Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfvenledes förfares der mycket noggrannare med efterlefnaden af de sålunda med aldra största noggrannhet öfververvägda tullstadgarna. Vid de flerfaldiga resor, jag till England anställt, har jag temligen väl förnummit denna noggrannhet vid tullbehandlingen, hvarpå jag blott såsom ett exempel vill nämna, huruledes, då jag, vid ankomsten lill Portsmouth medförde ett skrin, men något alldeles dylikt ej fauns i tulltaxan upptaget, jag måste vänta ^ timma under att skrinet kringbars till åtskilliga i staden boende handtverkare för alt uppskattas; hvarigenom det slutligen taxerades till ett P. st. Äfvenledes har jag derstädes sett fruntimmer, som medhade 2 eller flera sidenklädningar, hvilka, ansedda såsom nya, vid införseln mäste förtullas. Visserligen skulle jag önska, att i någon mån kunna försvara Eskilstuna-arbelena; men jag anser mig dock dervid böra anmärka, att deras mindre godhet ej så mycket ligger i sjelfva fabrikationens felaktiga organisation, som ej mera och egentligen deruti, alt vi inom landet sakna sjelfva rudiinaterien stål, hvilket vi veta tillverkas nästan blott utom landet och är belagd med ganska hög tull. Således tror jag ej, att man kan komma till något godt resultat förr, än man först och främst betänkt sig på att anskaffa sjelfva råämnet. Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., i afseende på ifrågavar:de artikel framställde propos. först till bifall ä Utskrs förslag och sedan till vidblifvande af tullbestämmelserne i 1845 års taxa, och dervid ropades ja och nej, men då i anledn. häraf dessa propo«:r förnyades och återbesvarades med blandade ja och nej, förklarade llr Gr. o. Landtm., det han trott sig linna, att den sednast till vidblifvande af 1845 års tnllbestämmelser framställda propos:n blifvit besvarad med öfvervägande ja. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. 364 Den 3 Juni f. m. Lördagen den 3 Juni 1848.
Då man, å ena sidan, erinrar sig dessa och många flera Ständernes åtgärder att bringa detta menniskosnillet hedrande och fäderneslandet båtande storverk till ett önskligt slut och derjemte äfven i minnet återkallar den förtjusning och beundran hvarmed mången resande utländning skådat anläggningen, måste det, å andra sidan, vara nedslående att förnimma den liknöjdhet, hvarmed 1840 års StatsUtsk. omfattat denna angelägenhet. StatsUtsk. medgifver väl, att dockorna till förvarande af fartyg, som ännu icke varit i vattnet, medföra betydliga fördelar, men deremot för uppläggande af fartyg, som redan varit i sjön, torde kunna anses för ändamålet mindre gagneliga, helst erfarenheten skall visa, att träd, efter att hafva blifvit af vatten genomdränkt, fortare undergår förruttnelse, om det blottställes för luftens åverkan, än om det fortfarande får vara under vattnet. För min del tror jag dock, alt Utsk. i sistnämnda afseende misstagit sig, ty erfarenheten har just visat motsatsen. De skepp, sorn efter tygö års krig insattes i dockorna, stodo der i en mängd af år och utgingo ur dockorna i sjön lika goda som de der insattes, men detta hade ingalunda varit förhållandet, om de blifvit qvarliggande i sjön, der, efter ali erfarenhet, förgängelsen fortare drabbar fartyget. Redan 1772 ansågo sig Ständerne öfvertygade, att ett skepp, ständigt liggande i sjön, var underkasttadt kölbrytning, hvarigenom det med liden icke allenast försvagas till sina förbindningar, utan ock förlorar ganska mycket af sin välsegling, samt ait i sjön liggande skepp ej kunna anses alltid vara i fullt pålitligt t jenstgöringslillstånd, då deremot ett skepp, som förvaras i docka, ständigt är för ögonen och utan svårighet kan underhållas; alt en flotta, liggande i docka, kan vara färdig att användas när som helst, men icke om den ligger i vattnet, att consumtion af ekvirke är tre gånger större för en flotta i sjön än för en flotta i docka, samt att en flotta mycket fortare kan repareras i en docka än genom kölhalning.
Kassan förut haft till föremål; Och ega Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret att genast begagna Kassans kontanta medel såsom lån, emot den ränta, Kontoret vanligen betalar, samt emottaga Skuld-sedlarne till irulrifning och, i den mari medlen derför inflyta, likaledes ställa dem på ränte-berakning att utgå till Stats-Verket , forn emellertid af Eiksgälds-Kontoret undfår den ränta, Fåntagarne erlägga, intill dess lånen hunnit indrifvas. Såsom följd af denna reglering upptages nu 5 procents ranta å Kassans behållning med 1340 R:d 42 sk. 2 r:st. bland Stats» Verkets inkomster, att af R i fcgäldsKontoret årligen till Stats-Verket utbetalas. Hvad i sammanhang härmed beträffar ej mindre Kommerse-Rådet Olof Galléns till E» K. Majit i underdånighet ingifne och af E. K. 3Maj:t till Stats-Utskottet öfverIemnade ansökning, ay än vidare få bibehålla ett ifrån förberörd© Kassa, emot första inteckningen i Tummelsta Säteri, undfånget Län, stort 8000 R.d Banko, än ock eje öfriga denna Kassas utlåningar, uppdraga Riksens Ständer åt sine Fullmäktige i Rik sgälds-Ko.ntnret, att vidtaga sådane anstalter, sorn Fullmäktige pröfva för Riksgälds-K ontoret mest förmånliga-, samt följaktligen bevilja anstånd med betalningen af de Låne-fordringar , för hvilka hypotekeu anses innefatta full och tillräcklig säkerhet och Fåntagarrie tillika förbinda sig till Sex procents årlig ränta, om en lägre förut ä'r förskrifven , dock så, att de Summor, hvilka en gång såsom betalning för lån influtit, icke användas till andra nya ut - Underdåniga Skrifve!seri 331) låningar^ än Riksens Ständer serskildt be-' stämma. Riksens Ständer framhärda 8Cc. N.-r 111. Uppl. och godkänd hos Satntl. Riks-StSnden d. 2.
Jag vill derföre denna gång, blott yttra mig, i ett af de mångfaldige ämnen som hafva dermed gemenskap, 6å vida det rörer hemmans beskattningen; då jag nu anhåller att med några ord få fästa Ridderskapets och Adeln uppmärksamhet, på debiteringen af våra hemmansräntor, hvilka utomspannemål, hittills upptagas! enmängd af tittlar, såsom : gäss, får, aggi hö, vask och vindkörningar, skjutsfärdspenningar,’ med många flera; och, då högst sällan inträffar, att någon hemmansägare af bondeståndet kan uträkna beloppet al dessa persedlars åsatte värden efter hvarje års markegång; uppkommer deraf ett misstroende, som åtminstone min,’ skar de skattskyldiges beredvillighet, att utgöra denne skatt. Jag får alltså härmed föreslå, det måtte desse persedlar, efter markegångspriserne per medium af 10 år värderas och hädanefter få utgöras i deremot svarande spannemål eller jern som i orten produceras; den skattskyldige dock förbehållen lösningsrättenä Den 26 Felruaru. 883 efter årets markegång; hvaremot all den span* nemål som lefvereras in natura, bör vara torkad, hvarföre räntegifvaren får 4 kappars afdrag per tunna sig beräknad. Härigenom skulle, äfven den mäst okunnige kunna pröfva, huruvida honom vederfarits rättvisa vid debi. leringen: alle skattskyldiges misstroende och. deraf ökade missnöje, således försvinna: samt alla de tjenstemän, hvilka vid Kronans uppbördsverk äro anställde, vinna en stor minskning i deras nu alltför vidlyftige göromål. Jag anhåller att denna min motion, måtte till vederbörligt Utskott blifva remitterad. Friherre Cronfledt, Carl Fredric: Som det icke lärer kunna bestridas, att gkogseffecter äga ett högt värde i ett land, sådant som Sverige, hvars climat ovilkorligen fordrar att man är försedd med täta och solida boningshus, samt med ved till dessas uppvärmande i 8 månader af året.
Laneo, utgörande öfverskott ä tillgänglige Kxtra 8tat8medel kör donna tillverkning arén 1835—1830, redan hlikvit anvi8adt till ko8tnader vid den l^ädiggt anbefallde ombyggnad oeh förbättrade inrättning ak 6evär8-laetoriet vid larl Ou8tak8 8tad, detta kör8kott antingen mä hetäekag genom försäljning ak den till Larl Ou8tak8 8tad.8 lactori hörande mjölkvarn 8amt Lker8- och äng8-mark, hvilka nn, 8äsom för laetoriet icke beböllige, Sro för 8tat8- Verket8 räkning utarrenderade, eller om, enär i allt kall heviljandet ak fortfarande an8lag kör OevärZ-tillverkningen nu blikver nödigt, ali kraga om berörde kör8kott8 ätergäends ma förfalla. lill Lefä8tning8-arhet6n L lVaxbolm oeir uti 8toeklrolm8 8kärgurd för kem ur, a 100.000 lldr ärligen 500,000: lran8^ort 1,364,000: 60 lran8port 1,364,000: lil! 6arl86or^8 lä8tnin»8-f>^A^na3, för levi ar, it 50,000 ll:clr ärligen 250,000: lrvartöruian, tor >nnevarnn,!e är8 a l3> liten viä öenna lä8tninA8l>^^Ana3 neli tor 8^88el8ättancle af 3en 3er8tacl68 toria»3e lionnier-6orp8,ett an8laA af 50,000 llrlr Laneo lalifver ak nöäen att Aenom lliliet8 8tän3er ^ena8t til! utOetalancle aiavi8a8, enlind I^on^l.
1809: Uti Riksens Ständers Plena må frågor wäckas om förändring, förklaring och uphäfwande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna Hushållning röra; om sådane nya Lagars stiftande samt om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, hwilka frågor skola til utredning af Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utskottet förwisas. Riksens Ständer äge dock icke magt at i dessa mål annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, at hos Konungen anmälas, och hwarå Konungen, sedan Stats-Rådet deröfwer blifwit hördt, göre det afseende Han för Riket nyttigt finner. Lagtima riksdags konstitutionsutskott åligger att äska de protokoll, som uti statsrådet blivit förda. Sådant särskilt protokoll som i 9 § sägs må dock äskas allenast i vad angår visst av utskottet uppgivet mål. Sker det, pröve Konungen, huruvida, med hänsyn till rikets säkerhet eller andra av förhållandet till främmande makt betingade, synnerligen viktiga skäl, hinder möter för protokollets överlämnande till utskottet. Ej må protokollet vägras, utan att utrikesnämnden erhållit tillfälle att yttra sig i ämnet. 1809: Skulle Constitutions-Utskottet anmärka, at Stats-Rådets Ledamöter samfält eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sanskyldiga nytta, eller at någon Stats-Secreterare icke med owäld, nit, skicklighet och drift sit Förtroende-Embete utöfwat, äge då Utskottet at sådant tilkännagifwa för Riksens Ständer, hwilka, om de finna Rikets wäl det kräfwa, kunna hos Konungen skrifteligen anmäla deras önskan at han wille ur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hwilka anmärkning blifwit gjord. Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena wäckas och af andre Riksens Ständers Utskott än Constitutions-Utskottet hos Stånden andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnde Utskott deröfwer blifwit hördt.
Drottning sig i wälsignadt tillstånd befinner, före SmesRådet Regeringen med Kongl. Magt och Myndighet pä sätt och med wilkor gr och yz Hh. af Regeringsformen föreskrifva, till dess Riksens Ständer, ä den tid Regeringsformen utstakar, hunnit sammankomma, dä dem tillhör akt om Regeringens förande stelfwa förordna. Blifwer Drottningens likssrugt af mankön, förordne dä Riksens Ständer förmyndare för den omyndige Konungen pä fäkt i 94 §. af Regeringsformen stadgadt är. Blifwer Drottningens liföstugt af qvinnokön, träde den af Ätten, som efter förstfödstorätt den aflidne Konungen i arfföljden, pä sätt 1 §. utstakar, närmast är, säsom Konung till Regeringen. Z3- De af Kongl. H»!et af Qvinnokön och deras Efterkommande, ändock desse af Mankön äro, haf wa inge» rätt till Sveriges. Krona och Regering. ^ , . 88 Den 25 Äng. §. 4. Såsom Regeringsformens 2 §. uttryckligen stadgar, att Konung alltid skall wara af dcn rena Evangeliska Läran, sädén som den mi dcn oförändrade Augsburgiska Bekännelsen, samt Upsala Mores Bestur of är i.5yz anragcn och förklarad är, allisa skola ock Prinsar af det Kongl. Husek uppfödas i samina Lära och inom Riket. Den af Kongl, famil, len, som ej sig till samma Lära bekänner, ware ifrån all Succesiionsrält ulesiuten. §- 5- Prins af det Kongl. Huset mö ej gifta sig utan Konungens »vettskap och samtycke, sker det ändock, hafwe han förverkat arfsrätt till Riket för Sig, Barn och Efterkommande. Lag samma ware, om Han med eller utan Konungens »vettskap och stur,lycke rager till Gemål enskild Swensk eller Utländsk mans dotter. Dock ware honom cj förment, alt, wcd Konungens wctlskap och samtycke, taga Gemål of Swenska Konungahuset, inom i Swensk
Jag gillar fullkomligt de grunder, hvarpå Tryckfrihets-Lagen stadgat anonyma Författares rätt att vara okände, intill dess att deras misstag eller missbruk af tryckfriheten gått så långt, att de ej med penningeböter kunna försonas; men deremot kan jag ej inse ratio legis, som i 1 § 6 mom. medgifver samma rättighet åt blotta Utgifvaren af periodiska skrifter och samlingar etc. Jag föreställer mig Redacteuren, icke såsom den blygsamme ynglingen, hvilken behöfver anonymens skydd att i tysthet inhämta allmänhetens omdöme om hans anlag och skicklighet att vara eller blifva god författare, utan såsom den mogna mannen, hvilken redan bestämt sitt yrke att arbeta på allmänhetens uplysning och i sådan egenskap eger, eller tror sig ega, tillräcklig insigt och smak att godkänna andras skrifter och dem på eget ansvar utsprida. Då denne Redacteur är en verklig philosoph, som med god villja redligt använder sin förmåga att uplysa och förbättra menniskan och att till hennes och samhällets nytta angifva missbruken, fördomarna, egennyttan och pedanteriet, så är det hans rätt att skydda sitt lugn och trygghet genom anonymiteten, hvars brytande aldrig kommer i fråga, då skriften ej förtjenar böter; men om en annan Redacteur med mindre skick - 58 Den 22 September 1810 lighet eller ensidiga afsigter godkänner och utsprider skrifter, som, långt ifrån att uttrycka allmänna vettet eller opinionen, förolämpa dem båda och kunna sätta allmänna lugnet i våda, så anser jag en sådan Redacteur eller utgifvare böra af Lagen åläggas större varsamhet än sjelfva Författaren, emedan den förre bordt och kunnat upptäcka felen, som vanligen undfalla den senare. Deraf följer, efter mitt begrepp, att Utgifvare af Dagblad, veckoskrifter eller andra samlingar och skrifter, som en gång i veckan eller oftare utkomma, böra underkastas en närmare controll än Författaren, och att så kallade Utgifvares eller Redacteurers rättighet att vara okände ej kan sträckas längre, än att: Så snart
Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om erläggande af vägpenningar. Vidare föredrogs Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förbud emot vissa hofveri-contracter. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: I sammanhang med denna min motion, tager jag mig friheten fästa Utsk:s uppmärksamhet på orättvisan deraf, att då en innehafvare af dylika af frälseägare mot hofveriarbete öfverlåtna arrenden, antingen i följd af hans herres mindre menskliga sätt att behandla honom, eller af andra or - Den 20 Mari f. m. orsaker, conlractet uppsäger och vill afflytta, fråntages honom merendels all hans lösöre-egendom för s. k. husröta. Jag vågar fästa uppmärksamhet på, att detta matte alldeles förbjudas; ty dä arrendet ej är släldt på vissa år, utan kan för hvart år uppsägas, bör det åligga ägaren att tillhålla arrendatoren, att för året sin skyldighet, i afseende på de arrendet åtföljande byggnadernas vidmakthållande, iakttaga: har han det försummat, håfve han all rätt till ersättningsanspråk förlorat; och är detta så mycket billigare, så länge contractet innebär, att den erie contrahenten skall göra allt hvad som befalles. Remitterades till Lagutskottet. Tili LagUtsk. remitterades äfven Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, örn särskild bygatas upptagande i hvarje by, vid blifvande enskiften. Ånyo föredrogs Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om kyrko-och skolefondernas inom hvarje församling sammanslående. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande:
Den, som målat • detta porträtt och många föregående, är hon, som för närvarande innehar ateliern med de många anorna, fröken K e r s t i n Cardon, hvilken redan för ett par årtionden sedan flyttade sin konst dit u p p. Det är nämligen icke först nu som konstvännen lärt sig vftgen dit för att glädjas ät hennes arbeten. Kerstin Cardon uppföddes i ett konstnärligt hem. Cardon öfvergick dock tidigt till litografien och erhöll af Konstakademien, där h a n också studerade, ett reseanslag, som satte honom i tillfälle a t t i utlandet, isynnerhet uti P a r i s och Miinchen, inhämta stengravyrens tekniska förfaringssätt, hvilket h a n sedan framgångsrikt använde i hemlandet. J o h a n Cardons konstnärskap öfverträffade i hög grad allt hvad litografien i Sverige förut k u n n a t åstadkomma. Därom vittna de mångfaldiga porträtt, väl ett par h u n d r a, som h a n utförde, samt de förträffliga stentrycken » Osteria i R o m », » Kristi grafläggning », » Spanska flyktingar » med flera dylika arbeten, som utvisa hvilken m ä s t a r e han var inom sin konstgren. Detta erkändes också af Konstakademien, som redan tidigt invalde honom till ledamot. E n annan medlem af familjen, J o h a n s yngre bror, den ännu verksamme Oscar Cardon, h a r också gjort sig känd för en betydlig mängd arbeten i litografi, hvilken konst han lärde af den äldre brodern. I en sådan omgifning väcktes hos K e r s t i n (Jardon redan tidigt brinnande håg för det konstnärliga, men hon nöjde sig icke med den » svarta konsten », utan sträfvade efter att i glada färger få tolka sin skönhetsträngtan. Äfven utanför hemmet sökte hon därför hjälp och handledning. Så snart Konstakademien öfvergifvit den föråldrade åsikten, a t t kvinnan icke hade rätt a t t fordra undervisning för att utbilda sig till konstidkare, och öppnat undervisningskurs äfven för fruntimmer, upptogs Kerstin Cardon vid ganska unga år bland akademiens elever och genomgick sedan fullständigt akademiens skolor. Hennes begåfning gjorde sig snart bemärkt och hon erhöll flere utmärkelser.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition fann Ridderskapet och Adeln för godt, att LagUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera* Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, 6amt dea Ridd, o. Ad. Prat. V. Band» Den 2? Junii e, m. 18 dennes eftermiddagen på bordet Iagde Be-; tänkanden: Från Statioch Banko-Utskotten: *■ Af den 17 dennes. I anledning , af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, så vidt den serskildt beträffar det innevarande år till berörde ändamål nödige an-; slag af allmänna medel. Från Lagutskottet: Af den 24 sistledne Maj. I anledning af väckt motion om förändrad organisation af HäradsRätterne. Af den 28 sistledne Maj. I anledning af väckt motion, om befrielse för sökande parter uti skuldfordringsmål, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att med förklaranden communicera de i dessa mål meddelande Utslag. Af den 4 dennes. I anledning^ af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 4 sistledne Mars med - Den 25 Junti e. m. dpldte Betänkande angående ändring Uti 25 Cap. 5 § RättegångsBalken. I anledning af Väckte frågor om Förliknings Domstolars inrättande. Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard". För min del får jag förklara, att jag anser inrättningen af Förlikning Domstolar högst nyttig och påkallad af vår National caraetére, och en del af våra Domstolars närvarande beskaffenhet.
Herr Grefven och Landt Marskalken förnyade *in förut gjorde Proposition, att RiddarhusSecreterare-TjeriSten må tårenäs med sådan publicjue Tjenst innom Stockholm, som icke bland förtroende Sysslor räknas, etnot rörbindt lse för Riddarhus-Secreteraren att vid hvarje Riksdags berjan inför Riddarhus-Directionen visa det han Den i April. erhållit behörig Permission för hela den före» stående Riksdagen ifrån den Publiqua Tjenst lian innehafver. Bifölls. Herr Spaldencreutz, Arvid Johan, änhöll} att få till Protocollet anmäla sin Reservation emot Rid c! ers ka pets och Adelns beslut, Friherre af Klerker: Jag finnér att det icke göres något afseende pä min begäran om Vo* tering. Herr Grefven och LandtMarskalken yttrads, ijet han förmodat att Friherre af Klerker lika så väl som Grefve Spens afstått ifrån sin begäran om Votering. Friherre af Klerker: För att göra Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofljge Ridderskapet och Adeln till viljes, återstår för mig ej annat än åtnöjas med en Reservation till Protocollet, Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog derefter, att Riddarhus-Utskottets hemställan, det Riddarlms-Directionen måtte äga, efter sig för tillfället företeende omständigheter, bestämma huruvida en af Directionen tillförordnad Riddarhus-Secreterare finge, intill Riddcrskapets och Adelns nästa Sammankomst, i utöfnirtgen af en lörut innehafvande Tjenst fortfara, elier icke, måtte Dea i April. måtte nu mera komma att förfalla; hvilket bifölls. 8 §.
Tager man åter företrädesvis i betraktande allmänhetens fördel, så är jag fullt öfvertygad derom, att, efter de obetydliga jemkningar jag här nedan skall hafva äran föreslå, åsyftande någon förhöjning dels i panternas värden och dels i den medgifna högsta lånesumman, ingen skall tveka att hellre taga sitt lån af Riksbanken emot en lägre, alltid gifven ränta, med säkerhet att derifrån aldrig varda upsagd, men med fullkomlig frihet att när som helst inbetala hela lånet, än att vända sig till Hypotheksföreningarne, der räntan både är högre och kan blifva underkastad flera förändringar samt lånet tillika ovillkorligen måste utestå en viss längre tid. Äfvenledes kan det ej bestridas, att sedan den för hvarje låntagare högst vigtiga förändringen nu blifvit inom Riksbanken tillvägabragt, att man får skriftvexla direkte med Banken, ang:de sina låneangelägenheter, samt att ej allenast de nya lånen öfversändas med posten emot en ringa afgift, utan ock att hvarje inbetalning kan verkställas för 24 sk. b:ko, postporto inberäknade så kunna ju aldrig dessa ärenden lättare och lindrigare vara ombesörjde hos Hypotheksföreningarne. Deremot finnes i Banken ännu qvarstående en annan lånerörelse, visserligen icke af större omfång, emedan den består af endast 80,000 R:dr b:ko, men som är alldeles främmande för Bankens verksamhet och ingalunda vinstgifvande eller säker, nemi, de s. k. skiftesoch odlingslånen. Dessa lån tillkommo för omkring 40 år tillbaka och hade till sin första bestämmelse att understödja odlingsföretag i allmänhet. Sedermera öfvergick deras ändamål till befordrande af laga skiften i förening med bostäders utflyttning å Den 29 November e. m. SOI hemman. Numera synas några upoffringar, hvarken i ena eller andra hänseendet, vara erforderliga, åtminstone ej i båda fallen. Men om dessa lån skola fortgå, så tillhörer det Riksg:sKont, som förut lemnar lån till andra odlingsföretag, men icke ltiksBanken, att handhafva dem.
Län, rörande åtskilige föreslagne åtgärder till Jordbrukets uppmuntran; af Johannes Anderssons från Skaraborgs Län, angående nyttan af större odlingsföretag, tillvägabragte med tillhjelp af Statens medel; af Hans Hanssons från Gefleborgs Län, om tillökning i Postförares förmoner; af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående RecognitionsSkogarne; af Börje Pehrssons från Götheborgs, Jonas Gråbergs med fleres från Carlstads, Eric Anderssons från Stora Kopparbergs, Johan Svenssons från Elfsborgs Län samt Eric Andersson Bångs från Jemtland serskildte Memorial, angående tfskaffande af Gränse-Tullarne och om fri handel med Norrige* af Olof Jonssons och Anders Larssons från Elfsborgs, Nils Håkanssons från Kronobergs samt Eric Brobergs från Nyköpings Län serskildte Memorial , angående planpenningar för SoldateTorp; af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om KronoSkogarne i Riket; af Anders Mårtenssons och Eric Anderssons från Jemtland hvar för sig ingifne Memorial, angående Länsfördeioingen derstädes; af Eric An-j 574 j)tn 14 Junii f, m. derssons från Stora Kopparbergs Län, om Statsanslag till ett Kärrs aftappande i Malungs Socken af Vester Dalarne; af Nils Månssons från Malmöhus Län, om rättighet för ägare af Skattehemman, att fritt disponera derå växande Ekar; af Carl Fredric Bergs, angående inrättande af en Trivialskola i Kongelf; af David Rasmunsson® från Skåne, rörande lefverering af den till Stora Barnhuset i Stockholm anslagne KronoTionde; af Eric Brobergs tran Södermanlands Län, angående JägeriBetjeningens afskaffandej af Pehr Ericssons från Kronobergs