Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den kontroll å fångvården, som enligt instruktionen åligger Justitie-ombudsmannen, synes hafva blifvit med sorgfällighet utöfvad, och särskildt torde Utskottet böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å den synnerliga omsorg Justitie-ombudsmannen, lika med sina föregångare i embetet, egnat åt kompletterandet och bevarandet af domstolarnes arkiv; i afseende hvarpå särskilda åtgärder också blifvit af Justitie-ombudsmannen i hans berättelse till innevarande riksdag föreslagna, hvadan Utskottet framdeles torde återkomma till detta ämne. Justitie-ombudsmannens embetsverksamhet är emellertid enligt grundlagarne icke inskränkt allenast till ett öfvervakande af de bestående lagarnes tillämpning; utan enligt 100 § af Regeringsformen åligger det honom äfven att anmärka lagarnes och författningarnes brister och uppgifva förslag till deras förbättring. Justitie-ombudsmannen har äfven till Rikets Ständers bedömande framställt åtskilliga sådana förslag, öfver hvilka Utskottet, såvidt desamma grundlagsenligen utgöra föremål för Utskottets behandling, kommer att framdeles särskildt yttra sig i sammanhang med pröfningen af de nådiga Propositioner eller enskilda motioner, som kunna angå samma ämnen. Dessa Justitie-ombudsmannens förslag äro af O < O jemförelsevis mindre vigt och ingripa föga i lagstiftningen i dess helhet; men efter den lifliga verksamhet inom lagstiftningens område, som utmärkt de sednare riksdagarne, torde det också vara mindre nödvändigt än under vanliga förhållanden att Justitie-ombudsmannen nu begagnar sitt initiativ i lagstiftningsväg. Sedan riket, under en jemförelsevis kort tidrymd, erhållit ny förmynderskaps-förordning, ny konkurslag, ny strafflag och ny sjölag, så torde både allmänheten och domstolarne vara i behof af något rådrum för att vänja sig vid de nya lagarnes tillämpning, innan ytterligare lagstiftningsarbeten al större omfattning företagas. Under en sådan period synes Justitie-ombudsmannens verksamhet i afseende på lagstiftningen lämpligen böra inskränka sig till ett noggrannt aktgifvande på domstolarnes uppfattning af de nya lagarnes bestämmelser, och vidtagande af sådana åtgärder, som, medelst förklaring af lagens grund och mening, kunna förekomma missförstånd och en fortfarande origtig tillämpning.
Munthe. 28 Bilagor till Constitutions~Utskottets Memorial, N.-o i3. förändring i den sökanden 1837 ålagda räntebetalningsskyldighet vid öfverskridande af de bestämda betalningsterminer, å ifrågavarande skuld skulle få afbetalas den 3i Mars, den 3o Juni, den 3o Sept. ocb 3i Dec. i83q, hvardera gången 10,000 R:dr, den 3i Mars 1840, 10,000 R:dr, ocb den 3o Juni 1840 bela återstående capitalskulden, med upplupna räntor, dock under uttryckligt vilkor, att säkerhet ställdes. Kongl. Regeringen biföll sökandens egen begäran, att, jemte ränta från de förut bestämda betalningsterminerna, få betala den 1 Mars och den i5 Aug. 1839, hvardera gången 6000 R:dr, d. 1 No v. i83c), den 1 Mars, i5 Aug. ocb 1 Oct. 1840, hvardera gången 10,000 R:dr och inom den 3i Dec. 1840, 8000 R:dr. o>) Konungens Rådgifvare^?) tillstyrkte den 14 Sept. i83c) afslag å en Kronofogdes i Norrbottens Län, den 5 Sept. samma år, af Konungens Befallningshafvande derstädes insända ansökning om anstånd till dåvarande års slut med redovisning af de, genom bemälde Landshöfdings Utslag d. 13 förutgångne Aug., sökanden till betalning ådömda 6,379 R:dr 11 sk. 6 r. Banco, utgörande, enligt bans uppbördsoch restantie-berättelse för år 1837, då redan på panters försäljning beroende krono-rester: ett afslag, som, ehuru på lag grundadt, likväl, då Landshöfdingen vitsordat svårigheten för ortens invånare, att, innan de hunnit realisera årets gröda och måhända något under hösten bespara sina arbets förtjenster, inlösa de i mät tagna panterna, och då Stats-Contoiret till Kongl.
Såsom bevis derpå må åberopas förhållandet med Nordmaling, sorn ännu har och allt framgent kommer att hafva många gemensamma intressen med Ångermanland, till exempel skjuts, båtsmanshåll, m. m. Huru Ångermanland och Medelpad i förra tider varit i jurisdiktioner indelade, äfvensom huru ny indelning i detta afseende år 1847 föreslagits, är i min förra underdåniga berättelse *) anlördt. Länet har nu 3 domsagor, nemligen Medelpads med 7, Södra Ångermanlands med 6 och Norra Ångermanlands med 4, eller tillsammans 17 tingslag; och för' Ångermanland är särskild brottmålsdomare anställd. Länsfängele finnes i Hernösand och särskildt kronohäkte i Sundsvall, men synnerligen detta sednare är af så bristfällig beskaffenhet, att det är, snart sagdt, omöjligt att undvika rymningar derifrån. Vid särskilda tillfällen hafva framställningar skett om behofvet af åtminstone ett cellfängelse för Länet, och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande saknar icke hopp att detta behof snart kommer att afhjelpas. I kyrkligt hänseende tillhör Länet Hernösands stift, samt är fördeladt i sex prosterier, innehållande 34 pastorater, deraf 14 regala, 20 konsistorieila och 5 prebenden. Flera frågor hafva under qvinqvenniet förevarit om dels annexförsamlingars skiljande från moderförsamlingen, dels om komministraturs-flyttning, och dels om en *) Sid. 76. 53 sockens delande i tvä församlingar; men de flesta af dessa frågor äro ännu oafgjorda. Vanliga gången, när kyrkobyggnad är i fråga, är med få undantag den, att församlingen, innan den kommer sig före med byggnadsföretaget, skall tvista ett tiotal af år, eller mera, om platsen, ofta, såsom de sjelfve medgifva, endast för att vinna tid, men lika ofta dertill uppmanade af någon ensidig och tvistlysten hemmansägare, som förstått alt skaffa sig gehör inom socknen. Sedan platsfrågan är af Kongl. Maj:t afgjord — sällan stanna de tvistlystne innan alla instantierna äro genomgångna, — företaga de sig bygget och utföra det både kraftigt och väl.
Utskottet har tagit i öfvervägande de skäl, som emot dess Betänkande JV2 118, vid återremisserne inom Höglofliga Ridderskapet och Ädeln, Vällofliga Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit anförde; men finner, att antagandet för så väl mynt, som mätt, mål och vigt, af nya enheter, hvilka ej utgöra enkla delar eller rnullipler af de gamla kända enheterna och följaktligen ej kunna vid hvarje återkommande fall såsom mätare stå klara och bestämda för nationens begrepp, skulle Allm. Besv. och Ekon.-Ulskollets Utlåtande, JYs 131 3 medföra så många olägenheter, att Utskottet, hvad Herr Bergers och riksdags fullmaktigen David Anderssons motioner beträffar, anser sig böra vidblifva sitt förut afgifna afstyrkande yttrande; Och som emot Utskottets yttrande i afseende på Herr Ila/lings motion något, vid återremisserne icke blifvit anfördt, finner Utskottet samma motion icke kunna till vidare åtgärd af Utskottet föranleda. Hvad åter angår Utskottets i ofvannämnde Betänkande N:o 118 gjorde hemställan, att Rikets Ständer skulle i underdånighet anhålla, ali Kongl. Majit täcktes genom nådig Förordning anbefalla bruket af samma slags tunnemått och vigt-enhet öfver hela riket; så enär många fullgiltiga skäl för införandet af ett decimalsystem, så väl i mynt, som i mått, mål och vigt, med för nationen kända enheter till grundenheter och mätare, blifvit framställde, finner Utskottet sig böra frångå be rörde hemställan och vördsamligcn föreslå Rikets Ständer, att till Kongl. Majit aflåta en underdånig skrifvelse, uttryckande, att Rikets Ständer, öfvertvgade om nyttan att i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt, införa ett enklare sy stem, grundadt på decimal-indelningens konseqventa och vetenskapliga tillämpning, dels anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta utarbeta och vid nästa riksdag i nåder förelägga Rikets
Oafkortad inkomst Afgå Afkortningar Omkostnader 1i8,g5i 588,73o 51 6 11 1,962,691 507,661 20 57 2 Oafkortad inkomst Afgå fast aflöning Omkostnader 35,704 186,091 2 “9 1,037,769 221,796 115 I Återstå 1 1 1,559,956 35 1,455,029 5o 5 Återstå — s15,973 114 4 I Summa behållning för 4 år *) 5,759,912 26 11 Summa behållning för 4 år Således mindre behållning för Norrige ån Sverige under samma tid, blott 5,292,780 467,151 27 47 4 f7?( z. 1 Summa S5?759a912 26 lil .*) Intägterna uti Hamburger Banco och Silfver äro, enligt de uppgjorda Stats-calculerna, förvandlade, för, 1817, efter Medel-Cours af 109 sk. 1818, nö 1819, 111 _ 1820, 101 — *) 1 brist på någon sådan Cours-bestämning i Norrige, som i Sverige, äro Norrska Specierne förvandlade, efter det allmännaste förhållandet mellan Svenska och Norrska sedlar under jemlörelse-tiden, till en Medel-Cours af 72 Norrska Specie skilling för 1 Riksdaler Svenskt Banco. Den i5 Februarii, 439 146,024 R:dr 1 sk. 6 rist., men som i Norrige måste vara obetydliga, till följe al der varande handelsfrihet och lindrigare Tullafgifter. Orsakerna till detta missförhållande mellan de bägge Rikenas tull-intrader, ligga utan tvifvel förnämligast i tvångs-systemet.
Hr Huss: Af Utsk:ts afdelning ventilerades visser ligen huruvida ej pensionen för Professor Boheman skulle nedsättas efter de af Gr. Mörner omnämnda grunder, eller enligt samma beräkning som för Statens civile embetsman; men i anseende till oftanämnda högst dyrbara gåfva, som Professor Boheman förärat till Riksmuseum, ansågs, så uti afdelningen som sedermera uti Utsk:ts plenum, att ett undantag borde ega rum, och får jag i öfverensstämmelse härmed anhålla, att pensionsbeloppet måtte i enlighet med K. M:ts förslag beviljas. Gr. Mö mer: Det är icke min mening att på något sätt vilja underskatta Prof. Bohemans förtjenster, som jag fullt erkänner; men jag tror att man vid beviljande af statspensioner icke bör låta leda sig af annat, än bestämda grundsatser, så vida man vill undvika att komma på afvägar. Den jemförelse, Frih. Klinckowström gjort med professorerna vid universiteterna, haltar, som mycket annat här i verlden. Det finnes nemligen vid hvartdera universitetet ett visst antal emeriti-löner, och professorerna få derföre vänta till dess en sådan blir ledig, om de äfven förut uppnått pensionsåldern samt i öfrigt äro kompetenta; deremot finnes alltid rum å Rikets indragningsstat, och den som är berättigad att derifrån erhålla pension, behöfver icke afvakta att genom annan pensionärs afgång ledighet skall beredas. De bestämmelser, som i allmänhet äro gällande för rätt till pension ifrån denna stat, synas mig således snarare uti nu förev:de fall böra tjena till norm. Frih. Klinckowström: Gr. Mörners sista förklaring om emeriti-lönerna visar bäst att min jemförelse icke haltar. Dessutom hemställer jag till Gr. Mörner, om han 176 Den.9 Maj f. m. icke skulle vilja inregistrera tacksamhet och erkänsla bland sina s. k. grunder. Hr Fåhraeus: Lika med Frih. Klinckowström och Hr Huss tillstyrker jag bifall till Stats-Utsk:ts förslag i förev:de punkt. Gr.
„ Kongl. Öfver-Intendents-Embetet. „ „ Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-Inrättningar i Riket, samt „ „ Dito öfver Ekplanieringarne. hvaremot Kongl. Direktionens öfver Invalid-Inrättningen Berättelse ankom först den 3 Oktober och Stuteri-Öjver-Styrelsens Dito den 13 i summa månad. Revisorerne, hvilka granskat icke allenast de för revisions-åren afslutade Riks-Hufvudböeker, de der utvisa förhållandet emellan af Rikets Ständer uppgjorda Statsregleringar och det verkliga resultatet med inkomster och utgifter, än ock nedannämde Verks och Inrättningars räkenskaper, upptaga det befunna förhållandet, särskilt för hvarje Verk. Kongl. Stats-Kontoret. FörvalLnings-åtgärderna derstädes grunda sig på Kongl. Muj:bs dit aflåtna Nådiga Bref och de fastställda Riks-Stalerna, samt redovisas speciel! genom Embetsverkets Protokoller, Registratur, Specialstater, Memoriaiböcker och Kongl. Räntekammarens Ilufvudböcker med verifikationer, hvilka Hufvudböeker blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade, för år 1838 med och för år i83c) utan anmärkningar; och hafva nyssberörde handlingar, jemte hvad ytterligare under Revisionens fortgång, till upplysnings vinnande för Revisorerne, kunnat erfordras, blifvit af Kongl. Stats-Kontoret meddelade. I likhet med hvad tillförne ägt rum, hafva öfver Stats-Verkets tillstånd på det hela upprättats de vid denna Berättelse såsom bilagor, under N:is i & 2, fogade Sammandrag öfver Riks-Hufvudböckernas Kapitalräkningar för åren i83S och i83c); hvarförutan Revisorerne få meddela följande, af Kamereraren vid Stats-Pievisionen upprättade, summariska framställning af Stats-Verkets tillstånd: Ar !§§£§• 15 ellet. Tillgångar och Fordringar vid årets början , sedan skulderna afdragits, 4>466,464: *3. 3. Inkomster:
C.) har föreslagit hammarskattens nedsättning till hälften, hvilket förslag vunnit Rikets Höglofl. Ständers stadfästelse, yttrar, att frågan om minimi-beloppet för uppskattning af behållna vinsten vid stångjerns-tillverkningen skall särskildt blifva föremål för behandling af Sammansatt Statsoch Bevillnings-Utskott, hvilket yttrande äfvenledes af Rikets Ständer har blifvit godkändt. 1 Bevillnings-Utskottets Betänkande J\z 5 förbehålles, med afseende på den då ännu ej afgjorda frågan om hammarskatten, ål Rikets Ständer öppet att i föreskrifterna angående bruks och bergverks-värdering vidtaga de förändringar, lill hvilka Ständernas blifvande beslut i afseende pä hammarskatten må kunna föranleda. Efter det, som sålunda uti ärendet har förekommit, hade man bordt kunna vänta, att Bevillningsutskottet skulle vidtaga någon åtgärd till återställande åtminstone i en ringa män af jemnvigt vid statsbördornas utgörande ifrån stångjerns-bruken, sedan genom hammarskattens så betydliga nedsättande en stark rubbning deraf kommit att ega rum. Man hade, enär någon åtgärd ifrån Stats-Utskottets sida icke ännu har försports för det omförmälda sammanträdet med Bevillnings-Utskottet, haft skäl att emotse en sådan, Bih. till B. St. Men till något steg uti denna rigtning har inom Bevillnings-Utskottet, vid erinran derom, icke röjts benägenhet, emedan, såsom det har blifvit invändt, det tillkommer samma Utskott att ensamt handlägga ärendet, ehuru man snarare kunde förutsätta orsaken vara någon fruktan att Stats-Utskottet mera noggrannt, än som på annat håll eger rum, skulle söka taga vara på statens inkomster. Vid frågans nuvarande ståndpunkt synes det hafva bordt vara Bevillmngs-Utskottets oförtydliga skyldighet att åtminstone lemna något slags utlåtande, såsom ett uppslag för den pröfning, som har blifvit Ständerna förbehållen. Enär sådant uti förevarande Betänkande icke har skett, så har, efter reservantens förmenande, Utskottet icke heller fullgjort sitt uppdrag.
Uki Protocolls-Uldrag af den isrde bettnes, tillstyrkt Kongl. Majrts Nödiga Proposition af ben 7;de innrwarande, angöende di-posttio neir - Den 2 Dctobek. , 1139 nm af ben till Riksens Ständers Banques säkerhet fbrskrifne hälft af Tullinkomsterne för löpande äret, med hemställan, att af de i Banquen deponerade Patri, etiska Län och gäfivor, Banquen för de wid ärets fluk i Capital och Ränta sbrfallne 98,459 R:dr s p. 4 r. Specie mä blifwa godtgjord, samt wilkor att efter nästa ärs ingäng liquiden med Banquen, enligt förut gjord öfwerenskommelse qvartaliter mätte för sig gä, bestöt Ständet att med gillande af detta, bägge Utskottens gemensamma, Förslag, Kongl. Majtts Högstberörde Nädiga Proposition i underdänighet bifalla; Hvilket genom Protocolls-Utdrag ffulle de Respeetive MedStänden samt bemälte Utffott wdrdsamt och wänligm rommunillras. supra. Lxkrotocollo V. Almguist. Utdrag af Protocollet, hället hoS Hkgwdrdiga Prästc - Ständet den 22:dra September 1809. S. O. Efter bfwerwägande af hwad Riksens Högloft. Ständers Banco-Utffotts ProtocollS-Utdrag af den 4 innewarande September innehäller, angäende behörigheten af en hos Banco - Utskottet den 14 nästledne Augusti framstäld proposition, har Präste-Stänbet, som wäl önskat, att icke wid sakers handterande i Utskotten , genom i fbrwäg till klena gjorde motioner, och derä erhällne remisser, nägot Utskotts widtagne Beslut, mä kunna upprifwas, utan att de scrskildte ul» llätanben mä fä ätfölja Utskottens Betänkande till klena; - 1140
56 § kunna leda ända derhän, att man må äga all göra anmäkn:r innefattande afslag, fastän ordet afslag icke blifvit nämndt, utan orden onyttigt och onödigt blifvit begagnade i stället för anmärkningar öfver förslaget, och hvilka icke kunnat kallas för anmärkningar öfver förslaget, utan rakt af förkastelse, hvarföre också en värd ledamot, Hr Cederschjöld, i förrgårs plenum verkligen var beskedlig nog att säga, att med ordet oantagligt kunde han ej mena annat än afslag, — men säger jag, för den händelse jag ofvan antydt, anhåller jag att fä yttra mig något i sjelfva saken, mera i anledn. af hvad Hr Lagerhjelm behagat yttra, än i afseende på sjelfva förslaget, hvilket, såsom varande grundlagsvidrigt, icke behöfver af mig upptagas, emedan de dogmer, som den värde ledamoten framställt äro af beskaffenhet, ali icke kunna lemnäs helt och hållet obesvarade. Ben värde talaren yttrade nemi., alt han lemnade företräde ät Hr Åkermans förslag, framför Utsk:s, derföre ali i det förstnämnda yrkas tvåkammarsystem, genom hvilket de begge hamrarne voro oafhängige af hvarandra, under påstående, att Utsk:s innehölle ett enkaramarsyslem, dä samma elementer skulle finnas i de begge hamrarne. Den första frågan måste här till pröfning upptagas i afseende på dessa fraser. Jäg källar det ett eneller tvåkammarsystem, allt som representationen är sammanförd på ett rum eller för del a dt pä tvenne. Bet är icke genom rummens antal menar Hr Lagerhjelm, som tvåkammarsystemet bildas, då elemenlerne utgå ifrån ett och samma valcollegium. Likväl torde det blifva svårare än man förmodar, att utreda huru ett tvåkammarsystem med alldeles oafhängiga egenheter skall kunna, bildas, då man tager och nödgas taga elemenlerne till hegge hamrarne ur samma folk, af hvilket den ene ingår i den ena kammaren, den andre i den andra, enär utgångspunkten är en och densamma.
På grund af hvad ofvan i underdånighet är anfördt och upplyst, samt under förutsättning, att de till gästgifveri-, hålloch reservsamt postskjuts indelade hemman komma att fram dessa skjutsning sbestyrs utgörande in natura befrias, anser Komitén annan åtgärd i afseende å kungsoch kronoskjutsnings-besväret ej böra vidtagas, än att samtlige skjutsningsskyldige hemman i Riket förklaras böra i utgörandet af kungsoch kronoskjutsning deltaga. Slutligen har Komitén trott sig böra fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derpå, att, så framt Komiténs förslag, angående väntningspenningars erläggande af resande, komme att bifallas, det i Kongl. Förordningen den 6 Maj 1830 förekommande stadgande, om dylik ersättnings utgående till krouoskj utsände, torde till undvikande af missförstånd, böra förtydligas genom förklaring, att de till varors och persedlars fortskaffning uppbådade kronoskjutsskyldige skola vara berättigade att, efter fyra ') 1 Norrbottens litti har kungseller kronoskjuts under ifrågavarande år ej utgått. timmars väntning utan betalning, för derpå följande ätta timmar, under hvilka de ytterligare skola vänta, undfå betalning med 25 öre riksmynt i timman för hvarje häst.
Hohenhausen i yrkandet, att afgiften måtte i de län, der det erfordras, fä höjas med en sk. öfver det antagna maximum af 5 skir, och begär i sådant afseende återremiss. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.l Jag är till största delen förekommen af den siste talaren. Betänk, är annars väl uppstäldt och har af mig vunnit så mycket mera bifall, som jag funnit det leda till det ändamål, att folket sjelf skall sköta sina angelägenheter. Jag linner här begagnad en municipalstyrelse, som, om den en gång börjar, snart kunde sträckas längre; men jag tror, att det ej går an, första riksdagen efter det man nedsatt mantalsafgiften, fastställa curhusafgiften till ett maximum af 5 skir, då man bestämdt känner, att sistberörde afgift i några län varit otillräcklig. Jag skulle tro, att man åtminstone till nästa riksdag borde föreslå, att den finge i högsta nödfall höjas i sk. i sådana län, och endast för sådana ändamål, till hvilka maximibeloppet ej varit tillräckligt. Jag instämmer altså i begäran om återremiss. Bevilln.Utskls betänk. Nio 8 återremitterades. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -J. till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. ) 7 ft. 7 Den 12 Maj e. t». Måndagen den 12 Maj 1834- Plenum kl. 6. e m. H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn., öppnade plenum i anleda. af följande bref från H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, till Ridd.Secret.: Som Ridd.Utsk:s memorial rör:de ridd.-ärendernas förvaltning sedan sista riksdag i eftermiddag åter kominer att lios R. o. Ad. föredragas, och jag uti denna fråga ansett mig jäfvig att föra ordet inom Ståndet, får jag anmoda Ridd.Secret. att derom underrätta den äldste närvar.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Rov.. i83. Preste-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 ■ Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förbud emot utmätnings verkställande af annan Länsman, än den, som är anställd i det district, hvarest utmätningen sker. (XagUtsk. N:ris 46 och i430 S. A. K. Med afseende å den, vid innevarande Riksmöte, förda klagan deröfver, att andre än närmast boende Länsmän ofta skola utan skäl beordras att verkställa utmätnings-förrättningar, hvarigenom gäldenärer betungas med onödiga, af sådan orsak härrörande kostnader; hafva Rikets Ständer, till förekommande deraf, skolat hos E. K. M. i underdånighet föreslå det stadgande, att, derest Kronofogde låter förrätta utmätning genom annan Länsman, än den, som år anställd i districtet, der utmätningen sker, gäldenären likväl icke bör vidkännas högre kostnader, än som skulle uppkomma, om utmätningen verkställdes af Länsmannen i districtet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 November i834- N:o 200. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Nov. 1834. Prtste-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 • Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse, angående vilkorliga utmätningsresolutioner (Lag-Ulsk. N;ris 47 och 142.) S. A. K. Under förmälan, det E. K. M:s Befallningshafvande plägade, utan Dih. till R. ät. Prot. l834- 10 Sami. t Afd. 362 Expeditions-Ulskottets Förslag Ull und. Skrifvelse
Den till Riksgälds-kontoret influtna Allmänna bevillning har under år 1862 uppgått till R:dr 2,472,590: 04. eller, då de från Riksgälds-kontoret utbetalda taxeringskostnader afdragas, till R:dr 2,449,058: 21. » år 1863 n till » 2,601,051: 32. eller efter enahanda afdrag till n 2,565,138: 13. „ år 1864 » till » 2,632,594: 17. eller efter dito till * 2,623,440: 18. r förra hälften af innevarande år till .. » 2,621,946: 33. eller efter dito till » 2,612,228:27. Den för de särskilda åren, enligt generalsammandraget, taxerade och debiterade bevillninqens belopp har varit för år 1862 R:dr 2,683,065: 75. för år 1863 » 2,688,738: 73. för år 1864 ” 2,780,558: 42. Riksgälds-kontorets inkomster genom stämpelafgiften för spelkort utgjorde under år 1862 R:dr 82,941: 52. eller, efter afdrag af kortkonvolutkostnaderna samt barnhusens och andra fromma stiftelsers andelar utaf denna afgift R:dr 40,838: 9. „ år 1863 » 71,866: 24. eller efter samma afdrag » 30,133: 64. „ år 1864 n 74,555: 86. eller efter dito » 11,271: 51. Sammanlagda beloppet af de bidrag, som utaf kortstämpelmedlen under dessa tre år utbetalts till Stockholms allmänna barnhus och Frimurare-barnhuset samt Serafimerlasarettet och barnhusen eller fattigvårdsinrättningarne i öfriga städer, der spelkort tillverkats, har utgjort R:dr 125,684: 52.