Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser af högsta vigt att undanrödja alla sådana ingalunda sällsporda misstankar. Det är af detta skäl jag tillstyrker, att alla de varor, som för K. M:s hof införskrifvas, måtte förtullas, men endast med det villkor, att de medel, som erläggas i tullen för sådana varor, sedermera blifva af statsverket ersatta. Några motiver för denna åsigt anser jag mig ej behöfva andraga, öfvertygad att Utsk. inser nödvändigheten för R. St. att undvika en rättvis förebråelse för den småaktighet, som skulle de vilja afse den lilla inkomst, hvilken genom uppliäfvande af de K. personernes rätt till tullfri införsel af varor skulle tillskyndas statsverket, och äfven undanrödja den misstankan, att de skulle vilja tillåta sig inskränka en rättighet, som desse personer åtnjutit i så många år. — Hvad åter angår de varor, som införskrifvas af de utländska missionerna, så anser jag, att äfven de böra förtullas, men att tullen sedermera ersättes till ett visst bestämdt belopp. Hr Rosenblad, Bernhard: Då man tyckes fästa någon vigt vid denna motion, anser jag mig böra hafva äran anmäla hvad kanske Utsk:s ledamöter eljest icke skulle känna, att ett tillfälle finnes att förvärfva kännedom om beloppet af alla de varor, som för K. Hofvets eller främmande beskickningars räkning blifva införda, nemi. uti de sammandrag af tullspecialen, som aflemnas till Commerce-coll:m och hvarutinnan finnes en särskild bilaga, som noggrannt specificerar dessa varor. Då jag nu i 3 års tid varit den ledamot 112 Den 12 Ma rs. uti Commerce-colbm, som haft det åliggandet att författa berättelsen öfver Rikets handel; så kan jag intyga, att beloppet af de varor, som med tullfrihet på ofvannämnda sätt blifvit införda, har varit högst obetydligt, och att således den tullinkomst, som härigenom undgått Staten, har varit högst ringa. Jag anhåller, att det Utsk., som kommer att behandla frågan, måtte taga kännedom af de specialer, jag omnämnt.
Härmed vinnes icke blott den fördelen för dem själfva, att de göra den viktiga upptäckt, hurusom man kan hafva innerligt roligt, utan att väsnas, utan de uppfostras därmed tillika till att hysa vördnad för sabbatshvilan, så att man ju kan våga hysa hoppet, att de själfva en gång skola komma att verka för, att arbetströtta människors söndagsfrid icke i så hög grad som nu blir störd af förvildade barns larm, skrän och ohöfviskheter. Börjar söndagen i hemmet med sabbatsstillhet, så skall säkert ingen ordentlig medlem i arbetsamma familjer känna något synnerligt behof efter förlustelser af det vanliga slaget. Det blir då hvarken till utvärdshusens bullrande lif eller till varietéteatrarne, som hågen står, och väl knappast till de offentliga promenadplatserna, ty ju mera människan rättar sig efter den högsta vishetens anordningar, dess mera känner hon sig dragen till naturen, och dess klarare blir blicken och öppnare sinnet för skapelsens under, så att nya, friska glädjekällor alltjämt bli tillgängliga för henne. När en familj lärt känna välsignelsen af söndagens fridfulla ro, förefaller blotta tanken på att ställa till bjudning på hvilodagen rent af barbarisk. Detta jäktande, detta stök, detta underförstådda ackorderande med tjänarne om en ersättning för deras söndagsfrihet, denna spänning i allas sinnen och så slutligen tröttheten, reaktionen, obehaget af » gilleoset », då gästerna lämnat huset; störd nattsömn — och så åter en arbetsvecka! Ä r det att undra på, att så många, många, rika och fattiga, » sällskapsmänniskor » och arbetande män och kvinnor, duka under för ansträngningar, då de aldrig unna kropp och själ den föreskrifna söndagshvilan? Man arbetar ifrigt, ja feberaktigt på, att, livarhelst man det kan, inskränka den dagliga arbetstiden till åtta timmar, och detta sträfvande må ju gälla för hvad det kan, fast det kunde bli bråkigt nog för just själfva de demonstrerande, i fall likställighet skulle införas i detta fall.
I det sednare åter komme de nu såsom arrenden bestämda afgifterne att till större eller mindre de! bibehållas såsom vid egendomen fästad skatt, och köpeskillingen följaktligen blifva mindre. Om det ena eller andra af dessa olika försäljningssätts företräde vill jag emedlertid nu icke ingå i närmare granskning enär, om den af mig förordade försäljningen skulle komma till verkställighet, för fattande af beslut derom erfordras åtskilliga utredningar samt förslag till detaljbestämmelser, som svårligen annorlunda än genom Regeringens åtgärd kunna åstadkommas. Jag inskränker mig således till att f. n. föreslå, att R. St:r måtte i underd:het anhålla, det K. M. ville till nästk. Riksdag låta utarbeta och till R. St:r i nåder meddela förslag till erforderliga föreskrifter i afseende å sättet och vilkoren för försäljningen af de för Statsverkets räkning utarrenderade egendomar, som K. M. icke tilläfventyrs, af särskilta anledningar, kan anse böra derifrån undantagas. Med afseende å möjligen upstående fråga om användandet af den köpeskilling, som för dylik försäljning kommer att inflyta, får jag erinra, att derför finnes en särdeles lämplig utväg, då Staten sannolikt nödgas verkställa uplåning af medel för de blifvande jernvägsarbetena och de inflytande köpeskillingarne således kunde, till förminskande af denna uplåning, för berörde behof disponeras. 2:o. Jag tror mig kunna med säkerhet förutsätta, att K. M. ämnar till nu församlade St:r afgifva förslag till förändrade föreskrifter i afseende å stängselskyldigheten, och det skulle således kunna synas vara för tidigt att nu framkomma med motion i dylik väg; men som det är en möjlighet, att det väntade förslaget i betydlig mån afviker från de åsigter i frågan, jag hyser, och då det förslag, jag nu ämnar afgifva, om det framställdes vid re - Dan 3 December e. m. 159 missen af den K. Propos:n i ämnet, möjligen skulle betraktas såsom en ny motion, har jag ansett mig böra under motionstiden framlägga mitt förslag i frågan.
Ty då en sådan boställshafvares besittning af bostället icke ens är betryggad för den tid han innehar sin tjenstebefattning, så är det klart att han ännu mindre, än om innehafvandet af bostället åtminstone för så lång tid vore honom efter förra vanligheten försäkradt, kan våga att å detsamma bekosta några förbättringar. 80 Den 3 Mars f. m. Jag tror för min del att löneregleringen vid indeldta arméen redan blifvit allt för länge uppskjuten; och jag skulle icke, såsom jag gjort, röstat för beviljandet af det begärda fortfarande anslaget 100,000 rdr, till löneförbättring åt befäl och underbefäl vid nämnde armé, om jag icke uti K. M:ts nu föreliggande förslag angående bostadsboställenas uppskattning sett en säker borgen för att K. M:t ämnar låta ifrågavarande lönereglering ofördröjligen företagas. Endast några ord har jag att tillägga. De hvilka älska och beundra den på historisk grund uppväxta institution, sorn vi benämna militiae-indelningsverket, hvaraf militise-boställsverket, såsom bekant, utgör en del, torde icke kunna göra något bättre, för att stödja och upprätthålla denna institution, än då de söka undanrödja, eller åtminstone förminska det nu existerande missförhållandet i distributionen af medelstillgångarne för befälets och underbefälets aflöning — ett missförhållande, som, om det länge fortfar, hotar att göra hela den nämnda institutionen förhatlig. Af dessa varma vänner till vår närvarande härs organisation borde val icke K. M:ts förslag om bostadsboställenas uppskattning kunna mötas med ett afslag.
Stunders Stats-Utskotts an malan rörande Riks Ståndens serskildte Beslut i fråga derom, huruvida det för Mantlfactur - Discont - Fonden stullde Creditiv å Banken må kunna af Riksens Ständers Revisorer indragas. U, i det af Stats-Utskottet, genom Betänkanden af den 13 sistledne Maji och nj i nästledne månad', till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande hemstiilde ärende, angående den under JCongl. Commerce - Collegii Förvaltning stående Manufactur-Discont-Fonden, hafva Riks-Stånden, beträffande frågan om den af Utskottet föreslag - Stats-Utskottets Betänkanden. *901 re rättighet för Riksens Ständers till granskning af StatsBancooch Riksgälds-Verkens Räkenskaper förordnade Revisorer, att, i händelse de funno fcreskrifterne rörande Fondens Förvaltning öfverträdde, låta indraga det ytterligare Creditiv å Banken, som vid denne Riksdag bestämmes för denne Discont-Inrättning, stannat uti serskrdte beslut salunda! att Högvördige PrestStåndet och Hedervärda Bonde - Ståndet, enligt Protocoils Utdrag den 27 uti nästledne månad, bifallit hvad Utskottet i denne del tillstyrkt; men Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare - Ståndet hafva åter under berörde dag, med undantag och förkastande af Utskottets Förslag, att det meddelande Creditivet borde af Riksens Ständers Revisorer kunna indragas, i öfrigt gillat hvad Utskottet föreslagit.
Ur dessa synpunkter och då enligt Utskottets tanka den årliga utgiftssumman af 400 R:dr B:ko,-motionären för det ifrågavarande företaget beräknat, synes blifva alltför otillräcklig om det föreslagna genealogiska arbetet skulle komma att omfatta tiden både före och efter Gustaf I, har Utskottet ansett sig, i anseende till de många Riddarhuskassans förestående betydliga utgifter, böra vördsamt föreslå att Friherre Stiernstedts ofvanberörde motion ej måtte af Ridd. och Adeln bifallas. Stockholm den 27 April 1857. Reservation af: Grefve Lewenhaupt, Adam: Lika med Utskottet anser äfven jag den föreslagna granskningen och fullständigandet af Riddarhusets Genealogiska Tabeller böra afstyrkas så vida nemligen man åt detta arbete vill gifva den utsträckning, som Utskottet förutsatt; ty då torde arbetet blifva både alltför kostsamt och snart sagdt ogörligt. Men att gifva forskningen en sådan utsträckning har efter mitt förmenande aldrig varit motionärens afsigt. Att sträcka den till tidehvarfven före Gustaf I vore visserligen af historiskt intresse för fullständigandet af de jemförelsevis få Genealogiska Tabeller som gå i Riddar hus-Utskottets Utlåtande N:o 13. tillbaka till denna tid. Men detta är likväl icke af den stora vigt, som rättandet af de felaktigheter och ofullständigheter, hvilka förefinnas uti de Genealogiska Tabellerna för tiden under och efter Gustaf I; ty både inom Riket och äfven från Utlandet anlitas ofta nog dessa Tabeller för utredande och upplysande af slägtskaps-förhållanden, genom hvilkas bestämmanden understundom de mest maktpåliggande och invecklade rättsfrågor pröfvas och afgöras. ifrågavarande Tabeller ega således ej blott historiskt värde, utan äro äfven af det allmännyttiga intresse att, om än ej något fullkomligt torde kunna åstadkommas, man dock bör åt dessa anteckningar gifva all den fullständighet och de förbättringar som äro möjliga.
Sparre icke haft några antagonister, mot hvilka han kunnat vända sig i sitt utförliga och varma föredrag, ty jag hoppas att den värde Gr:n räknar hvarken mig eller dem, som förut sig yttrat, till sådana motståndare, att han för deras öfvertygande behöfver tillgripa så rörande och bevekande talesätt. Vårt förslag är nemi. lika alfvarligt som Ulskms, och jag ser intet hinder för dess antagande ligga deruti, alt 2:ne Stånd redan bifallit Betänk., ty om R. o. Ad. antager ett nytt förslag, så blifver deraf endast den följden, alt Ulskrn inkomma med ett sammanjemknings-förslag, och ett sådant förslag mäste Utsk:n i allt fall afgifva. Vid sådant förhållande återstår endast att afgöra, hvilketdera förslaget är det bästa och klokaste. För min del får jag förklara, att om Ständerna besluta sådana åtgärder, hvilka icke äro lämpliga, hvilka icke kunna förekomma de enklaste försök att eludera lagen, fruktar jag att den goda saken kommer att derpå förlora. Ur sådan synpunkt anser jag det vara bättre att R. St. icke ingå i ämnets detaljer, på sätt Utskm gjort. Alin öfvertygelse är, att om K. M. kommer alt afgifva Propos. i frågan, det förslag, som deri innefattas, icke blifver behäftad! med sådana brister, som det, hvilket Gr. Sparre med sitt varma nit lyckats genomdrifva inom 2:ne Stånd. Emedlertid och då jag blifvit underrättad derom, att en mellanmening i mitt förslag väckt den förmodan, all jag skulle vilja gå mindre strängt tillväga än Utskm, har jag uteslutit denna mellanmening och ber nu att få upläsa förslaget enligt dess förändrade lydelse: ”Att der skog, äfven på enskildt område, å större areal afverkas, utan al! marken till åker eller äng användes, skogsplantering till återväxt, såvida den utan serdeles uppoffring kan ske, vid ansvar påbjudes.” Förslaget är enkelt, kort och innehåller just precist samma grundtanke, hvarpå Utskm byggt sin hemställan.
Ä ena sidan skulle den yrkade Förtullnings-fritzeten vnekeligen, genom taflan emellan wära egna Fa - Den r; Julii. 159; Fabrikanter och andra Handlande Nationers, förwissa Sweriges Innebyggare om Fabrikater och Manufactur-waror af den bästa beskaffenhet och för lindrigaste pris till uppfyllande af wära behof. Sjelfum wära Fabriks-Idkare skulle med större säkerhet kunna beräkna det pris, hwartill deras tillwerkningar kunna »ned förmohn hällas och försäljas under denna täflan, hwilken beräkning alltid är osäker, när Lurendrägade godset försäljes till ett pris, hwarutk ingen Tullafgift ingär, och det confiscerade osta kan köpas utan all mattstock af rudimateriens eller nerlagde arbetets »varde. Ofullkomliga Tullstadgar, hwilka genom absoluta Förbud nästan twinga till Lurendrägeri, haswa nägon gäng gjort Lurendrägare» till en skenbart nyttig person för mänga, som mera betrakta sitt enskilda intresse och sina behof, än Statens allmänna. Han har fatt till fiende nästan Fabriks-Jdkarcn ensam, och »not dennes lagliga klagar» wunnit biträde och stöd af de fleste öfrige Statens medlemmar, dä deremot Tullförsnillare!», som undandragit sig en lagligen stadgad skatt, af alla, hwilka till Stats-Cassans inkomster bidraga, stall anses såsom en skadlig och läg bedragare. Förtullnings-friheten skulle säledes helt naturligt stada Lurendrägaren, och steg för steg undergrafwa hans bedrägliga och nedriga handtering. Wisserllgen skulle ock genom antagandet af denna flags frihet, inorn nägon tids förlopp »ned aldrastörsta säkerhet utrönas, hwilka Näringar och Fabriker för Swerige äro de naturligaste och med »nästa förmohn för det Allmänna kunna sysselsätta arbetare och anmanda Capitaler, och omtankan säledes lebes frän dem, som stadeliZen upptaga en fruktlös möda om omfvrg. ' ^ -594 Den iz Julik.
Maj:t i Nåder täcktes förklara, att Kongl. Brefvet den 20 December 1737, angående för - R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. dtibbling af kroppsplikten vid förvandling af för hustjufnad ådömda böter, jemväl borde äga tillämpning vid sådana böters förvandling till fängelse vid vatten och bröd; men Kongl. Majit har, såsom Dess med Högsta Domstolen beslutna Utslag af den 9 Oktober sistlidne år visar, funnit omförmälda klagan icke förtjena afseende; I hvilket beslut Herrar JustitieRäclen Themptanderj Isberg, von Lindecreutz j Nyblaeus„ Backmanj Grefve Snoilsky och Grefve Sparre deltagit. Till följd af min den i3 November 1837 till AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Svea liofRätt allåtna skrifvelse, innefattande anmärkning dervid, att BergsTingsRätten i Södermanlands och Östergöthlands Bergmästaredöme, som genom Utslag den 20 nästförutgångne Mars, under åberopande af 4 §• i Kongl. Missgerningsbalken samt 5 Kap. 4 §• Straffbalken, ålagt arbetarne vid Ölands Alunbruk Lars Nilsson och Andreas Lenartsson, såsom förvunne alt hafva gemensamt stulit af Brukets tillhörigheter till värde af 1 o R:dr 3a sk.
Amtmannen förklaring i saken från Amtsförmanskapet i det Arnt, eller från Kommunbestyrelsen i den »By», som skall bestrida någon del af utgiften vid skjutsombytet, hvarefter saken insändes till Konungens afgörande. När nya kontrakt sedermera skola afslutas, afgöres - saken af Amtmannen, så vida förhöjdt tillskott icke erfordras eller väsentlig förändring af vilkoren i öfrigt icke i fråga kommer. § 10. Tillskott till skjutshållning bestrides i allmänhet till ena hälften af den Amtseller »By»-kommnn. i hvilken ombytet är beläget, och till den andra hälften af Statskassan. Om nämnde tillskott blifvit för en »By» allt för tryckande, kan det till större eller mindre del påläggas det Arnt, hvartill denna kommun hörer. Härom bestämmer Konungen, när vederbörande kommunbestyrelser icke blifva ense. För att jemnare fördela skjutsbördan mellan angränsande kommuner, kan Konungen likaledes bestämma, om, och i hvilket förhållande, det nödiga tillskottet vid ett ombyte, hvarifrån skall skjutsas till ombytet i en annan kommun, skall bestridas af vederbörande kommuner i förening. Tillskott, som kan erfordras vid ombytet på »Höifjeld», bestrides helt och hållet af Statskassan. § TI. Amtskommunens bidrag fördelas på Amtets »Matrikelskyld»; By kommunens bestrides af Bykassan; Statskassans, så vida Stortinget icke beviljat särskilda medel för ändamålet, af Statskassan medelst fördelning på Rikets »Matrikelskyld», samt på Byerne efter den fördelning, som Stortinget bestämmer. § 12. I händelse tillskottet skulle blifva utan all proportion stort, kan Konungen bestämma, att på lämpligt ställe skall lemnäs nödig mark till byggnadstomt för skjutsombytet och dertill hörande byggnader, mot ersättning till jordegaren. Byggnadsplatsens storlek och ersättningens belopp fastställes vid syneförrättning. Sistnämnde summa, likasom utgifterna för byggnaderne vid skjutsombytet, godtgöras på samma sätt som tillskott till skjutshållning, så vida de icke bestridas af Entreprenören.
Ridberflapet och Adelns klevum d. 18 October 1809. S. O. Anstöt Ridberflapet och Adeln att nu genast till granskning och afgörande punctewis företaga Riksdags - Ordningen, med den afsigt att de §§ som af alla Skändcn gemensamt gillas, mä anses säsom för gällande antagna, men öfwer dem, wid hwilka anmärkningar Kiliva gjorda eller hwaröfwer StändrnS kcstut kunna bliswa olika, sedermera jämkningar mellan Ständer, kunna sökas, äfwcnsom att de Stadganbcn i Riksdags - Ordningcn, hwilka txdligm röra ett Ständ Den 18 October. 4347 Ständ enskildt, m2 ankomma pä betz ensamma afgö, rande, luxrs. S. O. Beslöt Ridderstapet och Ddeln förena sig med Bonde, Ständct i Besluten rörande redovi-, ningen för Allmänna medlcnS förvaltning sedan tZoo SrS Riksdag, samt att för de Revisorer deröfver, som komma att tillsättas, en Instruktion af Stats»Utskottet bör förcfläS. Ot tuprn. Härefter afgrik Oeputationen under anförande af Hanö Excellcnce Herr Grefwe VVncktmeister, LiuLs. Föredrogs ä nyo Constitutions - UtskottetFör, stag till en Riksdags - Ordning, hvarvid ben method följdes, att fdrst hvarje paragraph t ConstirurionS Utskottets först afgifna Förslag upplästes, derefter de hos Ridberskapet och Adeln samt be andra Ständen gjorda anmärkningar samt fluteligen ConstitutivnS, Utstottets swar och förslag till förändringar. 1. Z. Friherre k»I a nnsrkr sim, l>»rs ^u° xust: Frägan huruvida Ridberskapet och Adelns Riksdag bivistande Ledamöter äro Svenska Folkets Representanter eller ej, är af (konstitutions-Utskottet gansta korrt besvarad. En klar sak försvarar sig nogsamt sjelf.
499 llludcrad i anseende til rättigheten at utstaka en gräns för densamma, da säger jag, hwad hade wi wäl önffat, hwarigenom hade wi wäl trott ost försäkra wära rättigheters helgd, om icke Lgknom 1'udlicjte j Slatsmrdlens förwaltninI och igenom bestämdt äterkommande Riksdagar, när tiden för Bewillningens uphörande hade inträffat? Om, under en alt annars öfwerwägande Konunganiakt, wi Lä för tiden trodde, at dcsta Lare band skulle wara tilräckelige, at äterhälla dest inkrakiningar, ffulle wi nu, när en mer än någonsin afwagd jemnwigt är ibland Samhällets åtskilliga krafter pä wägen at införas, hysa misttroende eller farhägor för framtiden? I stället för en blott tempor-nr» .tz-irantie hofwa wi uti dloii8Utunon8 projectut Ministrarnes answarighet och Regentens förbindelse at inhämta deras räd. I stället för Statsmedlens blotta publicieö ffulle wi nu fä rättighet, at bestämma deras anwändande; r stället för et blott eventuell Ständernas sammankallande är det nu utsatt til wist tid, och Regenten beständigt pämint igenom Tryckfriheten om Nationens röst och Nationens önskan; i stället för at Ämbetsmän kunde genom et blott infall afsättas, kunna de det ej nu ritan föregången anmälan uti Stats-Rädet, som har rättighet, at deremot göra föreställningar. Domaremagten förut »mbulLtorlff och be, roende blir nu sjelfständig i den lagliga utöfvingen af sit kall, men answarig för dest mist HruL - 600 Den Z Junk'. bruk. Jemte den politiska jemnwigtcn emellan Statskrafterne är således den enskilda säkerheten äfwen bewarad. Men alt detta fordrat äfwen sa mycken kraft som wishet hos Regem ten.
Efter hvad Kongl. Majrts Nådige Proposition , rörande Stats-Verkets tillstånd och behof, innehåller, blef denna Hufvud-Tittels anslagssumma 100,000 R:dr vid sista Riksdagen förminskad med 29,600 R:dr 149° Stuts-Utskottets Betänkanden. genom öfverflyttning af flera på 8:de Hufvud-Titteln förut uppförda summor, hvarförutan största delen af återstoden graverats med de årliga bidrag för Södertelje Canal och Hjelmare Slussverks Byggnader samt Jord ersättningar i och för Götha Canals anläggning, hvilka uppå Riksens Ständers underdåniga hemställanden, blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder anvisade, och har i afseende på ändamålet och beskaffenheten af utgifterne utaf denne till Kongl. Majrts Nådige disposition för Åkerbrukets, Handelns och Näringarnes befrämjande anslagne Tittels summa, Kongl. Maj:t, i Nåder funnit erforderligt, att hvad af tillgångarne så väl genom inbetalningeu och beviljade Lane understöd , som på den årliga anslagssumman kan för ett år vara odisponeradt, bör till det påföljande året öfverföras, för att med behörig redovisning kunna användas till förefallande behof inom Hufvud-Tittelns be. stämmelse. De vid sista Stats regleringen från 8:de IIufvud-Titteln hit öfverflyttade årliga utgifter utgöra, enligt Kong). Stats-Contoirets afgifne berättelse: Till Manufacturernes befrämjande 12,000: - Till enskiftes Verkets befordrande i Skåne - 10,000 - och i Skaraborgs Län 6000 - -16,000: - Transport 28,000: Stats-Utskottets Betänkcinden. 14s>r Transport 38,000: - Till Skogs Afvittringskostnader i Vesterbotten - 600: - och till Ref oell Skattläggnings kostnader ej mindre derstädes än i Vester-Norrlands Län rooo: - Tillsammans R:dr 139,800: - Skolandes de till afvittrings
Discontcrlngs-rättighet wid förefallande behof, Ian371.971. i anledning af Kongl. Register. 17 Majus nädiga proposition angäende understöd för Tackjerns Bcrgslagerne, Ian. 372. 944. 741. — med erinran om wal af Revisorer till förestående Revision af NiksDiscont - wcrkets förwaltning Ian. 467. 651.715. 949. 958. Apr. 829. — med förträgan om Utstottct mä med Riksens StänderS rätt afgöra fragan om inrasiering af Bankens ! Finland utelöpande medel Ian. 468. 65l. 948. 958. 978. ^ Utlätande öfwer Stats - Utskottets omarbetade Financc-Plan. Apr. 629. 743. — med yttrande öfwer Statssamt Allm. Besvärs och De-onomie Utskottens Betänkande om nödwändigheten afDisconträttighet i Banken för Allmänna Magazins-Styrelsen pä 322,222 R:dr, Febr. 788. ?6>. Maji ragn. — uklätaNde öfwer Bewillnings-Utstottets hemställan det mätte till wittnande af nödig controll wid Charte Sigillaterwerket, scrstilte för samma werk behöfligc papperssorter wid Bankens Pappersbruk tillwcrkas m. m., Febr. 862. Apr. 628. 733. 828. — om förekommande af Werclcourscns stadeliga stigande, Febr. 1^76.