Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det tar på krafterna och anstränger hjärnan att välja och bestämma toaletterna för Hunley^s regatta, för A s c o f s kapplöpningar, för en » At Home » här eller en bal, ett » garden party » där — därför behöfver man något lindrigt stimulerande, och hvad är därtill lämpligare än en kopp godt te? Låtom oss nu göra ett besök i &gt;The Ladies ' Own Tea Association, Limited » — som namnetfullständigt lyder — hvarom vi läst så mycket i åtskilliga tidningar på senare tiden. Detta är ett nytt uppslag inom damernas affärsvärld och började för några månader sedan samt går förträffligt. Bolaget består af några få damer, o c h affären drifves uteslutande af 4 ä 5 unga ladies. Ändamålet var först och främst att skaffa sysselsättning för damer, och de hafva redan ett stort antal » lady agents » både i England o c h Tyskland. Ett annat ändamål är att skaffa godt oförfalskadt te Ull billigt pris, som åstadkommes därigenom att bolaget äger sina egna teplantager i Ceylon undviker alla » mellanhänder ». och således Vi äro nu uppe i andra våningen af n:r 92, i ett vackert rum anordnadt i något orientalisk smak, med nätta små bambubord, divaner och stolar, draperier i behagligt dämpade färger öfver fönstren samt pärlportierer i dörrarne, taflor, stora japanska vaser och gröna växter. Ett par bord äro redan upptagna af damer, som med förnöjelse tyckas intaga sitt te. En ung dam kommer in och tar vår order o m » tee with bread and butter » (te med smörgås). Medan teet » göres », studera vi några af veckans illustrerade tidningar: The Graphic, the Queen, Lady ' s Pictorial m. fl., som äro utlagda på ett bord i midten af rummet. Nu kommer vårt te, serveradt på en japansk bricka med de nättaste små orientaliska koppar, tekanna, socker, mjölk och några tunna smörgåsar, för hvilket vi erlägga etablissement här i London hafva sina » refreshment r o o m », där kunder under pågående upphandlingar kunna intaga förfriskningar af olika slag. Kunde man ej tänka sig något sådant i förening med Handarbetets vänner, Svensk konstslöjdutställning eller någon af de större affärslokalerna?
Lax H u s Th. Winborg &amp; F. A, DAHLS Biomstergödning [294] Försöken i Stockholm tillverkningar af Concentrerad Ä t t i k a för växter i krukor och å fritt land. Det bästa medel för blommors o. plantors uppdrifvande. Säljes hos på flaskor för utspädning. 1302] blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. •E^vnplE. i l J. Ii. Nordling. Lilla Nygatan 23. ^^JJL " J ^ilS verldsberömda, p r i s b e l ö n ta husmödrar, för tillredning på få minuter af en utmärkt och välsmakande buljong. Bruksanvisning å hvarje burk. Finnes hos alla specerihandlande. [210] O Dirittiiiiihri HJALMAR PETERSON &amp; C:is patenterade K O N G O - S T O L Hjalmar Peterson &amp; C:is Bokhandel, Karlstad. Beskrifningar och teckningar öfver stolarne sändas gratis. I denna läroanstalt, hvars. föreståndare eger 20-årig aflfärspruktik och som derjemte tjenstgjort vid flere af utlandets förnämligare handelsakademier, emottagas manliga och qvinliga elever till undervisning uti alla till handeln och det praktiska lifvet hörande förrättningar. OBS.l Billig afgift. Afgångsbetyg och rekommendationer. Prospekt på begäran. J. Eneman, [240 [Skolans föreståndare. C:is I prisBeefsteaksauce. S o j a, flere gånger en mindre stad i Stockholms närhet kan en handel, till största delen bestående af kommissionsvaror, få öfvertagas. Bäst passande för ett frunESTABUSMfD IB och fullt timmer, som är vant vid skrifgöromål jemförliga med de och eger något kapital. Svar torde bästa utländska fabrikat. Tillhandasändas till Iduns redaktion under märhållas hos Hrr specerihandlare. [95] ket » E.
Ehuruväl Hr Prytz, genom ett misshörande af milt yttrande, kommit just till det resultat jag önskat, anser jag mig dock böra upplysa, att jag icke känner huruvida Presteoch BorgareSCu fattat sina beslut, men att jag af de yttranden, som fälldes af dessa Stånds ledamöter, bar anledn. tro alt de skulle bifalla Utsk:s betänk., och alt det i alla fall är mera sannolikt att man får lill K. M. ingå med anhållan om böternes progressiva förhöjning, derest R. o. Ad. antager Utsk:s förslag, än om R. o. Ad. föreslår en annan progression, emedan de öfriga Stånden sannolikt icke instämma deruti. Hvad BondeShs inbjudning angår, så anser jag, lika med [fr Prytz, R. o. Ad. böra afslå densamma. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Uti all lagstiftning bör man framför allt så tillställa, att ändamålet vinnes; men i förevar, fall skulle detta belt och hållet förfelas, om, på sätt Ulsk. föreslagit, det lägre bötesbeloppet skulle bestämmas till 4 sk.; ty utan tvifvel skulle då -f:delar, eller kanske ännu mer, af alla sådana lägre kronoutskylder icke ingå på den utsatta tiden, emedan troligen de fleste af dessa conlribuenter gerna erlade de fyra skillingarna, för att derigenom friköpa sig för ögonblicket från en contant utbetalning. Af sådan anledn. tillstyrker jag, att^dessa böter, hädanefter såsom hittills, måtte blifva tolf skillingar. Hvad sedermera angår den af Utsk. föreslagna progressionen uti bötesbeloppet, så synes den mig ganska rationel och följakt - 368 D«n q3 Jinuiti f. m. ligen böra anlagas; ty om denna icke stadgas, skulle den, som liar ett högre utsky Idsbelopp att erlägga, finna sin uträkning vid att dröja med betalningen; och i alla fall är en sadan försummelse en oordning, under hvilken man icke hör lägga hyende.
St:s rätt, verkligen antagit detta förslag, anser jag det för en stor inconseqvens, om Ständerne nu skulle ingå till K. M. och i und. anhålla alt K. M. ville låta utarbeta ett förslag lill representationsförändring. Jag tror icke alt Ständerne i högre män kunna parodiera sig sjelfva, än om de besluta en sådan åtgärd; och då den begärda ålerremissen icke kan föranleda lill något annat, än till bifall af motionen, som nu blifvit af Utsk. afstyrkt, så får jag hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla om bifall på Utskis betänkande. Frih. Boye, Ludv.: Den varma del jag tagit i frå gan om representationsförändringen; ifrån den första discussionen deraf lill den sista, tillåter mig icke att med fullkomlig tystnad nu förbigå detta ämne. För ulla dem, hvilka lika med mig varit af den tanke, att det nu hvilande (man 3i8 Den 34 Ma j. säger mig, atl det är hvilande) förslaget skulle göra vårt fäderneslands olycka, skulle satta på vågspel Sveriges sjelfständighet och närma oss till det tillstånd af anarki, hvilket visat sig råda just i de landel', från hvilka det nu uppgjorda representationsförslaget till sina principer ar hemladt, för oss alla, som dagligen uppbära förebråelsen för det vi icke bifallit delta i min åsigt jacobinska förslag, för oss alla gifves icke någon annan utväg för att visa det vi verkligen önska förbättringar uti det nuvar. representationssättet, än att vi omfatta alla möjliga tillfällen, som yppas för att frambringa ett annat mera ändamålsenligt förslag, än det nu hvilande, hvilket icke allenast upphäfver Ståndens representationsrätt utan äfven sjelfva regeringssättet, såsom jag i mitt sista anförande i denna fråga bevisat. Som Hr
Do kallas Justitie-Råd och utgöra Konungens Högsta Domstol. Deras antal må ej ökas utöfver Tolf, så vida ej Konungen och Riksens Ständer, i den ordning 87 § stadgar, besluta att Högsta Domstolen skall på af delningar arbeta; och varde i sådant fall så väl Justitie-Rådens antal inom ofvan föreslcrifne gränsor, sorn ärendenas fördelning mellan afdelningarne i samma ordning bestämde. §• 22. Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af Fem Ledamöter, så ock af Fyra, der alla fyra äro om slutet ense. Öfver vigtigare saker skola minst Sju döma. Ej må flera än Åtta Ledamöter på en gång i pröfningen af något mål deltaga. Stockholm deri 26 Augusti 1857. Konstitulions-UtskoUels Memorial JV$ 58. 7 Reservation emot Utskottets beslut, alt antalet af Högsta Domstolens Ledamöter skulle kunna ökas utöfver 16, är anmäld af samtlige närvarande Ledamöter af BondeSlandet. Herr Trosten Lagergren och Riksdags-fullmäktigeri Johan Persson hafva anmält, att de icke varit i Utskottet tillstädes, då frågan der förevarit. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Sept. 1837, kl. 2 e. m. Memorial lill Rikets Stander, med förslag till tillägg vid 1 § 9 mom. Tryckfrihets-Förordningen, angående förbud mot eftertryck af utländsk skrift. Med anledning af en till Konstitutions-Utskottet af Ledamoten af Ridderskapel och Adeln Herr Grefve Taube, 11. E, öfverlemnad motion, har Konstitutionsutskottet ansett sig höra å nyo upplaga det förslag till ett tillägg vid 1 § 9 mom. Ti yckfrihets-Förordningen, som af Kongl. Maj:t uti Nådig Proposition den 10 Oktober 1844 (N:o 65) blef till Rikets Ständer framstäldt.
Presteslåndet föreslagit, alt personliga skydds-afgilten efter l:sta artikeln, så vida den utgår till staten, måtte helt och hållet upphöra, har herr Doktorn, uti väckt och till Bevillnings-uLskotlet remitterad motion, hemställt, att då en sådan befrielse från personel bevillning blifvit af honom föreslagen endast i afsigt, att ett motsvarande belopp måtte till fattigvården utgå, och del syntes lämpligare, att de afgifter, som för delta ändamål erfordrades, blefvo af Rikets Ständer vid allmän riksdag bestämda, än att de skulle bero på beslut af de serskilda församlingarna, en afgift af hvarje mantalsskrifven person, som uppnått 20 års ålder, äfvensom af gemenskapen vid armeen och Holtan, målle komma att med 12 sk. b:ko af man och 6 sk. b:ko af qvinna till fattigvården erläggas, samt alt denna afgift, som borde debiteras och uppbäras på enahanda sätt som folkskole-afgiften, skulle ingå till landlränlerierna för att derifrån till vederbörande faltigvårdsslyrelser utlemnas och hvart falligvårdssamhälle återfå hvad derifrån utgått, för att användas till uppnående af faltigvårds-förordningens ändamål och redovisas på det sätt, densamma för^skrifver; och borde Rikets Ständer ingå till Kongl. Majit med underdånig anhållan om meddelande af de nådiga föreskrifter för vederbörande, som för verkställigheten erfordrades. Derjemte har herr Doktor Sandberga uti ytterligare motion, som jemväl blifvit till Bevillnings-utskottel öfverlemnad, bland annat, som tagits i öfvervägande vid behandlingen af frågan om tillverkning och försäljning af bränvin, föreslagit, alt då möjligen, i folkrika socknar med stor fattigpersonal, ofvanberörda bidrag, om det bifölles, kunde finnas otillräckligt och behofvet af serskildt tillskott Lill fattigvården alltså qvarstode, hvilket behof naturligen blefve desto större och mera o vilkorligt, om Rikets Ständer icke biföllo upphörandet af personliga skyddsafgiften eller beviljade en Bilt. lill II. St.
Den regntunga himmelen brister plötsligt, som sloges dess tunga kupa in af en mäktig hand; en knippa klart solsken skjuter med ens in öfver scenen i rummet. D å går Klara fram till bädden, böjer sig och kysser Ruths våta kind. » N u är pappa Rebolledo i frid », säger hon. Och efter en paus tillägger hon: » Himmelen klarnar. » På undre botten lägges hallonsylt, hvarefter bottnarne läggas ihop; kakan skares i kilar och öfverslås med vispad grädde, som bör tränga ned mellan bitarne. » Lilly ». Konservering-. Att fördrifva mal och andra skadliga insekter från pelsverk, ylletyger, möbelöfverdrag m. m. 1 ort kamfert, 1 ort lavendelolja, 1 ort malörtsolja, 5 ä 6 droppar kreosot och 12 ort rektificerad sprit blandas genom omskakning väl tilssammans. i en korkad flaska och strykes med en liten pensel eller pennfjeder på papper, som fästes vid den (Forts.) sak, som skall förvaras. Ryssolja är ock ett bepröfvadt medel mot mal; strykes på gråpapper. Köpes på apoteket, helst i ett djupt tefat. Frida N. N. Strykning. Stärkelse. Engelsk s. k. » Briljant glansstärkelse » är den bästa sort, jag användt. Hvarje paket innehåller 4 st. mindre påsar; lätthandterligt och tillika drygt. Man kan i hvarje paket, som kostar 25 öre, stärka 12 skjortor, 1 dussin kragar och 1 d:o manchetter. Bruksanvisning följer och stärkelsen finnes vanligen i hvarje kryddbod. Frida N. N. blir lagom vid, då man virkar en liten udd. Armarne virkas till den längd man önskar och förses äfven med en udd. Till en ordinär tröja räcka 100 gram garn. Lilly. Goda efterrätter af gammalt hvetebröd. Skär nätt af alla bruna kanter, rif brödet på ett rifjern, vispa 3 — 4 hela ägg med ' / * kanna god gräddmjölk.
Uti den berättelse, angående Bankens styrelse och förvaltning, som vid innevarande riksdag blifvit af Banko-utskottet till Rikets Ständer afgifven, har Utskottet fästat uppmärksamhet derå, att Banken, som, enligt Rikets Ständers år 1849 församlade revisorers berättelse, måst på ommyntning af dess förråd uti koppar-skiljemynt af gamla prägeln, vidkännas en förlust af 8,133 r:dr 41 sk. banko, bestående uti skillnaden emellan det pris, hvartill nämnde mynt blifvit af Banken från stats-verket inlöst och det, hvarefter detsamma af myntverket godtgjorls Banken, skulle, vid en förändring af nuvarande kopparmyntet, ådragas ytterligare förlust hvilken blefve större i samma mån, som kopparen nu utmyntas till högre prägelvärde än tillförene. Statsoch Banko-utskotten hafva vid gemensamt sammanträde tagit under öfvervägande, huruvida nyssberörda förhållande må påkalla någon serskild åtgärd å Rikets Ständers sida samt få i delta afseende anföra följande: Enligt Kongl, kungörelsen den 9 Maj 1835 utlemnas kopparmynt från myntverket uppå reqvisition så väl af Banken, som Kongl. Maj:ts befallningshafvande och andra offentliga myndigheter, dock ej i mindre summa hvarje gång, än 50 r:dr b:ko; hvarjemte genom Kongl, brefvet den 26 Maj 1836 ytterligare föreskrift är vorden meddelad i afseende å Kongl. Maj:ts befallningshafvandes rätt ätt Bih. till B. St. Prof, 1850 & 1851, 4 Sami. 2 Afd. 10 Haft. 1 Statsoch Banko-Utslcottens Betänkande, iV.-o 35. från myntverket direkte utbekomma dylikt mynt.
Stadslagen hade, som bekant är, det ännu gällande stadgande, att giftorätt eger rum i både ärld och före äktenskapet förvärfd fastighet i stad och orsaken dertill har förklarats vara den, att lagstiftaren ansett det hus och tomt i städerne ej utgjorde borgarnes redbaraste förmögenhet eller värd mera att förvaras åt slägten än lös egendom; men hvad än anledning må vara till den befintliga olikheten emellan stadsoch landsrätt, så lärer väl erfarenheten ej hafva visat att de äktenskap, deri makarnes egendom slått under stadsrätt, mera fortvarat i innerlighet och nått sin idé än de, för hvilkas egendoms-förhållanden landsrätt varit gällande, hvarmed jag blott vill erinra att något skäl af sådan anledning icke finnes, hvarför ej stads-rätten kan sättas i likhet med lands-rätten, i stället för tvertom. De exempel, som i Utskottets Betänkande finnas anförde, för att visa huru under vår nu gällande lag orättvisa för den ena eller andra af makarna kan uppkomma, äro hemtade. det ena endast från olikheten emellan stadsoch landsrätt, i följd hvaraf del i exemplet 6 Lag-Utskottets Betqnkande N:o 15. framställda missförhållande hjelpes äfven om man, i motsats af hvad Utskottet föreslagit, rättar stads-rätten efter lands-rätten, samt det andra från det fall, der. i anseende till mannens oredliga förfarande elier makarnes mindre förutseende, lagens föreskrift ej kan hustrun tillgodogöras, men sådant rörer väl ej eller giftorättsgrunden, utan visar blott ett af de många lall der målsmanskap kan missbrukas. Deremot om man delar Utskottets åsigt och lemnar giftorätt i före äktenskapet förvärfd fast egendom, så inträffar alltid, då harn ej linnas till, en följd, som ej gerna af någon, om än den ömmaste make, kan med likgiltighet emotses, nemligen att hälften af den fasta egendom han fört med sig i boet, skall öfvergå till en annan slägt. Till exempel: en man, sorn förvärfvat sig en hemmansdel, gifter sig och efter vigseln dör hans hustru utan barn eller innan sådant hunnit framfödas och då skola hennes arfvingar taga hälften af berörde hemmansdel.
Reservation Af Herr Lundman, sorn, enär Utskottens Utlåtande icke innehöil någon uppgift, iiuru med falisg-forsörjningen af de i flere Städer förlagde Regementernes tnusique-per-, sonal förhållas borde , hade yrkat att Utlåtandet matie till sammansatte beredningen återremitteras, helst Qeconornie-Ufskotiet, uti sitt Betänkande, N:o 97, egentligen stödt sitt ytterligare afslag af hans Motion, rörande den tunga, Linköpings Stads fatiig-försörjning måste vidkännas, genom Lif-Grenadier-Regementernes Musique-Corpsers inqvartering derstädes, derpå, att ett yttrande, rörande fattig-försörjningen i allmänhet, som tillika skulle innefatta stadgande i afseende på dylika inqvarteringar, skulle, gemensamt med Lag-Utskottet, afgifvas; hvariöre, och då Utskotten härå icke fästat afseende, Hr Lund-, man emot det ifrågavarande Uilåtandet i dess Härvarande skick sig reserverade. STOCKHOLM. Elméns och Granbergs Tryckeri, i8ag. ... .. r r-rw N:o 5g. Ankom till Expcd. Utskottet d. 25 September 1829. Betänkande, i anledning af föreslagna iakttagelser, vid utfärdande af Pass. Till handläggning dels af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskotten, och dels af endast sistnämnde Utskott, hafva blifvit remitterade följande Memorial och deraf föranledde yttranden, nemligen: från Hö glo fl. R idde rs kape t och Adeln: Af Herr Grefve Gyllenborg, Joli. Henning; från Det HÖgvördige Preste-Stå 11 det: Af Herr Prosten Svedelius; i anledning af hvars Memorial sig utlåtit Herrar Biskoparne Wijkman och Faxe, Herr Professoren Gravander samt Prostarne Herrar Forsslind, Hvasser, Broome, Grevillius, Rönbeck, Nibelius och Petterssond Bilut. R. St. Besv. o. Oec. Utsk. Bet.
Den som dödar något af nedannämnda rofdjur, vare sig äldre eller yngre, är berättigad att i belöning åtnjuta: för björn 50 R:dr. „ varg och lo 25 — » jerf . 10 — och för räf 3 — för dödande af örn eller berguf betalas 3 — och för hönshök 2 — För unge af dessa roffoglar betalas lika mycket, som för fullvext fogel, derest ungen är befjädrad, så att hans art med säkerhet kan urskiljas; men för unge, som endast är dunklädd, gifves ingen belöning. Vill någon belöning erhålla, uppvise roffogeln eller skinnet af däggande rofdjur för kommunalnämnden, lage dess intyg derom, att djuret blifvit inom riket dödadt, samt alt rolfogelns fotter eller öronen af däggande djurets skinn blifvit inför kommunalnämnden borttagna, och bafve sedan rätt att belöningen hos närmaste kronouppbördsman eller Vår Befallningshafvande af allmänna medel erhålla. § 20. Jagar någon olofligen på annans mark ; straffes på sätt derom särskildt är stadgadt. Har han dervid fångat eller dodal djur: vare det derjemte förverkadl. Kan djuret ej tillrättaskaffas eller till följd af förskämning ej användas; då skall dess värde ersättas, och tillfälle djuret eller dess värde den, som jagträtt eger. 36 Exp edit/o nslits k o t tets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i 88. § 21. Jagar någon djur, som i 11 § namnes, under tid, då jagt efter sådant djur är förbjuden, böle från och med tio lill och med tvåhundra riksdaler. Om djuret dervid blifvit dödadt eller fångadt, vare äfven detsamma förverkadt. Var del elg eller bäfver som under slik förbjuden tid dödats, sårats eller fångats, må dock böterna ej sältas lägre än elthundrafemlio riksdaler. Deu som emot stadgandet i 14 § lill salu utbjuder, köper eller från ort till annan forslar vildbråd, bote likaledes från och med tio till och med tvåhundra riksdaler; och vare äfven i detta läll vildbrådet förverkadt.
Riksgälds-kontoret af de för behöfvandes undsättning i missväxtår anvisade, men dertill icke använda eller disponerade, kontanta tillgångar, har Kongl. Maj:t, genom Dess nådiga bref af ilen 0 Oktober 1848, bifallit, att ej mindre hvad dä var odisponeradt utaf innestående undsättningsmedel, än äfven hvad som, genom tullafgifter för spanmäl eller liqvider för undsättningsskulder, komme att ytterligare inflyta, skulle, så vidt samma medel för heslutade utbetalningar icke erfordrades, få till Riksgälds-kontoret aflemnas, emot den af Rikets Ständer bestämda förbindelse för detta Verk att, då behofvet sådant fordrade, de mottagna medlen, vid skeende reqvisition er, Kongl. Maj: t tillhandahålla. Till följd af Kongl. Maj:ts sålunda meddelade beslut, har Riksgälds-kontoret, utaf omförmälda medel, genom Kongl. Stats-kontoret, emottagit nedanstående ansenliga belopp, nemligen: under November månad sistlidet år R:dr 200,000: „ Mars månad innevarande år * . „ April månad „ „ 200,000: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Sammansatta Bankosamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Betänkande Mö. 5 ställe der varan upplossades och vägdes, utan det vore tillräckligt att med dylika effekter tillvägagfi på samma sätt, som med andra, tull underkastade varor, eller att vederbörande tulltjensteman anbefalldes vid lossningen tillstädes vara samt tillse och attestera vigt m. m., och detta desto hellre, som det i flera fall vore en onödig omgång att på de allmänna vågarna upplossa utifrån ankommande jern-effekter.
Söpggninga» Valfén, angåenbe branbffob, fatnt De på ftabganbena i famma §§ grunbabe författningar uppföra att mara gäUanbe §• 38. *281 bäfwe, för 2Båt Del, bejlutat utfärDanDe af en författning af föl» janbe innehåll: ”f9afma flera förbunbit ftg att, en för alla eller alla för en, be» tala gålb, od) jfall förfallottb efter uppsägning bcräfnaö; mare uppfägntng, forn l)oö enbera Sfer, ej mot be anbra gällanbe. äpar löftesman åtagit fig an» braé gälö font fin egen, må, ber förfallottDen efter uppsägning jcntwäl beräH» naö ffall, nppfägning, font l)oö enbera Sfer, ej eller mot ben anbra gäliaä!ag famma mare ocf, ber flere, en för alla od) alla för en, ingått fåban borgen npfj fagb är för gälö, forn efter uppfägning betalaö bör;” Dd) bäfwe <2Bi betta beflut, i uttberbånig jfrifmelfe ben 28 Slug. innemaranbe ar, boö Jv'ongl. SDlaj:t anmält. §. 39. 2S^eb bifall till bwab ^ongl. SMaj:t, uti nåDig ^topofttion af ben 22 2lpril betta åt, D|j förcjlagit, l)afwe <SSi antagit ben npa 2Bepel»^ag, font i bögjl* berörbe nåbiga ^ropofition innefatta^; bwilfet f2Bi, i unberbåntg fftifmelfe ben 13 Slugujli innemaranbe åt, boé JCongl. 01aj:t anmält. §* 40. ©å 2Bi anfett, att, i lifbet meb bwab, genom 1 §- 9 fap. Utföfningé»
Om det å ena sidan är oriktigt att ålägga någon betala mera än sora vederbör efter egendomens rätta värde, så bör man åter å andra sidan tillse, att fattigförsörjningen icke går i mistning af de inkomster, hvilka för dess behof blifvit påräknade och anslagne. Någon jemkning torde vaia nödig, och således återreiniss böra beviljas; men som saken till stor del synes bero på Bevilluingsgrunderne torde den kunna hvila tills de äro bestämda. Herr Tham'. I anledning af hvad Herr af Malmborg anfört, får jag erinra att det stadgande lian åberopat, angår ChartseSigillatae-afgiften, men ej afgiften till de fattige. Författningen föreskrifver ej att egendom skall uppskattas öfver sitt rätta värde i andra afseenden. Men som för öfrigt tvenne alternativer äro i Utskottets Betänkande framstälda, är jag äfven nöjd, om alternativet bifalles, som af.slårmotionen; i annat falt förblifver jag vid mitt yrkan*» de qm återiemiss. 4? Af iji J. m. ‘Herr Gyllenhaal. Lars Herman-, Det år H» just flen af Herr von 1 lartrnansdodF åberopade UhartaeSigillataeförordningen, suni föreskrifver, fitt yti Bouppfecknings-instrumenter, förrättningsmånnen skyla, vid ansvar utföra Sterbhusets fastigheter tili det värde, sorn till nästförytgåenrle Bevillningstaxering blifvit samma fastigheter åsatt, och hvilket värde sedermera tages tili grund för bestämmandet af den ChartaSigillata sorn till Bouppteckningen erfordras. Häraf blifyer ock en gifven följd, att den i lag föreskrifne fattigprocenten måste beräknas efter samma uti Bouppteckningen utförde värde. För öfrigt inser jag för min del icke, huruledes Lagutskottet må kunna göra någon förändring uti nyssberörde stadgande, då detta finnes infördt uti en Förordning, som leder sin uppfitiyelse ifrån BeviilningsUlskottet.