Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta påstående får icke tydas derhän, att naturalismens benägenhet att gå in på mer ömtåliga ämnen särskildt skulle verka frånstötande på oss. I detta afseende tror jag motsatsen. Naturalismens håg åt det hållet har i det stora hela skarpare markerats hos oss än hos danskar och norrmän. Redan sedan gammalt har den svenska pennan ofta dragit upp skildringar af detta slag. Ingen norrman skulle kunna ha skrifvit ’Fredmans epistlar’, ’Tegnérs privatbref’, ’von Brauns dikter’, ’Giftas’ eller somliga af den genialiske Almqvists utkast. Det ligger mycken sinlighet i svenskarnes temperament, mycken frivolitet på botten af deras lynne, och likt salig Luther sätta de värde på ett drastiskt ord i rättan tid. Också äro vi ju alla eniga om, att ingen klarare återspeglar svenskt lynne i förtjenster som svagheter än Tegnér, både som skald, brefskrifvare och menniska. Det är icke naturalismens drastiska framställning och brist på fruktan för det ohöljda, som ligger emot oss. Det är den objektiva, osmyckade verklighetsskildring, som är – eller som ur ren naturalistisk synpunkt åtminstone bör vara naturalismens grundprincip. Vi kunna nog också skildra verklighet, men hos oss framskymtar något chevalereskt samt benägenhet att förstora och måla i färgglans. Just det dåsiga, menlösa och tråkiga framställningssätt, som jag nyss sökte beteckna med namnet skomakarerealism, passar i synnerhet illa samman med vårt lynne, som är föga lagdt för småborgerlig gemytlighet. Georg Brandes har i sitt snillrika arbete om Polen skildrat polackarnes smak för det ridderliga, det lysande. Här vid lag skulle väl skildringen i någon mon kunna passa in på svenskarne, om också med den inskränkningen, att vår smak för det lysande icke bär en fullt så utpregladt romantisk karakter utan snarare en skymt af renässans. Vårt framställningssätt utmärker sig dels genom benägenhet för didaktisk predikan, dels också genom mer smidighet, djerfhet och flygt än grundlighet och djup och försmår endast ytterst sällan användandet af prydnader.
Motionairen i ställe för förnufts skäl beledsaga sin Motion med ett Exemplar af Riksens Ständers Herrar Revisorers Berättelse om tillgången med Malmö Discont, så torde både Motionen och Motionairen blifva annorlunda bedömde. Med förnufts-skäl skola hädanefter våra Motioner motiveras! Så påstod man den 24 Januarii 1818, på nionde åtet efter sedan Nationen erhållit Grundlagar. Hvarföre har detta aldrig förut blifvit yrkadt? Hvarföre har det Den 2 Februarii. *9 icke blifvit sagt af Lagstiftaren sjelf, sorn likväl är så omständlig i mycket annat, och sorn i Riksdags-Ordningens 29 § föreskriiver det ordalag, som Motionairen får nyttja ? Hvarföre skulle Lagstiftaren genom Riksdags-Ordnin* gens 29 §■ hafva tillåtit andra Utskott än Constitutions Utskottet, att väcka och hos Stånden andraga frågor om StatsRåds Ledamöters åtgärder och ansvarighet derföre , om han icke tagit för afgjordt att Utskotten, genom Motioner, som innom Stånden blifvit gjorde och till deras handläggning remitterade, möjligen kunde dertill föranledas? hvarföre talar Lagstiftaren i samma §. om Motionairens ansvar enligt Tryckfrihets-Lagen , om han ej tagit för afgjordt att en, Motioner och Memorialer författande Riksdagsman, skulle lika med andra Författare njuta Tryckfrihets-Lagen tillgodo? Hvarföre skulle väl Lag stiftaren uti Riksdags-Ordningens 50:de §. hafva tilldelat hvarje Stånds Ledamot rättigheter, att fritt tala och utlåta sigt hvarföre hade, han genom Riksdags-Ordningens 77:de och 78 §•§• beredt hägn åt dem, som fritt tala och utlåta sig, om här blott CathederSpråket skulle talas; om han ej förutsett att då, vid allmän Riksdag de Administrerande och Administrerade mötas för att tala om Rikets angelägenheter, också hvarjehanda kunde komma till tals, som kunde vara mindre angenämt för somlige att höra, ehuru nyttigt för det hela att det blir sagt. Nej, Mine Herrar! låtom äfven oss hålla oss vid Grundlagarnes bokstaf.
En anklagar Hofrätt inför Konungen att hafva vrångvisliga dömt, men saknar bevis och straffas med 4° pär spö och lifstidsfästning, i kraft af 20 § i 3o cap. Rätteg.b:n. Den andra tillvitar Högsta Domstolen eller Statsrådet att i samma sak hafva tagit mutor: 2 § af 5 cap. Missg.b:n bestämmer hans straff till lifvets förlust. Den tredje går så långt i förgripelse, att han ”talar eller skrifver om Konungen, Drottningen eller den, som till efterträdare på thronen förklarad är,” att de tagit mutorna i stället för Högsta Domstolens af Statsrådets ledamöter, och bestraffningen för denne fräcke förbrytare blef, så vida den ifrågavar. lagförändringen antages, — högst tio års fästning. Hvad synes Eder, mina Hrr, om ett så beskaffadt system i lagstiftningen? Ett sådant mästerprof på lagstiftningsförmåga aflägger man inför Nationen efter elfva års begrundande och tio månaders framskriden riksdag; ett sådant juridiskt missfoster yrkar man, att R. St. skola å egna och Svenska folkets vägnar adoptera. Criterierna af juridisk oduglighet förefinnas så tillräckligt i detta lagförslag, att jag, så vida ej öfverläggningen dertill föranleder, icke ämnar falla R. o. Ad. besvärlig med en framställning af de lyten, med hvilka propos:n i moralisk och politisk synpunkt är behäftad. Jag hänvisar i detta afseende till de här ofvan åberopade företeelser vid 1823 års riksdag. Likväl bör jag ej underlåta att särskildt fästa uppmärksamheten på det orimliga och grundsatsvidriga, att begagna ärans förlust såsom en straffbestämmelse vid politisk förgripelse. Detta straff återstudsar, om lagtillämpningen råkar i collision med allmänhetens öfvertygelse. Det beror icke af någon lag eller någon magt i verlden att beröfva ett stort snille, en utmärkt förtjenst, en af opinionen hyllad person sin ära för brott, som sjelfva bero af politiska conjuncturer. Framlidne Gr. Armfelt, som skref lastligt 0111 Hertigen Förmyndare-Regenten, schavotterade in effigie uti alla Rikets städer.
Sig att i Instructionen Utstaka dé närmare föreskrifterne i tillämpningen och att afgöra alla de frågor, som Under eller efter förrättningen 1 anledning deraf kurtna Väckas. Kong!. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats - Utskott med all Kongl, Nåd och Ynnest Städse väl bevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. August Bergström.” Jemte Kongl. Majus ofvanhögstberörde Nådiga Proposition har äfven till Stats - tJtskottet blifvit remittetadt ifrån Hedervärda BondeStåndet ett af Ri ksdags - Fullmägtige från Blekinge Hän f. d. Vice Talemannen Jon Jonsson samt Olof Månsson och Måns Pehrsson till Ståndet ingifvet Memorial i samma ämne, dervid vat bifogad en afskrift af deras till Kongl. Majit ingifne Underdåniga ansökning vid nu Varande Riksdag om lindring ocd jemkning uti den tryckande Båtsmans Indelningen. Utaf hvad ej mindre de Stats - Utskott tet nu meddelte Handlingar innehålla och upply StctS-Utskottets Betänkandets Så, an vid I815 års Riksdag i detta ämne blifvit anfördt, hår det synts Stäts-Utskottet Vara utörn alt tvifvelsmål, att Båtsmans-Indelningen 1 Bleki nge, sådan den nu utgöres méil I500 Man Indel ni ngs-Båtsmans af gil Mantal, icke allenast är högst ojämttt fördeld, Utan ock skäll för ganska mångå Hem mansägare vara till deri grad betungande, att, efter hvad ärfarenheten vitsordat, ofta ett stort antal Båtsmans-Nutätner antingen måst vara Vacant genom dö rustandes oförmögenhet, ätt dem uppsätta och Utrusta, eller ock alt den rustande, när Vacanöe öj kunnat tillåtas, sjelf mast utskrifvas, till skada Och hinder för dess egit Hemmansbruk. Vid Indelningens Upprättande 1685 föreslogs högst 20 R:dr Simynts Ränta för hvarje Indelnings-Båtsmärts presterande?
Domstolen att berörde 4:de moment måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Sedan, pä sådan angifvelse, som i 3 punkten sägs, den tilltalade svarat vid Domstolen eller bevisning emot honom blifvit der föredragen, må ej återkallelse af angifvelsen ligga i vägen för åtalets fullföljd. Har malseganden sjelf i sådant mål talan anställt, och nedlägger den, sedan ransakning börjad är; håfve ock allmän åklagare rätt att, på sitt ansvar, målet fullfölja, om han skäl dertill finner.» 19 §. 9 morn. Högsta Domstolen åberopade hvad, vid granskning af motsvarande 6 g i 10 kapitlet af Lag-kommittéens förslag till Rättegångs-Balkens sednare del, enligt Protokollet den 27 December 1859, blifvit af Högsta Domstolen anmärkt och yttrade, att derest tjensteman, som låter för brott häkta misstänkt person, alltid skulle vara skyldig styrka att misstankan varit på sannolika skäl grundad, eller sjelf äfventyra att stanna i ansvar för olaga häktning, och ej i något fall egde, hvad nämnde vilkor för häktandets laglighet angår, förlita sig på den ansvarighet, som angifvaren kunde erbjuda, måste tjenstemännen ofta se sig föranlåtne att, under afbidan af närmare upplysningar, lemna farliga förbrytare på fri fot; hvarföre och då af 1 kap. 3 § Straff-Balken och 20 kap. 7 <§. Missgernings-Balken i nu gällande Lag finnes, att enskild man kan på sitt ansvar låta häkta, i hvilket afseende ännu mera bestämda föreskrifter meddelas i 1798 års Krigsartiklar, 9 kap. 12 och följande §§, samt någon olägenhet icke visat sig deraf, att häktning hittills fått i vissa fall ske på angifvarens äfventyr, Högsta Domstolen tillstyrkte, att ett nytt moment måtte tilläggas af innehåll:
Att hafva ett särskildt embetsverk, ensamt inrättadt för att följa med de framsteg, industrien gör, och för att bereda medel till undanrödjande af de hinder, som kunna emot dessa framsteg förefinnas, vore derföre, enligt motionärens förmenande, lika mycket till sin princip oriktigt, som det i verkställigheten blefve omöjligt, ined den utveckling till obegränsad mångsidighet, som industrien redan tagit och med hvarje dag alltmera toge, hvadan denna del af Kommerskollegii åligganden alltså kunde anses vara af den natur, att man ej derför borde underhålla något dyrt embetsverk med penningar, som skulle mångdubbelt mera bidraga till national-välståndets ökande om de på annat sätt användes. Hvad derefter angick Kommers-kollegii öfriga åligganden, så har motionären ansett dem i vissa fall bättre och i andra åtminstone med lika lätthet och gagn kunna besörjas af andra embetsverk eller myndigheter; och har han i detta afseende föreslagit, att åliggandet att upprätta statistiska berättelser öfver handel och sjöfart, fabriker och näringar med dertill hörande personal och resultaten af dess verksamhet skulle öfvertagas af Tabell-kommissionen, vården om och bevakandet af Sveriges handels-intressen på utrikes orter af diplomatiska korpsen, befattningen med patent-ansökningars pröfning och patenträtts beviljande utaf Teknologiska institutet, bestyret med marknadsterminernes utsättande utaf vederbörande lokal-myndigheter. 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 42. Då motionären icke ifrågaställa att den liufvudsakligaste delen af Kommers-kollegii verksamhet, eller den åt detta embetsverk uppdragna befattning i afseende på näringarne, skulle på någon annan embetsmyndighet öfverflyttas, utan han i detta afseende endast yrkat att samma befattning måtte belt och hållet upphöra, finnér Utskottet tillvägabringandet af den föreslagna indragningen vara beroende deraf, huruvida den omvårdnad om näringarne, hvilken är afsedd att genom Kommers-kollegium utöfvas, må, såsom motionären antagit, vara umbärlig eller till och med skadlig.
Ridderskapet måtte vara öfvertygade, att jag icke upptrådt af författarekärlek att tala derföre, ty om förslaget ej talar för sig sjelf, som det likvist synes mig göra, bör det naturligtvis förkastas. Herr Treffenberg, Curry Gabriel: För min enskildta del år jag öfvertygad att det sätt Grefve von Schwerin föreslagit, år både det enklaste och rättaste, men jag tror, att i hvilketdera fallet, antingen detta eller Utskottets förslag, blifver antaget, Ridderskapet och Adeln bör vid detta tillfälle öfverenskomma och utsätta, att de ansvarige personer, som i 4i Riksdagsordningen finnas upptagne, böra från» skiljas och icke inberåknas i afdelningarne, Herr Munch af Rofenfkj olcT. Herr Voll Hartmansdorff har befarat, att om den rådande opinionen tillsatte Electorer, skulle derigenom lika mening uppkomma i Utskotten, och ämnena ej blifva betraktade från flera sidor. Jag tror, 7oS Den 30 Maji f. m. att huru än valet sker, måste dock olika åsigter uppkomma, helst då man besinnar, att Utskotten ej endast bestå at Ledamöter från ett Stånd, utan ifrån flere, och att utomdess omgången med Utskotts Ledamöters tillsättande genom Electorer ändå blir bibehållen. Det vore enligt min tanke mycket önskansvårdt, om den rådande opinionen uti Utskotten ej vore i strid med den, sorn råder i Stånden. Denna strid har man skål att befara, om den icke rådande, eller minoritetens opinion i Stånden kan hafva ett afgörande inflytande på valen till Utskotts Ledamöter. I synnerhet måste det vara af vigt, att de Utskott, som i vissa frågor afgöra med Riksens Stånders Rått, tillsåttas af Pluralitetens opinion i Stånden. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Orsaken hvarföre Ridderskapet och Adelil, som det synes, önskar en annan valmethod, lärer ofelbart vara den, att opinionen om de personer, till hvilka Ridderskapet och Adeln måste öfverlemna förtroendet att tillsätta Utskotten, må blifva mera fri än den varit det hittils.
Uppl. oell godkänd lios Kidd. och Ad. d. 23 April 1818, — Prest-Ståndet d. 25 BorgareStåndet d, 25 Bonde-Ståndet d. 27 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om inskränkning af Polis-Inrättningen i Götheborg, eller bidrag af Staten till dess underhållande. Genom Kongl. Förordningen den ig Aug. 1807, liar Polis-Inrättningen i Götheborg fatt den större omfattning emot tillförene, att den stall sträcka sin vaksamhet och åtgärd äfven till åtskilliga utom Stadens område belägne delar, nemi. Masthuggsbergen, Gamla Amiralitets-Varfvets grund, Hästhagen, Sågängen och Majorna ända till så kallade Klippan , alla Elfsborgs Kongs-Eadugårdsegor, och utom Kungsporten den bebyggde delen af Fandets grund till Kallebäcks bro, hvilka alla ställen förut i detta hänseende lydt äfven b om ännu till Mantalsskrifning och Krono-Uppbörd lyda under Örtens Krono-Betjening. Då, medelst sådan utvidgning, en betydlig tillökning för Götheborgs Stad uppkommit i kostnaden till underhåll för brottslingar, som af Polis-Betjeningen gripas i nämnde utom Staden varande delar och insättas i Stadens Fängelse, men hvilken kostnad Kronan vidkändes när de brottslige af Krono-Betjeningen infördes i Eäris-fängelset, hafva liiksens Ständer velat tillE.K.M, i underdånighet öfverlemna huruvida den förändring i 1807 Ars åberopade Författning må Underdåniga Skrifve!ser'. vidtagas, att Götheborgs Polis-Inrättning inskrånlces, såsom tillförene till sjelfva Stadens område.
Rikets Ständers förslag af Kongl. Majit gil I ad t, samt Förordning utfärdad den 20 November 1845. Bil. till R. St. Lag för enskilda Banker (237> Sedan Kongl. Majit, uppå Justitie-stalsministerns underdåniga föredragning, i Statsrådet den 20 November 1845, af de delar af förslaget, hvilka angingo rättsförhållanden eller ägde gemenskap med allmän lag, icke funnit skäl alt förslaget i dess helhet antaga, så har, för vidare underdånig föredragning af ämnet, Rikets Ständers ifrågavarande skrifvelse blifvit till Finans-departementet öfverlemnad. 56:o af den 24 Maj 1845, angående upphäfvande af skyldighet för revisionssökande att i Hofrätten erlägga lösen för handlingarne i målet (238). Rikets Ständers förslag af Kongl. Majit gilladt, samt Förordning utfärdad den 20 November 1845. 5?:o af den 24 Maj 1845, angående befrielse för revisionssökande parter från skyldigheten att lill Hofrätt ingifva stämpladt papper till handlingarne i målet (239). Rikets Ständers förslag af Kongl. Majit gilladt, samt Förordning utfärdad den 20 November 1845. 58:o af den 24 Maj 1845, angående åtgärder för utvecklingen af frågan om national-represenlationens ombildning (240). Sedan Kongl. Majit den 3 Februari 1846 förordnat en Kommitté, för att, jemte samlandet af statistiska och andra erforderliga upplysningar i ämnet, fullständigt utveckla grunderna för national-representationens ändamålsenliga ombildning, samt yttra sig angående de grundlagsförändringar, som deraf kunde föranledas; så har nämnde Kommitté den 22 sistlidne Juni till Kongl. Majit inkommit med underdånigt betänkande om national-representationens ombildning, ålföljdt af General-sammandrag af statistiska tabeller i ämnet, äfvensom Kommitlecn afgilvit uppgjorda särskilda förslag till ny Riksdagsordning och till förändrad redaktion af Regeringsformen och rikets öfriga Grundlagar; hvilka handlingar blifvit tryckta, för att vara tillgängliga för Rikets Ständer och allmänheten.
Cederström talat om tvenne sätt att dö, får jag dervid anmärka all det gifves tvenne sätt att lefva: det ena att lefva i elände, det andra att, genom ökade näringstilllällen, b-fva i välstånd, lefva upp igen, sorn man säger, om ilian kan förskaffa sig fördelaktigare vilkor för sin tillvaro. Den uplysning Frih. Cederström meddelat, innehåller i sak ingenting; vi uuderrältas endast derom, att en handling blifvit inregistrerad, men icke alt Konungens resolution i frågan fallit; och jag hemställer lill Frih:n, som brukar vara sä mån om de lagliga formernas iakttagande, huruvida det kan vara skäl att nu träda dessa foimer för nära, när verkligen derigenom en korporations lagliga rättigheter komma att undertryckas. Jag skulle tro alt R. o. Ad. baft tillräcklig lid att decidera sitt omdöme och Ivitlar icke pä den utgång som denna fråga skall få. Gr. Lagerbjelke: Gr. Mörner har ådagalagt, att om jernbanan icke vore färdig vid 1853 års slut, sä skulle det gamla bolaget hafva förlorat sina rättigheter: men den värde talaren bar dermed icke bevisat att om bolaget förlorar sina rättigheter vid 1853 års slut, deraf skulle följa all det förlorat dessa rättigheter hösten 1851, derföre att ingen bana redan då finnes färdig. Hvad åter Frill. Cederström uplyst genom det företedda Diariibeviset inskränker sig belt enkelt dertill att en skrift till Konungen inkommit, innefattande en förklaring alt bolaget vore uplöst. Det är lillkännagifvet utaf en af dem som berörde skrift undertecknat att densamma vore försedd med endast 2:ne Direktörers underskrifter. 27 § i bolagsreglorne innehåller emedlertid att Direktionen anses fulltalig och behörig att fatta beslut då fyra ledamöter 8ro närvar:de. Nu synes mig ganska starka tvifvelsmål kunna förekomma om den lagliga kraften af förenämnde till Konungen ingifna inlaga, såsom endast undertecknad af tvenne Direktörer, i st. f. af fyra.
Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande Betänkanden: N:o 44, i anledning af väckt fråga, huruvida anteckning uti prestbetyg bör göras, angående brott, hvilka blifvit af minderåriga begångna. Af slogs. N:o 45, i anledning af väckt fråga om deportation af brottslingar. Bifölls. N:o 46, i anledning af väckt motion att soldat och hussar, som endast begått första resan enkel stöld, eller andra mindre svåra brott, må fortfarande vid Regementet qvarblifva. Bifölls. N:o 47, i anledning af väckte frågor om tillägg vid 27. §. 2 Cap. af Krigs-Artiklarne. Bifölls. N:o 48, i anledning af väckt fråga om prygel-straflets afskaffande, m. m. Af slogs. N:o 49, i anledning af väckt motion om Stånd-Rätt för afdömande af vissa förseelser, som af krigsman i fredstid blifvit begångna. Bifölls. N:o 50, Prot. Utdr. d. 29 Murs 18^.1. N:o 50, i anledning af väckt motion om upphäfvande af all verkan utaf Kongl. Brefvet den 12 Juni 1839, angående iagttaganden vid skatteköp. Bifölls. N:o 51, i anledning af väckt motion om bestämmande af den tid, hvarifrån Författningar, som uppläsas från predikstolarna, skola anses gällande. Bifölls.. N:o 52, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Placatet den 12 Januari 1726 samt Kongl. Brefvet den 2 Maj 1751, angående olofliga sammankomster i enskildte hus till Gudstjensts förrättande, m. m. Bifölls. N:o 53 , i anledning af väckt motion om öfverseende af Instruction och Taxa för justering af mått och vigter. Bifölls.
Visserligen är det törliända icke så ovanligt, alt det Högloflige Stats-Utskottet erkänner rigtigheten af en princip, och icke destomindre afstyrker densamma vid tillämpningen; men vid få tillfällen synes det mig, som Utskottet underställt Rikets Ständers pröfning en större motsägelse: att, vid en erkänd nyttig reforms afgörande, afstyrka densamma, just derföre, att inga djupt ingripande financiela hinder förefinnas emot samma reform, är någon ting sällsynt, äfven under innevarande Riksmöte. Som ej mindre Läroverks-Comileen, än Skole-Revisionen tillstyrkt indragningen af Skol-prasbenden, samt Kongl. Majrt, jemte, förklarandet, att Kongl. Maj:t ansåg denna förändring nyttig så för Skolorne som Församlingarne tillkännagifvit, att den ständiga löne-regleringen för Eiemenlar-Läfoverken ännu icke är uppgjord och att, genom skeende indragningar eller uppkommande besparingar, tillgång utan tvifvel skall beredas för betäckande ej blott af den genom indragningen af Barnarps pastorat uppkommande blist, utan af hela den mindre betydliga summa, 285: g. 11., sorn ifrågavarande slags Praebenden, Hyllie undantaget, inbringat åt Elementa r-Läroverken, så hade Afdelningen föreslagit Utskottet alt tillstyrka Rikets Ständer , att äfven för sin del gilla den princip att Prasbende-pastorat, Comministraturer och andra Prest-sysslor böra skiljas från alla Lärare-befattningar vid Skolors samt att således Barnarps pastorat nu, och öfrige Skol-pifebende-lägenheter, då de blifva ledige, må till Stiften återfalla; Hvarjemte Afdelningen föreslog: att ersättning till Skolorne för de Picebenden, som sålunda indragas, må, på sätt i Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse är antydt anvisas å de för löne-regleringen vid Elementar-Läroverken disponible tillgångar. ,& Stat s-Ut skatt-ett Betänkande K-.o 455.
Uppå derefter af Herr Grefven Och Landt» Marskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt tillåta, att StatsUtskot» tets ifrågavarande Utlåtande finge tills vidare ytterligare hvila på bordet. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets ej mindre den 51 sistledne Maji under Nio aoi meddeldte och den 11 derpå följde Junii eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande öfver föreslagne ändringar Uti författningarne rörande husbehofs bränvins bränningen, och dermed gemenskap ägande ämnen} än ock den 18 dennes under N:ö 149 afgif" Den 19 Jnlii e. m. isig ne, saundén 22 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde [Betänkande gjorde anmärkningar. Herr Grefven och LandtMarskalken till* kännagaf, att Utskottet i 6:te och S3-'de Mo* menterne af sistnämnde Utlåtande framställt tvenne alternativer, hvilka Herr Grefven och LandtMarskalken ansåg först böra af Ridder* ekapet och Adeln pröfvas och afgöras. Uti första altérnati* Enligt andra alter* Vet hade Utskottet tillnativet hade Utskottet Btyrkt, att med branhemställt, att jordbrukavins-bränningen i Slä- re i Städerna må gemeni dörne borde i allo försaint uti ett verk ut* hållas lika med hvad öfva rättigheten att för Landet blifvit fö- bränna bränvin , samt teskrifvit, Samt att densåledes begagna pånne* Samma således borde rymd svarande mot satnverkställas serskilt af manräknade värdet af Var och en, som dertill deras ägor; dock med Vöre berättigad