Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S.D. Efter förut i laga tid skedd pålysning blef kyrkovärden Olof Larsson från Häste vald att såsom ledamot, och bonden Olof Jonsson ifrån Undrom att såsom suppleant infinna sig såsom fullmägtige för Rödöns socken till upprättande af markegångs priscurranten för october, november o. december månader innevarande år, samt januari, februari o. mars månader nästkommande år, som framdeles kommer att utsättas af Konung. befallningshafvande. År och dag som ofvan. Å socknens vägnar. Johan Larsson i Silje, O. A. Staaff t.f.. pastor. Carl Hemmingsson i Nyland, Eric Olofsson i Kjälen. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 173, ÖLA. På allmän i laga tid pålyst sockenstämma i Rödön den 11:te maji 1856 blefvo bönderna Johan Nilsson från Wejmon, och Jonas Pehrsson i Krogsgården, valde till gode män, för Rödö socken. År och dag som ofvan. Å socknemännens vägnar. Pehr Ersson i Nygården, O. A. Staaff t. f. pastor Eric Nilsson i Tomte, 130 Olof Larsson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 172, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 18 maji 1856. Sedan Kongl. Maj:ts allmänna grunder för stiftvis inrättade pensionsanstalter för folkskollärare blifvit punkt för punkt genomgått, så yttrade socknemännen att grunderna uti ifågavarande förslag väl vore antagliga, men att de ej ville i pensjonsinsättningen nu för närvarande ingå, emedan folkskoleläraren, som var närvarande, ej ville bestämma sig för huruvida han komme att i densamma ingå eller icke, utan ville han härom sjelf skrifteligen förklara sig. År och dag som ofvan. O. A. Staaff. v. past. Å socknemännens vägnar Hemming Larsson, Pehr Ersson i Nygård, Nils Nilsson i Kälen, Olof Larsson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 173, ÖLA.
— Årlig kostnad för 6 Hufvudpostvagnar för 5 och 6 dito för 3 hästar 8,514: — Lega 1 •'* för med 5 hästar skjutsade 12,866 mil ä 1 R:dr milen R:dr 64,330: Dito med 3 hästar skjutsade 21,170 mil å 1 R:dr milen » 63,510: 127,840: — Oförutsedda utgifter, ä 50 R:dr milen, å postliniens väglängd 2,350: — 183,404 Summa R:dr 387,304 — 61 fHislvaf/n, till (icfle för fern, oclt vidare för lie hastar. Posthållningskostnaden minskas med omstående lega 127,840 Dito för 2 täckta platser 21,170 mil ä 1 R:dr Per mil 42’340' 93.804: - Vigtutrymme D) till Postverkets disposition å den större vagnen 820 skålpund, hvaraf, sedan för bref m. m. reserverats 300 1(’.: » I 1 utaf återstående 520 skålpund hälften, eller 260 skålpund, anses alltid begagnad och i frakt, å 1 öre *7) per mil, för 12,866 mil inbringa R:dr 33,451. Dito å den mindre vagnen 260 skålpund, hvaraf, sedan för bref m. m. reserverats 100 16> » utaf återstående 160 skålpund hälften, eller 80 skålpund, anses alltid begagnad och i frakt, å 1 öre per mil, för 21,170 mil inbringa R:dr 16,936. gg7. 144,191 115,273 Riksmynt. Hyra eller årlig kostnad för byggnader vid 10 stationer, ä 501) R:dr3) R:dr 5,000: — (Stockholms station är beräknad under väglinien:
Uti afgiftoet betänfanbe 1) aftöa fomiterabe, forn i allmänhet erfänt be af dlifetd ©tänber toib f)ögftberörba flabga anmärfta olägenheter, men berjemte funnit få mål läroäntnenaö antal od) beffaffenljet, forn omfånget af be fttnffapet, l)iotlfa lärjungen efter flutab ffolunbertoidning bör f)aftoa in SKaj:t, febatt betta förflag linbergått nåbig pröfning, låtit bett 29 Sanuari ittnetoaranbe år ut Utom omförmälba förflag f) aftöa fomiterabe, på ttåbig befalis ning, jemtoäl utarbetat od) till Äongl. SJlajdd pröfning öfioerlemnat förflag beld till afgåttgdjfabga för elementarlärotoerfen, betd törattbe ben af 3iifetd ©täitber toädta fråga om inrättanbe af bilbttittgdsans ffatter för lärare. Öftoer båba bejja förflag I)ar Äottgl. 9Jlaj:t anbes fald toeberbörattbe att ftg pttra, od) febatt beråd utlåtanbe numera tid Äottgl. SJlajtt infomntit, Ejafwa fomiterabe blifwit fadabe att åttpo 115 116 giolf-unber* wismrtgen. 9Sercittetfe om f)vab i dltfet ocf) befé famntanträba, för att ytterligare öfverlägga om ifrågavaranbe ämnen od) ber öfver afgifva bet betänfanbe, Ijvartid nämnba utlåtanben funna föranleba. ©eban veberböranbe infommit meb upplyéningat angåenbe un 9Jlaj:t beftämt lönebeloppen för få val bejfa, font öfriga vib pebago (Efter bet Äongl.
Sumac 34,772 Ä. 26,378 Ä. Hvitt Bomullsgarn till och med N:o 25 36,723 Ä. 79,301 Ä. dito — dito — öfver N:o 25 557,866 Ä. 602,798 Ä. Rödt Turkiskt dito 39,792 Ä. 64,126 Ä. Risgryn . Salta och oberedde Hudar och Skinn 216,964 Ä. 254,040 Ä. Mgndel 35,712 Ä. 38,969 Ä. Peppar af alla slag 23,251 Ä. 78,684 Ä. Russin 83,740 Ä. 91,978 Ä. 15 År 1832. Salt 46,981 tunnor. 50,667 tunnor. Mascovad-Socker 3,034,742 U.. 1,811,48.3 U. Terres gammalt Socker 1,620,165 955,364 U.. Stenkols Stybb 19,437 tunnor. 28,625 tunnor. Thée 11,814 U. 11,104 U.. Tobaksblader 1,167,710 U.. 1,121,233 U. Spunnen och respad Tobak 18,614 U.. 5,430 U. Tohaksstjelk 93,633 U.. 348,223 U. Tran 97,488 kannor. 44,853 kannor. Oparfurnerad Tvål 37,341 U. 40,858 U. Grof Ull under 32 sk. pr . 530,603 U.. 402,705 U.. Viner af alla slag 45,321 kannor. 65,076 kannor. Helsiden 148 U. 450 U.. Halfsiden 3,808 alnar. 611 U.
Han kan icke begagna samma rättighet, som är öppen för andra. Sådana medel att hindra hans näring äro orimliga. Det vore då bättre och ärligare att säga, att lian ej får bränna. Jag är skyldig, sedan jag sålunda yttrat min tanka, att uppbära allt det klander, som deraf kan följa; men jag kan ej frångå att yttra mig öfver hvad jag anser skäligt. Jag har hört två anföranden, i hvilka jag till mångå delar instämmer, nemi. Hr Thams och Frih. Raabs; men den beskattning, de föreslagit, är för låg. Jag vill sätta den stora jordägaren i samma predicament sorg den lilla, att nemi. med samma fördel kunna begagna samma rätt som denne. Detta är ej iakttaget i Utskms betänk.; men jag tror mig komma det rätta närmast, då jag föreslår, att alla pannor under och till och med 3o k:r må beskattas enligt den tarif, TJlsk:n framställt, ty den finner jag ej vara för låg, men att alla pannor deröfver må åläggas 100 procjs högre beskattning, än i83o års förordning bestämmer. Allt, hvad man derutöfver ålade, skulle endast verka samma följd som ali öfver liöfvan ökad beskattning, nemi. missbruk och lagbrott. i5 §. skulle genom den ändring, jag begärt i förslaget till 10 §., förfalla. 16 §. fordrar ett afvägande emellan allmän ceconomisk förbättring och enskildt lidande. I dep afvägning säger mig min rättskänsla, att den enskildes billighetsfordran ej bör alldeles åsidosättas. Det är ej billigt, att den, sora nu, i förlitande på 1830 års åsigter, har en konstpanna, men ingen annan, skall [för den Den 7 Juli f. m. långa lid, sorn erfordras, innan han kan förandra sitt bränneri, försättas utom det oeconomiska rättstillstånd, som inträder för alla andra.
Regeringen, äfvensom Rikets Ständer, vid flere föregående Riksdagar, hafva fästat sin uppmärksamhet härå, äfvensom å de betänkiiga följder, ett dylikt beroende af främmande länder vid inträffande krig kunde komma att medföra; och hafva derföre Rikets Ständer, serdeles vid 1812 och 1823 årens Riksdagar, till afhjelpande af dessa olägenheter, varit betänkte på att försätta Stuterien i ett gagneligt och ändamålsenligt skick. Sedan Kongl. Maj:t, till följd af Rikets Ständers vid sistnämnde Riksdag i ämnet gjorda hemställan, år 1824 förordnat en Comité' för att utarbeta plan till en förbättrad förvaltning af det då i hög grad vanvårdade Stuteriet vid Strömsholm, så har delta Stuteri, äfvensom Flyinge och det, till följd af Rikets Ständers framställning derom vid 1828—1830 årens Riksdag, år 1831 anlagda Stuteriet vid Ottenby, till den grad utöfvat förmonligt inflytande å Svenska hästafveln, att de uppe i landet stationerade Cavallenoch Artilleriregementen nu redan kunna erhålla hela sitt behof af hästar, och de södra regementena största delen deraf inom landet, hvilket på senare åren uppkomna förhållande serdeles ländt rusthållare vid Indeldta Cavalleriet till stor lindring i ruslningsbördan. Men, ehuru Stuterien således, i Utskottens tanka och emot hvad Riksdags-fullmägtigen Eric Norberg i sin ofvanberörde motion anfört, verkligen under de närmaste decennierna varit af stor och obestridlig nytta för hästculturen inom landet, hafva de dock ej ännu mägtat åstadkom - 20 Statssamt Allm. Besv.oeli Ekon. Utsk. Betänkande j N.o 5g. ma den allmänna förbättring af arbets-bäst-racerne, som framdeles bör kunna påräknas.
– Jo, di hjelptes åt och satte honom i soffan, och herr Didrik slet upp fracken och västen på honom, och lade handen på hjertat och då så säger Larson men jag kan aldrig tro att det är sannt för det har alltid sett ut som om herr Didrik hållit grufligt mycket af grefven, så Larson hörde visst galet. – Nå hvad sade han då? – frågade Lisas intresserad åhörarinna nyfiket. – Jo han riktigt svär på att han ackurat hörde honom säga: – Gudskelof! jag tror att han är död! – Åh det ljuger Larson eller också hörde han orätt inte sa’ han gudskelof – inföll fru Berg häftigt. – Ja så tänkte jag med, men Larson sa’ att han trodde riktigt, att det var någon så stor olycka som stod i brefvet, att det varit bäst om grefven dött. – Åh så dumt hvad skulle det varit? – återtog hushållerskan föraktligt, – en får väl lefva fast en kan bli ledsen, det förstås jag vet väl jag, när Bergen var arrendator och logen blåste omkull visst var det ett hårdt slag, men inte ville jag dö ändå. – Ja ja, det tycker jag nog också, – fortfor Lisa, – men si så sa’ Larson nå hur var det nu jo, så bad Didrik Larson gå ut i salen efter en vattenkarafin, men när han kom ut, så voro alla karafinerna tomma, så att han måste gå ned i köket, och det der drog ut en stund, så att när han kom tillbaka hade grefven qvicknat vid och stod uppe på golfvet men blek var han som ett spöke och det såg kontant ut på hans ögon, som om han varit litet tokig, sa’
Slutligen får märkas, att då, till följd af hvad anfördt är, omdestiliering icke kan göras fri från afgift, måste de apparater, som dertill begagnas, beskattas lika med dem, som begagnas till bränvinstillverkning af råänmen. Med hänsigt till ofvanstående tillåter sig derföre kommissionen att föreslå, att följande Beslut fattas om Bränvinsbränningens beskattning: t:o. Afgift erlägges af hvarje destillations-apparat, antingen den begagnas till brän vinsbränning, klarning eller omdestiliering, samt beräknas med -10 sk. per dygn för hvarje full pott af apparatens rymdinnehåll, uppmätt så väl för de apparater med tillbehör, som brukas till bränvinstillverkning af råämnen, som för omdestilleringsapparaterna, på sätt i g 2 af lagen af den d. å. är föreskrifvet. 2:o. För den tid, som öfverskjuter ett dygn, räknas afgiften för hvarje full timma. Med afseende på kontrollväsendet vill kommissionen derjemte anmärka, att kommissionen anser det vara af nöden, så väl vid pannbeskattning, som vid beskattning af mäsken ‘och produkten, att öfverkontrollörer anställas, och komma kontrollutgifterna följaktligen att blifva omkring -1000 Spd om året, utgifterna för kontroll öfver lönbränning oberäknade. Då, såsom förbemält är, ingen kontrollör kommer att blifva tillsatt specielt för hvarje bränneri, blir det icke här, såsom vid mäskeoch produktbeskattningen, någon nödvändighet att fastställa en viss bestämd tid, under hvilken tid ett bränneri skall vara i oafbruten gång. Deremot finnes det, för att kunna åstadkomma ett fabriksmässigt bedrifvande af bränningen, eller en rörelse i den skala, som ofvan blifvit antydd, såsom varande mest önsklig, samma skäl att bestämma en viss tid för rörelsens oafbrutna fortsättning, och har kommissionen ansett det vara tillräckligt för reglering af rörelsen efter den skala man afser, om hvarje bränneri förpligtigas att erlägga skatt för en rörelse af -1500 potters daglig produktion under en tidrymd af 8—tO dagar för hvarje gång det sätte» i verksamhet.
näst utställningens höge ordförande, kronprins Gustaf, utställningens generalkommissarie, öfverståthållaren i Stockholm, friherre Gustaf Tamm, oeh hans ämbetsbröder, våra landshöfdingar, bland de senare friherrinnan Ebba Tamm, öfverståthållarens maka, och hennes ståndssystrar, våra landshöfdingsfruar. I enlighet med sitt program kommer Idun att under utställningstiden i ord och bild, gruppvis och efter den i statskalendern iakttagna ordningen för sin läsekrets framställa nämnda damer, hufvudstadens och länens kvinnliga representanter. Serien,som tager sin början i dagens nummer, inledes med af korta biografier ledsagade porträtt af öfverståthållarens fru, friherrinnan Ebba Tamm, samt fru Ellen Isberg, hustru till landshöfdingen i Stockholms län, båda residerande i hufvudstaden och jämte sina män re IDUN 146 När sjön går hög, när känslostormen hviner, en båt med barlast skjuter bättre fart än en, som tidigt måste seglen refva! 1897 Det är en konst att dö. men ock att lefva. T y lefva är dock icke blott och bart att gömd i vassen se, hur solen skiner. Axel Lundeyård. T R S S E. U N G A S I N N E. (Ave.) Brita von Schwan här! » Inträffat! DÄR F Ö D D E S, DEN 12 A P R I L Å R 1843, taga fatt ' därpå med nya krafter och frisk håg. göra sällskap. Du. » Olägligt! För ingen del. J E L I F V E T. Och nödens och armodets rop går gällt » Hvarför inte, A d a? » Mot himlen från gatans dy — » Hvarför? Det är ju, när allt kommer ELLEN ISBERG, När hatet sticker med mordisk hand omkring, tillfälligt arbete. För närvarande född Lundquist. * ptt hem. 1897 ansikte fick ett uttryck af den innerligaste medkänsla. Hon satt tyst och strök smekande öfver Adas slappt nedhängande vänstra hand; den högra hade Ada tillika med sin näsduk tryck mot sitt ansikte.
Uppstår tvist om uppgiftens rigtighet , synes sådant, med afseende ä deri pröfning af ömsesidig bevisning , sorn dervid måste förutsättas, vara en Domstolsfräga , hvars natur icke förändras, antingen afgiften skall erläggas till Staden , der den utflyttande bott, eller till Kronan, I afseende på de i 4 Morn. uppräknade mål om leverering, af Kronans ränta eller tionde , får U skotet blott nämna , att vid ordentligt handhafvande af Uppbörds'örfattnin garne , hvilka firo tydliga och bestämda , och enligt hvilka den ränteskyldige, när han icke, pa bestämd tid erlägger sin ränta, eller derå icke kan uppvisa behörigt qvitto, ovillkorligen är underkastad utmätning , lärer ramsta vådliga påföljd icke uppstå deraf, att uppkommande tvister rörande sättet för tiondens eller räntans utgörande , såsom då någon anser sig ega skäl 1.11 klagan öfver origtig behandling vid leverering o s. v. blifva vid Domstol afgjorde ; hvarföre ock Utskottet, under sådan förutsättning , Cotnmittéernes förslag i denna del antagit. Under g:dje titeln: Tvister enskilda emellan om företräde till vitsa Hemman eller Lägenheter , till hvilka Kronan eller Allmänna Stater , eller inrätt, ningar , hafva ostridig egande-rdtt, men af hvilka nyttjande-rätten är åt enskilde upplåten , nemi. 1:0 Om åborätt å alla Kronoeller publika hemman eller lägenheter af hvad slag de vara må, ehvad de äro Kronan förbehåilne. eller till allmänna behof eller stiftelser anslag - 31 ne, följaktligen äfven pra bättre rätt fil] Krono-Rusthåil eller till Lorshemixinn . så ock om nyttjo-rätt till Kronoskjär , stränder och holmar , som egentligen icke höta till något visst hemman. 2:0 Om förmåns-rätt till Skatteköp, 3:0 Om klyfning af Kronohemman. 4:0
Häst-afvehis befrämjande. 25:o Sedan Stuteri-öfverstyrelsen fästat E. K. Mits Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, dels att för befrämjande al' inhemska häst-alveln, hingstar af utmarktare racer från fremmande länder införskaffades, för att såsom beskällare användas vid Stuterierna, dels ock att allmänheten genom exempel sattes i tillfälle att inse nödvändigheten af större noggranhel vid urvalet af afvelsdjur samt en omsorgslullare vård om fölen under deras uppväxt, i hvilket afseende styrelsen hemställt, att sä kallade sto-hållningar, hvilka för omkring 30 år tillbaka funnits inrättade i Skåne, ånyo måtte till vägabringas, bar E. K. Mit föreslagit, att Rikets Ständer, för inköp af utländska hingstar af ulmärktare racer, måtte bevilja (‘It anslag för en gång af 50,000 Ridr, samt ali, för inrättande af så kallade sto-hållningar, det åt Stuteri-öfverstyrelsen anvisade årliga anslag måtte ökas med ett belopp af 15,000 Ridr Riksmynt. Dä sä många andra föremål af jemförelsevis större vigt funnits påkalla anslags anvisande, hafva Rikets Stander ansett sig ej böra lemna bifall lill E. K.
Krutbruksegare, om sökt restitution af erlagd Bevillning utaf; StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet och Borgareståndet, s, 74. af Adeln, s. 77. af Bondeståndet, s. 85. Husesyner, om, å ÖfverOfficerare Boställen; UagUtskottets betänkande bif, ef Adeln, s. 180. af Presteståndet, s. 188. af Borgareståndet, 8, 190. af Bondeståndet, s. i9d« Husväfnader, om uppbäfvaride af stämpling å, Ekonom i Utskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 181. Bterrem. af Presteståndet, s* 802. bif. af Borgareståndet, s. 206. af Bondeståndet, s. 209. Ytterligare Utlåtande, bif. af Presteståndet, s. 371» Hypotheksinrättning, om en, föi* fastighetdrs beläning. BancoUtskottets betänkande återl«nnadt af Pre - stesfåndet, s, 5so, bif. af Borgareståndet, s. 557. återrern. af Bondeståndet, s« 530. af Adeln, s, 533. Hållkarl , om förändring i straffet för; LagUtskottets betänkande, bit. af Adeln, s. 329. återrena. af Presteståndet, s, 330» bif. af Bonddståudet, s. 335. af Borgareståndet, s. 333.
Å båda sidor médgifver man , att Grundlagen förbjuder tryckning af Constitutions-Utskottets Protocoller, på annat sätt, än att Vederbörande först höras ; men man skiljer sig i begreppet, om hvem som är Vederbörande. Å ena sidan tror man att Standerne sjeifve äro Vederbörande; och å den andra sidan tror man, att Constitutions-Utskottet är Vederbörande. Utan att vilja yttra mig i frågan, åt Den m April, någondera sidan, vågar jag ödmjukast påminna derom, att när olika meningar uppkomma, om något Grundlagens Bud, vill Grundlagen, att Constitutions-Utskottet är den Domstol, som skall gifva Resultatet; Och jag vågar alltså hemställa, om icke sjelfva frågan, hvarom skiljagtigheten i meningar är, bör till Constitutions-Utskottet remitteras; ty annars blir det ju Vi, som afgöra den, hvilket åter oss icke tillhör. Friherre af T Vetterstedt, Gustaf: Jag kan för min del ej annorlunda förstå 2 §. uti TryckIrihets-Förordningen, än att med ordet Vederbörande menas hvarje serskildt Verk , der det Protocoll, som är i håga att tryckas, blifvit förd t; och att i förevarande fall ConstitutionsUtskottet lir Vederbörande, som skall gifva sitt tillstånd till tryckningen. Skulle frågan va^ ra tvifvelagtig, kan hvarken Rikets Ständer eller Constitutions-Utskottet deråt gifva någon tydning. En laglig förklaring af Grundlagen kan endast på ett, med densamma öfverensstämmande sätt, tillkomma. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric.• Constitutions-Utskottet är i min tanka tillskapade för att gifva helgd åt Lagarne.
Om det vore någon stor olägenhet alt bibehålla en R:dr s:r såsom myntenhet, på sätt förhållandet nu är, så kunde detta vara ett skäl; men det kan jag icke inse. Uti vanlig räkning förekommer den aldrig utan i R. St:s Bank och uti myntverket. För öfrigt enskilte personer emellan förekommer den endast undantagsvis; t. ex. om uti kontrakter som skola gälla för en längre tidrymd summor uptagas i R:dr silfver-Specie. Således har allmänheten icke den ringaste olägenhet af att silfverRtdrn finnes. Med de täta förändringar i myntvärdet, som vi erfarit, anser jag att såsom orubbelig grundsats bör vidhållas, alt icke någon den ringaste förändring af roynllagarne, sådana som de nu finnas, får införas. En förändring i ordalag medför nemi. lätt nog föreställning om afsigten att äfven förändra värdet på myntet, samt att i Sverige aldrig i afseende på myntet något kan förblifva förfarande beståndande. Alla, äfven de ringaste anledntr till en sådan öfvertygelse, bör man söka undanrödja och när icke något verkligt skäl finnes för den förändring, som Ulsk. har föreslagit, så är det, i min tanka åtminstone, tydligt att öfvervägande skäl förefinnas för bibehållande af det närvarande förhållandet i detta fall; hvarföre jag anhåller om återremiss af denna punkt, med anmodan att Ulsk. ville taga frågan i förnyadt öfvervägande. Frih. Tersmeden: Anledn. hvarföre BankoUlsk. föreslagit att räkneoch mynt-enheten skulle bestämmas till samma värde har icke varit någon annan än den, ali Utsk. ansett all, då man vill införa ett decimalsystem, en hundradelning af myntet, man bör, om det låter sig göra utan några andra olägenheter, så myckel som möjligt tillse att enheterna passa in i systemet. Derföre har Utsk. äfven föreslagit att myntoch räkne-enheterna skulle till samma värde bestämmas. Utsk. har likväl ansett det vara af vigt att ett mynt funnes, som motsvarade den nuvar:de Specien; hvarföre Utsk. jemväl föreslagit att en silfverpjes på 4 R:dr Riksmynt skulle slås.
Inga obetalta bref stälda till Hans Maj:t Konungen eller till nå - 2:0 för (alla) slutna eller öppna skrifna eller tryckta handlingar i vigt icke öfverstigande 16 lod v. v. Härigenom blir tillfälle öppet att med posten afsända, utan att behöfva inlägga dem i slutna bref, böcker pr iskur anter j, handelscirculärer o. s. v. Den härigenom uppkommande ökade tyngd för brefposterne blir dock af intet inflytande för dess befordring, då man betänker, huru få af de tyngre af dessa saker (såsom böcker) kunna bära kostnaden af äfven ett modereradt postporto, under det att en lättare spridning af de få, som kunna bära en sådan, såsom de hos oss så sällsynta månadsskrifter j ej ringa skall bidraga till utvidgande af allmänna insigter. Man anmärker, att det här be - Den ai Janu ari i. 227 gon Medlem af Kongl. Huset, eller till något Embetsverk, eller till någon afSta tsrådetsLedamöter, eller till någon af Konungens Befallningshafvande, eller till någon Biskop eller till någon Regementschef eller till ortens domare, eller till utländsk ort, der portotvång är pålagdt, må emottagas. 5:o Porto beräknas särskilt för bref, särskilt för handlingar. Det rättar sig efter afståndet, beräknadt efter det miltal posten verkligen ti II rygga lägger och efter vigten, delar af lod räknade för fullt. 6:oBrefporto utgöres för hvarje lod efter följande förhållanden: t. 0. m. 2 mil 2 sk. Bro — 5 — 3 „ „ — 10 •— 4 » >1 stämda maximum af vigt för någon med vanlig brefpost afsänd handling, är just detsamma som nu äger rum för bref. Skillnaden är, att man äfven får skicka öppna handlingar (såsom höcker m. m.)
R:dr 929,725: hvarförutan Kongl. Maj:t äskar Rikets Ständers samtycke lill den af Chefen för Ingeniör-korpsen föreslagna förändring i redovisningen för de medel, som till fäsLningsbyggnader användas; kommande serskild skrifvelse alt allålas derom, att de till Topografiska korpsens arbeten samt fästningsbyggnaderna för år 1848 behöfliga, under ofvanuäiunde summor inbegripna anslag må så tidigt varda anvisade, att albrott uti dessa angelägna arbeten ej må ega rum. 1 följd af hvad Kongl. Maj:t nu föreslagit, skulle hufvudsummorna för föremål, börande till denna hufvud titel, komma alt blifva: för utgifter af ständig egenskap årligen R:dr 4,259,666: 20. s. deraf förslagsanslag 177,293: 31. 10. för behof, som dertill ej kunna hänföras, under 3 år . „ 929,725: intiejdltande (inslagen för Sjöförsvars Departementet. A denna hufvud litel är för det närvarande anslaget: penningar 11:.! r 1,311,629: med under lönerna inbegripna 14,853 tunnor spanmål, å 7 Ralr tunnan. Indelda räntor, kronovärdi 14,658: 12. 2., beräknade efter markegång på förslag till , 45,951: Transport li:dr 1,357,580: 130,200: 135,000: Kongl. Mnj:ts Nåd. Pro//, tiil B. St. 1847. 23 Transport R:dr 1,357,580: Oi mield spanmål 9,420 tunnor, efter förslagsvärde, a 6 R:dr tunnan 56,520: Tillsammans