Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Ekoch Bok-skogarne: dä erfaren» heten har wisat olämpelighetcn af alla hittils widtagnc Författningar till desse npttige trädflagS fortplantning och conscrvation; sä torde nya stadgande» i detta ämne, mera ledande till ändamälet, wara af nöden. De olägenheter som förbud emot Ekars fällande ädra» git Jordbrukarne, den förbindelse att ofta pä bekostnad af deras äkerbruk och till hinder för gräsets och betets fortkomst wärda och bibchälla ett Träd som endast tilhör Staken, ehuru det äfwen för densamma är till största delen onyttigt, dels till desi beskaffenhet, del» ock genom afständet frän sjökusterne; de omkostnader och omwägar som fordrats till erhällande af tillständ att fä fälla en eller annan Ek, hafwa hos Jordägare i allmänhet wällat ett bestämdt hat till detta Träd. Säkerligen skulle deremot en full ägande rätt werka ätminstone hos de uplystare ben päfbljd, att en mycken, het Ekar ärligen blefwo planterade och fredade, dä Jordbrukarens egen winning dermed wore förenad, dä det wore honom tillätit att wäija tjcnligc ställen till deras odling, och att utan längsamma omwägar fä borttaga dem som stä honom till hinder. Utgängen har dessutom bewisat, att de Ekar, hwilka för Kronans räkning äro stämplade, wissna och taga röta af sjelfum stämplingen och oftast blifwa odugelige innan de hinna att fällas; och säkert kosta de Ekar, som ändä fbrblifwa dugelige, sä mycket dä de frän aflägsna» orter skola affbras med Kronoskjuts, att de för bättre pris kunde ä närmare ställen köpas. Det är af desse och flere skäl Utskottet trott sig böra wördsammeligen tilstyrka Riksens Höglofl.
Grefven har äfven talat om det här i staden anlagda cellfängelse, och han har uppgifvit, att helsotillståndet derstädes ej varit godt. lag bestrider denna uppgift och tror mig någorlunda känna förhållandet. Det har varit ut - Den 23 Februari e. m. 683 märk! godt och ojemförligt mycket bättre, än vid norra korrektionsinrättningen, sorn ligger straxt bredvid, och Långholmen, ehuru inom de 2:ne sednare fängelserna helsovårdsanstalterne äro de bästa som finnas vid något af våra gamla fängelser. Grefven har sagt, att ensamhetsfängelset icke är fruktadl. Jag känner icke hvad en och annan fånge kan i detta hänseende hafva meddelat Grefven; men jag, som tilltror mig hafva en visserligen ringa, men ändock jemförelsevis med åtskiliga andra icke obetydlig erfarenhet af fångar, har den öfvertygelsen, all det icke finnes något straff, som verkar mera afskräckande än cellfängelsestraffet. Erfarenheten har visat, att kronoarbetskarlar, som icke fruktat exlrajudiciella bestraffningar, hafva deremot visat en särdeles farhåga att förflyttas å korrektionsinrättning, der de i cell förvaras, då de visa sig oförbätterliga, och jag känner kronoarbetskarlar, som af fruktan att blifva insatta på korrektionsinrättning begått brott för att komma på fästning. Grefven har roat Ståndet med en historia, som han skall hafva hört inom Stockholms cellfängelse angrde en fånge, som efter frigifvandet yttrat, att han hade lust att uppgöra kontrakt med kronan att få qvarblifva inom fängelset. Denna historia har jag också hört, men huruvida saken äger sin riktighet eller icke, har jag icke aktat nödigt att närmare undersöka, emedan jag har mig bekant, att gamla förhärdade fångar synnerligen älska att visa trots) emot bestraffningar, de undergått.
Följderne af den väckta motionen synas blifva en medgifven ökning i vår jerntillveikning af ungefär £ eller till omkring 540,000 Sikt * stället för 410» 000, och detta utan någon föregången pröfning, huru vida denna utvidgning, i den tnån den rörde hvarje local, der tillverkning skulle ske, kan utan andras förnärmande verkställas, eller med nödigt afseende pä skogarnes bestånd till tackjernsblåsnings bibehållande och motsvarande utvidgning inom Bergslagerne, eller der malmstockarne egenteligen äro belägne, och blåsning efter kloka hushållningsgrunder bör och mäste framför allt befrämjas och skyddas, Skattlägningsgrunden för smidet skulle ock till följa häraf, om den bibehålles och derigenom hvarje Bruksegares nu varande Hammarskatt Bihang till RiksSt. Fröt, j'8^3» Q\d» Sami, Nir 53* |§4 Besv. och Ekon. Ut sk. Bctankanderi, i män af det i allmänhet utvidgade smidet uträknades, medföra den orättvisa för den, som en sålunda ökad smidésrätt ické kunde begagna* att honom påtvingades eri högre skatt, utan motsvarande fördel; meri deremot, om skattläggningen förändrades* sa att skatten uträknades efter hvad årligen på våg levererades, skulle staten af svårigheten, att öfver hvad som smides hålla Controll, må hända äfventyra, attäfven förlorä eri del af hvad staten säkert har att påräkna genom nu varande skattläggningsmethod. Ehuruväl det ligger utom Utskottets synkrets, att för én framtid bedonia följderna af ett sådant allmänt och påen gång medgifvet ökande af jern-exporien, så tyckes dock för härvarande ingen förriaån deraf kunna förmodas, heldst om man fäster sig vid den upplysningen, att, år 11820, ännu 4,624 voro lerimade obegagnade* af det redan privilegierade smidet, och att från 1815 — 3819 af det privilegierade Export-smidet icke mera än i medium g48,C)41 5# årligen på våg inkommit.
Man har således aldrig ansett dem tryckande Banquens Credit, eller inskränkande dess förmåga att uppfylla sina förbindelser, utan de hafva fortgått i bredd med det reela myntet, och varit att anse såsom den säkraste väg lör Banquen, att vinna inkomst och förkofran. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SAMTLIGA RIKS-STÅNDENS PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1865 OCH 1866. NIONDE SAMLINGEN. Riks-Ståndens Protokolls-Utdrag, som innefatta Remisser och Beslut, » . v ' ! Utdrag af Protokollet, hållet hos Högloft. Ridderskapet och Adeln den 25 Oktober 1865- S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts sistlidne dag å Riks-salen upplästa berättelse om hvad i Riket och dess styrelse sig tilldragit sedan sista riksdag. Den 26 Oktober. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos, kommunicerades de öfriga Riks-Stånden och remitterades till det blifvande Stats-Utskottet: l:o Rikets Ständers år 1863 församlade Revisorers berättelse om den af dem verkställda granskning af Statsverkets samt dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och lörvaltning under år 1861, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden; 2:o Samme Revisorers berättelse om verkställd granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder och medel; 3:o Samme Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning; 4:o Rikets Ständers år 1864 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, äfvensom de i anledning deraf infordrade och till Kongl.
Majit tillkännagifva, finnas behållningar dels å slaten för Flottans officers korps genom den under den 29 December 1860 nådigst beslutade reglering af amiralslönerna med 500 Ridr och dels å aflöningsanslaget för Flottans civilstat, i följd af öfvertaliga kammarskrifvares afgång, med 45 Ridr, tillhopa 545 Ridr; Och anse Rikets Ständer dessa belopp, då de icke vidare blifva på berörde stater behöfliga, böra derifrån afTöras; Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 444. 19 blifvande dymedelst anslagen under rubrik ”Aflöningsstater“, hvilka för närvarande utgöra 1,300,052 R:dr 5 öre, för nästa slatsregleringsperiod minskade med förenämnde 545 R:dr, men, i enlighet med hvad Rikets Ständer hör ofvan beviljat, ökade med 2,939 R:dr 20 öre, hvadan summan af dessa anslag kommer att uppgå lill 1,302,446 R:dr 25 öre. f) Under åberopande af de skäl, som uti förut omförmälda Slatsråds-protokoll finnas anförda, har E. K. Maj:t begärt, att aflöningsanslaget för Flottans konstruktionskorps mätte fortfarande ställas lill Kongl. Maj:ts disposition i och för aflönande af korpsens personal och af den provisoriskt tillsatta virkes förråds förvalt ningen. Och hafva, efter inhemtande af hvad i afseende härå förekommit samt af vederbörande anfördt och upplyst blifvit, och hvarför i Stalsråds-protokollet närmare redogöres, Rikets Ständer funnit sig böra lill E. K. Maj:ls ifrågavarande nådiga framställning lemna bifall. g) Vidare har E. K. Maj:l begärt, att de aflöningsbesparingar, hvilka kunna uppkomma genom indragning af den, i följd af ofvan omförmälda förändringar uti sjökrigsmaterielen vid Flottan, öfverflödig blifvande personal, måtte, vid personalens reorganisation, få användas.
Om remiss af denna min motion till BevilIn:sUtsk. får jag anhålla. Dessa motioner begärdes pä bordet. Hr Sand strömer, Anders Peter, upläste 2:ne motioner af följande lydelse. 1 :o. Under öfvertygelse om fördelarne deraf, alt den redan beslutade och under anläggning varande större jernvägen varder, ifrån Svartå, fortsatt till Götheborg, hafva åtgärder blifvit vidtagne, för att bereda en sådan fortsättning igenom Skaraborgs län. Medelst subscription inom orten och med understöd af allmänna medel, har ock derför nödig undersökning blifvit tillvägabragl och förslag uprättadt, hvilket, med alla dertill hörande ritningar och handlingar, ofördröjligen kommer att till K. M. i underdihet öfverlemnas. Derjemte har fråga upstålt, att, medelst subscription, bereda dylik undersökning äfven i annan sträckning inom länet. Om R. Sl.-r antaga K. M:s nåd. propos., att jernvägsslambanor och deribland, i främsta rummet den emellan Slockholm och Götheborg, till den del densamma icke redan är påbörjad, böra på Statens bekostnad och genom dess försorg anläggas; så ei fordras, för utförandet af ofvannämnde plan, icke någon vidare åtgärd å länets innevånares sida. Men för motsatt fall och i händelse R. St., enl. derom serskildt väckta förslag, skulle anse dylika anläggningars utförande böra till den enskilda omtankan öfverlemnas, inträder ett annat förhållande. Inuevånarne i länet hafva ock, förr än K. M:s beslut om aflåtandet af ofvanberörde nåd. propos. var kändt, varit betänkte pä möjligheten all, derest det icke skulle anses lämpligast, alt så beskaffade anläggningar utföras genom Statens försorg och bekostnad, bereda verkställighet af ofvannämnde bana igenom länet, så vida understöd af allmänna medel, lill minst halfva beloppet af den till 3,401,355 R:dr beräknade kostnaden, skulle erhållas, hvarom ock underd. framställning hos K. M. i sammanhang med öfverlemnandet af det förstnämnde förslaget, varder gjord. Måhända torde K.
Flottans varf och dithörande materiel m. m., samt nämnde holmes och galer-varfvets upplåtande till Stockholms stad: B. VII. 9, 11, 16, A. 16. Skiftes-Stadgan, angående ändringar deri; motion af Herr Anders Lagergren: se Motioner. —, i anledning af väckta motioner om ändring eller omarbetande dels af nämnde stadga, dels af Landtmäteri-Instruktionen, och dels af Arfvodes-Taxan för landmäteri-förrättningar: B. IV. 84, 136, 377, A. 395, 396, 398, 403, 404, 406, 411, 425, 427, 429; B. VII. 252, 254, 259, A. 259, E. 367. Skogar, angående alla kungsgårdars, boställens samt allmänna inrättningars skogars ställande under statens omedelbara vård och tillsyn; motion al Grefve Claes Magnus Lewenhaupt: se Motioner. —, Statens, i anledning af väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af dem, samt om anslag för berörde ändamål: B. II. 521; III. 47, 50, Å. 57, U. 629, 634, A. 634. Skogs-fågel, angående utsträckning af den så kallade lilla jagtens fridlysning till —: motion af Herr Rudolf Adlersparre: se Motioner. Skogs-Institutet, i anledning af väckt motion angående dess förflyttning till Leckö Kungsgård: B. VI. 161, 209, A. 209. Skogs-lotter, i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga sådana å förra Kronoparken Hella Tall på Öland: lil. 628, R. 630; B. V. 299, 341, A. 341, E. 580.
Då ifrågavarande fonder hafva det allmännas nytta till föremål och det för Staten är af vigt, att deras framtida bestånd betryggas, helst Staten eljest måste åtaga sig de kassorna nu tillhörande förbindelser, hemställa Revisorerne, att Rikets Ständer vid näst blifvande Riksmöte måtte taga i betraktande, huruvida icke de för ofta nämnde kassors förvaltande behöllige embetsoch tjenstemän borde, likasom de flesta andra för statsbestyret tillsatte personer, aflönas direkte från Stats-Verket och kassorna såmedelst till de afsedda ändamålen oförryckta bibehållas. Revisorerne böra icke heller förbigå den, under granskningen af Kongl. Krigs-Kollegii räkenskaper, befunna omständigheten, att Artilleri-, Fortifikationsoch Utrednings-Afdelningarne vid hvarje års slut innehaft behållningar till mer och mindre betydliga belopp, hvilka, så vidt räkenskaperna föranleda, Kongl. Kollegium synes ej hafva uppgifvit i sta Isförslagen för ett påföljande år, hvarigenom också inträffat, att Kongl. Maj:t, vid desammas pröfning, endast påräknat och tagit i betraktande årsanslaget, men icke de reserverade bebållningarne från det föregående året. Enligt Revisorernes tanka, hade dock dessa behållningar bordt, jemte anslagssumman, tagas i beräkning vid fastställandet af de årliga staterna, synnerligen som dymedelst utgifter synas hafva kunnat betäckas, för hvilka nu måst anskaffas särskilda medel. Vid granskning af räkenskaper och säkerhetshandlingar hos en del Embetsverk och stiftelser, som förvalta fonder, hafva Revisorerne saknat en bok eller liggare, som likväl synes vara af största vigt, innefattande register öfver säkerhetshandlingarne, hvilka der skulle finnas antecknade till sin beskaffenhet, nemligen namnen på låntagaren, den pantsatta egendomen, reversens datum, inteckningsdagen, egendomens taxerings-, uppskattningseller försäljnings-värde, uppgift inom hvilket belopp och uti hvilken ordning inteckningen finnes, samt om transporter, qvittenser, eiler andra anteckningar å skuldebrefvet o. s. v.
Skrifvelse, N:o 193. värde, »mea redskapen, om dess bruk förblifvit tillåtet, hade kunnat en längre tid vara lika brukbar, som en nj. Sålunda är det icke nog, att metallens värde såsom sådan, eller efter hvad han skulle i handel gälla såsom material till annat ändamål, blifver fullt betaldt; för arbets-Iönen, som äfven ingår i redskapens värde, bör dessutom någon ersättning lemnäs. Rikets Ständer anse derför böra stadgas, att enkel redskap, med eller utan mäskvärmare, skall, till de delar densamma utgöres af koppar eller malm, lör allmänna medel inlösas, med en liondedels förhöjning utöfver det värde af gammal koppar och malm, som Kongl. Maj:t bestämmer, inom tre månader efter det författningen trädt i verksamhet; börande alla de af koppar och malm förfärdigade delar af redskapen, eller panna, hatt, afkylningsredskap och mäskvärmare, efter skedd inlösning, göras till bränvins-tillverkning obrukbara. Vidkommande tiden för denna lösens utbetalande samt af hvilka medel den bör utgå, m. m., komma Rikets Ständer att särskildt sig i underdånighet yttra. Den tillåtelse, som tillverkare af ättika eller andra fabrikater, hvaruti bränvin eller genom bränvins-tillverkning uppkommande produkter ingå, förut haft att begagna bränvinsredskap, bar möjligen icke hittills föranledt missbruk eller försnillning; men bränvins-tillverkning för sådana ändamål bör icke vara från annan dylik tillverkning skiljd genom egna friheter, sedan en förhöjd skatt ökar frestelsen lili försnillning; och Rikets Ständer hafva således ansett den föreskrift nödig, att vid ätlike-beredning eller annan fabrikation bränvins-tillverknings-redskap icke får begagnas af den, som icke är till bränvins-tillverkning berättigad, eller under andra vilkor, än som för bränvins-tillverkning gällande äro. I anseende till de missbruk, hvartill den rättighet föranledt, som blifvit åtskilige beviljad, alt idka bränvins-bränning för beredande af pressjäst, hafva Rikets Ständer funnit samma grundsats här böra gälla, som angående ofvannämnde fabrikationer är uttalad. Sedan Rikets
Dessa få f. n. gå 10 till 14 år mot en lön som knappast nog är större än ett vanligt tjenstehjons; om man äfven tager militärerne till jemförelse, så äro deras vilkor mycket bättre, då de äro mindre bundna och kunna, jemte tjensten, företaga sig något annat. Då Adjunkterne således icke hafva någon utväg att försörja sig eller något öfver det nödtorftiga för dagen, att betala ränta på en merendels till ett eller annat tusende Hulr för studiernas inliemtande åsamkad skuld, ty de förmögnare blifva nu sällan Prester, så belastar man församlingarne, åtminstone i södra Sverige, med offren, när Pastorerne icke vilja eller kunna aflöna sina Adjunkter. Dessa missbruk äro således nödvändiga, och man tålar sig med det s. k. frivilliga offrandet heldre, än att öfverlemna Adjunkten åt nöden, som man vet är en svår frestare. Derifrån kan man emedlertid härleda en del af den missaktning som, mer eller mindre förtjent, drabbat denna beklagansvärda klass inom Kyrkan, som emedlertid utgör det led, hvarur rekrytering skall ske för själavården inom församlingarne. Man har sagt att detta Betänk, blifvit oriktigt kalladt ett beskedligt Betänk. Jag deremot påstår, att det förtjenar detta namn i ganska hög grad. Man har anfört, för att börja med första punkten, nödvändigheten af Biskoparnes bibehållande för tillsynen öfver läroverken och folkskolorna, likasom om den del af läroverken, som kallas folkskolor, blifvit af dem tillsedde och befrämjade. Ja man har i sanning varit så beskedlig låtsa tro, att desoiu i främsta rummet borde hafva vårdat sig om dessa skolor verkligen 64 Den i Mais e. m. gjort det. Man har velat hafva detta Betänk, ännu beskedligare) man skulle också hafva anfört något om kostnaden för de vidsträckta resor som af Biskoparne, till följd af ökade visitationer, blifvit verkställda i åtskilliga församlingar, der man likväl i mannaminne aldrig hört talas om någon visitation.
Häruppå svarade Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, såsom föijer: Den vänskapsfull helsning Högvördiga PrestStåndet nu'framburit, emottages och besvaras af Ridderskapet och Adeln med den utmärkta aktning, som tillkommer det Riksstånd, hvars heliga kallelse blef, att tolka Religionens och Dygdens lärorOm tillämpningen af dessa läror står i det närmaste sammanhang med Staten, om de anvisa medborgaren sina pligter, stärka kärleken för Öf* verheten , upprätthålla vördnaden för Lagarna, befrämja fosterlandskänslan och den allmänna ordningen, så hafva de också alltid vunnit en fördubblad styrka genom lärarens efterdömen. Då jag ställt denna anmärkning till det Högvördiga PrestStåndet, har jag med detsamma sagt, hvad Konung och Fädernesland hafva att lofva sig af de lärdomar, det förkunnar, och af de tänkesätt, det ådagalagt. Ben 4 Mars1. 19 Upplyst af de förra och görande rättvisa åt de sednare, skall Ridderskapet och Adeln nitiskt arbeta för de samma stora föremål, sorn lifva det HögVÖrdiga Ståndet, hvars Ombud behagade återföra så väl vår försäkran derom, &om om vår fortfarande tillgifvenhet. Anmältes och infördes på vanligt sätt , tvanne Kongl. Maj:ts CabinettsKammarherrar, Herr Gustaf Modée och Friherre Friesendorff, hvilka å Kongl. Majlts vägnar inviterade Ridderskapet och Adeln att Måndagen den 6 Mars, klockan 5 till 11 förmiddagen, till Riksdags - Predikans afhöfande, infinna sig i Storkyrkan och derifrån i Hans Maj ts rum uppträda för att vara Hans Maj't följaktige till RiksSalen-, hvarjemte Hans Maj t behagade bjuda 48 af Ridderskapet och Adelns Ledamöter att samma dag spisa middag på det Kongl. Slottet.
Med förslag till vinnande af Statistisk kännedom af Landet, och om medels anordnande för detta ändamål i Nionde Hufvud-titeln. Den 2 September 1812 i underdånighet anmäld och öfverlemnad till Stats-Beredningens utlåtande, hvilket föredrogs den 25 Novembersamma är, då det beslöts, att handlingarne skulle till den genom Kongl. Kungörelsen den 28 December 3811 inrättade Landtbruks-Academien öfverlem • nas. 30:0 Angående ökande till 2000 R:d af den för Johannis Hospital, eller det så kallade Drottninghuset, på Otte Hufvud-titeln uppförde årliga inkomst af 666 R:d 32 sk. nr. m. Den 2 September 1 812 i underdånighet anmäld. Stats-Beredningen, Stats-Contoiret och Directionen öfver Drottninghuset härom underrättade. 31:0 Angående terminen för revisionen af Stats-, Bancooch Biksgälds-Verken, den 2 September 1812 i underdånighet anmäld; dess1 innehåll förständigadt Stats-Beredningen, Stats-Contoiret och allmänna Magazirts - Directionen samt Commerce-Collegium. 32:0 a) Angående Eevillningarne och sättet för deras utgörande. b) Riksens-Ständers Bevillnings-författning. c) Charta; Sigillatae författning. d) Författning om brännvins-bränningen. Den Den 8 Mars. Den s September 1812 i underdånighet anmäld samt i afseende på flera vigtigä omständigheter, ledande till ändring i Cameraloch Uppbörds-Författningarna m. m., hvilkas granskning af Rikets Collegier och andra Embets-verk icke kunde medhinnas inom den for hand varande tiden till författningarnes kungörande, en Comité i Nåder förordnad, att föreslå de för verkstallighetena af dess Riksens Ständers beslut nödiga åtgärder samt afgifva betänkande angående ändringar i gällande Stadgar och Författningar; till hvilken Comité desse handlingar öfverlemnades. Dess utlåtande i underdånighet föredragne den 30 September, den 9 och 31 Öctober nämnde år.
Landtm, och yrka af honom en förklaring, huruvida han icke anser det steg, som Hr von Hartmansdorff tillstyrkt R. o. Ad. att i denna fråga taga, vara emot grundlagen stridande och förthy derå vägra propos.; men då dels det icke kan eller bör förtänkas R. o. Ad. att i en fråga, så vigtig sorn denna, söka öfvertyga sig om huru R. o. Ad:s tänkesätt äro, och då jag dessutom alltid, så länge jag varit representant, ansett det vara en af de största brister i vår grundlag, att en Ordf. eller Landtm, någonsin kan äga rätt att vägra propos., emedan sådant alltid ovillkorligen har den effect, att hvad som sker, och möjligen sker orätt, kommer på hans eget ansvar, då det borde återfalla på dem, som beslutet fattat; så är jag långt ifrån att, åtminstone nu i början af discussionen, yrka af Hr Gr. o. Landtm, en sådan förklaring. Jag anser i allt fall, att äfven om frågan är af natur, att den icke bör i ett RiksSt. behandlas, så är dock och kan delta icke vara ett hinder derför, att frågan, med Hr Gr. o. Landtmis tiillåtelse, här behandlas, att jag så må säga, en petit comité'. Jag tror, att det största misstag i denna sak, Hr von Hartmansdorff begått, är, att han icke gjort för sitt eljest så klara förstånd rätt tydlig, att denna fråga är af natur, alt hvar och en som önskar att R. o. Ad. skall vända sig till K. M. med en und. petition, egentligen icke bör vända sig till de vid denna riksdag antecknade ledamöter af R. o. Ad. utan till hela Svenska Adeln — ty det gäller obestridligen deras rätt; och de i landsorterne varande adelsmän kunna omöjligt förmoda, att de här i matriklarne inskrifne ledamöter af Adeln ämna gå utöfver grundlagen, men de kunna föreställa sig, att de öfver 200 härvarande ledamöterne af adelskammaren skola begagna alla möjliga tillfällen att samtala i denna fråga. Detta är ganska naturligt och det må ingen anse för orätt.
I anledning af skiljaktiga beslut — 4 2 34 — 25 Nov. 25 Nov. 20 Nov. g. 24 Nov. '243 7 Rundqvist, om pensiom på Indragnings-stat lör Premier-Löjtnanten H. E. A 91 4 1 167 38 Se Nionde IlufvudTiteln. Rusthållare, om fritagande från rekrytering och remontering för, m. m — 4 2 46 — b 29 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. a. a. 30 Jan » i Småland, om ersättning till, se: Salpeterhjelp. Rusthälls-a/gifterne, om ersättning till Wadstena Krigs-manshuskassa och Amiralitets-Krigsmans-kassan för de till Statsverket indragne 117 4 1 155 — b. 28 Nov. b. 28 Nov. b. 2 Dec. b. 24 Nov. Rustnings-besvär et, om Statens öfvertagande på passevolans af — 4 2 24 — b. 3 Oct. b. 10 Oct. b. 7 Oct. g. 3 Oct. Rustning s-h östs ålder vid antagandet, om ändradt stadgande ang. 1 — 8 — 91 — b. 13 Maj b. 13 Maj b. 16 Maj g. 20 Maj Råda ås Kronopark, angående upplåtelse, lör anläggning af en vattenledning till Lidköping, af mark å 8 4 1 23 — b. 3 Jan. b. 3 Jan. b. 3 Jan. b. 3 Jan. 9 63 Råkoppar, om återinförande af Fa" lu Bergslags rätt att i Banken belåna — 6 1 71 — b. 18 Jan. b. 18 Jan. b. 20 Jan. b. 20 Jan. Rälla Tall, om skattläggningen af f. d. Ränta, angående förändring af Lagens stadgande om — 6 2 1 — 4 Febr. b. 4 Febr. 31 Jan. b. 31 Jan.