Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D en 4 J 111111 a *' > > fi m - ringsBeklädnadsRemtygsoch Sadelmunderingspersedlarsanskaflhing lägges till grund för beräkning af Rusthållares årliga afgifter till en BeklädnadsDireclion; men då tidens fordringar på tjenstbarhet gjort ändringar nödvändiga, uti den mundering, hvarmed Indelta Cavalleriet borde af Rusthållen enligt Indelningsverket förses, följer deraf, att den dyrbarare rustning, vare sig för nytta eller nöje, som i senare tider, tvertemot författningarne, tillkommit, icke lätteligen kan Rusthållen affordras, hvarföre O ett nytt BeklädnadsReglemente för Indelta Cavalleriet bör afse den kostnad, som billigtvis kan åläggas Rusthållet, jemförelsevis med värdet och siilningstiden af den äldsta munderingen, hvari ingen ändring kunde föreslås vid vite af jooo Daler Silfvermynt. Man ihågkomme Konung Carl XI:s grannlaga afseende på Rusthållarnes medgifna rättighet i delta afseende, då det till och med öfverläts åt de Rustandes för LifRegementet egna godtfinnande, om de tilläto, andeias Ryttare bi beli ö 11 o å sina hattar den förr brukliga guldgalon; man jemföre denna den enväldige Monarkens omtanka, med senare tiders allt jemt stigande fordringar på Rusthållares nödtvungna bidrag lill så mycket öfverflödigt prål, hvarmed munderingarna i omväxlande förhållanden modelleras, och jag förmodar, att ingen skall kunna neka behofvet af bestämda föreskrifter, sorn göra slut på de nog långt drifna_ missbruken och god-> 12 D e ii 4 Jfa 1111 ar i i f; ra. tyckets vådliga inflytande på Ruslhållares välfärd.
Jag har ett skäl till, hvarföre jag högeligen önskar, att Ridderskapet och Adeln måtte ställa sina beslut om anslag till Hufvudtitlarne i närmaste förening med det redan fattade beslutet om Myntbestäinning. Kongl. Maj:t bar tagit initiativet i denna fråga. Kongl. Majit har icke nu, såsom tillförene, låtit Ständerna meddelas, mer eller mindre fullständigt utarbetade förslag, hvilka blifvit mer eller mindre af Rikets Ständer afsedda. Det var i full öfverensstäm-: melse med Kongl. Majits värdighet, med krafvet af hans höga kall, och om jag så får säga, i kraft af 16 §. Regeringsformen, som Kongl. Ma:jt uppmanade BancoBolaget, att göra slut på Myntförvillelsen. Maj:ts Skrifvelse äro skälen uppgifna. Kongl. Majit bar sagt, att Rikets Ständer hittills handlat utan ljus i saken. Kongl. Majit har sagt, det han förväntat, att Rikets Ständer skola låta sig upplysas åf fordna misstag. Kongl. Majit har sagt sig förmoda, att en säker grund af Rikets Ständer skulle fastställas för äganderätten; men Kongl. Majit har begärt, att de förhållanden, som nu finnas, skulle genom ordentlig lag betryggas. Jag har den öfvertygelse, att det står Den 21 September f. m. 29 i Kongl. Maj:ts magt, att, om ett Riks Stå lid skulle vilja låta sig af så kalladt simie förledas att ställa sig i opposition mot ordningens återförande, säga: det skall varda slut på dessa oredor. Så handlade Gustaf III> ilå han efter 3o års oredor i myntväsendet, Oredor, som pressade landet mera än det mest blodiga krig, gjorde slut derpå; så må ock Konung Carl Johan handla. Men ehuru mycket jag nitälskar för ordning och återställandet i myntväsendet, vill jag dock icke se min Konung blottsälld för den fanatism, som falska begrepp i dessa delar och oredorna, samt orättvisorna, hvilka gå i deras sporr, uppväcka.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs å nyo Expeditions-Utskottets, under N:o 21 6, afgifna och, den 4 dennes, på bordet lagda Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition om anslag för Undervisnings-Verken i Riket; och blef berörde Förslag, på grund af Herr Brakenhjelms, Pehr Reinhold, dervid gjorda anmärknings till Expeditions-Utskottet återremitteradt. S. D, Föredrogs å nyo Stats-Utskottets, den 23 sistlidne Junii, under N:o 193, afgifna och, den 9 derpåföljde Julii e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 6 6, förut meddelade Be - "Brot. JJtdrag den si Nov. 1829. 65 Betänkande, angående inrättning af en PaquetPost; och Som Ridderskapet och Adeln redan denna dag bifallit Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utsknttens, under N:o 2 r, afiätna Betänkande, rörande Paquetpostoch Forvagns-Inrättning, ansåg Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets ifrågavarande Utlåtande böra läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogos ä nyo och gillades följande från Stats-Utskottet ankomna och, den g sistlidne October e. m., på bordet lagda Utlåtanden : Af den 24 sistlidne September: N:o 874, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o g6, förut meddelade Betänkande, i afseende på åtskillige uti Riksgälds-Contoirets Räkenskaper balancerade fordringar och tillgångar: Af den 3 sistlidne October: N:o 384, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 216, förut meddelade Betänkande, angående verkställd granskning af redogörelsen öfver tvänne Krutförsälj nings-expeditioner.
"Uti sin (ill 1850 års riksdag afgifna berättelse anmälde Riddarhus-Direktionen, att sedan flere år tillbaka betänklige sättningar visat sig å Riddarhusets murar, med anledning hvaraf Direktionen uppdragit åt Kaptenen vid Ingeniör-Corpsen Morén, Konduktören Abom, Rvggmästaren Hallström och undertecknad att besigtiga skadorne och deröfver afgifva yttrande. 1 ett den 28 Augusti 1856 afgifvet utlåtande anförde dessa besigtningsman, att sättningarne, om ock ej bestämdt hotande för byggnadens snara förfall, dock kunde härflyta från orsaker, som för dess framtida bestånd kunde medföra stora vådor, hvarföre nödvändigt vore att söka upptäcka dessa orsaker, hvilka besigtningsmännen förmodade finnas i skador uti rict pålverk, hvarpå byggnaden hvilar, hvilket derföre genom gräfning, särdeles på torgsidan, borde noggrannt undersökas. Ridd. o. Adeln beslöt med anledning häraf, att en sådan undersökning skulle verkställas, helst så tidigt att i irektionen under då pågående riksdag skulle kunna meddela resultatet af densamma samt afgifva förslag till de reparationer Direktionen ansåge erforderliga. Efter det grunden vester om hufvudtrappan utåt torget blifvit blottad, uppdrog Direktionen densammas undersökning åt Herr Morén, Hallström och Abom, biträdde af Kapitenen vid Mekaniska-Corpsen Rerg, hvilka, efter besigtning af den nu synliga pålgrunden och iakttagande deraf, att dennas såväl hammarband som pålluilvuden voro betydligt skadade af röta och stående öfver lägsta vattenytan, uti utlåtande af den 27 April 1857, såsom deras gemensamma åsigt anförde »att byggnaden ej kan ha/va bestånd med en grundbyggnad så skadad som den ifrågavarande, hvilken för eller sidnare mäste förorsaka sättningar, som bryta sammanhanget i murarne. Bestämda skäl finnas derföre alt* ofördröjligen afhjelpa felen». Angående sättet härlör voro besigtningsmännen deri enige, att hammarbanden skulle borttagas och pålarne afsågas så djupt under lägsta vattenytan, som beqvämligen ske kunde, och ny mur sedan läggas under de gamla grundmurarne.
Motioner hafva nu lill Utskottet inkommit af Herr Flach och Herr Prosten fVåhlander, med hemställan om förhöjning af denna procent; och då billigheten synes kräfva, alt vederbörande tjenstemän, hvilkas arbete icke blifvit i någon mån minskadt, erhålla en mot de dem sålunda frångångna inkomster svarande ersättning, har Utskottet skolat tillstyrka, att Bikels Ständer måtte för ifrågavarande ändamål af bevillningssumman för hvarje län anslå 3 procent samt för Stockholms stad 2.1 procent, att på förut stadgadt sätt fördelas; hvarjemte Utskottet hemställer, alt de, utom olvannämnde procent, till kostnaders bestridande inom vissa län särskildt anslagne summor måtte i riksmynt bestämmas till jemna belopp för Norrbottens län af 800 R:dr samt för Wester-Norrlands af 200 R:dr. § 119. Om upphäfvande af den edgång, sorn af ledamöter i Taxeringsoch Pröfningskommitlé. enligt9110 §, skall afläggas eller om förändrad lydelse deraf har inom Högvördiga Prés,fe-ståndet motion blifvit väckt af Herr Biskop Björck, som yttrat, att vid de stora svårigheter, som taxeringarne efter Bevillnings-lörordningens bokstaf vore underkastade sä väl vid uppskattandet af den förtjenst borgerlig rörelse inbringat, som i fråga om egendomsvärde pä landet, det vore särdeles orimligt att fordra en ed, hvarigenom hvarje ärlig man skulle komma i allra största samvetslrängsel och fara alt blifva menedare; alt, efter motionärens tanke, eden vid dessa tillfällen gerna kunde för svinna, utan all derigenom behöfde befaras någon minskning i allmänna bevillningen; men att, om eden skulle användas, den borde ställas ungefär så, att man deri förbunde sig att pålägga hvarje skattskyldig hvad han efter billighet och vid jemförande emellan de skaltskyldige inbördes, med afseende på de grunder, Bevillnings-förordningen angåfve, ansåges böra vidkännas.
Guden vid min höga ålder ännu bibehållit mig med tankans redighet, och inträffande omständigheter fordrar förändringar uti mill föregående gjorde testamente, förklarar jag nu härigenom detta innefatta min yttersta vilja och förordnande: l:o 2:o 3:o Under RiddarhusDireclionens vård anhåller jag få lemua en summa af Tolftusende riksdaler bancosedlar, ali uti fast egendom eller fullgod säkerhet emot laglig ränta utlånas, hvars ränta till fem pensioner af Etthundrade riksdaler bancosedlar årligen utdelas, räntan beräknad efter min dödsdag och till dem då utbetalas. Till dessa fem pensionärer utnämner jag: l.o Fru Grefvinnan Margaretha von Schwerin, född Friherrinna Ramsay. 230 Den 11 Januari e. m. 2:o Fru Friherrinnan Boye, född Friherrinna Klingspor. 3:o Fru Eneschöld, född Friherrinna Wennerstedt. 4:o Fru von Hauswolff, född Maria Lovisa von Greiff. 5:o Fröken Christina Margaretha Drake, eller det fruntimmer, sorn äger den befattning hon nu innehafver, äfven om hon ej är af adelig börd. Då någon af dessa nu utnämnde a fl i der, inträder i dess ställe min Gudolter Ebba Horn, dotter af Öfversten, Ridd. Gr. Gustaf Adolph Horn. När sedan lediga pensionsrum blifver, anuonceras genom tidningarne, att gifta, enkor eller ogifta fruntimmer af adeligt stånd eller genom giftermål, fattige eller sjuklige, som ej äga öfver 300 r:dr b:co inkomst, kände för gudeligt och ärbart uppförande oell bevis derom af pastorn i den församling de bo samt 2:ne välkände adelsmän inlemna, äga rätt att söka, om någon som varit med mig beslägtadt, sig deribland anmäler i nämnde omständigheter, äga de företrädet; men i händelse flere sökande blifva, sker lottning dem emellan.
Å. 207. XXI. U. 58. A. io3. B. i58. A. 206. XXII. B. 108. A. n5. — N:o 421. i anledning af Herr C. C. Hallings motion, rörande en förbättrad inredning af RiksgäldsContorets förra hus, som begagnas af ofrälse RiksStånden samt Rikets Ständers Utskott, äfvensom en uti BondeStåndet väckt motion i afseende på förändring uti Ståndets Sessionsrum. XX. B. i5p. A. 217. N:o 422. i anledning af väckt fråga om förändring i methoden för RiksBokslutet samt de förvaltande Verkens Redogörelser. XX. B. 441- A536. XXI. E. 1 r. — N:o 423. öfver Herr Petre's inom BorgareStåndet väckta motion, i anledning af Ridderskapets och Adelns, Prestesamt BondeStåndens fattade beslut, rörande RiksgäldsContorets garanti för de lån, som HypotheksFöreningar komma att upptaga. XX. B. 44rA. 56i. — N:o 424- om förtydligande af Rikets Ständers beslut, angående garanti för HypotheksFöreningar, jemte förslag till hufvudgrunder för sådane Föreningar. XX. B. 558. Å. 573. XXI. B. i58, 206. A. 3o4, 323. XXII. 1. 3. E. io5. — N:o 425. i anledning af väckt motion derom, att StatsUtskottet måtte inkomma med förslag tili formulaire för den förbindelse, som skall af HvpotlieksFörening afgifvas till RiksgäldsContoret. XX. B. 558.
TryckfrihetsFörord ningen, samt det sednare förslag till ändring i 63 §. RegeringsFormen: fann Ridderskapet och Adeln lör godt, att berörde förslag till den behandling 56 §. RegeringsFormen föreskrifver, godkänna. Från Högv. FresteStåndet. S. D. f. m. Föredrogos å nyo och biföllos att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag enligt 56 §. Regeringsformen. Med föreslående af tillägg i 7 Mom. 1 §. och 4 Mom. 2 jf. Tryckfrihetsförordningen och N:o 52. Med förslag till ändring i 63 §. Regeringsformen. S. D. f. m. Nedannämnde från Utskotten inkomne Betänkanden biföllos vid förnyad föredragning, nemligen ; * BancoUtskottets: Rörande en af Casseuren vid Stockholms Stads Auctionsverk P. M. Löfström gjorde anhållan om utbekommande sooo 1024 Prat. Ur dr, d. it Sept emi/, 1323. R;dr, som till en Bankens Casseur mot sär» skildt Recipisse blifvit aflemnade. EkonomiUtskottets: N:o 186. I anledning af uppgifvet förslag till förändrade grunder för ett nytt Beskattnings* system. Lag och EkonomiUtskottens ; N:o 184» I anledning af väckt fråga om utfärdande af en författning, som bestämmer ordningen för stadfästelse och ändrings sö* kande i afseende på af Landtmätare verkstälde Gärdesgårdsdelningar. Nio 18?. Angående väckt fråga om Lagfarts beviljande å sådane Lägenheter, som blifvit Inköpte för att derå uppföra Mekaniska inrättningar. StatsUtskottet t N:o 476, Angående Revision af Manufactur* DiscontFondens förvaltning och räkenskaper för år i832. Prot. Utdr: d. 27 Séptemb. 1325, 1025 S» D, f. rr. Då Bevillnings samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens utlåtande N:o 40, i anledning af gjorde
S. D. He rr Grosshandlaren Wideberg anförde : ”Det tillagg, sorn i anledning af Herr lagmannen Ullbergs anmärkning blifvit föreslagit till i. §; af Banko-Utskottets Instruktion, kan jag för min del icke bifalla, emedan jag deraf befarar den för Kanken menliga följd kunna uppkomma, att Bikets Högloft. Ständer, sorn icke äro i tillfälle att så fullkomligt som Banko-Utskettet, känna Bankens tillstånd , någon gång möjeligen kunde fatta ett för Bankens säkerhet skadeligt Beslut, som Utskottet da icke kan undgå att verkställa; och hvilket jag anser stridande så väl mot Bankens ändamål, som den Ed Utskottets Ledamöter aflägga. Jag tror derföre i. §. af Instruktionen böra oförändrad bibehållas. ” Ut supra. In fidem Protocolli G. Helsingius. N:r 2. Banko-Utskottets Betänkande i frågan om Liqvid med Discont-Verkens egne Sedlar för Lån och Omsättningar. Ej mindre i stöd af den Banko-Utskottet tillhörande befattning att pröfva Herrar BankoFullmägtiges åtgärder, än med anledning af de från Banko-Utskottets Belänkanden. 1§ fran Vällofl. Borgare-Ståndet till Utskottet remitterade Memorialer af Herrar Kjellander, Mitander, Wideberg, Arfvidson, Bager och Ebel, jemte åtskillige inom Vallöf]. Borgare-Ståndet i sammanhang dermed, under den 2g:de och 2g:de sisth November samt den 3 1 denna månad förefallna discusioner, har Banco-Utskottet enligt Protocoller och handlingar på det nogaste granskat Herrar Banco-Fullmägtiges, tid efter annan hafde ofverläggningar och vidtagne Beslut, föranledde af de serskilde förhållanden, sorn genom Malmö Discont-Verks yppade obestånd, och de öfrige Discont-Verkens i följd deraf jemväl iråkade overksamhet, uppkommit.
Då i Karup, eldigt Landaboken 1569 och Hallands Jordebok för 1646 är kyrkohemman, påstås åbons benämning af ’ vår och kronans bonde” innefatta bevis, att — alla byrkohemman voro kronans. Genom stvliseringen i ett Konungabref vinnes den upplysning, att åboen på Karup är kronobonde — således var Karup kronohemman — och alla de öfriga kyrkohemmanen måste följa med! Bevisningsmethoden är verkligen compendiös. Men om nu Ståts-Utskottets Ullålande, N:o 182. 39 elen tolkning, hvarigenom vår och kronans bunde och tjenare förvandlas till kronobonde, vore en lek nied ord! Kyrko-reformationen i Danmark hade kommit till stadga redan löre 1533, och man kan vara fullt säker, att de Danska Konungarne icke längre erkände något sådant kyrkans välde öfver åboerne på hennes hemman, hvarigenom Konungen kunnat anse sig förhindrad att äfven betrakta och benämna dem såsom Hans och Kronans bönder och tjenare. Märkvärdigt är att det åberopade brefvet är gifvet af samme Konung Christian IV, som utfärdade den stora Recessen, Hans tankar orri kyrkohemmanen och kyrkornas egandeoch städsel-rätt slå der tecknade med kraften af gällande lag. Han hade från sina företrädare redan ärft dessa tankar och de voro före hans lid upptagne i lagar, dein ,han endast samlade i sin stora Recess. Annu i dag qvarstå inom de fordna Danska provinserna (Skäne, Halland, Blekinge) kyrkohemmanens förhållanden till kyrkorna såsom historiska vittnesbörd orri dessa lagars innehåll. Men — man skulle icke desto mindre med tillhjelp af curial-styleus problematiska tolkning i ett af samma Konungs bref kunna vederlägga Haus lagbok! Det kan endast vara förlägenhet om grundade skäl, som tillgriper sådane små och obetydliga parlicularileter. Danska provinsen Halland kunde icke, mer än Danmarks, öfriga landskaper, befinna sig i ett laglöshels-tillstånd; den stod under allmän Dansk lag. Men Dansk Lag tilläde kyrkorna städsel-rätt af deras hemman och jordar.
Skrifvelse I. s, 84, 87* Pörsyar, angåeude grundérne för organisationen af Rikets Landtoch Sjö-, I, s, 747, 543, R, d, B, §. 44, Register. G. Garnizons-Sjukhus-Byggnader, rörande, i Slockholm. II, s. 144—196. Gellivare Jernmalmsberg, om öppnande af en Communication nied. II s. 472—475. R, d. B. §. 44, Geographiska Inrättningens C hartas-Verk, oin inköp för Statens Rakning af, I. 330—-332. Giftermåls-Balken , rörande ändring af, 4. §. 13 Cap, II. s. g, 10. Grenna, om tillökte frimarknader i; underd. Skrifvelse I. s. iyg 160. R. d. B. §. 44. Grufvehjelpen, om upphörande af extra, i St, Koparbergs Län. II. s. 357—369. Grundlagar, angående förslag till ändringar i Rikets; underd, Skrifvelse. I. s. iiji, R* d. B. §, 4. Grustägt, rörande rättigheten till, å andras egor. II. s, yo—53. R. d. B. §. 44. Guldoch Silfver-Broderier, om inskränkning af. 8 Militaire och Civile uniformer. I. l83. R. d. B. fp 44* Gyllenstjernska, angående, grefliga Familjens förmente fodran hos Staten. I. s. 744—748* Gymnastiska-öfningar, om medel till befordrande af. I. *• 308. R. d. B. §. 44. Gårdfari-Handelns upphörande, om. I. s. 203. R, d. B, §♦ 44* Gäldenär, om tvångsmedel för R, d, B, §, 27, H.
Lotsoch båk-medlen, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Lots-stationerna å Gotland, om uppförande på Statens bekostnad af lämpliga bostäder vid dem; motion af Herr Fredrik Gustaf I)u Rietz: se Motioner. Lotteri-sedlar, i anledning af väckt motion om ansvar för utgifvare af tryckt skrift eller tidning i afseende på annonser om försäljning af —: B. I. 155, 175, A. 175. Ludvika, Envikens och Malingsbo pastorater af Westerås stift, angående anslag af prostetunnor från dem: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. Luleå, i anledning af väckt motion om ersättning till Handlanden C. Rönnbäck och f. d. Kapitenen M. U. Silfverbrand för af dem liden förlust vid uppförandet af Landshöfdinge-residensbyggnaden i nämnde stad: B. V. 463, 536, A. 536. Luleå eif, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen emellan Gellivara malmfält ooh nämnde eif: B. IV. 96, 190, 292, A. 292. Lundberger, Thure Fredrik, Förste Bataljons-Läkare vid Skaraborgs Regemente, angående pension för honom på Allmänna Indragnings-Staten: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Lundh, Johan Henrik, Förste Löjtnant vid Nerikes Regemente, angående pension för honom vid afgång ur tjensten: se StatsUtskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. — L — 101 Lunds stift, i anledning af väckt motion om skatte-lösen af alla inom nämnde stift belägna domkyrkooch kyrkohemman med flera lägenheter: B. II. 155, 158, A. 158.
Ad. förekomma.» § 27. »Under hvarje sammankomst För hvarje sammanträde bör uppgöras en föredragningslista, hvaraf en afskrift bör vara uppsatt i Riddarhus-salen, derå alla förändringar i föredragningsordningen, hvarom öfverenskommas kan, genast skola anmärkas.» Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 8. 17 Slutligen har Herr Ramsay, med hvilken Friherre Hjerta, E. F., och Herr Stuart sig förenat, afgifvit följande reservation i fråga om åtskilliga i förslaget intagna reglementariska stadganden: »Jemte det jag ansett att åtskilliga, ur R. O. hemtade reglementariska stadganden som förekomma uti §§ 19, 20 o. 25 af förslaget, lämpligen kunnat utelemnas, har jag särskildt i afseende å frågan om protokollsföringen vid sammankomsterna varit af den mening, att någon skälig anledning icke förefinnes, att härom meddela närmare bestänmelser, än hittills varit gällande, och att derföre bordt åt R. o. Ad. öfverlemnas att, likasom i afseende å andra frågor rörande arbetssättet, vid sammankomsterna bestämma huru protokollsföringen under desamma skulle försiggå. Förhållanden kunna nemligen inträffa, som göra att ett och samma sätt för protokollets förande icke vid alla tillfällen kan vara erforderligt eller lämpligt; och det torde derföre vara icke allenast obehöfligt utan äfven mindre tjenligt att uti en Stadga, som icke utan Konungens samtycke kan förändras, intaga så omständliga bestämmelser härom, som uti § 28 af förslaget innefattas. Jag har derföre ansett att för ändamålet vore tillfyllestgörande, om i stället för nämnda § blifvit i slutet af den nästföregående eller § 27 infördt ett stadgande af innehåll, det R. o. Ad. ägde att vid början af hvarje sammankomst besluta huru med protokollsföringen under densamma skulle förhållas. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1866. Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 9. 1 N:o 9. Biddarhus-U(skottets Betänkande i anledning aj ålerremiss å del af Utskottet afgi/na förslag till ny Biddarhus-Ordning.
Jag frågar dem af della Stånd, sorn i sina tidningsblad utfarit i skymfliga tillmålen mot Riddarhuset, om det icke är sant, att alla lider och alla Samhällen hafva haft deras vanbörding, som för penningar eller folkgunst sålt de sinas ära, och om icke till vår lids convenlionsmynt äfven hörer prenumerationssedlar? Härvid afbröts anförandet af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, med hemställan till Hr Ehrenhoff, om han icke gick utom ämnet; hvarefter Hr Ehrenhoff fortfor att uppläsa följande: Att en constitutionel Konungamakt icke kan bestå i bredd med en representation, som icke äger ett återhållande element, ser man snart sagdt i hvarje sida af historien, — och hvar finnes ett sådant element i det nya förslaget? — Det behöfs ej, säger mången, ty har Regenten fullt förtroende för folket och kastar sig i dess armar, så skall allt gå bra. En vacker tanke i sanning, men föga tillämplig i våra dagar; ty så länge en lidningsskrifvare af obepröfvad redlighet har folkets öra, är denna lyckliga tid icke inne. Eller vill man kanske, att Konungen, i bredd med tidshjellarne, skall, genom smicker ät dagens opinioner, söka en ephemerisk hyllning? Nej, mine Hrr, sådane smygvägar äro värdige endast dagens krypskyttar; ty rätt och sanning är kungsvägen till Svenska folkets kärlek. Hade jag icke i sjelfva saken fattat en öfvertygelse, så hade jag måhända, lika med många andra, låtit hänföra mig af den målning öfver de gyldene dagar, som med den nya representationen skulle uppblomstra öfver Sverige; men i bakgrunden ligga smädelscn och lögnen, och hvad ärligt menande med mitt fäderneslands väl kan jag väl vänta af dessa foster af Aftonbladslitteraluren? Har icke, med få undantag, i hvarje rad, som talats eller skrifvits till beröm för detta förslag, varit inflätad en smädelse eller osanning mot en af hela Europa aktad Monark? Och likväl har Sverige stora förbindelser lill denne Konung.