Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1833 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 2 Iland. 10 Hafi. 1 2 Stals-Ulskottels Utlåtande, Jtä 148. nya uppfinningar erbjödo, men hvilka, ehuru fordrande betydlig anläggningskostnad, det för Lasarettet vore af stor fördel att kunna begagna, enär derigenom vunnes ej blott besparing i tid och arbete, utan ock minskad rötning af de tvättade persedlarne, har på dessa skäl och då dessutom det syntes mindre lämpligt att en Slaten tillhörig inrättning, såsom Serafimer-Lasarettet i sjelfva verket vore, vidkändes utgift af hyra till Staten sjelf, samt den ifrågavarande platsen vore fullkomligt umbärlig för Karolinska Institutet, motionären föreslagit, att ofvannämnde åt Kongl. Serafimer-Lasarettet emot årligt arrende upplåtna plats måtte utan afgift för alltid till Kongl. Serafimer-Lasarettet öfverlåtas, och i sammanhang dermed en summa, motsvarande den nu af Lasarettet erlagda, för Kongl. Karolinska Mediko-Kirurgiska Institutet bestämda och för dess utgifter påräknade och oumbärliga hyresinkomsten, eller 200 R:dr af Rikets Ständer å Institutets stat uppföras. I afseende härå får Utskottet upplysa, att sedan Kongl. Serafimer-Lasarettets Direktion hos Kongl. Maj:t i underdånighet sökt, att då Lasarettet för anläggning af en för Lasarettets behof nödig och utvidgad tvättanstalt icke egde tillgång till lämplig lokal, ofvanomförmälda å den åt Kongl. Karolinska Institutet upplåtna egendom varande plats måtte för berörde ändamål få af Lasarettet inlösas för ett den dittills erlagda hvresafgiften motsvarande kapital, eller ock, derest Kongl. Maj:t ej skulle härtill i Nåder samtycka, åt Lasarettet för en tid af femtio år emot eo årlig en gång för alla bestämd hyressumma till disponerande öfverlåtas, sa hade öfver denna ansökning infordrade underdåniga utlåtanden afgifvits af så väl Professorerne vid Kongl. Karolinska Institutet som Kongl.
Iför egen del finner Krigs-colhrn, på grund af den förflutna tidens erfarenhet, och då inga olägenheter eller förluster härflutit af redan existerande stadganden , sig sakna anledn. ntt ett förslag i detta afseende inför E. K. M. i und. framlägga." De sednare åren har icke något sådant anstånd blifvit beviljadt, med mindre leveranlörerne hafva visat sig haft oöfvervinnerliga hinder; och anser jag således den af revisorerna i delta afseende gjorda anmärkn. och hvad Utsk. i anledn. deraf uti detta betänk, yttrat vara helt och hållet ogrundadt. Hr Peyron uppläste derefter följande: Ehuru jag visserligen icke ägt någon befattning med eller del uti förhandlingarna inom Krigs-coll:m under den tidrymd R. St:s Hrr revisorer sträckt sina granskningsåtgärder, hvaröfver StatsUtsk. yttrat sig uti utlåt. Wto 76, a 56 Den aj Maj f. m. kan jag dock icke undertrycka min förundran öfver Utsk:s slutliga hemställan i detta afseende. Då, hvad åtminstone Krigs-colhin vidkommer, snart sagdt alla de af revisorerna gjorda anmärka:!' af StatsUlsk. uppå dels collesii gjorda förklaringar, dels lemnade upplysningar, alldeles blifvit undanröjda eller af Utsk. förklarade böra förfalla, synes högst besynnerligt, att nämnda collini anses förtjent till den af TJl^k. föreslagna tillrättavisning. Jag kan ingalunda inse, alt cnlkm icke med största noggrannhet efterkommit hvad K. M, på grund af R. St:s beslut och gällande lagar, detsamma anbefallt; icke heller kan jag medgifva, alt collini icke haft all möda ospard att lili hvarje det åliggande förvaltningsgren iakttaga den störstn sparsamhet och hushållning; och får jag tillägga, att coll:m med skyldig grannlagenhet alltid vetat och skall veta bemöta de anmärknir, sorn af R Stis revisorer blifvit eller blifva gjorda. Den ordställning uti en collegii förklaring af år 18I6, som utpekas, såsom varande mindre tjenlig, har jag med all uppmärksamhet genomläst, men icke funnit den på minsta sätt stötande.
Lagutskottet, i Betänkande af d. 6 nästledne Oct. föreslagit och hemstält, angående wist bestämd tid, inom hwilken häktade personer owilkorligen böra för rätta ställas; och skulle sadant till de Resp. MedStänden wördsamt och manligen inberatkas. Ut supra. Lx krotocollo f. bl betei^ton. S. D. 423 Den 7 November S. D. Gillades kill alla delar hwad Högloft. LagUtstottet i förnyadt Betänkande af d. 24 näftled, ne Oct. anfört och tillstyrkt uti den fran Högloft. Midderskapet och Adeln samt Högwördige PresteSiän, det dit återremitterade fräga, angående wiste i afseende a äglenftap förbudne skyld. och Swägerstaps, leder; Hwarvm de Resp. MedStanden wördsamt och manligen skulle underrättas, Ut supra. Lx krotocollo sä. keterskon, S. D. Efter uppläsande af Högloft, Banco, Utskottets ProtocollsUkdrag af d. 14 nästledne Oct. innehällande berättelse om werkställigheten af Riksgäldssedlarnes realisation, fann Ständet, i likhet med Hwad Högloft. Ridderffapet och Adeln för sin del bestulit, det BancoUtflottel skulle anmodas, akt ofördröjeligen till Riksens Ständer inkomma med fullständig berättelse om ,803 ars Revisorers förhållande och anmärkningar wid realisations srägan; hvilket de Resp. MedStänden samt BancoUtftottct wördsamt och wanligen skulle tillkannagifwas. Ut supra. krotocollo I. sä. ko tersson. Utdrag af Protocollet hällit hos Bonhe-Ständet d. 2 Nov, igog. S. D. Efter för sig gängen granffning af StatsUtffytteLs Betänkande, angäende besparing t-ill S:a^ Den 7 November. 42 s
Jag anhåller, att den korta motionen i detta ämne, som blott innehåller 1 k 3 rader, måtte uppläsas, på det R. o. Ad. må finna, om vi icke aflägsnat oss från ämnet. Den af Hr von Heijne begärda uppläsning verkställdes. Hr von Heijne fortfor derefter: Denna nu upplästa anmodan är ganska kort och afser blott ett kategoriskt svar ang:de möjligheten af utvexlingens verkställande. Mig förefaller det såsom om detta svar endast behöft upptaga, huruvida proportionen af 5 till 8 är vunnen eller kan vinnas genom några åtgärder från R. St., samt, ifall proportionen icke är uppnådd, hvad som återstår för att fylla den; ty utan något nytt beslut af R. St., som förklarar, att denna proportion icke behöfves, kan man, enligt min tanka, icke frångå förraStänders beslut, att reella fonden vid barlcoluckans öppnande skall utgöra fem åttondedelar af sedelstocken. Den arithinetiska uppgiften i delta fall tror jag således vara det kategoriska svar, Utsk. bort afgifva och derpå basera svaret i hufvudfrågan. Gr. Cronhjelm: Om här vore fråga om att fastställa garantier och grunder för en realisation, som vid denna riks 4 H. 43 338 Den 17 Mars e. m. dag först blifvit ifrågaställd, skulle jag trott, att Frih. af Nordin hade rätt; men dä frågan Ur att verkställa en realisation, som har för sig garantier, af sednaste Ständer ansedda för tillräckliga, anser jag vår pröfning numera endast afse, huruvida utvexlingen kan börjas å den utsatta dagen. Då Ständerna uppdrogo åt H. M. Konungen att bestämma tiden för utveXlingens början, skedde sådant utan allt afseende på lånerörelsen eller någon af utvexlingen beroende förändring derutinnan. Ständerna åtskiljdes med den öfvertygelsen, alt utvexlingen kunde börjas, så snart man uppnått den nödig ansedda proportionen, såsom 5 till 8, emellan silfvex-fonden och sedelstocken. Skulle här vara fråga om något annat, än huruvida den reella fonden är tillräcklig, befinna vi oss på samma punkt som förut.
Svinesund, om en Frimarknad vid. April P. 225, 35o, 373. Maji P. 48. Syskonebarn samt med hvarandra på sidan i svågerlag varande personer, om rättighet för, alt ingå äktenskap utan att behöfva söka Konungens tillstånd. Se Äktenskap. Sågqvarnar, skattlagde, angående rättighet att der få försåga så stort antal stockar som helst. Aug. P. 1012. Oct. P. 207. Sågoch Mjölqvarnar, angående Skattläggningsmethoden derå. Särskilt Utskott, om tillsättande deraf lill utredande af orsakerne och botemedlen för den öfverklagade förlägenheten. Mars P. 167 , 207. — i afseende på förslagen till en förändrad organisation af Rikets Styrelseverk. — Dess Betänkanden, Memorial och ProtocollsUldrag: rörande utlemnande i Bokhandeln af de 39 610 exemplar, som, sedan utdelning 1 RiksStånden skett, öfverblifva af Comitterades till Reglering af Rikets Styrelseverk afgifne, och genom Utskottets förstfrg tryckte underdåniga Betänkande, med dertill hörande handlingar. Maji P. 790. Särskilta Utskottets Betänkanden, Memorial och Protocolls-Utdrag: angående väckte frågor, dels om Löne-anslag för visse Embeten och Tjenster, dels om indragning af BergsTingsRätterne och af Biskopseller DomprostsEmbetena. Junii P. 43» 49» i63. — rörande reglering af Rikets Styrelseverk. Aug. 2 A. P. 255. Nov. P. 654* Nov. 2 A. P. 4i3. Dec. 2 A. P. 6, 32, 170, 177» *99» 2°5- — angående lill Utskottet remitterade enskilte memorialer, i afseende på indragning af vissa Embeten och Tjenster.
Jag erinrar mig icke, huruvida denna motion verkligen erhöll remiss till LagUtsk. eller icke; men låt vara, att LagUtsk. mottagit en dylik remiss, så anser jag att Utsk. icke är behörigt att befatta sig med denna fråga, emedan den faller inora området för K. M:s lagstiftningsrätt, hvarmed LagUtsk. icke har något att göra. Ekon.Utsk. har derföre ganska riktigt förfarit, då det utlåtit sig öfver de i detta ämne väckta motionerna; en annan fråga är den, huruvida Begeringen öfverträdt sin befogenhet i förevar:de fall; den tillhör Const.Utsk. att bedöma. Jag yrkar för min del afslag å Hr Eibbings hemställan. Den 28 Mars f. m. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om E. o. Ad. ansåge öfverläggningen fulländad, anmälde sig och yttrade Hr Eibbing: Jag tog mig friheten begära intyg från Landtmarskalks-bordet, huruvida det icke är öfverensstämmande med verkliga förhållandet, att jag väckt en motion i detta ämne, att ärendet förevarit i två plena, samt att slutligen, sedan jag i det sednare plenum aflemnat min motion skriftligen, Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att densamma blifvit remitterad till LagUtsk. I anleda, häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm.: Jag anser mig böra uplysa om hvad jag nu erinrar mig, rörande behandlingen af Hr Eibbings omförmäldta yfkande i fråga om Landsh:gelnstrukt:n, hvilket icke blifvit uptaget bland väckte motioner, af skäl som E. o. Ad. lätt skall inse. Då LagUtsk:s Utlåt. ang:de Just.Ombudsm:s berättelse hos E. o. Ad. behandlades, framställde Hr Eibbing ett yrkande i den syftning han nu upgifvit, och E. o. Ad. återremitterade en del af detta Utlåt., med hvilken remiss de yttranden, som vid samma tillfälle hade blifvit afgifne, naturligtvis till Utsk. åtföljde.
Frölichs framställning, denna varit ovillkorligen sammanhängande med Hr von Heijnes förslag, Hr Landtm, ej hade trott sig kunna göra någon propos. i anledn. deraf, helst Gr. Frölich återtagit den. Då nu likväl förslaget blifvit upptaget och understöd! af Hr Lagerhjelm och Frih. Sprengtporten, och det endast anginge sättet att föredraga ärendena, och således, enligt Hr Landtm:* tanke, ej kunde blifva föremål för bordläggning, ansåg Hr Landtm, sig först höra hemställa, om R. o. Ad. ansåg, att de motioner, å hvilka remiss är begärd till StatsUtsk., borde framför de öfriga föredragas, och derefter de, å hvilka remiss blifvit hegard lill Revilln.-Utsk. Bifölls. Hr Frih. o. Landtm, anhöll emedlertid, då föredragningslistan icke vore uppgjord efter den af R. o. Ad. nu beslutade föredragningsgrund, att Ståndet måtte ursägta, om det skulle härida, att någon motion af dem, som utaf författarne blifvit begärda till Stats-Utsk., vid föredragningen Liefve förbigången, enär det ej vore fullt säkert, att listan vore fullkomligt rättad efter motionärernes begäran, hvilket likväl till nästa plenum skulle ske. llr Rosenblad, Bernhard: Då jag förmodar, att ganska många motionärer ansett öfverflödigt att utsätta , till hvilket Utsk. målet skall remitteras; anser jag äfven, att de motioner, som till sin natur äro af den beskaffenhet, att de skola remitteras till StatsUtsk., böra först komma under föredragning. Föredrogs ånyo och remitterades till StatsUtsk. Hr Sandelhjelm*, Paul, den 29 sisth Febr. e. m., på bordet lagda motion, ang:de förändrade grunder i vissa delar för begagnandet af det staden Wenersborg beviljade lån.
Uti 5:le punkten litt. a) hade Utskottet tillstyrkt, att, på sätt Kongl. Maj:L föreslagit, ett anslag af 13,000 R:dr årligen för Topographiska Corpsens arbeten å Stat uppföres, hvilken tillstyrkan Utskottet äfvenledes i utlåtandet N:o 71 vid bli fv i t. Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva bifallit hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, och Borgare-Ståndet har beviljat det ifrågavarande anslaget, alt utgå årligen endast för Tre år, hvaremot Bonde-Ståndet samma anslag alldeles afslagit. Vid detta förhållande och då således anslagets belopp är genom frenne Riks-Slånds beslut bestämdt, samt skiljaktighet endast yppats i afseende å liden för samma anslags fortfarande, anser Utskottet sig böra hemställa, att Borgare-Ståndet måtte äfven i denna del instämma uti Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets yttrade bifall till Utskottets förslag, i hvilket fäll frågan blefve genom 3:ne Stånds beslut, enligt 75 §. Riksdags-Ordningen, afgjord. Skulle åter denna inbjudning af Borgare-Ståndet afslås, måste samma fråga genom votering i Föfstärkt Stats-Utskott afgöras, i hvilket afseende Utskottet föreslår följande voterings-proposition: Den, som vill, att det för Topographiska Corpsens arbeten beviljade anslag af 13,000 R:dr årligen, skall uppföras å Stat, voterar, Ja', Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej, kommer detta anslag att utgå årligen endast för Tre år. 6 Stats-Utskottets Memorial, iV.o i33. 5:o Enligt begge de af Utskottet afgifne utlåtanden Ntris 3^ och 71, hade Utskottet tillstyrkt det al Kongl. Maj:t till bestyckning af Carlstens Fästning äskade anslag för en gång, 80,000 R:dr, att utgå under Tre år.
Vexel bor innehålla: orten hvarest och tiden när deri utfärdas uttrycklig benämning af vexel; om den ar ensam (sola), eller derest fler e exemplar utgifvas på en och samma penningesumma hvilkendera i ordningen den då ar, såsom forsta, andra, tZ7e fjerde (prima, secunda, tertia, qvarta) också vidare; den (remittent); - miss penningsumma att, lf JrU(f d (g )umbäras i Svenskt eller utländskt mynt, utsatt både med stäfver och ziffror, och hvilken summa, hvad angår sådane vexla/' som utgifvas i Sverige och dragas på Svensk ort, ej ma undfrstfa rfttfem Rdå Silfver Specie; - den persons jemn, 9 Lag-Utskottets Betänkande, N',o 62. hvilken i vexeln anmodas att densamma inlösa, kallad godkännare (,acceptant); — orten hvarest godkännaren bor eller vistas, och hvarest betalningen ske skall; — betalningstiden, hvilken kan bestämmas: a) vid uppvisandet (anfordran, vista, sigt); b) viss tid efter uppvisandet; och c) viss tid efter utgifvandet (dato); — samt vexelgifvarens (trassentens) egenhändiga underskrift. 2 $. Aro flere exemplar af vexel utgifne och inlöses ettdera, vare de öfrige kraftlöse. 3 §. Vexel kan vara dragen på en person, och betalbar hos en annan: den kan vara ställd att betalas till vexelgifvaren sjelf: den kan vara ställd att inlösas af vexelgifvaren sjelf på annan ort: den kan vara utfärdad å annans vägnar efter fullmagt (pro cura). 4 §■ Öfverlåtelse af vexel kan ske genom öfverlåtarens blotta namnteckning {in blmco). 2 Kap. * Om Vexelköp. 5 §. Vexelköp kan af slutas med eller utan mäklares biträde. 6 §.
När de stannat uti en* mening hvilken blifvit uttryckt genom deras ProtocollsUtdrag, så tror jag att Riksens Ssänders rätt och säkerhet hvilar deruppå, att saken ej vidare kan genom nya motioner eller tillägg ändras; annars visste man icke hvad sorn vore beslutadt, förr än Riksdagsbeslutet blifvit undertecknadt; ty af samma skäl: som man vid en skrifvelses justerande kan proponera ett tillägg, så kunde man äfven göra det nät §•. i Riksdagsbeslutet justeras; men då det för äsendernes afgörande är nödigt, att man en gång skall med hvarje sak komma till ett slut, så tror jag det ej vara möjligt annat äa att hvad sorn genom RiksStåndens ProtocollsUtdrag är bestämdt uttryckt, måtte vara det. sorn skall tjena ExpeditionsUtskottet till rättelse, och vara den enda norm, hvarefter lltskor* tet skall författa sina Expeditioner, 188 Ven 2 September e. m. Friherre Cederftröm : Jag trodde det ej vara nödvändigt , att uppläsa en i Riksdagsordningen så känd §. men efter det är begärdt , skall jag visserligen icke undandraga mig det. Det är den 58 §. Den lyder sålunda: ”Vid ”Justering af Protocoll elier ProtocollsLJtdrag , ”kan ett beslut ingalunda ändras , men väl så”dana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring ”i beslutet uppkommer. Utur ett Protocoll må ”vid justeringen, med Ståndets bifall och på ”den talandes eget begifvande, uteslutas dess ”egne uttryck och äfven deliberationer , som ”deraf följt; dock kunna ej sidane uttryck u”teslutas , på hvilka beslutet tydligen sig grundar. ” Af denna §. synes klart , att det var vid justeringen af ProtocollsUtdraget, som frågan om tillägget hade bordt väckas. Så snart det ej då skedde, är det nu mera olagligt, sedan det justerade ProtocollsUtdraget afgått. Friherre Anckarsvärd: Denna fråga visar sig för mig af en högst besynnerlig egenskap.
Då såväl häraf som af hvad institutets revisorer och Landtbruks-akademiens förvaltningskomité (sid. 25—28 af Statsråds-protokollet) yttrat, behofvet af ifrågavarande byggnader synes vara tydligen ådagalagdt, och ett vidare uppskof med uppförande af byggnaderna, hvartill anslag vid förlidna riksdag äfven äskades, men då ej kunde erhållas, måhända skulle för inrättningen medföra betänkliga följder, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, för ifrågavarande byggnaders uppförande hufvudsakligen efter den af institutets styrelse framlagda plan, måtte bevilja det derför äskade anslag 100,000 R:dr samt å Riksgälds-kontoret deraf anvisa ett belopp af 50,000 R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, under år 1867 utgå. 24:o. Sedan Rikets Ständer vid förlidna riksdag, såsom bidrag till en af Lomma församling, inom hvilken Alnarp är beläget, i behörig ordning beslutad kyrkotillbyggnad, anvisat ett belopp af 7,500 R:dr att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå, men detta anslag ej ännu blifvit disponeradt, har Kongl. Maj:t nu föreslagit, att samma anslag måtte få bibehållas; och, då ifrågavarande medel för berörda ändamål fortfarande äro behöfliga, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Maj:ts nådiga framställning i detta hänseende måtte bifallas. 25:o. Uti det Alnarps landtbruksinstitut nu beviljade ordinarie årsanslag 18,000 R:dr har Kongl. Maj:t äskat en förhöjning af 14,000 R:dr, hvaruti likväl inginge det belopp, 6,000 R:dr årligen, som Rikets Ständer vid förlidna riksdag för institutets behof å extra stat anvisat. För att ådagalägga behofvet af tillökning i årsanslaget hade institutets styrelse före förlidna riksdag till Kongl. Majk inkommit med fullständigt förslag till stat för institutet, slutande sig å ett belopp af 32,675 R:dr. Kongl.
I afs:de på nyttan af dessa medels användande för deltagande i landtbruks-expositionen får jag förklara att jag verkligen tror en stor fördel deraf skola härflyta icke endast genom utförande af kreatur och redskap härifrån till jemförande med dylika deruti, utan hufvudsakligen för att återföra derifrån denna redskap förbättrad äfvensom den nya redskap man kan hafva upfunnit i dessa länder, der åkerbruket står högre än hos oss, och hvilken redskap man på detta sätt kan få hit tillhaka utan någon kostnad för dem som inköpa den; ty meningen är att kostnaden för återförandet af både krea - 102 Den li Oktober. tur och redskap skall bestridas af detta anslag. Jag tror således att stor nytta skulle .åstadkommas genom denna summas beviljande, och då man torde få medge att vid sådana tillfällen alla Europeiska länder böra vara representerade och intet land undandraga sig att göra dessa expositioner så fullständiga som möjligt, finner jag att den Kongl. Propos. har största skäl för sig och att 11. o. Ad. således bör bifalla hvad StatsUtsk. tillstyrkt. Hr Hjerta: Jag instämmer gerna med den siste talaren uti åsigten om ändamålsenligheten af att nationer böra vara representerade, vid en sådan kongress eller exposition som den nu ifrågavrde, men det skulle förvåna mig om icke äfven utan statsanslag åtskillige af våra uplvste landtbrukare finna för sig tjenligt att resa till expositionen för att se, inhemta och från Frankrike afhemta hvad de i nya upfinningar vilja göra sig till godo. Det är icke nog med dessa 50,000 Rdr; det skulle äfven utrustas ett Kronans fartyg för att ditföra kreatur och åkerbruksredskap, hvilket torde åstadkomma en ny utgift af | denna summa således 7 5,000 Ernt. Detta anser jag vara det minsta ett sådant företag skulle kosta, och jag tror att det icke kan vara olämpligt taga i betraktande, huruvida ändamålet, som skulle vinnas, motsvarar den utgift som derföre göres, och om icke detta ändamål i alla fall vinnes.
Med afseende å de flerfaldiga olägenheter, ett dylikt underhåilssätt medförde, anhöllo Rikets Ständer, uLi underdånig skrifvelse afden 19 Juli 18(2, det Kongl. Maj:t, emot då bestämd afgift, täcktes draga försorg om indeldta Armeens underhåll vid möten m. m., och, sedan de derom på i5 års tid med Rustoch Rotehållare afslutade conlract, dels år 1827, dels år 1828 lilländalupit och med de fleste provisoriskt blifvit prolongerade, besiölo Rikets Ständer vid 1828—r83o årens Riksdag, att mötes-passevolanee skulle under i5 års tid, räknad ifrån och med år i83o, utgöras för hvarje ryttares eller soldats underhåll, sjukvård och öfriga behof under möten och Stals-Ulskotlels Utlåtande, N:0 S2. 3 mönstringar med 7 R:dr, samt för hästens utfodring vid cavalleriet, enahanda bidrag, sorn förut i penningar eiler persedlar aflemnas, endast med den förändring, alt höet icke borde beiäknas elter mera än 20 U. per lispund. Enligt de officiella upplysningar, som blifvit Utskottet meddelade, hafva dessa passevolance-afgifter, efter afdrag af uppbörds-kostnader, utgjort, per medium, vid Cavalleriet 52,248: 7. 5. oc!i vid Infanteriet 146,980: 15. 7. eller tillhopa igg,233: 28. —• Kostnaderne för de möten, som härmed borde bestridas, skulle, efter de beräkningar, hvilka, i följd af Ilei r General-Adjutantens för Arméen underdåniga betänkande, ligga till grund för Kongl. Majris till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition, i hvad den rörer utgiflerne för Arméens exercis, utgöra: Vid Cavalleriet, för Befälsoch Regements-mölen med nu varande styrkan 67,128: 3g.
Ständer beviljade något anslag till hamnbyggnadens fullbordande. 11 Detta kostsamma och ej allenast för sjelfva orten, utan för sjöfarten i allmänhet gagnande, företag, enär ingen säker tillflyktshamn finnes å Skånes hela östra kust, hvilar ofullbordadt till dess medel kunna skaffas att åter upprätta hvad stormar förstört och nedrifvit. Jag vågar derföre i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på den stora vigt, Cimbrishamns hamn har, och det menliga inflytande dess ofullbordade skick dels medför för rörelsen, dels den säkrare afsättning, som en sädesrik ort tarfvar, och dels för Rikets sjöfart i allmänhet. Några andra arbeten af Ekonomisk natur, bekostade af Statens medel eller med bidrag derifrån, hafva under dessa åren ej blifvit verkställda. Kronouppbörden har under loppet af den tid, denna underdåniga Berättelse innefattar, kunnat utan svårighet verkställas. Landtmannen har genom god afsättning med temligen höjda priser på sina produkter varit i bättre tillfälle än föregående åren att afbörda sig sina skattebelopp. Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning rörande Socknenämnder och Kyrkoråd har visat, inom de församlingar der personer finnas, som med förmåga att bedömma vigten af dessa uppdrag och med vilja att med uppoffring af tid och det besvär, som dermed följer, fullgöra denna nådiga Förordnings föreskrifter, att kommunalbestyren kunna verka i en nyttig riktning och åstadkomma den ordning inom församlingarne, som på annat sätt svårligen kan erhållas. När menigheterna hinna att sjelfva inse behofvet af den verksamhet som tarfvas för att ordna sina egna inre angelägenheter och deraf draga fördelar, torde också en verksammare anda visa sig att deltaga i dessa ombestyr, än som nu i allmänhet är fallet. Fattigvården, som erhöll en ändamålsenligare riktning genom Eders Kongl, Maj:ts nådiga Förordning af den 25 Maj 1847, ordnades i enlighet dermed först i början af November samma år. Det är således först i en blifvande underdånig Berättelse, denna Nådiga Författnings följder kunna redovisas, enär dess tillämpning egentligen ej kunde påbörja förr än under loppet af år 1848.