Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häraf tager jag mig anledning att hos Ridperskapet och Adeln hemställa, om vi icke skulle inbjuda de öfrige Stånden, att hos Ktgl. Majit underdånigst anhålla det ifrågavarande projeet måtte blifva oss oommuniceradt, för att deröfver kunna discutera och vinna ett önskadt slut på denna motion, af så mycket större vigt, som de kostnader, hvilka äro förknippade med en mätning, äro stora, samt dryga i mon af Landtmätaréns förmåga att sammansätta invecklade räkningar. Som förmodligen de grunder hvarå jag gatt äro glömda; torde det tillåtas mig att blott nämna, det tunnelands-beräkningen med vissa modificationerför olika slags belägenhet är den princip jag ansett rättvisast, så väl vid mätningar som delningar, renoveringar &c. &x\, och sträck aln tagen till grund vid rågångars uppgående m. m., hvarigenom regndagar &c. hlif. va uteslutne såsom omöjliga att controllera. Friherre Wrangel, Henning". 1 närvarande stund då hela Nationens upp» 44 Den r Marsi märksamhet är fästad på den blifvande Realisationsplanen är det kanske icke ur sin ordning att fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att alla publika fordringsägare, hvaröfver Riksens Ständer äga disposition, böra inställa sina lagsöknings^åtgärder intill dess Finance-Regleringen hunnit att uppgöras. Flera bref från Landsorterna hafva uppmanat mig till denna motion, om hvars remitterande till Statsoch BancoUtskottet anhålles och att Utskotten inom i4 dagar häröfver af. gifva deras Utlåtande. Grefve Hård, Carl Gustaf: Ett hinder för näringarnes uppkomst och förkofran i vårt land, anser jag vara den allmänna bristen på en sådan dass af arbetare, sorn med ett slags oberoende existence, kunna vara verksamma för näringarne, utan att uteslutande tillhöra någon.
Från detta beslut, i hvars fattande Fullmägtigen Medin, såsom för tillfället åtnjutande tjenstledighet, icke deltog, voro Major Wolffelt och Kyrkoherden Öfverström i så måtto af skiljaktig mening, som de ansågo afgörandet böra uppskju - Stats-Utskottets Utlåtande 29. 23 tas, intill dess Rikets Ständers Banks Styrelse lättat sitt beslut angående den framställning i samma syfte, som, enligt ordförandens antagande, derstädes blifvit gjord. I förbigående må här omnämnas att, så vidt af Fullmägtiges protokoll upplysning derom kunnat hemtas, någon så beskaffad framställning icke hos Rikets Ständers Bank gjordes förr än den 3 påföljande November, då Heinemann till Banko-fullmägtige inkom med ett dylikt bytesförslag, som dock, på grund af det obestämda i anbudet, af sistbemälde Fullmägtige lemnades utan afseende. Sedan den skrifvelse, hvars uppsättande öfverlemnats åt Riksarkivarien Nordström, blifvit, efter justering af ordföranden, den 18 Juni till Schröder & Comp. expedierad, hade bemälda Bankirhus, i telegram af den 25 i samma månad, förklarat att de till berörda utbyte lemnade sitt bifall och då detta byte alltså vore ömsesidigt godkändt, uppdrogs, vid sammanträdet den 30 Juni, åt deputerade för låneärendena att gå i författning om dess verkställighet. Från Schröder & Comp. ankom derefter och blef, vid sammankomsten den 8 Juli, föredragen en ytteidigare skrifvelse af den 27 Juni, deruti Schröder & Comp., med bekräftande af deras förut aflåtna telegram, angående antagandet af det erbjudna obligationsutbytet, öfverlemnade interimsbevis eller så kallade scrips för ej mindre ifrågavarande 45,000 Pund Sterling, än jemväl för de 250,000 Pund Sterling, dem Riksgälds-kontoret till 91 V2 procent af det nya lånet öfvertagit; och hade i denna skrifvelse Schröder &
Domstolen låte sedermera ofördröjligen, på Lottegarnes bekoslnad, i allmänna Tidningarne införa kungörelse 0111 det ingångne Bolaget, med uppgift tillika å alla delegarne uti detsamma Och åligge det Bolaget ytterligare, alt, inom hvarje årsslut, till Domstolen inlemna uppgilt, å alla dåvarande delegare i Bolaget, hvilken uppgift likaledes genom Domstolens försorg kungöres, på sätt här ofvan sagdt är. § 25. På delägare sjelfve må bero alt bestämma förhållandet emellan deras Grundfond och contanle insatser derå. Åliggandes dem likväl alt före Bankens öppnande häfva aflemnat minst a5 procent af deras teckning, i lätt realisabla papper eller inteckningar, hvilka, jemte Grundfondens öfrige andelar af samma beskaffenhet, lill säkerheten pröfvade af Konungens Befallningshafvande gemensamt med Bolaget, skola för Bolagets räkning sättas i säkert förvar lill dess disposition. Controleradt Guld och Silfver må äfven såsom insatts å Grundfond emottagas. § 20. Solidarisk Bank ege, att å de ställen, der det lämpligen sig göra låter och Kongl. Maj:t pröfvar skäligt sådant i Nåder medgifva, förlägga Bank - 28 Bancooch Lag-Utskottens Bet. N:0 2. Afdelningar under serskilde Directioner, hvilka ombestyra utlåningar och incasseringar samt hålla läkningar med enskilde personer, på sätt genom Reglemente, Instruction och Conlral-Bank-Directionens föreskrifter närmare bestämmes; men ej må Bank-Afdelningen utfärda några tryckte eller graverade förbindelser; ej heller vare den skyldig att invexla Central-Bankens sedlar och förbindelser. Så snart en Bank-Afdelning blifvit beslutad, skall ett visst Dislrict för dess stående rörelse bestämmas. § 27. Solidarisk Bank vare, vid påföljd af privilegii förlust, förbjudet, att utgifva tryckte eller graverade Credit-sedlar på mindre valeur än den lägsta, hvarå det nu eller framdeles kan varda Rikets Ständers Bank tillåtet, att utfärda sedlar i Riksdalertal.
Rikets sednast, församlade Ständers Konstitutions-Utskott hade i sitt Memorial N:o 9 fästat uppmärksamheten på behofvet af närmare bestämmelser, huru utländsk man må kunna erhålla Svensk medborgarerätt och hvilka förmåner må af sådan naturalisation följa; hvilken frågas reglering genom Lag ansågs desto mera erforderlig, som de talrika inflyttningar af utländske män, hvilka i sednare tid egt rum, utan tvifvel framdeles skola ännu oftare ifrågakomma, ju mer vexelförbindelsen emellan folken tilltager i liflighet och styrka, i följd af alla de medel vår tids uppfinningar erbjuda nationerna att närma sig till hvarandra och förena sig uti intellektuel och industriel täflan. Af sådan anledning och samtidigt med framställande af det utaf Rikets Ständer numera antagna förslag till den ändring i 28 § Regerings-Formen, att Konungen skulle ega till vissa Lärarebeställningar och till Läkare-befattningar kalla utländske män af utmärkt förtjenst, de der den rena Evangeliska läran bekänna, föreslog Konstitutions-Utskottet, att vid samma § i Regerings-Formen skulle göras ett tillägg, som innefattade, att Konungen egde genom naturalisation till Svensk medborgare upptaga utländsk man, hvilken sålunda erhölle samma rättigheter och förmåner, som infödd Svensk man; men då innehållet af de vilkor, som för beviljande af naturalisation kunde finnas nödiga att bestämma, principenligt icke tillhörde Grundlags-stiftningen, utan representationens medverkan vid sådant bestämmande vore, enligt våra lagstiftningsformer, till fullo bevarad derigenom, att ifrågavarande Lag erhölle egenBih. till II. St. Prat. 1853 & 185i. 3 Sami. 5 lläft. 1 2 Konslilutions-Ulskoltcts Memorial, J\':o 7. skapen af Civil-lag, ansågs det föreslagna grundlags-stadgandet icke böra härutinnan innefatta annat, än hänvisning till särskild, af Konung och Ständer gemensamt stiftad Lag. Till följd af två Riks-Stånds under innevarande Riksmöte fattade beslut har nämnde förslag till tillägg i 28 § Regerings-Formen förfallit.
Prof. Ut dr d. 19 Mars i 81 8 • 217 Utskottets ilen 10 ilennes afgifne, sarnt ilen 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, till upplysning angående de, sedan 1815 ärs Riksdag -vidtagne åtgärder, i anledning af då vackt fråga om en ny Mynt ordning; fann Högloft. Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas till handlingarne. S. £>, Vid förnyad föredragning af BankoUtskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen, på Bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga örn tillatelse för en och hvar att emot Svenskt Specie, mynt i Banken tillbyta sig omyntadt guld och silfver, blef samma Betänkande på grund af dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteradt. S, X). Pöredrogos å nyo Stats-Utskottetsden 4 dennes afgifne samt den 14 i samma månad på bordet lagde fem serskildta Memorial, innefattande svar på återremisser af Utskottets den 23 och 31 sisth Januarii meddeldte Utlåtanden; 1. Angående förhöjning uti Post-skjntsnings legats ; 2. Örn bidrag af Allmänna medel till fullbordande af hamnbyggnaden i Malmö. 3. Angående föreslagen rättighet till skatte, lösen af Lotshemman. 4. Om förbättring i Länsmännens löningsvilkor. 5. Angående ersättning till Städerne förderas andel uti Accisoch Bakugns-penningarne ; Men, sorn Ridderskapet och Adeln den g och 17 sistlidne Februarii redan bifallit Stats-Utskottets sistnämnde Utlåtanden, fann Ridderskapet och A» 218 Prat. TJtår. d. jq Mars 1818 • deln, att Utskottets nu ifrågavarande fem Memorial endast borde läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets den 5 dennes aflätne samt den 17 i samma månad, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial.
G:o Beväringen af Gäfvor och Testamenten, bär utgjort r6,643 K:dr 3 sfe. 7 r;st.; och hvad derjemte i samma Tabell-column är uppfördt under benämningen Vinstmedel och dylikt till en summa af 16,584 R:dr 28 sk. 7 r:st., är medelbeloppet så väl af den till Riksgälös-Corvtoiet under nyssberörda tid influtna Bevillning ifrån Nummer-Lotteriet, Dykeri-Uonvpagniet, Sjöförsäkrings-Bolaget, Sjö-Assurans-Compagniet och Jern-Contoret, som äf Bevillningen å intressemedel, utbetalta från Riksgälds-Contoret. 7:0 Under rubriken Brännvinsbrännings-afgift är i Tabellen införd den årliga afgift, som för rättigheten att i liufvudstaden distillera brännvin erlägges till Stads-cassan af ett Bolag, på hvilket denna rättighet äff genom contract för vissa år öfverlåten; och någon annan afgift för brännvins-tillverkning eger här icke rum. 8:0 Boskapsoch Akerskattens uppgifna belopp, som genom Bemedlings-Commissionen af Borgerskapet betalas, är bestämdt genom ett emellan Kongl. Gamniar-Collegium och Staden den 26 October 17787 ingånget och sednast den 24 October 1828 på Fem år förnyadt Contract, hvars ytterligare prolongation nu är i fråga. 9:0 Enär Sältpeter-afgiften , som för liufvudstaden utgått med endast 9 R:dr i4 sk. 8 rist.
Uti nu gällande stadgauden har jag likväl anmärkt den brist, hvilken, afbulpen, troligen'gifvit ett annat begrep oru nödvändigheten af Öfver-Revisionens controllerande åtgärd, nemligen, att Revisionen icke haft såsom pligt sig ålagdt, att äfven anmärka, då Skattskyldige, genom origtig tillämpning af Beskattnings-grunderna, blifvit lidande. På ofvan anförda skäl får iag vördsammast föreslå följande controllerande Stadganden att inflyta uti Bevillnings.Förordningen: 1:0 Att så väj Skattskyldige, som Kronans Ombud, ega att öfver Taxerings-åtgärder anfö* ra Besvär hos Kongl. Kammar-Rätten, som då äfven må ega att bestämma den förändrade Taxerings-summa, hvartill besvären kunna förän.; leda. 2:0 Att Öfver-Revisionens gransknings-åtgärd i Taxerings-frågor bör inskränka sig der-; fill, att efterse, att Författningens grunder blifvit på alla ställen lika tillämpade, och, der annorledes skulle befinnas, befordra rättelse, an, tingen den verkar till Kronans eller den Skatt* skyldiges fördel. fpt Bil.t>Éevilln^Utskotteis Betänkände N:ö g:o Att, då Taxeringsmännen äro befriade ifrån allt ansvar, de äfven böra vara obesvärade med förklaringars afgifvande; hvadan anmärkningar eller besvär i Taxerings-frågor böra förklaras af det Kronans Ombud, som varit närvarande vid Taxeringseller Pröfnings-Comitén, I fall detta mitt yttrande icke skulle vinna Höglofl. Utskottets bifall, anhåller jag, att detsamma, såsom min enskilda tanka, må få åtfölja Betänkandet till respective Stånden.” Af Herr Kyrkoherden Lyth: min tanka bör Icke Kongl. Kammar-Rätten få upptaga Kronans Ombudsmäns anmärkningar och besvär emot Pröfnings-Comiténs åtgärder.” Herr Cron' ”1 bedömandet af åtskillige inkomne Motioner, åsyftande Kongl. Kammar.
Län, hvarest dessa skulder ännu icke blifvit godtgjorde, ej erlades till högsta beloppet, 5 sk., utan blott med 3 till 4i sk., samt ersättning för ifrågavarande fordringar jemväl till någon del ingått, Rikets Ständer funnit sig icke kunna afskrifningen bevilja, utan förnyat deras underdåniga anhållan om berörde medels återgäldande; så hafva, efter vederbörandes förständigande och Sundhets-Collegii påminnelser derom, dessa skulder blifvit till fullo betalda, utom u) af Curhus-Directionen i Nyköping . 6,689: 6, 8. och 6) af Curhus-Directionen i Uddevalla 2,943: 10. Tillsammans g,632: 16, 8. som å nyo äro till afskrifning i underdånighet anmälda. a. Angående den förra af dessa skulder, upplysa handlingärne, att, sedan Landshöfdingen i Nyköping den 28 Januarii 1819 öfverlemnat en från Directionen öfver Länets Lazarett och Cur-anstalter aflåten skrift, rörande behofvet af förskott till serskilda Curhus i vestra delen af Länet, hvarest hela hushåll, som förmäldes hafva 20 till 3o år varit lemnade utan nppmäiksamhet, fortplantat smittan, hvarmed flera hundrade personer, från 70-åriga till späda barn, då skulle vara behäftade, och hvilka förskott Directionen borde, sedan sjukdomen aftagit, återgälda genom den årliga Cassabehållningen af de från Länet inflytande medlen; så hade Kongl. Maj:t, etter inhemtande af Sundhets-Collegii och Stats-Contorels underdåniga yttranden, d. 27 Mars 1819 bifallit, att Directionen finge af Medicinal-fondens besparingar, efter behofvet, hos Stats-Contoret utbekomma 7000 R:dr, emot åliggande för Directionen att, så snart, utan ändamålets förfelande, ske kunde, återbetala förskottet af de årligen inflytande medel, hvilka Directionen, till Veneriska smittans botande egde under sin disposition.
En god lagbyggnad finnes alltid uti en viss ordning uppförd, och då förändringar eller tillägg vid densamma skola ske, är det af vigt, att gå till väga med varsam hand, under klarseende uppfattning af det hela, på det att ordningen icke måtte störas; och denna Den 3o Mars e. ro. 365 varsamhet torde företrädesvis vara att påyrka, då det är fråga om att vidröra grundvalarne för brottmåls-lagstiftningen. Belägger Lagstiftaren en ringa förbrytelse, med ett, i förhållande till öfrige straffbestämmelser, strängare ansvar, så retar han till brottet, i stället för att motarbeta det; och det är derhän jag fruktar, att bifall till LagUtskoltets visst i god mening meddelade Betänkande skulle leda. Låt hända, attén för ett mindre brott anklagad person blifvit häktad och med halfva skäl öfvertygad; en långsam ransakning fördröjer hans vistande i fängelset; för att komma ut, bekänner han å sig t. ex. en stöld, begången å annor ort; man följer då den af Lagutskottet föreslagne åtgärd, att underrätta honom, det en fortsatt bekännelse medför straff, såsom hade han verkeligen begått stölden. Fruktan för straffet är väl stor, men kärleken till friheten är ändå större, den lockar honom att fortfara i sin bekännelse och han kommer ur häktet, afföres till ransaknings-stället, och måhända lyckas det honom, att under vägen göra sig lös och komma på fri fot. Då först erindrar han sig den för honom i förtid afkunnade domen, huru han ovilkorligen skall strängt straffas, men utan att hafva begått något straffet motsvarande brott; och hvilken tanka skall mer än denna fresta honom att begå ett sådant. Lyckas det honom åter icke att komma lös ifrån fångfö - 366 Den 3o Mars e. m. raren, så inställes han inför Domstolen. Han vet, att ehvad han visar sin oskuld eller icke, drabbar honom för den en gång gjorda bekännelsen enahanda straff. Han skall deraf blifva förstummad
Vore ett sådant besynnerligt stadgande antaget vid realisationens bestämmande, så kunde det visserligen också påstås, att Utskrs förslag verkligen innebure en rubbning af grunderna för realisationen. Samme talare har deremot ansett rättast, att den upplupna bancovinsten bibebölles för att öka stora creditivet; men om R. St. skulle, på sätt han föreslagit, använda bancovinsten, så skulle följden deraf naturligtvis blifva just den alt banken i sin ullåningsrörelse komme att, intill stora credilivels lyftande, bibehålla nästan hela sin nuvar. vinst oförminskad. Detta vore således rakt motsatsen af hvad den välde talaren i försatsen af sitt yttrande framställde och äfven motsatsen af det beslut, sorn åtskillige andre ledamöter af Huset ansett sig böra tillstyrka eller att hela bancovinsten från bunken nu aflemnas. Man 200 D«n 2«tNoTemb*r f. m. har vidare gjort anmärkn. emot Utsk:s förslag, angrde reservfondens bildande, företrädesvis och innan någon del af bancovinsten öfverlemnades till statsverket. Utskts förslag i detta fall grundar sig på den kännedom Utsk. ägde, att statsverket redan för de ändamål, hvartill bancovinsten sannolikt skulle komma i fråga att hufvudsakligen användas, för närvarande har i banken innestående behållningar, uppgående till emellan 3 och 4 millioner r:dr; och syntes dessa behållningar således böra i allmänna rörelsen företrädesvis åter utgå; hvadan, till rörelsecapitalets underhållande under tiden och intilldess statsverkets i banken innestående medel blefvo enligt R. St:s disposition utgifna, syntes angeläget, att den utvidgning af lånerörelsen, som Ständerne kunde finna lämplig, ofördröjligen verkställdes. Hr von Hartmansdorff har åter uppgifvit såsom verkställbar att, redan under nästkommande år, aflemna -J:delar af bancovinsten, utan att bankens nuvar. lånerörelse derigenom skulle på något sätt behöfva rubbas.
Gederström, Anders: Om den fatalietid af 3 timmar, som Utsk. föreslagit, blifvit af K. o. Ad. antagen, skulle jag icke haft något emot att häradsskrifvaren fått hälften af bötesbeloppet; men då den blifvit borttagen, och detta kommer att blifva ganska lucrativt för häradsskrifvaren, enär han lätteligen kan ställa så till , att en stor del af församlingens innevånare icke kunna på bestämd tid vara tillstädes vid mantalsskrifningen, så skulle jag helst se, att han icke fick någon andel i böterna, utan att allt tillföll, såsom Utsk. först föreslagit, församlingens fattiga. Gr. Posse: Jag är visst icke bland dem, som söka motarbeta att en laglig inkomst må kunna erhållas för de personer, som jag en gång förut inom detta rum förklarat mig anse alltför svagt lönade; men jag erkänner, att jag dock är af den tanken, att inkomster , tillkomna isynnerhet genom täta och många anmärkn:r och bötesandelar, icke äro hvad jag gillar eller önskar. Genom det nyss fattade beslutet har verkligen ett öppet fält i den vägen uppkommit, och det är på den grund att jag tror vida flera sådana bötesbelopp i detta Den 10 October f. ra. aoi detta fall skola komma att utgå, än förut, som jag för min del anser det vara fullkomligen tillräckligt, att en tredjedel tillfaller åklagaren. Jag instämmer i hvad Frih. Cederström nyss yttrat och anhåller, att det af Bevilln.Utsk. i betänk. N:o 27 föreslagna tillägg måtte bifallas. Hr Printzensköld: Om det äfven må vara sannt, såsom Gr. Posse nyss yttrat, att böter äro en obehaglig inkomstkälla, hvarföre Hr Grefven densamma i allmänhet ogillat, så står den satsen dock fast, att dessa böter för K. M. och Kronan utgöra en icke obetydlig inkomst, äfvensom att de äro af samma natur för de åklagare, som deraf erhålla andel. Det voro lyckligt, 0111 Hr Grefven skulle kunna bereda så stora ordin.inkomster för alla tjenstemän, att några extra-ordin.inkomster för dem icke vore af nöden.
Summa 24,865: 92. — 13G — K redit. Arfvoden 1,500: Balans till år 1863: Statistiska tabellkommissionen. Räkenskapen, sorn i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, utvisar i afseende på inkomster och utgifter följande förhållanden: Debet: ' Balans från år 1861: Uppbörd Statsanslag Kredit. Utgifter: Löner och arfvoden Till bibliotekets underhållande » arfvoden åt tillfällige biträden » betäckande af en del af kostnaderna för en statistisk tidskrift Balans till år 1863: Summa 24,967: 67. § I Då f. d. Kommissionen öfver tabellverket år 1858 blifvit upplöst och i dess ställe en Statistisk Centralbyrå inrättad, i ändamål att, utom befolknings-statistiken. som uteslutande utgjort föremålet för bemälda Kommissions verksamhet, öfriga grenar af statistiken, som icke genom annat centralt verks försorg behandlades, måtte odlas och bear - 14,950: - 949: 74. 5,227: 63. 637: 50. 21,764: 87. 21,200: — Summa 24,967: 67. — 137 — betas, har det icke kunnat undgå Revisorernes uppmärksamhet, att nämnde Centralbyrå, ehuru densamma åtnjuter betydliga statsanslag jemväl för tillfälliga biträden, ännu icke under sin tillvaro ådagalaggt någon egentlig verksamhet i andra grenar af statistiken, än uti den af f. d. Kommissionen öfver tabellverket behandlade befolkningsstatistiken. § 2. Revisorerne hafva icke heller bort lemna oanmärkt den långsamhet, hvarmed arbetet fortskrider äfven i den gren af statistiken, som bearbetas, i det att femårsberättelsen för åren 1851 —1855 först mot slutet af nästföljande qvinqvennium, nemligen år 1860, afslutades, samt att berättelsen för åren 18 56—1860 ännu icke i sin helhei utkommit. § 3.
Staden genomskäres af en smal hufvudgata, der husen stå så nära hvarandra, att man tvärs öfver gatan nästan skulle kunna skaka hand, i det man lutade sig ut genom de öppnade fönsterluckorna och husraderna sjelfva vackla mot hvarandra med ett hängfärdigt, malätet, hjelplöst uttryck, som det blott behöfdes ett enda starkt andetag, – och vinden hade blåst bort det hela, som det varit en rad korthus. Fönsterrutorna äro smutsiga och fula, glaset tindrar i grönt och gult mellan de fyrkantiga, rostiga järngallren, och gaflarne nicka så starkt nedåt, att man önskade, att man vore assurerad för kroppsliga olycksfall, när man går under dem på den hvassa, knaggliga stenläggningen. Portarne gnissla och rossla, när de vridas på sina nötta jern, i det de öppnas med de af smutsiga näfvar nerkluddade, groteska klinkorna; här och hvar är husens rappning affallen, och röda tegelstycken titta fram som finnar i den hvita öfverstrykningen. Från denna hufvudgata leda åt sidorna hvälfda gränder, hvilka likna fängelsehvalf, der man knappast kan stå rak, och en kall unken källaratmosfär herskar. Öfver alt detta en gråsvart strimma himmel, som ser ut som ett stycke duk, öfvermålad med sepia och kimrök, hvilken är spänd öfver och hvilar på hustaken. Men i dag är här ju fest, nyfikna turister hafva i skaror ridit hit upp, och vimla om hvarandra på de trånga passagerna, en hel del af Mentones befolkning har stretat hit på sina apostla-hästar för att roa sig och allt detta brokiga lif kontrasterar bjärt mot ställets arma enslighet, och alla främlingarne der nerifrån likna föga mer befolkningen här än den solvarma, i tusen färgschatteringar spelande dalen der nere liknar det kala, karga, växtfattiga bergslandskapet, der S:t Agnes’ inbyggare lefva.
Exc. Hr Gr. 0. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till den ifrågavide l:sta §:n, och dels af Gr. Mörner, att R. 0. Ad. måtte för sin del besluta, att R. St:r, till svar å K. Skrifvelse med öfverlemnande af komiterades förslag till en gemensam hypotheksförening m. m., skulle uti underd. skrifvelse hos K. M:t anhålla, att hypotheksföreningarne i riket måtte blifva i ämnet hörde och derefter ärendet ånyo af K. M:t till rikets näst sammanträdande Ständer framställas. Härefter gjordes propos. å bifall till den förev:de §:n, och då dervid svarades starke ja, blandade med många nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Hr Cederchiöld, Gustaf, begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos.: »Den som bifaller l:sta §:n uti det af sammans. Statsoch BankoUtsk:t i Uti. N:o 24 framlagda förslag till förordning ang:de en allmän hypotheksbank för riket, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Den 8 September e. m. 75 Vinner nej, beslutar R, o. Ad. för sin del, att R. St., till svar å K. Mits Nåd. Skrifvelse med öfverlemnande af komiterades förslag till en gemensam hypotheksförening m. m., skola uti underd. skrifvelse hos K. Mit anhålla, att hypotbeksföreningarne i riket måtte blifva i ämnet hörde, och derefter ärendet ånyo af K. Mit till rikets näst sammanträdande Ständer framställas.» Vid voteringes slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 28. Nej — 23. K. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/« 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Lördagen den 8 September 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdrag för föiroiddadens plenum samt prot. för den 26 sistl. Maj f. m.