Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1865-66: Finner Utskottet af dessa Protokoll, att någon Stats-Rådets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifwit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfwerträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådan öfwerträdelse, eller den wållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller att den Föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § af denna Regerings-Form förutsätter, sin contrasignation å ett Konungens beslut wägra, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan under tilltal af Justitie-Ombudsmannen inför Riks-Rätten, hwaruti, i stället för Stats-Råd, Fyra de äldsta Justitie-Råd i dessa fall komma att säte taga, och gånge härmed som i 101 och 102 §§ om tilltal emot Högsta Domstolen föreskrifwes. Statsrådet skall bestå af elfva ledamöter, bland hvilka Konungen utnämne en att vara Statsminister och Statsrådets främste ledamot. Dessa ega att alla i Statsrådet förekommande ärenden öfvervara. Ingen prins av det konungsliga huset, det vare sig kronprins, arvfurste eller furste, må gifta sig, med mindre Konungen, sedan statsrådets tankar inhämtats, därtill lämnat samtycke. 1809: Denne Riksens Ständers Justitiä-Ombudsman wäljes af Riksens Ständer genom Electorer, til et lika antal af hwarje Stånd nämnde. Sedan ibland desse Electorer en genom lottning utgått, skola de öfrige samfält och icke efter Stånd, först medelst slutne Sedlar hwar för sig upgifwa den Man, som de finna böra komma under omröstning. Falla derwid Rösterne til mera än hälften af de röstande Electorernes antal på en man, ware han behörigen wald.
Sedan Utskottet, nti Memerial N:o 16, vördsamt gifvit Rikets Högloflige Ständer tillkänna, att Constilutions-Utskottet icke funnit sig befogadt afgöra hvarthän Herr Grefve Cronhjelms motion, angående den till Stapelstäderne utgående Tolag, borde förvisas, innan Högvördige Prrste-Ståndet, sorn gillat Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 9, hvarigenom Utskottet förklarat. sig med motionen icke kunna taga befattning, och Vällofl. Borgare-Slåndet, som lagt samma Memorial till handlingarne, bestämdt yttrat sig lill hvilket Utskott de ansågo målet höra; samt has de 2:ne sistnämnde Stånden hemställt, alt de i detta afseende måtte bestämdt utlåtande-afgifva; så hafva nu, enligt ankomne Protoeolls-uldrag, bägge dessa Riks-Stånd förklarat, att ifrågavarande motion borde af Oeconomie-Utskottet allena behandlas; och då således inga vidale hinder möta för Constilutions-Utskottet att, med den rätt 44 §• 3* mom. Riksdags-Ordningen lemnär, afgöra hvarthän frågan bör förvisas har Utskottet i sådant afseende lill Conslitutions-Utskottet å nyo öfverlemnat handlingarne i målet; hvilket Utskottet härigenom får bos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt anmäla. v Stockholm dea 16 Julii «834- Uih. ull R. St. Prat. iS2g. i Samt. Antom till Exp.-Utsk. den 3o Julii. Memorialj i anledning af olika beslut, hvaruti Riks-Stdnden stannat, i afseende på grunderna för den blifvande allmän na Bevillningen.
Ej heller kan det vara Uisk:s mening att denna tillåtelse skulle vara för evig tid, åtminslone har jag, det måste jag erkänna öppet, ej kunnat inse något tvifvel existera om, att SiatsUlsk. blott afselt sjelfva anläggningen af sjelfva jernvägen, och att underhållet utan tvifvel alltid måste falla på bolaget. Då jag här talat om Utsk:s betänk., ber jag att blott i förbigående få nämna, att jag på intet vis fäster mig vid den förminskning som StalsUtsk. föreslagit å de af mig ifrågaställde fördelar, som borde beredas bolaget. Jag fäster mig ej dervid emedan jag medgifver att, hvad StatsUtsk. föreslår är i alla fall rättvist och liberalt, men isynnerhet emedan, enligt min öfvertygelse, viglen af R. St:s beslut ej ligger egentligen uti de större eller minförmåner. som beviljas, utan deri att, om detta betänk, blifver antaget, den Svenska lagstiftningen faktiskt visat, att den tager intresse uti ett sådant verks utförande som det förevarande. Gr. Anckarsvärd har sagdt att det vore högst oriktigt, att octroij blifvit hos K. M. begärd, innan ännu aktie-summan vore fulltecknad, emedan det skulle kunna hända, att, sedan R. St. beviljat ett anlsag för att garantera det blifvande bolaget 4 proc. under 15 år, aldrig något bolag skulle komma att bildas. Jag kan likväl försäkra, att under nuvaride förhållanden, och under den nuvar:de krisen, skulle det ej vara möjligt att bilda ett jernvägsbolag i något land, hvilket som heldst, der ej lagstiftande makten hade uttalat sin afsigt att befrämja och beskydda jernvägarnes anläggning. Jag ville dessutom nämna alt Hr Grin betydligt misstagit sig uti den meningen att icke några aktier skulle vara tecknade; emedan eli ganska betydligt belopp redan är tecknadt, ehuru jag ej velat pådrifva aktie-teckningen innan man visste om Slaten ville taga företaget under armarne, ty det är en gifven sak, att sådant skall betydligt bidraga lill företagets befrämjande.
Sedan genom Kongl, bibliothekets tillväxt och i följd af ett flitigare begagnande af der förvarade samlingar, t jenslemännens göromål blifvit betydligt ökade ocdi behofvet af ytterligare c/ O */ O biträde dervid i samma nion gjort sig gällande föreslår Kongl. Maj:t, alt för en tjensteman vid nyssnämnda bibliot liek, i grad emellan bibliothekarie och förste amanuensen, må pä Kongl, bibliolhekels ständiga stat uppföras ett lönebelopp af 1,200: motsvarande prolokolls-sekreteiareton inom KglMaj:ts kansli. 3: o Cl er etiestat en. Kongl. Maj:t, som under den 17 September 1845 beviljat prosten öfver Ångermanlands Transport R:fr 1,866: 33. — Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till II. St. 1847. 61 Span mål. Transport R:dr 1,866: 32. — nordöstra kontrakt rättighet att från och med år 1844 för det nybildade Bjurholms pastorat komma i åtnjutande af en proste-tunna att utgå af kronans behållna spanmåls-tionde i orten, askar, att della anslag må på stat uppföras 1 t;«. För bildandet af tvenne nya kapell-församlingar inom Wermlands finnmarker, den ena i norra delen af Gunnarskaps socken, med kyrka vid hemmanet lilla Bogen, den andra i nordvestra delen af Fryksände socken med kyrka vid Lekvattnet, erfordras, oberäknadt det af Rikets Ständer redan vid 1840—1841 årens Riksdag beviljade anslag af 6,000 Rxlr för kapellens uppbyggande, jemväl bidrag af allmänna medel, till tvenne kapell-predikanters atlönande, i hvilket afseende Kongl. Maj:t nu föreslår, att å ständig stat må för hvardera af ifrågavarande tvenne kapell-predikanter uppföras 400
I följd af Hofva socknemäns framställning om behofvet att omlägga landsvägen emellan Gästgifvaregårdarne Hofva och Bodarne till afböjande af faror och olägenheter, som de så kallade Posseborgsoch Brinka-backarne i trakten af Finnerödja kyrka förorsaka för vägfarande och skjutsskyldige, gjorde Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande den i September 1841 underdånig ansökning om tillstånd att, på bekostnad af allmänna medel, få låta anställa behörig undersökning och göra förslag till berörde vägomläggning; hvarefter och sedan Eders Kongl. Majrt genom Styrelsen för allmänna vägnell vattenbyggnader ti 11 kännagifvit sitt nådiga samtycke härtill, kaptenen N. Astrand uppgjort ett på 10,670 Rrdr Banko sig slutande kostnadsförslag, som Eders Kongl. Majrt den 1 April 1843 i Nåder faststäldt, med stadgande af de vilkor, hvarunder nämnde summa beviljades såsom statsanslag till arbetet. En af Hofva och Finnerödja socknemän utsedd Direktion, som om arbetet ingått kontrakt med Eders Kongl. Majrt och Kronan, har genom Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref den 2 nästlidne Februari fått den före skrifna' säkerheten godkänd och erhållit tillstånd att lyfta de anslagne med o - 10 len. Endast förberedande åtgärder i afseende på verkställigheten af arbetet hafva hittils medhunnits. Saknaden af tjenlighamn vid Lidköping sora är afsättningsorten för den betydliga spannemålsproduktionen i vestra och sydvestra delen eller omkring hälften af Skaraborgs Län, har länge, särdeles då vattnet i Yenern varit lågt, medfört stora olägenheter. Spannemåls-uppköparne hafva nemligen varit tvungne att med stor kostnad och risque medelst pråmning verkställa lastningen 4 mil från Staden ute på redden, der fartygen, utan god ankarbotten, äro från nordliga sidan utsatte för omkring 12 mils öppen sjö, hvilket vållat att lastningen ej låtit sig göra under blåst, som ofta inträffar hösttiden, då betydligaste skeppningen vanligen pågår. Redan år 1838 väcktes fråga om afhjelpande af dessa hinder.
M:s och Rikets Commerce-Collegium; och alt ingen föregående undersökning eller pröfning af uppfinning gens nytta erfordras; 5:o att fullständiga beskrifningar och ritningar öfver Patentets föremål böra aflemnas till Commerce-Collegium sist en månad efter den dag, Collegium fattat beslut om Patentets meddelande; samt att Beskrifningen intages uti det Patent, som derefter ofördröjligen bör utfärdas ; 103 Expcditions-Utskollcts Förslag till tind. Skrifvelse ff:o 76. 6:0 att Patent reserverar andras förut lagligen befästade rätt, och för» klarar, alt uppfinningens nytta och användbarhet på intet sätt genom Patentet garanteras; 7:0 att Patentet kungöres i Tidningarne trenne gånger; alt inom 6 månader ifrån sista kungörelsen må bevisning företes, alt uppfinningen är förut känd och utöfvad, i hvilket fall Patentet blir utan verkan; att dessa tvister afgöras af Compromissarier, valde af Paxterne; 8:0 att tvister om intrång i kraft-egande Patent afgöras af Domstolarne; och 9:0 att uppgift om tilländalupna Patent, jemte beskrifningar derå, införas, genom Commerce-Collegii försorg, i allmänna Tidningarne. Och sorn ifrågavarande förslag, i Rikets Ständers tanka, innehålltr de sladganden, som andra länders erfarenhet visat vara ledande till de» ändamål, som åsyftas; få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla om utfärdande af en ny Författning rörande Pri vilegia Exclusiva, uppgjord i enlighet med de grunder, som bär ofvan blifvit framställda; hvarvid dock Rikets Ständer trott sig böra i underd. föreslå den förändring, i afseende på 5:te punkten, att tiden, inom hvilken beskrifningar och ritningar öfver Patentets föremål böra aflemnas till Commerce-Collegium, må bestämmas lill en månad efter delfåendet af Collegii beslut om Patentets beviljande; samt, i afseende på 7.’de punkten, det tillägg, att Compromissarierne må vara edsvurne.
Beskaffenheten och gilltigheten af de hinder hvilka hos Herrar Fullmägtige förekommo vid den anstalt, Rikets Ständers Herrar Revisorer vid slutet af år 1820 tillstyrkte, att, nemligen det återstående arbetet då matte upplåtas på entreprenade, till den minstbjudande; och som föranläto Herrar Fullmägtige, att under förbehåll om Anbudseller UtropsAuctioners anställande, så väl vid alle erforderlige uppköp, sorn för handtverks-arbeten i allmänhet, låta byggnaden på det hela, fortgå efter räkning? I så måtto instämmer Utskottet uti Herrar Revisorernes yttrade tanka rörande nyttan af Entreprenade, att, i händelse vid första beslutet om byggnadens företagande, planen i alla dess delar varit fullständigt uppgjord och bestämd, så att inga tillägg och förändringar under verkställigheten kunnat komma i fråga, hade förmodligen en ej obetydlig besparing för verket, stått att vinna genom hela arbetets upplåtande på Entreprenade, till den minstbjudande; då Banco-styrelsens omsorg egentelige kommit att sträcka sig lill nödig till - Banoo-Utskottttt Betänkanden. syn och controll, att erforderlig pålitlighet och soliditet vid utförandet vunnits; meri sedan ritningen, hvad yttre fa§aden beträffade, frän första början var uppgjord, under den förutsättning, att Kiisellska Tomten förr eller senare skulle blifva Banquen tillhörig; hvaremot ritningen öfver rummens indelning, icke Jcunde grumla sig pä mera än den local sorn dä var att tillgå, sä blef deraf en följd, att sä. dane tillägg i första planen uppkomrno, sedan Kiisellska huset blifvit inköpt, hvilka i anseende till ovissheten om tiden, då Banquen kunde komma i besittning af denna egendom, ej på förhand knnnat med säkerhet bestämmas. Denna omständighet verkade, att arbetet icke mera var något enkelt och för sig bestående helt, utan innefattade sammanbyggnad och till en del rasering af arne särskildte lius, jemte rubbning af taklag, takbetäckningar m. m..
Embetsverkcn hafva derföre ansett lämpligast, om förtullningen af detta slags peppar skedde utan afdrag af flaskornas vigt, likväl utan att föranleda till nedsättning i nuvarande låga tullbestämmelse för detta slags peppar, som snarare vöre att hänföra till en öfvcrflödsän nödvändighets-artikel och i norska tulltaxan vore belagd med en afgift af 1 Riksdaler per skålpund, samt i sådant hänseende föreslagit, att under nämnda rubrik mätte i taxan införas följande ■»Anm. Vid förtullning af Cayennepeppar inberäkna* vigten af de flaskor eller burkar, hvarpå denna vara inkommer.» Utskottet tillstyrker bifall till nämnda förslag. Vidare hemställer Utskottet i enlighet med Kommers-kollegii och GeneralTullstyrelsens förslag att, då armband af glasperlor, försedda med platter eller knäppen af glas, som oftast angåfves till förtullning med yrkande af deras tullbehandling efter 40 öre per skålpund eller den tullsats, som för dylika perlor vore bestämd, men ifrågavarande persedlar utgjorde ett fullständigt arbete, och deras tullbehandling såsom bijouteri-arbeten öfverensstämde medtaxe-anvisningen under »Perlor, oäkta, infattade med andra ämnen än guld och silfver», under nämnda taxe-anvisning må få införas följande »Anm. Efter sådan grund tullbehandlas äfven armband af glasperlor, försedda med platter eller knäppen af glas.» >. Ut - Bevillnings-Utskollels Betänkande N-.o 8. 41 Utskottet hemställer, att nuvarande afgift å Perukmakare-arbeten af 6 R:dr måtte, perukmakasåsom i allmänhet för hög i förhållande till värdet, nedjemrearbeten. kas till 3 R:dr per skålpund. Då Citronskal, torra, enligt nu gällande taxa draga en tull af 6 öre per Pomeransskålpund, torde, i öfverensstämmelse härmed, kn°VJkai °°h den nu med 7 öre skålpundet utgående afgiften å Pomeransknoppur och skal böra nedsättas till 6 öre.
Jag skulle derföre vilja tillstyrka, att den und. skrifvelsen måtte inskränkas till anhållan om utfärdande af den föreskrift, att vederbör, magistrats eller landshöfdinges pass för dem som kringresa för att försälja Eskilstuna manufacturi-arbeten, måtte innehålla betyg af myndigheten att passinnehafvaren är välfräjdad samt till försäljningsman vid manufacturiet antagen, äfvensom till hvilka provinser af Riket han äger resa för alt varorna föryttra. På dessa grunder anhåller jag om återremiss af betänkandet. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Det är mig icke emot, om Utskts betänk, återremitteras, emedan detsammas omskrifning icke kommer att verka särdeles uppehåll, ehuru jag icke finner tillräckligt skäl dertill. Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att Utsk:s betänk, står i fullkomlig harmoni med hvad man så ofta åberopar i afseende på näringsfrihetsfrågan, men som jag förnimmer jelte varit rätt smakligt för en och annan individ. Utsk. har icke velat utbryta vissa delar af näringsfriheten och lösgifva dem, så länge en generel näringsfrihet ännu icke finnes; och jag tviflan på, att den någonsin kommer att finnas. Hvad det beträffar att Utsk. skulle inskränka smidesrätten, så anhåller jag få fästa uppmärksamheten derpå, att förhållandet icke är sådant. Utsk. har velat förekomma, att lösdrifvare, under sken att handla med Eskilstuna fabrikater, skulle kringstryka landet och hemsöka allmänheten med tiggeri och bettlande.
Borgare-Ständet ingifwit och till delta Uijkvkts handläggning remitteradt Memorial, hiva,uti pä anförde grunder blifvit föreslagit; att alla Inqwarterings-skyldigheter j Skader och pä Landet med undanlag af roterade Hemmans innehafware, mätte taxeras till en wist ärlig Skatt, som under namn af Instwarteringö och Service-afgift, borde uppbäras och esker de grunder Riksens Ständer utstaka anwandaä endast till ersättning ät Jnnewänarne i de Fästningar och Skader der Trop. par af Landt» eller Sjö-Staten aro förlagde, sä att veste Släder erhöllo: no Full »vedergällning för de kostnader af alla stag som tillskyndas dem för Inqwarteringen af Garnisoner och tillhörande Ofver» ych Under-Befäl, samt Civile Embersoch Tjenste» män; Den 27 Februari!». rs?s Mn; 2:0 Tillräckligt underhall för dem af Gemen, ffapens, Hustrur och Barn, fom efter Magistraten» pröfning moro i »verkligt behof af allmänt understöd Wid öfwerwägande af delta amne ansäg Ut» stot'et det wäl ä ena sidan wara öfwerensstämmande med rättwisa och en jemn fördelning af skyldigheter Medborgare emellan, art Jnnewänarne uti de Städer, hwarest Garnisoner aro förlagde icke ensamme böra »vidkännas kostnaden af en anstalt, som i sin män för Starens och alla dest medlemmars säkerhet är »vidtagen; men äfwen, ä den andra, det more be» tänkeligt, art i Rikets Innewänares nu genom kri» gets olyckliga följder iräka de utblottade ställning till» styrka nägon ny runga eller någre nya palagor.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 54, i anledning af väckt motion om ersättning till ölverroterade hemman inom Kronobergs län; och N:o 55, i anledning af väckt motion, angående förändring i roteringen vid Westgötha-Dahls regimente samt anslag af allmänna medel till hjelp för svaga rotar. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om räntans Ingifvande i Banker. S. D. Föredrogs Utdrag N:o 601, af Väliofliga Borgare-Ståndets Protokoll den 17 och 20 dennes, deraf, bland annat, inhemtades att Borgare-Ståndet, vid pröfning af LagUtskottets Betänkande N:o 69, i anledning af väckta motioner, angående förändring af de befordrings-lagar, hvilka gälla för prester, afslagit Utskottets yttrande sid. 8 samt beslutat, och derjemte inbjudit Med-Stånden att derom sig förena, det en författning måtte utfärdas, hvarigenom stadgas, sorn följer: Bih. till B. St. ”Sedan dom-kapitel, enligt nu gällande eller framdeles blifvande befordringslagar, uppfört 3:ne prestman på förslag och dessa sina prof allagt, skall val-förrättaren tillspörja församlingen, om hon, änskönt ingenting vore att mot de föreslagnes lära och lefverne anmärka, ändock vill hafva ännu en prof-predikant. Kallar församlingen en sådan, skall valförrättaren anmäla församlingens önskan i domkapitlet, hvilket då, oberoende af andra lagar, än dem, som bestämma kompetens, eger att å förslaget uppföra den prestman, som församlingen begärt. För utrönande af församlingens vilja om Ijerde prof-predikant, iakttages hvad Kongl. Prestvals-förordningen af den 1 April 1845 i 30 § föreskrifver”. Preste-Ståndet vidhöll sitt. i ämnet redan fattade beslut och lade det föredragna Protokolls-utdraget till handlingarna.
Pä sätt af ett bifogadt utdrag af salpeterfondeus för år 1864 afslutade Hufvudbok inhemtas, förslogo numera inkomsterna icke att betacka de årliga utgifterna, oaktadt största möjliga sparsamhet iakttagits, och ännu mindre tillgång skulle de lemna dertill, om stateus åtagande, att inlösa all inom landet tillverkad salpeter, fortfarande komme att tillämpas, så vida ej lörhöjdt anslag vid kommande riksdag beviljas, hvilket likväl med salpeterväsendets nuvarande organisation ej torde vara att emotse. Men äfven om, såsom ofvan, blifvit ifrågasatt, statens förbindelse att inlösa salpeter af inhemsk tillverkning komme att inskränkas till Westeroch Norrbottens län, hvarigenom enligt redan meddelad uppgift framdeles en årlig besparing af omkring 45,000 rdr vunnes, och således de årliga utgifterna nedsattes till en i jeront tal beräknad summa ai 100,000 rdr, skulle det nuvarande årsanslaget och fondens nu påräkneliga ränteinkomst ej blifva derför tillräckliga, och någon annan utväg att betacka den sålunda årligen uppkommande bristen lärer ej återstå, än att dertill använda erforderliga belopp af salpeterfonden, hvilken brist för hvarje år måste blifva allt större i samina män som årliga ränteinkomsterna minskas, intilldess slutligen det nuvarande kapitalet blefve helt och hållet medtaget, hvartill likväl under sådana förhållanden skulle åtgå en tidrymd af mångå år. Att sålunda använda salpeterfonden, berodde i Komiténs tanke, helt och hållet pä Kongl. Maj:ts eget Nådiga godtfinnande, enär Rikets Ständer redan vid 1823 års riksdag till Kongl. Majit öfverlemnat den dåvarande behållningen al fonden för att dermed låta besörja de erforderliga utgifterna lör gärdens uppbörd och transport samt salpetertillverkningens bibehållande och befordran medelst inlösen lör statens räkning af hvad salpeter utöfver skattskyldigheten kunde produceras, och någon förändring uti denna öfverlåtelse hade, Komitén veterligen, derefter icke inträffat.
Jemte anmälan, att från nämnde institut då äunu icke till Akademien inkommit någon uppgift på de anslag, som för institutet kunde anses behöfliga utöfver de redan ä stat uppförda, bade Akademien, beträffande frågan om anordnande vid detta institut, likasom vid Ultuna, af en agrikulturkemisk försöksanstalt, i underdånighet yttrat, det önskligl vore, att en sådan anstalt så snart som möjligt komme till stånd, dels för den vinst, som derigenom kunde beredas undervisningen, dels ock för ernående af de fördelar, som af denna och andra likartade anstalter inom riket fullständigast vöre att förvänta, då efter gemensam plan samma försök på skiljda orter utfördes; hvadan Akademien, under åberopande af sitt den 10 September 1859 afgifna underdåniga memorial, med deri intagna, af Styrelsen för Alnarps andlbruksinstitut uppgjorda kostnadsförslag, enligt hvilket för denna anstalt skulle erfordras såsom anslag för en gång 13,000 R:dr, samt i ärligt anslag, likasom för Ultuna beviljats, 4,500 R:dr, i underdånighet hemställde, att nämnde anslagsbelopp måtte hos Rikets nästsammanträdande Ständer äskas. 4:o angående Landtbruksskolorna. Under åberopande af Elfsborgs läns Södra Hushållnings Sällskaps till Kongl. Maj:t ingifna och den 4 sistlidne Mars till Akademien i nåder remitterade underdåniga ansökning om anvisande af erforderligt belopp för inrättande af en lägre landlbrukskola inom södra delen af nämnda län, hade Akademien anfört, att, då, i anseende till landtbrukets låga ståndpunkt inom nämnda ort, en sådan skola vore derstädes högst behöflig, Akademien funne sig böra i underdånighet tillstyrka, att bos Rikets Ständer måtte i nåder äskas ett årligt anslag af 4,000 Rdr för en dylik skola inom södra delen af Elfsborgs län, hvarjemte och enär landtbruksskolan vid Degeberg, till följd af Edv. Nonnens död och derefter skedd uppsägning, komme alt upphöra den 24 Oktober nästa år, men genom ett tillskott af 500