Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Wågar jag, utan att på något wis gå någon Kejserlig förordning förnära, eller ådraga mig något obehag, gå omkring i min födelsestad och uppsöka mina gamla bekanta och wänner. Om jag icke kommer att behöfwa deras hjelp, så torde min kanske understundom komma dem mera till pass. Ni wet, min herre, att jag är rik, och det skulle fägna mig om jag fick tillfälle göra något godt åt mina gamla wänner.” Mannen såg på mig med en slug min. ”Det kan se besynnerligt ut,” swarade han. ”Jag will wara uppriktig mot en så frikostig och ädelmodig herre, som ni. Ni har genast sett, hwilken nation jag tillhör, och jag får säga er, att om Hans Majestät Kejsaren icke hade oss, Mosaiske Trosbekännare, som äro födda i Swerige, att anwända till embetsmän i den Kejserliga Polisen, skulle det stå mycket illa till här. Wi känna folket och landet, och som det icke är wårt fädernesland, kunna wi icke hafwa någon större ära eller fördel, än den att wara wår allernådigste Herre och Kejsare tillgifne och trogne. Också belönar Hans Kejserliga Majestät wår trohet. Wi, som äro polisens embetsmän, göra naturligtwis hwarandra till wiljes, och, då det är nog rum för oss, uppäta wi icke förtjensten för hwarandra. Hwarhelst min herre behagar gå, skall jag ställa till, att det sker utan fara. Endast en sak wågar jag råda till, och det är att undwika beröring med allt hwad militär heter, äfwensom att icke yttra ett enda ord politik.” ”Jag tackar er, min herre,” swarade jag, ”och jag skall söka iakttaga ert råd. Som jag
Det är figurer af alla typer och klasser, i dräkter från o l i k a provinser och länder och från modeperioder, som t y c k a s saligt h ä n s o m n a d e, h v i l k a man ser s t r ö m m a förbi, när man sitter på ett kafé vid n å g o n af de större boulevarderna. I de vackra, glada offentliga trädgårdarne ser man den, mellan alla grupperna af lekande barn, ammor i långa slängkappor och breda brokiga mössband, bonner i svarta ylleklädningar och hvita ryschgarnerade mössor eller med bara hufvuden. Ingen målare, som iakttager sin tid, målar en bild af parisiskt gatulif, utan att någonstädes sätta in denna silhouett. Det är icke längre » la haute mode », som den representerar. Den kan nog ännu förekomma, förfinad och nästan förvandlad, på vernissager, blomsterutställningar och promenader. Men den är där icke den mest i ögonen fallande, utan bara en bland mängden af dessa andra former, af hvilka en, genom någon nyck hos smaken för dagen eller Bon Marchés smakråd, nästa år skall utgöra den typ. som mau ser öfverallt på gator och torg — tills den förekommer helt banal. Nej, här i Paris, liksom hemma, ser man moder, som bli banala och silhouetter, som gå af sig själfva. Skilnaden är väl egentligen den, att de här äro verkliga silhouelter, som ge den karaktäristiska linien. Hemma kan man nog visa modets kung tillbörlig aktning och allt, som han behagar befalla, bära korta lif eller långa lif, stora krinoliner eller hårdt tillknutna kjolar och gå så långt som helst i öfverdrift, blott alla andra göra detsamma. Men den karaktäristiska linien, den har man en instiktlik fruktan för; den skulle vara påfallande. Jag vill anföra ett exempel; de moderna höga ärmarne. Sedan nu ögat vant sig vid dem och de högaxlade figurerna, slö- sar man med tyg på skuldraD, omsorgsfullt anordnadt i de besynnerligaste knölar och tunga » symetriska », hårdt fastsydda veck • — och det tycker man ser stiligt ut!
Räntan för den tid ett Discont-lån ef-, ter förfallo-dagen förblifver obetaldt, eller den så kallade öfverräntan, bestämmes deremot at| utgå efter Åtta Procent för ett helt år, eller Två Tredjedels Procent i månaden. 17:0 Särskilde afdelningar af Banco-Discon-' ten komma att inrättas i Städerne Götheborg och Malmö, hvilka särskildta Discont-Contoir skola förvaltas, efter samma grunder, som för JJanco-Discontens Låne-rörelse i öfrigt ärö eller blifva föreskrilne, samt efter särskildta vid denna Riksdag faststäldta Reglementen. 18:0 Oinskränkt rättighet till beläning af Guldoch Silfver-pant samt af Låne-BancoCapital må fortfara att vara gällande; dock med de ändringar deruti, hvilka, rörande ej mindre belänings-sättet, än belänings-värdet å Guld och Silfver, vid denna Riksdag blifvit bestämde. o 19:0 A exportable Effecter af deslag, som hittills kunnat belänas, må Banco-Styrelsen äfven vara berättigad att utgifva Lån, efter samma grunder, som derföre förut varit gällande, eller med iakttagande af de deruti vid denna Riksdag faststälde förändringar. 20:0 Med emottagande af erforderlige me-i del till relaxation af i Banquen belänte exportable effecter, komma äfven de särskildte Discont-Contoiren i Landsorterne att taga befattning. 21:0 Odlings-Låne-Fonden bör, från dess nu varande belopp, förminskas till 5oo,ooo R:d.
Sprengtporten, Jakob Wilhelm, med 9 röster. j:de Bänkm:s-Afd. N:o 331. Frih. Adlercreutz, Carl Gustaf, med 10 röster, och N:o 338. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredrik, med 9 röster. 8:de B'dnkm:s-Afd. N:o 359. Frih. af Klinteberg, Fullm. Hr Aminoff, Joh. Fredrik, med 8 röster, och N:o 370. Frih. von Paijkull, Johan Gustaf, med 8 röster. 14 Den 24 November. g-.de B'dnkm:s-Afd. N:o 9. Hr Ulfsparre, Sigge, med 12 roster, och N:o 37. Ilr Rosenstråle, Fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolf, med 13 röster. lo-.de Bänkm:s-Afd. N:o 163. Hr Holst, Carl Ludvig, med 10 röster, och N:o 215. Hr Ramsay, Fullm. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, med 11 röster. H:te Bänkm:s-Afd. Hr Hjulhammar, Fullm. Hr Hägerflycht, Nils Henrik, med 12 röster, och N:o 456. Hr Aminoff, Iwan Feodor, med 15 röster. Hr Croneborg, Fullm. Ilr Tersmeden, Nils Jakob, med 8 röster, och N:o 734. Hr Taube, Fullm. Gr. Piper, Carl Fredrik, med 7 röster. i3:de Bänkm:s-Afd. N:o 828. Hr Nisbeth, Carl Wilhelm; med 17 röster, och N:o 872. Hr Rudebeck, Edward Ulrik, med 10 röster. i4-de Bänkm:s-A/d. A. Ilr Montgommerie, Robert Nils Germund, med 9 röster, och N:o 2082.
Det är på grund af hvad jag sålunda haft äran framställa samt då billigheten synes fordra, att Rektor äfven vid de mindre läroverken åtnjuter något större lön än öfriga lärare, som jag vördsamligcn föreslår, att Rikets Ständer ville åt lärarne vid elementarläroverken, så adjunkter och kolleger, som lektorer, på det sätt bevilja en löneförbättring, att den nuvarande första lönegraden inom hvardera klassen borttages och såväl adjunkt och kollega, som lektor få börja med den lönegrad, sorn nu utgör den andra, för att sedermera, med samma rätt och på samma sätt, som nu gälla, successivt avancera till högre grad, så att, efter femton års tjenstgöring, adjunkt eller kollega i lön får uppbära 3,000 R:dr, lektor 4,000 R:dr R:mt; äfvensom att rektorernes lön efter tio års tjenstgöring må ökas vid hufvudstadens femklassiga läroverk till 4,000 R:dr och vid de femklassiga i landsorten till 3,500 R:dr; och anhåller jag ödmjukligen om remiss af denna min motion till vederbörande Utskott. Stockholm den 14 November 1865. Sigurd Ribbing N:o 55. Af Professor Ribbing: Om årlig -pension till aflidne Rektorn vid Tyska nalional-lyceum i Stockholm, Professor U. IV. Dieterichs enka. Skollärarens kall hörer på en gång till de för Staten och hela dess framtid mest vigtiga och magtpåliggande och dock till de mest obemärkta och mödosamma, som snarare än de flesta andra arter af verksamhet sliter ut sin man. Men derjemte höra skollärareplatserna, åtminstone i vårt land, till de 124 Motioner i Preste-Ståndet 1865. N:o 55. knappast aflönade och som föga lemna sina innehafvare något öfver hvad det dagliga uppehället oundgängligen kräfver.
Stats-råden Wallensteen och Gunther instämde med föredraganden i fråga om så väl markegångs-sättningen som sättet för räntors och tiondens utgörande, men voro af skiljaktig mening angående räntornas förenkling och afgåfvo derom följande yttrandet ”1 fråga om ändamålsenligaste sältet att tillvägabringa en af alla såsom högst nödig erkänd förenkling af vårt nuvarande invecklade beskattnings-väsende, anse vi föredragandens nu framställda förslag att till oföränderligt penningebelopp förvandla endast de så kallade småpersedlarne och reducera de öfrige persedelräntorna till ett färre antal, som skulle komma att bestämmas olika efter olika län eller distrikter, icke vara af beskaffentet att kunna af oss biträdas, helst detta förslag hv ilar på en grundsats, hvilken, utom det den i samma mån reduktionen utsträkes för att ej göra de bibehållna persedlarne alltför många, lemnar utrymme för samma anmärkningar, som blifvit gjorda emot alla andra på persedelutbyte grundade förslag, derjemte i utförandet är beroende af en mängd efter lokalförhållanden lämpade utredningar, hvilkas resultater väl icke på förhand kunna med säkerhet bedömas, med hvilka dock, med fästadt afseende på de mångfaldigt olika förhållanden, som ega rum icke blott mellan serskilda orter, utan äfven mellan serskilda hemman inom samma ort, efter vår tanka, måste antagas dels medföra så många omgångar och stridigheter emellan alla de serskilda intressen, som härvid fingo tillfälle att göra sig gällande, och dels leda till så mycken ojemnhet mellan de skattdragande, att grundsatsen i sin tillämpning svårligen nu, mera än tillförene, då förslag i enahanda syftning varit å bane, skulle kunna anses bringa frågans lösning på ett tillfredsställande sätt till slut. Den lättast verkställda och fullständigaste förenkling, som tillika leder till den lättaste debitering och kontroll, är onekligen, på sätt jemväl blifvit yttradt i Kongl. Maj:ts vid sista riksdagen till Rikets Ständer i ämnet aflåtna nådiga proposition, alla af markegång beroende Kongl. Maj:ts Nåd.
Gr. Sparre: Under åberopande af hvad jag anfört vid förra punkten, anhåller jag om alslag äfven å denna §. §:n afslogs. Den 15 April. 519 § *• Gr. Sparre: Äfven å denna § anhåller jag om afslag. §:n afslogs. § 5. Gr. Sparre: Jag anhåller att R. o. Ad. måtte afslå äfven denna §. §:n afslogs. § 6. Gr. Sparre: Äfven å denna § anhåller jag om afslag. §:n afslogs. § 7. Gr. Sparre: R. o. Ad. torde finna att äfven denna § bör likasom de föreg:de afslås. §:n afslogs. § 8. Gr. Sparre: Jag får anhålla om afslag å den nu före dragna §:n. §:n afslogs. § 9- Gr. Sparre: Äfven vid denna § får jag förnya min anhållan om afslag. §:n afslogs. § 10. Gr, Sparre: Jag anhåller att äfven denna § måtte afslås. §:n afslogs. § 11. Gr. Sparre: I öfverensstämmelse med R. o. Ad:s förut fattade beslut, torde äfven denna § afslås, hvarom jag vördsamt anhåller. §:n afslogs. 520 Oen 15 April. Ingressen. Gr. Sparre: Sedan numera de särskilda §§:na i denna författn. blifvit afslagna, torde äfven förslaget till ingress icke kunna på annat sätt behandlas, utan anhåller jag om afslag äfven derpå. Afslogs. Sedan författningsförslaget sålunda blifvit genomgånget och afgjordt, föredrogs: Utsk:ts hemställan å sid 20, i ani. af en utaf Hr Lallerstedt i ämnet väckt motion. Hr von Koch: Till följd deraf att Utsk:t föreslagit en ny författn., och med åberopande af § 7 deruti, har Utsk:t icke gjort någon särskild framställning i detta fall.
Jemte det Utskottet får anmäla, att ofvanberörde betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, samt att Borgare-ståndet godkänt UtBilt. till fl. St. Prat. 1847 <f 1848. 4 Sami. 2 Band. 1 Afd. 15 Haft. 1 2 Stats-U Iskottets Utlåtande, N:o 201. skottets hemställan i lista punkten, angående lånets bestämmande till 100,000 rd:r, har Utskottet, med anledning af vikandet örn stadens ansvarsskyldighet för lånesummans behöriga återbetalning, ansett sig böra upplysningsvis meddela: alt stadgandet af ett dylikt åliggande för de med byggnadslån understödda städer jemväl tillförene varit ifrågasatt och alt, efter härom ■vid 1843 års stats-revision väckt förslag, dåvarande revisorer hemställde, att om och när låne-understöd Lill återuppbyggande af nedbrunna städer beviljades, det bestämda villkor dervid måtte lästas, att den stad, som erhölle ett sådant lån, skulle icke allenast vara solidariskt ansvarig för de stadgade låne-vilkorens fullgörande, utan äfven verkställa de föreskrifna ränteoch kapitalinbelalningarne, på det att icke, genom mindre nöggranhet vid låne-medlens utdelning eller genom låne-innehafvarnes inträffande obestånd, oberäknade kapitaloch ränte-förluster måtte det allmänna tillskyndas samt det verk, hvarifrån lånet utgått, behöfva mottaga, granska och bevaka serskilda skuldförbindelser af hvar enda person, sorn åtnjutit större eller mindre andel utaf den staden tilldelade lånesumma.
Kettingar, hör antagas Ridderskapets och Adelns beslut: alt desamma skola uti 2:ne classer fördelas, nemligen i Kettingar af \’dels verktums diameter A länkjernets gods och derunder samt i Kettingar af större länk jerns diameter; alt å begge slagen hör bestämmas 4° R;«lr tullvärde per skepp., St. v.; och att införsels-afgiflernaskola antagas, å det förra till 4 R^1’ ocl1 a senare 1 Rrdr skepp., voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer contra-propositionen att lyda å Borgare-Ståndets beslut, att Kettingar, fördelade uti nyssnämnde arne classer, nemligen den ena, Kettingar af ‘i-dels tums diameter och derunder samt den anira, Kettingar öfver \idels 45 Rrdr värde och 5 Ikdrs införsels-tull, och den senare, elier större dimensionen 3o Rrdrs värde och 3 R:drs iuförsels-afgift per skepp., St. v. 30 Bevillning^-Utskoltets Utlåtande, IV:o 48. 12:o. b) Den, som gillar Utskottets, af Presleoch BondeStånden godkända, förslag, att Jern-. smidt eller valsadt: Kellin" ar af större eller mindre länk jerns diameter, bör, under en rubrik, åsättas ett gemensamt värde och införsels-tull, det förra af 5o R:dr och den senare af 6 R:dr per skeppund, St. v., voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (h:sta alternativet) bifalles Ridderskapets och Adelns Beslut. ^2: dra alternativet) bifalles Borgare-Ståndets beslut. Ehvad rubrikerna blifva en eller 2:ne, kommer icke utförseln alt med någon afgift behäftas. Pag, -yG, Prop. K:oi5o, Som, jemlikt hvad, i afseende å Jern: smidt eller valsadt:
Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag hemställer, om ej R. o. Ad. skulle finna för godt att instämma i PresteSt:s beslut, att alla Riksg.cont:s obligationer mot 5 proc. böra belånas till fulla beloppet, ehvad det tillkommit före eller efter sista riksdagen. Då Riksg.cont. jemväl är ett R. St:s verk, synas dess obligationer böra åtnjuta samma förtroende som Bankens egna, och då ingen belåning kan äga rum, utan att särskild förbindelse af låntagarne aflemnas jemte hypotheket, lärer ingen förlust för Banken kunna befaras; men deremot skulle Riksg.cont:s förvaltning i betydlig mån försvåras genom minskad credit, om man medelst nedsättning i belåningsrätten för dess obligationer nedsatte dessas värde i allmänna opinionen. Alla dessa skäl tala således för antagande af PresteSt:s beslut i denna del, hvilket jag altså tillstyrker. Gr. Cronhjelm: Äfven jag finner det vara principenligast, att det ena af R. St:s verk till fulla beloppet belånar det andras obligationer; och ehuru jag, i motsats mot den värde ledamoten, som vi nyligen hört hysa farhåga, att Banken icke skulle kunna blifva utaf med alla sina lånetillgångar, fruktar, att dessa skola komma att lida en nog stark påkänning genom den nu jfrågavar. belåningsrätten för Riksg.cont:s obligationer, kan jag således ej annat än instämma med Hr Lagerhjelm, att alla af Riksg.cont. utfärdade obligationer mot 5 proc. må kunna såsom hypolhek belånas till fulla beloppet. Frih. Cederström:
I morgon kommer Konungens Nådiga beslut, ar lil Lxpeclierancle öfwerlännäs, rnen da Beflutet pa Rikssalen bör Riksens Ständer meddelas, och detta förmodligen icke förr än i början af nästa wecka kan lara sig göra, har Stats-Ministern trott sig böra ffyndch at lemna denna underrättelse. Högwälborne Herr Grefwens och Landtman Mkens ödmjuke tjenare Hs von LnZestrpm. Up - Den 2 Mars. 2) Uplästes följande. Utdrag af krotocollet, hällit i Höglofl. Ridderstapels och Adelns klenum den 28 Februarii 1810. S. D. Företogs til afgörande Almänna Besvärsoch Oeconomiss-Utstottets den 14 Februarii pä bordet lagde utlåtande, angående ändring i flyttningstiden för Tjenstehjon; och blef Utstottets häröfwer afgifne tilstyrkande afflagit: Hmarom de respeMve Med-Standen stulle genom krotocolls Utdrag manligen underrättas, vt supra, Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft. Ridderstapets och Adelns plenum den 28 Februarii 1810. S. D. Beflöt Höglofl. Ridderstapet och Adeln, at en stulle fläs til förewigande af åmin nelsen utaf den lyckligt utförda Regements-förändringen, hwarigenom el ä alla sidor lagbundit stick ater blifwit stadgadt, och at de öfrige relpeckive Ständen stulle ivänligen anmodas, i detta beflut med Höglofl.Midderstapet vch Adeln instämma, ve supra. Utdrag af krotocollet, hällit Uti Högloft.
Sftajct förorbnat, att me* berböraitbe bomfapitel fiola i februari månab Ipoarje år till Äongl. 9)Zaj:t infäuba protofodenta öfwer alla bplifa oijitationer, forn imber bet närma)! föregåenbe året bliftoit förrättabe; boet att ur be eremplar af befia protofoder, Éjwilfa tilt Äongl. 3Jiaj:t ingå, be pitttfter må ute Siaj:t genom cirfnläv ben 16 Siaj 1862 påbjitbit fåban föränbtab Ipbelfe af närnnba punft, att, bereft förflag blifmit genom nt) affägelfe ofitttjfänbigt, foiiftftoriunt flätt inforbra meberbörattbe förfamlingö tjttranbe, tyutumiba ben meb förflaget åtitöjeö, od), om betta more l)äitbelfen, mibtaga be åtgärber, font töf* rigt för tjenftenö återbefättanbe erforbraö, fjmaretnot, om förfamlingen förltarar fig ide mara ttöjb meb förflaget, fonfiftorinm eger att för Siaj:t fatt pröfma lämpligt anbefalla. ©fter bet 9iifetö 0tänber mtb 1836—1838 årenö rifébag anhållit att Äongl. Siaj:t tädteö låta, i fanttnanl)ang meb upprättanbet af förftag titt förorbning om en länen omfattanbe lomntitnal
Detta byggnadssätt har, enligt de uppgifter jag erhållit, icke förut varit tillämpadt i Sverige, men man har dock visshet att detta är praktiskt, enär kanalen emellan Osterode och Elbing i Ost-Preussen, som är byggd efter samma method, befinnes ändamålsenlig och beqväm att trafikera, och hvarom Kapitenen Schough, som sjelf besett denna kanal med dess,linrättningar och byggnader, sig förvissat. Enligt det af bemälde Kapiten Schough upprättade kostnadsförslag för kanaler af ifrågavarande beskaffenhet förbi Hedensoch Ede-forssar erfordras 966,000 R:dr till kanalen förbi Hedens-forssar och 312,500 R:dr till kanalen förbi Ede-forssen, tillsammans 1,278,500 R:dr, eller en sammanlagd summa af 1,500,000 R:dr R:mt. Såsom ytterligare skäl för bifall till hvad jag ernar begära, torde få anföras att nu föreslagna kanaler med lutande planer kunna, genom deras billiga anläggningskostnad — (kanaler med vanliga slussar skulle nemligen uppgå till omkring A gånger den nu föreslagna summan) — blifva, efter deras fullbordan, en anvisning till efterföljd inom vårt fädernesland med sina många och stora vattendrag och strömfall. På grund af hvad jag nu haft äran anföra samt af de skäl, som i öfrigt äro åberopade uti de till Kongl. Maj:t ingifna, denna sak rörande handlingar, hvilka nu finnas hos Kongl. Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, hvarifrån Utskottet torde desamma infordra, då denna motion, med hvilken, enligt hvad mig bekant är, en i samma syfte äfven är väckt utaf Representanten för Luleå stad, kommer under öfverläggning, får jag vördsamt anhålla, det Rikets Ständer ville besluta att för Statens räkning anlägga ifrågavarande kanaler och bedrifva rörelsen derstädes; eller, derest sådant icke kan bifallas, att Rikets Ständer anslå förutnämnda summa, 1,500,000 R:dr, eller åtminstone anläggningskostnaden 1,278,500
Ridderskap pet och Adeln första gängen Lördagen den i8 April. in plena klockan ro förmiddagen. Sedan Herr Landt Nar stallen med klubban astar ljud, öppnade han sammankomsten med följande ral: Högloft. Ridderskap och Adell Der är icke utan oro som jag nn intager detta ställe, hrvilket af mange bland Ridderstapet och Adeln med mera skicklighet ställe beklädasJag känner wigtsn af de wärf, de skyldigheter, det answar, som med denna staf äro förknippade; jag känner ännu listigare de swarigheier som stola möta mig att dem upfylla, men jag wct derjemte, och det blifwer min tröst, att det är Ridderstapet och Adelns bewägenher, dest kraftiga bistånd, som endast kan lärra bördan och lindra bekymren. Jag anhäller fördenskull derom pa det högsta. Och om »vördnad för Rikets lagar, om kärlek till ordning, om tillgifvenhet för delta RikelS första Ständ och tillbörlig aktning för hivar och en af desi ledamöter, om alt delta förenadt med de renaste afsigter emot Konung och Fädernesland, utan inflytelse af någon enskild wänrad eller önstad fördel; kan wara tillräckligt, akt förwärfwa Ridderstapet och Adelns »vänskap och förtroende, dä wägar jag hoppas att erna bägge desin föremål af min högsta önskan. Den 18 April - 5 Det är och med detta smickrande hopp, som jag nu får den äran öpnr Rrddersikapet och Adelns första Plenum under denna urtima Riksdag. Jag anser öiwerflödigt, att wid della nlisälie erinra vm an. ela.,eheren af lugna öswerläqaningar och Mogna bestut, ä tvrnsom att pakalla Ridderffaper och Adelns fest »lands kansta för ämnen, som mera »vid denna, a» naaon sörflut-n Riksdag torde komma i fräga alt bestämma R-kers framlida öden och sjelfstandi het. Ett ständ sä allman! up yst som detta behöswer inga uppmaningar.
40 2 __ 8 spritad 1 lisp. 2 4 Fjädrar : 1 skålp. 40 Ur4 }F andra, ej specificerade 100 R:d v. 33 16 — ri a — 12 _ Fjäll, Hvalfisk-, eller Ossa Sepioe . 1 skålp. — 1 _ Flaskfoder, oberäknadt våtvarorna 100 R:d v. 33 16 — F ri a — 12 — Flintor, huggna, utom Agat lOO st. — 1 — F ri a Flintsten F r i F r i 3 Fläsk » lisp. 1 16 — F ri tt 13 16 Flätor till hattar . 1 skålp. 2 32 — F ri a 24 Fnöske, bered t 1 skålp. — 6 — F ri tt 30 Foglar, lefvande eller slagtade 1 stycke — 6 F ri a 1 Folier, Tenn eller Stanniol Formar, Krukor och Potten för Soc1 skålp. ■— 8 —- 1 — ker-bruken 1 skålp. 2 F ri a Fiskben, se Ben. Flaggduk, se Väfnader, YlleFlanell, se Väfnader, Ylleoch Halfylle-. Flintor, Agat , se Agat, arbetad. Flor, se Väfnader. Flugor, Spanska, se Apotheksvaror. Flädersaft, se Mos. Fogel-lim, se Lim. Foglar, preparerade till Naturalie-samlingar, se Naturalier. Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrifvelse, N:o ?>’]']' 871 Tull värde. Qvantitet för TuJlber. Inf.-T ull. Utf.-Tull. K:dr s. r. Formar: R:dr s. r. K;dr r. Tryckoch Pappers 100 R:d v. 10 F ri a.
Nej, det tror jag mig ej hafva lust till. Hvarför tron Hvarför? Hvad har jag med dem att skaffa? Tänk er själf i deras belägenhet. Jag gör min plikt. Må de ock göra sin. De vilja ju arbeta. Men kunna ej, borden I tillägga. Jag tror nog att de kunna, om de blott blefve i tillfälle att lämna prof därpå. Undras just huru långt ni Olof komme, om I haden idel folk som de att dras med. Månne ni ej långt för detta fått känna följderna af deras efterlåtenhet på egen rygg. Det där hör ej hit. Hade blott hennes salig nåd lefvat skulle Esra helt visst ej behöft gå ohulpen från gården. Ja hon var alltid en medgörlig stackare. Mina råd ville hon dock så litet lyssna till. Hon förstod sig på förhållandena bättre än någon af oss. Nu är det andra händer som styra och leda. Det där skulle vara ett hugg åt mig. Som I viljen. Och huru ginge det väl, om ingen funnes som ledde det hela. Hans nåd är ju själf nästan ständigt borta från hemmet. I hafven måhända rätt i edra förehafvanden, men måtta i alt är, skulle jag tro, dock det bästa. Fågeln faller vingbruten ned, om han flyger för högt. Dessa sista ord yttrade han liksom i förbigående, medan han redan styrde sina steg inåt skogen. Hård, hjärtlös och maktlysten som alltid, tänkte han därvid för sig själf. Har fått för fria tyglar här. Hyser godt hopp om att tillvinna sig fruskapet. Men det går ej, så vidt jag känner till min herres stolta sinnelag. Kirsti återvände nu till de små där borta i skogsdungen. De hade båda gråtit sig trötta och slutligen somnat in på gräsmattan. Vid tanken på den granna fjäril, hon nyss trampat under sina fötter, runno henne i hågen gårdsfogdens sista ord. Var det här en bild af hvad som väntade jämväl henne. Fjäriln hade ju också nyss fladdrat och yrat från blomma till blomma. Nu låg den krossad till stoft. Kanske den man, på hvars förtroende hon nu bygde, en vacker dag skulle tillfoga henne samma förödmjukelse.