Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En sådan utvidgning har visserligen större svårigheter, men är icke omöjlig uti slä - Banco-Utskoltets Utlåtande, N:o tyg. i3 derne Stockholm, Götheborg och Malmö, hvilka också utgöra de egentliga stapelplatserne för spanmålshandel, och der den inmagazinerade säden, som i detta fall naturligtvis endast borde vara torkad, kunde äfven uti de två sistnämnde sLäderne genom Bankens der inrättade LåneContor vara under Bankens lås och sigill, hvilket för sockne-magazinerne icke vore af nöden. Då jag icke har förhoppning, att denna min mening vinner något stort deltagande, vill jag ej deröfver vara vidlyftigare; men saken har synts mig under de tilltagande missvexlåren för vigtig, för att ej med anledning af de nya tillgångarne för utvidgandet af Bankens låne-rörelse å nyo fästa uppmärksamhet derpå, att både ett förslag om en sådan belåning, och ett annat om understöd för sockue-magaziner redan blifvit af Riks-Slånden denna Riksdag afslagne, hvaruti jag äfven deltagit, bar icke synts mig för dess upptagande vara något binder, då dessa båda förslag utgingo från belt andra praemisser, samt dessutom voro åtskilda från hvarandra, då just derigenom, att de förenas, de båda komma i belt annat ljus, samt, understödjande hvarandra, kunna blifva både möjliga och fördalagtiga. Äfven alla andra tillökningar i låne-rörelsen hafva blifvit förut bestämda, hvilket likväl icke hindrat Utskottet att i det föregående Betänkandet föreslå nya tillökningar. Detta beror naturligtvis på de nya tillgångar, som sedermera kunna yppa sig och som på något sätt böra användas. Ett annat nyttigt användande af de för banden varande nya lånetillgångarne är öppnandet af en Creditiv-rörelse i Banken för alla de provinser, der ej Privat-Banker finnas, i synnerhet påyrkad inom det Högv. Preste-Ståndet, men hvarpå Utskottet icke trott sig kunna fästa något afseende. Jag behöfver ej förorda denna rörelse, den är allmänt erkänd och pröfvad samt äfven af Banco-Secreteraren Helsingius uti dess ofvan citerade utlåtande förklarad lämplig för Svenska Riks-Banken.
Skrifvelse l\’:o '169. 109 vore nödvändiga. För transport af de varor och passagerare, som nu å södra och vestra stambanorna (ördes å ett bantåg, skulle, i händelse passagerareoch godstrafiken vore ålskild, i de flesta fall blifva nödigt att skicka 2 lokomotiver dagligen, med deraf följande ökad svårighet för trafiken att bära sig. De bantåg, hvilka för det närvarande redan vore ordnade närmast ändpunkterna af dessa banor och framdeles dagligen måste komma att bibehållas, borde, åtminstone för den första tiden och, enligt den af Chefen för jernvägsbyggnaderna derjemte uttryckta åsigt, sannolikt för alltid medföra både passagerare och gods, ofta i ganska stora tränger, allt efter rörelsens fordringar under olika årstider och vid olika tillfällen; och änskönt, i den mån varurörelsen utvecklades och blefve mera konstant, det vore naturligt, alt särskilda godståg komme att anordnas, bjöde likväl ekonomi och beqvämlighet att bibehålla de sammansatta tågen på de flesta delarne af banorna, af hvilken orsak äfvenledes en stark materiel ej kunde undvaras. Icke heller kunde, här i Sverige, mer än i andra Europeiska länder, undvikas att, sedan stambanorna blifvit fullbordade, införa mera snabbgående bantåg för en hastigare befordran af såväl posten som passagerare och lättare gods, helst afstånden emellan de mera betydande handelsplatserna och vigtigare orterna vore jemförelsevis större än i andra länder; och våra stambanor kunde ej anses ändamålsenliga samt motsvarande allmänhetens fordringar, derest de ej medgåfve uppfyllandet af nämnde behof och sådana tåg ej kunde med en hastighet af öfver 4 mil i timman befordras, samt exempelvis afståndet emellan Stockholm och Göteborg, nära 43 mil, ej kunde passeras på 10—12 timmar, emellan Stockholm och Malmö efter vestra och södra stambanorna på 1 dag, eller, sedan södra och den föreslagna östra stambanan blifvit i förening fullbordade, den då uppkommande 57 mil långa vägen emellan sistnämnde städer ej skulle kunna tillryggaläggas på en dag eller 14—15 timmar.
Stockholm och Södra Corrections-Inrättningens Kamererare-Contor den 31 Mars i838. P. J. Weidel. Krigs-Collegii underd. utlåtande. 56 _ Stormägtigsle, Aller nådigst e Konung! Sedan Eders Kongl. Maj:t behagat, genom Nådig Remiss af den 39 näsllidne Januarii, anbefalla Dess och Rikets Krigs-Collegium, alt med utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifne berättelse om verkställd granskning af de under Collegium ställde fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1834 och 1835, inkomma; får Krigs-Collegium å Artilleri-Afdeluingen 1111 i underdånighet yttra sig öfver hvad Revisorerne vid nämnde Afdelnings Räkenskaper anmärkt och erinrat. Revisorerne hafva till en början anmält, alt räkenskaperne för år iS35 icke undergått granskning i Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Rätt, i anseende dertill, alt, enligt hvad å Hufvud boken funnits antecknadt, densamma, ehuru i Januarii månad i83y lill Kammar-Rätten inkommen, icke varit åtföljd af några verificalioner, hvilka, oaktadt flera förutgångna påminnelser, först efler Kammar-Rättens skrifvelse den 3i Maji, tid elter annan inkommit, men likväl ännu den i5 näsllidne September icke i det completta skick att den af sådan orsak fördröjda granskningen kunnat i vederbörande Räkenskaps-Corn tor fulländas.
R:dr tre tusendedels (o,oo3) f®, allt vikt. vigt. §. 6. Följande remedium &c. -— 4oo fjerdedels eller 1000 tiondedels Riksdalrar kunna väga &c. &c. Lades på bordet. 1 H. 36 562 Den 28 November e. ni, Herr Hjerta Gustaf j anförde skrifleligen: Då jag nu aflämnat Förslag till ny Myntfot, och sakkunnige Mäns yttrande derom gifver mig det hopp, att Rikets Ständer skola dertill lemna uppmärksamhet; vågar jag äfven öfverlemna Förslag till ny Lag för Privata Banker. Detta Förslag grundar sig derpå, att de börjande Capital vinsters skyndsamma förkofran är en outöslig källa till National-rikedom; att denna förkofran icke kan blifva allmän, om ej Bankrörelse öfver allt i Landet drifves; utan i sådant fall allenast inskränker sig till de få orter, som kunna draga fördel af den enda befmtliga Bankinrättningen; samt alt lånerörelsen lider vid centraliserade Credit-stiftelser, men deremot lättas samt ordnas genom i orferne fördelade. Hela byggnaden hvilar på erkännandet af Creditens natur, nemligen: att Credit-papper kunna utgöra större belopp än de Mynt-fonder, hvarå de anvisa; samt alt det är rörelsen af dessa Credit-papper emellan de orter, hvilka hafva närings-förhållanden sins emellan, som gifver ökad kraft til Industrien. Men detta Förslag afser tillika möjligheten, ätt kunna tillvägabringa sådane Inrättningar i ett Land, der all enskild Credit länge varit skakad i sina grundvalar, genom undanryckandet af dess vigtigaste stöd: ett lagligt Mynt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 -rss-r!-!!-!!— I ILZ Adell?, ak högst z:ne dagar af Rik^möt-t torde agersta, och sar derföre, utan ar willja göra intrång i nägonS rättigheter, föreslå, om ej en jämnkning ruan vorsri, !§ krinde äga rum.
Dessa mina åsigler, sade jag, äro Ståndet icke obekanta, och särdeles har jag ifrån bänken sedan 1810, och medelst pressen sedan i83o, utvecklat mina betänkligheter vid den af oss 1809 utfunna och sedan af oss ensligen till politiskt ansvarighetskraf vandrade väg, hvilken Reg.F:ns §§ ifrån o. m. den g6:te t. o. m. den loytde utstaka — en väg, den jag aldrig ansett leda till ett redbart och controll-fruktbärande systeme. Må detta milt dröjsmål vid allmänna betraktelser mig lillgifvas. De bildade en mig nödig ingress. Att vida värre ciri ofullkomlighet i lagar är sjelfsvåld digt umgänge med de lagar man har, är en trosbekännelse, den jng aldrig frånvikit, och som alltid skall af mig försvaras, Men, ulan betraktande a? lagstiftningen, kan rätta lagskipningen icke grundligen afhandlas. Minister-ansvarigheten är tvefald: den juridiska och den politiska. Den förstnämnda är den som vår 106 § afser. Om denna hafva vi väl icke att öfverlägga. Men med det oss af Const.Utsk. skedda meddelande af de 3i besluten, mäste meningen hafva varit, att derom bland oss ordas kunde hvad oss nyttigt synas skulle. Trettioett (sager 3i) Riksrättsimål! Har då rådgifvare-naturen urartat? eller representantnaturen stigit till högre fullkomlighet? Svaret skulle en granskning af sednare 3i årens Statsrådsoch Stånds-prot. bereda. 9 H. 34 366 O e 11 3 Juli c. m. Samtliga Europeiska constitutionella läror sammanstämma deri, att juridiska ansvarigheten måste vara af högt imponerande effect, eller faller den till ingenting. (Den namnkunnige, högt liberale, i grundlags-ämnen classiskc, Engelske juristen Mackintosh gick än längre , och längre än jag vill gå, då han 1792 skref, att statsprocess är en förföljelse eller ett gyckel).
Berörde tillstjmkande är af Borgareoch Bonde-stånden bifallet, men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet afslaget; hvadan och då två riks-stånd sålunda stannat emot två, ifrågavarande tillstyrkande lärer böra förfalla. /po Utskottets förklarande i 17 §, det Utskottet funne revisorernes anmärkning, alt ersättning af statsmedel blifvit tilldelad visse tjenstemän, som biträdt vid granskningen af fullmakterne för de 3 ofrälse ståndens ledamöter vid sednast hållna riksdag, icke böra föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd, har af Bonde-ståndet blifvit ålerremitteradt, men af de öfrige 3:ne riks-stånden deremot godkändt. Som denna fråga alltså är, på grund af 75 § R. O., af Rikets Ständer afgjord, tillkommer det icke Utskottet att dermed laga vidare befattning. 5:o Ridderskapet och Adeln har återremitterat Utskoltets uti 66 § gjorda tillstyrkande, att Rikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, med begäran, det Kongl. Maj:t, så snart ske kunde, med 8 Stats-7 tskis Memorial, A'.o 283. fäsladt afseende på de föländrade fölhållanden i redovisnings-sättet, som af den vackla frågan om skatteförenkling in. m. kunde blifva en följd, täcktes, för verkliggörande af revisorernes framställda och Lili nyssnämnda § närmare omföt mälda förslag angående upprättande af nya formulärer för kronouppbörds-verkens och öfriga förvållande verks räkenskaper, i nåder vidtaga erforderliga åtgärder, äfvensom anbefalla vederbörande penningeförvallande verk att öfverlemna de hos dem förda journaler eller anteckningsböcker, jemte derå grundade hufvudböcker, till Rikets Ständers revisorers granskning.
Min imagination kan icke uppgöra någon sådan; ty då sjelfva Monarkens värde ligger uti den aktning han af Folket förtjenar; det yill säga, som är inskrifven i deras bjertan, intet sådana högljudda hurrarop, som Poiiserne mot betalning af köpte skaror anvärfva; då frågar jag, hvad värde en belöning af litel och stjerna äger, om medborgarne äro öfvertygade, alt den decorerade ej förtjent den, heldst om man vet att en sådan påklädd man icke är mästare af en egen grundelig tanka i det mest triviala De n 21 December f. m. i35 ämne. Folket kan icke belöna med några placater, diplomer, eller med något lysande prål. Också kunna aldrig dess rätts förfäktare ambitionera sådant. Nej! Folken kunna icke gifva annan belöning, än den tysta gärd af aktning, som är förvarad i hvarje vältänkande menniskas bröst. Den, som genom sitt handlingssätt bar förtjent en sådan gärd af medborgerlig aktning, att han hedras med förtroende att vara Folkets Ombud, eller Fullmägtig i Banken eller RiksgäldsContoiret, eller Direktör i DiscontContoiren; en sådan, om han till den grad skulle yara äreförgäten och glömsk af de pligter, hvartill ett sådant förtroende honom förbinder, att han kunde öfverträda de af Folket honom gifne instructioner; så frågar jag, om samma person är i sjelfva verket förtjent att återfå förtroendet? Och föreställom oss den olycksaliga händelse, alt det af Utskotten tillstyrkta Utlåtande skulle bifallas, och en dylik person af den ena Statsmagten insättas uti en befattning, hvartill den andra Statsmagten ansett honom icke mera värdig; med hvilken hemsk känsla skulle icke de andra redlige Fullmägtige och Direktörer se honom ibland sig.
Sveriges Sädes-afkastnimg, som i anseende till Euftstrekets ombytlighet oftast omväxlar emellan behofvens och öfverflödets ytterligheter, och' Eandets geografiska läge, hvilket försvårar kommunikationerne, påkalla en Allmän Inrättning, sorn, då den i sädes,rikare ^Landskap befordrar Span måls» afsättningen samt derigenom underlättar Jordbru - 638 Underdåniga Skrifvelse^« ket och roed verkar lill dess förkofran, tillika af inhemsk Span mai bereder undsättnings - lager för de Landskap , hvilkas egne sädestillgångar merendels äro otillräcklige för inbyggarnes inäst oumgängliga behof. An för denna lika vidsträckta som grannlaga hushållnings - anstalt , på hvars rigtiga utförande Landets allmänna yäl i så hufvudsaklig måtto berof, bestämda och efter ändamålen lämpade föreskrifter måga meddelas , anse Riksens Ständer utgöra ett vigtigt ämne för sin pröfning, Riksens Ständers Stats-Utskott, sorn erhållit underrättelse > det dén Kommitté , hvilken Eder Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers vid i H15 års Riksdag yttrade önskan , i Nåder förordnat till Allmänna Magazins-Inr itningens Organisation , ännu ej med siria arbeten så fortskridet, att någon fullständigare upplysning deraf kan hemtas, har, på grund af en noga tagen kännedom om de författningar och serskilda föreskrifter, hvarefter Allmänna Magazins-Inrättningen nu styres och förvaltas, utarbetat ett Förslag till Allmänna Magagins-Xnrattmngens Organisation.
Jag kan icke inse, på hvad grund Utsk., då dessa dagsverken hittills fått lösas med 12 öre s. m. eller 8 sk. b:co, nu föreslagit, att deskola lösas med •§ af deras markegångsvärde, hvilket skulle utgöra åtminstone 1 r:dr b:co och således 6 gånger mera än efter gamla beräkningen. Jag skulle derföre önska, att det antingen må få förblifva vid hvad hittills varit stadgadt, eller också, att Utsk., efter betänkts återremitterande, må uppgöra billigare beräkning; och jag skulle tro, att rättvisan fordrar, att denna lösen ej må beräknas högre än till ^ af årliga markegångsvärdet, då kosten bestås af pastorn. Det är hos BondeSt, som dessa motioner blifvit väckta, och der har utlåt, blifvit återremitteradt på samma skäl. Jag hoppas, att B. o. Ad. behagar stadna i enahanda beslut. Frih. Cederström, Jac,: Den siste talaren liar ganska riktigt upplyst, att lösen för de dagsverken, som ryttare, soldater och båtsmän äro skyldiga att till pastor utgöra, är, enligt Utsk:s betänk., vida högre beräknad än efter författningarna. Deremot har Utsk. föreslagit den ersättning för gemenskapen, då de utgöra dagsverken jn natura, att de få kost af presten, i stället för att de förut utgjort dem med Den 5 Juni e. m. egen host, och befriat deni frun alla andra afgifter till prosten, såsom vigsel-, dop-, hustruns kyrkogångspenningar m. m., som äfven utgöra några skillingar, då de påkomma; och för att få slut på rättegångarna emellan själasörjare och gemenskapen, ronde ifråga var. skyldighet, skulle jag verkligen anse tjenligt, att Utsk:s betänk, klefve bifallet. Hr Piothlieb, Axel Fredr., uppläste följande:
Proposition N:o 47. 5 (ande stambanorna, och icke fäste afseende på den större eller mindre lokaltrafik, de deremellan kunde framkalla, eller den större eller mindre rörelse, som de kunde tillföra stambanorna på ömse sidor om anslutningspunkterna, så egde Carlstadlinien, såsom den kortaste och till anläggningskostnad billigaste samt i afseende på lutningar och krökningar fördelaktigaste, företrädet framför Nilsbylinien; men att åt detta företräde borde, enligt Styrelsens underdåniga förmenande, icke tillerkännas ett afgörande inflytande på valet af ettdera af dessa alternativ, enär Carlstadliniens egentliga företräde inskränkte sig till en besparing i väglängd al 7,860 fot och i anläggningskostnad af 1,190,000 R:dr, eller endast nära 10 procent af hela kostnaden, samt i fördelaktigare lutningsoch krökningsförhållanden och således icke vore af så öfvervägande art, att det ju icke skulle kunna mer än motvägas eller ersättas af det större gagn för den kringliggande trakten och den Ökade trafik för de öfriga stambanorna, som det andra alternativet möjligen skulle genom ett fördelaktigare läge kunna framkäila, ett förhållande, som Styrelsen dock icke tilltrodde sig med visshet kunna bedöma. Jemte en den 14 nästlidne månad ingifven skrift med åtskilliga tili stöd för åsigten om det norra alternativets företräde åberopade handlingar, har Bergmästaren i sjunde bergmästaredistriktet Anton Sjögren öfverlemnat ett af Majoren och Riddaren C Adelsköld afgifvet utlåtande och upprättadt kostnadsförslag öfver ifrågasatt jernväg mellan Filipstad och Norum, utvisande, att denna banas längd skulle utgöra tre mil 20,400 fot och kostnaden, hvaruti någon rörelsemateriel dock icke är beräknad, uppgå till 2,258,000 R:dr. Enligt bilagd teckningslista för nämnda bibanas anläggning har intill den 11 sistlidne månad 2,533 aktier till belopp af 253,300
BancoStyrelsen vare pligtig att inom elen 15 October hvarje år, till Kongl. KandtbruksAkademien uppgifva huru stor Summa för det påföljande året är att disponera till nya Odlingslån. Hvarvid beräkningarne dock ej må sträckas längre, än till de medel, som vid September månads utgång fonden verkligen tillflutit. §• I den mån Lånehandlingarne complette till Banquen inkomma, bör den bifogade säkerheten af Commissarierne pröfvas, och i fall den godkännes, lånen, i enlighet med den från Kongl. I.andtbruksAkademien erhållne RepartitionsLista, utassigneras. Arning och åliggande, i Odlingslän. 1. Alternativ■ Bancofullmägtige åligger att, in. om ' den 15 October hvarje Ir, från Banquens Commissariat infordra uppgift huru stor Sunima för det påföljande året är att disponera till nya Odlingslån. Hvarvid beräkningarne dock ej må sträckas längre, än till de medel , som vid Septem. ber månads utgång fonden verkligen tillflutit. 2. Alternativ. I den mån Xjånehandlingarne complette till Banquen inkomma , bör den bifogade säkerheten af Commissarierne pröfvas, och i fall den godkännes, lånen, i enlighet med den af BancoFullmägtige uppgjorde RepartitionsLista, utassigneras. Banco-Utskottets Betänkanden. 267 Skulle anmärkning göras i afseende på säkerheten, åligge Cornrnissariatet, att under Lånsökandens uppgifne adress, genast återsända Lånehandlingarne, tillika med de dervid gjorde anmärkningar, med antydan, att Lånsökanden derföre bör inkomma med förklaring, så tidigt, att, i fall den godkännes, penningarne må vara lyftade före den 1 September samma år. §• 3- Som Rikets Höglofl.
Af de tre stora vattendrag, hvilka sammanflyta uti sjön Poxen, är det största och vattenrikaste Motala-ån, utloppet för Wetter», som emellan Wettem och Roxen blott upptager ett par obetydliga åar, och genom sin utvidgning bildar Boren och Norrby-sjön. Dernäst störst är Svart-ån, sorn, från Sommens norra ända alltintili Roxen, genomlöper en vacker och fruktbar trakt, upptagande en mängd större och mindre åar, hvaraf Skena-ån är den ansenligaste. Vid vår vatten flöde t förer Svart-ån största vattenmassan af de tre. Stångeller Stångs-ån, är det minst vattenrika af de tre, ehuru dess lopp är det längsta. Den har sin upprinnelse uti de höga skogstrakterna ofvanför och söder om sjön Sommen, går derifrån sydost genom någon del af Calmar Län, och vander söder om Wimmerby sitt lopp rätt åt norr, bildande derefter åtskilliga långa, smala, blott genom låga och till dels sanka sträckor åtskilda, eller genom sund förenade, sjöar, hvaraf Åsunden och Jernlunden äro de största; den har sitt sista fall vid Linköping. Fordom benämdes Östergötlands östra hälft Östan-Stångs, och den vestra Vestan-Stångs. Från Roxen bar den samlade vattenmassan sitt förenade utlopp åt sjön Glan, der vattnena från norra delen sammanflyta med de öfriga; och från Glan hafva de, under namn af Motala-ström, samfält lopp utföre Norrköpingsfallen åt Blåviken. Uti en långt aflägsen forntid, synes sjön Roxens utlopp hafva varit rakt öster ut åt Slätbaken, och har sjöns vattenyta då stått långt högre än nu. En genomskärning' af sandåsen vid Norsholm har «ifvit vattnet annan O O O rigtning, sänkt Roxens yta, och prisgifvit flera tusende tunnland ypperlig jord åt odlarens plog. Denna landets belägenhet har redan från äldre tider medfört ansenligt åkerbruk och tämlig sjöfart. Genom Göta-Kanals fullbordande har sjöfarten fatt en ny anledning till förkofran och utvidgande, i det den kan idkas så väl från Länets medelpunkt och från dess vestra trakter, som från de utmed Östersjön belägne östra.
Men när du själf längtar efter mig, när den stund kommer, då du söker upp mina gamla bref och kanske önskar, att din lilla hustru sutte hos dig igen, när du blifvit mild emot mig i ditt hjärta, som du var förr, men som jag vet, att du icke är nu, då skall du finna detta bref i en ensam stund, och då tror jag, att det kanske skall göra dig godt att ännu en gång höra mig tala. Då skall du tycka om att se mig igen, sådan jag var under den sista tiden, äfven fastän jag vet, att jag nu är både blek och ful, och då skall du inte tycka, att jag är barnslig, därför att jag ger dig en lock af mitt hår, för att du skall gömma den till ett minne af din lilla hustruflicka, som du en gång kallade mig. Jag har god tid att skrifva. Ty det dröjer ännu flere dygn, innan du kommer hem. Och det behöfver jag också. Ty jag är så trött, och jag orkar ej skrifva länge för hvar gång. Jag gråter också, när jag skall skrifva, och jag tror därför, att jag aldrig kan få detta bref färdigt. Men jag har ditt porträtt bredvid mig, när jag skrifver, och så ofta jag ser på det, blir jag mera stark. Ty då vet jag, att om jag ej får detta bref färdigt, då får jag aldrig sagdt det, som jag under alla dessa år icke kunnat säga. Och när jag är död, får du ej känna för mig, så som du gör nu. När jag tänker därpå, är det, som om mitt hjärta ville brista af sorg. Du undrar väl öfver, att jag så säkert kan sitta här och säga, att jag skall dö, och ibland säger jag nog också mig själf, att det kan hända, att jag inbillar mig det, och att mången före mig trott, att de skulle dö, men ändå lefvat. Men jag kan icke bry mig om, hvad som händt andra människor. Det tröstar mig icke, och jag tror icke därpå. Hvad jag nu vet, tycker jag, att någon hviskat i mitt öra, som vet det bättre än jag. På detta tror jag, och gjorde jag icke det, skulle jag aldrig kunna skrifva. Men det är det underliga, att jag vet, att jag aldrig skall nå den lyckan att gifva ditt och mitt barn lifvet.