Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarken såsom återvinningstalan, eller genom appell, eller i kassationsväg må ändring kunna sökas: l:o i de utslag, som förordna konkursreferent eller annan domstolsledamots utseende i de först förordnades ställe, eller tillsättning eller entledigande af syssloman; 2:o i de utslag, sorn afgöra frågorna om konkursgäldenärens personliga frihet och underhållet för honom och hans familj; 3:o i de utslag, som gifva lof till försäljning af konkursboets varor och lösören; 4:o i de utslag, som bestämma uppskof i ackordsfrågans afgörande och att borgenär, hvars fordran blifvit bestridd, må tills vidare deltaga och rösta vid borgenärernes sammanträden; 5:o i de utslag, genom hvilka handelsdomstolen afgör besvär, som öfver de åtgärder, dem referenten inom området för hans embetsmyndighet anbefallt, hafva blifvit förda. ANDRA TITELN. ©in förseelser och brott i konknrsniHl. KAP. I. Om förseelser i konkursmål, eller sådant gäklenärens förhållande, som efter första straffbarhetsgraden bestraffas (de la banqueroute simple *). 584. Konkursgäldenärens förseelser bestraffas såsom i allmänna strafflagen (Gode Pénal) bestämmes; sådana åtal kunna väckas och utföras af sysslomän, af hvar och en borgenär och utaf allmänna åklagare; de afdömas af Correctionella polis-domstolarne. 585. Dömd och slraffad efter första straffbarhetsgraden varde konkursgäldenär för följande förseelser: l:o om hans personliga eller husbålls-utgifter pröfvas öfverskrida hvad behörigt varit (sont jugées excessives); 2:o om han har förlorat och förstört stora penningesummor på spel, vad och dylika äfventyrliga företag, eller på diktade varu-, statspappersoch aktieslutningar (börsoch leveransspel); 3:o *) Motsvarande ungefärligen begreppet »vårdslöst förhållande» i Svenska konkurslagen. Kongl. Maj:ts Nåd.
Varandes det bemälde Hrr Fullmägtige öppet lemnadt, att, i den händelse de af den beslutne utlåningen härflytande förvaltnings-åtgärder skulle erfordra någon större tillökning i den Tjenstemannn-Personal som B:g:sContoiret för närvarande äger, med Hrr Fullmägtige i R. St:rs Bank öfverenskomma, om icke de personer inora BancoVerket, hvilka hafva befattning med Lånvigilancen derstädes, äfven måga öfvertaga dylika åtgärder i afseende på R:g:sContoirets ifrågavarande utlåning. Ytterligare Utlåtande uti frågan ang:de af Marstrands Stad sökt ersättning för utgjord inqvartering. (U.-A.) Utskottets uti berörde ämne under N:0 269 sednast afgifne Betänkande, hvilket H. PrestcStåndct och II. BondeStiindet Jagt till Handlingarne, har af II. Ii. o. /I. samt V. BorgäreSiåndet blifvit återremilteradt, på grund af dervid utaf Hr Grefve v. Rose/ij Axel} och Hr Meijer gjorde samt af flera Ledamöter inom sistnämnde 2:ne RiksSlånd understödde anmärkningar, hvilka innehålla: ätt
Förutan ek kraftigt bistånd af Swensta Folker, sones mig alle bemödande, sä af Konungen, som Riksens Ständer, alldeles förgäfwes, om ej ömöjeligt at hjelpa kmsnoeWerket ur den förlägenhet, hwarun der kommit. Derk» biständ, sadant det af Hemliga Ukstokkel bliswit föresiaget samt af Konungen med Nädigt walbehag och bifall beledsagadk, önstar jag, af öfwertygelse om dest nödwändigher, ma komma lil werkställiahot och kilstyrker derföre ek fullständigt gillande af Hemliga Utstottets Ve, länkande. Herr As^orbeim, ftokisn vaviä, hade til krotocollst inlemnak följande, sam uplästes: Sedan Hans Maj:t Konungen med Dest Nådiga bifall instämt uti den af Högloft. Hemliga Utskottet upgrfna kinsnccoch liosiisslions Plan; och denna Plan eller Betänkande blifwik under en kilräckelig betänketid öfwerlaggd och författad af för nit om Fäderneslandets mål och widsträckta krkndstaper kända Män; sa och i anseende til de af Hans Kongl. Maj:t i detta wigkiga amne af, gisna färffilldta Nadega yttranden, om hwilkag ofelbara »verkställighet, sedan den idraga warande I^ssiilsriansPlanen bliswit af Riksens Ständer antagen, jag, i fullt förtroende til Konungens oföränderliga ädelmod samt uprikliga Nådiga ömhet och omwarduad för Dest trogna undersämres räddning och sällhet, ar fullkomligen förtviflad, bifaller jag för min del härmed offenteligen det nämnda Betänkande och KrUiigiicms-Plan, såsom för - L75 nådeligen den bästa, som i narwarande oinstandighcter kunnat utfinnas. För öfrigt instämmer jag med de warda Ledamöter, som föreslagit en underdånig Tacksägelse - särsHs kil Hans Kongl. Maj:r för Dest i.derpå ärende gjorda Nådiga och för hwarje
– Måtte det så visst lyckas herrn, som herrn tyckes vara rask och modig. Och så talar herrn så bra sen, på engång sannt och begripligt äfven för mig, fattig bonde. Jag trodde först, att herrn var ingenting annat än en hästtyrann, men jag har sett, att herrn ingalunda vill fara illa med hästen min. – På den saken, gubbe lilla, kan du låta hästen pusta. Stället, der de nu befunno sig, var tilldragande på engång som frånstötande. Det var den finska naturen i dess vildaste skick. Framåt, åt venster hand, var ett ofantligt kärr, som amfiteatraliskt bredde ut sin kylande, pestbringande yta; och framåt, åt höger hand, en bergås, väl icke hög, men ruggig och kal. Emellan kärret och åsen gick landsvägen, ett ormlikt band, hvars hufvudsträckning halfcirkelformig omfattade kärret. Just då hästen stadnade, fingo de båda resande del af detta perspektif. Har min läsare nånsin sett och emottagit intryck af en nejd, den der genom sin majestätiska fulhet, sin oändliga tomhet, sin väldiga ödslighet bär vittne om Skaparens oändliga mångsidighet och majestätiska rikedom! Intet vet jag att förliknas med en sådan nejd, om icke ... en stor men fallen menniskosjäl. Hade Harald icke af en slump här stadnat hästen, så hade denna trakt helt säkert icke gjort på honom det intryck, som nu. Hjulens skakning och den ständiga rörelsen framåt hade förminskat detta intryck. Nu blef han med ens förvandlad; han blef såsom man blir uti de moment af lifvet, då man kanske icke blir sämre eller bättre, blott ... förvandlad. Det var likasom håren rest sig på hans hufvud, utan att han förstod hvarföre. Bonden, äfven en tjugufyra års yngling ... i norden äro tjugufyra års män icke annat än ynglingar ... utbrast efter någon minuts tystnad: – Detta allt är såsom en stor kyrkogård är icke, herre, detta såsom en stor kyrkogård? – O ja, min vän. En stor kyrkogård, för döda eller döende. Här ville jag dö. Det aflägsna ljudet af hjul väckte dem nu.
Man synes icke hafva vetat, hvarifrån man kommit eller hvart man ämnade sig. Ån har man funnit lagstiftningen vara för slapp, och man har dragit åt banden. Ån har man tyckt dessa trycka för hardt, och man har lossat på desamma. Man har sett än pä borgenärens rätt, än på gäldenärens bästa, men icke på begge tillsammans, icke pä allmänna rörelsens kraf, icke på verkan af lagstiftningen i dess helhet. Man har uppställt en graderad skala för fordringars mer eller mindro stränga exekutiva kraft och iätit Lag-Utskottets Betänkande N:o 68. 9 och låtit denna hero af fordrings-anspråkets form, — vexel, löpande eller icke löpande skuldebref, bokfordran, domfästad skade-ersättning m. in. Man har anbefallt speciel skyndsamhet med indrifvande af vissa fordringar, såsom Kronans, publika verks och inrättningars, hvaraf följer att samma skyndsamhet icke är anbefalld för indrifvande af enskildes fordringar. Man har stadgat en utsöknings-process med tre instanser, hvilken, om don än i den första löper med tillbörlig skyndsamhet, likväl redan i den andra går trögare, tills den, vid fullföljden till och behandling uti den tredje och sista instansen, följer nästan alla reglor och former för en vanlig civil process: en handelsfordran pröfvas der lika långsamt som en jordatvist. Men har en handelsfordran på detta sätt genomgått de tre exekutions-instanserna, så kan den lätteligen, i följd af invändningar, likasom hvarje annan fordran, förvisas såsom tvistig till domstol.dä åter tre instanser, med en fullkomligt vanlig civil process, ijro att genomlöpa, — hvilket allt kan dröja och vanligen också dröjer i flera är. Afven för verkställigheten af ett gifvet utslag, för sjelfva utmätningen, synes tillräcklig skyndsamhet icke vara anbefalld, och ofta gifver utmätnings-förrättningen anledning till tvister, hvilka jemväl hafva tre instanser att genomgå, innan utmätningen kan bringas till slut.
Han gör Finska General-Befälet, Fältmarskalk Grefve Klingsporr, General-Adjutant Adlercreutz, icke till mindre än Fäderneslands förrädare. Männer som intill sin död likväl åtnjöto Konungens och Nationens aktning samt välvilja, som hedrades med deras förnämsta utmärkelser, hvars handlingar voro gillade af både Konung och Folk; men f. d. tjenstförrättande Regements-Presten Holm beröfvar dem nu lönen för hela lefnadens mödor NB utan andra bevis mot dem, än Herr Holms fantasier om motiverna till deras handlingssätt. Och detta får äga rum i vårt Fädernesland utan ansvar inför Lag? Herr Holm är visserligen en så lumpen Författare och dess arbete så utan all förtjenst, att han icke är värd en ärlig mans afseende. Men slagdängan, om den utan tillrättavisning finge fortlefva, faller i händerne på en kommande generation, som icke kan föreställa sig Rikets förlägenhet och detresse under perioden af åren 1808 och 1809, och då skall slagdängan förvilla våra son-söners söners omdömen och väcka deras förakt för Fädrens minnen och detta tror jag hvarken vi, eller de män, som af Herr Holm angripas, förtjena. Men vårt General-Befäl (Fältmarskalken Grefve Klingsporr, General-Adjutant Adlercreutz) syntes icke hafva någon böjelse att återtaga Finland, hvilket vid denna tidpunct hade varit lätt och hvilket så tydligt bevisas af Sandels förhållande. Dessa äro Författarens lika märkvärdiga, som nedriga, eller måhända blott oförståndiga ord. Att icke hafva håg återtaga Fäderneslandet då det lätt kunat ske, kan ej kallas annat än förräderi och är icke eller annat. Kastom derföre ögat på kartan. Sandels har ända till Kuopio och Vehmasmäcki, blott en enda väg att betäcka. Honom kan återtåget således icke afskäras, så länge den större Arméen icke är slagen och alldeles tillbakakastad. Sandels hade i denna Armée alltid en stödjepunct. Hans styrka utgjorde omkring 2,000 man. Han framträngde i den mohn han insåg möjlighet att föda sin corps.
En annan ledamot af detta Stånd har i samma rigtning yttrat, alt likasom många andra förut gällande finansiella villfarelser måste vika för en bättre öfvertygelse, likaså har den fordna meningen om hypoteks-föreningars nylla måst gifva vika för sundare åsigter. För min del måste jag uppriktigt erkänna min okunnighet härom. Förmodligen har den nya läran blifvit fullständigt utvecklad inom BankoUtsk.; det hade då varit önskligt, att den i sin helhet blifvit oss vilsefarande meddelad, men som det ej skett, qvarstår för mitt begrepp mycket lättfattligt, alt hypoteks-föreningar äro af väsendtlig nytta för jordbruket, icke blott derföre att de bibehålla jorden vid ett högre värde, utan äfven derföre, ali de befordra dess bättre skötsel samt den nationella välmågan i allmänhet. Del torde icke linnas så synnerligen många personer i Sverige, som med förmåga och lust alt egna sig åt jordens rationella behandling, jemväl besitta ett kapital, tillräckligt ej allenast t il Ei n köp a f en egendom, utan äfven till dess behöriga skötande. Om han då använder hvad han äger till det förra ändamålet, kan han visserligen genom län bos enskilde förskaffa sig del till det sednare ändamålet behöflig;), men han blir då försatt i en beroende ställning. Han mäste lill stor del egna sin lid och omtanka ät skötandet af sina finansiella angelägenheter. Inträffar då missvext eller andra olyckliga förhållanden, nödgas lian ofta, för att rädda sig, på ofördelaktiga vilkor försälja sina lösören, ja t. o. m. hela sin fastighet. Detta undvikes genom hypoteks-inrättningar. Derigenom befrämjas således arbetet; oell det är genom arbete och sparsamhet som national-välmågan förökas. Den sistnämnde befrämjas derigenom, att de små efter hand hopsparda kapitalerne kunna säkert placeras, och man kan väl icke gerna få några säkrare räntebärande papper, än obligationer af dessa inrättningar, hvilka, rätt ordnade, således äro ett väsendtligt medel till nalionalvälmågans ökande, och utgöra liksom en länk emellan jordägaren och kapitalisten, i synnerhet den mindre.
Ståndet ansåg denna §. böra erhålla följande förändrade redaction: de kunkaps-ämnen, som, enligt 3 §. 5 mom. fordras, för att till Lärare vid Folkskola blifva antagen, skola ock utgöra föremål för undervisningen i sådan Skola. Dock må de skolbarn, som af fattigdom hindras att undervisningen längre tid begagna, eller sakna nödig fattningsgåfva att förvärfva det fulla kunskaps-måttet, sam undervisningen erbjuder, kunna ur Skolan utskrifvas, sedan de uppnått nödig kunskap i följande ämnen: a) Ren och flytande innanläsning af Svenska språket, så Latinsk , som Svensk stil. b) Christendomen, efter de läroböcker, som vid Skolan äro antagne. c) Kyrkosång. Prot. Lydelsen af denna §• ansåg Ståndet böra på följande sätt förändras: l:o Socken eller Pastorat, der vidsträckt område fordrar en på serskildte ställen tillgänglig Skolundervisning, må det vara tillåtet alt, utom de Folkskolor, hvarom 1 §• 1 mom. stadgar, jemväl inrätta By-skolor för fattige och från Folkskolan aflägset boende barn. Skolstyrelsen ege att, emot de lönevilkor, som, efter församlingsboer nes börande, kunna öfverenskommas, till Lärare vid By-skola antaga den sökande, som inför Styrelsen ådagalagt, jemte utmärktare fallenhet för barna-undervisning, godkände prof af Svenska språkets rena och flytande innanläsning, tillförlitlig kunskap i Christendomen, samt kännedom af Kyrkosång, så ock i öfrigt gjort sig känd för en sann Ghriste!ig vandel. Föremål för undervisuing i By-skola vare det minimi-mått af kunskap, som 6 §. bestämmer. Der Skolstyrelse ställt By-skola under Lärarens vid Folkskolan i Districtet närmaste inseende, vare dennes, eller i annat fall, Styrelsens eget betyg, att Skolbarn, vid anställdte prof, funnits ega nödig kunskap i de ämnen, som vid Bj^-skola inhemtas, tillfyllestgörande besked för barnet, att hafva sin skolgång fullbordat. 2;o Nödige ruin för Byskola åligger församlingen att anskaffa och bekosta. §. §. 9, 10, 11, 12, 13, 14 och 15 biföllos. X 16.
Timmar. I. 11. Timmar. III. IY. V. Yl. VII. VIII. 7—9. Religion. Religion. 7—J Religion. Religion. Religion. ) Religion, i Filosofi. Religion. Filosofi. Religion. Skrifkonst. '10—1 2 A. Franska. B. C. Latin. A. Franska. B. C. Latin. B. Mathematik. Latin. Mathematik, Latin. Mathematik. Latin. Mathematik. Latin. 3—5 Svenska. Svenska. 3—5 Tyska. Tyska. U. Tyska. E. F. Grekiska. Tyska. Grekiska. Tyska. Grekiska. Tyska. Grekiska. Tisdag. 7—9 Svenska. Tyska. 7—9 Historia och Geografi. Historia och Geografi. Historia och Geografi. Historia och Geografi. Historia och Geografi. Historia och Geografi. 1 0—12 Mathematik. Mathematik. ’10—12 Tyska. Tyska. Engelska. E. F. Grekiska. D. F. Engelska. E. Grekiska. Engelska. Grekiska. Engelska. Grekiska. 3—5 Historia och Geografi. Historia och Geografi. 3—5 Svenska. Svenska. B. Svenska. „ i Svenska, j Latin. Svenska. Svenska. Latin. Svenska. Svenska. Latin. Svenska. Svenska. Latin. Onsdag. 7-9 Naturkunnighet. Naturkunnighet. 7—9 A. Franska. B. C. Latin. A. Franska. B. C. Latin. Franska. Franska. Franska. Franska. 1 0—12 Skrifkonst. f Skrifkonst v och * Mathematik. -lO—ill :ii-’i NaMathematik. turMathematik. k u nMathematik. nigMathematik. lie Mathematik. t. Mathematik. Thorsdag. 7—9 Religion. Religion. 7—9 Tyska. A. Tyska. B. C. Franska. Franska. Franska. Franska. Linearteckning. i 10—12 A. Franska. B. C. Latin. Franska. B. Franska. Franska. Latin. Franska. Latin. Franska.
Denna befattning ehuru stark den kan rimligen blifrva, fall dock föga betunga tillwerkaren, som med en sadan fortsättning som denna, alldrig fall sakna afsättning. Bränwinet skall endast blifwa dyrare, hemma-consumtionen modificerad genom behoftvet att sälja, och endast misibruket förswarat. 8^0 Ingen större eller mindre postesionat borde fä bränna för annat hemman, än det han wid egen hushållning sjelf brukar; hwarken abo PK andras heniman bör fa begagna brannerifriheten swarande mot wid den af sitt bruknings-contract eller mot det hemmantal han sjelf brukar och begagnar. 9-0 Den 2Z April. 57 9:0 De sä kallade forrske pannor borde wäl alldeles affaffas och iö lyndas, och i jjefiwa 'örfattningen utstakas belarneö inbördes dimenfioiicr efter pannorneö olika storlek. Iaa wet icke annat än att de sköttse pannornes hela företräde best r i skyndsamhet af tillwerkninqen. I aila fall och oä den genom detta »verktyg »pkommande ojämhet med» borgare emellan, innefattar obillighet och b der till mistcalcul, kan den e) an!>at än söndrm. det allmänna inkeretzck, för hwilkel det enstuldka onekeligen bör stä tillbaka. 10:0 Till skogsbesparing borde alla större och mindre bränwrnspannor wara inmurade, och en särskild befattning ätfölja de sä kallade lyfteeller lösa pannorne. En bränwinsbränning , föranstaltad efter dosta grunder tved de förbättringar som frän andras kunnighet skola deni tillwinnas, kunde, efter min oförgripeliga tanka blifwa för Fosterlandet i alla affrenden oskadelig, i nägra nyttig. Isynnerhet om som bada rätt och billigt synes, at Regeringen warder updragit. att hwad tid och sätt angar, mid bränneri-författningen göra alla be ändringar som af kidernes och omständigheternes skiften förberedde möjligen kunna anses wara för landet af en allmän större nytta.
Ridderfkapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i örebro den 8 Aug. 1812. S D. Oöredrogs a nyo och bifölls BewillnincsUtskottets den, z Augusti pa bordet lagda Memorial, angående den i Vewillnings-Författningens 2 Art. 2 Mom. stadgade Rotefrihets-asgistenS erläggande, med 8 Rwlr af hwarje helt Hemman, som ej more Noteringsskyldwhet underkastadt, samt huruwida detta förordnande borde till Säteriers Raoch RörsHemman i allmänhet, hänföras. lUt supra. llx krotocollo, 6. 8i1verstolpe. Utdrag af Hrotocsllet, hållet hos Högloft. Ridderfkapet ,och Adeln, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 8 Aug. 1812. S. D. 9^är Stats, Utskottets den z Augustt pa bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifwelse till Stats, Utskottet af den 28 Iuiii >812, angående upptagande af Inhamra Län för Ertra-Ordinarie behof, nu a nyo föredrogs, jemte Banco-Utskottets den 5 Augusti pa bordet lagda Memorial, innehållande ett genom NiksStandens remist till Mlätande öfwer ett kill ofwan - Den 8 Augusti. 2461 bemaldte Stats-Utskottets Betänkande bifogadt förslag af en enstildr Utskottets Ledamot, föranledt yttrande deröfver, blefwo defla bägge Betänkanden i (»'sammanhang as Högloflige Ridderskapel och Adeln bifallne blt supra. klx krotocollo, 6. 3 i 1 verstolps. Utdrag af prstocsllet, hället hos Högloft Ridderjkapctoch Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 Aug. isis.
Och hvarför bortlade hon aldrig sina mörkgröna handskar? Tvättade hon sig aldrig om händerna? Vänsterhändt var hon därtill, men liflig, glad och i synnerhet fri, mycket fri. Hon kunde dricka och svära i kapp med gamle öfverstar. Hon tog hvilken kavaljer som helst under armen, pratade tok och knäppte honom, när hon var i sitt bästa lynne, på näsan. Man hade sett henne med egen hand piska upp sina hejdukar. Portvakten försäkrade, att hennes durchlaucht en afton i trappgången egenhändigt undfägnat hans durchlaucht med en vänsterhändt kindpust. Två unge adelsmän, Nils Dufva och Jakob Lindtze, råkade i delo om denna frisinnade fru. Den ene hade kallat henne en gratie, den andre en furie: hvad behöfdes mer för att ränna värjorna genom hvarandra? Tio år senare hade sådana upptåg sannolikt funnit mera undseende vid Kristinas hof, men nu voro de före sin tid. Drottningen vägrade mottaga furstinnan Radzivil, riksfruarna drogo den redan till hälften räckta handen tillbaka. Fursten beklagades som en man under toffeln, furstinnan tycktes blifva allt mindre nogräknad. Bor inte den polska pigan någonstädes vid Danviken? frågade Kristina en dag, när hon återvände från en ridtur med svit af kavaljerer och hofjungfrur, bland hvilka nu äfven Hagar Ring medföljde. Hon bor i Mörnerska huset, nådig fröken. Nå, Wrangel, har ni också fått tryne och klöfvar af denna Circe? Har ni duellerat med henne eller för henne? Hvarken med eller för henne, nådig fröken. Men tömt ett halft dussin bägare spanskt vin till hennes ära, ej sant? Neka inte; ni rodnar ju som en Vingåkerstös. Ser du, Ebba, man kan ännu rodna i Sverige, det kan man inte i Polen. Wrangel, ni är en patriot, jag hade ej trott er därom. Ni måste lära mig er oskyldiga konst. Det är så rörande att se damer af börd dricka vin som suggor. Vi måste införa det bruket i Sverige. Ja, för herrarne är det öfverflödigt.
Utlåt ande, N:o 29. 3 sorn förut varit föreskrifven; så hafva dels Riksdagsfullmäktige Johan Westa mark och Lars Gustaf Sandberg från Westerbottens län och dels Erik Christensson från Bohus län uti två inom Hedervärda Bondeståndet afgifne memorial, hvilka blifvit till Lag-Utskottet remitterade, föreslagit att, enär erfarenheten visat, det ofvan åberopade förändrade stadgande ledt till den följd, att församlingen gick miste om afhörandet af kungörelserne, emedan de fleste församlings-medlemmarne genast efter gudstjenstens slut begåfvo sig ur kyrkan, tiden för kungörelsers uppläsande måltp, med afseende å de olägenheter, som voro förenade med omförmälde förhållande, varda bestämd i enlighet med hvad före omförmälde Kongl. Förordnings utfärdande varit vanligt. I afseende å denna motion, som af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-lltskotten blifvit gemensamt handlaggd, hafva Utskotten inhemtat alt Lagoch Ekonomiutskotten, hvilka vid sisthållne riksmöte tillstyrkt ett sådant stadgande, som genom Kongl. Förordningen den 8 Maj 1849 blifvit méudeladt, såsom skäl derföre hufvudsakligen anfört: att kungörelsers uppläsande under den allmänna gudstjensten vid den tid, då församlingen bör, befriad fiån verldsliga bestyr, odeladt egna sin andakt åt betraktande af Guds ord, hade ett menligt inflytande på det sannt religiösa sinnet, och att det dessutom syntes mindre lämpligt att sålunda sammanblanda förkunnandet af religionens läror med underrättelser om timliga värf och förrättningar, ofta nog af den mest underordnade art. Enligt Utskottens tanka äro de sålunda anförda skälen så ostiidiga och af den vigt, att Utskotten icke finna sig kunna understödja motionärernes förslag om undanrödjande af omförmälde på Rikets Ständers begäran nyligen meddelade författning; ulan hemställa Utskotten, alt ifrågavarande motioner må af Rikets Ständer lemnäs utan åtgärd. Stockholm den 19 Augusti 1851. 4 Lagsamt Allfr). Besvärsoch Ekon.-Viik.
På grund häraf hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat utfärdandet af en författning, hvarigenom stadgas: l:o att utdrag utur Kyrköböckerne öfver födde, vigde och döde skola efter hvarje års slut utskrifvas, upptagande: utdraget af dopboken, uppgift å barnets namn, dagen då det föddes och döptes samt föräldrarnes namn, yrke och hemvist; utdraget ur dödslängden, uppgift å den aflidnes namn, hemvist, dödsdag och ålder, hvarjemte för minderårig person uppgifves föräldrarnes namn och yrke, samt för äldre person, dess yrke, äfvensom gifta eller ogifta tillstånd; samt utdraget ur Vigselboken, uppgift å contralienternes namn och hemvist, vigseldagen samt brudgummens befattning, äfvensom brudens, så vida hon ej vistas i föräldrarnes hus, hvilkas namn, så vidt ske kan, böra uppgifvas; 2;o alt dessa utdrag böra besörjas af Pastor, som i de församlingar, der Comminister finnes, må dertill begagna den sistnämndes biträde; ioq Expcditions-Vtskottets Farslag till und Skrifvelse> N.o 6t. 3:o att, sedan utdragen blifvit årligen vid Wallborgsmässo Sockenstämma granskade och riktige befunna, samt med påskrift derom försedda, Pastor skall skyndsamt desamma till Consistorium insända, för alt derstädes förvaras; och 4:o att Biskop och Contraets-Prost, vid skeende visitation, böra tillse, att, hvad ofvan blifvit föreskiifvet, är vordet iagttaget. Hvilket Rikets Ständer få hos E„ K.. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Jan. 1845. N:o 61, Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 4 Jar>- 1845. lVesle-Ståndet den i i Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den ii Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ansvar för förfalskning af privat banks-sedlar.