Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande åter de infordrade, uppgifterna angående presterskapets löneinkomster, kunna de ej blifva fullt noggranna utan en allmän uppskattning af den presterskapet anslagna jord, hvilket omfattande arbete svårligen skulle kunnat under tiden efter sistlidne riksdag medhinnas, äfven om medel till dess utförande blifvit af Rikets Ständer anvisade. Afven i öfrigt hafva de vid skedd granskning befunnits icke så fullständiga, äfvensom i vissa fall icke så uppställda, att de utan ytterligare utredning kunde tjena till ledning vid aflöningsfrågans behandling, hvarföre Kongl. Majit förordnat en särskild tjensteman inom Ecklesiastik-departementet att ät deinkomna uppgifterna bereda, så vidt möjligt är, nödig fullständighet, och, efter vissa grunder, stiftvis, öfver dem upprätta sammandrag, hvilket arbete ännu fortgår. Om ock Rikets Ständers önskan och afsigter sålunda blifvit, så vidt hittills lämpligen kunnat ske, uppfyllda, har Kongl. Majit likväl för hufvudfrågans ytterligare behandling och slutliga afgörande ansett vara af synnerlig vigt om den Kommité, åt hvilken Kongl. Majit är sinnad att uppdraga hennes handläggning, dervid hade att följa grunder, som vunnit Kongl Majits och Rikets Ständers gemensamma godkännande, så att, åtminstone i väsendtligare delar, någon tvekan mellan skiljaktiga meningar icke vidare kunde ega ruin. Kongl. Majit har derföre tagit de af Rikets Ständer angifne grunder för en förändring i sättet för presterskapets aflöning under nådig pröfning och vill härmed till Rikets Ständer framställa dels de förändringar i berörde grunder, hvilka Kongl. Majit ansett nödige, dels ock de ytterligare bestämmelser, rörande hvilka Kongl Majit funnit tjenligt att beslut på förhand äro äfven af Rikets Ständer fattade. Tillämpningen deraf på de olika förhållanden, som i skiljda delar af riket ega rum, samt utarbetandet af förslag till författning i ämnet, skall ändock blifva ett arbete, som i hög grad tager både tid och sak-kännedom i anspråk. De af Rikets Ständer framställda anmärkningar mot sättet för presterskapets aflöning, sådant detta författningsenligt är bestämdt, hafva af Kongl. Majit befunnits i allmänhet grundade.
Län till detta ändamål äro afsalte, skola användas till kostnaderne för den blifvande Extra Rotejemkningen; hvar - Den ii December e. m. 95 jemte Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t ville befordra en skyndsam utredning af detta ömtåliga ämne, så att Rikets Ständer nästa Riksdag hunna komma i tillfälle att besluta, huruvida en ständig Rotering med rättvisa kan äga rum, på det en ständig Stam må inom denna province, för dervarande Beväring, finnas. Om, såsom jag anhåller, Utskotten från denna sida, ville behandla saken, så tror jag att provinsens fördel skulle kunna bibehållas med Rikets Ständers värdighet, som verkligen är förnärmad, då 2 hela InfanteriRegementen, under våra ögon, men utan något det ringaste Ständernas börande, blifvit uppsatte. Jag anhåller om återremiss af Utlåtandet, och att dessa mina anmärkningar må densamma få åtfölja. Friherre Boyej ludvig: Till den Ledamot, som ansedt aftalet emellan Kongl. Majit och Kronan samt Skåningarne olagligt, derföre att Rikets Ständer icke deröfver blifvit hörde, till denna Ledamot öfverlemnar jag att sammanjemka denna grundsats med den jag vill erinra mig han yttrade, när frågan om Passevolancen förevar, då han nemligen ansåg oriktigt och olagligt, att nämnde fråga hänsköts till Rikets Ständer, och icke fick af Kongl. Majit och Kronan samt Rustoch Rotehållare sjelfve afgöras; för mig, som ej mera kan förlika mig med den satts, att frågan om Contrac - ' / Den ii December e. m. tets laglighet ännu står öppen, enär tiden och verkställigheten tillslutit densamma , samt gifvit helgd åt Contractet, för mig är hvarje utväg att komma till rätt och rättvisa angenäm.
Så anser jag bland annat händelsen vara med 4G08 års såkallade knektekontrakt, eller de stadganden, som under den 25 Juli nyssnämnde år upprättades till efterrättelse emellan rolehållarne och soldaten vid Wermlands Infanteri-regemente, hvilka stadgar blefvo af Kongl. Maj:t fastställde den 18 derpå följande November. Uti slutet af detta kontiakts första punkt förekommer: ”hvilka pä sina rolar nu blifva fördelia” och i 3:dje punkten: ”Emedan ock Hans Kongl. Mayl oss nådigst tilläter, alf få, efter våra hemmanslägenheter, endera bygga åt knekten pä egorna en stuga med en bod och fähus, eller ock inrymma honom sä mycket rum inom vära gårdar, så erkänna vi med all underdånig devotion den nåd, som i delta mål oss vederfares, och påtaga oss sådant i underdånighet alt efterlefva, sä alt knekten med sine nödige husrum, hos en del utom och en del inom gärden, aldra sist nästkommande sommar skall blifva försedd”. Häraf synes att rolehållarne åtagit sig antingen bygga eller ock inrymma knekten eller soldalen, som han nu kallas, inom sina gärdar. All dessa stadganden voro fullt lämpliga för den tid de utfärdades, bevisas bäst derutaf, att få ändringar deruti på lång tid, hvarken ifrågasattes, ej heller kommo till stånd, men efter nu nära 200 år, sedan denna afhandling ingicks, hafva tiderna mycket förändrat sig.
Öfver hvad i Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 184S och i849 förekommer, rörande Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslott, får Ståthållare-embetet å berörde slott afgifva följande underdåniga utlåtande. Uti 1 §. hafva Revisorerne anmärkt, att så väl det för kajbyggnaden vid Drottningholms slott upptagna lån, hvarå, vid 1849 års slut, återstodo 1,400 R.dr, som de af Eders Kongl. Maj:t år 1847, till möblering uti och reparation å sistnämnde slott, förskjutna medel, tillsammans 30,039 Rdr 11 sk. 7 rst., hvaraf vid 1849 års utgång voro oersatta 28,000 R:dr, icke blifvit upptagna i hufvudredogörelserna, utan i stället redovisade i särskilt bilagda räkningar. Då den af Rikets Ständers Revisorer benämnda hufvudredogörelse endast omfattar ett så kalladt kassakonto å inkomster och utgifter, hade Ståthållare-embetet ansett, att, till mera enkelhet, särskilda konti uti räkenskapen upptogo ifrågavarande skulder, och, om någon förändring i redogörelsesättet skulle anbefallas, borde måhända en sådan då bestå deruti, att så väl kassakonto som de särskilda konti å skulderna sammanfördes i en kapitalräkning. 1 2 §. liar den förmodan af Revisorerne blifvit uttryckt, att mindre god hushållning iakttagits så väl vid uppköp af födoämnen för statfolkets behof', som vid försäljning af slottens produkter, och såsom exempel derå hafva de anfört, att en tunna sill betalts med 20 Hulr och hö försålts till 3, 4 ä 5 sk. banko LIB. Vid anskaffning af födoämnen åt statfolket, bestående af 9 personer, hafva alltid uppgifter a gällande pris på matvaror af bättre slag från liera handlande infordrats och hos den, som lemnat billigaste priset, har upphandlingen ägt rum.
Banco-UtffottetS önskan, ffufte raka ari widröra fad.u,e äauien, som ligga urom seras befattnings-krers, och mes mcfturandc rätt endast af Högloft. Banco, lftcfforret böra pröfwas. Scars-Ut^otrcr har, uti Dest till Riksens Högloft. Studer upgifnc förftag, hemställt. Den iz December. i:o Att Banque», janne förbindelsen akt realisera de!> sunnna RikLgäldssedlar, sorn wid t8OO ars Riksdag biifwik densanuna alagd, maire ytierli^are älaga sig realisationen af de dernröswer i rörelsen nu spridde R:d 6,261,§8?: 28 si. 6 rst. i samma mynt, emot undfående efrer är .igi§ as veu Banque» redan tillagdt amonisiemeius fond stor 300,000 R.v om äret, i sä mänga ar, som RikseSö Sränder tvid näsin Riksdag kunna finna för godt att fastställa. Att as nuwarande Riksskuld, skyndesammast med coiuante penningar liquideras mätte: 2:0 Ersättning till Stats. Contoirek för sadane medel af innewarande ars upbörd i Landt Ränkerierns, svin blifwff till kriget anwände, samt för 200,000 R:d af innewarande ars Stars brist, utgörande tillsammans 715,703 R:d 1 H. 8 rst. Banco. 3:0 Ersättning för de i och för Krigets ffull i Landt - Ranterierne uptagne "depositions medel R:d 44,654: 28 si i rst. 4:0 Betalningen af Urm^-ernes mnestäende aflöning, samt af sädane lcsweramser, svm sördra ffyndesam liguid hwartill ärga N:d 1,124,301: §6 si. 5:0
Förordningen angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lågenheter från hemman den 19 December 1827 innehåller nemligen;, att om innehafvare af hemman, hvartill mer ån vanlig egorymd hörer, åstundan att Verkställa större afsöndring ån en tiondedel deraf, han må sådant anmäla hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som har att frågan, jemte sitt yttrande deröfver, Kammarkollegii pröfning underställa, samt att Kammar-kolléglum eger härom så förordna, att å ena sidan säkerheten för hemmansräntans och öfriga skyldigheters framtida utgörande må vara bevarad, och å den andra sidan jordens odling befordras. Rikets Ständer, som ansett, att stadgandet om ett relativt maximum, hvilket dessutom efter serskild pröfning af omständigheterna kan få öfverskridas, så mycket mindre innebär något verkligt hinder för jordegendoms förvärfvande, sorn det allenast utgör en före* skrift derom, att i den händelse fråga år om förvärfvande af någon betydligare jordareal, sådant bör ske under en annan form, nemligen genom hemmansklyfning, hafva, enär förslag icke blifvit väckt om upphåfvande af det vilkor för hemmansklyfning, som, enligt 1 Kap. 1 § af ofvannämnda Kongl. Förordning består deri, att hvarje utklufven hemmansdel skall medföra besutenhet, men denna föreskrift skulle blifva utan all praktisk betydelse, om det tillätes att, genom en i afseende på maximum obegränsad afsöndring, förminska hemman till den grad, att de icke med - Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 208. 3 förde besutenhet, icke funnit skål till vidtagande af någon våsendtligare förändring i detta afseende. Dock har härvid kommit under öfvervägande, huruvida icke, på sått jemväl blifvit yrkadt, tillfälle kunde beredas att från hemman afsöndra skogstrakter, äfven om de skulle utgöra den betydligare delen af hemmanets areal.
Jperr friherre Ankarsvärd, C. H., har, imberförfla* ratthe bet han attfett be feban filia 91ifåbag utgångne atis flag för arnteenö 2rofJ, ntrcbtting och befläbttab fallit till Slrtitlerisförråben, hafira bort lemna anbra refultater, än att förråbåbrifier nu angåfmoå fåfont ounbgångclige att fyls la, yrfat, bet unberrättelfe måtte ntebbelaå 91. Sttr ont ben behållning, font mib heffe mebelS anmänbanbe marit iafttagen, famt att en jlrättg tmberföfning måtte af lits ffottet anfiallaå, ej minbre till minnanbe af uyylyåning i anfeenbe till alla be betailler, hvarigenom briflerne till* fontmif, än ocf i affeenbc vå bett flititing artillcriemiaterU elit mtber ben förflutna tiben funbo hafva marit ttitbers faflab; hvarjemte ö?err griherren begärt, att få fe bes hofmcn i betaifle utrönte famt hnfvubfutinitan förbelab i fina betaiHe Jperr ©refme Gyldenstolpe, Anton Gabriel, har, till befmaranbe af ofmanuyytagne t; t trattben, mebbelaf 91. och 21. någre uyylyåitittgar, i affeenbc yå fa mäl ar* tillerbroapnetö beffaffenhet för narmarattbe, font gernard och 83e t än f a n b c n, 3f:o 255. V 83emäringS*förråbcnS bebof, j&milfa Ut jf of tet, font funnit bent öfroercnSffämnta meb be utrebningar font Ut flottet från an* bta Ijaft att tillgå, anfett ftg fjär böra urtafla.
För de nya fängelsebyggnader, hvilka Styrelsen sålunda ansåg icke utan olägenhet kunna uppskjutas och som förslagsvis blifvit beräknade att utgöras vid kronohäktet på Långholmen af sådan tillbyggnad, att 24 nya celler jemte ekonomilokaler erhölles, samt i Sundsvall och i norra delen af Calmar län utaf fängelser med 34 celler och ekonomibyggnad på hvartdera stället, skulle, enligt en i Styrelsens byggnadskontor summariskt uppgjord kalkyl, kostnaden komma att uppgå till följande belopp, nemligen: för tillbyggnaden vid kronohäktet på Långholmen B:dr 65,000: — » fängelsebyggnaden i Sundsvall » 85,000: — » d:o i norra delen af Calmar län * 75,000: — I fråga om beredande af tillgångar för bestridande af dessa byggnadskostnader, anmälte Styrelsen, bland annat: att af det vid 1840—41 årens riksdag beviljade anslag till stadsfängelsers uppförande vore i Biksgälds-kontoret innestående en odisponerad behållning af R:dr 35,475: 02. att hos Styrelsen funnes att tillgå uppkomna besparingar å anvisade byggnadsmedel: af anslaget till uppförande af länsfängelser R:dr 6,800: 01. * b » häradsfängelser » 1,537: 23. » r * stadsfängelser » 1,930: 16. R;(jr 10,267: 40. att, enligt Kongl. Brefvet den 23 Februari 1858, Norrtelje stad och angränsande härader under loppet af 12 år, räknadt från och med 1859, skulle såsom bidrag till uppförande af fängelseoch tingshusbyggnad i nämnda stad erlägga omkring 458 R:dr årligen, om dispositionen af Transport. Bih. till B. St. N:o 1 a) till Kongl. Maf.-ts Prof. N:o 1, om Statsverket 186ä. Transport R:dr 45,742: 42. hvilket bidrag Styrelsen, enligt samma nådiga bref, hade att efter nämnde tids förlopp hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning.
Dessa anföranden innefattade icke nya eller serskilda motioner i lånefrågan. De utgjorde, såsom af deras lydelse också var att inhemta, dels skiljaktiga, dels med hvarandra öfverensstämmande anmärkningar vid Kongl. Maj:ls Skrifvelse, med dermed förenade förslag till förändringar i detailförhållanden; och har man alldeles misstagit sig, om man ansett Kongl. Maj :ls Skrifvelse uteslutande afse ett utländskt lån. Det innehåller icke samma Skrifvelse, och kan således, just på grund af den, lika väl föreslås ett inländskt lån, det Anders Danielsson och Johannes Svensson gifvit företräde, som ett lån från utländsk ort, med förespegling om vådan hvaraf det varit, som förläggare och penninge-inleressena uppskrämt skuggrädda och klentrogna vårdare af det utaf dessa inlere.isen så hårdt tryckta jordbruket. Det är dock lyckligtvis med en pluralitet af endast c«röst, som ifrågavarande åtgärden segrat; och jag hoppas, att hos Rikets Ständer iallmäu - Bihang till R. it. Vrot. i S34 4 Sami. i AJd. 3 Bandel, thale Häftet. 3 i8 St.ils -X5;skottets Vildt unde N\o 366. het finna mera oegennytta, mera aktning för andras rätt och mera omtanke för den skuldsatte jordbrukarens olyckliga belägenhet, än att äfven de skola söka af vägar och leda frågan på villostigar. Såsom jag redan erinrat, utgjorde Anders Danielssons och Johannes Svenssons anföranden ett sammanhängande belt med Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, och hvilka alltså, efter tillämpning af i momenten i 49 och 5^ §§. Riksdags-Ordningen, bort pröfvas i ett sammanhang. Nu har Utskottet deremot gjort två ämnen af elt, och, vid pröfning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, undanryckt Utskottets bedömande de af Anders Danielsson och Johannes Svensson gjorda anmärkningar vid samma Skrifvelse.
Dispositions-rätt af dessa såsom af andra medel , ej heller att de må till aflöning åt FinanceExpedi. tionens Tjenstemän användas, i hätadelse de ej (ill sitt egenteii&a ändamål behöfvas. Jag önskar blott, Birn to Ort öhr f. n>, lif blott , att ehurudan dispositionen tha fara, Biks «ena Ständers gransknings-rätt måtte erkännas £ denna, som i andra delar. Följden deraf att man vill neka Riksens Ständer hvad som Grundlagligm är deras rätt, nemligen att granska Penninge-förvaltningen, är den, att de gå för långt på en annan sida, äfven vilja befatta sig nied uppbörden, för att såmedelst vara desto säkrare om conW trollen. Här såsom an norstädes leder den ena ytterligheten till den andra. Man har äfven tagit till förevändning mot granskningen, att Fonden är liten. Den utgjorde dock vid slutet af förlidet år öfver 24,000 R:dr; och om man under förevändning att Fonder äro ringa, ville undandraga dem Ständernas granskning, sä kunde man snart få alltför många små cassör. Vill man undantaga någon del af StatsVerkets Räkenskaper från Ständernes granskning, sä bör man ock ändra instructionen för Revisorerne och specificera de Fonder , som skola revideras, istället för att nu uti Instructionen säga alla. Detta är min åsigt > och jag underställer Ridderskapet och Adeln, om det är skäl , att en månad efter det man tagit ett sådant beslut, fatta ett annat. Jag vågar således å nye yrka att Utskottets Betänkande må ogillas, och desse Räkenskaper äfvenledes af Stattr Revisionen granskas. Grefve af Ugglas'. Då jag tog mig friheten nämna , att Fonden var obetydlig, eller ej mera, än omkring 12,000 R.dr, var det ej min mening, att dess obetydlighet borde fritaga |den från granskning, ty granskningsrätten öfver allt Ridd. 0. Ad. Prot. And, Afd. 9. 130 Den 20 Octplu;r f. m.
Månne icke den pålitligaste och starkaste inverkan, som af prest eller lekman utöfvas, är den som sker på närmaste håll, och är icke följaktligen den inom hembygd eller kommun ådagalagda verksamhet den, hvaraf man kan lofva sig de lyckligaste frukter? De rika och högtbegäfvade snillen, de djupaste lärdomsljus, som visserligen ej kunna i stort antal påräknas, må de genom sina på hela samhället verkande arbeten gagna Kyrkan och fosterlandet. Men att för flertalet af Kyrkans, med mindre rika, och dock aktningsvärda samt för deras kall båtande gåfvor utrustade tjenare föreskrifva, att ofta och på långa tider lemna denna för dem anvisade inskränktare krets, deras hem, deras kommun, deras församlingar, för alt sammankomma och bålla Den 13 September f. m. 341 tal i andeliga ämnen med en myckenhet andliga och verdsliga personer frän alla delar af lliket, medförer, enligt min tanke, icke på långt när förhoppningen om den till kristendomens utbredande i menighetens sinnen och hjeltan ländande säkra inverkan, som en trofast kristlig lärare-verksamhet inom den egna församlingen bör kunna utöfva. Jag anhåller följaktligen om afslag å den lista punkten i Betänk, och hoppas att vid de påföljande punkterne enahanda beslut må varda fattadt. Gr. Sparre, Erik: Då jag nu uppträder för att yttra mig i denna fråga, anhåller jag att icke, såsom då jag förra gången begärde ordet i fråga om delta ärendes behandling, mitt yttrande måtte rubriceras såsom bevis hvarken på likgiltighet, eller motsträfvighet, eller hvad man vill kalla det, och jag tror mig vid de religiösa frågornas behandling denna riksdag hafva omfattat dem med tillräckligt lif och värme, för alt sådane tillvitelser icke skäligen kunna mot mig göras. Hvad nu frågan om Kyrkomöten angår, så reducerar den sig egentligen dertill huruvida de böra blifva periodiska eller blott vid ulomerdentliga tillfällen sammankallas. En talare har med bjerta färger skildrat det religiösa tillståndet i vissa andra länder än vårt, och hänlydt att denna skildring skulle äfven här vara tillämplig, samt har af dessa omständigheter velat deducera sig till nödvändigheten af ett kyrkomöte.
Då Utskotten, hufvudsakligen af enahanda skål, som, i afseende på Handtverkerierne blifvit åberopade, ansett nödigt, att åt HandelsSocietelerne uppdrages en bestämd befattning, synnerligen i afseende på granskningen, af de i yrket intrådandes skicklighet, hafva ock Utskotten funnit stadgandet, om HandelsSocieteters inrättning i alla Städer, böra blifva ovilkorligt, med iagttagande likväl af, hvad HandtverksOrdningen innehåller, att samma föreningar måga i de niindre Städerna kunna, med HandtverksSocieteterne, till gemensamma BorgareSocieteter förenas. Af hvad Comtnitterades förslag till a §. in4 nehåller, skulle kunna synas tvätydigt, buruvi-i da HandelsOrdnirigen af den 19 December 1754, är i ailo, eller endast i vissa delar, upphåfven. Då det förra otvifvelagtigt lärer vara meningen med en förnyad HandelsOrdning , hafva Utskotten, i enlighet dermed , förändrat Redactionen ; äfvensom, i öfverensstämmelse med hvad förut blifvit antaget, rörande CommerceCollegii uteslutande bland de instantier, hvilka pröfningen af ifrågavarande ämnen skulle tillhöra, Utskotten 60 TagUtdottet: BctHnkaitHnC föreslagit, att, i de fall,'då å särskilde Handels^ Reglementen åstundas fastställelse, underdånig anmälan derom bör ske lios Kongl. Maj:t, hvilket i alla fall synes vara låmpeligt, så vidt de innehålla några modiiicationer i dea allmänna Handels Ordningen.
Betänkande n. 2.7 i §• 2. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL saima®! di omtala ronäs PROTOKOLL VID Iiaftiinn llikiihi^en i §tockliolm Åren 1850 oell 185!, F.JEItllE 8l?l!i\C;K5. 12 A fdel m i lishen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. vQi&m Marn» ' ' Ank. lill Exp.-utsk. d. 30 Nov. 1830, kl. 1 e. m. Stats-Utskottet, som denna dag fått emottaga Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, har, enär, jemlikt 27 § i Riksdagsordningen, riksdagens början räknas från den dag, högstberörde nådiga Proposition aflemnas, skolat sådant i nämnde afseende anmäla; blifvande härjemte ett exemplar af densamma hvarje Riksstånd tillstäildt samt Expeditions-Utskottet anmodadt att skyndsamt gå i författning om tryckningen af nämnde Proposition med tillhörande bilagor. Stockholm den 30 November 1830. På Riddersk. och Adelns På Preste-ståndets Ledamöters vägnar Ledamöters vägnar C. 0. Palmstjerna. Heurlin. På Borgare-ståndets På Bonde-ståndets Ledamöters vägnar Ledamöters vägnar J. F. Gråå. N. Strindlund. C. N. Rathsman. Ank. till Exp.-utsk. d. 2 llec., kl. 1 e m. Memorial om tillökad betjening vid Utskottet.
I vice Amiral och 3 Kontreamiraler. hvilka äro föreslagna, den förstniimnda alt bibehållas vid nu innehafvande löneförmåner. R:dr, och de öfrige att undfå förhöjd aflöning; vice-Amiralen från (5,‘225 R:dr lill 7,000 R:dr och Kontre-amiralrrne från 4,(550 R:dr till (5,000 R:dr hvardera. Rikets Ständer föreställa sig, alt för den flotta, Sverige eger, ett sä stort antal Amiraler icke torde vara behöfligl och att detsamma utan olägenhet kan inskränkas lill 3 med de löne-belopp, som aflönings-förslagel upplager lör de 3 förstnämnde Amiralerna. hvaremot 2 amirals-plalser synas kunna vid innehafvarnes afgång indragas. 1 stället loide en motsvarande tillökning af personalen i Kommenriör-kaptens-graden blifva erforderlig; och Rikets Ständer hafva i sådant afseende funnit lämpligast, att. i den mån de tiil indragning alsedde Amirals-lönerna, utgörande tillsammans 9.300 R:dr, blifva disponible, desamma användas till bildande af 2 nya Kommendör-kaptens-loner, en i första och en i andra löne-klassen; kommande deremot återstoden all besparas Statsverket. Rikets Ständer hafva således beviljat en emot beloppet af de äskade löne-tillökningarne för 1 vice Amiral och l Konlre-amiral svarande summa af 2,125 R:dr att, ställd til! E. K.
M. begärt, att binder ej mätte läggas för enskilda theatrars inrättande. Det bar visserligen varit ett discussionsämne bos RiksSt:n, men något 13. St:s beslut derom har ej ägt rum, emedan 2 Stånd stannat emot 2, hvarigenom både vid 182g och 18 >4 årens riksdagar frågan förfallit. Således borde det vara tids nog att fästa detta villkor vid anslaget, sedan man bos K. M. anmält sin önskan , alt något binder för enskilda theatrars inrättande ej må fortfara, emellan sådant verkligen en dast är ett önskningsntål; och jag skulle anse nära nog småaktigt af R. St., att utsätta ett villkor, hvarom de icke känna Konungens åsigt. Om R. St. först i önskningsväg hos K. M. framställa , alt icke något binder må läggas emot enskilda theatrars inrättande i hufvudsta den, och K. M. ej fäster något afseende på denna önskan; då må R. St. begagna sin grundlagsenliga rätt, alt vid det anslag, som beviljas den K Theatern till understöd, fästa det villkor, att anslaget ej får utgå, såvida K. M. ej med - G3o Den 13 Maj e. m. ger enskilda personer rätt att inrätta theatrar i hufvudstaden: roen förrän R. St. i önskningsväg fästat K. M:s uppmärksamhet på denna fråga, anser jag den i anslagsväg ej böra ifrågakomma. Det finnes dessutom ett temmeligen stort prosjudicat i denna fråga ifrån 1823 års riksdag, då Coust.- Utsk., uppå en anmärknts-anledn. af nuvar. ordför. i StatsUtsk, förklarade, att K. M. hade laglig rättighet att utfärda förbud, eller att K. M., enligt grundlagen , ej vore pligtig att åt livar och en lemna rättighet att anlägga theater i bufvudsladen, emedan fråga ej var om något monopolium, då Staten ej hade någon vinning af den nuvar. theaterns fortfarande. Hr Hjerta: Jag kan icke fullkomligen fatta den siste värde talarens slutsats, att StatsUtsk. i sitt tillstyrkande skulle hafva begått någon motsägelse.