Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att dessa opåräknadt tidiga inbetalningar måst tillskynda Riksgälds-kontoret ränteförluster anmärkes af Revisorerne, som i fråga om lånets verkliga räntefot låtit uppgöra beräkningar, enligt hvilka halfårsräntan för lånet skulle utgöra 4, ’ 545 procent och för två halfår 8,309 procent, om vexlarnes förfallodagar ansågos såsom inbetalningstider för de särskilda lånebeloppen; men deremot 3,9565 procent för halfår och 7,913 procent för två halfår, om inbetalningsdagarne sattes 30 dagar tidigare. Den del af 1865 års revisionsberättelse, som innefattar Revisorernes omdöme öfver Fullmägtiges åtgöranden i ofvan beskrifna låneaffar, börjar med det förklarande, att Revisorerne icke vilja yttra sig derom, huruvida det kunnat vara ändamålsenligt, att Fullmägtige i vidsträcktare mån, än som skett, lemnat offentliggörande åt Riksgälds-kontorets afsigt att uppnegociera penningar, dervid likväl Revisorerne göra det tillägg, att giltigheten af de skäl, som förekommo mot det före optionstidens utgång väckta, men af Fullmägtige icke bifallna förslaget om införskaffande under hand af upplysningar i afseende på en ytterligare upplåning, icke kunde med någon bestämdhet jäfvas; likasom Revisorerne medgifvit, att, då med andra optionsterminens utgång nämnda skäl förfallit, Riksgälds-kontorets behof af penningar var så nära förestående, att förhållandet måhända icke tillät ett sådant uppskof, som sannolikt skulle uppkommit, i fall Fullmägtige icke åtnöjt sig med de tre anbud, som anmälts, utan sökt från andra håll anskaffa upplysningar. Härigenom funno Revisorerne jemväl förklaradt, hvarföre Fullmägtige icke sökte att sjelfva försälja de till 1864 års lån hörande, för Fullmägtige disponibla, obligationer eller negociera ett nytt amorteringslån, utan, ehuru Fullmägtige icke förbisågo olägenheterna af ett, tillfälligt lån, inskränkte sina åtgärder till anskaffande endast af de medel, som behöfdes under den närmaste framtiden.
Ifrån väfnaderna vilja vi nii öfvergå till brodoienza, de med ii %len %stadkoiiina handarbetena - ett område, där kvinnan sedan evarldeliga tider varit sk godt soiii alienaliärskande - och vi skola finna, att Iioii afveii liar vet att frambringa föremål af konstnärligt värde. Frainst faller då i ögonen den af Hand. Vän. utställda fidkt&amp;acliga altarbekliidnadclm, koinponerad af, fiölcen Bran.tiqzg. Bland allt, livad damkomitdn af textilkonst utställer, * torde detta bast vitna oin den svenska arbeterskans konstskickligket. Motivet till det ståtliga antependiet ar liemtadt fr %n en ~antiinensalea af förgylld koppar från 1100-talet, fordom tillhörande Broddetorps kyrka i Vestergötland, nu förvaradt i atatens historiska museum. Det i påläggssöm af siden med förgylda skinnkonturer i en mängd olika sömnadsarter iitförda arbetet framställer i midten en slilajestas Dominb, omgifven af de fyra evangelisternas sinnebilder, alla figurerna inneslutna af sirligt arbetade bokstäfver, utgörande en ur Uppenbarelseboken liemtad iiiskription. Såsom ett helt betraktadt gör arbetet en storartad effekt, på samma gång det in i de minsta detaljer tål att studeras. Äfven ha ej mindre än åtta af föreningens konstsömmmerskor under flere manader darpk nedlagt all sin flit och skicklighet. Utoni antependiet utgöres altarbeklädnaden af en bokdywc (pulviiiai.) af rödt siden med kontursöm af förgyldt skinn, på inidten en infattning af Alfa ocli Omega, samt en hvit ch7c (palla) af linne med en bred li&amp;lsöin (plinto tirato) och en kantspets.
Ja derigenom, måhända, att det gåfve säljaren penningar, hvarför han kunde köpa sund föda; men den som finge bränvinet, blefve bedragen, ty det stillar hvarken hunger eller släcker törst. Och att den ymnigare tillverkningen skulle gömmas för teckniska behof, är ej troligt. Vi hafva så länge försökt dessa konjunkturs-förordn:r och undantags-lagstiftning om bränvin, allt till förment fromma för landtmannen och landtbruket, utan att deraf skörda annat än skada för iand och befolkning i det hela, så att de erfarnare bland oss torde deraf vara trötte. Jag hade också önskat motionens återtagande, men efter det förklarande vi nyss hört, är sådant icke att hoppas. Remitterades till Bevilln.Utsk. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr af Sillens, Gust. Probus, d. 4 dennes f. m. på bordet lagda motion om husbönders tillförbindande att för sina tjenare i Ränteförsäkrings-anstalt'göra årliga penninge-nedsättningar till beredande af lifränta vid viss ålder, samt dylika nedsättningar till förmån för gemenskapen af Arméen och Flottan samt Kofferdi-sjömän. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. Frih. Sprengtpor lens, Jakob Wilh., d. 4 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de uptagande af inrikes Statslån mot räntebärande obligationer i smärre valörer, till anskaffande af medel för jernvägsanläggningar. Föredrogs Frih. Stael von Holsieins, Fabian Willi., d. 4 dennes f. m. på bordet lagda motion om bildande af ett serskildt Utsk. eller Komité i och för reorganisation af Arméen och Statens embetsverk. Frih. Stael von Holstein: Jag anhåller att denna min motion måtte blifva de öfriga RiksStm kommunicerad. Hr Bildt, Didrik Gillis: Först och främst torde det ■vara tvifvel underkastadt huruvida den af Frih.
Om så skulle hända, är likväl faran ganska liten, ty om författningen sättes i verket den 1 Jan. 1862, så sammanträda R. 8t:r redan hösten derpå, och den brist, sorn skulle upstå på ett år, blir då ganska obetydlig, i synnerhet i jemförelse med den, som skulle itp - Den 25 Angnst! e. m. komma vid nästa riksdag, om R. St:r måste fortsätta med denna författning, utan att, då de besluta sig för dess fortfarande, veta det allra ringaste mer än vi nu veta. Ty, som sagdt är, befara vi att författningen skall lemna statsbrist, så lärer icke någon särdeles tvekan upstå om att återgå till den gamla förordningen. Men att, sedan författningen blifvit satt i verket först den 1 Jan. 1 863, likväl under loppet af nämnde Ar återgå till den gamla författningen, ulan att det ringaste veta om den ej kan vara bra, hvilket jag förmodar skulle vara särdeles angenämt för den siste talaren, vore ej ett godt förfaringssätt. Jag anhåller om bifall till Utsk;ts förslag. Gr. Mörner: Den siste talaren har egentligen fästat afs:de . på fördelen af att få någon längre tids erfarenhet om denna förordnings verkan, genom att så snart som möjligt tillämpa densamma. Denna verkan kommer likväl icke att blifva märkbar förrän under äret 1863, och den erfarenhet, som man, enligt mitt förslag, i allt fall blir i tillfälle att under detta år inhemta om författningens inverkan på individerne, det besvär den kan ådraga dem och de olägenheter den i det hänseendet kan komma att medföra, kan enligt mitt förmenande vara alldeles tillräcklig. Om åter den följd, som jag befarat, skulle upkomrna. nemi. att debet och kredit icke ginge riktigt ihop, så är det alltid en stor vinst, att ett sådant förhållande iuträSfar under så kort tid som möjligt.
Man vägde någon tid, eller berättades väga, emellan idéen att antaga detta och den att endast förbättra det gamla. Antingen national stoltheten förbjöd att låna något från Frankrike, eller, hvad sorn är sannolikare, att man misströstade att folket skulle inse fördelarne af ombytet, man stadnade vid förbättringen af det gamla, Men säkert, om England hade tagit det vigtiga steget att adoptera Frankrikes Mått, Mål och Vigt, så hade inom kort de fleste Europeiska länder funnit nyttigt att följa Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. 270 dess exempel, och den oberäkneliga fördelen af ett allmänt gällande system hade kunnat vinnas, då vi nu deremot sakna allt hopp dertill. England hade en mängd olika mått: Fathom, Yard, Eli, Foot, flere rymdmål, nemligen Gallon, delad i 4 Qvarts, och desse i 2 Pints, hvilka åter utgjordes hvardera af 16 FluidouncesJ hvar och en af dessa hade olika värden efter som de vora cornaleeller wine-measure, hvaraf i handel och vandel flera oredor uppkommo. På samma sätt hade man pound averdupoise och pound troy af hvilka det sednare var y tyngre än det förra, och dessas underafdelningar kallades uns, men voro olika till vigt och antal, det förra pundet höll nemligen tö och det sednare 12 uns. Parlamentet tillsatte nu en Commission att föreslå rättelser häri^ hvaraf resultatet blef följande: Bird’s parliamen. tary standard Yard, förfärdigad 1760, och sedan den tiden Rikslikare för längdmåttet, antogs till det sistnämndas enhet. Men dess storlek jemfördes med ett oföränderligt mått , nemligen längden af den pendel, sorn vid Londons latitud, vid Ö2° Fahrenheits temperatur och i lufttomt rum fullgör hvarje svängning på en secund, hvars längd befanns vara 391,393 tum, hvaraf 36 utgöra en Yard.
Riksens Ständers Stats-Utskott har för sin del, vid öfvervägande af hvad rörande omförmälte inrättning är vordet förslaget, funnit , att ehuru nyttan deraf icke synes vara någon tviP vel underkastad; likväl och som förslagets utförande fordrar åtskilliga förberedande åtgärder samt deribland fullständiga calculer öfver kostnaden; så kan Stats-Utskottet för det närvarande icke föreslå någon tillgång flir en inrättning af denna art, utan tror att dermed bör anstå till planen Den 50 Juli. planen hunnit utarbetas och elt bestämdt förslag för Riksens Höglofl. Ständer framläggas. Detta allt varder, jemte ?:ne Oeconomi»!* Utskottets Ledamöters inom bemälte Utskott yttrade och uti bilagde Protocolls-Utdrag intagne särkilta mening, Riksens Höglofl. Ständers närj mare granskning vördsamligen underställdt. Stockholm den 15 Juli 1815. På Högh Ridd. och Adelns Ledamöters vägnät Albr. Lantingshausen. Carl de Geer. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnätC. v. Rosenstein. J. Fk. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg. And. Fredin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Jen Jenssen. Riis Månsson. M. M. Rosbeck» Transsumt af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotts Plenum den Io Juli 1815* S. D. Upplästes det af 2:dra Beredningen författade Project till Betänkande, angående en före* slagen Forvagns-inrättning. 5:te Bandet. 54g. 550.
En öfverförmyndare har, i min tanka, hufvudsakligen till föremål tvenne saker: det ena, att i sin värjo handhafva alla myndlingens säkerhetshandlingar, hvilket således utestänger möjligheten för specialförmyndaren att föryttra eller förpanta myndlingens egendom. Den andra delen af öfverföra)yndarens göromål är att vaka deröfver, all specialförmyndaren årligen insänder sin räkning, eller åtminstone hvart tredje år, om man icke vill allt för mycket besvära specialförmyndaren, ehuru det vöre riktigare att år för år hafva räkningen uppgjord. Då kan icke specialförmyndaren, äfven den oredligaste, vidtaga någon för den omyndiges rätt förnärmande åtgärd, ulan att det af öfverförmyndaren klarligen skönjes. Om man deremot icke alltid måste tänka sig, att det är mot skälmar, som lagar stiftas, så behöfdes icke dylika sladganden. Jag är öfvertygad, att pupillkamrar, upprättade efter dessa grunder, skulle motsvara deras ändamål, och då skulle ovedersägligen de tysta förmånsrätterna med all säkerhet afskaffas. Det är detta, som jag har begagnat tillfället alt inför R. o. Ad. uttrycka, dä jag varit bland dem, som, då frågan först uppkom, önskat de tysta förmånsrätternas afskaffande och pupillkamrars upprättande. Jag kan således icke tillstyrka bifall hvarken till Regeringens propos. eller Utsk:s betänk., icke ens med de förbättringar, som jag erkänner att Hr Nordenanckar har framställt; utan får jag afstyrka R. o. Ad. ifrån att antaga något ibland dessa förslag, emedan de icke uppfylla ändamålet. Vi böra hoppas, mina Hrr, af,allmänna upplysningen och eftertanka!), hvais och ens besinnande af hans barns bästa, allt detta, säger jag, hoppas jag må till nästa riksdag föra oss derhän, att man antager det, sorn uppfyller ändamålet och icke motverkar det. Hr Gunther: Hr von Hartmansdorff har först påyrkat den satsen och H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm har deruti instämt, att R. o.
Slutligen har jag emot denna g anmärkt, att ingen påföljd finnes stadgad för den, som handlar i strid med hvad som här är medgifvet och öfverskrider gränsorna af lagens föreskrift. Emot 2 g har jag anmärkt, att, derest icke orden »till de enfaldiges förledande» borttagas, skall g icke leda till någon påföljd. Hr v. Koch har föreslagit den förändring i samma g, som minoriteten af Högsta Domstolens ledamöter framställt. Men jag tror, att man äfven derigenom kommer i samma förlägenhet, emedan det alltid blir svårt att bevisa, det lärosatser blifvit utspridda i ändamål att deraf vinna bekännare. Enl. mitt förmenande vinnes ändamålet bäst, om man helt och hållet utesluter dessa ord, blott man i slutet af § tillägger, att stadgandet i öfrigt icke lägger något hinder i vägen för lärare, att meddela uplysning om de olika trosbekännelsernas satser. Emot 3 § har jag äfven åtskilligt att anmärka. Enl. min åsigt anser jag, att de, som beträdas med proselytmakeri, böra förvisas Riket, alldeles bestämdt, då de äro födda utom Riket, och således fått inkomma hit, under vilkor att ställa sig våra lagar till efterrättelse. Detta har jemväl Högsta Domstolen tillstyrkt. Men jag går ännu längre: jag anser, att landsförvisnings-straffet äfven bör tillämpas på våra egna landsmän, om de upträda som proselytmakare; ty om man också icke kan och bör hindra en menniska att följa sitt samvetes röst och öfvergå till en annan lära, så bör det åtminstone icke vara henne tillåtet att värfva proselyter; emot en sådan person äro vi, enl. mitt förmenande, fullt befogade att tilllämpa en ansvarspåföljd, som är i lag stadgad. Emot 4 § har anmärkts, att den innehåller ett förändradt stadgande emot hvad det ursprungliga förslaget föreskref. Detta förslag innehöll, att om ena makan öfvergick till främmande trosbekännelse, skulle barnen dock upfostras i den rena Evangeliska läran. Den nya § medgifver deremot barnets upfostran till annan religionstro. Jag lemnar företrädet åt det förra förslaget.
Transport - t 9 jport-Sedlar årligen afsättas och anslås, att för Banquens räkning inköpa myntbara metaller af Gnid och Silfver, efter den Instruction, sorn, för Banco-Fullmägtiges förfarande i denna del, sär? skildt faststäld blifvit. 3:0 Det skall vara hvar och en tillåtet, att tlti Banquen mot myntbara metaller tillvexla sig Banco-sedlar, beräknade till det förhållande, sorn Banco-Fullmägtige särskildt för hvarje år, vid det föregåendes slut, bestämma, efter föranledande af Vexel-Coursens medelbelopp det sistförffutna året, jemfördt med det inom Landet gångbara priset på Silfver, som genom behöri-’ ge betyg från Auctions-Kamrarne utrönes, dock likväl icke under 120 sk. och icke öfver 128 sk. för 1 R:d. Specie. 4:0 Hvad som vid denna Silfver-invexling i öfrigt bör iakttagas, bestämmes genom särskild Instruction för Banco-Fullmägtige; men det år ja 818 till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition intill nästa Riksdag anvisade Creditiv, för inköp a£ myntbara metaller, kommer nu att upphöra. 5:0 Från och med nästkommande års början intill nästa Riksdag upphörer all ränte-beräkning å Stats-Verkets skuld till Banquen; men å Capitalet afbetalas årligen intill nästa Riksdag [150,000 R:d. Banco. Cjo I enlighet med 63.' §. uti RegeringsFormen, kommer, äfven för denna gång, det så kallade stora Creditivet att till utgående från Banquen anvisas. 7:0 För inlösen äf Riksens Ständers Riksgälds:Contoirs CrediFSedlar öppnas, från och 2 i8 med början af nästkommande år 1824, en egeft räkning uti Vexel-Banquen, i hvilken de till im lösen uppföras efter det belopp, hvartill de vid samma tid äro utelöpande. 8:0 All Riksgäds.Contoirets skuld till Banquen bibehålies, såsom hittills, i Banquens Räkenskaper, Riksgälds-Contoiret till last.
Ständers Stats - Utskotts Svar på de hos Vältofl. Borgare Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets, under den i0 Junii, algifne Utlåtande öfver Riksdagsmannens ifi ån Öland John Jöranssons väckta Motion y angående utvexling i Lands orter ne af nya smärre Bancooch Riksgälds-Scdlar. Sedan, med anledning af Riksdagsmannens fran Öland Jon Jöranssons hos Hedervärda .BondeStåndet väckta Motion, angående utvexling i Xiandsorterne af nya smärre Bancooch Riksgälds Sedlar, Stats-Utskottet uti häröfver angifvet Utlåtaude af d. 10 nästlidne Junii, i hvad samma Motion har till föremål Riksgälds - C011- toirets Credit-Sedlar, på anförde skäl tillstyrkt, att den vid sist hällne Urtima Riksdag af Rikets Höglofl. Ständer förordnade utvexling i Xiandsorterne af sistberörde Sedlar måtte alldeles inställas; Så har, i anledning af gjorde anmärkningar* hos Vallöf!. Borgare-Ståndet, ärendet till Utskottets vidare Utlåtanne blifvit remitteradt. Till svar härå får Stats - Utskottet tilIkännagifva, att Betänkandet redan är bifallet af 3:ne Riks-Stånd, nemi. af Höglofl, Ridderskapet och Adeln den xf» och hos ' Högvördige Piäste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet Stats-Utskottets Betänkanden. 2 0*3 under den 15 sistledne Junii, samt må!et salunda afgjordt. Stockholm den 1 Julli 1S18. N r 338- Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utksotts Utlåtande, angående sluteliga bestämmandet af Ståndsoch Utskotts-Cantzliernes aflöning. Sedan vid sammanträde den 4 nasti.
Lottdragningen gäller endast fredsöfningarna; och häruti torde Frih. Klinckowström kunna finna en förklaring på det, i hans tanke, orättvisa förhållande att bevärings-soldaten icke, då han går i fält, skulle erhålla samma aflöning, som under fredliga öfningar. Då hans större förpligtelse endast afser dessa, torde svårligen finnas billigt att han, för det han genomgått dem, skulle under krig erhålla större ersättning än de stamsoldater och de bevärings-kamrater, som efter få veckor utgå utur depoterna, för att kämpa vid hans sida. Men äfven om lottdragningen till riktig betydelse uppfattas, anser man en orättvisa ligga deruti att icke alla skola ovilkorligen i i i vara underkastade den tunga, lottningen kan medföra; att somlige derifrån skulle kunna friköpa sig. Hvars och ens tid, Mina Hrr! är dock icke lika mycket värd? Den som vid myndiga år tillträder en större ekonomi, eller innehafver en, träget arbete fordrande, befattning, ja till ock med den, som då står i begrepp att afsluta de studier, uppå hvilka framtida verksamhet skall byggas, alla dessa kunna icke anse en förlust af 2 månaders tid, i ock för militär-öfningar, väl ersatt genom den aflöning, som, t. ex. dagakarlen villigt skulle emottaga. I intet land, med undantag för Schweitz, äro dessa förhållanden förbisedda. Öfverallt har man insett billighet fordra en tillåtelse att, genom friköpning eller legning, sätta karl i sitt ställe. Hvad åter valet emellan dessa båda sätt angår, torde man icke böra klandra komitén, för det att den antagit det förra; enär legning, förr hos oss medgifven, för de olägenheter den medförde, för blott få år sedan af Konung och R. St:r blifvit afskaffad, och emot friköpning utbytt. Att lottdragning skulle förefalla motbjudande, har visserligen icke af komitén blifvit förbisedt. Allvarligen har den pröfvat hvarje sätt att bereda den lindring uti fredsöfningarna, som kunde medgifvas.
Inventarier .. 1,643: i '■ Summa 700,752: 4i8. no Af en serskild så kallad BalanceRelation hafva Revisorerne inhemtat, det ConvoyCommissariatets i i833 års Bok halancerade for<1 ringar hos enskildte Personer till det mesta blifvit ConvoyCassan godtgjorde och att, af de ännu återstående, den hos Handlanden C. AV. Rosner är behörigen bevakad samt för det närvarande beroende på utredning af hans Conco,ursmassa, äfvensom att al de, mot Commendeur Capitai lier ne Fischerström och Rundqvist samt Capitaine Melander anmärkte poster å tillsammans 1.727 R:dr /\6 sk. 3 r., 741 R:dr 33 sk. 7 r. blifvit till följd af Kongl. Maj:ts nådiga beslut afskrifne, och '561 R:dr 27 sk. 8 r. till ConvojCassan inbelaldte, hvaremot de åter stående 424 R:dr 33 sk. ännu hero på afskrifning eller inbetalning. Bland Con voyCommissariatets tillgångar upptages äfven, under Titel: Inventarier, ett parlie Jern till ett belopp af pq3 R:dr 18 sk.; pcb hafva, af den för nämnde summa upphandlade quanlilet 35 Sk© 3 Lffi, under loppet af år 1834^ Sk© 6 L© blifvit försålde för 5o4 R:dr 38 sk. 4 >'•; hvarförutan återstående g Sk© 17 L© iiro under vård af Kronolnspektoren vid Stockholms Metallvåg. Orsaken till den tröga afsällningen af detta Jern, äfvensom alt det icke kunnat föryttras lill samma pris, hvarför det. blifvit inköpt, härrörer deraf, att detsamma, såsom ämnad t till present jern, varit al en ovanlig dimen i ( n4 ) sion och numera, sedan presentladdningen indrogs, endast mera sällan efterfrågas. 2:0
Mantal, r Qwarn, r O, s Husmän, L9 Strandsittare hafwa werkeligen tia Kronan ör 1694 warit pä en kort tid indragne och sien öterstänkte. I den belägenhet Riket nu är, dä alla tillgängar behöfwa uppsökas, bör det !ej anses för oskäl att äterkalla denna donation, Dch när billigheten i allt pä detta sätt följes, an jag ej eller se, att heligheten af de till pios ulus anstagne donationer är störd; öfwer, ygad, att det är bättre fölunda ätkomma de »ödas gäfwor, än utsmälta och utpina de lef. wande. Skulle mitt förslag förefalla betänkligt och rättwisan af denna indragning sättas ifräga, oaktadt förut anförde skäl, säsom ledande till afbrott frän Testators wilja, fär jag i desi ställe wördsamt hemställa, om icke det är större afbrott i Testators förordnanden, att Gymnasii ungdomen drager en ringa winst af denna dis. Position, dä deremot nägre fä personer med en hel menighets beständiga lidande hafwa mesta söv» 16 Den 11 October. förmon deraf. Skulle äter det ej pröfwas bil. ligt, att pä sätt, som förut nämdt är, tillägga Kongl. Majsi och Kronan disposition af desia Egendomar, Hemman och Lägenheter; mätte ätminstone en förändrad och med ÄboerneS säker bet förenad disposition widtagas, dä öfwerffot tet med mera förmon kunde anwändas till Sock. ne SkolorS inrättande pä Landet. Jag anhä ler att detta Memorial mätte till Stats. Utskottet remitteras. Orebro den LZ September iLio. ^närs25 boosson. Riksdagsman frän Bohus Län Stats.
Vid justering af Utskottets Betänkande. angående Krono - Skogarnes upplåtande till Skatte, reserverade sig Herr Landshöfdingen Friherre Cederström, emot Utskottets tillstyrkande om sättet aU underrätta vederbörande om desse Skogars försäljning; I hvilket afseende Herr Friherren och Landshöfdingen, för sin del föreslog, såsom mäst öfverensstämmande med Statens fördel, att allmänna Kungörelser härom blefve genom Kongl. Kammar - Collega försorg, utfärdade, samt öfver hela Riket i vanlig ordning uppläste; äfvensom Herr Friherren och Landshöfdingen, hvad angick Utskottets förslag, att de för ifrågavarande Skogar inflytande medel skulle för Flottornes behof användas, var af den serskildta mening, att dispositionen af Tredje Hufvud - Titulus anslag vore Kongl. Maj:t ensam förbehållen, och att Utskottet alltså icke bordt något specielt derom förordna. Hvilken Reservation, på begäran skulle åtfölja det afgående Betänkandet härutinnan till de Respective Riks-Stånden. Sorn ofvan. Ex Protocollo. C. Tunelius. Stats-Utskottets Betänkande». 1451 N:r 252. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Betänkande } angående Recognitions• Skogome. Uti ett till Högloft. Ridderskapet och Adela ingifvit Memorial har Herr von Turne anfört att redan vid 1809 års Riksdag bes'öts det Recoglntions-Skogarne skulle användas lil! Statens bä« sta, skattläggas och Hemmantal dem aatlas hvarefter Bruksägare finge för 6 års ränta lösa till Skatte så stor tiel, som till Brukens drift nödvändigt erfordrades , då Recotjnitions afgiften deremot uphörde, och skulle resten af dessa Skogar genom offentelig Auction till den mästbjudande försäljas; Att sorn uti 7:de puncten af Kongl. Maj ts.