Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Penningar 2,176: 32. — och för lagmännen under Hofrätten öfver Skåne och Blekinge 544: 8. — tillhopa 5,564 : 31. 3. hvarifrån bör undantagas 20 sk., som under denna titel blifvit i riks-staten för ringa beräknade, då verkliga minskningen utgör 5,564 r:dr 11 sk. 3 rst. 2:o Från hedervärda Bonde-ståndet har Utskottet fått emottaga remiss å en af Riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundsson från Hallands län, med hvilken flere bland berörde Riks-stånds ledamöter sig förenat, väckt motion, deruti, bland annat, föreslagits att Krigs-hof-rätten måtte upphöra, och dess befattning på Hofrätterne öfverflyttas. Då indragning af Krigs-hof-rätten icke lärer kunna ega rum, utan i sammanhang med en mera vidt omfattande förändring af den militära Iagskipningen i allmänhet, anser Utskottet sig föranlåtet afstyrka bifall till hvad i nämnde motion sålunda är vordet föreslaget. 3:o Enär länsoch kronohäktena numera vore ställda under fångvårds-styrelsens inseende, äfven i afseende å derå erforderliga reparationer, har det synts Kongl. Maj:t icke vara lämpligt, att den andel af anslaget å 7:de hufvudtiteln till reparationer å kronans hus och byggnader i landsorten, som för dessa fängelsers underhåll, med 4000 r:dr årligen, ulbetaltes till fångvårds-styrelsens vidare qvarstode å nämnde hufvudtitel, i följd hvaraf Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, att detta belopp Stats-Utskottets Utlåtande, iV;o 83. 3 derifrån måtte uteslutas, för att inbegripas under det för fångars vård och underhåll beräknade förslags-anslag. Till hvad Kongl. Maj:t i berörde hänseende behagat föreslå, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. 4:o
Flickan bragte skrattande in en ny rykande bringare och satte sig igen till sitt. De tre suto tysta. Vägguret knäppte, och det bullrade inne i den rödglödgade kaminen. Om en stund larmade det uppför trappan och ute i förstugan: man stampade snö af skor och åbäkade sig på alla vis för att få kölden af sig. Ett helt band landtmän kommo in, i kragstöflar och pelsar. De helsade alla med jubel Truls’ granne, som sjelf illa förmådde under sin flegmatiska värdighet dölja den glädje han kände vid åsynen. De slogo sig samman till ett lag, toddyen och cigarrerna sattes fram, och snart var skänkrummet fullt af rök och sorl. Truls märkte, att hans förra grannes ögon fortfarande välvilligt smögo sig öfver till honom; en gång böjde sig alla hufvuden samman, och Truls förstod, att det gick ut öfver hans skinn, men satt försjunken i sin tidning och låtsade om ingenting. Plötsligt ljödo bjellror utanför. Alla sprungo till fönsterna. «Det är posten,» ropade någon. Truls betalde och tog på sig. «Adjö,» sade han och bugade sig för laget. Man skrapade med stolarne. Den främmande mannen satt, som då Truls kommit, med knölpåken mellan stöflarne och händerna lagda öfver hvarandra på handtaget till knölpåken. «Adjö, adjö,» ropade han och nickade åt den unge mannen öfver de andras skuldror med en viss energisk hjertlighet. Nere på stationen tömdes påsar, sönderskuros trådar kring packor och skrefvos namn på tidningar. Samhällets invånare, som hört och sett postslädan ila förbi, hade skyndat till; man stod i kö utanför den lilla luckan, genom hvilken posten langades ut, och väntade med skånskt tålamod på, att den unge mannen, som stod innanför och kastade härligheten – först bref efter bref, sedan tidning efter tidning – in i de resp. facken, skulle bli färdig med sitt göra. Ändtligen tittade han ut genom luckan, för att se efter, hvem den närmast stående vore. Och så gick det vidare, i tur och ordning. Långt om länge fick äfven Truls sitt.
Till Vällojlige Borgare-Ståndet: 7:0 af Herr Olbers, som, med serskildt fästadt afseende å de dryga kostnader Marstrands stads Fattigförsörjnings-anstalt skall nödgas vidkännas för underhåll af enkor och barn efter aflidne artillerister vid garnisonen å Carlstens fästning, föreslagit det stadgande, att stad, der garnison finnes., icke må vara skyldig i sin fattigvård upptaga medellösa enkor och barn efter dem som, tillhöra garnsionen och i tjensten ajli dit, utan att desse, då de icke sig sjelfve försörja kunna, mätte vara pligtige begifva sig från staden, för att underhållas, antingen af den församlings Fattigvård, hvarest är enkans födelse-ort, eller der Regementet har sin ordinarie station, eller på Statens bekostnad. I denna motion har Herr Leffler instämt, likväl med yrkande, att enkor och barn efter personer af den i Marstrand stationerade garnison, icke må ega att afflytta till Götheborg. 9:0 Till Hedervärda Bonde-Ståndet: af Thomas Nilsson från Christianstads Län, som yrkat, att en ny Förordning rörande Fattigförsörjningen måtte utarbetas, en Förordning, medelst hvilken för det första hvarje class, och sedermera äfven, så vidt möjligt vore, hvarje enskild fastighets-egare ålades att försörja dem, som blifvit upptagne på dess grund; hvarförutan borde stadgas, att, om någon i sin tjenst eller på sina egor ville intaga pejson, som vora utöfver fo år gam - Lagsamt Allm. Besv. och Öecon.-XJt skottnis Betänkande N:o 54; 9 gammalj skulle församlingens pluralitet ega sådan inflyttning bestrida 3 sd vida ej full säkerhet fanns och utlofvades för den inflyttades underhåll. De serskilda elasser, af hvilka fattighjon borde försörjas, skulle, efter Motionairens mening, utgöras af egare och innehafvare af Säterier, af Boställen, af Kronohemman, Kronoskatte-hemman, och af utsockne Frälsehemman, hvilka hvar för sig borde underhålla sina fattige.
Derom gjorDa anföfning, befämt ny mötesplats å ©ångamo, i fället för Den gamla å ‘SöifSmo, fmilfen få mäl i affeenDe å läget nära 3emtlänDjfa gränfen, forn ocf t anDra affeenDen marit för innebyggarne minDre begmänt.Kongl. 9ftaj:t far Defo felDre gått Denna innebyggarneS önffan till möteS, forn föränDringen funnat merffällas utan någon ferDeleS betyDIig Fof» naD ocf Derutom meDförDe för bronan förDelen af lättaDe tranöpor* ter af möteöbefofmen. ©et påbörjaDe fammanDraget af författningar röranDe frigör maften till (atiDS far bltfmit fortfatt. 51 f Detta arbete, fallaDt: ramling, ”©ämling af gällanDe författningar röranDe armeen, Def fyrelfe ocf förmälning” fafma nu mera från tryde t utfommit tio titlar eller af Delningar. askäng till M. ©t. Urotofott 1847 & 1848. 2 3lfb. 3 sntiftefott* Utgifvanbet från trycket af kneckte#kontrakten nteb öfriga rote# ttprfnfns. ringébefväret angåenbe afhanblingar i) a c meb ali jfpnbfamljet fortgått, och är nu nära fin fullbordan. siniuené ©eban ©trektionen öfwer armeenö penjtoné#fa|3a l)Dö åvcngl. !,a u 93kaj:t i unberbånighet anmält, att minbre gynnfamtna förhållanden för (ånrörélfen med be under
Det är ganska lätt gjordt både det ena och det andra, men följderne, i fall de blifva helt annorlunda än man förmodat, äro icke så lätt reparerade; må hända att den dag kommer snart, då det visar sig hvad jemmer och oskyldigt lidande man härigenom tillfogat dem , som blifvit störda i sina träfiiga yrken , tvungna af fattigdom att öfvergifva sina , med svett och möda, förvärfvade Egendomar, och förvandlade till allmos-bjon, utan att kunna bjelpas och utan att fäderneslandet eller någon enskildt derigenom blifver bättre belåten. En allvarsam och noga pröfning af saken torde då först försent inträffa. Högloft, Beredningen har föreslagit: att de hittills inom Handtverkerierne bruklige Åmbeten skulle upphöra, och att i deras ställe skall en BorgareSocietet upprättas i hvarje Stad], hvilken, efter Städernas egen beqvämlighet, kunde vara sammansatt af både Handlande och Handtverkare, eller åtskild, och en för hvardera classen. Då jag ingenting har emot inrättandet af en sådan Societet, hvilken troligen kommer att blifva rätt nyttig, får jag dock vid förslaget: om Ämbetenas upphäfvande göra åtskilliga anmärkningar. 1:0 Ett så - LngUt skottets Ihtanknnden, xxxi. dant upphäfvande skall öfverflytta alla de åtgärder som dessa, hittills inom Handtverkerierna bestridt, på Societeter, det vill säga: att hvad 30, 40 å 60 särskildta Åmbeten hittills haft att gora vid Lärogossars inoch utskrifningar, GesällBrefs utfärdande, ansökningar tiil Mästerprof, deras förläggande och granskande; Enkors förseende med Verkgesåller; tvisters uppgörande emellan Gossar, Gesäl, ler och Mästare; fördelningar Ämbeten och Mästare emellan af Skatter, andra skyldigheter, Kronans arbeten m. rn.; detta allt skall efter förslaget ensamt tillhöra Societeten, hvilken deraf åtminstone, uti de stora Ståderne, får mer att göra, än som kan iläggas Medborgare, utan att de derföre hafva lön eller arfvode. 2:0
Sedan till min kännedom kommit, att Konungens Befallningshafvande i Jemtlands län under den 9 sistlidne Augusti uti underdånig skrifvelse till Kongl. Majit gjort hemställan om en ny fördelning af i länet befintliga länsmans-distrikter, deraf för närvarande några omfatta en ytvidd af mer ån 60, ja, 80 qvadratmil, sålunda 470 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 306. att fem nya distrikter skulle derstädes inrättas, så har jag, som eger nogsam kännedom om behofvet häraf, såvida, med en allt mer tiilvexande folkmängd och ökad beröring med grannriket Norrige samt angränsande provinser, ordningen, som sig hör, må kunna framgent upprätthållas och de till förvaltningen hörande mångfaldiga bestyr med erforderlig skyndsamhet i första hand utföras, — förväntat alt nådig Proposition i ämnet skulle till Rikets Ständer blifva aflåten. Men då denna min förhoppning hitintills ej galt i fullbordan, anser jag mig, enär saken i sjelfva verket är af största vigt för länet, skyldig att genom särskild motion hålla frågan öppen, och föranlåtes fördenskull under åberopande af bilagde afskrift af Konungens Befallningsbafvandes förbemälda underdåniga skrifvelse, som innehåller en fullständig utredning i ämnet, vördsammast föreslå: att Rikets Ständer, till inrättande af fem stycken nya länsmansljenster inom Jemtlands län, med en lön af 850 R:dr Riksmynt för hvardera, ville anslå en årlig summa af 4,250 Riksdaler Riksmynt. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukligen. Stockholm den 29 November 1862. Paid Andersson, från Jemtlands län. Af Jonas Andersson från Östergötlands län, att elemenlar-låroverkens 2:ne lägsta klasser mä frän nämnde läroverk skiljas och förläggas till folkskolan rn. m.
Af alla de vitén och böter, som enligt beväringsförfattningarne ådömas, skall ena hälften tillfalla åklagaren, men den andra afsältas till bildande af en Invalideller Pensionsfond för dem af beväringsmanskapet, som under tjenstgöring erhållit sådan skada, att de derigenom blifvit i mer eller mindre mån oförmögne att sig med arbete försörja, samt för i krig aflidne beväringskarlars enkor och barn; dock utan alt sådant för närvarande medför någon rubbning af den beväringsmanskapet i § 35 tillförsäkrade rätt till understöd från Krigsmanshuskassan eller Amiralitets-krigsmanskassan. § 41. Hvad här ofvan finnes stadgadt, medför icke någon rubbning af nationalbeväringen på Gottland, sådan densamma är eller framdeles kan blifva ordnad. Denna författning skall från och med 1861 års början lända till efterrättelse; dock må de i §§ 2 och 18 tillkomna nya stadganden icke tillämpas på dem, som der(örinnan in träd t i beväringsskyldigheten. 464 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 145. Litt. B. Förteckning å de Socknar samt Sjöstäder, hvilkas Beväringsskyldige höra till Flottan. Län. Fögderi. Socken. Göteborgs och Norrvikens. Lommeland. Bohus. Hogdal. Näsinge. Skee. Tjernö. Lur. Tanum. Qville. Svenneby. Bottna. Sunnervikens. Tossene. Askum. Kongshamns kapell. Bro. Brastad. Lyse. Lysekil. Håby. Forss. Skredsvik. Bäfve. Herrestad. Högås. Bokenäs. Dragsmark. Orousts och Tjörns. Fiskebäckskil. Grundsund. Torp. Myckleby. Böra. Morlanda. Gullholmen. Tegneby. Långelanda. Stala. Käringön. Mollösund. Walla. Klöfvedal. Göteborgs Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse JS:o 145. 465 Län. Fögderi. Socken.
St anders Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående Rikets utländska Gäld. Till Stats-Utskottet har blifvit öfverlemnadt följande: ”Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående Rikets u*ländska Gäld ; Gifven Stockholms Slott den 6 Juli 1815* Sedan 1944 Den 2 o Juli, Sertan Rikets Politiska ställning, äfven tiri» der loppet af innevarande Riksmöte, hunnit-när*, mare utveklas, vill Kongl. Majit, innan Rikets Ständer åiskiljas, till Rikets Ständers Stats-Utskott i Nåder meddela sina tankar, angående hvad sorn i anseende till Rikets utländska Gäld blir nödigt att iakttaga. Det beslut, i följd hvaraf Rikets Ständervitt Riksdagen är 1812 förklarade, att tvåtredjedelar af Rikets Capital gäld i Holland, Rrabant och Genua, sådan den var vid samma Riksdags, början, med un antag af 41S stycken af Svenska, Medborgare inlösta Obligationer, skulle, jemte derå, beräknade intressen, då genast försvinna , var en följd af en rättmätigt utöfvad vedergällnings rätt , i anseende'till det sätt, hvarpå Franska Regeringen hade behandlat Svenska Undersåkers hos Franska Kronan ägande fordringar; och då Rikets Ständer, i anseende till dea återstående t, edjedelen,. forordnade , att den väl finge tills vidare uti Riksgälds Confoirets Räkenskaper upptagas, rjien tillika till Kongl. Majit öfverlemnade, att, på sätt Kongl. Majit skulle finna det nödigt , antingen till någon del eller till det hela erkänna berörde tredjedel, eller också förklara densamma alldeles förfallen och till intet gjord, gingo Rikets Ständer tillväga med en varsamhet, sorn stahle det af Rikets Ständer i afseende på utländska Gälden fattade beslut i likhet med det, sorn Franska Regeringen i anseende till egna UndersjUers fordringar yidtagiU Men» Dsn 30 Juth *945
Grefve Flåtens, hvilken uti dess år 1806 från trycket utgifna afhandling ont Canaler igenom Sverige säger: ”att Languedocs Canal anlades och ''fullbordades af en Monark, sorn befallte ”oinskränkt öfver 25 millioner menniskor, ”sorn sträfvade efter ett odödligt namn, ”och som här reste sig en varaktigare min"nesvård, än alla dess segrar, hvilka reddan äro fördunklade, och alla dess äresta”der, som redan äro störtade. Hvad under ”da, om intet /fseende göres på kostnaden ”vid utförandet\ Samma författare säger på ett annat ställe i samma afhandling, i afseende på Hollsteinska eller KielerCanalen, att han ”önskade se bernst, att denna Canal är ”anlagd mera på grundlig calcul, än på "en förhastad speculution och kanske ön ”skan att lysa med ett national-företaga ”hvilket sednare jag tror mig hafva an ”ledning att tänka. Men en Canal sorn ”icke åtniindstone indirectc betalar sin kost ”nåd och underhåll, liknar alltid en Egen ”dom, hvars präktiga byggnaders och vä ”gars underhåll bringar sjelf va värdet ”till intet.'’ Den 22 Juli f. m. Detta jemte hvad jag vid läsningen af ofvannämnda afhandling kunnat inhämta till styrka för mitt svaga begrepp, har hos mig stadfästat den fullkomligaste öfvertygelse, att man bör ratta Canalarbetets fortsättning efter Statens tillgångar och icke förhålla sig tvärtom. Jag torde redan tillräckligen hafva ådagalagt de skäl, hvarföre afven jag önskar återremiss af de sammansatta Utskottens Betänkande. Friherre Boje, Ludvig: Förevarande öfverläggningsämne erbjuder flera frågor; och jag anhåller att få, öfver dem, äfven framställa mina tankar. Af dessa frågor förekomma: 1:0 Bör Canalföretaget fortsättas, eller nedläggas, eller uppskjutas?—” 1809 års Riksdagshandlingar vittna, att Kongl. M.ij:t och Riksens Ständer hafva förklarat Canalföretaget medföra en stor allmän nytta, och vara i mera än ett afseende Riksgagneligt.
Jag anser således, att hvarje statslif uttrycker sig i de institutioner, som finnas uti staten, relativt till dess bildning uti moraliskt, intellectuelt och 111aterielt afseende. Jag anser följaktligen, för min del, att ingenting annat ar rationelt i detta fall, än hvad sorn folket uttrycker i sin historia och sitt närvar, tillstånd, hvilket läres i statistiken. Må detta anses vara ett uttryck af obenägenhet för de s. k. reformer, hvarom man 1111 för tiden så mycket talar, utan att rätt förslå, — jag vågar säga det, — hvarom frågan är. Jag känner likväl med mig sjelf, alt jag älskar reformer, så vidt de äro ledande till mitt fäderneslands gagn; men ined min enskilda röst skall jag söka, så långt jag förmår, att motverka reformer, som, enl. min öfvertygelse, icke leda lill della mål. Slår jag upp Svenska statistiken, med afseende på detta ämne, så vågar jag betvifla, all det är tänkbart, alt Sverige skall blifva bättre och liberalare representerad!, genom antagandet af Coust.Utsk:s förslag, än genom de grundsatsers bibehållande såsom ele»lienler i den nya representationsbyggnaden , hvilka redan finnas. Om jag då för del första går till BondeSt., så blir följden den, att då jag jemför antalet samtliga de sjelfägande bönder, som hafva representationsrätt, med det antal, som uppkommer, då man till det lägger deras arbetare och öfriga till BondeSt. hörande personer, nemi. de personer, som egentligen äro med jordbruk sysselsatte; så uppkommer det förhållande, att af 547,000 individer är det 161,000, som hafva valrätt, som träda fram och välja representanter; deraf följer alt man i medeltal kan säga, att något mindre än hvar 3:dje person, som är till 25 år kommen , och sorn är sysselsatt vid jordbruket, liar rösträttighet vid valen. Då frågar jag; huru skulle man theoretiskt construera en vallag, som skulle gifva en så stark, en så långt nedgående representationsrätt, att hvar 3:dje eller hvar 4:de person i Riket, som är till manbara år kommen, har rättighet att framträda såsom valman?
Han hade sålunda lyckats återknyta förbindelsen med sin första fästmö. * • * * I fjol lästes på husknutar och plank i en af våra fabriksstäder, att patron von Diinker ämnade hålla en serie föredrag öfver det berättigade i de socialistiska agitationerna. Hans titel, som tillkännagaf, att talaren var jordbrukare, drog folk, men bland åhörarne fanns åtminstone en, som visste, att den in bitne sportsmannen icke mera egde eller odlade så mycket som en landsbredd jord, utan nu bara lefde af denna Dya sport. Vid utgången från föreläsningslokalen hördes en karl fråga sin granne: sGår du nu med till frälsningsarméens sammankomst? D e ha en otroligt vacker kadett där. » » En flicka? » » Förstås. Hon trängde sig just nyss fram till föreläsaren här, då han gick in, räckte fram ' Stridsropet ' och bad, att hon måtte få frälsa honom. » » Vet du händelsevis hvad hon heter? » » Ja visst, Davida Behrén. » » Äfven hon är en inbiten sportmänniska, » tänkte någon, som, inklämd bland folkhopen, hörde det korta samtalet. Om prydandet af våra hem. Af Clementine von Braunmlihl. gammalt material kunna de möjligen ännu pryda ett antikvitetskabinett eller en atelier; i brist på sådana rum må de få vandra till evig hvila. Men på hvad vis kunna då våra damer genom eget arbete bidraga att smycka sina hem? Genom hvarje prydnad, som de förfärdiga med smak och stil och anbringa på passande plats. Stil och smak äro grundbetingelserna för hvarje kvinnlig konstnärlig verksamhet. Det beror sannerligen icke på huru mycket, utan på huru. Hvad detta huru mycket anbelangar, felas då i våra dagar intet mer. Våra slöjdskolor, privatateliererna, de illustrerade modetidningarna och mångfaldiga boklädsverk gifva anvisning att lära och utföra en massa kvinnliga handarbeten. Utom alla slag af broderier, som nu en gång för alla höra till damernas gebit, dragas keramiken, läderplastiken, glödritningen, olika sorters målning, etsning, knyppling, konstgjorda blommor, gobelinsimitation m. m. inom det kvinnliga handarbetets krets.
Moder och döttrar hafva gjort sig kända för en i allo kristlig och aktningsvärd vandel, och förtjena ej mindre än de behöfva ett ömt behjertande. Skara den 2 Oktober 1862. J. Wallin, Pastor i Skara. JW 4». Af Herr Ål Hilder 5 Om pension för Regements-kommissarien vid Hallands In fanter i-bataljon C. M. Almberg vid afskedstagande. Jag får härmed vördsamt anhålla, att Rikets Ständer ville tillerkänna Regements-kommissarien vid Hallands Infanteri-bataljon, Herr Christ. Magn. Almberg, rätt att, vid afskedstagande! från den regements-kommissarietjenst vid bemälde bataljon, hvilken han för närvarande innehar, få under sin återstående lifstid såsom pension behålla sin nu innehafvande årliga lön, utgörande Fyrahundra Riksdaler Riksmynt. Såsom skäl till denna anhållan får jag äran anföra, hvilket ock af bilagde handlingar bestyrkes, att Almberg i nästa Februari månad fyller 60 år, att häri, efter nära tre års studier vid Lunds universitet, under 44 år varit anställd i Statens tjenst, dels (1818—1822) såsom underofficer, dels (1822—1829) såsom kommissarie vid arméens öde passevolans-kommissariat, dels (1830—1862) såsom regements-kommissarie vid Hallands Infanteri-bataljon; samt att han i dessa sina befattningar städse ådagalagt skicklighet, nit och ett godt uppförande, hvilket ock för tiden från 1829 till innevarande dag genom härhos bifogade tjenstgöringsbetyg bestyrkes. Det torde ock till hans förmån böra anmärkas först att, om han tagit afsked ur Statens tjenst år 1829, då öde passevolans-kommissariatet upplöstes, lian då, i likhet med sina dåvarande tjenstekamrater, fått på indragningsstat intill sin 84 Motioner i Borgare-Ståndet 1862.
Brefvet den 9 Juni i83o, jemte flere förut ulgifne Författningar, innehålla bestämdt, att rotehållarne och Kronan skola lill Beklädnadsfonden beslå lika, och bär skall med rotehållarne nödvändigt 8 Stalssamt Allm. Desv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande , N;o 197. menas alla egare och innehafvare af roleringsskyldighet underkastade hemman, så att, tued iagltagande af denna föreskrift, kunna rotehållarne icke åtskiljas, utan måste gemensamt utgöra den ena Bolags-intressenten , och Kronan den andra; och Kronan skall icke kunna anslå några medel, sorn af rotehållarne erläggas, till andra ändamål, än som faststäldt blifvit, än mindre undandraga sig att tillskjuta sin anpart. För förslaget om Beklädnads-DirecLionernes räkenskapers granskning af Kammar-Rätten, kunde den af Utskotten förmodade obenägenheten hos de af rotehållarne utsedde Directions-Ledamölerne destomindre utgöra något hinder, som man icke borde tänka sig sådane Ledamöter, de der icke voro benägne att underkasta sin föi •vallning all möjlig granskning och controll; och hvad slutligen beträffar vissa Häraders i Skaraborgs Län befrielse från beklädnadsbidrag, på grund, af Kongl. Brefvet den 17 Februari 1684. förmenas Utskotten, vid åberopandet af 1686 års Knekte-Contract, hafva förbisett dels, alt just detta Knekte-Contract skall vara uppgjordt år 1684 för hela Länet, dels att berörde Kongl. Bref angår endast några härader, samt aldrig skall blifvit upphäfvet, utan vore det i alla senare ulkomne Beklädnads-Författningar alltid föreskrifvet, alt de icke gällde de orter, hvarest genom serskilde stadganden är annorlunda förordnadt.
Ehuru Utskottet erkänner dels den mångåriga verksamhet Expeditions-Sekreteraren Richert egnat ät omarbetningen af Sveriges lagar, dels ock det förtjenstfulla sätt, hvarpå denna veiksamhet blifvit utöfvad, har dock Utskottet, vid pröfningen af motionärens väckta förslag, om ett ytterligare årligt arfvode åt bemälde Expeditions-Sekreterare för hans öfriga lifs - Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 255. 17 lifstid, ansett sig böra fästa uppmärksamheten derpå, att han, såsom nyss blifvit omförmäidt, för sitt dellagande i lagberedningens arbeten, ej allenast uppburit de å allmänna indragningsstaten uppförde 833 rtdr 16 sk., samt de inkomster, som den honom i nåder anförtrodda domsaga kunnat lemna, utan ock af statsmedel åtnjutit ett mångårigt ganska betydligt arfvode. Under sådana omständigheter hemställer Utskottet, att herr Brincks ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Juli 1851. 11 e s e r v a t i o » e r: af herr Fåhreeus, 0. J., doktor Gumcelius, herrar Gråå, Wcern, Grape, Petré och Falhem. Bih. lill B. St. Östlund <fc Bedling, 185!. StatsUtskottets Utlåtande, N.o 256. I N:o 256. Ank. till Exp. Utsk. den 19 Juli 1851, kl. 12 m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående väckt fråga om försäljning af en Kronan tillhörig tomt i Malmö. (I. A.) Samtlige Rikstånden hafva till Stats-Utskottet remitterat Kongl.