Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridder. skåpet ock Adeln samt i Hedervärda Bonde Ståndet Riksdags Fullmägtigen Berg från Bohus Län yrkat, det ifrågavarande räntor, så väl som Hem. mansskatten i andre orter, böra des heldre utgöras efter deras Urgamla beskaffenhet och Värde' i persedlar, eller åtminstone med den af Longi, Krigs.Collegium tillstyrkte förändring i afseende på Myntvärdet, sorn i desse Provinser varande Rust' hållare få vidkännas skattens utgörande efter så* dan grund; hvaremot andre Ledamöter af bägge Stånden; och i synnerhet RiksdagsfullmägtigS från Skåne, jemte Börje Pehrson från Bohus Lä!1 trott frågt om npgon rubbning i räntornas af hör, dande, såsom nu sker med det gångbara Sedelrnyntet, icke böra ega rum och derföre bestridt all algard och vidare utredning huru oell på hvad sätt den skäligen kunde tillvägabringas, hufvudsak» - Stats-Utskottets Betänianden. i** sakligen utur skal, att desse Provincer, sedan de återkommo under Sveriges krona, år 1671 undergått förnyad refning och skattläggning, dervid Räntorna i penningar beräknades och bestämdes, samt derefter blifvit till Rustnings skyldighet efter denne förnyade skattegrund indelde, hvaruti någon ändring emot 80 $> i regeringsfor* naen icke kunde göras, samt vidare med E~tra Rotering i sednare tid besvärade: Åberopande bemälde Riksdagfullmägtige, till styrka för deras yrkande, de i äldre oell sednare tid härom gifne författningar samt deribland Kongl.
Sti y eiiaior: Fredrika-Breiner-Pörb~iiidets stil) endiekoniité liar geiioin frii Adlersparre erlikllit eii af &amp; grs förbiiii.dsinedleiiii~iar insainlad siiiniiia i äiidaniP11 att bereda fröken Selma Lagerlöf ett tillf alligt stipeiidinin för att hon iiG~ kunna odeladt iigiia. den iiiirimste, tidgn %t fiillbordaiiclet af sitt arbete s Gösta Berlings Saga ». Genom gBfvn friiii enskild person liar Förbundet tilldelat barninorskeeleven fi.u Ama Nikon ett ' resestipendiiiin af 300 kronor i och för en utliiiidsk studieresa. ' Preclrika-Breqner-Forbu~aclets Drii7ctre f orw7 forenin,gs styrelse har tillkiiiiiiagif vit, att de af Daga y s preiiiinieraiiter, som onska ei-hilla deii plaiiscli, iniieli %llande teckningar och beskrifning af föreningens saiiitliga modeller, so111 niedfölj t. » Idiins » februariniiimer, ltnnna gratis er1i; ~lla den samina 11 % Förl~nndets. ByrA. Preniiineranter i landsorten f % sig den p i, begiiraii tills#iid, ' iiiot insiiiidaiide till byrhii af ett &amp; öres f rimiirl&lt;e. Hvarjehanda i. kvinnofrågan. Viii * lagstiftning ont iiliteiislispsskiliisd var iimnet f ör ett disk~issionsiiiöte, so111 Föreiiiiigen f ör gift kviiinas egalideratt fredagen den 6 mars anordnat i Liikaresiillskal~ets lokal.
Och om desto nya R-kSgäldSscdlar ko-nma a>t wid upbör" u mrottag?rs lika med Ve nu »varande, eller mot ^ rabatte mot Banco mynter, kari icke något widare agio mellan detze sedlar och B-mconnyntet upstä, och således credit sedeln bibehålla sikt wärde. Som troll, gen detta projecr blir till Sratö-Utskottet rcmitteradt, önskade jaq att Ridderskap^! och Aoel» dctcrmitkerade förut, hwilket as ddste sörsiag Den gillade; det skulle mycket lätta Sraks-Ukfforlers göromäl och sortjkyndade ärendernes gang. ^ cis! sVsrä. HerrGreswen och Landt-Marskal k en. Som Banco Utfkotters utlät nide är be nrdt pa bor» der, sa kan wal för der närwarande icke kemist ske af Friherre ^äelsvsräs diktamen; uran sär jag i stället proponera att detsamma mätte företagas till discuvsion gemensamt med Srars, Utskottets Finance plan. Bifölls. ^ v Herr L a ndt-Ma r ska lk en. Hwad äter an, ela? Friherre Ick!jsncr»nrr'8 förflag om Medel för StalsEvnioiret kill 4:de quarralets ulgörand/, får jaq hem-, siaua om Ridderskapct och Adeln ej skulle finna Ban, qu n kun».;, för,kjula den dertill erforderliga summan. Friherre L.ifjsncrantr, I mitt här uplä, si - Derr iz december. 779 sie anförande till StakS-Utftokttts Prorocoll för' Ven 2Z sistledne Nowembcr h:r jag.wä! upgifwik huru lillgäng ffulle erhällas till fyllande as StatS-Contoire, s angelägnaste behof. Men som Högloft.
Jemte en oupphörligen sig ökande fattigclass, finnes nemligen alltid en dass, som genom det på allt flera händer fördelta arbetstillfället måste uttänja allt mer och mer sin lefnadskostnad, hvilken i sig sjelf är obeskrifligen elastisk och sorn söker ännu täfla inora sig om det gemensamma arbetet, lill dess nedsättningen i lefnadskostnaden för den ene efter den andre nått sin gräns, då de ingå inom fattigclassen. Det är just denna förberedelse till fattigclassens förökning, hvilken oupphörligt föregår inom arbetsclassen, som egentligen utgör pauprismen. Pauprismen föijer således helt och hållet mathematiska lagar, och hade man noggranna tabeller på arbetstillfällets tillökning — hvilket åtminstone approximativt icke vore omöjligt — liksom man har tabeller för populationens tillökning, så vore man i stånd att följa pauprismens gång och rörelse, minskning eller tillökning, hvilken man nu endast känner genom de fattiges faetiska tillökning; således för sent. Orsaken na, hvarföre pauperismen är en nödvändig följeslagare af civilisationen, är att civilisationen, isynnerhet den moderna, har åstadkommit en större agtning för menniskolif, en ordentlig och allmän helsovård, stora anstalter mot farsoters utbredande, hvaraf en af de mest förstörande, kopporna, är i det närmasle utrotad. Krig blifva småningom sällsyntare, eller föras de med mera mensklighet än förr. Friheten att gifta sig är Större och åtkomsten lill ett näringsfång är lättare. Sålunda har civilisa - 4 Banco-Utskottets Utlåtande, iF.'0 148. tionen bidragit att till en förvånande grad öka populalionen, och om den ej i samma grad ökat arbetstillfället, så är klart, att civilisationen måste vara en orsak lill pauperismen. Nekas kan väl icke, att äfven arbetstillfället ökat sig genom civilisationen. Ett af civilisationens förnämsta sträfvanden är nemligen att öka productionen, och en ökad production förutsätter nödvändigt äfven ökadt arbetstillfälle.
cn 5*1 8 £§ B p^- —oq 2 0-3 r-B ° o» _ ? B r» ? (o t 0 5 ^» pr » »5 lZ o BS 3 p-05 10 e ^ <-f »—Cfq. £3 f-rt &3 ^ S Q-> ^ o> ö CO 10 - 3 p o - a p^ OQ v> & CO «-* 00 f-* g p «-» fp «-r t» p* g* S. 1 f f — 99 ta Sö re cL B -9 p cr tsi Ci CfQ 05 CD B 3T re • p fr] - O “3 B P I» P Co - pr tys as *"** »■S. i 0 Q. w *■“ so _ b M ® w a r Oir c tö W 51 5 fri c» _ 5>r o ■ m Co 2 •E; * W 3 r* »oj Sr år •< 0 f5 B *■3 O: •i V rt ft> cn O O: n s> *-5 »r 20® Crq fi9 < £P ►S SS . p ;s CD CD CD *1 CD 3 - CD 3 C/3 CD P CD 3 CD 2. P cn CO CO 00 co co co Ctf 00 OJ tJ w bJ w « o co C0<| ?r** . < p: 2. El a* 2L *-• 53 *1 co OQ « » » 5 rr *sl — “ o ST» re r 3 3 SL “ 3 g» §: » 3T "-22- STcr? re D. 3 — - re 3 S OS c “ • 10 5 § 5.V 1 m O CO < s g c/q * op: cro «T3 ** ^ r ^ s H 3 53 o. n vj to IH tj Wto OJ p M - -j C. v? 00 bt W^Vj - -1 OJ-p>. O}5® CS M f* M <-i OS w to co o CO 4^» •<• « • »4 •
Jag döljer icke den smärta jag erfar af att se, det 1823 års Ständers Constitutions-Utskotts första steg var ett afsteg från constitutioneh: och jag begär att detta Utskott, hvars fel är, i Grefve Gyllenborgs Memorial anmärkt, må öfver anmärkningen förklara sig, och med utlåtande inkomma, hvarefter vi torde få, genom votering, komma till vissheten om anmärkningens rigtighet. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Då ifrågavarande ämne ej kan afgöras utan re. miss till Constitutioijs-Utskottef, der jag är Ledamot, så anser jag öfverflödigt att dervid uppehålla mig Blott vid en omständighet vill jag fästa mig till förekommande af origtiga intryck. Friherre Boije har sagt, att ConstitutionsUtskottef vid denna Riksdag börjat med ett felsteg; saen jag kan ej finna, att Utskottets ar pen 18 Fehrucirii, betsmethod innefattar öfverträdelse af någon Lag. Ty någoa sådan finnes ej; intet ställe 1 Grundlagen kan uppletas, sora stadgar huru Utskottet skall arbeta. Alltsedan 1809 har praxis •varit att Utskotten delat sig i afdelningar, hvilka aro nödvändige för att kunna bestrida göromålen. Detta har äfven skett i ConstitutionsUtskottet* Det var forst sedan vi hade hunnit blifva öfvertygade om goroniålens mängd och sedan vi hade hunnit rådfråga vår, jag medger svaga förmåga, som vi besloto, att på flere divisioner genomgå den mängd af Protocoll, vi hafva att granska. Erfarenheten har äfven besannat, att hvad vi då dömde , är rätt. Väl har jag här hört, att till och med 4 månaders Protocoller kunnat läsas på en dag. Den erfarenheten äger jag ej, men väl den, att man på samma tid, ej hunnit med mera, än Protocollen för 5 dagar. Mep jag, ehuru ej van att åt hvilan eller någon annan kroppslig njutning uppoffra mer än en nödvändig tid, tror att vi behöfva ali deg tid, som kan oss lemnäs, om vi skola lorang
Liljencrantz tycktes hafva missförstått meningen med den af Hr Gr. o. Landtm, gjorda framställning, som icke afsåg det voter:s-prot., hvilket alltid efter omröstningen uplästes, utan det prot.-utdr. om beslatet, som, ifall Frih. Raabs förslag blefve bifallet, borde till Riddarli.Utsk. expedieras. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Då Hr Gr. o. Landm:s framställning nyss besvarades med Ja och Hr Gr. och Landtm, förklarat den vara med Ja besvarad, så torde icke något hinder finnas för voteringens fortgång, hvarföre jag anhåller att icke några nya ämnen nu mätte väckas, innan votering försiggått. Häruti hördes flere ledamöter instämma. Hr von Hartmansdorff: Då Hr Gr. o. Landtm, förklarat det plenum skulle slutas med voteringen, så hafva förmodligen åtskilliga ledamöter, i förlitande derpå, qvittat med hvarandra och gått sin väg. Om man likväl skulle efter voteringen företaga justering af prot:s-utdr. eller något annat, så tror jag det vore origtigt samt bestrider följaktligen att något annat än blott voteringen må företagas. Frih. Ffaab: Jag hoppas att icke Ståndet frångår det nyss fattade beslutet att prot.-utdr. får justeras. Då härvid Hr von Hartmansdorff frågade hvilket det beslut var, hvars vidblifvande nu påyrkades, förklarade Hr Gr. o. Landtm., att då, i händelse R. o. Ad. genom den blifvande voteringen skulle bifalla Frih. Raabs förslag, detta beslut i verkligheten kunde anses tillintetgjord! om icke prot.-utdr. ora detsamma blefve Rid - Den 11 Februari. 461 darli.Utsk. meddeladt, så hade han hemställt till R. o. Ad. om
(299) 19-ARIG, BILDAD FLICKA, OR EN BÄTTRE, anspråkslös flicka s, om EN ANSPRÅKSLÖST FRUNTIMMER gått sjuklassigt elementarläroT a T kunnig i enklare matlagning och villi v g erk o g c e h nom god familj önskar till hösten pla därefter aflagt småskolelärarinne E - m f vä N FRISK, verkligt rar, mörk gosse, 4 F a t t g å f r u n t i l l h a n d a, f i n n e s p l a t s n u g e - s o r dinna hos äldre ungherre eller en, önskar lärarinneplafs i skola eller en barnlös, barnkär ast i Göteborg i en familj på tre perso e n x e a r m E od m fa å m n., ilj fr v åg il a le r t o a m ing. Goda rekommendationer kunna för fam. ilj för att undervisa nybörjare. Svar l tes. ga honom såsom eget n Finnes hos hrr specerihandlancie. r. idare upplysningar genom korrespo ärkta » Anspråkslös » insändas till tidn. ens V barn mot en mindre summa penningar i ett (412) m om så önskas. Svar inlämnas ti » Karlshamn » i Karlshamn. (G.A.M.51235) d för allt. M. », Hernösand p. r. (370) LEDIG PLATS FOR holm. Begär prospekt. NORRKÖPING T LICKA, något undervisningsv., so 71ÖR DEM som ämna sig till KneippHUSHÅLLERSKA, on grundligt får lära sig hushållet. I U utNG o F mg. 8-kl. lärov, önskar till hö _E baden, Norrköping, erbjuder villa Goffin Befattningen såsom hushållerska h byte härför vill hon lämna undervisning p i lats gen i g o d fam. att underv. i vanl. Sök. något kun. i musik. intill Kneippvattenkuranstalten och restauravid Lunds hospital och asyl kungöres gått Handarbetets Vänners skola i Stock s ö - a n e p r. S v a r » D.
Om hon ändock haft någon att rådgöra med, någon att sluta sig till, men hon var ensam, alldeles ensam i en främmande stad, i för henne helt och hållet obekanta förhållanden, ett föremål för nyfikenhet, undran och prat. Men fröken Sundh visste att finna sig i omständigheterna, kanske mest därför, att hon hoppades på framtiden, och hon var glad åt arbetet, det hjälpte henne att icke känna ensamheten så svår. Hon hade beslutat att ännu så länge låta sig nöja med den lilla mörka, dragiga bodkammaren till bostad, nästa höst skulle en liten treflig lägenhet i närheten på ett par rum och kök blifva ledig — få se, om hon inte då skulle kunna få taga den i besittning. Friskt mod bara! På det hela taget gick det j u ändå inte så tokigt med kommersen, fastän det ju var endast ett fåtal, som köpte något, af de många, - som » tittade in » blott af nyrikenhet för att taga den » stackars människan » i skärskådande och se, hvad hon hade att bjuda på .. Att hon förstod att skylta, det hade man redan kommit underfund med, och hon visade sig ingalunda bortkommen, som man förmodat. Hon tycktes helt säker och obesvärad och hade en lugn, okonstlad värdighet öfver hela sin person. Hennes nobla, intagande ausikte och eleganta figur togo sig lika bra ut här, bakom disken, som i de kretsar, där hon förr hört hemma, och hennes sätt hade detta » lagom », som är så ytterst sällsynt att träffa på bakom disken. Alltid förekommande, aldrig påtrugande, och framför allt lika mot alla. Men ingen visste, hvad det kostade henne att betvinga sig, när dumheten, högfärden, brackeriet blefvo allt för svåra. Ett nästan omärkligt löje, som gärna velat brista ut i skratt, kunde då krusa hennes vackra, stolta mun, men harmens rodnad steg henne äfven stundom uppåt kinderna. En dag hade stadens grefvinna, född Jönsson, kommit in till fröken Sundh och bedt att få se på album. Hela lagret kom så småningom fram, och det var ovanligt vackert, ty fröken Sundh hade ett odladt estetiskt sinne. Här finns inte ett enda vackert album — sade grefvinnan afgörande — det är en af mina jungfrur, som skulle ha albumet, men inte ens hon skulle gilla något af dessa.
Följden Lief ock den, att den vidtagna åtgärden med tryckta Exemplars kringsändande tiM. Riks-Stånden af sig sjelf förföll. Emot denna erfarenhet vågar väl Utskottet icke hoppas, att alla de svårigheter, som hittills funnits möta verkställigheten af förenämnde handlingars nu åter föreslagna successiva tryckning och utdelning inom Behörig tid för det af Motionairen åsyftade ändamål, fullkomligen skola undanrödjas genom det af honom uppgifna sätt för ändamålets tillvägabringande. Att genom det ökade antalet af erforderliga Exemplar för den föreslagna utdelningen samt genom inberäkning i trycknings-ersättningen jemväl af de blad, som ofta nog kunna komma att lemnäs in blanco å de lösa, serskildt tryckta Handlingarne, äfven som genom det ökade biträde, hvilket i och för Correctur-läsningens verkställande med nödig skyndsamhet sannolikt torde komma att inom Expeditions-Utskottet erfordras, ökade kostnader till icke obetydligt belopp måste uppkomma, finner Utskottet alltför tydligt, för att genom detailerade bevis behöfva ådagaläggas. Då likväl Utskottet, lika med Motionairen, anser dessa kostnader fullkomligt uppvägas af den fördel, sorn vid det ifrågavarande förslagets tillämpning bör kunna förväntas genom det för Riks-Ståndens samtliga Ledamöter beredda tillfälle till både skyndsamt, beqvämt och fullständigt delfående af de till pröfning derstädes förekommande ärenden, äfvensom den derigenom möjliga och troliga tidsbesparing vid deras behandling, tvekar icke Ut - Expectitiofis-Utelottets Utlåtande, N:o 2« 7 skottet att hos Rikets Högloft. Ständer vördsamt tillstyrka förslagets antagande; och får alltså för möjligheten af dess ändamålsenliga verkställighet föreslå: t:o Att, på sätt af Motioliairen blifvit föreslaget, de från Kongl. Maj:t samt Rikets Ständers Utskott inkommande Acter genast tryckas hvar för sig, \i serskild Nummerföljd inom hvarje Samling, och med paginering inom hvarje Act, som innehåller ett ark eller derutöfver, samt blott förses, hvar inom sin Samling, med ordnings-nummer, som på hvarje sida upprepas i Column-titeln. 2:0
Alla dessa skolor ”tillsammans hade till lärjungar 2,251 gesäller och handlverks” lär lingar.” ”Efter dessa åsigter och grunder, har blifvit upgjordt det folkslag till Slat för Svenska Slöjdföreningens skola för arbetare, hvil”ket blifvit tryckt och lemnadt till granskning och behjertande.” ”Alt hos oss, såsom i Frankrike och England, och i alla länder, hela landels industrie begagnar hufvudsladen såsom skola ”för handlverks-skicklighetens förvärfvande eller utbildande, bevisas ”af Sv. Slöjdföreningens skolas matrikel, der personalen från landet ”och landsbygden tipgår till ända omkring hälften af Slöjdskolan ”besökande handtverkare.” Mycket har visserligen ytterligare blifvit anfördt, hvilket skulle vara af intresse och vigt alt höra, för dem, hvilka det upväxande släglets bildning ligger om hjertat, men tiden medgifver det ej, och jag anhåller således all fä tillägga några egna, mundlliga uplysningar. För alt kunna från en riklig synpunkt npfalla denpa fråga, bör man först och främst ihågkomma, ali en sådan skola, som den nu ifrågasatta, icke kan vara i gång annat än under några få timmar af dagen. Man bör erinra sig, att denna skola icke kan ställas i någon jemförelse med andra här i landet befintliga teckniska läroanstalter, vare sig Technologiska Institutet här i staden eller ilen s. k. Chalmerska slöjdskolan i Götheborg. I dessa läroanstalter äro eleverna antagna för liela skoltiden eller med andra ord, de hafva ingen annan sysselsättning ån att begagna sig af undervisningen derstädes. I Svenska Slöjdföreningens skola deremot undervisas med få undantag endast sådana personer, hvilka, sofian de Ilen 20 April. 233 under största delen af dagen medelst arbete förljenat sitt uppehälle, endast hafva en eller annan timme på aftnarne öfrig för inhemtandet af de kunskaper, som höra till deras yrke, hvarigenom de, hvilket ingalunda är mindre vigtigl att ihågkomma, dragas ifrån andra, föga gagneliga tidsfördrif, hvilka vanligen blifva en följd af sysslolöshet.
S3refmet af ben 14 Sluguffi 1784, förtoanblat lägerömalö»böterna till fängelfe mib matten ocf) brob i (fället för enfelt fängelfe: ocf) 2:0 att ‘Dvdbjfufmmrätten, emot all fuitb lagtolfning famt emot be< ffämba föreffriften i 9 § af ^ongl. förflaringen ben 23 Partit 1807 börnt - 48 - gefädeit Slnberfon till t>u56(ci 6öter för itererab fr>deri*förfeelfe, innan ban ännu unbergått ben beffraffntng, font för famina förfeelfe, förjta gången åtalab, blifmit ffabgab, få att gefällen 2lnberfjon, forn fafnat tillgång till böternaö gälbattbe, fått mtbfännaé bubbelt bögce anfmar än författningar ne mebgifma. Uti Ijäröfroer till .fong!. ?Dfaj:t ocb Siifetö ®ötba JjpofSlätt afgif* toen förftacing ^abe SSorgmäffaren Mellbin famt Slåbmännen 0d;ougb ocb cjpolmqmiff be anmärfte mittagen erfänt; äfmenfom brängen 2lnberö Olof* fon ocf) gefällen Slnberfjon uti inforbrabe utlåtanben affagt ftg allt arn fpråf på erfättning ocf) upprättelfe; hvarefter og)err £agmanttett ipebenff jerna,' uti flutligt memorial af ben 21 Siprtl ftjflibet år, öfmer ^milfet bemätte 33org* mäffare ocf) Ståbmän äfmen blifmit börbe ocf) ftg förflarat, prfat, att be£e, bmdfa uti be anmärfta åtgärberna beftagit, måtte, enligt grunberna i 1 <£ap.
Grefwe Cronstedt ingifmet Memorial, och någon inskränkning i detta afseende tillstyrkt. Den andra tvid 37 A äsyftande en tydligare redaetion, har söranlätit Utskottet att härmed wördsamt förestå den förändring i nämnde 8, att tvid slutet i stället för orden efter honom mä införas: efter hans asgäng, samt efter ordet Stamfadrens tilläggas: efter förstfödslorätten. I anledning af den tredje tvid 102 § får Utskottet tillstyrka det projecterade tillägget i Aen efter orden i tjenst warande Presidenten: skulle sä hända att sä manga af Riks-Rätteus Ledamöter äro ^ af laga förfall eller jäf hindrade att deltaga , i dess öfiverläggningar och beslut, att de öfi rige ej utgöra Tols, äligge da Ordföranden i att i stället till Ledamot i Riks-Rätten kalla 1 den EmbetsmanAnom samma Werk, som är näst i ordning efter den hindrade, eller oek, l om detta med de militaire Ledamöter inträffar, den äldste General eller Amiral, som af ! jäf eller förfall ej hindras. j De öfrige fran Högloft. Ridderskapet och Adeln inkomne påminnelser får Utskottet här nedanföre ^ upptaga och i korthet bcstvara. Wid § 4 anmärkes: att Konungen blifwit lemnad rättighet att utivälja sitt Stats-Räd utan närmare bestämmande hwilka personer dertill ina kunna antagas. Sivar: Den som skall taga råd synes äftven böra wälja xadgifware. Stats-Nädens erforderliga gualification är i Aen pa det tydligaste bestämd. Z 6. Att Oeconomiska ärenderne, hwilka 392 Expeditioner till Riks-Ständen. nu blifwit fördelade pä Caineraloch FinanceDepartementen, kunde lämpligast bestridas af en enda Stats-Secreterare. Sivar: Regeringsärenderne fordra ett redigt behandlande och en oafbruten gäng.
För min del anser jag delta orimligt, såvida transporten sker inom 6 månader frän den dag, dä köpet skedde, ty om en köpare öfverlåter en egendom på en annan, och denne på en tredje, drabbar den siste köparen hela lagfartskostnaden, hvarigenom honora tillskyndas en högst betydlig utgift. Det kan icke vara Staten värdigt, alt för besittningen af fast egendom fordra af förvärfvaren en utgift, såsom en afgift för det skydd, Staten lemnar honom, och en afgift som är så betydlig, enär Utsk. föreslagit att hvarje föreg:de transport, skall med serskild karta beläggas. På sätt jag sista gången hade äran yttra, har inom Högsta Domstolen den mening gjort sig gällande, att en sådan dubbel kartering icke skall ega rum; och jag finner icke något skäl, hvarföre lagstiftningen skall antaga grundsatser, hvilka äro i rak strid med dem, lagskipningen på billiga grunder hittills följt. Jag vågar således tillstyrka R. o. Ad. att afslå Utsk:s tillstyrkande i detta fall. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Då detta ärende förra gången inom detta rum förevar, sökte jag att vederlägga den siste talarens yttrande derom, att det ifrågavande förslaget står i rak strid med lagskipningen. Sjelfva det dokument, som innefattade den af Högsta Domstolen uttalade åsigt, fanns då att härstädes tillgå men nu är icke så förhållandet, och den värde talaren hade förra gången kunnat taga kännedom om innehållet af nämnde dokument, derest han så önskat. Deraf inhemtades, att lagskipningen ansett den siste köparen icke kunna åläggas, att erlägga den för de Den 19 Juli f. m. de föreg:de köpen belöpande Chat ta Sigillata, men häraf följer alldeles icke, att för dessa någon Charta Sigillata icke skall komma i fråga. Jag bestrider således, att någon strid förefinnes emellan de äsigter, Ulsk. uttalat, och dem, som inom lagskipningen gjordt sig gällande.
Prot. 1845, 4 Sami. 2 A/d. 7 Haft. 1 2 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet., N.-o 31. derdåniga skrifvelse uttryckligen nämnda, ansåges innefattade bland den materiel, bestående, utom hästar, af bevärings-, remtygsoch utredningspersedlar m. m., livars underhållande i krigstid skulle utgöra föremål för förslaget till ruslbållarne, än ock att samma förslag icke för närvarande rörde Jemtlands Bäst-JägareCorps irsta sqvadron eller Bobus Läns Regementes Södra eller Rusthållsbataljon, enär den förres materiel underhölles, genom Krigs-Collegii försorg, af den så kallade Jemtlands Reserv-medels-Cassan , till hvilken rusthålls me med penningar utgjorde sina rustnings-praestationer och den sednare, eller Bohus Läns Regementes Rusthålls-bataljon, blifvit, till följd af Kongl. Majrls Kådiga Bref den i\ November 1842, försatt på Infanteri-fot för en tid af jo år, under hvilka bataljonens bevärings-, remtygsoch utredningspersedlar bekostades af Kongl. Majrt och kronan, samt beklädnaden af kronan och rusthållare till hälften hvardera, låtit för hvarje af de öfriga indelta Cavalleneller från Cavallen' till Infanteri förvandlade Regementen och Corpser, med ledning af sednaste upphandlings-pris, approximativa calculer öfver värdet å ryttarehästen samt alla till ryttarens eller soldatens personella och hästutredning hörande persedlar upprätta och till Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande afsända, med föreläggande alt, på sätt och i den ordning, Kongl. Maj:ts ofvanberörde Nådiga bref den 11 Mars 1841 stadgade, infordra de rustandes yttrande öfver det af Rikets Ständer framställda alternativa förslag.