Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föreslagna summans eller pensionens obetydlighet ådrager sig uppmärksamhet, och denna obetydlighet synes dels motiverad deraf, att pensionen skall utgöra en påräknad och tilläfventyrs lofvad ersättning för en förut innehafd förmån, dels synes den särdeles väl öfverensstämma med Hr Professor Cronstands utmärkt enkla och anspråkslösa personlighet; roen jag förmodar, att Utsk. just uti denna sednare omständighet skall finna en gilltig anledn. till erinring om den gamla regeln: ”Mer än sin rätt man försyntheten ger, då ’’man ser honom mindre begära.” Men det gifves äfven en annan och ganska vigtig anledn. för Ständerna, att vid detta tillfälle visa sig frikostige. Flere utaf Statens högluppsatle embetsman draga ensarane löner och fördelen af åtskilliga ganska indrägtiga tjenstebefattningar, under det deras underordnade få vidkännas den dermed förenade mödan och arbetet. Hafva väl desse högtuppsalte embetsman förtjenster om fäderneslandet, som tåla någon jemförelse med Hr Cronstrands, sådana dessa visst icke för högt blifvit af motionären uppgifna? Och Den 29 Februari e. m. 485 dode föreslår man för honom endast 3 å 4°o r:dr! Sådana missförhållanden öfverklagas allmänt af folkets män, hvilka önska att gå en ny och bättre tid till möte, och hvilka uttala sina önskningar i tal, i skrift, i adresser, som — ”lag"gas till handlingarna.” Nu yppas tillfälle att uttala denna önskan — i handling, att inför Regering och folk ådagalägga, att folkets ombud älska och värdera den sanna förtjensten. Jag hoppas, att denna erinran ej skall gå förlorad för StatsUtsk., hvilket jag icke vill gå i förväg med något förslag om, huru manga gånger summan må fördubblas. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag har sökt i denna motion alt göra förslaget så lindrigt, som det möjligen kunde blifva. Jag har ställt det endast på en ersättning för hvad jag tror man velat, men ej kunnat gifva Professor Cronstrand.
— N:o 49. i anledning af väckt fråga om en fyranläggning å Klippan Björn. IV. B. 118, 125. A. 390. E. 427. — N:o 50. i anledning af väckt motion om meddelande af Stapelstadsrätt för stadens Sölfvesborg. IV. B, 140, 391, 397. A. 404. N:o 51. i anledning af väckt fråga om användande af Norrska Hingstar vid Ottenby stuteri till hästafvelns förbättrande. — N:o 52. i anledning af vackt motion om en fyrbåks anläggning på Nordvestra udden af Gottska Sandön. IV. B. 290. A. 492. V. E. 156. — N:o 53. i anledning af väckta motioner om utvidgande af de rättigheter, som åro Mosaiske Trosbekännare här i Bikel tillerkända. — N:o 54. i anledning af väckt fråga om beviljandet af Slapelsladsrätt för staden Skellefteå. — N:o 55. i anledning af vackt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., som från Predikstolen årligen uppläsas. — N:o 56. i anledning af väckt fråga om skyldighet för Postmästare att, utan ersättning, afsända allmänhetens bref från Postkontoren till landsorten m. m. IV. B. 291. A. 497. V. U. 248. A. 314. — N:o 57. i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af beväringsmanskapets årliga vapenöfningar, dels om införande af exercis sockenvis, och dels om rättighet för beväringsynglingarne, alt sjelfve välja det vapen, hvarvid de helst vilja tjenstgöra, antingen till lands eller sjös m. m. V. B. 99, 137. A. 160. VII. U. 359. VIII. A. 33. N:o 58. angående väckt fråga om föråodradi användande af böter för vanvård af nummerhäst.
Hästen hade han köpt med besparingar från järnvägsarbetet; en plog och en harf hade han gjort sig själf, och bo gjorde han i en jordkula, den han gräft och inrättat med egna händer. Föregående vår hade han inte hunnit få något stort utsäde i jorden, men det han sått hade slagit väl till, och nu hade han så mycket plöjdt att han på våren hoppades kunna så en tio till tolf tunnor utsäde hade han tillräckligt. Det var hela hans historia i Amerika, och den hade han ingenting emot att förtälja. Tvärtom var han meddelsam nog, då han en gång kom i farten. Långsamt blef det ju visst emellanåt där ute i ensamheten, menade han, men det kunde inte hjälpas. Alt hade gått bra nog ändå tills tattarne lagt sig till hästen, som om dagarna fick ströfva fritt omkring, men under vinternätterna delade jordkulan. Bara han fick den tillbaka, så skulle det nog bli bra igen. Det var en brun vallack med hvit strumpa på högra bakbenet. Helt ung häst. Ett svagt försök från min sida att göra klart för honom, huru ytterst ringa utsikter han hade att få igen sin bruna vallack, misslyckades totalt, och lika liten effekt hade alla föreställningar om, att han kunde råka illa ut på vägen till Pine Ridge, helt ensam och obeväpnad som han var. Han bara smålog öfverlägset och menade tro på, att han nog kunde reda sig. Indiantattare hade han sett så godt som hvar dag ända tills det här bråket börjades, och var inte det minsta rädd för dem. Och för resten, om de velat göra honom något ondt, så hade de väl gjort det då de stulo vallacken. Om den saken hade de nog varit flera. Den gaf sig inte fast åt hvem som hälst. Där hjälpte intet resonnerande, det insåg jag och önskade honom härför lycka på färden och så redo vi på, jag och min reskamrat, som kände sig högeligen road af Enoch Muponens historia. En enda indian sågo vi under resten af vägen, men då han uppenbart var ännu ängsligare att undvika oss än vi honom, så kommo vi utan vidare äfventyr på aftonen fram till reservationsagenturen. Och följande morgon infann sig äfven vännen Enoch.
St:r verkligen blifvit missledda då de fattade sitt beslut, och jag skulle åtminstone icke med min röst hafva b i trä d t StatsUtskis förslag, om beviljande af förutnämnde summa, derest icke Utsk. upgifvit att Riksg:sKont. dertill ägde tillgång. Jag förenar mig med Hr Bildt i den anmärkn., att felet härtill ligger lill en del hos de n. v. medlemmarne af Fullmäktige i RiksgisKont. och hufvudsakligen motionären, som icke, då denna fråga förevar, under discussionen lemnade uplysning om nämnde förhållande, i hvilken händelse beslutet möjligen blifvit annorlunda. Han dröjde med att meddela denna uplysning, som han förut ägde kännedom om, till dess R. o. Ad. fattat sitt beslut, och väckte omedelbart derefter denna nya motion. Det är emellertid, efter mitt förmenande, af aldra största vigt, att det blifver uplyst hos hvilken felet ligger, på det man hädanefter icke måtte hafva misstroende till de faktiska upgifter, som lemnäs af StatsUtsk., enär, såsom jag nämnt, det icke är möjligt för Stånden att, under discussionen, kontrollera dem, utan man bör och måste till dem hysa förtroende. 1 fråga om den utväg, som skulle vara lämpligast för att befria RiksgisKont. ur den förlägenhet, hvari det f. n. sig befinner, förenar jag mig med Gr. Lagerbjelke, så vida icke Utsk. kan föreslå nå gon lämpligare åtgärd. Jag anhåller att motionen äfven, om den kommer att gå tili BankoUtsk., jemväl mätte remitteras till StatsUtsk. på det att detta Utsk. måtte lemna fullt tillfredsställande uplysningar om orsakerna till den felaktiga upgiften om tillgångarne uti RiksgisKont., på det man hädanefter må kunna sätta fullt tillit till dess faktiska upgifter. Gr. F rölich: I afseende på denna fråga, eller hvilken som varit orsaken till den förlägenhet, hvari RiksgisKont. sig nu befinner, förenar jag mig med den siste talaren, och åberopar såväl hans anmärknir, äfvensom de af Gr.
Af en kvinlig telegrafist hade till fullniaktige inlämnats en motion om äudring af 13 8 i pensionsinriittningens stadgar gående ut darpi, att k.iiin~za cmsttilld i telegrafverlcets ~ h z s t, som i följd af likte~zskays iagkende nfskec2ns från sin Befaitni ?zg nadtte dterfd sina hos verkets l~e~zsio~zshzrtitt~~i~zg iqzscttta medel eller ock tilldtas att siso,n deldgn~e i i~zr&amp;zi~zgen kvnrstd. Förslaget. blef emellerti (1 af direktionen för pensionsiiirattnii1ge11 afstyrkt samt af fullmilktige sedermera förkastadt. Enär dels själfva motionen och dels det, soin niot direktionens utlåtande af motionären anförts, p&amp; ett särdeles klart och öfvertygande sätt frainställer s !~väl själfva ärendet som det berättigade i motionärens ansgråk, tveka vi ej att liar i sammandrag efter de i telegrafverket tillgängliga l~andlingarna återgif va fragan. Genom cirkrilar till samtliga telegrafstationer den 14 februari 1867, så.ledes föi mera an 25 år tillbaka, anför motionären, hade kongl. telegrafstyrelsen förklarat, att kvinna, sedan Iion ingått aktenskap, darigeiioin i allinanhet skulle anses liafva frånträdt sin anställning vid telegrafverket, och såsom skal därtill sarskildt anfört, att kvinlig telegrafist genom giftermål hör anses hafva vunnit deri utkomst, som med 7~enmzes inikiide vid telegrafverket val egentligm varit dsyftad. Hvilken slutsats drager man af detta yttrande? fortsätter motionären.
Utskottet har likväl godtyckligen förklarat alla Innehafvarne »f FilialDisconternas Assignationer böra genast Den r 7 Martti, /. tn. 63 få dem betalte; di deremot Fordringsägare för 3 ProcentsScdlar, och pä Afskrilningsräkningen, böra ätnöjas med en , på tern ärs tid utställd betalning , samt böra all Ränta förlora. Till skäl tor ett sådant tillstyrkande åberopar Utskottet en nödvändig omsorg för allmänt val: och vi böra då tillse, huru dermed sig förhåller. Begreppen om allmänt väl kunna vara olika, och kunna förändras; men Nationen synes vara berättigad att tro på de begrepp, som i sista RiksdagsBeslut voio antagne. Der förklarades, att allmänt väl fordrade, det RörelseCapitalet förblef så stort det var; och derpå gafs Nationen det mäst högtidliga löfte. Att RörelseCapitalet nu är lika stort, som det vid sista Riksdags slut var, lärer väl ändå icke kunna sägas ; ty om också de ansenliga Summor, som till Banquen ingått i Räntor för Fastighets~ och EffectLån, samt vinst af RiksDisconten , icke få anses såsom förlorade för RörelseCapitalet; om man ej får antaga, att mera än 600,coo R:dr Banco af Malmö Disconts fordringar blifvit, sedan sista Riksdag, mera indrifne än utlånfe; så kan man Icke neka skälig trovärdighet åt den uppgift en Ledamot i CanalDisconten , Herr CommerceRådet Santesson, lemnat Allmänheten derom, att blott sedan Maji Månad 1816 har CanalDisconten förminskat sitt Utlåningsbelopp med icke mindre än 1,300,000 R:dr Banco. Götheborgs Discont har under samma tid likaledes med ansenliga Summor förminskat dess Utlåningar; 64 Dm t 7 Martil, f. m. och blott genom jemnförelse med TullSpecialerne på varor, som inkommit från Finland mera, än som dit utgått, finner man en bevisad anledning att ändå betydligare Summor af vårt Pappersmynt blifvit dit öfverflyttade.
Hur lockande ter sig till exempel icke Kungsträdgården och dess fortsättning gerna och de väldiga Karl XII:s torg, detta flanörernas Eldorado och perspektiven, hvaremot själfva hjärtpunkten för hufvudstadslifvefr, omBerzelii park är karakgifven af palats samt af två teatrar och ännu täristisk genom sitt miflere restauranter och kaféeri niatyrartade omfång, där allt bar en prägel Arealen är visserligen ej stor — cirka 4 hektar — men de skuggiga alléerna, blomsteraf intimitet, som o m det vore ett privat omanordningarna kring Karl X I I L s staty, buskaråde. gerna och de sammetsliknande gräsmattorna göra det begränsade området till en den anParken är anlagd genämaste hviloplats. på 1850-talet af den bekante trädgårdsarkiBland trädarterna tilldraga sig i synnerhet tekten Knut Forsberg. de sällsynt vackra exemplaren af tårpilar (Salix elegantissima) kring Molins fontän uppStatyn af Sveriges märksamhet. På gräsmattorna där bredvid store kemist Berzelius, höja sig under försommaren ett par ofantliga som gifvit parken dess blomsterkullar af Rhododendron. namn, omgifves af färgÄ r Kungsträdgården på grund af sitt centrala läge Stockholms mest besökta park, så har Humlegården däremot företrädet såsom den största, den omväxlingsrikaste och den, där den verkliga parknaturen gör sig starkast gällande. Där kan vandraren höra fågelsång i björkarna och granarna på sluttningen af Floras kulle; endast dämpadt når stadsbullret in på det åt hvila och kontemplation vigda området, där Schéele grubblar öfver sin degel och där Bland öfriga Stockholms miniatyrparker må nämnas anläggningen omkring Nationalmuseum, prydd med vackra skulpturgrupper, Järnvägsparken med Nils Ericsson-statyn samt den år 1895 anlagda » squaren » framför Akademien för de fria konsterna. Högt uppe å Norrmalm, på en höjd, där väderkvarnar fordom svängde sina vingar, ligger Tegnérlunden, anlagd åren 1 8 9 1 — 9 3 och nu en lifligt frekventerad park, på samma gång den utgör en omtyckt lekplats för » det unga Stockholm » från de folkrika Vasastadskvarteren.
Januarii , under N:o 328, aflåtna och, den 5o i samma månad e, m-, på bordet lagda Memorial, angående Utskottets, under Nto 2x6, meddelade förslag till Bikets Ständers underdåniga Skrifvelse om beyiljadt anslag för Undervisnings-verken, i sammanhang hvarmed äfven upplästes Högvördige Preste—Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 25 i sistnämnde månad, innehållande, att Preste Ståndet, under förblif-; vande vid dess redan lemnade godkännande af Expeditions-Utskottets berörda förslag, be«i slutat att , med gillande af den uti Utskottets ifrågavarande Memorial föreslagna Voterings proposition, öfverlemna denna fråga , såsom hörande till Stats-regleringen, till afgörande i förstärkt Stats-Utskott; uti hvilken Bemiss de öfrige RiksStånden blifvit inbjud* ne att sig med Preste-Ståndet förena; oclx fann Bidderskapet Adeln för godt att, under förblifvande vid dess, i afseende å d§8j ?52 Prot.-Utdrag den 26 Februarii 1830, till Expeditions-Utskottets ofvannämnde förslag fogade tillägg, fattade beslut, anmoda Stats-Utskottet att, enär i frågan om detta tillägg två Stånd stannat emot två, uppgöra Voterings-proposition, hvilken, sedan den blifvit af Riks Stånden godkänd, borde till förstärkta Stats-Utskottets Stfgörande öfverg lemnäs. S. D. Föredrogs å nyo Stats-, Banco* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie"
Den egentliga orsaken till Ulsktns afstyrkande tror jag för min del hafva uppkommit deraf, att Ulsk-.n förblandat frågan om vägläggning med frågan om grusni,ng af vägarna, som årligen skall ske. Lagning och botande af gropar samt rensning af diken m. m. skall naturligtvis alltid ske oro våren, dä källossningen 388 Den a3 Januari e. ra. har förorsakat sådana vägskador; men den allmänna grusningen af vägarna, som en gång om året skall ske, kan icke lämpligen företagas, om man vill hafva goda vägar, annat än emellan den i och i5 Oct. i hela södra och mediers ta delen af Sverige och från den i5 September till den i Oct. i Norroch Westerbottens län. Det är helt klart, att om man utbreder grus på vägar, som i följd af solvärmen och torka äro bårda, sfi blir det grofva gruset sondel kordt till damm, som bortblåser. Om deremot det grofva gruset pålägges, då vägarna äro uppblötta, så blir det nedkördt på botten af vägen, hvilken sålunda blir fast, hård och slutligen orubblig. Det vore således ganska vigtigt att få förändring af 1818 års författning i det afseende, att grusningen af allmänna vägar må ske om lidsten ifrån den t till den i5 October. Jag skiljer mig från Frih. Nauckhoff, deruti att han vill att grusningen skall få fortgå ända till den i5 Nov., emedan det så sent på hösten vore ganska besvärligt att dermed vara sysselsatt, och en massa af andra förrättningar då äro för handen för kronobetjeningen, som är hindrad att då efterse vägarna. Det bör vara slut den i5 October både med grusningen och synerna, eller åtminstone den 20 October böra vägsynerna vara förbi. Om våren deremot sker lagning och förbättring af gropar och diken. Jag förenar mig med de herrar, som förut yttrat sig, i begäran om Aterremiss af betänkandet. Frih. Ridderstolpe, Fredr.:
Det kunde visserligen försökas, att afhjelpa denna olägenhet på det sätt, att de äldstes och samtliga borgerskapets municipala funktioner öfverflyttades på sockenstämman, men icke en gång genom en sådan i sjelfva verket föga lämplig åtgärd skulle det lyckas att häfva missbelåtenheten, enär den förnämsta anledningen Allm. liesv. och Ekon.-Visit. lid. M l'.!7. 4S dertill, borgerskapets uteslutande inflytande på förvaltningen af städernas kassor och fonder samt tillsättningen af flera offentliga funktioner, derigenom icke underginge någon förändring. Så länge borgerskapet var den enda samhällsklass, som i staten representerade staden, qvarstod uti detta förhållande ett v i g t i g t skäl för borgerskapets prerogatir inom kommunen, men om Kongl. Maj:t finnér i Nåder för godt att sankiionera den af Rikets Ständer beslutade förändring af 14 § Riksdagsordningen, så förlorar också detta skäl all giltighet. Utskottet har derföre hos sig stadgat den öfvertygelse, att den reform af slädernes municipal-väsende, som länge varit påyrkad och är af verkligt behof påkallad, bör fotas på grundsatsen af alla stadsinnevånares likställighet i kommunala rättigheter och skyldigheter. Men för utförande af denna grundsats är det ej nog, att förändra en och annan bestämmelse i sockenstämmo-förordningen, icke en gång att till allmän rådstuga öfverflytta sockenstämmans göromål. De författningar, som angå val till magistrats-personer, tillsättning af hvarjehanda andra tjänster o. s. v. anser Utskottet böra ändras och bringas till öfverensstämmelse med anförda grundsats. Om en sådan förändring kan genomföras, är blott ett slag af menighelsförsatnling i städerna af nöden; och den kommunala makten utöfvas då af två korpser, menigheten, såsom beslutande och penning-beviljande, Magistraten såsom, sjelf, eller genom förordnade verk och tjenstemän, utöfvande och förvaltande.
Brefvet den 25 April 1856, för sådana utsyningar icke erlägges högre betalning än 24 sk. för etthundra kubikfot, hvaremot medelpriset för de°B genom auktion försålde skogseffekterne varit 1 R.dr 42 sk. för lika många kubikfot. Jägmästaren har beräknat, att om all den under ifrågavarande år afverkade skogen blifvit på auktion afyttrad, så hade skogsplanteringskassans inkomst under samma år i medeltal utgjort årligen omkring 5,000 R:dr b:ko. 39 .sätt’ som Jao i sednaste Femårsberättelsen haft nåden i underdånighet om formida, har det år ifrån år visat sig, att Böda kronoparks årliga afverkning icke pa långt när uppgår till det kubikfotsbelopp, som blifvit beräknadt i den år 1834 uppgjorda hushållningsplan, hvilket missförhållande föranledt tillförordnandet af en undersökning på stället. Denna undersökning, verkställd under åren 1842 och 1844, tiar, enligt hvad en hit ingifven berättelse innehåller, ådagalagt, att hushållningsplanens beräkning, som upptager den årliga afverkningen till 269,144 kubikfot, <ir alltför hög, och att det belopp, som för närvarande utan äfventyr för skogens framtida bestånd kan afverkas, ej utgör mera än 164,336 Eu brist uppkommer således af
Dä under den sedermera förflutna tiden och isynnerhet under de sednast förlidna åren lefnads-kostnaderna här i hufvudstaden högst betydligt ökats, har följaktligen det vid sagde arfvodes-och tråk - Stnls-Uts/eollets Memorial N:o Si. 3 taments-belopps förslå bestämmande afsedda förhållande mellan dem och dessa kostnader numera undergått en väsendtlig förändring. Således synes en allmän förökning af omförmälda arlvoden och traktamenten utöfver deras hittills bibehållna belopp vara af billighet och tidsomständigheterna påkallad; och som Stats-Utskottet i allmänhet icke funnit något afl erinra emot de förhöjda belopp, hvartill hvart och ett särskildt arfvode eller traktamente för tjenstgöring under denna Riksdag blifvit af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, efter samråd med Utskottens Ordförande, föreslaget, har Utskottet alltså ansett sig böra förorda det af dem framställda förslag, endast med tillstyrkande af den förändring, att dagtraktamentet för ej mindre de 2:ne hos SlatsUtskottet anställde och på Utskottets Utgiftsoch Inkomst-afdelningar tjenstgörande Notarier, än den hos delta Utskott anställde Kamererare måtte, i anseende till beskaffenheten af de göromål, som af desse tjenstemän måste besörjas samt den trägna och oafbruten tjenstgöring, hvilken under hela Riksdagen af dem fordras, varda förhöjdt till samma belopp, som traktamentet för Notarierne hos Riks-Stånden. Vidkommande ej mindre antalet af de särskilda arfvoden och traktamenten, som erfordras för de hos hvarje Riks-Stånd och Utskott under" innevarande Riksdag anställde tjenstemän och vaktbetjenler, än den tid, då hvar och en antagits och hvarifrån allöningen ansetts böra beräknas, har Utskottet deröfver infordrat och erhållit vederbörligen styrkta uppgifter, hvilka, i afseende på de Kansli-biträden Utskotten antagit utöfver det i Riksdags-Ordningen bestämda antal, blifvit jemförda och funnits öfverensstämmande med derom gjorda samt af Rikets Ständer hi fallna framställningar.
Maj 1858 sådana tillägg och ändringar blifvit gjorda, att lotstaxan för ångfartyg blifvit med mer än femtio procent förhöjd, att lotsverkets åtgärder ofta vidtogos utan hänsyn till sjöfartens behof, hvarpå exempelvis kunde andragas, att eif fyrskepp, som till följd af Rikets Ständers initiativ och beslut blifvit ä Finngrundet nästlidne vår utlagdt, intogs, enligt officiel kungörelse, redan den 17 November, oaktadt sjöfarten ännu var obehindrad på Bottniska viken, och änskönt fyrfartyget just då skolat kunna göra största nytta; att på lika sätt bojarna i Calmar sund blifvit för tidigt intagna; att lotsverket, ehuru det visat sig angeläget vara att ju förr desto hellre indraga sjömärken, dock beflitat sig om att lotsar skulle stationeras der de förut hvarken varit tillfinnandes eller af behofyet påkallade, såsom t. ex. vid ett å Calmar-kusten fvarande inlopp Jbenämndt Kråkelund; att lotsgrne mötte ångfartyg så föga aflägset från sin egen brygga, som lämpligen ske kunde, och när de kommo om bord emot skymning, reserverade de sig genast och fritogo sig från allt ansvar, samt att Chefen för Sjöförsvaret syntes, enligt motionärens uppfattning, icke betrakta den privata ångbåtsflottan ur annan synpunkt, än den af prebende åt lotsar, ehuru det torde vara temligen påtagligt att, i händelse af krig. SarHniänsnttd Statssditlt Allm. Bésv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JY:ö 27. 1 dénnä ängbåtsflötta skall koihma väl till pass för transporter, äfvensom att det då mäste vara itf vigt, att pä delisamma blifvit uppfostrade sädane besättningar, som icke äro fräfiffnähde för och således icke behöfva gå i ledband i vära egna lärvåtteii.
Af den 9 sistlidne Mars, i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska institutet. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Stats-U (skottet. Af den 9 sistlidne Mars, angående f, d. Geijerska husets på Riddarholmen användande till Riks-arkiv. Remitterades lill Stats-Utskoltet. Af den 50 sistlidne Mars, om rätt till pension å allmänna indragnings staten för sinnessvage Kapiten-löjtnanten vid flottan J. 11 Stålhammar vid afskeds erhållande. Remitterades till Stats-U tskoltet. Och af den 30 sistlidne Mars, angående beviljande af anslag lill Magister M. Wiberg, såsom honorarium för en af honom uppfunnen räkne-maskin. Remitterades till Stals-Utskoltet. Prot.-Utdrag den 4 April 1860. 519 S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Herr Wedin lemnadt anförande, i anledning al Kongl. Maj:ts aflåtna nådiga Proposition, i fråga om ersättning till Sala silfververk för dess förlust, i händelse af skatteförenklingens tillämpning på de till silfververket anslagna räntor af det så kallade Salbergs län. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse^ som bordlädes den 31 sistlidne Mars, nemligen: Af den 23 sistlidne Mars, angående begärd förlängning i den för uppmuddring af Ystads hamn bestämda arbetstid. Remitterades, jemte ett yttrande af Herr Lamberg, till Siats-Utskottet. Af den 24 sistlidne Februari, i änlédhing af Kommissions-landtmätaren H. W. Hackzells underdåniga ansökning att, vid afskedstagande^ varda till pension, såsom Kommissions-landtmätare, uppförd på allmänna indragnings-staten. Remitterades till Stats-Utskottet. Af den 9 sistlidne Mars, i fråga om anslag till uppförande af åtskilliga nya byggnader vid Ultuna Landtbruks-institut. Remitterades till Stats-Utskottet.