Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen flyttade hon ej under sommaren ut till Gunnebo, men detta i anseende till svärmodrens elaka lynne och skarpa och hånfulla uttalanden, från hvilka ej ens den goda Constance gick fri. Men Constance uthärdade ganska bra i staden, och när i oktober underrättelsen anlände, att »grefven af Lille» jämte hertigarne af Angoulême och Berry skulle vistas i Götheborg några dagar, och landshöfding Carpelan ej kunde i sitt hus härbergera alla dessa höga herrar och deras svit, fann Constance det fullkomligt i sin ordning, då myndigheterna beslöto att de förnäma gästerna skulle taga in i det Hallska huset. För första gången visade John Hall någon tillfredsställelse öfver att hos sig se kungliga gäster. – Det gläder mig att kunna visa min mor och min svåger, att huset John Hall ännu existerar, sade han. John rätade en liten smula på sin framåtböjda gestalt. Constance var strålande af glädje och ifver, när hon för John omtalade allt, hvad öfverstinnan Ehrenström anförtrott henne. – Kungen har gifvit order om att »grefven af Lille» skall mottagas med alla de hedersbetygelser, som tillkomma Ludvig XVIII af Frankrike, sade hon. Hela garnisonen skall paradera vid ankomsten. Hans Majestät skall mottagas med kanonsalut, och myndigheterna skola harangera honom. Och jag skall blifva en förträfflig värdinna. Jag skall åtminstone göra mitt bästa, tillade Constance i samma andedrag. – Detta skulle min far tyckt om, sade John eftertänksamt. Det bekräftar mig i min tilltro och mina förhoppningar. Stadens myndigheter skulle ej önska, att franske konungen och hans nevöer toge in hos John Hall, om de ej voro öfvertygade, att John Hall skall göra hvar man rätt, om han blott själf får råda. Du vet ju, min ömma Constance, att Denison & comp. så godt som lofvat att träda emellan, och blott detta sker, skall mitt hus återfå dess gamla prestige. Constance hörde ej ett ord af Johns långa tal. – Ja, jag är mycket nöjd att få göra les honneurs för kungen och prinsarne, sade hon till svar. Min far och öfverstinnan Ehrenström skola hjälpa mig.
Kalr 12,057: 13.6., utgörande värdet »k d/a^/a? /. d. F,vrnne^l' oe/r M7§cr2M, som, jemtö åtskillig» inventarier, lllikvit, enligt Kongl. lörekven den 26 lk^ril 1826 oell den 27 dnli 1840, ökverlätna till 8äll8kag>et kör vexelundervisningenr llekrämjande; 13,268: 16. 5., utgörande värdet sk d oe/l d/«- ga^/n, ökverlätet till Lommittera<le kor sjuk värden i lmkvudstaden, likmätigt Kongl. Lrekven den 21 Kovemder 1827 oell den 26 31a rs 1828, 23,588: 4. 11-, utgörande värdet sk Åtskilliga kastiglleter i Oarlski-ona, som, enligt Kongl. Krekvet ak den 23 danuari 1830, klikvit ökverlätna till kegaguande kör Kongl. ^1aj:ts llottas kellok. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Betänk. N:o 116, Utlåt. N:o 122 oell Mern. R. St. underdån. SkriIV. HOilimiinalställima, angående förändring i grunderna för röstberäkningen vid. Motion N:o 217. Allm. Besv.- oc'i Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 116, Utlåt. N:o 122 och Mern. N:o 125. R. St. underdån. Skrifv. Konilllllliai-lltskyldei', om de uti 58 § i Kongl, förordningen om Kommunalstyrelse på landet omnämnda utskylders utgörande efter sammanlagda beloppet af bevillning, enligt Art. 2 i sednast fastställda taxeringslängd, der församling så anser nödigt. Motion N:o 338.
För Arboga åns uppmuddring mellan staden Arboga och Mälaren, återstoden » vägars anläggning och förbättring » utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar » kanals anläggning mellan Eskilstuna och Mälaren, återstoden » slöjdexpositioners befrämjande » inköp af konstalster utaf Svenska konstnärer, återstoden » utgifvande från trycket af äldre, för Sveriges historia vigtiga skrifter och handlingar 7,500: — 20.837: 50. 532: 50. 15,000: — 1,000: — 225: — 771: 43. Under 1856—1858 års riksdag beviljade tillfälliga statsanslag: För uppförande af länsfängelset' efter cellsystemet » några Jandtförsvaret tillhörande föremål » sjöförsvarets behof beviljade anslag » förbättringar i fyroch båkväsendet » hyra af lokal åt statistiska Tabell-kommissionen » för fortskyndande af sockenkarteverkets utförande » skiften och afvittringar » inköp af nya målkärl och vigter ät kronomagasinerna och bagerierne » uppförande af ny byggnad ät Teknologiska institutet » skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona » vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna » geologiska undersökningars anställande och derpå grundade kartors utgifning » uppförande af ett nytt boningshus vid Landtbruks-akademiens experimentalfält » premiers utdelning vid landtbruksmöten Till Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt dess tjenstebiträdens afiönande
Den, som är fast och innerligt öfvertygad att han funnit det i religiöst afseende rätta, han sticker sannerligen ej under stol dermed, om han annars har en någorlunda fest karakter; och följden blir, att genom en lagbestämmelse som den i fråga varande man ej lyckas hindra de lärors utspridande, hvilka man anser falska; man tillskapar i stället martyrer, och martyrglorian, vare sig den förvärfvas för en god sak eller en dålig, är det vissaste sätt att beröfva den dömande myndigheten dess prestige och skaffa martyren anhängare. Utrymmet medger ej, att längre uppehålla oss vid denna sak, visst är, att frågan hör till dem som ej kunna falla, man må hoppas att dess lösning ej är allt för aflägsen. Af hr Svensén hade motion blifvit väckt, i syfte att ändra kyrkomötets befogenhet. Som bekant, tillgår nu än-dring af kyrkolag så, att dertill utom konungs och riksdags äfven erfordras allmänt kyrkomötes samtycke. Genom bifall till motionen, skulle i stället för kyrkomötets samtycke endast dess yttrande blifvit erforderligt. Denna fråga står tydligen i ett visst samband med religionsfriheten, dock ej .så nära, som man skulle vara benägen att föreställa sig. Detta beror derpå, att dissenterlagen ej faller under det område, dit kyrkomötets makt sträcker sig. Hr Wiesel-grens nyssnämnda motion deremot, skulle, som sagdt, äfven om riksdag och konung varit för den, kunnat falla för kyrkomötets veto. I vissa frågor kommer dessutom kyrkomötet, ehuru sammansatt af idel. statskyrkans medlemmar, att kunna fatta beslut, hvilka äfven till dissenters sträcka sin verkan. Motionen föll i Första kammaren med 75 röster mot 25. Som en egendomlighet förtjenar nämnas att en af minoritetens talare, hr Schönbeck, är prost. I Andra kammaren åter bifölls motionen med 123 röster mot 63. Ingen talare yttrade sig mot den. Till sist hafva vi sparat den motion, vi för religionsfriheten anse vara den vigtigaste, jemte dess tvänne, så att säga, följdmotioner. Nu gällande dissenterlag medgifver icke utträde ur statskyrkan, med mindre den utträdande uppgifver ett inom staten.
Maj 1851 fällt en om första resan stöld af gods till 10 R:dr 28 sk. 4 r:st banco värde och första resan inbrott förvunnen person, hvilken för stölden förklarades hafva gjort sig skyldig att böta tre gånger det stulnas värde, men för inbrottet vore förfallen till urbota bestraffning af nio dagars fängelse vid vatten och bröd, att för dessa brott i ena bot straffas med nitton dagars fängelse vid vatten och bröd och derefter undergå uppenbar kyrkoplikt; hvaraf jag funnit mig föranlåten till den anmärkning, att värdet af det stulna godset 32 daler tillsammans med det dalertal, som motsvarade det för första resan inbrott stadgade straff af nio par spö eller tjugusju daler, endast uppginge till femtionio daler, hvilket belopp, enligt Kongl: Förordningen den 10 Juni 1841, motsvarade sexton dagars fängelse vid vatten och bröd; och har jag derföre anmodat Domhafvanden att med yttrande öfver hvad sålunda blifvit anmärkt till mig inkomma, samt derpå af honom erhållit den förklaring, att då det i 40 Kap. 6 § Missgerningsbalken ursprungligen för inbrott bestämda straff af nio par spö, hvilket före tiden för den mildring, som genom nyssnämnda Kongl. Förordning ägt rum, varit en sådan skärpning i den öfriga bestraffning, en tilltalad kunnat ådömas, som, oberäknad denna senare, oförminskad honom drabbat, såvidt ej den i lag bestämda högsta kroppspligt dervid kommit i fråga, samt uti åberopade lagförändring blifvit för inbrott första resan vilkorligtvis föreskrifvet antingen nämnde spöstraff eller deremot svarande fängelse vid vatten och bröd, syntes det, såsom skulle detta fängelse vid vatten och bröd icke kunna efter de i Kongl. Brefvet den 26
Ridderskapet neli Adeln har den 30 sistlidne December lill Lagutskottet remitterat ett af Herr Johan Jacob Löwenström af gifve t, i dag till Utskottet an kommet Mern or i al, deruti Herr Löwenström yrkat öfverseende och förbättring af författningarne om Postverket , så vidt de angå förbrytelser och straff i mål som röra Postväsendet. Men som ifrågavarande författningar, efter Utskottets tanka , ej äro att hänföra till allmän Civil-, Criminaleller Kyrkolag, och Utskottet derföre, i följd af 53 och 87 §§. i RegeringsFormen samt 3 3 §. i Riksdagsordningen , ej anser sig behörigt att med detta ärende taga befattning ; så vars der det remitterade Memorialet till Högloft. Ridderskapet och Adeln återlemnadt ; hvilket Utskottet , jemlikt 44 §. i Riksdagsordningen, får hos samtlige RiksStånden vördsamt anmäla, Stockholm den 13 Januari! 1829. i4 LagUtskottets Betänkande N:o 11. N;o ii. Betänkande öfver RiksdagsFullmågtigen från Elfsborgs Län Hans $anssotts Motion om upphäfvande af z Cap. 3 §. GiftermälsBalken. tios Hedervärda BondeStåndet har RiksdagsFullmägtigen från Elfsborgs Eän Hans Jansson föreslagit , att 2 Cap. 5 /. GiftermålsBalken , sorn bjuder, att syskonbarn ej måga taga hvarannan till äkta , utan att Konungen gifver der lof till, matte till sin kraft och verkan upphöra, och giftermål emellan syskonbarn tillåtas, utan att underdånig ansökning derom hos Kongl. Maja beliöfver göras. Till stöd för detta förslag är af Hans Jansson anfördt , att den tillåtelse, hvilken lagen stadgat såsom vilkor för ägtenskap i nämnde skyIdskapsgrad, alltid plägar af Kongl.
Direktion, inom den tid och till den embetsmyndighet, Kongl. Maj:t behagar i nåder föreskrifva, årligen afgifva berättelse om väganläggnings-arbetets fortgång under det nästföregångna året; börande ej mindre förvaltningen af Bolagets angelägenheter, än de afslutade räkenskaperna, vid årligen anställande revisioner granskas; uti hvilka revisioner Staten bör ega att genom ett af Kongl. Majit ulsedt ombud deltaga, intilldess det af allmänna medel erhållna låne-underslödet blifvit återbetaldt. I den mån jernvägen varder fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, skall Bolaget vara skyldigt, emot den ersättning, som Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och allmänna posten samt ombesörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifråga - Stals-Ulskotlels Utlåtande JVs 86. 71 kommande personalsamt varuoch material-transporter. Derjemte skall det åligga Bolaget, att, utan ersättning, medgifva anbringande längs efter jernvägen al elektriska telegraf-linier med hvad <)ertill hörer. 10:o. Afgifterna för passagerareoch varu-trafiken skola utgå enligt gällande, af Kongl. Muj:t, efter dertill utaf Bolaget afgifvet förslag, i nåder fastställd taxa, hvilken i allmänhet hvart femte år lämpas efter sig då företeende förhållanden. ll:o. Skulle behållna inkomsten af jernvägen, efter afdrag af den årliga inbetalningen å det af Staten erhållna lånet, öfverstiga sex procent å det belopp aktie-egarne tillskjutit, ankommer på Kongl. Majit att, utan begagnande af den i näst ofvanstående punkt Kongl. Majit förbehållna rätt att pröfva och bestämma de enligt läxor utgående afgifterna, föreskrifva, huru stor del af detta öfverskott skall afsätlas för att framdeles användas lill jernvägens underhåll och förbättring. Uppgår den årliga behållningen ändock lill åtta procent å aktie-egarnes tillskott, eger Kongl. Majit bestämma om och med hvad belopp den stadgade amorteringen å sagde lån bör ökas. 12:o.
Utan att ingå i några detailer, ledande till ändring och förbättring i omförmälte Författningar, så får jag till Eders Excellences och Höglofl. Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning endast hemställa, om icke en påtaglig nytta skulle åstadkommas derigenom, att ingen Gårdfarieller annan till Vestgöthahandeln hörande person borde med pass förses, som ej upphunnit till 30 års ålder; och ej, som nu oftast händer, Hemmansåboer öfverlemna gårdsbruket till söner och andra lagliga arfvingar^ hvilka» då de äro skrifne för 158 Den 4 April. hemmanet, äfven begagna den dertill höran* de handels1.ättighet. Remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet. Herr Adle,-heim, Pehr, hade inlemnat ett så lydande: Ödmjukt Memorial. Sedan, i anseende till den allt jemnt stigande dyrhet, det måste vara och ännu mera framgent blifva en omöjlighet, att Hans Maj t Konungens och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hot ceconomier kunna bestridas med de 'årliga summor förut dertill af Riksens Högiofl. Ständer äro anslagna, får till Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Högiofl. Ridderskapets och Adelns mogna ompröfvande jag den äran ödmjukast hemställa: att för Hans Maj:t Konungen måtte ännu vidare anslås en årlig summa af Etthundrafemtio Tusende Riksdaler BancoSedlar, äfvensom en årlig tillökning af Sjuttiofem Tusende R:dr samma mynt för Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, och att dessa årliga tillökningar utgå ifrån och med den första Januari innevarande år. Vinner denna min ödmjuka hemställan Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalIkens samt Högiofl. Ridderskapets och Adelns benägna bifall, torde detta mitt Memorial få blifva de öfriga MedStänder communiceradt. Den 4 April. Begärdes på Bordet. 159 * Herr Ljungfelt, Henric Wilhelm, hade inlemnat till Protocollet följande, som upplästes: Vördsamt Memorial.
C. närmare visar; blifvande Justitie-Revisions-expeditionens aftönings-anslag härigenom minskadt med ett belopp af 255 Riksdaler 50 öre. 4:o. Svea Hof-Rätt med derunder lydande Justitie-stat. a) I anledning af den bestämmelse, sorn innehölls uti ett vid sednaste riksmöte till Rikets Ständers kännedom framiagdt organisationsförslag för Svea Hofrätt, enligt hvilken dit ankommande handlingar skulle, efter målens olika beskaffenhet, emottagas och i diarierna antecknas af tre särskilda personer, då deremot i de båda öfriga Ilof-rätterna samina göromål bestridas af blott en person, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, på anförde skäl, att en till mera beqvämlighet för allmänheten ledande reglering af ifrågavarande bestyr inom förstnämnda Hofrätt måtte tillvägabringas; — men då Kongl. .Maj:! nu behagat meddela att, såsom af åberopade protokoll öfver Justitie-ärenden (pag. 7) närmare inhemtas, med hänsyn till icke allenast göromålens behöriga gång inom Hof-rätten, utan ock den rättsökande allmänhetens egen fördel, väsendtliga betänkligheter mott för verkställandet af en förändring i ofvan antydda syftning, finner Utskottet sig böra hemställa, att den af Rikets Ständer väckta frågan om en reglering i förutnämnda hänseende må förfalla. b) I afseende å beloppen af förevarande anslag, som enligt nu gällande stat utgöra för Hof-rätten 163,400 Riksdaler och för Justitie-staten penningar 18,989 Riksdaler 52 öre samt indelta räntor 2,201 Riksdaler 89 öre, har Kongl. Maj:t icke Stats-Utskottets Utlåtande N:o 49. 5 funnit anledning' till förändring’ af dot förra anslaget, men deremot föreslagit, att Justitie-statens penninge-anslag måtte ökas mod ett belopp af å,500 Riksdaler, att anyändas till ersättning för de inom Lappmarkerna i Norrbottens och Westerbottens län under namn af domareoch tingstolk-näster utgående algifter, hvilka för framtiden ansetts böra upphöra.
Lånekontors räkenskaper och förvaltning hafva hemställt, att följande fyra till Lånekontorets osäkra fordringar hänförda lån, uppgående till ett sammanlagdt återstående kapitalbelopp af 774 r:dr 40 sk. 3 rst. mätte, då för dem icke kunde vara att förvänta någon godtgörelse, få utur räkenskaperne afskrifva*,- nemligen Lånet C. Wewentzow, förfallet 1826, hvarå i kapital återstå R:dr 189: 36. — 5, dito „ „ ., 266: 40. — „ N. Pettersson 1832, „ „ 150: „ Lars Andersson 1835, . „ „ 168: 12. 3. I anledning häraf har Utskottet från Direktionen öfver Lånekontoret infordrat utlåtande rörande närmare beskaffenheten af dessa lån; och som Utskottet deraf inhemtat, att, med undantag allenast af ene löftesmannen lör sistnämnda lån, Ola Jönsson i Westra Karaby, hvilken ännu möjligen lefver, ehuru någon upplysning om hans vistelseort icke kunnat vinnas, efter det han för liera år sedan, medellös, från orten afvikit, samtlige öfrige för lånen ansvarige gäldenärer i utfattigt tillstånd aflidit, finnér Utskottet sig böra hemställa, att ofvan omförmälda 4 stycken lån måtte till deras återstående belopp, r:dr 774: 40 sk. 3 rst. banko få utur Lånekontorets räkenskaper afskrifvas. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Febr. 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om uigifvande från Banken af 10,000 R:dr till aflidne Kapitenen E. Skottes sterbhus-dclegare.
Konungen skulle ater se sig föranläten samla omkring Sig Sitt Folks Fullmägtige, för att rätta berakningarne samt Landet päföras dryga vmkostningar, och Staten »vidkännas tillökade utgifter, som ifrån sädane sammankomster äro ostilljaktige. Matte wi da owillkorligen erkänna angelägenheten ak ofelbara beräkningar, sä wida det star i mensklig magt att förekomma de felagtige. Harwid ingar den betraktelse, hwilken Summa kan wäl, genom det jag will kalla Tarerad Bewillning utgöras? Sadant blir ett föremal för Riksens Ständers pröfning, och derwid uppstår den fraga: hwarföre hafwa alla andra Länder wid ökade Stats, behof warit föranlätne afskaffa de BeKallningssält som kostar sa 4 procent wid uppba ran - Den Zo Julik. 2037 randel, för att antaga dem som kostat 18 till 20. Jo! as ingen annan orsak än, att med de förre kunde Folket oagtadt den ringare Uppbördskostnaden, icke »'göra hälften af hwad som genom de sednare blifwit möjeligr att winna. Det första willkoret är alltid, hwad s m med denna möjelighet är förenligt eller icke; I ordningen kommer sedan', att ibland de möjeliga utsöka de mästanwändbara. Wid minsta eftersinnande stall man lätt finna, att i ett folksattigc Land såsom Swerige, der twenne frista armar utgöra förnämsta egendomen, hallst ardetsförmagan är oberoende af alla pris och willkor, och bestämmer sjelf sitt warde, stall ett Bestattningssätk, som småningom träffar arbetsförmågan, uti ett billigt förhållande till den derigenom wundna förtjensten, hafwa företräde framför alla andra.
Följden häraf skulle blifva, nedsatte priser, bristande afsättning och öfverflödets förvandlande i bränvin, denna på moral och physique så menligt verkande vara, då den till öfverflöd nyttjas, och ändå blef öfverskott, emedan den ymniga potatoesplanteringen ökade bränvinsämnetstillgångar. Och månnedenna olyckliga vara någonsin vunnit den burskap den hos oss äger, om ej dess tillverkan_ de varit snart sagt det enda medlet att något när kunna göra rätt för sig. Hvad torde väl ock den betydligaste vinsten vara på den öfverflödiga bränvinstillverkningen? Jo en vunnen lättare afsättning och transport med dea begärliga varan. Någon annan betydlig vinst, om debet och credit vid briinvinsbränningen nogauppgöras, om i räkningen förlagetnoggrant upptages och tillfälliga afbränningarej uteslutas, torde knappast äga iutn, då naturligtvis en öf: verflödig tillgång nödvändigt verkar nedsatt pris, som tili någon del ofta handt redan, och med klok beräkning framdeles än ytterligare skall uppstå, i den mån detta yrke, såsomdet hittils enda afsättningsgifvande, skall än me - Deri 21 Februarii, 623 ra utvidgas. Den olyckliga inflytelse denna vara har på arbetslönernas stegring, hvarigenom i synnerhet landtmannens förlägenhet ej obetydligt ökas, utan att den arbetande, ehuru med en efter varupriserna nog hög dagspenning, har deraf den förmån man borde vänta, emedan den större förtjensten alltid nästan åtgår till bränvin, matte vara allmänt känd. Till odlingens befrämjande och lättande har Riksens Höglofl. Ständer beviljat odlingslån i Ba»ken mot låg ränta , N. B. då odlingen företages på oländig mark:
Grefve Anckarsvärd } Michael, yttrade, att ehuru han vore lifligt smickrad af den honom såsom Elector uppdragne befattning, nödgades han likväl, i anseende till sin ålderdom, sig densamma afsäga, under försäkran att, fastän hans hand darrade, vore likväl hans hjerta varmt för Fäderneslandet, Öfverheten och Ståndet, samt att, ehuru hans handlingar än måtte tydas, sanningen, hedren och äran likväl slutligen skulle segra, och följa honom i grafven. Friherre Cederström, Jacob, anmärkte, att enligt Formerne, borde Bankmannen först göra Electorernes hela antal fulltaligt, innan de sisti. ämde kunde äga att de lediga rummen inom Utskotten tillsätta. Herr Grefven och Landt Marskalken] uppläste ä2 §• af Riddarhus-Ordningen, som stadgar, 78 Den 2 December. att minst 13 Electöfer böra närvarande i Val till Utskotts-Ledamöter deltaga, samt hemställde om icke, till beredände af Utskottens snara Sammanträden, Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid deras i denna omständighet nyss fattade beslut j hvilket bifölls. Upplästes frenne från de öfrige Respective’ Stånden ankomne Protocolls-Utdrag af den 2S sisth November,innehällande i afseende på tryckning af samtlige RiksStåndehs Protocöll, samt det till desamma hörande Bihang, att PresteStåndet anmodat dess Secreterare, att genast* gå i författning om tryckning af detta Stånds Protocöll, samt remitteradt frågan om medlen till tryckningen äf samtlige Riks - Ståndens Protocoll nied dertill hörande Bihang, till det blifvande Stats-Utskottef, sorn; j sammanhang dermed, börde upplysa, huruvida de under 181 T. års Riksdag äf Stats - Verket till tryckning af respective Med - Ståridens Protokoll förskjutné medel, ännu blifvit behörigen redovisade och Stats-Cassan godtgjorde. Att BorgareStåndet ,•
Jag är således af den mening, att, om R. o. Ad. i öfverensstämmelse med vid en föregående riksdag fattadt beslut, anser alt en skrifvelse lill Konungen bör i underddiet allåtas, i afsigt ali få decimalsystemet infördt, så borde densamma erhålla en annan lydelse än som Utsk. föreslagit. Ulsk. har äfven tillstyrkt uttryckandet af den mening, att förslaget derom borde fullständigt föreläggas Ständtne vid nästa riksdag: sådant anser jag svårligen vara verkställbar!, då riksdag åter inträffar i höst två år till och systeraerne för mynt samt mått, mål och vigt icke äro desamma, utan måste omarbetas. Decimalsystemet har länge varit föremål för pröfning men icke lyckats tillvinna sig de sympathier, som man måste anse vara oundgängligen nödvändiga för antagande och gillande af eli dylikt system. En omarbetning åter fordrar tid då så många serskilda omständigheter skola tagas i betraktande för den praktiska verkställigheten, och sedan delta väl är gjordt, måste, hvad myntet angår, Banko-Fullmäktige höras, i afseende å andra förhållanden, KammarColhm och StatsKont. Allt detta fordrar, som sagd t är, tid, helst när frågan rörer en så betydlig och djupt ingripande förändring för all framtid. Såledeskan jag för min del icke rimligen begära att ett tillfredsställande förslag i förrberörde hänseende skall till nästa riksdag för R. St. framläggas, hvarföre jag, för den händelse alt något skall i frågan lill Konungen framställas, föreslår alt den afgående skrifvelsen måtte affattas i andra ordalag, icke vara så bestämd, icke så exigeant som Utsk. hemställt, utan endast innehålla, att R. St. öfvertygade om nyttan att i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt införa ett enklare system, grundadt på decimal-indelningens konsequenta och vetenskapliga tillämpning, begära det K. M. läcktes låta utarbeta och så vidt ske kan vid nästa riksdag i nå der förelägga R. St. ett fullständigt förslag i berörde afseende. Hr Brakel, Mauritz Gust.: