Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med hänsigt lill skiljaglighelen af de ämnen, som sålunda utgöra föremål för Academiens verksamhet, och på det hvart och ett af dem må kunna förberedande behandlas af män, som deråt företrädesvis egnat sin uppmärksamhet, äro Academiens arbetande ledamöter fördelade å Sex Aftkelningar, nemligen: l:o Landtbruks-afdelningen, för det egentliga landtbruket, såsom odlingen af sädesarter, foderväxter och andra jordbr uks-alster, äfvensom husdjurens skötsel och raceförädling; 2:0 Skogsoch trädgårds-afdelningen, för skogshushållning och trädgårdsskötsel; 3:o Hushållningsoch Slöjd-afdelningen för förädling, förvarande och användande af alla de jordalster, som utgöra föremål för Landtmanna-näringar; 4:o Mechaniska afdelningen, för byggnader, redskap och hägnader, med de flera mechaniska inrättningar, hvilka höra till en väl ordnad landthushållning; 5:o Vetenskaps-afdelningen, för meddelande af upplysningar och råd, hemtade från chemi, fysik, naturalhistoria m. m.; och Stalssamt Allm. Besvärsoch EkonUtskott ens Utlåtande, N:o 30. 21 6:0 Statislika afdelningen, för samlande och ordnande af undervall elser om hvarje landsorts naturförhållanden och industriella tillstånd, med hänsigt till landlhushållningen. Genom ett efter denna plan lämpadt arbetssätt, bör Landtbruks-Acadeinien, elter Utskottens tanka, kunna till alla delar uppfylla omförmälde sin bestämmelse. Att ingå i en detaljerad undersökning, i hvad mou denna bestämmelse eller Academiens ändamål vunnits, tro Utskotten hvarken vara lämpligt eller här behölligt; men för att bilda ett omdöme, huruvida verkligen Academien är en för landet nyttig inrättning, lå Utskotten åberopa: att
S. D. ^edan Prest-Standet af nu knkomse Protocolls-Utdrag inhämtat de ssiljaktige besiut uti hwilka Riks-Standen ftsdnat, rörande willkoren för Bränwins-tiöwerknkng m. m. har Prest-Stander utan frångående af sin den 9 dennes yttrade tanka, att, i händelse sadane skiljaktigheter Riks-Standen emellan skulle yppas, som icke med hwarje Stånds bifall kunde jcmkas, det at Kongl. Maj:t i under, danighet ma uppdragas att l fadana delar af detta »6s6 Den i; Julii. Ekonomiska omne i Noder förordna, för sin del funnit skäligt anmoda Allmänna Beswärs. och Eco, rwmie, Utskottet att ffyndsammeligen till Riksens Ständer inkomma med förslag till sammanjemkning af Riks-Ständens ofwanberördeskiliaktiga meningar. vt supra. Lx krotocollo, v v. Almguist. Utdrag af prstscollet, hältet hos HZgwZrdprest, Gtänvct wid Urtima Riksdagen t örebro den tz Julli »312. SD. Ä8id förnyad föredragning af Banco,Ut. stöttas den y dennes vo bordet loade Memorial, angående arfwvdet för Fullmägtiges i Riksens Ston, derS Bank, ansog Stander det samma böra hwila, intill desi Stats, Utskottet inkommit med sitt inför, wäntade Betänkande, i ffögon om arfwode till Fullmöatige l Riksgälds-Contoiret. vt supra. Lx ?rotocvllo, I. v. Almguist. Utdrog af protocollet, hället hos HZgwZrd. Prest,Ständet wid Urtima Riksdagen i örebro -en i; Juli! 1812.
Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium den 20 September 1743 utfärdadt, hvarigenom Bergslaget under ett perpetuelt arrende, så länge och ej vidare än det efter rätt Bergsvis holle Silfver-Verket vid makt och med hill flit drefve Verket och riktigt betalade arrendet, blef upplåtet Räntorne af de sex Hbngl. Maj. ts Nådiga, Pfopos. No 2g. 21 nedre Socknarne i Salbergs Län, bestående af samma persedlar och utskylder, som * nämnas uti i685 års Contract; hvaremot Bergslaget till Kronan skulle betala en ständig afgift af 6718 Daler Silfvermynt, oell dessutom, då till verkningen slege öfver 2000 lödige #, såsom ersättning i i^35års ständiga Markegångspris på Ränte-persedlarne, en suecessift stigande afgift, som vid 2900 lödige # utgjorde 3i5o Daler, vid hvilken summa det sedermera komme att förblifva, ehuru högt tillverkningen än deröfver stege, emedan den ständiga arrendesumman, sammanlagd med denna förhöjning, svarade emot ständiga Markegångs-priset på Persedlarne , som Kongl. Maj:t 1^35 i Nåder approberat. Enligt den öfversigt rörande förhållandet med Grufve-brylningen vid SilfverVerket, Bergs-Collegium i dess ofvanberörda underdåniga Utlåtande af den 21 Januarii 181S framställt, hade Grufvan vid i8:de seklets början råkat uti lägervall genom efterlåtna förberedande anstalter för framtiden ; men genom skickliga personer och ihärdighet återförts uti bättre tillstånd, så alt Silfver-tillverkningen bibehölls emellan 2000 och 25oo lödige # intill år 1796, hvarefter tillverkningen, i anseende till felaktig brytnings-method för 60 år tillbak;*, ii Kongl. Maj.ts Nådiga Propos.
Tjugu år från hans död utmiste upplagan, eller bote dess fulla gifnings-rätten begagnat, äfvensom värde, egarens ensak. i händelse ett sådant begagnande ic ke af dem inom hvart tjugonde år förnyas, stående hvar och en öppet att Författarens efterlemnade skrifter af trycket utgifva. Hvilken, sorn eljest skrift trycker eller eftertrycker utan Författarens eller hans rätts-inneliafvares skriftliga tillstånd, miste upplagan, eller bote dess fidla värde, egarens ensak. Se Bill. 3 Sami. Mern. Kidd. och Adelns Prot. B. XX p. 533. Preste-Ståndets d:o B. XVII p. 328. Borgare-Ståndets d:o B. B mde-Ståndets d:o B. X p. 118. 25:o Vngående ansvar för underlätet utsättande, å tryckta skrifter, af Boktryckarens namn, årtal och tryckningsorten. §. 1. 10:de Momentet. Irsta Perioden. 10:o A hvarje skrift varde Bok10:o Å hvarje skrift varde Bok tryckarens namn, tryckningsorten och tryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatte; uraktlåter Boktryckare årtalet utsatte; uraktlåter Boktryckare sådant, plikte lian första gången tresådant, bote, om skriften eljest är hundrade Riksdaler och andra gången till sitt innehåll obrottslig för hvarsexhundrade Riksdaler; sker det tredje je gång femtio Riksdaler, men, om gången vare lian sitt Boktryckeri förskriften pröfvas brottslig, första gån lustig. Utsätter gen trehundrade och andra gången sexhundrade Riksdaler samt vare tredje Constitutions-Utskottcls Memorial, N.o S. gången sitt Boktryckeri förlustig. Utsätter —■ Se Bih. 3 Sami. Mern. N:o lii. Ridd. och Adelns Prot. B. XXI p. 81. Preste-Ståndets d:o B. XVIII p. 227. Borgare-Ståndets d:o B.
Första delen af 5:te punkten till och med orden ”för hvarje pastorat sammanräknadt belopp i kontant” afslogs, och till följe deraf ansågs återstående delen af samma punkt ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. 6:te punkten bifölls. ■y:de punkten afslogs. Från Högv. Preste-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-utskottets betänkande N:o 58, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga proposition om antagande af ny strafflag med flere tillhörande lag-bestämmelser, dels ock åtskilliga serskildt väckta motioner i afseende på kriminal-lagstiftningen. Hvad Utskottet i afseende på högstberörde nådiga förslag till ny strafflag samt lill lag om verkställighet af fängelsestraff tillstyrkt, blef af Ståndet bifallet, hvaremot Ståndet icke kunde godkänna Utskottets förslag till ny strafflag samt lag om verkställighet af straffarbete och fängelsestraff, beslöt, att en underdånig skrifvelse skulle till Kongl. Maj:t aflålas med tillkännagivande, att, då meningarne om behofvet och möjligheten al en ny fullständig kriminal-lagstiftning ej ännu hunnit stadga sig och mogna, Rikets Ständer funnit sig förhindrade att antaga ofvannämnda nådiga proposition, men att, enär behofvet af en skyndsam förbättring i vissa delar af brottsmåls-lagstiftningen icke medgifver det uppskof, som skulle erfordras för utarbetande af ett nytt förslag till strafflag, samt en dylik förbättring lämpligast torde böra börjas, dels ock förnämligast med ordnande af straff-systemet i synnerhet hvad angår frihets-straffen, hvilka i sednare tider erhållit en vidsträcktare tillämpning, än 1734 års lag förutsätter, dels med en förändring i lagstiftningen om straffen för stöld och rån, bedrägeri och förfalskning, i afseende å hvilka brott nu gällande lag* i syn - Prot.-utdrcig den 7 September 1848. 683 nerhet behöfver förbättras, Rikets Ständer anhålla, det Kongl. Maj:t ville låta utarbeta och till näst sammanträdande
19 sterna kunde beräknas lemna sådant öfverskott, som för betäckande af ränta och amortissemcnt å det för nyssnämnde ändamål använda kapital tills vidare skulle årligen erfordras; men dessutom och för den händelse, alt den blifvande beskattningen å bränvins-tillverkningen under nästkommande 2:ne år visade sig» lemna ett bestämdt nelto-öfverskolt utöfver andra å denna skatt skeende anvisningar, borde, genom nu ifrågavarande uppiåningssält, i man af behof anskaffas och utaf Riksgälds-kontoret lill Kongl. Maj:ts Nådiga disposition utbetalas det kapital-belopp, som, utöfver kostnaderna för jernvägen emellan Köping och Hult, erfordrades för anläggningen af stambanor från Stockholm till Götheborg. Biskop Heurlin bar åter, såsom förut jemväl är anfördt, föreslagit, att hvad af nu disponibla besparingar och tillgångar återstode, sedan de härå af Rikets Stän der anvisade summor utgått, måtte, tillika med Bankens odisponerade räntevinst för åren 1851 och 1852, reserveras såsom grundfond för Riksgälds-konlorets förestående ränteoch amorterings-iiqvider; hvarjemte samme motionär äfven ansett öfverskottet af bränvinsskatten böra härtill anvisas. För att åt en i vidsträcktare omfattning och för längre tid å Statens vägnar skeende upplåning bereda önskad framgång samt åstadkomma ett allmänt och fort farande förtroende till Statens både vilja och förmåga att fullgöra de förbindelser emot långifvarne, som den härvid sig ålager, har det vid dylika låns upptagning visat sig synnerligen angeläget, att dessförinnan särskilda och för verkställigheten af ej mindre de årliga ränle-utbetalningarne än den utfästade amorteringen af lånets kapital-belopp fullt tillräckliga och ovilkorligen tillgängliga medel varda anvisade och uteslutande för sådant ändamål afsatta.
En svå- ger till Johanna Strömberg i hennes första gifte med Karl Berg är den ännu verksamme, kände skulptören Oskar Berg, hvilken likaledes under sina studier rönte frikostigt understöd af sin mot konstnärer alltid så rundhändta unga svägerska. » Gumman Strömbergs » Hötorgsaffär upparbetades, som sagdt, hastigt till den i sitt slag mest ansedda. En bättre fisk än hennes stod icke att få i Stockholm, ett samvetsgrannare bemötande ej heller. Därför räknade hon ock under hela denna serie af år de förnämsta kunderna, som sina, de finaste privathusen, ministrarnes kök, de största restaurantema, bland dem främst Hasselbacken, som alltid troget fyllt sina ansenliga fiskbehof hos fru Strömberg. Men det var ej blott för (ränderna och för konstnärliga, ändamål hennes hand och hjärta, öppnades. Hvarhelst hon under sitt långa lif såg ett behof eller ett lidande och i tysthet kunde lindra dem, var hon lika redo. I det gästfria hemmet stod alltid bordet dukadt för hvem som komma ville. I dag var det den hungrande från gatan, som kände husets sinnelag, och hvilken oförmärkt fick en sedel tryckt i sin hand, när han mättad lämnade dess tröskel. I morgon satt kanske kring samma bord ett artistiskt litet middagslag vid en angenäm festmåltid, där värdinnan presiderade i anspråkslös bonhomie. Sonens konstnärskamrater och vänner trifdes ypperligt, och » gumman Strömbergs » delikata fisk och för öfrigt genom hela matsedeln lika öfverlägsna kök » afprofvades » flitigt. Många berömda personligheter ur hufvudstadens literära, konstnärsoch teaterkretsar gingo hemvana från oeh till i detta trifsamma hem. Den ovanliga minnesskärpa, som allt sedan barndomen utmärkt henne, kom i den växande affären till den största hjälp. Allt efter som kommunikationsmedlen till hufvudstaden ökades och förbättrades, järnvägar uppstodo och ångbåtstrafiken ordnades, underlättades leveranserna, och då den stora Hötorgshallen 1879 uppbyggdes och hon inom dess hägnande murar fick sin saluplats, blef äfven härigenom handeln bekvä- mare.
För att förhindra krympning på alla sorts yllevaror bör man under tvätten iakttaga hvarjehanda: vattnet får ej vara för hett, allt hastigt ombyte från varmt till kallt måste undvikas och framför allt ingen såpa begagnas. I stället användes borax med fördel (2 gram på en liter vatten). Ännu bättre är ammoniak (l tesked på 2 liter vatten, som kokas upp). Trikotvarorna läggas i blöt aftonen förut, sköljas i ljumt vatten och tvättas sedan i den heta ammoniaklösningen. Redaktionen af » Furs Raus » gifver det rådet att tvätta trikotlif i vatten, hvari hvita bönor blifvit kokta. Stenia. — Hvad skall min pojke blifva? Af Elisabeth S — s. — Mor; poem af Torolf. — Hur jag tog organisten; Skiss af Hoi. — Qvinnokongresserna i Paris 1889: Andra kongressen. — Dagens stora händelse; af Sccevola. — Jag eller du? Berättelse af Marie von Olfers. Bakning. — Inläggningar. — Efterrätter. — Syltning. — Husdjuren. — Huskurer. — Allmännyttigt. — Hvarjehanda. — Läkareråd. — Frågor. — Svar. Huskurer. och åtkomligt för alla. Till och med svårare skador kunde då lindras jemförelsevis fort; likaså läkas. Genast smörja det skadade stället med oljan, linda tjockt med bomull omkring och så binda en lapp eller ett stycke tyg omkring — så behandladt åtgår dagar för läkningen, som annars räknas i veckor. — I nödfall åtminstone bomull. Jag vet en mor, hvars barn blef illa brändt. 1 sin förtviflan kastade hon den lilla upp i en korg full med nykardad bomull — för att sjelf springa efter mannen. Då de kommo — låg barnet och sof — och hvad mer — följden af brännsåret var obetydlig. Så lärde God plats Annonser. S v a r. Har Stina stor våning och gamla kasserade bord? Måla då foten i olja. svart E n anspråkslös flicka, kunnig i att underv. minderåriga barn o. villig att bitr. med husl. görom., erh. pl. i norrl. prov. Vid. i klädesb. Hornsg.
Aldrig tyckte vi tre oss ha sett fagrare syn, än dessa menniskor, som aftecknade sig mot de kala bergen, och aldrig ha qvinnohjertan klappat lifligare vid åsynen af manliga varelser, än våra. Det förstås, att vi kanske kunnat bli gladare, om de mötande varit qvinnor, men vi voro ej orimliga i våra fordringar. En fiskebod låg på näset utmed vår väg, vi kröpo in der för att söka en stunds skydd mot blåsten, men då jag såg spiseln der och elden i kandidatens ögon, fruktade jag ett nytt bål och flydde ut i det fria, der Hertha stod och så godt hon kunde, spelade förkläde för våra två yngre kamrater, hvilka just nu hade ett möte med de två karlarne ungefär en kilometers väg ifrån oss. »Signal till framryckning!» rapporterade hon, fast det sedan visade sig, att hon blott sett männens höjda liar och att vägvisarne vid det gripande mötet glömde att hissa flagg. Vi tumlade vidare, framdrifna af vinden, mötte de rare, välsignade karlarne, hvilka smålogo mot oss och, utan att stanna, sade: »Vägen bent fram, fiskaren hemma. Natten på fjellen, ni?», »benade» så af på sitt håll och vi på vårt, nådde fiskarhyddan och funno båda våra kamrater ligga flämtande af förtjusning i en säng med två lakan. Hyddan bestod af två rum och två sängar; i det inre hade kamraterna blifvit inhysta, och i det yttre, som naturligtvis hade en stor spis, träffade vi vår förre värd, gutten från Lidsätern, i samtal med fiskaren, vår gamle präktige, oförgätlige Svend Opsal. Gutten hade haft ett ärende hit, hade så sport efter de fem svenskorna, hvilka ämnade taga nattlogi här förra natten, och båda männen hade fruktat det värsta, då de antogo att vi saknade alla slags födoämnen. Fiskaren visste nemligen, att Nordbodens fiskeoch fäbod voro obebodda för tillfället, så att vi troligen irrade husvilla omkring i ödemarken.
Vid behandlingen af denna fråga har emellertid Utskottet ej kunnat förbise hurusom berörde stadgande står i omedelbart sammanhang med vissa andra föreskrifter, och följaktligen ej heller underlåta att taga i öfvervägande, om ej ett borttagande af samma stadgande bör verka till förändring, äfven af nämnde föreskrifter. Desamma innefattas uti 7 § af 1798 års ofvanåberopade författning. Derigenom är vordet stadgadt: l:o att Konungens befallningshafvande må, då ett utsökningsmål, såsom tvistigt, enligt 5 § 2 kap. Utsökningsbalken, skjutes under domaren, tillika sätta så mycket af gäldenärs egendom, som mot det fordrade svara kan, under qvarstad, att ej skingras, med förbindelse för sökanden, att inom den i berörde lagrum bestämda tid, eller natt och år efter målets för - Lii g-Vt skottets Betänkande, N:o 47. 3 visning, taga stämning å sin vederpart eller vara all talan i ty mål qvitt; och 2:o att, om Konungens befallningshafvande känner gäldenär skyldig att utmätning undergå, men lemnar honom fritt att hos domaren söka sitt igen, gäldenären bör, vid talans förlust, jemväl inom natt och år derefter stämma om återvinning. Hvad nu angår förstnämnda stadgande; så är att anmärka, det föreskriften för sökanden, att inom viss tid instämma, bär har ett dubbelt ändamål, nemligen bevarandet af så väl fordringen som den vunna qvarstaden. Mea ehuru bevarandet af sistnämde rättighet kräfver sakens fullföljd inom någon kortare tid, lärer man lik väl \ vid närmare undersökning af rättighetens beskaffenhet, finna att underlåten bevakning af samma rättighet icke rättvisligen bör inverka på sjelfva fordringens giltighet. En sådan förvexling af begreppen är ej heller förenlig med den grundsats, sorn 1734 års lagstiftare uttalat i fråga om qvarstad. Desse lagstiftare, hvilka uti 8 kap. Utsökningsbalken lemnat
Leende flicka! för dig, glömmer jag himmel och jord." Då jag nu åter hemkom och fick se min barndomskamrat, min jungfruligt uppblomstrande Johanna, vaknade hos mig en egen känsla; men det var ej densamma, som jag så ofta rönt vid åsynen af en älskvärd flicka. Det var ett barndomsminne, hvilket tid efter annan legat doldt i hjertats innersta. Från en späd, outslagen knopp hade hon nu utbildat sig till en full blomma, som berusade mig med den ljufvaste doft. Huru ofta under min bortavaro föresväfvade hon mig icke under fantasiens irrande utflygter, huru ofta kändes icke hos mig den lifligaste längtan att återse henne! Men denna bild och denna längtan voro endast såsom matta kornblixtar, jemnförda med solens herrligt skinande bloss. De lemnade intet spår efter sig och voro icke nog starka att oafvändt fängsla sinnet vid det kära föremålet. Men nu, vid fulla åsynen af den herrliga himlabilden, betogs jag helt och hållet af denna underbara, oförklarliga känsla, denna saliga, namnlösa oro, som alltid är den första kärlekens förelöpare. Ju mer jag bemödade mig att bibehålla den vanliga fattningen, ju förlägnare och tafattare fann jag mig blifva, tills jag ändtligen, då känslans pokal blifvit allt för rågad, omfattade ett gynnande tillfälle att göra min kärleksförklaring och tillika tillkännagifva min böjelse att vilja söka min framtida utkomst genom att studera mensklighetens elände och blifva läkare. "Min goda Johanna började jag jag har högt och uteslutande älskat dig ifrån min spädaste barndom; mina tankar hafva troligen icke varit fremmande för dig, ehuru jag hittills undvikit att yppa min kärlek för dig, innan jag hunnit stadga och utsigt att försköna dina dagar, såsom jag det önskar och dina dygder förtjena. Jag tror, att den som nedlagt känslor och begär hos menniskan, han som sjelf är idel godhet och kärlek, icke skall vredgas öfver en böjelse, som ursprungligen leder sin upprinnelse från honom sjelf. Du har hört min önskan vill du dela den?" Vid denna fråga framträngde tårar, klarare än daggens droppar, i det hon framstammade: "Stiftade moder ej lag Evigt jag vore då din."
– Sysselsatt en stund härmed, kastade han sedan en forskande blick åt Prästgården, i det han ämnade sig återvända, – men, hvilken oväntad syn mötte hans öga – på något afstånd uptäckte han, i den lilla björkbacken, en Officer, som med värma omfamnade och kysste den unga Sofi, och hon, spak som en herdinna, sökte icke afvända dessa djerfva anfall. Förvånad öfver denna syn, stod Uno lika som förstenad. Minnet af Sofies underliga besök i hans kammare, framställde sig nu för honom i et obehagligt ljus, och förargad öfver sig sjelf, och den passion han i denna stund hos sig uptäckte, återvände han tyst och sluten til Gästgifvaregården. Medan Uno sömnlös vänder sig i sin halmstoppade säng, och förgäfves grubblar på en förklaring af hvad han sett, bör jag ej hålla Läsaren i okunnighet om, hvilken Officern egenteligen var, och orsaken hvarföre han så eldigt kysste Sofi. Antikrists Mirakler INLEDNING. “Då Antikrist kommer, skall han synas vara alldeles lik Kristus.“ Kejsarens syn. Det var på den tiden, då Augustus var kejsare i Rom, och Herodes var konung i Jerusalem. Då hände sig en gång, att en mycket stor och helig natt sänkte sig öfver jorden. Det var den mörkaste natt, som någon ännu sett; man skulle kunnat tro, att hela jorden råkat in under ett källarhvalf. Det var omöjligt att skilja vatten från land, och man kunde ej finna sig tillrätta på den kändaste väg. Och det kunde ej vara annorlunda, ty från himmelen kom icke en ljusstråle. Alla stjärnor hade stannat hemma i sina hus, och den väna månen höll sitt ansikte bortvändt. Och lika djupt som mörkret var äfven tystnaden och stillheten. Floderna hade stannat i sitt lopp, vinden rörde sig ej, och till och med aspbladen hade upphört att dallra. Hade man gått vid hafvet, så skulle man hafva funnit, att vågen icke mera slog mot stranden, och hade man gått i öknen, skulle sanden ej knarrat under ens fot. Allt var förstenadt och orörligt för att ej störa den heliga natten. Gräset tordes ej växa, daggen kunde ej falla, och blommorna vågade ej utandas vällukt.
Tryckningen af Stats-Ut skottets Betänkand en besörjes icke efter något Utskottets formliga beslut, utanefter frivilligt åtagan ie af Ordföranden , Herr F. V. von Schwerin, som uppgjort det öfriga aftal et i denna del. Herr Cron: Efter den upplysning jag nu mera fått, att saken är tiUvägabragt genom corn - io $ Prot. TJtdr. d. so $a?t' munication emellan Herrar Ordförande!- i ds bagge Utskotten, hemställer jag, om ej Expedi* tions-ötskottet må, genom Protocolls-Utdrag, få del, med det snaraste, af hvad i ämnet hos Ståndet blifvit anfördt. Uppå Herr Talmannens Proposition, beslöts, att Utdrag af Protocollet öfver hvad, i anled* ning af Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 23, hos Ståndet förekommit, skall med-* delas ej mindre till nämnde Utskott, än äfven till Stats-Utskottet. S. D, SedanExpeditions»Utskottets Memorial, N:o 14, angående falsning och häftning af de exemplar utaf Bihanget till Riks-Ståndens protocoll, som i Stånden successive utdelas, blifvit ånyo föredraget, yttrade Herr Leffler; För min del är jag beredd att^ bifalla Be; tänkandet, dock med vilkor, att de deruti fö* reslagna åtgärder komma att gälla lika för alla Stånden, 1y i annat fall skall Bonde-Ståndet, 1 följd af dess fattade beslut, ethalia inhäftade ex* emplar af Bihanget till Riksdags Protocollen, J och de öfriga Riks.Stånden undfå endast lösa och ohäftade ark deraf. Herr Falhnani Det är naturligt, att beslutet icke kan befordras till verkställighet, orrf ej minst 3me Stånd antaga detsamma, och i sådant Prat. ZJtdr. d, 30 Jan. tgif 10$ * sådant fall blifver förhållandet allmänt samt gällande lika för alla Riks-Stånden. Deremot, om icke minst 3:ne