Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svensk måste hysa intresse för fäderneslandets försvar. Sådant är icke annat än sunda premisser, hvarur dragas sofistiska slutsatser, när man genom de förstnämnda vill bevisa nyttan af de sakkunniges reducerande till en minoritet. Jag hyser deremot den åsigt, att de personer, som gjort till sitt lifs upgift, att begrunda vissa ämnen, och som förvärfvat sig samt offentligen ådagalagt de grundliga studier, som äro nödvändiga för att rätt kunna pröfva dessa frågor, de böra väl också i främsta rummet öfver dem höras. Se der hvarföre jag tror det vara ganska lämpligt, att mötets presterliga medlemmar ej böra inskränkas under antalet af hälften utaf mötets personal. Man har här klagat öfver att kyrkomötet icke skulle på bestämda tider sammankomma. Men ämnen af så grannlaga natur, som dessa, böra icke allt för ofta omröras; jag anser det t. o. m. 410 Ilen 4 November e. m. till en viss grad vådligt för det allmänna lugnet oell trefnaden, att ofta upsl; ak a och oroa allmänheten med uptagandet och ventilerandet af dylika frågor. Vi hafva fri tryckpress och fri yttrande-rätt, så att dessa frågor blifva nog discuterade ändå, och om en ny fråga af större vigt skulle upstå, lärer Regeringen icke underlåta att framlägga den för kyrkomötet, om ett sådant blir inrättadt. Förslagets förtjenster öfverskyla alltså, i mina ögon. dess möjliga brister, och för min del önskar jag att det må bifallas. Skulle likväl en återremiss anses mera tjenlig, så har jag ingenting deremot, ur den synpunkt, att, på sätt Domprosten Bring yttrar i sin reservation, något stadgande borde införas med afs:de på lekmännens valbarhet; ty förslaget innehåller icke en gång, att de skola vara myndiga och välfrejdade. Denna anmärkn. är likväl af mindre vigt; ty antingen ett sådant stadgande nu begäres eller icke, så blifva troligen lekmännen i alla fall tillförbundne att besitta nämnde egenskaper. Förslaget synes mig således kunna bifallas. Frih. Alströmer, Jonas: Jag skulle ej hafva förlängt dis cussionen, såvida icke några yttranden blifvit fällda, hvilka jag ansett mig böra besvara.
Vidare har RiddarhusDirectionen att hvarje år välja tvänne af Ridderskapet och Adeln till Revisorer uti Rikets Ständers^ BancoDiscontVerk. Vid alla dessa val, då 2;ne få lika många 366 Den i§ Julii e. m* röster anställer Directionen genast dem emellan lottning. Skulle den sålunda genom lottning utsedde, befattningen sig afsäga, anställes nytt val. Vid alla andra tillfällen sker omröstningen inom Directionen öppet till Protocollet och i händelse af paria vota, blifver den mening gällande, uti hvilken den efter Matrikeln äldste närvarande Ledamoten instämmer. Skulle någon RiddarhusDirecteur, vid de val som, enligt hvad serskildt finnes stadgadt, böra inför RiddarhusDirectionen förrättas,undfå de fleste rösterne och dea befattning hvartill han sålun} da blifvit kallad är af den beskaffenhet, att den får med LedamÖtskap i Directionen förenäs, då må samma RiddarhusDirecfeur icke kunna en efik befattning sig afsäga, derest han ej kaa styika laga förfall. 6 §. Vid Diractionens samSvarar mot 5 §, Den i f) Julii e. m. 367 mankcmster skola minst fern Ledamöter vara närvarandeDirecteurerne kunna begagna sig af 3tne månaders tjenstledighet årligen i den ordning de anmälan derom göra inför Directionen, dock ej flere än högst 2;ne på en gång. Anmäler Directeur laga förfall, att återtaga sin b*fattning efter nämnde tids förlopp, eller skulle så många Directeurer af laga förfall vara hindrade, att fem icke kunna vara närvarande vid sammankomsterne, inträ* de då af Suppleanterne den som närmast är i ordningen. Skulle alla sådane hafva inträdt, fylies den lediga platsen genom val enligt föregående §. Den inträdande åtnjuter under den tid han förrättar tjenste!» den bortovarandes honorarium. Försummar bortrest Directeur, utan anmäldt laga förfall , att inställa sig till tjenstgöring inom utsatt tid, varder hans plats i Directionen såsom ledig ansedd.
Ater någon sadan i Rikets närwarande belägenhet i min kanka oundgängclig lttwäg, sa är der endast StacsWerkels behof af circa R:d iLO,c>Oo H. Banco son, böra anskaffas, som jag wäqar tro pä iittet sätt böra haswa minsta werkan pä coursen, dä deste behof ej pä en gäng behöfwa anskaffas, utan successiv? utgår, 06) dä man destutom nu, sedan freden igenom war Nädiga Konungs fadcrliga försorg med de siesta Magter dels är wunnen, dels är att förwänta, äger hopp att Handels-relation-rna ater f?ola bljfwa uplifwade, hwarigcnsm wäxel tillgängarne småningom stkola atcrställas, sä will jag förmoda det Skars-Merkel, rikan atr bchöswa falla wäxebryttarne j händerne, skall erhålla sitt behof utan akt likasom hittills sörswära exporten af Rikers till utstkeppning anwändbara producter, som uri en för Ncket lyckligare cidepunct, snarare borde igenom prsemier upniumras. Skulle vesta af wig yttrade tankar ej finnas aga det wärde och förtjena Let afseende akt wäxlar kunde undwikaö till erläggande för utgående Slö tullen, anhäller jag åtminstone om dcn ändring för de mindre Star berne der ingen Beurs är,.att del ma stä dem fritt, alt antingen betala med wäxlar, eller med Banco sedlar efter de» cours, som Direktionen af Tull-styrelsen Den 21 December. r§2z för hwarje mänad i förhand utsätter och hwilken bör wara ett medium af den löpande mänadens cours. Jag finner mig härtill sä mycket mer förauläten, som smärre skeppningar frän sädane städer ofta kan sk^ pä de orter som äga lika liten tillgäng pä Hamburger Banco som de orter hwarifrän skeppningen bliswit rverkstäld. Som det Högloft.
Härefter framställde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken, i afseende å hufvudsaken, följande voteringsproposition : Den, som bifaller, att, på sätt StatsUtskoltet föreslagit, lönen för JustitiaeStatsMinistern må bestämmas till SexTusende FemHundrade Riksdaler Banco, samt lönen för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne lill SjuTusende Femhundrade Riksdaler Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer lönen för JuslitiasStatsMinistern att bestämmas till Åtta i4o Den *3 September f, m. Tusende Riksdaler Banco, samt lönen för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till Nio Tusende R:dr Banco, Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adela godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan 3 e. m.; och befunnos vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer; Ja — 58. Nej — 107. I följd hvaraf, och sedan det Öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutit, att Lönerne borde bestämmas, för JustitifeStatsMi nis tern till 8000 R:dr, samt för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till 9000 R:dr B:co, Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 4 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Den i3 September e. m. 141 Onsdagen den 2 3 Sept. i8a9. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. ' > k .
Stundom är jag varm endast för henne; det är sannt ... men stundom åter tycker jag mig vara varm äfven for allt annat, mycket varmare, än jag nånsin var det, innan jag älskade henne. Sådana ögonblick tycker jag mig förstå naturen och menniskorna bättre än förut och älska äfven dem. Det är Saida, som då skänker glans åt allt annat. Det blef då hon tänkte Clara och suckade. Hennes aningar hade icke bedragit henne och hon suckade ännu en gång. Otto fortfor: du lofvade att vara mig en vän, och jag tror jag åt dig lofvade detsamma. Men vet du Clara, att jag genast var litet oärlig emot dig; då vågade jag, besynnerligt nog, inte säga åt dig, att den dröm, jag berättade för dig, var drömd natten efter det jag var på Tuonela och att just Melia Saida var drömmens drottning; nu säger jag det så gerna. Och hvad tänker du nu, hvad vill du, hvad hoppas du? svara mig och förlåt mig, som frågar så. Hvad jag tänker; jo jag tänker inte alls. Hvad jag hoppas! jag hoppas ingenting ännu. Och hvad jag vill! Jag vill se henne, blott se henne. Clara, min vän, ställ så till att jag får se henne. Många känslor splittrade sig, många tankar korsade sig inom den unga flickans bröst. Hon kände sig frestad att sky Otto, men hon kände sig äfven dragen till honom mera än förr; det var liksom han nu mera än nånsin varit i behof af en vän, ty han var icke lycklig, om han äfven sjelf tyckte så. Kunde väl Clara klandra honom, för det han icke älskade hennes syster, för det han älskade denna Saida, för det han tycktes förlorat tillochmed minnet af Helena! o nej, det kunde Clara icke, då hon fann, att han helt och hållet och så varmt lefde för Saida. Hon var en qvinna, hon hade ett hjerta och Ottos kärlek alstrade vissa sympathier. Det var således med oförställd glädje hon svarade: i öfvermorgon är bröllop på Kuusisto; du har sagt dig inte vilja komma till detta bröllop ... men besegra nu din vedervilja, ty tänk om Saida vore der.
Län, blifvit på 3o års tid, räknad från ifidB års midfasta, till Regements-Skrifvareu G. E. Erasmi på arrende upplåtetemot en årlig Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 2 54* 5 årlig arrende-afgift af i84 tunnor 16 kappar, hälften råg och hälften korn, den vid berörde boställe med tillhörande lägenheter befintliga öppna åkerjord funnes, i Öfverensstämmelse med cn af vederbörande Landtmätare upprättad beskrifning, upptagen till 102 tunnland i kappland, på grund af hvilken beräkning arrende-summan jemväl blifvit bestämd; så hade likväl vid en , på arrendatorns föranstaltande, af samma Landtmätare den i3 November i83Q å Boda boställe anställd besigtning blifvit ådagalagdt, att från ofvanberörde såsom öppen åker upptagne areal rättligen borde afdragas tillsammans 38 tunnland 2! kappland, utgörande dels trädoch kälgårds-jord samt ängsmark, dels vattensjuka åkrar och stenbunden mark, dels sådane jordstycken, som till backstugu-sittare blifvit upplåtne, hvadan boställets dugliga åkerjord icke uppginge till mera än I 13 tunnland 3o Då Utskottet, i saknad af Utlåtanden i ämnet, från de auctorileters sida, hvilka hafva sig anförtrodd förvaltningen af Kronans fasta egendomar, icke kunnat af de utaf motionären anförde omständigheter hemta den fullständiga kännedom af förevarande fråga, som erfordras för ett tillförlitligt bedömande, huruvida den sökte ncdsättningen i arrendet för Boda boställe må vara af rättvisa och billighet påkallad, samt då det i öfrigt är Erasmi obetaget att emot Kongl. Majtt och Kronan i rätts - 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 155- väg fullfölja den talan, hvartill i ofvanberörde afseende befogenhet må förefinnas, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att Anders Anderssons ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 24 Juli 1840. Ank. lill Ex.
Får-afveln å Gotland, om ett anslag å 6,000 Riksdaler (ill dess förbättring; motion af Herr Johan Adolf Löfwenborg: se Motioner. Fårösunds hamn å Gotland, om dess uppmuddring; motion af Herr Fredrik Gustaf Du Rietz: se Motioner. Föreläsningar, om beviljande af ett årligt anslag å 8,000 Riksdaler, lör att användas till arvoden åt Norska och Danska universitets-lärare och vetenskapsmän för hällande af dylika vid akademierna i Upsala och Lund; motion af Grefve Carl Magnus Björnstjerna: se Motioner. Författning angående arfs-rätt för oäkta barn, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af en sådan, dels ock enskild motion i samma ämne: B. 1.516,520; II. 4, A. 4; B. lil. 201, 476, 496, A. 496, E. 517. Författningar m. n>., som årligen böra från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas, i anledning af vackt motion om upprättande af nytt sammandrag af dem: B. V. 296, 346, 435, A. 435. Förlagslån, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till ett dylikt lån för tillvägabringande inom Riket af tillverkning af 12-decimaltums gjutna jernkanoner: B. I. 185, 463, A. 463, E. 484. —, i anledning af väckt motion om beviljande af dylika lån till brandskadade näringsidkare i Karlstad: B. V. 541, 543, A. 543. —, i fråga om förhöjning i det å manufaktur-diskont fonden nu afsatta belopp till dylika lån: I. 51, 92; B. 11. 555, 558, 562, A. 562, 566, 583, 584, 585. 591; B. III.
Säemitfning bl t fm i t ålagb genom föreffrtfs mett afgift å utbelntngen, följer beraf, att mtbare 23emiflittng ej fatt påföraö be flyttbar a tiflfyörigtyeternc imber bepc S3olag, fåfont rebatt beffattabe. 51 f fåbatt anfebtttttg ffatl 23emitliting jetnmäl affortaö, när, till mtitnattbe af fäferlyet cely reba för ©tatenS tttfontfler, S3emilfntttg ntåft påföraö eller erlägs gaö af lyemtnatt, merf effy lägenheter, font Sttfetö Slcabctittcr tillhöra, t bett mott bet behörigen ftyrfeö, att tnfontftcit beraf antingen är attflagen till lött för mes berbörattbe ©ntbetös cely S£jettftetnäit oely fåfebeS, enligt 2 §. af bettna ©tabga, 9 2 rcbatt beftättab, eliev, till betäcfattbc af attbva genom StcabemtenS 3tat oct) toebev SlUtnogen t <jpevjedba(eu, fantt Öftev S3efrtelfe tift Itäfftett af 23einitttttitgen efter lefia ?(rt. njuta, intill näfta Ntfäbag, puffare t 23ol)it3 Sätt, font tefe cga jörb, tbfa näring efter Ijaftua annat prfc, fantt be af aftmogeit t SBeftcrbottenS, Norrbottens oclj ^cmtfattbS Sätt, äftucrtfotit jyjetttrafterne t 2Sefter
För öfrigt får Utskottet anmäla, att dess förra Betänkande öfver detta ämne är bifallet af llögloflige Ridderskapet och Adeln den i Augusti och af Högvördige PresteStåndel den aa Julii sistlidne samt att anslaget för Garnizons Sjukhusbyggnaden är till lika belopp, som hittills beräknadi vid rden nu mera fulländade Stats-Regleringen. Detta hemställes vördsamligen till Riksens Högloflige Ständers eget bepröfvande. Stockholm den i Kbverob. 1833, Stats -U Iskot tets Betänkande n. 8i3 N:q 586. Antora, den 11 November 1813» //flätande öfver Riksdags-Fullmägligen Eric Janssons A/otion om rättighet för vederbörande, att med penningar lösa Aronans beli aline Ränte-persedlar. Uu ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derefter lill Stats-Utskotlet remitteradt Memorial, har Riksdags-Fullmägtigen för Rasbo, Bälings och Vaksala Härader af Upsala Län, Eric Jansson, under framställning af de mångå olägenheter och betydliga kostnader, Ränlegifvarne måste vidkännas, genom den dem åliggande skyldighet att, på långt aflägse ställen från deras hemvist, leverera Kronans lw - 4:de Sami. 5 Band, 5o * 8i4 Stats-Ut-s kottets Betänkanden. hällne Ränte-Spannemål, hemställt, att densamma antingen mätte fä med penningar lösas utan forlön, eller ock icke till forssling utfordras utöfver det Miltal, som för Afrads-Spannemålpns leverering blifvit stadgadt; Hvarjemte är vordet föreslaget, alt Räntegifvarne kunde tillätas, att äfven med penningar utgöra Kronans öfrige Jordeboks persedlar; Och har RiksdngSvFullmägligen Anders Hansson, frän samma Län, sig härutinnan med Eric Jansson förenat.
Då Herr Grefve Posses mot mig stälde anmärkning saknar all grund, anhåller jag att den måtte komma att förfalla. Grefve Poss*, Claes Fredric.- Jag kan för min del hvarken medgifva, att Herr Mannerhjerta, på sätt han anföit, styliserar sin Annonce i enlighet med Ridderskapets och Adelns lemnade bifall, ej eller afstå från min gjorda framställning, utan anser, att då Beslut redan i lika beskaffadt ämne vid förra Riksdag var fattadt, är nu ej skäl detsamma iöi ändra. Upp. läsningen af det som skall tryckas, torde till och med ej vara alldeles öfv rflödig, då sa myckét af de senare, i anledning af detta ämne, förefallne Discussioner från ProtocoJlerne ut - Den a 3 December. gått, utan att ny justering ägt rum. — I öfrigt anser jag, att då det åberopade Beslutet följes, blir Titelbladet i fullkomlig enlighet med san. ningen, hvilken lika sä väl vid detta tillfälle, sorn alla andra, är nyttig iakttaga, och det så mycket mer, som hvarken Personen, som begär tryckningen, eller någon annan lider det minsta deraf. — Hvad Ridderskapet och Adeln på sin höjd skulle möjligen kunna finna anledning stadga, vore en åtskilnad vid de tillfällen då något Dictamen eller Memorial till den grad vinner Högloft. Ridderskapets och Adelns allmänna bifall, att det såsom ett Ridderskapets och Adelns Beslut till tryckning af LandtMarskalken proponerades. Jag får således förnya min anhållan om Proposition på återupplifvandet af de redan å beropade Besluten. •> Grefve von Schwerin, Fredr. Bogisl.
Erforderligt årligt anslag. för Fartygens dagliga underhåll i rustbart skick. för nybyggnader, större reparationer, in. m. Summa. Krigs-Flottans numera i beskaffenhet vid 1869 åut elle vid början af 870. 7 Ångskepp 1 Segelskepp o 4 Angfregatter 2 Segelfregatter . ' 4 Segelkorvetter . 1 Segelbrigg . 2 mindre Segelbrigg^ 4 Segelskonertar . o 3 Ängkorvetter . o 5 större Ångfartyg 5 mindre D:o 18 Ang-kanonslupar 52 Bomb-kanonslupai 12 Landstignings-kan< pär 104 Kanonjollar . 12 Bataljons-chefs-far 8 Mörsarefartyg . 11 Kanonskonertar . 12 Kanonslupar . 10 Patrullbåtar Erforderligt årligt anslag. för Fartygens dagliga underhåll i rustbart skick. Krigs-Flottans numerär och beskaffenhet, vid 1872 års slut eller vid början af år 1873. Erforderligt årligt anslag. för Fartygens dagliga underhåll i rustbart skick. för nybyggnader, större reparationer, m. m. Summa. 8 Ångskepp 4 Ängfregatter 2 Segelfregatter 4 Segelkorvetter 1 Segelbrigg I mindre Segelbrigg 4 Segelskonertar o 3 Ängkorvetter 5 större Ångfartyg . 5 mindre D:o o 24 Ang-kanonslupar. 52 Bomb-kanonslupar 12 Landstignings-kanonslupar 104 Kanonjollar 12 Bataljons-chefs-fartyg 8 Mörsarefartyg II Kanonskonertar . 12 Kanonslupar 10 Patrullbåtar Bil. N:o 4 till Rong!. Maj:Is Nåd. Prop. N:o 1. om Statsverket 1856. 4i Anmärkningar i afseende på b er åknings g lunder ne för ofvan upptagne koslnadsbelopp. l:o.
Justitice-Ombudsmannen mä, enär han sadant nödigt finner, genom resor i Landsorterne förskaffa sig upplysningar om Lagskkpningens tillständ. Dock sa resekostnaderne derwid ej öfwerstiga den summa penningar Riksens Ständer dertill ansta, och för hwilkens rätta anwändande Justitice-Ombudsmannen är skyldig att för hwarje är redo och räkning göra. 8 12. Justitice-Ombudsmantten aligge, att wid hwarje Riksdag till Riksens Ständer aflemna en allmän redogörelse för sin förwaltning af det honom förtrodde Embetet samt deruti utreda Lagskipningens tillstäud i Riket, anmärka bristerne uti Lagar, Författningar och Allmänna Hushällningen, samt uppgifwa Förslag till deras förbättring. Ware han ock skyldig att emellan Niksdagarne ärligen ett utlätande öfwer desa ämnen genom trycket kungöra. 8 13- Finner Justltice-Ombndsmannen, att antingen nägon Lags otydlighet, eller Domares skiljaktige begrepp om desi ändamäl föranleda till olika eller Bilaga till Mern. N:° 4. 16S oriktiga tillämpningar deraf, bör han i sin berättelse till Riksens Ständer yrka en till enhet och sammanhang i Lagskipning»:»» »verkande förklaring as en sadan Lag. 8 14. Skulle Justiticv-Ombudsmannen erfara något emot Lag stridande rättegångsbruk »vara tvid Domstolarne gällande, mä han oriktigheten deraf i sina Berättelser anmärka. Wore ater något sädant bruk i brist af Lag antaget, äligge det honom att för Riksens Ständer framställa angelägenheten af en fullständigare Lagstiftning, sa att all dom mä pä klar Lag grundas. 8 15. De förklaringar östver Lagar, som Högsta Domstolen, uppä inkomne förfrägningar af Domare och Embetsmän, giftver, skall Justiticr-Ombudsmanncn samla, för att dem hos Riksens Ständer anmäla, htvarwid han bör tillkännagiftva om han finner nägon sädan förklaring wara oriktig, eller under namn deraf nägon ny lag stiftad. § 16.
Ex. först finge hemställa om R. o. Ad. bifölle ali med pröfningen af BankoUtsk:s förevarrde utlät, må anslå intilldess Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. inkommit med svar å återremissen af dess utlåt. Ropades ja. Föredrogs ånyo Bankooch LagUiskrns d. 2 och 5 dennes på bordel lagda betänk. N:o 1, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändringar i lagstiftningen för Privatbanker. Detta betänk, företogs punktvis till afgörande. Irsta punkten, ang:de en af Hr Bergman vacht motion. Den 6 Augusti. 131 Hr Rosenblad, Bernit.: I motsats lill hvad de förenade Utsk:n i denna del af betänk, hemställt, får jag hos R. o. Ad. vördsamt anhålla, det R. o. Ad., med afslag å Ulskjns hemställan, behagade bifalla hvad Hr Bergman i sin ifrågavai :dé motion föreslagit. Det är af en livar nogsamt kändt huru den allmänna rörelsen i riket lidit ganska betydligt genom följderna af de sednaste politiska förhållandenas inflytande på penningerörelsen och varuomsättningen i landet, och huru rörelsekapitalet inora riket blifvit förminskadl genom den betydliga exporten af Bankens silfver, hvilket nedsatt denna Banks sedelstock, då på samma gång äfven Prövat-bankermas förminskats. Skulle nu den ytterligare rubbning i rikets penningeväsende inträffa, att dessa sednare Bankers rättighet att utgifva sedlar å 3 r:dr 16 sk. b:co uphörde med nästkommande års början, hvarefter desamma icke endast skulle ega i rörelsen utsläppa mindre sedlar än å 6 r:dr 32 sk. samma mynt, så skulle dessa Banker genom en så beskaffad slrypning komma att högst betydligt lida och en svår stockning i allmänna rörelsen måste häraf ovilkorligen blifva en följ'), då, i afseende å det palliativ man föreslagit för att afhjelpa det skadliga inflytande, som Privatbankernas framlida uphörande kommer att utöfva på penningeställningen i landet, intet beslut ännu kommit till Stånd.
St:s Banks sedlar, eller med anvisningar på denna Bank, och tror ingalunda att realisationens styrka undergräfves, derföre ali derigenom skulle utsläppas i allmänna rörelsen en större stock af Bankens sedlar. Sedlar må circulcra i hvad form som helst, sä trycka de i min tanka alldeles lika på Bankens silfverfond, emedan, när de undantränga den mindre stocken af Bankens sedlar ur rörelsen, sä verkar det mindre beloppet'så mycket mera pä Bancoluckan. Jag befarar icke mera för realisationens bestånd, derigenom att möjligen en större sedelmassa skulle nlgifvas på den större eller mindre silfverfond, som finnes i R. St:s. hvalf, då nemi. denna sedelrörelse grundade sig pä fullkomligt säker valuta och pä sådana reglementariska sladganden, sorn gjorde denna valuta åtkomlig. Jag tror icke, att det vore skäl att i sådant fäll ens bestämma, att privatbankerna skola förse sig med silfver, eller göra någon liqvid lill R. Sls Bank i silfver, ty sådant skulle i min tanka vara blott ett chartek. Man skulle nemi. dii komma att uttaga detta silfver ur Banken, för att dit återbära detsamma, och genom ett sådant stadgande införskaffas således icke ett enda lod silfver till Riket. Således kan jag icke tillstyrka denna åtgärd. Skulle åter den åsigt, sorn jag yttrat 0111 privalbanksrörelsens inrättande såsom en utgrening af R. Sl:s Bauk, och den till följd deraf ökade rörelsen med R. St:s Banks sedlar, förfära någon; så finnes det verkligen ett säll att minska Bankens sedelstock i lånerörelsen, en ganska säker och verksam utväg, som säkerligen kommer att lagas i betraktande, dä det så kallade financebetänkandet kominer in lill R. St., nemi. att ifrån Banken borttaga fastighetsbeläuingen.