Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sagen Den 12 «2^aré 1830, tin allmän efterrättelfe må ftaDgaS forn följer: l:o gör forDran, forn genom Utjlag är faffffäUD, njute borgenär, Der Ijan Det äjFar, bpfättning å gälDenär, efter tljp Derom i Ijmarje fall är ffaögaDt. 2:o €mot löftesman, forn åtagit ftg annans gälD, efter löpanDe förffrifnmg eller inmiSning, fåfom ftn egen, må ej för famma (FttlD bpfättningSmtjlag merF* (tällås 89 (tällås fort, än åtta Dagar efter Den Dag, Då bon beroiöligen erhållit Del af lagföfningen, änDå att voi# förfaHotiD i förprifningen eller inroiéningen ut» fatt warit. 3:o ©älDenär, b^orS egenDom blifroit till borgenärer t fonfurS afträDD, niå ej bpfättaö för gälD, forn bon före fonfurfenö början gjort, utan t Det fall, forn i 49 § af ^onfurolagen Den 12 SKaré 1830 fägö. 2lc gälDenär rotD bör» jan af fonfurs i bpfättningébäfte, roarDe, feDan bon bouptecfningen befrourtt, Derutur lÖSgi froen. 4:o $ör forDran, font i gälDenärS fonfurS beroafaD blifroit, eller för broilfen f;an en gång warit bpfatt, må ej bisättning funna l>onom feDan åläggaö, Der borgenär ej roifar pältg anleDning, Det gälDenär unDanDöljer tillgång, forn efter fonfurfen eller bpfättningen bonom tillfallit od) till gälDS betalning gå bör, fann gälDenä» ren i tf>p fall ej gitter boä konungens $3efa!
För Socken-chartors uppräträttande, reservations 3, 000: — 30,560:40.' samt Indelda Räntor, i kronovärdi: 1,394: 11. 8., upptagna efter Markegång till . Öfver-Slätbällare-Embetet (med 843 T:r Spanmål under lönerne. Skrifvelse, N:o 56, Sko Landt-Staten i Upsala Län (med 41 Ttr Spanmål under lönerne) sami Indelta Räntor, i kro no värdi: 2,425: 10. 11., upptagne efler Markegång till tO.o Landt-Staten i Stockholms Län . (med 60 T:r Spanmål under löncrne) samt Indelta Räntor, i kronovärdi: 2,775: 29. 7., upptagna efter Markegång till och Indelt Spanmål, 4 T:r, å 6 lt:dr tunnan ll:o Landl-Slalen i Södermanlands Län (ined 94 T:r Spanmål under lönerne) samt Indelta Räntor, i kronovärdi: 1,599: 6. 1, upptagne efter Markegång till 12:o Landt-Staten i Östergöthlands
Maj 1845 förordnat de närmare bestämmelser, som Rikets Ständer i delta afseende åsyftat, och hvarom Rikets Hofrätter, genom nådigt cirkulärbref af samma dag, blifvit lill iakttagande förställd igade. 143:o af den 1 Mars 1845, om upphäfvande af Kongl. Brefven den 9 April 1805 och 6 November 1822, angående rättighet lill svedjande inom Blekinge län (136). Kongl. Majit har, under den 1 Augusti 1845, i nåder förklarat, att, på sätt Rikets Ständer anhållit, de för svedjande i allmänhet inom riket gifna föreskrifter skola vara gällande äfven för Blekinge län; och anbefalldes Kongl. Majlis Befallningshafvande i nämnde län att härom, till vederbörandes efterrättelse, allmän kungörelse i länet utfärda. 114:o af den 1 Mars 1845, om anslag till boskapsskötselns befrämjande genom stamholländeriers anläggande (134). Sedan Landtbruks-Akademien afgifvit underdånigt betänkande i afseende på anslagets ändamålsenliga användande, förordnade Kongl. Majit en Kommitté ali uppgöra förslag för stamholländeriers organiserande å lämpliga ställen i riket. Vid föredragning af detta förslag den 22 April 1846 behagade Kongl, Majit detsamma, med vissa ändringar, i nåder gilla och fastställa. lillio af deli 26 Mars 1845, om uppgörande af förslag till förändrad lagstiftning för bränvinstillverkning (144). 1845 den 13 Juni i underdånighet anmäld, då en Kommitté af Kongl. Majit i nåder förordnades, alt utarbeta förslag i ämnet. 116:o af den 18 April 1845, underdånig anmälan, att en skådepenning till åminnelse af Deras Majestäters kröning vore under pregling. Maj i Statsrådet anmäld och lagd lill handlingarne. Bil. till R. St. Justitie-ombudsmans
Jag anser delta öfverflödigt; roen jag tror, alt hvar och en, som vill döma rättvist, skall finna att Utskottet gjort sig mera bemödande, än man förr gjort, att återbringa ordning; och jag hoppas, att hvar och en, som sjelf dömmer utan enskildte afsigter, skall finna, att Utskottet gjort mindre afseende på enskild La corporationers fördel än på allmänt väl. Man har, i anledning af Utskottets generella framställning, ingått i bedömmande af hvarje serskild gren af den lånerörelse för Banken, som Utskottet föreslagit, och jag skulle således för besvarandet häraf nödgas öfvergå till Utskottets påföljande speciella Betänkanden, hvilket vöre endast alt göra samma sak 2:11c gånger till öfverläggningsämne. Jag förbigår derföre nu alla speciella anmärkningar, men förbehåller mig att på sitt ställe få besvara dem, jag icke kan godkänna. Föröfrigt bestrider jag ingalunda ålerremiss. Herr Lefrén j Johan Pehr: Friherre Cederström har yrkat, att beläningsrättcn på varor borde blifva obegränsad. Jag linner mig uppfordrad att yttra en motsatt öfvertygelse; jag tror det skulle blifva farligt, att göra en sådan grundsats gällande. Herr von Qvanten har redan vidrört detta ämne; jag instämmer med honom och får blott tillägga , att jag önskar, det ett maximum må bestämmas för hvarje belänbar vara, i sam 35 H. 2 i8 Den 27 Julii f. m. manhang hvarmed jag för göra den speciella anmärkning, att Utskottet i Betänkandet N:o 48, pag. 14, punktens, der det heter: ”Att ”utlåningen på guld och silfver, metaller, ”jern och på våg stående ejffecterj samt på ”LåneBankens obligationer likasom hittills ”må vara obegränsad;” icke närmare bestämt, hvilka eflecter kunna belånas.
Af sådan anledning, och då det beslut, som skall fattas, nödvändigt måste afse icke allenast det närvarande, utan fastmera Stenkolsverket* framtida bestånd och förkofran, hvilket ock varit föregående Ständers egentliga föremål, har jag ansedt för min pligt, att meddela de hår ofvan intagne upplysningar, hvaraf Högloflige Ridderskapet och Adeln behagade inhämta, dels att ifrågavarande inrättning, år ett för landet i allmänhet, äfvensom för flere näringsgrenars uppkomst, ganska nyttigt företag, dels också att det stora ändamålet icke kan vinnas, utan att den undra kolflötsen genom fortsättningen af Ryds schakt, blifver tillgänglig, hvilket arbete af anförda skål, hittills måst inställas. Skulle arbetet inskränkas endast till öfra flötsen, behöfdes icke något understöd eller främmande bidrag dertill. Detta arbete bär sig ganska vål, och lemnar säker vinst, hvilket af de bägge sista årens förhållande äfven inhämtas. Men då omkostnaden äfven skall utsträckas till Schaktsänkningen vid Ryd, och nya koltillgångar derigenom beredas för framtiden, befinnes det af StatsUtskottet föreslagne understöd vara utan allt ändamål. Grufvebrytningen i öfra fältet, kan möjligen fortfara ännu någon kort tid, men sedan koltillgången derstädes medtagits, upphörer all rörelse, oin icke under tiden andra och mera vid - Ven t Augusti e. mi Vidsträckta arbetsrum blifvit öppnade. Hvad sofa skall uträttas, måste således verkställas skyndsamt och med kraft Att uppskof härutinnan, medför de betänkligaste följder, emedan om arbetet skulle komma att inställas, och vattnet en gång får intaga nuvarande arbetsrum, återgår hastigt icke allenast Stenkolsverket, som nu uppehåller en mängd trefna och nyttiga Medborgare , utan ock hela trakten derikring, hvilken för närvarande består af rika och vidsträckta åkerfält, till hvad den förut var, ett sumpigt och onyttigt kärr.
Vid hvilket förhållande Kongl. Majit funnit någon vidare åtgärd, i hvad på Kongl. Majrt ankomme, icke kunna vidtagas. — Och hafva Banco-Fullmägtige, i anledning af hvad sålunda förekommit, ansett sig höra meddela Bankens Kommissariat, alt Tackjern, liggande å Stockholms Våg, vid närvarande förhållanden, icke komrae att af Banken belånas. Vid öfvervägande häraf hafva Revisorerne väl funnit alt det uti Banco-Reglementets ofvanåberopade 4 Art.
Det ligger i naturen af en VäXelunderVisning&amtalt, att endast tillhöra den er,skilta omtankan: jag medgifver att i Stora Städer kan förhållandet vara annorlunda men att på Landsbygden öfverlemna denna Vigtiga anstalt åt högre eller lägre Tjenstemän afstyrker jag pä det högsta. Det be»' B*n Sf Jmnii f, nt, höfves icke nägon lärdom att vara växelunder» visare; dertill fordras endast nit och god vil» ja: Vare det långt ifrån mig att vilja beskylla den ena eller den andra af de Tjenstemän som kunde få sig växelundervisningen ålagd, för saknad af dessa egenskaper; men jag tror likväl att den som af egen drift och frivillig omsorg för unga medborgares bildning, anlägger en växelundervisningsanstalt, i allmänhet med mera oförtrutenhet vakar öfver desa fortgång än en Tjensteman som gör det till äfventyra för att slippa ansvar; och följden af växelundervisningsanstalters inrättande på Landsbygden, af offentliga auctoriteter skulle dessutom otvifvelaktigt bli, att inga enskilta sedan sig dermed befattade, ett förhållande sorn vore ganska olyckligt. Eh värd Ledamot Herr von Hartmansdorff, har i följd af Herr Friherre Palmstjerna motion yrkat en undersökning och ny reglering af Presterskapets inkomster: Sådant har Utskottet funnit stridande emot det Högv. Ståndets rättigheter: Jag torde få fråga Ut skottet om Svenska militairens rättigheter blefvo förnärmade genom den löneförändring hvarigenom till exempel Öfversteindelningar förvandlades til! BrigadGenerals löner och så vidare. Jag tror det icke. Kongl. Maj:t hade efter min öfvertygelse full rättighet till en dylik reglering , endast indeiningarne qvarstadnade inom militairen. på samma sätt måtte också Kongl. Maj.ts vid innehafvarneg afgång kunna jemka någre eoclesiastique Tjenstemäns 9*11 t j Junti J. m, inkomster, en jemkning «om jlg tror vore bida nödig och nytiig. Herr Munck af Rosenfkjiild, Eberhard:
Att, ändtligen efter 75 års väntan , sådant tdldelades Sonen , Gmer;alLieutenanten och Riddaren, Eric Gustaf Qveckfeldt, pä det sättet, att honom, genom Nådigt Bytesbref af den 12 December 1758 , tillerkändes Ammarp frdels och Ärenäs med Walekltfs Utjord, jtdels Hemman, samt Rötleds Israels KronoQvarn med 2 par Stenar, under Frälsemanna rätt och börd , jemte Nådig försäkran, att, om Hagan af dessa Lägenheter frän. geck Gener al Lieutenant en, eller dess rätts Innehafvare;, skulle Kongl Majit och Kronan hemula Bytet inom 6 veckors dag : Att KammarCollegium vid detta tillfälle glömde i Jordeboken afföra Rött. le Qvarn , som utgjorde den betydligaste ersättningen, hvarigenom det misstag 1759 blef begånget, att Mjölnaren Johan Larsson förunnades Skatteköp på samma Qvarn , som förut genom Bytet blifvit afstådd till General Qveckfeldt : Att , på underdånig klagan öfver detta beslut, Kongl. Majrt, genom Nådig Resolution den 28 September 176., väl bibehållit Johan Larsson vid Besittningsrätten i men tillika i nåder stadgat, att KammarCollegium ålåg utse åt GeneralLieutenanten , en annan Kronan immediate förbehållen Lägenhet till fyllnad i Den 5 $annani. 229 vederlaget, med rättighet för GeneralLieutenanten, att intilldess sådant skett, behålla Räntan , sorn annars af Mjölnaren borde erläg. gas till KonglMaj:t och Kronan, så att Besittningsrätten egenteligen endast förlorades; men den var ock af mycket värde, helst berörde Ränta, äfven förhöjd, ej utgör mer än 5 Tunnor, då Ägaren har dessutom i Arrende, jeni* te betydlig fri förmälning af Spannemäl, öfver 20 Tunnor: Att GeneralLieutenantens Son och Arfvinge, A;sessoren Sam.
Maj:k anmält detta arends, och erhållit Kongl. Ma>:kS Nädiga tilständ för Ridderskaper och Adeln at härutinnan fatta sik beslut, hwilket sedermera skulle til Kongl. MastrS Nädiga fastställande ösmerlomnas. Herr IAIj ekorn, kskr k7Iric. Som Ledamot af Riddarhus-Utstottet, och den, hwilken först wäckt fragan i detta amne, torde mig tillätas ac t korrthet fä namna anledningen dertil. Da framlidne Riks^Radet Friherre QMenkjslm, 1627 ansiog 8 Hemman i Kronobergs Län ul et Tosterum lUnttcs, esser ct Vtstverstisr för AiMga 137. roqo L, Paglingar, som i ftelftva Riddarhus. Byggnaden skalle inräkcas och med en särsWd lärostat förses, saknades har i Rikek åtskilliga Lärosäten, som tid ester an, pan tilkvmmit, och nu synas wara i tiiräckligt antal. Ar salems i hela sin »v»dd fullsölia Riks-Rade. 6/1- lendjslm» »cstämsnrsiiska clisptstion, tyckeö nu mera icke wara lämpettgk, men at befordra dest wälgö. rande a'sigker och nyttiga ändamål, synes wara Högloft. R! ve, skåpet och Adeln »värdigt och för dem en kar jknldighkk
Den enskilda representanten kan, enl. min tanke, stundom tillåta sig att framkomma med förslag, som Regeringen deremot kanske icke bör framlägga. Inom representationen i ett konstitu tionelt land är det önskvärdt att alla meningsbrytningar af framåtskridande, stillastående eller tillbakagång fritt få bekämpa hvarandra. All ärlig öfvertygelse förtjenar der samma aktning. Man bör höra både den som tros möjligen vara 100 år före sin tid och den som anses vara 100 år efter densamma. Det blir annars nästan omöjligt säga hvad, i afseende å det allmänna tänkesättet, tiden lider. Representanterna för de särskilda meningarne torde derför fritt böra få taga initiativ till förändringar i den riktning de vilja gå, om ock utsigten till bifall å deras förslag, för dagen, skulle vara mörk. Det synes mig icke förhålla sig alldeles så med en Regering. Af den väntar man, att den bör känna hvad klockan är slagen. Den sanne fosterlandsvännen i ett monarkiskt land önskar att Majestätet hålles uti helgd. Dertill bidraga icke dekonfityrer. Konungens Rådgifvare böra derföre emedlertid icke, då det kan undvikas, underform af K. Propos. för representationen framställa andra förslag än sådana, för hvilka en teml. säker framgång ocb ett välvilligt uptagande af det allmänna tänkesättet kan påräknas. Der tvära afslag, elier åtminstone ett genom egennytta, fördomar eller okunnighet förbittradt motstånd äro att befara, der är det den enskilda representanten, han må vara Konungens Rådgifvare eller icke, hvilken, utan att skyla sig under konungamanteln, sjelf bör kläda skott för den sak, ban tror vara för fäderneslandet vigtig. Jag har ansett nödigt afgifva denna förklaring ang. mina åsig ter för dem, som anse en embetsman i min ställning icke böra omedelbart väcka några förslag hos R. St:r. Jag aktar dem då de handla enl. en, min motsatt, öfvertygelse, men jag måste sjelf lyda min egen. Till följd af innehafda befattningar ocb särskildta förhållanden har jag måst eftersinna hvad som voro lämpligast för afbjel pande af bristerna uti vår allmänna Lag och dermed sammanhängande ämnen.
Vid sidan af herrarne v. Manteuffel bekämpade Bismarck med obruten hårdnackenhet den revolutionära rörelsen och vann därigenom med tiden en riklig belöning af sin tacksamma regering, som med ens upphöjde honom till förbundsgesandtens höga värdighet Som enthusiastisk frihetskämpe anslöt sig däremot Andrassy till den ungerska uppresningen och fick nogsamt erfara, att den vägen ledde till upphöjelsen — i galgen. Som major vid den Zemplin-ska landstormen kämpade han med oförvägen tapperhet mot de kejserlige vid Schelchat, framfor Wiens portar och vid Ofens belägring. Då lyckan böljade vända sig, sändes han af Debreczinkonventet som diplomatisk agent till Konstanti-nopel med uppdrag att söka formå turkiska regeringen till militäriskt uppträdande mot Ryssland, hvilket då beredde sig att som Österrikes bundsforvandt med vapenmakt dämpa den ungerska uppresningen. Detta ändamål kunde han väl ej uppnå, men i de turkiska regeringskretsarne gjorde han sig ändå väl omtyckt. Till stor del genom hans personliga inflytande utverkades, ått sultanen, af ven med fara att ohjelp-ligt stöta sig med Ryssland och Österrike, gaf fristad och välvilligt mottagande åt de ungerske flyktingar, som lyckades komma öfver gränsen. » Ungern ligger för ers majestäts fotter », rapporterade den segrande Paskjevitsj till sin kejsare. Sedan gick häm-dens barbariska hemsökelse fram öfver det besegrade landet. Andrassy var redan i säkerhet i Konstantinopel och begaf sig därifrån till London, men till galgen skulle man änd&amp; befordra honom — så godt man kunde. For sitt deltagande i den revolutionära rörelsen blef han nämligen af krigsrätten dömd till döden som högförrädare. I enlighet med den falda domen blef han väl icke egentligen » in effigie », men — i ordets bokstafliga betydelse — » nominelt » hängd. Exekutionen verkstäldes nämligen på det sätt, att en plåt, på hvil-ken hans namn var inskrifvet,a af bödeln uppspikades vid galgen på afrättsplatsen i Budapest. Så var nu Andrassy hängd, men ej på ringaste sätt lifsfarligt; endast hans förmögenhet torde hafva tagit någon skada genom domens efterverkningar.
Chryslall-arbeten; se Glas, ej specificerade. Chrystalli Tartari; se Vinsten. Expeditions-Vlskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 436. 319 Tullvärde. Qvantitet för Tullbcräkn. Inr. Tull. Banko. R:dr sk. r. i Cider, tullbehandlas lika med Vin. 1 skålp. — 1 6 3 Coboll-mo\va 1 skålp. 1 16 -metall 1 skålp. 4 6 32 — Coeffurer 1 stycke 1 32 — 1 1 Confitiirer Conserver, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor Coral/er, äkta, arbetade: 1 skålp. 1 skålp. — 12 12 — 8 16 oinfattade infattade, vägas med infattningen och förtullas såsom den. 1 skålp. 40 — 10 — Coriander 1 skålp. — 2 13 4 Corinler 1 skålp. — 2 8 — 32 — Cubeber 1 skålp. — 8 20 Dadlar Dekorationer, Platåer med tillbehör, äfvensom Ornamenter, ej specificerade, tullbehandlas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen beslå. 1 skålp. 4 — 30 — Detjlar 1 lisp. — 3 25 -—• — Dref Dricka .- 1 skepp. 1 1 — Porter 1 kanna — 12 .— 24 — Öl ocb andra slag 1 kanna — 6 2 — Enbär 1 tunna — 20 — Cinders, hänföres under Stenkol. Cirklar, Passare och Cirkelbestick; se Inslrumenter, Mathematiske &c. Cochenille; se Ftirger. Cokes, hänföres under Stenkol. Compasser; se Instrumenter, Mathematiske &c. Copal, tullbehandlas lika med Gummi. Corderoy och Cordet; se Väfnader. Cremortartari; se Vinsten. Damast; se Väfnader. Desman; se Muskus. Dimity; se Väfnader. Doffel; se Väfnader, ylle-. Dosor; se Askar.
Slöjdseminariets undervisning omfattar: a) snickeri, svarfoing, traskulptur, fAllning, stickning, knapphAlssöm, stoppning och lagning, gröfre och finare sbmnad, mirkning, tillklippning, kladsöm, enkelt bokhAlleri s m t för dem, som s&amp; onska, flere slag af gammal svensk prydnadssöm, shsom opphemta-, vingAkers-, tvist-, platt-, krabbaoch klumpsöm, knytning, knxpgling, papparbeten, bokbinderi, gymnastik m. m. b) fullstandig kurs i Schallenfeldska metodens arbeten; c) lattare ritningar i och for arbetenas utförande; kopiering af uppgjorda ritningar, afritningar af modeller m. m. d) faredrag, samtal och öfverlaggningar med eleverna, afseende att ingifva dem ett sant och verkligt intreose f&amp; handarbetets pedagogiska, fysiska och moraliska betydelse vid uppfostran; e) besök i s&amp;dana skolor, utstUningar m. m., som st&amp; i nAgot samband med undervisningens andam&amp;l; S ~ f) skyldighet för eleverna att en a tvA timmar dagligen meddela under lilrarnes tillsyn undervisning i handarbeten i t större och mindre barn. g) proflektioner under larar ' es handledning. Eleverna skola sisom modeller för blifvande arbeten i deras resp. skolor medtaga de arbeten, som under kursen forfardigats, Vid kursens slut erhiilles kunskapsbetyg. Den förvarfvade skickligheten gör eleven lamplig till skötande af larareoch lararinnebefattning i s&amp; vhl elementarskola som folkskola, för srns och stora barn. Hvarje bfningskurs krafver en tid af 3 m h a d e r med 7 h 8 timmars dagligt arbete. Tvi i 3 shdana kurser hAllas Migen. Pris 60 kronor för kurs. Slöjdkurs för srnåbarnslärarin~~or. I Eva Rodhes Praktiska arbetsskola i Göteborg kommer att till sommaren för lararinnor nnordnas en kura i traslöjd, afsedd för barn f r h 4 till 8 Ar.
Men innan vi våge i hoppet förutse en 6å lycklig tidpunkt i vår allmänna hushållning, får jag endast anmärka de vådliga följ. der, som skulle kunna uppkomma, om, genom ett sådant förbud, äfven i goda år, någonsin en bristande tillgång skulle utbreda hungersnöd i landet, eller priset blifva så öfverdrifvet, att den blefve otillgänglig förden mindre bemedlade delen af Medborgare, ja för Åkerbrukaren sjelf till eget utsäde. Om, Bager jag, ett sådant förbud skulle föreslås eller utverkas, innan en viss anstalt blifver vidtagen och vinner en så säker stadga , att ali befarad brist, äfven efter flera påföljande missväxtår, fullkomligen kan undvikas. Det är ej alltid säkert, att utländsk Spannmål kan erhållas. Politiska förhållanden, bristande tillgång på sjelfva afsättningsstället, hin. drad sjötransport m. m., kan ofta göra det omöjligt; dessutom betjenar sig alltid den omhugsna egennyttan af tillfället och den allmänna nöden, att till högsta möjliga pris uppstegra en vara, som af alla är denoundgäng - Tjfii 4 April. ligaste. Till förekommande häraf, vore väl en rätt orgar.is< råd och tillräckligen utsträckt Magasins inrättning den enda möjliga utvägen. Utom den må väl intet förbud emot utländsk Spannmålsinförsel böra påtänkas: med den skuiie vara inhemska tillgångar nästan för alltid vara tillräckliga. Men här kan Invändas: Vi håfve ju en sådan inrättning; den så kallade SpannmålsDirection nära 30 år har den existerat; 50 Tunnor guld blefvo af 1786 års Ständer dertill anordnade, och af Banken lotsi utna, löner betalas ju årli gen till Diivcteurer och MagazinsFörvaltare. Ja, den existerar; men har den någonsin till fullo uppfyllt sin bestämmelse? Under de sista 30 åren har lyckligtvis ingen allmän och svår missväxt kunnat öfverklagas.
Månne såsom ingenting högre än ansenligt doterade, med stjernor och band utstyrda, nämndemansstolar, som måste vara fyllda med ett visst antal bisittare, för att rätten skall vara domför? Och hvad annat intryck skall det väl åstadkomma, då man hör icke blott hviskningar, utan understundom offentliga fronderier deröfver, alt Konungens rådgifvare icke förmå göra sina meningar gällande, att de ofta nödgas reservera sig mot de vigtigaste befordringar och regeringsbeslut, att inflytelser utom rådkammaren äro vida mäktigare än inom densamma m. m., —• och detta under det att rådkammaren blifver till sin personal oförändrad och de verkliga inflytelserna ej få plats deri? Och om vi skulle tänka oss saken på en annan sida än den, att rådgifvarne, öfverväldigade af en större kraft, en ihärdigare vilja, skarpsinnigare fattning hos Regenten, ej ansåge sin offentliga karakter värd offret af sina löner och öfriga emolumenter; om i en framtid någon svag, kortsynt, men tillika öfver sin konungslighet uppblåst Regent bestege thronen, om han omgåfve sig med listiga, sluga och mot friheten fiendtligt sinnade rådgifvare, hvilket vidsträcktare fält kunde val tänkas för Machiavels konster, än att skjuta Konungens personlighet framför alla de mer eller mindre riksförderfliga och opopulära förslag, som framlades, men sjelf stå såsom helgon, i reservantskrud, inför folket, ehuru man sedermera, då frågan blefve om förslagets genomdrifvande, använde (såsom exempelvis vid sista riksdagen i passevolauce-frågan) alla möjliga bemödanden för att bereda framgång åt det förslag, emot hvilket man sjelf reserverat sig. En ministere i Frankrike, i England, i Spanien, i Portugal, ja, ens i någon af Tysklands små representativa stater skulle klaga öfver bristande förmåga att göra sina meningar gällande hos regenten, undskylla sig med omöjligheten att rubba hans personliga äsigter, fördomar, tycken, benägenheter äfven i de vigtigaste samhällsfrågor eller —• kronan af allt, såsom en verkligt constitutionel absurdite' — fram - Den 5 Mars f. ra. 49 framlägga för
31tignciit)e lii llti afåteit nåDig jPropofitioit f>ar ^ottgl. $Ö?aj:t, efter tneDDelaD “"Är"9*'' öfvoerftgt af flutliga utreDningen utaf f. D. Allmänna $)}agafinö*in* rättningen, till <3öår fänneDom od> pröfning bedagat framftälla åt* pltga omftänDigfeter od) frågor, Ijroilfa Delé äga fammanfang rneD berörDe inrättning, od) Delö f>afroa affeenDe på ItqPiDett af De älDre od) feDnare årené unbfättning&jfulber; öd) fafme ‘SBt, för SSSår Del, meDDclat l>ärom följattDe pttranDcn odj bejlut: l:o 5ltt S9}agafinö*$onDen6 älDre unDfättning&forDringar, famt f)\r»aD font är obetalDt af förfiräcbningarne efter 1826 årö mifmäpt, (Tola wara infriabe unber loppet af tre dr, räfnabe från odj meb