Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande M SO - tens nedsättning till % af dess fordna belopp, utan j t terligare genom den öfvervigt, hvilken jordbruks-inlresset egt inom Utskottet, sänkt sin bevillning till 75 öre eller 34 procent å hvarje 100 R:dr antagen jordafkaslning och deremot höjt den till 1'4 procent på all annan fastighet, samt bibehållit den vid 1 procent på inkomst af lön, handel och annan rörelse. Desto mera påtaglig är orättvisan härutaf, som icke endast penningelöntagarnes inkomst är fullkomligt kontrollerad, utan äfven värdet af städernas hus genom brandförsäkring och hyresn.edel i det närmaste kändt, då deremot afkomsten af jordbruket är alldeles okontrollerad Genom sådant ovedersägligen obilligt förslag, om det lyckas vinna framgång, har 1860 års Bevillnings-Utskott, mera tydligt än något föregående, gjort sig skyldigt till den förseelse, hvilken man tillvitat föregående Bevillnings-förordningar, att de genom den orimligt höga bevillnings-procenten antvdt, att man ingenting allvarligt dermed menat, och alt man icke ville hafva den strängt tillämpad, helst vid jemförelsen emellan densamma och den oskäligt låga minimi-larifen för heminansvärdet. Den nu antagna behållningen, icke mera än 3 procent af jordvärdet — en uppenbar osanning — blifver en välkommen anvisning för den skattskyldige jordbrukaren att till länge öfvade konstgrepp, hvarigenom han förut kunnat undandraga sig en stor del af sina medborgerliga förbindelser, uppspana och lägga nya, hvartill han i författnings—förslaget nog skall finna anledning.
Utskottet kan härvid icke glömma, att en vis Regerings Nådiga afsigter, tillkännagifne för Folket, sällan förfelat det dermed åsyftade ändamål, och Utskottet drager häraf deri tillfredsställande slutföljd, ätt en Nådig uppmaning till städernas Innevånare af den beskaffenhet, Utskottet föreslagit, skall medföra en förmånlig verkan, särdeles om Kongl. Maj:t dermed täcktes förena det Nådiga förklarande, att de städer, som icke ingå på upprättandet af tjenlige byggnadsoch brandordningar, vid uppkommande eldsvådor, ej må kunna påräkna något allmänt understöd, såsom förut blifvit stadgadt, i anseende till kyrkor, hrilka, utan att vara brandförsäkrade, afbrima. Dock varder detta allt Riksens Höglid. Ständers egen upplysta pröfning vördsant undersläldt. Stockholm den 5 Åjril 1823. Besv. och Ekon. Utsk. Betftnlianden. l£i N:o 48. Ankom d. II April 1823. Betänkande, rörande vacht fråga derom, att Lands-Fiscal er icke annorlunda, än efter föregången ransakning och genom laga Dom, mätte kunna från sina tjenster skiljas, eller ock desse Tjenstemän komma att alldeles upphöra. tinder den 3:dje i sistvikne Månad har Hederv. BondeStåndet till Utskottet remitterat ett af RiksdagsFttllmägtigen från Jönköpings Län Anders Sandsten afgifvet så lydande Memorial. ”Justitie Cancellerens rättighet att, utan Lagå Dom, kunna skilja LandsFiscaler från deras sysslor finner jag vara högst olämplig; hvarföre jag får ödmjukast föreslå, att detta måtte upphäfvas, och LandsFiscaler, likasom andre tjenstemän, efter laga ransakning och Dom afskttas, eller ock att dessa Tjenster alldeles upphöra; Ty hvad flit och skicklighet vill man vänta af Tjenstemän, som ständigt sväfva emellan hopp och fruktan? Hvad tänkesätt vill man begära af en lika lätt afklädd som påklädd Tjensteman? Och under hvilka åsigter förvaltar han sin tjenst?
Han grubblade icke på sina fångvaktares hårdhet, men örat förnam ur fjärran konungens förbittrade tadel. Hade icke han, statsministern, frivilligt ridit in till Poltava och sträckt värjan? Hörde han icke sitt eget folks förbannelser? Hemma i Stockholm krossade stenar fönsterrutorna i hans hus. Han såg sin hustru, fru Kerstin, packa samman alla de briljanterade ringarna och askarna och de många små silfverprydnaderna i förmaket, där audienssökande svenskar och främlingar fordom stått och väntat i hvar fönstersmyg. Han kunde se henne i nattens mörker åka från staden på vägen till Ängsö. Långa stunder kunde han inbilla sig att han själf satt i en svensk kyrkbänk och hörde prästen nedkalla Guds straff öfver den af utländingar mutade kungaförledaren Piper, som tillrådt de sista krigen och som af människoben byggt sig en väg öfver Ukrainas snödrifvor. De olycklige medfångarna hade blifvit hans enda vänner. Icke ens ett fädernesland ägde han längre, till hvilket han kunde längta. Han ensam kände beskyllningarnas orimlighet, men han kunde icke blottställa sin herre, icke yppa statshemligheter. Bruten stapplade han vid sin koja – en fånge som under landsmäns och främlingars smädelser måste dö tigande liksom han förr sett så mången namnlös knekt stupa i ledet. – Eders excellens, – sade Bredenberg, – många bref likt detta, som jag nu uppläst, hinna till Sverige, ja, till konungen, och det förmäles, att han redan lär vara halft blidkad. Tsaren har nu under hungersdagarna förmått eders excellens att skriftligen från grefvinnan begära en utbetalning af trettio tusen riksdaler till ändtligt friköpande ur fångenskapen ... Ångra inte det beslutet! Då skola onda tungor säga, att det sker af girighet. Med friheten kan allt på nytt bli godt som i de forna år. Piper svarade sakta: – Jag önskar ej de åren åter, på Christum all min sorg jag låter. Men i detsamma vände han sig, blodröd i pannan, och ropade med tunn stämma: – Hva’ tusan djeflar och böflar vill herrn egentligen?
För att icke genom något föregående beslut åstadkomma de olägenheter, som blifvit förespeglade, synes mig rätta sättet vara, wtt Hr Frih. o. Landtm., utan att framställa propos., täcktes föredraga utlåt, punktvis, då en hvar får begagna rättigheten alt yttra sig, ulan att något i förväg taget beslut kan inverka på en frånvarandes rätt. Hr Frih. o. La ndtm. yttrade sig förmoda, att Ståndet af den nu förehafda discussionen rör:de formen, funne, att Hr Landtm, svårligen vore i tillfälle att framställa någon propos. i afseende på detta föredragn:s-sätt. De flesta meningar tycktes vara ense derom , att utlåt, borde fördragas punktvis, men likväl med hvar och en förbehållen rättighet att yttra sig öfver hela utlåt.; och fick Hr Landtm., under förutsättning att Ståndet ansåg föredragningen på detta sätt böra tillgå, börja med att låta uppläsa ingressen i utlåt, allt intill första punkten. Ingressen eller den del af utlåt. Hr von Hartmansdorff: Nuvar. StatsUtsk. har framför de föreg:de den förtjensten alt hafva framställt alla hufvudtitlarna på en gång, eller statsreglerm i sin helhet, så vidt den rörer utgifts-sidan , men Utsk. har deremot det felet att icke hafva samtidigt framlagt inkomst-sidan. Föregående StatsUtsk. hafva åter haft den omtanken alt först för Stånden framställa statsregler:ns inkomster, hvarigenom man, då utgifterna kommit i fråga, har vetat hvad tillgångar man hade att bygga på, så att statsbrist-summan endast återstod att bestämma. Hennes belopp var då, så till sägandes, på förhand gifvet, när man med inkomsternas belopp jern förde anslagen. Den omkastning af rätta ordningen, hvilken nu skett, har ej tillförene ägt rum vid de riksdagar, hvari jag deltagit, utan inkomst-betänkandena hafva städse föregått utgifts-titlarna. Vid 1823 års riksdag uppgaf StatsUtsk. statsverkets inkomster den 19 April, uti sitt betänk.
Hvad sålunda förekommit skall i protokoll upptagas; och varde det, om äktenskapet är inlör Kronofogde ingånget, jemväl af vittnen bestyrkt. Det giftermål vare lika gildt som vore äktenskapet med vigsel fullkomnadt. Magistrat och Kronofogde åligger, att inför dem afslutade äktenskap hos vederbörande presterskap anmäla, på sätt om anmälan^ af vigsel för vigselförrättare stadgadt är. § 4. I fråga om den religion, hvari barn bör uppfostras, vare lag, som i 10 § af Kongl. Förordningen den 23 Oktober 1860, angående främmande trosbekännare och deras religionsöfning, sagdt är.” Kongl. Majit förblifver ltikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Louis De Geer. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JVS 32. 3 Utdrag af Protokollet öfver Juslilie-deparlements-Ärenden, hållet inför Harn Maj:t Konungen uti Siats-Rådet å Stockholms Slolt Fredagen den 27 Juni 1862, I närvaro af: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes-Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Ehnemark, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet ett inom Justitie-departementet utarbetadt förslag till ”Förordning angående giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare” samt yttrade: ”Vid föredragning den 20 Juli ISO i af underdåniga besvär deröfver, att ett
Så synes han hafva fattat Utsk:s betänk., så Frih. Palmstjernas yttrande, och så äfven mitt. Jag ber dock att i en enda punkt få svara honom. Han säger att i dessa mål är icke landshm domare ; ty om målet är tvistigt, så går det till domstol. Men jag torde få erinra honom derom, att det är i enkla och klara saker som väld förnämligast kommer i fråga; ty är saken tvistig, så ursäktas raan deraf att olika åsigter derom kunna finnas. Gr. Frölich, Gust. Erik: Till en början får jag anmäla, alt jag hör lill antalet af de landsh:r som emottager promotorialmäl. Jag anser likväl en stor skilnad förefinnas emellan att godvilligt emottaga ett sådant bestyr för enskilda och att lagligen vara dertill förbunden. Denna sak är redan så utförligt utvecklad af flere ledamöter, bland andra af Hr Akerman, att jag skulle kunna inskränka mig till att blott i allo förena mig med dem. Men en omständighet synes man dock under hela diskussionen, att jag så må säga, öfverhalkat, och den är, den stora ansvarighet och förökade uppbörd, som derigenom skulle åläggas K. bef:de. Landshm står nemligen i främsta rummet i ansvarighet för promotorialmålens lagenliga utförande med hvad mera dertill hörer, hvadan jag icke tror att detta bestyr billigtvis kan och bör honom i lag tillförbindas. Annat blefve förhållandet om t. ex. uppbörden, som naturligtvis alltid går genom kronofogdens hand, af denne sednare direkte insattes i landtränteriet; men derigenom förorsakades också den sökande ytterligare kostnader; och om den ena embetsmannen efter den andra skulle betalas för sin åtgärd, tror jag icke att den sökande i längden skulle dermed vara särdeles betjent. Jag får således bestämt förklara, att jag under intet villkor kan medgifva att berörde ansvar hvilar på K. bef:de. Man har sagt att detta ifrågavar. bestyr kunde öfverlemnas åt särskilde utaf K. bef:de förordnade ombud.
Äfven urhålkas hela kastanjen försiktigt att ej handtaget skadas. Korgen klädes med stanniol, (samlad und-.r årets lopp från chokladkakor, fina tvålar o. d.). Istappar. Af bomullsvadd formar man en tapp, rullar den i gummilösning och därpå i s. k. brillantine. Tappen fä- stes med knappnål i granen, naturligtvis i hängande ställning. Stenia. Storlekar finnas från 48 till 85 centimeter. Extra Tändstickslådor. Den yttre delen af tomma tändsticksaskar öfverklistras med glanspapper; på framsidans midt anbringas en passande bild, på bakväggens öfre kant borras två fina hål, ge nom hvilka en ståltrådsöggla fästes till hängare. Skjutlådan fylles med nämnarn och sättes i. Stenia. Kristalliserade korgar. Ståltråd viras med gamla garnrester och formas sedan till nätta korgar. Vatten kokas upp med tämligen mycket alun, korgarne hängas på en pinne eller strumpsticka öfver grytan, så att de riktigt äro neddoppade, men ej nå grytans botten. Upphängas sedan att kallna och torka, hvarvid alunkristallerna vackert framträda. Stenia. PAPPERSHANDEL ARTIFTCIETT KOLSYRADT KINSRALV. godt papper 100 st. kuverter « de uranter SVART HELYLLE BIARITZ, dubbel bredd å 2: 5 0 p r m t r August Carlson VESTERLÅNGGATAN 5 O DROTTNINGGATAN 61. pr mtr Expedieras till landsorten m o t efterkraf. 5 O 61 100 Se den större annonsen i n:r 25 för i år [1434] [2584] S Ä L J A S F5R i parti 6 0 och ö r minut. e. PROFVER SÄNDAS FRANKO. Läkareråd. Säkert Jacoba. Utan undersökning kunna vi ej säga, hvad detta är; sannolikt en kronisk luftrörskatarr. Vänd. ER till läkare för undersökning. Fru Josephine. Ingnid FLERE gånger dagligen en salva af 5 delar tjära och 5.delar zinkoxid på 100 delar diachylonsalva.
N:o 137. Motion N:o 135, om anslag för åstadkommande af tillverkning utaf jern vägssltenor inom riket. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 67. Motion N:o 136, örn beviljande af ett anslag å 150,000 R:dr för an läggning af en väg emellan sjön Bolmen och Wieslanda jernvägsstation. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Dansk man, om rätt för honom att i Sverige vistas och bosätta sig samt der idka handel, handtverk eller annat yrke m. m. Allm'. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 36, Mern. R. St. underdån. Skrifv. Danske och Norske universitetslärare och vetenskapsmän, om beviljande af ett årligt anslag å 8000 R:dr, för att användas till arfvoden för föreläsningars hållande vid akademierna i Upsala och Lund af. Motion N:o 112. Stats-Utsk. Utlåt. Dardel, Fritz Ludvig, Motion N:o 10, om beviljande af ett anslag å 25,000 R:dr för gjutning i brons af Professor Molins grupp ”Bältespännarne”. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 117, om stiftande af en lag angående efterbildningar af fotografier m. m. Dellen, om beviljande af ett låneunderstöd å 295,000 R:dr för fortsättning af Hudiksvall—Forsa-jernvägen till sjön. Motion N:o 26. Stats-Utsk. Utlåt. Diakoniss-anstalten i Stockholm, om beviljande af ett anslag å 44,000 R:dr till. Motion N:o 71. Stats-Utsk. Utlåt. Distriktläkaren vid Tumba bruk, om löneförhöjning åt. Motion N:o 149. Stats Utsk. Utlåt.
Vid voleringssedlarnes öppnande hafva befunnits 5o Ja och 67 Nej, hvarjemte 2 sedlar blifvit casserade, i följd hvaraf, såsom vilkor för District-General-Befälhafvares och Inspectörers rätt lill peusion, 10 års tjenstetid i nämnde egenskap blifvit fastställd. Femte Foter ingen. Den, som vill, att Rikets Ständer medgifva, att Kongl. Maj:t må ega att, af besparingarne å Titeln intill nästa Riksdag, anslå de till Gardes-Regementenas interims-stat erforderliga medel, voterar, Ja, den, det ej vill, Nej; Vinner nej, kommer berörde medgifvande icke att ega rum. Voteringen bar utvisat 46 Ja och 72 Nej samt 1 casserad sedel, i följd hvaraf den ifrågaställde disposilious-rätten icke kommer att medgifvas. Sjette Voteringen. Den, som, med gillande af Stats-Utskottets gjorde hemställan, anser anslaget för Cavallenoch Artilleri-hästars remontering, skoning, m. rn., böra nedsättas till 28,000 R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; Vinner nej, kommer samma anslag att uppföras till enahanda belopp, som för närvarande, eller 30,675 R:dr 32 sk. B:co. Förstärkta Stats-Utskottets Memorialj N:o 3?2. 5 Sora voteringen utfallit med 70 Ja och 48 Nej, så är ifrågavarande anslag bestämdt till 28,000 R:dr. Sjunde Voteringen.
Lagman» i Lag-Utskottet» ester Grefwe (ristenborp, Kostau kiwnninp, Rw 106 Grefwe 8trömkelt, klans strestrik kia» ralst, Lagman, i Lpeditionö - Utskottet, ester Friherre örnlköist, hostan VVilstelm, N:o 2189 »k klellin, Fullmägkig Herr von 8ckantx, (rustak, Expedjrionö»SekrckLrare. äerr Lörsta Del 6, L2 Den 29 April' Zerr 8l1kvertL^öIZ, d§ils, hade inlemnat ett memorial; hwilkei uplästeö sa lydande: Enligt de HusqwarnaGewärs-Factorie ar 1715 Nadigst förlänte privilegier, wid hwilkas osiörda begagnande ägaren försäkrades enär Faktoriet är t 757, uppå Riksens Ständers w»d 1756 ars Riksdag »n« derdäniga tillstmkan, upläts till afledne öswer-D>« reclenren kreäric kllai en preus, att som annan dest tvälfangna egendom bruka och warda, aro arberare derwid fritagne frän erläggande af mantals-pell, uingar 06) bewillning.
Morens förslag må det tillåtas mig anmärka, att uttrycket: hvilka (nemi. reglementen) "i öfverensstämmelse med banklagen blifvit uppgjorda,” innefattar, utom det förut anmärkta anspråket på infaillibilite', äfven det lilla felet, att vara högst oegentligt; ty när man närmare undersöker banklagen, finner man de hufvudgrunder, hvilka deri upptagas, så få, att icke säga fattiga, att ett uttryck, som synes innebära, att banklagen varit det förnämsta rättesnöret för uppgörandet af reglementet, i sanning säger alltför mycket. Hr Ilelledays i reservationen upptagna förslag innebär den skiljaktighet mot Doct. Moréns, att han icke alls omnämner banklagen af d. i Mars i83o. Dessa båda förslag innefatta således 2:ne ytterligheter : den ena lägger banklagen till basis för reglementet, den andra utesluter densamma. Månne då icke mitt, hvarmed Utsk:s majoritet, ehuru knapp, sig förenade, låg midt emellan och var det egentliga? Att icke strida mot banklagens grunder var det enda anspråk, jag ansåg reglementet kunna bära på sin panna. Efter sålunda fulländad utredning må det tillåtas mig ännu tillägga några ord. Några skriftställare hafva utbasunat hvilken ovärderlig tjenst jag gjort ministeren eiler Regeringen (jag minnes ej hvilketdera uttrycket) genom denna motion, hvarom nu är fråga. En annan har deremot påstått, att det var en slät tjenst. Efter en sådan contradiction står ingenting qvar. Dessutom är värdet af en tjenst en sak Och syftningen en annan. Gärdet kan sägas bero helt och hållet på receptiviteten hos den, som deraf skall draga parti. Att motionens hela syfte var uppfyllan - Den 4 M 3 ) fm - 35 det afen i lag fordrad formalitet, ett (på sätt förut är sagdt) tillknäppande af låset till det väldiga magasin af specialföreskrifter, som R. St. i sitt reglemente inproppat, det torde man nu nödgas medgifva; och kunde jag göra Regeringen dermed en tjenst, så vore det roligt att få veta, hvarföre jag ej bort det.
I afseende på Friherre Björnstjernas yt - Ven 13 September e, mt trande, att tvänne Stånd funnit ordalaget circa alltför obestämdt, så tror jag, att just på de skäl Friherre Björnstjerna ansett talande för vårt förra beslut, böre vi nu rätta oss efter de tvänne Stånden som antaga Utskottens sednare Betänkande såsom mera bestämdt. Jag får säle des tillstyrka bifall å Utskottens sista förslag. Friherre Djornftjerna: Om Ridderskapet och Adeln finner tjenligare att bibehålla den närvarande redactionen, skall jag visserligen ej fästa mig dervid. Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då de anmärkte uttrycken circa och till Jitt jemnaft utevarande belopp, icke syntes innefatta någon egentlig skiljaktighet, utan båda utmärka, att litet öfver eller litet under det'fast. stållde beloppet, icke borde komma i beräkning, samt Ridderskapet och Adeln tillförene icke bru. kat frånträda sine beslut i annat fall, ån någon gång, i anledning af ett RiksStånds derom gjor^ de inbjudning, men en slik inbjudning, uti förevarande ämne, icke till Ridderskapet och Adeln ankommit, ansåg Herr .LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess, i afseende å denna punkt, då målet förra gången förevar, redan fattade beslut. Bifölls. Och skulle den af Friherre Wrangel väckt* g&g t)«n 12 September e. ml ofvanberörde nya motion hvila på bordel till nästa Plenum. i3-.de Utöfver detta belopp må dock fedelftocJsen ökas emot inlemriacl valuta i guld och, Jilfver, afven forn genom, lån på LåneBancoCapitaler, Jamt ä exportable ejfecter, utöfver hvad hittills, per medium ifrån och med 1817 till och med 1822, vanligtvarit. Herr von Francken, Auguji, anförd? skrif* teligen: (Se Bilagan N:o 1.) Herr Hjerta:
Proposition, N:o 9. hvad anginge den afradsfrihet, som bergslaget ansetts åtnjuta för en del af koppartillverkningen, i underdånighet upplyst, huruledes bergslaget, såsom tills vidare ansedt för jordegare, men hvarom tvist vore anhängig, har del i en enda grufva utom Stora Kopparbergs grufvas utmål, Nikolai grufvan benämnd, men hvilket icke hindrat eller skäligen, äfven om bergslaget ensamt varit egare till densamma, kunnat hindra denna grufvas skattläggning, som också, i förening med skattläggningen af tvänne andra, enskilde helt och hållet tillhöriga, grufvor utom utmålet, blifvit år 1830 genom Kammaroch Tlergs-kollegiernes åtgärd verkställd, äfvensom, vidkommande slutligen koppartillverkningen af slagg, bergslaget i underdånighet förmält, att denna tillverkning, som äfven bedrifves af enskilde personer utan Bergslagets deltagande deri, nu mera nästan helt och hållet upphört, samt att slaggens ringhaltighet och den obetydliga fördel, som af denna koppartillverkning vunnits, men icke bergslagets privilegier, varit orsaken till den skattefrihet, som för slaggbruket vid Stora Kopparberget hittills åtnjutits; kunnande för öfrigt slaggbrukningen anses snarare skada än gagna bergslaget, alldenstund sådan koppartillverkning erfordrade en vida större qvantitet kol än maimsmältningarne.
A n v ä n d sådan föda, som N i genom försök funnit, att hon lättast får behålla, och gif henne mycket litet for hvarje gång. G i f henne äfven ett litet glas vin en ä tvä gånger dagligen. D:r], Från Aktiebolaget, häftet k 8 0 öre af ningarna. Se svar till E v a i n:r 3. Tirran. N i bör någon tid noga observera barnets Öppningar; en eller annan gång under denna tid kan N i ge barnet en dosis ricinolja. Afgå inga maskar, är ej heller skäl att använda maskkur. [iis6] j f. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. A. 2: 0 0, originaloch öfversatt engelsk text. ^0F " M o t direkt insändande af beloppet tillsändas häftena franko pr post. [H01] Atelier — STOCKHOLM. Prenumeration för hela året kan med endast 3 kr. 60 öre ännu ske. till tidningen. OBS. Annonsen införes blott denna gång. (G. 11115) [1455J med C o. [1469] På mitt förlag utkommet och är att tillgå hos alla Bok&amp; M u - sikhandlare: En ny, vacker, intressant romansamling (35 kr.) till 10 kr. Adr. » Rampris », Baggetorp. [1471] Ett til fäl e at köpa så Mit återkommer aldrig. A. Williamson, Stockholm. Vesterlånggatan 57, 1 tr. upp. IDUN 1390 ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher g r a t i s åt Iduns abonnenter och for uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. Dubbelt porto torde medsändas. TI och L. B \ s svar å frågan I I I. Dessa båda uppsatser komma äfven OBS. Ständigt lager af Flyglar efter hand att meddelas. Redaktion en. Schwechtens berömda &amp; briker. Pianomagasin. Frågor. GUST. Huru skall jag göra med en alldeles n y ljusgul s. k.
Xadarne Geoffrin milste underkasta sig sin dotters vilja och atersag aldrig de henne s&amp; kara vilnnerna, men sin dotter ovetande, skickade hon dem helsningar och försakringar om en ofbranderlig vansbap, - hon lat till och med tillst&amp;lla nhgra af dem vackra och dyrbara gåhor. Hon skamtade ofta öfver att hon var likasom under bevakning. " Min dottern, sade hon en g&amp;ng, " ar som Gotffrid af Bouillon, hon vill försvara min graf mot Efter uaigot mer an ett års aftynande, dog hon g8 hö- de otrogne ". Hon hade blott ett barn, en dotter, den nyss ornngmnda markisinnan de la Ferté-Imbault. Hon var en fullkomlig motsats till sin mor, likrasii harmonisk och sansad denna var, likash obettinksam och extravagant var dottern. - Elle parle comme un livre Composé par a n homme ivre, heter det i ett af de rn&amp;oga epigram, som Sinnu finnas kvar om Narkisinnan de la FertB-Imbault, och dctta t p k s vara en traEanide bild af hennes persoiilighet och begifning. N a d m e Geoffrin brukade saga om sin dotter: " Nar jag betraktar henne, tycker jag mig vam en höna, som kliickt ut ett ankäggn. Madame Geoffrins man ar föga känd, han var ej ens kand af sin hustrus krets, om man f&amp;r tro följande anekdot. Nilpon fragede en dag Madanie Geoffrin: " hvart har den tystlitno herrn tagit viigen, han som alltid satt der vid ena bordsilndan? " - ' Han ä r död. " - " Hsem var han? " - " Det var min man ", svarade Madame Geoffrin. E t t par anekdoter L [r det enda ininne, som fins kvar af en man, hvars förmö- genhet sB, ofta rilddade frAn sviirigheter personer, som ej ens kände igen honom.