Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sterblius-procent och räntor å förut samlade fonder borde fylla hvad derutöfver erfordrades, men, då sådant icke inträffat, ulan kapitalerne årligen måst tillitas, hafva vid Majstämma detta år stadens innevånare funnit sig föranlålne att till ungefär dubbla beloppet höja afgiflerna af person och bevillning till likhet med hvad före 1838 utgått. Inkomsterna upptagas i räkenskaperna för ifrågavarande fem år lill 22,895 R:dr 11 sk. och utgifterna till 24,487 R:dr Banko. Den kapital-förlust kassan under dessa år lidit, har varit föranledd ej mindre af ofvanomförmäite nedsättning i afgiften, än äfven förhöjda portions-priser, samt ökadt antal fattighjon å försörjningshuset och värnlösa barn, sorn af församlingen uppfostras, derföre kostnaden utgjorde år 1838 R:dr 942 men 1842 R:dr 1,219 Banko. Stadens polis och vaktbetjening har under sednare åren icke vunnit annan - 41 nan tillökning, än den i följd af vestra förstadens tillkomst erforderliga förstärkning af brandoch nattvakter med 6 man, hvilka, lika med de för staden förut antagne 18 man erhållit förhöjd aflöning med 33 R:dr 16 sk. Banko hvardera. Såsom vidtagne nya försigtighetsmått emot eldsfara kan räknas bildandet af en frivillig brandkorps, disponerande 3 egna sprutor och en Privatbanken tillhörig, icke större än att de af 2 eller 4 man kunna transporteras, samt öfverenskommelsen emellan husägare och ståndspersoner jemte ledamöterne i frivilliga brand-korpsen, att, vid inträffande storm och rnarknads-tillfällen patrullera nattetid inom hela staden. En istädernas gemensamma inrättning, till hvars bildande undertecknad, med biträde af flere för saken nitälskande män, lyckats väsentligen medverka, nemligen städernas allmänna bolag till brandförsäkring af lösegendom, har i Jönköping sin Cenlral-styrelse.
Utländska kapitalister kunna nemligen knappast antagas vilja placera små summor i många särskilda inrättningar; men kommanditdelegare få inrymmas endast till. bankernas halfva gruudfondsbelopp och då stora banker här i landet väl komina att blifva få, lärer något deltagande af utländska kapitalister på denna väg, der de ej heller i ringa ste mån få deltaga i förvaltningen, icke vara ajtt påräkna. Då Rikets Ständer af dessa skäl funnit bildandet af banker med begränsad ansvarighet böra medgifvas, hafva Rikets Ständer likväl ansett, att i allt fall vissa allmänna bestämmelser böra vid detta, liksom vid andra slag af företag, utaf lagen uppställas till allmänhetens betryggande mot de förluster, som genom sådane inrättningar kunna uppstå, och Rikets Ständer hafva derföre, för sin del, beslutat åtskilliga tillägg och modifikationer vid aktiobolags-lagens föreskrifter, hufvudsakligen såsom garantier, hvilka kunna ersätta den solidariska ansvarigheten. En sådan garanti innebär (jet af Rikets,.Ständer beslutade förbehåll, att dylik banks grundfond skall utgöra minst En million Riksdaler; ty, för att sammanbringa ett så betydligt belopp erfordras ett. icke ringa antal personer, hvijkas intresse manar dem att aktgifva på förvaltningen, som dessutom naturligen blifver föremål för en så mycket vidsträcktare offentlighet och uppmärksamhet, ju Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 184. 45 mera omfattande bankens verksamhet är. En annan hufvudsakliggaranti ligger uti den kontroll, som af allmän myndighet utöfvas; och Rikets Ständer hafva i detta afseende beslutat likartade föreskrifter, som för sedelutgifvande banker, äfven hvad angår bildandet af en reservfond, deponerande i allmänt förvar af en del utaf grundfonden samt inställande af bankrörelsen och bankens utredning när reservfond och tio procent af grundfonden gått förlorade.
Mannen ropade då ut detta helt högt, och alla skreko, att den lilla bilden skulle vara deras fälttecken. De förde upp honom på krönet af barrikaden och ställde honom där såsom ett baner. Bland dem, som försvarade barrikaden, fanns en man, som ej var en fattig arbetare, utan en lärd man, som hade tillbringat hela sitt lif på studerkammaren. Han kände all den nöd, som pinade människorna, och hans hjärta var fullt af medlidande, så att han ständigt sökte efter medel att förbättra deras lott. I trettio år hade han skrifvit och grubblat, utan att finna någon hjälp. När han nu hörde stormklockan, lydde han den och störtade ut på gatan. Han hade gripit ett vapen och gått med de stridande i den tanken att den gåta, som han ej mäktat reda, skulle kunna lösas med våld och makt, och att de fattige skulle kunna kämpa sig till en bättre lott. Där stod han hela dagen och stred, och människorna stupade rundt om honom, blod stänkte honom i ansiktet, och lifvets elände syntes honom större och jämmerligare än någonsin. Men så ofta som krutröken skingrade sig, lyste för hans ögon den lilla bilden, som under allt stridstumlet stod orubbad högst uppe på barrikaden. För hvarje gång han såg bilden, genomkorsades hans hjärna af orden: »Mitt rike är endast af denna världen». Till sist tyckte han, att orden skrefvo sig själfva i luften och började fladdra för hans ögon än i eld, än i blod, än i rök. Han blef stilla. Han stod där med bössan i hand, men han upphörde att kämpa. Plötsligen visste han, att detta var ordet, som han sökt efter under hela sitt lif. Han visste hvad han skulle säga till människorna, och det var denna fattiga bild, som hade gett honom lösningen. Han skulle gå ut i hela världen och förkunna: »Ert rike är endast af denna världen». »Därför måsten I sörja för detta lifvet och lefva såsom bröder. Och I skolen dela era rikedomar, så att ingen blir rik och ingen fattig. I skolen alla arbeta, och jorden skall ägas af alla, och I skolen alla vara lika. Ingen skall hungra, ingen skall frestas till yppighet, och ingen skall lida nöd på sin ålderdom.
Dan 29 April c. m. tili ett af Vettenskapsoch Vitterliets-samhället i Götheborg inrättad t naturhistoriskt museum; Wto 56, ang:de väckt fråga om understöd för utgifvande af Tunelds geographi; Wto 57, ang:de regleringen af utgifterna å riksstatens sjette hufvudtitel: Wto 58, angtde riksstatens sjunde hufvudtitel. Nto 5g, i fråga om utgifternas reglering under riksstatens åttonde hufvudtitel; Wto 60, i anledn. af Prosten Sylvans motion, om anslag af statsmedlen till en vid stora Råby i Skåne inrättad räddningsanstalt för vilseförda och moraliskt vårdslösade barn; Wto 6r, angtde regleringen af utgifterna under riksstatens nionde hufvudtitel; Nto 62 , angtde regleringen af utgifterna under riksstatens tionde hufvudtitel; Wto 63, angtde reglering af allm. indragningsstaten ; Hr Hjerta, Lar st Det har gått så bra med föredragningen af de föregående utlåttna, att jag förmodar, det kunde gå på samma sätt med de öfriga. Jag hemställer derföre, om det icke kunde vara skäl, att dessa äfven föredrogos, såvida ingen särskild ledamot hade någon speciel anledn. att begära något af dem på bordet. Hr von Hartmansdorff! Jag nödgas bekänna, att jag icke läst de betänkin, som nu äro i ordningen att föredragas, och ej heller en stor det af dem, som höra till statsi egleringen. Om så, enl. min förmodan, äfven förhåller sig med de flesta af Ståndets ledamöter, vet jag ej hvartill det gagnar att nu föredraga dem för blotta bordläggningen andra gången. Det torde vara åtskilligt liggande på bordet, som bör uppläsas, och Ståndet kunde sysselsätta sig med åhörandet deraf under den del af aftonen, som är qvar. Ånyo föredrogs Bevilln.Utskts betänk. Wto 10, i anledn. af Contracts-prostarne Sandbergs och Öhrnbergs motioner, om bestämmande af en brännvins-consumtions-afgift.
För åsatt fyrktal För skattskrifna personer. Debet. Credit. 1 Bostad. Namn. å i mantal satt å annan jordbrukså öfriga beskattMän. Qvinnor. å öre Riksmynt. Parti-summa. Hufvud-summa. Kontant. Rest. Summa. jord. fastighet. fö remål. Hör till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, 1862—1863, JVh 116. Litt. C. Formulär till Debetsedel. Fol. Proslen N. N. på Lugnås, Nordbo socken. För fyrkFör personer. å öre Riksmynt. tal. Män. Qvinnor. B:mt. K:dr. Debet. 1865 års Kommunal-utskyldcr. För i mantal satt jord 22S 8 20 — För annan jordbruksfastighet För annan jordbruksfastighet För personer — 11 — 50 5 50 d:o 12 Summa 46 95 Litt, D. Jemförelse-Tabell, utvisande huru fyrktals-sättning för olika beskattningsföremål skulle utfalla, enligt Utskottets förslag och enligt Reservantens förslag. Namn å person. Beskattningsföremål. Taxeringsvärde af jordbruksfastighet. Uppskattad inkomst, för hvilken be villning erlägges. Bevillning enligt Artikeln 2. Påfördt f y r k t a 1. Enligt Utskottets förslag. Enligt Reservantens förslag. För jordbruksfastighet. För andra beskattningsföremål. För jordbruksfastighet. För andra beskattningsföremål. Summa. För jordbruksfastighet. För andra beskattningsföremål. Summa. R:dr. öre. R:dr. öre. Prosten N. N Skrintorp, frälse, ett mantal 40,000 12 200 240 Kyrkolomla Hör lill Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Bet., 1862—1863, JYi 116. - *1 Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 118. 1 N:o 118.
I själfva verket utbildades också ett styrelsesätt, som trots alla mindre slitningar och med alla sina afvikelser från den svenska grundlagstillämpningen likväl förskaffade den finska autonomien ett slags erkänd häfd Alexander II: s landtdagsordning satte liksom kronan å verket, och den finska parlamentarismen kände sig för hvarje år, som gick, allt tryggare i sin förvärfvade maktställning. Men enannan sak är, om en grundlagsrevision, som nu påyrkas från ryskt håll, kan af böjas med hänvisning till Alexander I: s högst sväfvande » kejsarord ». I hvarje händelse förringas icke därigenom finnarnes moraliska rätt att få lefva under en inhemsk styrelse, som bättre tryggar deras normala kulturutveckling än hvad den ryska byråkratiens våldsamma införande skulle kunna göra. Från rysk synpunkt är det dock mindre fråga om att uttyda allehanda gamla handlingar än att häfda den ryska statsmaktens obetingade suveränitet. Hr Palme antyder denna kardinalpunkt, då hän (sid. 3.0) omnämner sitt samtal med en » bildad rysk man af hög samhällsställning », ehuru han eller hans interlokutör icke synes hafva insett, hvari saken egentligen består. Har Rysslands själfherskare eller har han ej rätt att en gång för alla afhända sig och sina efterträdare den obetingade myndighet, som han är skyldig att utöfva till den ryska statens gagn inom hela dess maktområde? Det förnekas af det ryska nationalpartiet. Däraf följer, att kejsaren blott kan gifva en del af riket en oktrojerad författning, som i händelse af behof utan rättskränkning när som helst kan återkallas. Intet annat land kan vara förenadt med det ryska riket på sådana villkor, att » det ryska folkets högste ledare », såsom slagordet lyder hos Aksakov, Katkov och deras lärjungar, inskränkes i själfherskardömets fullhet. t Han kan ej ålägga^sig några andra förpliktelser mot t. ex. Finland än sådana, från hvilka han äger att lösa sig själf, ty eljes skulle lydlandet binda Rysslands själfständighet, som endast representeras af kejsaren. Det må vara en underlig lära, och finnarne må ursäktas^ om de icke vilja finna sig däri.
Denna omfattande och rikhaltiga utställning var ock en af de vackraste, som Handarbetets Vänner haft att uppvisa, och utgjorde ett ytterligare bevis på det allvarliga och grundliga arbete föreningen nedlägger för den textila konstens höjande och förädlande inom vårt land. Professorskan H. Winge hade afven denna gång utstalt ett särdeles fint komponeradt och anslående arbete, nämligen ett par fönstergardiner, utförda på tunt, cremfärgadt tyg med bårder i flera farger efter allmogeniotiv. Bland öfriga arbeten, hvilka sarskildt tilldrog0 sig uppmärksamheten, vilja vi namna en större flossamatta efter mönster af professor Kronberg från dennes bekanta tafla dav vid och Saulr. En liknande matta, afsedd till julgåfva åt konstnären, var förra aret exponerad på Nationalmuseum. En bordduk af blått tyg med bårder pa gult underlag, efter orientaliskt motiv, samt ett utsökt fint kraggarnityr, venetianskt broderi i gult silke och guld, vor0 afven särdeles tilltalande, liksom ett par altardynor i gotisk och renässansstil. Detsamma kan ock sagas om ett kraggarnityr med bröststycken från Mockfjärd i Dalarne samt ett par praktfulla arbetsvaskor i turkiskt och indiskt mönster. Såsom e n nyupptagen stilart for året erbjöd en vacker Iarftsduk med kulörta linnebroderier efter. blekingska hangkladen stort intresse. Från Paramentutstallningen i Wien denna sommar funnos färglagda afbildningar af der utstalda föremål, konstnärligt utförda af fröken Sofia Gisberg, på beställning af Handarbetets Vänner. Till en stolslangd i romanskt mönster hade motivet tagits från en dopfunt i Nationalmuseum. En rysk nationaldrägt med röda broderier på h i t t tyg var afven af god verkan. Utom de nu uppräknade sakerna, fans har afven ett rikt urval af modeller och öfriga arbeten af olika slag, s k o m gardiner af oblekt linne med allmogemotiv, stolslangder, serveringsdukar med inskriptioner, dukar, nya vafda hangkladen, kuddar i trensad flossa och andra broderier, förkläden, korgar och arbetsvaskor m. m.
Rikets Ständers Herrar Revisorer hafva infordrat förklaring deröfver, att till julgratifikationer åt 22 elever vid Svenska Trädgårdsföreningeus elevskola ett belopp af 165 R:dr R:mt blifvit af statsanslaget till nämnde skola under år 1861 utbetaldt. Styrelsen anser de s. k. julgratifikationerna endast utgöra en ringa tillökning i elevernas knappa aflöning för året, hvilken, om densamma blifvit under årets lopp fördelad, endast skulle hafva utgjort 62£ öre pr månad eller 2^ öre pr arbetsdag för hvarje elev, mot hvilken tillökning Revisorerue tvifvelsutan icke torde finna någon anledning till anmärkning. Styrelsen vågar också tro, att samma lilla tillökning, gifven i form af julgåfva, är af mera välgörande inflytande på elevernas flit och välförhållande, än om densamma månadtligen till dem utbetalats. Under sådana förhållanden, vågar Styrelsen i underdånighet hysa den åsigt, att detta belopp kunnat och bort af statsanslaget ut - — 295 — betalas, i synnerhet som Föreningen för skolans räkning sjelf, under samma år, fått vidkännas icke obetydliga utgifter, hvilka med fullt skäl bort drabba statsanslaget. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, A11 e r n åd igste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte: JOACH. ÅKERMAN, Ordförande i Svenska Trädgårdsföreningens Styrelse, och på dess vägnar. Stockholm den 13 Januari 1864. C. Pihl. Styrelsens öfver Alnarps Landtbrnlis-institnt underdåniga utlåtande, angående Rikets Ständers Revisorers vid detta Instituts räkenskaper m. m. gjorda anmärkningar. Underdånigste Memorial.
Herr Den 20 Juli. 1861 Herr Commerce-Badet Santesson anförer, att intet annat än ägande rätt formar verka en rättskaffens hushållning med Allmänningsskogarna, samt instämmer i hufvu Isaken med hvad Herr Stads-Majoren Westin samt Herr Borgmästaren Holm derom anfört, med tillägg, att Innevånaren på slättbygden aldrig kan öfvertyga sig om nödvändigheten att hushålla med sådan skog, hvars egenskap är att vara en gemensam tillhörighet, den ingen vill spara åt grannen; hvarefter Herr Commerce-Rådet yttrar, att orri af Kronans nu ägande Allmänningar och Parker några särskilta dertill passande trakter aftogos till Ekeplanteringshagar, och dessas vård uppdrogs åt personer derföre tillräckligt lönade, så skulle Staten häruti äga en vida större säkerhet än alla dess nu ägande Allmänningar, och om det öfriga blef upplåtet mot Skatt till odling eller försäljning , skulle härigenom, enligt Herr Commerce-Rådets tanka, en betydligare inkomst uppkomma för Staten, än i förväg låter sig förmoda, jämte besparande af största delen utaf nu varande Jägeri-Betjening, hvars bibehållande för Ekars vård å Privata ägor Herr Commerce-Rådet ej heller kan tillstyrka; föröfrigt instämmer Herr Commerce-Rådet med Utskottet, i afseende på dess yttrande rörande ett skyndesamt afgifvande af infordrade upplysningar ifrån Kongl. Majds Befallningshafvande i Eänen om skogshushållningens tillstånd med slutligt tillägg , att om Allmänningarnes delning eller försäljning ej skulle passa för vissa orter, sådant ej må uppehålla verkställigheten deraf med de öfriga. Herr 186a Den 2 o Juli. Herr Lagman Bönqvist erinrar härvid , att om det finnes Härader, sorn önska "bibehålla si? na Allmänningar odelade , det då må vara dem obetaget. Herr Borgmästaren Kjellander instämde med hvad om Aljmänningarnes delning blifvit an* fördt, och detta så mycket heldre, som Herr
Landtmannen vid inträffande af flera på hvarandra följande goda sädesår kan vara ur stånd att realisera sin spannmål och sålunda icke kan lösa den med contant, hvaremot skäligen antagas bör, att, då årets markegångspriå är högt, afsättningeii med Spannmål är både möjlig och lätt, så hafva Utskotten trott det rätta och billiga i denna fråga vara, att räntepérsedlarne ovilkorligen lösas med contant, då årets markegång är lika hög eller högre, än 5 års markegångspriset, men att deremot Räntegifvaren ensam skul* le ega uppsägningsrätten till persedlarnes leverering in natura, då årets markegång är lägre, än det uträknade lösningspriSet, likväl med skyl* dighet att derjemte contant erlägga skillnaden emellan det löpande årets lägre markegångspris och det uträknade fem års rnarkegångspriset, och Bih. till R.-St. 2 A/d, a Band. %\:st<i Haft. a j® StalsBev.- samt Oee.-Vtsh. Uti. N:o 128. att Räntegifvaren i båda' fallen betalar fors-1 lingslöneri. Denna ensidiga uppsägningsrätt i detta enda fall hafva Utskotten ansett oundviklig till ernående af det syftemålet, att all anledning till stridighet emellan Räntegifvare och Räntetagare ina aflägsnas, men derjemte godfgjord medelst den tillagda forsel-Iönen, hvarförutan härvid i betraktande bör komma, att Räntegifvaren icke sannolikt blottställer sig för obehagligheterna utaf en leverering in natura, då dermed jemväl är förenad en contant utgift, om icke en verklig nöd, i anseende till bristande möjlig afsättning, nödgar honom dertill; och då Jordbrukarens bestånd och välstånd är grundvalen både för Statens upprätthållande och Indelningshafvarens utkomst, så synes billigheten i detta fall högt påkalla hvad den stränga rättsgrunden icke skulle vilja medgifva.
Denna gång var det en enskild man, en köpman från Jakutsk Schalaurow, som föresatte sig att upprepa Deschnews berömda resa, och som för att nå detta mål offrade hela sin förmögenhet och sitt lif. Åtföljd af en förvist midshipman, Iwan Bachoff, och med en besättning af förrymda soldater och deporterade, seglade han år 1760 från Lena ut i Ishafvet, men kom första året endast till Jana, der han öfvervintrade. Härifrån fortsatte han den 9 aug./29 juli 1761 mot öster, alltid hållande sig nära kusten. Den 17/6 sept. seglade han kring det fruktade Swjatoinos, hvarvid han på andra sidan sundet såg ett högländt land, Ljachows ö. Först vid Björnöarna, dit han förts af en gynsam vind öfver isfritt haf, mötte han drifis, ehuru, efter hvad det tyckes, icke i någon synnerlig mängd. Men det var redan långt lidet på året, och han ansåg derför rådligast att söka vinterqvarter vid den närbelägna Kolyma-flodens mynning. Här byggde han sig en rymlig vinterbostad, som omgafs med snövallar, hvilka bestyckades med kanoner från fartyget; förmodligen var hela huset ej så stort som en torparkoja hos oss, men det var i alla fall länge det grannaste palats på Asiens nordkust, ofta omtaladt af senare resande och helt säkert af infödingarne betraktadt med häpen beundran. I nejden hade man rik renjagt och ymnigt fiske, hvarför vintern förflöt så lyckligt, att endast en man dog i skörbjugg, ett för den tiden synnerligen gynsamt förhållande. Följande år den 1 aug./21 juli seglade Schalaurow vidare, men vindstilla och ihållande motvind hindrade honom att komma förbi Kap Schelagskoj, innan han af den sena årstiden nödgades söka vinterqvarter. Härtill ansåg han den närbelägna kusten till följd af bristen på skog och drifved ej lämplig, hvarför han seglade tillbaka mot vester, tills han slutligen efter en mängd missöden den 23/12 september kom åter till sitt året förut vid Kolyma uppbyggda hus.
Emedlertid och som numera genom Rikets Ständers beslut är bestämdt förordnadt, att den räntespanmål, som till Kronans magasin inlefvereras, bör vara ren och strid, synes ett sådant förhållande sorn det 1111 anmärkte, icke vidare kunna inträffa. Vid 1835 års räkenskaper hafva Revisorerne icke funnit något alt erinra, utan få endast tillkännagifva, att förlusten å spanmålsförsäljningarne detta år varit 1,710 R:dr 47 sk. 7 r:st., hvaremot vins terne uppgått till 1,728 R;dr 38 sk. 9 r:st. F. d. Allmänna Magasins-Fonden. Räkenskapen, som för år 1834 är uppgjord i Allmänna MagasinsContoret och i Kongl. Kammar-Rätten granskad, utan anmärkning, är deremot för år 1835 författad i Revisions-Contoret för Allmänna Magasins-Ärendernes utredning, men saknar anteckning om undergången — 32 — revision i Kongl. Kammar-Rätten, dit sistnämnde års hufvudbok först den 13 nasti. September blifvit aflemnad. Förhållandet med inkomster och utgifter är följande: Debet. Balance från föregående året: Behållningar och fordringar Diverse inkomster Återlefverering från Stats-Verket: Fastigheter Vinst på Spanmålslagret Credit. Balance från föregående året: Diverse omkostnader Afskrifningar af contante medel Dito af förlusten å SpanmålsExporten till Italien Förlusten på försålde och öfverlåtne inventarier Öfverlåtelse till Stats-Verket och Kgl. Krigs-Collegium: Balance till påföljande året: Granskningen af Fondens räkenskaper bar varit försvårad derigenom, att åtskillige Lands-Contor underlåtit att lemna Magasinsförvaitarne del utaf de afbetalningar, som å Fondens i räkenskaperne balancerade fordringar för erhållen undsättningsspanmål till Landt-Ränteriet influtit, hvaraf den skiljaktighet uppstått, att
Skrifvelse År.-o t8f föreslagit Rikets Ständer att, för denna gång, af blifvande behållna öfverskott på Stats-Verkets inkomster, en maximisumma af 233,333 R:dr 16 sk. årligen måtte för ofvannämnde behof till E. I\. M:ts disposition öfverlernnas. I öfverensstämmelse med den grundsats Rikets Ständer antagit och i underdånighet uttryckt uti deras skrifvelse af den 6 sisth October, rörande några med Stats-regleringen gemenskap egande allmänna frågor, hafva Rikets Ständer ansett någon anvisning pä öfverskolten å Stats-Verkets inkomster hädanefter icke böra ega rum, och således icke heller för ifrågavarande behofs fyllande; hvadan Rikets Ständer trott sig böra hvarje utgiftspost serskildt för sig nu pröfva. i5:o Hvad sålunda först beträffar tillökningen i anslaget för Arméens materiel med 90,000 R:dr, så står härmed i oskiljaktigt sammanhang frågan om de 70,000 R:dr, hvilka vid förra RAsdagen, sedan de ordinarie anslagen voro reglerade, för ofvanuppgifna ändamål ytterligare biefvo anvisade å öfverskotten å Stats-Verkets inkomster, och hvilket anslags fortfarande E. K. M. förutsatt såsom vilkor för de ytterligare behofvens inskränkande till hvad den Nådiga Propositionen innehåller. Rikets Ständer hafva tagit noggrann kännedom af de serskilda Förslag, som för beräkningarne ligga till grund, och hvaraf Rikets Ständer visserligen inhemtat, huruledes för de nu uppgifne materielbehofven, utöfver ifrågavarande 70,000 R:dr» skall erfordras ett ytterligare årligt anslag af 90,000