Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet bestämde sig för det första af dessa förslag; grunderna till delta beslut må sökas i Utskottets Betänkande härofyan; meu jag bekänner mig ej hafva Bitnco-TJtskotlets Betänkande, N:o 2o. 13 funnit skälen bindande nog för alt antaga dem. Jag bär deremot aldrig ett ögonblick kunnat tveka alt ibland de 4 förslagen förklara mig för det af Friherre fVrede framställda, hvilket jag funnit så enkelt och sä vackert, sä på en gång lätt fatlligt och lätt verkställbar^ att jag ej funnit någon orsak att ej slraxt tillämpa det, ty det af Friherre tVrede uppgjorda nya system innefattar i sig så helt och hållet på samma gång också både det gamla och öfver gången, alt nog aldrig vid någon förbättrande förändring flere fördelar ined mindre olägenheter kunnat vinnas. Såsom bevis härpå hänvisar jag såväl till sjelfva förslaget, sorn lill de väl utvecklade motiven derföre; i början af Utskottets betänkande finnas båda delarne nära fullständigt upptagne. Till alla dessa så goda skäl, skulle visserligen ännu många andra äfven så talande kunna läggas; men jag fruktar det skulle blott göra min reservation för lång, ulan ali medföra motsvarande nylla, emedan de ändå ovilkorligen af sig sjelfva skola tränga sig på hvar och en, som blott lätt uppfattat de, som redan blifvit anförde. Jag inskränker mig derföre endast att lill besvarande upptaga de af Utskottet emot förslaget gjorda anmäikningar; och hoppas jag lätt kunna visa svagheten af desamma. Utskottet erkänner sjelf de obestridliga och väsendt/iga fördelarne af decimalsystemet, hvad lätthet och enkelhet i alla räkenskaper och liqvider beträffar; men Utskottet fäster synnerlig vigt vid den betänkligheten, att hela Svenska nationen, med högst få undantag, ännu skall vara helt och hållet obekant med detta system.
Uti det protokoll öfver Ecclesiastik-ärenden för den 9 November 184-7, sorn finnes den nådiga propositionen bilagdt, hafva Rikets Ständer väl funnit grunddragen för en sådan skolas organisation framlagda och derigenom kommit till kännedom om så väl skolans ändamål, som åtskilliga bestämmelser i afseende å undervisningen, antalet af lärare 111. m.; men då något förslag till ordnande af blifvande lärares och lärarinnors aflöning samt andra med skolans ekonomiska bestånd gemenskap egande förhållanden icke blifvit meddeladt, och Rikets Ständer, i saknad deraf, se sig urståndsatte att bedöma i hvad mån, genom ifrågaställa anslag, det åsyftade ändamålet må kunna ernås, hafva Rikets Ständer, erkännande vigten och gagneligheten af en sådan skola, i hvilken lärarinnor kunde bildas och erhålla kännedom om undervisnings-methoderne i de ämnen, som tillhöra en grundelig uppfostran, likväl Expeditions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelse, Pf.-o i32. 635 ansett sig för närvarande icke kunna bifalla hvad E. K. M. härutinnan i nåder föreslagit. c) E. K. M. har, på anförde skäl, förnyat
Kafferep; af Isa Från fru Lovisa Petterkvist Valtrassel; af Onkel John - — Middagar i societeten; af Ave På stjärnevingar; af Vera Herden och herdinnan; af Elsa Lindberg ... 2, Skilda världar; af Isa Stjärnan som föll; af Mari Mihi Sessans blommor; af Maja B » Je vous aime »; af Alberti Det som » kommer » och det som » går »; af Elisabeth B — m - 4, Vid kaffet. Amatörfotografier af Hugo Falk En flickskolas femtioårsjubileum Afnötta kanter; af Elin L En bröllopsresa; af Vera Vinge » I sjunde himmelen »; af Isa Drottning Blanka; af Mari Mihi 7, Blommor och grafvar; af Ave Grannar; af Sophie Linge Jerry; af Mrs Hungerford, författarinna till » Molly Bawn » Snödroppar; af Albert Eriksson En liten kulle; af Ung kvinna De väntade; af Mania Korff (Anna Sinion » Som enkom för m i g! » » Irmelin Rose »; af Leif Den blåa strimman; af A. Both Handledning för pianister; af Piccolo » Ungdomsallvar »; af Petite Hvad det var; af Sophie Linge Korseld; af Torkel Berg En moder; af Vera Vinge Inackorderad; af BE. Ett frieri; af Elisabeth Kuylenstierna Vår gamla prästgård; af Adi På skarsnö; af Laura Fitinghoff. Den slocknande stjärnan; af Mari Mihi Syster Helena; af Vitis Idaa » Så kan det gå! » af Tyra L. i. Men om? af Eva Wigström (Ave) Pappa som barnsköterska; af Malvina Brå- kenhielm - 19 » Hur godt man gör »; af Armai 19 » Vår gamla kyrka »; af Adi 19 Vissnande minnen; af Vera Vinge 19 — 21 I Stockholm. Små utställningsfunderingar; af Lovisa Petterkvist 20 — 35 Under signatur; af E — y 21 I minnenas tid; af Embalyros 22 När Gärda hade fått plats; af Ora 23 Vår skog; af Adi 25 Poem. Pärlbandet; en dikt vid årsskiftet af Ulla Falk Skaldens gamla lampa; af (Jhicot.
Utroter af Babel både den der sår, och den der uppskär, att hvar och en för tyrannens svärd vänder sig till sitt folk, och hvar och en flyr uti sitt land. Israel hafver måst vara en förströdd hjord, hvilken lejonen förskingrat hafva: Först uppåt honom Konungen i Assyrien; sedan förderfvade honom NebucadNezar, Konungen i Babel. Derföre säger Herren Zebaoth, Israels Gud, alltså: Si, jag skall hemsöka Konungen af Babel, och hans land, likasom jag Konungen af Assyrien hemsökt hafver. Men Israel skall jag låta komma hem till sin boning igen, att han skall föds sig i Carmel och Basan; och på Ephraims berg och Gilead skall hans själ mättad varda. I den tiden och i de dagar skall man söka efter Israels missgerning, säger Herren, men man skall ingen finna; och Juda synd, och der skall ingen funnen varda; ty jag skall se utöfver med dem som jag igenblifva låter. Drag upp emot det land, som hela verldena trugat hafver, drag ditupp, och hemsök inbyggarena; förhärja och förspill deras efterkommande, säger Herren, och gör allt det jag dig befallt hafver. Det är ett krigsrop i landena, och stor jämmer. Huru går det till, att alla verldenes hammar sönderbruten och sönderslagen är? Huru går det till, att Babel ett öde vorden är ibland alla Hedningar? Jag hafver gildrat för dig, Babel, derföre äst du ock fången, förr än du dess försåg dig; man hafver råkat uppå dig, och du äst gripen; ty du hafver rett Herran. Herren hafver upplåtit sin fatabur, och haft fram sine vredes vapen; ty sådant hafver Herren, Herren Zebaoth uti de Chaldeers land beställt. Kommer hit emot honom, I ifrån ändanom, öppner hans kornhus; kaster honom uti en hop, och gifver honom till spillo, så att der intet qvart blifver. Dräper all hans barn, hafver dem ned till att slagtas; ve dem, ty dagen är kommen, deras hemsöknings tid.
Innehållet i denna senare är n o g ganska sentimentalt, men då musiken är underhållande och särskildt hvad instrumentationen beträffar särdeles rik och anslående, torde flertalet bland publiken efter åhö- randet af denna opera ansett sig hafva haft en ganska angenäm afton. Af någon rik uppfinningsförmåga i melodiväg finner man väl ej m y c k e t, liksom ej heller af originalitet o c h själfständighet. Bland nummer, som särskildt tycktes slå an, vilja vi framhålla början af första akten m e d Syrsans o c h Dots sånger samt älfkören, den förträffliga kvintetten i andra akten, s o m för öfrigt synes oss vara operans i musikaliskt hänseende bästa akt, äfvensomdetpräktigaförspelettilltredje akten. Det hela gör sig föröfrigt ganska nätt, o c h sentimentaliteten brytes här o c h där af nå- gon muntrande scen m e d leksaksfabrikanten Tackleton, hr Brag, hvilken framställer en ganska rolig giftaslysten gammal ungkarl. Utförandet var äfven beträffande de öfriga uppträdande ganska godt. Särskildt förtjäna fröken Thulin o c h hr Lundqvist loford för det vokala utförandet af syrsans och postiljonen Johns roller. Fru Fvö- din-Lindberg må äfven gifvas erkännande för framställningen af Dot, Johns skalkaktiga, m e n präktiga hustru, o m man o c k gärna skulle önska en något korrektare intonation. Som docksömmerskan May, hvilken löper fara att tvingas till giftermål m e d narren Tackleton, har fröken Sulting fått en nästan alltigenom sorgmodig uppgift, s o m h o n d o c k löser efter bästa förmåga. Ledsamt dock, att textuttalet skall vara så grumligt, hvilket gifvetvis förringar den klangfulla stämmans verkan. H r Lemon har ej heller fått någon vidare glad uppgift s o m sjömannen Edvard Plummer, o c h det är ej egentligen något annat än hans visa o m hafvet, s o m förmår framkalla något vidare intresse. H v a d han emellertid förtjänar loford för är det tydliga textuttalet.
Markegångsprisen på sådant sätt skulle tjena till en rättelse äfven för de enskilta liqvider och rättsförhållanden vid hvilka de ofta hitintills måst tjena och hädanefter än oftare borde tjena till rättesnöre. Det erfordras dock för att än vidare fullkomna ordnandet af Statens inkomster och utgifter, att söka skilja alla enskildta interessen ifrån den inflylcdse, som dessa för det närvarande icke sällan utöfvat, och såmedelst återföra markegångsprisen till deras rätta ändamål, eller ett rigtigt beräknadt värde i penningar af jordskatterne, med tillagd rättighet för de skattskyldigc af en bestämd lösningsrätt; att de lill Militaireoch CivilStaternc i Landet upplåtne Indelningar io S t a t s - U t s k o 11 e t s till Staten indragas, samt att Löneanslagen till EmbetsmannaStaterne utgå i Contant ifrån Statens Cassa, och det är efter Utskottets tanka, med införande på samma gång af dessa bägge hufvudsakeliga förändringar, som en reduction af räntepersedlarne blifver af mera vidsträckt nyttiga följder: På grund häraf anser sig Utskottet vördsamt böra underställa R. II. St:r, att hos K. M:t göra underd, hemställan derom, att vid nästa Riksdag en Nåd. Proposition måtte meddelas ej mindre om en förändrad method för Markegångssättningarne, än om indragning af de till Militaireoch CivilStaterne samt till SeholseStaten och andra allmänna ändamål indelte räntor, och alt K. M:t emedlertid låter verkställigheten af Räntepersedlarnas reduction i allmänhet hvila, men skulle K. M:t i Nåder finna densamma för någon ort så nödvändig, än att icke bör uppskjutas, anser Utskottet att R. II. St:r till K. M:t böra i underd:het framställa ; att verkställigheten icke annorlunda än efter de Skattdragandes hörande vidtages, samt att till vinnande af enhet och likstämmighet, hela åtgärden öfverlemnas åt visse af K. M:t i Nåder utnämnde Comitterade. Sluteligen får Utskottet hos R. 11.
Under det sålunda tillfällen kunnat i någorlunda betydande män beredas vid Universiteten anställde vetenskapsidkare, äfvensom läkare, att genom resor befordra sina forskningar och studier, har deremot tillgången ej medgifvit, att anslagets andra, ej mindre angelägna ändamål, nemligen att lemna reseunderslöd åt andra vetenskapsmän eller bidrag till vetenskapliga arbetens utgifvande, hvarom i sednare tid allt talrikare ansökningar till Kongl. Majit inkommit, kunnat befrämjas på ett sätt, som i någon väsendtlig mån motsvarat behofvet i vårt land, der sådana arbeten vanligtvis ej hafva att från allmänhetens sida påräkna ett deltagande, hvarigenom deras offentliggörande betryggas mot förlust. Då derföre Statens mera verksamma mellankomst i denna angelägenhet synes mig särdeles magtpåliggande, anser jag mig böra i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Riket Ständer, att omförmälda, vid 1840 års riksdag beviljade reservationsanslag måtte från 13,600 Rdr förhöjas till 20,000 Rdr riksmynt. Derjemte hemställer jag 84 Bil N:o 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Ytterligare anslag lill utskrifning af Riks-regislralur. Om anslaget till ulgifvande af handlingar rörande fäderneslandets liihistoria. underdånigst, huruvida icke, då Rikets Ständer utan tvifvel behjerta denna vigtiga angelägenhet, Edars Kongl. Maj:t skulle täckas fatta och i sammanhang med den nådiga proposistonen meddela Rikets Ständer det beslut, att f. d. Kanslistyrelsens Handkassas kapital jemte derå upplupna, odisponerade räntemede! må till Riksgäldskontoret öfverlemnas vid början af år 1864, då den nya statsregleringen vidtager, likväl med förbehåll, att Expeditions-Sekreteraren Hallencreutz för sin återstående lifstid lår på Allmänna Indrägningsstaten sig anvisadt ett årligt understöd, motsvarande den gratifikation, som ur nämnda kassa blifvit honom i nåder tillförsäkrad. 29:o
M:t täckts i skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott i nåder gifva tillkänna, det E. K. M:t, i anledning häraf och jemlikt Rikets Ständers tillika gjorda begäran under den 15 December 1848, nådigst anbefallt Dess och rikets Kammar-kollegium att i underdånighet inkomma med utredning öfver beloppet af så väl de indelda räntor, hvilka äro statens ifrågavarande egendomar åsätta, som ock de arrenden, hvilka för samma egendomar erläggas, beräknade efter förhållandet under sednast förflutna tio år, — hvarefter bemälde kollegium, som från E. K. Mits befallningshafvande infordrat de i berörde afseende nödiga uppgifter och uträkningar, den 20 December förlidet år lill E. K. Mit afgifvit underdånigt utlåtande i ämnet, med den, 304 Earpeditions-Utskottets Förslag till undt. Skrifvelse, N:o 141. på anförda skäl, grundade anmälan, att de arrenden, hvilka nu kunde till indragning ifrågakomma, utgjordes af Adelsfane-boslällen, indragna till invalidlmsfonden 5 jägerislatens till skogsplanterings-kassan indragna boställen och bohemman, samt några kompanichefs-bohemman och ett kompaniskrifvare-boslälle, indragna till Kongl, flottans kassa i Carlskrona; öfver hvilka alla hemman och lägenheter kollegium låtit upprätta en tabell, som blifvit dess underdåniga betänkande bifogad. Härjemte, och enär, med afseende å hvad Kammar-kollegium underdånigst anfört och upplyst, E. K. M:t funnit förrberörde beslutade förändring ieke kunna ifrågakomma med andra arrenden, än kollegium sålunda uppgifvit; men, hvad de till invalidhusfonden och skogsplanterings-kassan inflytande arrenden beträffade, E. Ii. M:t redan, i sammanhang med frågan om vissa till serskilda inrättningar och fonder anslagna inkomsters utbytande mot kontanta anslag, till Rikets nu församlade
Yttrandet, pag. 33, näst efter voterings-propositionen, angående utförsel afBjelkar och Sparrar, hifolls; inbjudningen till Ståndet att frånträda dess beslut, i afseende på tullen för bräder och plankor, sågade, ,af furu och gran, af 1* till och niel 3 tums tjocklek, antogs, och 281, 282, a83, 284 och 287 voterings-propositionerna godkändes, hvaremot 285 vote ringsprop isitionen, för inrymmandet af Ståndets beslut, var, i följd af nyssnämnde inbjudnings antagande, öfverflödig, och 286:te voterings-pi opositionen, med uteslutande af Ståudets beslut, gillades. Likaledes godkändes 288:de voterings-propositionen, med det af' Utskottet, pag. 36, förutsatta tillägg, samt 289 — 307 voterings-propositionerna. Inbjudningen, vid Artikeln: '”Alla ej specificerade, mer eller mindre arbetade tsrädva ror, ’’ pag. 42» klef afslagen, och 308 voterings-propositionen antogs. Tågvirke, Ull, Urband och Urkedjor. Vanille. Vagnar. Vindraf vor. Vismut. Yttrandena, pag. 42, angående artikeln: Tågvirke, samt pag. angående Urband och Urkedjor, gillades, äfvensom Ståndet lät bero vid Utskottets hemställan, pag. 44» • afseende på ull, inbjudningen vid Art. Vagnar afslogs, och .309 — 319 voterings-propositionerna gillades. Väfnader.
Jag anser för min tiel den af Herr Grefven och UandtMarskalken framställde proposition vore den enda rätta; den nemligen, som i Japroposidonen upptager bifall till Utskottets Betänkande, och i Nej-propositionen lemnar öppet rum för hvars och enSj mening att j sin ordning komma tinder pröfning, Grefve af Ugglas ; Jag ber om förlåtelse £tt jag ytterligare nödgas fästa uppmärksamheten derå, att; icke allas meningar blifva bevarade ge-» norn en sådan proposition, Ty derigenom att al» Ja de, hvilka yille hafva ytterligare tillökning, och de, sorn önskade afslag, voterade nej , åter» stod intet sätt att göra sin mening gällande för dem, hvilka Önskade bifall å Betänkandet, De,’ sorn endast ville bevilja 65,000 B:dr blefvo d| försatte i den obehagliga' ställning, att antingen gifva mera, eller ock helt och hållet afslå. Der-: före anhåller jag, att första propositionen må blifva, huruvida någon tillökning skall äga rum ^ oller icke, Herr von Hartmansdorff-, Sedan genom för? Sta voteringen blifvit utrönt, oro Ridderskapet och Adeln bifaller eller afslår den ifrågavarande till» ökningen inser jag icke, huru någon ytterligare förhöjning utöfver redan befintliga anslag kan komma i fråga, Jag tror detföre propositionen yara rigtig. i83' Den 3g September e. ml Herr Cederschjöld: Jag förenar mig tilt alla delar med Grefve af Ugglas i den anhållan , att forsta propositionen må blifva, om tillökning skall ?iga rum eller icke; ty orri tillökningen bifalles, lån beloppet sedermera bestämmas.
Det är i heniniet ma11 niiste få iiiplantadt nieclvetcziidet om, att mnii 21: en varelse med ansvar ocli skyldigheter, att inan liar ett iiiEiiiniskovarde att iitveckla, ocli att hvar ocli en beliöfver egen griind att stå pb, en egen moridisk kraft för att ej cliika iincler i lifvets strid. Litteratur. - I '. 7Jr Olof Stigs oftcrliirnnadc papper. jiiintc Triikol. StocUioliii Z. I ', Hzggströni s förlagsexpedition 1890. Pris 3 kronor. 1: de efterlefaaiides förord. till Olof Stigs (Oscar Stackelberg) dikter sages, att de ' befordrats till trycket för att på detta @, tt riid(las iindan förgängelse, dh de. om en ädel och rik personlighet)). Häriiied $r i sjalfva verket sagdt, Iivad soin för deiii är det niest irtniarkande. Det ar deras fiillkomliga ol.igiiialitet och den gdla pergoriligliet, soin möter oss bakom ordeii. Denna persoiiligliet ar af m - tiireii rikt iitriistad och liar sedan utvecklat, sig ovanligt inedvetet., och genoin denna utveckling fått en sällspordt iidel, syn på tingen. Och väl kan inaii förstii ', att de, som sthtt dessa dikters författare iiiira, velat bevara dessa ilyrbqra iniiiiiesmiirlen af den bortgångne. b !en afven d ' e, so111 ej iiafva ett dylikt personligt intresse, kiiiina Iiiiinta .mycket. f r h dessa blad, de hinna 1iii.r göra förf: s. bekant.sknp, en bekantskap! som svUrligeil kan aniiat, an 18nda till iiap byggelse och båtiiad. F ö r denim tidskrifts. 15isehets kunii: ~ Oscar Stackelbergs lif och ', verksaiiiliet ej vara okända.
Då det nu mera är beslutit, att betänkandet skall återremitteras, anhåller jag att, såsom ett medverkande skäl, till Uiskottens granskning få öfverlemna, om icke det skulle lända Stenkolsverket till mycken fördel, att vid Kronans verk, Båkar m m., endast Svenska Stenkol kommo att användas. Friherre Ehrenborgh: Jag tror mig böra upplysa att Kongl. Majit redan låtit ett Nådigt bref afgå till alla Kronans Verk, som beJ gagna Stenkol, med befallning, att endast ani vända Svenska; men huruvida denna befallning till alla delar blifvit, och ännu i denna stund blir efterföljd, det vill jag för min del iekr bestämt försäkra. Den 29 Majk 531 Friherre af Klinteberg: I sådant fall afstår jag alldeles från min gjorda anmärkning. Företogs till pröfning Stats samt allmänna Besvärsoch Ekonomie-Utskottens den 15 dennes afgifne, och den 23 derpå följde på bordet lagde, utlåtande i anledning af gjordt förslag oin vidtagande af medel till Finska Handelns inskränkning. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, uppläste följande: Ehuru jag, med Höglofl. Stats och Ekonomi-Utskotten delar den öfvertygelse, att Finska handeln för Riket utfaller till betydlig förlust, kan jag icke med Utskotten instämma i nu föreslagen utväg , att försvåra densamma, och minska importen ifrån Finland, genom medde!ande af praemier, af allmänna medel, för till Stockholm ifrån aflägsnare Frovincer transporterad ved och victualievaror, i ändamål att genom lägre pris hindra afsättning på Finska varor.
Betänkande N.o 3. mera smetningsdeg åtgår. Genom en lucka, på bröstet anbragt, fordras mindre häraf i samma mon, som den är mindre i peripherien än hattens mynning. Dessutom är halten tung och het, svårare att handtera, och något missbruk kan omöjligen ske med luckans applicerande på pannans bröst, men väl om den tillåtes på hatten, hvilket senare bör vara förbjudet. - Man märke noga, att då ingen mäsk värmare nyttjas, det ej blir möjligt, att, genom luckan på pannans bröst, verkställa någon olaglig ifyllning, ty denna lucka sitter ju lägre än pannans hals, hvaruti hatten sättes,-1— och att således, om begagnandet af lucka på bröstet skulle förbjudas, följde deraf endast ett onödigt försvårande af tillverkningen. Den som känner förhållandena härmed, lärer otvifvelaktig^ intyga sanningen häraf.” ”Att halsen på pannans öppning icke må vara mer, än tre rum , har jag tillstyrkt, men att hattens rymd skulle få utgöra två tredjedelar af pannans, bestrider jag, emedan det är alldeles tillräckligt för afverkningen, att den är hälften emot pannans rymd, och ju mindre den är, dess mindre leder den lill missbruk. — Deremot har jag tillstyrkt, att murningen aldrig får gå högre upp än till halfva halsen på pannan, men alt mäta pannan ända till och med halsen, är så mycket mera orimligt, som det blefve ogörligt, att me4 en redskap, sådan som den nu beskrifne, kunna bränna med fullare panna, än tiU öfra kanten af pannans stomme, så vida man icke vill bränna med förlust.
Förslag till författningar i ämnet äro utarbetade och bero på Kongl. Maj:ts slutliga Nådiga pröfning. 173. Angående Privilegia Exclusiva. Förslag till författning är utarbetadt, och beror på slutlig Nådig pröfning. Bil. t. R. St. Just. Oml:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. tp *74- Angående Pension för Dykeri-Commissarien Westbäck. Anmäld den Januarii 1824. Pensionen bifallen att utgå af allmänna Jndragnings-Statens besparingar. Frågan om försöks anställande med en af Westbäck uppfunnen vattenlykta, afgjord den 20 April, då 800 R:dr ansiogos af g:de Hufvud-Titeln till Förvaltningens af Sjö-Ärendena disposition för detta ändamål. 175. Angående en utvidgad handels-frihet. 176. Angående den af Stora Sjö-Tullen utgående bevillning, samt andra dermed gemenskp egande ärenden. Dessa skrifvelser föredragna i ett sammanhang den 19 Maji 1824, dä CommerceCollegium anbefalldes att, såsom pradiminair åtgärd för Tullafgifternes bestämmande, inkomma med uppgift på Tullvärdena i öfverensstämmelse med Rikets Ständers föreskrifter. Samma Skrifvelser föredragne ytterligare den 17 November. cp Bil. t. R. St. Just. Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. Kongl.
Uti en ytterligare skrifvelse af den 3 Februari 1858 hafva ock Rikets Ständer, jemte det de för sin del medgifvit, att afgiften till jagtkassan finge höjas till 10 öre på mantalet, tillika anhållit att Kongl. Maj:t måtte täckas vid Jagt-stadgans öfverseende, i nåder bestämma den förhöjning i beloppet af skottpenningar för dödade eller fångade rofdjur, som med afseende på jagtkassans tillgångar kunde finnas lämplig. Med anledning af dessa underdåniga skrifvelser lät Kongl. Maj:t den 22 Oktober 1858 uppdraga åt t. f. Chefen för Skogs-institutet att upprätta underdånigt förslag till förnyad Jagt-stadga, hvarefter Chefen för Skogsstyrelsen, på hvilken de åligganden, som förut tillhört Chefen för Skogs-institutet, emellertid blifvit genom nådigt Bref den 21 Januari 1859 öfverflyttade, den 16 derpå följande September till Kongl. Majit inkommit med underdånigt förslag i ämnet.