Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid och då afgjordt är , att ett MagazinsHus i Götheborg bör agas, uppföres kostnaden härföre med Tomt. förslagsvis till omkring . 40,000 Det utrymme , som ä Carlstens Fästning finnes , kan sällan begagnas till SpanmålsTJpplag, i anseende till fuktighet och mindre tjenligt läge. I det ställe hyres för MagazinsBö elsen , som der egenteligen än inskränkt till FäjätningsGarnizonens och fångarnes behof , tjenlige UpplagsRum i Marstrands Stad. Uppå flerfaldige gjorde anmälanden om nyttan och nödvändigheten af en Magazins anläggning i Staden Strömstad , har MagazinsDirectionen nyligen hos Kongl. Maj:t underdånigst hemställt, att ett Magazin der må på försök inrättas. Till apterande af Kronans der ännu sedan längre tider ägande MagazinsHus upptages att åtgå circa . 1,000 — Något vidare Magazins-utrymme i Hallands Län synes icke vara behöfligt, och det så mycket heldre, som om behofvet det skulle påkalla, kan ett ytterligare utrymme för 1,200 Tunnor Oriad Säd erhållas i Warberg , genom inredandet af Loften öfver dervarande GarnizonsKyrka. I Blekinge Län synes Magazins-utrymmet tillräckligt, synnerligen som, derest ett större SpanmålsLager händelsevis der skulle komma att finnas , upplag säkerligen kan fås i Carlskrona uti Amiralitetets dervarande flere ForrådsHus. j Större Magazins-utrymme för Garnizonens och Fångarnes behof 1 Christianstad, äfvensom för Länets undsättning, kan väl icke behofvas, än sorn nu finnes ; men om någon upphandling i Länet blifver nödig att anställas, då synes Länet med dessa 2tne Magaziner , som dessutom ligga helt nara hvarandra, ej vara belåtet.
Definnes att någon uti debiteringsoch uppbördslängden upptagen, till utskyld förpligtad, medlem af kommunen derifrån under årets lopp utflyttat, vare han icke dessmindre skyldig att den honom i längden påförda utskyld erlägga, men deremot fri från all utskyld för samma år till den kommun, dit han inflyttat, såvida ej sistnämnda utskyld sådan är, alt den enligt hvad i § 58 sägs utgå bör, ehvad han inom kommunen bosatt är eller icke. § 70. Den bland kommunens till utskyld förpligtade medlemmar, som vid den kommunalstämma, der skatteörcsamt debiteringsoch uppbördsländerna, på sätt derom i §§ 66 och 67 sägs, till allmän och slutlig granskning företagas, försummat att mot längderna, i hvad de honom röra, framställa de anmärkningar, till hvilka hail tror sig ega fog, håfve vidare ej rätt att deröfver klagan föra. Ilar han sådan anmärkning framställt, men den ej godkänd blifvit, ege lian besvär deremot anföra i den ordning § 76 stadgar; men vare icke destomindre pligtig det honom påförda utskyldsbeloppet vid uppbördsslämman erlägga, mot honom förbehållen rätt att få det åter, derest hans besvär godkännas. § 71. Öfver de skattskyldiga, som sina kommunalutskylder vid uppbördsstämman ej inbetalt, upprätte kommunalnämnden restlängd, som, sednast trettio dagar efter uppbördsstämmans afslutande, skall lill Kronofogden i orten öfvcrlemnas; och åligge honom alt de resterande utskylderna i vederbörlig ordning indrifva och till Nämnden redovisa. § 72. De räkenskaper, hvilka det åligger kommunalnämnden eller annan af kommunalstämman beroende förvaltningsmyndighet att föra, skola ställas på kalenderår. Särskilda af Stämman tillsatta styrelser åligger att så tidigt till Nämnden aflemna redovisning för de medel, de under nästföregående året omhänderhaft, att den kan i kommunens allmänna räkenskaper upptagas och tillika med deni granskas. § 73. Till granskning af kommunalnämndens och andra af kommunalstämman tillsatta styrelsers räkenskaper och förvaltning, utser Stämman revisorer, hvilka inom förelagd tid böra sin berättelse till Stämmans ordförande aflemna.
Svenska Folket har tillvunnit sig agtning och loford hos Utlänningen för stigande upplysning, hyfsning och mildhet; och mine Herrar! skalldet då vara i detta tidskifte, under det andra civiliserade Folkslag äro derom angelägne, atr aLkaffa och till annan lämpeligare bestraffni. g förbyta förut stadgade dödsstraff; Lägst fiande Magten i Sverige, genom åter-införan. de af nya dödslagar, skail ingifva Utlänningen den prevantion mot oss, att vi återfallit till forntidens möiker och barbari. — Nej! —Jag kan icke förmoda ännu mindre tillstyrka, att Nationens Representanter vid detta Riksmöte, skola gdva anledning till ett sådant vanhedrande omdöme, som ej annat bör än misshaga hvarje redlig Svensk. Jig kan ock icke dölja min iörundran öfver den mconsequence i yttrade Principer Los Lagutskottet, hvilken lätteligen Upptä>kes om dess Betänkande, rörande af flere Led,; möt er på/ikad skärpning i straffet för Skogs-f jufnad jrmlörcs med nu ifrågavarande. Uri det förra anser Utskottet sig icke kunna instämma uti hvid påyrkadt blifvit, förnämligast af den orsak, att emedan Skogstjufnaden årligen tilltagit, skulle för många personer blifva med vanära stämplade, om berörde brott vatda såsom andra stölder bedömde; och efter detta synnerliga medlidande, visar Utskottet i det sednare Betänkandet den lika oväntade hårdhet att tillstyrka, det andra Tjufvar, hvilka fjerde gå gen förbryta sig, skola hängas , emedan det mildare straff, hvarmed 1779 års Kongl, Förordning belägger dessa brott, enligt Utskottets tanka icke väcker nog skräck och afsky. Ögonblicket är dock icke nu inne att granska förstnämnde Betänkande; hvadan, med Förbehåll att framdeles, enär detta förekommer, få närmare Utveckla mina tankar, angående Skogstjufnaders hämmande och lämpeliga bestraffning, jag nu tillåter mig omförmäldte
Men de ha alla burit vittnesb ö r d o m ett redligt arbete, ett oförfäradt m o d och en konst entusiasm, som är dess mer respektabel, o m man betänker, att området för deras drömmar o m ära o c h guld, på grund af språket, är m y c k e t begränsadt. Man kan för resten göra sig ett begrepp om den hänförelse o c h energi, s o m burit detta företag, när man hör anekdoterna o m, att fru W i n t e r h j e l m själf oj förstod det finska språk hon talade, när hon spelade Lea, eller o m man låter I D U N 278 Visst blir den ena jordad uti en bortglömd vrå, Där inga blommor pryda mörka kullen; Visst skall den andra rum i familjegrafven få Och ej uti dan ringa, svarta mullen, sig förtäljas sagan om en ung dam, som få Sr efter fru Winterhjelms afflyttning till Sverige utsugs att. upptaga hennes mantel, och som ledd af herr Bergboms säkra hand tog do första stegen på ett kopstområdc, där hon nu raknäs bland framtidens främsta, jänmbördig med Sarah Bernhardt och Eleonora Dusc. Alltsedan sin ungdom har Ida Aalberg tillhört Finska teatern i Helsingfors, och knappast någon säsong har gått till ända, sedan hennes första egentliga debut år 1877, utan att hon, hvar hon än uppehållit sig i utlandet, återvändt hem för att åtminstone en eller annan afton applåderas af sina landsmän. 1 de flesta stora roller hon spolat har hon hemma pröfvat sina krafter, innan hon utfört dem i utlandet, och när hon då och då för några månader försvunnit från scenen för att ägna sig åt studier eller hvila, har det varit i sitt hem i Helsingfors, hon helst har dröjt. Nå- got fast engagement har hon under de sista tio åren ogärna och endast för någon kortare tid antagit, dels emedan hon framför allt, öfver allt och i allt älskar friheten, som ger hennes konst sin prägel, dels emedan ingen makt i världen förmår eller kan förmå henne till ett yrkesmässigt arbete, som medför trötthet, loda och maner.
– Vare det till en början sagdt, att hon, åtföljd af sin Mor, bevistade baler, spektakler m. m. hvarunder Margareta sysselsatte sig med Grefve Carls uppväxande barn, hvilka för henne hyste en tillgifvenhet nära lika entusiastisk som Fasterns – och ofta tillika med dem höll deras, af gikt merendels i sina rum inneslutne Farfader sällskap. Efter några i Stockholm tillbragta, men ej bortdansade månader återvände Augusta, frisk och glad med de sina till Winäs, dit Carl nu väntades. Dagen och stunden för hans ankomst utsattes slutligen och hanns ändtligen upp. — Augusta vandrade med hans båda barn, som af glädje icke kunde stadna i rummen, utåt den väg, hvarpå han förmodades skola komma. – Grefvinnan gick under orolig väntan af och an i de stora samlingsrummen. – Hon hade bedt Margareta vara inne hos den, efter sin son innerligt längtande, men som vanligt krassliga Grefven. Dennes rum voro i undra våningen med utsigt och utgång åt både gård och trädgård. Med blicken rigtad åt det håll (gårdens) der den vördnadsvärde Gubben hoppades att snart varseblifva sin på mer än halftredje år icke skådade Carl, hörde han då och då ett ord af de Utrikes Nyheter Margareta uppläste för honom. — Dörren, som vetter åt trädgården öppnas sakta en hög gestalt träder fram – det är Carl, som slutes i Faderns armar. Margareta skyndar med glädjebudet upp till Grefvinnan. – Hon måste ner att omfamna sin son, men nödgas under vägen stödja sig på Margareta! Åter en mållös helsning. „Gud ske lof, Gud ske lof att jag ser dig åter“ var det första den gråtande modern efter en lång stund förmådde säga. – Nu kom ordningen till Margareta att niga och helsa, men nigningen blef icke särdeles djup, ty hon kallades genast bort till den gamla Grefven, som hviskade åt henne: „Carl är, vet Bonne Amie, sig alldeles lik som förr, i den gamla goda tiden.“ Margareta delade ej denna åsigt, – visserligen hade Carl repat sig, men – alldeles den samme som förr var han dock ej; der var någonting man kunde se, att han saknade – tillochmed vid hvarje andedrag!
Slats-Contoret för inlemnadt kopparskiljemynt R:dr 35p7: 45. — 10:0 Kongl. Myntet för dito . Behållning på serskilda deposit-räkningar för insättning och återuttagande af guld och silfver , „ 50,3^3: 5. 4- Sedan realisationens början har denna post i både credit och debet försvunnit, samt kan sålunda ej komma under öfvervägande. 12:0 Afsatt reservfond för Bankens upplåning till discontering fér handeln och den större rörelsen 2 2,rj55 R:dr 8 sk. Då denna posts uppförande endast är en räkenskapsform och fordran tillhör Banken sjelf, som i annan form godtgjort creditiven för denna rörelse, kan densamma ej här komma under öfvervägande. Af denna undersökning finner man, att samtlige de Låne-Bankens förfallna skulder, som skulle kunna komma i fråga, alt bland sedelstocken inberäknas, äro till sitt belopp för obetydliga, för att behöfva tagas i beräkning vid bestämmandet af en sedelstock, hvars belopp uppgår till några och 3o millioner; att de mer än motsvaras af Bankens egna förfallna fordringar och dessutom för en del af dem serskilda inlösningsfonder blifvit afsatle, — att deras intagande i de beräkningar, sorn Banco-Styrelsen hvarje vecka måste låta uppgöra öfver sedelstocken, skulle fordra en möda och sålunda i ökad personal föranleda en ganska betydlig, för Banken onyt - 8 BancoUtslcottets Betänkande N:c g8. tig kostnad. Jag tillstyrker derföre, med ledning af livad Utskottet Q. c,) sjelf yttrat, att i reglementariska uppställningen sedelstockens beräkning må inskränkas till den utelöpande sedelstocken, i Yexel-Banken deponerade summor och de af eller på denna ([och framdeles Cassan) utställda invisningar och attester. Men skulle ej detta mitt förslag godkännas, anser jag, till undvikande af kostsamma beräkningar, att en viss summa, öfversligande alla de, som kunde komma i fråga, antoges såsom motsvarande
Efter det ofvanberörda framställning blifvit till Utskottet remitterad, har motionären uti ett hos det Vällofl. Ståndet afgifvet yttrande vidare utvecklat skälen för det väckta förslaget, samt tillika, enär bland de mål, hvilka tillböra sockenstämmas behandling, några ansågos vara af den art, att desamma fortfarande borde af en prestman föredragas, hemställt, det måtte Utskottet uti det foislag, som i anledning af motionen komme att afgifvas, upptaga och från de öfrige utmärka de ärenden, hvilka kunde anses vara af den beskaffenhet, att, i afseende å dem, en fiån de öfriga afvikande ordning borde iakltagas. För behandling af desse memorial har Allmänna Besvärs-och Ekonomi-utskottet ansett nödigt sammanträda med Lag-utskottet; och ehuruväl kyrkoherdens befattning med ledningen af socknestämmo-ärenden, på sätt motionären anmärkt, icke egentligen kan härledas från hans presterliga kall, för hvars vårdande det hvarken är nödigt dier lämpligt, alt han med sin embetsmyndighet inverkar på besluten, tro Utskotten dock, med afseende å alet förhållande emellan kyrkoherden och hans församlings-boer, som just genom den förres embets-ulöfning utbildas, det böra antagas, att, åtminstone i allmänhet, kyrkoherden är lämpligast att vid socknestämma föra ordet, hvilket ock erfarenheten torde hafva visat under det allt hittills sådant varit iakttaget. Ea 6 f-ag~ samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, IV.-o 4°' rubbning af den ordning, som sålunda under en mångårig tidsföljd blifvit stadgad, skulle, efter Utskottens omdöme, kunna leda till eftertänkliga verkningar. Framför allt måste den olikhet i formen för behandlingen af ärendena, som af motionären är vorden ifrågasatt, derest den antogs, gifva anledning till tvister, enär det torde blifva svårt att bestämdt begränsa de äreoden, som voro underkastade den ena eller andra formen.
Låtom oss ej dolja en verkelig grund till förlägenheten och stockningen i allmänna Rörelsen, "nemligen ea genom jemn indragning och utvandring af Ro* Den 23 April, 191 relse-Capitalet i f år åstadkommen Penningebrist. Man har val äfven i andra Länder denna tid hört en allmän stagnation öfverklaga*, men den har varit der mera oundvikelig, ty de Rikens skuld har ökats, då vår minskats, deras Krig kostade dem Penningar, då vårt inbragte. Mine Herrar! föreställen Er de många tusende Famillier i Landsorterne hvars välfärd denna gång beror af det beslut Riksens Ständer nu fatta. Aldrig har Nationen mera lifligt än nu, satt sitt hopp till dess Representanter. Låtom oss ej svika detta hopp; låtom oss i hågkomma vår pligt och vår makt, att rädda dem som räddas böra. Herr Munck af Rosenschöld, anhöll, att dess Anförande mätte till Statsoch Banco-Utskotten remitteras. Begärdes af Herr Cederskjöld på bordet. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , om iclcg Herr Cederskjöld behagade afstå från dess yrkande, att Herr Munck af Rosenschöld* Anförande skulle hvila på bordet, samt medgifva att detsamma genast hnge åtfölja dt n återremiss af Stats, och Banco-Urskottens Betänkande, hvilken den 15 dennes blifvit af Ridderskapet och Adeln beslutad. Herr Cederskjöld, Då det mesta af hvad Herr Munck af Rosenschöld anfört redan blifvit an - Den 23 April. tingen framställdt eller vederlagdt uti cle af mig till Riddeiskapets och Adelns Protocoil under denna Riksdag förut afgifne yttranden i detta ämne, sä medgifver jag gerna att till tidens vinnande, Herr Rosenschölds i dag uppläste Memorial genast må till Statsoch Banco* Utskotten remitteras.
O c h kärleken som vårskyn är, den skiftar i ett nu — du, g y l l n e ring, som flickan bär, o, hvad betyder du? — Du, nötta ring, som tunn och fin på skrynklad hand jag ser, dig liknar jag vid ädelt vin, som blir hvart år för mer. Du följt från drömmars fagra kust i lifvets allvar ut, du pröfvats uti nöd och lust och stått ditt prof till slut. Din g y l l n e cirkel r y m m e r nog all saga, som är sann — om lifvet, hvilket g r y m t bedrog, om kärleken, som vann. Den hand jag ser dig glänsa på, du ring, så nött och tunn, den för jag gärna, tro m i g då, af vördnad till min mun. Jag vet, att den som bär den har ett hjärta, varmt och rikt, och att sitt lif från ungdomsdar hon har åt trohet vigt. I DU N 1898 Och när hon ligger blek och och kistans lock läggs kall på, däröfver, tror jag, lysa skall liksom en gloria då. Daniel • ' • Fallström. Svårigheten blir dock alltid att förebygga möjlig indiskretion af d e m, s o m m å s t e bevittna namnunderskriften. D e n andra af hr P e r s o n n e s afslagna motioner rörde 331 prästens rätt att vägra vigsel. Men de böra icke förebyggas g e n o m ett ä n n u större ondt. Laicus. * Juldag. Af Gustaf af Ge / jerstam. (Ur förf:s snart utkommande roman » Äktenskapets Komedi ».) (EftertncV undanbedes.) N e j, det var icke solen, s o m gjorde allt detta. D e t var dock icke af obeslutsamhet. H a n satt där länge, och i h a n s hjärta ljöd s o m en underlig sång. Ja, stark! » Jag tänker på, hur d u m j a g varit i lifv e t, och hur klok d u gjort mig, » sade Robert F l o d i n. » Har j a g? » A nej, » sade hon. Och aldrig blir du. Men så hoppade h a n öfver allvaret och började prata.
För öfrigt har egande i allmänhet af Fastighet eller af visst belopp ograverad fastighet aldrig aiisetts såsom erforderligt 1218 Lagutskottet! Bctänkanden. lios en Förmyndare, utan har förtroendet till sjelfva personens redlighet, skicklighet och ordning i penningeaffairer varit de egenskaper Domstolen vid en Förmyndares lillförornande efterfrågat. På dessa i korthet framstälde skäl, och då jag i enlighet med hvad här ofvan blifvit anfördt, icke anser arfvemedels nu tillerkända förmånsrätt framför Inteckning vara så betryggande för de omyndiges rätt, att Statens skyldiga vård derom hör verka till förmånsrättens bibehållande eller att fördelen deraf öfverväger den betydliga olägenhet för allmänna Crediten, som densamma medförer och jag jemnväl icke anser de omyndigas bästa genom någon än mera bestämd elier vidsträckt förmånsrätt böra befrämjas, tillstyrker jag, att med bifall till BancoUtskpltets och Herr Moraths Memorialer, äfven i denna del, der omyndiges arfvedel tillagde förmånsrätt framför Inteckning måtte upphäfvas. Vid fråga sedermera om den säkerhet, som bör omyndige beredas till ersättning för hvad de genom oftanämnde förmånsrätts upphörande möjligen komma att förlora, förekommer det förslag Herr Morath i sådant afseende framstälde, om inrättande i hvarje Län af en FörmyndareKammare, hvars skyldighet. det blefve att vårda de omyndiges arfsmedel och hafva inseende öfver det sätt hvarpå Förmyndare förvaltade den fasta egendomen. Den gode afsigten med detta förslag kan ej miss - Lagutskottets Bctänkandtn, 121g kännås och ej eller den nytta, som genom dylika väl inrättade FörmyndareKamrnare skulle de omyndige tillskyndas, om de med oafbruten redlighet, nit och skicklighet handhafdes, men svåra betänkligheter cmot förslagets tillstyrkande uppkomma vid åtankan af svårigheten, alt i ett föga bebodt land tillvägabringa en inrättning af denna beskaifenhet.
St:r nu antagna grundlagsförslaget i afseende Deu 18 April e. m. 30!» på olika bestämmelse för valrätt och valbarhet; äfvensom den bibehållna Successions-ordningens § 4; hvaraf följer att, såvida Sverige skall anses vara ett fullkomligt »kristet-protestautiskt» samhälle (26:te §:u R. O.), restriktionen borde bortfalla i enlighet med uti de flesta europeiska länder, der civilisationen gjort de framsteg, som härstädes; eller ock kunna skälen till uteslutandet visserligen vidlyftigare motiveras, allt efter som, å motsatta sidan, skälen för bibehållandet af denna restriktion, utur nyssnämnde synpunkter, torde förebringas. Att uti tider, för länge sedan flydda, då den protestantiska läran ännu icke vunnit den stadga och fasthet uti sinnena och då katolicismen ännu hade ifriga anhängare inom riket, hvarigenom proselytmakeriet lättare förmådde mera skada, än hvad uti vår upplysta tid är möjligt, må man icke förtänka att Statskyrkan omgärdades med dylika restriktioner, de der nu alltmera förminskas, för att snart allmänt upphäfvas, såsom exempel nyligen till och med uti Turkiet, för att nämna ett laud, hvarest religions-länatismen varit så stark. Inom vårt kära fädernesland, hvarest troslifvet, man kari gerna påstå det, är så starkt och lefvande, samt kärleken till frihet är urgammal, icke äro härstädes dylika restriktioner hvarken öfverensstämmande med folkets vilja och önskningar, eller vidare behöfliga, eldigt mitt förmenande. Vår lära är alltför sann och onkel för att äfven ifrån katolicismen befara detta proselytmakeri, som torde vara mera ett skrämskott, än en verklighet. Åtminstone är fruktan för öfvergång ifrån den renade läran till den af papismen grundade, mindre farlig för en hvar, som är öfvertygad om denna vår läras renhet och företräde. Detta förefaller åtminstone mig så visst; hvarföre jag icke heller tvekar att göra ifrågavarande vördsamma framställning.
Oe supra. kix ?rotocollo js. O. Valerius. Utdrag Den 16 October. zor Utdrag af Borgare - StändetS Proto. coll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 16 October i8lo. S. D. 29id förnyad föredragning af Statsech Banco-Utskottens Memorial af den 15 den. res, med tillstyrkt förböjning i Banco och Riks. gälds. Contoirs Fullmägtigcs Arfrvoden, blef ketta Utskottets förslag af Borgare-Ständet egilladt. ickr supra. Ilx ?rotoc:ollo ä- O. Val erie». Utdrag af Protokollet, hältet hos Bonde Ständet wid Urtima Riksdagen i Örebro den 16 October 1810. S. D. o3ewillnings> Utskottets pä bordet hwi. lande Utlätande af den ii dennes, öfwer Stads. Mstoren Westins gjorda motion, om en Pris. sräga, angäende en förenklad method till Be. »villningens utgörande, att wid nästa Riksdag beswaras, blef af Ständet i sä »nöttö bifallit, att förestagne belöningen skulle tillkomma den, sein emedlertid utarbetade och dä inlemnade ett sä fullständigt Förslag, att det af alla fyra Riks. Ständen, efter Bewillnings-Utskottets hörande, gemensamt gillades och antoges. icke supra. Lx ?rotocollo Labriel Oämson. Utdrag ZQL Dcn 16 Octvber. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bon, de-Ständet wtd Urtima Riksdagen i Arebro den 16 October 1810.
Mötet kan ej, utan eget samtycke, upplösas förr än 6 veckor efter dess öpp”nande förflutit.” vb) Urtima kyrkomöte kan konungen sammankalla och upplösa när honom godt ”synes, dock utan rubbning af tiden för lagtima kyrkomötes sammanträde.’’ II. 8 3, mom. 2 skulle blifva så lydande: ”Val af prestman till ledamot af mötet sker i den ordning, som för val af Biskop ”stadgad är.” III. 8 4 skulle erhålla följande lydelse: ’’«) Lagtima kyrkomöte tillkommer att upptaga sådana kyrkliga mål, som Konungen till detsamma öfverlemnar, eller hvarom någon ledamot, inom 8 dagar efter mö” tets öppnande, fråga väcker.” ”6) Urtima kyrkomöte sysselsätter sig endast med sådana ärender, hvaröfver Konungen dess Utlåtande infordrar.” ”c~) Kyrkomötes befogenhet sträcker sig blott till att öfver Konungens framställningar afgifva underdåniga Utlåtanden, eller, till följe af enskilda motioner, underdåniga ”förslag och önskningar.” IV. 8 5 skulle blifva så lydande: ”1 fråga om ändring af Psalm-, Evangelii-eller Kvrko-handbok eller Katekes, böra ”de af mötets medlemmar, som till Preste-Ståndet höra, öfver frågan betänkande afgifva, ”innan beslut af mötet fattas.” V. 8 6 skulle erhålla följande redaktion: ”Då omröstning äskas, skall den sluten anställas.” VI.
Som ett exempel härpå må anföras, att vid Grans gästgifvaregård betaldes, för de (örsta lein åren, endast 8 R:dr 38 sk. Banko af hvarje helt hemman, men vid den sednast hällne auktionen bestämdes afgiften till 20 R:dr Banko årligen, och likväl ansägo både större och mindre jordägare fördelaktigt att ingå på denna förhöjning. Häraf synes att, åtminstone inom detta Län, man vet värdera fördelen af skjutsentreprenader, till stor nytla för jordbruket, och befordrande af sedlighet hos allmogens söner och drängar, hvilka i hållstugorna förut inlärde allehanda laster. Mälare-Provinsernas Enskilda Bank har i Upsala stad en filial—afdelning, hvars verksamhet är ganska liflig. Största gagnet af denna bank uppkommer dock genom kreditivoch uppoch afskiifningsrörelsen, hvilken en gång erhållen, numera svårligen kan undvaras. Länets Brandstodsförening på landet har vunnit allt mer och mer i förtroende. Försäkringssumman för byggnader uppgår nu till B:ko R:dr 6,576,170. och för lösören till » » 3,180,690. Bolaget för brandförsäkring af lös egendom i städerna har blifvit auliladt i Upsala till ett belopp af R:dr 353,380 Banko. Kreaturförsäkrings-Bolaget, försedt med nådigt reglemente af den 27 April 1849, har vunnit delägare inom åtskillige orter i Länet. De försäkrade kreaturens antal utgör 18,969 för en summa af 711,276 R:dr 32 sk. Banko. Skulle, olyckligtvis lungsjuka hos hornboskapen en gång närma sig denna provins, är att förutse att kreatursägare allmänt komma att sluta sig till denna välgörande stiftelse. Central-Hospitalet, gemensamt för della och närliggande Län, är, så vidt befintlige tillgångar medgifva, försatt i fullständigt skick. Der vårdas för närvarande 186 sinnessjuka personer, hvilka till en stor del sysselsätta sig med handarbeten.