Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med sorg i hjertat gåfvo vi nu vårt barns stoft åt det svarta ansigtet; vi lindade det i det fremmande barnets kläder ... dem ville han inte lemna ... och satte det fremmande barnet i vårt eget barns vagga, hvarpå mannen for af, i det han kastade silfvermyntet på bordet ... det besteg sig till tjugu riksdaler ... Nu först kom det svåra. Huru skulle vi förklara för de menniskor, som möjligen visste, att vårt barn var dödt, den omständighet, att det ännu lefde och det då att dess utseende var förändradt. Vi funderade på att gå och ange för domaren hela saken, huru vi blifvit tvungna till att göra, hvad vi gjort ... men, vi fruktade, att man inte skulle tro oss, att man kanske skulle beskylla oss att hafva stulit detta barn ... nog af, vi vågade icke ... det är icke heller så roligt att träda upp på ting och rättegångar. Vi beslöto således att rädda oss på annat sätt. Först ginge det an att säga, att barnet blott varit skendödt, och så sade vi äfven åt de få bekanta vi de första tiderna träffade. För det andra höllo vi en god tid bortåt dörren till vår stuga stängd ända till den tid då vi tyckte, att ett barn kunnat förändra sig så mycket som skillnaden emellan de båda barnen var. Deraf kom vårt torp uti stort vanrykte, men det kunde vi icke hjelpa; vi vunno emellertid vårt ändamål Se det är nu detta, som jag inte hittills vågat säga åt någon menniska, det som har ständigt oroat mitt samvete, ty fast man stundom lyckas döfva samvetet, så vaknar det ändå snart åter. Här stadnade gumman några ögonblick och aftorkade tårar, som åter bröto sig fram. Hon drog en djup suck och fortfor: – Jag kunde visserligen stadna här, ty allaredan är det yppadt, som pastorn förstår mig nog. Men en inre röst bjuder mig att tala ännu mer och derföre vill jag också tala Den lilla flickan, som jag kallade Johanna efter min egen dotter och Cæcilia efter dagen, då hon blef mitt fosterbarn, började jag småningom hålla alltmera af. Hon var för mig alls icke mera såsom ett främmande barn.
Anser godsägaren en sålunda förskämd vara icke kunna draga den i införselstariffen utsatta tull, må han äska laga besigtning å godset, hvilken då skall af magistratsperson, med biträde af två sakkunnige och ojäfvige män verkställas, i närvaro af vederbörande tullkammarföreståndare, som äger, att under tjenstemannaansvarighet, för bevakande af kronans rätt, besigtningsåtgärden kontrollera. Befmnes godset hafva under transporten undergått förskämning, skola besigtningsinännen ej allenast härom utfärda intyg, ulan jemväl, efter granskning af behöriga lasthandlingar, attestera värdet af enahanda vara i oskadädt skick. Derest fog tili anmärkning emot förrättningen icke förekommer, antecknar tullkammarföreståndaren sitt godkännande å besigtningsinstrumentet, som ej edsvurne besigtningsman äro pligtige att, der så äskas, med ed fästa. Tullkammaren låter sedermera, efter föregången kungörelse, på öppen auktion i behörig ordning försälja hvad förskämdt är, hvarvid, under iakttagande att godset såsom å nederlag befintligt eller oförtulladt försäljes, införseltullen för det, sorn enligt tariffen förtullas efter värde, beräknas efter faststäld tullprosent å auktionspriset, samt för annat gods emot tarifbestämmelsen minskas i samma mån som auktionspriset understiger det vid besigtningen för oskadad enahanda vara bestämda värde; kommande behållna auktionssumman att, sedan belöpande tull blifvit erlagd, godsägaren Bih. lill R. St. Försummar godsägare fullgörandet af bevisningen om varans förskämning utöfver fjorton dagar efter den preskriptionstid, hvarinom angifningsinlagan, jemlikt 30 § af gällande seglationsordning, bör vara till tullkammaren aflemnad, ansvare för tullafgifternas fulla erläggande, derest lian icke genom skriftlig anmälan bos tullkammaren, inom samma tid, afstår sin rätt tili den skadade varan, som då genom offentligt utrop för kronans räkning genom tullkammarens försorg försäljes.
Jag fäster visserligen icke någon uteslutande vigt dervid, alt ett förbättradt representationssätt varder just vid innevar. riksdag antaget; men deremot anser jag desto mer maktpåliggande, (hvaruti jag tror att hela Svenska folket instämmer), att det på de, i min tanka, enda sanna principer byggda förslag till en förbättring i representationssättet, som, i följd af en snart sagdt förvånande sakernas utveckling, en gång blifvit på representationens bord hvilande och för sig erhållit den nästan enhälliga meningen inom de tvenne RiksStm, hvilka den stora majoriteten af nationen valt till sina ombud, icke mätte helt och hållet dö bort och försvinna; och jag finner dertill icke något annat medel, än att R. St. för sin del nu antaga detsamma. Konungen har i dag, genom sin Regering, här öppet tillkännagifvit, det H. M. anser den väckta frågan om en representationsförändring nu mera icke kunna falla, och då vi, i följd af denna öppna förklaring, äro förvissade, att H. M:s Regering, lika lifligt som reformens vänner inom nationen, önskar en genomgripande representationsförändring, Den 28 Augusti. <J3 sä föreställer jag mig, att det skäligen icke kunde förvåna, än mindre oroa någon vän af reformen, om, efter den lifliga meningsstrid, som föregått i afseende ä det lin hvilande förslaget, Konungen, vid en noggrann pröfning af förslaget, och derest H. M. deruti funne sådana brister, som hindrade dess antagande, inför R. St. framlade och utvecklade dessa bristfälligheter och, i följd deraf, vägrade sitt omedelbara bifall till det vigliga grundlagsförslaget i alla dess detaljer; varande H. M:s Regering sedermera i tillfälle att ännu vid innevar. riksdag föreslå en contrapropos., deri de befintliga bristerne voro undanröjda, och hvilken kunde grundlagsenlig! hvila till antagande vid en snart inträffande urtima riksdag, för beslutet hvarom endast tvä RiksSt:s bifall erfordras. Min öfvertygelse är, att representationen endast på sådant sätt kan bespara Regeringen det stora obehaget, att i denna ömtåliga fråga taga initiativet.
Ux Urotocollo ) lck. slmcjvitt. Utdrag Den 10 September. 391 Utdrag af Protocollet, hället hos Högword. Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den io September 1810. S. D. ^fter uppläsande af Högloft. Ridder, skåpet och Adelns Protocolls.Utdrag af den 7' dennes, beftöt Preste. Ständet att deltaga uti Höalofl. Ridderskapet och Adelns remisi till Stats. Utftottet af Friherre Jacob C ed erströms Dictamen angäende antingen bestämmande af en särskilt Stat ät den af Riksens Ständer utko. rade Tbronföljaren Prins Johan Baptist Julii Son, eller ock förökande af Kron-Prinsens Stat i samma ändamäl. Ot -oprs. Ux Urotocollo ä- d/. ^Imgvill. Utdrag af Protocollet, hället hos Hög, word. Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den io September 18 io. S. D. 3)ewrllnings. Utskottets den Z dennes pä bordet lagda utlätande öfwer Handelsman, nen Kjel lan ders Memorial i frägan om Skydds-afgiftens och BrLnwins Bewillningens be. 392 Den 10 September. bestämmande för mindre hemmans delar inom Carlstads Län, föredrogs ä nyo och bifölls. L/t suPr». Lx ?rotoco!lo I. O. Almgvist. UppIZti ärn ir 5epr. rzr»- med Guds Näde Sweriges Göthes och Wendes Konung rc. re. rc. Arfwinge till Norrige, Hertig till Schlesswig Hollstein rc. rc. 8!9är synnerliga Dnnest och Nädiga benägen, het med Gud Allsmägtig, Troman, Herr Friherre, Landt-Marskalk, Commendeur af Wär Nordstjerne Orden. Sedan Wi funnit
Jag har alltför länge upptagit R. o. Ad:s tid , men frågornas vigt må blifva min ursägt. Då man talar om föremål, för hvars väl och förkofran man lifligt nitälskar, hänföres man lätt af sitt ämne. (Se vidfogade tabell.) Gr. Lewenhaupt, Mauritz: Som jag förmodar, att detta utlåt., i likhet med det föregrde, kommer alt punktvis afhandlas, anhåller jag att få uppskjuta att yttra mig, tilldess de punkter förekomma, öfver hvilka jag ämnar tala. Hr von Hohenhausen, Carl, uppläste följande: Jag bekänner helt oförstäldt, alt hvarken naturlig skarpsinnighet, eller förvärfvad skicklighet och kunskap i militäryrket, eller i denna väg ådagalagd förtjenst, af mig ägas till aen vidd och art, sora gifva anspråk på att här uppträda (Hörer lill 6 Iläft. pag. 3i8). Förhållandet emellan Cavallerioch Infanteri-styrkan uti åtskilliga Europeiska länder3 enligt gällande vanliga bestämmelser. Konungariket Baijern *) Obs. Af fredsstyrkan är af hela arme'en endast 20,000 man i tjenstgöring emellan exercis-tiderna, eller under io månader af året; häraf är: Cavallen 5,84o man. Infanteri 10,920 „ Konungariket Belgien **) D:o Båda Sicilierna ** D:o Danmark ***) Obs. I fredstid är endast uti ständig tjeust: Cavalleri . 2,240 man. Infanteri 7,434 „ Konungariket Frankrike **) D:o D:o Hannover **) Holland **) *) D:o Preussen Garde och linie . Landt värnets i:sta uppbåd Summa Landtvärnets atdra uppbåd Kejsaredöinet Ryssland **) Inberäknadt coloniserade reglten, reservbataljoner, garnisonsoch veteran-bataljoner samt irreguliera cossacker Konungariket Sachsen *
Härpå packar man ostmassan, sedan man förut saltat den samma, så hårdt som möjligt i träformar, hvilka äro försedda med lock. IM hvarje lock lägges en tyngd. Tre gånger om dagen vänder man hvarje ost och lägger den med andra sidan uppåt i formen. Ar osten tillräckligt pressad, så tager man honom ur formen, ingnider honom på alla sidor med salt och lägger den på ett bräde för att torka. Ju äldre denna ost blir, dess mera vinner den i smak. Alma. Köket, Enda rätta sättet att tillaga te. En person, som länge vistats i Kyssland, der tedrickningen ' är nästan allmännare än kallédrickningen hos oss (kaffe användes för öfrigt helt obetydligt), har meddelat Idun följande regler för teets tillagning: 1. Vattenkokaren och tekannan skola vara fullkomligt rena. Sedan tekannan uppvärmts med litet varmt vatten, som efteråt bortslagits, lägges teet i den samma, hvarvid en rågad tesked beräknas räcka till 7 å. Vattnet, som måste vara i fullkomligt kokande tillstånd, hälles nu på en gång öfver teet, som de.refter får stå och draga i 1 a 2 minuter (högst), då det är färdigt att serveras, i. En gång användt te far ej vidare brukas. Iakttagas dessa regler noggrant, erhåller man, om teet är godt, en synnerligen välsmakande och fin dryck, som vida öfverträffar kaffet oeh ej är så skadligt som detta. Snalbkaka. 1 qvarter gräddmjölk, 1 jumfru skiradt smör, 3 ägg, litet mandel (skalad och rifven), 2 matskedar socker samt 1 rågad dessertsked mjöl vispas väl tillsammans. Sist ivispas de till skum slagna hvitoroa. Formen bör smörjas väl. Gerda. Att, bevara ägg. De alldeles färska agnen läggas i små kärl, som kunna rymma ända till sex tjog. Öfver äggen gjutes en lösning af 25 gram borax i tre qvarter vatten. Lösningen bör stå öfver äggen och kärlen förvaras i en sval källare. Arven om skalen spricka sönder på några af äggen, under det de stå förvarade, kunna de godt användas, om blott icke den inre ägghinnan gått sönder. Gertrud. Abonnentsamlare antagas. Hvarjehanda. Se hit! Annonser.
I afs:de åter å 2:dra mom:t, hafva både komiterade och Utsk:t tillstyrkt, att vid bristande tillgång till dessa böters gäldande, skulle de aftjenas med arbete till kommunen, men förutom att man icke stadgat, efter hvilken grund detta arbete skall aftjenas, så torde det vara R. o. Ad:s ledamöter bekant, att vi förr haft åtskilliga författningar, deri det föreskrifvits att man skall aftjena böter genom arbete, men att man funnit så många svårigheter vid ett sådant stadgandes tillämpning, att man i sednare tider i stället föreslagit, att, vid bristande tillgång till böter, de skola förvandlas till enkelt fängelse. Jag hemställer derföre att R. o. Ad. ville besluta, det 2:dra mom:t må komma att lyda så: »vid bristande tillgång till dessa böters och vitens gäldande förvandlas de till enkelt fängelse.» Hr Hjärne: Jag anser mig böra här tillkännage att jag i Utslct var af samma tanke som Hr v. Koch i afs:de på 2:dra mom:t, eller att böternas förvanlande till arbete icke vore lämpligt och mötte stora svårigheter. Efter härmed slutad öfverläggning samt uppå framställd propos. bifölls §:n med de förändringar, att från l:sta mom:t uteslötos så väl ordet »genast» som meningen: »såvida icke den skyldige kan visa qvitto å redan erlagd betalning», samt att de i 2:dra mom:t förekommande orden »aftjenas de med arbete till kommunen» utbyttes emot orden »förvandlas de till enkelt fängelse». Komiterades förslag till öfvergående stadgande. Tillkännagafs vara antaget af MedSt:n och bifölls. H. Exc.
Ständers beslut Pevillnings-Utskott) is Memorial IV:o S/f. 25 komma att tjena till efterrättelse. p) Dessutom bär Yällofl. Borgare-Ståndet ansett det bora stadgas: ”att Tullförvaltare är skyldig, att till den sorn förtullar varor afgifva specificerad räkning ä Tullen för hvar och en vara.” Då något bärtill syftande förslag icke förrän nu varit i fråga, anser Utskottet sin pligt vara att bärom yttra sin åsigt. Ett sådant Stadgande skulle troligen egentligen afse controll å Tull-afgifternas ordentliga påförande i de större Städerna, hvarest flerfaldiga olika Varu-qvanliteter ofta på en gång och af samma person förtullas; men enär utskrifvandet af sådana specifiqua räkningar skulle förorsaka s& mycken tidsutdrägt, att denna åtgärd, om göromålen i öfrigt skulle behörigen skötas, ej kunde verkställas, utan en icke obetydlig tillökning i Tjenstemanna-personalen, samt nödig controll i förevarande afseende redan finnes, då alla varor, som förtull as, tillika med den deni asatta^TTull, införas i Journalen, hvilken, enligt Tiyckfribels-higen, är för en och hvar a6 Bevillnings-Ulskottets Memorial N.o 5/f tillgänglig, så att den, som åstunda!’, eger att antingen sjelf derutur göra eller emot lösen erhålla skriftliga Utdrag ; så anser Utskottet förevarande Stadgande vara umbärligt och sig icke böra tillstyrka öfrige Respective Riks-S,tåliden , alt biträda detta Vällofl. Borgare-Ståndets beslut. II. Ehuru Utskottet, vid anmälandet af de Respective Riks-Ståndens serskilda beslut om sjelfva Tull-afgifterna, har, för att vinna tid och på en gång behandla frågan i sin helhet, nu tillika ansett sig böra föreslå Voterings-propositioner i alla de frågor, der skiljaktigheter i afseende på Tull-bevillningens belopp förekommit, hyser Utskottet likväl den förmodan, och får till Rikets Högloft.
Då 60 §:n Reg.F:n uppnämner bevilIningsartiklar, så finnes der icke nämnd någon afgift, som heter sjöfartseller convojafgifl. Der finnes landttull, som icke är detsamma som tull - Den 19 M aj f. m. bevillning, ehuru den utgår efter samma grunder. Man ian på lika sätt nämna många andra afgifter, hvilka utgå efter samma grund sorn 1 art. i bevillningsförordn., utan att likväl vara bevillning. Ibland dessa vill jag nu endast för exemplets skull nämna städernas tolag och Riddarhusafgiften. Härtill kommer äfven den praktiska handläggningen j delta fall, hvilken gifver oss vid handen att denna afgift aldrig såsom bevillning varit af R. St. behandlad, emedan den i sådant fall icke kunnat alltsedan år 180g uppbäras; ty den har ej sedan dess af R. St. blifvit särskildt beviljad, Derför var det visserligen icke R. St. obekant, att en sådan afgift fanns; tv de ledamöter, som hade del uti R. St:s Const.Utsk., då grundlagarne tillskapades år 1809, äfvensom hvarje ledamot af RiksSt:n, voro icke så okunnige, att de icke visste, att en så betydlig afgift existerade. Tvertom afgick just vid samma riksdag en und. skrifvelse ifrån R. St. till K. M., hvarigenom beviljades ett creditiv till förmån för convojcassan, i händelse afgifterna icke skulle vara tillräckliga. Detta bevisar, att man då visste att denna afgift fanns och alt den således icke blifvit af glömska ute-' lemnad ibland de i 60 §:n Reg.F:n uppräknade bevillningar. Praktiken har sträckt sig så långt, att sjelfva StatsUtsk. vid denna riksdag erkänt denna afgift, ty i annan händelse hade Utsk. icke kunnat handlägga den motion, som vid innevar. riksdag blifvit väckt om afgiftens upphörande, hvilket äfven ytterligare bestyrkes af det förhållande, att RiksStm ansett sig böra remittera denna motion till StatsUtsk. och icke till Bevilln.Utskottet.
StProt. 1853—ISSi. 3 Sami. 4 Uäft. 10 74 Konstilutions-Utskottets Memoriol, 1V:o 6. protokollet innefattar yttrande endast i den fråga, som dit kunde och borde »('göras, nödvändigt måste utesluta möjligheten af den förutsättning, alt Konungens rådgifvare insågo behofvet af åtgärder för berörde ändamål; — då skulle jag, lika med Utskottets majoritet, finna del granskade protokollet gifva anledning till den anmärkning, som blifvit gjord; men sådant förhållande är nu icke för handen. Äfven i ett annat afseende skulle jag finna anledning till tvekan om anmärkningens befogenhet. Frågan är om ordnande af unionela förhållanden emellan två Konunga-riken; en grannlaga fråga af stor omfattning. Den hörer icke till dem, hvilkas genomförande får påräknas att lyckas när som helst och vara beroende endast af ihärdig vilja och verksamhet. Den skall förberedas och behandlas med en varsamhet, som förbjuder mig, att eller synbara yttre tecken söka bedöma måttet af vilja och verksamhet hos dem, på hvilka sakens utförande beror. Verklig kunskap om förhållandet eger jag icke, och kan icke eller af de granskade protokollen vinna densamma. Just derföre saknar jag laglig grund för en anmärkning af förevarande beskaffenhet.'’ Herr Friherre Lagerfelt har åberopat, att han ej närvarit vid behandlingen af 10:de, 15:de, 17:de och 18:de anmärknings-punkterna; och Herr Tersmedenj att han ej deltagit i Utskottets förhandlingar då andra, än nyssnämnde, anmärknings-punkler blifvit beslutna. Herr Billströnij har velat tillkännagifva, att han ej i Utskottet närvarit då beslut fattats i 13:de anmärknings-punklen; och Herr Falhem, att hail ej deltagit i behandlingen af 7:de punkten.
Deli Betänkandet vidfogäde uppgift öfver varor, hvilka pssserat Hjelmare Canal, upplyser alt inkomsten under de 3:ne sista åren, ehuru en betydlig Jernskeppning varit, föga öfverstigil 7,000 B:dr, af hvilken Summa aflöning för Sluss - 4:de Sami. 4 Band. 4o 626 Stats-Utskottets. Betänk anden. betjeningen, uppbördsman och Byggmästare, samt verkets årliga underhåll skall bestridas, innan någon behållning till utdelning för Actieegare kan gifvas, och Staten för sitt biträde erhålla någon ersättning.
Det visar sig nu burn i medelpunkten af Riket, der säd förr utgjorde förnämsta jordproduetion, potates-odling tagit öfverhand, endast för att med tillhjelp af densämma kunna frambringa mångdubbelt mera brännvin än förr; egentligen en efterapning från de sydligare provinserna, der säden är mindre gifvande. Månne likväl tillståndet i landet icke vore bättre, om hvarje provins finge odeladt behålla sin näringsgren, i stället att nu hvar och en vill uppäta förtjensten för den andra? I öfrigt måste jag tillkännagifva, att jag utom detta ej är någon vän af skråinrättningar. 5:o. All hädanefter uppfunnen ny brännvinsredskap bör, innan den begagnas, uppgifvas af dess ägare, besigtigas och efter pröfning beskattas, i mån af dess afverkningsförmåga, af den som dertill förordnas. 6:0. Alla stora pannor och ångapparater böra högt beskattas, emedan de just tyckas vara de, som, i anseende till vedbesparing ocb kortare afverkningstid, böra förtjena mest och bära snarast frukt. De mindre pannorna, såsom för ägaren medförande mera besvär och mindre vinst, tåla ingen hög beskattning. 7:0. Beskattningen pr kanna finnes lämpligast utsatt i Frih. Raabs förslag , likväl med den förändring, att för hvarje kanna, som afverkas med pannor öfver 3o kannor, bör 6 h 8 sk. pr kanna erläggas. 8:0. Afgiften för pannan torde lämpas efter Contraetsprosten Nibelii förslag, dock med den skilnad, att ingen panna må få vara öfver 60 kannor; att afgiften för 4o kannors panna ökas till 90 r:dr och för 60 till i5o r;dr; att 60 kannors panna ej må få nyttjas för mindre än 5o,ooo rtdrs egendomsvärde, samt slutligen att det minsta hemmansvärde, hvarföre får brännas, blir 600 r:dr. 9:0.
Den beqvämlighet och frihet, hvaraf desse slags afgifter fsom noga böra skiljas från afgifter på nödtorfts-artiklar) för Contribuenten åtföljas, synas till behofvens fyllande lemna dem ett skäligt afseende. På värderingssättets mer eller mindre fullkomlighet synes således äfven förslagets bero. Men innan jag går att detsamma framlägga, tror jag mig i förväg med några ord böra möta en invändning, som så ofta varit i fråga, att den äfven nu kunde äga rum. Man torde anmärka, att oaktadt ett fortsatt yrkande af billighetsgrunder, förbigår dock detta Beskattningssätt helt och hållet en viss dass af invånare, den som i Staten kännes under namn af Capitalister, det vill säga de personer inom densamma, sora utan att äga Jord, Bergverk, Lägenheter, Qvarnar, Tius, utan att idka ManufacturFabrikseller Handelsrörelse, 296 Den 3o Mars f. m. han blifvit medlem, skulle en gang hota honom med de samma faror, till hvilkas undvikande från enskilta personer, han underkastat sig SamfundsLagarnes band. Vid det stora Stats-arbetet, en beskattning, synes således billighet, det är jemn fördelning, böra vara hufvudgrunden, och skulle motsatsen, skulle en strängare medfart på, om jag så får säga, vissa punkter af den till beskattnings-föremål bestämda fonden, nånsin till antagande kunna föreslås, vore det endast i det olyckliga fall, då ett fortsatt krigstillstånd eller hotet af ett fiendtligt infall tvingade till mått och steg, hvilkas försvar endast hämtades från ögonblickets behof eller dröjsmålets fara. Blott sådane trångmål kunna rättvisa aflägsnandet från billighelsgrunder i beskattning; men månne slutligen desse, lämpade till verkeliga värdet af alla de i Staten under åtnjutande rätt varande förmåner, ej äfven skulle blifva de indrägtigaste källor för Skattkammaren och föranleda till det understundom gjorda medgifvande, att klokhet och rättvisa ej sällan äro följeslagare?
4:o ett fårhus af d:o „ 13,478: 96. hvilken förut af Styrelsen ansetts erforderlig; att Kommittéen, vid granskning af de emottagna ritningarne till boningshusen, funnit desamma i vissa delar tarfva rättelse, men att, sedan Styrelsen, med ledning af Kommittéens anmärkningar, låtit uppgöra och till Kommittéen öfverlemnat ny ritning till den större stenhusbyggnaden samt verkställt åtskilliga förändringar i ritningen till den för lärlingarne afsedda byggnaden af trä, Kommittéen emot de sålunda förändrade ritningarne icke hade något att erinra; att, ehuru äfven, i afseende å ritningarne till stalloch fårhus-byggnaderna förekommit några små anmärkningar, Kommittéen likväl, med hänsigt dertill att de förändringar, som i följd deraf kunde vara behöfliga, icke vore af den natur, att de erfordrade uppgörandet af nya ritningar eller medförde rubbning i kostnads-beloppet, samt Institutets Styrelse förklarat sig beredd att låta nämnde anmärkningar tjena till ledning vid byggnadernas utförande, ansett sig icke behöfva närmare redogöra för beskaffenheten af ifrågavarande anmärkningar; samt 0‘ : . r• a ’ ‘ att Kommittéen, vid granskning af kostnads-försiagen, funnit dels, att åtskilliga materialoch arbetspris äfvensom att kostnaden för inköp af möbler, blifvit nog högt upptagna, dels ock att besparingar 1 vissa andra uppgifna afseenden borde vid arbetets eller ett belopp, som med understege den summa af tillsammans R:dr R:mt 159,731: 47. * „ 10,268: 53. 77 )) iu,äuo: UO. R:dr R-.mt 170,000: —, Stats-Ulskottels Utlåtande N:o i90. 5 utförande kunna tillvägabringas, genom hvilket allt hela kostnadssumman, i förslagen hvarförutan, derest det af Landtbruks-akademien, uti underdånig skrifvelse den 10 September sistlidet år, förordade anslag till inrättande af en agrikulturkemisk försöksanstalt vid Institutet, hvarom jemväl sedermera motion hos Rikets Ständer vore väckt, skulle blifva beviljadt, komme af den för laboratoriernas inredning och förseende med apparater beräknade summa, 6.000 R:dr, endast 3.000