Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore således af stor vigt, att kunna undanrödja den betydliga tillökning uti delta besvär för Kronans Uppbördsman och Lands-kontoren, som genom ofvanberörde föreskrifter uppkommit, i hvilket afseende Kongl. Maj:t vill, såsom lämpligast och i mest betryggande för hvarje församlingsrätt, härmed föreslå, att den för hvarje Län å landet inflytande Folkskole-afgift må årligen fördelas å de särskilda Församlingarne i förhållande till antalet af inom dem mantalsoch skattskrifne personer, livad åter beträffar afgiften i städerne, Kongl. Majda Nåd. Prop. N:o 27. 25 städerne, så, enär beloppet deraf för hvarje stad särskildt redovisas, anser Kongl. Maj:t städerne böra fortfarande utbekomma hvad för dem hvardera influtit; dock att, i händelse inom någon stad fördelning emellan olika församlingar bör ega rum, den då efter nyssnämnda grund verkställes. Genom antagandet af ett dylikt fördelningssätt, skulle de nu erforderliga särskilda redogörelscrne för berörde medel komma att undvikas, och den redovisning för totalsumman, som bör ingå uti hvarje Uppbördsförvaltnings Special-räkning blifva tillfyllestgörande, hvadan således jemväl i afseende å ifrågavarande medels redovisande nödig förenkling kunde varda tillvägabragt. Utom de till särskilda Verk och Inrättningar ingående medel, om hvilkas öfvertagande af Statsverket emot anvisande af kontanta ersättnings-anslag Kongl. Maj:t här ofvan sig yttrat, hafva jemväl af Rikets Ständer, uti deras underdåniga skrifvelse den 9 Mars 1830, följande medel blifvit, med hänsigt till en så beskaffad förändrings vidtagande, uppgifhe, nemligen: Jagtkasse-medlen; Jemtlands Läns Allmänna sammanskotts-mede’, och Konvoyeller Handelsoch Sjöfarts-fondens medel; men med afseende derå, att de under förstnämnde 2:ne titlar inflytande medel egentligen äro af kommunal beskaffenhet och å de särskilda förhållanden, som i afeende å Konvoy eller Handels-och Sjöfarts-fondens medel och dispositionen deraf förekomma, anser Kongl.
Konslilulions-Utskollels Memorial, JM 7. 29 § 7- Ej må valrätt tillkomma: a) den, som icke vid valet eger och minst i tre sednast förflutna år innehaft svensk medborgarerätt; b) den, som, ehuru 23 år gammal, befinnes under förmynderskap; c) den, som afträdt sin egendom till borgenärers förnöjande och icke kan styrka sig hafva dem godtgjort, eller i laga ordning blifvit från deras kraf befriad; d) den, som blifvit förvunnen att hafva vid riksdagsmannaval mot vedergällning afgifvit sin röst, eller på sådant sätt värfvat andras; e) den, som blifvit dömd förlustig medborgerligt förtroende eller rätt att föra andras talan, eller förklarats ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas; f) den, som blifvit för groft och vanfrejdande brott sakfälld eller derför är i häkte inmanad eller under framtiden ställd. § 8. Valrätt för yrke må ej utofvas af någon, som är i annans enskilda tjenst eller ständiga arbete anställd, ej heller af den, som försörjer sig endast med tillfälligt arbete hos andra personer. § 9-
M:t afgifna, till trycket befordrade underdåniga Berättelse öfver Afdelningens förvaltning under första året, fullständigt utreder, noggranna och tillförlitliga undersökningar rörande de många till bidrags erhållande anmälda arbeten, utgjort hufvudföremålet för Afdelningens verksamhet. I sammanhang med öfverflyttningen af f. d. StrömrensningsCommiteens göromål till 3:dje Afdelningen af StorAmiralsEmbetet, har K. M:t för desammas behöriga och ändamålsenliga skötande, under den 14 November 1827 fastställdt en serskild AllöningsStat, upptagande: 1 Adjutant vid Expeditionen R:dr 3oo. 1 Kamererare 800. 1 Canzlist 3oo. 1 Vaktmästare 120. 1 SousChef för Hydrotecliniska Contoiret . 5oo. Till biträde vid Contoret och i Districten: 1 Capitaine 600. 1 Lieutenant 4o°. 2 SecundLieutenanter å 3oo 600. Transport 3,620. 5 B. i3 Transport 3,620. 1 Ritare 1 Vaktmästare 4 DistrictChefer å 3oo R:dr t uti Södra Districtet 36o. 120. 1,200. 800. 6,200: — Expenser vid Stabsexpeditionen . 200: D:o vid Hydrotechniska Conloret . 5oo. tillsammans R:dr 6,goo. Jemte Inkvarteringssamt Ljusoch Vedpenningar enligt hvad sorn bestås Officerare vid K. Mits Flotta. Efter hvad Utskottet inhemtat, hafva i anseende till de minskade tillgå ti ga r n e och de i följd deraf inskränktare arbetsföretagen, åtskillige tjenster dels icke blifvit tilNatte, dels ock någre Tjenstemän indragne , hvarigenom den nu utgående kostnaden endast utgör 4,280. Det återstår nu för Utskottet alt, enligt hvad uti Betänkandet N:o 62 blifvit utlofvadt, meddela yttrande öfver de af R.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyade sin nyss gjorda propos., med tillägg, att uti 3:dje punkten skulle efter orden: 4 proc:s ränta tilläggas oiden: eller derunder. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Silfverhjelm begärde votering, under anhållan, alt Hrr Lagerhjelms och Stuarts mening måtte blifva contraproposm. Upplästes till justering följande voter:propos:n: Den, som bifaller, att de lån, som upptagas till Iiqviderande af Riksg.cont:s skuld vid i834 års slut, upptagas efter följande grunder: 1:0 att fr. o. m. år i835 anslås två hundra tusen r:dr årligen, med hvilket anslag, genom räntebesparingarnas användande, hela skulden senast inom femton års tid kan vara till fullo ätergulden; 2:0 att, utom dessa nu föreslagna 200,000 r:dr årligen, jemväl alla Riksg.cont:s tillfälliga tillgångar, såsom t. ex. öfverskott på statsverkets förslagsvis beräknade inkomster, i den mån de icke till andra föremål blifva af R. St. disponerade, användas till en hastigare amortering af skulden, och 3:o att de till inlösen af äldre skuldförbindelser nödiga Den 19 November. 227 nya lån böra helst upptagas med 4 proc:s ranta eller derunder; men om det ej skulle låta sig göra utan betydligt afdrag af del förskrifna eapitalet, ina Fulluiägtige i Riksg.cont., örn de pröfva det för Gont. fördelaktigare, upptaga lån emot 5 procts ränta, likväl i sådan händelse med vilkor, att hela det förskrifna eapitalet erhålles.
Största delen af denna stads innevånare består af fattige arbetare i Stora Kopparbergs grufva, för hvilka genom fri brännyinsbränningsrättighet kan beredas, ntom andra lofliga och allmänt gagneliga förmåner deraf, tillfälle att med drank föda ett eller annat svinkreatur till slagt, Herr Bjuhr, sorn förenat sig med Herr flemberg och tillaggt, att, om städernas bränningsrättighet skulle åtfölja jorden, ej personalen, skedde dermed en dubbel orättvisa, enär de städer, som äro så lycklige att ega den mesta jord, äfven Hnge mest bränna, och deremot ingen sådan rättighet tillfölle dem, som icke hafva någon jord. Herr Eckhoff, som anser det vara «n särskild fråga, huru vida städerna innehafva jord mot vissa villkor, som de ej uppfylla, och huru vida städerna böra för den 972 Besv. och Ekon, Otsk. Bttänkanden, den jord, de innehafva, njuta lika lätt med Öfriga skattdragande. lierr Lagerstrand, sorn påstår bibehållandet af 1815 års författning, om brännvinsbränningen. Herr Hambraeus, som deremot ej kan frångå, att den nu gällande brännvinsförfatt»ing icke är synnerligen förmånlig för städerna. Men det enda, städerna i allmänhet, genom 1815 års författning, måst fram* för landet vidkännas, synes Herr Hambraeus genom det afgifna Betänkandet botas med ett hälften värre ondt, i det att brännvinsbrännings-rättigheten skall grunda sig på städernas jord, hvaraf icke det hela, uttan blott en del får komma i beräkning. Och bör efter Herr Hambraei tanka städernas bränning a£ denna mera för dem än för landet blifna nödvändighetsvara grunda sig på deras folkmängd oGh rörelse» såsom egentliga rättesnöret för brännvinsconsumtionen.
Jag hatar, jag förbannar er: Ondt öfaer er allesamtnoiis, elaride öfver gamla och unga! Må maten bränna er, ina taket falla öfver er, in&amp; traden krossa e n - Ban pustade lit ocli liemtade andan nied vidgadt ' bröst som om det varit den största .njutning a t t tala ut; och ' med ett ursinne, som ökades ined hvarje sekiind, lyfte haii också ' den andra lianden ucli skakade den liotande i Iiifteii, s m i - må - må elden falna ut p&amp; härden och det bli tomt - toiiit ocli svart och slockiiadt allting. » .Han tystnade och lugnade sig sm&amp;iiingom. Kfter en stund gick lian fram till skrifbordet. » En gång, iniiinlade lian, aslir också niiii timme, oc !i jag skall visa er hvad jag d; ' g er. » Han knöt ined stort besvär npp segelgarnet, livarined liaiis knyte var omlindadt, sökte bland en hop skriip, som var s,ainladt i en cigamlåda, fram en ljnsknekt a f. bleck och en liten ljusbit. Sedan lian val fått den fast p % knekten, tiinde han den, tog varsamt de bida ljusen ur stakame och lade dem i en större papplåda, som redaii förut innehöll några ljiis, och som tycktes afsedd till ett förrariugsmn för sådana. Han lade alltsammans tillbaka i knytet itföljdt af prostens rena skjorta. Därefter knöt lian ihop det p % samma konstinassiga sätt soni föriit. Allt detta stök tycktes dock trötta lioiioni. Han satt en stiiiiii framför skrifbordet, innan lian började skrifva ett bref. Sliitligen skref han dock med liög redig ehuru något darrande stil: Jiingfrii Lovisa Tenstedt. J a g ar mycket förviinad öfver din begäran. Du säger att jag iir din morfar. Det är ganska besynnerligt att du kan påsta det, eftersom di1 val vet, att jag aldrig varit gift.
Förordningen om skogarne i riket af den 1 Augusti 1805, hvilken uti 62—68 <§§ stadgar straff å den, sorn föröfvar åverkan, eller fäller ek, bok, apel, oxel eller storverksträd, eller syver, kläcker eller annorledes skadar slika trän, eller tager torf, näfver, löf, bast, eller hugger ved, gärdsel, stör, timmer eller hvad heldst det är. i likhet med hvad förut varit förhållandet, skiljer dock. denna författning emellan åverkan å kronans parker, gehäg och djurgårdar samt dylikt brott å allmänning och annans enskilde egor, i så måtto alt straffet i förra fallet bestämmes vida högre an i det senare. Denna olikhet i straffet har likväl till en del sedermera försvunnit genom Kongl. Förordningen den 13 December 1823, den der ökat ansvaret för åverkan å allmänning och enskildas egor. Som omförmälda Författningar emedlertid ej inskränkt förenämnde domaren lemnade rätt att förelägga särskildt vite, har denna rätt alltjemt begagnats. Men enär bestämd regel i afseende å beloppet ej är vordet meddelad, vidare än att man, i följd af ett särskildt Kongl. Bref, ansett högre vite än 25 Piiksdaler ej få stadgas, har det förhållande inträffat att ansvaret för åverkan är väsendtligen olika öfverallt i riket. Få äro nemligen de jordegare, hvilka ej utverkat vitén till skydd för deras eganderätt; men följden har, på sätt antydt är, blifvit en olikhet i straffet för åverkan, som ej försvaras ur några rättsgrunder. Att berörde straff det oansedt är alltför mildt, har emedlertid ofta blifvit anmärkt. Emellan dem, hvilka påyrkat skärpning deraf, hafva dock meningarne om sättet varit väsendtligen skiljaktiga.
fader, hennes samt o c h hennes dotter, o c h h o n så snart s o m m ö j l i g t sen går Pers han lämnat änkan bifall den spetDå s o m t i m a t, förehustru för S a m t i d i g t låter han sin förEN I SEGER FÖR KVINNOARBETET KARLSKRONA. F R Å N n ä m n d a stad skrifves till I.dun: En tilldragelse, s o m härnere i Karlskrona på sista tiden väckt lifligt intresse, är den nu pågå- ende konstslöjdutställningen härstädes, anordnad af Kulturhistoriska föreningen för södra Sverige. m. TJtställarne uppgå till omkring 200, af hvilka mer än hälften representera den textila konsten — Kulturhist. föreningens speciella skötebarn. Att textilkonsten i n o m de provinser, Småland, Skåne, Blekinge o c h Halland, hvarifrån arbeten mottagits, är högt uppdrifven, få vi här ännu ett bevis på. Konstrika, färgglada väfnader o c h broderier af många olika tekniker i gamla eller moderna mönster täfla o m vår uppmärksamhet. A f gobelin — väfnader finnes en stor o c h intressant kollektion. E n af d e förnämsta bland dessa, hvilken föreställer Jungru Marie bebådelse, afbildas i detta n u m m e r. Denna, såväl som den äfven återgifna v ä g g b o n a d e n med måsarne, står särdeles fint i färgen. För textilkonstens uppsving härnere ha vi delvis den Kulturhistoriska föreningen att tacka. Denna förening är äfven af icke ringa betydelse för en stor del människor, som den gifver tillfälle till arbete efter g o d a mönster o c h till omsättning för sina verk. Många äro d e b o n d k v i n n o r, s o m haft den Kulturhistoriska föreningen o c h sin skicklighet att sköta väfstolen att tacka för sin familjs välstånd, ja, förmögenhet. Måtte den fortfara att verka till vår konstslöjds o c h vårt folks fromma och snart g e n o m nya utställningar åter visa ett prof på sin gagnrika verksamhet. TJO.
5. för länet till fyroch båk-inrättningarnes förbättrande, 120,000 R:dr, hvars återstod vid 1843 års slut var 106,186 R:dr 38 sk. 5 r:st, med R:dr 14,288: 44. 3. för lånet till Carlskrona stads pastorat, 12,000 R:dr, hvars obetalda belopp vid 1843 års slut var 11,972 R:dr, med —. och för det vid 1840 och 1841 års riksdag till ett belopp af 154,957 R:dr 26 sk. 4 r:st beviljade lån för inlösande af de med åtskilliga Landshöfdinge-beställningar förenade ackorder, af hvilket lån allenast 151,000 R:dr hittills utgått och hvaraf 146,053 R:dr 26 sk. 9 r:st vid 1843 års slut voro obetalde, med R:dr 10,553: 26. 9. Såsom räntor för nu uppräknade 7 st. lån har Riksgälds-kontoret dessutom under samma år uppburit nedanstående summor, nemligen: för lånet till bibliotheks-byggnaden i Upsala
Dä Atlinänna rsw rs och Oeconoinie-Utsköttel list Rioderstapet och Adeln inkommit med Utlåtande om Dyke,i-Re^-me nets törandrande uti otte Punkten pä salt deras Betänkande innehätler, fäk jag »vördsammeligen uplysningsmis nämna, alk d'ä närwarande Ociroy derpä erhöll priwilegium, har deste priwilcgier först blifwit granffade af Kongl. Cvmme»ce'Col!egium, som hörde Skepps-Rederierne, sedan af Commikteen af Armeens Flotta, Allmänna Beredningen, och siuteligen uti Konungens Conseille; pa aila förenämnde stallen jämnsördes förra Octropens priwilegiec, och blef uii den sednare den stillnad; att i stallet för timmar och ingen fram. mande hjelp fick brukas, hafma de deremot nu 62 timmar och fä nyttja främmande hjelp, dä ej något af lasten tostås; ivid förra Oetroyen mar prccenren pä Bargare-lön högre och nedfattes salunda: för de stador, som förr betaltes io procent, betalas nu 6 procent af Inländste, och 8 procent för Utländske Skepp; pä de Sjöstador som förr betalte 15 procent betalas nu 12 procent, de som förr betalte 20 procent nu ,Z; de 25 procent nu 22 procent och de som förr betalte zg procent betala nu 25 procent. Hvad som beträffar det Godsägare och SkeppsRedare stola fä losta och bärga med främmande hjelp, har wisterligen icke undfallit höga »vederbörande, som haft e«l lika afseende pä Asturadeurernes säkerhet, och funnit den lika helig, som SkeppsRedarnes, saint ersarenhe en lärt, akt den enda controll Astu-adeuren har, pä hivad som blifwit bärgat, äro de Förteckningar han erhäljer pä bärgal Gods af Tokeriet och Tullen.
Bestämoch Ekon.-Ulskoltets Utlåtande, N:o 59. ovisshet om ilet rälta upphofvet dertill, samt af hans värde ståndsbröders Lars Olsson och Per Benglsson, af samma motion föranledda och till Utskottet remitterade, anföranden, är visserligen icke serdeles svårt, men skulle medtaga en tid, som för andra vigtigare riksdagsgöromål, behöfver lagas i anspråk, och vore dessutom nu temligen ändamålslöst, då jag hvarken vill eller bör motsätta mig motionens, såsom skylt, framställda ändamål, att Rikets Ständer, matte hos Kongl. Majit göra underdånig anhållan om nedsättandet af en komité för undersökning om städernes frioch rättigheter, handel och sjöfart, samt stadsjord, vid hvilken komité, om den af Kongl. Majit i nåder bildas, tillfället icke lärer försummas att gendrifva motionens för den med förhållandena mindre hemmastadde landtmannen angenäma, i orten uttryckta, ändamål, och vid hvilken komité, jag är derom förvissad, det mot städerna samt deras handlande, samt fabriksoch handtverksidkande borgerskap riktade, så högst obefogade, anfallet skall i dess rätta dager framhållas. Jag ämnar således nu endast korteligen uppehålla mig vid motionens och de deraf föranledda anförandens hufvudsakliga innehåll, emedan ett fullkomligt stillatigande skulle möjligen kunna tydas såsom gillande af det pompösa anfallet eller såsom fruktan för den äskade undersökningen, hvartill jag, såsom näringsidkande borgare i hufvudstaden, icke vill göra mig skyldig. ”Städernas skadliga inverkan på landsbygden och, deras derifrån motiverade obehöfligliet och således önskvärda tillintetgörelse eller, om det ej kan ske, reducering och införlifvande med landsbygden" är det hufvudthema, som mer och mindre uppriktigt genomgår Slrindlunds motion och Lars Olssons anförande.
Denna afgift upphör till hälften, då rustningen uppsättes, och eger icke rum för sätesoch ladugårdar samt de tili Danviks Hospital hörande Frälsehemman. 24 Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, M 11. De Frälse-hcmman, som icke utgöra ränta i ruslljenst-persedlar, eller icke äro i rusltjensL-längden uppförde, anses vid bevillningens beräknande lika med andra närmast belägna Frälseliemman, med hvilka de kunna jemnföras, men för utsockne Frälsehemman betalas: i Skåne Tre ll;dr Tjugusex sk il lingar; i Blekinge Tre R:dr Sexton skillingar, samt i Halland oell Bohus Län Tre R:dr Elfva skillingar, allt efter helt mantal och i lika förhållande för mindre hemmansdelar. För Rå- och Rörssamt Insockne-hemman erlägges hälften emot det, som för Utsockne stadgadt är; börande, i händelse af rustningens uppsättande, ej mindre för Rå- och Rörs-, än Insockne-hemman, samma afdrag ega rum, som för Frälsehemman är faststäklt; och iagttages för öfrigt, att förestående afgifter, efter förmedladt hemmantal, beräknas. För serskildt skattlagde Qvarnar och Lägenheter af Frälse-natur, utan hemmantal i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län erlägges Sjutton skillingar för hvarje tunna hardt korn af deras åsätta ränta. § 2T För de Postoch Lotshemman, som äro frikallade från rotering och kronoskjuts, betalas serskildt, efter hemmantalet, Två Rall’ för hvarje helt mantal och i lika förhållande för de mindre; men för dem, hvilka endast njuta frihet från Kronoskjuts, försvinner afgiften. Bevillning, af Bergverken, så ock af serskilde Manufacturier, Fabriker, Verk och Inrättningar på landet. § 24.
Dernästh hafwa de och bewiliiadt att hvart mantaal eller hionelagh skole åhrligen wedh Kopparbärget oplåte oss till kiöps en Stigh kohl effler gamble måledt, den wij dem der strax medh rede penningar wele betala låthe, och gifwa dem 3 mark för Stijgen. Och till dedh ytersta hafva de och godwilligen uthiofvadt, att huar bonde uthi tilkommande Sommar will hielpe oss tu dagzwerkie till alt afrymma Jorden ur Kopparbergz grufva. Förbiude fördenskull wår Ståthållare Fogder och Befallningzmän dem medh någre fleere uthlagerän såsom bemrt är uthi någon måtto att beswäre nu eller i framtijden. Der huar i sin sladh weet att sigh effterrette. Datum ut supra. GUSTAVUS ADOLPHUS. Likheten med det i Kongl. Riks-Arcbivet förvarade Registratur intygar JV. TV. Forsslund„ Förste Expeditions-Secreterare och Actuarie. Af Riksdagsfullmägtigen Boethius: ”Då oaktadt återremissen från alla fyra Riks-Slånden af Utskottets Betänkande N:o tog, rörande detta ämne, ifrågavarande Utlåtande utgår från samma aristocratiska grundsatser och åsyftar en lika kränkning af Bergs-allmogens rätt, som nämnde Betänkande, nödgas jag äfven nu anmäla min reservation emot Utskottets beslut. Att den i detta, liksom i det förra Betänkandet, föreslagna skillnad emellan Lands-lag och Bergs-lag, hvarigenom det förra fått sig tillagde åtskilliga det sednare ej förunnade förmoner, är i högsta grad rättsförnärmande, måste inses och medgifvas af hvar och en, som ej önskar och på grund Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlels Betänkande, iV.O 39 deraf ej anser det vara billigt, att, för befrämjandet af bans eget interesse, bela medborgare-classer skola hållas i betryck, och mången medlem af dessa bringas lill undergång.
Särdeles intermezzot i arian föredrog frk Riego med tilldragande själfullhet och äfven de virtuositetfordringar, arian i rikt mått framställer, löste hon med rutinerad konst, om hon också icke naturligtvis nådde Louise Michaëlis blixtrande glans i denna aria, men — hvem har gjort det? Ovanligt är att en sådan dramatisk sångerska som frk R. tillika är ypperlig vissångerska. Om vi än finna att Hallströms lätt graciösa » Dagslända » mera lämpar sig för t. ex. frk Karl-sohns röst och koloratur, så torde deremot frk R. f. n. vara utan like i föredraget af » Gutten og huldren », en i alla hänseenden helgjuten, fint konstnärlig prestation af högst intagande art. Utom i entrénumret, som sekunderades af kör, gafs också Gounods » Jerusalem » med kör f. f. g. Utom det att fröken Riegos röst understödd af kören klang föryngrad och dubbelt präktig, iakttog konstvännen härmed nöje sångerskans stilriktiga utförande af arian, som grevinnan Taube i våras föredrog med bedårande, men — malplacerad erotik, men som nu uppburen af kören gjorde sin rätta, religiöst högtidliga och kraftigt allvarsfulUeffekt. Herrarne och de eleganta damerna sjöngo för sig sjelfva och salongen några körer, hvaraf en känd folkvisa i ett ganska småroligt arrangemeDt. En ung norska, som försökt sig pä k. operan som Carmen, assisterade med franska romanser, sjangna med ungdomligt vältonande röst, men temligen elevmessigt, sär-skildt Massenets serenad, som fordrar ej sä litet. En mansröst hade måhända behöfts i stället för denna mezzosopran att göra omvexling. Den eleganta till större delen af äldre oob yngre damer bestående publiken var mycket nöjd med sin afton. Angenämt är ock att höra så gedigen sång som frk Riegos, låt vara att mellanregistret är både beslöjadt och skadadt samt höjden någon gång litet hvass.
Lägger man denna fördubblade skrifvaremöda till tidsutdrägten och grälet vid sammandrags-justeringarna, och så ylterli - Den 10 Februarii f. m. rot gare dertill adderar kostnaden för sammandrags-tryckningen, så torde kanske en ökning i stället för minskning i kostnader blifva följden. Dagligen skulle hända, att någon ansåge sina yttranden vanställda i sammandraget; och då klefve följden, att han uttoge och läte trycka dem in extenso. Sålunda finge man troligen en samling af lösryckta brochurer, i stället för ett i sammanhang tillgängligt protocoll, deri man visste, att och hvar man kunde söka hvarje diseussion. På dessa i korthet utvecklade skäl afstyrker jag således den föreslagna Grundlags-förändringen, hvarvid jag slutligen får foga den upplysning, att tryckningen afRiksSt:s protocoll vid det sista, 17 månader långvariga, Riksmötet utgjorde f\6,ooo Rd., hvilken summa dock torde, kunna betydligt nedsättas. Nå väl! våra Landtmts-soireer kostade ju ända till 38,000 R:dr. Hr Mont gom erie: De farhågor, hvartill den värde Ledamot, som sednast talat, synes se så många anledningar uti det föreslagna tryckningssättet, synas mig vara så mycket mer förunderliga, som han, i fall lag-förslaget blifvit af honom genomläst, horde erinra sig, att der står, det tryckningen kan ske antingen fullständigt eller i juste rädt sammandrag. För öfrigt och hvad angår samme värde talares erinran om de missbruk, sorn kunde blifva möjliga i anseende dertill, att våra öfverläggningar icke alltid äro offentliga, så ligger ju correctivet emot dessa missbruk deruti, att våra protocoll alltid kunna begäras till trycket, enligt det uti nu ifrågavarande §. intagna stadgande, att ”hvarje enskild må äga att, efter derom gjord ”anmälan, utan hinder eller författare-ansvar, till trycket 'utbekomma större eller mindre delar af samma protocoll, ”med undantag blott af sådant, som Ståndens enskilda ceco”nomie beträffar.” Så tyckas alla möjliga missbruk af godtycket vara undanröjda.