Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Till Lagsamt Allmänna Besvärs ■ och Ekonomi -Uthott en remitterades följande motioner; l:o af Petter Haraldsson från Elfsborgs Län, om upphäfvande af SkråOrdningen den 27 Juni 1720; 2:o af Anders Andarsson från Örebro Län, om skyldighet för prester ali sjeJfve bygga sina boställen; 3:o Olof Nilsson från Westerbottens Län, om upphörande af Kammar-Collegii domsrätt i vissa Ekonomi-mål; 4:o af Mat s Pehrsson från Stockholms Län, »om ändring i SkiftesStadgan, S D. Remitterades till Lasoch Banco-Uiskotten O Johannes Anderssons från Skaraborgs Län motion om förslag till lag för >enäkildta Banker. S. D. Remitterades till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten . l:o Bernst Ericsson, från Wermlands Län motion om förbud mot O införsel af bokguld; 2:o Anders Jonssons från Östergöthlands Län motion om bränvinsbränningen; 3:o Johan Fredric Daldlöfs från Elfsborgs Län motion i samma ämne; 4:o Carl Myrbergs från Westerås Län motion i samma ämne; 5:o Ola Jeppssons från Blekinge Län motion i samma ämne; 6:0 Eric Ericssons från Westerås Län motion i samma ämne; 7:o Johan Petter Anderssons från Elfsborgs Län motion i samma ämne; 8:0 Ephraim Larssons från Elfsborgs Län motion i samma ämne; 9:o Jöns Jönssons från Christianstads Län motion 1 samma ämne; I0:o Densammes motion örn upphörande af bränvinsbrännings - 116 Prot.-Utdrag, den 26 Augusti i8f4" redskapens försegling, hvarvid yttranden blifvit afgifne af Ola Svensson t rån Malmöhus, samt David Andersson frun Hallands Län. Den 26 Augusti. Från Höglofl.
Nådiga föreskrifteräro sedan början af år 1837 vid fördelningen af Manufactur-Discontens lånetillgångar tillämpade och kunna visserligen anses leda dertill, att fabriksnäringarne numera få begagna sin lånerätt i ett lämpligare förhållande efter deras olika behof af förlagsbiträde; men om det bör medgifvas, att ett förlagsunderstöd, beräknadt till blott 20 procent, hvartill, enligt den — 6 — nya regleringen, lårieprocenten uti Irsta classen är lies tamd, blir otillräckligt till förläggande af nästan hvarje näring, och måste blifva det i ännu högre grad, då det än vidare nedsättes till 10 procent eller den för 3:dje classen fastställda, så följer äfven deraf, att den i Nåder anbefallda classilicationen af fabriksnäringarna, fastän uppgjord på billiga grunder, likväl endast verkar obetydligt till industriens befordrande, och icke heller förändrar de förhållanden, hvilka föranledt Rikets Ständers Revisorer att åren 1835 och 1837 hemställa, det Manufactur-Discontfonden må befrias från utgörandet af såväl det å densamma anvisade årliga anslag till Technoloinska Institutet som andra för dess ändamål —• fabriksnäringarnas ö O understödjande medelst lån — främmande utbetalningar, och derefter få till sin förstärkning oafkortadt använda sina genom lånerörelsen tillkomna D O vinstmedel. Uti denna hemställan anse Revisorerne sig, på grund af ofvan uppgifna förhållanden, äfven böra instämma. I sammanhang med hvad här ofvan blifvit anfördt rörande classifieationen af de till erhållande af lån utur Manufactur-Discontfonden berättigade näringar hafva Revisorerne trott sig böra redogöra för fördelningen af Fondens till utlåning i vanlig diseontväg disponibla tillgångar.
Ho 1, Herr Von Hartmansdorff, Augn fl: fin värd Ledamot, Herr Grefve Cronhjelm, har vackt Iråga dels om militair-Lärares anställande vid Universiteten, dels örn förening af Ingenieuroch ArtillerieCorpsernas högre undervisningsanstallter. fin annan Ledamot, Herr Montgomerie, har ansett Kongl. KrigsAcademien vid Carlberg böra upphäfvas, militaireundervisning i stallet meddelas vid Universiteten, och Sjö-Cadetterne förflyttas till Carlscrona j hvilka förslag åter blifvit af andra Ledamöter bestridda. Då jag, som icke tillhör , Dm ä5 Mari ii, y va KrigareStlndet i bufvudsaken Förenar mig med de 2:ne militaira motionairer, hoppas jag, att Högloft. Ridderskapetoch Adeln icke skall finn* det mera partiskt af mig , som icke studerat vid KrigsAcademien, att anse den felagtig, såsom undervisningsanstallt, an af andra värde Ledamöter, som må hända icke studerat vid de allmänna Läroverken och Universiteten, att anse dem Vara nog bristfälliga, för att icke kunna ersätta Krigs Academien, Och gör» den umbärlig, , De skäl, motionairerna anfort mot KrigsAéademien äro, i min tanka, grundade, och jag utbeder mig att få utveckla dem så, söta de framställa sig för min blick. Häfderna intyga, att enar hagot Stånd inom Samhället, genom hvarjehanda historisk» ordsaker, fått öfvervigten har det sökt befästa Sitt välde, genom särskildta bildnings-anstalter för sina ämnesvenner, och genom deraSafsöndrande, så vidt som möjeligt, från andr» Medborgareclasser. Således då prestväldet Vaf rådande, bildades kyrkans tjenare särskildt i klostren? då köpmannaväldet hade öfverhand, blefvo Hanseförbundet* handeisbetjentet* »ärskildt uppfostrade i dess skrän och gillen.
Återupplifvande förslaget af' år 1823, föreslog Utskottet fördenskull, i sammanhang dermed, att, sorn samma förslag blott skulle afse de inom Konstitutionsutskottet väckta grundlagsfrågor, 2:a punkten 2:a mom. 81 § skulle lyda: ”tillstyrker Utskottet Konungens förslag, hvite detsamma oförändradt, till nästa riksdag, då Rikets Ständer skola sitt beslut derom latta.” Då, likväl äfven dessa förslag, oaktadt de antogos alt hvila på bordet, under den näst derefter sammankomna riksdag icke af alla Riks-stånden godkändes, ingick ånyo K onslilutions-utskoltet, uti memorial af den £7 Januari 1835, N:o 84, med nytt fotslag i frågan till Rikets Ständer, och yttrade dervid, bland auust, det stridigheter inom Riks-stånden uppkommit om formen för beredningen af grundlags-ändringsförslag. Tvistefrågan, ”redan utförligen och mångsidigt afhandlad och nästan till obehag uttömd, skiljde sig i tväune delar”: den ena, om Riks-ståndens förmenta rättighet att förkasta en grundlagsändring å samma riksdag, hvarunder den blifvit framstäld: den andra, om rättigheten alt anmät kningsvis uppgifva nya och alldeles motsatta förslag. I ena fället hade man, emot bokstaflig lydeon, förklarat meningen af ordet "besluta” innebära ”besluta till antagandeI det andra hade man, vid sidan af forbudet mot grundlagsfrågors vackande i ståndens plena, yrkat den mest utsträckta frihet, att, utom förslaget göra anmärkningar, och skyldighet lör Konslitutioris-utskottet att inrymma dem alla så väl i sammanjemkningen, som i omröstnings-propositionerna. Det af 1835 års Konstitutions-utskott uppgjorda förslag hade likväl egentligen afseende på den förra delen af tvistefrågan, eller ett klart bestämmande af ståndens veto mot de af Konstitutionsutskottet föreslagna grundlagsändringars ovillkorliga ii\ ilande till nästa riks - Konslitutions-Utskotlcts Memorial, N.o 2t. 5 dag.
Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 30 Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Aug. 1851. Preste-Ståndet, den 29 ^ Borgare-Ståndet den 30 Bonde-Ståndet den 30 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående upphäfvande af 24 kap. 4, 5 och 6 §§. Byggningabalken. (Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk:s B:de N:o 34.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet bar blifvit fästad uppå den omständighet, att, sedan hemmansegare, som för åbyggnad eller någon del deraf, eller för säd, foder och Expeditions-Ulskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 221. 721 och boskap tagit försäkring i brandstodsbolag, sorn för orten blifvit af Konungen stadfästadl, genom Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845 förklarats befriad från att gälda brandstod, hvarom i lag och derpå grundad förening stadgas, antalet af delegare uti de i 24 kap. Byggningabalken omförmälda brandstodsföreningar nu mera vore högst ringa; och emedan genom ofvanberörde Kongl. Förordning jemte Kongl. Förordningen den 15 Juni 1818, blifvit förklaradt, att hemmansinnehafvare, som ingått i allmänna brand försäkrings-inrättningen, eller för sin åbyggnad och hvad till gårdens bruk tarfvades tagit försäkring i brandstodsbolag, som för orten är vordet af Konungen faststäldt, icke är pligtig gälda sådan brandstodsersättning, som i berörde lagens rum eller derå grundad förening stadgas, samt serskilde brandstodsbolag i de flesta orter uppstått, torde det kunna med visshet antagas att föreskriften i 24 kap. 5 §.
Om nu redan under första året, sedan vestra och södra stambanorna blifvit förenade, ett så vackert resultat vunnits, att dessa banor lemna nära 3 procent på anläggningskostnaden, bör icke ett sådant förhållande utgöra ett giltigt skäl att skyndsamt fullborda östra stambanan, och dymedelst tillgodogöra Staten den högst betydliga inkomst som måste uppstå genom en jernvägsanläggning, hvilken icke alle - *) Obs. Anläggningskostnaden ar upptagen till 772,332 R:dr 51 Bre för hvarje mil. Bih. till R. St. N:o 256. nast med 10 mil förkortar den nuvarande jern vägslängden emellan Stockholm och Malmö, utan derjemte framlöper genom en af rikets bördigaste provinser, med en redan nu högt uppdrifven industri, såväl i landtbruk som bergsbruk och fabriker af mångtalldig art? Efter att sålunda hafva ådagalagt, att något skäl till uppskof med östra stambanans byggande icke kan hemtas från det antagandet att Statens jernvägsanläggningar icke lemna någon nettovinst, som kan användas till anläggningskostnadens amorterande, återstår att till besvarande upptaga den andra invändningen, eller att Staten icke skulle kunna utan alltför betungande vilkor, upplåna de för stambanornas byggande nödiga medel, eller bestrida de för en sådan upplåning erforderliga ränteoch kapitalbetalningar. I detta afseende torde endast böra erinras, att om ock stora svårigheter yppats för Riksgälds-kontorets Fullmägtige, att, oaktadt alla sina bemödanden, på ett fullt nöjaktigt sätt, verkställe den upplåning, som af Rikets sednast församlade Ständer beslutades, så torde dock med temlig visshet kunna antagas, att, derest ombesörjandet af framtida upplåningar för Statens räkning, här såsom i andra länder öfverlemnas till Kongl. Majit, den för fullbordandet af Statens stambanor erfoderliga upplåning skall kunna tillvägabringas på fullt antagliga vilkor. Beträffande Statens förmåga att bestrida utgifterna till ränta och amortering, så torde blott behöfva lemnäs den upplysning, att Svenska Statens fonderade utländska skuld för närvarande uppgår till 54,574,420
Utaf högstberörde till Rikets nu församlade Ständer aflåtna och af samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade Nådiga Proposition (N:o 89) inhemtas, att sedan kommitterade för vården af Stockholms stads utom stadens norra tull belägna, så kallade nya kyrkogård, uti två särskilde till Kongl. Maj:t ingifna skrifter underdånigst anhållit, dels om anslag af mark till utvidgande af nämnde kyrkogård å södra sidan, lör beliöiliga nya begrafningsplatsen och dels om upplåtelse af en tomt derinvid för ett dödgräfvare-boställe och kommitterade derefter, uppå gifven anledning, föranstaltat om uppmätning och beskrifning af den för berörda ändamål erforderliga mark, hvarvid blifvit utrönt, att till utvidgning af kyrkogården erfordrades ett område af 3 tunnland, T70:dels kappland, deruti inberäknad en del af den förbilöpande vägen, till hvars omläggande ytterligare skulle åtgå I7*:dels kappland, samt att för dödgräfvare-bostället jemte väntningsoch vändnings-plats för likvagnar och andra åkdon vid begrafningar, 25 kappland vore nödige, af hvilka områden, tillsammans utgörande 4 tunnland, 1 lTV.:dels kappland, af Carlbergs kungsgård likväl RVdels kappland redan förut, enligt Kongl. Brefvet den 19 December 1844, blifvit till Solna församlings klockare-boställe afsöndrade; så hade, uti häröfver, efter Nådig befallning, atgifne underdåniga Utlåtanden, dels Guvernörs-embetet vid Kongl. Krigs-akademien å Carlberg förklarat sig anse ifrågaställa jordafsöndring icke för Carlbergs kungsgård medföra någon olägenhet, såvida kungsgården på annat stalie crhölla er - c Slals-Ulskotlels Ullålande, M:a 248. sättning för den grusgrop, sorn derigenom ginge förlorad och hvarifrån allt väglagningsämne för kungsgården nu hemtades; för beredande af hvilken ersättning
Utskotten, som visserligen icke förbisett de flera olägenheter, hvilka nro förknippade med ofvanberörde anmärkte förhållande i afseende på Calmare Län, kunna dock icke tillstyrka det väckta förslaget, dels på grund af de utaf Rikets Ständer uti deras ofvanberörde underdåniga skrifvelse anförda skäl, dels ock hufvudsakligen i anseende till den omständighet, att, sedan vid 1834 års liksdag Rikets Ständer fästat uppmärksamheten derå, att Rikets administrativa och camerala indelning otvifvelaktig! å många orter, såväl för det allmänna som för den enskilde, medförde kostnader och 4 Statssamt Allm. Be sv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande , JV.o 3. olägenheter, hvilka, genom en mera jemn och ändamålsenlig reglering, kunde, om icke helt och hållet undanrödjas, åtminstone i betydlig mon förminskas, samt af sådan orsak hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att en, efter locala förhållanden, invånarnes beqvämlighet och öfrige omständigheter lämpad, ny administrativ och cameral indelning i de delar af riket, hvarest en sådan indelning, efter anställde undersökningar, kunde finnas vara af behofvet påkallad, måtte genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg tillvägabringas, Kongl. Maj:t, i anledning af denna underdåniga anhållan, under den 12 Juli 1834» i Nåder beslutat, att frågan skulle till Nådig pröfning förekomma i sammanhang med ett af nu mera aflidne Canzli-Rådet Nicander i lifstiden afgifvet förslag till förändring uti indelningen af Län, Härader och Domsagor m. m. inom riket. Utskotten få således tillstyrka, att förenämnde motioner ej måtte för närvarande föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov., kl. 2 e. m. Utlåtande j i anledning af väckt motion om rättighet för Rustoch Rotehållare i Barne , TViste , Ase och Kållands m.fl. Härader i Skaraborgs
Det vore derföre ingalunda obilligt, om två skilling för hvarje kanna afsattes, vore det ock på producenternes bekostnad allena, för att hota en del af de olyckor och i någon mon lindra det elände, som förläringen åstadkommer på consumtions-orlen. Af sådan anledning äro de trenne ändamål, som Riksdagsmannen Hans Pehrsson från Gefleborgs Län i sin motion afser, nemligen fattigvård, sjukvård och fångvård, härvid framför allt värda att behjertas; ty jordbrukets flödande bränvinspannor hafva dock den drygaste andel uti tillökningen af de beklagansvärda föremålen för dessa bekymmersamma anstallter. Man säger väl, att en ny skattebana skulle härigenom beträdas, men fråga är ju icke om någon Stats-intrad, ej helier kan meningen härmed någonsin blifva att med accis belägga andra mer eller mindre nödvändiga varor, utan endast det förderfligaste af allt, inhemskt öfverflöd. Några hinder häraf för den lofliga och gagneliga inrikes rörelsen kan jag icke heller inse, emedan fråga endast är om bran vins-handel, hvilken ingalunda kan räknas dit. Om hufvudstadens läge är öppet för smugleri3 så är sådant af vida Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N.o 32. 7 mindre betänklighet i detta än i många andra fall, och att accis-intresset skulle öka consumtionen är en invändning, mera speciös än sannolik. Om af giften på krogrörelse är säkrare att controllera, så förekommer det mig dock ingalunda mindre motbjudande att till 400 krögare sälja rättigheten alt, genom ockrande på andras bränvins-begär, utsuga, utarma och förderfva mångå tusende af den fattiga folkklassen. Mig är detta mycket vidrigare, an om den producerande orten också skulle afstå en eller två skilling per kanna till ett barmhertighets-ändamål för den ort, som consumerar dess producter och som derföre erlägger till den förra tio å tjugo gånger mera, serdeles då producterna äro af den art, att deras consumtion gör en dylik reparatio damm af nöden.
N:o 100, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang.-de Häradsskrifvaren J. Thysenii frikallande från ådömd skyldighet att ersätta oriktigt afkortade konoulskylder. Hr von Hartmansdorff, Au g: StatsUtsk. har i sitt förslag till afskrifning i det mål, som R. o. Ad. nyss biföll, hemställt, att den anmärkningsprocent, som tillkommer Kammarätten, skall för Kammarrätten bibehållas, oaktadt afskrifningen göres. I öfverensstämmelse med de beslut, som R. o. Ad. i anledn. deraf fattat, anhåller jag, att Ståndet måtte, ifall den afskrifning, som nu bär är föreslagen, äfvenledes beviljas, medgifva, att för densamma Kammarrättens anmärkningsprocent likväl må komma att utgå. Frih. Raab, Adam Christian: Jag fäster uppmärksamheten dervid, att, hvad beträffar det förra beslutet om eftergift för Thysenius, så hade advocatfiscalen gjort påslående om utbekommande af den advocathscalan tillkommande procent. Här deremot är icke något sådant påstående gjordt. Deremot företer sig en annan omständighet nemi. att skälet, hvarföre man velat förklara Thysenius skyldig att återbära dessa 90 r:dr 1 sk. 1 r:st. har varit just det, alt ”vederbörande hafva försummat” att utsöka det motsvarande beloppet. Jag vet icke hvilken vederbörande det varit, men det kunde hafva varit samma advocalfiscal, hvilken hade vederbort alt utsöka detta belopp. Detta har jag velat fasta uppmärksamheten på, öfvertygad om alt Hr von Hartmansdorff nog tillrättavisar mig, i händelse jag gjort något misstag i detta hänseende. Hr von Hartmansdorff: Första raden i Utsk:s betänk, är af följande innehåll: ”1 anledn. af Ofverrevisionsdeparte meutets Provins-räkenskaps-contors, vid granskning af 1835 års landsbok för Blekinge län och kronoräkenskaperne för Ostra och Medelstads häraders fögderi, framställde yrkande, ang:de skyldighet för Häradsskrifvaren Thysenius” ete.
Jag anser äfven 1 sk. till postförvaltaren, för det han å bref anbringar frimärken, vara en ganska rigtig bestämmelse, ty genom denna lilla [dikt tvingas folket hastigare in i den nya ordningen. Jag anhåller om bifall till punkten. Hr Printzensköld: I beskattningsväg har hittills den grundsats gjort sig gällande, alt en hvar för samma ändamål skall betala lika, och man känner icke något tillfälle, då Staten ålagt den ene att betala mera än den andra, derföre att han erlägger afgiften kontant, när det är en verklig inkomst för Staten, hvilken skall i penningar utgöras. Sålunda har Postverket hittills aldrig fordrat högre afgift af den ena eller andra. På korrespondenlerne sjelfve har det berott att befria sig från de serskildta afgifter, som för postböckers eller posträkningars hållande äro stadgade; men säger Staten, att, om korrespondenterne betala portot i penningar, skola de betala mera, än om de å brefven anbringa frimärken, så ligger deri en uppenbar orättvisa. Man har jemfört dessa frimärken med stämpladt papper, som jemväl skall köpas, men hvarhelst den värde talaren, som gjort denna anmärkn., än köper det stämplade papperet, behöfver han icke betala det högre än efter dess valör. Serdeles stor skarpsinnighet behöfves ej för att se, det denna jemförelse är origtig. Enl. min åsigt bör Staten vara belåten med att erhålla sina penningar, så att det bör ankomma på korrespondenlerne, om de vilja betala portot kontant eller köpa frimärken, utan att i förra fallet betunga dem med serskilda afgifter, sorn f. n. äro fullkorn - 408 Den IG Augusti e, m. ligt obekanta. Dessutom förekommer den omständigheten, sorn Gr. Lagerbjelke äfven anmärkt, nemi. att den förhöjda afgiften är allt för dryg, emedan den utgör icke mindre än 25 proc. af hela portot.
M o t insändande af nedannämnda belopp till erhålles inom Sverige IDUN. Obs. T 1: 0: 0: 0: Tabellen holm är stödd anstälda pä i Stockbakteriologiska undersökningar. G. G:son Hård af Segerstad, TANDLÄKARE Tyfoidbakterier dödas på DEKTOLIN Gahnelit Stomatol — - Azymol Aseptol Vademecum 75 75 50 75 _ ... - — - _ _~ 2 2 5 5 50 50 % lösn. OBS! Beställningar utföras elegant af framstående Damskräddare. B Skydd åt efterlefvande! Allmänna Pensionsförsäkringsbolaget tillförsäkrar p å fördelaktiga F. dricksglas Koncentrerad pr flaska kr. £ e f i t y r! i blått tryck En gros endast hos bolagets korrespondenter för Sverige hälft starkast Pärmar till Idun d:o » Iduns romanbibliotek d:o " » hjälpreda d:o ' Kamraten ENDAST ÄKTA ett det b e h a g l i g a s t e, villkor utmätningsfria pensioner Läkare: Prof. ROSENDAHL. Säsong: M a j — S e p t. RINDÖ Prospekt i Sandbergs bokhandel. Rumsbeställn. pr A l l m. tel.Vaxholm 23 o. RiksRindö 8. åt änkor och barn eller andra efterlefvande meddelar dessutom lifränte-, kapitaloch testamente-försäkringar i olika komHärligt, fuktfritt läge. Yppersta järnvatten. Första klassens varmoch kallbadhus. binationer. L ä m p l i g kurort för fall af blodbrist, magoch tarmsjukdomar, konvalescens m. m. VidO B S. sträckta promenader. Utmärkta Iawn-tennisplaner. B ä s t a lägenhet för hjulsport och segMF~ AU BOLAGETS VINST TILLFALLER DE FÖRling. N y stor serELLER NEDSATTA FÖRSÄKRINGSAVGIFTER. veringspaviljong m e d härlig utsikt ät segelleden. Lätta kommunikationer m e d Hufvudkontor: STRÖMABORG, Stockholm. Vaxholmsbåtarna. (S. T. A.
Banko, för den fysiologisk-kemiska 866 R:dr 32 sk., och för den mineralogisk-kemiska 600, eller tillsammans 4,233 R:dr 16 sk. Banko, och föreslås, i anseende till angelägenheten och viglen af den kemiska institutionens utveckling till full och ändamålsenlig verksamhet, att den för ändamålet erforderliga summa må, efter afdrag af dels på akademiens stat, dels genom äldre statsanslag befintlig tillgång, 850 R:dr, af Rikets Ständer äskas med ett något minskadt belopp, eller i stället för begärda 3.383 R:dr 16 sk. Banko Riksmynt R:dr 4,700. För fysiska kabinettet, hvilket snart kommer alt förflyttas till den rymliga och passande lokal, som för detsamma i Kemiska institutionens nya byggnad blifvit beredd, begäres en förhöjning ifrån 722 R:dr 16 sk. Banko, som denna läroanstalt af universitetets och statens medel redan uppbär, med 744 R:dr 16 sk. Banko årligen, hvarigenom årliga anslaget skulle komma att uppgå lili 1,466 R:dr 32 sk. Banko. Det anföres att, i anseende till anslagets otillräcklighet, de Bih. till R. St. 1 SamL i Afd. 9 Haft. 3 is Bil. JW 7 lill Kongl. Majus Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1886. experimervtala föreläsningarne mäst inskränkas till hälften af de offentliga föreläsningstimmarne.
Utlåt, af d. 25 April 1856, ang:de reglering af löneförhållandena vid Arméens Utredningsförråd, anförde KrigsColhm bland annat: »att i Stockholms Utredningsförråd förvaras största och hufvudsakligaste delen af Arméens och Beväringsmanskapets materiel, Reservförrådets tillgångar samt den vida öfvervägande delen af Arméens sjukvårdsattiralj; att denna sistnämnda attiralj, genom de dertill anvisade medel, under sednare åren vunnit betydlig tillväxt; att vid ifrågav:de (Stockholms) Förråd, som står under närmaste tillsyn af Colbm, måste fortfarande mottagas och besigtigas de väsendtligaste och största leveranser för Arméen, hvilket fordrar en synnerlig vana vid effekternas bedömmande, helst mottagningen ofta måste äga rum samtidi g t med de från detta Förråd i vida större mängd än från Götheborgs Förråd skeende af sändningar till Regem-.r och Corpser; 30 Den i Juli f. m. alt förlust genom, nyssnämude förhållande lätteligen kan tillskyndas F ör rå d s f ö r v alt ar en, som, enl. K. Kungörelsen d. 20 Dec. 18.25, är K. M. och Kronan personligen ansvarig för beskaffenheten af de persedlar, han utan anraäkn. till det vid besigtningen förda prot. mottager; att de sålunda antydda svårigheterna för Förrådsförvaltaren, att utan äfventyr af förlust handhafva varuoch persedel-besigtningarne torde komma att ej obetydligt förökas, derest BekliidnadsDirektionen, såsom det för omsättning i Kronans Förråd vore önskligt, för framtiden komma att i betydligare mån derifrån fylla sina behof af kläde, samt slutligen att, så ofta reparation af allmänna Garnisons-sjukhusets materiel erfordras, densamma alltid vid ifrågavide Förråd verkställes. Med afseende å dessa förhållanden, och då de vid Stockholms Förråd anställde tjenstemän och betjente måste åt sina vigtiga åligganden derstädes, så framt de skola ordentligen fullgöras, egna hela sin verksamhet, blir det ock en nödvändighet att derefter lämpa aflöningen för denna personal, på det näringsomsorgen ej må behöfva menligt inverka på deras nit för Kronans bästa.»