Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rösträtt må ej utöfvas af annan valberättigad än den, som vid valtillfälle personligen sig inställer. § 25- Befinnes vid riksdagsmannaval, hvilka böra med slutna sedlar förrättas, valsedel lyda å person, som ej är valbar, eller på flera eller färre, än som vid val tillfället böra väljas, eller innefattar valsedel någon tvetydighet i anseende till den eller de valdes namn skall samma sedel anses ogild. § 26 Riksdagsmannabefattning kan endast utöfvas af Svenska medborgare, som bekänna sig till kristen—protestantisk lära. Ej må såsom Riksdagsman godkännas: aj den som står under förmynderskap; b) den som til! borgenärer ali sin egendom afträdt och icke, på sätt lag förmår,Jgilter visa, att han från deras kraf befriad är; cj\ den som för vanfrejdande brott är under tilltal, eller blifvit för sådant brott till ansvar dömd eller under framtiden ställd; dj den som är förlustig medborgerligt förtroende eller förklarats ovärdig att inför rätta föra andras talan; ej den som blifvit förvunnen att hafva vid riksdagsmannaval med penningar eller gåfvor sökt värfva röster, eller emot vedergällning afgifvit sin röst, elier genom våld eller hot stört valfriheten. Bih. till R. St. Derest någon varder för samma tid vald till ledamot af begge Kamrarna eller till ledamot af endera för två eller (lera valkretsar, må på honom ankomma att bestämma i hvilkendera Kammaren han vill inträda eller för hvilken valkrets han yill anses till Riksdagsman vald. Dock åligger honom att hos Konungens Befallningshafvande i den ort, för hvilken han riksdagsmanna-uppdrag ej mottager, derom göra skyndsam anmälan. § 28. Hos Konungen göres af hvardera Kammaren anmälan om de ledigheter inom Kammaren, hvilka skola under samma eller innan nästa Kiksdag genom val fyllas, hvarefter Konungen anbefaller Dess Befallningshafvande föranstalta, att nya val anställas. Om emellan Riksdagar ledighet i någondera Kammaren genom ledamots af gång uppstår, åligger Konungens Befallningshafvande tillse och föranstalta, att nytt val anställes. § 29.
Att Riksdagsmannen Anders Sandsteqs Me? pnprid , angående dep å Edelforss Guldverk in» nevarande år haline besigtning, blifvit remitte» fädt till Stats-Utskottet. Aft Bonde-Ståndet, sorn instämdt med Preste - Ståndet om tryckning af Riksens Ständers Revisorers Berättelser, angående/Banco-Verket, Riksgälds-Conroiret, Allmänna Magazins Inrättningen, Stats - Verkets tillstånd odt de under (Dommerce • CoiRgii förvaltning stående Fooclef och Medel, jemte Revisorernas Memorial 0113 Hospitalsoch Lazaretts-räkenskapeine, ej fungit af nöden något ytterligare in stäm mande med Rorgare-iståndet, att, utom förenämnde Berat» feiser, berörde IVJemorial äfven borde till I rycket befordras. Hvilka Protocplls-Utdrag Jades till Handjingarne. Upplästes och lad es på bordet Stats-Ut? skottets den 12 dennes afgifne Memorial , deppti af anförde skäl tji! Riksens Högloft. Stän^ ders beprpfvande hemstajles, om icke hos Kongl. |tlaj:t kupde i underdånighet anhållas, att dep Uaaigst förordnade inställelse tills vidare af Kropo-lJppbördens verkställande, hvartill efter Författningarne tiden eljest vöre inne, matte nu prera upphöra, samt Vederbörande anbefalla? att gå i (qrfattning om löpande årets Utskyld?rs uppbärande å tvenne Terminer, svarande enapt de i Författningarne påbudne, nemligen 1 J)en 13 Eeeember. ^11 den första vid slutet af instundande Januarii och den andra Terminen vid slutet af nästkommande Martii månad.
Hvad särskildt angår Kommissionens på anförda skäl gjorda hemställan, att alla årsredogörelser från Arméförvaltningen underlydande eller landtförsvaret eljest tillhörande allmänna verk och inrättningar, direktioner, regementen och korpser, förråder, m. fl., för dem tilldelade kontanta anslag, eller under deras vård ställda dersedlar och materiaiier, måtte från 1866 års början få ingå till Kammar-Rätten för att endast inom Öfver-Revisions-Departementet granskas, ansåg Stats-Rådet, i betraktande al hvad Kammar-Rätten i sitt häröfver afgilna underdåniga utlåtande anfört, sig icke böra tillstyrka Kongl. Maj:ts bifall dertill, utan hemställde i underdånighet, att den granskning af dylika och andra redogörelser, hvilken nu eger rum i Krigs-Kollegium, framdeles må verkställas inom Arméförvaltningen. Då likväl den al Kommissionen, under förutsättning af bifall till berörda dess hemställan, för Arméförvaltningen beräknade Revisionspersonal möjligen icke blir fullt tillräcklig för densamma åliggande granskningsgöromåls bestridande, samt således någon tillökning af denna personal kan komma att erfordras, men detta säkrast torde kunna bedömas först sedan Arméförvaltningen någon tid varit i verksamhet, ansåg Stats-Rådet åt Arméförvaltningen böra öfverlemnas att, när behofvet af en sådan tillökning är för handen och icke kan afhjelpas genom revisions-arbetets lämpliga fördelning inom Departementerna och anlitande af de kamerala tjenstemän, hvilka till en början icke kunna förflyttas till beställning på stat i Arméförvaltningen, utan tillsvidare blifva öfvertalige. dock med tjenstgöring»- skyldighet emot åtnjutande af sina nu i Krigs-Kollegium egande lönförmåner, till Kongl. Majit inkomma med förslag till Revisions-personalens slutliga bestämmande, då Kongl. Majit lärer täckas taga i Nådigt öfvervägande, hvilka åtgärder i anledning häraf böra ytterligare vidtagas.
Dcfir son, inropat dylike arrenden uti eu wifit Riksdalertal, ulan akt wid inropet eller contractet war nämnd» Banco eller gängbarr mynt, likwäl mast ester Realisations grunden betala sine arrenden frän hwilkas be, gagnande de icke ens sedermera lära fatt afsäga sig. Hospi» Den 28 December. 1597 HosvitalerneS rätt har ju härwid bliswit pä det högsta af Seraphimer-Gillet bcwakad, och uran afseende pä desie arrendalorers lidande updäres, arrendet än pä enahanda fält och samme stackars arrendatorer fä säkerligen genom den nu blifwande bswillningen en dryg tillökning, som de med sin egen swett och möda mäste bereda sia t-llgängar till. Kunna och böra dä Riksens Ständer wara sä blindt eftcrgifwandc af Stat-mS eiler skattdragande medborgares rättigheter att De Mille läka fortfara de af fordna Konungar för längre lid rillb.ika emot ingen eller ringa afgift pä mangfaldiga är uköfw-r samma Konungs N'gemenlS eljer lifstid, och till wisia Familier eller personer förlänke, och utom cmctioner eller Ständers sanktion borrkarrenderade Kronans lägenheter, sä att desie lenare skulle orubbade fä begagna deras arrenden, fastän troligen fa bland dem as Nationen eller D si tacksamhet glori sig sörkjenle, och ulan att granska olikheten i billighets wägen, äu mindre jämförel>e wis med de af mig omnämnde orrendarorers belägenhet.
Ständer stg söibchällit i af, stende pa de emot R-gerinqö, Formen gjorde anmärk, rungar; ch har i öfrigt Bonde, Smndct för dest del ä-wen instämt uti de wilker för RiksdagS-OrdningenS antagande, som innefattas uti Wäliofl. Borgare. Ståndets ankomne Protocolls,Utdrag för denna Dag. Härom skulle de öfrige Riks Skanden wördsamt och wanjigen underrättas. vt surna. st!x krotocollo. 8. st!. IrägKrcilr Utdrag af Protocollet hållet hos BondeStåndet den 16 S. D. Till Stats Utskottet remitterade Bonöe-Sländek, ett af Herrar Ordförande i Ständernes Ur, Den z Januari':'. 125 Ulskott akgiswit project kill Rik6dags,arfwode för Ut, sköttens Betjening; och beslutade Bonde.Srandet akt uppdraga Herr Landrmarflalken samt Herrar Taleman akt sammanträda och uppgöra, samt til! Stars - Utskoktet ofiämna förslag lill arfwode för Ståndens Se« crcrerare ocb Cancelli, Härom skulle de öfrige Re, specnwe Ständen wördsomc och wänstgen Underrättas. Oc iu^ra. Ux krotocollo. 8. L. Irägsrälr. S. D. Boude-Standet, sam gillat Bewill, ningS - samt Allmänna Oeconomi T - och BeswarsUtskottens i anledning af Herr Larl O. Uouterllrolus Memorial den 9 dennes ofgisne Betänkande om Brämvinö-Brar.nmgen, beflöt nu såsom en född deraf, att enar BränwinS tiliwarkningen kommer akt ske emot erläggande af betz nya Bewillning, hwar och en som Branwins cillwärkningen ma wara tillåtit, art det samma Tullfritt hwar jom hälst innom Riket föra. Härom skuIe de öfrige Respectiwe Gränden wördsamt och wanligen underrättas.
På det musikaliska fältet har vår kungliga scen gjort en stor förlust, men det ser ut, som vore ingen, icke ens den mest betydande, alldeles oersättlig. Operan lefver och verkar, och får hon arbeta under hr Willmans ledning, bör man hoppas, att hon skall åtminstone kunna hålla sig uppe. Mycket mera hafva vi väl icke att hoppas under den närmaste framtiden. Olyckligt vore, om de som skulle styra det hela gå och inbilla sig, att allt är pour le mieux dans le meilleur des mondes. Då först är fara för handen, att det hela icke kan hålla sig uppe. Måtte man framför allt icke akta på smickrarne. Det säges, att Kristina Nilsson under sitt senaste besök här yttrat, att vår lyriska scen kunde godt täfla med hvilken annan utländsk som hälst, ja, den stora sångerskan tillägges till och med för vår opera ännu mera smickrande utlåtanden. Ren artighet, men föga uppriktighet. Kristina Nilsson vet nog, huru gerna man i hemlandet förtalar henne och huru man skulle hafva häcklat henne, om hon på något sätt låtit förstå, att en opera verkligen kan gå bättre än i Stockholm. Kristina Nilsson är diplomat. Den eller de som styra vår lyriska scen borde väl också vara så mycket diplomater, att de uppfattade verkliga betydelsen af det smickret, bugade sig och tackade, men gingo från den diplomatiska Nilsson med allvarlig föresats att söka en gång förtjena berömmet. Tro de, att de redan nu äro deraf förtjenta, äro de ohjelpligt förlorade. Mycket vore att säga om Stora teaterns lyriska afdel-ning, den teaterns förnämsta, men just emedan det är så mycket, måste dermed uppskjutas till en annan gång. Måtte blott icke den stora afgörande hufvudhändelsen i följd af en kungl. proposition innan dess hafva inträffat! Måtte Posse-ministéren icke i en tvär vändning hafva förväxlat kungsladugårdarne och kungl. teatern! ' Hur ser det ut på Dramatiska teatern? Ungefår likadant som vid förra spelårets slut. Hr Fredrikson är fortfarande intendent och skådespelare, söker fortfarande att med prisvärd opartiskhet hålla jemnt mellan dessa två och lyckas fortfarande icke.
Man ma ej invända, att under tiden blifva de för g-proCenrs-Sedlarne utgifne Stats-Obligationer inlöste; ty medel härtill erhållas ej genom Banquens ordinarie Inkomster, utan genom incasSering af Filial-Disconternas Fordringar, och det är först dä afbetalning göres på Crsditiver* »a, som utlåning deraf sker i Discontväg (sid. 30 och 5 puncten). Dessutom kan det icke bestridas, att Disconternas 3 proCents-Sedlar varit rörlige och utgjort en del af RörelseCapitaiet; dessa förvandlas till Stats-Obligationer, hvilka ej blifva att anse som löpande Mynt, och sjelfva Aiskrifnings-räkningen, hvad var deri vä| annat, än att Discout-Contoiren gjorde sig till Casseurer för dem, sorn behöfde hafva liggande Fonder för sina rörelser i Dessa medel licjvideras) nu med Stats-Obligationer, och de som behöfva disponibla Fonder, mäste nödvändigt skrinlägga ett lika belopp Baiico-Sed - Den *5 April. 527 lar, hvarigenom äfven åstadkommes ett slags minskning af Rörelsc-Capitaler. L ggnu till, att Filiai-Discon^erne sedan 1^15 minskat sin rörelse 24 Millioner, skall man linna, att hela Myntförminskningen sedan x8ij säkert uLör 5 Millioner, och Sammanlagd med den Län Igro, hela 9 Millioner.
Lag samma vare, då, på Norrsk Amtmans begäran, stämning delgifves eller förhör med parter eller vittnen i brottmål anställes vid urtima ting, som för sådant ändamål särskildt blifvit utsatt. Om godtgörelse till vittnen i brottmål gälle hvad lag i Sverige stadgar. Till de här nämnda ersättningar åt förrättningsmän och vittnen förskjutas af vederbörande Landtränteri nödiga medel, hvilka godtgöras Svenska statsverket i den ordning, som i Kongl. Förordningen den 1 Juni 1819 är stadgad. § 16. Förestående stadganden träda i kraft från den dag, Kongl. Maj:t bestämmer, sedan en motsvarande lag i Norrige blifvit antagen. Derjemte har Utskottet erhållit del af ej allena Stats-Rådets och Högsta Domstolens i ämnet hållna protokoll, än äfven komitterades i underdånighet afgifna Betänkande, innefattande en utveckling af de grunder, på hvilka ifrågaställa förslag hvilar; och får Utskottet, efter pröfning af frågan, deröfver afgifva sitt utlåtande. Behofvet af stadganden i den syftning, omförmälte förslag angifver, inses lätteligen. Det samband, som emellan de förenade Rikena eger rum till följd af icke mindre den politiska unionen, utan ock deras läge såsom grannstater, med en långsträckt gräns, måste, i samma mån de gemensamma intressena utvecklas, framkalla allt flere och mångfaldigare förbindelser och jemväl stridiga rättsanspråk, för hvilkas afgörande domstolarnes anlitande är af nöden. Men på det att dessas utslag skola ega någon betydelse, måste exekutiv kraft vara dem tillerkänd inom hvartdera Rikets område. Rättsskipningen får eljest sken af betydelselös - Lag-Utskottets Betänkande JV.o 45. het oell vanmagt, och i stället att befordra, bidrager den att undergräfva grannsämja och vänskap emellan brödrafolken. Inom de intill Norrige gränsande provinserne Wester-norrlands, Jemtlands, Stora Kopparbergs, Wermlands, Elfsborgs, samt Götheborgs och Bohus
Då nu ånyo föredrogos Consl.Ulsk:s den i5 sisll. Juli på bordet lagda memorialer: N:o 18, med förslag till ändring i Reg.F:ns 4 §•? N:o 19, med förslag lill ändring uti Reg.F:ns 35:te §.; N:o 20, med förslag till ändring uti 34 §:n Reg.F:n ; N:o 21, med förslag till ändring och tillägg i 39 §:n Riksd.Ordn.; och N:o 22, ang:de en af Hr Th. Petre' emot Konungens rådgifvare anmäld anledn. till anmärkn., blefvo dessa memorialer ånyo begärda på bordet, de 2.:né första af Hrr Dalman, Wilh. Fredr., och Anckarsvärd, Au g., och de 3:ne sednare af Hr Dalman samt Hr Löwenström, Joh. Jacob. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den sisth Juli på bordet lagda utlåt. N:o 19!, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o4<b ang:de regleringen af 2:dra liufvudliteln. Den i Augusti. »9 Hr von Hartmansdorff, Aug,: Jag hemställer, att detta oell de öfriga betänkta, som höra till statsreglerm, icke malle förekomma i dag, och alt någon viss dag måtte bestämmas, då de skola företagas, så alt man är derpå beredd. Denna framställning rörer äfven ett betänk, om beräkningen af statsverkets inkomster, hvilket står långt nere på listan under N:o 226. Jag skulle tro, ali det borde förekomma först, och dernäst utgifts-titlarna efter deras ordning, på någon dag, som Ii. o. Ad. behagade bestämma. Måhända hafva redan Hrr Talmän öfverenskomma om någon dag dertill, så att enhet i öfverläggning kan äga rum. Frih. Nauckhoff, Joh. Otto, förenade sig med Hr von Hartmansdorff. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, i anledn. häraf, att StatsUtskts utlåt.
Underhållstagarnes antal år 1850. a) Drottningens Hospital vid Svea Lifgarde b) Prins Oscars Hospitalsinrättning vid Lifgardet 31,661 9 2 2,737 10 3 1,746 24 — 52 24 — 74 till häst c) II. K. H. Reutersköld gjord donation, hvars kapitalbelopp vid 1850 års slut uppgick till 22,685 R:dr 40 sk. 8 rst. Denna fond ackumuleras fortfarande och afbidas gifvarens utlofvade förordnande om räntemedlens användande för inrättningens ändamål. 2) Räntebärande fonden är densamma, som under rubriken skolor blifvit upptagen. 3) Utom ofvannämnde räntefond äger församlingens fattigvård en fastighet, taxerad till 25,555 R:dr 26 sk. S rst. Öfverskottet af inkomsterna har blifvit användt till reparation å fattigvårdens egendom och till amortering af ett lån, upptaget för en större behöflig reparation. I afseende på öfriga uti Iiufvudstaden varande milda Stiftelser samt Pensionsoch Understödsinrättningar och deras tillstånd år 1850 meddelas följande: 38 I. Barnhus, Barnbördshus och Uppfostringsanstalter: a) Stockholms Allmänna Barnhus 1) b) Frimurare-Ordens Barnhus 2) c) Allmänna Barnbördshuset d) Sällskapets Pro Patria Barnoch Barnbördshus e) Murbeckska Inrättningen för fat tiga flickors uppfostran 3) f) Prins Carls Uppfostringsinrätt ning för fattiga och vanvårdade barn 4) Fastighetsvärde ar 1850 Kapitalbehållning vid 1850 års slut. Inkomster år 1850. Utgifter år 1850. Underhållstagares antal år 1850. i Stockholm. utom Stockholm. Pensioner och underhåll in natura. R:dr 1 sk. 7 rst. upptagna för barn inom Barnhuset, samt 86,844 R:dr 46 sk. 7 rst, beräknade för barn utom Barnhuset.
Förnyädt Utlåtande, IV 2. s 1731 — 1733, bif. af BorgareStåndet, IX s 477» af PresteStåndet, IX s 49*> BondeStåndet, IX s 495* Underd. Skrifvelse, X 1. s 352 — 355. —. Sexmän, om befrielse för; att deltaga i skjutsningsbesväret. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1254. Utskottets Betänkande, VIII s 917, bif. af PresteStåndet, IX s 54i > af BondeStåndet, IX. s 54o, af BorgareStåndet, IX s 568, af Adeln, IX s 596. Underdånig Skrifvelse, X 1, s 532. RiksdagsBeslutet, §. l\f\. —- TingsRätter och BergmästarÄmbetet, om indragning af. Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1233. Från StatsUtskottet öfverlemnadt till Särskildta Utskottet. Dess Utlåtande, 38 XI s IV, V, bif. af PresteStåndet, IX s 29g, af Adeln, IX s 3o4- LagUtskottets Utlåtande, VII 3, 1. s 211—222, bif afBorgareStåndet, IX 3. s 28, afsl. af PresteStåndet, IX 3. s 5i, bif. af BondeStåndet, IX. 3. s 9G. Underd. 44- Berndtsons, om förhöjning i f. d. Registratorn F., Pension. StatsUtskottets Betänkande, IV 1. 4°7 > bif. af Adeln, IX s g4, af BondeStåndet, IX s 106, af PresteStåndet, IX s 128. Beräkningsgrunden, om, för Ämbetsmäns löningsspannemål.
Men denna Larus ar sä particulier, at Niddersta» pet och Adeln derföre kan handa behagade dermed fördröja til detz el större antal Ledamöter kunde wara församlade. Grefwe Oe la 6arclie, ^gcob. Det är wisseriigen vkärt at höra hwad Herr Grefwe» och Landtinarstalken behagat nämna, ar formaliteten med en sedels uttagande är försummad; men der» emot finner jag ej i Riksdags-Ordningen nägot stadgande som förejkrifwer, at Voteringen derföre bör göras om. Friherre Öderström. Jag förmodar ej, at i nägon Lag behöfwer stadgas, ar detz föreskrifter stola werkställas, och at den som icke full» gör desamma har brutit deremot. Grefwe Oe la 6sräie. Men iag hemställer til Ridderstapets och Adelns ompröfning, hwariil wid detta tilfalle en sedels uttagande hade tjenar, da Nösternes antal war 2z emot 22, och resultatet sälunda war icke paris vora, utan en gifWLN pluralitet. Herr 998 Den sz Mars. e. m. Herr 8ilverstolpe, Oustak ^brsbam. Jag finner witzc med Friherre Larström, ar ehuru Voteringens Utstag hade warit eller kunde blist iva, mäste der i anseende ,til de andra tre Sländens bestut wara likgilrigr. Afwenwäl finner jag med Herr Grefwe veIrr Qartie^ar en urragen sedel den» na gang ingenting hade werkar pä VoterinZens ur» stag, men jag rror, ar nar frägan ar om ordenlligheren af Ridderffapets och Adelns bestur, ar det ej resultaterne, Utan l>rincixerne som böra rädfrägas. Grefwe ve Jag tilstär, at jag för min del icke kan finna hwad med en ny Votering ffulle kunna winnås, och hemställer, om icke dermed ffulle borttagas mera rid an amner förtjenar. Friherre Legerström.
Direction utfärdadt Bevis, att Lånsökanden afsagt sig rättigheten BraudstodsBolaget frånträda, så länge någon del af lånet är obetald, affemnas till Gomiterade, hvilka insända dessa handlingar, jemte Låntagarens förbindelse å Iånesumman, till RrgsContoiret. 1 i;o Skullo en afbränd tomt, innan den blifvit bebyggd, ombyta ägare, må den nya ägaren inträda Uti förra ägarens rättigheter och skyldigheter. 12:0 Då byggnader af sten uppföras, får lånet innestå, utan Capital-afbetalning, under Tio års tid, att ( 39 ) räkna från den i Januarii i83o, men efter dessa Tio årens förlopp, skall, inom .slutet af hvarje påföljande år, inbetalas årligen å primitiva Capitalet Tio proctt, så att hela Capitalet inom 1849 års slut är inbetaldt. Men uppföras byggnader af träd, får lånet icke innestå utan Capital-afbetalning mera än Fem år, att rakna från den 1 Januarii i83o, éfter hvilka Fem års förlopp med inbetalningen kommer att förhållas på enahanda sätt, som, i afseende på de andra lånen, stadgadt ar, så att hela Capitalet af dessa lån inom 1844 år slut är inbetaldt; i3:o Skulle å en och samma tomt uppföras serskilda byggnader af sten samt af träd, böra, i anseende till terminerne för afbetalningarne å lånen, serskilde härefter lämpade förbindelser af Låntagaren utställas; och skall det ankomma på Comiterades pröfning och urskiljande att bestämma den lånesumma; sorn hvardera förbindelsen skall innehålla; i4:o Sedan bela den af R.
Om en sadan inrättning är lämplig för Ön Gottlands local ? Med Porto-franco i dess vidsträ’cktare bemärkelse förstår man en slags Stat i Staten, hvarest alla Nationer hafva lika rätt att idka handel och rörelse , samt alla Länders alster och produeter kunna inoch utföras, utan hinder af förbudslagar och utan att betungas af Tulloch dylika afgifter, samt under skydd af en befästning, som tryggar för fiendtliga, den personliga och egendoms-sälerheten störande anfall__ Under tider, då verdshandeln idkades på andra vägar än de närvarande, och aflägsnare Länder hade mindre directa handels-relationer, voro dylika inrättningar behöflige och på flerfaldige ställen befintlige ; men i samma moa som de handlande folkslagen insett och begagnatfördelarne af ett omedelbart utbyte af varor,' samt, för befrämjande deraf, ingått i ömsesidiga Handels-tractater, hafva frihamnarne fun - s:tAlIm,Bei!v.o.Oec. TJlsk. Bet, N.o 12. g nits mer och mer ufverflödige, samt upphöra småningom genom sin egen umbärlighet. Af denna anledning liar Wisby , som tillförene varit en icke obetydlig Hanse-Stad, förlorat sin fordna betydenhet, sedan Staterna vid Östersjön i allmänhet börjat idka egen vidsträcktare sjöfart, samt öppna sina egna hamnar för främmande Nationers fartyg.
Då nu härtill kommer, att priset å Bergslagernes hufvudsakligaste förnödenheter, spanraål och sill, har fallit lägre än det på många år varit, så att en lunna råg i de flesta orter kan erhållas för samma pris som ett Skepp. Tackjern, ett förhållande som Bergslagerne alltid ansett vara serdeles förmånligt, så tror Utskottet, ali det ej misstager sig, om det vid här ofvan uppgifne förhållanden ej kan anse Bergslagernes ställning vara så tryckande, att ett undantag ifrån hittills antagne grunder i afseende på jernhushållningen i Riket, af den vådliga art, som det af motionären föreslagne, är af behofvet oundgängligen påkalladt. Det återstår nu att utreda, huruvida ett sådant undantag är vådligt ur Stats-ekonomisk synpunkt, så att, äfven om behofvet påkallade detsamma, det skulle kunna tillstyrkas. Utskottet anser sig härvid försl böra upprepa den af all erfarenhet, vitsordade grundsatsen, att. ett land drager största nyttan af sina producter, om de, så mycket ske kan, förädlas inom landel innan de derifrån utföras, och sedermera fästa uppmärksamheten på det serskildta förhållande, som här eger rum, eller att det Svenska jernet, som uti fullständig behandling öfverträffas af det Engelska, hvilket äfven står i högre pris, ändock hittills varit och troligen städse kommer att blifva begärligt, i och för dess inre godhet. Dess afsättning och i följd deraf den vinst landet drager deraf, hvilar således i första rummet på den hittills följda grundsatsen, att ej medgifva export af råämnet, hvilket, behandladt med den omsorg, som de Engelska Stål-fabrikerne, ej inskränkta genom några tryckande band, kunna derpå använda, snart skulle göra vårt Stångjern umbärligt, och ytterligare nedtrycka priset derå. En mängd af Stångjernsverk skulle derigenom gå under, ty, redan bragle till det yttersta, genom en långvarig svår conjunctur, skulle egarne säkerligen ej kunna uthärda en saknad afsättning under trenne år.