Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stormagtigste Allernådigste Konung! I anledning af hos Riksens Ständer vackt motion om sättet, att controllera de till Riksgälds-Contoiret från Länen inkommande Summariska Redogörelser för allmänna Bevillningen och öfriga Riksgälds-Contoirets Ponder, få Riksens Ständer härmed i underdånighet anmäla deras häröfver fattade beslut. Riksens Ständer hafva, vid öfverläggningen härom, ansett tillfyllestgörande, att uti Räkningar och Landsböckerna Bevillningen och öfriga Riksgälds-Contoiret tillslagna Ponder icke sam* manblandas med Kongl. Stats-Contoirets och andra Verks medel; men atr hädanefter, såsom hittills, gemensamma tJppbördsoch Afkort nings - Dera 14 Juli. nings-Längder foras öfver Slatsoch RiksgäldsContoiréts medel och Landsböckerna till veiification biläggas; alltså och i följe häraf hafvä Riksens Ständer beslutit, att öfver RiksgäldsCöntöirets medel för år 1816 och följande åreri visas särskild redo, så val af Uppbördsmännen soni uti Landsböckerna, samt ätt, sedan Summariska' Redogörelserna öfver Riksgälds-Contoiréts Fonder till Contoiret inkommit och der blifvit pröfvadé i älla de delar* sorn derstädes kunni contrölleras, bestyrkte afskrifter af de Summariska Räkningarna tagas uti Riksgälds-Coniöiretj för att sedan Eders Kongl. Majus Och Rikets Ka rnrnär-Ratt tillställas* soth, när Landsböckernä dit inkom fn i t j låter, genom vederbörande Revisions-Cöntoir, med dem jemföra ifrågavarande Summariska Räkningar; då Revisions Contoiret* så snart sådant blifvit verkstäidt, teCknar betyg å de uti Riksgälds - Contoiret förvarade Original Summariska Räkningar, huruvida eller i hvad måtto öfverensstämmelse eller olikhet förekommit; och få Riksens Ständer tillika i underdånighet hos Eders Kongl.
Den i Februari. tror det vara nyttigt, att en sådan framställning gores till Const.Utsk., på det denna fråga, som under 4 på hvarandra följande riksdagar utgjort föremål för strider och lifliga debatter, ma, om icke slutligen blifva afgjord, åtminstone så utredd, att öfvertygelsen, huru t>:n hör förstås och tillämpas, vinner stadga hos hvar och en af Ståndets ledamöter. Hr von Hohenhausen, Carl, uppläste följande: Då R. St:s Utsk. nu äro tillsatte, och till deras handläggning följaktligen alla inom Stånden hittills ventilerade, oafgjorda frågor blifva öfverlemnadeså får jag vördsamt anhålla, att till prot. få antecknad och till Const.Utsk. öfverlemnad min reservation emot R o. Ad:s genom votering den ?.o sisth Januari fattade beslut, att yrka Ilr Landmts propos. på den inom Ståndfit säte och stämma ägande Regeringsoch Högsta Domare-personalens uteslutande från bänkm:s-valen. Sä vidt jag förslår mitt modersmål stadga 83 §:n Reg.F., att grundlagarna skola i hvarje särskildt falt, efter deras ordalydelse, tillämpas; 23 §:n Riksd.Ordn., att Landtm, skall ställa sig till ovillkorlig efterrättelse Ridd.- Ordn.; och ändteligen säger denna Ridd.Ordn:s 18 § bestämdt, att vid bänkm:s-val skall utaf samtlige R. o. Ad:s närvar, hela antal hvar och en inlemna en sluten valsedel. Den af majoriteten åberopade 4< § Riksd.Ordn. stadgar, att tjenstgörande StatsMinistrar, Statsråd etc. ej kunna förnekas säte och stämma i sitt Stånds plena, med undantag endast för Statsrådet, då det utöfvar Konungslig makt. Den till uteslutande från bänkm:s-valet föreslagna ledamots-cathegorien är således, just genom 4' §:n Riksd.Ordn. i fuH öfverensstämmelse med ■ 8 §:n Ridd.Ordn., berättigad att deltaga i öfverläggningen och gifva sin röst. vid beslutets fattande, så snart hela Ståndet öfverlägger och beslutar.
Jag kan icke föreställa mig, att just alla de Statsrådets prottr, utur hvilka Utsk. hemtat sina anmärknrr, skulle vara så ofullständigt, så klandervärdt construerade, att blott skälen å ena, men icke å andra sidan, skulle stå att der uppfattas; och då jag tillika besinnar den ringa betydenhet, hvartill de flesta af de facta måste hänföras, hvilka utgöra föremål för anmärkntna ; så nekar jag ej, att intrycket häraf fört mig till en viss tvekan, om icke Utsk:s pluralitet, under nitet att framställa rådgifvarnes brister, kommit att lemna för liten uppmärksamhet åt sin egen pligt, att icke, genom ofullständiga uppgifter, föranleda lill förvillelse i beslut. Enär jag sålunda tillåter mig anse betänk, i sin uppställning icke öfverenstämma hvarken med grundlagens andemening eller ordalydelse, känner jag min pligt att gifva skäl för mig; och jag öfvergår alltså till bevisningen. Utsk. lägger rådgifvarne till last det tillstyrkande, med anleda hvaraf Konungen d. 4 Jan1836 gifvit sitt nåd. bifall till en uppgifven und. hemställan af nya Lag-eomiteen, med förklarande att den var väl grundad. Förhållandet dermed var sådant, att sedan R. St. hade i und. begärt, det comiteen skulle i sitt arbete icke allenast utmärka sådana, i 17.J4 års lagbok befintliga, föreskrifter, som förra Lag-comite'en ansett vara af ekonomisk beskaffenhet och derföre utur Den i Juli e m. 99 lagförslaget uteslutit, utan äfven uppgifva förslag lill stadganden i samma ämne, tjenliga att, em så nödigt ansågs, i de förras ställe i lagförslaget införas; och K. M. jemväl anbefallt nya Lag-comiteen att verkställa hvad Ständerne hegart; möttes comite'en af samma betänklighet, som hade föranledt förra comite'ens förfarande, nemi. alt 1809 års Feg.F. tillägger Konungen ensamt den ekonomiska lagstiftningen.
Enligt det utdrag af Länets markegångstaxor för åren från och med 1827 lill och med i83r, som finnes denna Berättelse bifogad, liar medelpriset å ett Mansdagsverke under denna tid utgjort 2,4 s^* 9? r:st Banco och således i det närmaste bibehållit samma värde, som under de föregående fem åren. §: 3. Näringar. Jordbruk. Hvad angående jordens bruknings-sätt, Sädes-slagen, odlingen af Potatoes, Lin, Hampa och Humla samt Trädgårds-skötseln uti den förra Berättelsen blifvit anfördt åberopas nu, då i dessa delar någon förändring under de sednare åren icke ägt rum. Spannmåls-produktionen inom Länet är väl under vanliga, goda år uti jemt stigande, dels i den mon de, på Kongl. Majlis och Kronans bekostnad skeende storskiften fortgå och bereda tillfälle till införande af ett bättre ordnadt åkerbruk och dels i följd af de odlingar, som årligen verkställas; men vid betraktande af folkmängdens tillvext kan sädes afkaslningen ännu icke anses fylla behofvet i ett högre förhållande, än uti lörra Berättelsen blifvit uppgifvit, eller till nio tiondedelar af hvad för året erfordras. Då svagare skördar inträffa, hvilket i den sednare tiden flera år varit händelsen, åtminstone för öfre delarna af Länet, rubbas likväl delta förhållande emellan production och åtgång; och bristen måste fyl - las genom uppköp af spannmål från angränsande Län. Förbättrade åkerbruks-metoder och redskap eller mekaniske inrättningar till besparande af arbetskraft hafva under de sednare åren icke blifvit införde, med undantag af några tröskverk i mindre seala. jBoskapsskötseln befinner sig fortfarande i samma 6kick förra Berättelsen omnämner. Till förbättrande af Hästafveln hafva under de sednare åren LandtBeskällare från Strömsholms Stuteri sommartiden varit inom Länet stationerade, och ehuru denna anstalt hitintills af Länets allmoge föga blifvit begagnad, hvartill orsaken ligger i knapp tillgång på foder och i synnerhet på tjenlige betesmarker, är det likväl troligt, att i den mon nyttan af anstalten hinner utveckla sig, äfven allmogen skall inse och tillägna sig fördelarne deraf.
Staden eger för närvarande 24 egna fartyg, hvilka sammanlugdt draga 1,080 svåra Läster. - 11 — Handtvcrkerier och Näringar hafva under de sednare fem arén icke undergått någon anmärkningsvärd förändring. Staden eger, utom en Lärdomsskola, hvarest undervisningen hesörjes af en Rector och tvenne Colleger, en Vexel-undervisnings-skola med serskildt Lärare, inrättad och bekostad af Directionen för fattigvården, samt enskild Skola för omkring 5o Flickor af den fattigare klassen, hvartill kostnaden till det hufvudsakligasle betäckes genom subscription inom Samhället. Fattigförsörjningen fortfar att bestridas enligt det af Kongl. Maj:t år 1835 i JNåder fastställde Reglemente. Under loppet af ett år hafva 23,876 portioner soppa blifvit utdelade på en personal af circa 70 behöfvande dageligen. Sjukvården besörjes på enahanda sätt som förra Berättelsen omförmäler. Sölfvesborg. Folkmängden har sedan sist afgifne Berättelse, då den utgjorde 948 personer, ökats med 124» så att, enligt i838 års Mantals-längd, befolkningen uppgick till 1072 personer, deraf mantalsskrifne 704 och icke i mantal skrifne 368 , Handeln bedrifves af 17 Handlande. Bran vinshandeln är utmärkt liflig, hvarom, under sistförflutne åren, exporten på Stockholm vittnar. Egne större och mindre fartyg, till ett antal af i o, sysselsättas så väl med nyssnämnde som andra fragter på Utländska orter. Handtverkerierne idkas af tillsammans 58 Mästare, hvilkas rörelse inskränker sig egenteligen till ortens behofver, och afsättning på marknader. Till Stadens hufvudsakligare näringsutvägar bör jemväl räknas jordbruket, emedan Staden äger betydlig jord, hvaraf omkring /joo tunneland besittas under ägande rätt af Tomtägare inom Staden.
Emot Friherre Boijes yttrande, att Nationen skulle kunna disponera Bankens vinst, måste jag anmärka, att sådant från ingen rättsgrund kan ske, förr än Banken sjelf mot sina creditorer gjort Den 9 Ju lii f. rn. 87 rätt. Gerna skulle jag instämma med Herr Hjerta deruti, att utvexlingen genast kunde Lör jas, om jag ej befarade menliga verkningar af det ännu rådande allmänna misstroendet. Man har sett de strider, som inom Representationen förts om myntbestämningen, man ser ännu misstroendet så väl inom som utom RiksStånden om möjligheten deraf, huru oklokt attdå börja utvexlingen, förr än förtroendet åtminstone någorlunda återvunnits. Många, som ega capitaler, skulle skynda sig att taga ut silfver, och gömma det, i tanka att vinna derpå, samt först åter utgifva det, då de hunnit finna sitt misstag. En nu genast företagen realisation skulle onekligen göra en rubbning i allmänna rörelsen inom Landet. Många Capitalister skulle uppsäga sina capitaler, tillväxla sig silfver, och delta skrinläggas. Denna farhåga har gjort, att jag först föreslagit in växling af silfver, hvarigenom en större silfvermassa troligen kommer i rörelsen såsom mynt, och allmänheten blir öfvertygad, att Banken kan sjelf förskaffa sig sådant i tillräcklig myckenhet, och att tillgångarne verkligen svara mot behofvet. I ena fallet går silfver ur Banken, och sedlarne indragas; i andra fallet åter går det in i Banken och rörelsecapitalet ökas. Detta förhållande måtte vara välgörande för landet, och en öfvergångs-period inträffar, hvarigenom man parerar undan den stöt allmänna misstroendet i annat fall skulle gifva penningerö - 88 Den 9 Juli! f. m. reisen i landet. Om man misstror realisationen, så insätter man silfver i Banken, och i 6amma mån förs fark es siifvcrfonden, och påskyndas utvexlings-ögonblicket. Man har sagt, att den, som insätter silfver, har fördel deraf; det är sant, men ingen lider deraf, och allas båtnad påskyndas derigenom. Friherre Cederström, Jacob:
Maj:t inkommit med underdånigt Betänkande och förslag, angående förändrad organisation af Hvpotheks-inröttningarne i Riket, har, medelst nådig Skrifvelse den 13 nästlidne April, É. K. Maj:t, som lör sin del lunnil Kommitterades förslag vara i allmänhet ändamålsenliga, ölverlemnat berörda förslag till Rikets Ständers pröfning. Rikets Ständer hafva i följd häraf tagit detta ärende under öfvervägande och beträffande Kommitterades förslag till dels Förordning, angående en allmän HypotheksBank för Riket, och dels Förordning angående de allmänna grunder, som vid Hypotheks-löreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse gälla, funnit för godt gilla och antaga dessa förslag, endast med följande hulvudsakliga ändringar och tillägg, nemligen: l Förordningen angående en allmän Hi/potheksB an k för Fiket. § *• att i afseende å beskaffenheten af de obligationer, Statsverket genom Riksgäldskontoret skulle öfverlemna såsom grundfond för Hypotheks-Banken må till närmare 246 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse
Så vardt vår Natur: och så framföddes, i denna yttersta sphär, Menniskan; för att i sig hopfatta alla sphärernas samlif till ett sammandrag, hvaraf Guds Personlighet motsvaras; eller för att göra slik motsvarighet verklig medelst uppstigande från den omkrets, som är det af allt lif Sista, till den midtpunkt, som är det af allt lif Första. Sådant är, att, på det för henne möjliga sättet, blifva ett verkligt ”beläte” af Gud; hvilken, i omvändt förhållande, ständigt af sin eviga kärlek drifves, att från lifvets Första, – nämligen Sig Sjelf, – nedstiga till lifvets Sista. Föröfrigt säges om denna vår jordiska Naturverld lika orätt, att hon tillvarit från evighet och skall i evighet tillvara, som att hon börjat vid en viss tidpunkt och skall vid en viss annan upphöra. Det förra pläga de verldsliga Philosopherne påstå; det sednare, de mera välmenta än klyftiga Theologerne. Rätta förhållandet är, att hon har varit, och skall vara, i all tid; ty hon och tiden äro skapade tillsammans, och oskiljaktiga från hvarandra. Hon är till inom Tiden; samt derföre äfven inom den materiella begränsning, som kallas Rummet, och som står med det nyssnämnda inom-varandet i sammanhang. Rymder och tider, såsom utom oss varande, d. ä. såsom oberoende af våra inre lifs-tillstånd, uppkomma blott genom det utom-hvartannat-hårdnade skick, som tillhör den naturliga verlden. De högre verldarnes lif deremot, såsom ett absolut inre, har icke Tiden och Rummet utom sig; utan är sjelft utom Tiden och Rummet: det vill säga, befinner sig endast i Evigheten. Visserligen gifvas äfven der motsvarigheter till hvad för oss är Tid och Rum: emedan annars ingen individuell tillvarelse skulle der kunna finnas. Men jemväl dessa äro der i blott andlig egenskap; och således endast såsom rena allmänformer af vår åskådning, så beskaffade, att de städse och allestädes äro ingenting annat, än allmänna objectiveringar af våra inre tillstånd.
Med afslag å denna hemställan har Ridderskapet och Adeln bifallit Herr Skogmans i afgifven reservation framställda förslag: vatt Rikets Ständer, med anledning af betänkligheter vid den af Kongl. Majit beslutade fördelningen af flottans befälspersonal på två särskilda vapen, ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att bemälda nya organisations utförande måtte tillsvidare uppskjutas; medgifvande Rikets Ständer, att de för befälsoch underbefälspersonalens lönestater nu anvisade medel fortfarande finge till oförändradt belopp utgå; att då sjökrigsmaterielen, till följd af förminskning i antal och förändringar till beskaffenheten, numera ej erfordrade så stort antal befäl och underbefäl, som tillförene varit förhållandet, flottans officersoell underofficerskorpser måtte »förminskas till det antal, Kongl. Majit, enligt förhanden varande omständigheter, kunde finna lämpligt bestämma; anhållande Rikets Ständer, att Kongl. Majit ville, vid kommande riksdag, om den slutliga organisationen aflåta nådig Proposition; att det överskjutande antalet officerare och underofficerare emellertid måtte uppföras på en särskild reservstat, med bibehållande af alla nu innehafvande löneoch öfriga förmåner och med skyldighet att, om så erfordrades, bestrida stations-, varfsoch kompanitjenstgöring i land; att de officerare och underofficerare, som sådant önskade, måtte öfverflyttas på indragningsstat, med skyldighet att i krigstid bestrida den tjenstgöring vid någon af flottans stationer, hvilken kunde varda dem ålagd och vore svarande mot deras innehafvande grader; åtnjutande’ dessa officerare endast lön till nu innehafvande belopp, men hvarken tjenstgöringspenningar eller inqvartering, hvilket allt skulle bekommas endast under den tid de voro till tjenstgöring inkallade. » — Preste-Ståndet åter har, med ändring af hvad Utskottet i denna punkt föreslagit, för sin del beslutat, att Rikets Ständer, utan att ingå i pröfning af det förslag till förändrad organisation af flottans officersoch underofficerspersonal, som Kongl. Majit framlagt, bifalla, att de för bemälda personals aflöningsstater nu anvisade medel må fortfarande utgå.
Man säger, ait Sverige är fritt med glad sjelfkänsla betragta vi vårt Land, och länke: Här buros bojor aldrig mer \än en kort tid, någongång då Nationens kraft låg i dvala, då dess anda i löndom arbetade. Må det förlåtas mig, att jag om denna känslan af frihet, och af rättighet till frihet, nu med några få ord påminner, då jag går att tala om en boja, lagd på mina landsmän af ålder, under namn af Näringstvång , tala om en serskild art af den; * Den a i Maji. 83 na stora dass bojor, om de nu ifrågasatta Författ-' ningar, söm binda Sveriges Trävaruhandel. Jag betragtar de nämda Författningarne såsom band på fria människors verksamhet, stridande emot Lagprincip.*, så framt ej Statens väl dem oundgängeligen fordrat, än mer Stridande deremot , så framt Lagstiftaren tillåtit sig, att låta dem olika trycka Medborgare. Enkia äro, i det sednare afseendet, de grunder, som böra bestämma vårt omdömej tydlig är sanningen a£ den satsen, att skogens ägare ej endast derföre bör betungas hårdare än andra Producenter, att hans lott biet' en annan slags möjlighet af välmåga. Mer inveckladt är det torra afseendet, eller huruvida Statens interesse oundgängeligetl fordrar dessa Författningar; det föranleder mig till flera särskilta Ibetragtelser. Såsom orsaken till så väl ProdnctPlacatets bibehållande, som de inskränkningars, sorn Trädvaruhandeln är underkastad, uppgifves hufvudsakligen i Nödvändigheten att bibehålla activ handel och Coopvasrdic-flotta, dels för att äga Matro, ser åt ÖrlogsFlottan, dels för att ej vid afsättningenafvåra Producter kunnaprcjas af Utlänningen, dels lör att öka Landets förmögenhet genom fraktvinst. Jag tror att i alla dessa afseenden är bäst aft följa naturens anvisning. Ett Land, hvars kust är så vidsträckt, folket så passande till Sjömän, sorn våra skärgårds-provincers, kan aldrig sakna Matroser pller Coopvaerdie flotta, eller vid sina \ 84 Deli 21 Maji.
Egare eller Brukare af hemman, lägenheter, utjordar och den inom Städernes område befintelige jord, de der innehafva flere hemman, hemmansdelar, lägenheter eller andelar i Stadsjord, hvilka med deras både folk och dragare drifvas ocji skjutas, och äro belägne inom en mils afstånd från det stalie, der egaren eller brukaren är vistande, boende eller Mantalsskrifven, vare berättigade att blott på ett enda af dessa ställen utöfva Bran vins-till verk ningen för alla Hemmanen, Hemmansdel arne, Lägenheter eller andelar i Stadsjord tillhopa, och det till så stor pannerymd, som svarar emot hvad fur desse egendomars sammanräknade värde är tillåtet att begagna , under iakttagande för öfrigt af hvad bär ofvan i 3 och 4 Mom. föreskrifves. Pannerymden uppgifves vid Mantalsskrifningen för följande året, enligt, af Justeraren åsatt kannetal, med afdrag af 2 kannors kokrum för alla pannor till och med fyratio kannor, samt tre kannors kokrum för alia pannor ofver fyratio kannors rymd , hvarefter debitering sker, ehvad de äro inmurade eller lösa. Ej vare Skattskyldig pligtig, att vid Mantalsskrifningen uppvisa stamplingseller mätpings-attest, undantagande å Tackjerns-panuor, 254 Förslag• som ej aro stämplade; och eger den skattskyldi dige rättighet, att hänvisa till förra årets uppgifne pannprymd, likväl mot skyldighet att ansvara för uppgiftens riktighet. 7 Morn. Den Skattskyldige vare utan ansvar, derest pannan innehåller större rymd, än stämplingen utvisar, utan drabbe påföljden Justeraren. Skulle vid mätning af Bränvins-pannor stämpeln, vara något nött eller sliten, pligte ej egaren derföre , blott pannans rymd är enlig med uppgiften vid Mantalsskrifningen, 8 Morn.
Län anfört, att de uti Bohusländska Skärgarden boende Fiskare, sorn tillbringa ett för Samhället nyttigt och verksamt, fastän för dem sjelfve högst besvärligt lif, nu mera, genom fiskets årliga aftagande, skola råkat i allmän fattigdom, som i deras hemvist alstrat den största torftighet; i anledning hvaraf Motionairen hemställt, att, om för Fiskare någon Bevillning skulle ega rum, densamma måtte erhålla ali den nedsättning, som vore möjlig; varandes af Motionairen, såsom ömande skäl härtill, vidare andräget, att desse Fiskare, oaktadt Fisket de senare 10 till 12 åren minskats till x-3:djedel, ändock måste anskaffa lika dyra Fiskredskap och Båtar, samt att vinsten blefve för deras underhåll otillräcklig, enär populationen ibland dem vore ganska stark och stöde i Bilt. eill R. St. Uti. N:o 107. omvändt förhållande till naringsutvägarne ; hvarjemte Motionairen, efter en ytterligare beskrifning af tillståndet och åtskilliga förhållanden i Skärgården,föreslagit, att en fond utaf allmänna medel till ett belopp af 5000 P»dr Banco mätte ställas under vård af Konungens Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län, jemte valde Deputerade från Skärgårdsorten, hvilka medel borde användas endast för uphjelpandet af Storfisket och derigenom äfven Fiskarenas belägenhet, på det sätt, att desse, på bestämda, lindriga och garanterade betalningsvilkor, utreddes med tjenliga Skutor och Redskap, äfven då dessa senare under fiskandet förstördes; borandes, för största aktsamhetexi, fliten och ordentligheten, ett präsrnium utfästas, hvilket icke behöfde Vara stort, för att vinna deras Uppmärksamhet och täflan, Och hafva åtskillige RiksdagsFullmägtige från Rikets Vestra och Södra Kustprovmcer instämt uti Anders Danielssons berörde motion och yrkat, ej mindre nedsättning i Bevillningen, än Statsanslag för Fiskare i deras orter.
Kungörelsen af den 12 November 1831, borde af allmänna medel utgå, linge någon godtgörelse för dessa kostnader icke beräknas af anslaget till farsotens hämmande, utan borde Länets Ränteri, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes föranstaltande, annorledes i behörig ordning erhålla ersättning för de af ifrågavarande förskott inom nedannämnde städer och pastorat sålunda använda och derefter afförda summor, nemligen: i Uddevalla R:dr 413: 24. >— Marstrand . 106: 32. — Strömstad 63: — —. Morlanda pastorat 130: 8. —. Fössbergs dito 116: Carl Johans dito 174: Säfve dito 74: Örgryte dito 129: 16. —• Landvetters dito 24: —• — Lundby dito 70: 44. S:ma R:dr 1,423; 8. 5. äfvensom att, då förhållandet vore enahanda med följande uti samma Redogörelse likaledes afförda utgifter, nemligen: inom Morlanda pastorat för sjukvård R:dr 169: 40. — och för födo-ämnen åt fattige cholerasjuke 70: 18. 3. ■ 1 u» o» Tjörns d:o för sjuk-föda åt d:o 95: 12. samt inom Fössbergs d:o till understöd åt d:o 11: 12. och för en inköpt åder-snäppare 5: 16 12 S:ma R:dr 351: 34. 3. kunde ej eller någon godtgörelse för dessa utgifter medgifvas. Sedan härefter, å samtliga ofvan uppgifna städers och pastorats vägnar, dels besvär öfver den af Kongl. Commissionen sålunda ålagda återbetalning af berörde medel blifvit bos Kongl. Maj:t i föreskrifven ordning anförda, dels ansökningar i underdånighet gjorda om befrielse derifrån af gunst och nåd, så har Kongl. Maj:t, genom remiss af den 10 näst!.