Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kom för sent för att deltaga i discussionen öfver sistnämnda betänk.; men det syntes mig, att tillräckliga skäl för desammas bifallande funnos, helst deruti var föreslagen en undersökning af förhållandet och sjelfva saken öfverlemnad lill K. M:s nåd. pröfning; och jag, som med åtskilliga föregående talare anser R. St. icke kunna ingå uti en speciell granskning af sådana fall som dessa , yrkar återremiss af förevar, betänk, , med så mycket mera skäl, som jag tyckte, alt det ej var något skäl alt åtterremittera del förra. Hr af Grubbens: Här bar blifvit taladt om undantag. Det är just i anledn. af ett undantag, som jag yttrat mig i denna fråga. Jag har ej kunnat tala hvarken för Lunda eller Edeby hemmans förlängda utarrendering. Gr. Horn har i föreg:de plenum sagt, att arrendatorn J^annge å Lunda hemman nedlagt betydliga kostnader, men de gå icke öfver 200 r:dr b:co, och hela egendomen ligger i träde samt duger till intet. Likaså är förhållandet med Edeby, som endast är ett hönshus, och vnnbäfdadt. Då sålunda bär ett undantag förekommer, hemställer jag, om det ej vore skäl att såsom ett undantag bifalla delta betänk., der fråga är om en väl skött egendom och icke oin sådana, som hafva fullt upp med husröta. Hr von Qvanten, Garl: Det är för att besvara Hr af Ekenstams anmärkn. vid mitt sista yttrande, som jag ber att få säga några ord. Min tanke, att Statens egendomar måtte göras så fruktbara som möjligt, har han förklarat, såsom skulle jag önskat, att de högsta arrenden må erläggas. Det kan väl så vara, men min princip, att auction bör äga rum hvarje gång ett arrende är slut, torde ej alltid medföra ett högre arrende.
Detta mål har måst bordläggas tvenne gånger, emedan en ledamot af R.o. Ad. fattades, och vid BancoUtsk:s sista sammanträde yrkade en ledamot af BorgareSt. med ett slags harm, att det ånyo skulle företagas. Jag, såsom ordförande för tillfället, svarade emedlertid ej på detta utfall, och jag får tillika förklara, att jag ej funnit R. o. Ad:s ledamöter hafva försummat sig i vigtigare mål. Jag finnér således BondeSt:s prot.- utdr. både otillbörligt och öfverflödigt. Frih, Cederström, Jac.: Jag kan ej godkänna Gr. Frölichs förklaring; ty det hade varit hans pligt såsom ordförande att besörja, det hans förfall verkligen blifvit anmäldt. Hvad inbjudn. beträffar, instämmer jag med Gr. v. Fersen, att grundlagen förbjuder all åtgärd dermed. BondeSt:s prot.utdr. blef af R. o. Ad. lagdt till handltna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 1 e. m. In fidem protocolli, F. O, Silfverstolpe, Söndagen den 17 Maj i835. Plenum kl. 7 e. m. Justerades i4 prot.utdr. för förliden gårdag. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s under N:o 346 afgifna förslag till R. St:s underd. skrifvelse till JK. M., ang:de granskning af de i StatsRådet förda prot. Likaledes upplästes lill justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till §§> i riksd.- beslulet, nemi.: iSo Deu ij Maj. ilo angille åtskilliga med bevillning*!! gemenskap ägande frågor i 2:0 tfhglde den grund, hvarefter ducater hädanefter böra utmyntas; 3:o ang:de val af K. St:s Fullmägtige i Banken och Riksg.cont. samt R.
Uaj:t inlcomne jemföre^e-tabellen öfver (ii vil-li-aA-I^öl^lgAet 8amt flösta Oom8to1ev8 yttrande deröfver blifva llilcets 8tänder meddelade, med l^ädi^8t tilllcännaAifvande, clel8 att, 8ä 8nart en 8ädan jemförelse-tabell öfver (iriminal-ibgA-I?ör8laA6t inlcommit oell Gunnit att trveli38, 8amm» tabell äfven slcall till liijcet8 8täncler8 lcännedom öfverlemna8, del8 oelc att, i anledning af lfilcet8 8tänder8 vicl 86- na8te llilc8daA gjorde underdäni^a anbällan, I^ör8laAen till (iivilooli (iriminal-I^gA, äfvensom H»A8ta Domstolens Vrotoeoll vicl ^ranslcninAen at' Livil-DaA-DörslgAet blifvit till tr^elcet befordrade." 8tat8-1ludet8 lleste Declamöter, 80m, i libbet med dustitice-DanLleren, ansä^o, att, eburu Droposition rörande Dörsla^en till n^ (iivil-oell (iriminalDa^ nu i c 1x6 bunde till llibets 8tänder Zöras, förenämnde 'bableau voll olrika bandlin^ar borde till bilcets 8täncl6r8 lcännedom öfverlemnas, äfven8vul att IvouAl.
På det regelbundna sätt och med de afmätta tidsafstånd postkurserne äro föreslagna, bör det i de flesta fall vara förmånligt för Postkon - 1 Den 21 Januari i. 177 postkontoret till samma eller annat skjutsombyts-ställe postföring besörja, enligt den föreskrifna kurslistan minst 2:ne timmar finnas för hästarne att hvila emellan hvardera postföringen, och att den sammanräknade postföringen med samma hästar under loppet af ett dygn icke öfverstiger 3:ne mil; försvinnande dessa begge senare inskränkningar, då särskilta hästar för hvardera postföringen begagnas. De Postmästare eller Gästgifvare, som vilja sig af den dem i denna §. medgifna rättighet begagna, äge att inom 6 veckor före början af det år, under hvilket de vilja sig postföringen åtaga, sig derom behörigen anmäla, Postmästarne hos General10 H. mästarne att åtaga sig postföringen. Vid Norrköpings postkontor t. ex. komme posten att hvarje vecka föras 4 gånger och med 2:ne hästar till Norsholm och Lilla Åby, och 2 gånger samt med en häst (troligen) till Söderköping. Skjutslegan härföre blefve, efter nu gällande taxa, 8?- R:dr i veckan eller för året 422! R:dr B:co, sannolikt fullkomligt tillräckliga att underhålla derföre nödiga 3:ne hästar, för hvilka mycken tid blefve öfrig att användas till Postmästarens egen nytta och beqvämlighet. Äfvenledes, ehuru i mindre grad, är det en fördel att postföringen besörjes af Gästgifvare, äfvensom af Postmästare också till deras postkontor, dock äro för sista fallet de försigtighets12 - 178 Den ai Januarii. mått Poststyrelsen och Gästgifvarne hos vederbörande LandsböfdingeEmbeten, hvilka det åligger att inom en månad derefter åansökningen bifall utfärda, så vida det genom anställd undersökning blifvit styrkt, att den sökande är med goda och tjenliga hästar och åkdon försedd. Underlåtande af denna anmälan minske dock ingalunda den gästgifvare i vissa fall, på sätt i efterföljande g §. kommer att föreskrifvas, åliggande skyldighet att poslföringen bestrida. 7:0
Så kom en skogsdunge — det var mest små och halfvuxna granar — och på grenarne lågo små glittrande drifvor, mot hvilka den mörka grönskan stack af så bjert. Men på andra sidan om kullen stod björkskog — unga, fina björkar, än i täta grupper, än här och der en ensam ungbjörk, men alla klädda i den mest praktfulla skrud. Det var icke, som när rimfrosten drager ett glittrande flor öfver kronorna — det var mycket, mycket präktigare. T y den våta snön hade klibbat sig fast vid hvar enda gren och qvist, hvar enda knopp och stjelk och sedan frusit fast der Jag tyckte, att modern blef litet blekare yster och glad hoppar fram på sin ljusa stråt i stjernor och strålar och kristaller, och än förut, men hon svarade med stadigare öfver skog och snöfält samt värmande och hvarje gren och qvist affecknade sig så röst än nyss: lifvande gör en påhelsning, om än aldrig så fint och skarpt mot den klara, genomskinkort, i hvar enda stuga, icke blott i slottets » Jag hoppas det, min älskling! » liga luften, der gula och ljusblå färgtoner Men hon gömde sitt ansigte bakom barhöga gemak, utan äfven i torparens låga skiftade och utträngde hvar andra. nets guldbruna lockar, och jag tyckte nä- koja, och upptinar den isiga rutan samt Som jag nu satt och beundrade all den stan, att tårar skimrade i hennes ögon, när skänker den fattige, som ofta nödgas sakna den muntert sprakande brasan, kostnadsfritt nya skönhet, hvari det eljes temligen enhon såg upp igen. formiga landskapet blifvit klädt, hörde jag Och då ångade tåget in i banhallen. både ljus och värme. Öfverallt är han en oförmodadt en späd stämma utropa: Jag hade redan upptäckt ett kärt ansigte välkommen gäst, icke minst i det dystra » Mamma, månen springer lika fort, som och nickat till helsning. Men den unga, sjukrummet, ty ljus är helsans första vilkor.
En bland hufvudpersonerne ifrån hvilken för dess höga samhällsställning det betydelsefullaste motstånd var att befara (Just. Stats-Ministern H. Ex. Gr. Posse) år ftu död. Jag var dessutom nödsakad, till följd af familje-angelägenheter, att större delen af riksdagen vistas utom fäderneslandet uti Köpenhamn, hvilket äfven förhindrade mig att emottaga den plats i Ridd.Utsk-, hvartill H. Ståndets förtroende behagat kalla mig. Förhållanderne äro deremot, enl. min öfvertygelse, vid denna riksdag betydligt förändrade. Frågan har uphört att vara partisak; anhängare finnas så väl på den liberala, som konservativa sidan, motståndare likaledes på begge sidorna; Men dessa sednares antal, åtminstone utaf dem, hvilka öppet torde gifva deras åsigter tillkänna, troligen färre än föregule riksdagarne, såsom alltid, då en vigtig fråga uphört att vara parlisak. Med det förtroende jag hyser för medlemmarne af det H. Stånd jag har äran tillhöra och då jag både läst och personligen åhört sådant inom andra representant-kammare vara brukligt, har jag in - 172 Den 23 December. galunda tvekat att sålunda öppet tillkännagifva mina äsigter till H. R. o. Adis prot. Det lyckliga så att säga inre så väl som yttre oberoende, jag för närvar, eger, gifver mig ökad anledn. att, såsom jag gjort, nu väcka den ifrågavar. motionen och min innerliga önskan är, att denna fråga utan fördom eller intolerens, noggrannt må pröfvas och skärskådas från alla dess sidor. Jag önskar det så mycket heldre, som jag derigenom tror mig förvissad om en god utgång; men äfven om jag för närvar, skulle blifva besegrad i denna rättvisa strid, gifver jag densamma dock icke förlorad; ty sanning och rätt skola en gång segra, och dermed en bland de största segrar enl. mitt förmenande skördas för vår Evangeliskt Lutherska kyrka. Jag anhåller om ursäkt alt några bilagor, hvilka i min motion äro åberopade ännu saknas.
Dessa bud föreskrifva alldeles olika behandiigssätt, och hvad mera är, Regei* 462 Den 2? April. rings-Formen äger ingen enda §., ingen enda jad, sem ger Constitutions-Utskottet rätt att handla såsom Opinions-Nåmnd. Kan den värde Taiaren uppte något enna sådant bud, tydligt och klart, sä skall jag genast anse mig vederlagd 3 men annais icke. Är hans mening åter att Constdutionen borde vara sår'an , och alltså nu är fekigtig; så skall jag icke ingå i någon förklaring derom 3 äfven utur det skäl, att jag icke skrifvit Rege ings-Formen 5 men jag skall blott erinra om var pl gt att föistå och tolja Lagen, sådan som den ar. Grefve Löwen hjelm: Den bifråga som nu uppkommit hörer alldeles icke till ämnet, men for att lörsvara rättheten af min Logica , kan jag ej uiUgå att påstå, att då ConstitutionsUtskoftet af flere Grundlagens § §. är utrustadt som ett Opinions-Utskott, torde mitt påstående af Anaiogie emellan detta Utskott och Opi* nions-Nämnden, ej hafva varit sä origtigt. Frågan var dessutom blott huruvida en orimlighet Iean anses ligga deri, att ett ringare antal äger att uttrycka ett stö'res Opinion. Men detta är ju sjelfva naturen af all Representation, och vore det icke så, kunde man fraga, med hvad rätt vi 900 uttrycka 2dMillion Svenskars Ooinion?
Sedan Herr Grefven och LandtMarskalkcn hemställt, om icke BancoUtskottet borde höras olver denna fråga, samt Friherre Cederström, Jacob, förmält sig finna det så mycket nödvändigare, som Bankens Pappersbruk, Tumba, ej vore undantaget från de allmänna stadgar Utskottets Betänkande innehölle^ _ beslöt Höglo{l. Ridderskapet och Adeln, uppå derom gjord proposition, att öfver detsamma, så vida det anginge Tumba Pappersbruk, inhämta BancoUtskottets närmare yttrande. Ridd. 0. Ad. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottets, sedan den 12 dennes på bordet hvilande och den 6 nästföregående aflåtna, Betänkande, i anledning af gjordt yrkande om tillåtelse för Allmogen i Skåne , att antingen leverera den Stockholms Barnhus tillhöriga TiondeSpannmål uti närmaste KronoMagazin, eller ock att alltid få lösa den efter Markegången. Upptogs till afgörande SfatsUtskottets, den 31 sistlidne Maj afgifna och sedanden 12 dennes på bordet hvilande, Betänkande, öfver Grefve Gyllenborgs anförande om inqvartering och underhåll för tågande Troupper. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, uppläste följande 1 Då Höglod. StatsUtskottet meddelt yttrande öfver mitt till bemähe Utskott remitterade Memorial om inqvartering lör tågande Troupper, har Utskottet, utan att motsäga hvad jag anfört, likväl icke besvarat hufvudfrågan. Den är: om.icke de, som förpläga tågande Troupper under inqvarteringar, böra, med ledning af stadgandet i 74- § RegeringsFormen, erhålla full betalning, ehvad de i egna hus eller genom gärder till Trouppers underhållande bidraga? Ett bestämdt yttrande häröfver, och ett, sorn jag förmodar, med jakande svar förenadt tillstyrkande, att Hemmansbrukare få till godo njuta denna rätt, är Den 15 Juni. e. m. hvad jag anhåller att Utskottet i ett förnyadt Betänkande ville meddela.
Då nu i ett sammanhang föredrogos ej mindre Lag-Utskottets Betänkande, N:o 12 1, Öfver väckta motioner, om meddelande af vissi föreskrifter rörande Lagfart , än samma Utskotts den 8 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 167, i anledning af de anmärkningar, som vid nyssnämnde Betänkande blifvit gjorde; biföll Ridderskapet och Adeln de 3:ne första punkterna, men afslog den 4;dc. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 8 dennes på bordet lagde Memorial, If:o 172, med förslag till saramanjemkning af de inom RiksSlånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utskottets Utlåtande, N:o iU4> i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N;o 42, rörande ändring i nu gällande Lag, angående behandlingen af frågor om oenighet makar emellan, fann Ridderskapet och. Adeln, som godkände det sätt, hvarpå Lag-Utskottet uppfattät Ståndets beslut, för godt att gilla de föreslagna vote rings-proposition erna. S. D. Lades till handlingarne La g Utskottets den 8 dennes på bordet lagde Memoria], N:o 173, i anledning af erhållen återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 153, öfver vackt motion, att den make eller far, som saknar andra medel till hustrus ooh barns försörjande, än sin arbetsförmåga, och icke densamma härtill använder, måtte kunna till arbete hos enskild person dömas. F ,r å n Vallöf 1. Borcare-Ståndet. S. D...Föredrogos å nyo Lag-Utskottets Utlåtanden och Memorial: l\T:o 166, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 118, i anledning af väckta motioner oin ändringar i Kongl. Förordningen, angående inteckning i fast egendom, den i3 Julii 1818, äfvensom öfver de i sammanhang med återremissen af detta Betänkande framställda förslag till ändring af l\ Cap. 1\ §.
— Innan förenämnde Contra-förslag hos Banco-Fullmägtige till slutlig pröfning företogs, hade den 28 November i83i blifvit ådagalagdt, att så väl uti de uppgifter öfver Vexel-Bankens ställning samt förhållandet emellan den reela Fonden och utelöpande Sedelstocken, som den 3o Junii och 3i December i83o. och den 3o Junii i So i blifvit Allmänheten meddelade, som ock uti en af Boksluts-Commissarien den i g nästföregång-ne October på Fullmägtiges begäran lemnad uppgift om då varande förhållandet emellan Hecla Fonden och Sedelstocken, det misstag ägt rum, att den såsom Lån på Guld och Silfverpanter utevarande Summa, icke kommit att från Sedelstocken afdraga», hvarigenom vid sistnämnde tid icke mindre än 3 24,64 o R:dr 45 skill. Banco, utöfver hvad i Banco-Reglementet stadgadt är, blifvit i den utelöpande Sedelstocken inberäknade. De af Fullmägtige utsedde Committerades förslag till Contra-proposition förekom sluteligen den 28 November 1831, då samma förslag, vid anställd omröstning emellan 10 närvarande Fullmägtige, blef af 7 Ledamöter afslagit, förnämligast på det skäl att dels värdet i Banco-Sedlar af Hamburger Banco vid Liqvidations-tiden icke kunde på förhand bestämmas oell fara således vore att de anvisade Fonderne kunde finnas otillräcklige, dels ock, att det framställda förslaget icke vore annat än en Lane-operation timol obilligt hög ränta, enär möjligheten att utan förlust verkställa den ifrågavarande lefveräncen af Silfver helt och hållet berodde på en osäker förutsättning att Kongl. Maj:t lomme att medgifva Silfverväxlingens början, derom Banco-Fullmägtige, enligt Kongl.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga arn försäljning af en del Kronans egendomar. X.oa t1SJ!»4 >jh; :ö;vd ‘f £i !•£J?LlJrlbltIilFt Hedervärda Bonde-ståndet har till Stats-Utskottet remitterat en af riksdagsfullmäktigen Ola Svensson från Malmöhus län väckt motion, deruti anföres, hurusom genom erfarenheten vore bevisadt, att egendomar, som med egande-rätt innehafvas, alltid med mera omsorg och till större båtnad för det allmänna vårdas och skötas, än de, som endast på viss tid disponeras, enär arrendatorer, sorn 1 främsta rummet afsågc sia egen fördel, behandlade dylik e - 8 Stats-Ulskottels Ullålande, N:o i27. gendora på ett sätt, som under den bestämda tiden kunde gifva största vinst, oaktadt egendomarne Jedo och till sitt framtida värde förminskades, hvilket isynnerhet gällde vid behandling af skog och torlmossar. hvaremot med eganderätt vore förenad omtankan att öka egendomsvärdet och derigenom betrygga efterkommandes välstånd. Då staten å flere orter egde åtskilliga egendomar, dels krono-allmänningar, dels indragne och för kronans räkning utarrenderade boställen, hvarå stundom uppkommo förluster dymedelst att brukare icke fullgjorde sina förbindelser, å hvilket menliga förhållande statsmakternas uppmärksamhet för längre tid tillbaka blifvit fästad, samt, i följd af Rikets Ständers derom gjorda underdåniga framställning, Kongl. Maj:t den 22 Mars 1850 i Nåder anbefallt Kammar-kollegium att vidtaga åtgärder till försäljning af en del kronan tillhöriga fisken, hvilka ock sedermera blifvit försålda, återstode nu endast att i större skala tillämpa denna princip, hvilken borde leda till betydlig vinst för det allmänna, enär staten, jemte befrielse från många besvär och tillfälliga förluster, skulle genom ränta och köpeskilling bereda sig vida större: inkomst än för närvarande genom arrende erhålles.
Utan alt förutsätta afsigter å någondera sidan, kan jag icke annat än tillstyrka, det man måtte hålla sig till beräkningar, som i möjligaste måtto äro säkra och tillförlitliga. Jag afstår således från det yrkande, jag först gjorde, och instämmer med Frih. Cederström uti hans begäran, att Hr Frih. o. Landtm, ville göra framställning i enlighet med K. M:s propos., samt dervid åtskilja frågorna, nemi. den indelta räntan från den Kronan behållna andelen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då man begärt frågans skiljande i tvänne, den ena om indelta räntan och den andr» om den Kronan behållna räntan, ville Hr Landtm, först framställa propos. på den del, som först förekomme, eller den indelta räntan. Gr. Anckarsvärd: Jag ber blott att få förfråga mig, om punkten kommer att skiljas eller om Hr Frih. o. Landtnäs propos. skall omfatta StalsTJtsk:s förslag uti dess helhet. Jag erkänner att jag ej förstår hvad som menas med delningen af denna punkt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det af tvänne talare blifvit begärdt, det punkten skulle skiljas åt, så att första delen, som anginge den indelta räntan, skulle afskilja» från den som anginge den Kronan behållna delen af ordinarie räntan, hvilken af Utsk. vore upptagen till 56o,ooo r:dr, hvarföre tvänne proposlr behöfde framställas, nemi. en för hvardera af dessa båda frågor. Frih. Boye: Måhända misstager jag mig, men mig synes, att en sådan delning ej utan orättvisa skulle kunna ske; ty om Kronan skall blifva lidande, så torde indelningshafvaren äfven vidkännas samma lidande. Jag tror ej att D e ii 8 Augusti!', ra. del ilr rätt alt dela punkten, utan är af den tanke, att densamma bör i sin helhet bifallas eller förändras. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid: Jag ber att få fästa Frih.
Vid förhyad föredragning af Kongl. Maj.-ts den 29 sistlidne November aflåtne och den 1$ i denne måtiad på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående en stadgad Afgift af hvarje Mantalsskrifven Person till Den i 8 December. 5 j j den Veneriska Smittans hämmande, samt utvidgande af de deit.dl nödige Cor anstalter* och fortfarande åf det vid sistlidne Riksdag till samma ändamål gjorde Anslag, bief Högrfbeförde Nådiga Proposition, uppå derom af Herr Grefven och LaridtMärskalkeu gjord, samt af Ridderskapiet Och Adeln efter en kort öfverläggning bdalleri framställning, till Statsoeli Bevillning*1 Utskotten remitterad; Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvigs Sorti enligt Riksdags-Ordningen ingen Riksdagsman får i ett Memorial sammanfatta flere ämnen ; alltså och ehuru detta stadgande visserligen icke kan lämpas till Kongl. Majtts Nådjgå Propositiöner, får jag likväl hemställäöm icke* enär ifrågavarande Proposition innefattar tvänne ämnen, det ena om fortfarande af det vid kista Riksdag gjörde anslag till Veneriska Smittans hämmande, och det andra örn en hy Afgift af hvarje Mantalsskrifven Person till samma ändamål, Utdrag boide göras af Propositionen, på det hvarje Utskott matte erhållå den del deraf, som till dess Pröfning hörer. Grefve MörnerAdolph GöranDå Riksens Ständer vid sista Riksdag icke allenast beviljat étt årligt anslag af 8000
Således blir det nödvändigt att R. o. Ad. går mera ty .Iligt och categoriskt tillväga för att vinna det ändamål,'att hvarje hnfvudtitel må bibehållas vid hvad till densamma blifvit be v i I jael t. Jag skulle tillstyrka, att R. o. Ad. täcktes göra ett tillägg i PresteStts beslut, bestående deruti, alt medlen skola qvarstå på den titel, dil de höra, och användas till det ändamål, hvartill titeln är anvisad, eller också att R. o. Ad. afslår StatsTJtskts betänk., hvaraf följden blifver att just det stadgande blir gällande, som tillägget eljest skulle innehålla. H. Ex., Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Jag röstar eniot all förening af det föreslagna embetsverket med någon militärisk inrättning. Civila arbetena hafva alldeles icke något sammanhang med de militäriska. Det handlas nu om en civil Ingeniör-corps för icke militäriska arbeten, ,och denna corps, likasom de arbeten, hvilka blifva föremål för dess verksamhet, höra uppenbarligen under inrikes departementet. Jag skall aldrig deltaga i beslut, sorn gå ut på att, i anseende till transitoriska förhållanden, vidtaga permanenta organisationer; så har likväl skett åtskilliga gånger hos oss, stundom i högst vigtiga organisationer, och detta tror jag vara ganska skadligt. Hvad summan beträffar, så tror jag att den uppgifna siffran 8516 r:dr 32 sk. just genom sin udda beskaffenhet förtjena!' mycket förtroende; ty när Regeringen icke tagit till 8000 r:dr och icke heller gooo v.dr ulan 85i6 r.dr 32 sk., så tyckes det utvisa, att det lie - D c n » Mari f. m. höfliga är på det aldra nogasle uträknad t. Det är bekant, att medelst några riksdalers afprutning kan skadligaste misshushållning begås, ty sålunda vållas ofta alt ändamålet förfelas, och då är hela anslaget bortkastadt. Det är icke jag sorn hittat på detta; Kellgren i verlden talte om att någorlunda bli gift med den man friar till, och någorlunda råka den man söker.
Den 2Z Zebruarii. som, dä hela den rillatNe summan begagnas ut. gör - « - « - » » « 8,738:28:2. 2:0 Ordinarie Aflöning, Arfwooch Pensioner 3,946:32: — 3:0 Extra Ordinarie Aflöning till de Commerce Collegii Ledamöter som icke hafwa Löner pä Stat, utan äro Lönlöse 1,983: . 4:0 Extra Utgifter, dels till Di» fcretioner till Betjeningen i deras knappa Lönings.willkor och dels till Ljuspenningar Skrif Marerialer och Postporto m. m. - » » . » . r,9Zo:— Summa 16,618 r 12; s. Enligt Reglementet äga alla Fabriqueurer och Malmfacturister, som tillwerka wafnader af-Silke, INI, Bomull, Lin och Camelhär, samt sina polerade Aggjärnsf-niden, Disconträttighet, hwilken genom ferstildta Kongl. Resolutioner äfwen blifwit utsträckt till ärffillige andre Fabriks-Inrättningar, säsom Lä» derberedning pä Engelsta sättet, Pappers tillwerknin» gen med flere; och som afsättningens befrämjande emellan Manufactur - Idkare och Köpmannen ar änvamälet af denna Inrättning, och detta ändamäl fordrar, arr hwar och en, i mohn af sin tillwerkning, ämjuter andel i Discont-Lanet; sä är stad» gat, art söregäende årets tillwe^knings wärde blir grunden till Länens uträknande. Atjkikige FariquesJdkare hafwa dock genom Kongl. Resolutioner blifwit, Den 28 Februsrii. 1499 af förekommande särskildta: ftäl och omständigheter, hugnade med en större DiScont-rärtighet; äfwcnjom Kongl. Majit tillagt en och annan stäende Län pä wista är, emot förestrlfwen säkerhet och Ränta.