Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformens tydliga föreffrift eller tilstnrkt någon öfverträdelse deraf och af andra Rikets gällande Lagar, eller underlåtit, at göra föreställningar emot sädane öfwerträdelker. eller dem wällat och befrämjat genom upsäteligt fördöljande af någon uplysninq, dä äge Constitutions Utskottet, at ställa en sädan under tilta! af Zustitiä - Ombudsmannen inför RiksRätten. Skulle Den 8 Augusti. 755 Skulle Utskottet anmärka, at Stats-Rädets Ledamöter samfält, eller en eller siere af dem, uti deras rådslag om allmänna mätt och steg, icke iagtagit Rikets sanstyldiga nytta, eller at någon Stats-Secrelerare icke med owäld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende Ämbete utöfwat, äge dä Utskottet, at sädant för Riksens Ständer lilkännagifwa, hwilka, om de finna Rikets wäl det kräfwa, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, at han wille ur StatsRädet och frän Ämbetet skilja den eller dem, emot bwilka anmärkning blifwit gjord. Frägor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena wäckas och af andra Riksens Ständers Utstött än Constitutions-Utstottet hos Ständen andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras, förr än sistnämnde Utstött dcröfwer blifwit hördt. När frägor uti Riksens Ständers Plena eller andra Utskott än Constitutions-Utstottet wäckas, huruwida Stats Rädets eller nägon dest Ledamot, eller nägon föredragande stt Ämbete pä obehörigt sätt utöfwat, böra bertrud följande ordalag och inga andra nyttjas: "Det är anledning til Anmärkning emot StatsRädet (eller den och den Ledamoten eller Föredraganden), hwarom Rcmrst begärcs til Constitutions-Utstottct, inför hwilket anledninaarns upgifwas skola." Oell stall en sadan Remisi genast owägerligen werkstallas.
En och en half MilionOch böra Obligationerne, som wid utfärdandet blifwa nummcrerade, wara stälde pä jemna ioco R:dlr ywardera: äfweu som hwar-e ärs Amortikements-Fond likaledes fördelas i icoc> R:dlrs Lotter till inlösen efter Lottning af motsvarande Summa i Obligationer. För att icke med för hastig återbetalning afskräcka Längifware, anser Utssottet de första 2:ne arén böra lämnas utan återbetalning, men Tio procent likafullt böra afbördas wid första Loltningen, och den efter Fem procent ärligen alltid af primiti. va Lane-Capitalet, samt alitsa med tilläggning för hwarje är af den pä de inlöste Obligarionerne besparde räntan, sä widt den kan i jemna looo Rtd. fördelas. Ofwerssottck kommer att tilläggas nästa Utlottnings-Fond och sä widare: För En och en half Million Riksdaler i Län utgör ärliga Zntcreket, a Sex procent 90,002. Och z procent till afbetalning pa Capitalet ?^ooc». t6s,VOS. ^Till ärligt Amortikement af RstsgäldsSedlarne anwandes äterstoden — 135,020. Tillsammans R:dlc Zooooo. Enligt denna plan och bifogade uträkning blinver wid Fjortonde ärets förlopp hela Länet afbörda! samt Riksgälds-Sedlarne utur Rörelsen indragne päom * * kring 2Z24 Den z Augusti. kring 4Z,osO R.dlr nära, sä att AmsrtissementsFonden, som till den tiden vförändradt bör sortfara. La kan upphöra, i stället akt om Län för ranta allena blifwit nyttjade och stätt att erhålla, berörde beskattning mäst fortfara i Tjugu är och nägot dcrvfwcr I följd häraf och derest Riksens Höglvflige Ständer bifalla hwad Utskottet salunda anfört och föresiagit, tillstyrkes: 1:0.
Ilr Bildt, Didrik Gillis: Då R. o. Ad. efter en långvarig debatt beslutade att det förslag som Utsk. afgifvit eller att afgiften skulle få användas till undervisningsmateriel vid läroverken, skulle antagas med den förändring, att ordet »undervisningsmateriel» borde utbytas mot »skolinventarier», emedan R. o. Ad. ansåg att »skolinventarier» i sig inneslöt »undervisningsmaterielen», så har R. o. Ad. genom detta beslut bestämt precist detsamma som nu ifrågavide inbjudning innehåller, fastän denna inbjudning har specificerat såväl undervisningsmaterielen som skolmaterielen i vissa Den 2 Dece inb er. 7 kathegorier. Då beslutet är fullkomligt öfverensstämmande med den inbjudning PresteSt. afgifvit, är det också, enligt min upfattning, klokast om R. o. Ad. nu antager den af PresteSt. gjorda inbjudningen, då Ståndens beslut i alla fall skall bringas till sammanstämning och det icke är skäl då man är ense i saken att göra den till föremål för votering i Förstärkt Utsi;. Jag eger ytterligare skäl till denna tillstyrkan, då jag tror mig veta att PresteStis inbjudning blifvit äfven af ett annat Stånd bifallen. PresteSt:s förev:de inbjudning blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. antagen. Ånyo föredrogs Högv. PresteSt:s den 25 och 28 sist]. Nov. på bordet lagda prot.-utdrag N:o 404, innehållande inbjudning till de öfrige RiksSt:n att förena sig i det, vid föredragningen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 148, af PresteSt., med ogillande af yttrandet i 122:dra punkten fattade beslut, att R. St:r må till K. M:s disposition ställa en summa af 2000 Edr Rmt till understöd för utgifvande af den återstående 3:dje delen utaf verket Scriplores rerum Svecicarum. Gr. Lagerbjelke:
Riksstånd sammanstämmande beslutat i fråga om den kurs, hvartill vexlar för Bankens räkning få uppköpas, och på pröfning sålunda nu allenast beror, huruvida namnen å de börser, hvarest vexelköp må ega rum, skola utsättas, har Utskottet, enär någon anmärkning emot förslaget i sistberörde del icke förekommit, skolat härigenom förnya den vördsamma hemställan, att 1 mom. i 115 § af Banko-reglementet måtte få lyda, som följer: l:o. För bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska kassa bemyndigas Fullmäktige, att af välkända och solida trassenler eller endossenter, efter en kurs af 128 sk. eller derunder, å Stockholms och Götheborgs börser, låta uppköpa vexlar, dragna på 90 dagar eller kortare tid, å Hamburg eller Altona, i Hamburg betalbara. Uti jemte punkten hade Utskottet föreslagit hvad som, oberoende af de åtgärder, Fullmäktige hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska kassa, borde dem åligga, när större silfver-uttagning från Banken eger rum, eller sådan bör befaras med anledning af sedelstockens i landet ökning öfver normalförhållandet, eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar, Ridderskapet och Adelö-har, med förkastande af detta förslag, ansett stadgandet i 121 § af nu gällande Banko-reglemente böra bibehållas oförändrad!; hvaremot Presteoch Borgarestånden återremitterat samma försleg, hvilket åter är vordet af Bondeståndet bifallet
Reclamenterne skolat ega lagliga anspråk på ersättning för deras förluster af de för försålde confiscerade utländska varor i Götheborg och Carlshamn influtne medel; men den innefattar likväl ett uttryck af dåvarande Rikets Ständers önskan, att i Sverige confiscerad utländsk Egendom borde anslås till godtgörande af Svenske Medborgares oskyldigt lidne förluster genom uppbringningar, åt hvilken önskan Kongl. Maj:t, ehuru Han i Nåder funnit godt att till andre, för Riket gagneliga, ändamål, använda förberörde prismedel, dock kan anses hafva i så måtto lemnat nådig uppmärksamhet, att K:gh Majit uti ofvan högstberörde Nådiga proposition, af ckn 5 junii 1812 föreslagit, att af de, genom utländska Gåldens afskrifning, indragne Summor en fond för sådane ersättningar borde afsåttas. Och år det med afseende härå, som jag tror mig kunna tillstyrka, att ersättning må beviljas för sådane bland de uppgifne förlusterne, Som t med tillämpning af vissa stadgade grundet hvilka, hår nedan skola föreslås, finnas dertill berättigade; dock att ett sådant medgifvande för denna gång icke må få gälla såsom prsejudicat för andre dylika lo i46 Stats-Utskottets Betänkanden. ersättnings påståenden som hädanefter kunna göras. Men då Jag å ena sidan tillstyrker en uppoffring af Statens medel för att dermed i någon mån lindra de många Medborgares bekymmer, hvilka dessa förluster utan något deras förvållande drabbat, har jag å den andra ansett den möjligaste noggrannhet böra iagttagas vid uppgörandet af de grunder, efter hvilka ersåttnings beloppen skola pröfvas och bestämmas, på det hvarken Stats-Cassan måtte betungas med alltför dryga utgifter, eller ersättning tilldelas andre personer ån dem, hvilkas behörighet att den undfå, kan med gällande bevis ådagaläggas.
Jag anhåller att detta mitt yttrande må, såsom en anmärkning, åtfölja Utskotteps Betänkande, vid den å.tesremiss, som lärer blifva en, följd af de flera, ap märk o inga 5, hvilka åt~ skillige värde Talare emot sa mm,a Bietäaka_nde nu jemväl framställt. Herr Ccderschjul l} Fihr Gnflaf: Emot de Den i Augustii /. m. 55 förenade Utskottens förslag har blifvit anmärkt, att invisningar möjligen kunde ådraga allmänhetens förluster, emedan den ej vöre i stånd att pröfva, om invisningarne ära falska eller icke. Efter sorn jag fattat förslaget, är denna fruktan öfverflödig, emedan emottagaren af en invisning är berättigad, att begära af sin närmaste man påskrift, att han ansvarar för invisoingens rigtighet. Denna påskrift medför förbindelse, att betala invisningens belopp, ifall den samma är falsk. Men om det ändamål skall vinnas, att anskaffa ett serskildt circulationsmedel, så är det ej nog med hvad Utskotten föreslagit, utan tror jag lika med den sist talande värda Ledamoten, att dertill fordras full växelrätt för aBsignationerne och att i stället för eller jemte den utväg Utskotten uppgifvit, hvar och en må äga rätt, att draga växel på hvem som helst, äfven inom landet, han kan hafva penningar att fordra af} samt att hvar och en, sorn endosserar en sådan växel, ikläder sig betalningsansvar.. Men det |r klart att den, på hvilken växel är dragen, först måste sökas och hafva vägrat betalning, innan växelinnehafvaren kunde vända sig till endossenterne. Derigenom skulle ofelbart en Stor lättnad i cireulationen vinnas. Grefve Löwenhjelm, Cartjag får börja med den förklaring, att min afsigt ingalunda varit eller är, att bestrida nyttan af den privata creditens användande. Min mening är blott, att derföre böra utstakas de gränsor, sorn för den ali aunna säkerheten» Den i Augustii f. m. äro, nödvändiga.
Drottningkns Msraongätwa zrooo R:dr och Brudffalt 8ooo R:dr, för hwilken sednare f. d. Konungen, enligt dct före Förmälningen upprättade I^< is3ik8 Conlract, förbundit sig att lemna Hennes Maj t wederlog, borde bland Räntegifwande Capital upptagas; men fom hwad Morgonaäfwanangar, det efter Lag är Hans Majus förbindelse, att den samma af sin enssildra Lott i Boet gä>da; och t anseende till Brudskatten, den icke eller dör belasta Stats Merker, dä detze Summor dit icke influtit, utan Stats Merkel genom Kongl. Brefrvet den 14 December 1797 endast dliswit äiagt att härföre betala) vä) l Stat uppföra Räntan; ja hafwa Rikfens Ständer funnit nämde Summor wara af den egenskap, att de icke bordt eller kunnat komma i beräk ning bland Räntegifwmde Capital. Dock synes drt wara Hennes Maj k f. d. Drottmngens ostridiga och Lagliga rätt wid Hans Mrjtts iränfälle, om Hon Honom öfwcrlefwer, att af Bo ostitto och den efterlemnode eski!« da förmögenheten utbekomma ofwanbervrde Morgongåva och Brudfkatt med tillhopa 40,00^, Ridr Banco. ^ I öfrigt och som enligt Bouppteckningen innestå: hos ÖfwerJntendenren och Commendeuren L-ielci^nk2 en behällniiq af f d Konungmö enskilde medel af R dr Banco Z624: 15. ir. Samt Twenne T'vlihätte Slutz, werkö Actier, utgörande med ett ars innestände utdelning Z89: 8. Tillhopa R:^r 4,01 z: 2Z. n. sife Riksens Ständer detza Medel och Actier genast - Dett lz Januarit. 715 nast böra as OlwerJntendenten infordras och till StatsLontoirer asten» nas.
Domstolen och vid ärendets föredragning inför E. K. Majk i Stats-Rådet hafva likväl, på sätt ofvan åberopade Protokoll innehålla, olika meningar blifvit uttalade, i afseende å sjelfva föreskriften, i det att, å ena sidan, framhållits vigten deraf och, å den andra, de dermed förenade svårigheter. Dessa sednare hafva emellertid hos E. K. Majk föranledt en omredigering af §§ 42, 43 och 130 uti det först i E. K. Majks Justitie-departement utarbetade och till Högste Domstolens yttrande remitterade förslaget, sålunda, att i dessa §§ förekommande bestämmelsen: “i den ort der fartyget är hemma'1 (eller “icke hemma") blifvit i motsvarande §§ 41, 42 och 127 af förstnämnda förslag utbytt mot: “i den ort, der fartygets angelägenheter af rederiet sjelft besörjas”. Men dess §§, efter deras lydelse i båda förslagen, afse dock hufvudsakligen förbud för befälhafvaren, att å viss, ehuru ej namngifven, ort, ingå aftal å rederiets vägnar och utgöra följaktligen undantag från den allmänna föreskriften i § 43: att “för fullgörande af de aftal, befälhafvare i sin befattning med 4 Expeditions-(]t$kotlets Förs'n<r till underd. Skrifvelse, Di:o 1C>i. annan ingår, svare redarne så långt fartyget med dess tillhörigheter och frakten räcker“. Nu är skilnaden dock den, att ofvanberördo ort i det remitterade förslaget sålunda är närmare bestämd, att den der tydligen uttryckes med fartygets hemort, hvaremot densamma i det nådiga förslaget synes vara utsträckt till jemväl hvarje annan ort, der rederiet mer eller mindre tillfälligt kunde sjelft (eller äfven genom särskildt ombud) finna för godt att besörja fartygets angelägenheter.
IJ. förklarat, alt vi aldrig kunna få krig enskildt m(d Danmark, nian att på samma gång Ryssland är emot oss —och redlös satt Svea då, just såsom Ottomannen nu. Vi, som äro inklämda emellan tvänne eller rättare Irenne af de s. k. fem stora makterna, måste ej låta förleda oss af slika missledande framställningar, ty då skulle jag storligen frukta, att vi, genom indragningar i försvaret eller genom inskränkningar på Konungamaktens område, slutligen komma derhän, att vi genom våra för öfrigt ganska goda och berömliga förslag till canalgräfningar, hamnbyggnader, strömrensningar och stora nyodlingar m. no., pryda och odla fäderneslandet, så att det kommer att likna en väl tillpyntad brud, utan bestämd brudgrum och försvarare, öppen för all oingifvande ungdoms våldtägt, intilldess någon stal kare eller mera slipad än de öfriga sätter sig i besittning af tärnan, både till kropp och smyckning. I följd af hvad jag nu anfört såsom försvar för flottans nuvar. sammansättning, mera emot J. O. H. än emot Utsk., anhåller jag vördsamt: 1:0 Att H. StatsUtsk. måtte afstå från sin begäran om framläggandet vid nästa riksdag af en fullständig plan ang:de sjöförsvaret; ty nu, då nya förändringar ske eller afvaktas hvarje dag, vore det omöjligt att uppgöra någon bättre plan, än den som finnes. I öfrigt bör man fästa uppmärksamhet dervid, att Regeringen ej begärt nya anslag till skepp, utan endast till fullkomnandet af dem vi äga. Jag skulle vördsamt tillägga den önskan, att både Utsk. och RiksSt:n öfverlemnade ordnandet och utförandet häraf till K. M. 2:0 Att StatsUtsk. ej måtte tillstyrka delning af den klena summa, som bestås, emellan de olika vapnen af vår flotta. Delningen är, enl. min tanke, constitutionsvidrig, och i afseende härå förenar jag mig uti Gr. von Plåtens reservation.
1:0 i afseende på de under Fortifications-Afdelningens disposition vafande Försäljningssamt Arrende-, Jordskyldsoch Tomtöre-medel: att sedan, vid behörigen anställde besigtningar å persedlar och effecter uti För* tificationsmaterieloch persedel-förråden, odugliga befunne persedlar upptagits å serskildt besigtnings-instrument, sora, till Krigs-Collegii pröfning insändes, och efter det bemälde Gollegium bifallit försäljning af flera eller färre af de odugliga effecterne, sådan försäljning enligt Författningarne å offentlig auction verkställts, de inflytande penninge-beloppen ingå uti räkenskaperne under benämning af Försäljningseller Auctions-mcdel; att Arrende-, Jordskyldsoch Tomtöre-medlen utgöras af de årliga afgifter, hvilka, på grund af arrende-conlracl eller upplålelse-bref, som, af Kongl. Krigs-Collegium utfärdas, erlägga för sådana lägenheter och tomter uti och invid fästningarne, hvilka icke för tillfället erfordras i och för befästningen och af sådan anledning bortarrenderas eller till enskilde upplåtas, men sora, lill följd af stadgade villkor vid upplåtelsen, alltid äro för Kronan, i händelse af behof, disponible; samt att redovisning af ifrågavarande medel verkställes uti Special-redogörelserne och hufvud-boken öfver FortificationsÅfdelningens ordinarie Stats-raeilel, hvilket äfven syntes af capital-räkningen uti såväl i836 som 1837 års nyssberörde hufvudbok, ehuru, enligt hittills gällande hufvudboks-formulär, behållningen af förenämnde, äfvensom af öfrige Titlar, tillhörande ordinarie Stats-medlen, icke varit uti hufvudböekerne specificerade; varande följagtligen ej mindre Försäljningsän Arrende-, Jordskyldsoch Tomtöre-medlen upptagne bland de cassaoch tnedebtillgångar, hvilkas räkenskaper af Rikets Ständers Revisorer undergått granskning; 2:0 beträffande Vesterbottens Fältjägare-Regementes Esguadrons-Fond: att Kongl. Majit, genom Nådiga Bref den 6 Juni och io Augusti 1826, förordnat, att, för upprättandet af en vid Rikets norra gräns nödig ansedd Cavalleri-lrupp, skulle, enligt med Rotehållarne vid ijsle Majorens och'Calix Compagnier af nämnde Regemente upprättade contraet af den 10 Augusti 1824 och 7 Juli 1826, i 20 års tid vid förstnämnde Compagni go nummer ifrån 1825 års början, och vid sistnämnde Compagni 2S nummer ifrån 1827 års början, hållas vacanle, samt att årliga vacance-afgiften, motsvarande värdet af 7 tunnor riadt afradsgildt korn för hvarje nummer, borde för alla ii5 numrorne nedsättas i Norrbottens Läns Ränteri, såsom tillgångar för den blifvande Esquadronens organisation och underhåll, och, enligt Nådigt Bref den 4 Maj 1827, jemväl tillåtit, alt a;ne vacanle blifne Stats-Vtskottets Memorial,
Ehuru Utskottet funnit sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på nu anmälda förhållanden, har dock Utskottet, i anledning af desamma, icke ansett sig nu böra föreslå Rikets Ständer att omedelbart vidtaga några åtgärder. 6 Stats-Ulskottels Utlåtande JV1 19. 2:o. Angående Ull-diskonl-fonden ock Schäferierna i riket. Ullsorterings-, värderingsoch magasi ns-afgifter H yresmedel Bidrag af manufaktur-medlen . Af fondens å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv af 225,000 R:dr hafva lyftats: under år 1858 R:dr 83,290. I anledning af den vid 1860 års revision gjorda erinran derom, att för 80 st. vid schäferierna försålda fårkreatur år 1858 influtit endast 953 R:dr 98 öre, eller ej fullt 12 R:dr stycket, men att deremot för under nämnda år från England Stals-Utskotlels Vllåtande M 19. 7 inköpta 7 baggar och 10 tackor, eiler tillsammans 17 fårkreatur, kostnaden uppgått till 5,269 R:dr 35 öre, eller omkring 300 R:dr för hvartdera, har Kongl. Landtbruksakademiens Förvaltnings-kommitté, uti dess i anledning af denna Revisorernes framställning af Kongl. Maj:t infordrade och revisionsberättelsen vidfogado underdåniga förklaring, på ett tillfredsställande sätt ådagalagt anledningarne till anmärkta förhållandet, hvadan Revisorernes framställning i denna del icke torde påkalla vidare åtgärd. 3:o Angående anslaget till hyres-ersättning för den så kallade glob-verkstaden. (1861 års Rev.-ber. sid. 7.) Vid 1861 års revision hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet dervid, att ibland de af manufakturmedlen utgående anslag förekomme ett belopp af 300 R;dr R:mt, som, jemlikt Kongl. Brefven den 12 Februari 1805 och den 10 September 1828, skola utgå till General-löjtnanten m. m. C.
Hvad lycksökeriet beträffar, så fruktar jag, att det vanligen ej ännu vid 35 år hunnit aftaga, utan tvärtom oftast är större, än vid 25 år, samt äfven förlorat sin ädlare sida, om det någonsin kan hafva en sådan. Jag är visst icke af den tankan, utan bär tvärtom i Utskottet motsatt mig den, att Adelil genom val borde representeras. Men jag kan ej medgifva, att sådant ej låter sig verkställas, ty alt det är möjligt, visar oss Stor-Britanniens exempel. Sedan Skottland och Irland förenades med England, och deras Adel fick säte i Öfverhusct der, representeras denna genom val. Men orsaken härtill är, alt Irländska och Skottska Adeln är mycket talrikare än den Engelska, hvilken sednare skulle således i Öfverhuset till antalet ligga alltför mycket under, om den förra, likasom denna representerades per capita. Det är således en nödvändighet, att Irländska och Skottska Adeln representeras genom val. Men samma skäl äger ej rum i afseende på Svenska Adeln. Man bar nämnt ordet corruption, som, enligt min öfvertygelse, vid de sednare Riksdagar icke ägt ruin. Men skulle corruption någonsin åter bos oss komma i fråga, så tror jag intet kraftigare bålverk deremot finnas, än en stor numeraire. — Herr Grefve Carl Stellan Mörner, med hvilken jag önskade att alltid kunna län - m Den 27 Maji. ka lika, liar tält om angelägenheten att bevara de privilegier som Ridderskapet och Adeln ännu har qvar. Jag tror, att den medfödde representations-rätten är det enda privilegium som bör kunna ligga Ridderskapet och Adeln om hjertat. Det är ock den enda uteslutande rättighet, som Englands Adel äger, och den är stolt deröfver. Att vara befriad från onera och utskylder, är en förmon, som väcker andre Medborgares afund, men icke deras aktning. Friherre Boije:
I afseende på de i i:a Puncten af Betänkandet N:o 128 föreslagne löner, äro lönen för Justities-StatsMinistern bestämd af Ridd. och Adeln till 8000 R:dr, af PrasteStåndet till 7300 R:dr, af BorgareStåndet till 7000 R:dr i stället för det belopp af 65oo R:dr, hvartill Utskottet ansett samma lön, Taffelpenningarne inberäknade, böra, ifrån förut varande 584g Rtdr, ökas; samt lönen för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne fastställd af Ridd. och Adeln till 9000 ll:dr, af PrasteStåndet till 85oo R:dr, af BorgareStåndet till 8000 R:dr i stället för den Summa af 75oo R:dr, hvartill sistnämnde lön , Taffelpenningarne inberäknade, af Utskottet /J6o Stats-U tsko ttets ansetts böra förändras ifrån förutvarande 684g R:dr; hvaremot BondcStdndet afslagit ali tillökning i desse löner. Genom 3 RiksStånds beslut är härigenom afgjordt, att förhöjning uti ifrågavarande löner, utöfver hvad Utskottet tillstyrkt, skall äga rum. Och sora B, PrästeStåndets beslut härutinnan är en medelväg emellan R. o. A.-s samt BorgareStändcts/ alltså anser Utskottet sig böra inbjuda sistnämnde 2tne RiksStånd, att, med frånträdande af deras förut fattade beslut i desse delar, förena sig med H. PrästeStändet om 7000 R:dr i lön med Taffelpenningar åt Justititice-StafsMinistern och om 85oo R:dr i lön med Taffelpenningar för Utrikes Statsministern; i hvilka fall desse Summor varda, genom 3 Stånds beslut, fastställda. Anses åter sådant icke kunna ske, och hvarken R. o. A. samt II. PrästeStändet vilja öfvergå till det Beslut V.
Förstån I icke, kära fäder och mödrar, att I stån oeh stången utsigten för edra barn, att de måste bli små, då de ha er till föresyn? Viljen I icke inse, att det är er pligt — visserligen tung för sjelfviska sinnen, men en bland föräldrars största — att sjelfva säga till barnet: » se icke på oss, tro icke på oss, vi stå sjelfva fjerran från idealet, allt hvad vi kunna göra är att hjelpa er komma det närmare. » Lifvet skall eljes en dag säga dem det på ett sätt, som kan bli ödesdigert för både föräldrar och barn. (Forts.) De senaste inläggen i qvinnofrågan. (Slut fr. föreg. n:r.) ® T a r c denna senare åtgärd endast antydnings iCh.l vis framhållits af Björnstjerne Björn" son, så har den deremot af en annan föreläsare i dagarne fastslagits såsom en säker utväg till lösning af den på dagordningen städse stående och brännande qvinnofrågan. Denne andre föreläsare är filosofie kandidaten Emil Svensén, som strax efter Björnsons föredrag log till orda i frågan och hade två föredrag öfver » qvinnofrågan i ny belysning ». Sedan hr Svensén i sitt första föredrag på- pekat, att, i följd af de stegrade anspråken på mannen såsom familjeförsörjare, äktenskapsåldern höjts för mannen, utan att höjas för qvinnan, hvarigenom flere qvinliga och manliga åldersklasser uppstått och en äktenskapsmarknad uppkommit, der lagen om tillgång och efterfrågan kan sägas ha följande uttryck: nä ?- två män buga för en qvinna, så väljer hon, när två qvinnor niga för en man, så väljer han, öfvergick han, efter konstaterande af det faktum, att ett könshat, som till sina följder skulle komma att blifva ännu olycksdigrare än klasshatet, håller på att utveckla sig på grund af männens tilltagande celibat och qvinnans täflan med dem på olika lefnadsbanor, i sitt andra föredrag till angifvande af de botemedel, han ansåg vara mest att förorda för afbjelpande af missförhållandet.