Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landshöfdingen Grefve C. G. Löwenhjelm, f. d. t. f. Lands-Kamreraren Peterson och Lands-Sekreteraren Engelblom i Langlefska balansen ålagd ersättnings-skyldighet 39 4 i 79 — 16 Juli 16 Juli 22 Juli a. 11 Juli 119 20 Eftergift af öfverränta å Diskontlån, sökt af f. d. hemmansegaren A. Bjurman m. fl — 6 i 30 — b. 13 Maj b. 13 Maj b. 16 Maj g. 13 Maj » af f. d. General-konsul A. Hahr — 6 i 20 — b. 1 April b. 30 Mars b. 23 Mars g. 26 Mars » af Faktoren F. Hofgren — 6 i 86 — b. 1 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars g. 1 Mars » f. d. Bruksegaren E. Kinman . — 6 i 26 — b. 8 April b. 8 April b. 11 April b. 8 April » f. d. Bokhållaren J. Lindberg . — 6 , i 32 — b. 13 Maj b. 13 Maj b. 16 Maj g. 13 Maj » upptagna vid Götheborgs LåneKontor ' — 6 i 6 — b. 19 Dec. b. 20 Dec. b. 19 Dec. b. 19 Dec. — 15 — 2. « & E. ongl. Proposit. ler Skrifvelser. Samling. Afdelning. Utlåtande, Betänkande eller^ Memorial. ltiks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. iksdags-Beslut. i Ridd. o. PiesteBorgareStåndet. BondeN:o | N;0 | Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. ~N:0 § Ekedahl, U■ S. se Danaarf. Ekenstam, Isr. af, se Eftergift.
Alla Elfridas kläder och saker hade Märtha haft instädade på gammalt, vanligt manér, allt sedan de kommit till Stockholm, och nu tog hon fram deraf, det ena efter det andra, allt som hon behöfde det, för att dermed betjena och kläda sin matmoder. Elfrida lät henne göra alldeles som hon ville. »Befaller nådig frun den grå rocken?» frågade slutligen Märtha, alldeles med samma ton som fordom. »Nej, nej!» svarade Elfrida, och satte händerna för ögonen, »det var ju den jag hade, då när »Nå, den svarta då?» afbröt henne Märtha, – och den svarta blef det. Märtha gick omkring sin matmoder, just som den unga flickan omkring väninnan, hvilken hon nyss klädt till brud, när Elfrida ändteligen åter stod der i nystärkt och väl pipad krage, håret sirligt deladt och nedfallande i tvenne breda, mörka flätor på hvar sin sida om det fina, etheriska anletet, en lätt mössa, knuten under hakan, och den omtalade svarta sidenrocken – ett paradplagg i fordna dagar. Elfrida lät Märtha göra alldeles som hon ville. »Nu skall väl nådig frun se rummen och köket, och hur galant vi ha’ allt!» sade Märtha efter fullbordad toilett, och sedan hon gifvit sin fru det dråpligaste kaffe hon kunde koka. – Elfrida följde henne mekaniskt. Allt var så förträffligt, snyggt, ordentligt och väl tillställdt, och öfver allt syntes, om icke just öfverflöd, dock fullkomligt välstånd. Men ack! allt var ordnadt af den goda Märtha, och icke af ännu kärare händer, det kunde man dock se. Elfrida såg det för väl, suckade tyst – men teg. »Och här är handkammaren, och kryddskåpet och ljuslådan, och mjölbingen, och se här är théskrinet och flaskfodret,» sade Märtha beskrifvande och visande, »och här är korgen med alla nycklarne, som nådig frun väl nu är så god och tar sjelf!» »Och hvarföre?» frågade Elfrida med en skugga af ett leende.
Att han ej kommer! (Hon ser ut) Snart ha vi åter natt ... den kalla natten med sina granna stjernor, som blidka ned på de dödligas smärta. Eva! (Han sträcker armarne emot henne). Min Henrik! GYLLENSTORM (bakom henne). EVA (kastar sig i hans famn). MAJKEN. FRÖKEN. BELLMAN. Se så, Gud ske lof! Stackars min Fröken... Nu går jag till min Olof. Är det väl sannt, att du är hos mig hos mig för sista gången? Nej, nej vi få icke skiljas... Det är inte sista gången. Vi måste Det är sista återstoden af kungens nåd, att jag får lemna mitt fädernesland; ty du vet GYLLENSTORM. EVA. GYLLENSTORM. 34 väl hvad det vill säga ett subordinationsbrott... Hvad kunna lagarne dömma ... hvad veta de väl, att denne förman var min bittraste fiende, den som skiljde mig från dig, emedan jag icke egde mera än ett obefläckadt namn... Kunde jag tänka på, att jag bar dessa lysande kläder, dem jag i afton för alltid tager af mig ... Jag har tagit afsked af den, som förr var min beskyddare och vän... Allt är ombesörjdt ... endast det svåraste, afskedet från dig, återstår... Var då detta slutet på vår lycka. Tro ej på lyckan! Hon visar oss sin rikedom, sina skatter och tänder sjelf åtrån i vårt hjerta, och sedan flyr hon oss (han lyssnar till sång från salen). Det är Bellman, min beskyddare, som sjunger. Det är slut, du måste hem... Jag måste säga dig mitt farväl ... farväl för alltid... Ack, Eva, för tidens hand blir hjertats band så skört som spindelns väfnad ... och den som är borta, är snart glömd. Hvem dömmer så den som ej tror... Hvad skall jag tro ... allt är borta ... hoppet om ditt egande ... min hela framtid, min konungs vänskap... Snart är jag för dig endast ett minne. Ja, och alltid ett hopp. EVA.
— N:o 182. i anledning af erhållne återremisser å Belänkandet N:o 69, angående utgifterna under Riks-Stalens Fjerde Hufvud* litel. — N:o 183. i anledning af Stei remisser af Betänkandet N:o 71, angående reglering af ulgiherria miller Riks-Slalens Hjelle Hufvndlilel. — N:o 184. i anledning af ei Indine alet remisser å Belänkandet N:o 72, angående reglei ingen af utgifterna under Riks-Sialens Sjunde Hufvud-titel. IX. B. 400, 407, 422. A. 426. X. U. 352. XI 16. A. 20. U. 185. A. 213. E. 245. A. 293. — iN:o 185. i anledning af erhållne återremisser å Beiänkandet N:o 73, angående regleringen af uleiflerne under Riks-Slatens Anonde Hufvud-titel. N:o 74, angående regleringen af nlgiflerne under Riks-Sialens Nionde Hnfvudliiel. — N:o 187. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 87, i fräsa oin aflöning för Presidenterna i vissa af Rikets Kollegier. — N:o 188. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition om understöd af allmänna medel å Tull-statens enskilde Pensionsinrättning. — N:o 189. i anledning af väckt fråga om uppbörds-arfvode till Skepps-omlmdsmannens vid Stockholms sjöman-hus för de sedan år 1848 vid nämnde sjömanshus debiterade och redovisade kronoutskylder. IX. B. 4681 491. X. A. 6. XII. U. 246. A. 322. XV. U. lil.
Den förre förtjenstfulle, men till hög ålder komne Läkaren har afgålt med pension af Kurhus-Fonden och en yngre med vitsordad skicklighet, har intagit hans plats, och som Lazarettet ligger utom Staden, har till beredande af jemnare och säkrare sjukvård passande bostad blifvit beredd på stället för Läkaren, äfvensom för Sysslomannen och en Portvaktare, till vinnande af ordning och bättre eftersyn. Sjuk alliraillen har blifvit så föfökt, att nödige Inventarie-persedlar nu mera finnas för 70 sjuksängar, hvarjemte lämpelige Sängkläder och inventarier blifvit anskaffade till tvenne, för personer af den bildade classen, bestämda rum. Vissa rum stå äfven i beredskap att emottaga dem, som under commenderingar, marscher och låg kunna insjukna, eller hvilkas sjukdomar äro af den beskaffenhet, att de böra afskiljas från andre sjuke. På en omkring byggnaderne, Inrättningen tillhörig jordlägenhet, har en plantering af flere hundrade ädlare träd blifvit anlagd, der convalescenter kunna hämta frisk luft, svalka och rörelse. *7 Inrättningen fortgår på detta sätt i stigande förtroende, så att antalet af vårdade, som år 1833 utgjorde 216 personer, för år 1867 uppgått till 309, och hafva af de förra blott 62, men af de sednare 234 ut“ gått såsom friske och förbättrade. Året i834 står med de sorgeligaste drag teknadt i detta Läns hälsovårds->annaler. På högsommaren hörde man ett rykte, som ingen i början ville tro, alt nämligen den grymma Farsoten Kolera utbrutit i Götheborg. Derifrån anlände hit lill Staden ett Skådespelare-Sällskap, som den 5:le Augusti inbjöd Allmänheten att den 8:de derpå följande åskåda ett gladt lustspel; men delta utbyttes mot det rysligaste sorgespel, för hvilket nästan hvarje hus blef en dyster skådebana och i hvilket hvarje innevånare fick sin mer och mindre sorgliga röle. Delta sorgespel — Koleran — uppfördes med det rysliga allvar alt 636 personer derunder föllo på scenen.
Utom att jag delar den tankan, att ordningen fordrat i och för sjelfva sakens skull att bifalla den föreslagna tillökningen för Ingeniör-korpsen, så tillstår jag att jag tillhör dem, som sälta ett stort värde på de stora minnen, sorn äro fästade vid Calmare Domkyrka, nemi. af Carl X Guslaf, som Den 23 April f. m. 23 gjorde den största landvinning, Sverige någonsin liar gjort, oell af den man, som på hans befallning gaf ritning lill kyrkan, nemi. Gr. Erik Dahlberg. Då jag, såsom ledamot af BankoUlsk. vid 1830 års riksdag, då lån beviljades denna kyrka, känner hurusom dess inkomster äro otillräckliga för att underhålla denna vackra byggnad på ett sätt, som är nödigt och som stämmer öfverens med kyrkans eget värde, då denna kyrka är en af de vackraste byggnader i vårt land, så anser jag detta vara en god anledning alt tillstyrka återremiss på denna punkt. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Frågan om Calmare Domkyrka skulle jag tro icke f. n. lämpligen utgöra föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Då denna fråga förekommer torde vara lids nog att se till huru dermed skall tillgå. Den siste värde talaren tyckes emedlertid hafva fästat sig mera vid detta än vid det ämne, som är föredraget. Det är derföre jag tager mig friheten anhålla att R. o. Ad. nu täcktes icke sysselsätta sig med Calmare Domkyrka, utan endast med den punkt, som nu är föredragen. II. Ex. Hr Frih. o. Landlm:s härefter lill bifall å Utsk:s i denna punkt afgifna utlåt, framstälde propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. 5:te punkten, ang:de ajlöni/igen för en Materiel Bokhallare vid, Kungsholms fästning. Hr Lefrén: Jag har icke begärt ordet för att motsätta mig SlatsUtsk:s förslag. Kommer dag, kommer råd, plägar man säga.
Jag har icke någon förkärlek för företrädesrättigheter, så vidt de röra personer, och skall ej, så vidt jag förstår, motverka fortgången från det sämre till det bättre; men det torde tillåtas mig få qvarstå vid den öfvertygelse, som hos mig är orubblig, att icke allt är godt 48 Den % September f. m. och nyttigt, blott derföre att tidens rop fordrar att man förbiser de fördelar, sorn aro förenade med en gammal ordning och bryter sönder hvad som finnes. Idet lagförslag, hvarom nu debatteras, förutsätter en concession. Det börjar med att förutsätta, att R. o. Ad. vill afsäga sig ett s. k. privilegium. Huruvida det är privilegium eller icke, lemnar jag derhän. Jag tror att det är af glömska, som det ännu står qvar. Det afser en underordnad rättegångsordning och kari således gerna upphäfvas, om R. St. och K. M. så för godt finna, utan att någon concession behöfves; men det ligger en ofullständighet i lagstiftningen, när den ar baserad på en lag, som fordrar andra föregrde villkor. Dessutom har motionärens afsigt gått vida längre än detta förslag. Han har yrkat förändring i andra förhållanden, som röra fräIsestiindel ensamt, i den mån det äger rättighet att välja Hofrätten lill sin domare. Ulsk. har blott fästat sig vid Hofrätten såsom domare i eoncursmål. Det återstår att tillse, om denna förändring är nyttig. Jag betraktar den icke såsom någon fördel för R. o. Ad.; men deremot är det efter min tanke en stor fördel för dem, som i concursmål processa med frälsemän, att veta, att en sådan rättegångsordning finnes. Jag bygger min förmodan, att det är större fördel för dem som äga anspråk på att dömmas af häradsrätten såsom första domstol än för cessionanten, derpå att det kan vara likgiltigt för honom under hvad domstol han sorterar; men det är icke likgiltigt huru hans rättegång behandlas. Det fordras för att sanctionera detta beslut, att concurs-lagen radicalt omarbetas.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Jan. 1854, kl. 3 e. m. Memorial, om arfvoden för ökad Kansli-Personal. Lag-Utskottet, som i öfverensstämmelse med Riksdags-Ordningens 24 § antagit, den 1 sisth December, en Sekreterare och, den 6 i samma månad, en Kanslist, har funnit, alt expedierandet af utlåtanden i de mångå lill Utskottets handläggning hörande ärenden, tillika nied öfriga Utskottets Kansli åliggande göromål, omöjligen kunna af nämnde personal medhinnas, samt derföre under denna dag ytterligare antagit en Kanslist; och då, i likhet med hvad tillförene egt rum, Utskottet förordnat en af Kanslisterne, alt derjemte i egenskap al Notarie, fora Utskottets protokoll, samt dessutom för behandlingen af en mängd ärenden, sorn under Riksdagens lopp komma alt af .Utskottet gemensamt .med andra Utskott JtandBih. Ull R. St. prot. 1855 & 1851. 7 Samt. 1 Af i. 2 Mai t. 1 2 Lag-UlsliollcU Memorial, JK 5. lästås, biträde efter all anledning erfordras af en Notarie, då Utskottens deputerade sammanträda för ärendenas beredning, föranlåtes Utskottet vördsamt anhålla, dels att, utom det arfvode som tillkommer en Kanslist i Lag-Utskottet, ett Notarie-arfvode måtte Utskottet beviljas att från och med denna dag utgå; dels ock att, derest, vid behandlingen af de ärenden, sora af Lagutskottet gemensamt med annat Utskott komma att handläggas, särskildt biträde skulle erfordras, en Notarie målte få antagas med arfvode, beräknadt från antagningsdagen. Stockholm dea 10 Januari 1854. I STOCKHOLM, TRYCKT u0S JOU. 1-agUtskottets Utlåtande, N:o 4.
Ridder kapet och Adeln få föredraga några anmärkningar, som jemte detta Förslag kunde till berörde Utskott remitteras. Det är öfver min förmåga a’t vilja stadga några tänkesätt öfver dessa ämnen: kan jag uppgifva några synpunkter, efter hvilka de kunna underkastas en noggrann pröfning, är inut ändamål vunnetJag är färdig att rätta de meningar jag tilläfventyrs redan för mig dan pröfning kunna befinnas origtiga. All an* ledning som gifves att pröfva måtte vara oskyldig och leda till nytta. I forsta momentet yrkas, att RiksDisconten skulle upphöra, och i dess ställe, under lika skydd, som nu hela BancoVerket, enny Åke rbruks LäneBank inrättas m. m. Den första frågan synes mig vara: när detta skulle ske? Genast eller framdeles? Menas bär genast, så ville jag fråga, om icke en hastig indragning af RiksDiscontens för ögonblicket utelöpande rörelsecapital åtföjdes af en större minskning af i landet utelöpande penningar, än det af Herr Darelli längre fram så kallade Stryp S'j st ernet, hvars, tili mindre belopp , gjorda indragningar varit fördelade på fem år, då detta skulle med ens göras genast? Om detta är sannt, manne det vore nyttigt ? Men om det ock vore nyttigt, (och då, enligt rättvisan, denna Discontindragning Den 20 Mars. ej kunde verkställas inom Octroyens slut) vöre den då af RiksDiscontens rörelsecapital möjlig att verkställa? Menas här åter framdeles , när skulle den föreslagna nya Åkerbruks LäneBanken hinna inrättas ? När skulle dess nyttiga fiukter skördas? För att dömma om inrättningens nytta, borde man väl åtmindstone kunna någorlunda leda sig till kännedom af tiden , när den kunde stadgas. I allmänhet torde man böra göra sig litet närmare reda för hvad som menas med det uttrycket: under lika skydd, som nu hela BancoVerket.
Hans systerson, P e r Brahe, skrifver o m honom: » Ä n d o c k han gärna umgicks m e d täcka Forskningens ljus faller sparsamt p å de och däjeliga kvinnspersoner, var han likväl så kvinnogestalter, som omgifva kung G ö s t a; införsynt, att han aldrig blef beryktad för nå- gen af dem synes dock hafva varit en utpräggon, medan han var ogift, ej heller visste man säga o m några hans oäkta barn, utan sitt äklad karaktär eller lyckats att utöfva något större inflytande. D e äro ett staffage p å taiian, som tenskap höll han v ä l. » allenast finnes där för att låta den gamle paKatarina födde 1533 sonen E r i k. gladde sig åt att hafva fått en arfvinge o c h tog ej djupare sin drottnings missbelåtenhet. * * * Gustaf Vasa hade ej många år burit Sveriges krona, då han var betänkt p å att skaffa sig en brud. E n konung utan drottning o c h utan arfvingar var blott en inkräktare, en eröfrare, men ej d e n kloke statsgrundläggare, som Gustaf Vasa sträfvade efter att blifva. Bland Sveriges adel ville han ej taga sin drottning. D e n var stormodig nog utan denna heder. Gustaf V a s a anmälde sig i stället 1529 som friare till den sextonåriga prinsessan Katarina af Saehsen-Lauenburg. Hennes fader Det är från den t i d, då Katarina v a r Sveriges drottning, som P e r Brahe gör sin b e - kanta skildring af kung Gustafs hof, en skildring, som ej tyder på större misshälligheter. Han skrifver bland annat: » K o n u n g e n höll ett ärligt o c h konungsligt h o f både af inländske och utländske herremän och ett ansenligt antal fruntimmer. Hvar dag var efter middagen en timme förordnad, n ä r alla herremän måtte k o m m a på danssalen. D ä r k o m då hofmästarinnan in m e d fruntimret, o c h konungens spelmän lekte dansen för d e m.
Den, som bifaller Utskottets förslagatt å Stål, alla slag, under en rubrik bestämma införselstullen till 3 r:dr per 100 skålpund stapelstadsvigt, röstar JcLj den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages (l:sta alternativet) Ridder skåpets och Adeln samt Preste-ståndets beslut. (2:dra alternativet) Borgare-ståndets beslut 72:o Den, som godkänner Utskottets förslag att å svafvel nedsätta införselstullen till 12 sk. iispundet, röstar lievillnings-Vtskottets Memorial, iV:o 23. 39 Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder gällande införselstull, 16 sk. lispundet, bibehållen. 73:o Den, sorn antager Utskottets förslag att å svafvelblomma nedsätta införselstullen från 1 sk. till 6 rst. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej ; vinner Nej, bibehålles gällande införselsafgift. 74:o Den, som, lika med Utskottet, anser svafvelsyra böra åsättas 4 rst. införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bibehålles gällande införselstull, 6 rst. skålpundet. 75:o Den, som gillar Utskottets förslag att å Terpentin, utan skillnad för Venedisk och all annan, bestämma införselstullen till 2 sk. skålp., röstar Ja, den, det ej vill, röstar Nej_, vinner Nej, kommer Terpentin att fortfarande indelas i Venedisk med 3 sk. och all annan med 2 sk. 8 rst. införselstull per skålpund. 76:o Den, som godkänner Utskottets förslag att å Terpentinolja eller Terpentinspiritus nedsätta införselstullen från 2 sk. till 1 sk. 6 rst. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, förbi ifver gällande införselstull oförändrad. Svafvel blomma. Svafvelsyra. Terpentin. Terpentin olja.
— N:o 187, i anledning af vackt motion om anslag till inköp af de tomter och byggnader, som närmast omgifva S:t Lars och Drottens kvrko-ruiner i Wisby: B. VII. 66. 81, A. 81. — N:o 188, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Krigs-Collegii ombildning till en Armé-lörvaltning: B. VII. 94, 96, 99, A. 117, B. 246, 248, A. 248, B. 288, 289, A. 289, E. 387. — N:o 189, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna s — 251 medel till inrättande vid Höganäs och Torekow af stationer för lifräddnings-anstalter, m. m.: B. VII. 82, 93, A. 93. Stats-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 190, i anledning af väckt motion, angående stats-anslag för uppresande af en minnes-stod åt Arkiatern C. von Linné: B. VII 83, 93, A. 93. — N:o 191, i anledning af väckt motion, angående anvisande af ett förslags-anslag till fyllnad i enskilda bidrag för uppresande af ett monument öfver Konung Carl XII, m. m.: B. VII. 83, 93, A. 93. — N:o 192, i anledning af väckt motion om stats-anslag till betäckande af den förlust, f. d. Kapitenen M. U. Silfverbrand lidit vid uppförandet af Landshöldinge-residens-byggnaden i Luleå: B. Vli. 83, 93, A. 93. — N:o 193, i anledning af väckt motion om stats-bidrag till staden Oscarshamn för utlösen af tomtöre-afgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt: B. VII. 83, 93, 9(5, A. 96.
Betänkanden. miss af Betänkandet till sammansatta Beredningen för detta mål, eller i fall sådant skulle afslås, att denna min reservation får till Respective RiksStånden åtfölja Betänkandet. Uppgift å tillokt kostnad för Kongl. Götha ArtillerieRegemente, i händelse hela dess nummerstyrka skulle göra tjenst året i genom. Gage för filman, 504 dagaräg sk. i2,l6oRd. Beklådnadspenningar d:o d:o 2 sk. 3,040 Tillökning i VårfningsPassevolancer för hela styrkan, 976 man, 1 anseende till försvårad Värfning, minst å 4 R:dr 8 sk. per man om året 4,066: szt Summa R:dr B:co 19,266: 32» Anmärkning. Service i Cassera måste då bestås hvart 4:de ir, i stället för att det nu utgår med hvar 6:te, hvilken kostnad endast drabbar Götheborgs stad. Uti detta utlåtande instämde Friherre Cederström, Herr Bruncrona och Herr von Torne. Friherre Cederström så mycket heldre, som den föreslagne rättigheten att permittera Soldater, skulle förr eller sednare föranleda till upplösning af de värfvade Regementerne, oberäknad! att den ej är förenlig med ordning och skick: Herr von Törne: af skäl, att man borvid denna Stadga, så väl som i alla frågor utgå ifrån grunden för all Lagstiftning och sålunda tillse, att alla må njuta lika rättigheter; i följd Lagutskottet* Betånkandiit, 675 hvaraf den permitterade Soldaten, icke mini dre än WestgÖther och Fryksdalingar, med flere, må betagas frihet, att hvar som heldst söka arbete och förtjenst. Herr Norström \
Utrönas kan till hvad sammanlagd Summa denne Rikets intrad i sjelfva Verket uppgår, förekommer, att Stats-Contoiret, som hittills efter den antagne ordningen ej af Magazins-Uirectionen fatt' underrättelse tili hvad belopp och för hvilka orter ränte-spannmålen blifvit till Röning i Contant medgifven, af sådan orsak ej eller varit i tillfälle att bestämdt känna huru stor Summa bordt dit ingå, hvilket ater Magazins-Dircctionen, som endast med hvad in natura influtit ägt befattning, ej kunnat upplysa, enär Landshöfdingarne icke haft sig ålagdt, att hvarje år inkomma med så beskaffade uppgifter, att det ena och andra deraf statt att inhämta, hvarförutan och enär förhållandet med fullkomlig säkerhet ej kan utrönas, förrän vid Lands Böckernes revision, hvilken först på c:dra eller gälje året efter Uppbörds-årets utgång är möjlig att *55® Förslag till Allmänna Magazinf verkställa, synes Controllen a vederbörande tipp* bördsmän i denne del alt för seri, och tillfälle derigenom vara, att en längre tid obehörigt disponera Kronans medel, och en möjlig utväg att på sådant sätt tid efter annan dölja åsamkade Balancer. För att således erhålla en Controjl öfver Sädes skattens vederbörjiga och skyndsamma redovisande, som af nu anförde skäl och orsaker synes nödvändig, tror Stats-Utskottet, att ändamålet bäst och säkrast skulle vinnas om åt Magnzins-Pirectionen blefve uppdragit, att } ett sammanhang, efter de från X/andshöfdingarne hvarje år erhållande uppgifter, infordra ej allenast, sorn hittills skedt, hvad in natura inflyter, Utan ock besörja infordrandet af de penningar, som skola erläggas för de Spannernals-räntor, för hvilka Pirectionen funnit skäligt bevilja lösen t Contant Efter en sådan förändrad Redovisnings-methode skulle ej allenast Rännans, totala belopp i en general räkning blifva synlig, utan ock den redbara nytta åstadkommas, att Vppbördsmännen icke kunde undgå att Skatten genast efter skedd indrifning utlefverera.