Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande får jag först anmärka, att, då man eger en Bank-Lag, gemensamt stiftad af Konung och Ständer, om hvars upphäfvande motion icke blifvit väckt, har det varit öfverflödigt, att, när fråga uppstått endast om denna Lags fullkomnande, inlåta sig i undersökningar, om en sådan Lag rältsenligen kunnat stiftas, och om båda Slatsmagterna ega i en sådan Lagstiftning deltaga. Då detta senare af de Höglofl. Utskotten blifvit bestridt, kunde det till och med varit conseqvent, om upphäfvandet af iS3o års Bank-Lag på anförde grunder blifvit tillstyrkt. För alt komma till det resultat Betänkandet innehåller, hafva inom Utskotten an vändis en argumentation, stödjande sig på följande theser: att vår Bank ingalunda är en Stats-Bank, enär båda Statsmaglerne ej ega andel i garantien och förvaltningen deraf; att den ej heller är en så beskaffad Bank, hvars egare och garanter kunna ställas inför allmän Lag och underkastas laga dom; att Bank-Lagen således endast anginge Bankens förhållande till allmänheten, men ej delegarne ellei sjelfva Svenska folket, och alt så beskaffad Lagstiftning vore att hänföra lill de i 72 §. R. F. omnämnde Ordningar, Stadgar och Reglementen. Ehuru åtskilligt torde vara att erinra äfven emot de arne första satserna , vill jag icke dervid uppehålla mig, utan öfvergå till den sisla, som utgör slutlänken i argumentationen. Befinnes denna sals falsk eller vacklande, måste det derpå grundade omdöme icke heller gälla såsom stabelt. För mig åtminstone faller sig svårfattligt, att en Lag, angående Bankens förhållanden till allmänheten, icke äfven skulle röra sjelfva delegarne i Banken. Om man ock med Bank vill förstå en afskiljd massa af förmögenhet, måste m*r doek medgifva, alt de derföre gällande Lagar egentligen röra egarne till denna massa och de personer, hvilka med dem komma i förhållande; ty en Lag kan väl icke stiftas endast och allenast för ett physiskt ting, utan för de personer, som dermed äro eller kunna komma i beröring.
Se Afskrifning. Bergsfogdetjc/lsterne, äng:de deras indragning BesgsföT]altningame> angi de revision deraf Bergslag, om svedjande derstädes. Se Svedjande. Bergslagern* t om utvidgad Smidesrätt derstädes. Se Smidesrätt. Bergs-Skolan i Fahlun, om dess förvaltning m* m. Se Anmälan 98. Bergs Tings-Bäiterj om deras indragning X > .7” Utlåtande, Betänkande elier Memorial. Riks-Ståndens Beslut. Nio Sid Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. Borgaré- Ståndet. Beräkning af Tullmedlen, Saluaccisen, Postmedlen, Chartcc-Sigillatce-afgiften, Husbehofsbrännevimedlen samt Tidnings-Stämpeloch Kort-Stämpel-afgifterne ... Berättelsej om hvad sig i Riket tilldragit sedan sista Riksdag 5, Rikets Ständers Revisorers åren 184! och 1843, om samma år verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1838, 1839, 1840 och 1841 ♦ • * , Stats-Utskottets utlåtande i anledning deraf Svar på återremiss I anledning af skiljaktiga beslut . 5, 1841 och 1843 årens Revisorers om. Riks gälds-Contorets och f. d. Filial-Discön ternes utredning • , . * » Stats-Utskottets utlåtande i anledning deraf ♦ „ Rikets Ständers Revisorers åren 1841 och 1843 afgifne, angtde granskning af de under Kongl. Coramerce-Coiiegii förvaltning ställde fonder ... Stats - Utskottets Utlåtande i anledning deraf . Svar på återremiss 3, angrde verkställd undersökning om Banco Verkets tillstånd och förvaltning sedan sista Riksdag Svar på återremiss . , , „ Banco-Fullmägtiges till Banko-Utskottet , „ Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret, ang:öe nämnde Contors ställning och förvaltning „
Af allt det deim d u t a r farcäl, När lifuets rymder dngas. Må lielsan dd i] tropp och själ Ej frår&amp; dig kunna t a g u s; Ty lifvets TOS har nog sin tagg, Och hjertnt iii. ctt bräckligt plagg, Hvnrs rispor lätt e j lccgas. B l i f stiids sic enlcel som d u är Och g ö m pi burna f r i d e n; Ty mycken sorg och s7i.am sig klär I brokigt bjafs och siden; Men barnslig själ och oshddsficll, O m än så enkel, är som gull: Den rostar ej i tiden. Frithiof Holmgren. $i Amerik,a, der inan 5r så rik på iiya originella ideer, har en lärarinna fatt det infallet att ur sin egen och sina, både manliga och (pinliga kamraters erfarenhet samla en mängd barocka s v x, som lärjungarne gifvit under lektionstimmarne, vare sig mundtligen eller skriftligen. Denna samling har hon nyligen iitgifvit, och en mera skrattretande lektyr lär ej på länge hafva bjudits den amerikanska allmänheten. Den lilla boken har dock ej utgifvits blott " til Lyst ". Tvärtom har utgifvarinnan afsett att i deii lemna en spegelbild af det oerhördt brokiga mångahanda, soni den amerikanska bottenskolan ger sina elever till lifs, samt låta detla skolsystem satirisera sig sjelft genom bariiens svar. Dessa svar äro fördelade i ej mindre än femton afdelningar, livar och en upptagande ett af skolans läroämnen. Man finner bland dem ej blott grammatik, historia, geogra$, etymologi, matematik, i n. m. utan också fysioloyi, ccstronomi, politik, musik, retoi-ik och metafysik. Härtill kommer ett fack under rubriken intellectual ", hvilket synes omfatta alliiiänbildande ämnen, företrädesvis skönliteratur. En mängd af de kostligaste svaren, särskildt under afdelningen rtymologi ä r ty värr oöfversättlig.
För Låntagares beqvämlighet, skola a:ne serskildte Utrednings-Contoir inrättas, det ena i Götheborg och det andra i Malmö, till hvilka Låntagare ina äga frihet, att ingifva sina Qmsättnings-Reversal, jemte hvad i Capital afbetalning och Ränta skall erläggas; dock anrnarkes härvid, att Handlingar, rörande omsättning af Lån upptagne i Malmö Discont icke få inlemnas till Utrednings-Cor.toiret i Götheborg, och så tvertom Utrednings - Contoiret i Malmö icke komma att taga befattning med Handlingar, rörande Lån, sum utgår från någondera af Discont-Verken i Götheborg. Till Föreståndare af Utrednings-Contoiren' utsetts af Fullmägtige, på hvardera stället frenne (3:ne) för skicklighet, redlighet och påli t" lighet kände Män jemte nödig Betjening. Desse Föreståndare kunna, när Fullmägtige för godt finna, emlfledigas och andre, i deras ställe, antagas. — De åtnjuta för deras besvär lämp'ige Arfvoden, jemte ersättning för hushyra, sorn allt af Fullmägtige bestämmes; Statsoch Banco-Utsiottens Fetaniamlen. 1977 Börandes Föreståndarena ställa sig till ofelbar efterrättelse den Instruction, som af Fullmägtige för dem utfärdas, och hvad Fullmägtige dessutom kunna finna nödigt iill iakttagande stadga och förordna. När Föreståndare för UtredningsContoiren äro utsedde, böra Discont - Verkens Cassa-Behållningar, Lån-Document samt Böcker, Räkenskaper, Protocol! och öfrige Handlingar, efter ordentlige in duplo upprättade Inventerings - Instrument, af Directeureme till Föreståndarne öfverlemnas; — ankommandes det på Fullmägtige, att så väl bestämma tiden härtill, Som livad i öfrigt skall iakttagas.
Odd skjutit dotter min med Gusepilarne, gifver jag honom namnet Orvar Odd3.» Pil-Odd. »Ja, gif du oss vind, du allra uslaste karl!» ropade Odd därutifrån och tog en af Gusepilarne och sände in den. Jätten hörde hvinet och gjorde sig genast hård, men pilen flög dock in i hans öga och for därifrån in under käringens ena arm och sedan ut under den andra. Hon spratt rasande upp härvid, for rakt på munskänken och slet honom i håret; hvarpå alla trollen rusade upp från bänkraderna och klappade om hvarandra. Detta kunde man kalla ett sant trollkrakel. Odd återvände sedan med sin följeslagare till kamraterna. »Vind är oss lofvad härifrån», sade Odd, »och det är mig sagdt, att den ej blifver svagare eller mera dräglig än den, hvarmed finnarne förpassade oss hit. Görom oss nu redo till sådan affärd!» De rustade sig så omsorgsfullt, de förmådde, styrde sedan ut från land, och strax kom det vind, värre än någonsin. Svårt vardt vädrets raseri: med storm följde både snöyra och frost, så att hvarje störtsjö blef stående styf, sådan som den kom. Men Odd och hans män klarade sig dock med mycken mandom. I tjugo dygn, dag som natt, stodo de i ösrummet. Med hjälp af sin egen mandom och af Odds öde, genom hvilket ett längre lif var honom bestämdt, lyckades de att färdas fram öfver hafvet, så att de omsider åter landade vid Finnmarken och togo där hamn och hvila. Snart voro de åter hemma på ön Hrafnista. Äfven andra trollväsen än de nu nämda påträffade Nordmännen under sina färder utomlands. Sålunda omtalas t. ex. i Olof den heliges saga tvänne dylika, hvilka påminna om den anglosachsiska diktningens vidunder och af den kristne författaren betecknas såsom djäfvulens tjänstandar. Naturligtvis öfvervinnas de af den helige konungen på ett glänsande sätt. Under sina härjningar i England företog Olof den fjortonde landstigningen vid Kallsån. Stundom låg i denna å ett kvinnligt sjötroll, hvilket äfven kunde vistas ute i hafvet.
Statsbehofvens nedsättning är lörsta vilkoret för Myntvärdets förbättring och stadga och möjligheten af en Realisation och jag har trott mig inse möjlighoten deraf, sedan vår utlänska Gäld var utsläckt och derföre ofta vid Riksdagarne motsagt framställde nya Stats-anslag, som likväl alltid fått fylla ett ledigt rum, till hinder för Bevillningens nedsättning. Men dä Utskylder icke minskas utan ökas, måste Rörelse-Capitalet nu och framdeles förblifva åtminstone icke inskränkt vid oförändrade förhållanden, och i fall man alfvarligen vill ändamålet af Myntvärdets upprätthållande, så måste man vilja Medlen, och då måste man, med åsidosättande af alla andra afseenden än pligt och allmän nytta, noggrant pröfva och oförställt framställa jem - Ven r5 April - 49» förelsen emellan de nödvändigaste och möjeli* gen umbärlige Statsbehof; derigenom utfinna utvägar tili reglering och nedsättning deri, till beredande af nedsättning i Bevillningsbehofven, samt i sadana åtgärder och i öfverenssfämmelsen i Regeringens och Nationens gemensamma åsyftanden till allmän och enskild hushållning, omsider finna den enda rätta grundval lagd för Myntvärdets förbättring och en borgen för Nationens nu varande och framtida val. Jag anhåller vördsamt att Betänkandet må till Utskotten återremitteras samt att dessa Anmärkningar må detsamma få åtfölja. Friherre Boye, Ludvig, hade inlemnat ett så lydaide anförande: T ovissheten huruvida mitt bemödande, att förstå Finance Betänkandsts alla framställ, ringar, verkehren lyckats, eller ej, skall jag icke våga, såsom positivt träffande, uppgifva mine anmärkningar deremot; tru-n jag skall dock tillfredsställa min egen öfvertygelse om min pligt, såsom Rigsdagsman, i detta vigtiga ämne, t1 Dennapligt fordrar af m;g att frimodigt bekänna, det jag, efter att hafva studerat Betänkandets alla framställningar, är innom mig förvissad derom , att i detta Betänkande är språk ett, och sak ett annat. Jag förbigaT språket och beger mig till saken.
Ut skott ett Friherre Kantzows, Johan Albert, Herr Nordenankars, Ft edrik Vilhelm och Herr Rosenblads, Bernhard, den 17 dennes på bordet lagde yttranden, i anledning äf Kongl. Maj:ls den 12 nästföregående till Utskottet remitterade Nådiga Skrifvelse, angående Bankens öppnande till utvexling af Silfver, samt Herr von Troils, Emil, likaledes den 17 dennes på bordet lagde yttrande, angående medel lill betryggande af möjlighet för Banken att fortfarande bestrida Silfver-utvexlingen, tillika med de i anledning af samtlige nämnde yttranden, så väl den 17 dennes, som denne dag, af åtskillige Ledamöter afgifne anföranden; Lag-Utskottet: Herr Ramsays, Otto Johan Henric, den 17 dennes på bordet lagde motion, om ändring i nu gällande Skiftes-stadga. S. D. I sammanhang med de denne dag till Banco-Utskottet remitterade anföranden, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Bankens öppnande till utvexling af Silfver, beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda nämnde Utskott att ofördröjligen till Rikets Ständer inkomma roed ett cathegoriskt svar i fråga om Silfver-utvexlingen. S. D. Vid förnyad föredragning af B ancoUt skottets, den 17 dennes på bordet lagda memorial N:o r, angående revision Öfver Låné-Contorens i Götheborg och Malmö förvaltning och räkenskaper år i833, blef samma Trot. Uidr. d. 20 Fcbrunrii i834* 35 memorial bifallet af Ridderskapet och Adeln, som åt Riddarhus-Directionen uppdrog, att till ofvannämnde, den i instundande Mars börjande revisioner, å Ridderskapets och Adelns vägnar utse Revisorer och Suppleanter, samt att om valförrättningens utgång directe underrätta, så val Herrar Banco-Fullmägtige, som de-valde personerne. S, D. Då nu ånyo föredrogs
Stats-Tjenstemän ega rum annorlunda än i ett sammanhang med det hela; och , då en allmän reglering af Styrelse.Verket i alla dess grenar förestår, kunna Riksens Ständer emedlertid destomindre bifalla någon åtgärd till förändring i nuvarande Löningssättet för Lands-Stats-Tjenstemännen på Gottland serskilt, som de på Gottland odisponerade hemmansrät tor, dem Landshöfdingen för ändamålet uppgifvit, äro bland Stats Verkets Inkomster beräknade. 19. Genom Nådig Remiss den 13 sistlidne Januarii är ifrån Eder Kongl. Maj:t till StatsUtskottet öfverlemnad Landshöfdingens i Östergöthlands Län von Uieroths underdåniga anmälan om en behöflig tillökning af aure Fångvaktkarlar, utom de förut varande, för Krono-Fängel. set derstädes; men, emedan redin på Östgötha Läns Stat löner finnas bestådde för en Fångvaktare och Fyra Vaktkarlar samt detta antal Betjening är lika med hvad i flera af de öfriga Länen bestås, och behofvet af flere Vaktkarlar vid Krono-Fängelset i Linköping icke blifvit af Ed er Kongl. Maj:t i Nåder pröfvadt, kunna Riksens Ständer icke bevilja hvad Landshöfdingen begärdt. 20. I likstämmighet med hvad Riksens Ständer förut här ofvan sig utlåtit uti dylika frågor, hafva de icke heller kunnat göra afseende 398 Un derå aniga Skrifveleer. å tillförordnade Öfver-Ståthållarens 5tats-Rådet* m. m. Herr Friherre Cederströms genom Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss den 14 sistlidne Januari till Stats-Uiskottet öfverlemnade underdåniga Skrifvelse om Lön på Stat för andre Notarien vid Öfver-Ståthållare-Embetets Kansli,- utan ansett fråga härom böra förekomma vid den Allmänna regleringen, då utväg torde finnas att en sådan nödig Tjenstman med Lön förse. '2i.
Med hemställan rörande tryckningen af Allmänna IndragningsStaten. Från BancoXJtskottet: Af den 16 sistlidne Januarii: N:o 7. I anledning af väckt motion, att Instructionen för BancoXJtskottet borde vid Riksdagens början meddelas. Af den 22 sistlidne Januarii: N:o 8. Angående vackt Motion, om utdelning till RiksStåndens Ledamöter af det genom BancoStyrelsens föranstaltande från Trycket utgifne arbete: Handlingar och upljsningarj rörande Banker i andra länder. I anledning af väckt Förslag om inrättande af SockneBibliothek på Bankens bekostnad. Af den 4 dennes: N:o i3. I anledning af väckt Motion, om inställelse af BankoAuctioner i de hill, der efterlefnad af nuvarande 18 och 19 §§. uti 1818 Ars InteckningsLag kunde för någondera ägaren bereda möjligt lidande. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: Af den 14 dennes: 3N:o Sp. I anledning af väckte Motio - Den 19 Februarii e. in. 267 ner om skyldighet för liusTomtoell Jordägare i vissa Städer, alt deltaga i Borgerskapets onera. I anledning af väckt fråga, om en från Tofta hemman frånskild Skogsparks återgång till nämde hemman. I anledning af väckt fråga, om vägning af hö, i stället för parmmätning, samt om Begagnande af krönta tunnor vid försäljning af brännkohl. Från ExpcclilionsUtskottct: Af den 17 dennes: N:o 3/j. Angående begärdt anslag till erforderligt biträde i och för skyndsam tryckning af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll. Lades på bordet. Justerades arne ProlocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 16 dennes e. m. fattade beslut. Ilöglofl. Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Lördagen den 21 Februarii 1829. Plenum klockan 6 Eftermiddagen.
Andre rotväxter odlas merendels blott till vanliga hushållsbehof, ehuru någre få större jordägare begynt odla kålrötter i stort på åkerfälten, och gjort det med framgång. Hvitbetan har hittills, blott till försök på ett och annat ställe i smått, blifvit odlad. Närvarande erfarenheten häraf synes visa, att, i denna landsort, hvitbetan icke gifver högre afkastning, än som bort kunna påräknas af kålroten, potäterne och hvetet, samt, att så länge colonial-sockrets pris kan hållas så lågt som det de sednare åren varit, skall hvitbetan ej komma att i denna ort odlas till någon betydligare mängd. Då emedlertid mycken jord i vissa trakter här finnes, som är ganska tjenlig för denna rotfrukt, så torde 12 i en framlid, då goda sädesskördar nedsätta priserna på spanmål och potä ter, samt då klimalvandt frö kan erhållas från Skåne, någon betydligare hvitbetsodling nog blifva möjlig, helst om sockerberedningen deraf kan förenklas till ett hushålls-bestvr. «/ Af oljeväxter odlas räpsat på ett och-annat ställe; men klimatet är i allmänhet nog hårdt för denna i goda år lönande växt. En otjenlig vinter ödelägger rapsatfältet, och som den derjemte fordrar stor gödseltillgång, men icke bidrager till ökande af foderförråderne, så är den i allmänhet ej tjenlig att ännu, på troligen mycket lång lid, ingå uti vårt vexelbruks-systetn för ett sjelfständigt jordbruk. Odlingen af papaver eller vallmo fortgår ej vidare, emedan den i längd ej visat sig lönande i stort. Svårigheterna torde förnämligast ankomma derpå, att man saknat de redskap för såning, rensning m. m., som denna oljeväxts odling erfordrar om den skall bära sig väl. Hampan odlas obetydligt, och linet endast i sydligaste delen af Länet till någon afsalu. Humla odlas alltför litet, och till afsalu blott uti en socken, Skedevi, den nordligaste inom Länet, och hvarifrån måhända 1000 LU. årligen öfverhufvud försäljas.
Jag får, till följd af dessa grunder, ödmjukast föreslå, att den Wermdön nu åliggande hållskjutsskyldighet vid Fittja måtte hädanefter komma att upphöra, och att, sedan Konungens Befallningshafvande i Länet pröfvat, hvarest gästgifverietlämpligast å Wermdön böra och kunna inrättas, denna skjutsskyldighet dit må öf v er fl y 11 as, med rättighet för de öboer, som ho så afsides, att de omöjligen med hästar kunna komma till moderlandet, att mot en viss stadgad årlig afgifts erläggande varda från all hållskjuts befriade. Jag har trott mig höra vända mig lill Bikets Höglofl. Ständer med denna motion, emedan den hufvudsakligen afser rubbningen af ett jordbruket vidlådande onus, och emedan öfverflyttningen af hållskjutsen från en ort till en annan är en i så måtto indirect beskattning, som den ort, hvilken kommer att förlora detta biträde, nödvändigt i en framtid måste vidkännas en trägnare hållskjutsskyldighet. Om remiss till Allm. Besv. och Oeconomi - Utsk., samt att denna min motion må varda MedStånden delgifven, anliålles ödmjukast. Lades på bordet. Frih. Boye, Ludv., uppläste följande 3:ne memorial: 1:0 Det beslut, som R. St. vid sista Riksdag fattade, angående upptagande af ett utländskt lån, stort 2 millioner R:dr Hamb. B;co, att användas till lån, för nedsatt ränta, åt fastighetsägare, har ej kunnat verkställas derföre, att de dervid fästade vilkor voro sådana, att långifvare icke kunnat derpå ingå, Af sådan anledning, och då dessutom användandet, såsom blott partielt, icke heller vore af den allmänna nytta, att icke en både större och allmännare står att vinna, före - 46
— Familjen är dock allenast den lägsta samhällsförbindelsen; — öfver densamma hafva under tidernas lopp bildat sig uti serskilda spherer flera mer eller mindre naturnödvändiga samhälligheter, allesammans ytterst omslutne af Statens omfattande organism. Delta medgifves äfven; — men blir fråga om en representation af Statens väsendtliga beståndsdelar, då skola dessa bildningar icke vidare gälla, för hvad de i sjelfva verket äro och antyda, för högre personligheter, utan, i stället för atti sådan egenskap antagas, upplösas i en spridd hop af numeriska enheter. Hvad äskar likväl det representativa systemet? Är det icke just för sitt eget ändamål i behof alt i stället för dessa redan befintliga samhälligheter, som lemnäs å sido såsom varande utan värde och betydelse, tillvägabringa andra efter en sjelfgjord regel? Då nemligen den enskilde medborgaren icke eger att begagna sin politiska rätt hvarken personligen eller så, att han sjelf nämner sitt eget ombud, utan måste utse en fullrnägtig gemensamt med flera andra medborgare, af hvilkas samfälda val hans sålunda blir beroende, så är klart, icke endast alt dylika föreningar måste legaliseras, utan ock att helgden och beståndet af den enskildes rätt ovilkorligen brafver, att de samma blifva i görligaste måtto homogena. Men en samhällighet eller Corporation, sorn formeras efter biott locala förhållanden — massan af de väljande i hvad val-dislrict sorn helst — är i detta hänseende ingalunda tillfredsställande. Sammansatt af högst heterogena elementer, bildar den i sjelfva verket ingen politisk enhet, och föreställer än mindre, hvad den rätteligen borde, en moralisk person. Hvar skall jag då i detta förfarande uppdaga det rationella? Lagen, som bestämmer medborgares politiska rättigheter, bör, för att fullständigt lösa sin uppgift, icke underlåta att så uppdela och ordna dem, att de verkligen kunna med hvarannan sammanstå. Inrymmer den deremot åt flerLalet en uteslutande öfvervigt, som alldeles förqväfver minoritetens röst, vid första yttringen deraf, så är den samma långt ifrån att motsvara sitt syftemål.
Sedan dess har, derest jag icke misstagit mig, Grefven förklarat, att han beger sig dertill, alt i :a §:n må förblifva sådan den i grundtexten står, och hvilken lyder så här: "'Förgriper sig någon emot Konungen, ”med våld eller annan misshandel å hans person, miste lif”vet.” Om jag nu rätt uppfattat Grefvens yttrande, så har han gått ifrån sin motion i första punkten, och då förfaller äfven min anmärkning, hvarförutan äfven behofvet upphör för Hr Cederschjöld att vidare sysselsätta sig méd mina förhoppningar. Frih. Cederström: Jag vill nu icke svara på Hr Gedersehjölds anmärkningar, ty de förfalla af sig sjelfva, utan blott mot Gr. Anckarsvärd yttra några ord. Han har föreslagit, att vissa straffbestämmelser skulle komma i fråga, hvilka ej äro förenliga med de uti vår nu gällande lag be - Den 14 Mars, >9* fintlign stiaff-nrler; ty lian liar föreslagit, att det i nya criminal-lagförslaget omnämnda bestraffningssätt, sorn består, förutan dödsstraff, i 5 särskilda grader fängelsestraff, skulle i förevar, fall tillämpas: men jag vill hemställa till motionären sjelf, om det är möjligt att tillämpa ett straff, som icke linnes omnämndl i nu gällande lag. Or. Anckarsvärd: Jag får tillkännagifva, att Frill. Boye liir ganska riktigt uppfattat mitt yttrande, och att jag linner mig fullkomligen belåten med bans förklaring, att, nar jag begifvit mig till den ändring i i:a moni., sorn lian yrkat, riga delarna af motionen. Om det icke skulle låta sig göra alt, förrän det nya lagförslaget blifvit pröfvadt, andia vår nu var. lag i denna del, hvilket jag helt och hållet öfverJeinnar till LagUtskts bedömmande; så föreställer jag mig likväl, att det icke måtte vara någon omöjlighet att åtminstone bringa afsigten med min motion lill den verkställighet, alt kunna medföra den nytta, som jag för det allmänna åsyftat. Gr. Frölich, David: