Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det talas om att denna expedition ämnar sig till stranden af Victoria Nyansa, hvilken stora sjö tyskarne synas vilja draga inom området af sin » intressesfer », samt därifrån ännu djupare in i landet. Sultanen af Zansibar lär vara ombetrodd att medla fred mellan tyskarne och höfdingen Bana Heri, hvilken senare skulle förmås ställa sig under tyskt beskydd. Synbarligen vilja tyskarne bilägga alla tvister på kustområdet för att med full kraft kunna fullfölja sina stora planer i det inre. Det är naturligt, att dessa planer från Englands sida ses med oro och misstroende; England ger lugnande försäkringar, men söker ändå vara på sin vakt. I vårt land samlar sig ännu det politiska intresset kring riksdagens förhandlingar. Biskop Billings anlopp mot statsanslaget till Stockholms arbetarinstitut berörde på sätt och vis den stora sociala frågan och blef, till stor del ur sådan synpunkt, flitigt debatteradt i prässen. Vid den slutliga omröstningen blef detta anlopp tillbakaslaget. Af mer genomgripande art är den under april må- nad af vederbörande utskott förberedda läroverksreformen, hvars afgörande förestår. De åt försvarsväsendet, isynnerhet det maritima, beviljade stora anslagen höra äfven till denna riksdags minnesvärdheter. Otto Sen till, att Idun med finnes hos alla edra bekanta! Sjögren. Modetidning Marja Tschebrikowa. rätt, vare sig i detta eller andra afseenden, att g å försynen i f ö r v ä g. eller gränsar till van vård. E t t l i k a svårt fel är att slå öfver till den mest öfverdrifna försiktighet, s o m i c k e tillåter l e k a r i fria luften, ej fördrar en vindfläkt o. s. v. Denhittills okända ryska skriftställarinnans namn flög med ens öfver världen! Marja Tschebrikowa blef hjältinnan för dagen öfver allt, där ännu ett hjärta klappar varmt för de förtryckta. Hvem var hon då? Hvad gjorde hon? Marja Tschebrikowa, hustru till en rysk embetsman, sedan länge bekant som en anspråkslös skriftställarinna, vågade för Rysslands tsar, själfherskaren, blotta en smula af allt det elände, hon såg.
Efter orden »etthundraåltatio dagar» i 9 §, har jag önskat ett tillägg af orden, »der ej för särskildta fall, som å hvarje ställe i lagen utsatta äro, längre tid bestämd är.y> För åtskilliga brott, såsom en del af politisk beskaffenhet, hvilka böra bestraffas högre än med sex månaders fängelse, har jag nemligen ansett det lämpligare att kunna stadga fängelsestraff på längre tid, än att använda straffarbete. I 15 § har jag velat bibehålla stadgandet att böter skulle tillfalla Kronan. Den sats att Statens straffrätt genom böters ådömande och utkräfvande utöfvas, hade då varit uti lagen rätteligen uttalad, utan att något hinder deraf uppstått för användande af dessa böter till de ändamål, hvartill de kunnat anses erforderliga och lämpliga. Det i vår nu gällande lag befintliga stadgande att, om någon till böter fälld ej mägtar dem fullt gälda, han skall stå kroppsplikt för allt, har jag äfven ansett Bill. till R. St. Den af Utskottet godkända och i 16 § uttalade åsigt i detta afseende föranleder efter min åsigt, till en obillig olikhet i bestraffning för dem som blifvit dömde till lika bötesbelopp — särdeles då dessa uppgå till större summa — och äga den ene större och den andre mindre tillgång till böternas utgifvande. Straffet blifver ock otillbörligt hårdt och skadligt derigenom, att den som ej förmår gälda fulla bötesbeloppet, utan måste för en del af böterna undergå fängelse, vid återkomsten derifrån jemväl är beröfvad en stor del af medlet för sin bergning och ofta just på detta sätt kommer i frestelse att åter inträda på brot tets bana. 9 § i 6 kap. anser jag böra utgå. Det tillfälle till nedsättning i straff för vissa personer, man härigenom velat bereda domaren, utöfver det latituden i de liesta straffbestämmelser lemnar, är efter min tanka ej lämpligt, utan leder till ytterligare ojemnhet och osäkerhet vid lagskipningen. De fall, då en sådan nedsättning skäligen bör komma i fråga, synas mig derföre rättare böra blifva föremål för benådningsrätten.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de eftergift af Kronans rätt till ett efter Comministern Wetterströms enka Tallet danaarf. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Då i följd af Hr Frih. o. Landlm:s förklarande, att de reservationer, som jag och andre ledamöter afgifvit, icke komma att till öfriga Stånden afgå, förrän de blifvit till prof. aflemnade samt justerade, ändamålet med dessa reservationer, nerol, att fästa de öfriga Ståndens uppmärksamhet derpå att inom Riddarhuset finnes en majoritet, som ogillar Ståndets ifrågavar. beslut, skulle till större delen förfelas; så hemställer jag till Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad., huruvida det må anses med formerna förenligt att medelst särskildt prot.utdr. på förhand underrätta MedStånden, att de ledamöter, hvilkas namn borde uppgifvas, reserverat sig mot beslutet uti yttranden, som sedermera skulle Stånden meddelas. Frih. Cederström, Jacob: I afseende på det till — kännagifvande, som Hr Frih. o. Landtm, lemnat ifråga om att meddela de öfriga Stånden reservationer, som på Riddarhuset blifvit afgifna, är Riksd.Ordn. tydlig och klar derutinnan, att de ledamöter, som åstunda eommunicationer med de öfriga Stånden, skola aflemna det för ändamålet nödiga antal exemplar utaf reservationerna. Frih. Sprengtporten: R. o. Ad:s protocoll skola innefatta en trogen framställning af allt hvad som här tilldrager sig, och det är ingen tvifvel underkastadt att reservationerna blifvit aflemnade, hvarföre de ufven komma att afgå till öfriga Stånden när de blifva justerade; men derpå hade jag icke afseende, utan min hemställan gick endast derpå ut, att sjelfva factum eller att reservationer blifvit afgifna mot R. o.
Der finnes ingen person, som icke tillhör garnisonen. Då nu en familjfader faller ifrån, hvem skall då hjelpa och vårda barnen ? Dessutom inträffar icke sällan, isynnerhet vid Götha artilleri, alt artillerister anmäla sig att ingå giftermål med enkor, som hafva många barn. Man söker visserligen afstyrka det, men sådana giftermål ingås dock stundom. Sedermera gäller denna enka för soldatenka och barnen för soldatbarn. Man måste således vara mvcket försigtig med föreskrifter i detta hänseende, men något stadgande är oundgängligen af nöden. Hr Liljenstolpe: Hr von Hohenhausen hav så full - Den 15 Mars f. m. ständigt anfört hvad som emot detta mom. borde anmärkas, att jag har föga att tillägga. Jag skulle äfven genast afslått ifrån alt yttra mig, om jag icke hade för afsigt att föreslå en ändring uti detta mom. hvarigenom, i händelse H. Ståndet deråt behagade lemna bifall , all vidare discussion härom undanröjdes. Detta förslag torde möjligen förefalla Ståndet besynnerligt, men jag har ansett mig icke böra underlåta att framställa det, emedan, om mom. i sitt nu var. skick skulle antagas, jag icke kan inse hvarmed K. M. och Kronan skulle betala de högst betydliga utgifter, som otvifvelnktigt uppkomma, derest mom. i dess nuvar. skick antages. Mitt förslag är nemi., att de 2:ne sista punkterna af moro. helt och hållet utgå och att mom. utgöres allenast af nuvar. i:sta punkt. Gr. Posse: Hr von Hohenhausen har redan vttrat den tanke om detta morn., hvilken jag delar, och jag förenar mig med honom. Jag anser det vara en stor svårighet, sorn nu ofta uppstår vid värfvade reg:ten, nemi. att en soldat, som efter en långvarig tjenstetid blir bräcklig och mäste taga afsked, anser sig böra få underhåll af K. M. och Kronan. Utsk:ns förslag i detta hänseende anser jag således vara fullkomligt riktigt; men jag tror äfven, alt det icke går an att utsträcka denna underhållsskyldighet till dessa soldaters hustrur och barn.
Summa B.ko R:dr 43,059: 23. 8. hafva, efter hvad Institutets reviderade och godkände räkenskaper utvisa, användts till upförande af de byggnader, som i första band voro oundgängliga i och för undervisningen, samt till logementer åt Lärare, Elever och Lärlingar, för hvilka byggnader utbetalts, efter det vid entreprenadauklion gjorde lägsta anbudet, 29,705 R:dr 4 sk. 3 rst.; •— och till anskaffande af de inventarier, som till Institutet och dess jordbruk erfordrats, hvartill varit att tillgå återstoden af statsanslaget 14,354 R:dr 19 sk. 5 rst. samt det räntefria lån, stort 10,985 R:dr 18 sk. 5 rst., som K. M. i Nåder beviljat Institutet, och hvarå afbetalningen redan börjats, samt framgent skall bestridas af Institutets löpande årliga statsanslag. De med organi2 II. 8 114 Den 24 December. sationsmedlen upförde byggnaderne och Institutets inventarier, hvilka sednare, oberäknad inneliggande spannmål, vid innevande räkenskapsårs början upgingo till en summa af 40,787 R:dr 28 sk. 6 rst. b:ko, äga, såsom Institutets Revisorer äfven anmärkt, ”fulleligen motsvarande värdet för de å Institutet nedlagde kostnader.” Men till en af behofvet högeligen påkallad ny ladugårdsbyggnad och en mejeribyggnad — om nödvändigheten af hvilka byggnader sä väl Institutets Styrelse som Revisorerne gjort underdåniga erinringar — hafva medel icke förefunnits, oell Institutet sålunda måst deraf vara i afsaknad.
Den, som vill, att lill contra-proposition i hufvud voteringen om Söljor skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, alt, vid intagande deraf i taxan, rubriken bör lyda Söljor af joni eller stål, derå bestämmas en införselstull af 33 R:dr 16 sk. för 100 R^drs värde, samt dervid tillika stadgas, att minsta ■värdet bestämmes till 1 R:dr 24 '/>'• skå/pundet och, att hvarje serskildt slag bör ti/l både vigt och värde an gifvas j röstar ja, den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, kommer contrapropositionen alt utgöras af Borgare-Ståndets beslut, att någon specification al artikeln icke bör i taxan egu rum. 117:o I hufvudsaken; Den, sorn gillar Utskottets förslag, att Söljor böra under egen rubrik i taxan specificeras och dervid åsätlas 6 R:drs värde och 2 R:drs införselstull per skålpund samt medgifvas tullfrihet vid utförsel, röstar ja, den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antages (l:a alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut; (2:a alternativet) Borgare-Ståndets beslut, ika med Utskottet, hafva Ridderskapet och Adeln samt Presleoch Borgare-Stånden icke ansett ändring nödig i nuvarande inför - Be v tlln lii g s-Utskottets Memorial, N:o 30. 29 selstull å Tidg 24 sk. lispundet; men Bonde-Ståndet har deremot beslutat förhöjning i denna afgift till 36 sk. lisnmidet; och såvida icke sistnämnde Stånd härifrån afstår, måste skiljaktigheten afgöras genom en så lydande votering: 118:o Den, sorn anser nu gällande införselstull å Talg 24 sk. lisplindet böra. i enlighet med Utskottets åsigt, bibehållas oförändrad, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej.
Ej behöfva vi söka bevisen härföre långväga; må det tillåtas mig anföra ett par. Professor IFolmbergson var under en lång följd af år ensam professor i lagfarenhet vid Lunds juridiska fakultet, och en allmän sägen är, att de jurister, som då af honom bildades, ej i kunskaper stodo efter dem, som nu bildas af fyra professorer vid samma fakultet. Sjelf har jag en tid studerat vid ett af Tysklands smärre universiteter, uti Halle, der medicine professorn endast hade att tillgå en klinisk anstalt med 30 sjuksängar, och dock var tilloppet af lärjungar till denna lilla klinik, oaktadt den var belägen i närheten af Rerlins storartade kliniker, utomordentligt stort; lärarens förmåga ersatte hvad som felades i materiela ressurser. Gr. Hamilton har vidare anfört, att om Institutet skulle erhålla rättighet att förrätta theoretisk-medicinsk examen, fruktade han att staten skulle få vidkännas betydliga utgifter för upprättandet af derH. III. * 10 146 Den 14 Mars e. m. städes behöfliga nya lärareplatser, t. ex. för den propedeutiska kliniken, lör allmän pathologi och medicinsk historia, för physiologi o. s. v. Denna fruktan tror jag vara mindre grundad, enär adjunkterna, hvilka nu redan finnas, kunna och böra, om deras löneförmåner ställas lika med fakulteternas adjunkter, användas för meddelande af undervisning just uti de anförda ämnena. Slutligen har äfven blifvit anmärkt, att det vore stridande mot vanlig form att R. St:r skulle hos K. M. anhålla örn upphäfvande af en författning, som vore så ny, att dess ändamålsenlighet ej hunnit blifva pröfvad. Denna anmärkning är af en vissjvigt. Om nu R. St:r gilla det ifrågav:de Betänkff och till följd deraf i underd. anhålla att K. M. behagade återgifva Carolinska Institutet rättigheten att anställa theoretisk-medicinsk examen, i likhet med de medicinska fakulteterna, lärer ej deraf följa att K.M. skulle omedelbart fatta sitt beslut; med de utmärkta, R.
Då Rikets Ständer vid sislförflutne riksdag medgåfvo, att mantalspenningarne hädanefter må beräknas från fyllda 18 år och, — i de fall, då, enligt förut gällande stadganden, befrielse derifrån efter 63 års ålder egde rum, — upphöra med fvllda 60 år, hafva Rikets Ständer ansett föreskrifterna örn den personliga skyddsalgiflens utgörande numera i allt öfrigt höra ställas i fullkomlig öfverensstämmelse med de stadganden, som gälla för manlalspenningarnes erläggande, helst de olikheter härutinnan, hvilka ännu i vissa fall ega rum, visserligen i afseende på beloppen äro af ringa betydenhet så väl för Staten som för de skallskyldige, men förorsaka icke obetydligt besvär vid uppbörden. Rikets Ständer hafva derföre, utan all vidtaga någon förändring i afseende å personliga skyddsafgiltens belopp, beslutat alt densamma skall erläggas af hvar och en i mantalslängd upptagen person, som, enligt gällande författningar, hör utgöra mantalspenningar. Art. II. Under denna artikel förekomma, såsom ofvan är nämndt, föreskrifterna rörande den bevillning, hvilken skall utgå efter taxering, och motsvaras af 2:dra Artikeln i nu gällande Bevillnings-förordning, hvilken sednare likväl dels innefattar en mängd stadganden, som icke stå tillsammans med de ofvan uppgifna hulvudgrunderna för den af Rikets Ständer nu antagna Bevillnings-stadga och derför blifvit derifrån uteslutna, dels igenfinnas under 3:dje Artikeln af samma Stadga. ExpeditionsUIskoHels Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 187. 35 A) Bevillning af fast egendom. §§ 2-5. Den åberopade grundsatsen, ali bevillningen bör utgå med lika procent af all behållen inkomst, skulle, konseqvent genomförd, äfvrn tillämpas på fast egendom, sålunda alt deraf härflytande afkomst årligen till värde uppskattades. Men för en sådan uppskattnings behöriga verkställande hafva Rikets Ständer funnit så många svårigheter möta, att något praktiskt resultat deraf icke vore alt påräkna.
Kronovärdi. Indelt på förslag. Mått. Värde k 6 K:dr Tunnan. Slått. j Värde. St. Pennin gar. Kronovärdi. Markegång på förslag. | Transport 1,323,450 310,742 47 1 1,690,200 Cavalleri-Regimentcrncs Häsl-vacance-spanmål: vid Lif-Itegimentet för . 500 N:r å 7% T:r 3,750 T:r » Östgötha Cavalleri för 1000 » å d:o 7,500 » » Westgötha Dragoner. 1000 » ä d:o 7,500 » » Smålands dito . 500 » å 7 T:r 3,500 » 1 Ständige Rotevacance-Afgifter vid Skånska Infanteri-Regimenterne: för 585 Nummer å 6 Tunnor • Tillfällige Rote-vacanceoch Mötes-afgifter Spanmål, oindelt, 24,500 T:rå 6R:dr 147,360:O7j Krutoch Salpeter-för säljnings-medel Controll-stämpel-mcdel Bakoch Lols-medel Danska Fyrings-medel, 10,000 R:dr Hamb. Banko, utgö- rande Svenskt Banko cirka -i -i Convoy-Commissariatets bidrag till Turkiska Beskickningens aflöning . Observations-medel Extra medel och uppbörder Intresse-medel “I — 1 S:r 1,725,130| -1 — | 516,7421471 111,690,2001 -I — 7 S p a n m £ 1. Indelt på förslag. Mått. T:r. 101,520 Yärdo ä 6 JR:dr Tunnan. 627,120 Oindelt. Mått. Mått. Salu-accis af Städerne Posl-medel: Stats-Verkets påräknade netto-inkomst Post-Verkets Kronovärdi. Markegångsvärde på förslag.
Jemte förmälan, att till Artilleri-Afdelningens Cassa år 1835 influtit 2,089 R:dr i3 sk. 7 rist. för utlemnad exercis-ammunition, hafva Revisorerne, som funnit, alt sådan ersättning för ammunition till någon del utgått från nya Mötes-Passevolance-Fonden, tillika ansett, alt, vid utlemnande af exercis-ammunition från Artilleriets förråder, rätteligen borde urskiljas, till huru stor del densamma utgöres af krut, hvars motsvarande värde i penningar skulle till Stats-Verket öfverlemnas. Utskottet instämmer i den af Revisorerne yttrade åsigt, och ehuru numera icke lärer kunna utredas, huru stort belopp af nämnde ersättningssumma bordt komma Stats-Verket till godo, hvadan rättelse i det anmärkta förhållandet icke kan åstadkommas, får Utskottet likväl hemställa, det Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att hvad Revisorerne i omförmälde afseende föreslagit måtte för framtiden af vederbörande iagttagas. § 100. I anledning af Revisorernes hemställan om åtgärder för indrifning af Artilleri-Afdelningens fordran, i följd af 1822 års krutförsäljnings-expedition till Medelhafvet, äfvensom angående liqvid af den skuld, hvari ColonialÄrendenas Departement hos Afdelningen häftar, får Utskottet afgifva yttrande, i sammanhang med upptagandet af 1839 års Revisorers i dessa ämnen gjorda framställningar. Stats-Utskottets Utlåtandej IV:o 76. 37 Fortifications - Afdelningen. § 101. (Rev.
Då sådana utsläppas i rörelsen, till större mängd än som motsvarar bankens silfvertillgångar, så blifver följden, att banken ej kan inlösa dem och att penningevärdet försämras. Jag instämmer således i PresteSus beslut uti förevar. fall. Men det har förbigått hufvudsaken i hela frågan, nemi. att söka åstadkomma ett nytt löningssätt, hvarigenom presterskapet blefve, så vidt möjligt vore, oberoende af försantlingarne. Sådant förhållandet nu är, då de sjelfva aflöna presten, söka de, vid inträffande ledigheter, att nedsätta lönerna under del belopp, hvartill presterskapet enl. 1681 års författning är heräitigadt. Då konventioner, uppgöras, afse de visserligen, att närmare bestämma presträttighelerne, men ehuru mångå dylika öfverenskommelse!- jag, under min statssekreterare-befattning haft att föredraga till K. M:s fastställelse, har jag aldrig funnit någon, som varit uppgjord så, att presten verkligen utbekommit hvad han, enl. 1681 års författning, bordt erhålla, utan vida mindre. Konventionerna äro följaktligen icke annat än nedprutningar å presternes lönevilkor, hvilken Konungen fastställer. Det vore derföre väl, om det en gång blefve slut med dessa nedprutningar och sådant sker Den 12 Juli. 5 ej heller genom konventioners stadfästelse. Under nuvar. förhållanden kunna, vid kyrkoherdebeställningars återbesättande inom konsistoriel^ gäll, sockneboerne göra det vilkor med någon af de sökande prestmännen, att, om han nedsätter sina anspråk under konventionen, han skall erhålla deras röster, men eljest icke. Sålunda kringgås konventionen och förringas presternas inkomster öfver hela riket. Emot ett sådant oskick vet jag icke något annat säkert botemedel, än att Konungen berättigades här, lika som i Norrige att utnämna preslerne. Men de konsistoriella församlingarnes rättighet, att tillsätta sina prester, lära R. St. väl icke vilja afstå. Under sådana förhållanden synes ingen annan utväg återstå, än att uppgöra ett aflöningssätt sä beskaffad!, att icke församlingarne utan staten atlönar presterna.
Tre månader före inlösnings-tiden; Och kommer för nu föreskrifne 4,000 B:dr att godtgöras 4 procents årlig ränta, räknad ifrån och med början af detta år, intilldess betalning sker, å hvilken ränta, som erlägges vid hvarje års slut, couponer nu aflemnas för 10 år och sedermera hvarje io:de år för lika tid erhållas; dock kommer ränta icke att godtgöras längre än till den dag, denna obligation, efter utlottning eller uppsägning, bör infrias, i fall innehafvaren skulle underlåta att dess belopp då uttaga; hvilket allt härmed försäkras och reverseras. Stockholm den Rikets Ständer» Fullmägtige i Riksgälds-Conloret för Ridderskapet och Adeln för Preste-Ståndet för Borgare-Ståndet för Bonde-Slåndett Litt. B. Coupon å års ränta för Riksgälds-Contorets lill Rikets Ständers Bank den utfärdade obligation å 4>00° R:<4r Banco, utgörande 160 R:dr Banco, motsvarande 60 R:dr Silf verspecie, efter i83o års myntfot. På Riksgälds-Contorets vägnar. Bill. till R. S. Prot. 1840 och 184 * • 4 Sami. 2 sifd. 3o IJäft STOCKHOL M , Elméus och Granbergs Tryckeri, i84i. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, L .0 184. ;> N:o i34, Ani;, till Exp.-Utsk, den 23 Jan. 1841, kl. 5 e, m. Utlåtande, i anledning af vacht motion om nedsättning i hästvacance-ajgften, m. m. Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskotten remitteradt anförande, liar Riksdags-fullmägtigen Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs
Den omständighet, alt berörde stadgande!! influtit i 1734 års lag, synes icke ensam vara tillräckligt skäl för det antagande, att dessa föreskrifter äro att hänföra under allmän civileller kriminal-lag. För ett sådant antagande förefinnes icke något stöd i våra grundlagar. Lika litet derföre, som hvarje sednare författning, den der ej har omedelbart afseende ä något i 1734 års lagcodex intaget lagbud, får anses tillhöra den ekonomiska lagstiftningen, lika litet kan man antaga alt hvart i nämnde lagcodex förekommande stadgande är att hänföra till hvad Regerings-Formen förslår med allmän civil-, kriminaleller kyrkolag. Utskottet får derföre till Hedervärda Bonde-Ståndet ifrågavarande memorial återlemna; hvilket, enligt 44 § i Riksdags-Ordningen, hos samtliga Riks-stånden vördsamt anmäles. Slockholm den 7 November 1859. Lny-lJ/skotlrts Utlåtande N:o 2. 3 Reservationer: af Herr Staaff': "En mängd af, ja nästan alla de ämnen, som utgöra föremål för Byggninga-Balkens lagstiftning, innefattas väl morn den allmänna hushållningen, men hafva tillika stort sammanhang med Civil-lagen oell äro al beskaffenhet alt på del mest bestämda, ja, ofta nog direkta sätt inverka pä eganderätten, hvadan de visserligen böra åtminstone så tili v ida anses ligga inom omfånget af Civil-lag, att de böra af Lag-Utskottet till en början mottagas och behandlas. Jag vet väl att ByggningaBalken ansetts till större delen innefatta ekonomi-lag och att ifrågasatta förändringar deri oftast emottagits af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. I konseqvens härmed har också i de flesta ämnen, Bvggninga-Balken beiörer, Konung ensam lagstiftat, såsom exempelvis rörande skiften, afvillringar, stängsel, skogar, fisken m. m. Jag är likväl långt ifrån öfver ty garl alt rätteligen så skett.
6:o att likaledes, endast till nästa Riksdag, de för Veterinärinrättningen uppförde serskilde summor, utgörande, för Elevers underhåll, hyresmedel för en hage samt till Extra utgifter, tillhopa 2210 R:dr måga fortfarande utbetalas. 7:0 att, som R. St:r ansett besparingarne, som på de, till omkostnader för ChartceSigilatceVerket, somt till skrifmaterialier och expenser, ved och ljus för Collegierne m. fl. publika Verk anvista förslagssummor kunna äga rum, böra Öfverskotten på StatsVerkets 6a Stats-UtskoPtets inkomster lillg Inkomma; nämnde Besparingar alltså skola, tillika med berörde Öfverskotter, till RiksgäldsContoiret aflemnas. 8:0 beträffande beviljade 3 nya Kronofogdelöner för Kronobergsj lVermlands och Norrbottens Lån; att desse löner skola utgöra det belopp, som närmast öfverensstämmer med hvad för lika sysslor i Orten nu på Stat beslås, men hvilket belopp för hvar och en af desse nye Tjenstemän dock ej får öfverstiga 800 R:dr Contant, resepenningar deruti innebegripne. R. St:r hafva i öfrigt beslutat: g:o att, som R. St:r funnit det böra närmare undersökas , om icke, genom en ny indelning af Länsmans-Districtei ne, LänsmannaPersonalen i hela Riket kan inskränkas, i stället för att ökas, samt att en sådan undersökning må föregå den sluteliga regleringen af LöneStalen för desse Tjenstemän, R. St.T alltså skola hos K. M:t i underd. anhålla, det K. Nåder behagar förordna vidtagandet af en sådan allmän reglering af LänsmansTjensterne, att, der det utan olägenhet kan ske, genom sammanslående af flere och förändrad indelning af Districterne, en minskning i Personalen mätte uppkomma; samt att Förslag härtill R. St:r vid nästa Riksdag öfverlemnas. Hvaremedlertid, och på det tills vidare ingen af ifrågavarande Tjenstemän må njuta mindre än 100 R:dr i årlig lön, R.