Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dels med anledning deraf, dels ock med hänseende till de derefter förnyade angreppen å allmänna posten, ingal' Kongl. General-poststyrelsen den 23 Mars 1834 till Kongl. Maj:t ett underdånigt förslag angående åtgärder till förekommande af poströfverier, hvilket förslag, hvaröfver Kongl. Slats-kontoret afgaf infordradt underdånigt utlåtande, den 3 Juli samma år af Kongl. Maj:t dock återremitterades till General-poststyrelsen för åtskilliga upplysningars och utredningars afgifvande; men då sådant ännu vid 4837 års Statsrevision icke blifvit fullgjord t, funno Revisorerne anmärkningsvärd^ att detta ärende, elter så lång tids förlopp, ännu var beroende på handläggning af bemiilte Styrelse; och jemte förmälan hurusom Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 22 April 4837 anhållit, att de å assurans-afgifterna uppkommande öfverskott, för så vidt de ansågos icke behöfva för blifvande ersättningar reserveras, mätte få användas till posl-trnnsporternas betryggande, yttrade Revisorerne den åsigt, att det vore af högsta vigt, det åtgärder med det snaraste vidtoges, hvarigenom nödig säkerhet för postföringen förenades med en tidsenlig lättnad i personaltrafiken. Uti sitt, i anledning häraf, afgifna underdåniga utlåtande anförde Kongl. General-poststyrelsen, att det ofvan omförmälta förslaget vore bygdt hufvudsakligen på förutsättningen, att Styrelsen skulle få hafva ett slags riintelöst kreditiv eller uppoch alskrifnings-konto hos Landtränterier och Tullkammare äfvensom hos Rikets Ständers Ranks lånekontor i landsorterna; hvarjemte Styrelsen, för posternas betryggande, fästat vigt vid inrättandet af paketposter med person-befordring, hvilket åter stöde i samband med ordnandet af postskjutsen och rättighet för Postverket att under vissa betingelser påfordra gästgifvarskjuts, men då emellertid i sistnämnde hänseende icke något blifvit bestämdt samt Kongl. Stats-kontoret och Kongl.
Flere Spar-banker hafwa sä wäl i städer, som pä landet blifwit inrättade, och denna utwäg till förwaring och förräntande af tillfälliga öfwerflott begagnas allt mer och mer af de samhälls-klaher, för hwilka den egentligen är afsedd. I Stockholms Sparbank har under 10 ärs tiv insättarnes antal fördubblats. Det utgjorde wid 1838 ärs flut 8,231, som tillsammans ägde i Sparbanken innestärnde Privat-ban> ker. Sparban ker. 70 748,458 R:dr 19 st., eller öfwer hufwud omkring 90 R:dr B:co för hwar 10:de person af hufudstadens folkmängd. Kongl. Maj.t omfattar detta tillfälle att uttrycka Sin enskilda crkänfla för de Swensta medborgare af alla claher, hwilka först underställde Kongl. Maj:t planen för dylika inrättningar. Flere af detza män äro redan hädangängne, men denna gärd ät sanningen tillhör deras minne. Näringarna. Ät jordbruket och näringarne har Kongl. Majit lemnat allt det understöd, som de för ändamälet disponible tillgängar funnits medgifwa. Till större delen uptaget af äldre fortfarande anwisningar, förnämligast för afwittringar, refoch skattläggningar samt stifteSoch utftyttnings-kostnader, har anslaget a 9:de Hufwud-Tireln, ehuru wid sista Riksdag förhöjdt för da bestämda föremal, endast i Mindre man lemnat tillgäng för understödjande af nya företag eller inrättningar. Genom anslagssummornes fördelning pä flere är hafwa likwäl atgärderne i sistberörde hänseende nägon gäng kunnat utsträckas till föremäl af större omfattning.
Hvad slutligen heträifar den här uppkomna episoden huruvida Ridd.secret. gjort rätt eller icke, då han till en ledamot lemnat dess till prot. afgifna yttrande, anser jag densamma vara af så lumpen beskaffenhet, alt den icke lönar mödan att upptaga. Underl. Ridd.secret. anhöll vördsamt om tillåtelse att, sedan nu ytterligare blifvit klandradt, att Hr Silfverstolpes yttrande blifvit till dess genomseende ullemnadt, få ur H. R. o. Ad:s för Ridd.Direct. och de vid Riddarhuset anställde embetsoch tjenstemän utfärdade instruetion uppläsa 35 § 2 moni., så lydande: ”Ridd.secret. vare ej tillåtet, att för någon annan än Landtm., eller dem som i ämnet talat, visa ett ojusteradt protocoll; åliggandes honom afven att, före justeringen å Riddarhuset för den ledamot, sorn det åstundar, uppläsa dess anförande; och vare det hvarje ledamot obetaget, att vid sältet, huru dess tankar blifvit lill prot. fattade, meddela Ridd.secret. sina anmärkmr; dock utan all denne sistnämude å dem må göra vidare afseende, än som kan stå tillsammans med hvad i 1 mom. föreskrifves.” Gr. Frölich: Såsom vanligt vid våra discussioner sväf var äfven denna utöfver åtskilliga ämnen och fattas upp under olika synpunkter, sä att när den varat en tid, så har man fått ganska mänga andra, men möjligen icke den rätta. Så anser jag förhållandet verkligen vara med den åsigt, som hufvusakligen blifvit drifven af Gr. Mörner, hvarpå ock Ridd.secret. efter min tanka ganska riktigt svarat. Men jag anser det äfven vara ledamöters rätt att yttra sig derom, emedau den involverar en princip, nemi. huruvida en ledamot, som yttrat sig, har rättighet att corrigera sina egna yttranden. En hvar vet, att, i olikhet med hvad som sker i de öfriga Stånden, föres här ett prot. med chiffre, som icke alla kunna läsa.
Ständer funnit det begärda statsbidraget böra beviljas, till hälften såsom anslag och till hälften såsom lån, med ungefärligen enahanda föreskrifter i afseende på ansvarigheten för lånesummans återbetalning, som i fråga om det beviljade statsbidraget för öppnande af kommunikationslinie!! mellan Hattefura hamn och sjön Stora Lee blifvit stadgade; och hafva alltså för utsträckning af Hinda båtled medelst kanalisering af Stångån från sjön R<‘ngen lill Linköpings hamn, anvisats eli mot tvåtredjedelar af den härför beräknade koslnadssumma ungefärligen svarande statsbidrag af Åltahundrasjuttiofem lusen R:dr, deraf hälften såsom anslag ulan ålerbelalningsskyldighel och hälften såsom län sam! medgifvit ali af detta statsbidrag Fyrahundrasjuttio tusen R:dr, hälften såsom anslag och hälften såsom län, må under nästkommande slalsregleringsperiod utbetalas till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång bör vara vederbörligen alslutadt, förhinder sig att, i öfverensstämmelse med den plan, som af E. K. Majit varder fastställd, utföra och fullborda samt för all framtid underhålla hela den ifrågavarande båtoch kanal-leden: hörande, innan större eller mindre del af länesumman får lyftas, bolaget genom sin direktion, hafva till Riksgälds-kontoret aflemna! å bolagats vägnar utfärdad skuldförbindelse, innefattande åtagande att ä lönesumman, hvilken intill slutet af det år, hvarunder arbetet blifvit fullbordadt, må ränlefrilt innehafves, derefter inom hvarje års slut inbetala fem procent ä det ursprungliga lånebeloppet, af hvilka först beräknas tre procents ärlig ränta å det efter hvarje inbetalning återstående kapital samt del öfriga utgör afbetalning derå.
Kan meningen månne vara, att makarne skola derefter opåtaldt lemnäs åt sitt ömsesidiga hat med ty äl följande husliga elände och okristliga exempel för barn och samhällsmedlemmar; eller må domaren, på endera makans anmälan och elter den andres hörande, döma till skilnad i deras äktenskap; eller hör frågan derom, enligt Kongl. Föiordningen den 2 7 April 1810 lill Kongl. Maj:ts nådiga afgörande öfverlemnas. Utan något stadgande i denna eller dylik syftning, anser jag förstnämnde nådiga Förordning ofullständig och föreslår alltså; att till densamma må bestämmas ett tillägg, som antingen tillåter domaren att, då ofvannämnde varningar och skilnad ej verka tiil ändamålet, döma till äktenskapsskilnad, eller utsätter att frågan derom bör till Kongl. Majlis nådiga afgörande i underdånighet öfverlemnas. Jag anhåller om remiss häraf till Lag-Utskottet. Stockholm den 8 November 1862. Nils Olsson, från Malmöhus län. Af Nils Olsson från Malmöhus län, om ändring i 6 § 2 inom. i Kongl. Folkskolestadgan den 18 Juni 1842. Uti 6 § 2 mom. af Kongl. Folkskolestadgan den 18 Juni 1842 bestämmes i afseende på val af folkskolelärare, ali ordförande i skolstyrelse eger lika röst med hälften af församlingen, liksom kyrkoherde i fråga om klockareval. Detta stadgande anser jag sålunda böra ändras, alt ordförandens röst icke må gälla för mera än Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 43 kommunalförfattning medgifver, emedan det åtskilliga gånger visat sig, att ordförande i skolstyrelse begagnat denna stora rösträttighet på ett egenmägtigt och för kommunen ganska menligt sätt.
Skrifvelse N:o £06. 271 handlingar, rörande förändring i eganderätt till luslhåll och all annan fast egendom, blifvit belagde, hade ersättningen, enligt E. K. Maj:ts nådiga Proposition den 10 Juli 1857 och Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 14 påföljande December, blifvit, i riksmynt beräknad, sålunda förhöjd, att Wadstena Krigsmanshuskassas ersättning för rusthållsafgifter, som, enligt 1851 års beslut, utgjorde 63,300 R;dr, bestämdes till 78,000 R:dr; samma kassas ersättning för en-per-mille-afgiflen förhöjdes från 39,150 R:dr till 53,400 R:dr, och Amiralilets-Krigsmanskassans godtgörelse för rusthållsafgifter från 14,450 R:dr till 25,500 R:dr. De tre sålunda förhöjda summorna hade ingått i de ofvan upptagne totalbelopp, som för statsreglerings-perioden 1858—60 uppfördes pä Riks-stalens Nionde Hufvudtitel. likväl med förbehåll, all det förhöjda vederlaget för rusthållsafgifter, som från Wadstena Krigsmanshnskassa skulle utgå till Arméens Pensionskassa, borde i stället tillgodolöras Rikets Ständers Riksgälds-konlor. Af detta förbehåll, som öfverensstämde med sladgandena i Rikets Ständers Skrifvelse den 25 April och Kongl. Brefvet den 12
En förändring häruti är således, efter Comiterades öfvertygelse, första vilkoret för nödig förenkling i Statsförvaltningen och möjligheten att, genom inskränkning i Tjenstemännens antal, bereda utväg att, utan Statsverkets altlör känbara betungande, allona dem på ett sådant sätt, att de af sina innehafvande tjenstebefattningar, kunna ega skälig utkomst och odeladt egna sin tid åt deras bestridande, samt är derföre en af de vigtigaste och af behofvet mest påkallade åtgärder, som för detta angelägna syftemåls vinnande böra vidtagas. Då det sålunda visar sig, att både de skattdragandes billiga anspråk och Statens fördel kräfva förändring uti indelta löningssättet, utgör allt detta tillräckliga skäl för vidtagandet deraf, och, om man än förutsatte, alt dess bibehållande vore mera förenligt med de sålunda allönade TjenstemannaCorpsernes intresse, måste detta sä mycket heldre vika, som Staten, allenast hvarje individs redan vunna rätt behörigen bevaras, obestridligen eger att, på sätt lämpligast och förmånligast finnes, förordna, huru i framtiden bör förhållas med allöningen för de Corpser, som för närvarande njuta indelta löner, samt någon rättsenlig grund icke gifves lör dessa Corpser att fordra, det äfven de, som framdeles dervid anställas, mera, än Statens öfriga tjenstemän, skola vid nämnde löningssätt bibehållas. Varande för öfrigt, hvad serskildt angår Indelta Arméen, vid fastställande af nu gällande lönereglering, på sätt ofvan nämndt är, uttryckligen förklaradt, att densamma icke skulle lägga hinder i vägen för indelta lönernes utbytande emot contanta, äfvensom uti de sedan November månad år 1828 utfärdade Fullmagter och Constitutorialer å tjenster vid LandsStaten, med undantag likväl för Landshöfdingarne, det vilkor finnes intaget, alt de utnämnde voro skyldige att underkasta sig blifvande ny lönereglering.
Ty om det också är rätt att räkna så, att man förr har något öfver än under, är det icke alltid förenligt med klok statshushållning att räkna så, sorn nu är föreslaget, emedan jag tror att det lätt kan leda till slöseri vid nästa riksdag. Af de talare, som här i någon mån hafva motsatt sig Frih. Gripenstedts förslag, hafva modifikationer blifvit gjorda, som visa att de vöre villige att gå in på förslaget, såvida sådana jemkningar gjordes, hvarigenom en skatteförökning kunde undvikas. Den siste värde talaren har föreslagit, att banken skulle få obligationer, men att man skulle slippa betala ränta till dess banken behöfde densamma, och det hoppas jag skall dröja ganska länge. Men det är ett ganska ovanligt sätt att låna, utan att fastställa ränta annat än eventuelt. Jag lemnar derhän, om detta är lämpligt, och om man, utan att stöta opinionen hos de mera betänksamme, kan verkställa något sådant. Åtminstone tycktes det mig, vid debatten om hufvudtitlarne, att det icke lät som om Stats-Utsk:t skulle hafva några stora guldgrufvor att ösa ur. Det förefaller mig dock besynnerligt, om man icke för statens räkning skulle få använda dessa mede), som äro samlade revenuer, och, om jag icke missminner mig, brukades det t. o. m. förr att man anticiperade på bankens vinst. Men heldre än att anvisa på vinster, som man ännu icke fått, tror jag man bör söka göra dem, vi fått, tillgängliga. Vi hafva också redan fattat beslut om öfverlåtelse af fastighetslånen från riksbanken till hypoteksbanken, hvarigenom de 7 millioner, som nu äro fastläste i banken, blifva lössläppte. Jag skall mycket glädja mig, om blifvande Ständer ville rätta munnen efter matsäcken, så att de ökade grundfonden till 30 millioner. Det är ett sparkapital, som det alltid är godt hafva att uppföra i kreditkoiumnen. Nu kunna de sparade 5 millionerna icke undvaras för jernvägarne, men jag tror icke att man bör låna ut dem mot låg ränta och betala en högre, i hvilket fall man nödgas öka bevillningen. För min del skulle jag föreställa mig att man borde gå K.
Uti en lill Kongl, Maj:t ingifven underdånig ansökning har Herr Presidenten och Stats-Rådet mm. G Poppius i underdånighet anhållit, att, emot qvittning af egande Tullgarnsoch andra skatterättsfordringar, tillsammans utgörande 36 daler Silfvermynt, erhålla full ego med skattemannarätt af Kefvinge hemman med dertill hörande utjord, beläget i Danderyds Skeppslag och Socken af Stockholms Län, och förr lydande under Ulricsdals Kungsgård; och har Sökanden underdånigst andragit: huruledes Kefvinge hemman med dertill lydande utjord blifvit, till följd af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse till Dess och RiketsKammar-Collegium den s3 Februarii 17pi, af bemälde Collegium den 6 dérpåföljde Junii, uti utfärdadt Cöntract, öfverlåtet under arrende på 5o år, emot m Rdr. 5 sk. 4 rst. årligen, till sedermera aflidne Guld-’ och Silfverarbetaren Eneroth, med rätt och vilkor, sorn uti det den underdåniga ansökningen bifogade Contractet utvisas; alt Eneroth i lifstiden på berörde egendom nedlagt betydande omkostnader för byggnaders uppförande, trädgårdars Stats-VIskottets Utlåtande _Y;o 201 .. anläggning m. m., och att, efter vingar, hvilka, genom träffad öfverenskommelse örn godtgörelse för värdet af de å Kefvinge uppförde byggnader, under den 8 Julii 18 r 8 till Sökanden öfverlålit Kefvinge och dertill hörande utjord, med all den rätt, hvarmed de det samma innehaft, och hvilken öfverlåtelse blifvit af Kongl. Kamrnar-Coilegium. uti: öppet bref den 20. October nyssnämnde, år bekräftad.
De måste afse det allmänna bästa, och noga öfverväga det inflytande, de ämnen, som komma under deras handläggning, kunna derå hafva, innan de öfverlemna dem till Ständernes afgörande. Är denna åsigt riktig, så är det ej vid ordalydelsen de bort fästa mesta afseendet. De bevekande omständigheter, hvilka i den Kongl. Propositionen nämnas, borde då ej förbisetts, och det sätt att förekomma följderne af Canal-arbetets afstadnande, utan uppoffring å Statens sida och utan att den ingär direct eller indirect förbindelse att anslå medel till arbetets fullbordan, hvilket af Utskottens FinanceBeredning blifvit föreslagit, borde ej lemilats utan uppmärksamhet, då derigenom den förlust, sorn, (ålen må drabba Staten eller enskilde) alltid känbar och uppkommen af ett onödigt uppskof, kunnat undvikas. Utskotten borde ej heller, synes mig, lemuat ur sigte, att (JuLlia Canal-Bolag, 4* Den 26 Mars f. m. utgörande ett så stort antal medborgare, hvilkas väl eller ve icke kan vara Staten likgilltigt, och som med så stor uppoffring fullgjort alla sina förbindelser, äger ett billigt anspråk, att såsom läineförsträckning erhålla den mindre betydliga summa, som för arbetets fortgång erfordras, helst det ej kan sättas i fråga, att det icke kan gifva fullgodt hypothek. Det är icke med sådane skäl, som det, hvilket Utskotten framställt, man kan afvisa de billiga anspråk medborgare äga att hos Representationen finna deltagande i sine interessen, i synnerhet då Statsverket, det är Nationen, icke äfventyrar något genom detta deltagande.
Mine Herrar! Då jag nu yrkar afslag på Betänkandet, så anropar jag Edia samveten — och desse äro mig en såker borgen, att Mensklighet och gammal Svensk ära aldrig slockna i svenska Ädlingars bröst. Herr Printzensköld, Carl: Utan att hysa någon fruktan för den hämnd, Herr Rosenqvist nedkallat öfver Lagutskottet, anser jag mig dock pligtig tillkännagifva, det jag varit en bland reservanterna emot Utskottets beslut, ehuru mitt namn icke finnes i sådant afseende antecknadt i Utlåtandet. Från mig har jag ej kunnat skilja den öfvertygelsen, att ifrågaställde lagförslag, långt ifrån att hvila på de rättsgrunder, hvarifrån all god Lagstiftning bör utgå, tvärtom är lika orättvist lill sin natur, som det i sin tillämpning tvifvelsutan skulle komma att medföra de vådligaste följder. Åberopande min reservation anhåller jag således att förslaget måtte förkastas. Friherre Cederström, Jacob: I hän delse lagstiftningen i fäderneslandet egenteligen skulle riktas till fördel för till döden dömde förbrytare, skulle jag instämma med IQ2 Den 3 Februari i c. m. Herr Rosenqvist. Men om ilen måste åse, att så grofva förbrytare måtte qvarhållas i häkte och icke komma på fri fot för alt åter begå brott, så är ingenting mera billigt, än att man begagnar vapen, som hindra honom från att fly. De spöken, bär blifvit framkastade, såsom farhågor för hvad, som kan göras med andra än sådane förbrytare, behöfva icke besvaras, ty sådant kali ske lika väl utan lag, under förutsättning af våld. Jag skulle för öfrigt tro, att, då det Stånd, sorn har närmaste beröringen med sådane löskomna hofvar, enhälligt bifallit Utlåtandet, detta bör vara en stark anledning för de öfriga Stånden till samma beslut. Blotta aningen af, att en fångförare skulle låta öfvertala sig alt blifva mördare, för att göra sin förman till viljes, kan icke falla på någon, som vet hvad rättskänsla vill säga. Det har alltid varit en lag vid fästningar, alt skjuta på den, sorn der söker undkomma på olaga väg. Hvad rättighet äger man väl härtill?
Hallströms brottsliga förfarande i sin tjenstebefattning blifvit upptäekt, Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande i Skaraborgs Län blef af Kollegium anmodad att genast låta med qvarstad belägga all Hallströms egendom, så fast som löst; men då en sådan qvarstad ej kunde äga rum, enär Hallströms bo under tiden redan blifvit i konkurs-tillstånd försatt, återstod för Kollegium blott att, vid konkursmassans utredning, bevaka Eders Kongl. Majrts och Kronans rätt, hvilket ock blifvit genom Kollegii Advokat-fiskal verkstäldt, hvarom de till Kammar-Rätten öfverlemnade handlingar i detta mål lemna den fullständigaste upplysning. Med anledning' af Revisorernes yttrade förmodan, att utredning och afslutande af Hallströmska balansen kunnat med mera skyndsamhet verkställas, har Kollegium skolat i underdånighet upplysa: att detta mål påkallat förnyade undersökningar i räkenskaperna för 20 förflutna år; att detsamma tvenne gånger måst återförvisas till handläggning af blandad Krigsrätt å Carlsborg, som ålegat med den största noggrannhet pröfva och afskilja hvarje af de anmärkta posternas egenskap af tillgrepp, förfalskning eller missräkning; samt att inom Kollegium någon längre tid för balansens slutliga utredande och bestämmande genom utslag icke blifvit använd, än som af målets grannlagenhet och stora vidlyftighet oundvikligen erfordrats. Uti 2 §. är af Revisorerne yttradt, att enär de å extra stats-anslaget anvisade och under Fortifikatious-Afdelningens förvaltning ställda medel äro af Rikets Ständer till summan för hvarje behof bestämda, synes ock räkenskapen hafva bordt vara inrättad med särskilda conti för hvarje af dessa föremål, i hvilka, å ena sidan, anslaget jemte alla dithörande uppbörder bordt förekomma, och, å den andra, hvarje anslags utgift, äfvensom den vid årets slut befintliga behållning, på det att en sådan fullständig framställning af hvarje anslags förhållanden ej, såsom nu, behöft uppgöras utom hufvudbok.
2S - -■’■■■ ••••»- ) i följd hvaraf utestående kapitalet den 31 December 1860 uppgick till 8,443,435: — nemligen: bruksegendomslån 45,974: 27. landtegendomslån 7,276,551: 50. stadsegendomslån 1,120,909: 17. g 443 435. _ Fonden till ifrågavarande, för mindre fastighetsegare särdeles fördelaktiga utlåning är under sednare tider oupphörligen förminskad. I 1858 års Banko-Reglemente bestämd till 9,750,000 R:dr, har den i sednaste Reglemente blifvit nedsatt till 8,625,000 R:dr och kommer, genom föreskrifna ytterligare indragningar, att vid 1863 års slut utgöra endast 8,000,000 R:dr, hvilket redan föranledt icke allenast att lån från denna fond tillgodokomma ett vida lägre antal jordegare, än tillförene, utan äfven att ganska lång tid måste förgå, innan nya lån kunna utgifvas. Sålunda uppgår för närvarande väntetiden för utbekommande af sökta landtfastighets-lån till 9 månader och af stadsfastighets-lån till nära 3 år efter deras beviljande. Under år 1860 äro till Bankens Låne-kansli ingifne ansökningar om erhållande af 264 stycken landtegendomslån å . Enligt Fiskals-Embetets till Revisorerne afgifna berättelse hafva Lagsstmingmlagsöknings-åtgärder blifvit vidtagne, dels för fastighetslåns slutbe-/i,v talning, och dels för utbekommande allenast af uraktlåtna årsinbetalningar på dylika lån. Af lagsökningar utaf förstnämnde beskalfenhet voro, den 1 Augusti 1860, oafgjorda 30. hvarefter tillkommit 2^-53 Och äro af dessa inställda, enligt Kansli-Kommissariernes beslut 5. och afslutade genom verkställd indrifning 18.23 hvadan återstå oafgjorda 30.
De af Krigs—Kollegii särskilda Afdelningar afgifna förslag och betänkande!) i afseende å anslag, hvilka ansetts för landtförsvarets behof i allmänhet varn erforderliga; 2:o. General-Refälhafvarens i -lista Mili tär—Distriktet framställning om ökadt anslag till Exercis-Sqvadroner vid indelta Kavalleri-Regementen inom Distriktet; samt Krigs-Kollegii i anledning deraf afgifna betänkande om indelta Arméens vapenöfningar i allmänhet; 3:o. General-Fält-Tygmästare-Embetets anmälan om behofvet af ökadt antal hästar för Artilleri-Regementernas exercis; 4:o. Chefens för Ingeniör-Korpsen hemställan om uppsättning af liera Kom pagnier Sappör-trupper; 5:o. Samma Chefs förslag om material-förråds bildande för Arméens fält brygge—tillverkning; Bih. lill R. St. Prop. JY§ om Statsverket 18o6. 6:o. Samme Chefs framställning rörande behofvet af extra Stats-anslag för fästningsbvggnaderna; 7:o. Chefens för Svea Artilleri-Regemente memorial, med förslag jemte ritning till Kasern-byggnader för berörde Regemente; 8:o. Särskildt förordnade Komiterades förslag till förändrad organisation af General-Staben; 9:o. Den af Kongl. Maj:t särskildt förordnade Kommissions betänkande angående Ridskolors inrättande; 10:o. T. f. Presidentens i Krigs-kollegium infordrade förslag till reglering af Kollegii löne-stat; ll:o. Krigs-Kollegii förslag till allöningens bestämmande för Utrednings förråds personaler; 12:o. T. f. Kanzlerens för Krigs-Akademien infordrade förslag lill reglering af Akademiens aflöning 13:o. Ordförandens i Direktionen öfver Allmänna Garnisons-Sjukhuset in fordrade förslag till reglering af aflöningen för de vid Sjukhuset anställde tjenstemän och betjente; 14:o. Bemälda