Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillfredsställelsen skulle dock varit ännu större, ur den dramatiska konstens och litera-turens synpunkt, om uppförandet af » Mäster Olof » varit sådan, att man kunnat säga att landets hufvudstad egde åtminstone en dramatisk scen, hvars personal med lif och intresse och förmåga ginge till lösningen af sådana uppgifter. Men så var det beklagligen ej, och det utgör en ytterligare bekräftelse på den ytlighet och ensidighet i bildning och intresse som är förherskande vid våra teatrar, så väl bland de ledande som personalen för öfrigt. Det var endast sekunda eller tertia gradens konst som då uppvisades. Den ende som satte verklig kläm och stil på sin roll var hr Hillberg som Brask, och äfven hr Bäckströms munk var karakteristisk. Fröken Klefberg och fru Fahlman, hvars yttre habitus ej synnerligen lämpade sig för en dylik uppgift, gjorde visserligen hvarjehanda med god rutin, men det var ej nog. Hr Theger-8tröro, hvars stora föregående förtjenster berättiga honom tillen hedersplats biands teaterns emeriti, sökte i denna som i andra saker geuom ett bullersamt spel dölja, hvad han ej längre förmår ge i verklig karakteristik. Som elevarbete var hr Skin bergs Måster Olof hyggligt och lofvaude. Men från att erkänna detta och till att blåsa upp honom som storhet, for hvilket ändamål inte ens Schiller får vara i fred *, utan måste hjelpa till hvad reklamtelegrara, korrespondenser och lagerkransar ej mäkta, är ett icke så litet steg, som endast ovanligt förblindadt omdöme eller tarfiigt geschäftsmakeri kan taga ut och det till största skadan för föremålet. Hr S. synes ega en viss grad af intelligens, kraft och känsla i sitt spel och tal; men för litet af allt detta för en sådan roll, utan att ens fästa sig vid bristerna i rutin och teknik. Det är i grund och botten något rätt prosaiskt hos honom, och han eger synbarligeu icke den bildning och lifserfarenhet och reflexionsförmåga, som fordras for att rollens ord skola hos honom finna någon verklig och sjelfständig resonansbotten.
&gt; Dörren till kontoret smällde igen o m hans torra skratt; — han hördes plaska i tvättfatet o c h slå i pulpetklaffen, tills systern k o m m e d matbud. Mårten gick m e d halmhatten i handen för att låta brisen från hafsbukten svalka sig. Landsvägen låg gråhvit i solen, dammet hvirflade u p p vid minsta pust. STAAL. K I N A: D. W H I T E. YANG-YU. SCHWE1TZ: S. ROTH, ÖSTERRIKE: GREFVE WELSENHEIM. HAAG. Det ringde i k y r k a n. klockljuden drefvo ut från staden öfver markerna o c h förklungo i skogen, s o m klädde åsbranten. Inspektor Nordström b o d d e i en liten gård vid foten af åsen. Det var en gul envåningsbyggnad m e d tegeltak o c h hvita ' fönsterposter. Några unga lönnar bildade allé från landsvägen fram till trappan. Ett högt staket inhägnade gårdsplanen, som på vänstra sidan u p p t o g s af en krusbärshäck o c h några blomsterrabatter; på den högra sidan stod en hängask, under hvars gröna tak middagsbordet var dukadt. » G o d d a g! Inspektören blef synlig på trappan; han var rak — 6 — IDUN 1899. — &gt;men det b e h ö f s. Rågen är en hel vecka försenad. M e n i morgon börjar jag skära min åkerlapp i alla f a l l. A h - oj » Nordström fick sig en eftertrycklig knuff i ryggen af ett litet rödlett fruntimmer, s o m rusade förbi h o n o m o c h Mårten ned till middagsbordet, där h o n började klatscha och slå uppåt asken m e d en stor kökshandduk. &gt;Hvad i helsike ta ' r det åt dig, Kajsa. ' » DAWSON CITY, DEN UPPBRUNNA HUFVUDSTADEN o c h bredaxlad s o m en gardeskapten, m e d skägg å la Bismarck.
Dör, under påstående Riksdag, Hufvudman, som Fullmägtig förordnat, lämne Fullmägtig det Säte och den Stämma han i stöd af sådan Fullmagt innehar. §• Fullmagt skall, för att vara gällande Den g April f. m. i C Öfverallt vara med utgifvarens stil skrifven och underskrifven, eller ock lagligen bestyrkt, samt ovilkorligen efter följande Formulair affattad: Till den Lagtima (urtima) Riksdag som i skall hällas och lager sin början den befullmägtigas härmed N. N. (namn och titel) att för Adeliga Commend F riherrlig Grefliga Stämma intaga, deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärenden, hvarvid han ovilkorligen förpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges Rikes besvurna Regeringsform af den 6 Junii 1809, jemte Riksdagsordningen och öfrige gällande Grundlagar. Uppvisas vid en och samma anteckning flere fullmagter, utfärdade af en och samma Hufvudman vare de alla ogillade. Den som med obehörigt utgifvande af flere Fullmagter beträdes, vare Säte och Stämma för den påstående, och för den nästföljande, Riksdagen förlustig. §• I2* Hufvudman eller närmare Ättemän vare ej berättigad till Säte och Stämma, som af fjermare Ättemän eller af Fullmägtig redan innehafves. Om under påstående Riks - euis Ätten N:o 00 Säte och 12 » Den 9 April f. m. dag in neli ;if vare 11 dör eller frän utöfningen af sin Riksdagsmanna-rält för hela den återstående delen af Riksdagen aflräder; kan Ättens Säte och Stämma intagas af Hufvudman, annan Ättemän, eller af Fullmägtig. Hufvudman hvars Säte och Stämma afFullmägtig innehafves, må ej sjelf såsom Fullmägtig för annan Ätt Säte och Stämma intaga. §. 13.
Jag har trott tiden nu vara inne för convojafgifternas upphörande, emedan jag ej kan inse, att vår handel nu har behof af det skydd, till beredande hvaraf dessa afgifter varit ämnade. Mig veterligen hafva också icke, sedan Algier utaf Fransmännen intogs, några presenter från Sverige till Barbaresk-staterna utgått. Det synes väl billigt, att afgifter, som icke behöfvas till de anslagna ändamålen, böra försvinna. Skulle StatsUtsk. ej anse sig kunna upptaga frågan till det resultat, jag påyrkat, må något annat Utsk. dermed taga befattning. Jag upprepar, det jag förenar mig i Hr Petre's reservation, att de föreslagna 4^,000 R:dr icke böra utgå eller afsättas. Såsom jag lofvat, skall jag härstädes vid ett annat tillfälle framlägga en fullständig tableau öfver alla afgifter, som trycka vår bandel; och man skall förundra sig öfver dessa afgifters orimliga belopp. Or. von Rosen: Gr. Cronhjelm har sagt, alt dryga Den io April e. m. 85 afgifter tryda handeln, oell äfven jag har mig bekant, att dessa, särdeles i Engelska hamnar, äro högst känbara; men här är nn fråga om convojafgifter och nödvändigheten af sådana. I detta afseende tror jag mig kunna försäkra, att vid hvarje consuls ombyte i Marocco och jemväl öfriga Barbaresk-stater, med undantag af Algier, betydliga utgifter existerat. Hvad beträffar jemnförelsen emellan hvad som trycker vår handel och den utländska, önskade jag blott, att man i sammanhang härmed kunde jemnföra den point, å hvilken våra handlande i drift och industri befinna sig, med den, de större utländska köpmännen innehafva. Exempelvis vill jag fästa uppmärksamheten å ett förhållande, som sistlidne höst inträffade vid Götheborg. Ett Amerikanskt fartyg, fördt af Cap. Stanhope, inkom nemligen till Känsö den ena fredagen och började lossa sin barlast, bestående af i55 läster.
Här är nu endast fråga om summan. Den är så inskränkt att om den afkorrtades, blefve beslutet rent af löjligt. Om man nedsatte den till 100,000 eller 5o,ooo R:dr så fordrades mångfaldiga år, för att sammanbringa något, och till. vägabringa ett resultat. Således om man vill uträtta något, är det, som Utskotten föreslagitj det minsta man kan anslå. Herr Cederfchjold: Då jag 1815 först Väckte fråga örn en realisation såsom enda sättet att göra slut på våra financiella oredor, svarades att tiden annu ej vore inne, och att SilfverFonden ej vore tillräcklig. Samma svar feck jag 1817: samma svar äfven nu, och jag fruktar, att samma svar alltid skall erhållas, om ej medel vidtagas för att öka Bankens reela fond. Jag tror således ej, att man kan göra mindre än Utskotten Föreslagit, om man eljest, vill göra något, och gifva Allmänheten hopp ajtj en realisation framdeles skall kunna företagas. Man synes nu temligen allmänt tro, att Bankens reela fond måste förstärkas med 2 millioner, in nan någon realisation kan påtänkas. Dertill fordras då icke mindre än 20 år efter det förslag Utskotten uppgjort, och jag hemställer om denna efterlängtade tidepunkt bör än längre upp. 4 ii Ben ir Stptnnbur /. m. skjutas? För min del tillstyrker jag således bifall å Utskottens förslag. Friherre Björ tift erna: Om de i4o,ooo R:dr, hvilka jag föreslagit skulle användas till fastighetslån, borttagas, återstår ändå en summa af 126,666 R:dr 5a sk. till Silfveruppköp, dessutom finnas till samma ändamål de i5o,oooR:dr sorn Ridderskapet och Adeln redan beslutat skola dertill användas, nemligen albetalningen å Stafs Verkets skuld till Banken. Detta gör 276.666 R:dr 62 sk. om året, eller på 5 år 1,585,535 R:dr 16 sk.
Antom den 4 Junit 1823, Bilaga Litt. F. Utlåtande, i anledning af Riksens Högloft. Stånders Revisorers, år 1820, framställde anmärkning, rörande 500 Tunnor Hafra, som år 1818 blefvo afsånde till Norrige. Cjenom Kongl. Allmänna Magazins-Directionens försorg, blefvo i anledning af io58 Stats-Ulskottets Betänkanden. cn ifrån Hans Excelcnce Stats-Ministern för Utrikes Årenderne, Herr Grefve Lars von Engeström till Kongl, Directionens Ordförande Herr Presidenten m. m. Baron Fock aflåten Note*, daterad Rörås d. 30 Augusti 1818, från Stockholm sjövågen till Sundsvall och vidare derifrån öfver Jemtland till Norrige, transporterade 500 Tunnor Oriad Hafra, hvilken åtgärd Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref till Dess Allmänna Magazins - Direction af d. 13 September 1822, i vissa delar ogillat, men dock i Nåder förbundit sig att för ifrågavarande Spannmåls utleverering hålla Allmänna Magazins - Inrättningen skadeslös, och fastän i öfverensstämmelse med nyss åberopade Kongl. Bref, Kongl. Allmänna Magazins-Directionen kunde anses hafva frånvikit iakttagandet af den nödige varsamhet, som vid fullgörandet af det erhållne Nådiga uppdraget och dermed förenade omständigheter ej bordt af Kongl.
För min del tror jag, alt förhållandet allmännast är sådant och att hindret för den rättsenliga förändringen består endast i den antagna ovanan alt anse sig berättigad till betjening af andra för mindre kostnad, än hvad det erhållna biträdet verkligen är värdt. Att skjutsbesväret aldrig, sedan våldgästningen upphörde, ansells i likhet med onera i allmänhet, är klart deraf, alt de till skjutsning skyldige derföre tillerkändts en ersättning, olika under olika tider, allt efter som skjutsnings-besväret ansetts, i likhet med andra 22 Jllm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänk ande, N:o 26. tjenster, hafva stigit i värde; men alt besväret att vid en gästgifvaregård, ofta på flera mils afstånd derifrån, inställa sig för att med en häst skjutsa en mil, ej nu är belaldt till dess fulla värde, hvarken 16 eller 24 sk. Banco, tror jag är lätt att uträkna. Jag tior ej en gång, att det är fullt betaldt med 3a sk. Banco; men anser alt, om 3a sk. Banco lega bestämmes som ersättning åt de skjulsskyldige, skola öfverallt entreprenader kunna till vägabi ingas och på de flesta ställen för vida bättre pris, olika i olika orter, hvilket äfven tyckes vara det billigaste. På denna väg skall man ganska lätt upphinna det éftersträfvade målet att befria jordbruket från den rättsvidriga och med så mycket skäl öfverklagade bördan, hvaremot jag fruktar, att hvarje annat försök måste misslyckas. Hade Utskottet till detta belopp velat antaga legans förhöjning, hade Utskottet sluppit att föreslå det i min tanka högst orättvisa stadgandet, att skjutsningsskyldige, som ej vilja ingå på entreprenad, skola fortfarande skjutsa för 16 sk. Banco milen, under det entrepreneuren får uppbära de 8 sk. Banco deröfver, som den resande skall betala.
Mål om ödes-hemmans upptagande, sä vidt de hafva afseende på räntorne, som deraf böra utgöras, och frihetsår derföre. 8:0 Ärender, som röra Kronans Jordebok, dess inrättning och rättelse deri. Särsk» Utsk, Bitank, J2 »78 9:0 Ansökningar om Säteriers sammanläggande. 10:0 Ansökningar om Säteri - friheters flyttning. ii:o Frågor om Mantalens rätta storlek å de Staten tillhörige, eller till allmänna behof upplåtne hemman. 12:0 Ansökningar om namnförändringar å hemman och lägenheter. 13:0 Frågor om Frihets-år å nybyggen och uppodlingar. 14:0 Besvär öfver taxors upprättande till bestämmande af kolpris inom Brukens kol-district. if:o Indragning af behaglig tids förlänings-Spannemål vid Pastorater. 16:0 Pröfning af Markegängs-Taxor, då besvär deremot anföras. 17:0 Frågor om territorial - förändringar emellan Socknar, Härader och Län. ig;o Mål om tiondens bestämmande af tackjerns-tillverkningen; äfvensom af afraden till Kronan utaf Bruk och Bergverks-inrättningar. 19:0 Frågor om bestämmandet af priset å tionde - tackjsrnet, hammarskatts - jernet, svafvel - tionden och alla de bergverks - effecter, hvaraf utskyldeme äro bestämde in Natura, »79 a:o.
Hr Löwenström, Joli. Jac., hade inlcmnat ett så lydande anförande. Da jag försummat högst få voteringar under denna långvariga riksdag, skulle det synas, lindrigast sagdl, vårdslöst, att jag ej en enda gång deltagit i voteringarna, sorn förevarit i och för de nu under flera pletiidagar diseulerade representationsföi ändrings-förslager, som Coust.Utsk. med flere enskilde riksdagsmän uppgjort, mot hvilka sislhemälda voteringar jag reserverar mig, och jag derigenom skulle kunna blifva bedömd såsom varande emot all förändring af den nuvar. representationen; så har jag trott mig sjelf skyldig, för att ej blifva missbedömd, alt uppgifva orsaken till detta milt förhållande. Vare det långt ifrån mig att önska bibehållande af nuvar. representation, och har jag, som bevistat alla riksdagar sedan 1809, med undantag af den i Örebro, minst i 25 år varit öfvertygad om behöfligheten af dess förändrande, hvilket mina politiska likstämmiga vänner nog ofta hört mig yttra; men min öfvertygelse har varit och är, all en förändring till mitt fäderneslands bästa skulle blifva den, som formerades genom allmänna val och en kammare. Jag har nog hört påstås, att det skulle blifva högst olyckligt, 0111 det ej funnes en återhållande kraft, hvilken skulle åstadkommas genom en öfre kammare; men jag kan ej låta öfvertyga mig derom, helst som jag ej hört något förslag att borttaga deli § i grundlagen, som bestämmer: alt R. St. ej äga att besluta uti en fråga i vigligare fall, utan all den blifvit anlagen af alla stånd gemensamt att hvila till slutligt afgörande vid påföljande riksdag; hvaremot jag tror, att om tvänne kammare antagas, skall den, 0111 ej till fullo, dock nära nog blifva likaså ofördelaktig, som den representation vi nu äga, medelst splittring och tidsutdrägt; och enligt denna min öfvertygelse kommer jag icke alt deltaga i någon votering i och för denna fråga, och anhåller jag att denna min reservation blifver intagen i Ståndets prolocoll. Go Den 2 November e. m. Frill. Hamilton, Hugo:
Jag frågar om så sker i länder, som kunna mäta sig med oss i lärdom och der skollärare icke hafva sådan befordringsrätt, som hos oss. St. skulle vilja begära hvad jag föreslagit, eller att Konungen måtte för Ständerne uppgifva den summa, han ansåge erforderlig, för att tillräckligt förbättra skollärarnes villkor i det ögonblick man borttoge deras förhöjda tjensteårsberäkning, så vore deruti intet förhastande att befara, ty erfarenheten hvarom man ordat, har redan ådagalagt huru mycket kyrkan lidit genom det nuvar. befordringssättet. Om man också icke borttager befordringsrätten förr, än man fått penningar till godtgörelse, så har ingen skada blifvit någon tillfogad. Hr Tham, Carl Wilh. Au g.: Ehuru lill det mesta förekommen i hvad jag ämnat yttra af Hrr Lagerhjelm och Bråkenhjelm, anhåller jag dock att få anföra några nya skäl, hvarföre jag tror, att man icke bör gå brådskande, ulan med all försigtighet till väga, i fråga om åtgärders vidtagande till skollärarnes skiljande ifrån sin högre tjensteårsberäkning vid presterlig befordran. Om man först ser på deras lönevillkor, så hafva visserligen skollärarnes löner i sednare åren blifvit något ökade; men man måste emedlertid medgifva, att, i förhållande till den trägna tjenstgöringen, dessa löner icke äro betydliga, om man betänker, att mången får i flera års tid tjena nästan |:delar af året med daglig sysselsättning, emot 200 å 300 r.dr b:co. Man jemföre härmed förhållandet i andra länder, t. ex. i Norrige, der icke nå gon anställes utan alt få, om icke ordinarie lön, dock ett mot denna temligen nära svarande extra anslag. Der har en adjunct, hvilken motsvarar våra colleger, 200 å 300 species, sva rande ungefär emot 1000 r:dr rgs. De högre lönerne uppgå till 900 species och t. o. m. deröfver.
Men Gud vare mitt vittne, att jag var alldeles oskyldig tlcri och mnkte aldrig 119 nagot a r t - Min h. fxier blef för den skull mycket ond, det jag ock intc uiidrade pi, efter hon s9 ni8lade ut det, och kom h m till iiiig och fragade hvad jag gorde. Jag sade, att jag lagade mat h fru nior, men han sade: det du lagar, det ina svinen 9ta och du sjelf. Sedan bcgynte han till att I&gt;annn mig mycket för min girighet, det jag först log St och niente det var skRmt, men s9 s9g jag vXl sedan, att det rar allvar och ni3rktc viil hra&lt;lnii det kom, efter lian fördc d e s m m a ord, soni jag hörde frii Ebba sflga, s9 d i viste jag viil, att hoii vm orsaken till alltsaniiiians. Gjorde dessa ord mig af allt mitt hjerta ondt, i synnerhet efter d e haile kommit min h. f. att fatta d e misstankar om mig, att jag gerns hade sett, att d c alla vore (löda, det jag lell nldrig önskat, ty jag vet, att jag den tiden inte sörjde för morgondagen, utan Iiit hvar dag hafva sin egen omsorg, och n * jag fick s9 mycket, jag kunde kliida p9 mig, att jag var v31 klädd, SS hade - Jag tsnkie jag allt nog och bekymrade mig intet mera. - IYJ intc annat i n 119 inin lek och hum jag kunde komma dit, der jag fick rara glad. Sadana obilliga beskyllning: ir Iigo mig si h h d t p i iiiitt hjerta, att jag intc ktindc tiga, iiLm till att bevisa min stora oskyldighet brast jag sa bittcrlig till att g r h a och svarade h. far: D~PY.
Utsk. ville inhemta myntmästarens yttrande öfver mina här gjorda förslag, derom tager jag mig friheten anhälla, och vägar hoppas, att Utsk. icke skall finna dem sakna grund. Slutligen tager jag mig friheten föreslå, att hvilkendera myntenheten ock må antagas, antingen 1 rulr r:gs eller £ r:dr samma mynt, densamma må erhålla namnet krona, ty det är ganska vigtigt, om reda framdeles vill vinnas, att namnet riksdaler alldeles afskaffas; skälen ligga för öppen dag. Men det väsendlliga i dessa frågor har Utsk. redan föreslagit, nemi. /o-delningens införande, och för detta steg framåt skall man hålla Utsk. räkning, om ock i öfrige, härmed gemenskap ägande frågor ieke allt vinnes, som vore önskligt. För att undvika all förblandning af olika skeppund, synes rättast vara att bestämma 100 marker till ulrayntningsgrund. I sådant fall komme att på 100 få koppar utmyn tas (enligt den af mig uppgifne grund): 10-centstycken 200 r:dr på 100 få. 5 d:o 166|r:drpå 100 få. 1 ? d:o 100 r:dr på 100 få, samt i) i fall r:dr r:gs tages till myntenhet (krona). O25 r:dr r:Ss)' 1 dio d:o |200 kronor (100 r:dr r:gs)i på 100 marker koppar. Frih. Wrede, Fabian Jacob: Lika med den siste värde talaren, kan jag icke annat än uttrycka en sann tillfredsställelse deröfver, att Bancolltsk:s pluralitet varit af den åsigt, att decimalsystemets införande i myntberäkningen är af behofvet påkalladt och utgör ett verkligt framskridande.
Stockholm den a 7 Junii 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Stunders Stats - Utskott vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 10 Junii 1823. S. D. Upplästes till justering Utskottets Stats-Utskottets Betänkanden. 1415 utlåtande, ifråga örn regleringen af utgifterne under Riks-Statens 3:dje Hufvud-Tittel; hvarvid Herr Assessor Lagerhjelm anförde: Emot Hoglofl. Stats-Utskottets Beslut angående min vördsamma motion , om bildandet af en KrigsCassa, får jag vördsamt reservera den tanka; att ett krig boijas såkrast med samlade förråd, samt att utställandet af ett Creditiv fordrar fond, hvarpå detsamma skall vara stållt. Genom samlade förråd såttes Kongl. Maj:t i tillfälle, att icke falla i kostsamma uppköp af nödvändighets artiklar, hvilka bli så mycket kostsammare, som ett stort behof foijer med kriget. Genom fond för Creditivs utställande forekommes all sammanblandning emellan Stats-Verken och Banken , samt den kostsamma utväg, sorn i annan händelse kanske måste vidtagas, att nemi. genom Statsobligationer fylla behofvet af Creditiv, hvilka i behofvets stund nödvändigt mäste falla i varde, ehuru de sedermera af Stats-Verket mäste inlösas för fullt. Herr Linström yttrade, att då Sverige jemte angränsande Riken, för närvarande, njuta ett fullkomligt fredslugn , vore han af den tankan, att någon tillökning på det hela af Anslags-Summan under ifrågavarande Tittel icke bordt utaf Utskottet beviljas utan inskränkning deruti i stället tillstyrkas. i/[i6 Stats-Utskottets Betänhanden. Vid den fördelning Utskottet tillstyrkt af Anslag-Summan för Försvars-Verket förklarade Herr Friherre af Nordin sig önska det tillägg, som omförmäles uti följande af Herr Friherren sedermera ingifne skrifteliga Anförande: den fördelning af 3:dje Ilufvud Titeln, som Höglofl. Stats-Utskottet föreslagit, instämmer jag till alla delar.
Den förut icke obetydliga jord vidden vid kungsgården kan dessutom ytterligare utvidgas, om det anses nödigt, genom tillägg af det Skogsplanterings-kassan tillhöriga förra Ofverjägmästare-bostället Wensjö af cirka 500 tunnland. Leckö kungsgård erbjuder följaktligen rika tillfällen, utan vidare större uppoffiingar från Statens sida, för beredande af logementer såväl för lärarepersonalen, sorn plats för ett större antal elever, isynnerhet om slottet dertill upplåtes och inredes. Ställets belägenhet intill ångbåtsleden sätter del i lätt förbindelse med öfriga provinser, äfvensom en kringliggande särdeles produktif ort gynnar tillförseln af lifsförnödenheter. Vid en förflyttning af skogs-institutet tilt Leckö skulle måhända erfordras någon förhöjning af lärarnes löner emot de nuvarande, då skogs-institutets lärare nu afven hafva andra tjenstebefattningar med åtföljande löneförmåner; men denna förhöjning kan icke erfordras större, än att den ersättes genom inbesparing af de medel, som nu åtgå till understöd för elevernas årliga skogsresor, och skulle således rakningen komma att stå lika jemt om skogs-institutet ensamt förflyttades, men gifva behållning om ett landtbruks-läroverk i sammanhang med skogs-institutet inrättades. Hvad beträffar den erforderliga kostnaden för bostädernas nödiga reperation och förändring till lärosalar och logementer, bör denna blifva fullt ersatt, om t. ex. det nuvarande institutet öfverleranas till Skogs-styrelsen och boställe för Generaldirektören, Sekreteraren och Vaktmästaren samt dessutom 2:ne rum der reserverades för Skogs-statens tjenstemän, som på kortare tider besöka hufvudstaden och hafva angelägenheter hos Skogs-styrelsen att uträtta. Tomtlegan till Kongl. Djurgårdskassan för de 2:ne tunnland 23 kappland, som till skogs-institutet äro upplåtna, lärer uppgå till den betydliga summan af 600 R:dr R:mt årligen. Hunnebergs skogs-skola bör, efter min tanke, förflyttas till Leckö, att der blifva såväl skogs-institut som skogs-skola, hvilka båda läroanstalter mer än väl böra kunna förenas.
Lx ?rokvLi)!!c, lstgrs 8-'§srllrom. Ntdrag afprorocoller, hållet hss det derwärda Bonde-Ststndet L !77orrköping den i2ste ^Iunri rZoo. Wid ytterligare föredragande af Hemliga Ntflottets Betänkande, angående sättet för en förbittrad Salpetter-Sjuderianstallt, stadnade BondeStändet i det enhälliga Bestut, at hos Kongl. Maj:L i underdäniahet anhälla, det mätte tils widare med Salpetter-Sjudniugen i Rlket förhallas, som hittils öfligt warit, emedan Bonde - Ständet, i anseende til dess nu widlädande onera och utgifter, för närwarande icke ser sig i stand at kunna någon afgift för Salpetter - Sjudningen sig ataga; öfwerlemnandes til Kongs. Majns Nädiga godt rz64 k finnande, om icke, genom obehindrad handel metz Salpetter, Kronans behof deraf skulle "kunna med förmän fyllas, och de Orters innewänare, der Skog finnes, försättas i tilfalls at drifva Sälpetter-Sjndningen med förökad styrka, kil deras eget och Rikets gemensamma gagn. Och skulle KelsteÄiva, Med-Ständen, genom Utdrag af ?rotocoUe^ häraf erhälla del. Ox krotocollo I.Lrs ZLALrlirom. UtdraA af Urotocollet, hållet hss det ^edeewärda Bsirde-Ståndet wid 2^i'ksda§en r dTiorrkopirrg den 12. Junit rZoo. S. D.