Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, att erhålla utsyning å närmast belägne Kronoskog, för kneckte-stugors uppbyggande. Åf Hederv. Bonde-Ståndet har till Utskotten blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäktigen Fredrik von Zweigbergk inom samma Stånd väckt motion, deruti anföres, att, sedan Rikets Ständer till Kongl. Maj:t aflåtit en underdånig skrifvelse af den 10 October r8/jo, samt deruti yttrat, att Rikets Ständer ansåge de till lindring i roterings-hördan medgifna rättigheter och förmoner böra med största sorgfällighet hållas i helgd, och tillika anhållit, att rättighet tili utsyning för kneckte-stugors uppbyggande måtte varda ofvannämnde rustoch rotehållare tillerkänd; så hade likväl, med förbiseende af rustoch rotehållarnes rättighet i förevarande hänseende, Kongl. Maj:t, till följd af Kammar-Collegii underdåniga tillstyrkande, genom Nådigt Bref af den 26 sistl. Juni, afslagit Rikets Ständers omförmälide begäran; i anseende hvartill motionären föreslagit, att, då den påyrkade Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N:0 3. 3 rättigheten vore bestämd uti 17 §. af i685 års knekte-contract med allmogen inom Skaraborgs Län, Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t ingå med förnyad anhållan uti ämnet, hvilket motionären ansett destomera nödigt , som rustoch roteliållarne icke skulle kunna lagligen tillförbindas att, utan åtnjutande af ifrågavarande rättighet, underhålla soldat-torpen, samt rättegångar härom med Kronan otvifvelaktig! »kulle uppstå. I denna motion hafva sig förenat Riksdagsfullmäktige Johannes Andersson, Jöns Palmqvist och Petter Jonsson från Skaraborgs Län för rostoch roteliållarne inom de af dem representerade härader, nemligen Kinnefjerdings, Kinne, Skånings, Laske, Wilske, Gudhems, Walle, Kåkinds samt Wartofta och Frökinds härader.
Cederström föreslagits, att föredragningen deraf skulle ske punktvis, hvarvid borde iakttagas dels att i sammanhang med de hemställanden, som föranledt till de i slutet af Betänkit under litt:s a—m afgifna förslag, dessa förslag hvart och ett i sin ordning skulle företagas till pröfning, dels ock att de äfvenledes i slutet af Betänk:t förekommande punkterna l:o, 2:o och 3:o icke skulle behandlas förr än hela Betänk:t blifvit på nyssnämnde sätt genomgånget och afgjordt; hvarefter Hr Gr. o. Landtmhemställde, om R. o. Ad. antoge detta föredragningssätt; och blef jemväl denna propos. med ja besvarad. lista punkten (sid. 3). Hr af Sillén, Abraham Wilhelm: Utsk:t harafstvrkt bifall till Jonas Anderssons motion angide elementarskolans 2:ne lägsta klassers förening med folkskolan. Enligt min tanke skulle man dock kunna gå en medelväg, hvilken älven i praxis tillämpas, och det vore att sammanslå den lägsta klassen af elementarskolan med folkskolan. Kurserna, som genomgås i denna klass, äro desamma, som läsas i folkskolan, så att i det fallet är icke något hinder för en sådan sammanslagning; och hvad åter beträffar den anmärknineen att det skulle vara olämpligt, att betyg meddelades från folkskolan till elementarskolan, så är detta något, som redan ofta blifvit praktiseradt. Derigenom skulle äfven kunna åvägabringas hvad som Hr Sommelius föreslagit, nemi., att de 2-klassiga läroverken skulle meddela undervisning äfven i de ämnen, som höra till 3:dje klassen, om man inrättade dessa läroverk sålunda, att i lista klassen lästes hvad som nu läses i 2:dra, och i 2:dra hvad som nu läses i 3 En sådan sammanslagning af elementarskolans lista klass med folkskolan skulle möjligen gifva en slags lyftning åt denna sednare, derigenom att folkskolan, som nästan endast består af sådana ynglingar, som icke hafva någon vård i hemmet och hvilka, då de sakna godt sällskap, kunna få en immoralisk uppfostran, skulle erhålla förstärkning från en bättre klass i samhället.
Stadens förnämsta näringsfång utgöras af Åkerbruk, som de sednare åren varit föga lönande, någon inrikes Handel samt Sjöfart och Fiske, hvilka näringar dock icke tilltagit. Laxfisket har äfven, varit mindre fördelaktigt, så att fattigdomen i detta samhälle synbart tilltagit. Staden har en Skola och Fattighus, men mägtar ej anskaffa och underhålla Läkare. Halmstad. Staden har betydlig ägovidd; odlingarne tilltaga och afkastningen af jordbruket är förökad. Handtverkcrierne äro med få undantag i ett försvagadt skick. Af Fabriker finnes för närvarande den förutnämnde betydliga Klädesfabriken samt 2:rie Såpbruk som tillverka 3,820 fjerdingar Såpa, i värde uppgifne till 28,G5o R:dr. Dessutom finnes en mindre Spegel-och Hatt-fabrik. Handeln bar de sednare åren betydligt tilltagit, och de Handlandes antal förökats. Skogseflecter utgöra de förnämsta exporterne. Skolundervisningen sker af en Piector och två Colleger. Denna lägre Lärdomsskola förtjenar berömmas. Sjukvården besörjes af den här stationerade ProvinciabLäkaren samt Stadsoch Lazarells-Läkaren. Fattighus finnes för de åldrige och bräcklige, och besörjes fattigvården för öfrigt genom penningeutdelningar. Hamnbyggnaden, som börjats 1837, skall otvifvelakligt medföra stora fördelar för denna stad. Alla förberedande åtgärder för detta gagneliga företag äro vid 1836 års slut vidtagne och forsla årets Stats-anslag 6,000 R:dr B:co äro från Kongl. Stats-Conloret lill Hamnbyggnads-Directionen ankomne. Laholm. Äfven denna stad bar betydlig ägovidd och jordbruk, som dock de sednare åren gifvit ringa afkastning, i följd hvaraf, då de fleste innevånarne äro jordbrukare, sednare årens missväxter baft ett menligt inflytande på stadens välstånd. Handeln är inskränkt till en obetydlig bodhandel och Sjöfart kan icke idkas, i anseende lili Laga åens uppgrundning. Handtverkerierne äro ringa och obetydlige.
Bland dessa torde man äga skäl att räkna innehållet af denna § 24- Inkomsten af ett hemman måste stå uti ett direct förhållande till dess onera. Postoch lotshemman äro, äfvensom andra, alltför olika i godhet, för att frikallandet från rotering och kronoskjuts må föranleda till en för alla bestämd afgift. Då det dessutom åligger taxeringsmännen att taga i beräkning de fördelar, hvaraf ett hemman är i åtnjutande, och påföra inkomsten den bevillning som vederbör, har man ansett denna S böra uteslutas. § 25. Utförd på Art. VI, § 27. § 26. Efter den uti närvar, project antagna grundsats, alt beskatta inkomsten, sådan den befinnes, måste det vara alldeles likgilltigt, hvarstädes den blifvit frambringad, och följaktligen utan ändamål att, på samma sorts yrke, utföra särskildt register för städerna och särskildt för landet. Man har derföre med skäl ansett sig kunna i detta project utesluta § 26, som egentligen endast är en repetition af § 17. Såsom ytterligare motiv för uteslutandet, tillägges: gästgifveriet’; rörelsen är ett, sjelfva hemmanet ett annat. Det sednare förekommer, likt annan jordegendom, till taxering efter Art. VI, den förra åter, enligt den minimiafgift, som Art. III upptager, och hvilken bör bestämmas så låg, att gästgifveriet, om än fördeldt emellan flera, eller beläget på mindre befarna vägar, dock må densamma kunna draga. Pag 3o, a) att, utan afseende på den skattskyldiges uppgift, föreskrifva, antingen han skall taxeras såsom rättare eller fogde , allt efter som egendomen består af fyra mantal i förra och af hemmantal derutöfver i sednare fallet, torde vara öfverflödigt, helst man har inkomsten att hålla sig till. b) Någon närmare qvalification af tjenstefolk, än som Art. III upptager, har erfarenheten visat utan ändamål. c) Detta mom. är till sitt syfte uppfattadt, dels uti § 3, Art. II, dels uti § 57, Art.
Enligt de grunder, som af Borgare-Ståndet blifvit antagna vid riksdagarne åren 1823, 1834 —1835 samt 1844—1845, beslöt Borgare-Ståndet, att följande städer skola skyndsamligen sända hvardera en Revisor till deltagande ä Ståndets vägnar i den revision af stats-, bankooch riksgäldsverken, som begynnes den 15 Augusti innevarande år, nemligen: Stockholm, Göteborg, Calmar, Uddevalla, Warberg och Laholm; varande, jemlikt Ståndets beslut den 5 Maj 1845, städerna i fjerde och femte klasserna berättigade att, i fall de icke sjelfva vilja sanda Revisorer, i Stockholm eller annan stad dertill utse och förordna någon af sådan egenskap, som 70 § Riksdags-ordningen föreskrifver, med iakttagande af hvad i 14 § af samma grundlag stadgas; och ega, enligt hvad öfligt varit, vederbörande att för vald Revisor jemväl utse en Suppleant. Från Hederv. Bonde-Stdndet. S. D. Jemlikt Ståndets förut fattade beslut företogs val till de Elektorer, jemte deras Suppleanter, hvilka, jemlikt 108 § Regeringsformen och 65 § Riksdags-ordningen, böra utse de Komiterade för tryckfrihetens vård, dem Rikets Ständer vid hvarje riksdag förordna; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, följande ledamöter hafva blifvit utsedde, nemligen: Bih tilt H. St.
I synnerhet för sådane skjutsningsskyldige, som hittills icke utgjort skjutsning, skulle en så beskaffad fördelning kunna blifva särdeles känbar. Icke heller vore det rätt, att, i de delar af landet, der postvägsbefordring på Statens bekostnad inrättas, eller der jernvägar anläggas och skjutsningsbesväret i samma mån blifver lindrigare, de skjutsningsskyldiga, jemte fördelen af så beskaffade anstalter, skulle komma i åtnjutande af den ytterligare förmån, att till uppehållande af bipostvägsbefordringen bidraga mindre, än de skjutsningsskyldige i sådane orter, som voro i saknad af dylika bättre kommunikationsanstalter. Samma billighetsskäl, som, enligt den åsigt, Komitén förut yttrat, påkallar alla skattskyldiges deltagande i kostnaden för befordringsväsendet i dess helhet, fordrar ock, att alla skjutsningsskyldige sinsemellan, ehvad de hittills utgjort skjutsning eller icke, skola öfver hela Riket i lika mån vidkännas bidrag till den del af berörda kostnad, som bör af de skjutsningsskyldige särskildt godtgöras. För fördelningen erbjuder sig, hvad de skjutsningsskyldige på landet angår, för närvarande och intilldess cn jemnare jordtaxering kan blifva införd, icke någon lämpligare grund, än det förmedlade hemmantalet, i enlighet hvarmed skjutsningsbesväret nu utgår; Och torde, hvad städerna beträffar, dessas delaktighet i kostnaden, i förhållande till hemmanen på landet, lämpligen icke kunna på annat sätt bestämmas, än att hvarje stad jemförelsevis uppskattas till visst hemmantal i mån af antalet invånare, i hvilket afseende Komitén, efter anställde beräkningar, trott sig komma billigheten närmast genom föreslående, att hvar och en stad, för hvarje fullt hundradetal innevånare, komnic att för 1| mantal, i skjutsningsbesväret deltaga. Under antagande, att de skjutsningsskyldige i städerna och de å landet böra sinsemellan i kostnaden för bipostvägs-befordringen deltaga i samma förhållande, som skjutsningsbesväret hittills hvilat å ena sidan på städerna och å andra sidan på landet, har Komitén kommit till nyssberörda resultat.
ocb i hvad ändamål står hon der, om icke för att sjaagi? Mamsell Frodelia samt fruarna Wikström, Lindström, Sevelin oå Svanberg skola vi också söka komma öfverens med. Ite bida Kinmanssönerna äro oss alldeles omistliga. Hrr Fahlgres od: Pfeiffer tänker jag bjuda 800 banko hvardera. Hvad de herrarna ocb damerna beträffar, så må de gerna gå sin vig. Oviljan mot Hyltén-Cavallii regemente nådde sin böjd i anledning af det reorganisationsförslag (på spe kallmdt » desorganisationsförslag ») eller det » förslag till ny stat och lönereglering för kongl. teatern 1858 — 59, som han afgif efter det föregående riksdag höjt teateranslaget från 50,000 till 75,000 Kr. Nästan hvarje bit af detta förslag, hviri intendenttiteln var bortkastad och i stallet den af förste direktör åter införd, kalfatrades på det obevekligaste if pressen. Det godkändes dock väsentligen af k. m: t » Jag gör en konst i opinionen » är som bekant ett be vingad t ord, som man citerar efter Karl XV. Uttrycket skall af honom falts redan under den tid han i anseende till Oscar I: s sista sjukdom var tillförordnad regent. Och anledningen var en till honom af någon bland hans omgif ning gjord hänsyftning på den ovilja, som i den allminn * opinionen skulle framkallas, oro hr Hyltén Ca val li os blefre utnämnd till kongl. teaterns direktör. Sedan utnämningen trots den gjorda anmärkningen skett, skref Kapten Ptiff i maj 1858: En vacker dag gick ut från tronen: Jag gör en konst i opinionen. Men när en furste så sitt värta gör, Får löken namn af förste direktör. 14 Julie Matilda Berwald hade a / gått från kongl. teatern ifdu JS52, då hon trädt i gifte med löjtnanten frih. Knut Åkerhjelm.Redan i nästa nummer ansåg sig Kapten Puff böra gifva forste direktören en ny, eftertrycklig dufning. Det skedde genom en framställning i dramatiserad form af hans första kallelse till teaterchef.
Den andra skall han göra till bränneoffer efter dess rätt; och alltså skall Presten försona henne hennes synd, som hon gjort hafver, och det varder henne förlåtet. Förmår hon icke två turturdufvor, eller två unga dufvor, så bäre fram sitt offer för sina synd, en tiondedel af ett epha semlomjöl till syndoffer; men ingen oljo skall han låta deruppå, eller rökelse låta komma deruppå; ty det är ett syndoffer. Och han skall bärat fram till Presten, och Presten skall taga deraf en hand full till åminnelse, och bränna det upp på altaret Herranom till ett offer; detta är ett syndoffer. Och Presten skall så försona honom hans synd, som han gjort hafver, och det varder honom förlåtet. Och det skall höra Prestenom till, såsom ett spisoffer. Och Herren talade med Mose och sade: Om en själ förtager sig, så att hon med ovetenhet syndar på något, som Herranom vigdt är; skall hon bära Herranom skuldoffer, en vädur af hjordenom utan vank, den två siklar silfver är värd, efter helgedomens sikel, till skuldoffer. Dertill, hvad han syndat hafver på det vigda, skall han det igengifva, och ändå gifva femtedelen derutöfver, och skall gifvat Prestenom; han skall försona honom med skuldoffrets vädur, så varder det honom förlåtet. Om en själ syndar, och gör emot något Herrans bud, det hon icke göra skulle, och visste det icke, hon är brottslig, och är skyldig åt den missgerningene; Och skall bära en vädur af hjordenom utan vank, den ett skuldoffer värd är, till Presten. Han skall försona honom hans ovetenhet, den han gjort hafver, och visste det icke, så varder det honom förlåtet. Det är skuldoffret, till hvilket han Herranom brottslig är. Och Herren talade med Mose, och sade:
M. dels i nåder bifallit hvad Rikets Ständer i omförmälda afseenden för sin del beslutat, dels förständigat vederbörande embets-myndigheter om behörigt iakttagande af innehållet utaf Rikets Ständers förrberörda underd. anmälan, hvarjemte E. K M.. täckts meddela Rikets Ständer den underrättelse, att E. K. M., med anledning af de, efter Kammarrätts-rådet Winroths död, af hans enka anförda underd. besvär öfver Kammar-rättens den 18 Februari 1846 gifna utslag, rörande den af bemälde Kammarrätts-råd i lifstiden väckta fråga, dels om utbekommande af den med qvarstad belagda delen af hans lön, dels om qvarstående tills vidare på tullverkets depositions-räkning af auktions-medlen för hans försålda lösegendom, icke funnit skäl att, med ändring af Kammarrättens berörda utslag, gifva åt Rikets Ständers ofvanomförmälda beslut den utaf klaganden yrkade retroaktiva tillämpning. Rikets Ständer hafva nu detta ärende till pröfning förebaft, oell sorn Kammarrätts-rådet Winroth och Kontrollören Middendorffhvilka framför Presidenten af Billbergh och Kansli-rådet Valerius blifvit ersättnings-skyldighet ådömde, numera aflidit, samt ännu icke hunnit utredas, i hvilken nion deras i konkurs-tillstånd efterlenmade sterbhus ega tillgång att balansen godtgöra, hafva Rikets Ständer ansett ett uppskof med exekutiva åtgärders vidtagande till att försälja af Billberghs och Valerii egendom under tiden, till dess förhållandet med samma godtgörelse blifvit ådagalagdt, vara af rättvisa och billighet påkalladt; på grund hvaraf och i betraktande derjemte af de i 422 Expeditions-Utskoltet Förslag lill und. Skrifvelsej N.o 198. detta ärende förekomna mildrande och ömmande omständigheter, Rikets Ständer för sin del beslutat, det den till statens säkerhet å Presidenten af Bill• berghs och Kansli-rådet
Stads Län, R:dr 2,875-, eller tillhopa 1,398: 3,005: 2,901: Ii,2io: 300: 7- 43- 39- 8- 4- 3 10 3- 2 »I 7 Banco-mynt R:dr. afbetalning på Capitalet R:dr .4,239: 6. iiqutderad renta General Assistance-Contoirets Lombard-Fond, afbetalning på dertill lemnade förskotter Försäldt Bevillningsoch Krigsgärds-jern, betalning derföre _ — Inbetalningar på Arméers Organisations-Cassas utlänta Medel, Capital och Renta Dito pa Allmänna Hingst (lassans dito dito ■—* — Dito på Artillerie-Lxercitie-Cassans dito dito — “—■ Af Kongl. Stats Contoira gjord afbetalning a Förskottet till kostnaden för Hamnarnas stängning för Engelska Fartyg samt lugnets återställande i Hufvudstaden — R:dr B:co 24,933: 27. 8 Dito ersatte omkostnader för Chartte Sigillatse Hvitstämplingen 1,102: 30. 4 Af Kongl. Rentekammaren samt Herrar Comiterade till Allmänna medels förvaltning insatt Bancomynt till erhållande af motsvarande Credit-Sedlar — * Upplupen Renta å LaneBanco Realisations-Reverser å 4 proC. Utgift. Renta å Hans Majit Konungens Hemgifts-Capital — Dito å Inrikes Lif-Rente-Länet, innehållen Bevillning inberäknad Dito å Trollhätte-Slussverks-Länet , dito Dito å Riksgälds-Contoirets
Under den 18 Januari 1841 har Kongl. Majit, efter vedel hörandes hörande, i nåder bifallit, alt den af Rikets Ständer föreslagna förändring med Tullverkets stämpelsedlar må bringas till verkställighet, under iakttagande af hvad GeneralTullStyrelsen för sådant ändamål föreslagit; och beträffande korlslämplingen har under den 23 Februari 1842 allmän Kungörelse i nåder utfärdats. I betraktande åter af den ökade kostnad antagandet af Rikets Ständers förslag rörande förändrad t sätt för ChartceSigiliataspapperets tillverkning och stämpling skulle medföra och då, enligt vederbörandes anmälan, något missbruk eller underslef vid tillverkningen af detta papper eller eljest medelst begagnande af falska chartfesigillataestämplar ännu icke försports, förklarade Kongl. Majit under den 16 November 1841, att de förut i berörde hänseenden meddelade föreskrifter än vidare borde tjena lill efterrättelse. I anledning af sedermera vunnen erfarenhet, att tillverkning af falskt slämpladt papper och ulprångling af sådant papper verkligen ägt rum, bar Kongl. Majit, genom etL sednare beslut af den 29 Maj 1843, förordnal om chartaesigillaloepapperets förfärdigande och stämpling i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Rikets Ständers förslag: kommande allmän kungörelse att särskildt utfärdas om liden, då med det nya charlaesigillataepapperels begagnande början skall tagas m. m. 25>2-'o angående tiden för tillämpningen af den blifvande nya Författningen rörande bränvinsbränningen (108). Allemnad lill CivilDepartementets Expedition. 25!i:o i anledning af framslälldt förslag, att halfva lulluppbörden för inkommande utländska stenkol mätte till understöd lör Höganäs stenkolsverk anvisas (105). Bil. lill R, St, Jast, Onibudsm, Emb.-Berättelse elen 11 Juli 1844-, 47 1841 den 17 Oktober i underdånighet anmäld.
Tullförsnillning darrefter bibehållas, men dervid likväl, till undan" rödjande af det missförstånd, som uppstått angående Författningens syftning, en sidan förklarings som Commerce-Collegium i underd.föreslagit, få utfärdas. hvarigenom allmänheten underrättades, att transport och försäljning af husväfnader förblefve på enahanda sätt, som förut, fri och obehindrad, och att afsigten med ifrågavarande stämpling endast vore att derigenom bereda säkerhet för dem, som tillverkade sådane väfnader, hvilka till utseende, godhet och prydlighet liknade utländska, till införsel förbudna, fabriksvaror, att de vid skeende visitationer ej måtte blottställas för uppehåll och lidande genom de beslagsanspråk, hvartill anledning af tillverkningens beskaffenhet kunde hemtas, men att det likväl berodde af tillverkarens egen urskillning, huruvida han af ett sådant säkerhetsmått ville sig begagna, samt slutligen, att det blefve åklagarens skyldighet att» vid skeende confiscations-anspråk, sin talan, om godsets egenskap af utländskt ock till införsel förbudet i laga ordning styrka. I anledning af den härvid tillika förekomne fråga rörande 3 §. uti 4 Art. af Författningen mot Lurendrejerioch Tullförsnillning som handlade om hvad iakttagas borde, i anseende till afskurne stycken af lofgifne tillverkningar, som för enskildt behof medföras eller från en till annan ort försändas, anmälde Stgts-Secreteraren 1 underd., att berörde stadgande, som åsyftade å ena sidan en angelägen controll emot utländske förbudne tillverkningars kringspridande, under namn af Svenske, och å den andra, att bereda innehafVaren. af en lofgifven vara erforderlig Proposition om Lurendr. 0. Tullförsnillning. 757 säkerhet emot oskäliga confiscations-anspråk, hit. tilis i längre tid, enligt äldre Författningar, tjenat till efterlefnad, utan att hafva föranledt till sådane olägenheter som syntes medföra giltiga skäl till dess upphäfvande, hvilket, efter ÖtatsSecreterarens tanka, skulle kunna lemna tillfällen till missbruk, stridande mot Författningens ändamål. Kongl.
Likaledes har det förhållande, att sjömän, ehuru med hustrur och barn ]>osatte å landet, likväl erlägga folkskole-afgiften i den stad, vid hvars sjömanshus de äro för sina personer skattskrifne och utgöra bevillning, synts påkalla rättelse, enär billigheten fordrar, att folkskole-afgiften må komma det distrikt, i hvars skola barnen njuta undervisning, till godo, hvadan Rikets Ständer godtfunnit att i allmänhet stadga, det folkskole-afgiften skall tillfalla den församling, der den skattskyldige med hustru och barn är boende eller i Ilvars husförhörsböcker han finnes kyrkoskrifven, och att samma afgift af kronans vederbörande tjenstemän derstädes skall påföras och uppbäras. Med anmälan om dessa beslut, få Rikets Ständer hos K K. M. i underdånighet anhålla, att i de delar, verkställighet erfordras, nödiga föreskrifter måtte af E. K. M. i nåder utfärdas. Rikets Ständer framhärda &c. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den l4 Juni 1848. Prés te-s landet den 17 Borgare-ståndet den ai Bonde-ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med förslag till ny författning, angående stämplade pappers-afgiften. yBevilln.-utsk. Bet., N:o 11 och Uti., N:o 15.) S. A. K. Med öfverlemnande af förslag till ny författning om stämplade pappersafgiftens beräkning och utgörande från och med nästkommande år, få Rikets Ständer underdånigst anmäla, att i nedannämnde §§ af nu gällande chartsesigillatae-förordning följande förändringar ansetts böra ega rum, nemligen: § 2. Sorn ett ganska betydligt antal handlingar, och deribland alla från Kongl.
I händelse R. o. Ad. önskar, att jag skall ansvara för inventarierna, så tror jag mig dertill så mycket mera pligtig, som jag redan hittills alltid ansett detta vara min skyldighet till följe af den s. k. cura edilis, hvilken tillhör mig under Ridd.directionen. Hr von Hartmansdorff: Jag gillar den rättelse, som här har blifvit ifrågaställd. Händelsen med karet synes bevisa nödvändigheten deraf, alt Ridd.SecreCn har inventarierna tinder sin vård. Men att endast införa ordet Ridd.Secreteraren i stället för Ridd.komerei arén skulle göra behof af ett undantag, nemi. för Ridd.contoret, som väl äfven, hvad inventarierna beträffar, bör stå under Ridd.kamererarens vård. R. o. Ad. beslöt, att Ridd.Secrettn skall hafva vården och ansvaret för de å Riddarhusets inventarii-förteckning upptagna lösörepersedlar samt ansvara, det ingen förskingring deraf må äga rum, med undantag likväl af dem, sem tillhöra Ridd.contoret, för hvilka kamererarcn skall vara ansvarig. 16 §:n Litt. B. Hr v o n Hartmansdorff: Jag har intet emot, att de förskjutna medlen för den förflutna tiden må afskrifvas; men Den 4 Juni f. m. '47 jag önskade att till min upplysning få vela, huru det nu förhåller sig med fullgörandet af Ridd.Secrettns och Ridd.- cancellisternes skyldighet att årligen renskrifva ett visst antal af genealogiska tabeller. På den tiden jag hade äran vara Ridd.kamererare, så debiterades desse tjenstemän för ett visst antal sådana tabeller, värderade efter ett bestämdt pris, hvilken summa afdrogs på deras löner. Jag hoppas oeh förmodar att denna skyldighet icke kommer i förgätenhet, derföre att debiteringen utgår ur Riddarhusets bok. Undert. R i d d. Se c r e t.: För några år sedan, då det var fråga om detta afdrag till Ridd.cassan, skedde afdraget efter 12 sk. b:co för hvarje genealogisk tabell.