Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Så framt denna vård skall lemnäs rättvist, d. v. s. enligt hvad hvar och en i sjelfva verket behöfver och genom sin vandel förtjena!', (och delta mätte väl ändock vara meningen) så är det efter mitt. begrepp alldeles solklart, att dertill ovillkorligen fordras den närmaste personliga kännedom om hvarje individ. Huru är denna åter tänkbar hos en länsvis centraliserad styrelse? Och tror den värda motionären, eller någon annan, verkligen alt allt detta kan sammanplåstras med några attester? Jag har slutligen påstått att förslaget är obestämdt i sin uppställning. I 2:dra punkten af förslaget står, att de fattiga icke må erhålla understödet kontant, utan in natura; men i den 3:dje punkten föreskrifves att fyllnads-medlen skola utgå med t. ex. 15 eller 30 eller 45 r:dr, allt efter som arbetsförmågan anses större eller mindre. Är detta bestämdt, eller ens sammanhängande? — I den 3:dje punkten står äfven, att staten skall utgifva de medel, som erfordras för de fattigas underhåll ”utöfver befintliga tillgångar”. Men hvad är ”befintlig tillgång”? — Menas dermed den inom hvarje socken vanligtvis befintliga fattigkassan? eller menas den afgift som för när2. II. 2 18 Den 4 Januari. var. utgår i och för fattigvården? eller något annat? eller finnes någon begriplig mening deruti? — med ett ord, är detta den bestämdhet och tydlighet som anstår en lag? — en lag af endast 4 punkter!. Jag har nu slutat min granskning af förslaget. Visserligen hade mycket varit att tillägga, men öfvertygad om obehölligheten af någon större fullständighet, har jag med afsigt sökt att undvika en tröttande vidlyftighet, och hvad jag anfört torde i alla fall vara nog för att rättfärdiga mitt omdöme, att detta förslag, om än så välment, likväl förtjena!' att i sin helhet förkastas.
CancelliStyrelsen, om upplösning af; Motion, remitt. till Statsoch Särskilda Uskotten, II s 1271, 1299, Särsk. Utskottets yttrande, XI s i3o. CapellansSkeppan, om en jemnare fördelning hemmanen emellan vid utgörande af; Motion, remitt. till Ekon, Utskottet, II s 1299. Utskottets Betänkande, VIII s 332 — 334, bif, af Adeln, IX s 198, af PresteStåndet, IX s 201, af BorgareStåndet, IX s 206, af BondeStåndet, IX s 210. Capital, m. m. för en Riksens Ständers fordna Discontverks skuld, II s 432, 433. Capita tionsafgiften, om, i anledning af hvad Förstärkta StatsUtskottet bestämt, borde en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t uppsättas. PresteStåndets beslut, IX s io54, biträdt af BondeStåndet, IX s 1104, af Adeln, IX s 11 /jo. Underd. Carl XIII:s, Konung, HemgiftsCapital, II s 38i 383. / 56 Carl XIII:s, Konung, Begrafningskostnad, II s 536, 537. Carlskrona Fattigvårds understöd, om, af Statsmedlen; Motion, remitt. till StalsUtskottet, II s 1147* Utskottets Utlåtande, IV i. s 172 — 176, bif. af PresteStåndet, IXsyöjåterremitt. af BorgareStåndet, IX s j5, bif. af Adeln, IX s 77, af BondeStåndet, IX s 85. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s lagdt till Ilandlingarne af BorgareStåndet, IX S 120. — om anslag af medel till utförande af en vattenledning till; StatsUtskottets Betänkande, IV 5.
Bland de förbättrade anläggningarne för denna näringsgren utmärker sig Åldermannen, Kapiten Johan Westin Jacobssons, ej mindre för flere macbinerier, drifne med ångkraft, hvarigenom arbetarnes antal kunnat ansenligen förminskas, än för anläggningarnes stora omfång och ändamålsenlighet - 57 —- damålsenlighet i öfrigt, samt tillverkningens betydlighet. Engelsmannen Lewin har äfven, med Nådigt tillstånd, nyligen anlagt ett Garfveri af betydenhet, vid hvilket han begagnar Ångmachineri. Jern-Gjuteriernas fabrikations-belopp hafva omvexlat: varit betydligå 5r 1827, förminskats 1828 och 1829, ökats åter i83o och i83i, hvilket sednare år de varit störst, och aftagit år i832; hvarvid bör anmärkas, att tillverkning de tvänne sisla åren egt rum endast vid ett Jern-Gjuteri, nemligen Bruks-Idkaren och Riddaren af Eder Kongl. Majus Wasa Orden Sam. 0- ^ens, hvars fabrication varit ansenlig och som fortfar att utmärka sig genom nyttiga arbeten af större art, såsom Ångmachiner och dylikt, samt nu har under arbete den Hängbro af jern, som skall anläggas emellan Rosenbad och Mynt-Gränden. Porceliaines-tillverkningen vid Rörstrands Fabrik, den enda af detta s'ag, sorn finnes här i Staden, var sistlidet år betydligt större, än något de fem föregående åren, och har i följd af täflan med det nyligen allida Porcellaines-Bruket vid Gustafsbergs Egendom på Wermdön, vunnit lycket i godhet. Till bestyrkande af detta sednare förhållande, bär Disponenten öfver Porcellaines-Fabriken vid Rörstrand företett ett utdrag af p°ngl. Commerce-Collegii Protocoll den 2 Martii i832, vitsordande, att, ^vad beträffade tillverkningen af Svenskt Sten-Porcellaine, denna inhemta industrigren nu mera med allt skäl kan ställas i bredd med den af amma slag i främmande länder.
Men se, då kom der gående en hög qvinna, klädd i sorgekläder, och hon frågade hvad som å färde var, och vakten sade, att en qvinna med ett barn på armen, som sade sig vara Achiors den Ammonitens hustru, bad att hon måtte blifva insläppt, men de fruktade att det vore en list af fienden. Då svarade den sorgklädda qvinnan: „Fören j krig emot qvinnor, att j rädens denna? Låten opp för henne eller ock gån till eder öfversta och spörjen honom, men låten icke den trötta försmägta i väntan“. Då lät vakten opp porten och vid det den uppläts föll täckelset af Mahelis hufvud, ty barnet hade fattat deruti och lekt dermed. Men Maheli inträdde, och alla undrades öfver hennes fägring och öfver barnets. Men den höga qvinnan i sorgkläderna gick till Maheli och sade vänligt: „min syster du är trött, kom i mitt hus. Jag är enkan Judith, Merari dotter, kom jag vill låta båda din ankomst för din herre“. Maheli tackade henne, men då hon ville följa henne, såg Judith att hon darrade och hon stödde henne vid sin arm och förde henne till sin boning. Och folket som stod derinvid sade: se Libanons ceder och däldens lilja! Och Achior kom, och han gladdes, och han tog sin son på sina armar och sade: „Mycken glädje har mig nu vederfarits: fast jag mycket lemnat, har jag nu mitt bästa här. Men större är ock derföre nu min fruktan att Konungens folk skall vinna staden. De äro talrika och mäktiga“. „Nu rädes jag intet mera“, sade Maheli, „sedan jag återsett min herres ansigte. Herrans hand skall beskydda oss“. „Herren skall icke öfvergifva sitt folk. Han kan väcka upp en försvarare af sådana som detta barn, om honom så behagar“, sade Judith. Och Holofernes med sin här drog upp emot Bethulien och trängde staden allt mera och förstörde vattenrännorna, och satte vakt vid brunnarna, och när de nu i tjugu dagar hade förvarat brunnarna, blef stor jemmer i staden, och det fanns icke vatten mera än för en dag.
I fredstid har SekundChefen för Lifgardet till Häst befäl öfver 400 man och 370 hästar; Chefen för Svea Art.Reg:te har befäl öfver 1073 man och 250 hästar, rusthåliarhästarneinberäknade; i krigstid kommenderar SekundChefen för Lifgardet till Häst 4 sqvadroner af 100 hästar i hvarje, Chefen för Svea Art Reg:te befaller öfver 6 batterier, af tillsammans 900 man och 1000 hästar, och öfver en materiel af omätligt värde; på slagfältet behöfver befälhafvaren för 4 sqvadroner rytteri hufvudsakligast den militära blick, som upfattar rätta ögonblicket till inhuggning, ithy att detta kan vara förbi innan ordres från högsta befälhafvaren hinner till honom ankomma derom. ArtilleriChefen deremot behöfver, för stridens anordnande och utförande, rekognoscera terrängen, vidtaga dispositioner, välja positioner m. m. Han måste känna till de krigsrörelser, som skola utföras kring slagfältet, med ett ord, han måste hafva en fot i Genéralitetet. När SekundChefs-lön vid Lifgardet till Häst är uptagen till 6,500 R:dr, en summa hvars fulla billighet jag erkänner, anser jag Chefs-lön vid Svea Art.Regite ej kunna uptagas till mindre än 7,500. I StatsRådsprot:t öfver Landtförsvarsärendena, bifogadt K. M:s Nåd. Propos., uttalas som grundprincip för värfvade arméens löners bestämmande, att lika grad tarfvar lika lön. Denna princip kan jag, för min del, ej godkänna. Jag anser, att i hvarje Stat, som har framåtskridande till hufvudmål, bör det högre kunskapsmåttet kunna göra anspråk på bättre samhällsställning. Vid Artilleriet skall officern, för att kunna avancera, hafva aflagt prof på de högsta kunskaper, som i något Statens militärläroverk meddelas.
LARS. CHRISTINA. LARS. CHRISTINA. LARS. Moder, o moder, skall så du gå bort, Utan ett ord till tröst och försoning? Grymma död, o haf då förskoning Ännu en stund! Ack allt för kort Är glädjen i lifvet, hvi kan då ej smärtan Få sörja i ro i de qvaldes hjertan? Tror du han kommer? Jag önskar det ej; Han glömmer sig lätt, min eldige broder, Och möter han munken här hos sin moder, Blir han utom sig och säger nej, CHRISTINA (lyssnar vid sängen). 67 Om ock det vore till en sista bön Från hans döende mor! Det blef då din lön, Du arma moder, för allt hvad du lidit För denne din son, ovärdige son! O jag hatar honom! Ja, det har svidit Här också! Christina, är du ifrån Dina sinnen? Förlåt mig! Re'n midnatt är öfver; Gå in till ditt barn; du väl behöfver Dig hvila, min vän! Ja, jag skall sofva En stund! Men du måste lofva, Att, om han kommer, ej säga ett ord Derom! Christina! hvad skall jag tänka? Om min svaghet af honom blef spord, Skulle han ej mer sin aktning mig skänka. Hans aktning? Det är numera det enda Som jag begär, se'n hans kärlek jag mist! Han har då ej heller din! Kanhända! Jag skänkte den bort åt en annan till sist, När han den försmådde! En annan! Min Gud! Åt mitt barn! Men tyst, jag hörde ett ljud Derinneifrån! God natt! God natt! LARS. Ack, den synden jag bär så gladt, (Lyfter på sängomhöljet.) CHRISTINA. LARS. CHRISTINA. LARS. CHRISTINA. LARS. CHRISTINA. LARS. CHRISTINA. LARS. CHRISTINA. (Går.) 68 Om det är synd, att jag gör din vilja, Moder, förr'n döden oss evigt skall skilja. vicius, numera Dominikan). (Han går ut genom fonddörren och släpper in Mårten och Göran (f. d. No Scen II. MÅRTEN och GÖRAN. Hon sofver!
I sådant afseende får jag nu åberopa ett lind. utlåt, till K. M. af Karomar-colkui, i nnledn. af R. Stts vid sisth riksdag den 27 Maj idå'} lill K. M. aflåtna lind. skifvelse , hvaröfver Kammar-collun den 7.1 Atig. i835 meddelat yttrande, deruti eoll:m, i afseende på frågan 0111 räntepersedlornes förenkling, ytirat sig på sätt jag nedanföre skall uppläsa, och, hvad inarkegångssätl ningen vidkommer, meddelat följande utlåtande: ”Då colkm här ofvan i underd. ytirat de skäl och betänkligheter, hvilka efter dess åsigt hindra antagandet af B. St:s beslut i 3:dje punkten, angrde förändrad metod för markegångssättiiingen, har cölkm icke förbisett, att uti flera hänseenden kunde vara nyttigt och väl, om årliga markegångstaxorna upprättades på annan tid än nu sker. Colbrn finnér derföre sin pligt vora, att, jemte en närmare utveckling af denna åsigt, i und. framställa huru colkm anser ändring härutinnan ändamålsenligt kunna tillvägabringas. Markegångssättning i början af November har ansetts olämplig derför, alt de gångbara pris, efter hvilka markegångstaxan nu skall rättas, icke äro vid den tiden nog stadgande. Colkm tror sig i und. hafva visat, att denna betänklighet äger rum äfven om markegången sättes vid början af påföljande Januari, samt att i allt fallen sådan fram - Dan i5 Juli f. ra. 43 flyttning af tiden Lar andra olägenheter med sig, som påkalla uppmärksamhet och ej kunna undanröjas. Efter collegii tanke blir det icke möjligt att upphjelpa missförhållande i denna del, under antagande, såsom oeftergiflig! villkor, att taxan skall grunda sig ensamt på gängse prisen efter skörden under det vänteår, för hvilket taxan upprättas.
Ständer för omläggning af backiga eller eljest för kommunikationer mindre tjenliga delar af de allmänna landsvägarne i Riket anslagit och till Eders Kongl. N3aj:ts Nådiga disposition ställt en summa af 200,000 R:dr Banko, har uppmärksamheten äfven inom detta Län blifvit fästad å vigten af att, till rörelsens upphjelpande, förbättra de allmänna landsvägarne. För detta ändamål har vägen emellan Ljusdahls och Delsbo socknar öfver de så kallade Gryttjesbergen, hvilken med landet bredevid halskusten sammanbinder nordvestra delen af Helsingland samt mycket begagnas af Herjeådahlens och en del af Jemtlands innevånare, men genom många och svåra backar varit mycket besvärlig, blifvit under sistlidne år till en del omlagd med dertill af Delsbo, Ljusdahls, Jerfsö, Färila och Hogdahls socknars innevånare utfäste bidrag, utgjorde i dagsverken, samt ett af Eders Kongl. Maj:t i Nåder be v i ljud t statsanslag af 6,000 Rrdr Banko. Likaledes hafva vägarue öfver Röstebergen i Hanebo Socken och Bråbrickan uti Segersta socken blifvit lill en del om - 16 lagde aF nämde socknars innevånare, som, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, dertill åtnjuta ett stals-anslag af 3,000 R:dr Banko.
Longi. lörordningeo clen ^ Oktober i8o5, ebvacl clen stacigar förböjclt ansvar lör elew, som öfverfalla Uilitsirer, Lmbetsoeb ljenstemän, uppbört »tt vara gällancle; oeb 20:0 6enom 8krifvelse den 26 sistlidne Naj om n^ ^nsvarigbetsDag för Rikets 8tänder8 lullmägtige i Riksgälds-Lontoiret,- oeb om uteslutande ak 2 krän Vnsvarigbets-Dagen för Rikets 8tänders lullmägtig« i Lanken - Dvsd äter angär öfrige utaf Lder i undsrdänigbet ökverlewnads Dagförslag, bär dag, efter Högste Domstolens oeb 8tats-Rädets börande, stansat i nedaanÄmncle beslut.
B. N:o 1, 2. äf - 4 Den 11 October. äfwen pä den korta tiden af s är, hufwudsakegen warit, att, sedan Annuitets.länen blifwit afstyrkte, sätta ett annat läne.systeme i stället, af den art, att föremålet med desia län, som är dels patriotiske länens betalande och dels att, lill minskande af Banquens försträckningar, infria Leverantörers fordringsbewis, werkeligen mätte winnås och till de» ändan ansägs nödigt att länetiden i möjeligaste blefwe lämpad efter längifwares ästundan, för att derigenom förmä Capltalister att för endast 5 Procent ränta, sinna sin räkning wid att i desia län insätta sina penningar. Stats-Utffottet inser wisit, att Riksgälds-Contoiret icke för närwarande för egen räkning tränger till län, troligen kommer ock detta tillständ att länge fortfara, men som ett annat förhällande möjeligen med tiden kan inträffa, sä har lika länetid, som för de andra länen, äfwen mäst antagas för hwad Contoiret till sina egna behof kan tarfwa, ty annars hade Contoiret kunnat komma att sakna behöflige län för egen räkning. Stats Utskottet tror icke att Contoirets Credit lider deraf, att länetiden förkortas emot hwad härtillS manligt warit, ty det är allmänt kändt, att Contoiret för närwarande icke behöfwer göra län för egen räkning, nvärtom torde ett förmonligt inflytande wisa sig pä Bancosedlarnes wärde, om tillopp af längifware blifwer särdeles betydeligt. Contoiret kan alldrig stadna i förlägenhet för en forcerad uppsägning. Den olägenhet som annars deraf kunde inträf fa, Den 11 October. 8 fa, synes lika möjelig om länetiden §r bestämd till s eller 2 är.
Mig synes det vara nödvändigt att åtskilja motionens delar, ty den sednare tyckes mig vara ändamålsenlig och öfverensstämmande med formerna. Den förra delen deremot är stridande mot desamma, efter hvad jag fruktar, emedan i den inbjudas MedStånden att frångå deras fattade beslut, hvilka beslut åter äro i det skick, alt de kunna föranleda Exped.Utsk. att desamma uppsätta, och sagda Utsk. är oförhindradt att göra detta. Då nu y5 §:n Riksd.Ordn. förmår och stadgar hvilka mål, sorn skola vara afgjorda på ett och samma sätt af 4 eller 3 Stånd , för att beslutet skall kunna sägas vara ett R. St:s beslut och slutligen innefattar följande föreskrift: ”men skulle 2 Stånd stanna emot 2, förfalle frågan och förblifve vid det, som tillförene stadgadt varit, utan att samma fråga må kunna vid den riksdagen ånyo väckas eller upptagas;” då, säger jag, §:U innehåller ett sådant stadgande, så skall det gälla äfven då 3 Stånd stannat emot ett. Inbjudningen innefattar likväl, att 3:ne Stånd skulle frångå sina beslut, der de äro af samma tanke, och är således icke öfverensstämmande med åberopade §, enär en fråga af ekonomisk natur är förfallen och icke kan vid samma riksdag ånyo upptagas , då Stånden fattat sina beslut derom, och 2 Stund stannat emot 2. Men, äfven om man icke hade detta uttryckliga stadgande, förefaller det betänkligt alt utsträcka inbjudningen lill en sådan grad; ty när skall Exped.Utsk. äga rätt att uppsätta Ständernes beslut, vare sig under form af nnd. skrifvelse till K. M. eller af riksdagsbeslut, ty Utsk. skulle vara i beständig ovisshet om, huruvida icke en inbjudning kunde framkomma, hvarigenom redan existerande beslut kunde öfvergå till raka motsatser?
Ja, hon har varit flitig. Hon syr själf med KONSULINNAN. ingenting roligare än att arbeta för sitt hem, och att gå upp i det arbetet är en hustrus största förtjänst och högsta mål. ERNST. Bara inte de små fingrarna bli fula, så... (Kysser Adas fingerspetsar.) HANNA (i dörren). terna! Gud ske lof, nu har jag kysst ut alla tan(Konsulinnan vänder sig tvärt om. Allmän bestörtDet gör du rätt i, lilla Ada. Det finns ning. Hanna sjunker ned i en stol med händerna för ansigtet.) KONSULINNAN (småleende). knyta mina hattband. Ajö, Ajö! Ajö, lilla Hanna! (Försvinner, följd af Ada.) HANNA. där och lura en... Det ä' nedrigt att stå och gömma sig så FRU HERMENS. Vet du, Hanna lilla HANNA. hade gått! Hur skulle jag kunna ana, att hon inte Strax, lilla Hanna, strax... Jag ska bara ­ 11 ­ FRU HERMENS. Men det tycks du ha svårt för i allmänhet. Du nadsvärdt folk framför dig. Som nyss. Satt Man ska tänka sig för, innan man talar. kan aldrig komma ihåg, att du har äldre vörddu inte och pratade så öppet och ogeneradt, som om du haft kamrater att göra med. Jag måste ju hejda dig flera gånger. HANNA (halfgråtande). Jag trodde, att de också va människor... FRU HERMENS. nad och ett mindre passande uppförande. Och hvad konsulinnan beträffar... HANNA. när jag tror, hon ä' nere på gatan, heller! BERGENHJELM. borde hon då varit hemma hos sig för en halftimme sedan. HANNA. Hon hade tagit afsked af mig två gånger. BERGENHJELM. Fem af mig. FRU HERMENS. Det ä' detsamma. Det ä' lika oförlåtligt... BERGENHJELM (klappar Hanna på axeln). Ah, ta inte vid dig så, Hanna lilla! Tant Ja, vet tant, enligt mänskliga beräkningar Jag behöfver väl inte ha vördnad för henne, Och jag trodde, att du kunde skilja på vörd
Till inrikes orter afforas ock härifrån något trävaror samt af allmogen i nästgränsande socknar tillverkad pottaska och andra landtmannaprodukter af mindre betydenhet. För att närmare upplysa förhållandet med såväl insom utrikes handeln, må nedannämnde på olliciella handlingar grundade tabellai iska uppgifter här få rum: l:o Antalet af handlande med deras betjening: Handlande. Betjening. Bevillning. Män. Qvinnor. Män. Qvinnor. Till inrikes fart. Till utrikes fart. Summa. Antal. Läster. Antal. Läster. Antal. Läster. Till inrikes sjöfart begagnade fartyg, hvilka ankommit till staden eller afgått derifrån: Från inrikes orter ankomna. Till inrikes orter afgångna. Summa ankomna och afgångna fartyg. Lastade. Olastade. Lästetal. Lastade. Olastade. Lästetal. Lastade. Olastade. Lästetal. Införseltull. Utförseltull. Summa. Nedanstående uppgift visar förhållandet med personalen och dess bevillning under hvarje år af qvinqvenniet: Handtverkare. Fabrikanter och Manufakturister. sä Ds: as !? Stadens skeppsvarf har af stadens handlande och skeppsredare varit begagnadt med synnerlig verksamhet. Under de sednast förflutna fem åren äro här byggda 31 fartyg med ett sammanräknadt lästetal af 2,295f; varande af dessa fartyg åtta om 402 läster försålda till rederier i andra rikets städer, samt 2 om 1391 läster lill utrikes orter. Stadens jord utgör 4$2 mantal, nemligen Sunds, Köpstads och Åkerviks hemmans-mark i Selångers socken 22| mantal, af Byn i Sköns socken i mantal, enligt stadens första privilegier hit donerade, samt Sidsjö, Böle och Nacksta Böle lftj2 mantal, upplåtna till staden genom Kongl, brefvet den 24 December 1652. Denna jord, som användes för odlande genom cirkulationsbruk af råg, korn, bafra, rotfrukter och foderväxter, är i allmänhet af god beskaffenhet och skötes väl, men begagnas icke för frambringande af några saluväxler.
Utskottets förslag om bibehållande af denna förbuds-bestämmelse, de begge förstnämnde Ståndens berörde beslut, icke till någon åtgärd föranleda , hvadan, med i56;te voterings-propositiönens uteslutande, artikeln kommer att såsom till införsel förbjuden anses. Pag. 8i Piop. TVioiGi. Utan afseende å det af Preste-Slåndet å Jern-, smidt eller valsadt: Spik, samt allt annat Manuf atturoch Handtverks-smide, ej specijicerailt, stadgade införselsförbud , kommer Utskottets af de 3:ne öfrige Stånden godkände förslag, att artikeln skall, mot 8 R:dr iG sk. tull på 33 hulr iG sk. välde per skeppund, St. v., få till Riket införas, att lända till efterrättelse, i följd hvaraf i6i:sta voterings-proposilionen forsv nner. Prop. TN:ris Sorn likaledes 3:ne Stand gillat Utskottets hemstäl i63 och iP4- Jan, att Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt skall medgifvas till införsel, Ridderskapet och Adeln samt BondtStåndet mot den af Utskottet föreslagiie tullafgift, 2 R.dr skepp., men Borgare-Ståndet mot 2 R:dr 24 sk. tull, så och jemte det Preste-Ståndets beslut, att artikeln hör till införsel förbjudas, kommer att lemnäs utan afsende och i63:dje samt i:sta alternativet i 164tde volerings-prosilionen följaktligen förfalla, erhåller sistnämnde votering följande lydelse: 15:o. Den, som godkänner Utskottets förslag, att Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt bör vid införsel åsät - Bevillnings-Ut slottets UtlåtandeN:o 48. 3 3 las a.
Man har talat om närheten mellan Upsala och Stockholm genom den blifvande jernvägen men, Mina Hrr! det finnes i Holland och Belgien (stater med lika stor folkmängd som Sverige, men af ett ringa omfång, så att der ej gäller att sända sina söner så långa vägar som här till läroverken) —det finnes 3 universiteter i hvardera staten, hvilka äro så närbelägna, att man kan på en dag besöka alla tre städerna. Jag tror ock, att man icke skulle behöfva sakna lärare till en blifvande akademi i Stockholm, ty i Upsala finnas betydliga krafter, som kunna användas på annat håll. — Slutligen, i afseende å Utsk:ts sätt att gå till väga vid handläggningen af denna motion, måste jag anmärka, att detta Utsk., som vid föregående riksdagar tillstyrkt, och detta med mycket skäl, stora anslag till undervisningsverket, har ej blott som förr i denna fråga särskildt visat sig difficilt, utan ock på ett alltför beqvämt och knapphändigt sätt affärdat denna motion. Utskit har till en början förklarat, att i Betänka icke behöfde upptagas de af motionären anförda skäl, då motionen vore tryckt. Utsk-.t har icke befattat sig med att söka vederlägga mer än ett enda af dessa skäl motionären anfört, nemi. det ökade antalet studenter, men dervid försigtigt vis ej återgifvit hans siffror, utan endast förklarat, att antalet icke stigit så särdeles mycket, som vid de lägre läroverken. Deremot har Utskit förbigått alla de öfriga skälen, landets ökade materiella utveckling o. s. v. Månne ett Utsk. 36 Den 3 Januari. har rätt att så behandla en motion. Jag tror det ej och viii icke tillstyrka återremiss, utan förenar mig med de Hrr, som yrkat bifall till motionen. Ropen på propos. förnyades. Hr Huss: Jag ber det Högloll. Ståndet ursäkta, att jagmåste med ett par ord besvara Gr. Mörners anförande. Han har nemi. uttalat den åsigt, att under denna motion och hos dem, som försvara densamma, skulle ligga den hemliga meningen, att förflytta Upsala universitet till Stockholm. Någon sådan afsigt känner jag icke till, och jag får för Gr.