Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har yrkat at om den nya adelns barn icke fingo samma egenskap, samma rätt til representation som den gamla adelns, borde den gamla adelns försättas i samma belägenhet som den nya adelns af samma skäl som Tit. Silfverstolpe nyttjat mot dennes barn, och således den visa lagstiftningsprincipe som ligger förvarad i 37 § och som har til ändamål at genom olikhet i stånd innom samma familjer bereda en likhet i stånd utom el. stånds tvisters bättre förlikande och leda til tjensters bättre besättande, snarare hafva sin värkan. Om Utskottet icke behagar på mit förslag derom i mit förra Memorial taga beslut, anhåller jag at genom et nytt få väcka denna fråga, ty til en likhet måtte vi väl slutl. få komma. Vidare och då Utskottet icke utlåtit sig huru förfaras må då adelskapet i den nya classen tillfaller genom arf sådane personer som innehafva embeten som icke få innehafvas af adliga personer, såsom Magistrats ledamöter i städerne, ofrälse Justitiae Råd och Ledamöter i Allmänna beredningen, med flere, om de kunna lika fullt bibehållas el. skola afsättas, anhåller jag om et förslag derom til Riksens Ständer. Vidare huru förhållas må då en sjelf adlad ärfver et annat namn och en annan nummer på Riddarhuset. Det torde äfven blifva nödigt til förekommande af arfskapstvister inom dessa nya brokiga familjerne att vara omtänkt om et nytt Capitel i Ärfda balken och at derom påminna Riksens Ständer. 1 Jämför C. U. M. 1810—1815, sid. 712 ff. — Yttrandet är icke undertecknat av sin författare. Överst på dess första sida är antecknat: Upl. i Const. Utsk. den 7 Augusti 1812 och hänvisadt till utskottets 2:dra Fördelning.
RiksdagsFullmägtigen från Elfsborgs Län, Olof Jonsson, har uti ett från Hederv. BondeStåndet till Utskottens gemensamma åtgärd remitteradt Memorial, deruti Anders Nilsson från Malmöhus Län instämt, fästat uppmärksamheten derpå, att den allmänna förlägenhet, som jordbrukande Classen af Rikets Invånare öfverklagat, ej al - Lagutskottet* Bet&nkandén, X103 lenast skall blifva för densamma mångdubblad, utan äfven för Staten menlig, genom det långa uppehållet vid verkställigheten af Enskiften, hvilka Landtmätare i vissa orter förmenas hafva egenmägtigt tillskansat sig, och hvilket troligen vore förorsakadt genom den mängd Enskiftesförrättningar de sig åtaga.
Jag inser dessutom icke, hvarföre något särskildt anslag härtill skall behöfvas, då göromålen ganska väl kunna förrättas af någon utaf de, med Öfverste-löner försedde RegemenlsChefer inom Hufvudstadens Garnison, hvilka dertill synas hafva tillräcklig tid att använda. Jag kan således icke förstå, hvarföre något särskildt arfvode härtill blifvit anslagit, och jag kan icke neka mig, att deruti finna en misshushållning. Den så kallade Commendantens tjenstgöring, till hvilken jemväl ett serskildt arf - 1 io8 Den 23 December f. m. vode nu utgår, bestreds den liden af en biands Gardets Majorer i tour, utan Statens betungande med något serskildt anslag, och tjensten gjordes då, så vidt jag minnes, lika väl, sorn nu; åtminstone påminner jag mig, att den tidens PlaceMajorer, icke lade fingrarne emellan, när deras biträde påkallades. För KrigsÅcademien på Carlberg har förut blifvit uppförde 29,600 Il:dr; men nu fordras en Summa af 36,000 R:dr B:co. Det är visserligen svårt för den enskilte Representanten, att ifrån sin bänk kunna med någon tillförlitlighet yttra sig öfver dessa summor, då de måste mycket bero på de upplysningar, som komma till StalsUtskollel; men för mig synes det i alla fall, att i Statens närvarande skick, och så länge icke landet är i en så tilltagande ekonomisk förkofran, att dessa behof kunna utan känning bestridas, så bör organisations-åliggandet, förnämligast bestå uti, att rätta bebofvet efter tillgångarne. Jag är också Öfvertygad, alt vid KrigsÅcademien sådana ändringar kunna äga rum, hvarigenom anslagen må kunna räcka till sina ändamål. H vad beträffar års-behofven för Garnisonssjukhuset, så har, enligt innehållet af den Kongl. Propositionen dermed visat sig enahanda förhållanden. Jag har svårt alt yttra mig i denna fråga, emedan jag Den 22 December f. m. föreser, att man skall svara mig, det man icke kan hjelpa, att flere äro sjuka nu än förr.
Då vi tro, att äfven svenska läsarinnor böra intressera sig för, hvad aom i denna moderna lifsfråga tankes och uträttas i det frisiunade Amerika, anföra vi efter The Woman ' s Tribune ett kortare utdrag ur mr Davis ' tal: Enligt mitt förmenande — så yttrade sig bland annat talaren — bör könet ej utgöra något hinder, då det gäller att rösta. Man och kvinna äro lika berättigade att respekteras, och båda ha personliga intressen att tillvarataga. Några mena, att kvinnorna ej kunna fordra att få deltaga i de politiska valen, emedan de ej kunna föra vapen på slagfältet och deltaga i sitt lands politiska försvar. Men denna slutsats är falsk. Den hvilar på rå- hetens lägsta etik, och den bör ej finna plats i det civiliserade samhället. i Låtom oss framlägga några fakta, tydliga för en hvar. Hvari består en nations försvar? A l l historia och filosofi ända sedan medeltiden svara: » nationernas och folkens för171 svarsstyrka hvilar i börsen lika mycket som hos svärdet. » Ryssland är en krigisk nation. Låtom oss säga, att i hela ryska riket finnes en folkmängd af 100,000,000 invånare. På krigsfot mönstrar riket 3,000,000 soldater. Hvad är procenten? Svärden uppgå till 3 procent af befolkningen. Nittiosju procent af folket ägna sig åt börsen, åt att beväpna, kläda, föda, uppmuntra, betala, begrafva och * ersätta soldaterna. Ena hälften af den penningförtjänande och arméuppehållande befolkningen är kvinnlig; ena hälften af det ryska kejsardömets armé hvilar sålunda på kvinnors hjärtan, armar och muskler. Bakom hvarje beväpnad trupp på slagfältet finnes en motsvarande arbetande befolkning. Och hvad som gäller om Ryssland, gäller om hvarje annat civiliseradt land. Hvarje väfstol och spinnrock i en kvinnas ego är en krigsmakt. England eröfrar mera med börsen än med svärdet. Börsen hålles fylld af rikets kvinnor och icke af dess soldater. Svärdet är knappt en procent af dess krigsstyrka. Hertigen af Wellington och kontinentens skickligaste generaler kunde endast hålla Napoleon i schack, Manchesters kvinnor och flickor tillfångatogo honom, afväpnade honom och sände honom i landsflykt.
Och beskyddaren strålade af nåd; och den beskyddade var alldeles förbluffad att finna spannpiskan ha så mycken likhet med en spira. Och det blef icke sista gången, lyckans gudomlighet dyrkades i Sverige under belätet af en undergörande spannpiska . I händelse ni aldrig njutit sötman af öfver-hofstallmästaren Hans excellens Brahes audienser, införa vi er nu på en sådan hos förste hofstallmästaren Munck. Det är samma lidelser och samma afsigter, ni på begge ställena läser i de uppvaktandes anleten, och det vore säkert samma ansigten, drag för drag, liksom samma uniformer, derest icke omvexling och föränderlighet rådde lika mycket i naturens alla danelser, som i sysslolösa och inskränkta furstars tidsfördrif, att i olika drägter utpynta de dockor, med hvilka de leka faror och hofvera hjeltemod. På Helgeandsholmen, i hörnet af Norrbro, der bazaren tager sin början och allmänheten förfriskningar hos herr de la Croix, stod, ännu sedan 19:de seklet ingått, det gamla så kallade «Gref Pehrs hus«, bygdt af riksdrotzet Pehr Brahe den yngre samma år, westfaliska freden slöts. Kronan hade deraf blifvit ägare, och sedan våningen en trappa upp iståndsatts, på statsverkets bekostnad, och möblerats åt hertiginnans af Södermanland broder, prins Petter Fredrik Wilhelm af Holstein Oldenburg, som bebodde densamma under sitt vistande i Sveriges hufvudstad 1780, blef, efter hans afresa, den furstliga våningen upplåten åt den kunglige gunstlingen. Här trängdes om hvarandra höga och låga, fattiga och rika, embetsmän och enskilde, gamla och unga, bildningen och råheten, ja, man skulle nästan kunna tillägga: hederligt folk och dettas fullkomligaste motsatser; med ett ord: personer af alla samhällsbelägenheter, Riksens Råd ensamt undantagne, hvilka aldrig förnedrade sig, att, som statsråden i sednare tider, sluta sig till svansen af smekungarnes följe. En anmärkning i förbigående, läsare! Inför Gud äro alla menniskor bröder, säger presten: inför lagen äro alla medborgare bröder, säger domaren.
Rotehållare, om befrielse för dem från skyldigheten att för rege* mentsofficerare förevisa rekryter, innan de antagas, m. m. III. R. 12, 23. A. 67. IV. 0. 115. A. 187. —• vid cavalleriregementen, angående upphörande af deras åliggande att utgöra s. k. trosspassevolance-afgift. V. B. 196. A. 354. VII. A. 332. — i Kongsöhrs län, om rättighet för dera att återbekomma två tunnor kronoliondespanmål, som af ålder varit deni till understöd i kneklehållningen tillagde. Rolehållarne vid Forssa, Delsbo och Jerfsö compagnier af Helsinge regemente, angående deras befriande från åtagandet att förse underofficerarne vid närande compagni med hus och ved samt mulbete för deras kreatur. I. R. 181. VI. B. 280. A. 607. Rotering uti Kullings och Gäseneds härader af Elfsborgs län, om lindring i. I. 392. R. 561. VIII. B. 392. A. 430. — om befrielse från, för insockne frälsehemman i Bohus län. V. B. 698. A. 704. VIII. U. 391. A. 428. _ — om befrielse från, för pastorsbostället i Ostra Wingåkers socken. VI. B. 435. A. 650. VII. E. 335. — om befrielse från, för comministersboställe! i Boo socken af Örebro län, samt om presteboställens och stomhemmans befriande från andra dessa boställen och hemman åtföjjande besvär. IX. B. 106. A. 209. Rottne ä, om upprensning af. Se Statsbidrag. Rudebeck, Edvard Ulrik, yttrande. III. 186.
F. eger ovilkorligen rätt att sjelf förordna om allt som angår rikets allmänna hushållning, skulle epa full befogenhet att, i händelse R. St:r pålade en näring sådan tull, att denna eller andra näringar deraf lede skada och förlust, eller stadgade sådana tullafgifter, att Svenska folket i och för sina lefnadsförnödenheter blefve oskäligt beskattadt, lindra så beskaffade skatter. Låtom oss, Mina Hrrl vara måna om Svenska folkets beskattningsrätt, men låtom oss ock vara måne om Konungens i sätt R. F. bjuder och således ock på sätt 89:de §:n R. F. stadgar. Af hvad jag nu yttrat ang:de frågan om traktatens grundlagsenlighet, tordén i finna, Mina Hrr! att jag icke i detta afseende hyser den ringaste betänklighet vid att tillstyrka R. St:r att godkänna den Franska traktaten. lag vill nu öfvergå till traktatens, om jag så får uttrycka mig, ekonomiska del, och vill då först besvara en anmärkning, som Frih. Klinckowström framstält mot mig såsom ordförande i Revilln.-Utsk:t. Han har nemi. klandrat Utsk:t, för det att det lemnat denna fråga i ett så outredt skick. För min del gillar jag ej Utsk:ts Retänk , hvilket emellertid tillkommit efter heta strider och under ganska stora svårigheter att sammanjemka och finna uttryck för de olika meningarne, samt får, utan att jag tror mig derigenom träda grannlagenheten mot mina Utsk:skamrater för nära, förklara, att jag väl i afseende å sjelfva tillstyrkandet tillhört majoriteten, men deremot i fråga om utredningen befunnit mig i minoriteten. Den s. k. Franska traktaten sönderfaller, som vi veta, i tvänne delar, sjöfarts-traktaten och handels-traktaten. Den förra bereder åt Sverige stora fördelar, full likställighet med Franska fartyg, då farten är direkt, och, i afseende å indirekt fart, samma fördelar, sorn de mest gynnade nationer åtnjuta.
Hr Hjerta, men sedan nu flera talare yttrat sig, och Hr von Hartmansdorff erhållit en sekundant i Hr Cederschiöld, så anser jag mig skyldig alt ytterligare nämna några ord. Hr Cederschiöld har framställt deri tanken, alt det icke finnes något annat intresse i afseende på Privatbankerne, än just Privatbanks-delegarnes egel, som skulle bestå deruti, atl genom bankernes fortfarande lill varö skaffa sig förtjenst. Jag frågar den värde ledamoten om det icke finnes ett allmänt intresse, som talar för Privatbankernas fortsatta tillvaro? Jag frågar Hr Cederschiöld om han kan neka, att sedan Privatbanker upkommit i landet, och serdeles sedan deras antal ökats, industrien stigit, manufakturer och fabriker tilltagit; alt vår export af spanmål sedan dess blifvit större och alt lill och med under loppet af detta år, då landet varit hemsökt af missväxt, vi ändock egt så myckel spanmål att vi dermed kunnat förse andra länder? Ar icke detta af allmänt intresse, för hvilket hvarje fosterlandsväns hjerta mäste varmt klappa? Jag föreställer mig, att om Hr Cederschiölds tid tilläte honom att härom taga kännedom, han skulle se saken från en allmännare synpunkt än den, ur hvilken han synes hafva betraktat den. 1 afseende på frågan att upskjuta detta ärende till dess man får erfara hvad den af Lag-, Ekonomioch BankoUtskm under utarbetniog varande Privatbank-lag innehåller, så hemställer jag till den värde ledamoten, huruvida sådant kan anses lämpligt i afseende på Privatbankerna, om hvilkas organisation man förnuftigtvis icke kan fatta något beslut, förr än man gjort sig reda för, om man 8 H. 16 242 Den 17 Juni f. m. vill bygga på en fortsatt lillvaro af desamma eller icke. Man måste väl försl hafva afgjort om man vill en sak eller icke, innan man afgör huru den skall verkställas. Hafva R. St. kommit öfverens derom, att man bör utgå från den eller den grunden, så korn mer sedermera frågan, huru, och på hvad sätt densamme bör tillämpas.
Det står blott föreskrifvet, att en sådan skall finnas under Riksdagarne, och då kan han ock ganska väl för Riksdagen antagas, samt aflönas af Riksdagskostnaderne. Jag får likväl underställa Herr Ribens uppmärksamhet, om man skall behöfva blanda ihop dessa saker, och io 6 Den 26 Junii e. ra. hvarföre icke den sednare kan få blifva en serskild fråga, då det onekligen heror af Ridderskapet och Adeln, vid en kommande Riksdag, att gifva sin Secreterare i lön så mycket Ståndet behagar. Herr Riben: För min del skulle jag gerna frångå den Contraproposition jag begärt; men jag har tyckt mig finna, att flere personer, som önskat vidhållande af det beslut Ridderskapet och Adeln vidtog sista Riksdag, äfven önskat att dervid foga detta tillägg. Herr Bråkenhjelms yttrande är redan så fullkomligt vederlagdt af Hr Hjerta, att jag icke vidare vill upptaga Ridderskapets och Adelns tid med att inlåta mig i en numera alldeles onödig bevisning om hans misstag. Herr von Hartmansdorff: Då votering skall ske, får jag äfven instämma i den Contraproposition Herr Riben uppgifvit. Yill man förbjuda RiddarhusSecreteraren, att hafva flera än denna tjenst, så bör man naturligtvis göra den så förmånlig, alt han icke föranlåtes vid första tillfälle till bättre utkomst söka sig derifrån; ty en RiddarhusSecreterare, som befinner sig i den författning, att behöfva söka en Statens tjenst, anser jag lika, om icke mera, beroende, än den, som redan har en tjenst, från hvilken han icke kan afsättas. RiddarhusCassans afkomst förslår knappast till de henne redan Den 26 Jun i i e. m. 107 åliggande utgifter, så alt, om någon tillökning deri skall göras, vet jag icke, hvarifrån medlen kunde tagas. Jag anser derföre Herr Ribens Conlraproposition sa mycket lämpligare, som de ifrågavarande befattningarne ganska val kunna förenas.
I anledning af väckte motioner om behofvet af åtskilliga jemkningar och förändringar i ConcursLagen af den i3 Julii 1818, äfvensom i Kongl. Förordningen den 22 October sammå' år om Edsformulaire i Concnrs-mål, håfven J, uti skrifvelse af den 65 H. a5 38G Den ia Mars e. tn. i5 sistlidne Januarii, till Min pröfning i underdånighet framställt Förslag till de förändringar i ConcursLagen, som J ansett nödige, äfvensom J till Min sanction partielt öfverlemnat de särskilta §§, hvari förändringar blifvit föreslagne, med undantag af 7 Cap. och 8 Cap. 6 § af ConcursLagen, hvilka icke utan i ett sammanhang kunde pröfvas. Sedan Jag häröfver hört Högste Domstolen och StatsRådet, har Jag tagit detta ämne i noggrannt öfvervägande, och dervid funnit godt i Nåder bifalla Edra Förslag till ändringar: i:o af 2 Cap. i §. 2:0 af 2 Cap. a5 §. 3:o af 3 Cap. 3 §. 4:o af 4 Cap. 1 §. 5:o af 4 Cap. 9 §. 6:0 af 4 Cap. 10 §. 7:0 af 5 Cap. 11 § och 8:0 af 7 Cap. 3 §; äfvensom Jag i Nåder gillat Förslaget till en ny § emellan 12 och i3 §§:ne i 7 Cap., samt ändring af 8 Cap. 6 § ConcursLagen. De ändringar i ConcursLagen, hvilka Jag, på sätt ofvan nämndt är, gillat och antagit, komma, enligt Eder i underdånighet framställde önskan, icke att genom särskilt Författning kungöras, utan varder hela ConcursLagen omtryckt och under denna dag utfärdad, hvarvid kommer att iakttagas icke allenast de nu beslutade förän - Den 12 Mars e. m. 387 dringar, utan ock andra under denna Riksdag antagne jetnkningar i samma Lag, äfvensom det tillägg vid 5 Cap. 11 §, som genom Kongl. Förordningen den 18
Varandes de skedde föråndringarne nti dels tillkomne dels uteslutne samt förhöjde eller minskade inkomst-beräkningar anmälde uti Utskottets den ia:te sisth April afgifne och af samlelige Riks-Stånden bifallne Memorial, angående Stals Verkets inkomster intill nästa Riksdag samt särskildte Utlåtande af den 3i förlidne Julii, i anledning af förrättad granskning af Tull-Verkets Räkenskaper. Hvad åter angår Stats-Verkets Utgifter, så bör Utskottet först upplysa, att, enär nu, likasom vid sisth Riksdag, Stats-Verkets behållne Spannmåls-Inlrad an vises att fylla Penninge-Löntagarnes, till en del uti Spannmåls-värde, bestämde Löner, har, för den brist, som för en sådan fyllnad uppkommer, särskildt blifvit uppfördt ett penninge-belopp tillräckligt att 716 Stats“Utskottets Betänkan den. vid. elt Riks-Markegångs-pris af till och med 7 R:dr Tunnan å Lönings-Spannmålen, densamma jemte den i penningar bestämde delen af Lönerne godtgöra, derigenom bestämd tillgång erhållits för utgifterne i denna del; Likasom, enär Riksens Höglofiige Ständer, i anledning af hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, beslutit att Riks-Markegångs-priset å den under Penninge-Lönerne belöpande Spannmål, viii bör hädanefter uträknas till hvad StatsVerkets Inkomst i Säd utgör, men de Civile Staterne likväl alltid ega att åtnjuta ett till 6 R:dr per Tunna faststäldt Minimi-pris å deras Lönings - Spannmål, tillgång blifvit anvisad för skillnaden deremellan och det för Inkomsten beräknade pris af 5 R:dr 16 sk. Tunnan.
T. uplysningsvis önskar, skall jag sådant så skyndsamt som möjligt tacksammeligen insända. A. L. Soldi». Bilaga N:o 7. Angående förelagda frågor, få vi äran hänvisa till Judiska Katechesen, hvilken är antagen i våra läroverk; hvarjemte vi taga oss friheten åberopa, livad föreståndarne för Mosaiska trosbekännelsen i Stockholm derom yttrat. Till efterkommande af Tit. begäran, få vi äfven tillkännagifva att vår lilla församling består endast af 5 hushåll, utgörande 11 man och 10 qvinkön, nemi. 11 äldre personer, 8 barn och 2 tjenstehjon. 2.ne hafva handelsrörelse och 3:ne idka åkerbruk. Carlskrona d. 14 Dec. 1850. Sal. Philip. Bilaga N:o 7J. Ank. fr. Götheborg d. 1850. Vi öfvergå till besvarande af de oss förelagda 5 frågorna. Till r Den 23 December. 107 ledning härvid, lända oss de utlåhn som Sanhedrin afgaf år 1807. Della, i Paris hållna concilium, sora utgjordes af 55 Rabbiner och 25 verldsliga medlemmar, utsedda genom deputerade af 60,000 Israeliter, ägde och eger en afgjord auktoritet för Mosaisk trosbekännare, uti alla Religionsoch med ilen i sammanhang stående ärenden. Svar på första frågan: Lagen bjuder ieke alt Judärne skola ingå äktenskap endast sig emellan, ej heller förbjuder den äktenskap mellan judinna och christen eller christen qvinna och jude. Faktiskt och lagligt bestå sådana blandade äktenskap och hafva längesedan bestått i Frankrike, England, Holland, Danmark och Amerika. De äro gällande och förbindande, dä de äro efter civillagens föreskrifter fullbordade, om de än icke kunna iklädas de religiösa formerna, alldenstund dessa formers helgd mäste betraktas olika, parterna emellan, i följd af det skiljaktiga religionerna emellan. Svar på andra och tredje frågorna äro: Alt Svenskarne af oss anses såsom bröder och alt vi betrakta Sverge såsom vårt Fädernesland.
I anledning af väckt fråga om förändring och tillbyggnad af Kronans egendom N:o 4 å Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riksarkivets samlingar, hafva Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts derom gjorda framställningar, dels till bestridande af utgifterna för såväl förändrad inredning och reparation af de å nämnde egendom nu befintliga byggnader, som uppförande å gårdstomtens östra sida af en tillbyggnad emellan de gamla flyglarne, beviljat för en gång en summa af Etthundra tusen R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå, dels medgifvit, att de medel, som under instundande statsregleringsperiod erfordras till förhyrande af embetslokaler för Kommerskollegium, Öfverintendents-cmbetet och Serafmerordens-gillet, må af Stats kontoret under förskotts-titel anordnas, för att framdeles hos Rikets Ständer till ersättande anmälas, dels ock tillåtit, att, sedan ej mindre Riksarkivets än äfven Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademiens samlingar blifvit från f. d. Ridderstolpeska huset, eller N:o 2 vid Skeppsbron, förflyttade, nämnda egendom må öfverlemnas till disposition af Fullmägtige i Riksgälds kontoret, hvilka må ega att densamma å offentlig auktion försälja, dock ej under det pris, hvartill egendomen blifvit uppskattad, eller 120,000 R:dr. § 149.
Dock må ofvanstående reglering af denna hufvudtitel icke lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, Rikets nu församlade Ständer kunna fatta, i fråga om allmän förenkling af indelta räntorna och tionden, eller deras i mer eller mindre mån skeende indragning till statsverket. Rikets Ständer framhärda ete. Stockholm den 20 Augusti 1851. Bih. till R. St. Skrifvelse, Nio 171. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens sjette hufvudtitel. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 87, Meni. N:o 152 och 217, samt Först. Stats-Utsk:s Mern. N:o 257.) S. A. K. I afseende på Riks-statens sjette hufvudtitels anslag hafva följande beslut blifvit af Rikets Ständer fattade, nemligen angående Bergs-Ko llegium. l:o. Då Rikets Ständer anse det ringa antal mål, som numera tillhöra Bergs-kollegii pröfning och afgörande kunna, utan mehn för ärendenas behöriga handhafvande, tillåta en förminskning uti detta verks embetsoch tjenstemannapersonal, hvilket visar sig deraf, att för närvarande flera embeten och tjenstcr inom bemälde kollegium stå lediga, hafva Rikets Ständer, uti anslaget till Bergskollegium, nu utgörande 10,893 R;dr, beslutat en nedsättning af 3,504 R:dr, och att således anslaget till merbemälte kollegium med bergslags-staterne vid nu fastställda statsreglering icke uppföres till högre belopp än 28,413 R:dr 43 sk. 4 r:st.; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer underdånigst dels öfverlemna till E. K.