — Efter min ranka och öfwertygelse hafwa alla förbemälre
Eho det vara ma, Domare, Executliver, Ämbetseller Tjenstemän eller annor, sorn genom arrestering beröjvar någon, hvilken till brott ej förvunnen är, dess personliga fri/jet , eller utan uppenbar missgerning, ther han må gripas och häckt as före, eller halfva bevis om för öfva dt brott; straffes med Etthundrade Riksdaler böter, tu års arrest å fästning jemte tjenst ens förlust, och er sätte den lidande för hvarje dag han oskyldigt häktad hållits med Sexton Riksdaler 52 sk. Hålles någon häktad längre goa LnfUt skottets Bettinknnåett, tid än Lag och derpå grundad Dom ut st ahar± yr/re för dem, eho etet vara ma^ sorn dertill tsarit vällande, Lag samma;■ dock icke inbegripandes den tid någon under Rättegången i urbota mål häktad varit. 2:0 Att 8 §. i samma Cap. må erhål-» la denna lydelse: Eho det vara må j, som med pinande, antingen genom plågsam arrest^ eller på annat sätt söker tvinga någon till bekännelse i någon sak, bote Tvåhundrade Riksdaler till den lidande _, miste ämbetet eller tjenst sin och sitte två år i fängelse å Fästning ; har såramål dertill kommit * piikte derföre sä' skildt Etthundrade Riksdaler ^ sorn äfven den lidande t ti'faller. Hvar som emot dessa nämnde 7 och 8 §’• §’•, sig. får bryter j skallx utan afseende: till personen, genast vid Rättegångens början härom+ t häkte träda, till förekommande af rymning och straffets undgående. Och horde vid denna förändrade Re-, daction tillämpningen af <) Gap. 5 §, TJt-. sök.Ralk. och 1 Cap, 12 §.
Lil nationens ärkänfla. Herr 1072 Den 18 Augusti. HerrGrefwen och Landtmarffalken: hwad angar sörsta delen af Friherre 8tEs Memorial nämligen rörande Herr ak Klinteberg, har Friherre sjelf medgifwit at jag i en enskilt discurs med honom lämnat den underrättelse jag om saken ägde, och sär nu allenast tillägga det jag ej ansett mig tillätit ak derom officielt tala med Kongl. Maj:t. Friherre ^t^el von hollstein, Herr Landtmarffalken har behagat säga pä klubben om jag rätt fattade saken, at Herr Landtmarffalken hade hos Komrngen anmält min motion, och at Hans Maj t hade swarat det Herr »t Klinteberg ej wore Justitiä-Rad, utan allenast Lagman och Häradshöfdinge. Herr Grcfwen och Landtmarffalken Jag har sagt Herr Baroniet, at jag gjordt mig om saken underrättad, men ej at jag derom talat med Kongl. Maj:t. Friherre St-rei von Hollstein, om sä är at Herr Landtmarffalken ej anmält frägan hos Konungen, sä anhäkler jag ödmjukeligen atsädant mätte ffe, likasom Herr Grefwen och Landtmarffalken behagade det göra med frägan om den saknade contrasignationen, pä Hans Maj:ts sista Nädiga proposition. Herr Grefwen och Landtmarffalken upläste sednare Momentet af 107 §. r Regeringsformen, innehällande följande ord: "Under Riksens Ständers öfwerläggningar derom stola Den 18 Augusti. 107Z stola icke Konungens Beslut uti Mäl som rora cnffildta personers eller corporationers rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas." Friherre 8tae! von kkollgtein.
Ty huru skulle Konungens Befallningshafvande kunna tillsätta en krog på mina ägor, utan mitt samtycke? Samtycker jag åter, så måste väl äfven vilkoren bestämmas af mig, men icke efter klubbslag. Enahanda är förhållandet vid Gästgifverierne. Krogen kan endast inrättas med Gästgifvarens bifall, men icke efter klubbslag. Tåg tror således icke, att förslaget är användbart på landet, och att på förhand omtala, hvartill inkomsterne deraf skulle användas, anser jag vara aldeles för tidigt. Det torde vara bäst, att lemna det capitlet, till dess man fick se, huru högt inkomsterne stego, och om ej Staten sjelf behöfde dem. Men jag vill icke längre uppehålla Ridderskapet och Adeln med detta ämne, utan anhåller endast, att dessa anmärkningar få åtfölja återremissen. Herr Ribbing: Friherre Boye har, tvärt emot min åsigt, ansett de stora brännerierne ej vara så fördelaktiga, som de mindre. Jag har yttrat, att man borde så mycket som möjligt undvika, att utminutera tillfällena till frestelse, hvilket sker i samma mån man Den 4 J u n i i f. m. 139 man splittrar tillverkningen i mindre portioner. Stridens afgörande må bero af andra, men jag är öfvertygad, att man dervid ej skall förbise de medel man i andra länder med fördel använt för att minska en skadlig bränvinsp^oduction och consumtion. Likväl då den värde talaren såsom skäl emot de större brännerierne och mitt förslag anfört, att jordbruket skulle derigenom få sig påförd en ständig skatt, torde jag få lasta uppmärksamheten på lättbeten, att få denna skatt aflyftad från jorden. Ty kronan skulle gerna borttaga skatten mot dispositionsrätt af bräijvinsbränningsrättiglielen. Vidare har jag trott, att då jordägaren sjelf utarrenderade sin bränningsrättigbet, vore det hans skyldighet att tillse, det icke bans underhafvande begagnade den rättighet han sjelf frånsagt sig; men detta här föranledt en annan anmärkning af den värde talaren, med serskild påminnelse till mig om en af Domarereglorne.
Dito. Carl Ant. Protocoli1 hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 1 April 1815. Följande öfver Handelsoch Finance Ärender i Stats Rådet hällne Protocoli lästes, nemligen: Protocoll1 hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 3 April 1815. Fortsattes läsningen af Handelsoch Finance Protocollerne, hällne i Stats Rådet följande dagar nemi: 1815 d: 18 Januarii, 18 oell 23 s. m. Carl Ani. Kock. 1 Justeringsformeln saknas. Justcradt d: 22 April 1815. A: G: Silverstolpe. Protocoll hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 5. Uplästes Protocollet hållet i Stats Rådet öfver Handels och Finance Ärender den 1. Februarii 1815. hvaraf 1 :sta mom: skulle läsas in Pleno. In fidem Carl Ant. Kock. Justeradt d: 26 April 1815. A: G: Silverstolpe. Protocoll hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 22. Börjades oell fortsattes läsningen af följande öfver Eeclesiastique Ärender i Stats Rådet hällne Protocoll, nemi: för d: 23 April 1812, 29 s. m.; 6 Maji, 13 s. m. In fidem Carl Ant. Justeradt d: 2 Maji 1815. A: G: Silverstolpe. Protocoll hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 26 April 1815. De öfver Ecelesiastique Ärender i Stats Rådet hällne Protocoll för följande dagar uplästes, nemi: 1812. d: 20 Maji. 27 s. m.; 3 Junii, 10, 17, 25 s. m.; 1 Julii, 8, 15, 22, 29 s. m. In fidem Carl Ant. Silverstolpe.
Betänkande»» skulle få bränna nied 50 kannor» panna, s» skulle deraf följa» att städerna finge en mångdubblad bränningsrättighet mot landetj i öfrigt anser Jon Jonsson den progressiva afgiften vara för Högt beräknad, enär en landtman nu betalar fcr en 90 kannors panna lika bevillning, sorn en af de betydligare Grosshandlare i Stockholm, för hela dess, rörelse.. Anders Joachimsson, från O•tergöthlands Län, sorn, önskar att brännvinsbrännings afgiften matte upphöra eller minskas, i händelse statsverkets skuld till Sänken kommer att afskrifva». Anders Sandsten, som tillstyrker bibehållandet af 1815 års författning, med undantag af hvad den stadgar rörande städernas bränningsrättighet, och yrkar i synnerhet en bestämdare skillnad emellan dea donerade och öfriga sladsjorden, deruti Anders Danielson, från Elfborgs, Gustaf Gustafsson och EriG Larsson, från Södermanlands, Hans Michaelsson,från Gefleborgs». Eric Pålsson, från Elfsborgs, och samtlige Fullmägtige från Calmara Län, jemte många flera, »ig förenat. Lars Andersson från Skaraborgs Län», som yrkat upphäfvande af 4 § uti 2 Art. i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, den 20 Dec. 1815. rörande brännvinsminutering vid kyrkor på landet och inom ^:dels mil der* omkring på Sönoch Helgedagar. Jonas Gråberg, från Carlstads Län, som föreslår, Besv. och Ekon(Jtsk. Betänkanden. att städerna måtte få bränna endast för innehafvande jord, i samma proportion och för lika hemmantal, som de contribuera till saltpetter skatt.
Då i Skåne ej finnes samma grund för Extra Roterings-jemkningen, som i Rikets öfrige provinser eller Ordinarie Rotebållet, vill jag föreslå en annan, nemligen Rusthållet, så att t. ex. den jordegendom, som i värde enligt ortens skattläggnings-method svarar mot ett Rusthåll med dess augment, erhåller en viss extra Röteringsskyldighet. 53 H. 6* 84 Den ii December e. in. Jag kanner ej Skåne tillräckligt för ätt bestämma nummerantalet. Vid beviljad återremiss af Utlåtandet anhåller jag, att dessa mina tankar måtte åtfölja. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: I detta ämne äger jag någon erfarenhet, dels såsom sjelf för detta Rotehållare, dels som Ombud för Lunds Akademi vid sammanträdet, då den Ordinarie Roteringen inrättades. Jag kan intyga, att en hvar trodde sig genom åtagandet af den Ordinarie Roteringen erhålla en minskning uti Extra Röteringens numeraire. Utan tvifvel ingick äfven -ett patriotiskt nit bland bevekelsegrunderna, men dock i väsendtlig mån äfven egen fördel. Många hafva dock ingen förminskning erhållit, men någre till och med en tillökning. Och de, sorn voro så långt borta, att de ej kunde vara närvarande, ej heller gifva ett Ombud föreskrifter i ett ärende, som för dem var okändt, borde väl ej vara bundne vid någon pluralitets beslut. Alt man ej straxt klagade, kom väl mest deraf, att välståndet hos jordägare i Skåne den tiden var i jemt tilltagande, i följd af stigande priser på egendomar och landtmanna-producter. Sedan ett motsatt förhållande inträffat, har man sett sig om öfverallt efter lindring i sin belägenhet, och äfven velat söka den i afse - Den ii December e. m. 85- ende på det tryckande roteringsonus. Mången af de med skäl klagande skulle dock gerna vilja bibehålla den Ordinarie Roteringen i all sin vidd, om Skåne ännu hade i behåll samma pris på egendomar och de-t ras produeter. Den nästan allmänna beredvillighet, att ingå på Styrelsens förslag härom borde ej belönas med väld och ouppfyllda loften.
Indelning och naturbeskaffenhet. några mantal af Gryts socken i Daga härad höra både i judicielt och kameralt hänseende till Willåttinge härad; några hemman inom Öfver-Enhörna socken höra med sin kyrkliga förvaltning till Ytter-Enhörna och tvertom; i-dels mantal i Dunkers socken jemte några torp höra i kyrkligt hänseende till Arila socken och i judicielt till Öster-Rekarne härad; af Hyltinge socken hör f-dels mantal i kyrkligt hänseende till Gryts socken och i judicielt till Daga häradsrätt; af Westra Wingåker är \ hemman beläget inom Askers socken och härad af Orebro län; Bärbo socken, belägen inom Jönåkers härad, är annex till Råby församling, belägen inom Rönö härad; Wrena socken, belägen inom Oppunda härad, utgör annex till Halla församling af Jönåkers härad; och att af Klosters och Fors sammanslagna församlingar, hvilka med Eskilstuna stad utgöra gemensamt pastorat, är den förstnämnda belägen inom Öster-Rekarne och Fors inom Vester-Rekarne härad. Länet företer i öfrigt en rik och särdeles vacker omvexling af, till en stor del skogbeväxta, höjder, bördiga dalar samt större och mindre sjöar. Den från Nerike, vid Hjelmarens södra strand inkommande, 2 till 300 fot höga bergås, som i ostlig och nordvestlig rigtning genomlöper länet till Södertörn, utgör begränsningen emellan Hjelmarens och Mälarens, å ena, samt Östersjöns vattensystemer, å andra sidan. Mot norr utskjuter den några breda och skogiga förgreningar, af hvilka den betydligaste, eller Kjula-åsen, skiljer de o .. största, till denna del af länet hörande vattendrag, Akersoch Arla-åarne, som utfalla den förra i Mälaren och den senare i Hjelmaren. Österoch Vester-Rekarne härader, belägna på vestra sidan af Kjula-ås, men på hvar sin sida om Eskilstuna å, genom hvilken Hjelmaren utfaller i Mälaren, äro hufvudsakligen en stenbunden slätt, som likväl genomskäres af mindre utgreningar så väl från nämnde ås som från den för länets o. vattendrag bestämmande jordhöjden.
Hemman äro enligt gamma års uppskatt pung, värderade till - 19,200 __ 52,344 R:dr Banco , och man kan så mycket säkrare antaga att des. sa värden ej äro öfver det rätta, som de Egendomar lära vara få, för hvilka Egarne, i händelse af frivillig försäljning, ej skulle fordra och bekomma en högre köpeskilling, än efter Uppskattningsvärdet till Bevillning. Det är då sannolikt att försäljningen af alla dessa Eägenheter skulle inbringa ett Ca* pita!, hvars ränta skulle flerdubbelt öfverstiga värdet af de Etthundrade Ducater , sorn derföre nu årligen erläggas. Förmonerne af Allmogens tjenstbarheter till Guld verket i de Sex Socknarne Alsheda, Skede, Ökna, Hvetlanda, Skirö och Lemnhult borde väl också ingå i beräkning, men i sak - 268 Justitia Ombudm. Embets Ber dt t elser. nåd af fullständiga upplysningar hafva de ej kunnat bestämt uppgifvas. Man torde dock kunna göra sig något begrepp om deras beskaffenhet deraf: I:o Att Arrendatorn OfverDirectören Kihlström , genom Rättegång sökt påbörda ägaren af Björnstorp Ett halft mantal Augment till Millebo Rusthåll, att i stället för skatten, hvilken, enligt uträkning efter 1812 års Maikegång , belopp sig till Tiettionio Riksdaler Tjugutvå Skill. Sju Runst , vid Grufvan hålla en Dräng, hvars Dagsverken Trehundrade Fyra om året, beräknade endast till Tjuguen Skill. Fyra Runst. efter samma års Markegång, utgöra ett värde af Etthundrade Trettiofem Riksdaler , Fem Skill, och Fyra Runst.; Härvid är dock a't märka, att till stöd för detta påstående, hvilket så väl BergsTingsRätten sora ock Kongl. Bergscollegium godkänt, men Kongl Maj:t ogillat, hade Arrendatoren åberopat ett Conrrad, hvilket med Hemmanets
Tror jag då icke på sanningens, jag menar den egna, fromma, enkla öfvertygelsens makt, att jag tror den kan hålla mig uppe, äfven om menniskor stöta mig bort derför att jag icke vill skräna med dem? Har jag icke mod att predika fördragsamhetens lära? Nej, jag darrar vid tanken på det, liksom om jag visste att jag skulle bli stenad. Och ändå är ju fördragsamhet det enda jag har att predika, om jag vill vara sann emot mig sjelf. Hvarje liten kugg har ju sin bestämda plats i det stora maskineriet, hvarför skall då den lilla kuggen ängslas och planslå, som om den sjelf hade makt att välja sin plats. Den kan vika af, falla till marken och bli till ingenting nyttig; det är allt hvad den kan. Följ din egen instinkt, den säger dig nog hvar din plats är, och sedan får det komma hvad det vill. Fru Agrells berättelser förefalla onaturliga och uppstyltade, alla utan undantag. ”En gåta” är den som gör bäst intryck, och ändå verkar den som en osanning från början till slut. ”Den är förskräcklig,” säger fru Thedenius, ”den predikar rent af socialism. Och inte fins det någon menniska som fått förmögenhet och ger bort den. Det skall aldrig någon inbilla mig. Det är så onaturligt. – Hon drar med ett visst girigt, njutningslystet uttryck på sjelfva ordet förmögenhet. Fru Agrell begagnar för många citationstecken. Det stöter ögat och blir tungt. Hon skrifver dåliga, konstlade repliker. Hon måtte känna det, ty hon har så lite som möjligt af dem. Proffessorskan Retzius sade att Pengar är tillgjord. Den der vackra frun, Meijers tillämnade svägerska, säger att den är naiv.280 Jag kan icke begripa hvarför jag ej kan hugga riktigt ihop med fru Marianne, när jag har hela planen så alldeles klar i hufvudet. Jag tror att jag har en fruktan att bli för minutiös i fråga om obetydligheter och samtal. Meijer anmärkte att jag hade för många och för långa samtal i Pengar. En norsk tidning har anmärkt det samma. Jag tror att det är det der, som nu halft omedvetet hänger i mig.
Det lärer ej kunna bestridas, att om, i ett sådant mål som detta, hvilket kan förfalla, två Stånd beslutat ett villkor för sitt antagande af Convojcominissariatets upphörande och öfverflyttningen till Commerce-coll:ra af handelsoch sjöfartsfondens förvaltning, och de, så framt detta villkor icke antages, helhe vilja låta den få vara qvar under den gamla styrelsen, men R. o. Ad. samt BondeSt. deremot å sin sida ej vilja hafva det villkor, som blifvit bestämdt af förenämnda tvänne Stånd, så måste denna fråga förfalla. Jag kan derföre icke finna annat, än att det nu beror uppå, om BondeSt. förenar sig med de andra Stunden eller ej, och således synes det mig, att frågan är till sin natur ett önskningsmål. Hr von Hartmansdorff: Jag erkänner visserligen med Hr von Hohenhausen, att i händelse två Stånd stanna emot två, så förfaller denna fråga; men då två Stånd redan Den 19 Maj 1. E »99 liro ense derom, att Convojcommissariatet skall upphöra och förvaltningen af handelsoch sjöfartsfonden flyttas till Commerce-coll:m, och vi ännu icke veta, om något Stånd förändrar sitt redan fattade beslut; så lärer väl ingen annan utväg återstå, än att för den händelse, att Stånden vidblifva deras meningar, antaga den voter:s-propos., som är uppgjord. Den åsyftar blott en olikhet i redactionen, hvilken visserligen är af ringa vigt, men för formens skull böra vi så förfara. Det medtager ock mindre tid att nu godkänna voterts-propostn och sedan låta henne förfalla, i händelse något Stånd skulle förändra sin mening, än att nu försöka uppgöra något nytt förslag. Hr von Hohenhausen: Om R. o. Ad. fogar den re servation efter sitt beslut, att det i alla fall här ankommer på huru de andra Stånden besluta, så har jag visserligen, såsom jag förut nämnt, ingenting emot att nu antaga detsamma, men om detta icke godkännes af de andra Stånden, så måste det förfalla.