Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1861 och 1862 års Statsrevisorer vitsordade, efter besök i de nuvarande spridda batterikasernerna, och efter tagen kännedom om deras beskaffenhet, behofvet och nödvändigheten af en sådan kasernbyggnad, och vann frågan ett sådant behjertande att Regeringen sistnämnda år för Rikets då församlade Ständer framlade ett förslag härom, hvilket likväl af flera skäl ej lyckades att denna gång vinna gehör. Vid innevarande riksdag har Kongl. Maj:t inkommit med anhållan om ett anslag af 250,000 R:dr R:mt för år 1867 till påbörjande af en kasernbyggnad för Kongl. Svea Artilleriregemente. Den plats, hvilken nämnda Kongl, förslag tyckes afse, nemligen artillerigården, är dock ensamt för sig alldeles otillräcklig för ifrågavarande kasernbyggnad, men skulle deremot med fördel kunna användas till ett fullständigt verkstadsetablissement, och i den händelse stallet och den lokal, der regementets gymnastik och matinrättning nu inrymmas, äfven användas för inrättandet af verkstäder och förrådshus, så skulle Mariebergs läroverk möjligen kunna förläggas till artillerigården — en anordning, som efter flera sakkunnige personers vittnesbörd, vore af oberäknelig fördel, såväl med afseende på sjelfva undervisningen, som ock med hänsyn till den bildande inverkan, det skulle utöfva på militärer i allmänhet inom hufvudstaden. Rikets sednast församlade Ständer afslogo den till förra riksdagen inlemnade Kongl. Propositionen om uppbyggandet af en kasern pä den utanför artillerigården liggande tomten, eller så kallade artilleriplanen, af det skäl, bland andra, att denna Motioner i Preste-Slåndet 4865. 187 tomt ansågs alltför behöflig för trafiken, för att man skulle kunna medgifva, att den upptogs af en kasern med flera dertill hörande byggnader. Redan på denna grund anser jag det ej lämpligt, att till detta ändamål föreslå användandet af denna plats. Men ännu andra skäl finnas, hvarföre jag skulle önska, att åt detta etablissement en bättre lokal kunde anskaffas. Skall en artillerikasern i någon mån motsvara sitt ändamål, bör invid densamma äfven utrymme finnas för stallar åt det i och för exercisen nödiga antalet hästar.
Du Stats-Utskottets förslag, rörande antingen statens reglerande, elier bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till Riksgäldskontoret utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksgäldskontoret styrelse och förvaltning, lill pröfning hos Riksstånden förehafves; skall saken afgöras efter lie Stånds beslut. Förena sig icke minst tre Stånd uti sammanstämmande beslut; då skall genast förstöras. Anm.: Blifver Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:o 7, jemfördt med Memorialet N:o 1 0, framlagda förslag till åtskilliga grundlagsändringar vid nästkommande riksmöte antaget, skulle förevarande förslag komma alt förfalla. Stockholm den 21 Juli 1831. Alik. lill Exp.-Utsk. d. 21 Juli 1851, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i 71 § Reg.-farmen, rörande åtskilliga till förstärkt Statsutskott hänvisade frågor. i sammanhang med de förslag, Konstitutions-Ulskottet, uti Memorialet N:o 12, lill Rikets Ständers grundlagsenliga behandling öfverlemna!, har Utskottet ock lill öfverläggning förehaft frågan, huruvida icke de uti 71 § Regeringsformen till slutligt afgörande i förstärkt Stats-Utskolt nu hänvisade bevillningsfrågor rätteligen borde af förstärkt Bevillnings-Utskoll för samma ändamål behandlas. Såsom allmän regel är del för det närvarande uti 73 S Riksdags O ordningen stadgadt, alt, då Riksstånden stadna i skiljaktiga beslut öfver någon fråga, hvarje Stånds beslut bör remitteras lill det Utskott som med frågan haft befattning och, derest de olika meningarne genom satnmanjemkning icke kunna förenas och frågan sålunda beredas till definitivt, afgörande inom Stånden, samma Utskott, lill hvars behandling ärendet hört, i sådant fall förstärkes, för alt, såsom en Nämnd, med Rikets Ständers rätt de tvistiga punkterne afgöra. Från denna allmänna behandlingsform äro likväl nu beviilningsfrågor 6
Jag tror således, ehuru jag lika mycket som någon annan ömmar för de nödlidande, att R. St. gjorde bäst uti att gifva hvad som är deras eget; sådana gålvor hafva också mesta välsignelsen med sig, som komma ifrån gifvames egna cassör och ej ifrån Statens, dem vi till andra ändamål fått oss anförtrodda. Jag yrkar återremiss af betänkandet. Gr. Horn: Om R. o. Ad. hade vägrat remiss ä den motion, som här blifvit väckt om en gåfva för staden Falkenberg, så skulle jag ej med min röst hafva bestridt en sådan vägran; men då R. o. Ad. beviljat remiss åt denna motion, hvilken innehåller frågan om en barmhertighetsgerning, så tror jag ej, att samma R. St., som bifallit denna remiss, kunna med full conseqvens numera afslå hvad Utsk. föreslagit. Det är ju ganska naturligt, att allmänheten, genom tidningarna underrättad om denna motions afgifvande och remitterande till StatsUtsk., — att, säger jag, den allmänhet, som erfar detta och som måhända, utan kännedomen härom, frivilligt kommit de nödställda lill hjelp, derigenom afhållits ifrån enskild barmhertighet. Således har motionen eller R. o. Ad., som remitterat denna motion, verkligen afböjt den nödhjelp, som eljest för de olyckliga brandskadade hade varit att påräkna af enskildes barmhertighet. Det är egentligen på denna grund, som jag 1111 anser mig ej kunna med min röst vägra den ifrågasatta gåfDen 18 Februari f. m. 38g van. Jag medgifver visserligen, att en sådan fråga är oformlig och skulle ej hafva väckt en sådan motion; men sedan densamma nu blifvit väckt och till Utsk. remitterad, så ålägger mig ett sådant förhållande alt handla emot principen, och när det således inom Riksförsamlingen är fråga om en nödhjelp, så anser jag ej värdigt ett Stånd, som väckt denna fråga — ty det är R. o. Ad., som väckt den genom remiss af motionen — alt nu afslå det understöd, som Utsk. föreslagit. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.:
Sparre yttrat, qvinnans handlingar ostridigt ledas mera af hjertats än förnuftets ingifvelser, må det ursägtas att en hvar, som ledes af detta förnuft, tvekar att tillerkänna rättigheter åt ett kön, som endast ledes af sin känsla. På grund af alla dessa skäl anhåller jag om bifall till Hr Adlercreutz^ förslag. 230 Don 12 December e. m. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Mina åsigter i denna fråga lära redan på förhand vara eder bekante mine Hrr, och då ämnet nu kan sägas nästan uttömdt, samt den stora grundsatsen i sin allmflnlighet blifvit erkänd äfven af den gamla ordningens förfäktare, vill jag i största korthet affatta mitt yttrande Till en början vill jag besvara några af de skäl motsidans talare anfört. Gr. Sparre har medgifvit, att reformen möjligen .skulle kunna lända de lägre klassernes qvinnor till fördel, ocii Gr:n 111 lade, att de redan nu hafva dispositionsrätt öfver förvärfvad förmögenhet; men Gr:n synes bär ha förbisett, alt sjelfva vilkoret för utöfvandet af en sådan rätt är i de fleste fall beroende på dispositionsrätten öfver den ärfda förmögenheten. Gr:n tiar äfven sagt, att man icke af undseende för de lägre klasserne bör stöta de högre för bufvudet. Men hvilka äro då de inom dessa klasser, som man befarar häraf skola komma alt stötas? Ar det mänrierne eller qvinnorna? Menas männerne, så svaras att det är myndlingens icke förmyndarens rättigheter, som här äro i fråga. Menas åter qvinnorna inom de högre klasserne, så tror jag, att den bildade qvinna» känner en viita större dragning till sjelfständighet än den obildade, och ofta en större än sjelfva männen. Samma talare har på ett vältaligt sätt yttrat sig om det husliga och offentliga lifvet.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 6 dennes på bordet lagde Utlålm: N:o 49, i ani. af K. Mits Nåd. Propos., ang:de bestämmande af viss tid, hvarutöfver, vid de nya Jordeböckernas granskning, undersökning uti och jemförelse med äldre Jordeböcker icke må äga rum; och N:o Don S April o. m. 225 N:o 50, i ani. af K. Propos., ang:de eftergift af den frami. Öfversten m. m. Israel af Ekenstam i egenskap af chef för vestra tulldistriktet, till ersättande ådömde andel af TullKassören G. E. Bergvalls balans. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, StatsUtslcs d. 6 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 51, i ani. af väckt fraga om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Jungfrun Inga Catharina Tinglöf. Föredrogs BankoUlsk:s d. 6 dennes på bordet lagda Memorial N:o 23, i ani. af erhållne återremisser af Utslcs Utlåt. Hr Heykenskjöld, Selim: Af det nu uplästa Betänk, finner Ståndet huru Ulsk. förfarit i denna fråga. Majoriteten ansåg frågan icke kunna uptagas, då två Stånd stannade emot två, hvarvid inträffade att ett IIr Ehrenhoffs yttrande, som vid remissen afgafs, iemnats obesvaradt. Då delta yttrande innehåller upgifter, som äro särdeles missledande och uti detta yttrande en Ståndets äldre ledamot, Hr Printzensköld, instämt, anser jag mig böra besvara det så godt jag kan.
Särsk. Institutet för blinda och döfstumma, om nödiga anstalter i afseende på; Motion, remitt. till Statsoch Ekon. Utskotten, II s 125g. Utskottens Betänkande, IV 2. s 1188 — 1191» Fif. af Adeln, ix s 320, af PresteStåndet, IX s 33i, af BorgareStåndet, IX s 332, af BondeStåndet, IX s 357. Inslruction för BancoUtskottet vid nästa Riksdag. BancoUtskottets Betänkande, VI 2. s 346— 358, bif. af Adeln, ix 3. s 264, af PresteStåndet, ix 3. s 267, af BondeStåndet, IX 3. s 276. — angående förändringar och tillägg i, för Riksens Ständers Revisorer öfver Bancooch RiksgäldsVerken. BancoUtskottets Memorial, VI 2. s 36i —366, bif. af Adeln, IX 3. Underd. Skrifvelse med öfverlemnande af förändring och tillägg etc., X 2. 2. s 3 — 8. — förslag till ny, för Riksens Ständers Revisorer, i afseende på Statsverket. StatsUtskottets Memorial, IV 5. s 285 —3oo, t 44 bif. af PresteStåndet, ix s 1164, af BondeStåndet, ix SI172, af BorgareStåndet, IX s 1222. Ytterligare Utlåtande, IY 6. s 4^8, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX 3. s 342. Underd. Skrifvelse, med öfverlemnande af Instructionen, x 1. Kongl. Majrts Nådiga Svar, I 2. i5j — 1-73, öfverlemnadt till StatsUtskottet, af PresteStåndet, ix 3. s 327, af BorgareStåndet, ix 3. s 331.
Inte går det an att ni grälar så högt! herrn hålla sig i styr och gå. Det är inte mitt fel. Jag har bedt den der 168 - HENRIK. »Den der herrn!» Hvad tycker du, Louise? LOUISE. Tyst, tyst! Inte skrika! HENRIK utom sig. mitt lif derför har hon under två år kunnat göra mitt lif till ett helvete ERNA. Jag har älskat den der hyndan högre än sätt aldrig er fot inom min dörr! Ni är inte tillräknelig! Gå er väg? Och HENRIK. Jag skall brännmärka dig ska' du få se ditt Jag skall sätta dig i gapstocken i stället LOUISE. Henrik! ERNA. att jag tålt er i min närhet, att jag tillåtit er hand att röra vid min kropp Jag har var aldrig så tydligt som nu sett, hur nesligt det Gör det! Gör det! Skrik ut för verlden, 169 - HENRIK kämpar med sig sjelf som om han ville säga något; tar ett steg emot henne; vänder sig derpå hastigt om och störtar ut. * LOUISE ser efter honom. jade det? Stackaren! Så förtviflad han var! Hur bör ERNA. att fördraga hans lumpenhet Som vanligt. I dag var jag inte i humör LOUISE. Ja, men detta är ju sätter sig hos henne du honom inte längre? Säg mig uppriktigt, Erna lilla älskar ERNA. Aldrig en sekund. Är det en menniska, som Ack du Jag har aldrig älskat honom! man kan älska, denna parasit på konstnärslifvet härute? En menniska som ingenting är, ingenting blir, ingenting duger till. LOUISE. Men det visste du ju förut. ERNA. Jag visste! Jag visste! Hvad gör det för nytta hvad man vet? Jag led så, att jag kunde 170 - bli vansinnig. Jag var förhexad, förbannad, bunden! Det fans bara en i verlden, som jag dött, kunde icke åter väckas till lif Du har kanske hört talas om menniskor, som bli drinkare af olycklig kärlek? Jag var för feg tänkte på Men det, som en gång hade att dö för litet romantisk om du så vill.
Maj:t uti nådigt Bref af den 13 Maj 1846, enär, enligt inhemtade upplysningar från vederbörande Norrska Embetsmyndigheter, stora svårigheter mötte för två fyrars uppförande å Faerder, samt anbringandet af två fyrar å ön Koster ofelbart blefve af nytta för Svenska sjöfarten, om ock den Norrska deraf komme att draga ännu större fördel, i nåder bifallit, att 2:ne fyrar finge uppbyggas på ön Koster, samt förordnat, att, då hvarje land i allmänhet bekostade och underhölle de å dess kuster befintliga fyrar, utan afseende å de större fördelar, som af dem andra nationer möjligen tillskyndades, byggnaden af nu ifrågaställda två fyrar skulle i den mån tillgångarne det medgåfve och sedan de redan i nåder beslutade fyrbyggnaderne på Gottland blifvit fullbordade, företagas, samt att kostnaden ej mindre derför, än för dessa fyrars framtida underhåll, borde bestridas af de för Rikets fyroch lotsinrättning anvisade medel; hvarvid Revisorerne erinrat, att då Norrska undersåter sökt att få ifrågavarande 2:ne fyrar uppförda, samt Norrska sjöfarten af desamma komme att draga större fördel än den Svenska, syntes de af Kongl. Förvaltningen af Sjö-Arenderne i det afgifna underdåniga utlåtandet framställda 2:ne alternativer, åsyftande Norrska Statsverkets deltagande i kost naderne, vara af den billiga beskaffenhet, att hinder för det enas eller andras antagande från Norrska sidan skäligen icke kunnat möta, hvadan Revisorerne, i hvilkas tanke en af fyrarne kunnat uppföras å Faerder eller någon annan af de närbelägna Norrska öarne, ansett sig böra å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, under förmenande, det Svenska fyroch lots-inrattningen bordt åtminstone fritagas från skyldigheten att bygga och underhålla den ena af ifrågavarande fyrar, helst berörde inrättnings medel vore fullt behöfiiga för andra å Svenska kusten varande nödige fyrbvggnaders fullbordande. Bih. till R. St.
Då, redan under Utskottets öfverläggningar angående medels anvisande för fortsättning af arbetena å Statens vestra och södra stambanor varit påyrkadt, alt undersökningar borde ske för utrönande huruvida den för nämnde arbeten beräknade kostnaden kunde nedsättas genom större eller mindre förändringar i det antagna och hittills följda byggnads-systemet för Statens jernvägar, men Utskottet funnit en dylik undersökning och för sådant ändamål erforderlig granskning af grunderna för byggnadssättet ej kunna eller böra ega rum i fråga om fullföljande af byggnadsarbetena å nämnde, redan påbegynta banor, utan oberoende deiaf för sin del pröfvat framställningarne om beviljande af de enligt Kommitterades förslag för förestående arbeten behödige anslags-belopp, har likväl Utskottet ej förbisett att den väckta frågan om beredande af den största möjliga besparing i de utgifter, hvilka för jernvägars anläggning och drift samt underhåll erfordras, utgör, med hänseende till byggnadssättets bestämmande och trafikens första ordnande vid framtida jernvägs-företag samt reglering af trafik-anstalterna å de redan beslutade och under byggnad varande statsbanorna, en angelägenhet af den vigt för landets ekonomiska välstånd, att densamma utan tvifvel förtjenar och fordrar att särskildt uppmärksammas. Icke allenast betydenheten af de summor, som jernvägarnes anläggning medtaga, påkalla vid dithörande angelägenheters besörjande den största omtanka och noggrannaste beräkning af rörelsens behof och landets tillgångar, utan erinras bör äfven att den icke mindre betydande driftoch underhålls-kostnaden är, såväl i anseende till beloppet, som möjligheten att genom inflytande inkomster blifva betäckt, i väsendtlig män beroende af byggnadssättet, rörelse-materielens beskaffenhet samt trafikens ändamålsenliga inrättning och ordnande.
Tror du då, att skönheten är något förgängligt, att spegeln, som själen håller mot naturen, kan någonsin släppas och krossas som en vanlig spegel? Nej, spegeln är själen själv, skönhetsdriften är oförgänglig, och förstördes än allt vad konsten hitintills frambragt, skall ur förstörelsen ett nytt och högre framgå. Då Teodoros slutade sitt samtal med Hermione, var skymningen inne. Emedan det var ovisst, vid vilken tid Krysanteus skulle återvända från staden, kunde han icke avvakta dennes ankomst; han önskade Hermione en god natt och gav sig på väg till Pirжus, otålig att få höra utgången av arkontvalet. Underrättelsen om folkförsamlingens beslut hade redan hunnit sprida sig i hamnstaden. - Medborgare, sade Teodoros till den förste han mötte på gatan. Du har förmodligen övervarit folkförsamlingen? - Ja. - Vem är den nye arkonten? - Krysanteus är återvald, svarade mannen harmset. - Ah, det var en utgång, som jag knappt förmodat. - Ej heller jag. - På vem röstade du, min vän? - På Krysanteus. - Och likväl tillhör du det andra lägret, såvida jag icke misstager mig. - Du misstager dig. Jag räknar mig till hans anhängare, ehuru jag har mycket att anmärka emot honom. Han uppför sig som envåldsherre över det fria folket i Aten. Han tynger oss med pålagor, oerhörda intill denna tid. Vi medborgare skola underhålla alla sjuka och fattiga i staden. Vi skola underhålla skolor ej blott för våra egna barn, utan ock för våra slavars. Har man någonsin hört slikt? Det är en himmelsskriande orättvisa, Teodoros, och jag undrar, att vi icke, hellre än att tåla sådant, flytta ut i någon ödemark. - Och i trots av dessa klagomål över Krysanteus gav du honom i dag din röst, säger du. - Ja, han fick nästan alla de närvarandes röster; men icke vill jag säga, att valet fördenskull är lagligt. - Vad menar du? - Då vi skulle skrida till hemlig omröstning, uppsteg Karmides ... - Karmides, var han närvarande? inföll Teodoros förundrad. - Ja, för första gången, och förmodligen endast för att roa sig och tillställa oreda.
Lagerbjelke bär afgifvit. lag skulle vilja begagna samma motiv för att komma lill ett aldeles motsatt resultat. Gr. Lagerbjelke säger att utskänkaren har den fördelen framför minuthandlaren att icke allenast få sälja bränvin på samma sätt som den sednare, utan äfven supvis att på stället förtäras. Nä väll Då den förre således har en oneklig fördel framför den sednare, bör den förre väl också betala en högre skall än den sednare för hvarje kanna bränvin, som försäljes om året. Erkäunes detta, så inses äfven orimligheten deraf, att man bestämmer minimibeloppet för minuthandeln så högt, att det på många orter blifver omöjligt alt fä någon, som vill åtaga sig minuthandel med bränvin. Delta ligger, enligt milt begrepp, så uppenbart för tanken, att jag ej tror att saken behöfver vidare diskuteras, utan öfverlemna:- densamma till II. o. Ad:s eget bedömande. Då nu propos. framstäldes till bifall å Utsk:s i afseende på ifrågavar:de § afgifna förslag, ropades starka Nej, blandade med Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, herastälde om R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, afslå Utsk:s förslag, samt sedan denna propos. blifvit besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. 17:de punkten, ang:de § 17. Sedan Hr Gr. o. Landtm, upläst den för ifrågavar:de § af R. o. Ad. antagna redaktion, så lydande: ”Oberäknad den afgift, som enligt Bevillu:s-förordn:n erläggas bör, utgöres, sä i stad som å landet, afgiflen vid minuthandel och vid utskänkning med 8 sk. för hvarje kanna af det bränvin, som enligt 8:de, 12:te eller 15:de §:n beräkuadt blifvet, eller hvarför afgift enligt 10:de §:n åtagen är”; yttrade Gr. Lagerbjelke:
L. DIETRICHSON, CHR. LOVÉN, A. C^NTOR, GUSTAF AF GEIJERSSTAM, NESTOR FL. SVENSKA OCH UTLÄNDSKA FÖRFATTARE UTGIFNA AF ARVID AHNFELT TREDJE ÅRGÅNGEN FÖRSTA HÄFTET STOCKHOLM OSCAR L. LAMMS FÖRLAG.Norrköping 1888. M. W. Wallberg &amp; Comp. Boktryckeri.Första häftet: Belletristiska gengångare. En episod nr föreläsningame om naturalismen af L. Dietrichson. En fråga för dagen: Klassicitet eller modern bildning: Ett uttalande af Th. H. Huxley, återgifvet för Dagens krönika af Christian Lovén . 9. De klassiska språken och skolan, af Isidor Flodström 29. Medaljonger och statyetter. Gambetta, af A. Cantor 57. Grammalt och nytt inom literaturen. August-Strindberg. En studie af Gustaf af Geijerstam. Hur går det med de stora frågorna? Af Nestor 95. Skall man skratta eller gråta? Några reflexioner medanled ning af ” komedien ” Bertha Malm af J. Rev . 111. Andra häftet: ’ ' Nytt vin på gamla flaskor ”, af August Strindberg: Lokes smädelser,. Olika vapen .. 7. Göken 9. Esplanaden .. 10. P&amp;fvcn och konungen af Italien. Af Angelo de Gubernatis (Öfvers. från förf: s handskrift af H. Sandström 12. Medaljonger och statyetter. Två samtida, af A. F. Åkerberg: Louis Blanc .. 18. Karl Marx .. 33. Gammalt och nytt inom literaturen. I brytningstiden, af Fritz Krook ... 39. G. af Geijersstams noveller, bedömda af Oscar Levertin 73. Vår yngste dramaturg. Ett utkast af Gustaf af Geijerstam 80. Ett teaterbref från Chicago af A. Heyne 87. Konstutställningen i Rom. Korrespondens af Alfredo Mazza (öfvers. från forf: s handskrift af H. Sandström).
Anslaget till bedrifvande af storskiftesoch afvittringsförrättningarna utgöres för innevarande statsregleringsperiod af det å riksstaten till “skiften och afvittringar“ uppförda belopp 63,000 R:dr, jemte härförutan af Rikets Ständer å extra stat anvisade 87,000 R:dr, eller tillhopa 150,000 Ridr årligen. Genom Kongl. Majits nådiga Bref den 13 November 1863 har detta anslag blifvit till nedannämnda ändamål mellan de särskilda länen fördeladt på följande sätt: Stora Kopparbergs läns Styresmannen, arfvode Ridr 3,100: 16 äldre landtmätare, arfvoden efter 1,350 21.600: 2 yngre dito dito „ 1,050 Transport „ 26,800: Transport Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J\S 60. Transport It:(lr 26,800: Besepenningar åt dessa, efter 200 R:dr „ 3,600: Till godtgörelse för öfverarbeten, beräknad att utgöra högst 450 R:dr till hvarje landtmätare, förslagsvis „ 8,100: „ jordeboksarbeten, papper, m. m „ 600: Jemtlands liim: En yngre dito dito Resepenningar åt dessa efter 200 R:dr . Till förste landtmätarens inspektionsresa „ gode män och handtlangning „ inköp af papper Westcr-Norrlaiuls län: Föredraganden, arfvode Styresmannen, dito 4 äldre landtmätare, arfvoden efter 1,800 R:dr 2 yngre dito dito „ 1,500 „ Resepenningar åt styresmannen Dito åt landtmätarne efter 200 R:dr . Till gode män och handtlangning » papper Westerbottens län: Föredraganden, arfvode Styresmannen dito 6 äldre landtmätare, arfvode efter 1,800 R:dr . 9 yngre dito dito „ 1,500 „ Resepenningar åt styresmannen
B och innehållande 73 alnars längd och 40 alnars bredd samt belägen emellan regementets begge stallbyggnader, Larmgatan, Artilleriplatsen och Vallmuren 5 hvarjemte Magistraten hemställt, att, i händelse det sålunda föreslagna tomtebytet blefve i nåder bifallet, detsamma linge ega rum efter förloppet af ett år, vid hvilken tid sist omnämnda tomtplats, som nu vore utarrenderad, kunde af staden disponeras. Sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium under den 20 Juni detta år, efter det Chefen för Götha Artilleri-regemente äfvensom Fortifikations-befälhafvaren i Götheborg hörde blifvit, med underdånigt utlåtande i förevarande fråga inkommit, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Götheborgsoch Bohus län, till följd af härå erhållen nådig remiss och med anledning af hvad Krigs-kollegium i frågan anfort, den 21 sistlidne September insändt ett af Götheborgs Magistrat den 7 i samma månad afgifvet underdånigt yttrande, deruti Magistraten, å stadens vägnar, ytterligare medgifvit, att, i enlighet med förbemälde Regements-chefs af Krigskollegium understödda begäran, den emellan Götha Artilleri-regementes äldre stall och nuvarande upplags-platsen för gödsel-samlingen anlagde gränd eller gata finge till 12 alnars bredd utläggas. Detta ärende har Kongl. Maj:t i nådigt öfvervägande tagit; Och då Götheborgs stad, endast för att åt det tillämnade nya sjukhuset derstädes bereda en lämplig omgifning, föreslagit det omförmälda tomte-bytet och dervid, i stället för den af Götha Artilleri-regemente 1111 begagnade, för det ena stallet serdeles olämpligt belägna plats till gödsel-upplag, erbjudit en tomt af lika areal, men af högre värde, samt derutöfver nu ytterligare medgifvit, att den plats, som af kronan skulle afstås, må, enligt regements-chefens begäran, minskas med hvad som erfordras för att kunna till 12 alnars bredd utlägga den bakom det äldre artilleri-stallet befintliga gränd eller gata, har Kongl.