Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af alla dessa skäl ledes jag till den slutsats, att Stats-Utskottet egt fullkomlig anledning att till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna granskningen af de förhållanden, hvilka kunna föranleda till bifall elier afslag af det allmän - 3p4 Siats-Utskottets Betänkanden. na understöd, som blifvit sökt, samt en deraf sammanhängande pröfning af Stadens och den omkringliggande Landsortens enskildte bidrag, för att derefter i Nåder bestämma, huruvida detta företag, lika med andra, hvilka kunna leda till en ökad production, och vidgad industrie, hör förtjena alt blifva biträdt utaf de medel, hvilka Riksens Ständer till näringarnes förkofran i allmänhet anslå och hvilkas användande Kongl. Maj: t säkrast i Nåder bedöm mer. Och skulle desse särskilde yttranden åtfölja Betänkandet till Resp. Riks-Stånden. Som åfvan. Ex Protocollo V. Karström. Ankom den 1 Ajn-il i8a3. Utlåtande , angående nödige medels anvisande till kostnadens bestridande för tryckning af visse Committerades uppgifne Förslag, till en förändrad organisation af åtskillige Styrelse-Verk m. m. U ti särskildte Protocolls-Uldrag af den 21 och 25 i denna månad, hafva Högloft Stats-Utskottets Betänkanden. 3g5 Ridderskapet och Adeln, Högv. Preste-Ståndel och Yällofl. Borgare-Ståndet, med tillkännagifvande af deras heslut, att de af visse Committerade uppgifne Förslag till en förändrad organisation af åtskillige Rikets Styrelse-Verk, ra. m., borde, genom särskildta Utskottets föranstaltande, till trycket befordras, uppdragas åt Slats-Utskottet att till trycknings-kostnadens bestridande utse nödige medel.
Annars skutle de röstande på visst sätt betagas sin valfrihet, och alla nödgas förena sig om bifall till Betanlandet; de, som skulle vilja neka all tillökning, böra nemligen icke våga votera nej , af fruktan att sedan kunna tappa den följande voteringen; och de, som skulle vilja hafva summan förökad, böra af samma orsak, som de förra, äfven åtnöja sig med hvad Utskottet föreslagit, hellre ä'n att äfventyra allt.. Herr Grefven och LandtMarskal&en föreslog följande Voterings-propositiqn 3 Hen som bifaller andra puncten i StatsUt» skottets Utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse, angående Tredje Hufvud Titelns behof, voterar ‘ . Ja ; Hen det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, genom särskild öfver» läggning, att bestämmas, antingen nämnde Utlå« tande skall afslås eller till hvad belopp ökning § Tredje HufvudTitelns nu varande anslag må beviljas. Ropades Ja och Nej. Den 18 September ei m. 183 Grefve af Ugglas: Då, sorn jag förmodar, den nyss gjorde propositionen ej blifvit bifallen, anhåller jag, att den proposition jag föreslagit, må varda framställd. Friherre Cederström: Fullkomligt instäm* mande med Grefve af Ugglas deruti, att det är nödvändigt, att först bestämma, huruvida niigot ökadt anslag skall äga rum, eller icke, hemställer jag, Om ej en sådan proposition forst kunde af Herr Grefven och HandtMarskalken; framställas. Om någon dervid begär votering, kommer den ock att derom anställas, men om. Ståndet åter beslutar, att tillökning skall äga rum, hellöfves i denna omständighet ingen votering. Herr Hjerta: Det förefaller mig högst oväntadt, att höra förslag till votering om något helt annat än Herr Grefven och LandtMarskalken först framställt, och hvilket ensamt är enligt med Grundlagen.
Jag finner deremot huru de med fullkomlig tillfredsställelse kunnat åse väre åtgärder med tryckfrihetens inskränkande 1812, med de ultra marinska besittningarnes öfverlåtande till Konungens fria disposition; med Barthelemy och Gouadelupsmedlens underdåniga afträdande; äfvensom vår anspråkslöshet till RubalFonden med mera som genom traktater med främmande makter kunnat vara Kronan Sverige tiller kändt .De magtägande skola likaledes vid en närmare undersökning om Folkets lynne, och om tidsandan hos oss säkerligen finna, huru bestämdt vi med ovilja skulle se oss inblandade i alla för oss främmande tvister; de skola inse huru Svenska Folket under en stigen Nationalutbildning aflagt fördomar och af styrelsefisten fordomdags omsorgsfullt underhållen Nationalhat och misstroendes; de skola finna huru under det Nittonde Seculum, den frie JordbrukareClassen, 60m utgör en fjerdedel i Representationen än - |6o Den 18 Septemberf. m, nu nödgas hos 089- på kallelse Spänna sin häst ifrån sin plog eller sitt sädeslass, och kanske lägga sädesskäppan bort , för att emot en betalning af en fjerdedels Riksdaler i Silfver skjutsa en femtedels grad. Det bör således ursägtas mig om jag uti beskaffenheten af våra Constitutionelle förhållanden icke finner den minsta anledning att befara deras antastande ifrån det Monarkiska principförbundet, och jag finner således icke hvarföre vi skola framhärda uti uppoffringar för försvarsanstallter, hvars behöflighet af sannolikheten icke rättfärdigas, och hvars otillräcklighet varit omisskänneligen vitsordade . af erfarenheten.
Uti häröfver på nådig befallning afgifvet utlåtande har Ofverintendets-Embetet, med vidsordande af hvad Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anfört såsom skäl för ifrågavarande byggnads verkställande, tillika, för den händelse Eders Kongl. Majit skulle täckas i frågan göra framställning till Rikets Ständer, åberopat ofvan omförmälda, hos embetet redan utarbetade byggnadsritning och kostnadsförslag. Då jag nu i underdånighet underställer detta ärende Eders Kongl. Majits nådiga pröfning, får jag derjemte, för egen del, på grund af hvad deruti förekommit, tillstyrka, att, till utförande af ifrågavarande byggnadsföretag, som beräknats i sin helBih. till R. St. IV 26 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. het komma att kosta 130,000 R:dr, Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer begära för år 1867 ett anslag af 70,000 R:dr. 3:o. I anledning af anmälan från Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Blekinge Län om olämpligheten af den för Provins-Landtmäterikontoret i Carlskrona begagnade lokal täcktes Eders Kongl. Maj:t den i September 1863 bemyndiga OfverintendentsEmbetet att, efter undersökning å stället, afgifva underdånigt yttrande och förslag, huruvida genom tillbyggnad och förändring af nuvarande Landstats-embetshuset passande lokaler kunde beredas för ej mindre Landtmäterikontoret än äfven Landtränteriet och Länsstyrelsens arkiver, hvilka voro i behof af ökadt utrymme. Sedan Eders Kongl.
Därför, att när det blef tre år, började det likna honom, den förre mannen! GUSTAF. Nåå! Har du sett den förre mannen? ADOLF. Nej, aldrig! Jag har bara kastat en flyktig blick på ett dåligt porträtt, men jag kunde inte se någon likhet. FORDRINGSEGARE. 31 GUSTAF. Nå, porträtt likna aldrig, och han kunde ha ändrat sin typ sedan! Emellertid, det har väl icke väckt några misstankar hos dig? ADOLF. Inte alls! Barnet föddes ett år efter vårt giftermål och mannen var ju ute och reste när jag råkade Tekla här det var just här på badorten i det här huset till och med, och därför komma vi hit hvar sommar. GUSTAF. Du kunde således inte ha några misstankar. Och det behöfver du inte ha heller, för en omgift enkas barn likna ofta den döde mannens! Det är förargligt, förstås, men därför brändes enkorna i Indien, som du vet! Nå, säg! Har du aldrig varit svartsjuk på honom, på hans minne? Skulle det inte äckla dig att möta honom på en promenad och han med ögonen på din Tekla skulle säga dig: Vi i stället för jag? Vi? ADOLF. Jag kan inte neka att den tanken har förföljt mig! GUSTAF. Se der! Och det kan du aldrig bli fri från! Ser du, det ges disharmonier i lifvet, som aldrig kunna lösas! Därför skall du stoppa vax i öronen och arbeta! Arbeta, åldras, och lägga massor af nya intryck på däcksluckan, så blir liket stilla. FORDRINGSEGARE. 32 ADOLF. Förlåt jag afbryter dig! Men det är märkvärdigt hvad du liknar Tekla ibland när du talar! Du har ett sätt att klippa med högra ögat, som om du sköt, och dina blickar ha samma makt öfver mig, som hennes ibland. GUSTAF. Nej, verkligen! ADOLF. Och nu sa du det där »nej verkligen» med alldeles samma indifferenta tonfall som hon. Hon brukar också säga: nej verkligen, mycket ofta! GUSTAF. Vi kanske äro släkt på långt håll, eftersom alla menniskor äro släkt! Det är eget i alla fall, och det ska bli intressant att göra din hustrus bekantskap för att se det där! ADOLF.
På grund af hvad jag redan anfört, anhåller jag om bifall lill Ulsk:s Betänk. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle önska vela, om Hr von Troil åberopade den förra eller sednare författningen, ronde Fjerdingsmansbeslyret. I den äldre finnes ordet menighelsbestyr omförmäldt, men i den sednasle, som utfärdades efter de öfvei läggningar, hvilka egde rum år 1848, då Hr Gr. o. Landtm, med reservation underskref R. Slirs beslut i frågan, har saken fått ett annat utseende. Jag vet icke heller hvarföre SlatsUlsk:s ledamöter skola vara så angelägna om sina skäls godkännande. Då slutet gillas, så mätte det väl vara nog för sakens afgörande. Mig synes del oriktigt att R. St. vidtaga beslut, som strida mot de förut fattade. Hr von Troil: Jag har visserligen icke till hands den för fattning, sorn utstakar Fjerdingsmans skyldigheter, kan således icke heller uplysa hvad de föreg:de förfaltningarne i detta afseende innehålla, men jag tror mig kunna med full visshet försäkra, att den nu gällande författningen för dessa Fjerdingsman, hvilken jag haft tillfälle alt flere gånger geuomläsa. omtalar Fjerdingsmansbefaltningen såsom ett menighelsbestyr, och jag ser icke hvarföre Ståndet, då det godkänner Utsk:s Utlåt., skall inlåta sig i någon strid om de uttryck i hvilka detsamma blifvit affattadt, eller hvarföre man skall godkänna Betänk, men ogilla motiverna. Hr von Hartmansdorff: Skälet dertill är icke något annat, än det, att Ståndet ej må vid en påföljande Riksdag handla i strid mot sitt beslut vid en föreg:de. Sä vidt jag kan erinra mig, upkom tvisten här på Riddarhuset derigenom, att man icke ville låta de trenne öfriga Ståndens beslut binda R. o. Ad. i en fråga, der det icke rörde menighetsbestyr, utan ett kronobesvär, från hvilket R. o. Ad:s sätesgårdar äro genom våra privilegiers 8 § undantagna.
På grund af hvad jag sålunda anfört, måste jag, lika med några föregående talare, förorda beviljandet af en större lön åt LänsNotarierne än den StatsUtsk. föreslagit, helst jag är öfvertygad derom, att om än alla dessa tjenstemän nu erhålla 1000 Rdr i lön, så skola ändock Hrr Landshöfdingar temligen snart råka i förlägenhet för att finna skickliga personer, som vilja för denna ringa lön åtaga sig en så trägen befattning, som LänsNotarie-tjensten. Vidkommande LänsBokhållarne, så anser jag dem visserligen i afs. på det kunskapsmått, som de behöfva för sina sysslors förrättande, stå en grad under LänsNotarierne, men då emellertid man icke kan förneka, att LänsBokhållare-befattningen är af vigt, helst LänsBokhållaren, om behof göres, är pligtig att företräda Lands - Den 23 September e. m. 349 Kamrerarens ställe, hvartill fordras en längre tids tjenstgöring inom LandsKontoret, och derunder förvärfvad praktisk skicklighet, så finner jag det vara skäligt att förse LänsBokhållaren med lika stor lön som LänsNotarien. Jag tillstyrker således beviljandet af 1000 Rdr i lön åt samtlige LänsBokhållarne. Hvad slutligen LandsKontoristen och LandsKanslisten angår, så ehuru deras befattningar äro af en underordnad beskaffenhet, anser jag likväl det vara R. St:r värdigt att förse dem med sådana löner, att de kunna hafva sin ta r fl i ga utkomst. LandsKontoristen torde dock böra erhålla högre lön än LandsKanslisten, emedan den förre måste hafva tagit akademisk examen och kan vinna befordran till LänsBokhållare, äfvensom till Häradsskrifvare eller Kronofogde, då deremot den sednare vanligen saknar akademisk bildning och endast behöfver vara en pålitlig och arbetsam renskrifvare, samt dessutom är i tillfälle att genom enskildte updrag bereda sig en icke obetydlig biförtjenst.
Det kommer sig väl deraf, att jag icke har fästat mig vid biomständigheter, utan jag har sökt för mig utreda de principer, som legat till grund derför, nemi. samvetsoch religionsfrihet. Här har varit taladt om conventikel-plakatet. Jag vill upläsa delar deraf för att visa att icke det är så i alla afseenden värderikt som man här påstått. Så här lyder plakatet: ”Föräldrar och husfäder måge och böra, efter den kristeliga pligten, deras barn, anhörige och tjenstefolk uti sina hus lära och undervisa samt lära och undervisa låta uti katechesen och deras kristendom, efterfråga och förhöra hvad de kunna om helgedagarna lärt af predikan, dagligen med dem hålla bön, läsa utur bildén eller några andra Gudelige och här i Wårt Rike vedertagne böcker, så ock ett troget inseende hafva på deras lefverne, och dem med eget exempel till Gudaktighet föregå; dock att de sig afhålla ifrån djupsinnige frågor och lärostrider, som dem cnfaldigom äro för höga och kunna gifva anledning till någon villfarelse.
Mom. litt. g) h) och 1) äro af samtelige Riks-Slånden bifallne; och som 8:ne Stånd, eller Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden gillat Utskottets framställningar i mom. litt. i) och k), lärer Ridderskapet och Adelns, i afseende å sistberörde momenter, fattade beslut icke böra till någon åtgärd från Utskottets sida föranleda. 27 §, att de a Handelsoch Närings-Discont-rörelsen uppkommande räntor icke få utlånas; är gillad af Ridderskapet och Adeln, Borgaresamt Bonde-Stånden; i följd hvaraf Preste-Ståndels från 3:ne
Län för böcker* uppköpande åt de Fattigare FolkClasserne. ia:o Friherre Anckarsvärd*, Carl Hinric, dea 15 dennes f. m, på bordet lagda Motion, PratTI t dr, d. 39 Dec, issi. 331 angående åtskillige upplysningars infordrande från Stats - Utskottet, rörande /. d. Allmänna Magazins-Inrättningens utredning m. m. i3:o Friherre Ancharsvärds, Carl Hinric, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Stats-Utskottet måtte vidtaga sådan åtgärd, som för framtiden undanrödjer all möjlighet till missförstånd, i anseende till Grundlagens bokstafliga mening i 42 §. Riksdags-Ordningen ; jemte Grefve Adelsvärds, Eric Reinhold, i anledning deraf denna dag afgifne yttrande. l4:o Friherre Ancharsvärds, Carl Hinric, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, angående utfärdande af en ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer. 15:0 Friherre Ancharsvärds, Carl Hinric, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Stats-Secreterare-Tjensterne måtte till Lönevilkoren ställas i bredd med StatsRåden. 16:0 Friherre Ancharsvärds, Carl Hinric, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, angående Revision af StatsVerkets Räkenskaper för sistlidet år; jemte Grefve dd*l - JPrtt, Vtdr. d. 19 Bie. lits,' svärds, Eric Reinhold , i anledning deraf denna dag afgifne yttrande. Siats* och Banco • Utskotten Herr Dalmans, Lars "Jokan, anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts dea 23 dennes till Stat»- och Banco-Utskotten remitterade Nådiga Proposition, angående y tterligare anslag af Allmänna Medel till Götha-Canal-Byggnads fullbordande.
Den 7 Juli. S. D. Efter uppläsande a£ Stats-Utskottets Memorial af den 4 Juli, med bifogad afskrift af Kongl. Majfts Nådiga Skrifvelse till StatsUtskottet under den 29 föregångne Juni, rörande de Barthelemiska medlen, fann Borgare-Ståndet sig intaget af den varmaste undersåtliga erkänsla för det i så manga afseenden för Biket nyttiga och fördelaktiga sätt, hyarpå dessa medel af Kongl. Majit i Nåder blifvit använda , och hvilken erkänsla Ståndet ansåg sig icke böta underlåta, att på detta sätt betyga, samt derom genom Pfotocolls-Utdrag Bespectiva Med-Stånden underrättelse meddela. Ut supra. Ex Protpcojlq Carl Magn. Robsahm. O S. D. A terremitterades med gjorda anmärknin gar, Bevillnings - Utskottets under den 1 Juli aflåtna samt sedan den 2 på bordet hvilanda Betänkande rörande den Allmänna Bevillningens utgörande till nästa BiKsdag. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn, Robsahm. S, D. \ id företagandet af Bevillnings-Utskottats .den a Juli , afgifna 'Betänkande öfver Allmänna Bevillningens utgörande till nä,sta. Biksdag, fann Borgare-Ståndet för godt att för sin del bifalla och antaga de grunder , hvarpå sam* ma Betänkande sig stöder, nemi.: Första, Uen 7 Juli, 717 Forsta Artikeln eller Personell afgift oell Andra Artikeln eller afgift för synbar egen* dom-, lön, inkomst och rörelse, samt' Tredje Artikeln, angående fyllnads-afgift till ersättning för Bränvins-consumtionen och LandtTulls-afgifterna; dock med det förbehåll, att Ståndet, i anseende till deta!lien och det reglementariska af ämnet, får göra sina anmärkningar och beslut gällande; och hvarom de Respe» ctiva M ed-Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra. * Ex Protocollo Carl Magn. Rosbahm.
Ständer bestämma för allmänna arbeten, med undantag af anslaget för Strömsholms canal och de bidrag, hvilka äro beräknade att utgå .€åsooa lån, har blifvit bifallen af Preste-Ståndet; men afslagen af Borgare och - Stats-Ut slottets Memorial, D/:o 490. 33 och Bonde-Stånden. Ridderskapet och Adeln åter har beslutat, det ifrågavarande moment borde erhålla följande lydelse; ’’att till Kongl. Maj:ts ”disposition, för bestridandet af sådane ersättningar, som, enligt hvad Utskottet här ofvan hemstält, må utgå för oförvåilade olyckshändelser eller Sådana hinder för företaget, som ej kunna förutses och beräknas, skall ”ställas en summa af 20,000 R.dr”. Då, på sätt nämndt är, det af Utskottet i förevarande moment tillstyrkte anslag, afser de ersättningar, som, i följd af Utskottets förslag i 5:te momentet, för oförutsedde kostnader skulle få beviljas, behagade Rikets Ständer finna, att, derest, vid den här förut i a8:de puncten föreslagne votering i fråga om nämnde moment, Borgareoch Bonde-Ståndens beslut varder godkändt, och således dylik ersättning uti intet fall bör ifrågakomma, det uti 1 1 momentet omförmälde anslag jemväl kommer att förfalla. —■ I motsatt händelse lärer det ock vara ostridigt, att några medel måste anvisas för de ersättningar eller ökade bidrag, sora då kunde ifrågakomma, och Utskottet har således funnit sig böra hemställa, huruvida icke Borgareoch Bonde-Stånden, hvilkas afslag af detta moment grundats på beslutet öfver 5:te momentet i Utskottets förslag, skulle, för det fall, att sdstberörde beslut, vid blifvande votering i Förstärkt Utskott, icke varder faststäldt, finna skäligt medgifva, att ett anslag för de i ii:e momentet omnämnde ändamål, beräknadt efter der föreslagne grunder, ställes till Kongl. Maj:ts disposition.
Ja, det är ett problem. Det bästa, man kan göra, är troligen att, där » man så hafva kan », ställa Adiantum i damfritt eller möjligast damfria rum (dit säkerligen alla både små och stora blommor gärna gjorde sällskap). En något skuggig plats torde bäst passa Adiantum. Se här, en liten Aucuba japonica! Men &gt;; liten blir väl stor ». Detta exemplar var skott sommaren 1893. Liksom Araliaskottet fordrade det enDå undertecknad i början af den nu ti 11- dast att få stå i ro under ett glas och få vatten ändagångna vintern sist meddelade sig med Iduns i rattan tid, ingenting vidare — och så » tog det läsarinnor, omnämndes bland andra blommor en sig ». Ancuban är särdeles lättskött, att döma slingerväxt, vid namn Thunbergia. Genom ett efter mitt exemplar. Och de gröna bladen med litet missförstånd kom det att se ut, som om densina gula fläckar äro bra prydliga, eller hur? 1 nablomma alltid vore späd till växten. Så vill en framlid bör denna växt bli hvad man kallar jag dock ej att man skall uppfatta saken, jag me » stilig ». nade endast att min Thunbergia var späd. — hon En annan växt, också den lättskött och värd sattes såsom skott först i juli månad förra året. att på det varmaste rekommenderas åt dem, som För den händelse att någon välvillig individ erinälska bladväxter, är denna buskartade Bogonia rar sig och ömmar för den lilla, vill jag nu ommed något » krypande » stammar — hvilka dock, tala alt Thunbergian verkligen — till min stora bundna vid stöd, kunna förmås att växa temglädje och blomsterboken till trots — öfvervintrat ligen rakt i höjden — vackra, långsmala, sneda under en glaskupa, något större än ett vanligt blad med små, hvita fläckar och hvita, något obedricksglas. Högst få gånger har kupan varit aftydliga blommor. När växten står i solen, blir lyftad och då endast för att jag skulle komma åt undersidan af bladen röd, och när ett nytt blad att taga bort vissnade blad. När jag ville känna kommer fram, är det att börja med rödt eller efter om jorden var torr, lutade jag bara kupan rödgult.
I afseende å detta belopp meddela Revisorerne, att Kongl. Majit år 1824 den 25 Februari aflåtit nådig befallning till Stats-Kontoret att i och för den resa lill England, som den vid Höganäs stenkolsverk anställde Direktören Stawford då komme att företaga, låta, emot qvitto af En af rikets herrar Grefve De la Gardie, förskottsvis utbetala en summa af 200 Pund Sterb, att återgäldas af det blifvande nya grufve-bolaget. Genom Kongl. Stats-Kontorets försorg hade den 17 påföljande Mars en vexel å berörde belopp anskaffats och kostnaden derför blifvit, efter då gällande kurs, 12 R.dr 10 sk., anordnad af extra utgiftsmedlen och utbetald med 2,441 R:dr 32 sk. Banko. Enär likväl den uti högstberörde Kongl. Bref förbehållna återbetalningen af dessa medel uteblef och direktionen för Stenkolsverket, af Stats-Kontoret anmodad att om förskottets liqviderande med del snaraste föranstalta, uti skrifvelse den 29 Oktober 1828, undandragit sig denna ersättningsskyldighet, hvilken förmenades icke åligga direktionen, anmälde Kongl. Stats-Kontoret den 13 Maj nästpåföljände år hos Kongl. Maj:t i underdånighet detta förhållande, och riieddelades i anledning deraf den 27 påföljande Juni till Stats-Kontorets efterrättelse den nådiga föreskrift, att, i händelse jemväl det gamla bolaget för bedrifvande af Höganäs Stenkolsverk skulle vägra att till Statsverket återbetala ifrågavarande förskott, som egentligen för nämnde bolags räkning blifvit i nåder beviljad t, ehuru under den på herr Grefve de la Gardies framställning i ämnet grundade förutsättning, att ersättningsskyldigheten skulle ingå ibland vilkoren för stenkolsverkets öfverlemnande till nya bolaget, Stats-Kontoret borde, genom sitt Advokatfiskalsembetes åtgärd söka i laglig väg förpligtiga vederbörande att lemna Siats-verket ersättning för merberörde utgift.
Genom denna förhöjning, som, utan kärrpenningar, motsvarade 25 sk. 9 rist för land och 1 R:dr 3 sk. 0 rist för stad, om spanmål, och 27 sk. !1 rist för land samt 1 Ridr 7 sk. 4 rist allt Banko, för stad, om hö tages till värdemätare, troddes att gästgifverierna kunde sättas i stånd att sjelfve underhålla skjutsen. Man umgicks derföre redan då med den plan, att inrätta lämpliga fraktvagnar och att kunna indraga hållskjutsen, såsom mest öfverklagad; men frågan derom fick dock hvila till 1766, då genom författning närmare bestämdes, i hvilka fall hållskjuts fick läggas till något gästgifveri. Detta borde endast ske i yttersta nödfall och, på det någon lindring dessutom skulle de skjutsskyldige beredas, inskränktes rättigheten att få anlita gästgifvareskjuts. Detta oaktadt har skjuts-besväret älven i sednare tid fortfarande varit föremål för håde befogade och allvarsamma klagomål; men någon annan hufvudsaklig lindring har likväl icke blifvit de skjuts-skyldige beredd, än att, utom det att legan vid en och annan tidsperiod, då den till följd af försämring i myntvärdet icke längre stod i skäligt förhållande till skjuts-besväret, blifvit förhöjd, åtgärder år 1844 vidtagits för entreprenaders tillvägabringande. Genom denna åtgärd har otvifvelaktigt en, icke ringa fördel vunnits. Vid några, om ock ganska få, gästgifverier, der skjutsen af entreprenör utgöres för den stadgade skjuts-legan, utan bidrag af de skjuts-skyldige, har denna reglering uppfyllt det ändamål, hvartill all sådan reglering, enligt Utskottets mening, bör syfta, nemligen alt från all börda befria de skjuts-skyldige.