Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Transport 163,226: 2. 3« gifne Sfadganden, contant ifrän Landt-Ränleriet uppbäres, och förslagsvis blifvit på Slaten uppförd med . » i,5oo: så utgör sammanrrde beloppet Rd. 164,726: 2. 3. AcademieGymnasiioch Scholas-Statens anslag är i den underdåniga Skrifvelsen upptaget till 172,143: 1. 1. Dertill kommer ock, enligt R. St:s beslut, en summa af förut under anordning utom Stat af 7,2i3: 3i. 5; hvadan, med afdrag af nedsättningen i förslagspriset å Spannmål 1,121: 16. 6, totalbeloppet af detta anslag utgör 178,235 Rd. 17 sk. Vidare förekommer, att, uti den ifrågavarande underdåniga Skrifvelsen, det för Kyrkors underhåll beviljade anslag blifvit uppgifvet till 64,266: 18. — men som dervid icke blifvit iakttagen en af R. H. St. beslutad inflyttning på Staten af förut under anordning utom Statutgångne 69,900: 20. -— så utgör beloppet tillsammans Rd. i34»i66: 38. — I stället för det uti den underdåniga Skrifvelsen upptagne totalbelopp af Hufvud-Titelns anslag, eller 470H72 Rdr 33 sk. 11 runst., är nämnde totalbelopp alltså rätteligen Rdr 544>3o7: 44- 3-. Till nödig rättelse i omförmälde väsendlliga omständigheter, får Expeditions-Utskottet vörd-. Etep. TJt sk. Förslag lill tind. Skrifv. N:o 4°8. agt. samt hemställa, det R. H. St. täcktes uti förevarande ämne till K. M:t aflåta en förnyad underdånig Skrifvelse, i enlighet med det förslag, som härjemte vördsamligen bifogas. Uti den af R.
VIII. 77. — Nio 80. angående pension för JuslitieRådet m. m. N. W. Stråle. VIII. 77. — Nio 81. angående ändring för vissa orter af stadganden om tiden, då dammlucka skall vara öppnad. VIII. 77. — Nio 82. angående lindring i rolehållares på Gottland skyldig het, att aulägga båtsmaus-torp. VIII. 153. — Nio 83. angående befrielse för åtskilliga Pastorsoch Komministers-boställen från utgörande af rotering, eller om åtnjutande af ersättning derföre. VIII. 153. — Nio 84. angående stämpling af spelkort och afgiften derför. VIII. 153. — Nio 85. angående Postbevillningen. VIII. 153. — Nio 86. angående förändrade tullbeslämmelser för raffineradl Socker och Socker-sirap, med hänseende till särskilda Sockerraffinaderiet i Fredrikshall beviljade förmoner. — Nio 87. i fråga om beredandet af ändamålsenlig kommunikation emellan Gottland och öfriga Sverige. VIII. 153. ( 44 ) Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers. — Nio 88. angående upphörandet af mälare-penningar för Stenkol, sora till Riket införas. VIII. 153. — Nio 89. om Slats-anslag till upprätthållande af den Arméens pensions-kassa åliggande pensionering. VIII. 284. — Nio 90. angående ett lån för domkyrkans i Wexiö utvidgning och reparation. VIII. 284. — N:o 91. angående liden för nästa revisioner af Stats-, Bancooch Riksgälds-verkens förvaltning och räkenskaper. VIII. 284. — Nio 92. angående inrättandet af särskilda domstolar för behandling af brottmål rörande häktade personer. — Nio 93. angående Fjerdingsmans-befatlningen. VIII. 284. — Nio 94. angående afskaffande af handel med Apoteks-privile* gier. VIII. 362.
N:o 196. lill uppförande och inredning af omförmälde nya byggnad å Landlbruks-akademiens experimental-fält, en summa för en gång af 6,000 R:dr R.mt ali från Riksgälds-kontoret utbetalas. 20:o I anledning af Landtbruks-akademiens anmälan, dels ali de premier, som vid de allmänna landtbruks-mötena utdelats, varit så små, att de knappast betäckt kostnaden för transporten af de belönade föremålen, dels äfven att dessa premier blifvit utsträckta till artiklar, som vore för jordbruket fremmande, och sedan Akademien i underdånighet hemställt, all premierne måtte göras större, alt vissa förändringar, rörande deras tilldömande m. m. malte vidtagas och slutligen att desamma mätte inskränkas till djur, redskap och ladugårds-produkier, bar E. K. M:t föreslagit ej mindre, alt, lill utdelning vid landlbruks-mölen af premier för djur, redskap och ladugårds-produkier af ulmärktare slag, utöfver de för premier vid sådana mölen redan anvisade 1,500 R:dr R:ml, enahanda anslags-belopp årligen mätte å ordinarie stal uppföras, än äfven att för de tre åren 1858—1860 en summa af 4,500 R:dr mätte beviljas för alt användas till utdelning vid dessa möten af premier för kreatur af ulmärktare slag. Då de medel, som lör ifrågavarande föremål hittills blifvit använda, otvifvelaktig! i betydlig mån bidragit att bland landtmännen sprida kännedom och upplysning om fördelarne al en förbättrad ladugårdsskötsel och nyttan af en god och ändamålsenlig kreaturs race, hafva Rikets Ständer, enär tillika är upplyst, all det anslag, staten hittills lemnat, varit för ändamålet otillräckligt, ansett detsamma böra ökas lill del belopp. E. K. M:l begärt.
för damer, herrar och barn [2018| tillverkas hos undertecknad till moderata priser. ®4T~ Personer, som hafva ö m - tåliga eller förstörda fötter, kunna hos mig fd skodon, som passa väl och äro bekväma att gå med. Högaktningsfullt [1795] C. NILSSON, Dronmggataa 100, Bort med liktornarne! Deletor. f2100] 27 december är 3:dje dragningen i Kulturhistoriska Föreningens lotteri på konst-, industrioch slöjdföremål. värde. Lottsedlar till 2 och 3 kr. säljas i alla boklådor. [1939] O «] Ett nytt, osvikligt, smärtfritt liktornsmedel (bättre än Collodin och alla lianinos, Flyr / lar &amp; O r p l - B andra liktorn smedel) borttager full&lt;Ö komligt liktornar med roten inom korS taste tid. Inlagdt i eleganta kartonger har Deletor den stora fördelen framharmoninm " för alla dylika medel, att man stänländska fabriker. £ digt bär det på sig. Hvar och. en Största lager! Billigaste priser! som har liktornar skall skatta sig Fullkomlig garanti! Liberala be* • lycklig efter att hafva smvänåt Deletor. Hvarje kartong kostar 1 kr., som intalningsvilkor! ^ sändes som postanvisning eller i spar-. OBS: Äldre instrument tagas i 5 märken. Posto. telegrafadress » Deletor », Upsala, Vaksalatorg 27 och Gö- utbyte. teborg, Magasinslcvarteret 1 d&gt; 2. [1340] m bästa sorter, ytterst billiga m 9 Wilh. TibMins w J. L U D V I G OHLSON, Stockholm. [1423] biläggas utan stora rättegångskostnader. Prenumerera å närmaste postkontor. (Poststationsföreståndaren hänvisas till taxan n:r 24.) ^ [1487] 1890 års Frö-priskurant utdelas gratis, sändes franko. SVENSONS Fröhandel Lilla Nygatan 17, Stockholm. [1897] Järnaffär, Drottninggatan 77 Lag och Ratt.
Ordföranden underrättar val-församlingen om det antal ledamöter i Kommunalrådet, hvilka skola utses, äfvensom om namnen på de ledamöter, som skola ersättas. XXIX. Ingen tillåtes att rösta, som icke är inskrifven på den i salen anslagna lista. Dock skall det åligga Byrån, att jemväl låta sådane i omröstningen deltaga, som förmå styrka sin rättighet dertill, medelst företeende af Ständiga Utskottets, på grund af anförda besvär, derom meddelta beslut. XXX. Valmännen uppropas i alfabetisk ordning. Hvar och en valman aflemnar, efter upprop, sin skrifna och slutna valsedel till Ordföranden, som nedlägger den i en urna (bolte), försedd med två lås, till hvilka Ordföranden och det äldsta omröstnings-vittnet förvarar hvar sin nyckel. Ordföranden skall vägra att emottaga valsedel, som ej är skrifven på hvitt och ofärgadt papper. Tvist härom afgöres af Byrån. XXXI. Det bord, vid hvilket Ordföranden och omröstnings-vittnena sitta, skall vara stäldt så, att val-männen kunna gå omkring detsamma; åtminstone hafva tillträde dertill under det valsedlarne upptagas. XXXII. Hvarje röstandes namn inskrifves å två listor, förde, den ena af ett af omröstnings-vittnena och den andra af Sekreteraren. Dessa listor skola undertecknas af Byråns Ordförande, nyssnämnde omröstnings-vittne och Sekreteraren. XXXIII. De valmän, hvilka ej vid första uppropet kommit tillstädes, skola ännu en gång påropas. Efter andra uppropet tillfrågar Ordföranden församlingen om någon valman finnes närvarande, som ej röstat. De valmän, som dervid genast anmäla sig, ega att sina röster afgifva. Härefter förklaras omröstningen slutad. XXXIV. Valsedlarne skola räknas före öppnandet. Är deras antal större eller mindre än de omröstandes, antecknas sådant i protokollet. Om, sedan alla valsedlarne blifvit öppnade, den i protokollet antecknade skiljaktighet gör majoriteten vid första omröstningen tvifvelaktig, skrider Hufvud-byrån till omröstning endast emellan dem, i fråga om hvilkas utväljande tvifvel förefinnes.
Enär nu, i afseende på sjelfva hufvudfrågan, huruvida nemligen Capital-Skulderne skola till deras fulla belopp liqvideras med Riksgälds-Contoirets Obligationer eller till hälften nied Contant, förhållandet ar enahanda, sorn med Götha Canal Bolagssamt Malmö Disconters Skulder, anse Förenade Utskotten sig böra tillstyrka enahanda sammanjämkning, sora vid 4:de punkten är föreslagen, att nemligen den femtedel, som, enligt Utskottens Förslag, skulle förfalla till betalning nästkommande år, må genom anticipation contant godtgöras detta år, så fort Jjiqvidationen uti Riksgälds-Contoiret kan taga sin början, och i följd häraf Obligationer endast utställas fö* de återstående Fyra Femtedelarne, hvilka Obligationer inlösas på Fyra år, att räkna från utgifningsdagen med En Fjerdedel årligen. Men, derest de respective Riks-Stånden icke skulle förena sig om den nu föreslagne sammanjämkning, torde Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Hedervärda Bonde-Ståndet finna nödigt, att sins emellan öfverenskomma 1852 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. om undanrödjande af den skiljaktighet, som är uti deras Beslut, i afseende pa Obligationernes betalnings-termin , pä det anie liela alternativa meningar till Förstärkta Utskottens afgörande må kunna framställas. Beträffande frågan om räntan å Götheborgs — . Disconts Skulder, så äro samtlige respectiv® Riks-Ständens Beslut sammanstämmande deruti, att, enligt Förenade Utskottens Förslag, Interesse skall beräknas'och godtgöras till den dag, Xiiqvidationen kan taga sin början, och under hvilken samtlige Riksgälds-Cbntoirets Obligationer komma att utfärdas; dock hafva Högvördige Preste-Siåndet och Vällofl.
Kongl. Maj:t, som hufvudsakligen bifallit hvad Rikets Ständer härutinnan begärt, har uti Nådigt Bref, den 7 September 1824, anbefallt Kammar-Collegium, att Allmän Kungörelse derom utfärda. 4g. — angående Lieutenanten Berghmarks gjorda ansökning, att han, som, under dess befattning med Strömrensningsarbetena, blifvit så illa skadad, att han vore oduglig till tjenstgöring, måtte till ersättning derföre beviljas i5 års förlängning i dess innehafvande arrende af Klabböle Krono Lax-Fiske i Vesterbotten. Kongl. Majrt, som, lika med hvad Rikets Ständer yttrat, icke kunnat bifalla Berghmarks underdåniga ansökning, har, under d. 11 November 1823, till Handelsoch Finance-Expedilionens underdåniga föredragning öfverlemnat den af Rikets Ständer gjorda framställning om pension för Berghmark å Allmänna Indragnings-Staten. 5o. — angående vilkoren för understöd af g:de Hufvudtiteln till odlingjaf större Moss-traktcr i Riket. ao Bil. t.\R. St. Just. Omb.ns E/nb.-Bei\ d. 4 ■<7Vrot'. i8a8. Under den 3 December 1823, har Kongl. Maj:t förklarat sig vilja, när tillgångarne å gide Hufvudtiteln medgåfve anslag lill sådane odlingar å de af Rikets Ständer för understöds meddelande dertill uppgifne grunder, göra det afseende, som vid hvarje fall vore lämpligt. 5i. — om tillägg lill Storskiftes-författningarne. Förfallen i anledning af Kongl. Majlis under den 4 Maji utfärdade Nådiga Stadga om SkiftesveTket i Riket. 5a. — om Husbehofsqvarnars befrielse från skattläggning, samt om oinskränkt rättighet till anläggning af Husbehofsqvarnar och mindre vattenverk.
Diskont-direktioner vore i tillfälle att utlåna åtminstone det belopp, sorn genom inbetalning inflyter, men att sedan dåmera ansökningarne om lån från fonderne för utlåning med omsättningsrätt och för belåning af aktier och publika papper så betydligen tillvext, att äfven dessa fonder saknade tillgång, hvadan Fullmäktige, till åtlydnad af ofvan åberopade 140 § i Reglementet, vore nödsakade, att efter hand återflytta derifrån meddelade förstärkningar, en åtgärd, som dessutom vid ingången af nästa år påkallades, för att i enlighet med 4:de momentet i 170 § af Reglementet med 200,000 R:dr förminska fonden för utlåning med omsättningsrätt, så måste redan i denna månad, då förstärkningar till betalning förfalla, diskonteringen och utlåningen för handel och näringar samt utgifningen af kassa-kreditiv sannolikt för längre tid inställas. Med anledning häraf, och då inställandet af nämnde rörelse, enligt Fullmäktiges åsigt, skulle ytterligare öka den nu rådande penninge-förlägenheten och medföra ett skadligt inflytande på affärsförhållandena, hafva Fullmäktige hemställt, att de 1.300.000 R:dr, som vid sednaste Riksdag afsattes såsom försträckning åt Filialbanker, hvilka kunde hildas i ändamål att ersätta upphörd Privat-bank, måtte tills vidare och intilldess lånerörelsen blifvit på det hela ordnad, af Fullmäktige få användas till diskontering och utlåning i och för handel och näringar m. m., i den mån dels de till nämnde rörelse anvisade försträckningar måste till sina ursprungliga ändamål återföras och dels inkommande ansökningar i denna väg föranleda. 4 Banko-Utskottels Memorial N:o 2.
Sjuhundrade och femtio personer hade blifvit inbjudna till dess åhörande, hvarefter stor bal skulle gifvas på Rådhuset, som var utvändigt illumineradt med marschaller och lampor. Det var en stor lycka, att årstiden tillät en tidig illumination, ty festen började klockan fem på eftermiddagen. Redan en halftimme förut såg man hela den fina Götheborgssocieteten trängas i trappuppgången, där sexton ståtliga grenadierer af det Stedingkska regementet höllo vakt. Det hade just ej varit så alldeles bekvämt för de många balgäster, hvilka af brist på vagnar måste till fots begifva sig till festlokalen, att i tid uppnå densamma, ty nedanför Rådhuset hade samlat sig en otålig och ganska bråksam folkmassa, hvilken vederbörande dock ej brydde sig om att låta skingra, emedan man med nöje såg, att populacen i Götheborg deltog i ett älskadt kungahus’ glädje. De balbesökande tyckte dock, att litet, mindre flathet väl kunde visas gent emot de okynniga ynglingar, skolgossar och lärlingar, hvilka togo sig för att från de vid Rådhuset utsatta marschallerna med käppar utkasta brännbara ämnen på vakten och på flera af de i sista stund ankomna gästerna, som gingo uppför rådhustrappan. I stora rådhussalen, prydd med gröna kransar och blomsterslingor och upplyst af fem stora glaskronor, samt i de angränsande konsistorierummen, rådde ganska mycken trängsel. Dansen hade ännu ej börjat, ty orationen skulle först hållas, och de kungliga skålarna drickas. Nu trädde Arvid David Hummel fram. Hummels tal åhördes med uppmärksamhet och öfvervägande gillande, om ock somliga af de äldre och försiktigare herrarne tyckte sig spåra jakobinska tänkesätt under en del af festtalarens yttranden. Plötsligen höll unge Hummel inne, förvirrad af de grufliga hurraropen och det ursinniga larm, som hördes från den samlade folkhopen utanför fönstren. Landshöfdingen lät skicka ner en stadssoldat att tillsäga folket, att det väl för dagens högtidlighets skull fick hurra och roa sig, endast detta skedde på beskedligt sätt, hvarjämte han bad att så skulle ske.
Slajuö Q3efa!lningöl)afwanbe ffriftltgen föft Ijanbräcfuing till beraö utbefomtnanbe, eller för* fummat att om inventeringarneé förrättanbe od> rebogörelferneé ittforbranbe i rättan ttb braga förforg, eller od till' €f)artae-@igtnata^3-örfä!jningénian utlem* nät odj förtrott mera flämplabt papper från £anbt*9vänterietö förråb, än font ftvarar mot benneö upbörbö borgen. 2:o 3 affeenbe på Ipöning^feblar iafttageé förft: att alla Ipöningö-.feblar till äftenffap, jemte be, fåfont bewtö, berwtb aflemnaDe bebetfeblar ellet beftprf* te afjTtifter beraf, böra af weberböranbe J?prfo!jerbar ocf) fPrefterffap noga 54 förroaraö, od> charta beloppet fammanjlåö i en eliev flere djartor, utgöranöe famfalDa fumman af alla fdtjfilDa IpöningöfeDlarne, på hvilka t fåDant fall f>varö od) cnö belopp antecknad; att De fammanflagne bartome eliev (pöning^fcDlavne, i fall De ävo jfrifna på charta, fann DebetfeDlavne ingifvaö innan 3anuarii månaDé flut Det påföljanDe året, i ©töckholm till Sonftjtorierne, men i De öfrige ©tdDerne och på lanDet tia £ontractö#^3toflarne; att Devjemte De£a Ijanblingar böra vara åtföljDe af en in Duplo uprättaD odj af ^åafkor, eliev Den banötjenjk förrattar, unDerjfrifven förteckning, utvifanDe ej allenafi alla unDev Det föv
En Secreterarej som förer Protocollet vid Fullmäktiges sammankomster, uppsätter och contrasignerar alla utgående Bref och Expeditioner, likaledes alla Conslitutorial, Tjcnstförordnanden och Afsked för Riks - ( 73 ) gäldsContoirets och GeneralAssistanceContoirets Embetsoch Tjenstemän, hvarvid på hans ansvar ankommer, att sistberörde Handlingar äro behörigen charterade; åliggandes det sedermera Commissarierne i RiksgäldsContoret samt ÖfverCommissarierne i GeneralAssistanceContoiret hälla hand deröfver, att någon icke får inställas i tjensten eller uppföras till lön eller arfvode, innan med företedde behöriga Bevis, hvilka i afskrifter tillika böra aflemnas, blifvit styrkt, att de allmänna afgifter, hvilka vid befordringar i Banken dessutom äro vanlige, blifvit erlagde. Och förhålles på lika sätt, i anseende till pensioners utbetalande åt dem, som erhålla afsked med pension. En Registratorj som tillika är Archivarie, förer Diarium öfver alla inkommande Bref, Remisser, Memorial och Skrifter, antecknar, enligt Protocollen, uti Diarium de åtgärder, hvilka äro uti hvarje mål vidtagne; vårdar alla till Fullmäktiges Canzli hörande Handlingar m. m.; äfvensom det så kallade Gamla Archivet af förra Rikets Ständers Contoir samt f. d. Kongl. RiksgäldsDirectionens Handlingar förblifver under Registratorns vård. — Honom åligger det också, att, när Secreteraren af sjukdom eller annat laga förfall är hindrad, närmast företräda Secreterarens ställe. En Canzlistj hvilken biträder vid renskrifning och alla andra inora Fullmäktiges Expedition förefallande göromål. §• *44* En Ombudsman besörjer och bevakar alla RiksgäldsContoirets rättegångsärcnden , efterseratt Betjenin - ( 79 ) gen under de vanliga arbetstimmarne utan vederbörligt tillstånd ej är frånvarande m. m., som dess tjenst tillhörer. §■ i45.
M:t göra en deremot stridande anmälan, har ExpeditionsUtskottet ansett sig böra R. H. Sttr underställa, huruvida icke till rättel - 498 Stats-Utskottets se i berörde afseende frågan må till StatsUtskottet öfverlemnas, och sedan sådan rättelse blifvit vunnen, underd. skrifvelse, med iakttagande deraf, till K. M:t expedieras. Utskottet får, i anledning häraf, förklara, att ehuru Utskottets yttrande (sid. 4^4)» hvarifrån anledningen till anmärkningen blifvit hemtad, innehåller, att, enligt hvad en kort anteckning uti de till Utskottet öfverlemnade Hufvudböcker för åren 1824, 1825 och 1826 föranlederj ränta till ett oförändradt belopp af 692 R:dr, å Fondens skuld under rubrik: Konungens EnsaksBötesMedelj blifvit alltifrån år 1804 hvarje år påförd, detta yttrande likväl icke bordt kunna föranleda till den slutsats, att Utskottet uppgifvit, det någon ränta från år i8o3 icke är vorden utbalancerad, — så mycket mindre, som genom det nyttjade ordet föranleda är vordet antydt, det Utskottet icke ingått uti någon undersökning om förhållandet med räntepåföringen uti äldre årens räkenskaper, och hvilket Utskottet ansett vara olämpligt, då det till år 1825 iubalaneerade räntebeloppet blifvit, genom föregångne Revisioner, till riktigheten controlleradt. — Enligt den af vederbörande nu mera Utskottet meddelade uppgift, är uti 1804 års
Utskottet, som härvid ansett pastoraternas klassifikation kunna antagas såsom den rättsenligaste beräkningsgrund, hemställer alltså, att Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i nåder förständiga samtliga konsistorierna i riket att, vid adjunkters missivering, hädanefter tillika bestämma beloppet af den kontanta penningelön, som, jemte föda och husrum, bör dem tillkomma, nemligen: vid missivering till pastor i pastorat af lista klassen . 16 2/3 tunnor pastorat af 2:dra klassen 13 1/3 pastorat af 3:dje dito, äfvensom vid missivering till komminister 10 allt beräknadt efter årets markegång, dock att, i händelse, hvad komminister beträffar, 10 tunnor skulle öfverstiga halfva beloppet af dennes löneinkomster, adjunktslönen icke må utgå till högre än hälften af det belopp, hvartill komministerns egen lön uppgår.” STOCKHOLM t&48, hos J. A. Walldén. Allm. Besv.- och Ehon.-Ulikoltets Betänkande, ft.o 97. t N:o 97. Aok. till Exp.-Utsk. d. 22 Jani, kl. 1 e. m. i • Betänkandej i anledning af gjorda anmärkningar vid Handelssamt Fabriksoch Handtverks-ordningarne af den 22 December 1346. För vinnande af ändringar uti, samt förklaring af berörde författningar, hafva motioner blifvit väckta : Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln: af herr friherre Cederström, Jacob, af herr Hjerta, Lars; Inom Fällojl.
Men var detta fallet; så kunde det väl honom icke betagas att styrka sin föregifna rätt, om han det förmådde; och domstolen borde icke förklara, att den ej hade att utlåta sig, huruvida hans vederparter varit berättigade till byggnadens uppförande eller icke. Kunde han ej, änskönt jordägare och berättigad att vägra byggnadens uppförande, sakfällas; så måste domslutet innehålla, huruvida han var jordägare och hans bifall nödigt eller ej. Men om man ock antager, att utan afgörande af frågan om hans rätt att såsom jordägare hindra, och hans motparters rätt att utan hans bifall företaga, hvad de gjort, honom kunnat ändock ådömas ansvar för husets nedrifvande; månne äfven frågan om hans skyldighet till dess återuppbyggande kunde utan afseende på dessa ömsesidiga rättigheter afgöras? En gång måste väl frågan derom slitas; och omöjligt är det ju icke, att detta fortare sker, än återuppbyggandet medhinnes — ty icke kan meningen vara, att detta nödvändigt bör föregå, innan rättstvisten får företagas. Om det nu inträffar, att den tilltalade, som är dömd att återuppbygga huset, blir genom dom, innan återuppbyggandet hunnit ske, förklarad för ägare till andel i jorden, hvarå huset skall uppföras, och berättigad att byggnaden hindra; skall då detta återuppbyggande icke desto mindre för sig gå? Men då är ju i och med detsamma han blifvit förklarad berättigad att hindra motparternes företag, också dömdt, att huset, i fall det funnes qvarstående, borde nedrifvas, såsom olotligen uppfördt. Om det nu i stället ånyo uppbygges; så sker detta endast för att låta det omedelbarligen åter nedrifvas. Skulle detta kunna blifva den rätta verkställigheten af Kongl. Maj:ts nådiga Utslag? Men om vid ett sådant förhållande, som här förntsättes, denna verkställighet synes blifva uppenbart orimlig, knappast möjlig; så vore säkerligen besynnerligheten i sjelfva verket föga afhulpen, om än något mindre i ögonen fallande, genom den möjligen inträffande gynnsama tillfälligheten, att det nådiga Utslaget hinner verkställas och huset blifva af den tilltalade åter uppfördt, innan öfver jordäganderätten och behörigheten att tillåta byggnaden är dömdt, och nedrifvandet således nödvändigt, i fall den tilltalade är den, som vunnit.