Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag afgifver mitt yttrande i detta för samtid och efterverld så märkvärdiga ämne, gör jag mig sjelf den fråga, om jag är i Sverige, hvarest skall finnas en Constitution, som tryggar folket vid frihet till lif och egendom; och en Regering, som skall 48 H. 10* D c n 3 N o v e in b e r e. m. vaka öfver, att denna Constitution biifver uppfylld, och som svurit alt efterlefva densamma. Är det uti detta Sverige, der man säges framskrida på bildningens, upplysningens och frihetens bana, man skall få propositioner, som förnedra menskligheten, som kränka de heligaste natur-rättigheter, och som sätta medborgare utom Lagen. Uti hela den civiliserade verlden är en sådan Lag ännu okänd. Men i det upplysta Sverige, sorn är stolt öfver att hafva milda och goda l^agar, der skall ett system införas, hvilket gör det grufligaste våld på naturoch menniskosätt. Förliden Riksdag, eller för feni år tillbaka, blef en sådan proposition lill Rikets Ständer gjord, men af Lagutskottet afstyrkt, samt af Rikets då församlade Ständer afslagen. Då bade således LagUtskottets Ledamöter en bibehållen känsla förvarad från sina förfäders rena, okonstlade aktning för naturoch folkrätt; de ville icke låta åt godtycket uppoffra ett menniskolif utan dom och ransakning. Men nu, då man inbillat sig vandra på en framskridande upplysnings bana, nu vill man införa Lagar, sorn våra förfäder skulle ryst vid att höra omtalas, ännu mer att höra vara på vägen alt stiftas. Detta är inledningen till mitt ogillande af den styggelse, som LagUtskottets vär/ de Ledamöters pluralitet kunnat för Rikets Ständer till antagande framlägga uti sitt Betänkande N:o ii3 i anledning af Kongl. Den 3 November e. m. Maj:ts Nådiga Proposition, angående rättighet fö/' Patroulle, Post, Paktkarl eller Fångförare, att, genom bruk af skjutgevär, söka förekomma fånges flykt.
So JuriZ falskt hopp om möjligheten af en sadan ytterli* gare lindring i utskylderna. Mången kunde e« medlertid deraf missledas, och det så mycket snarare, sorn Herr Commerce-Rådets erkända kunskap i arnnet, så väl hos mig som andra, bo* ingifva aktning för hans öfvertygelse. Jag önskar således och anhåller att Herr Commerce-Radet ju förr dess heldre hos Inkomstoch Urgifts-Afdelningarne af Stats-Utskottet ville göra sig så vida underrättad om ställningen, att dessa fåfänga förmodanden icke mätte uppehålla våra arbeten, För samma ändamåls vinnande instämmer jag med Herr Commerce Rådet, att Riksgäldsafdelningen må ju förr dess heldre utlåta sig öfver min beräkning af Riksgälds-Contorets andel i Bevillningén, hvilken åtgärd å Afdelnirtgens sida dessutom ar en oundvikelig följd af dessa frågors behandling, inan lietänkandet deretn kan, från Stats-Utskottets Plenum, Riksens Högloft. Ständer underställas. Jag trodde mig icke en gang behöfva erinra, att min jemförelse imellan den Summa som nu gällande Bevillnings-Förordning producerat, nemligen 3,200,000 och den af 2J million jag föreslagit, hade ingen annan afsigt, än att tydeligen visa, det nedsätfningen af lievillnings-afgiften på det hela skulle blifva såsom 32 till 25, i»lellan hvilka båda Summor är ungefärligen 2® pro. t 'Dtn 20 Juni - procents difference. Att Eevillnings - Summ ärv med säkerhet utgår, det är JBevillnings-UtskottetS &ak, icke vår, och hörer ej tili mitt yttrande här. Uti den andra delen af Finance-Ttegleiingen, nemligen om Myntväsendets tillstånd och utvägarne som kunna vidtagas, att gifva det ea nödig rigtning till den nyttigaste verkan på Statshushållningens särskilta grenar, föranleda de af Herr Commerce-Radet gjorda anmärkningar, t i II•sammanstagne uti en allmännare åsigt af ämnet, till följande erinringar:
i Jag hemställer således att R. o. Ad. måtte afslå StatsUtsk:s förslag < i denna punkt. j Hr von Troil, Sam. Gustaf: Den framställning, som här ’ af StatsUtsk. blifvit gjord, härleder sig derifrån att samtlige de . personer inom Utsk., hvilka ega kännedom om sådana saker, ansågo att Statsverkets bergseffekter borde kunna fördelaktigare för Statsverket försäljas om auktioner förrättas, så väl på de ställeIK.der bergseffekterna levereras, som i hufvudstaden, och att man dermY genom äfven skulle kunna bespara kostnaden för transporten till V Stockholm af dessa effekter. Jag vill icke påstå, att denna åsigt 1 varit vigtig, men det är emellertid den som legat till grund för | StatsIItsk:s tillstyrkande. Man har förklarat att hvar och en, I sorn spekulerar på bergseffekter vore på förhand allt för väl bej kant med de olika stämplarues inre värde, att alltså de personer, * som ville upträda såsom spekulanter icke nödvändigt beliöfde se i varan för alt kunna veta hvad som derpå kunde bjudas och man har I äfven ansett alt, om auktioner egde rum på tvenne ställen större j täflan emellan spekulanterna skulle upkomma. Detta är orsaken j till StatsUtsk:s framställning. Jag anser i öfrigt den nnderd. 1 skrifvelsen vara af så ringa vigt alt jag visserligen icke vill yrka I pä förslagets verkställande, ty den summa, som ifrån Statsverket har blifvit utbetald för transport af dessa bergseffekter liar endast upgått till ett ganska obetydligt belopp; men då StatsUtsk. har blifvit klandradt för sin framställning, så har jag ansett mig böra 1 uplysa om anledmne till tillkomsten af denna punkt i utlåt. Frih. Palmstjerna:
Dessutom och då, i anseende till aflägsenheten från hufvudstaden och den skyndsamhet, hvarmed arbetet borde bedrifvas, rum med eldstad borde åt de arbetande upplåtas, skulle de inre reparationernas öfverlemnande åt okände personer, i stället för åt kända, påkalla en oafbruten tillsyn deröfver, att de kostbara möbler och andra inventarier, som i de Kongl, paviljongerna förvaras, icke blifva skadade eller förstörde. Dessa omständigheter utgöra, i Kollegii tanka, gällande skäl derför att reparationsarbetena icke blifvit å entreprenad upplåtna eller genom kontrakt betingade; och det är Kollegii öfvertygelse att Eders Kongl. Maj:t och Kronan tillskyndats högre kostnader, om arbetet efter de grunder, Revisorerne synas ifrågaställa, hade till verkställighet befordrats. Beträffande derefter de af Revisorerne omförmälte kostnadsbelopp, så får Kollegium i underdånighet anmäla, att, på sätt 1858 års hufvudboks-verifikationer utvisa, hela kostnaden för den samma år verkställda reparation å byggnaderne och mötesfältet uppgått till 1,871 R:dr 13 öre R:mt, deraf, till följd af gällande stadganden, 726 R:dr för paviljongerna och de till dem hörande byggnader bekostats från förenade mötespassevolans-fonden, 1,081 R:dr 63 öre för exercisfältets planerande samt reparation af dervarande broar och källor från anslaget till Indelta Arméens vapenöfningar, och öfrige 63 R:dr 50 öre, för skottliniers planering, från medel, stullda under Kollegii Artilleriafdelnings förvaltning. Såsom förskott till arbetenas företagande hade Intendenten Majoren Söderling i 2:ne poster fått uppbära 900 R:dr, hvarefter den återstående af Revisorerne omförmälda summa 971 R:dr 13 öre anordnades, sedan redovisning för arbetenas fullbordande inkommit och blifvit granskad. Det under sistnämnde summa inbegripna belopp af 245
Ständernas begäran, för hospitals-frägans behandling förordnade komiterades underd. förslag, enl. hvilket behofvet af ett nytt Hospitals upförande vid Wexiö blifvit i främsta rummet framställdt, linnas skäl för beviljande af anslag härtill, äfven om en allmän reorganisation af hospitalsväsendet icke vore i fråga. — Det nu befintliga Hospitalet är nemi., såsom upfördt af trä efter otjenlig plan, så att intet tillfälle till de sinnessjukes klassifikation efter olika sjukdomsformer, eller ens efter kön förefinnes, på god väg, alt ruttna ned och hvarje vinter i fara, att lika med det, i hvars ställe det blifvit upbyggt, jemte sina innevånare blifva lågornas rot', genom ofta inträffade bristfälligheter å den till husets upvärmande anbragta, men icke alltid tillfylleslgörande calorifére, o. s. v. till följe af hvilket allt, detta hospital, hvilket genom sitt läge erbjuder alla önskvärda fördelar för en inrättning af denna art, snart icke torde finnas användbardt ens lill de sinnessjukes inhysande, och utan total ombyggnad, alldrig kan lemna tillfälle till deras ändamålsenliga behandling. Komiterade afsågo äfven, att det nya, under alla omständigheter erforderliga hospitalet i Wexiö såsom i sin helhet upfördt efter bästa plan skulle kunna tjena till modell för ordnandet, efter nutidens fordringar, af en anstalt lill sinnessjukes vård och behandling, och dc ritningar, som dertill äro upgjorde, äro, enl. min fulla öfvertygelse, med undvikande af allt onödigt prål, till sin ändamålsenlighet fullt jemförlig! med de bäst konstruerade hospitaler i Europa. Det vore alitsa i högsta måtto önskvärdt att StatsUtsk., såvidt lillgångarne det medgifva, såsom en början till den ifrågasatta och nödvändiga hospitals-reformen, mätte finna utväg för det begärda anslaget.
Af hvad sålunda förekommit finner jag förre Riksdagsmannen Ola Månsson från Christianstads län vara angifven för det han skall, under den tid han tjenstgjort så - 16 som Direktör vid Rikets Ständers Banks Lånekontor i Malmö, icke allenast såsom Kommissionär tagit sådan befattning med lånesökandes angelägenheter, att han af en större mängd enskilda personer emottagit deras låneansökningar och förbindelser till nämnde Lånekontor, lemnat dessa handlingar till någon verkets tjensteman, och, sedan lånen blifvit beviljade, hos denne uppburit penningarne för låntagarnes räkning; ulan äfven på det sätt egennyttigt förfarit, att Ola Månsson dels i några fall obehörigen dröjt med de utqvitterade medlens aflemnande till låntagarne, dels ock, då redovisning af lånen skett, sig till godo beräknat, såsom det vill synas, ända till f procent af lånesumman i kommissions-arfvode, oberäknadt hvad Bankens ofvanbemälde tjensteman för egen del innehållit; och föranlåtes jag häraf, samt af föreskriften i 12 § Instruktionen för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman den 1 Mars 1830, jemförd med 5 § uti Ansvarighetslagen för de af Rikets Ständer förordnade Direktörer för Lånekontoren i Orterna den 4 November 1851, anmoda Advokatfiskals-embetet att i vederbörlig ordning ställa förrbemälde Ola Månsson under tilltal inför Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt, för hvad sålunda blifvit anmärkt, och sedan Ola Månsson haft tillfälle att sig häröfver förklara, samt målet vunnit fullständig utredning, framställa de påståenden om ansvar och ersättning, hvartill lag och sakens beskaffenhet föranleda Bifogande de hit inkomna handlingarna, nemligen Herrar Fullmäktiges skrifvelse samt deri åberopade protokoll af den 24 sistlidne November, förväntar jag i vanlig ordning underrättelse om ärendets fortgång. Stockholm, af Rikets Ständers Justitieombudsmans-Expedition den 18 December 1858. CARL WESTER. N. A. Fröman.
Nordenfalk plifvit gjorde i afseende på dessa punkter, anhåller jag att få lemna ett transund af de fullmakter, som alltsedan 1840 blifvit af K. M. utfärdade för de häradshöfd ingar, hvilka sedan berörde tid blifvit till samma befattning utnämnde. Dessa fullmakter innehålla: ” —; hvarvid han äger åtnjuta den lön och öfrige förmåner, samma tjenst enligt slat och författningar nu tillkomma, intilldess, i anledn. af väckt fråga om förändrad lönereglering för domare, och ny fördelning af domsagorna, löneförmånerna framdeles kunna blifva annorlunda bestämde, då de komma ali i enlighet dermed utgå. Det &c.” Jag utber mig att vid den begärde återremissen få vidfoga ett sålydande förslag till fullmakt för 5 nya ledamöter i Svea och Götha Hofrätter: (1 i Svea och 4 i Götha.) " intilldess, i anledning af väckt fråga om förändrad organisation af Rikets Hofrätter, löneförmånerna och tjenstgöringsskyldighelen för hofrätternas ledamöter kunna blifva annor - Den 23 October e. m. 207 Ilinda bestämda, da N. N. kommer att ställa sig till efterlefnad dé särskilda föreskrifter, som i detta afseende varda meddelade.” Om fullmakterne erhålla en sådan lydelse, så tror jag, att all anledn. till farhåga för de nya ledamöternes utnämnande med ordinarie löner skulle vara fullkomligt undanröjd. Jag anhåller, att livad jag sålunda anfört malte få åtfölja remissen till SlatsUtsk. Hr von Troil, Emil: Jag önskar, att utomlöneförmånerne och tjensteåligganden, äfven i fullmakterna måtto utsättas, att vid organisationen, af Riketsöfverrätler, hofrättsledamöterna kunna komma, alt placeras till tjenstgöring på annan station. II. Ex. Frih. Gyllenhaal: Jag har visserligen ingenting att anmärka emot hvad Hr von Troil föreslagit, men jag hemställer till II. Ståndets ompröfning, huruvida det är nödvändigt, alt i fullmaktcrne inflyter, att hofrättsledamöterna skulle vara skyldige att tjen&tgöra på annan ort.
För öfrigt instämmer jag till alla delar uti det yttrande, Herr Grefve Brahe i detta ämne afgifvit. Hans Excellence Herr Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Då jag förenar mig med de Herrar,hvilka inse nyttan af, att unga Militärer blifva bekante med främmande länders inrättningar, rörande Krigsväsendet, 3go Den 3o J a n u a r i i. anser jag mig likväl, i afseende på hvad en värd Ledamot yttrat, att ändamålet dermed vore, att de genom beskrifningars eller berättelsers framläggande borde visa hvad de inhemtat ocb uträttat, böra upplysa, att jag har mig bekant, det en ung Mililair, sorn på Statens bekostnad reste utrikes, hade sig ålagdt att i vissa ämnen afgifva detaljerad berättelse; att han äfven fullgjorde detta, beträffande Militaire-inröttningen i en främmande Stat, samt att bans efterlemnade papper visa, det han kunnat uppsätta och aflemna en lika fullständig underrättelse, angående en militair-verkstad uti det land lian besökt, om icke en förtidig död slutat hans dagar. Jag tror detta visa, att Regeringen icke uraktlåtit något, hvarken i afseende på föreskrifter till vinnande af ändamålet, eller val af personen , då den kunnat bekosta någon militairs vistande i främmande länder. Herr von Vegesach: Jag vill ej längre upptaga Ridderskapets och Adelns tid, utan blott anmärka emot de Talare, som trott att StatsUtskottet icke borde ingå i det reg • O O lementariska af ämnet, att, då hela frågan slutligen kommer att såsom ett önskningsmål underställas Kongl. Majit, det vore väl, om Ständerne behagade fästa något afseende på detaljerne af mitt förslag, och om dessa sedan öfverlemnades till Konungen, att å dem göra det afseende de kunde förtjena. Den 3o Januarii. Friherre Anckar swärd: Af Herr G re fYe von Plåtens yttrande kunde det synas, som jag haft för afsigt a^t förebrå Styrelsen någon uraktlåtenhet i detta hänseende. Sådan har likväl aldrig min mening varit.
Den 7 September e. m. 373 derstädes; angående ansökning om fortfarandet af beviljad minskning uti arrendet för Hogsta och Lambarudds Kronohemman, samt om nedsättning i arrende-afgiften för hemmanet Norrby; om föreslagen löneförhöjning för Rikets Ständers JustitiasOmbudsman; om införskrifning från England för Statens räkning af en Cylindrisk BoktryckarePräss; i anledning af yrkad indragning af de i Kongl. Kammar-, Bergsoch Commerce-Collegierne varande PresidentsEmbeten; angående indragning af VäxelControIleurs-befattningarne; om anslag till inköp af trenne taflor; angående ifrågaställd belöning för Assessoren J. P. Juringius; rörande den forsel-ersättning, som till Statsverket bör gifvas af de räntegifvare, hvilka blifvit befriade från skyldigheten att in natura lefverera hö och halm till Kongl. Hofstallet; rörande f. d. Arrendatorns af Gripsholms KungsLadugård, Inspectoren II.
Utom ofvannämnde undsättning af Staten, hafva äfven Länets mest behöfvande Innevånare, genom enskildte bidrag, deraf en betydlig del, af Eder Kongl. Majit och dess Höga Famille, erhållit ett understöd af 0,861 R:dr 36 Skill. 9 rst. Banco i Contant och 102 T. lillnor 16 Kappar Korn, hvilket understöd, dels i enlighet nied gifvarnes föreskrifter oell dels genom Undsättnings-Comitéerne och Presterskapet, på det ändamålsenligaste sätt blifvit utdeldt, enligt redogörelse, som är vorden införd i Postoch lnrikesTidningarne, Deli förlägenhet missväxten medförde, fördubblades för SkärgårdsAjlmogen genom äfven felslaget bske, och denna Allmoge, som är talrikast i'Oroust och Tjörns Fögderi, der den utgör omkring 4>5oo personer, och icke har någon annan utväg till bergning, än endast sin vanliga handtering, v^r således i deli mest beklagansvärda belägenhet. Utom den utdelning, som åt Skärgården kunde ske utaf förrherörda undsättning, meli hvilken, var otillräcklig, yppades jemväl en annan utväg till lättande af nöden derstädes. Inlands Fräkne Häradsboer, som i underdånighet sökly och erhöllo Eder Kongl. Maurts Nådiga tillstånd alt till Dannemark exportera 2,000 6 famnar Veil, ulfäsle sig nemligen då att lill något Välgörande ändamål i Landt-RänLenet nedsätta 24 Skill. Banco, för hvar famn Ved som utskeppades. Utaf denna tillgång disponerades 616 R:dr 3a Skill, till de mest fattige oell blottställde bland Skärgards-Allmogen i Oroust oell Tjörn, på det sätt, att utsedde deputerade, från Orten uttogo medlen, och, efter min föreskrift, för en del af deni uppköpte Ull och Hampa, samt utdelade desse rudematerier till Skärgårds-folket, i ändamål och med vilkor att deraf skulle förfärdigas Tröjor, Strumpor och Fiskredskap m. m.
Något skäl är icke uppgifvet'; det säges helt simpelt, att de mätte hafva detta nionopolium, och den enda eontroll, som mot missbruket blifvit uppställd, är att Konungen skall hafva pröfniugsrältcn i fråga om deras stillande. Det är visserligen sant, att om en lag uppslår, sorn gifver sä lätt anledning till missbruk, sä kan man förmoda, alt Konungen icke tillåter många sädane inrättningar alt stiftas, äfvensom man kan antaga, ali de inrättningar, som linnas med ett sådant monopolium, gerna men sjelfva frågan blir icke derföre mindre oriktig, och anhåller jag att Frih. Raab täcktes något närmare tänka derpå, innan han sätter sig deremot, emedan jag är öfverlygad, alt hans önskan ingalunda är, att vi här skulle stifta någon lag, som är förderflig för landel, Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag har begärt or det, för att få framhålla i sin rätta dager åtskilliga satser, som llr Hjerta framställt. Han har vid llere tillfällen förklarat sig vara en motståndare lill privat banksrörelse med egna sedlar, men deremot nu förklarat sig ingå på det förslag, som PresteSt. antagit. Jag, för mia del, kan icke finna någon orsak, hvarföre man icke skulle kunna gilla äfven det system, som PresteSt, antagit för en privatbanksrörelse med egna sedlar; tv förhållandet är helt enkelt, om man vill se pä saken, och icke pä orden, att roan förbjuder privathankerne alt röra sig med mindre sedlar. Man berättigar dem att röra sig med större sedlar, efter PresteSl;s beslut, tili 20 r;dr, och efter Frih. Raabs Den 23 April f. ra. 29 förslag, lili 10 r:dr; dessa skola de blolt vara förbundne alt nu, under annan form gifva ut, än de tillförene gjort, d. v. s. i form af assignalioner på Banken. Men då de blifva skyldige alt sjelfve inlösa dessa sedlar, så äro de ju alt anse alldeles sorn deras egna sedlar.
De administrativa Verkens göromål kunna likväl snart ganska betydligt förminskas: först genom Rättsfrågornes öfverlemnande till de allmänna Domstolarne; och sedan derigenom, att åtskillige administrativa Arender icke mer erhålla Collegial behandling, utan få, genom besvär emot Konungens Refallningshafvandes beslut, directe hos Konungen fullföljas. 1 förstnämnde afseende, eller gen.om RaWsfrågornes öfverlemnande till Domstolarne, ökas väl goromålen för dessa sednare. Denna tillökning kan dock endast flir Hof-Rätterne blifva af någon betydenhet; men genom Arendernes jemna fördelning emellan dem alla, synes behof af ökadt antal Ledamöter i dessa Rikets Ofver-, Domstolar antingen alldeles icke böra uppkom - 65? Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. Kia, eller ock blifva högst inskränkt, särdeles tlå, genom inrättning af den nya Hof-Rätten i Christianstad, göromalen i Götha Hof-Rätt betydligt måste förminskas. I sednare hänseendet, eller genom åtskilliga ärenders hänvisning på den genaste administrativa vägen ifrån Konungens Befallningshafvande till Konungen, blifva väl göromalen i Siats-Expeditionerne, särdeles i 3:dje och 4:de Departementerne något ökade, men kunna genom förenkling af Författningarne, rörande allmänna ordningen och hushållningen, innan kort åter än mera förminskas; hvarföre Committerade för desse Expeditioner föreslagit snarare ett minskadt, än ökadt antal Tjenstemän. På förut anförda grunder kunna CancellieStyrelsen, Commerceoch Bergs-Coliegierne, när som hälst indragas, den förstnämnde utan någon motsvarande tillökning i andra Ämbetsverks personal, och de sednare med en betydlig minskning i Tjensternännens antal. Presidents-Ämbeterna uti Krigsoch Kammar-Collegierne, samt Stats-Contoiret skulle ock, efter Committerades plan, komma att indragas, samt de för dessa Verk blifvande Chefer endast motsvara nuvarande Vice Presidenterne. I Svea och Götha Hof-Rätter, der både Presidenter och Vice Presidenter finnas, synes och ettdera af dessa Ämbeten, utan skada, kunna indragas.
för mig, som aldrig varit ute bland bildade människor förr. Tänk dig hur det skall kännas för mig, som lefvat upp i en håla, där luften är unken, där människor af obestämd, hemlighetsfull existens rört sig omkring mig, hviskande, kifvande, gnatande; där jag aldrig fått ett vänligt 123 ord, ännu mindre en smekning, och där min själ varit bevakad som en straffånge... Å! Det är så ondt! Och du skall bara förakta mig! LISEN. min mor jag talar om, och det gör mig så ondt, har, och... Inte rår man för hvad slags föräldrar man sägs det att man kan lefva tills man dör utan Nej, men man får umgälla det! Visserligen DOTTERN. att få veta hvad slags personer ens föräldrar äro jag, ty om man också skulle få höra det, så tror man det inte! som man lefvat tillsammans med. Och det antar Har du hört något? LISEN (brydd). sedan, hörde jag genom mellanväggen några som talade om min mor. Vet du hvad de sade? LISEN. Ja, när jag var i badhuset för tre dagar DOTTERN. Bry dig inte om det... Jag ville inte tro det; jag vill det inte än, De sa' att hon varit ett dåligt fruntimmer! DOTTERN. men jag känner att det är sant; allting stämmer öfverens för att göra det sannolikt och jag skäms! Skäms att visa mig ute med henne, tycker att folket ser på oss; att herrarna ge 124 blickar... det är ju förfärligt! Men är det sant? Säg mig om du tror att det är sant? LISEN. ingenting! Mänskorna ljuger så mycket, och jag vet säga det, och jag tackar dig för det, men jag eller inte! Jo, du vet, du vet något, men du vill inte DOTTERN. är lika olycklig ändå, antingen du säger något kom till oss i dag, så skall du råka människor du trifves med. Min far har kommit hem på morgonen och längtar att få se dig, ty du skall veta att jag har skrifvit om dig i mina bref till har gjort. honom, och det tror jag kusin Gerhard också Min kära vän, slå bort dessa tankar och LISEN.