Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Doktor Ahlberg icke, på sätt Kongl Brefvet den 25 Juni 1818 samt Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Cirkulär-bref af den 11 Oktober 1819 för rättighet till lönens bibehållande såsom årlig pension föreskrifva, oafbrutet varit i Statens tjenst anställd under 30 års tid, och Kongl. Majit af sådan anledning ansåge sig förhindrad att vid nådig! afskeds beviljande åt Ahlberg honom å Rikets allmänna indragnings-stat i vanlig ordning låta uppföra, har Kongl. Majit, med afseende å härvid förekomna omständigheter och bemälde läkares af vederbörande vitsordade nit och välförhållande under tjenstetiden. begärt Rikets Ständers medgifvande dertill, alt Doktor Ahlberg från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked från sin innehafvande provincialläkare-beställning, å Rikets allmänna indragnings-stat må ega uppbära en hans lön motsvarande pension af 666 Ridr 32 sk. Biko eller 1,000 Ridr Riksmynt. Ehuru Doktor Ahlberg icke fullgjort de för pensions åtnjutande i allmänhet föreskrifna vilkor, anser Utskottet likväl, då erkännas måste, att det allmänna dragit nytta af hans väl vitsordade verksamhet, och han nu uppnått en högre ålder, billigheten tala derför att han å allmänna indragpings-staten förflyttas, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Majlis högstberörda nådiga proposition, må förklara Provincial-läkaren Ahlberg berättigad, att, efter erhållet afsked, från Rikets allmänna indragningsstat uppbära en årlig pension af 1,000 Ridr Riksmynt. 55:o. Sedan f.
Jag tror mig derföre på goda skäl kunna hänföra dem allesammans under den andra cathegorien och får särskildt bekänna, att om jag i afseende på den för längre lid sedan afträdde Statssecreteraren för kammarärendena Hr Dankwardt måste beklaga, om hans helsa eller andra förhållanden hindra fäderneslandet från att få vidare draga fördel af hans rättrådighet och ovanliga arbetsamhet, en känsla den jag förmodar att hela landet och äfven Const.- Utsk:s ledamöter dela , fastän de af sin stränga pligt varit förhindrade att dölja befogade anmärkntr; så tvekar jag icke heller, i anseende till Hr Statssecretm von Hartmansdorff lemna den opinion, att hans oförvitliga enskilda karakter , hans utomordentliga arbetsförmåga och vidsträckta insigter endast kunna jern förås med hans nästan fanatiska ifver emot tryckpressen och hans för mig obegripliga ihärdighet att fortfara i en syftning, stridande mot hela landets och större delen af hans fordna vänners sympathier, dem hans ljusa förstånd längesedan bort kunna urskilja, och hvilken syftning såsom samhällsvidrig, falsk och dertill gammalmodig , han numera borde lägga bort. Tronne äldre ledamöter af Statsrådet, hvilkas namn igenfinnas i Const.Utsk:s mern. bland de lefvande , behöfver jag icke här upprepa; nog af, de hafva afträdt, och befinna sig i den tredje cathegorien. Och om också den enes inflytande i en viss inskränktare del af det allmännas angelägenheter står qvar, så synes dock detta af sig sjelft dagligen aftaga och icke mer vara eller blifva föremål för det allmännas eller representantens farhågor. Om systemet, jag menar regerings-systemet på det hela unfler den nästförflutna tiden, skulle jag yttra några ord, fastän jag derom kan föga annat säga, än hvad jag på detta Den 3 Juli f. ra. 221 rum tillförene, ja längesedan, i spridda drag bjudit till att teckna. Systemet är det gamla af mig och flera med mig länge beklagade; det har endast blifvit ännu aldre och förty, efter naturens ordning, visat sig tilltagande i alla sina brister, men aftagande i alla sina företräden.
Anckarsvärd ville uppgifva förslag till contra-proposition. Gr. Anckarsvärd yttrade, att den ej kunde blifva annan än bifall till den af honom yrkade nedsättning i anslaget lill 320,000 r:dr. Upplästes till justering och godkändes följande volerrs.- proposition : Den sorn bifaller StatsUtsk:s förslag i afseende på anslaget för K. M:s hofhållning, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. att anslaget för K. M:s hofhållning bör bestämmas till 320,000 r:dr. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer : Ja — i38. Nej — 19. Hrr Löwenström, Joh. Jacob, och Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, reserverade sig emot det nu fattade beslutet. 2:dra punkten. H. K. H. Kronprinsens hofhållning, samt tillökningen i anseende till ökade utgifter för Deras K. Dessa båda punkter bi fö 1 lös. 4: d e punkten. Möblers underhallande å de K. slotten. Ex. Hr Gr. Brahe: Det är visserligen icke för att söka motverka den utaf SlalsUtsk. åsyftade granskning, som jag nu begärt ordet, utan endast för att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att det åsyftade ändamålet icke torde vinnas genom den föreslagna granskningen; för närvar, tillgår sålunda, att sedan uppköpen skett, föredragas vid årets slut räkningarna öfver de uppköpta effecterna för H. M. Konungen och erhålla H. M:s påskrift, hvarefter vidimerad afskrift af desamma öfverlemnas till Handelsoch Financeexpeditionen, för att sedermera, ifall K. M. så för godt finner, meddelas R. St. eller deras revisorer. Hvad tid uppsättandet af sådana fullständiga inventarier, som dem Stats - ao6 Den io Augusti f. m. Utsk. föreslår, skulle medtaga, kan man lått föreställa sig, då man känner huru mycken tid, som erfordras för mindre vidlyftiga inventariers uppgörande.
Men äfven, oberoende af sättet hvarpå berörde rättighet förvärfvats, lärer väl få antagas, att enär såsom ofvan förmäles ifrågavarande fiske sedermera under århundraden varit dels för Kronans räkning begagnadt, dels åt andra enskilda personer på behaglig tid öfverlemnadt, dels under frälserätt upplåtet och dels åt andra personer utarrenderadt, samma rättighet, i följd af nämnde byamäns medgifvande eller någon annan giltig anledning långt för detta upphört. Med hänsyn härtill och då, hvad beträffar öfriga angränsande laxfisken, hvartill eganderätten blifvit Kronan fränvunnen, förhållandena varit i flere hänseenden olika dem i förevarande fall, hvilket Utskottet, enär fråga nu icke är om eganderätten till fisket, dock icke finner behöfligt att här närmare utreda, samt i allt fall det är bemälde byamän obetaget att i rättsväg söka göra sina anspråk på arrende-rätten gällande, saknar Utskottet anledning förorda motionärens framställning, hvadan Utskottet hemställer att motionen må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående ersättning till vissa räntegifvare, som icke fått erlägga sina skatter efter de vid räntejDr enklingen bestämde allmänna grunder. Uti en hos Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags fullmägtigen Johan Carlsson från Östergötlands län omförmält, hurusom man vid 1853 års riksdag, då det för landet särdeles nyttiga beslutet i afseende å grundskatternas förenkling fattades, skulle hafva förbisett den olägenhet och orättvisa, som åtskilliga räntegifvare fingo vidkännas i följd deraf, att det lemnades en del räntetagare rättighet, att antingen, såsom förut var öfligt, uppbära räntan in natura eller efter årets markegångspris, eller ock, enligt de genom skatteförenklingen bestämda grunder, efter tioårig medel markegång I anseende till de höga ärsprisen för 1855, 1856 och 1857 inträffade, att alla de räntetagare, som dertill voro berättigade, uttoge sin ränta in natura eller efter årets markegångspris.
Detta antal inskränktes slutligen, genom Kongl Brefvet till Svea Hof-Rätt den 8 Febr. 1686 och genom Kongl Resolutionen för Götha Hof Rätt af den g Januari 1687, till Sju Ledamöter, hvilket antal» bekräftadt genom Allmänna Lagen , nu snart i 130 år utgjort det Domföra antalet i Öfver-Rätt uti mål , sorn gå å lif och ära-” ”Då den särskildta omvårdnad Lagstiftaren hyst om menni, skors yppersta egepdom, lif och ära, utgjort en £ alla tider orubblig grund för detta stadgande, synes i allmänhet betänkligt, att borttaga en uråldrig form , som å denna grund sig stödjer och sorn är af den egenskap, att den måste för den anklagade innefatta en säkerhet deri, att veta, det hans sak varder, hellre af flera än färre Ledamöter i Öfver-Domstolen pröfvad. Atmindstone torde någon förändring hafi icke börä ske , utan en Den 5 Maj. en af Hof-Rättens organisation dertill föranledd absolut nödvändighet, som jag tror icke existera.” I afseende på Kongl. Svea Hof-Rätt, såsom innehållande Tre Divisioner och Sju Ledamöter pä hvarje Di vision, utom Presidenten och VicePresidenten, behöfves icke en sådan Lagförän. dring i och då Kongl. Götha Hof-Rätt, i fall dess i underdånighet begärda tillökning af Tvänne nya Ledamöter i Nåder bifalles, kommer att utgöras af sto Ledamöter, eller Fem på hvardera af Fyra Divisioner, oberäknade Presidenten och VicePresidenten; så har den Division, som är i tour att lägga hand vid Rrottmålen under Session, tillfälle att, till vinnande af Domfört antal af Sju Ledamöter, erhålla förstärkning af Presi. dunten och Vicé-Presidenten, enär de dertill oförhindrade äro , och i händelse af laga förfall för någon , tillkalla ifrån de öfriga Divisionerna nödigt biträde af en Ledamot ifrån hvardera, hvarigenom något uppehåll icke föl-orsakas, enär de återstående 4 Ledamöter uti andra mål äro, Domföre, då de ense äro, och i händelse af skiljaktighet, den Femte efteråt kan höras.
Mellin, »Blomman på Kinnekulle», såsom han kallades efter sin täcka novell med denna titel på den tid då vi båda voro unga, men som jag icke återsett sedan han blifvit en vördig prost i Skåne. Jag hade emellertid med nöje tänkt på möjligheten att få träffa honom denna sommar under mitt vistande vid skånska kusten. Hans hjertliga vänlighet gjorde mig nu återseendet till en hjertefröjd. En vecka senare förde mig hans vagn, hästar och dräng, uti hällande regn, på en ständigt sakta uppåt gående väg genom en enformig skogstrakt till hans prestgård – icke ett herdetjäll i den gamla patriarkaliska stilen, utan ett temligen stort, ganska komfortabelt boningshus med underoch öfvervåning, höga fönster och dito rum, som vi gerna hafva det i Sverige när vi kunna hafva det så. Façaden af huset blickade ut öfver gröna fält vesterut, den motsatta öfver en trädrik fruktträdgård mot öster. Derinne mottogs jag af Mellin, hans goda maka, en deras väninna och sonen Alfons, som jag sett i linda och som nu företedde sig som en ungersven, full af lif och lefnadslust. Jag hade ämnat dröja här högst två till tre dagar, och jag blef qvar öfver en vecka. Huru gerna dröjer man ej der man finner sig väl till både kropp och själ, och der lifvet blommar utan möda eller oro såsom i ett vårligt solsken! Under dessa dagar förde mig mitt goda värdfolk till de beryktade skånska skönheterna som mig lyste att lära känna. (Här torde det vara nödigt, att med allra högsta aktning för Fredrika Bremers härligt återgifna, storartade naturbeskrifningar likväl öfverhoppa dem, i anseende till att de ej höra hit, och dessutom skulle taga för mycket utrymme. Vi åtnöja oss derföre med följande af fortsättningen.) Men på återvägen stannade vi ett par ögonblick vid Knutstorp ... ty Knutstorp var en gång Tycho Brahes egendom och hem.
Ank. till E.\p. Betänkande, angående tullbestämmelserna för artiklarne Bränvin och Sprit samt Attika. Bevillnings-Utskottet har uti sitt Betänkande N:o 8, angående tullbevilluingeii, gjort hemställan om uppskof med frågan om tullbestämmelserna, dels å artikeln Bränvin och Sprit, intill dess Rikets Ständer om vilkoret! för bränvinstillverkningcn beslutat, och dels å artikeln Ättika, till dess Utskottet sålunda komrne i tillfälle att afgifva förslag till införselstull å Bränvin och Sprit; och sedan Rikets Ständer, som härtill lemnat bifall, numera angående skatten för tillverkning af Bränvin fattat beslut, får Utskottet härmed fullgöra sitt åliggande att om införselstnllen såväl derå som å Ättika sig yttra. I fråga om vilkoret! för införsel af Bränvin och Sprit har uti väckta motioBränvin och ner blifvit yrkadt: hos Ridderskapet och Adeln af herr von Mentzer, G. I.
Vi begagna detta alitet. » tillfälle alt ännu en gång på det varmaste anVår värdinna menade, att man kunde inbefalla den mindre vanliga täflingen till svenskrätta sig trefiigt också här hemma. skrifvande författare och författarinnor. » Ja, det är den här kvällen 3tt exempel på, » inföll en artig herre. » Ja, hos dig, det tror jag 1 » ropade Aja och flög upp från sin plats. » Du som är begåfvad med så många trefliga kamrater. » Hon tog den eleganta värdinnan om lifvet och svängde henne rundt. £ ja. Berättelse af Georg Nordensvan. ' ijå en atelieifest i vintras träffade jag Aja Borgström, målarinnaa, som jag inte sett sedan i Paris för fem, sex år sedan. Det var till ära för henne, som en af hennes kvinnliga kamrater från deras akademitid stält till den lilla festen — gamla bekanta skulle råkas, man skulle upplifva gemensamma minnen och känna sig lika ung och sorglös som i de flydda dagarna. Aja — » Muntergöken », som en af professorerna kallat henne, när hon gick på akademien, till skilnad från » Lergökens, som var skulptris — hade vistats i Frankrike allt sedan den där våren för. ja, det var hela sex år sedan dess. Nu var hon nyligen hemkommen för att se efter, om hon skulle trifvas i Sverige och om hon hade något där att göra. I annat fall så fanns Paris kvar på dess vanliga plats, och sin atelier där hade hon hyrt för hela året. « * §r ' Liflig och glad var hon som förr — till och med ännu mera än förr — pratsam och obesvärad, ibland skäligen tanklös i sina yttranden och minst af allt fullärd i förställningens konst. Nu liksom förr blef hon röd öfver hela ansiktet, när hon sagt något som befanns en smula vågadt eller förhastadt - — men så skrattade hon för att dölja sin förlägenhet, och innan hon slutat skratta, gällde skrattet hennes egen tåpighet och smittade ofelbart oss andra att instämma. Hvad hon tyckte om Stockholm, frågade henne vår värdinna för aftonen — hon hade blifvit societetsdam under dessa år, medan Aja Borgström lefvat pariserlif. Hon hade vunnit en position som porträttmålarinna här hemma.
Utskottet har anmärkt, att den §., som i Riksdags-Ordningen motsvarar Regerings-Formens 97:de, nemligen den 63:dje, är sammanställd med tio andra, hvilka samtliga röra valförrättningar. Utskottet har trott, att förening af klarhet och korthet säkrast vinnes genom denna method’, att i möjligaste måtto sammanhålla de valen angående föreskrifterna, och deraf hilda ett eget helt. Utskottet har derföre med de förut i Riksdags-Ordningen sålunda samlade valstadgar äfven förenat stadgandet om Ulskotts-valen, som nu träffas i Riksdags-Ordningens 28 §. Härvid har Utskottet jemväl trott sig i spetsen för denna afdelning af Regerings-Formen böra ställa de allmänna grundsatserna om dylika valförrättningar. Utskottet har dock icke kunnat sammanföra valstadgarne så oblandade, som Utskottet skulle önskat. Till och med i Riksdags-Ordningen träffas bland valstadgarne upptagna föreskrifter om åtskillige vid de omförmälde valen utsedde personers pligter. Ännu mera rum intaga sådana föreskrifter i den del af Regerings-Formen, nemligen från och med 96 §. till och med 108 §., som omtalar några af de val, hvilka Riksdagsordningen 61—70 §§.-uppräknar. Utskottet har trott sig böra bibehålla dessa föreskrifter på sin nuvarande plats, likväl med undantag af dem, som angå Tryckfrihets-Comiteen, hvilka Utskottet trott böra öfverflyttas till Tryckfrihetslagen, der andra Tryckfrihets-Comiteens åligganden redan äro upptagna.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkornne Memorial och Utlåtanden: . Från StatsUtskottet: Åf den 3i sistlidne December: N:o 369. I anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden i frågan angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhöriga Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel. Frän BevillningLagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af den 19 sistlidne December: N:o 28. I anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 17, i afseende på förehafd granskning af Kongl. Maj:ts förnyade Seglationsordning, af den 21 Julii 1825. I anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 19, angående Kongl. Stadgan för Inrikes Tullförpassning * och bevakning. Frän ExpeditionsTJt skot tet : Af den 3i sistlidne December: é N:ö 3oG. Angående den lill Kongl. Maj:c Den 4 Januari i e. m. afgående underdåniga Skrifvelsen, angående regleringen af allmänna IndragningsStaten. Åf den 2 dennes: N:o 3ii. I anledning af återremiss af Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse N:o 290, angående förliöjdt Hyres-anslag för Landshöfdinge-Residencehuset i Hernösand. Med öfverlemnande af förslag till underdånig Skrifvelse N:o 3i2 angående fceviljadt anslag af allmänna medel till Götha Canal-byggnads fullbordande. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 10 örn aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Thorsdagen d. 7 Januarii i83o.
Vid förnyad föredragning af Eag» Utskottets den 26 sistlidne Augusti under Nto 370 afgjfne, samt den 12 dennes eftermiddagen på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående skyldighet fös Gäldenär, att sin skuld med arbete aftjena ra» 5 2 4 Deri 30 September e. m. jn,; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under godkännande af det i berörd© tlu låtande upptagne sednare Alternativ, eller att Gäldenär, som först blifvit dömd till arbete, icke bör kunna för arman Borgenärs räkning bysättas, innan den Borgenär, sorn förut ar* betsdom vunnit, antingen blifvit för sin fordran, genom arbetet, förnöjd, eiler ock anspråket på Gäldenär* arbete fpånträde, samma Utlåtande i allt öfrigt gilla. Ut Supra, S. D. Föredrogs å nya och återrermtte» xades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, Dag' samt Allmänna Besvärsoch OecQ-5 nomieUtskotten» den 6 dennes under N;o 17$ afgifne, samt den 16 derpå följd© eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om uppbäfvande af Dandshöfdingarnes Domsrätt i Enskiftesmål. Ut Supra, S, D. Vid förnyad föredragning afStatsUtskottets ej mindre den 3:dje sistlidne Majs under N:o 142 afgifne, och den 7 i samma månad eftermiddagen' på bordet lagde , Betänkande öfver vackt Motion om Embetsoch, Tjenstemän® behof, att innan 70 års ålder taga afsked med oafkortadt åtnjutande af lonén^ än ock den 26 sistlidne Junii under
Då emellertid detta är en sak för sig, Den 10 Maj f m. 805 torde det vara nog till vederläggande af det yttrande, för hvilket jag nu upstigit. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag får till en början förfråga mig huruvida det nu är mig tillåtet alt afgifva en reservation emot det beslut, som R. o. Ad. i sista plenum fattade, eller om det icke är mig lillsländigt förr än proposis behandling blifvit slutad, att diktera densamma till [trot. Efter den siste värde talarens exempel, så skulle jag nu möjligen kunna af Hr Frih. o. Landtm, få tillåtelse att afgifva reservationen på samina gång som jag yttrar mig öfver denna fråga. I anledn. häraf hemställde II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om icke Ilr Bråkenhjelm funne mera lämpligt och formenligt, alt nu fortsätta diskussionen om afdelmn B, och först sedan Utsk:s mern. blefve genomgånget anmäla den reservation, hvartill han funne sig befogad. Hr Bråkenhjelm: Hvad den förevar, frågan beträffar, så får jag förklara att jag anser Const.Ulsk:s behandlingssätt deraf vara grundlagsvidrigt och tror Ilr Frih. o. Landtm, vara förhindrad af grundlagen att densamma inför 11. o. Ad. föredraga. Annu är ingen af punkterna upläst och jag är således berättigad till den förutsättning att Ilr Frih. o. Landtm, icke för Ståndet föredrager något deraf. Vi hafva utom de af föreg:de talare uprepade skäl, att hålla oss till Riksd.Ordms 60 §: ”Vilja R. St. till Konungen framföra någon deras allmänna önskan, i hvilket ämne som helst, förhålles dermed på sätt R. F:s 89 § utstakar”. R. F:s 89 § säger: ”Uti R.
Som, efter hvad anmärkt blifvit, KämnersRätten i Lund, genom beslut den 18 November 1834> dömt Timmermästaren Pehr Lindgren, vid saknad tillgång till de af KämnersRätten den 3o derförutgångna Juni honom, för fjerde resan fylleri, ålagda böter, r3 R:dr 16 sk., att i stället straffas med sexton dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning han jemväl undergått; men, enligt de i 5 Kap. 4 § SlraffBalken tydligt stadgade grunder, nämnda bötessumma, såsom icke öfverstigande fyratio daler silfvermynt, rätteligen bordt förvandlas till allenast tolf dagars fängelse af förr sagde beskaffenhet; hade jag, uti skrifvelse den 4 December i835, anmodat AdvokatFiscalsEmbetet i Kongl. HofRätten öfver Skåne och Blekinge, att emot KämnersRätten, för dess felaktiga domslut, anställa den talan, hvartill Lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda. Kongl. HofRätten, inför hvilken serskilda åtal af AdvocatFiscalsEmbetet blifvit utförda emot ofvanbemälde KämnersRätt, dels angående ifrågaställa bötesförvandling, och dels i afseende å KämnersRättens åtgärder och beslut i tvänne äldre mål, har slutligen till afgörande företagit dessa åtal i ett sammanhang, öch, medelst Utslag den 7 Juli sistlidna år, jemte yttrande öfver hvad i nyssberörda äldre mål är vordet anmärkt, dömt KämnersRättens Ordförande samt tvänne Ledamöter, hvilka i förvandlingsbeslutet af den 18 Nov. 1834 deltagit, att, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegång^- Balken, för berörde felaktiga beslut, derigenom Lindgrens fängelsestraff blifvit under fyra dagar obehörigen förlängdl, böta, Ordföranden Sex R:dr 3a sk. samt Kämnärerne Tre R:dr 16 -sk.
Att åter belasta elevcrnc med dessa överskjutande kostnader, skulle endast göra undervisningen för dyr och således obegagnad. Staten har ock derföre såsom ett villkor för anslagets åtnjutande stadgat, att 10 elever vid hvarje af dessa inrättningar skola erhålla fri undervisning, kost och bostad, mot rättighet för skolan att få af deras arbete sig begagna, utan någon särskild ersättning. Man trodde i början, att detta skulle bära sig, men snart betans, att den förlust i lid och arbete, som uppkom genom clevernes undervisning så väl inom hus som på fältet, reducerade den lördel man påräknat af deras arbete högst betydligt. Resultatet vid Sjögestads landtbruksskola i Östergöthland är nu, 438 Deli 24 Augusti e. m. att, oaktadt provinsen genom nedläggandet af ett capital af 20,000 r:dr b:co i samma egendom sökt underlätta framgången af företaget, så finner man sig ursländsatt att med de knappa tillgångarne hålla undervisningen vid makt. Genom ett årligt anslag af 3,000 r:dr b:co skulle det lyckas alt bibehålla ofvannämnda undervisningsanstalt, belägen i en af Sveriges bördigaste provinser. Då jag nu har äran vördsamt föreslå, alt R. St. behagade för sagde ändamål anslå nämnde summa, finner jag visserligen alt saken hade erfordrat en grundligare motivering, om icke II. Stals-Utsk. ägde uti Östergöthlands landshöfding pä en gång sin ordf. och en varm och upplyst försvarare af jordbrukets intresse. Remitterades lill StalsUlsk. Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor, anförde skriftligen : Bevilln.förordn. af år 1841 stadgar särskildt personel bevillning för arbetsfolk i släderne och på landet, som icke äro lagstadde och ej eller njuta ständig arbetslön, utan arbeta för dagspenning, eller efter särskild öfverenskommelse och beting. Då denna dass likväl hr utan förmögenhet och för sin bergning icke bar annat att påräkna iiu den egna arbetskraften, synes det föga öfverensstämmande med rikliga beskaltningsgrunder alt pålägga densamma någon bevillning.