Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bergs-kollegium ämnade snart gå i författning om utfärdande af Instruktioner för Bergs-statens tjenstemän, i enlighet med den reglering, som för desse tjenstemän under den 10 Oktober sistlidet år blifvit utfärdad, ansåg motionären det vara nödvändigt att de förordningar, hvilka skola af berörde tjenstemän handhafvas, först borde utkomma eller åtminstone liktidigt med de förväntade Instruktionerna, hvarföre och då, enligt motionärens åsigt, nu gällande författningar i ämnet voro »i de flesta afseenden högst olämpliga för nuvarande tidsförhållanden samt en del af sådan beskaffenhet att de rent af måste åsidosättas såsom icke mera verkställbara,” motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit göra en underdånig framställning om behofvet af omförmälde författningars skyndsamma utfärdande, och att Kongl. Majit, i följd deraf, täcktes i Nåder bestämma någon viss tid, inom hvilken de embetsmän eller auktoriteter, som fått sig uppdraget att afgifva utlåtanden i ämnet, skulle sådant fullgöra, på det jernhandteringens idkare måtte så snart som möjligt komma till kännedom om de stadgar, hvarefter denna Rikets andra hufvudnäring skall bedrifvas. Vid besvarandet af denna motion får Utskottet upplysa, att Kongl. Bergskollegium afgifvit underdåniga förslag till följande nya Bergsförfattningar, nemligen Grufves (adga, Jernvräkeri-förordmng, Hammarsmeds-ordning och Hytteordning. Af dessa är den förstnämnda, sedan samtlige vederbörande blifvit hörde och Högsta Domstolen, för kort tid sedan, inkommit med yttrande i ämnet, under beredning för underdånig föredragning hos Kongl. Majit.
Dykeri-Tjenste”man att onödigt uppehålla Fartyget,” lika med Herr Presidenten funnit denna tid höra förkortas, föreslå vördsamt följande lydelse af ifrågavarande $:s 2:dra Moment: ”Bolagets Ombud skall, i sådant afseende, ”ovilkorligen och vid erssättnings-ansvar, ”vara skyldigt att dagen efter sedan han ”från Domstolen fått emottaga det i laga ”ordning upprättade och gillade Värde”rings-instrumentet öfver hvad bergadt ”blifvit, tillställa Skepparen specificerad ”räkning öfver alla de omkostnader, som, ”i öfverensstämmelse med denna Förordning, böra af Skepp och last godtgöras; ”kan sådant af Ombudet icke medhinnas, ”ege Ombudet att derom genast göra an”mälan hos Domstolen, som, efter pröf”nidg af de anmälda hindrens giltighet, utsätter annan dag för räkningens afgif”vande. ” Stalssamt Allm. Eesv o. Oec.-Utsk. Uti. IV.-o gZ. 33 12. §'. Den stridighet Herr Presidenten Poppius anträffat emellan denna och 21 §. skall här nedan vid den sistnämde §. blifva till besvarande och rättelse upptagen. 14. S. Af bemälde Herr President har blifvit erinradt, vid 1 Morn., ”att Kungörelse örn bergadt Fartyg och gods, hvartill egare icke känd är, blott må behöfva införas i en officiel inländsk Tidning, och icke, på sätt Utskotten hemställt, jemväl i något kändt Hamburger eller Engelskt Tidningsblad;” samt vid 4, Mom. ”att upplysas bör hvad som menas med öfverskotts-medlens deponerande i Ränteriet, dermed sedermera Lag och Författningar likmätigt skall förfaras;” hvarjemte Herr Presidenten förklarat sig anse det vara nog liårdt att blottställa den olycklige egaren för äfventyret af en prcescriptions-tid, som till endast ett år vore inskränkt.
För min del anser jag endast twänne sätt at beswara den ifrän det hederwärda BondeStändet komne fräga, det ena at, enligt 81 Z. i Lonstitutionen förwifa saken til LonstitutionsUtstottet och täta den wid nästa Riksdag förekomma, den andra at den nu genast i wärk xleno afgöra, och sä framt Herr Grefven och Landtmarstalken och Ridderstapet och Adeln detta sednare bifaller, blir min röst afstag ä kebrssolis klsmoria,!. Denne 783 Den 13 Iunii. Denne min tanke, grundad pä min öfwertygelse, at ej böra, at e) kunna twingas, styrkt af kiatts leNr880n8 eget yttrande, 'dst dest afsigt ej kunde wara at bestrida någon Medborgare dest ägande rätt, har wunnit en ny stadfästelse, sä mål af Herr H-rlljcims yttrande här för nägre dagar sedan, som af de uplysande äicramina flere af wäre wärde Ledamöter i dag uplästz jag har af dem isynnerhet fästat mig wid de sä utmärkt grundeligt författade af Herr Silverstolpe och Kisellscbölcl och i mitt tycke främst af dem alla det af Grefwe kölner, som med styrkan af anförde stäk förenade allt det intagande fogligheten kan gifwa ät en ^vederläggning. Förläten mme Herrar om mine tankar ej blifwit framstäldte med lika ordning, förläten om jag wida längre pröfwat Edert tälamod än jag hade ämnat, stänken mig Eder tilgift sä wiflt som jag talat enligt min öfwertygelse och min känsla. Friherre liljencrants, hollan IVilllelm, yttrade sig ej kunna undgä, at tilkännagifwa sin förundran det et af wära Medständ kunnat tilläta meddelandet af et försiag, som ej äsyftar mindre än en rubbning i ägande rätten. Herr Grefwen och Landtmarstalken. Enligt hwad sä wäl strifteligen som munteligen nu blifwit anfördt, fär jag fräga om Högloft.
— Dock hwad bebäfwes at widlöstigt orda om de högst stadliga följderne af denna söndcrstyckning inför et Ständ, som enhälligt insett desamma, och derföre afskaffa! all skiljaktighet och olikhet i öfwerlägguingarne inom sig. Och det wore brottsligt gt tiltro Ridderstapet och Adeln den inconsequcnce, at icke inse, at 'hwad som är skadligt inom et Ständ äfwen stall wara det inom Rikets samtelig? Ständer. Detta äro de anmärkningar, som jag wägar underkasta Ridderskapets och Adelns uplysta granstande och omdöme. De äro framsta!- de utan pretention, och jag hoppas det Högloft, Ridderstapet och Adeln gör mig den rättwisan, at tro dem endast wara alstrade af min offrym« tade kärlek til det land i hwars sköte jag upwäpt, och af helig nit för de lagars helgd, i hwars ffydd jag wäntar at framlefwa mina dar. Kunde wi hoppas den lyckan, at beständigt fä äga samma Fosterlands-älstande Regent, som nu först gar at efter denna con8titution styra det urgamla Manhem, eller at alle hans efterföljare hade samma stora egenskaper, och lifwades af samma innerliga kärlek til Nationen som han, sä skulle wi ändock kunna lefwa trygga och sälla under en wida mindre fullkomlig Grundlag än den nu utarbetade. Men dä wi ej känna hans efterträdare, dä efter wär nu wa - Den Z Junis. svarande älskade Regents död, — hwilken hrmmelen gifwe sent mätte inträffa! — den lediga thronen kan hända stall komma at intagas af en Herre, som ej upwäxt ibland ost, och suledes* ej ifrån barndomen want sig, at älska sina trogna Swensta undersätare, eller at med tilgifwenhet betrakta wära bruk och inrättningars sa anser jag för nödigt, at för honom hafwa en noga genomtänkt Grundlag.
— Se mamma f — dom här handW. Strandberg och fröken E. Sidner samt hrr På Stinas säng lågo de nytvättade kläderna — skarna kan jag godt använda i hvardagslag. A. Ödmann, M. Strandberg, S. Smith och A. Selleren imponerande mängd — och under köksbänken Flickorna ja de äro 8 och 10 år. » gren. Mellan dessa båda nummer utfördes norske tonsättaren Johan Selmers » Da captive » (den fångna) under anförande af ingen mindre än Joh. Svendsen. Kompositionen, som består af en introduktion med spansk dans för stor orkester samt en sång (orden af V. Hugo) för alt med orkester, innehöll förträffliga detaljer och väckte lifligt bifall. Sångpartiet sjöngs med vanlig omvårdnad af fru M. Linden. Andra afdelningen väckte genast från begynnelsenumret, Andreas Hallens orkestersuite » Ur Gustaf Wasas saga », det lifligaste intresse, och tonsättaren, som själf ledde utförandet af sitt verk, hälsades med stormande applåder, som nästan togo form af en ovation. Suiten hör i och för sig också till det bästa den framstående tonsättaren skrifvit. Ännu en svensk tonsättare var representerad i denna afdelning, nämligen prof. Ivar Hallström med » Sången », komponerad för barytonsolo och orkester till ord af Z. Topelius. Anförare var hofkapellmästare Ii. Henneberg och sångpartiet sjöngs utantill af hr Salomon Smith, som i detsamma firade en verklig triumf. Återstår då att nämna de båda danska tonsättarne C. F. E. Horneman och .1. P. E. Hartmann. Den förre anförde själf delar ur sin opera » Kalanus », som delvis utmärkte sig för en ganska saftig österländsk kolorit och goda orkesterdetaljer, men dock ej förmådde väcka vidare intresse. Solopartien sjöngos af fröken Johanna Krarup-Hansen, fru Elma Hornemann och hr Salomon Smith. Så mycket mera anslående verkade den gamle 92-årige mästaren Hartmanns storslagna tonskapelse » Volvens Spaadom » för manskör och orkester.
M:t täcktes i Nåder förordna, alt inkomsten af de så kallade prost-tunnorna under extra nådår må, der sådan uppbäres, hädanefter odelad tillfalla den, som prost-sysslan under tiden förestår. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 7 April 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 April 1854. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, i fråga om rättighet för allmogen i de norra länen att afhemta tjäruved å Kronans skogar. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Bet:de, N:o 69.) S. A. K. Med föranledande af hos Rikets Ständer gjord - framställning, hurusom med syftningen af den sedan år 1830 kronooch skatte-hemmans-åboer inom Gefleborgs, WesterNorrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottenslän medgifna, samt genom E. K. M:ts Nådiga Bref den 26 Juni 1844 till invånarne, utan undantag, i berörda län utsträckta rättighet, att, under iakttagande af vissa kontroller och emot lämplig afgift, från Kronans derstädes befintliga skogar afhemta till tjärubränning tjenlig» stubbar, rötter och vindfällen, föga öfverensslämde, att, såsom i uppgifvet och styrkt fall inträffat, jordegare, utan att så beskaffad och i vidsträckt, mån erhållen rättighet sjelf begagna, denna tilljallmoge, emot en, ofvannämnda ringa afgift öfverstigande, ersättning, upplåtit, hafva Rikets Ständer ingått i granskning af i ämnet gällande författning, hvarvid Rikets Ständer trott sig finna, att densamma icke utestänger möjligheten af missbruk, på det sätt, att en med betydligare kapital försedd person möjligen skulle kunna förskaffa sig uteslutande till - Expeditions-Vtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 4 -I.
1 anseende till Philipstads särskilda Privilegier, enligt hvilka Fastigheter derstädes ej få till en hvar föryttras, iakttages vid låns beviljande, mot sådan pant, det vid sista Riksdag gifne stadgande, att, utom vanlig Taga inteckning, äskås en af Magistraten, eller Landshöfdingen i orten, godkänd borgen utaf 2:ne vederhäftige män, som, En för båda och båda föc En, ansvara för skulden till Capital och Ränta; hvilken borgen hvart Femte år , så länge något af lånet innestår, skall genom Låntagarens för-; sorg förnyas. 6 Mom. Hvad här nedanföre särskildt finnes stadgadt, rörande högsta Lånebeloppet för en person, skall alltid vid Lånesummornes bestämmande tjena till nogaste efterrättelse. §• 3* l Mom. Ej må något lån af denna fond öfverstiga Tvåtusen Riksdaler Banco ; icke eller får utöfver detta belopp .utgå till en och samma person uti särskilde lån, eller mot pant af flere fastigheter; hvadan ock den Lånsökande, som häftar för Lån af den förra Fonden, ej kan erhålla mera, än fyllnaden i berörde Summa. 3 i-l Underdåniga Skrifvelser. , * 3 Morn; Sökes lån af Corporatiorffer ellef Bolagsmän samfällt, galle det vid i 8 i 8 ars Riksdag gifne stadgande, så att dea Bolagsman, som först enskildt häftat för lån till ringare belopp, än 2000 R:d., kan, för sin Part i Bolaget, erhålla så mycket, som fordras till fyllnad i denna summa; eller om han först iklädt sig andel i det samfällda Bolags-JLånet, dock ega sin enskilda Lånerätt öppen för hvad på hans anpart deraf brister i 2ooo R:d., samt för öfrigt i de fall, då interessenter antingen redan häfta för fullä Lånebeloppet, icke kunna styrka sig vara frie från Förmynderskap och Uppbörd m. m. eller på annat sätt brista i erforderlige Prestanda, alltid ial<ttages, att afdrag sker på desses andelar, utan förfång för de öfriges* rätt.
Lån har man ansett de sist gjorde köpen vara ovilkorligen bindande. Jag deremot har icke ansett dem för annat, ån såsom en af grunderne, och har trott, att hufvudgrunden lag i Taxeringsmån. nens ed och samvete, att icke taxera så, att den skattskyldige komnje att lida. Detta kunde likväl bli förhållandet, ty om en Hemmansdel uti en By eller en Socken såldes för ett öfverdrift vet värde, så skulle antingen hela Byn eller Socken värderas lika med den nyköpta Hemmansdelen, eller ock borde Hemmansdelen vår-i deras efter sitt råtta värde, och icke efter köpet, hvilket sednare jag iakttagit, då jag varit taxeringsman. Detta hörer väl egentligen icke till ämnet, men då jag hört Herr Tham nämna, ett köp finnes omtaladt af Utskottet, lår det vål vara meningen, att det skall gälla såsom vägledning. Detta anser jag vara öfverflödigt, ty då man allt sedan 1810 nyttjat den method, att värdera jorden, så lärer man vål något når hafva sökt så mycken jemförelse, att man ej behöfver taxera efter nya grunder,. Skall man nn rättvist1 taxera, så bör afl jord taxeras efter gamma grund, och då inser jag icke, att något om Egendoms-köp behöfver nämnas^ Hvad åter angår bibehållandet af Minimi-tahellen, så bekänner jag, att jag icke tror den medföra så stora vådor, som mångå förmodar. Jag har varit taxerings-man i tre Lån, i Östergöthlands, Jönköpings och Stockholms Lån; jag år vål ej nog lycklig att hafva Egendom i dem alla,1 men jag har successilt ågt Egendom i desse Lån. s Deri. a Julix j. w? Jag han ej funnit skillnaden så stor i afseende, på Ilemmansvärdet, att jag tycker’ Minimi-ta,. hellen kan medföra så mycken våda. Jag vet ej eller, huru, en. rättelse skulle gå till, om den, icke godkännes.
Directeur uppgjordt, men, i brist af nödige medel, någon annan verkställighet sedermera icke följt, än att blott några odlings-försök i denna väg blifvit af enskilde personer gjorde, ett årligt låne-anslag måtte, till moss-odlingars verkställande på Gottland, utaf Nionde Hufvudtiteln intill nästa Riksdag varda beviljadt, med de vilkor för återbetalningen deraf, som Rikets Ständer vid i823 års lliks Bihang t. R. S:s Brot. 40.'de Sami, 25 194 Exp. Utsh. Förslag till und. Skri/u. N:o 85. dag för dylika låne-biträden i allmänhet före» skrifvit. Vid förehafd pröfning af detta ärende, hafva Rikets Ständer inhemtat: att af i8a3 års Ständer, i frågor af dylik beskaffenhet, det allmänna förordnande blifvit, uppå förekomne anledningar, meddeladt, att, då en mosse, myra, eller annan af vatten fördränkt odlingsbar mark vid hållen undersökning befunnits vara af god beskaffenhet och i aftappningskoslnad ej erfordra större summa, än som motsvarar den af egaren påräknade fördel af odlingen, och E. K. M., efter pröfning af det upprättade kostnadsförslaget, tillika med dervid åtföljande arbetsplan, som alltid borde hos E. K. M. tili fastställelse uppvisas, i Nåder behagat detsamma gilla, samt delegarne i jorden derefter ställt godkänd säkerhet för återgäldandet af den till aftappningen erforderliga kostnad, arbetet eller aftappningen sedermera, i mon af den tillgång, som Nionde Hufvudtiteln för jordbrukets och Näringarnes upphjelpande dertill kan lemna, måtte med allmänna medel, och under publik tillsyn, af Kronans manskap verkställas; skolande delegarne med tredje året ifrån det, då aftappningen blifvit fullbordad, begynna återbetalningen af kostnaden derföre, på det sätt, att en åttondedel af primitiva summan hvarje år erlägges, hvarigenom hela beloppet, vid slutet af Tionde året efter aftappningen, blifver Statsverket godtgjordt, under befrielse för delegarne från all förbindelse, att ränta för capitalet erlägga.
Med hvilken nästan religiös ömhet och ett arrangement af Klaras finkänslighet, Klara omsorg stödde icke Karl hennes svaga steg, som dock med den hängifna systerns girighet när hon öfver landgången sakta vandrade tog reda på hvarje minut, som återstod af ned på bryggan! Det var, som om han hållit samvaron med brodern. Det var i den hemtrefliga lilla salongen hela sitt lifs väl eller ve i en svag bubbla mellan sina starka händer, genombäfvad af på Klaraborg, ombonad, ljus och varm af fruktan att med en oförsigtig rörelse krossa tända lampor och mjuka mattor trots den mörka höstqvällen, som råkall och dyster den. När de kommit upp till verandan, släppte svepte sig utanför. Ty nu var hösten på allvar kommen. hon hans arm. Deras ögon möttes. Det En lång stund hade de suttit tysta. Ruth, måtte ha legat mycket tydligt uttryckt i Karl Vredes glänsande blickar, hvad han i detta som under dessa få dagar förunderligt stärkts till krafter och friskt utseende, satt beqvämt ögonblick kände storma igenom sig. Ty en svag rodnad steg upp på Ruths tillbakalutad i den lilla chäslongens mjuka kinder, hon slog ned sina ögonlock och log. hörn, öfver hvilken den ståtliga dracenans » Tack Karl, » sade hon med en värme i fingerdelade blad kastade fantastiska skuggor sitt tonfall, som korn hans hjerta att spritta upp efter väggarne och taket. Karl vid boroch klingade för hans öron härligare än musik. det bläddrade fram och åter i ett album. Så om en stund började han tala för att Omkring dem alla dansade Vivan i jubel, kring den återkomna modern, som oupphörsäga något, om hvardagligheter, om hvad ligt på nytt helsades med stormande förtjussom föll honom in, om allt annat än just ning och varma kyssars störtsvall, kring den om det han nu ville t a l a. Men delta — bleka tanten, nu mera blek, nu mera vänlig, det var icke lätt att säga det! Ruth svarade honom förströdt, enstafvigt. nu mera dyrkad än någonsin.
Fransar; se Gulddragareoch Snörmakarearbcten. Fris; se Väfnader, ylle-. Frukter, insyltade; se Confiturer. Får; se Kreatur. Fällar; se Hudar och Skinn, Pelsverk. 8 Förslag till Tull-Taxa. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Inf Ba Tull. nko. Ridr sk. 4 r. Färger och Fårgningsämnen: Catechu eller Terra Japonicä 1 skålp. Kuli sk r. 2 3 16 * Cochenille 1 skålp. b 16 — Fernbock, raspad eller malen 1 skålp. 6 2 10 Guloch Ljusocker eller Kyllerfärg samt Ockergelb och Brunocker Gurkmeja eller Curcuina 1 skålp. Färger, med olja eller annorledes beredda, må införas mot den för råämna^ stadgade tull. Färglådor, med färger och annat tillbehör, äfvensom färger i Musslor, Glas o. s. v Anm. Något afdrag i vigten göres ej för lådan, glaset, musslan eller annat tillbehör. Gallmeija 1 skålp. 1 skålp. — 8 2 — 24 — Galläpplen 1 skålp. 8 40 32 * Gardiner, Rull-, af bomulls-, linneeller hampväfnad, målade eller tryckte Garn : Bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner: ofärgadt 1 skålp. 1 skålp. I händelse hos vederbörande Tulltjensteman villrådighet uppstår, huruvida icke en under Galangarot, hänföres under Apotheksvaror. | Galoner; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Förslag till Tull-Taxa. 9 Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Inf. Tull. Banko. R:dr 1 sk. 32 r.
Dessa Räntor bestå af flere artill ar; Och om, emot förmodan, brist å en skulle uppkomma, är Utskottet öfvertygadt, att den samma fullkomligen motväges af öfverskottet på en annan artikel; Utskottet anser derföre det föreslagne beloppet af ifrågavarande Titul med säkerhet vara att påräkna, och har för öfrigt vid denna punct icke vidare alt tillägga dess förr afgifne utlåtande. Vidkommande Herr Grefve Gyllenborgs samt Riksdags - Fullmäktigen Anders Danielssons från Elfsborgs Uän anförande, att Stats-priset å den under Indragne Lönings-Räntor inbegripne Spanmål, samt a Häste Vacance SpanmdUn bör ökas; 7° 4 Stats-Utskottets Bctänkandeni så får Utskottet derom åberopa hvad detta Betänkande, i fråga om den bland Arrende-Medlen ingående Spanmål, innehåller. Al Riksdags-Fullmäktigen Eric Ericsson har blifvit föreslaget, att Vacance-afgiften af Bergslagen i Nerikes Län, hvilken utgår med 195g -/U Sk:d Tackjern, sorn efter 4 § R:dr Skd:t är utfördt till 8818 R:dr G sk. 8 r.'st i penningar, måtte ökas till 30,000 R:dr. Men då vid en sådan beräkning hvarje Sk:d Tackjern skulle komma att af Eergs.Uags Botarne lösas med öfver 15 R;dr Skldet, hvilket i Utskottets tanka, skulle öfverskrida allt sannolikt förhållande, kunde Utskottet icke gifva anledning till denna beräknings antagande, utan hemställer, under åberopande af förut upp* gifne grunder för Tackjernsvärdets beräkning, att dervid må förblifva.
Ty han hoppade sjelf på äldre dagar öfver alla de ställen i böcker, som handlade om skolminnen, och han undvek alla böcker, som behandlade det ämnet. Hans svåraste drömmar som vuxen, när han ätit något tungt om aftonen eller haft en ovanligt bekymmersam dag, bestodo i att han återfann sig i Klara skola. Nu är förhållandet det, att lärjungen får en lika ensidig föreställning om läraren som barnen om föräldrarne. Den första klassläraren, han hade, såg ut som menniskoätaren i sagan Tummeliten. Han slogs jemt och sade att han skulle piska barnen så de skulle krypa på golfvet, han skulle piska dem »som gryn» om de ej kunde sin lexa. Han var emellertid ej värre än att Johan såsom gymnasist var nere med kamraterna och lemnade ett album, när denne for från Stockholm, och att läraren var mycket omtyckt, ansågs som en riktig hederspascha. Mannen slutade som landtbrukare och hjelte i en östgöta-idyll. En annan ansågs som ett monster af elakhet. Han tycktes verkligen slåss af böjelse. Tag fram rottingen, så började han lektionen, som sedan gick ut på att öfverraska så många som möjligt med icke öfverläst lexa. Denna slutade med att hänga sig efter en skarp tidningsartikel. Men Johan hade då som student träffat honom ett halft år förut i Uggelviksskogen, der han blifvit rörd af den gamle lärarens klagan öfver verldens otacksamhet. Ett år förut hade denne från Australien i julklapp mottagit en låda sten från en forden lärjunge. Kamrater till den grymma läraren talade äfven om honom såsom en välvillig tok, som de brukade drifva med. Så många synpunkter, så många omdömen! Men än i dag kunna icke gamla Klarister sammanträffa utan att utgjuta sin fasa, sitt hat till det obarmhertigaste af allt uppenbaradt i menskohamn, liksom de ock alla erkände att han var en utmärkt lärare. De visste väl icke bättre, voro väl så uppfostrade, de gamle, och vi som ju hålla på att lära förstå allt, anses också skyldige att förlåta allt.
— N:o 193, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid behandlingen af Utskottets Betänkande N:o 161, i fråga om det af Kommitterade uppgjorda förslag till Förordning om Kommunal-styrelsé på landet: B. XI. 198, 253, 267, A. 271, 273, 274, 275, 277, B. 347, 369, A. 369. — N:o 194, i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut vid behandlingen af Utskottets Betänkande N:o 161, i fråga om det, af Kommitterade uppgjorda förslag till Förordning om Kommunal-styreise i stad: B. XI. 258, 288, 297, A.'297, 298, 299, 300, 301. — N:o 195, i anledning af väckta motioner i fråga om ändringar i Rese-reglementet af den 31 Oktober 1851, jemte dithö rande författningar: B. XI. 290, 314, A. 314. — N:o 196. i anledning af väckt motion om förändrade stad ganden, rörande folkskolelärares lönevilkor: B. XI. 290, 314, A. 314, E. 328.