Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det finns en rikedom, som alla kunna sträfva efter att tillvinna sig och med godt hopp att ernå, och det är en inre, andlig rikedom, som sprider sol öfver lifvet äfven i de mest anspråkslösa förhållanden, som gitver förmåga att njuta af hvad naturen bjuder ess, att älska allt skönt och godt, som befriar oss från den giftmängda afunden, sprider rent blod i ådrorna och rena åskådningar i sinnet, och som slutligen hjälper oss att skåda mot det eviga allt grundligare utan fruktan och ängslan. Denna stora inre rikedom kunna vi alla ernå. Och äfven i den anspråkslösa infattningen trifves då den lycka, utan hvilken lifvet vore glädjelöst. Adolf Hellander. Rivaler. Skiss för Idun af Vilma Lindhé. (Forts.) Hr det vaka i natt? » frågade hon. » Mamma har vakat i flere nätter och behöfver hiälp. » » Bara Lina kan göra sina sysslor ordentligt i morgon, så. för det räknar jag på. » » Det måste jag väl. » Det kom något hårdt i stämman. » Det är bara svårt att hålla tankarna samlade. » » Stackare 1 » sade Hugo, då hon gått. » Så förargligt att det skulle hända just nul Tänk, om hon inte kan sköta, hvad hon har för händer? » sade Thyra med det raska, otå- liga tonfall, som är så vanligt hos dugliga kvinnor. » Så är det i alla fall en världslig sak. Vet du, om det är fattigt i hemmet? » » Jag har skickat dit soppa två gånger. » Han smålog. » Men inte varit där? » Hon rodnade. » Hade du velat det? Då skall jag gå. » » För min skull? Ack, Thyra, jag önskade vi hade litet mera hjärta för andra! » Hon såg upp i hans goda, hederliga ansikte och mindes intet annat, än hur kär han var henne. » Man får inte älska endast hvarandra, tror jag, » fortsatte han allvarligt. » Vill du, att jag skall, älska dig mindre, än jag gör, skall jag försöka äfven det, » svarade hon och smålog på sitt mest förföriska sätt. » Lilla troll! » Han slöt henne häftigt intill sig; så gingo de in i sängkammaren, där gossen sof.
Denna lyckliga tillfällighet gjorde för författaren möjligt att, med stöd af dessa personers egna berättelser om hvad som sedermera händt dem, bringa de förut lösa, osammanhängande utkasten till någorlunda hela taflor, utan att han behöfde att för mycket begagna sig af den torftiga diktare-pensel, som fallit på-hans lott. » Som man fortsatte han att iakttaga sin värld, att ströfva omkring i Stockholm, i granskapet och på malmarne, att samla materiel till sina skådespel och romaner. - » Flanerar — säger han med en annan känd förf. — » det är en vetenskap, det är ögats gastromi. Men » — fortsätter han — » det är icke blott leende, blommande ängder, ögat får njuta af; det stöter sig lika ofta vid dyig jord och vilda moraser. » Ofta satt han tyst, äfven i ett gladt lag. Ögonen spelade, munnen log ett fint löje. Då satt han och iakttog någon vän, då studerade han. Då visste man, att Blanche skulle rita i sin notis-bok.1 På detta sätt skaffar han sig en djup fond af intryck, af människokännedom, af verklighetsbilder, och denna fond ökar han i ett mycket156 AUGUST BLANCHE SÅSOM FÖRFATTARE. rikt sällskapslif. Själf stor kåsör, liflig konversatör och ytterst spirituel och intagande i umgänget, skattar August Blanche dessa tillfällen att se, att iakttaga världen, att närma sig människor icke blott såsom källan till en rent personlig njutning, utan såsom ett fält för sina studier och anteckningar. » Sällskapslifvet » — säger han — » är enkom till för att ge människor tillfälle till människokännedom. » Dock kan han icke fatta, att dessa tillfällen till studier merendels ' urarta till ett tomt och själlöst nöje. » Ofta behandlas människorna » — säger han i en skizz — » på samma sätt som man behandlar böcker, hvilka ' kringskickas till benäget påseende ', men läggas olästa och ouppskurna på bordet.
Som jordbru kare känner jag vål, huru hårdt våra skatter trycka, men jag tvekar ej, att heldre tillstyrka, det ingen minskning i Bevillningen må äga rum, ån jag lemnar min röst till ett Statens lånesysteme i en tid, då vi njuta lugn och fred, och då det ej af nöden år påkalladt. Det finnties Ungefär 4oo,ooo R;dr af Bankens vinstmedei, som skulle verka nedsättning i Bevillningen, om ett låne-system antages. Jag för min del tror, att denna nedsättning år alltför obetydlig, då den fördelas på hela Nationen, i jemförelse med de vådor ett lånesystem medförer. Jag förenar mig således i den åsigt Herr Stråle framställt, Xftn 1i September f, tn. 499 och tror, att, om Canalarbetets fortsättande i sä stor skala år så nyttigt, sorn man föreställer sig, bör man öfverlemna åt Verket, att genom lån skaffa sig medel, når Staten betalar räntan. Skulle åter, hvilket jag fruktår, det beslut tagas, att obligationer skola utgifvas, så anser jag det sått Utskotten föreslagit vara det enda råtta. e. medan det ej kan utsträckas till en oändlighet, som ett annat obligaiions-system. På de grunder jag anfört, kan jag ej annat ån afstyrka Utskottens förslag, att lån skola upptagas för Statens räkning. Friherre Cederftrötn, Jacob; Då det år fråga om, att en del af Stats-behofven genom lån skola fyllas under det syftemål, att kunna nedsätta Bevillningen, så underställer jag Ridderskapet och Adeln, om med 5 procents obligationer, till inlösen vid uppvisandet, någon ting är vunnit. Om de presenteras till inlösen, måste andra sedlar af Rikets mynt utgifvas, och då år det ändamål om intet, som man afsett, att nemligen undvika en ökning af sedelstockenFinnes deremot ingen fond till deras inlösen, så falla de i värde. Deremot med obligationer på viss tid, en bestämd afbetalning och hög ränta, inträder ett helt olika förhållande. Så långe Staten har credit, erhåller den penningar på-sådane papper, och beholven fyllas.
St:r hittills funnit nödigt att för befordrandet af sädanc arbeten meddela. » « « Statsoch Vanco-Utstottcn, hwilka trott den» icke egenteligen tillhöra, att ingä uti nägon detaillerad granskning af medlens nyttigaste fördelning för ifrägawarande ändamål, såsom utgörande föremal för Ekonomie-Utstottets särskilda befattning, hafwa, i afseende pä förra frägan, trott sig endast behöfva meddela »Mande om och till hwad belopp Statens tillgängar för det närwarande nicdgifwa nägre ytterligare anslag i och för befrämjandet af sä beskas^ . Resultatet af den undersökning Utskotten sälunda anställt angäende Statens ännu »disponerade tillgängar, jern - L.XXVIII Stats-, B:cosaint A. Besw. o. Ekon. förde nied de extra Statsanflag, sorn af dcsie tillgångar mäste utgä, har redan uti Betänkandet N:o 22 blifwit af Utffotten framlagdt. Och fä Utskotten här åberopa innehället af sannna Betänkande, till stöd för den ä deras sida hysta öfwertygclse och härmedelst gifna tillstyrkan, att anstagen till Strömrensningars och lättade wattcneonimunieationers befrämjande mätte för denna gängen inskränkas till en summa af 260,000 R:dr, att utgä under fem är, räknade frän nästa ärs början till och med är -834. « » » Den senare frägan eller den, svin rörcr wilkoren för medlens amvändande, hafma förenade Utffotten till gemensam pröfning upptagit; derwid Utffotten ej kunnat undgä finna, huru de olika omdömen. Ledamöter inom BondcStändet framställt i afseende pä anwändandet af de hittils gifne anstagen och de fordringar pä framtida bidrag som derpä blifwit grundade, härleda sig, i betydlig mohn, frän den mindre bestämdheten uti de af Rikets sist församlade Ständer i detta ämne gifne föreskrifter:
För att detta vigtiga ändamål på ett fullt tillfredsställande sätt skall kunna med den nya lagen ernås, fordras dock. att den icke åt någon hägnadsdelning gifver gällande kraft för längre tid än det förhållande med jordens fördelning, hvarunder hägnadsdeiningen tillkommit, fortfar att ega rum. De härom nödiga föreskrifter finnas i det Nådiga förslagets 1 i § Ehuru, i följd af den vid det Nådiga förslagets utarbetande följda grundsats, att, då lagstiftningen ej har anledning att befordra stängsels användande såsom medel för egofrid, utan bör inskränka sig till att medgifva dess begagnande, så vidt det finnes icke kunna undvaras, någon utsträckning af stängselvitsordet icke bordt ifrågakomma, utan endast en reglering deraf inom förut befintliga gränser tillvägabringas genom mera fullständiga och efter förslagets öfriga grunder afpassade föreskrifter, har en sådan utsträckning likväl skett i förslagets i §, der stängselvitsord tillerkännes skog emot åker, men icke tvärtom. Med hänseende till landets mångfaldigt olika lokalförhållanden inträffar ej sällan, att odlad jord stöter till en skogsmark, som antingen till följd af sin vidsträckthet eller af annan orsak alls icke begagnas för betning, och att under sådane förhållanden ålägga skogens egare att deltaga i en hägnad, hvaraf endast motsidan skulle hafva nytta, strider allt för mycket emot den nya lagens hela grund, för att kunna medgifvas. Den odlade jordens egare är vida mindre än skogsegaren i behof af något stängselvitsord, sedan lagen derförutan gifvit honom skydd för sin jord. Han kan, när han vill, borttaga den stängsel, han hittills varit skyldig att ensam hålla, utan äfventyr för sina skördar, och om han efter dessas inbergande vill begagna marken för egna kreatur, så har han lättare att om den utan stängsel taga vård, än egaren af den intillstötande skogsmarken, hvil ken, såsom af stängseln mest i behof, såvida han vill för betning nyttja sin mark, 24 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande Jtä 38. icke lärer underlåta att i sådant fall sjelf begagna sitt stängselvitord.
Ständers beslut, guldtillverkningen vid Ädelfors Guld - Den i5 December e. m. 399 verk upphört, och då de till närande Guldverk inköpte hemman samt Öfrige dertill anslagne hemman och lägenheter genom arrenden endast försämras och vanskötas, så att afkastningen af dem i en framtid för Kronan blir liten eller ingen; så får jag vördsammast föreslå, det må dessa hemman och lägenheter för Kronans räkning genast afyttras, och köpeskillingarne derföre ingå uti Statskassan. Beträffande de Guldverket tillhörige Kronohemman, torde med dem ingen annan förändring böra vidtagas, än att Konungens Befallningshafvande uti Jönköpings Län finge besörja om åboledighetens fyllande, i fall Guldverket med åborätt något sådant hemman haft sig anslaget, samt att räntan för dessa Kronohemman hädanefter omedelbarligen hemfaller till Kronan; börandes likväl, uti ofvanåberopade fall af åboledighet, det först utrönas, huruvida åborätten från början af Kronan för Guldverkets räkning varit inköpt, eller Kronan i och för densammas erhållande fått vidkännas förlust i annan väg, då en sådan förlust genom erläggande af städja af den blifvande åboen bör, så vidt ske kan, ersättas. Om remiss af denna Motion till vederbörligt Utskott anhålles vördsammast. Lades på bordet. Den i5 December e. m. Herr Uggla, Carl Wilhelm, hade inlemnat följande, som upplästes: Flere värda Ledamöter hafva här förut tillräckligen skildrat den omensklighet och det missbruk samt förderf bysättningslagen medförer, så att en ytterligare målning deraf ej är behöflig. Jag vill derföre blott, med afseende på saken, lemna en gärd, så godt jag kan, åt Representantens åliggande, att, genom de bästa medel han förstår, söka förekomma eller upphäfva ett undt, hvaraf antingen samhället i det hela, eller någon dess medlem befinner sig lidande.
S. D, Bonde-Slåndet beslöt att vördsamt och vänligen inbjuda Högvördiga Preste-Ståndet och Vällofliga Borgare-Ståndet att biträda Bonde-Ståndets, vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande M 80, punkten 14, fattade och. medelst protokollsutdrag af den 17 innevarande månad, JV2 279, Med-Stånden redan delgifna beslut, så vidt det angår aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, i fråga om jernvägsanläggning mellan Frövi och Falun. Prof.-Utdrag flen 23 Maj 1866- 323 t Ren 23 Maj. Frän Högloft. Ridders/capet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Sammansatta Bevillning»-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JV$ 3, angående afgiften för bränvinstillverkning, godkände Ridderskapet och Adeln den af Utskottet föreslagna voteringspropositionen. S D Förediogos i ett sammanhang och bilöllos såväl Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande .A2 7, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilde af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län samt om dispositionen af stubböresmedlen, dels en i ämnet väckt motion, som ock Sammansatta Lag-, samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande M i 6, i anledning af väckta motioner angående skogshushållningen i riket. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets Memorial M 29, angående vissa, i följd af blifvande ny Riksdags-ordning, nödiga redaktionsförändringar.
Han måste dömma: det är, han mäste förstå lagen och tillämpa den. Om han 1111 förstår och tillämpar den orätt, så eger ölverdomaren att rätta misstaget och bestämma rätta sättet att både förstå och tillämpa Lagen. Men detta är ju i sjelfva verket c 11 lagförklaring, icke stiftning af ny Lag. Skillnaden är blott den, att de i grundlagen så kallade lagförklaringar innefatta en för alla likartade fall stadgad lagskipning, hvarigenom rättssökande, en gårig för alla, blifva befriade från ovissheten om Lagens rätta mening, och uuderdomaren från obehaget att hafva misstagit sig. Delta ändamål skulle väl ändock kunna vinnas genom beständigt påkallande af öfverdomarens yttrande. Men derigenom uppstode endast praejndicater, som icke få och icke böra gälla såsom Lag. Om lagstiftande magtens organer oafbrutet voro församlade, skulle jag ej vilja bestrida lagförklaringars meddelande i samma ordning, som Lag stiftas. Men nu är behofvet af sådane förklaringar alldagligt och kan icke utan stora olä - 172 Vrot.- Utdrag, den 2/ September 1844' genheter, lemnäs ouppfylldt. Jag anser derföre grundlagen i denna punkt höra förblifva oförändrad. Att Konungens Majestät skulle förnärmas genom en lagförklarings underkännande å Rikets Ständers sida, anser jag "vara ett nog svagt skäl. En nyligen ankommen Konglig Proposition bevisar äfven, liuru della lält kan, genom Konungens egen mellankomst, förekommas. Jag röstar för denna punkt Nej.” Biskop Agardh: ”Jag instämmer med Prosten Ödmann, och finner ingen betänklighet vid förslagets antagande, emedan Ilögste Domstolen i allt fall har i sin magt att meddela lagförklaringar, på det sätt nemligen, att, när mål i besvärsväg gå till sagde Domstol, densamma eger alt tillämpa författningarne, enligt den åsigt, der kan göra sig gällande.” Biskop Holmström: ”Det är för mig icke klart, att Konungens Majestät mera skulle förnärmas genom ogillande af en Högste
Den, s o m gifvit uppslag till dessa kurser, är lektor J. Bergman i Norrköping, till hvilken deltagarne i årets kurs stå i största tacksamhetsskuld för d e outtröttliga omsorger, han i allo visat d e m. Föreläsningarna hafva hållits dels på tyska språket af professorerna Htllsen o c h Mau samt doktor Arnelung, alla anställda v i d det tyska arkeologiska institutet i E o m a, o c h dels på vårt modersmål af lektor B e r g m a n. Jag hade därför redan på förhand gjort mig bekant m e d Firenzes ryktbara konstsamlingar, däribland de stora samlingarna antika bilder i Galleria Uffici o c h Museo A r c h e o l o g i c o. Öfver dessa inleddes föreläsningarna af d:r A m e l u n g. Oaktadt jag ganska väl kände till båda samlingarna, var det ett sant n ö j e att åhöra hans intressanta föreläsningar o c h d e n vackra tyska, hvarpå d e tolkades. Efter två dagar foro vi till E o m a. Deltagarne v o r o nu fjorton, alla, m e d undantag af en dansk o c h en finne, svenskar, bland dessa senare tvänne damer, en ung fru, s o m åtföljde sin man, o c h den, s o m skrifver dessa rader. Det öfvervägande antalet v o r o » professionals &gt;, universitetso c h skolman, m e n äfven några, såsom vi damer, hvilka deltogo i kursen allenast för bildning o c h nöje. Intresset var alltjämt spändt, så att vi icke kände trötthet, oaktadt vi måste stå och gå flere timmar i sträck. Ibland fick m a n j u alltid tillfälle att hvila å någon stol eller något gammalt skulpturfragment. Efter föreläsningarna intogo flere eller färre af deltagarne vanligen gemensam lunch i någon &gt;Osteria ' eller » Giardino » ute i det fria. På eftermiddagarne förde oss professor Hiilsen o m k r i n g å det gamla Bornas forum, till kejsarborgar samt andra antika byggnader.
Kungörelsen af den 22 December i832 kunde anses upphäfven genom Kongl. Kungörelsen den 28 sistlidne Augusti, förklarat, det han icke trodde, att Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter i Utskottet skulle så hafva missförstått sitt eget interesse, att de ansågo Landtman genom sistnämnde Kongl. Kungörelse icke vara berättigade att i alla Rikets städer jemväl afyttra kött, bröd och dricka; men då Herr Friherren hyste en motsatt åsigt, reserverade han sig så väl emot fortfarande af den från åtskillige städer utgående salu-accis-afgiften, som emot Utskottets tillstyrkan, att en summa af 7,5oo R:dr må vid Statsregleringen såsom städernes alu-accis-afgift upptagas; af Herr Friherre Kantzow: ”Jag anser det vara inin pligt att reservera mig emot Utskottets beslut om salu-accisens bibehållande, sedan Kongl. Maj:t, i kraft af sin myndighet i den oeconomiska lagstiftningen, genom Kungörelse den 24 sistlidne Augusti, uppliäft det dittills existerande förbudet emot fri försäljning i städerna af Landtmannavaror samt stadgat, att Landtman ”ej må förmenas hvarhelst på landet och i städerne föryttra de - Bevillning^- Ulskollels Betänkande Avo 3g. 37 ras och grannars af vel och af dem åstadkomne tillverkningar af hvad slag sorn helst”; att från denna allmänna försäljnings-frihet, kött, bröd och dricka skulle vara undantagne, dertill finner jag icke något spår, och kan jag ej heller ingå på den sats, som synes halva grundlagt pluralitetens beslut, att nemligen en sådan försäljningsfrihet ej skulle kunna stadgas, utan städernes medgifvande.
Om något skäl kunde förebäras till bifall af den förra §, saknas sådant i fråga om denna. Uti den föregående § år för tillverkning af bränvin i större bränneri stadgadt ett maximum af 1000 och ett minimum af 300 k:r. Jag åsyftar ingalunda att förorda tillåtelse för bränvinsbrännaren Den 29 April f. m. 585 att få erlägga mindre skatt än för det bestämda minimum, nemi. 300 k:r i dygnet; men jag anser billigt att, om någon anmäler sig till en daglig afverkning af t. ex. 6 ä 700 k:r, men under bränningstiden finner att sädespriserna stigit, såsom under sistl. April månad, och derföre icke vill fortsätta bränningen, eller också om han vill minska den, han då bör kunna få det, under vilkor likväl att skatten ej nedsältes under det belopp, som är bestämdt såsom minimum. Denna förändring i § har jag ansett billig. Jag erkänner villigt, alt när bränneriet går väl, kan averkningen i det närmaste beräknas, så att den ej beböfver betydligt hvarken öfvereller understiga det belopp, hvartill man anmält sig, helst man alltid kan öka eller minska tillsättningen för att komma nära upgifna beloppet; men konjuuklurförhållanden kunna inträffa, så att en bränvinsbrännare finner sig böra minska sin tillverkning, och jag vet då icke något skäl, hvarföre man skall förneka honom det, då fråga icke är alt lian får slippa undan minimum, och således i allt fall måste erlägga så stor skall, alt det väl lönar sig för Staten alt bekosta kontrollören. Gr. Lagerbjelke: R. o. Ad. har redan uttryckt den åsigt, att för små brännerier icke borde få inrättas, och af sådan anledning stadgat ett minimum af 300 k:rs tillverkning i dygnet. Skulle nu R. o. Ad. antaga Hr von Hartmansdorffs och Frih. Raabs förslag, upphäfde ju R. o. Ad. dess förra beslut. Om, t. ex., någon ville anlägga en fabrik för tillverkning af 100 k:r i dygnet, nedsäiter han i förskott skatten för 14 dagar, beräknad för en tillverkning af 300 k:r.
» 1 — 30 Drefmat . » I — 10 Dun, alla slag .. skålp. 1 — 15 Emalj, i massa .. » 1 — 10 Enbär ... tunna 1 — 50 Fartyg och bålar, utländska med tillbehör • 5 % af värdet Fisk, färsk .. Centn. 4 — 50 Fiskskinn, oberedda eller beredda skålp. 1 — 2 Fjäder, ospritad . )) 1 — 4 Fjäll, hvalfisk, eller ossa Sepiae • 5 % af värdet Flintsten ... » d:0 d:o Flinlor, huggna, utom Agat. skålp. 1 — 1 Fläsk ... » 1 — 1 Fnöske, bered t .. » — 5 Foglar, lefvande . 5 % af värdet Frö, andra slag än Kanarie skålp. 1 — 1 Färger och färgningsämnen, andra slag, ej specificerade » 1 — 5 Färgmossa, alla slag . » 1 — 3 Färgträd, alla slag . Centn, 1 — 5 Gallmeja ... » — 50 Galläpplen ... skålp. \ — 3 Bevillnings-Utskoltets Betänkande M 23. 5 QvanInförselstulJ. titet. Riksmynt R:dr. öre. Gips Centn. 1 50 Gipssten ... » i 10 Glas, Kemiska .. skålp. — 10 » Patentoch Glas-lakpannor » 10 Glasgalla ... • 5 % af värdet Glasskärf eller hrasglas Centn. 1 .— 10 Glober ... skålp. 1 — 10 Granatäppleskal .. » 1 — 7 Griffinr af sten .. » — 1 Gräs, ej specificeradt . • 5 % af värdet Gräsmattor och gräsresa skålp. — 1 Guano ... ■ 5 % af värdet Guttapercha, oarbetad eller i skifvor utvalsad . skålp 1 — 1 Halm ... • 5 % af värdet Hampa, ohäcklad och häcklad Centn. 1 — 25 liom, oarbetadt eller raspadt
Vid förnyad föredragning af Constif ut’om-Ulskottets Memotin!, N:o io5, i anledning af samtlige Riks-Ståudens yttrande öfver samma Utskotts Memorial, N;ris 68 och 85, fann Ståndet för godt att bifalla de af Utskottet till Ståndet i förstnämnde Memorial gjorde hemställanden och godkände voterings-propositionerne. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. Den 8 Maj 184 >• S. D. Remitterades till Stats-UtskoLtet Kongl. Maip.s denna dag ankomna Nådiga Proposition till Rikels Ständer, angående vilkoren för nedläggandet af Norrtelje Gevärs-factori; Gifven Stockhohns Slott den »7 April 184 r• S. D. Föredrogos ånyo och bi föllos Siats-Utskottets dels den 28 sisllidne April och den 5 dennes, dels den ?o sisllidne April och den 5 dennes på bordet lagde Memorialer: N:o 493. Prot. XJtdr. d. 8 Maj IP4 1 •
Med anledning af E. K. M:s nådiga förordning af den 20 November 1845 om upphörande af skyldigheten att hos Hofrätt betala lösen och stämpladt papper för handlingar i revisionssaker, hafva Rikets Ständer ansett en ny rubrik böra i 7 § införas, så lydande: ”revisions-saker, handlingar deri, som för parts räkning från Hofrätt till K. M. insändas. Då Rikets Ständer funnit skäligt, att äfven ”skuldebref under 25 r:dr,” hvilka för domare eller exsekutorer företes, varda med någon lämplig kartaafgift belagde, har nämnde rubrik blifvit vid denna § utesluten oeh i stället införd vid 8 §, med ett åsatt karterings-belopp af 3 sk. Ilih. till R. St. Skri/velse, IV:O ttS. Vid. rubriken ”testamenten” har, på de ofvan vid § 4 anförda grunder, orden ”syskon och deras barn” blifvit utbytta mot ”syskon och deras afkomlingar. ” § 8* Bland de i början af denna §:s 1 inom. uppräknade lägenheter, hvarom kontrakter kunna emellan enskilde afslutas, hafva Rikets Ständer ansett, för mera tydlighets skull, jemväl böra upptagas ”qvarnar och sågar,” äfvensom en mindre jemkning i ordställningen vid uppräkningen af berörde lägenheter blifvit i förslaget iakttagen. Då, på sätt ofvan är vordet i underd. omförmäldt, skuldebref äfven under 25 r:dr funnils böra, då de för domare eller exsekutorer uppvisas, beläggas med stämpladt papper, hvilket jemväl ansetts under enahanda förhållanden böra ega rum i afseende å godkände räkningar samt godkände eller protesterade vexlar och enskilde assignationer, har 6 mom. al 8 §, med anledning häraf, erhållit den förändrade redaktion, som förslaget utvisar. § 9.