Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet, sorn godkänt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JU 6, antog, med bifall till inbjudningen, det af Bonde-Ståndet beslut tade tillägg lill Utskottets i sagda Betänkande framställda förslag. Prot.-Utdrag den 20 December 1862. 147 S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: M 10, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid Lånekontoret i Wisby balanserade fordringar; JVJ 11, i anledning af ett utaf Handlanden C. A■ Wahlberg gjordt ackords •ofeMfloi. Ilnojs n-tsäUoNl t S) nolin.'ibu U M 12, i fråga om årligt understöd för extra ordinarie Kontorsskrifvaren vid Lånekontoret i Malmö C. G. Lohman; och M 13, i anledning af förre Vaktmästaren vid Bankodiskonlverket J. M Eklundt ansökning om erhållande af pension. Från Fallo fl, Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos, hvart efter annat, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 7, i anledning af väckt motion [M 128), om dels öfverlemnande till Kongl. MajU af Herr G. M. Stjernsvärds förslag till landtförsvarets ordnande, dels förändradt tillsättande tills vidare af Regements-chefer, m. fl. befattningar; M 8, i anledning af väckt motion (JV2 135), i fråga om postförvaltares arfvode för tidningars afsändning och utdelning; samt M 10, i anledning af väckta motioner (Nris 168 och 173), rörande polis väsendets ordnande i småstäderna och på landsbygden, m. m, S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: JW 15, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående jordafsön dring från kaptensbostället Bredaryd Norregård för utvidgning af Bredaryds församlings kyrkogård. Bifölls.
Maj: t vid utfärdandet af Privilegium samt fastställandet af Bolagsreglorna kan, i reglementarisk! afseende och med anledning af förekommande serskilda förhållanden, finna nö- digt att föreskrifva; och eger, vid inträffande öfverträdelse häraf, Kongl. Maj:tatt, genom vile i penningar, lillhålla.bolaget att det felaktiga rätta, samt, 0111 det ej uppfyller ändamålet, alt privilegium upphäfva.” Se Bale punkten. 18 §. i Mom. t Punkten gillad, med den ändring, att teckningssumman skulle vara minst 750,000 R:di Silfver Specie — 2:dra punkten utesluten. Se Ridderskapets och Adelns 18 §. Gilladt. 1 punkten gillad, men den 2 utesluten. Uteslutet. 18 §. 2 Moni. Uteslutet Uteslutet. Gilladt. Uteslutet. ig §. i Moni. Gilladt till principen, mec en förändrad redaction, S [ Lika med Ridderskapet oel : Adeln, 1 Gilladt. Principen gillad, men utsträckt till alla Enskilda RånRidderskapets och Adeliks ii §■ 1 Mom. 1 ker, således äfven till de Solidariska. Se 3 punkten. c cs CTi Uteslutet. Gilladt. Gilladt. Uteslutet. Gilladt till principen med et förändrad redaction. Se Ridderskapets och Adelns ig §. Morn. Gilladt. Gilladt till principen. Uteslutet. Gilladt. Gilladt. Uteslutet. 20 §. Utesluten. Gillad, med förändring a ”25 proc.” till ’ och "5o proc.’ till §. Gillad, med tillägg af orde ’ "ytterligare” framföre 25 proc Utésluten. 21 §. Utesluten. Utesluten. Gillad. U tesluten. 22 §. Utesluten, Se anmärkning» vid den af Utskotten föreslagne 5 §. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SAMTLIGA RIKS-STÅNDENS PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1805 OCH 1806.
Jag vill icke nu på förhand, eller innan Ilr Skogmans 2 H. II 82 I Den 20 Februari! c. m. motion från Utskottet återkommer, yttra mig om densamma, utan har blott velat, i anledning af Hr Haminarhjelms tillagg dertill, flista Utskottets uppmärksamhet på vådan af en tillåtelse för Privatbankerna att utgifva sedlar af mindre valörer. Jag anhåller, att dessa anmärkningar måtte, jemte motionen, remitteras till BancoUtskottet. Hr Skogmans motion samt de, i anledning deraf, afgifna yttranden remitterades till BancoUtskottet. Vid förnyad föredragning af BancoUtskts d. 17 dennes på bordet lagde memorial N:o 1 , äng. revision öfver LåneContorens i Götheborg och Malmö förvaltning och räkenskaper år 1S33, blef samma memorial af R. o. Ad. bifallet. I afseende på verkställigheten af R. o. Ad:s sålunda fattade beslut, och då tiden för de ifrågavarande revisionernas början, nemi. d. 1 instund. Mars, var så nära för handen, att val in pleno af Revisorer och Suppleanter vid LåneContoren i Götheborg och Malmö svårligen kunde medin nnas, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., 0111 icke R. o. Ad. nu, såsom 2:ne gånger förut vid sistförflutne Riksdag skett, behagade åt Ridd.-Direct. uppdraga, att förrätta val och alt directe underrätta såväl Hrr BancoFullmägtige, som de valda personerna om de uppdrag, som dessa sistnämnde anförtros, i hvilket fäll med morgondagens post bref om valen kunde till Götheborg och Malmö expedieras. Bifölls. Å nyo föredrogs Hederv. BondeStts d. 17 dennes på bordet lagde Prot.-Utdr., ang:de föreläggande af tid för Statsoch Bevilln.-Utskotten, inom hvilken det förra skulle inkomma med de s. k. Inkomstoch Ulgifts-Betänlianderna, och det sednare med förslag till gruudef för bevillningen. Frih.
Districten belägne gamle och till fem och ett halft Mantal redan Skattlagde Hemman, som de nu föreslagne nya Hemmar^hvilka sednare minst böra upgå ‘till Tjugu hela Mantal , erhålla, Inägor oberäknade, Två Tusende Fyrahundrade Tunneland af Skogsrymden för hvarje helt Mantal; Men skulle den Skogsmark, sorn med afdrag af hvad, enligt författningarne, kallas Impedementer vid anställande undersökning, för växtlig kan anses, icke utgöra den rymd, att hvarje helt Hemman, så af de gamle som af de Tjugu nya, kan på hvarje helt Mantal, Inägor oberäknade, undfå Tvä 5466 Stats-Utskottets Betänkanden. Tusende Fyrahundrade Tunneland, och proportionaliter för de mindre Hemmansdelarne, så bör ett färre antal Tunneland hvarje helt Hemman tilläggas, så att ändock af Skog«rymden minst Tjugu nya Hemman matte upkomma; hvaremot, och 4 händelse berörde Skogsrymd kan finnas vara större, än sorn efter ofvannaaide beräkning kan utgå för både de gamla Fern och ett halft, och de nya Tjugu Hemman, ytterligare nya Hemman böra i mohn af Skogs tillgången, inrättas, försedde med lika Tunne' land-Ta], somför de öfrige nu blifvit faststäldt.
Men då man fästat sig vid de 25,ooo R:dr, som blifvit anslagne till uppförandet af förrådshus vid Wanäs, samt frågat efter ändamålet med dessa förrådshus, så svarar jag, att jag icke kail förstå, hvartill en fästning inuti landet skulle tjena, om ej för att bevara våra förråder, och då måste det äfven finnas tak öfver dem. Något vidlyftigare svar tror jag icke anmärkningen förtjenat. Hvad Sjöför* 48 H. 7 98 Den 2 November e. m. svaret beträffar, så liar Talaren med lätt liand öfverhalkat detsamma, men likväl yrkat anslagets inskränkning till blott ett enda ångfartyg, emedan vi, i fall af behof, alltid med lätthet kunde erhålla sådane från "Westra Europa. Om i behofvets stund faran för oss kommer från Wester eller Öster, är svårt att på förhand säga; det gör dock intet till saken, ty med 3 ångfartyg lära icke särdeles stora manövrer kunna utföras, och det blifver således alltid nödvändigt, att vid påkommande behof anskaffa flera. Här är blott fråga om att bilda en stam för de öfrige, som i krig kunna fordras för 3 å 4°o kanonslupar, och jag hemställer, huruvida denna stam kan anses öfverdrifvet tilltagen, då man dertill blott begärt 3:ne stycken. Äfvenledes har Talaren, i afseende på bomberna, ansett deras anskaffande böra uppskjutas. Men iooo Skeppund bomber, som blifvit begärdte, torde, då de fördelas på några hundrade kanonslupar, icke kunna betraktas annorlunda, än såsom första utredningen, och man bör väl åtminstone äga så många bomber att tillgå, att kanonsluparne genast, då de beliöfvas, kunna utgå, utan att nödgas afvakta bombernas gjutning inuti landet och deras transporterande. På dessa skäl, och då af UtskoLtets Ledamöter fullständigt blifvit upplyst, att tillgångar till det ifrågavarande anslaget finnes utan skatternas ökande, samt de anmärkningar, som bär blifvit framställde, icke synas mig för - Den 2 November e. m. 99 tjena det afseende, att Utlåtandet på grund deraf bör återremitteras, tillstyrker jag bifall till detsamma. Herr Franc Sparre, Bengt Erland:
Rikets Ständer, sorn anhålla all E. K. M:l, till ledning för tull-taxans tillämpning, täckes anbefalla utarbetandet och tillhandahållandet vid tullkamrar och för allmänheten af den ganska enkla tabell, enligt hvilken alkoholens qvantitet lätt ulrönes och bestämmes, hafva för ifrågavarande artikel antagit följande redaktion och lullbeslämmelse: Hrunvin och Sprit, idla slag — 1 skålpund alkohol 45 öre; hvarjemte, nied afseende, å de missbruk vid fortullning af bränvin och sprit, som genom tillsatser af fremmande ämnen och dessas inverkan på profvaren möjligen skulle kunna lill mehn för Statsverket ulöfvas, Rikets Ständer, sorn inhemta!, att bränvin och sprit, hvars relativa vigt till en lika volvm valten utmärkes af profvaren och bestämmer alkohol-halten, kan genom tillsatser af ämnen, sorn i briinvinet äro lösliga, men icke alltid genom lukt eller smak lätt. förrådas, göras relativt tvngre, dervid profvaren nedsjunker mindre djupt och följaktligen ahgifver en lägre alkohol-hall. än den verkliga, luntiil, lill hämmande af del befarade missbruket, i tulltaxan böhl tilläggas en så lydande: Anmärkning: Finnes varan försatt med socker eller annat fremmande ämne, hvari genom alkohol-halten angifves oriktigt å profvaren, erlägges lull såsom för likör. I nu gällande tullbestämmelser för artikeln Böcker hafva K initierade, utom tullsatsernas utbyte mot lämpliga belopp i öretal, icke föreslagit annan förändring än ali till böcker, på fremmande språk tryckta, för hvilka tullfrihet eger rum, tillägg blifvit gjordt ”för Lexica, deri något fremmande språk ingär.” Jemte det Rikets Ständer funnit inlörsel-lull i allmänhet böra bibehållas för Böcker, å utrikes ort trvckta på svenska språket, hafva Rikets Ständer likväl ansett i afseende å ett af Sveriges granländer, Finland, ett särskildt förhållande förefinnas.
Allt detta bevisar, alt deras tjenst icke är något com munalbestyr, så mycket mera som år 1792 en författning utkom, hvari de befrias från att straffas med spö, om de spilla fångar vid faugforsling. Jag anser således, alt fjerdingsman Den 20 November f. ro. 357 bör snarare af Staten attanäs än af communerna. Detta tiar likväl i eu del orter från äldre tider icke ägt ruin, under det att i andra orter någon aflöning varit deni af Kronan bestådd, och i en del orter hafva de till och gjed haft mindre kronohemmansdelar till boställen. Enligt B. Sl:s beslut vid riksdagen år 1757, skulle fjerdigsmansboställena indragas; men vid ett annat tillfälle, år 1784, utfärdades en författning med föreskrift, att de fjerdingsmansboslällcn, hvilka ännu ej voro indrague, skulle fortfarande fä disponeras till fjerdingsmännen. Detta har sedermera ägt rum i alla orter der de funnits, allt intill sisll. riksdag, hvarefter till följd af R. St:s beslut, som äfven af K. M. bifölls, de fjcrdingsmansboställen, der fjerdingsmännen afgålt, blefvo till Kronan indragne, äfvensom de löner, hvilka blifvit lediga genom fjerdingsmans afgång. Följden deraf har blifvit, att sedan fjerdingsmännen upphört, hafva kronolänsmänncn icke på vederbörligt sätt kunnat fullgöra sine åligganden, utan Konungens Bef:h:de hafva måst till K. M. ingå med anmälan derom. K. M. har andragit detta i Sin nåd. propos. till R. St. angide statsverkets tillstånd och behof, och R. St. hafva till följd häraf beviljat en ny länsmanslön.
Det är mycket sällan en K. propos. blir bifallen, sådan den blifvit framställd, oaktadt lagarna i afseende derpå uro snarare bestämda derföre alt den skall bifallas eller förkastas, sådan den är afgifven. R. St. hafva dock alltid tagit sig rättighet, att i K. propostr rörande lagfrågor görn de modificationer, som ansetts nyttiga. Ännu mer mäste Utsk. hafva en sådan rättighet, då det är fråga om enskilde personers motioner, och om Utsk. ville afstyrka hvarje motion, som icke vore ställd i den fullkomliga form, som fordrades för dess antagande, så vore det fara värdt, att knappt någon kunde bifallas, hvilket skulle hafva den följd, att motionarerne afskräcktes från försök att uppgöra förslag till en lagförändring samt blott uppgåfvo i hvad afseende de ville hafva ändring, men lill Utsk. helt och hållet öfverlemnade att uppgöra sjelfva lagförslaget. Jag förenar mig således med dem, som tillstyrkt återremiss af detta betänk., och får tillika önska, att Utsk. ville taga hvad jag anfört i särskildt öfvervägande, för att icke vara så granntyckt en annan gång, utan behandla motionerna med den större frihet, som af Utsk. kan anses ändamålsenlig. LagUtskts utlåt. N:o 53 blef af R. o. Ad. återremitteradf. Företogs till pröfning Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s, den 4 och io dennes, på bordet lagda betänk. W:o 32, i an 8 H. 3o 234 Den i3 Juni f. m - ledi), af väckta motioner om ändring i författningarna , angtde allmänna vägars underhållande vintertiden. Hr von Qvanten, Carl: Ulsk. har ansett sig befogadt att icke fästa afseende å Lars Larssons ifrågavar. motion. Jag vill dock med tydliga facta bevisa, att icke författningarna tillämpas så, som Utsk. trott.
Sön, innehålleS unber namn af §8e. grafningSbjelP/ hvarföre 23enullningS.afgift förp bör bebiteraS och erläggas, tå begrafnings.bjelpen till 6mbetso och XjenffemanS Sterbhus utbetalas. 2:0. Sagflabbe Drängar och gMgor på Sanbet 0$ i Stäberne, tor. pare, Särlingar i banbtmerf eller manufacfurier och fabrifer, AflmogenS hemmamaranbe föner, mågar, böttrar och fonhuffrur famt 23arnmorffor, få roiba be ej brifrca fäban hanbtering, rörelfe ocb näring, för tywiltm bevillning äger ruin, Decf njute Drängar och $igor, åfwenfoin tym* §trt. lil. §• 5- 163—164. 85 maroaranbe fonér, mdgar, P6ffrflr ocp fonOuflrur, forn pd SanPet man» taléfFrifmaa (jo* 3nfjpfed* eller Sacfjlugupjon, »sotat-torpare, forrroaranPe SonPer eller fä FallaPe gorbelétagare, tjenjfgSranbe eller afflfebaPe $rigd. nidn icFe Penna Pefrielfe till gobo, tneP minPre roib SerePningd» od) taye» ring£.(£ommifterne utrePeS ocf> jfyrFcd, att Pe af laglige orfafer äro jfatt» frie eller att Pe för #uöP6nPerd od) anpörigeé cumgänglige PiträPe, mdrb ocp ffotfel äro Pepojfige, proilfet (Sommitteerned intyg
Herr Rooths motion, att fordringarne för dimission från den reala linien måtte blifva nedsatta till likhet med fördringarne i samma ämnen för dimission från den klassiska, finner Utskottet sig alltså icke kunna understödja; utan får Utskottet, med åberopande derjemte af hvad här ofvan blifvit anfördt i afseende på Herr Bråkenhjelms förslag om förkortning af skoltiden, vördsamt hemställa, att samma motion 8:0. måtte af Rikets Ständer af slås. Ett annat förslag i afseende på dimissionsexamen och fordringarne för densamma innefattas i 4:de punkten af Herr Bråkenhjelms motion, enligt hvilken icke någon s. k. censur borde finnas, utan den lärjunge, som enligt skolordningen genomgått sjunde klassen, utan vidare offentliga prof dimitteras till akademien och äfven komma i åtnjutande af de öfriga förmåner, en genomgången maturitetsexamen medför. Såsom bekant, är det icke lång tid sedan den förut vid universiteten brukliga studentexamen afskaffades. Att nu så snart derefter borttaga den nya inrättning, som sattes i dess ställe, och hvaraf man ännu icke eger tillräcklig erfarenhet för att kunna bedöma, huruvida de fördelar, som deraf förväntades, verkligen vunnits eller icke, vill Utskottet för sin del ej tillstyrka, helst Utskottet icke kan förneka nyttan deraf, att, åtminstone intilldess tillämpningen af den nya skolordningen vunnit mera stadga, en viss kontroll å skolornas verksamhet gifves, hvilken, enär flera skolor nu hafva gemensamma examens-censorer, äfven leder till likformighet beträffande fordringarne å den s. k. maturiteten; och som motionären, efter Utskottets omdöme, ej anfört några öfvertygande skäl för denna censurs förmenta olämplighet, torde hans förslag i omförmälda hänseende 9:o. icke böra till någon åtgärd föranleda.
Utskottets pröfningsrätt af Stats-Radets locoller, at wid veste Lrotocotlr-rs jäslrrng och berömmande, Loli8citutioris lltskottet ma focftärkas til det anta! 71 L om Aewillriingac för skrjfwer, nämligen 30 Ledamöter af hwarje Stand , Ridderskapet och Adela dock obetagit, at efter wänlig Riksdagepraxis, med tiläkmng af lika manga Ledamöter, kunna utgöra et dubbelt antal emot hwart och et af de andra Ständen, om Ridderskapet och Adeln sä för godt finner. Beträffande det i 71 § föreflagne sätt til Bewillnings stadgande i de händelser, dä Stånden om belopp och fördelning icke moro ense, sä enär man i alla tider ansett det wara en ganska oväsendtlig och ömtälig rättighet at beskatta sig sjelf, och at således något instptande af tre Stånds wilja icke kunde werka nägot pä det fjerdcs rätt, har jag tpckt mig finna denna tanka motsagd, da man öfwerlemnat at Standens OeputLlLäs en rättighet, som man icke medgifwit sjelfwa Standen. Det ligger i sakens natur, at, dä fräga ar om bevillning der stridige interk-88en äro Ständen emellan, samma princips stal följas om defie frågor afgöras i Stand eller Utskott; om omröstningar derom ske Ständwis eller per capita, och at säledes tre Ständ, ja afwen twa Ständ, som icke genom utlottningen sakna någon Ledamot, kunna älägga de andre twä de bewillningar de för godt finna.
Utväljande och entledigande af Sexman och andra Ordningsmän saint af de styrelser, åt hvilka socknen uppdragit förvaltning af dess enskilda angelägenheter; l3:o (ti). Nämdeman» utväljande, enligt Vår Nådiga Förordning af den 18 December 1823; 14:o (13). Frågor om sockne-magasins anläggande och värd; 15:o (14, 10). Allmänna helsovården, koppympningens befrämjande och barnmorskors antagande samt al gifters bestämmande för dessa ändamål: 16:o (15). Öfverenskommelser om väghållning, snöplogning och brobyggnad med mera dylikt; 18:o (18). Bestyrkande af mantals-, restoch afkorlnings-längder samt granskning af längder i afseende ä kronoskjuts och derför erlagd betalning; 19:o (19). Utväljande af fullmäktige för socknen, när sådana erfordras; 20:o (20). Intyg om personer, hvilka anmälas till allmänna belöningar, äfvensom yttranden om gjorda uppodlingar m. m. 21:o (21). Socknehandlverkarcs antagande.’* Härmed förenade sig Herrar Biskop Björck, Kyrkoherden Otterström, samt Herrar Ödmansson, Boman, Nygren, Hydin och Bodel/. Bilt. till H. St. Allmänna Besvär*- ork Eknnnmi-UIsknltels Betänkande N:o 96. 1 ]\T: © 96*. Ank. till Exp.-tJtsk. d. 29 Juni 1857, kl. 2 e. m, Betänkande., i anledning af väckta motioner om ändringar uti Kongl. Instruktionen för Förmyndare-Kammaren i Slockholm den 9 April 1856. Rörande detta ämne hafva till Utskottets handläggning blifvit öfverlemnade tvä motioner, af hvilka den ena blifvit väckt inom Högv.
2 dito inom Norrbottens Dito 4,912: 41. — eller tillsammans 23,014: 4. 8. för anläggandet af en väg emellan Öfveroch Neder Kalix socknar 1,750: - lör vattenaftappningar eller andra odlingsföretag inom norra och nordvestra delarne af Riket „ 42,022: 34. 8. af hvilket belopp, enligt Fullmäktige tillhandakomna Kongl. Bref, följande summor blifvit disponerade, nemligen: för 2 arbetsföretag inom INerinlands Län 1,054:24. - , 10 dito inom Stora Kopparbergs Dito 5,254:40. - „ 2 dito inom Gefleborgs Dito . 7,673: 16. - „ 20 dito inom Jemtlands Dito. 22,972: 32. - „ 1 dito inom Westerbottens Dito 2,334:42.8. „ 2 dito inom Norrbottens Dito 1,430: eller tillsammans R:dr 40,720: 10. 8. lör beredande af större odlingsföretag genom vattens/tappningar och strömrensningar inom Rikets södra och medier sta provinser 6,065: 11. 8. att i egenskap af lån utgå. Häraf äro af Kongl. Maj:t genom ankomna nådiga Bref disponerade: lör 2 vattenaftappnings-företag inom Upsala Län 1,000: „ 1 dito i Skaraborgs Transport: 486,223: 30. 3. 45 - Transport: 486,223: 30 tor myraflappningar på Gottland 10,200: — att i egenskap af lån utgå. anläggning af en hamn vid Alius 35,000: — att likaledes utgå såsom låneunderstöd. Emans upprensning eller andra odlingsföretag inom medlersta och södra delarne af Riket 29,595:
Hundraåriga anstränga in»gar, med gödning och tillblandning af växtförruttnelser, hafva »förgäfves sökt gifva samma jord den svarta humusfärgen, o. s. v.» — Jag skulle kunna ytterligare fortsättn med uppläsandet af denna sorgliga beskrifning, men det anförda torde vara nog för att visa att trakten är särdeles ofruktbar och har en i högsta måtto otacksam jordmån. Deremot genomlöper eller angränsar Nässjölinien de jemförelsevis bördigaste delarne af Småland. Vidare har man sagt, att jerntillverkningen är större på Lagalinien än på Nässjö-linien. Detta vill jag icke bestrida; men det gifves dock förhållanden, som göra, att transporterna på Jjaga-linien icke derför kunna antagas blifva af jerneffekter så stora, som man föreställer sig, och jag tror för min del att man i detta afseende icke kommer att särdeles mycket begagna sig af jernvägen. Jag medgifver i alla fall, att nämnde tillverkning är större på Lagalinien; men fabriksrörelsen är deremot större på Nässjö-linien. En annan fördel för sistnämnda linie är jemväl den större lättheten att från densamma kunna anlägga bibanor, och det kan icke bestridas, att det är önskligt att sådane bibanor komma till stånd, och att, såsom Hr Bildt yttrade, man bör spara Statens medel så mycket som möjligt, för att hafva tillgång att understödja anläggandet af bibanor. Hvar och en vet dock, huru svårt det i vårt land är att åvägabringa bolag, särdeles för så improduktiva företag, som jernvägar. De enda bibanor, som för Småland äro tänkbara, äro österut, öfver Hvetlanda till Döderhultsvik samt till Kalmar. — Man har visserligen talat om en bibana äfven vesterut mot Halmstad; men den är tydligen af underordnad vigt., jemförd med de förutnämnde. — Vid sådant förhållande är det verkligen af stor vigt, att stanbanan lägges närmare Östersjön, och sålunda underlättar anläggandet af bibanor genom att förkorta dem. Der betyder en förkortning i afståndet af 'i till 3 mil synnerligen mycket, emedan det i betydlig mån minskar anläggnings-kapitalet.
Också blef han oupphörligt föremål för det lifligaste bifall, hvilket naturligtvis kulminerade efter sista akten, då väl ett tjugutal inropningar f ö r e k o m m o, illustrerade af de präktigaste b l o m m o r, lagerkransar o c h silfverpjäser. Efter föreställningens slut var å Grand H o t e l stor fest anordnad för hr Ödmann, bevistad af 2 — 300 personer. Att jubilaren här ytterligare hyllades i alla tonarter, både på vers o c h prosa, faller af sig själft, m e n skulle bli för vidlyftigt att här skildra. A annat ställe i detta n u m m e r meddela vi emellertid den hyllningsdikt, s o m af fröken H. Det inleddes m e d en dramatisk skiss i en akt, b e n ä m d » Efter långa år », af den bekante författaren hr Georg Nordensvan. Den lilla bagatellen utmärkte sig för en ledig dialog o c h behaglig stämning, m e n tog ett slut, s o m g e n o m sin plötslighet tydligen förbryllade åskådarne. De hade helt visst väntat att få vara m e d o m den fullständiga försoning » efter långa år », s o m var på så g o d väg mellan den skiljda » fadern » o c h » modern ». Dessa utfördes förtjänstfullt af hr Svennberg o c h fru Såkanson, o c h » dottern » hade i frö- ken Gottschalk fått en intagande representant. Följde så en fransk fars: » Försvunnen » af Bisson o c h Sylvane, i h ö g grad muntrande g e n o m sina våldsamma tokigheter, men naturligtvis också p r o p p a d m e d de moderna, parisiskt pepprade farselementen: galanta fruar, lurade äkta män, spökerier, afo c h utklädningsscener. Man tål från scenen dess sämre nästan hvad s o m helst numera - bara man får skratta! Och skrattades gjorde det m e d besked i tisdags på » Vasan. Erkännas måste o c k, att det hela gick m e d den medryckande fart, s o m nästan k o m m e r en att tappa besinningen, i hvarje fall betänkligheterna.