Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition J\i 20. 2» velger dea 20 Augusti 1851, den 11 Oktober 1854 och den 16 Februari 1858, vid beviljandet af anslag till de särskilda broarnes ombyggnad, användas till bildande af en fond för bestridande af broarnes framtida vård, underhåll och nybyggnad, hvilken fond] bör genom utlåning göras fruktbärande samt af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor förvaltas; så har Kongl. Majit härmed velat föreslå Rikets Ständer att medgifva, det ofvanberörda besparade medel, 3,899 R:dr 95 öre Riksmynt, må, såsom en behöflig förstärkning, till nyssnämnda fond ingå. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Siats-Rådet å Stochholms Slolt den 27 Oktober '1859. Närvarande: Ha ns Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström. Statsråden : Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Finans-departementet Statsrådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, lattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående användandet af de på anslagen för Nockebyoch Drottningholms-broarnes ombyggnad uppkomna öfverskott. Kungl. Maj.ts Nåd. Proposition M 27. Kongl. Maj:t behagade, enligt Statsrådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, lill Rikets Ständer aflåtas. lix prolocollo Mildhog Lundgran.
Bonde-Ståndet till Utskotten remitteradt memorial , har Riksdags-fullmägtigen F. von Zweigbergk förmält, att, genom Kongl. Resolutionen den 12 Februari 1735, Ase Härads allmoge, såsom saknande all tillgång på skog, blifvit tillagd utsyningsrätt på kronoparkerne Hunneoch Halleberg: men att en sådan rätt blifvit samma allmoge sedermera betagen derföre att den skall försummat att bevaka sin rätt vid den med samma kronoparker verkställde reglering; i anseende hvartill och då det icke vore Staten värdigt att beröfva hemmansegarne inom nämnde Härad en förmon , som skulle vara beräknad så väl vid hemmanens skattläggning , som vid rustoch roteringsskyldighetens åtagande, motionären påyrkat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att den Åse Härad från uråldriga tider tillkommande rätt till utsyning å omförmälde kronoparker måtte dem återställas. Enahanda förslag, som här blifvit omnämndt, framställdes jemväl vid sista Riksdag.
| Riksmynt. R:dr. Ö. Chefen 1 Sekreterare 1 Arkivarie och Registrator 1 Revisor Arfvode åt en tjensteman vid f. d. Till bibliothekets underhållande och litterärt utbyte Till betäckande af en del af kostnaderna för en statistisk tidskrift Till arfvoden åt tillfälliga biträden Till det officiella statistiska trycket 1,000 1.000 4,250 5,000 Summa R:dr R:mt 26,2001— 78 Expeditions-U'tshotlets Förslag till underd. Tali. Litt. €. Lands-Staterne A Länen. ,\y unvisniny. Löneförhöjning åt Landshöfdingen: i Jemtlands län 1,250: — i Norrbottens dito 1,250: — För en Länsman i Långhundra härad af Stockholms län: Lön 450: - Löntillökning .250: — Hush yres-ersättning 150: — ggy. Lönefyllnad åt Länsmän, i stället för den dem nu anslagna ersättning af rotell ihets-medlen. nemligen: åt 4 Länsmän i Westerbottens län, tillsammans 74: — „ 6 d:o i Norrbottens d:o d:o 105: — 179. Hushyres-ersättning m. m. åt länsmän, som a (stålt från sina boslälls-lägenheler. nemligen: åt Länsmannen i Sydöstra distriktet af Sunnerbo härad inom Kronobergs län: Lönefyllnad, motsvarande boställets ränta och afkastning 50: — Hushyres-ersättning 150: — 200: åt Länsmännen i Frosta härads östra distrikt samt i Färs härads norra och södra distrikt, allt inom Malmöhus län, hvardera ersättning för räntan å boställs-lägenhelen (s. k. Kiono-gatehus') — 38. Hushyres-ersättning 150: — tillhopa 150: 38. och således för alla tre ett belopp af 451: 14. samt||åt Kronofogden i Gottlands läns södra fögderi, efter det bostället Luxe blifvit till Kronan indraget:
Prop. JY? 1 om Statsverket IJJiiG. 33 Helft. r. ? Öfversigt af de föreslagna nija lönerna får Bevarings-Trupperna. Lif-Uevä- rings Rcgemeinel. Hallands Inia niotilia t aljon. Weiler'-Norrlands 11 e \ ii - i inps-Data Ijitu. Riksniv nt R:dr fini öre Rair öre Stuben: Öfverste 5,000 Öfverste-Löjtnanl <2.700 Major och Balaljons-Cbef <2,'200 2,000 — 2,000 — Regem ents-Qvarlermiislare 1,200 1,000 Förste Adjutant 900 Andre Adjutant 800 Regemonts-Pastor 500 Regeinents-Auditör 400 Regements-Läkare 575 Regeinents-Sk rifvare 500 Regements-Trurnslagare 225 Bataljons-Adjulant 575 Kompani-Staten: Prop. JY§ 1, om Statsverket 1856. T Att. Z. Gottlands Nalional-Bevaring. Nuvarande Aflöning. Tillökning. Summa Aflöning. Prop. Jt/i 1, om Statsverket 1836. SS Tyg-Staterne: 1 Tyg-Officer 1 Tygförvaltare (af särskilde medel ISO R:dr tillökning) 1 Pistolsmed 1 Stockmakare . Riksmynt Transport lön arfvode Wisby Stads Beväring: Infanteri-Kompaniet. 1 Kapiten lön 1 Löjtnant » 1 Under-Löjtnant » 1 Under-Officer (Sergeant) arfvode 1 Dito 1 Dito 1 Korporal 1 Dito 1 Dito 3 Dito i Spel (Furir) dito » » » » » » » Jägare-Kompaniet. lön 1 Kapiten 1 Löjtnant » 1 Under-Löjtnant » 1 Dito » 1 Under-Officer (Sergeant) arfvode Dito Dito Korporal
Första punkten af berörda Betänkande, hvaruti Utskotten afstyrkt bilall rill framstäldt påstående om .upphörande af den sätesoch ladugardar, samt alhyste rå- och rörs-hemman medgifna befrielse från deltagande i byggande och underhållande af prestgård, tingshus och härads-fängelse, har hedervärda Bonde»tåndet, enligt protokolls-utdrag den 28 sistlidne Juni, till Utskotten återremitterat: men som samma punkt blifvit af de tre öfrige Riks-standen bifallen, och, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, tre Stånds mening i frågor af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, kan återremissen från hedervärda Bonde-ståndet ieke till någon åtgärd af Utskotten föranleda; hvilket Utskotten härmed skolat hos nyesbemälde Riks-itånd vördsamt anmäla, Stockholm den 37 Juli 1854. 5J Ettyuttal Allm. Urat.- 0tk UJtou - t !ék*tl»u* .Ut>m0. Mtl, 17 lS:o 17. Ank. till Exp.-Uisk. d. 27 Juli 1851. kl. II f' m. Memoria/, i anledning af dt erremiss af Utskottets Betänkande, N:o 6, öfver vackla motioner om förändring af nu gällande siadganden, angående flyttningstid för tjenstefolk. Berörde Betänkande har vällofliga Borgar-ståndet, enligt protokolls-utdrag den 19 i denna månad, till Utskotten återremitterat; men som samma Betänkande blifvit af öfriga Riks-stånden bifallet, och tre Stånds mening i frågor af förevarande art utgör Rikets Ständers beslut, lärer något yttrande i anledning af återremissen från vällofliga Borgare-ståndet icke erfordras; hvilket Utskotta» härmed skolat hos vällofliga Borgare-ståndet vördsamt tillkännagifva.
Enligt Utskottets åsigt, förefinnas ej eller vid denna Riksdag några så beskaffade serskilda förhållanden, som under några af de förflutna Riksdagarne föranledt tillfälliga förhöjningar uti arfvodena för Betjeningen hos ett eller annat Utskott, såsom t. ex. för Secreleraren hos Banco-Utskottet, vid 1834 oc^ '835 års Riksdag, samt för Secreteraren och Notarien hos sista Riksdagens Constitutions-Utskott. Deremot synas de skäl, på grund hvaraf aflöningen för Bondeståndets Secreterare och Notarier af Rikets sednast församlade Ständer nedsaltes till samma belopp, som för deras vedei likar inom de andra Riks-stånden, äfven nu fortfara att vara gällande; hvadan UtskotteL också anser denna, vid sista Bih. till R. St. Riksdag införda likhet i Stånds-Secreterarnes och Nolariernes aflöning, höra bibehållas. Jemte anförandet af den grundsats, Utskottet, vid föreslåendet af här nedan uppgifna aflöningsbelopp, sålunda iakttagit, får Utskottet tillika anmäla, alt desamma hufvudsakligen öfverensstämma med de af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän uppgjorda, samt Utskottet tillställda förslag i afseende på bestämmandet af denna aflöning. Dock skulle, enligt nyssnämnde förslag, ej mindre Ståndsoch Utskotts-Secreterarnes, än Notariernes och Canzlisternes aflöning beräknas efter dag; hvaremot Utskottet, enär Secreterarne under de föregående Riksdagarne uppburit den dem tillerkända vedergällning, i egenskap af månadtliga arfvoden, och den härutinnan nu ifrågaställa förändring skulle komma att medföra en, ehuru visserligen föga betydlig, tillökning i sistbemäldte tjenstemäns aflöningsvilkor, anser, alt, jemväl uti detta hänseende, bör förblifva vid hvad förut varit stadgadt; varande alltså, i öfverensstämmelse härmed, den skillnad vid aflöningens beräkning äfvenledes nu iakttagen, att densamma för Secreterarne upptagits efter månad och för den öfriga Betjeningen efter dag.
Kommitterade, som nu hafva att yttra sig i hvad mån pensioneringen af det från arméen afskedade manskapet kan påkalla förbättring, anse sig, vid besvarande af denna fråga, icke vara in skränkte till ett blott bedömande af pensionernas belopp, utan böra jemväl taga i betraktande de för manskapets pensionering i allmänhet stadgade hufvudsakliga vilkor och föreskrifter. Till dessa kunna visserligen icke egentligen räknas eller dermed ega omedelbart sammanhang bestämmelsen om den lefnadsålder, vid hvilken manskapet bör, såsom derefter ansedt öfverårigt, från krigstjensten entledigas, eller vara berättigadt erhålla afsked; men då denna ålder icke sammanfaller med den, som berättigar soldaten till pension vid afskedet, hvilket förhållande synes innefatta en motsägelse och stå i strid med eljest i allmänhet tillämpade pensionsgrunder, hafva kommitterade, som i betänkandet om befälets pensionering varit föranlåtne yttra sig uti enahanda omständighet, icke bordt lemna tillfället obegagnadt att, äfven i afseende på manskapet, här uttala sin mening angående detta, på arméens krigsduglighet, i hög grad inverkande, förhållande. Såsom förut är nämndt, kan den indelde soldaten icke förr afskedas såsom öfverårig, än elter fyllda 55 år; och äfven då skall på generalmönsterherrens pröfning bero, huruvida en till denna ålder kommen solda? bör ännu längre i tjensten qvarstå. Visserligen finnes i bredd med föreskriften härom stadgadt, att svaghet och sjuklighet skola anses som giltiga skäl för soldatens entledigande; men i verkligheten blifver dock ofta, när dylika bristfälligheter hos soldaten icke kunna ohestridligen m styrkas, och då bedömandet af hans tjenstbarhet i fred sker med närmaste hänsyn till fredstjenstgöringen, hufvudsakligt afseende fästadt på lefnadsåldern, så länge ett stadgande derom förekommer. Härigenom förringas onekligen truppens allmänna tjenstbarhet och dess påräknade styrka vid en mobilisering på krigstot.
Hufvudboken öfver detta anslag, som i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning med anmärkningar, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Balans till år 1860: Skulder Summa Credit. Balans från år 1858: Skulder Utgifter: Byggnader och reparationer Förplägning Beklädnad Sängkläder Inventarier Eldning och lysning Renhållning Religionsvård Sjukvård Garnisonskostnad Bevakning Fångars afgång Fångtransport Straff-exekutionskostnad Generella förvaltningskostnader Arbetens bedrifvande Afskrifning Kongl. Stats-kontoret tillgodofördt: Skillnaden mellan tillgångar och skulder vid 1859 års slut Balans till år 1860: Kontant behållning Enligt rikshufvudboken har, på sätt af här nedan intagna redogörelse närmare inhemtas, å ofvanberörde anslag under revisionsåret uppstått en besparing af 92,148 R:dr 6 öre R:mt. Inkomsterna hafva utgjort 1,960,118: 79. och utgifterna 1,697,915: 93. hvarigenom bildats ett öfverskott af 262,202: 86, hvilket belopp, på sätt förestående särskilda tabell öfver fångvårdsanslaget utvisar, blifvit Kongl. Stats-kontoret för året tillgodofördt, enär detta embetsverk i Styrelsens hufvudbok debiterats för den uti Kongl. Maj:ts fastställda stat beräknade, i nyssnämnde tabell uppgifna summa. Om deremot det uti riksstaten uppförda anslag 1,350,000: — nied tillägg af de i förestående tabell upptagna särskilda inkomster 440,118: 79. jemföras med ofvannämnde utgifter 1,697,915: 93. ökade med härutöfver, enligt magasinsräkenskapen, utgångne 54: 80. 1,790,118: 79. 1,697,970 73. visar sig den i rikshufvudboken å fångvårdsanslaget uppförda besparing 92,148; § 2. För de särskilda fängelseoch arbets-inrättningarna hafva under revisionsåret inkomster och utgifter uppgått till följande belopp, nemligen:
Svenska Staten har lange varit i det sednare tillståndet, och Skuldsättningen ökades jemt under den för mest lysande ansedde FinanceTerioden. Andre Stater äro dock , ined få undantag , alla , äfven proportionaliter mera än Sverige, skuldsatte; och måste den rättvisa göras åt de hår i Riket tagna mesurer, att man visserligen genom Anslag och åtagen beskattning städse sökt arbeta sig derutur. De serskilda Grenar, hvarigenom Rikets Finance-bestyreise utföres, äro: StutsVarhet med sine Tillgångar och Febo f. Riks - Statsoch Banko-Utskottens Betänk anden. 2ol Riksgälds Contoiret, som skulle varda Rikets Credit-Väsende, men blott omfattar en ringa del deraf. Banken, som skulle hafva sina Functioner egentligen inskränkte till Växling och omsättning af det couranta myntet, men nu drager tyngsta delen af Credit-väséndet tillika; och sluteligen de Allmänna Laneoch AdminstrationsVerken, tili lioillka Finance-Bankert likväl, genom meddelande Creditiver, tager eit nära del. Siats-Verket har ingen Skuld, och ej eller någon så beskaffad serskild administration, som kan verka på hvad, vid detta tillfälle, förstås med Rikets Finance. Stats-Verkets Intrader äro alla i sjelfva verket till deras grund att anse såsom Bevillning, ehuru man till Titlarfie skiljer dem åt. Rikets Ständer anvisa hvad för anslagne utgifter erfordras. Stats-Contoiret är en General-Cassa och ett Bokhålleri-Verk, men ingen ting annat; dess andel i det generella af Financen är ingen, och i denne del kan man ej gerna motsäga, att ju Statens Finance redan är skiljd från Bankens Finance. Riksgälds Contoir«ts Finance-Administration har vunnit en för Riket lycklig inskränkning, genom den af Kongl. Maja beredde och lyckeligen utförde Liqvidation af Rikets utländska Gäld. Endast härigenom må det anses möjeligt, att, utan de mäst känbara uppoffringar, kunna i financiel! afseende vidare bestå.
Sedan jag i möjligaste korthet redogjort för det mål jag med mitt förslag söker, och för grunderna derför, återstår endast såsom väsendtligt att utreda, hvilka af nu gällande stadganden, som för den nya författningen skulle vika, men om jag lyckats att åt förslaget gifva den fullständighet och tydlighet, att deraf klart finnes, huru förlag af lagen betraktas, formen och vilkoren derför, följderna och verkningarne deraf, Motioner i Borgare-Ståndet 1865. JNJ:o 186. 319 samt sättet att göra detsamma gällande, så torde det icke behöfvas att vid granskningen af allt hvad som innehålles uti förlagsordningen, bergsförfattningar, manufakuroch handtverkeri-privilegium, hallordningen, Kongl. Stadgan om nordsjö-fiskare och Reglementet för Eskilstuna fristad, blottställa sig för ett förbiseende, sorn kunde medföra bibehållande af något stadgande, stridande mot de förändrade föreskrifterna om förlag. Det är derföre som jag inskränker mig att föreslå de förändringar och tillägg i allmänna lagen samt i Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855, dem jag redan framställt, samt att åt detta förslag gifva den form, att Rikets Ständer, för sin del, måtte besluta, dels att upphäfva allt, som uti särskilda författningar är stadgadt, rörande förlag till och för bergverk, bergsbruk, fabriker, handtverkerier, nordsjöfiske och arbete inom Eskilstuna fristad; och dels att nedanskrifna rum uti allmänna lagen och Kongl. Förordningen om handelsböcker och handelsräkningar den 4 Maj 1855 skola erhålla följande lydelse: Handcls-Balken. Kap. 9. § 9- Detta lagrum erhåller följande tillägg: Åtager sig någon att gifva förlag efter thy i 10 Kapitlet 14 § sägs: håfve ock rätt att betinga så stor vinst han gitter. Kap. lO. Titeln ändras till följande: Om pant och borgen samt om underpant. En ny paragraf tillägges så lydande: § 14.
De bidraga nämligen starkt att uttrötta församlingen, så att till och med eneller annan, på hvilkens röst man kunnat hoppas eller räkna, aflägsnar sig före voteringen, de förtaga, om ögonblicket är särskildt illa valdt, lätt intrycket af ett föregående verkligen godt anförande, och de bjuda vanligen motståndarne anfallspunkter, som, skickligt begagnade, kunna blifva dem till nytta. Men framför allt äro de onyttiga tjänare därigenom, att de liksom kasta ett skimmer af löje öfver det parti, som de tro sig gagna, och, om de ofta uppträda, lätt få gå och gälla eller åtminstone af motpartiet framhållas såsom mera inflytelserika, än de äro. Det är dock förenadt med ej ringa svårigheter att lägga kapson på deras pratsjuka. Bäst är, att denna får bryta ut vid tillfällen, då den icke kan skada. » Ibsens » Peer Gynt » skall uppföras nu i vår i Göteborg och troligen i Stockholm af August Lindberg och hans sällskap, till hvilket förutom dirigenten och hans fru höra sådana förmågor som fru Håkansson, hrr Axelsson och Svennberg m. fl. — Öfversättningen är utförd af Gustaf af Geijerstam, och önskvärdt vore, att den utkomme i bokform, ty detta Ibsens djuptänkta idédrama förtjänade att tränga fram äfven till den stora publik hos oss, som ogärna läser norska och danska böcker på originalspråket. Om Nordisk Familjebok infördes i förra numret af denna tidskrift en notis, hvari i största korthet omnämdes den kritik, som på senaste tiden inom pressen framstälts särskildt mot redaktionen af bokstafven S. i detta konversationslexikon, och instämndes i fordran på tillägg och rättelser till ifrågavarande del. Med anledning häraf har redaktören af nämda afdelning i » Familjeboken » begärt införande af följande genmäle: “ Till redaktionen af Svensk Tidskrift, Upsala. Herr redaktör! Härmed ber jag att med några ord få bemöta det omnämnande, som ni i första häftet af er tidskrift egnat den af mig redigerade afdelningen af Nordisk familjebok. Ni stödjer er hårda dom dels på en kritik i Upsala-tidningen Fyris, där vissa på min afdelning förekommande artiklar skarpt kritiserats, dels på den omständigheten att jag med nya och mindre kompetenta medarbetare skulle ha ersatt flere bland de personer, som förut medverkat vid arbetets utgifning.
Äfven jag delar med Friherre Anckarswärd den öfvertygelse, att det vore bättre, om de 24 Öfverste-lönerna kuride återgå till sin primitiva bestämmelse. För öfrigt kan man icke anse organisationen under Adolf Fredrik och Gustaf III såsom ett efterdöme, ehuru man visserligen kan anse organisationerna under Carl XI och Carl XII vara det; men återgången till dessa organisationer kan icke ske, utan anslag från Ständernas sida. Hans Excellence Herr Grefve Löwe?1- hjelnij Carl Axel: Efter en så långvarig, och så skickligt förd discussion, återstår visserligen ganska litet att i detta ämne tillägga. Också är det blott några hufvudsakliga inkast jag skall söka möta. Ingen bestrider, att icke Indelta Armeens löner äro i behof af förhöjning, och hvar och en erkänner gerna, att tillståndet inom Ar - Den 3o September f. m. 245 meen i detta afseende förtjenar behjertande; men nu är endast fråga om Generals-lönerna. Man har sökt tvänne utvägar, att hindra beviljandet äf hvad Kongl. Maj:t uti Dess Proposition i denna del begärt. Den ena, som vill återföra en organisation, hvil, ken fanns i Carl XI:s tid inom vår Arme, så väl som inom andra Armeer, och denna kan icke vara ny. Den andra utvägen var, att väcka RegementsChefernes ambition, och framställa dem, som de MililairEmbeten, hvilka voro af högsta värde. Jag gör dock den rättvisa åt Öfverstarne, att de säkerligen icke sjelfva dela denna öfvertygelse, ehvad agrement det också kail vara få direct correspondera med SlalsSecrelerare, Collegier och äfven Kongl. Majrt. Man behöfver blott jemföra Armeens tillstånd nu, och den tid, då GeneralMönstringaine förrättades af RegementsCheferna tourvis, för att finna, hvad inflytande väl eller illa utförde Mönstringar hafva på Armeens tjenstbarhet. Dessutom är det alldeles icke ensamt för Mönstringarne Generalspersonerna behöfvas.
alt tillgripa bärle allmänna oeb enskildt.» medel till ett sä betydligt belopp, ;om ofvanberördt är, oek desse 8ins tillgrepp unöer en längre tid fördölja, pröfvaöv Hofkätten skäligt förklara, det bandsböfdingea ak Wingård, kvar; pligt det varit, att, säsom bägste 6l,ef fö,-^bäns8t^relsen, vaka öfver ärendernes gäng oeb ordningens bandbakvande, äfven för ds tider, dä kan, af en eller annan orsak, åtnjutit ledigbet ban limbetets utöfning, icke kunds undgå att, jemte sk^ldigbet »tt ensam till X, IVl;t ock bronan återgälda 812 Ldr 24 sk. Lanea utgörande någon del ak de medel, bandsböfdingen, enligt 94 ^nmärkningspunkten, uppburit i egenskap af vägb^ggnadsmedel till Nordmarks Häradsboer, ansvara för k vad kos Kleman kunde brista, i full betalning för aila bär okvanomnämnds, af Kleman tillgripne ocl» förskingrade summor, utom 2157 Ldr 16 sk, bvilket belopp upptaget i 76:te Anmsrkningspunkten, tillkommit i ett ärende, med bvilket bandsböfdingen varit jäfvig att sig befatta. betänkande», K:o 4 r47^ Öfver IlofLättens omkörmäldte Utslag, kafva »k ej mindre bandsböfdingen af Wingård, än ock dä varande Vice -tdvocatLiscalen i K. Abts 00b Likets 8vea llofLätt, Iläradsböfdingen Lebr Hernblom, samt dä varande rkdvocatKiscalen i L. 8t:rs Lank, nu meia LancoLommissarien K. L.
Memorial; angående serskilde arfvoden i afseende på fullgörandet af åtskilligt arbete; sorti; efter Riksdagens af slutande; återstår och tillhört Expeditions-Utskottets befattning. Då, oaktadt den mest oförtrutna flit hos Expeditions-Utskottets T/en-1 Uiktin. g till R. St. Prat. rSt4 och i8S5, jo Sunil, a Äfdcln.- w;de Häftet. 3'. Expedit io*s-TJs skottets Memorial N:o Jiv steman, det följer af sakens natur, att åtskilligt trycknings-arbete måste ålerslå alt verkställa vid Riksdagens slut, såsom fulländandet af Nionde och Tionde Samlingarne af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll; det generela Registret öfver samma Bihang:, samt innehålls-förteckningar Öfver serskilda Samlingar, som ej förr, än med Riksdagen afslutas; hvarförutan ordnandet, inbindningen och aflemnandet af Expeditions-Utskottets vidlyftiga skrifna handlingar jemväl ieke kan förr, än efter Riksdagens afblåsning. slutligen ske; så får Expedititions-Utskottet,. i likhet med hvad under förra Riksdagar egt ruin, till Rikets Högloflige