Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos och lades till handlingarne Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ns i gårdagens plenum på bordet lagde mern.: N:o 88, i anledn. af erhållen ålerremiss å Utskrns mern. N:o 77, ang:de fråga om den utsoekne-frälsehemmanen i Halland åliggande roterings-skyldighet; och N:o 89, till följd af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i anledn. af Utskrns utlåt. Slutligen föredrogs och bifölls Stalssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ns i gårdagens plenum pä bordet lagda utlät. N:o 90, ang:de väckt fråga om en ny reglering af båtsmanshåll^ i Blekinge. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 7 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Thorsdagen den 14 September 1848. Plenum kl. 7 e. m. Justerades 5 prot.-utdr. för gårdagens plenum. Föredrogs och godkändes Exp.-Utsk:s under N:o 198 afgifna, i gårdagens plenum på bordet lagda förslag till R. Sirs underd. skrifvelse till K. M., med förslag till ändring i vissa delar af K. Förordn. om fattigvården i riket af d. 25 Maj 1847. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk.n inkomne betänk:n och mern., nemi. från Lag-Utskottet: N:o 67, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag om utrikes vexlar; Den 14 September. 325 N:o 68, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för judar alt vittna; N:o 69, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktige beslut vid förehafvande af Utsk:s betänk.
ty annars växer mitt opus för långt, och det finns F r å n d e sjukas stad. B l a n d nu befintliga Cacaosorter intages säkert förnämsta platsen af H U L T M A N S ju mycket kvar ännu att, om än flyktigt, beröra. Mottagningarna med sina hundratals människor kunna ju vara intressanta nog — för den, nota bene, som ej sitter där med andan i halsgropen — och det finns för öfrigt en mängd både komiska och tragiska situationer att anteckna. Men, som sagdt, bäst sluta i tid, så du ej slänger hela brefvet. Hvem har nu för tiden ro att läsa ett för långt bref ... Dessutom finnas inga mottagningar nu. Enköping är nu tyst och stilla; alla sjukhems fönster äro kritade, man har sommarferier. Men när hösten kominer, skramla åter omnibusarne på de knaggliga stenarne, och doktors lilla droska far outtröttligt af och an och främlingar från alla håll trampa den gamla stadens gator. Din tillgifna Anna Törnström. Vid fönstret Utkast för Idun af Agathe Lind. 1 / i lockan är icke mer än älfva, och det är i • för tidigt att lägga sig en sommarkväll, så att j a g tänder en cigarrett och slår mig ned vid det öppna fönstret. Utsikten är härlig. Fjärden ligger glittrande stålgrå därnere. Då och då kommer en vindfläkt, som krusar den lätt och sedan prasslar helt mystiskt bland trädens löfverk. Det är så tyst och stilla rundt omkring, villa vid villa tyckes slumra i sommarnattens dunkel. Är j a g den enda som vakar? N e j, nu hörde j a g ett fönster som stängdes. Ljudet k o m från villan däruppe i backen, och j a g gissar att det var min vän, doktorn, som nu ämnar bege sig till hvila. Måtte han få r o! Hårdt och häftigt stängdes fönstret, det var som om han velat utestänga något, — objudna tankar, kanske. Vi veta nog litet hvar, hur tankarne flyga kring i julinätternas skymning, när lindarne dofta, ängsknarren sjunger sin entoniga sång nere på ängen och lätta dimmor stiga upp öfver vikens vatten, där den bleka månen söker spegla sig.
En dag möttes han af sin Beskyddare på gatan i så stor negligé, att öfver de kungliga läpparna flög ett: ”Men, min kära Bellman, hvad du är illa klädd”! Bugande, svarade poeten: ”Jag kan i underdånighet försäkra Ers Majestät, att jag ändå har hela min garderob på mig”. Den krönte skaldebrodern, sjelf slät hushållare och sällan fullt stadd vid kassa, undsatte honom då genast ånyo med hvad han för ögonblicket mäktade bestå. Men dylika svårigheter återkommo; försträckningar af vänner kunde blott lindra till en viss gräns; och alltid qvarstod den hufvudsvårighet, att han på ingen af sina förfäder bråddes så litet, som på morfadern. Föga eller intet lät han dock häraf anfäkta sig. Allt detta kallade han: ”mina poetiska omständigheter”. Så kallade han dem ock i sin ansökning om skyddsprivilegium för upplagan af Fredmans-dikterna; med tillägg af det hopp, att denna skulle i bemälta omständigheter ”blifva till en god hjelp”. Väl var det således något afsende äfven på dem, som slutligen pådref det utgifvande af en samling i tvenne band, hvarvid Kellgren biträdde honom i ordens redaktion och Kraus i melodiernas. Men denna synpunkt af saken bibragtes honom, tvifvelsutan, blott af hans vänners föreställningar. Det säges, att deras beräkning ej slog ut i enlighet med förhoppningen, – åtminstone ej under de första åren, och således just under återstoden af Skaldens lefnad; det förtäljes, att hos Åhlström, som hade förlags-bestyret, lågo ganska länge, oaktadt vännernes åtgärder för snabbare spridning, massor af oafyttrade exemplar. För att begripa möjligheten af detta, måste man veta, att musik-tryck då var någonting mycket dyrt, och att i den tiden jemväl mängden af vitterhetsälskare hellre afskref otryckta poemer, än köpte tryckta. I alla fall kan visst antagas, att utgifvandet medförde en i någon mån förökad inkomst. Näppligen minskades dock utgifterna genom inkomsterna.
S. D. Föredrogs ånyo Peter Perssons ifrån Calmar Län, sedan den 5 i denna månad på bordet hvilande anförande, med närmare utveckling af hans motion, om utarbetande af en ny ExecutionsStadga. Remitterades till Lagutskottet, Den Prcl Vt dr. d. iS Maji 1834 a5 Den 12 Maji i834« F r å 11 H o g 1 o f 1. Ridderskapet o c h Adeln. S. D. AfdogRiddersknpet och Adeln StafsUtskotte/s, den 2 dennes på Fordel lagd e [biätande JN':o 66, i anledning yl väck t motion, att anmärkningar öfver ovigtig debitering ej ina drabba den skattskyldige, sedan bans debetsedel blifvitqvilterad, utan den person, sorn debiteringen verkställt. S. D. Bifölls S' talsUtskotlets dea a dennes e, m. pri bordet lagda Utlåtande N:o. C-7, angående Tull-med flere Bevillnings-medels? leverering li 11 RiksgäldsConi oret. S. D. Återremitterades BevillningsUtskottets dea 5 oell 7 dennes på bordet lagde Betänkanden: JNr:o 5, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillniugen; N :o 8, i anledning af så väl Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående Curhusafgiftens fortfarande, som fitskiilige i ämnet väckte motioner. S. D. Remitterades till B ev i l Initz gs-Ut skot let: Ett anförande af Herr Rothlieb, Axel Fredric, innehållande anmärkningar vid Bevillningsutskottets denne dag f. in. återremitterade Betänkande jN;o 8, rörande Gurli usafgiften.' BancoUtskottet: * Ett anförande af Herr Stråle, Nils TVjlhelm, innehållande anmärkningar vid Banco Utskottets den 6 dennes e. m. återremitterade -Betänkande N:o 6, angående kufvudgrunderne för Bankens förvaltning och rörelse. '’ Lagutskottet*.
Maj:t icke skäl att till någotdera af desse förslag lemna Nådigt bifall, »enär genom antagande, vare sig af det ena eller andra, olägenheter skulle upp»komma, öfvervägande de fördelar, som i ett eller annat afseende deraf kunde »vara att förvänta. Vid bedömandet af den förstnämnde åtgärdens lämplighet »måste nemligen tagas i betraktande, att kostnaden för postföringens besörjande »på entreprenad icke kan, med någon sannolikhet, på förhand beräknas, att så»dana postskjutsskyldige, som i följd af deras hemmans läge vid mindre befarna »vägar, hafva sig ålagd en jemförelsevis föga besvärlig postföring, för hvilken »de genom den erhållna skjutslegan kunna anses fullt godtgjorde, sannolikt icke »skulle vilja på en dylik förändring ingå; att Länsstyrelsernes och vederbörande »kronobetjentes förut trägna göromål skulle öfver höfvan ökas, derest särskilda »entreprenad-auktioner komme att utlysas för all den skjuts, som nu af post»hemmans-innehafvarne bestrides, och nya kontrakt för hvarje station i Riket »derom afslutas; samt att den fördel af en ringare kostnad, som till en början »möjligen kunde genom postföringens öfverlåtande åt entreprenörer, efter före»gången auktion, postverket tillgodokomma, efter all anledning blefve minskad »eller tillintetgjord i den mån ett större antal dylika auktioner komme att ut»lysas, och ett stigande åkerbruk gör allmogen mindre benägen att med folk »och dragare vara borta från sina hemman.
Med framställning deraf: stt ehuru den för utarbetande af Förslag till ny Civil och CriminalLag förordnade Committé icke på längre tid torde medhinna fullborda detta vigtiga arbete, nödvändigheten likväl synes påkalla en tidigare förändring af denna gamla RättegångsBalken med deruti införde Rättegångsordning, som icke skall vara förenlig med närvarande tids fordringar j har RiksdagsFullmägtigen Nils Insulin, uti till Hederv. BondeSiåadet ingifvit Memorial, yrkat, att åtminstone LagCom. mittéens utkomne Förslag till ny Rättegångsbalk, genast må komma under så skyndsam granskning, att summa Balk, vid nu - LngUtskottets Eetånkanden. Riksdag må bunna antagas och varda påbuden till efterlefnad från och med 1824 års början J och har Insulin uti berörde Memorial tillika föreslagit, att, uti Brottmål, alla undersökningar och förhör, vid Under Domst olar och PoliceKammrar uti Städerne måge hållas för öppna dörrar, liks som hos HåradsRätter och Domstolar på Landet helst ingen Lag eller Författning gifves, som tillåter en KämnärsRätt tillsluta sina dörrar, under det förhör med Parterr: e föregå; ock enar, genom Kongl. Förordningen den 15 Februarii 1776, fullmägtigs begagnande inför Stockholms PoliceKatnmare är förbudet, det skall för Parters säkerhet vara nödigt, att förhören äfven der ske för öppna dörrar; hvilken sednare motion RiksdagsFullmgtigen J. j. Rutberg genom särskildt Memorial utvidgat derhän; att uti RättegångsBalken må införas stadganden , som föreskrifva ofientlighet i alia Domstolar, från och med Konungens Högsta Domstol tili och med alla UnderRätfer, så att vid alla tillfällen, då Parter erhålla företräde, en hvar må stå fritt, att från anviste platser i Domstolens sammanträdes* rum, afhöra hvad som talas och svaras, samt af vittnen berättas.
Kokkonst och åkerbruk utvecklas endast hos bildade folk, hos naturfolk finnas de icke. » Men just i kokkonsten har människan under tider af öfverförfining eller kulturens förfall gjort sig skyldig till stora utsväfningar och gränslös yppighet, liksom hon under alla tider gått till tadelvärda mera öfvcrdrifter och oftast varit betänkt på att kittla en bortskämd och förslappad gom än att tillfredsställa en sund nä- rings fordringar. har De gamle romarnes fråsseri dock aldrig under någon tidsålder kunnat öfverträffas; Nero, Caligula, Vitellius ruinerade många till bland Roms store genom de gästabud, hvilka fällen de inbjödo sig. Vid sådana tillkostade endast rosorna, som på vintern hemtades från Egypten, närmare tjugutusen kronor och hela det vidsträckta romerska riket lemnade bidrag till läkerheterna, Grekland sina yppersta viner, Asien sina finaste Lucullus, hos hvilken eftervärlden vällukter. står i tacksam förbindelse, för att han till Europa lät inplantera körsbärsträdet från Mindre Asien, hade flere matsalar och behöfde blott åt sin hofmä- stare nämna den sal, i hvilken han ville spisa, för att den denne genast skulle veta, huru måltiborde pejus anrättas. och Cicero Vid ett besök af Pomsade han blott: » duka i Apollosalen », och en tafiel serverades, som kostade 33,000 kronor. En rätt näktergalstungor skall en gång hafva kostat bröderna Arrii 90,000 kronor, Domitianus sammankallade senaten för att rådslå om tillredningen af en ovanligt stor flundra, och Pollio matade ålarne i sina dammar med svarta slafvar för att därigenom gifva deras kött en finare smak. I den kristna världen var kokkonsten företrädesvis en hemmastadd i de andliges boningar; duktig pater köksmästare var för herrar prelater och i klostren den viktigaste personen. Hvad en svensk kyrkans pelare, biskopen i Linköping Hans Brask, C.
Lades till handlingarne Allmänna Besvärs och OeconomieVtskottets elen 7 dennes f. m. på bordet lagde ytterligare Utlåtande IS;o 94, i anledning af väckta motioner, om åtskillige ändringar i Kongl. Stadgan den 9 November i83o, angående hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Bevillnings-Vtskottets den 8 dennes på bordet lagde Memorial: N S. D. S tats-Vt skottets nedan nämnde, den 31 dennes på bordet lagde Memorial lades till handlingarne, nemi: Njo 180, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande N:o io;7; N:o 181, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande Nio 11 o; N:o iga, i anledning af erhållen återremiss på .Stats-TJtslottets Utlåtande N:o 120; N:o 183, i anledning af erhållen återremiss på Stats Utskottets Utlåtande N:o i2i; S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-TJtskoltets den 11 dennes på bordet la«de Memorial N:o i8|, i anledning af erhållen återremiss p'å StatsUtskottets Utlåtande N:0 i3i, fann Ridderskapet och Adeln för godt att vid de öfriga 3:ne Riks-Ståndens i ämnet redan fattade beslut låta bero. S. D.
D. till 1853 an Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 51. I) E B E T. c B E D 1 I Fordringar och förskott, balanserade från år 1849 inom linien. Koiilant behållning frän år 1849 Statsanslag. Extra ordinarie uppbörd. Anticipationer till år 1851. Brister å statsanslagen. Skulder till år 1851, balanserade inom linien. För år 1830. Departements-chefen Skulder från år M849, balanserade inom linien. Anticipationer från år 1849. Utbetalningar. Kontant behållning till år 1851. Besparingar å Statsanslagen. Öfverkommendants-expeditionen i Stockholm Kommendants-staten 556: l 1,074: 28. — i t kontant Krigs-akademien < (indelta räntor } 3,320: 1,810: 20. — ) 8,310: 26. 10. \ ( _ _ a. a *1 Y /• • 1 tvD 11 v Cili v Cl. Bilaga Litt. B. till 1851 års Revisionsberättelse, angående Statsverket För år 1851. Ordinarie Inkomster: Riks-staten påräknar. Tionde-spanmålslösen efter bestämda pris 4,800: Arrendemedel 110,000: Silfvertionde, myntarelön och slagskatt 10,000: Kopparränta 49,400: Tiondeoch hammarskattsjern 152,024: Aluntionde 500: Svafvelbruks-tionde 600: Mantalspenningar 335,993: 36.
Går ej folkmängden upp till trettiotusen, väljes dock en Riksdagsman. § 7. Yal till Riksdagsman i första Kammaren anställas af vederbörande landsting och stadsfullmäktige, så ofta ledighet uppstår, eller då Konungen förordnat nya val. Landsting sammanträder för det ändamål, der så erfordras, till urtima möte. § 8. Riksdagsman i första Kammaren, som vid Riksdags början sin befattning icke nio år innehaft, må dermed till Riksdagens slut fortfara, åndå att under tiden nio år från valet förflyta. § 9. Till ledamöter i första Kammaren kunna endast väljas män, som uppnått trettiofem års ålder samt ega och minst 3 år näst före valet egt fastighet till taxeringsvärde, oj understigande åttatiotusen Riksdaler, eller ock till Staten skatta, samt under tid, som nyss är sagd, skattat för minst fyra tusen Riksdalers årlig inkomst af kapital eller arbete. Kommer Riksdagsman, efter det han vald blifvit, i den ställning, att han ej längre skulle varit valbar till ledamot i Kammaren, frånträder han sin befattning. 4 Kongl. May.ts Nåd. Proposition N:o 61. § 10. För den, som blifvit till ledamot i första Kammaren utsedd, utfärdas vid valförrättningens slut fullmakt, som, när valet verkställts af landsting, underskrifves af dess Ordförande, med kontrasignation af landstingets Sekreterare, och, då valet skett af stad, undertecknas af stadsfullmäktiges Ordförande jemte två af desse fullmäktige. Fullmakterne böra hafva följande lydelse: “I kraft af det riksdagsmannaval, som af N. N. landsting (stadsfullmäktige i N. N. stad) blifvit den förrättadt, varder N. N. härigenom befullmäktigad att för en tid af nio år från nämnde dag vara ledamot af Riksdagens första Kammare. * Ort och tid. § 11. Ar någon missnöjd med Riksdagsmannaval, som af landsting eller stadsfullmäktige förrättadt är, må han deröfver hos Konungen anföra underdåniga besvär. Han eger för sådaut ändamål hos landstingets Sekreterare eller stadsfullmäktiges
Det ar också uuder den senare delen af hennes lefnad, d&amp; sönerna roro fullvuxna och borta från hemmet och mannen julen 1863 träffats ' af de * slaganfall, som i så miinga år höll honom fängslad vid sängen, och d&amp; hennes tid till största delen upptogs af vården om den sjuke, som bilden af skalden Runebergs hustru får sin r&amp;&amp; gestalt och betydelse. Btta h tio timmar dagligen. 18ste hon högt för honom, sittande i en länstol vid hans biidd, tills på de sista iiren hennes Ögon stundom ragrade att göra tjänst. Ofta öfversatte hon därvid för honom moderna språk och det så ledigt och flytande, att han trodde det hon laste ur en på svenska shifven bok. Hennes egen halsa rar under allt detta o f t i vacklande, ja, hon hade siirskildt under de senare åren att genorngii flere skåra sjukdomar, hrilka nedsatte hennes krafter och ofta nedstämde hennes af naturen för. ett visst. svårmod anlagda lynne. Därtill koin bekymret att hennes egen svaghet skulle göra henne oförmögen att vara allt hvad hon önskade för den sjuke mannen. S&amp; skrifver hon till en väninna: (Brefvet ar dateradt den 25, febma~i 1865.) ' J a g vet ej rittt hvad jag beliöfver för att bli frisk - jag tror mest vanlighet. Det skulle i sanning gjort mig. godt on1 jag kunnat tro, att ibland de 400 p % Knut Gillets fest en enda med en vanlig tanke ett ögonblick kommit ih %g den store mannens ringa stackars hustru, hvilken alls icke såsom andra hustrur kan få rakna sig vara, e+ med den hon öfver allt håller kär, men som and % ibland ej kan betvinga en längtan efter att ej vara ställd så långt ifrån honom. Och dock ar jag icke ett sådant egoismens barn, att jag ville d r a. lionom ned till mig. Jag ' tror du ej förstår mig ratt, men - har du last ett stycke af Stagnelius, jag minnes ej hvad det heter, - en Julia, som vill följa sin älskade ' i själfva afgrunden? Jag liar djupt kannt, att det ligger sanning i detta fantastiska stycke.
Med afseende på så väl en lämplig fördelning af befintliga tillgångar och en under de särskilda perioderne någorlunda jemnt fördelad arhetsverksamhet, som på den ordning, hvari Komitén ansett de särskilda nya fartygscerterne, i förhållande till deras behöflighet, böra anskaffas, så vidt sådant för närvarande kunnat komma i betraktande, har den å Bilagan N:o 8 upptagna arbetsplan blifvit uppgjord för de trenne perioderne 1864—1866, 1867—1869 och 1870— 1872, ehuru Komitén visserligen förutser, att denna arbetsplan, åtminstone för de tvänne sednare perioderne, kan komma att erfordra väsendtliga förändringar, föranledda af den under den första perioden vunna erfarenhet. Flottans underhållskostnad under öfvergångsperioden har för segelfartygen i allmänhet blifvit, på sätt Bilagan N:o 10 närmare utvisar, beräknad till dess de antagits erfordra ansenlig reparation eller, hvad särskildt linieskeppen vidkommer, till dess de ansetts böra slopas, för att dymedelst må erhållas påräknad tillgång för komplettering af de nya fartygen. Vid beräkningen af det erforderliga underhållet har Komitén följt de grunder, som af Undersöknings-Kommissionen vid flottans station i Carlskrona antagits, och har särskildt blifvit upptagen den kostnad utöfver årliga underhållet vid brobänken, som ansetts uppkomma för rustade fartyg genom slitning under sjöexpeditioner. För de ångfartyg, hvilka vid 1864 års ingång komme att tillhöra flottan, har underhållskostnaden under förutnämnda 9 år blifvit beräknad efter samma grunder, som för segelfartygen, med den tillökning, som måste föranledas af machiners, pannors m. m. underhållande och af Bilagan N:o 11 synes; varande de 23 ångfartyg, som äro afsedda att tillkomma efter 1864 års ingång, ej i denna beräkning upptagna.
Enligt hvad Utskottet, vid tagen kännedom om innehållet af nyssberörda handlingar, funnit, synes den omständigheten, att det under riksdagen åren 1840 och 1841 beviljade anslag, afsåg både uppförandet af kyrkor och inköp af prestboställe, redan vara förbisedd vid de förberedande åtgärder, som, med anledning af detta anslag blifvit, på Kongl. Majits nådiga befallning, genom vedeibörande embetsmyndighet er föreskrifne; hradan hela anslagssumman, till lika belopp mellan hvardera kapellförsamlingen fördelad, härvid tagits i beräkning ensamt för kapellens uppbyggande, och ett serskildt statsanslag för det erforderliga inköpet af en lägenhet till boställe för predikanten inom den ena församlingen, uppgifvits såsom cvilkorligen nödvändigt för kapellagens bildande. Då nu detta af samtlige vederbörande förordade, samt af Kongl. Majit i nåder äskade anslag, blifvit vid. sednaste 20 Slals-Utskoltets Utlåtande, N.o 50. * riksdag, enligt dåvarande Stats-utskotts tillstyrkan, af Rikets Ständer beviljadt, och då de, för kapellbyggnadernas uppförande i enlighet med fastställde ritningar erforderliga kostnader, vida öfverstiga den anslagssumma, Rikets åren 1840 ock 1841 församlade Ständer beviljat, hvarföre Kongl. Majk funnit sig föranlåten i nåder medgifva, att de härtill, utöfver denna anslagssumma, samt kapellagens naturaprestationer m. m., erforderliga medel må genom kollekt och stambok öfver hela riket insamlas; får Utskottet hemställa, att det i Riksgälds-kontoret ännu innestående anslaget af 1000 r:dr för inköp af boställe åt kapellpredikanten inom Lekvattnets nya församling i Wermland jemväl må, i öfverensstämmelse med härom förut meddelat stadgande, utaf detta verk utbetalas. Stockholm deu 11 Februari 1851. ^STOCKHOLM, f. d. Schultze’* Boktryckeri, 1851. Stats-Utskotlets Utlåtande, N.-o 51. 1 N:o 51.
Nödvändigt blefve jemväl att befästningar anlades samtidigt med sjelfva kanalens uprensning; men då Statens tillgångar för närvande äro så strängt anlitade för andra vida vigtigare föremål, än att de skulle kunna medgifva ens en uprensning och mycket mindre de erforderliga befästningarne, anhåller jag om bifall till StatsUtskrs Utlåt., allra helst som de nämnda befästningarne, enligt hvad ett memorial af Chefen för Ingeniör-korpsen utvisar, skulle blifva högst kostsamma. Frih. Raab: Om det är en sanning, att man bör upskatta omdömen i förhållande till den sak-kunskap, som man förmodar finnes hos dem, som fälla dessa omdömen, så tror jag att den åsigt jag försvarar har mera skäl för sig än mina värde motståndares. Jag tror nemi. icke att Frilune Åkerhjelm och Cederström, såsom civile män, och hvilka icke egnat sig åt krigsyrket, skola i detta ämne hafva någon djupare insigt än Hr Leijonancker, som reserverat sig mot Utlåt. Deremot vill jag sätta de af reservanten anförde skäl emot dem, som den siste värde talaren framställt ; då står partiet lika mot lika, och jag ber derföre att fä skärskåda de skäl, som blifvit yttrade emot en ålerremiss. Det egentliga af dessa skäl skulle vara, att det, under nuvande förhållanden, icke är rådligt att företaga den ifrägavande uprensningen. Jag erkänner detta; men meningen kan väl icke vara, att nästa år eller nu genast fullborda arbetet; ej heller kan väl meningen vara att vid denna riksdag besluta något annat, än att arbetet kan i framtiden utföras, och jag har icke förordat beviljandet af de äskade 150,000 R:dr på det att arbetet, oberoende af de politiska förhållandena, skulle börjas; ty sådant skulle vara i högsta grad oklokt, och jag vill icke dertill bidraga. Deremot finner jag ingenting vådligt deruti, att R. St:r ingå till K. M:t med en und. framställning derom, att om och när K. M:t linner lämpligt att låta uprensa Baggens-Stäket, så vilja R. St:r dertill bevilja medel.
R:dr, äfvensom af räntan å den så kallade reserv-medels-kassan kunde påräknas ett årligt bidrag af minst 1,200 R:dr, eller sammanräknadt ungefärligen 11,000 R:dr, så att enär det rotering underkastade skaltetalet inom provinsen kunde, efter afdrag af posthemmannen, antagas uppgå till 4,980 tunnland med beräknande af hvad, vid fördelning af nyssberörde 11,000 R:dr, på hvarje tunnland skatt i årligt understöd belöpte samt i förhållande till den för en soldat-rote i Jemtland vanliga kostnad, tunnland skatt eller fmantal i allmänhet kunde utgöra en rote, det skulle såsom grund för ifrågavarande nya indelning till rustoch soldathåll iakttagas att, jemte det omförmälda räntor och bidrag borde till understöd vid rustningens och roteringens utgörande utgå, för så vidt som de icke komme att erfordras till ersättning åt nuvarande inqvarte - Expeditions-Ulskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 162.