Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om antalet af de barn, hvilka behöfva skolundervisning; om dessa barns mer eller mindre behof af understöd i mat och kläder vid deras skolgång och mera sådant. Pastorn må nu vara Fransos eller Svensk, hvem är likväl mera än han i tillfälle att lemna nödiga uplysningar i denna väg? Kan någon auktoritet bär hemma göra det? Uller vill Hr Gr:n, efter han är så bestämd, vara så god och uplysa mig, hvem som skulle kunna lemna dylika uplysningar bättre än den som dagligen och stundligen sörjer för denna församling. Jag vet icke någon annan som skulle kunna göra det bättre, och ehuru jag ifrån början icke var sä öfvertygad om denna åsigts riktighet, så är jag likväl nu öfverygad, att ordet vederbönde är ganska rigligt begagnadt. Propos. till bifall å Utsk:s nu gjorde förslag utan förändring lilef härefter framställd och besvarad med starka Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. 21:sla punkten. Sedan underl. R i d da rh,-Sek re t., på förfrågan af Frih. Klinkowström, uplyst att näston underrättelse om de öfrige RiksStms i ani. af förevande Utlåt, fattade beslut icke ännu blifvit R. o. Ad. meddelad, anförde Frih. Klinkowström: StatsUtsk. har uti det nu afgifna Utlåt. visserligen frångått det förut gjorda förslaget och motionen, men det sätt, hvarpå Utsk. dervid gått tillväga, kan icke annat ån blifva föremål för anmärkntr. 3:ne RiksStånd hafva nemi. återremitterat Utsk:s föregale förslag i detta hänseende med förklarande derjemte, att deras åsigt vore att anstalter af ifrågavande ari icke kunna anses tillhöra kommunerna, och ali de boi de hafva understöd af Staten. Jag skulle tro, att StatsUtsk. bordt ställa sig denna åsigt, fattad af 3:ne RiksStånd, lill efterrättelse och rälla sitt förslag derefter.
Liksom vid flere föregående tillfällen har jag äfven i år haft nöjet undersöka medlemmarne af Iduns skollofskoloni, såväl omedelbart före afresan som vid återkomsten till hufvudstaden efter slutad sommarkampanj, och bifogar jag äfven denna gång en kortfattad tabell, hvilken bättre än ord tolkar det hälsobringande inflytande, som vistelsen på landet under härliga sommardagar utöf1 8 b a r n: 1 0 g o s s a r Vikt. N a m n vid afresan kg. Adamsson, Gustaf Björkman, Gunnar Jonsson, Anders. Längd vid återvid komsten afresan cm. kg. 21,5 % vat på stackars fattiga, sjuka och i så inånga afseenden vanlottade barn. En klokt planlagd välgörenhet verkar i dubbelt måtto välsignelsebringande, och att anordnandet af skollofskolonier måste betraktas som en synnerligen lycklig och praktisk form af välgörenhet, därom tror jag alla vara fullt ense. Jag skulle gärna efter besök på ort och ställe velat något närmare skildra Iduns skollofskoloni; en strängt upptagen tid har emellertid hindrat mig att i år sätta denna min plan i verket. Slutligen vill jag till Iduns läsarinnor ställa en varm uppmaning att allt fortfarande gynna och omhulda dessa skollofskolonier, hvilkas stärkande, hälsobringande och upplifvande inflytande jag här ingalunda särskildt behöfver påpeka. 122,5 152,5 Bröstbredd vid återvid komsten afresan cm. cm. 768: 75, från Arholma skolbarn 1: —; Systrarna K. i Lund 3: —; X. 5: —; Bede 2: —; Gamla vänner 2: —; H. o. W. Ekshärad, 6: —; Gerdas, " Att göra godt ... " Några betraktelser af Emy. (Slut från mr 34.) fpa |n annan liten episod, som vittnar om en viss fyndighet i tiggeriet och manar gifmildheten till noggrann uppmärksamhet, tilldrog sig för någon tid sedan i Stockholm. En resande ombads af en arbetsklädd karl att få ett tio-öres frimärke för ett angeläget bref. » Jag vill icke ha pengar, endast ett frimärke, » sade han allvarligt.
I fråga om det vid 1845 års revision framställda förslag, angående uppläggandet af serskilda räkningar för de i hvarje § utaf gällande reglemente bestämda anslag och tillgångar, hafva sistbemälde revisorer förklarat, att de instämde uti samma förslag, dock med de jemkningar och iakttagelser 2:ne bland fullmäktige, Professoren Bråkenhjelm och Grosshandlaren Berg, tillstyrkt. I öfverensstämmelse härmed borde alltså, enligt revisorernes åsigt, å serskilda konti uti Riksgäldskontoret^ hufvudbok uppdebiteras »hvart och ett anslag, som, till följd af reglementets före»skrift, ovillkorligen måste, efter skeende reqvisition, under årets lopp, af Riks»gäldskontoret utbetalas, äfvensom de villkorligen beviljade anslagssummor, hvilka, »jemlikt från Kongl. Maj:t ankomna nådiga bref, skola under året i stadgad ord»ning hållas vederbörande tillhanda»; och borde »följaktligen hvarje verkställd ut»betalning å sitt behöriga konti afföras samt det återstående beloppet, såsom »Riksgäldskontorets skuld vid årets slut utbalanseras; hvarförutan, till upplysning »om hvad i afräkning å hvart och ett anslag förut blifvit utgifvet, det ursprung»liga beloppet af samma anslag, jemte deraf, före årets början, skedda utbetal»ningar borde inom linien å det för anslaget öppnade serskilda konti antecknas.» Uti härefter afgifvet och 4847 års tryckta revisionsberättelse bilagdt yttrande, har Riksgäldskontorets kommissariat, under erinran om anledningen till och ändamålet med den öfver extra och tillfälliga statsutgifterna uppgjorde serskilda räkenskap, meddelat några närmare upplysningar om densammas beskaffenhet, samt uppgifvit hvilka anteckningar deruti borde betraktas såsom räkenskapens debet och hvilka utgjorde dess credit, hvarvid kommissariatet derjemte yttrat, att, om ifrågavarande »räkenskap på sådant sätt uppfattades och förstodes, torde någon giltig anmärkning mot dess uppställning icke böra ega rum.» För öfrigt innehåller detta yttrande hufvudsakligen: att revisorernes uppgift angående m. till R. St.
I anledning häraf, och då ofvanförmälde tillökning uti Ledamöter nes antal synes böra föranleda till en motsvarande '"jämkning af giÄndeme för deras utväljande, får Banko - UtskojP^t hos Riksens Ständer anhålla , att inom hvardera RiksStåndet må bestämmas huru härmed för framtiden tillgå bör , på det stadgande derom må kunna inflyta uti den Nådiga förklaring öfver 16 §. af Banko-Diskont-Verkets Reglemente, rörande dé årliga Revisionerne, som Kongl. Majit, i följd af Riksens Ständers Beslut, uppå Banko-Fullmägtiges underdåniga anhållan , lärer täckas meddela. Sluteligen, och i sammanhang härmed, torde Riksens Högloll. Stäuder finna lämpeligt stadga, att , sedan Riks-Diskont-Verkets Octroy före detta tilländalupit och endast utredning af samma Verk nu mera återstån., Revisionen deröfver, som, enligt Reglementet, skulle laga sin början En månad tidigare än Banko - Diskont - Verkets , må hädanefter besörjas under samma tid genom Deputerade af de för sistnämnde förrättning utsedde Ledamöter, gemensamt med s:ne Reviso* 668 JBanXo-UisÅottets Betänkanden■ rer, som af de Private delägare, enligt förra vanligheten, utväljas. Det ena och andra underställes vördsamt dé Pespective Ståndens närmare upplysta ompröfning. ^ Stockholm den 23 Junii 1818. Rikets Högloft. Ständers sammansatta Statsoch Banko - Utskotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 12 funii, rörande behofvet af serskilde Penninge-Tillgängar till upphandling af Spanmål. Från samtlige Respective Riks-Standen har till sammansatta Statsoch Banko-Utskotten blifyit remitterad följande: (Här följer Kongl, Maj:ts åberopade Nåd, Proposition , hvilken, förut tryckt under N:r 28 i ltste Sand, sid. 339, på detta ställe uteslutes). Förenade
Betänkandcn, ^Ledamöter stadnat emot de 2:ne öfriga Ståndens, får Utskottet till Riksens Höglofl, Ständer hemställa följande alternativer. j:o Att, enär den vinst, som fean erhållas genom brännvinsbränningen med störrepannor, arvida betydligare, än den, som kan beräknas af brännvinstillverkning med mindre pannerymd, någon ändring uti afgifternas nu stadgade inbördes proportion icke böra ega rum. gro Att progressiv afgift väl bör bibehållas, men att, då skilnaden emellan 2 sk. och 2 R:d. per kanna uti pannerymd är för stor, bör, i händelse nedsättning i brännvinsbränningsafgiften kan beviljas, den progressiva afgiften nedsättas uti ett mera afpassadt förhållande till den vinst, som kan påräknas af brännvinstillverkning med större pannerymd. 19:0 Den olägenhet, man trott sig, i anseende tili fördelningen af bränningsrättigheten, linna uti olikheten mellan fardagsåret, som bestämmer tillträdet, och allmänna året, hvarefter afgiften beräknas, anser Utskottet icke vara af sådan betydenhet, att den föranleder någon härom skeende ny författning. Utskottet befarar, att den kunde leda till mer invecklade beräkningar och större omgång, samt tillstyrker derföre, att dermed må förhållas såsom hittills, och få bero på öfverenskommelse emellan säljare och Jiöpare eller emellan afoch tillträdande, Bes v. och Ekon. Utsk. Betänknnclen. 635 10 och 11, Då erfarenheten visat, att processer och svårigheter någon gång uppstått vid brännvinspannors afmätning och stämpling, enär bråk af kannan tages i beräkning; så tillstyrkas Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Majitunderdånigstanhålla om den nådiga förklaring, att afseende ej må göras på öfverskottet af en gifven tillåtlig pannerymd, såvida detta uppgår till fullt en kannas belopp. Men, beträffande påståendet, aLt den, som brännvinspannorna förfärdigat, äfven må de samma stämpla; så kan Utskottet icke sådant tillstyrka.
Det måste alltid vålla Staten förlust af arbetskraft och materialier, om det capital af konstförfarenhet, sorn från förflutna tider blifvit samladt, icke behörigen användes till nykomlingars rätta undervisning, och om, till följe af detta fel, mera materialier än eljest på lärospåner förderfvas, eller gå förlorade. Ingendera delen synes kunna undgås, om handtverksläran, genom Skråinrättningens upphäfvande, icke längre blifver grundlig och konstenlig, hvartill kommer den förlust i ordning, skick och sedlighet, som det skulle föranleda. Hvarje Handtverkare inom sitt hus, och hvarje Skråembete inom sin krets, kan utöfva på sina arbetare och medlemmar ett inflytande och en uppsigt, vida kraftigare än alla polisanstalter; ty den, sorn trotsar böter Den ig November f. m. Böter eller annat straff, fruktar dock merendels att blifva utstött från, eller illa ansedd bland, deltagarne i det yrke, hvaråt han sig egnat. Detta gäller för handtverk, såsom för alla corporationer. Förgäfves skulle man använda lagparagrapher, domare, embetsman och penningar till deras aflöning för att ersätta den disciplin, som af skråembetena, utan kostnad för Staten, vidmagthålles. a:n,e exempel på följderna af skråinrättningens uppliäfvande, vill jag, till undvikande af större vidlyftighet, anföra från andra länder. Det ena är Frankrikes, der skråembetena, såsom andra från forntiden bestående inrättningar, omstörtades af revolutionen.
Utan att vilja ingå i någon undersök ning om fördelarue af den medicinska undervisningens ordnande på det sätt komiterade föreslagit, får jag blott på den grund, att K. M:s beslut i detta afs. ännu icke är fattadt, och då komitén uppfört denna beställning i 3:dje klassen — ehuru åt denna klass blifvit gifven rubriken: »i hög grad af behofvet påkallade», — anhålla om bifall till Utsk:ts framställning i denna punkt. Gr. l)eii 21 Juli f. m. 24 1 Gr. Taube, Henning Adolf: Tvenne föregående talare hafva så väl framställt behofvet af det af K. M:t begärda anslaget, att för mig icke mycket återstår att tillägga. Hr Cederschiöld har påstått, att Medicinska Fakulteten i Upsala icke skulle blifva fullständig äfven om en ny professor utnämndes; det säkra är att den åtminstone blefve fullständigare än den nu är. För öfrigt synes mig, att man gör orätt i att sammanblanda denna särskilda fråga med den småaktiga striden mellan Fakulteten i Upsala och Carolinska Institutet i hufvudstaden. Oberoende af allt detta torde nödvändigheten af den ifrågavarande professionen icke kunna bestridas, och jag anhåller derföre om bifall till K. Mits Propos. i denna punkt. Frih. von Duben, Gustaf: Lika med Utskit anser jag visserligen, att med den ifrågavarande nya professionens inrättande kunde anstå tilldess K. Mit fattat sitt beslut angående den medicinska frågans lösning; men å andra sidan kan icke förnekas den stora vigten af fysiologiens studium och behofvet af en särskild lärostol i detta ämne. Om derföre sådan anstalt kunde fogas, att, såsom Gr. Hamilton nyss antydde, den blifvande professorn ålades att, i händelse af medicinska fakultetens flyttning till Stockholm, äfven flytta med hit, så tror jag K. Mits förslag kunde utan fara bifallas, såvida icke dervid förekomme, att en dylik profession, då fråga endast är om en sådan, otvifvelaktigt har sin plats bättre här i hufvudstaden, der rikare tillgång på erforderlig materiel för fysiologiska experimenters anställande finnes.
Instämt i Borgare-Ståndets beslut an - 393 Den 11 April. gående en underdånig anhållan hos Kongl. Majrt, att Landshöfdingarne må genom Circulaire förständiga Krono-Fogdarne i hvarje Län, att de äro berättigade, i och för sådana Privata Utsöknings-förrättningar, som af dem på eget ansvar verkställas, åtnjuta biträde af Länsoch Fjerdingsman inom Fögderiet. Alla dessa Protocolls-Utdrag lades till Handlingarne. Upplästes till Justering och godkändes Expeditions - Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående beslutne ändringar i Grundlagarne. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets under N:o 72 afgifne samt den 8 dennes på bordet lagde Betänkande, öfver väckt fråga om förändring uti det nu stadgade sätt för uppenbar Kyrkoplikts verkställande; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Betänkande gilla, med antagande af det deruti föreslagne irsta Alternativ, eller att Absolutionen icke må tillbakahållas blott af det skäl, att den till Kyrkoplikt dömde personens begrepp i Salighets-Läran befinnes vara inskränkte. Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken Ben 11 April. 399 härefter uppkommit samt emottagit kluhhan af Grefve Lewenhaupt, företogs till pröfning BevillningsUtskottets under N:o 7 afgifne samt den 8 dennes på Bordet lagde Betänkande, om en förnyad Chartae-Sigillatas-Förordning. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf:
Men skall hr Strömberg dubbleras af någon, måste det bli hr Janzon, hr Sellergren är omöjlig för denna roL Man betänke ju att den ädle grefven * sitter en god del ai andra akten och bara småpratar, småputtrar och småpokulenr för sig sjelf, tar då och då en knarrig djup ton, aå och da en klunk ur bägaren (orkestern genast: tipp tapp, tipp tapp, tippe tippe ti, Offenbach), läser vigtiga bref, högt dessvärre, anfäktas af gikten, liksom åhörame af giktarian, stultar kring i rummet, sätter sig igen, tar emot bud, affardar bud, och man böljar tro att hr Strömberg-Grefven tagit andra akten på entreprenad, emedan damerna och hr Forstén tycka den är för tråkig att agera med uti, då dessa sent omsider infinna sig, hr Forstén dock först efter ett oändligt trampe-tande.Körerna sjungas så att det är en skam åt det — att det icke är bättre musik att sjunga. Balettkåren är deremot icke så lyckad i denna opera sorp. annars. Icke vet jag om det är bristen på balettmästare eller förstyre, men alltnog det går icke som förr riktigt och pantomimen utfördes de aftnar, jag tagit mig till att skåda Trumpetaren, rent af dåligt. Naturligtvis undantar jag derifrån hr Sjöblom och iröken Westberg, som äfven i pantomimväg visade sig som goda konstnärer. Orkestern spelar denna singuliert instrumen-terade opera med mer intresse än man kan begära för en så ovärdig uppgift. Jag vet icke, om hr Henneberg, som haft besvär med Trumpetaren, är för mycket pietetfull att vilja bryta med k. orkesterchefernas sittande traditioner, men det vet jag, att flera musikvänner, vid underrättelsen om hr Hennebergs utnämning till sin plats, utbrusto: » Nå, då fa vi en kapellmästare som står, som måste stå » De bedrogo sig.
Det skulle ock blifva kinkigt för LandtMarskalken och andra, att skilja, hvilka som bäst borde hafva biljetterne, hvarföre jag tror, att alla de, som äga tillstånd att utgifva tidningar, borde vara berättigade till biljetter. Hvad de biljetter angår, som LandtMarskalken skulle utdela, är jag öfvertygad att, som Utskottet anfört, LandtMarskalken lemnar Utrikes Ministrarne företräde dervid, dock tror jag ej, att det skulle skada, om det bestämdes, att hvarje mission finge en biljett. Grefve Horn, Claes Fredrik: Jag är förekommen af Herr Crusenstolpe, och förenar mig i hvad Grefve Frölich yttrat. Grefve Frölich: Förekommen af Herr Crusenstolpe skall jag blott, lill besvarande af Grefve Gyldenstolpes yttrande, säga, att jag sökt en naturlig gräns, ej den onaturliga af en ziffra, utan den som utgöres af antalet af hufvudstadens redaclörer. Hvad beträffar Grefve Gyldenstolpes yttrande derom, att de biljetter, som redactörerne skulle få, skulle utdelas af LandtMarskalken, så måste jag bekänna, att jag ej så fattat stadgandet. Jag tror, att det vore lika obe - Den 8 Mars e. tn. 9* Lagligt för LandtMarskalken att äga rätt till eu sådan protektion för vissa tidningar, sorn det vore för dessa tidningar att stå under densamma. Jag kan ej finna att de böra Lafva annan protection än lagen. Herr von Hartmansdorffj August: I fall man ville stadga, alt alla tidningsutgifvare skulle Lafva plats på vår läktare, kunde det Lända aLt tidningsutgifvare, hvilka cj befattade sig med våra öfverläggningar, Lär toge sina rum, andra åhörare till förfång. Om någon utgåfve en musikalisk eller en medicinsk tidning, ser jag ej hvarföre han framför andra medborgare skulle sitta här; ej heller utgifvaren af en modejournal, om det icke vore för att uppsnappa hvilka talare som vore på modet.
Den, som ansågs tjenligast, kunde då dertill förordnas, med arfvode, så länge han innehade befattningen, derifrån han likväl, då Fullmägtige funne honom mindre tjenlig, borde kunna återgå till sin commissariebeställning, för att ersättas af någon annan, mera lämplig person. Jag hemställer altså, att ordet tillsatt må utbytas mot tillförordnad. r Hr Stuart: Utsk. har utgått från den åsigt, att de - Den 12 Januari. partementscheferna borde innehafva en högre grad Jin de öfriga tjenstemän, sorn komma att motsvara nu var. commissarie!'. Utsk. har jemväl ansett, att de förra borde äga lika säkerhet i afseende pä sina tjenstérs bibehållande sorn dessa sednare. Derföre har Utsk. nyttjat ordet tillsatt, och jag tror icke, att det vore lämpligt att utse ifrågavar. chefer allenast ad interim; åtminstone skulle sådant icke vara förenligt med den vigt och ansvarighet, som Utsk. velat fästa vid departementschefsplatserna. Hr Rosenblad: Jag är villrådig, luiru jag bör Förstå Utskrs mening, antingen de ifrågavar. chefsbefattningarna skola utgöra särskilda tjenster, eller om Fullmägtige må äga rätt dertill förordna personer efter omständigheterna; och jag hade önskat, att Utsk. hade klart uttryckt sig i denna del. Jag tillstår, att för båda åsigtérna tala skäl; men jag instämmer likväl med Hr v. Hartmansdorff, under förutseende af flera möjliga olägenheter derutaf, att man nödgades använda åldriga tjenstemän till vigtiga och besvärliga befattningar, såsom t. ex. till chef för cassadepartementet, hvartill en äldre man svårligen kan hålla ut att använda sig. Denne Liefve då nödsakad att antingen återgå i en lägre grad eller ock afgå med en ringa pension. Jag instämmer altså med Hr v. Hartmansdorff, att cheferna endast må tillförordnas. R. o. Ad. beslöt, på sätt Hr v. Hartmansdorff yrkat, att ordet tillsatt skulle utbytas emot ordet tillförordnad. 2: d r a punkten, 1 i t. c, 3 : d j e och d e punktérna biföllos.
Att, enär stadgandet derom, att Banken ej må utgifva förbindelser till större sammantaget belopp, än som motsvarar den insatta och innestäende grundfonden, jemte de contanta medel Banken derutöfver innehar och summan af dervarande depositioner, skulle hafva en sådan påföljd, att lånerörelsen inskränktes genom hvarje utvexling af silfver emot de dagligen återgående creditsedlarne, ehuru Bankens soliditet vore oförminskad, och oansedt det behof af lån, hvari näringarne och allmänheten kunde befinna sig, vore ökadt, ordet "innestående” borde utgå, desto hellre, som, i fall meningen endast vore att förekomma, det den af delegarne gjorde insats icke måtte tili större eller mindre del åter uttagas, ett tillägg derom, ehuru öfverflödigt, lätteligen kunde göras i I2§., sorn handlar om Bolagsstämma, och hvarest det kunde stadgas, att Bolaget under intet vilkor egde att disponera öfver någon större eller mindre del a£ den en gång insalta grundfonden, utan endast öfver vinstmedlen. 10:0 Att, i utbyte emot ofvanberörde stadgande i 6 §., Bankerae borde åläggas att, af de utelöpande sedlarnes total-belopp, alltid vara försedde med minst a5 proc. i contanta penningar, räntebärande papper, m. m., under Bolagets egen disposition, således, hvad Acliebanker angår, utöfver de 25 proc., som komrne att i allmän vård nedsättas. Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N:0 4- 3 ri:o Att undantag borde göras för sådane förbindelser, som Sro utgifne för upptagna lån på längre tid; och att, hvad öfrige förbindelser angår, man icke borde fordra, alt fulla motsvarande beloppet, utan endast | eller ■* deraf skulle hos Banken finnas innestående uti penningar eller säkerheter, sorn Bolaget tillhöra. 7 §• 12:0 Ått de här omförmälde skuldförbindelser, ställde att betalas å viss förfallotid, eller efter uppsägning, ej borde få vara tryckte eller graverade. i3:o Att minimivaleuren borde nedsättas från 2Öo lill 15o R:dr Courant, 14:0
Vid sådant förhållande och enär, genom Tre Stånds sammanstämmande beslut, frågan om kreditiv åt Hypotheks-Föreningar förfallit, hvadan Ridderskapet och Adeln måste anses icke hafva beslutat om sättet för disposition af 1,000,000 R:dr af de medel, hvarmed låneoch kreditiv-rörelsen är vorden förminskad, så och innan Utskottet kan blifva i tillfälle föreslå någon sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut i förevarande afseende, lärer del för Utskottet vara nödigt känna, huru Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden finna för godt att disponera, Ridderskapet och Adeln En Million R:dr, samt Borgare-och Bonde-Stånden Sexhundratusen R:dr; i följd hvaraf Utskottet får anmoda hemälde Riks-Stånd att härutinnan besluta. Banko-Utskottets Memorial. Ank. lil! Exp.-Utsk. (leii 20 Sept. 1854, kl. I‘2 ni. Memorial, med underrättelse om Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Utlåtanden N:f 14 och 49. I anledning af Utskottets Utlåtanden N:o 14, öfver Kongl. Maj:ts nådiga Proposition och inkomna motioner, angående decimal-systemets tillämpning pa Rikets mynt, samt N:o 49, med yttrande öfver Riks-Ståndens återremiss af förstnämnde utlåtande, hafva Riks-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag af den IS, 19, 23 och 26 nästlidne Augusti, stadnat i följande beslut: Utskottets hemställanden, att “decimal-systemet ma i afseende å Rikets mynt tillämpas" samt att “räkne-enheten matte fastställas till ett värde af } R:dr silfver, motsvarande 32 skill, banko eller ] R:dr riksgäld", äro af samtelige RiksStånden bifallne.
Host Fröken hos Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningen illiHILH, Grefwinnan von Lokilen » Z47: 4: Hans Lxeellence m. m. Herr Grefwe 6^!äen8tolpe — KammarHerren och Riddaren Herr Grefwe Werner Dettlok von 8cbxverin - « 2ZO: Framlidne Herr Riks-Räder Grefwe ven Lo8en8 EnkeFru, Grefwinnan l^e6viZ Soxbia stenbock. - s s 866: Z2: samt Aflidne Hof - Intendenten Lebn8 oförsörjda Dotter 8g: i6: b,297: 4: g:o. Den Leneon af666 N:d. Z2 fl., hwilken framlidne Herr Riksmarskalken och Riks-Rader Grefwe L^lenscjsinas Enkefru, Friherrinnan LibdinA, i stöd as Kongl. Brefwet den i October i?99 åtnjutit, men nu, pa ett ej mindre ädelt Iransg. n,Z59'. 4: lz66- Den 29 Mars. e. m. - Irsnsp. n,z59: 4: än hedrande och wärdigt sätt afsagt sig, at i Statens närwarande betryckta til» ständ widare upbära. För Fru Gref» wirman 6yHen8t^rnL8 ädla hjerta och patriotiska tänkesätt stall det wifferligen blifwa en ljuf tilfredsställelse och belöning, at se dest upoffring til Staten anwändas til ert sa wälgörande ändamäl, som der, ar för framtiden mildra och ester möjeligheten söka förekomma de olyckelige följder, som brist pä tjenlig och tilräckelig Läkarewärd ibland Allmän» heten hittils sa ofta förorsakat » - « 666: 52: Den 8umma Utstotten pa detta sätt kunnat upgifwa utgör tilhopa R:d. 12,025:56: