Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mattis gälla, hesa hysteriska skratt eller snyftning, när hon läste första delen af ”Den bergtagna”. I sista ögonblick ett par ord till dig, Alter ego. Jag har haft ett par rader från fru Brandes. Gud i himlen, om jag kunde vinna hennes tillgifvenhet, hvad det skulle vara mycket vunnet för mig genom det! Jag darrar för Kbhn; jag hade hellre velat stanna här och arbeta, men jag kan icke uthärda att främlingar skola gå på hans föreläsningar och jag visa uppenbar likgiltighet genom att hålla mig borta. Måtte jag komma tillbaka hit, till min ensamma tillflyktsort, utan att vara för mycket sönderbråkad.321 Lund d. 28 April 1888. Jag tänker nästan icke på honom. Jag är fri! När jag kom till Kbhn kände jag ingen feber vid tanken på möjligheten att få träffa honom. Jag bäfvade och tänkte att bara jag finge se honom på talarestolen, så skulle det väl komma igen. Jag var så glad att se min kamrat igen, jag var så intresserad af hvad han kunde ha att berätta om sig och Anna, att det uppslukade allt annat. När jag såg honom det första han kom in om dörren ge akt på mig var jag ännu likgiltig, och när jag hörde denna förr så välbekanta röst kände jag ingenting. Jag endast undrade – undrade öfver att jag någon gång trott mig kunna komma nära denne man. Hur glad jag var på hemvägen. Jag tyckte jag skulle kunnat dansa framåt gatan med min käre kamrat. Jag var fri! Undrar om det blir för alltid. Axel sade på hemvägen om någonting riktigt gladt och välgörande: ”det käns som att bli qvitt en förälskelse.”322 Fröken hvad hon nu heter igen satt der med sin lysande röda rosett och slukade honom med ögonen. Lønborg, heter hon. Skulle jag konkurrera med henne!323 Hörby d. 17 Maj 1888. Jag blef sönderbråkad af att förgäfves vänta honom tre qvällar i rad. Föreläsningsqvällen var ingenting vidare, men de andra så mycket dess värre. Jag är således långt ifrån läkt. Jag gick fram och tillbaka som ett fånget, ursinnigt djur. Han var smeksam och jag nervös, när vi ändtligen träffades. Han talade om att jag snart skulle komma igen. Jag hoppades sjelf derpå.
2 liter spättärtor spritas och för 5 öre färska morötter skrapas och skäras i tunna skifvor. De spritade ärtorna jämte morötterna läggas i en panna och härpå slås 1 liter mjölk, hvarefter det får koka. När det är halfkokt ilägges ett skedblad smör och litet salt. Färdig afredes soppan med litet mjöl, uppvispadt i mjölk och litet hackad persilja lägges uti. Olga. Svenskt original. ^UTMÄRKER SIG GENOM FÖLJANDE^ * ' ÖRRTELAR: LÄKARERÅD. IP. Matnyttigt A. von S. Vid användande af svaiVelbaltiga medel i ansiktet eller huivudet i allmänhet kan det inträna, att en mer eller mindre slark retning dt ögonen uppstår. Detta plä- gar däremot ej inträffa med lapislösning, så vida den ej kommer i direkt beröring med ögonen. — Edra allmänna symptom sta nog ej i samband med de medel, Ni användt. ' Fortia och Margot hänvisas till svaret till Sidonia i n:r 18. Nina L. Se svaren till Eva oeh Ella i n:r 3. Isabella. Af medikamenter o. d. torde ej vara mer än en tillfällig hjälp att vänta, så- som ju ock under årens lopp visat sig vara furhällandet. Det bästa vore, så vidt vi kunna bedöma er sjukdom, att komma bort från hemmet och hvad som där synes underhålla ert onda, som ju, om också svårt, dock ej bör vara obotligt. En längre tids vistelse utrikes på lämpligt ställe, t. ex. Schweiz, skulle sannolikt bekomma Eder VÄL. — Hvad beträffar det medel, Ni begagnat mot hufvudvärken med godt resultat, torde vara skäl att nu taga det i en half gång till så stor dosis. Tvänne på hvarandra följande kvällar I veckan bor Ni till natten taga 2 gram bromnatrium. Fortsätt i öfrigt med afrifningar, regelbundna promenader o. d. som förut. — Den af Eder nämnda » pomeranselixiren » känna vi ej till — torde dock vara af föga nytta. — - Angå- ende er sista fråga, bör det förekomma mera sparsamt. D:r — d. FRÅGOR. N R: 729.
Utskottets sista anmälan lades till handlingarne; och antog Ridderskapet och Adeln Utskottets uti förevarande Utlåtande afgifna förslag till lydelse för sednare delen af § '2. 752 Prot.-Utdrag den 19 September 1860. S. 1). Viii föredragning af Lag-Utskottets den 8 och 12 dennes bordlagda Utlåtande N;o 50, i anledning af gjorda anmärkningar sami skiljaktiga beslut inom Riks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o o A, i Iråga om antagande af ny lag om lio-årig preskription ock om åinstämning, stannade Riddcrskapet och Adeln uti följande beslut: Utskottets hemställan bifölls. §§ 9 och 1 !. Utskottets till de öfriga Riks-Stånden gjorda hemställandet) Indes till hand lingarne. § 19. Med ifrågavarande af sitt förra beslut, biföll Ridderskapet och Adeln hvad Utskottet rörande denna §:s lydelse uti förevarande Utlåtande föreslagit. Ingressen. Ridderskapet och Adeln frångick sitt förra beslut och biföll Utskottets hemställan. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Banko-UIskottets den 12 och 18 dennes bordlagda Utlåtande N:o 40, 'i anledning af gjorda ackords-anbud för Bankens återstående fordringar på grund af protesterade vexlar. S. B. Föredrogos Konstiluliorrs-Utskotlets nedannämnde den 15 och 18 dennes bordlagda Memorial, nemligen: N:o 61, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det uti Konstitutionsutskottets Memorial N:o 55 framställda förslag till ändringar i Regerings-förmen och Riksdags-ordningen, om Riksdags hållande hvarje år. Med frånträdande af sin förra gemensamma tanka, förklarade Ridderskapet och Adeln Utskottets uti förevarande Memorial framställda förslag till förändrad lydelse af 109 § Regerings-förmen skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; och Indes Memorialet i öfrigt Ull handling arne.
Stats kontorets underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets tillstånd, styrelse neli förvaltning år 1860. Storm äktigste, Allernådigste Konung! Jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning uti remiss af den 24 nastlidne Oktober, får Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år verkställda granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning år 1860, uti de delar, nämnde ^berättelse till yttrande från detta embetsverks sida föranleder, hvarjemte bifogas Öfver-direktörens för Myntoch Kontroll-verken underdåniga utlåtande öfver hvad Revisorerne i afseende å sistnämnde verk anfört. Uti 7 § af berättelsen om Stats-kontoret och dess förvaltningsåtgärder är af Revisorerne heinställdt, att förändring, i nu gällande resereglemente måtte vidtagas, ledande derhän, att resande i Kronans angelägenheter må, derest ej särskilda förhållanden påkalla undantag, vara pligtige att, i stället för skjuts, alltid begagna ångbåtseller jernvägslägenhet; och hafva Revisorerne tillika ansett böra i öfvervägande tagas, om och i hvilka fall förhöjning af det för de resande bestämda dagtraktamente kan erfordras. Då Stats-kontoret den 10 Januari 1861 afgifvit underdånigt utlåtande öfver 1860 års Stats-revisorers med förevarande likartade hemställan, torde detsamma nu få i underdånighet åberopas, med tillägg allenast, att en förhöjning af 50 öre R:mt i det dagtraktamente, som jemlikt 7:de—12 klasserna i 1851 års resereglemente bestås, blifvit genom Kongl, kungörelsen den 13 Mars 1857 medgifven, men att, i anseende till den i sednare tider stegrade kostnaden å lifsförnödenheter, en ytterligare tillökning i dylikt traktamente utan tvifvel är af behof påkallad.
S. D. Föredrogs ånyo Lag-Ltslcottets, sedan den 5 dennes på bordet tullande, betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om antagande af ny allmän civil-lag, dervid Ståndet stadnade i det beslut att godkänna förenämnde betänkande endast och allenast af det skäl att ifrågavarande Lagförslag icke ännu vunnit den granskning, som grundlagsenlig! erfordras innan Kongl. Maj:t är i tillfälle att nådig proposition om förslagets antagande framställa. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets, sedan den 5 dennes på bordet hvilande, Berättelse, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning. Sedan Ståndet beslutat, att hvarje § af berättelsen borde för sig föredragas, blefvo, med iakttagande af ett dylikt föredragnings sätt, §§ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15 mom. 1, eller frågan om en af Rikets Ständers revisorer emot bankens under-styrelse framställd anmärkning, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 26, 27 samt 29 § mom. 1 och 2 af Berättelsen lagde till handlingarne; hvaremot §§ 12, i sin helhet, 15, de ivå sista 150 Prot.-Utdrag den 12 Februari ISSI. morn., 22, 25, 28 saint sista mom. af 29 §, eller frågan om decharge för Banko-fullmägtige, godkändes. S. D. Efter skedd föredragning biföllos Lag-Utskottets, sedan den 8 dennes på hordet hvilande, betänkanden: N:o 7, i anledning af \äckt motion om verkställighet af Under-rätts beslut i hyresoch ulllytlnings-mål; N:o 8, i anledning af väckt motion angående förändring af grunden för beräkningen utaf det, magistrats-personer i städerne tillkommande, arfvode för boupptekningar; samt N:o 9, i anledning af väckt motion om förändring af det uti 17 kap. 16 § Rättegårigs-balken föreskrifna formulär till vittnesed.
Kunde Fäderneslandet ej genom andra medel frälsas och fredas, more bwarken denna eller någon annan upossring för stor; men innan denna ripa utskrifning hann beredas och fullbordas, den deraf blifvande malla tewäras, och til slita bestämda orter förflyttas, tror jag en längre tid skulle ätgä, än wara fiender torde lemna ost, örn de ämna flytta kriget ännu längre inom Sweriges gransor. Men om i stället wära Regementet' och Wargeringar blifwa med skyndsamhet i wänlig ordning coinpletterircle, och med alla deras behof tilräckligen forsedde, äger jag den tilförsuff til deras mod, til wära Befalhafwares och Officerares sä dyrt förwärfwade erfarenhet, rädighet och tapperhet, at stendcn skal blifwa straffad för fin förmätenhet och med blodiga spär fä teckna sitt ätertäg. De skola finna wära ädla sörswarares hotelse bekräftad, och skillnaden emellan et krig, som fores af ensidig owilja emellan Re gentcr, och det csom af deras exempel lifwat) et helt folksiag stall räcka hwarandra handen uppä at anse säsom fört emot desi sjelfständighet. Rädfrägom Historien. Swerige har aldrig wisat mera ener^, medborgerlig anda och National-kraft, än just dä — det warit fört til branten af desi fall. Jag förbigär äldre exempel; men päminnom osi endast at Fältmarstalken Grefwe stenbock nästan utan an dra medel, än sin outtröttliga föresats at rädda Riket, sit mod och sit snille, inoiu en kort tid upsatte 716 Den 1Z Juiri. upsatte en Här af nära §0000 man, och at Konung Xli nä,gra är derefter anföll Norrige frän irenne sidor med mer än 40000 man; allt under en tid et ivida längwarigare krig hade medtagit större delen af Swerige^ stridbare män, och dä likasom nu bade Finland och wäre Tyska Stater af fienderna innehades, och allt detta mine Herrar, utan Oouscttytton.
Att de nu åläggas godtgöra beklädnaden genom någon afgift, tyckes mig vara rätt; men denna afgift bör erläggas utan afseende på, om Roten är vacant eller ej. Jag gillar således till alla delar Utskottens tillstyrkande, ”att ”Rustoch Rotehållare vid det ständiga Båts”manshållet å landet må, i stöd af den rätt ”att härom förordna, som genom 80 §. Re”geringsFormen blifvit Rikets Ständer ge”mensamt med Konungen tillerkänd, förklaras skyldige att, utan afseende derå, ”om deras Båtsmän under kriget afgå, eller ”icke, oafbrutet och så länge kriget fortkar, till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra Den itf November e. m. ”det Leklä cl nåd sbi dra®, sorn genom 5:te och ”():de Momenten af Kongl. Kungörelsen d. ”10 September 1816, blifvit framstäldt alt, ”under Manskapets uppfordring till krigstjenst, af Rotarne utgöras såsom vederlag ”för den af Kongl. Maj:t och Kronan uli ”samma Kungörelse åtagna förbindelse, alt ”Båtsmännen under kriget, likasom å Pas”sevolance, bekläda.” — Utskotten tyckte det låta bättre för Svenska öron, att säga, det afgiften skulle erläggas till Kongl, Maj:t och Kronan j än, såsom i Kongl. Majrts proposition är uttryckt, till Krigsfonden; ej eller vet jag, hvarföre man just skall tala om Krigsfonden under fred. — Den skilnad Herr Hjerta uppdragit emellan beklädnad och utredningspersedlar, har ej eller undfallit Utskottens uppmärksamhet, hvilket Herr Hjerta torde finna af följande mening i Utlåtandet: ”Hvad härnäst beträffar tiden , ”hvarifrån samma afgift erläggas skall, samt ”de grunder, som dervid i öfrigt böra fö 1 - ”jas, hafva Utskotten ansett sig kunna lill ”Rikets Högloft.
Den 7 Maji f. m. ia3 R:dr 32 sk. Jag hemställer, huruvida eu genom votering afgjord fråga nu åter kan upprifvas och blifva föremål för discussion. Den enda fråga, som enligt min tanka nu kan komma under öfverläggning i afseende på detta Creditiv, är den, huruvida de lyftade 133,333 R:dr 16 sk. höra ersättas eller afskrifvas. StatsUtskottet säger i sitt Betänkande: De på Creditivet för ConvoyCommissariatet lyftade i33,333 R:dr iG sk. hafva blifvit uti Räkenskaperne upptagne till ersättning, pä den grund, att enligt i8a3 års Ständers, angående nämnde Creditiv, fattade beslut, skulle, vid nästföljande Riksdag, förordnas, huru, (såsom orden lyda,) de medel, som kunde, för Statsverkets räkning, lyftas, borde ersättas. När Rikets Ständer vid sista Riksdag Beviljade Creditivet, kunde de ej förutse, att öfverskotten på StatsVerkets inkomster skulle lemna sådana tillgångar, att Creditivet deraf kunde betalas, och det var derföre, som de efter min tanka förbehöllo sig, att vid denna Riksdag bestämma om sättet för ersättningen; det vill säga, om RiksgäldsContoret i och för utbetalningen af detta Creditiv stannat i någon skuld, borde nu bestämmas, huru RiksgäldsContoret derföre skulle blifva ersatt. Men då nu öfverskotten blifvit så betydlige, alt icke allenast denna utan äfven flere andre utgifter af RiksgäldsContoret utan olägenhet kunnat bestri - i?,4 Den 7 Maji f. m. I* das, tror jag StatsUtskottet ganska riktigt föreslagit, att ”enär nu Kongl. ConvoyCom”missariatet icke varit förbundet till någon ”återbetalning, samt i närvarande ställning ”StatsVerkels alla tillgångar måste i främ”sta rummet hållas tillhanda och beräknas "för Statsbehofven, förberörde 133,333 R:dr ”16 sk. må uti RiksgäldsContorets Räkenskaper för innevarande år 1829 från ba"lancerade tillgångarne afföras.”
Hans Excellens, Herr Justitie-Slatsministern Gunther, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, » Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas. Chefen för Landtförsvars-Depariementet, Stats-Rådet Grefve Gyldenstolpe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj-.ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om erforderligt Statsbidrag till upprätthållande af den Arméens Pensions-kassa åliggande pensionering; Och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes vid detta Protokoll bilagdt, samt förordna, att Nådig Proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo, ./. A. Jocdrén. lilli, till R. St. Proposition, A:o 34. \:o H. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Febr. 1857, kl. 0 e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag för aflönande af en Extra Provincial-Läkare med station i Trosa stad; Gifven Stockholms Slolt den iO Januari 1857. Medelst skrifvelse den 3 nästlidne November har Kongl. Maj:ts SundhetsKollogium i underdånighet öfverlemnat en af Kongl. Majtts Befallningshafvande i Nyköpings län till Kollegium insänd, af tillförordnade Borgmästaren i Trosa stad gjord och af protokolls-utdrag från Magistraten derstädes och från Trosa landsförsamling samt från Mörkö, Hölö, Wagnhärads, Westerljungs och Bälinge församlingar beledsagad, underdånig ansökning, att Kongl. Majit måtte hos Rikets nu församlade
St:s öfverläggningar, och annat, huruvida icke denna afgift skulle kunna, till större båtnad för samhället, regleras på jemnare och ändamålsenligare sätt, än som för närvarande äger rum. I detta afseende delar jag Gr. Cronhjelms åsigt. Den 10 April e. M. von Hohenhausen har upplyst, att K. M. redan infordrat sådana upplysningar i delta ämne, som stödja sig å noggranna undersökningar deruti, samt jemväl, att Tullcommittéen fått del af de handlingar, hvilka, till följd af K. M:s berörde Nåd. befallning, inkommit. Stånden lära således äfven hafva att förvänta del af dessa handlingar; och man får då se, till hvad belopp och hvilka ändamål den ifrågavarande afgiften på olika orter utgår. Det faller af sig sjelf, att om Staten finner lämpligt indraga tolagsafgiften, måste Staten anslå erforderliga belopp till städernas byggnadsbehof och aflöning af deras tjenstemän. Jag tror, att dessa anslag komme att blifva vida betydligare och känbara. Att deremot ordna tolagsafgiften och lämpa den efter städernas allmänna fördel, det anser jag ganska vigtigt. Jag tror visserligen ock, att städerna, i mån af behof, kunna öfverenskomma om en högre afgifts erläggande; men sådant bör icke bestämmas efter nyck och tillfällighet, utan enligt uppgjord plan. Att på siffra bestämma afgiften för alla år är icke möjligt, emedan den naturligtvis uppgår till olika belopp i mån af en större eller mindre skeppsfart; men hvad som brister det ena året, återkommer det andra, och flera års sammanlagda räkningar gifva resultatet till grund för omdömet. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Ämnet är ett bland de vigtigaste, som förevarit under denna Riksdag. Om vi verkligen önska att reglera tullafgifterna så, att det blir möjligt för inländska och utländska handlande att derå göra några säkra beräkningar för sina speculationer, är det nödvändigt att undanrödja det stora hinder, som, emot möjligheten af sådana beräkningar, nu existerar uti olikheten af tolagsafgifterna för olika städer. Jag har sökt förskaffa mig upplysningar i ämnet, dels utaf Landshöfdingarnas berättelser till CommerceColbm och dels i enskild väg.
Skaraborgs, Jönköpings, Östergöthlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Örebro, Wermlands, Gefleborgs, Malmöhus, Christianstads, Hallands, Jemtlands och Norrbottens Län hafva, i stöd af 141 § i Banko-Reglementet och i enlighet med derför i öfrigt meddelade föreskrifter, undfått förskott till iuvexling af förslitne småsedlar, uppgående från den 30 Juni 1845 till och med samma dag delta år lill B:ko R:dr 286,000: Dylike förskott äro jemväl anordnade: till Låne-Kontoret i Götheborg „ „ 160,000: „ Låne-Kontoret i Malmö „ „ 70,000: Summa Banko R:dr 516,000: Den 30 nästlidne Juni uppgingo utestående Vexlingsförskott till följande belopp, nemligen: uti ofvannämnda 13 Län tillhopa 31,174: 40. — vid Låne-Kontoret i Götheborg 19,400: , Låne-Kontoret i Malmö 6,833: 16. — Banko R:dr 57,408: 8. — Frågor, angående Bankens Depositions-rörelse. §. 35. I Deposilions-Afdelningen inncstodo den 30 Juni 1845 följande belopp, emottagne på grund af föreskriften i 143 §. af Banko-Reglementet: 29 i.sta Klassen: Medel, sorn bero af Bankens egen Styrelses disposition 2:dra Klassen: Äldre Kreditiv eller förlasr utaf Banken O 3:dje Klassen: Staten samt dess allmänna Verk och Kassor tillhörige medel 4-'de Klassen : Medel, tillhörande de under Stockholms Stads Styrelse lydande Embetsverk och Kassor jemte atskillige Allmänna Inrättningar, Välgörenhetsanstalter, Konkurs-massor m. fl 5:Le Klassen: Medel, tillhörige Stiftelser, Bolagsföreningar och enskilde, hvilka utställa invisningar med beräkning på omloppstid 6:te Klassen-. Kassa Kreditiv lill Hvpolheks-Föreningar Dukater.
Den förberedande Utskotts-afdelningen , deruti jag deltagit, hade, i detta afseende, uppgjort följande tillstyrkande, sorn jag ännu vidhåller, nemligen: 1:0 att menigheter inom en eller Jlere socknar, hvilka allmänligen af sagt sig bränvinsbrännings-rättigheten, äfven må berättigas alt genom laga Sockenstämmo-beslut med vitesbestämmelser förbjuda all införsel af bränvin till afsalu inom samma socknar; 2:0 att Riksens Ständer mätte till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse, med hemställan derom, att, när en eller flere socknar enhälligt förena sig om att vidtaga ändamålsenliga åtgärder, åsyftande att inskränka bränvinshandeln och förekomma de dervid öfverklagade missbruk, Kongl. Maj:t täcktes, efter sig f öreteende omständigheter och med afseende på de olika förhållanden, som förefinnas uti serskilda Provincer , meddela Klådig sanction å de inom socknarne sålunda enhälligt fattade beslut. För öfrigt får jag emot de af Utskotten fattade beslut reservera mig uti nedan anförda punkter: § 42. Yid rättigheten till försäljning af bränvin i allmänhet är fästadt det vilkor, att förtäring deraf å försäljningsstället icke må ega rum, utom å de lagligen tillåtna minuterings-ställena. Men Utskotten hafva icke funnit för godt att derjemte bestämma något ansvar för öfverträdelsen af detta stadgande, hvilket således endast är att anse såsom en from önskan, utan kraft af lag. Följden blir, att, då hvar och en, enligt nästföljande §, är berättigad att sälja en så ringa qvantitet, som i/4 kanna , och ansvarsfritt kan tillåta förtäringen deraf på stället, så kunna krogar i stort bilda sig öfverallt, utan hinder af Embeismyndigheler. § 43- Uti den sammansatta Utskotts-afdelningen hade blifvit föreslaget, att utminutering af bränvin å gästgifverier och andra mathållningsställen endast vore tillåten i förening med spisning till resande, vägfarande och gäster, hvilka å dessa ställen intaga sina måltider.
Han höll henne i handen; men hon hade bortvända ögon. Det varade icke mera än en half minut, alltsammans; men det hade dock varit som ett helt långt samtal emellan dem, deri hvarje den minsta känsloskiftning blifvit så tydlig som ett ord, så tyst som det var ikring dem ... Fru Philips fälde parasollen samman med en smäll; och det första, redaktören varseblef, när han släppte den unga flickans hand, var ett irriteradt och moquant drag kring en mungipa, hvilket sade honom, att denna tredje person förstått allt. En djup bedröfvelse föll öfver redaktören. Ur allt detta myckna visste han hvarken ut eller in. Det ena var precis lika otrefligt som det andra. Han bands fast här, och han bands fast der; men han stöttes också tillbaka, och lika mycket från begge hållen. Det gjorde ondt i honom, bara han såg på Elsa; han blef helt fuktkall i fingerändarne, då mor Per Lars’ kalla klara ögon snuddade vid honom; och han kände hela tiden fru Philips’ irriteradt moquanta min inom sig så lefvande, att den slutligen satt fast der i själen som ett aftryck. Han retade upp sig med henne; och detta intryck blef till sist det starkaste i honom. Detta hade åter bara till följd, att den elektriska spänningen å andra hållet gjorde sig än ytterligare märkbar; sjelfva Per Larsson började visa tecken till att stå under inflytande deraf. Blott lilla fru Nenni, som förnam allt men ingenting förstod och som höll fast vid, att intet alls var annorledes än det skulle vara, ref energiskt hit och dit i detta nät af afsigtliga och oafsigtliga missförstånd, hvilket osynligt men allt tätare spann sig ut kring den lilla gruppen; och dermed vann hon intet annat än att allt ohjelpligare insnärja sig sjelf i de fina maskorna. Då man omsider efter en allt pinsammare kaffestund bröt upp för att bege sig ned till församlingsplatsen igen, der mötets hufvudnummer, tulldiskussionen, skulle gå af stapeln, hade remnan blifvit så bred och djup, att parterna gingo helt lugna och likgiltiga bredvid hvarandra, i känslan af att klyftan dock låge synbar emellan dem.