Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det för sig går på andra trakter, sänder han dem lyckönskningsverser med posten, äfven om han sjelf ej är glad. Vid deras förluster af anhöriga sjunger han ett vänskapens och tröstens ord. Rörande är en »Sorgesuck och trösttal», som han affattat till handelsman Andersens små barn. Det yngsta af dem hade redan genom sin födsel kostat modern lifvet. Fadern hade rest med dem till Sala och insjuknade efter återkomsten, medan de vistades der. Han hade skrifvit att de skulle hemsändas till hans dödsbädd, men de hunno ej förr inom Stockholms tull, än de fingo höra att deras »far-kär låg på bår». Nu låter skalden de föräldralösa små utgjuta sin jemmer, och den döde från sin himmel uppmuntra dem. Betyda ej de här använda initialerna J. B. Johansson broder? I dylika tillgifvenhetssånger kallar han sig En välönskande eller välmenande vän och tillägger ibland ytterligare »enfaldeligen, dock välment». Men allra mest äro dessa senare poemer dyrbara för oss derföre, att vi genom dem kunna kasta en blick in i skaldens umgängeslif och bekantskaper. Det förundrar oss att man hittills så litet brytt sig om att granska dem i denna afsigt. De äro emellertid bestämdt afskilda redan till titeln från de öfriga, så att ingen tvekan om deras rätta betydelse kan uppkomma. I allmänhet i akt tager han mycket noga sin tids fordringar om rangskilnad. Rådhusrättens varning har ej gått förlorad. Till de anseddare heter det »högst lyckosälla prydliga vigningsoch brudlöftesdag», de ringare få nöja sig med »gladrike vigseldag», »hederligen sammanvigdes». Likaså förändrar sig tonen från »i hög, förnäm hederoch folkrikt likföljes närvaro» till »välprydde jordsättningsdag» eller »kristhedersamme jordsättning». Vi kunna då lätt finna, hvilka han nalkas på ett förtroligare och väntrefligare sätt. Hit hör hans »väna vän», den förr nämde Carlberg, hofeller huspredikant hos rikskansleren de la Gardie, och som snart fick pastorat i Vermland.
Jämförd med frukt är potatis ett mycket ohelsosamt födoämne. » Frukt är blodoch benbildande och har en upplifvande inverkan på hjärnan. Man gör därför klokt i att låta barn äta mycket frukt, såväl rå som kokt. Efterrätter. Elt fläckvatten, som kan begagnas för alla tyger, och som ej angriper ens de ömtåligaste färger, tillredes på följande sätt: 25 gram renad terpentinolja, 1,57 gram fin, rektificerad vinspiritus och I lika mycket svafvelether skakas med 15 droppar citronolja i en flaska, som hålles väl korkad. Med denna vätska fuktas fläcken, och man gnider den med en bit läskpapper, som äfven är fuktad med fläckvattnet. G. G. (Forts, å följ. sida.) sik att genast tillträda. Eleven nybörjare. Närmare gen. korrespondens med » Gerhard », Vallsta p. r. (1482] E n bildad, anspråkslös, musikalisk flicka, som genomgått Palmgrens slöjdskola och är kunnig i sömnad, finner plats i godt hem för att biträda med barnens vård oc,h sysselsättning. Svar till » Z » ', Karlskrona, p. r. E n t j n g u e t t å r i g flicka af ämbetsmannafamilj, fom genomgått elementarskolan i Upsala, utbildat sig i språk och musik ett år i Tyskland och ett år i Paris samt har vana vid undervisning, söker plats som lärarinna i familj eller skola. Svar till » Föräldralös », A by, då referenser och vidare upplysningar lemnas. En ung flicka, enkel o. anspråkslös, som i flere år undervisat mindre barn i vanliga - skolämnen och musik, önskar sig plats som lärarinna nu med det första. Vackra betyg finnas. Svar sändes till » 23 år », Enkelsrud. [i4S4| E n u n g flicka af god familj, som genomg. åttakl. lärov. och dessutom en nionde klass, lärarinne-klasssn, samt eger ett och ett hälft års vana vid undervisning, söker sig plats som lärarinna. Underv. kan meddelas i vanliga, skolämnen och språk samt i musik åt nybörjare. Reflekterande härå hänvände sig i förseglad biljett till » X.
Ständer en gång för godt funnit att på förenämnde sätt, genom de* ras Riksgälds-Contoir, låta liqvidera Svenska Medborgares hon Franska Regeringen ägde godkända fordringar , och när Sederholmska arfvingarnes lika beskaffade fordran blifvit förbigången och lernnad utan afseende, icke af något annat skal, än att desse arfvingar icke ansetts vara Svenske undersåtare; så anser Utskottet för sin del billigt, att de bland Sederholmska arfvingarna, hvilka här i Sverige äro bosatte och Svenske undersåtare, få för deras andelar uti berörde fordran till godo njuta samma förmån, som, efter hvad här ofvan , är anförde, blifvit - Hen 17 Aprili vit beviljad andra Svenska undersåtare, hvilka ägt lika beskaffade fordringar. Stats-Utskottet får i följd häraf Vördsammé-i ligen föreslå och tillstyrka, att Rikets Höglofl, Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit, i likhet med hvad som skett med de öfriga Franska fordringarna,' i Nåder låta närmare utreda Sederholmska fordringen, och tillika undersöka, hvilke bland arfvingarna här i Sverige äro bosatte och Svenske undersåtare; hvarefter och sedan en sådan utredning och undersökning för sig gatt, samt de nndelar, hvilka utaf hela fordrings . beloppet, enligt Svensk
Jag anser det dessutom vara riktigt, att regleringen sker på förhand, så att icke tvist må kunna upsla nationerna emellan, En talare har yttrat, att det vore orätt taga lästetalet till beräkningsgrund, emedan det så ofta kan underkastas förändringar. Detta kan jag ej finna vara något skäl, tv om handeln tillväxer för den ena nationen, men för den andra står stilla, så kan ju förändringen i beräkningen ske derefter utan tvist, då principen en gång är anlagen. Vidare har anmärkts, att Consuls-afgiflerne bort läggas till dem, som ingå till Convoy-Commissariatet för handelns skyddande, emedan större delen af kassans inkomster utgingo lill Consulers allönande. Delta är visserligen riktigt, mea jag fruktar, alt något missförstånd eger rum, i afseende på den summa, som upgifvils, enär det blifvit sagdt, att Norriges bidrag utgjorde 19,000 speciel’, då Sveriges endast skulle upgå till 13.000 s. m. Jag ber alt få fästa upmärksamheten derpå, alt i Utsk:s utlåt. är endast lästetalet uptaget på de fartyg, som segla på andra sidan Gap Finisterre, men ingalunda på dem, som röra sig på närmare farvatten. Nu är det bekant, alt Norrige har ett större lästetal, om man tager Handelsflottan i sin helhet, än Sverige, och då nu Consuls-afgifterna beräknas efter lästetal, så har sannolikt den större summan, som Norrige betalar, upkommit derigenom, att man beräknat afgitten för alla fartyg, som idka sjöfart och icke inskränkt sig lill dem, som segla på andra sidan Cap. Finisterre. Skulle åter så vara alt nyssnämnde summa erlades endast af de Norrska fartyg, som besegla farvattnen på an. Den 1 Februari f. m. 265 dra sidan om nyssberörda udde, så bevisar ett sådant förhållande, att afgiften är olika i olika hamnar, och att Norrmännen hufvudsakligast besöka de hamnar, som betala största Consul-af giften, hvilket är föga troligt. Jag fortfar med yrkande af bifall till betänk. Hr von Hartmansdorff:
— Jo, lita på det; minst tjugu blanka klingor på hvardera sidan. Hör du, hustru, minst tjugu, säger jag, för grannen, som nyss var här inne, räknade dem, sa' han, och de vispade nog vackert omkring sig, vill jag lofva. Men nog var det nesligt, för si förstås, af den långe kaptenen att icke lemna grefven i fred, se'n han var död. — Hvad I ha'n för ett godt hjerta, Anders Barberare! — sade jungfru Brita med ett smäktande ögonkast, då Anders strax derefter tog afsked. — Så hade nog inte tjocke Gudmund gjort, eller Mats Hake eller någon af de andre barberaregossarne. De hade nog fylt sina stop flere gånger än, innan de låtit dem stå tomma efter sig, för att hjelpa sin nästa! Anders svarade ingenting. Han tycktes icke heller finna hennes handtryckning ovanlig, eller märka någon ovanligare glans i hennes blickar, fastän hon oafvändt stirrade på honom. Förtviflad skyndade han hemåt. Det mörka stadshuset aftecknade sig skarpt mot den månlysta himmelen. När, tänkte han, skulle olyckan tröttna på att förfölja henne, som satt fängslad der, och som han nyss varit så säker på att kunna rädda. En vacker vårmorgon ställer den menskliga tillvaran under gynsammare belysning än den sena qvälltimmen, då sinnet är uttröttadt af dagens äflan. Sådan verkan tycktes åtminstone den tidiga morgonstunden öfva på Anders Barberare, medan han vandrade ned åt staden. Om grefvinnan hade ett godt hjerta, hade han tänkt, skulle hon nog söka hjelpa Elsa och derigenom godtgöra de olyckor hennes man orsakat genom sin gåfva, allra helst som han kunde bevisa henne, att Elsa var oskyldig. Han hade derför skyndat att kläda sig, för att så fort som möjligt söka grefvinnans beskydd. Det var ju blott en dag qvar att verka på — Så förnäm kunde inte sjelfva drottningen se ut — tänkte han, då han en stund senare infördes af Bertil Hofmästare i grefvinnans rum och såg henne, lång och majestätisk komma sig till mötes. — Aldrig förr hade han känt sig så underlig till mods.
Maj 1863, i anledning af väckt fråga om hemmanet N:o 1 Fångåmons, J mantal i Jemtlands län, befriande från rotering. (91). 64:o af den 17 October 1863, angående reglering af utgifterna under Riksstatens 4:de Hufvudtitel. (133). 68:o af den 4 December 1863, i anledning af Kong), Maj:ts proposition, rörande KrigsCollegii ombildning tili en armée-förvaltning. (191). 69:0 af den 4 December 1863, i fråga om kostnadsersättning till militäre-, civileoch eclesiastike tjenstemän, för en del resor i tjensteärenden. (192). 70:o af den 2 December 1863, angående ifrågasatt tillökning i Arméens nuvarande kavalleristyrka. (139). Kongl. Sjöförsvars-dapartementet. 74:o af den 20 November 1863, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående försäljning af Nya Warfvet i Göteborg. (184). Kongl.
I afseende på den nu föredragna voterings-propos:n, anhåller jag alt i R. o. Ad:s minne få återkalla att hela frågan om den nya sedelvalören upkommit deraf, att R. St:r vid denna Riksdag beslutat införande af en ny mynt-enhet. I öfvensstämmelse härmed föreslog BankoUtsk., att de blifvande sedelvalörerne skulle bestämmas lill 1, 5, 10, 25, 50 o. s. v. R:dr R:mt, och dessa hafva af alla fyra Stånden blifvit godkända, med undantag af valören å 1 R:dr, hvilken af två Stånd blifvit antagen, men af två afslagen. Då nu en fråga, hvaruti två Stånd stannat mot två, kan förfalla, så vida den är af sådan natur, så komma, i fall denna fråga anses vara af denna beskaffenhet, de nya sedlarnes valörer att blifva 5, 10, 25, 50 o. s. v. En dylik fråga har redan vid denna Riksdag förevarit, nemi. huruvida halföreslycken skulle präglas. I afseende härå hade nemi. jemväl två Stånd stannat mot två, och Ulsk. inkom äfven med förslag lill voterings-propos.; men R. o. Ad. ansåg frågan kunna förfalla och i följd deraf äfven böra förfalla. Jag anhåller fördenskull att R. o. Ad., i konseqvens härmed, måtte förklara äfven den nu förevar:de frågan böra förfalla, och således äfslå den af Utsk. föreslagna voterings-propos:n. Hr Bildt, Didrik Gillis: I fall R o. Ad. skulle godkänna den åsigt af frågan, Gr. Lagerbjelke framstält, blefve följden, att om t. ex. två Stånd hade beslutat, att sedelvalörerne skulle vara 1, 5, 10 R:dr o. s. v., och de öfriga Stånden, alt de skulle vara 3, 6, 12 R:dr o. s. v., skulle icke någon af dessa olika serier blifva antagna och således finge man icke någon enda.
TJti det Utlåtande, som, efter StatsUtskottets anmodan, Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoirct, häröfver afgifvit, är vordet anfördt, att, ehuru Sökanderne icke kunna hafva några anspråk på bibehållande 252 Stats-Utskottets af deras löner til! större eller mindre del, enär alla de sedan 1818 års Riksdag meddelade Tjenste-Förordlianden varit ställde, att gälla endast tills vidare och med uttrvckligt förbehåll, att, när som helst, kunna, jemte Lönerne, indragas; och hvilket förhehåll ej förlorat sin betydelse derigenom, att General-AssistanceContoirets upplösning vid påföljande Riksdag icke gick i verkställighet, utan blef ytterligare på försök uppskjuten; likväl och så vidt någon jemkning uti R. H. St:rs redan fattade Beslut, rörande detta Contoirs och de dervid tills vidare anställde Tjenstemäns och Betjentes öde nu mera må kunna äga rum, Herrar Fullmäktige ansett sig böra fästa R. H. St:rs uppmärksamhet derpå, att de vid Genei al-Assistanee-Contoiret anställde Tjenstemän och VaklBetjente, derigenom, att Contoirets bestånd tid efter annan blifvit förlängdt, egt någon anledning till den förmodan, att Contoiret skulle framgent bibehållas, och, under denna förhoppning, qvarstaunat i Contoirets tjenst och åt detsamma egnat en trägen verksamhet, hvilket förhållande i allmänhet hindrat dem att i annat EmbetsVerk tjenstgöra och förskaffa sig befordran. Och då, vid betraktande häraf, desse personers ställning är i hög grad ömmande, hafva de fleste bland Hrr Fullmäktige ansett sig böra hemställa, om icke de sedan 1818 års Riksdag tillsvidare anställde Tjenstemän och Betjente viii GeneralAssistance-Contoiret måtte, vid Verkets upplösning, åtminstone få bibehålla hälften af deras innehafvande Löner efter Stat i 2:11c år; på det att de, linder denna tid, må kunna bereda sig utvägar lill annan bergning.
Man har nyss sagt, att vår sjöfart är så betungad af onödiga hinder och att den derföre skulle vara underlägsen Norrmännens; men jag får då gifva tillkänna, att enligt det Norska reglementet äro alla främmande fartyg skyldiga att taga lots, utom några få, som komma från Sveriges närmaste kustorter. Enligt det Engelska reglementet är hvarje fartyg, som förer passagerare, ovilkorligen förpligtadt att taga lots, såvida ej dess kapten och styrman sjelf är examinerad lots. — Då Hr General-Tulldirektören begärt ordet, torde han bäst kunna upplysa om det inflytande, som den ifrågasatta förändringen kunde medföra. För min del tycker jag Utsk:t hafva ganska val motiverat sin hemställan, å hviken jag anhåller om bifall. Hr Fåhraeus, Johan Fredrik: Af reciten i Utsk:ts Betänk, visar sig, att R. St:r å en föregående riksdag till K. M. ingått med underd. anhållan att »Svenska ångfartyg, som, enligt på förhand upprättade reseturer, göra reguliera resor, måtte 312 Den 7 Febr aari. befrias från skyldigheten att, kommande från sjön, taga lots.» Denna begäran hade visserligen, efter ordalydelsen* en allmännare syftning; men motiveringen i Sländernas skrifvelse ådagalägger uppenbarligen, att de då endast afsågo ångfartyg, som göra reguliera resor inrikes orter emellan. När derefter under sistl. riksdag Hr Wallenberga då väckta motion i ämnet på detta rum föredrogs, uttalade jag äfven den mening, att någon eftergift af nämnde skyldighet icke borde för utrikes-ifrån kommande fartyg föreslås, helst stadgandet derom stöde i oskiljaktigt sammanhang med gällande seglationsordnings föreskrifter rör:de tullkontrollen, hvilkas behöflighet blifvit af en äldre erfarenhet bekräftad; hvaremot jag förklarade mig anse något äfventyr, med hänsigt till fullverkets intresse, icke vara att befara genom en sådan eftergift för inrikes farten.
Ar inteckning i gäldenärs egendom sökt eller vunnen för fordran, vid hvars tillkomst gäldenären ej samtyckt, att inteckning ske må. eller hav, der inteckning vid för sträckningen ulfäst blifvit, borgenär försummat att hos Rätten söka inteckning, i stad inom en månad och å landet vid del ting, som först infaller en månad efter det utfästelsen sked - 6 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 53. de; vare, der konkurs börjas inom en månad efter det inteckningen söktes, den inteckning utan verkan. Ej heller gälle inteckning, sorn blifvit sökt samina dag, då konkurs börjats, eller derefter. 5 morn. Varder förr än en månad förflutit från den dag, då uppteckning af död mans bo slutades, eller, om bouppteckning inom föreskriften tid ej förrättad blifvit, från den dag, tiden dertill tilländagick, inteckning i den dödes fasta egendom sökt, antingen för den dödes eller för någon dess sterbhusdelägares gäld; vare, der konkurs uppstår inom sagda tid, den inteckning, äfven om den fastställd blifvit, emot den dödes borgenärer utan verkan. 4 mom. Om företräde till betalning för ogulden köpeskilling, gälle hvad i U Kap. 2 § Jorda-Balkcn skils. 5 mom. Angående inteckning af nyttjande rätt vare lag samma, sorn om inteckning för fordran här ofvan i denna § sägs. Då 18 §, hvilken innehåller, att »ränta är lika gild som hufvudstol och att den förty, med eller utan förmånsrätt, skall utgå i den mån tillgångarna det medgifva, » blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkänd, och någon anmärkning deremot ej heller hos Borgare-Ståndet förekommit, torde de erinringar, som en ledamot af Högvördiga Preste-Ståndet deremot framställt, icke tarfva vidare genmäle, så mycket mindre som principen är alldeles densamma, hvilken igenfmnes i gällande lag; hvadan Utskottet hemställer, det måtte Presteoch Borgare-Stånden antaga denna §, sådan deri i Utskottets förra Betänkande lyder.
Men att detta förhållande äfven inora de 3 hufvudgrenarne af Statsbestyret förorsakat en ansenlig tillvext i Sysslor, Embeten och Utgifter, torde ej heller kunna nekas; jag erinrar blott om de två nya StatsExpeditionerne 1809,nyä Hofrätten, MagazinsDirectioneos nya organisation, de nya Landshöfdingedöme' 24 Den 5 Maji e, nu na; tillökningen af Artnéens befäl; dess nya organisation och dermed följande oupphörliga förökning af Brigader och derifrån påkallade BrigadGeneraler m. m. den nya LäkareStaten och de ständige Commissariaterne, o. s. v.; ehuru det visst ej är min afsigt att påstå det alla dessa nya Sysslor äro onyttige, eller att de alla äro lika ooödige, sorn t. ex. Courscontrollerne och Presidentskapet i KrigsIdolRätten; och som HofRätten i Christianstad synes vara det, åtminstone intill dess afgjordt blifvit hvad organisation för ÖfverDomstolarne i allmänhet bör kunna komma i fråga. Såsom en tillökning torde äfven kunna nämnas de sedan sista Riksdag tillkomne Taffelpenningarne för Presidenterne i vissa af Rikets Collegier, samt aflöningarne för de diplomatiske bcställningarne nu emot förr. För öfrigt är den invändning emot möjligheten att få offentiige functioner förrättade genom frivillig gärd af obetald medborgerlighet, som den ädle Grefven hämtar ifrån svårigheten att på ett och annat ställe erhålla Nämndemän, af mindre vigt än vid första påseendet skulle synas; ty det är helt naturligt att så länge icke medborgarens värde, som sådan aktas, utan äran endast åtföljer Embetsliiannabefattningen, elier skenet deraf, så skall den enskildte endast ledd af god vilja, icke åtaga sig allmänna värf som blott lemna honom besvär, men hvarken Inkomst ellef anseende, då deremot dessa fördelar af sig sjelf tillfalla Embetsmannen. Den 5 Maji c. m. 25 Men låt denna princip borttagas och svårigheterna skola efter hand af sig sjeljve försvinna.
Bifölls; 2:o Lag-Utskotlels, N:o 2, i anledning af väckt motion, angående bestämmande af ansvar för så kallade husdjurs misshandling: Godkändes; N:o 5, i anledning af väckt motion, angående skärpning i ansvaret för förskingring af i qvarstad satt gods: Bifölls; och N:o 6, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående tillägg i 3 Cap 5 § Handels-Balken, samt förklaring öfver 32 § i Ridderskapets och Adelns privilegier den 16 October 1723, i afseende på der stadgade afgifter vid utflyttning till utrikes ort: Gillades; och 3:o Bevillnings-Utskottets, N:o 8, i anledning af Riks-Slåndens beslut, angående återlemnande af Herr G. IV. Gillbergs hos Vällofl. Borgare-Slåndet väckta motion om restitution af eganderätts-bevillning för Upsala stads löningsjord : Med frånträdande af det förut fattade beslut, förenade sig BorgareSlåndet uti den af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Slåndel vidtagne remiss af motionen till Stats-Utskottet. Pro'.-Utdrag, deri s5 September aSfj. 189 S. D. Fö redrogs å nyo Kongl. Maj:ts bordlagda Nådiga Skrifvelse af den 1(5 dennes, angående inqvarteringen i de Skånska städerna och i Götheborg: Remitterades, jemte hvad inom Ståndet, i ämnet, yltradt blifvit, till Stats-Utskottet. S. D. Beslöts inbjudning till Högv. Preste-Ståndet att förena sig uti det af de trenne öfriga Riks-Stånden beslutade bifall till Kongl Maj:ts Nådiga Proposition vid sisth Riksdag, N:o 75, angående uppbälvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högste Domstolen, hvilken inbjudning skulle genom utdrag af protocollet meddelas. Den 25 September. Från Högv. Preste-StIndet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande betänkanden:
Ofver-Ståthållaren, Landshöfdingen rn. rn. D. Edelcreutz till Ordförande i den Commission, som inom Skåne koinme att den nya Roteringen verkställa, och derjemte Nådigst föreskrifva, huru denna Gommission, i anseende till dess Personal, borde sammansättas. I sammanhang härmed behagade Kongl. Majit i Nåder förordna, att Kongl. Brefvet den 23 Mars 1813 borde hufvudsakligen läggas till grund för Commissionens arbeten, dem Kongl. Majit ansett böra omfatta tvänne hufvudföremål, nemligen: aj) Jemkning i Extra Roteringeri, hvilken Statsstlm t OeC.-ZJtsti. Ut!. fj:o dock allena finge sträckas till de Hemman och. Lägenheter j som icke ingått i Ordinarie Knet ktehål.let ; och b) verkställigheten af deri antagna Propositionen om Estra Roteringéns förvandlande till ett ständigt Knecktehåll. I afseende å det senare uppdraget, älåge Comrnissionen: i;o (att iakttaga de allmänna grunder, som i resta och j:te mornentena af Kongl. Brefvet den 23 Mars 1813 innefattas och här ofvan upptagne ärof) 2:0 att tillse, det Länen icke' betraktas hvart för sig, utan tillsammans, samt att lika grunder och lika värden böra bestämma hvars och ens andel i Knecktehallet i hela Provincen, dock sa, att ingen kan p Af öras högre Ordinarie Nunler, än han nu utgör Extra Rotering; 3:0 att verkställa anteckning, hvilka Rotehållare önska att underhålla effectiva Soldater, eller vara vacante; 4:0 att bestämma hvarje Regementes Stånd; och 5:0 att upprätta ett allmänt Kneckte-Contract, samt dervid reglera Soldaternes vilkor, i öfverensstämmelse med de grunder, som i 7:de momentet af Kongl, Brefvet, den 23 Mars J813 innehållas.
» Ser du, ser du! » » Ja, men jag hatar honom i alla fall. Och så var det verser der instuckna om någon som förvandlats från » enkel knopp » till » fager blomma », om » fjäril, som sin puppa flytt » och ... och ... » » Ser du, ser du! » » Men jag hatar honom i alla fall. På kungsbalen ville han nödvändigt ha andra valsen, på slädpartiet körde han för mig, ja, tant Lova var med på bortvägen, på hemvägen våga hon inte annat än sitta i täcksläden och då sken månen och ... » » Ser du, ser du! » » Jag hatar honom i alla fall. Men till Eva Netterstedts bröllop i höst med hans regimentskararat löjtnant Lilliemark har han bedt att få mig ... » sF-F-F-å-å dej? » » Till tårna, till tärna, begriper du väl. » » Nå-å-å-åh? » » Jo-o-o-o-oh! Men — jag hatar honom i alla fall ». » Gör du? » » Ja, jag hatar honom, jae hatar honom, jag hatar honom, o Gud, så jag hatar honom! » » Sch — sch — någon kommer ». » Nej, se, hvad sitter ungfoglarne och qvittrar om i skymundan? » » (Torka dig i ögonen, Ellen). Jo, pappa lilla, vi ha bara sutit och talat om välgörenhetsmatinén på Dramat, teatern, som Ellen beskrifvit för mig så bra, så. » » Så-å, nå-å? Men flickstumpau har ju ögonen alldeles röda. Var det så att gråta åt, det der? » » Hm, åhja, snälla farbror, det var det allt — litet. » » Pappa skall veta att Ellen är så lättrörd att hon gråter vid bara minnet! » » Det var då en förskräcklig välgörenhetsmatiné, det må jag säga! » Från svenska pressens riksdagar. (En blick tillbaka. Sveriges tidningsmän ha for kort tid sedan i rikets andra stad varit samlade till ett möte, för att öfverlägga om gemensamma fackintressen och förmedla personlig bekantskap. Tidningsmannamötesidéns tillämpande i Sverige är icke gammal, endast något mer än två decennier.