Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1734 års lagstiftare hade nemligen stadgat i Handels-Balkens 17 Kap. och 14 §., att vexlare egde, näst efter inteckningsinnehafvare och den, som satt i fast pant, rätt hos den, som vexel g.ifvit, då vexelbref ej godkändes af honom, som vexeln betala skulle, och vexelgifvaren emedlertid af sig kommit, samt hos vexelbetalare, om lian godkänn t, men sedan ej mäktade inlösa vexeln, hvilken företrädesrätt, genom Kongl. Förordningen den 17 Januari 1746, jemväl blef tillagd skuldsedlar, utgifne vill köp och försäljning af rud i måleriet' och manufakturvaror. Men for "helordran af Rikets handelsrörelse och för att i möjligaste måtto hafva de svårigheter, hvilka tryckte den allmänna crediten”, förklarade Kong!. Maj:t, medelst Nådig Förordning af den 15 December 1756, det borde berörde förmånsrätt upphöra, så att ifrågastälide fordringar derefter icke skulle anses ega bättre rätt, än blotta, reverser eller bokskulder. Erfarenheten hade nemligen ådagalagt, hurusom samma förmånsrätt lemnade mindre samvetsgranne gäldeuärer ett Öppet tillfälle all, ulan fura for upptäckt, gynna en och annan, 11 Lag-Utskottets Betänkande, N'.o go. borgenär på de öfriges bekostnad, enär dertill endast behöfdes uthändigande af ett lord ringsbevis af den beskaffenhet, som de nu omförmälde. Det var ock klagan öfver ett sådant allmänt missbruk, vid 1756 års Riksdag framburen af Borgare-Ståndet, som föranledde förmånsrättens upphäfvande, och det är faran deraf, som nu i första rummet hindrar Utskottet att understödja förevarande förslag.
Man hade bort antaga det, enl. den siste talarens slutkonst, men jag frågar, om så var förhållandet? Ett annat skäl hvarföre jag anser att ett antagande af K. M:s Propos. skulle vara i högsta grad olämpligt, är det, att erfarenheten visat, att densamma blifvit just af de klasser, hvilka den afsåg att skydda, med bekymmer och oro emottagen. Eör min del yrkar jag afslag å K. M:s Propos. och bifall till Utsk:ts Betänk. Erih. Behbinder, Fredr. Wilh.: I allo instämmande i de åsigter, Hr Printzensköld uttalat, ber jag endast att få tillägga några ord. Enl. mitt förmenande skulle det vara ganska vådligt, att, under de bekymmersamma penningeförhållandena, som f. n. kunna antagas ega rum, gifva sitt samtycke till K. M:s Propos. om räntans frigifvaude. Jordbruket skulle i första hand deraf lida förfång. Käntan skulle otvifvelaktig!, åtminstone under de första åren, betydligt stiga; man skulle ej kunna vidare få låna penningar mot inteckning i fast egendom, emedan hvar en hellre ville låna ut dem mot skuldsedlar med borgen och taga 12 å 15 %. Ett an , nat skäl hvarföre jag anser det högst olämpligt att i närv:de stund frigifva räntan, är det, att vi hafva en rik skörd att förvänta och att man således har ani. att förmoda, att, äfven utan räntans frigifvande, penningar skola inströmma i landet. På grund af dessa skäl, får jag yrka bifall å det Sammans. Utsk:ts Betänk. Sedan öfverläggningen härmed ansetts afslutad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till Utsk:ts förevide hemställan och dels afslag derå samt bifall till K. M:s Nåd. Propos., framställde H. Exc. propos. å bifall till Utsk:ts hemställan, dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarade H. Exc. sig hafva funnit ja öfvervägande.
Det gula håret var burrigt och krusadt med locktång, och en lätt skuggande fåra darrade kring munnen. Hon sprang fram och slog armarna om hans hals och kysste häftigt hans vänstra kind. För första gången svek själfbehärskningen den sextonårige. Det flammade för ögonen, kinderna blefvo gråaktigt hvita, och händerna hängde viljelösa. Han såg endast, att pagerocken var uppknäppt öfver bröstet, så att spetsarna hängde fram. Hon höll honom hårdt kvar i sina armar och tryckte en lång kyss på hans mun. Han hvarken besvarade den eller gjorde motstånd. Först så småningom höjde han händerna och lyfte hennes armar tillbaka öfver sitt hufvud som en ring. Därefter gick han stammande och djupt och kruserligt bugande åt sidan. – Pardon, mademoiselle! – Han skrapade med foten och smällde med klackarna och bugade och bugade för hvart steg och gick allt längre undan. – Pardon, mademoiselle, pardon! Hur noga hade hon icke på förhand inlärt hvart ord, som hon ärnade säga. Men nu mindes hon intet. Hon talade, på måfå och utan att själf längre veta, hvad hon sade. – Nåd, sire! Den gode guden är excuserad, om han straffar en sådan förmätenhet som min. Hon böjde knä på mattan. – Jag har sett er à cheval, sire ... Jag har sett er från mitt fönster. En rêvant har jag sett er, innan jag reste den långa vägen hit upp, sett min hero, min Alexander. Han gick genast fram till henne och fattade henne under armbågen och förde henne lillgammalt kavaljersmässigt till en stol. – Inte så, inte så! Sitta, sitta! Hon höll kvar hans hand och rynkade pannan något litet samt såg honom klart in i ögonen – och sedan brast hon i ett klingande och lättande skratt. – Nå, ni är ändå människa, sire. Inte ett spår predikant. Ni är den första svensk jag råkat, som förstår, att dygden har ögonen inåt och skelar inte elakt efter andra. Era gunstlingar dricka och slå tärning och uppvakta fruntimret utan att ni säger något därom. Ni beaktar det ju knappast. Låt oss tala om dygden, sire.
— Och då de för Kongl. Museum belöpande ljuspenningar 33 rdr 16 sk. skulle jemte anslaget för Museum till sjunde hufvudtiteln öfvertlyttas, borde följaktligen nu ifrågavarande Expensanslag, utgörande 13,297 rdr 2 sk. minskas med motsvarande belopp, eller till 11,440 rdr 18 sk.; men 4ör vinnande af jemn slutsumma, beräknas å detta anslagen ytterligare ned - Transport rdr 13,311: 32.— 76 Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. om Statsverk. 1850. Transport rdr 13,311: 32.— sättning s.1 1 rdr 32 sk. och borde således detsamma derefter upptagas till 11,438 rdr 34 sk. De föreslagna tillökningarne skulle således utgöra 13,311: 32. — jemte värdet af 4 tunnor spannmål af behållne kronotionde:), förslagsvis upptaget å 6 rdr tunnan, till 24: eller tillhopa 31,835: 32.— men då härifrån dragas de uti S:de och 10:de punkterne omförmälde minskningar med tillsammans '1,705: 32. — blifver återstående förhöjningen 11,630: Då hufvudtitelns nuvarande anslagssumma utgör 1,14.5,100: •—• — skulle således, efter den nu föreslagne regleringen å denna titel erfordras b:o rdr 1,156,730: deraf förslags-anslag rdr 39,481: 34. För tillfälliga behof inom samma hufvudtitel erfordras dessutom serskilda anslag, dels för en gång, dels för viss bestämd tid, till nedannämnde belopp.
Om förändring i de antagne grunderne för bestämmande af Arrende afgiften å Militaire och Civile Tjenstemäns Boställen. 3:0 Beslutit, att hos Kongl. Majit borde i underdånighet anhållas om utbekommande till trycket af de inför Kongl. Majit hällne Protocoll uti Målet, rörande de genom Föredraganden af CommandoÄrendtn för Arméen utfärdade GcneralOrdies, om vilkoren för approberandet af Recruter vid sådana Regementen, der Rotehållarne ej samfält ingått beting om Soldatbeklädnaden. Af den 16 Maji : Angående t:o Val af trénne Ledamöter af hvar. je Riksstånd till bevistande af Konungens höga Kröning i Norrige. 210 Bifall till StcitsUtslcottets Utlåtanden, rörande Högstsalig Konung Carl XIlI.s i RiksgäHsContoiret jnnestående HemgiftsCapital. Medel till de Allmänna Schoke och Läroverkens förbättring 3:0 Remiss t\\\ ConstitutionsUtskottet af Herr Edelbergs Motion om tryckning äf Handlin garne - Den 2 i Majli U3 garns i Anmärkningsmålet, angående Avertis. sement till MagazinsDirectioncn, rörande ut. spisning af mjukt bröd} same till OeconomiceUtskottet af Hejr Holms Memorial om Odlings* lån och Correctionshus. Dr an Hedervärda BondeStdndet 5 Af den 2 Maji: Med tillkännagifvande, att BondeStändet t:o Bifallit) med tillägg, Stats, och Oeconomi(é* Utskottens Betänkande, angående serskilte arn stalters vidtagande till förekommande af steg* ring i priset af det grofva brödet. 2:0 Lagt till Handlingarne: OeconomiceUtskottets Utlåtande, om förändring i de antag* lie grunderna för bestämmande af Arrende-af» giften å Militaire och Civile Tjenstemäns Bö. Stalled. 3:0 Gillat följande Utskotts Betänkanden, neni* ligen:
Utskotten, — som tillstyrkt den ifrågavarande gratificationen åt Academie-Adjuncten Ramström under en på erbållne tillförlitliga underrättelser grundad öfvertygelse derom, så väl att Ramström genom ett varmt nit och icke obetydliga uppoffringar af både tid och tillgångar för ungdomens bildning, gjort sig förtjent af någon uppmuntran från statens sida, som att den af bonom inrättade läroanstalt, hvaruti äldre och nyare undervisningsmethoder blifvit bragte i förening, redan lemnat tillfredsställande resultater, — hafva vid gratificationens tillstyrkande gjort den inom Ridderskapet och Adeln klandrade hemställan, egentligen på grund af motionärens, Herr Contracts-Proslen Uddens derom väckta förslag, samt i afsigt att undervisningssättet vid nämnde skola och de af detsamma tilläfventyrs hem tade förmoner må, i en tid, då åsigterne om den äldre eller nyare skolmelhodens företräde ännu äro delade, komma till allmän kännedom.
Att R. o. Ad. jemte de öfriga Stånden vid danila riksdag fått i förstärkt StatsUtsk. votera öfver åtskilliga pensioner, hvartill grundlagen icke medgifvit rättighet, det är ett factum, som Hr von Troil ganska riktigt åberopat; men detta bevisar ingen rättighet att få fortfara med dylika olagligheter i all framtid; ty för det att man en gång förbisett grundlagen, eller icke förbisett den, utan med berådt mod satt den åsido, kan man icke åläggas att göra det ständigt och jemnt. Jag förnyar mili protest emot bifall till voterts-propositionen. Hr von Troil: Den siste värde talaren har grundat sitt påstående på den satsen, att lill statsreglertn icke hörde sådana beslut om anslag, som blifvit föranledda af enskilda motioner. Jag medger att slutledningen i sådant fall vore ganska riklig, men beklagar blott att skälet, — den sats hvarifrån den skulle dragas, — endast finnes i den värde ledamotens eget hufvud, men icke i grundlagen. — Hvad åter angår de af den näst förut uppträdde talaren anförda skiljaktigheter emellan nu förevar, fråga och åtskilliga, som tillförene blifvit R. o. Ad:s pröfning underkastade, så äro de allesammans endast sådana considerationer, som visserligen, der beslutanderätten är öppen , kunna inverka på hvars och ens öfvertygelse, men som icke enl. grundiagen äga minsta gemenskap med denna formfråga; och efter jag förut uppgifvit ett exempel, så skall jag till den värda ledamot, sorn är så intresserad af att upptäcka olikheter emellan sådana formfrågor sorn denna, framställa till eftersinnande livad skilnad det kan linnas emellan pensionen för enkan ef - D e 11 6 Februari f. ra. ler Antiers Danielsson oell den af föi stärk ta StatsUtsk. afgjorda fråga om pension för enkan U.eIfuer. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph:
Län följaktligen, innan ovilkorlig fastställelse å sökanderries åtkomst till de ifrågavarande hemmansdelarne utfärdades, bordt inhemta tillförlitlig visshet, att och när kungörelsen om åboförändringen blifvit i Häradets kyrkor uppläst, hvilket icke finge antagas hafva skett blott på den grund, att kungörelsen blifvit till krono-heljeningen expedierad; alltså, och då i detta mål icke blifvit iagltaget, hvad Författningarné föreskrifva, kunde det sökta skatteköpet af Collegium icke bifallas, utan egde Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att , sedan kungörelse om åboförändringen blifvit i Häradets kyrkor bevisligen uppläst, och laga tid derefter förflutit, sökanderne, så vida klander mot deras åtkomst sig ej yppade el ler vid pröfning ogillades, till skaltebrefs erhållande å nyo anmäla, med bifogande al så väl kungörelserne som vederbörande Presterskaps bevis om deras uppläsande i Häradets samtliga kyrkor, hvilket Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ålåge att iagttaga äfven i alla dädanefter hos Collegium anmälande skatteköpsmål. Häröfver anförde sökanderne i underdånighet besvär, med ogillande af hvilka Kongl. Majit pröfvade skäligt ålägga Dess ofvannämnde Befallningshafvande, att i förevarande hänseende icke allenast ställa sig Förfatlningarnes föreskrift till noggrann efterrättelse, utan ock i dädanefter uppkommande frågor om skatteköp å krono-ruslhåll iagttaga de förordnanden, af Ka m m a rCo I legi u m då blifvit vidtagne, och anbefalldes Collegium, uti ofvanomförmälde .Nådiga Bref den 12 Juni 183g, att af delta Kongl. Majlis Nådiga beslut gifva Dess Befallningshafvande behörig del. Häraf synes, att ifrågavarande Kongl. Bref icke, såsom motionären uppgifvit, innefattar ett för Malmöhus
Har någon i uppsåt att stjäla 1:o med våld å mur, vägg, golf, tak, lucka, fenster, port, dörr, 36 Log-Utskottets Betänkandey N:o 37. läs eller annat dylikt stängsel brutit sig in i gärd, hus, ruin eller fartyg; eller s to medelst klättring öfver mur, vägg, port, eller tak, eller medelst inkrypande genom glugg, skorsten eller annan sådan, ej till ingång ämnad öppning, eller ock genom bruk af dyrk eller falsk nyckel förskaffat sig ingång i gård, hus, rum eller fartyg; eller 3:o med våld eller list öppnat skåp, kista, skrin eller annan förvaringspersedel, som med läs, försegling eller annat dylikt stängsel tillsluten var; dömes, der tillgrepp ej sker, för inbrott, till straffarbete, första gången från tvä lill och med sex månader, andra gången frän ett till och med tre är, tredje gången från tre till och med fem år och fjerde gången på lifstid. § 17. Stjäl den, sorn förut begått inbrott eller gör den inbrott, som förut stulit, vare det lika ansedt i fråga om förhöjning af straff', efter iliy i 15 och 16 $$ sägs. Lag samma vare, der den, som förut rån begått, st fil, eller inbrott för öfvar. § 18. Sälla sig två eller flere samman att stjäla, då skall hvardera straffas efter det tillgripnas värde, ehuru (fe det sig emellan dell hafva; och den sitt mist, njute det äter af dess gods, sorn har att gälda med. § 19 * , ' Lockar någon eller bjuder öfvermage att stjäla eller begå inbrott, eller gor det mannen med stu hustru, föraldrar med sin t barn, förmyndare med den omyndiga, förman med ilen som sitte under hans lydnad, husbonde eller matmoder tued sitt tjenste folk eller inhyseshjott, straffes såsom lian gernia gen sjelf gjort h tile, mé/l tillökning af J.vå år t tiden J dr det straffarbete, som annars å deri gerning följa ,bör.
59 märkt, dels den orättvisa, som vore förenad med nu brukliga förfarande vid bort städjande af dessa hemman, derigenom att innehafvaren af sådant hemman kunde för mera än sin tjenstetid deröfver förfoga, utan att efterträdarens rätt af något ombud eller någon myndighet bevakas, hvartill komme, att städje-kontrakt kan utan innehafvarens samtycke öfverlåtas på flera personer, deraf den ene erhölle på arrendehemmanets äng, en annan åkern, en tredje torftägten, så att hemmanet kunde vanhäfdas, utan att landtbo derföre från detsamma skiljdes; dels att den nuvarande osäkra besittningen af berörda hemman verkade menligt, icke blott för åboen sjelf, hvilken derigenom betungades med ny städselafgift hvarje gång kyrkoherdeledighet inträffade, utan ock för hemmanets skötsel, hvarå åboen ansåge sig icke böra använda den kostnad och det arbete, som kunde ifrågakomma vid en mera tryggad besittningsrätt. Vid öfvervägande af detta ärende, hafva Rikets Ständer ansett det förfarande, som vid bortstädjande af ifrågavarande hemman för närvarande eger rum, lemna alltför öppet
Nådiga omsorg om landets försvar, ej heller påkallad afprovincens verkliga behof och ställning, då afseende icke allenast fästes å hemmanens taxeringseller försäljningsvärden, jemförde med hemmanens i andra orter, utan äfven, på sätt skäligen bör, å de serskilda förhållanden, hvarigenom tungan af roteringsskyldigheten i Jemtland utfaller vida lättare, än annorstädes i allmänhet; så kan Kongl. Majit berörde grunder icke i Nåder antaga, utan finner, med godkännande af Krigsoch Kammar-Collegiernes härvid yttrade åsigter, att, vid Regementets till 800 man förut nedsatta styrka, bör tills vidare förblifva; hvaremot Landets roteringsbörda bör lindras derigenom, att de förr roterade, men nu vacanta hemman, så väl som all hittills oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord, vid den förestående rotejemkningen, indelas lill knektehållet, hvartill komma de ytterligare bidrag af Statsverket, sorn till roteringens vidare underlättande nedanföre omförmälas.
Något egenteligt och allmänneligt samråd i ett så talrikt samfund kan ej rimligen förutsättas. Hvad blifver följden? Ledning för valet skall erhållas må hända ofta endast genom cotteri-squaller eller ensidig hviskning, icke under öppen och allvarlig rådplägning inom en behörigen constituerad samling af välkände män, eller antagas för vigheten förelagde listor, der namn på personer finnas uppförde, om hvilka de väljande aldrig förr hört talas, eller ock gifva de mäst samvetsgranne sina röster åt personer, kände i deras hemort, men hvilka ehuru eljest aktningsvärde icke alltid kunna vara passande till Electorer. Några Ledamöter af Utskottet hafva tillstyrkt, dels att Ridderskapets och Adelns medlemmar skulle för tillfället indelas i fem /fien 9 April f. m. 3i Classer, hvarefter inora hvardera fem Electorer skulle väljas, dels att af 25 afdelningar en Elector i hvarje blefve vald, i båda fallen utur hela Ståndet. Om jag än skulle förbigå den anmärkte oformligheten, som vidlåder afdelnings-systemet i allmänhet, i anseende till den följd deraf kan uppkomma, så strida dock dessa valsätt emot den princip jag lika med Utskottet ansett vara den rätta, att nemligen val böra utgå från den representerade Corpsen ostyckad och att hvar och en må äga rätt att välja det bestämda antalet fullt. För att iakttaga denna grundsatts, förenad med den, att valen måga sträcka sig obegränsadt öfver hela Ståndets personal, så att ingen af dess Ledamöter, till hvilken de väljande ägde förtroende, kunde från allas eller enderas val utestängas, och likväl bibehålla den fördel jag i ofvananförde måtto tillagt Bänkmans-inrättningen, har jag trott mig böra föreslå en särskild underordnad valmansgrad, såsom ersättning för de afskaffade Bänkmännen.
Cederström, Jacob, har otvifvelaktigt rätt, att den föredragna nåd. skrifvelsen bör till något Utsk. remitteras; emedan, då Ständerne fått emottaga en sådan, lärer grannlagenheten fordra, att de derpå lemna något svar. Det kan blifva kort, till ordalydelsen ungefär sålunda: R. St. hafva emottagit E. K. M:s nåd. skrifvelse af den och den dato, jemte så och så många exemplar af comiterades utlåtande i fråga om allmänna fattigvården, hvilka exemplar blifvit utdelade till Ståndets ledamöter för att deraf taga behörig kännedom. R. St. framhärda etc. — Alt det betänk. som medföljde den K. skrifvelsen icke kan blifva föremål för Ståndets öfverläggning, med mindre detsamma af någon enskild ledamot upptages som dess motion, tror jag vara ostridigt. Jag anser, att under Ståndens pröfning icke kunna komma andra ämnen, än sådana, som antingen blifvit af Konungen föreslagna, eller framställda af enskilde ledamöter. Ett comiterades betänk, är deremot icke någon propos.. livar och en Den 12 Februari c. m. 3g3 sådan kan af Ständerna besvaras med ja eller nej. Besvaras den med ja, så är beslutet fattadt och måste gå i verkställighet, såsom en öfverenskommelse emellan båda Statsmakterna, och i sådant afseende är 87 §:n Beg.F. tillämplig. Om nu Ständerne skulle ingå med ett sådant svar, i afseende på denna skrifvelse, att vi hafva till alla delar antagit det förslag E. K. M. till oss framställt; så hemställer jag, örn detta icke skulle innefatta en fullkomlig omening, enär Konungen derå kunde svara: Jag har icke aflåtit någon propos. i ämnet. 1 frågan om sjelfva saken, skulle jag visserligen haft åtskilligt att anföra; men då jag, i afseende derå, icke hört några motioner väckas, med undantag af Frill. Sprengtporten, hvilken blifvit begärd på bordet, uppskjuter jag till ett annat plenum att yttra något derom. Frih. Åkerhjelm, Gustaf Fredr.:
Icke grät hon, icke klagade hon, men hon var färglöst blek och hon spann, såsom århundraden sednare, en maschin fortfar att spinna, äfven sedan ingen mera vakar öfver den. Ett bref till fru Metta anlände ändtligen från Åbo. Deruti låg den förlofningsring, Enevald emottagit af Sigrid. Brefvet innehöll endast få rader. Enevald ville, skref han, till fru Metta återställa ringen, då numera ingen närmare förbindelse kunde komma i fråga, och Sigrid förmodligen längesedan önskat sig vara fri. Ehuru beredd härpå, drabbade dock detta bref Sigrid, som ett nytt slag. Och när fru Metta utgjöt sin harm öfver ”den löftesbrytarn” och talade om, att han ej skulle tro sig slippa så lätt, då steg Sigrid tyst opp från sin plats, gick långsamt åt skogen och återkom först sent. Följande morgon satt hon dock åter och spann, om möjligt, än mera stilla än förr. Fru Metta bäfvade för hennes underliga, själlösa utseende, och vågade icke tala om Enevald. Med moderlig instinkt fann dock fru Metta medel, att väcka någon uppmärksamhet hos Sigrid, i det hon började tala om sin längtan att höra af herr Erik, och föreslog att sända ett bud till honom. Med något mera liflighet, än hon på länge visat, höjde Sigrid opp hufvudet, men det sjönk åter ned då hon sade: ”Nej, icke få vi ännu söka den glädjen. Ett bud kunde ge anledning till upptäckt. Väl vet jag, att far skulle längta derefter, men hans säkerhet måste gå framför allt”; och åter spann hon, som förut. ”Ja, herre Gud”, sade fru Metta åter, ”man må väl rätt söka, med allt förstånd, att akta för upptäckt. Den förskräckelige tyrannen synes då aldrig få nog af blod. Arvid Stålarm, som vid det ohyggliga mordet i Åbo fick behålla hufvudet, nu skall han ju i Stockholm redan ånyo ha varit utförd till döds, och åter blifvit förd in tillbaka; och nu skall han åter dömmas med rådsherrarne i Linköping. Herre du mäktige, de arma fruarna alla, som så länge se sina män hotade med bödelns yxa. Och, Gud hjelpe, det säges att hertigen ger sig ingen ro, innan han får dem alla till döden.
Den röstlängd skall inom Maj månads slut till Slads-Rätt, om sådan till är, eller om två till äro, då till den högre, eller om ingen till är, då lill Kyrkoherden insändas. Sätte så den myndighet, som röstlängd emottagit, med samtlige röstegande allmän Stämma ut i Juli månad, alt den röstlängd gemensamt granska. Göres af röstegande emot röstlängds innehåll anmärkning, varde lill protocollet antecknadt. Blifver anmärkning af de röstegande gillad, varde röstlängd derefter rättad. Då granskning fulländad är, underskrifva Ordförande protocollet och med honom fem röstegande eller färre, der ej fem när äro. Emot så granskad röstlängd eger ej anmärkning rum, utan så är, att valrätt finnes minskad eller upphörd, eller ock rättelse deruti blifvit vunnen, på sätt 35 §. innehåller. I allt annat tjene den röstlängd från den 1 Juli till den sista Juni nästpåföljande år till rättelse. För Urtima Riksdag varde röstlängd, så fort ske kan, justerad. Skall vid Stämma, som här är sagd, Kyrkoherde föra ordet, men är han derifrån hindrad, förordne annan Prest i sitt slälle. Hvad om Kyrkoherde i denna Lag sägs, galle ock om den, hans Embete förestår. §. 11. Riksdagsmanna-val för Stad eller Köping skall af den Slads-Rätt hållas, som röstlängd emottagit. Är Stads-Rält ej lill, då skall Domare i orten flör till Constitutions-Utskottets Memorial} N:o 26, 49 orten vara Valförrättare och Kyrkoherde lill honom utan dröjsmål röstlängd insända. §• »2. Kallelse till Riksdagsmanna-val i Stad eller Köping skall Valförrättare utfärda och låta i vederbörande kyrkor uppläsas, minst 14 dagar före Valet, om Lagtima Riksdag förestår, annars minst åtta dagar förut.