Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som på sätt 3 Stånd beslutat, anser gällande bestämmelser för rubriken nålar böra förblifva oförändrade, nemligen: syoch tambour1 skålp 20 sk. införselstull, knappoch hår1 skålp 20 sk. d:o kråsoch bröstnålar af oäkta metall, 100 r:drs värde 25 r:dr d:o andra slag, ej specificerade, 1 skålp 12 sk. d:o röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages för nålar följande redaktion och tullbestämmelser: bröstnålar af metall förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Knapp-, syoch andra slag, 1 skålp. 12 sk. införselstull. Denna omröstning har utfallit med 80 Ja och 37 Nej, hvarjemte 2 sedlar blifvit kasserade. Då således Ja vunnit, komma de för rubriken nålar gällande, i ja-propositionen intagna, tullbestämmelser att förblifva oförändrade. 80:de Voteringen 22 9: o ) : Den, som gillar Utskottets förslag att å oljekakor bestämma 5 sk. utförselstull per lispund, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma oljekakor att fortfarande njuta tullfrihet vid utförsel. Förstärkta StatsUtskottets Memorial, N:o 278. 3 Som denna votering utfallit med 10 Ja och 109 Nej, samt Nej således vunnit, bibehålles nu medgifna tullfrihet vid utförsel af oljekakor. 81:sla Voteringen £231 :oJ: Den, som till kontraproposition i hufvudsakliga voteringen angående införselstullen å ost, antager Bidderskapet och Adelns samt Bondeståndets beslut att bibehålla nu gälla tull, 2 r:dr per lispund, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontraproposition Borgareståndets beslut att å ost nedsätta införselstullen till 1 r:dr lispundet. Sedan denna votering utfallit nied 76
Drottningen, i 5 §. af Riksdags-Beslutet den 21 Julii i 818, blifvit bestämd, eller Sextio Tusende R:dr Banco, dels ock velat förklara och utfästa, att Tullgarns Kungsgård, hvilken för närvarande innehafves af H. K. H. Prinsessan, Sophia Aibértina, för Dess lifstid, men sedermera, enligt Riksens Ständers, genom underdånig Skrifvelse den 2 Mars i8r8, tillkärmagifne Förordnande, kommer att utaf H. K. HKronPrinsen likaledes i Dess lifstid begagnas, skall, med alla till samma Kungsgård hörande Hemman och Lågenheter samt Inventarier, uti ifrågavarande fall, som Försynen matte länge fördröja, såsom Enkesäte af H. K. 31. Kroo-Prin?sessan Josephina tillträdas, samt uti Hennes -lifs. -tid-, under full nyttjande rätt, enligt Kongl. -Brefvet den 1 Junii 1807, rörande Kungsgårdens nu gällande öfverlåtelse , åtnjutas; och få Riksens Ständer detta beslut, till svar å E. K, M:ts Nådiga Proposition, i underdånighet meddela. ■Riksens Ständer framhärda ete. 398 Underdåniga Skrifvelser. Uppl. o. godk. hos Kidd. och Ad. d. 23. Aug. I823-»* Preste-Ståndet d. 25. — Borgare-Ståndet d. 25. — ■—• Boride Ståndet d. 27. Miksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga , angående Expeditionssättet af Kongl. IVLay.ts Nådiga ■Resolutioner i Besvär s-mål. ■S. A. K.
När Öfverste Gyllensvaan dog, utgeck således med honom hans Ätt på Riddarhuset, och besittningstagandet af Fideicommisset gaf åt Herr Rosenqvist ingen Representationsrätt på Riddarhuset för Ätten Gyllensvaan, hvilken ingen annan än Konungen kunde meddela j och sådant blott i det fall att Herr Rosenqvist varit ofrälse man, och Gyllensvaanske Ätten icke varit utdöd. Men besittningstagan-: det III. Den 2 2 Maj. e. m. det af Fideicommisset kunde än mindre af* hända honom sin representationsrätt för Adliga Ätten Rosenqvist, som han lagligen innehade och innehar. Denna deauetion synes mig klar, och enlig med Lågt och jag tillstyrker derföre att Riddarhusutskott tets Betänkande bifalles. Den af Herr LandtMarskalken härefter förnyade proposition tilt bifall af Utskottets Memorial , blef nu af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarad. Till Stats-, Banco-, samt Särsildta Utskotten remitterades Herr Dahlcronas sist* lidne Flenidag upplästa och på bordet lagda Dictamen, angående gränsors sättande för Raneosedlamas fallande i värde och penninge-understöd lör Jord-iigare. Herr von Schantz-.s, .sistlidue Flenidag upplästa och pä bordtt lagda Memorial oin medel tili förekommande af Statsbrist, genom rättighet .för Kronan att upplaga sina inkomster in natura, föredrogs a nyo och remitterades till StaisUtskottct. Vid förnyad föredragning bifölls StatsUtskottets den i6 Maj på bordet lagda Betänkande, angående af Handelshuset J. C. Ridd. och Ad. Fröt. N:o 91* ö^* 722 Den q? Maj. e. m. Miiller &
Men, såsom här ofvan är i underdånighet anmärkt, gör det icke tillfyllest, att detta oundgängliga behof i främsta rummet alhjelpes, utan man måste derutöfver kunna påräkna erforderligt antal Officerare, icke allenast till Instruktörer för det beväringsmanskap, som i hemorten bör till tjenst inöfvas, för att tjena till reserv-trupper, utan äfven till andra militära befattningar bemma i landet, som icke kunna undvaras; och detta antal uppgår åtminstone lill 130 ä 140 Officerare. Dertill skulle, vid Arméens uppbrott till fält-tjenstgöring, tillgång svårligen kunna beredas utaf det för den aktiva hären då så väl behöfiiga befälet, utan alt en alltför kännbar brist derigenom skulle uppkomma. Om det ock vore tänkbart, att en del af alla desse felande befälsplatser skulle kunna fyllas med i bast danade Officerare, mer eller mindro lämplige för den för dem nya tjensten, kan likväl lätteligen inses, af hvilken oberäknelig vigt för landets försvar det måste vara alt vid dylikt tillfälle hafva att påräkna i tjensten bepröf vade Officerare till så stort antal, som möjligt. Delta är jemväl ett af de buf vudsakligasto ändamål, som genom förevarande förslag åsyftas; och om detta ändamål, såsom med all sannolikhet bör emotses, kunde medelst förslagets genomförande uppnås, skulle den kostnad och de uppoffringar, som Staten komme alt af den förhöjda pensioneringen vidkännas, ganska väsendtligt återgälldas genom den ökade styrka och nytta, som åt Rikets försvarsverk bereddes.
Stals-Kontoret inbetaldt samt derifrån lill Riksgälds-kontoret öfverlemnadt. Den återstående lånesuimnan skulle vid slutet af Januari månad 1849, 1850 och 1851 inbetalas med en tredjedel hvartdcra året, jemte 4 procenls årlig ränta från den 22 Januari 1848, till stadan Christianstad, för de handlande och näringsidkare i denna stad, hvilka genom 1847 års eldsvåda beröfvats utvägarne att sin förut idkade rörelse fortsätta. Sedan delta, genom Kongl. Stats-kontoret år 1847, förskottsvis utbetalda och sedermera, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, af Riksgälds-kontorets medel ersatta lån fått innehafvas räntefritt under 2:ne år, skall en tredjedel af detsammas ursprungliga belopp, jemte 4 proc. årlig ränta, vid slutet af hvart och ett af de Irenne påföljande åren återbetalas. „ Stockholms stad, för bildande och underhållande af en Pantlåne-inrättning, (Delta, under 1828 och 1830 års Riksdag beviljade och år 1832 utgifna, lån inbetaides vid slutet af Maj månad 1847.) — 100,000: (Reviljadt vid 1834 och 1835 års (Beviljadt vid 1823 års Riksdag och utbetaldt år 1824.) tili staden Malmö, emot 10 procents årlig afbetalning å ursprungliga lånebeloppet, 50,000 R:dr, och emot 3 procents ränta å kapital-återstoden. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års Biksdag samt utbetaldf sistnämnde år.) . staden Landskrona, emot en årlig återbetalning af 500 R:dr från och med år 1847. (Beviljadt vid samma Riksdag och utbetaldt år 1846.) „ staden fVarberg, emot år 1849 vid tagande årlig inbetalning af 5 procent å den ursprungliga låne-summan, hvarvid 3 procents ränta för kapital-återstoden beräknas. (Beviljadt vid samma Riksdag och utbetaldt år 1844.)
RiksRattsHandlingarj 1:a Häftet■ 1 STOCKHOLM, Nordsthö.vska Boktryckkmet 1841. 2 stol öfver ifrågavarande lagförslag afgifvit underdånigt utlåtande och dess Heste Herrar Ledamöter, med anmärkning emot två*speciela delar af förslaget, för öfrigt i juridiskt hänseende icke funnit någon betänklighet att i underdånighet tillstyrka detsammas antagande, blef detta ärende i underdånighet föredraget nyssnämnde dag, hvarvid i StatsRådet äfven voro tillstädes tvänne af Högsta Domstolens Ledamöter jemte Konungens J ustitieKansler. Under öfverläggningen härom yttrade sig Herr StatsRådet Poppius, som, uppå anförda skäl och efter anställd jemförelse emellan 87 och 89 §. §. Regeringsformen, samt med antagande i följd deraf, att lagstiftningen i afseende å den utländska vexelrörelsen och vexelhandeln, såsom egentligen hörande till Statsekonomien och angående den större handeln emellan olika folkslag, rätteligen kunde hänföras, icke till den förra, utan till den sednare af nyssnämnda grundlagsparagrafer, på sätt hittills äfven skall blifvit iakttaget, i underdånighet tillstyrkte, att då Rikets Ständers förslag innefattade både inrikes och utrikes vexelhandeln, Kongl. Majit måtte i nåder vägra Sitt bifall till detta förslag i sin helhet. Herr JustitieKansleren åter ansåg hufvudsakliga föremålet för stadganden håde om inrikes och om utrikes vexelhandeln, eller sättet, hvarpå Svensk undersåte skulle lörpligtas att infria sina förbindelser eller vexlar antingen till landsmän eller utlänningar, utgöra ett lagstiflningsämne, samt ville derföre och med anförande tillika af andra grunder i underdånighet hemställa, om icke Kongl. Majit skulle täckas bifalla Rikets Ständers förslag, med det uttryckliga förklarande, att Kongl. Majit genom denna
R:dr, med vilkor att den honom hittills tilldelade här ofvan omförmälda hyresersältning icke vidare kommer all till honom utbetalas. Med iakttagande af de utaf Rikets Ständer sålunda beslutade förändringar, blifver den erforderliga tillökningen för Ölver-Inlendents-Embetet 9.429 R:dr 50 öre Riks - 208 Expodilians-Utskottets Förslug Ull underd. Skrifvelse N:o SIS. mynt; hvilken förhöjning af det i hittills gällande Riks-Slat för bemälda Embete uppförda anslag Rikets Ständer alltså beviljat, ali utgå på sätt tabellen N:o 6 utvisar. 10:o Beträffande liden och vilkoren för de löne-förhöjningars och nya löne-nnslags utgående, hvilka Rikets Ständer å denna Hufvud-Titel beviljat, skola Rikets Stän der serskildt i underdånighet sig yttra. ll:o Då Kongl. Theatern med dess nuvarande syften och verksamhet vore en institution, hvilken, likasom all annan åt litteratur, vetenskap och konst egnad anstalt, förljenade att af Slaten vårdas och af Statsmedel uppehållas, men en mångårig erfarenhet visat, att såväl de Slats-anslag Kongl. Theatern åtnjutit, som de särdeles frikostiga bidrag H. M:t Konungen och den öfriga Kongl. Familjen lemnat (ill denna konst anstalts upprätthållande, varit otillräcklige och icke förmått alt, under de (lera olika styresmän, som förvaltat Kongl. Thealerns angelägenheter, freda denna inrättning från årlig skuldsättning och ekonomiskt betryck, har hos Rikets Ständer blifvit yrkadl, att detta missförhållande mätte alhjelpas genom ett så tillräckligt anslag, ali denna Theaters tillvaro deraf betryggades; och hafva, med afseende härå, Rikets Ständer funnit skäligt öka det nu å 7:de Hufvud-Tileln uppförda årliga anslag för Kongl. Theatern till 75,000 R:dr. 12:o Nuvarande förslagsanslag för Tull-verket, 1,200,000 R:dr, hvilket af tullmedlen direkte utgår, har E. K.
Likasom att när, af en Rättegång, nägot mer än blotta Utslaget eller Domen dcrä till allmänt tryck lemnäs, säsom en af Parternas pästäenden, förklaringar, tvista vota eller dylikt, äfwen Wcdcrpartens motpästäenden, motförklaringar, samt de öfrige Ledamöters vota, af den Domstol hwarwid mälet företvarit, mä dertill fogas; med ett ord, allt som för nödwändigt hällas bör, till behörig upplysning om Sakens behandling och om grunderna till det Utslag som deri fäldt blifwit. Likwäl mä ingen belastas med utlösning af flera Handlingar, än till detta ändamäl owilkorligt nödwändiga äro, och mä omdömet derom bero af Domaren, hos hwilken mälet förewarit, under »vederbörligt answar, om dermed annorlunda förfares, än med denna Lags tydliga mening och stadgande öfwcrensstämmer. 220 Expeditioner till Riks-Ständen. 3:o Att »vid tryckning af Protoevller, Domar eller andra Handlingar af dylik natur, icke nägra noter och anmärkningar ina, i eller »vid sädana arter, tillika inflyta, eller någon slags tilläggning derwid omedelbarligen fogas; utan deras eget ordliga innehäll ensamt och noga följas. Den Utgiftvande liktväl obetaget, att, i ett derifrån ätstildt yttrande, meddela Allmänheten hivad han anser till sakens ännu närmare upplysning hörande; dock sä, att hivad Allmänna Lagen om Domqwal stadgar, icke öfwerträdes, tvid det ansivar som derstädes i samma fall utsättes. 4:o Att Protocoller och Handlingar i sörlikta Brottmål ej mä, sa länge Parterna leftva, utan deras ömsesidiga tillständ, af trycket ntgifwas. 5:o
Jag bör i afseende på den af flera vårda Ledamöter yt-» trade åstundan’, att frågan måtte hvila till dess Serskildta Utskottets förslag inkommer, vördsamt fåsta'uppmårksamheten derpå, att målet ej rörer ett Styrelseverk utan ett DomJtolsVerb och att Serskildta Utskottet icke har med Rikets Domstolar något att skaffa; ty i afseende på Domstolarnes organisation har dert Serskilta LagCommittéen varit tillförordnad, hvars för* slag i dessa afseendsn redan vid i8i5års Riksdag blefvo'tHtill Riksens L, Ständer öfverlemnade och förmodeligen af Lagutskottet behandlade, emedan ett sådant särskildt Utskott, som det närvarande, den gången icke fanns. Örn den förevarande frågan, hvilken rörer Domstolarne, skall af något Utskott handläggas, år det otvifvelaktig! Lagutskottet. Jag hemställer derföre om icke målet må genast upptagas. Herr Mannerftam, Johan: Om meningen endast år, att lägga Betänkandet på bordet till nästa Plenum, så har jag icke något att dere* mot erindra. Friherre Anckarfvård, Carl Hindric: Jag hemställer, huruvida ej Herr Montgommeries mening endast varit, att begära målets hvilanda till dessfSärskildta Utskottets omförmåldte för_ slag inkommit. Når det nu år upplyst, att frågan om Skånska HofRåtten icke har någon beröring med nyssnämnde Utskotts egenteliga be-» Ridd. o. Ad. Pr. IV. Band, So. 4^6 ©*H 23 Maji J. mi fattning, tar jag mig friheten fråga de vård# Ledamöter, som yrkat bordläggningen, om de deruti fortfara och om ej de vilja medgifva, att discussionen öfver åmnet får fortgå. Herr von Heijne:
Uti 4 857 års bränvinsförfattning stadgades, att på apothek må ej bränvin, med eller utan droger eller andra tillsatser, i minut säljas, utskänkas eller annorledes till förtäring på stället utdelas. Bih. till R. St. Af skäl, som af Bevillnings-Utskottet finnas anförda, hemställde 1862 års riksdag till Kongl. Majit om förändring i lydelsen af nyssnämnda stadgande I enlighet härmed blef lydelsen af motsvarande stadgande uti den år 1863 utfärdade bränvinsförordning följande: På apothek må ej annorlunda än i medicinal-författningarne föreskrifves, bränvin, med eller utan droger eller andra tillsatser, i minut säljas, etc. Nu stadgar emedlertid medicinal-författningarne, nemligen Kongl. Maj:ts resolution och förklaring af den 1 Augusti 1698, § 5, att apothekare äro berättigade att sälja tinkturer, elixirer, spiritus, m. m., af hvilka nu gällande pharmakopé, bland andra, upptager såväl rått bränvin (spiritus frumenti), som renadt (spiritus frumenti depuratusj, samt sprit (spiritus concentratus). Genom bränvinsförordningen af år 1863 har följaktligen bränvinshandeln å apothek blifvit fullkomligt frigifven. Flerestädes hafva klagomål blifvit anförda mot detta förhållande, som totalt motverkar kommunernas sträfvan att genom krogars indragning minska förtäringen af bränvin inom orten. Det enda sätt att undanrödja det genom förra riksdagsbeslutet tillkomna missförhållande i bränvinsförsäljningen från apothek, synes vara att totalt förbjuda allt utlemnande af bränvin från apothek utan läkares recept. Intet af de sprithaltiga läkemedlen äro så vigtiga inom läkekonsten, att någon våda för menniskors helsa och lif kan orsakas af ett sådant förbud. I grannskapet af hvarje apothek finnes dessutom läkare, hvarigenom recept på sprit eller spritbaltigt medikament lätt kan erhållas, då det verkligen behöfves.
För min del anser jag den af den sista värde talaren väckta fråga, om ändring i författningarna, vara alldeles öfverflödig och verkligen skadlig, i stället för gagnelig. Det är klart, att om säden är god och väl rensad, så blir den icke casserad, men i motsatt fall casseras den med rätta, på grund af den K. förordningen i ämnet, som stadgar, att den skall vara afradsgild, d. ä. väga, råg 13^ L®1, vara väl rensad och hvarken grodd eller blandad med slösäd. Jag anser således all förklaring af författningens stadgande vara obehöflig, och följaktligen motionen öfverflödig. Jag anhåller, att dessa anmärkn:r måtte få åtfölja remissen till Utsk. Remitterades till StatsUlsk. Föredrogs ånyo och bifölls Const.Utsk:s d. 17 dennes f. ni. 320 Den 20 Augusti. på bordet lagda meni. N:o 1, med anhållan om arfvoden för en notarie och en cancellist. Ånyo föredrogs Const.Ulsk:s d. 17 dennes f. m. på hordet lagda mern. N:o 2, med uppgift å hvilande grundlagsförslag, i afseende på nationalrepresentationens ombildning. Några ledamöter hördes begära målets ytterligare bordläggning. Frih. Cederström, Jacob: Jag skulle icke tro, att detta meni. kan behandlas på samma sätt, som vanligen äger rum, då bctänk:n upptagas till afgörande. Det har redan legat på bordet sedan sista riksdagen; det tillhör R. o. Ad. nu alt öfverenskomma om den dag, då detsamma bör förekomma till Ståndets afgörande, utan afseende på första eller andra bordläggningen. Om R. o. Ad. ville förena sig derom, alt denna fråga skulle upptagas på första plenidagen efter det motionstiden tilländalupit, så vunnes det ändamålet, att man icke af öfverläggningarne i delta ämne hindrades alt begagna motionstiden till motioners väckande, och att man derjemte får tillfälle att utan afbrott behandla delta vigtiga ämne. Jag anhåller om II. Ex. Hr Gr. o. Landtnäs propos. härpå.
De återstående 9,449 utgöras af inhyseshjon, backstugusittare och utfattige torpare, af hvilka de förstnämnde icke ega någon jord att bruka, hvaremot de sednare väl innehafva sådan, men hvilken, till följd af dess svaga beskaffenhet och innehafvarnes oförmåga att åt jorden gifva behörig vård och skötsel, i allmänhet lemnar blott ringa afkastning, hvadan omförmälda befolkning, derest tillfälle till arbetsförtjenst ej varder för densamma beredt, komme att hemfalla till fattigvården. Men då fattigvården inom ofvannämnda kommuner, hvilkas hela befolkning uppgår till omkring 28,000 personer, redan lemnar understöd åt 2,453 underhållstagare, samt penningeförlägenheten hos de smärre hemmansbrukarne äfven är ganska stor, så att någon hjelp till de nödlidande icke kan af dem påräknas, skulle det icke blifva för kommunerne möjligt att bära denna ökade fattigvårds omkostnader. På grund häraf och da det utaf Rikets Ständer till vägförbättringar inom häradet redan anvisade anslag af Sextio Tusen Riksdaler, deraf en betydlig del åtgår till betäckande af expropriationskostnader m. m., icke blefve på långt när tillräckligt alt bereda sysselsättning och arbetsförtjenst åt den behöfvande befolkningen derstädes, hafva ofvanbemälde menighetsombud i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte af Rikets Stan ler äska ett ytterligare anslag af Sextio Tusen Riksdaler utan återbetalnings skyldighet, att fördelas emellan meranämnde pastorat, för att användas till väganläggningar och vägförbättringar, för hvilka planer och kostnadsförslag redan finnas upprättade, jemte andra för kommunerna nyttiga företag, af den beskaffenhet att icke allenast män och qvinnor, utan äfven vuxna barn dervid må kunna erhålla sysselsättning och arbetsförtjenst. Vid öfvervägande af denna framställning har Kongl. Majit funnit den nödställda belägenhet, hvaruti en stor del af den idoga befolkningen inom Marks härad blifvit utan eget förvållande försatt, vara i hög grad förtjent af behjertande och påkalla det allmännas kraftiga hjelp.
Utskottet har sjelf funnit, att en CaractersFullmagt icke innebär någon verkelig belöning, eftersom den är användbar endast då utväg saknas, att i den vägen åstadkomma något verkeligt. Vid sådant förhållande erbjuder sig sjelfmant den fråga: livad är och hvad betyder då en CaractersFullmagt, och hvartill tjenar den? Är väl Personen, sora får den, ett hårsmån bättre och aktningsvärdare än förut?- Tillskyndas honom derigenom en bättre Utkomst? 131 ir han derigenom mera upplyst, mera bildad, mera duglig och skicklig, och blir hans hjerta derigenom mera varmt för Konung och Fädernesland?? Jag skulle önska, men tror icke, att desse frågor kunna besvaras med Jcij ehuru lätt och ofta detta ord af en hel hop eljest höres uttalas. Tvertom tror jag, att förnuftet skall svara Nej, och såsom grund för min trosbekännelse i denna sak, vill jag här ordagrant upptaga hvad en för sina ädla, upphöjda och patriotiska tänkesätt, samt sina solida kunskaper högt värderad Riddersman icke längesedan y^ttrat i fråga om CaractersFullmagter eller Titlar. Hans ord äro dessa: ”Titlars meddelande, utöfver det Den f i Maji. 61 ”embete, någon innebar, förringar aktnin”gen både för detsamma, emedan innebaf”varen icke anses belåten med den värdighet, det gifver; och för det embete, hvars ”Titel han erhåller, emedan inan, utan alt ”utöfva det, eller ens äga de dertill er förhärliga egenskaper, får samma företräden ”i allmänna samhällsförhållanden, som den ”der verkeligcn gör skäl derför. Titel kau ”hvar och en undfå, men embete i allmänhet ingen annan än den, som någorledes ”duger dertill, emedan sakens natur motarbetar den oskicklige. Hogen att beflita ”sig om duglighet och nitisk embetsförvalt”ning måste afkylas, då den till ett embe”lc oduglige eller oförtjente, får, genom Tihell!, åtnjuta samma heder, som den hvilhem i begge afseenden, är motsatsen.
Staten uti en beroende penninge-ställning samt hämmat dess intellectuela och industriela framskridande> förmedelst ett ensidigt uppslukande af Stats-intradsrnas betydligaste belopp, Yid den återgång ifrån öfverdrifva försvars-anstalters underhållande, tom sålunda synes förestå de Europeiska samhällena, är det visserligen icke lätt att, med full säkerhet bedöma, på hvilken punkt man må stanna; men antagas måste i alla händelser, att den proportion, som militaire-kostnaderne förmå intaga, i förhållande lill hvarje budgets totalbelopp, icke lärer få öfverstiga den, som samma kostnader nu intaga i den Svenska, så vida någon verkan lill Nationernas verkliga fördel skall af den väntade förändringen vinnas. Tvärtom vill det synas, som skulle äfven Sverige, vid en sådan allmän förändring, icke mera behöfva åt det inproductiva militaire-yrket egna så stora kostnader, som lnttils, Stats-Utikoltets Utlåtande N.o ao3. utan fastmer kunna, utan all våda för sitt bestånd såsom sjelfständig Stat, i betydlig mon nedsätta dessa kostnader och derigenom ernå en ceconomisk styrka af vida högre värde, i fråga om ett på egna krafter samt sanna moraliska och stats-ceconomiska grunder hvilande effectivt National-försvar. De några och tjugu millioner, som inom hvarje Riksdagscykel, förutom indelnings-verkets stora kostnader, åtgå till FörsvarsVerket, dels till bildande af ett dödt capital uti en inproducliv materiel, dels till underhållande af en serskild krigare-kast, såsom en Stat i Staten, med ifrån den allmänna medborgerligheten ofta skiljda interessen, kunna utur sådan synpunkt skäligen förmodas böra undergå en högst betydlig nedsättning, utan all skada för ett verkligt Nationalförsvar.