Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs Riksens Högloft, Ständers JustitiasOrr.budsmans.i af samtlige Riks* Stånden till Lagutskottet remitterade ÄmbetsBerättelse för åren 1818, 1819» I820, 1821 och 1822, tillika med de hos Höglofl. Ridderskapet och Adela af flere dess Ledamöter gjorde anmärkningar; hvarom beslöts Betänkandet N:o 104. Herr Borgmästaren Arfvidsson åberopade härvid, i afseende på det uti denna Berättelse omfövmäldte Kongl. Brefvet dea 16 December 1820, angående oförmögne Gåldenärers befrielse frän skyldighet att, med arbete sin skuld godtgöra, det särskildta yttrande Herr Borgmästaren afgifvit vid redan föregången pröfning af motioner, som i detta ämne blifvit till Utskottet remitterade. Ut Supra. Ex Protocollo), Joh. Jac. Kleman. Bttluikanien, N:o 105. Ankom den 4 Julia I823» Utlåtande, i anledning af Ater-renn ss af Utskottets Betänkande N:o 5, angående yrkad befrielse för Förmyndare ^ från skyldigheten att hvart y.dje år tillöka myndlingens ArfsCapital med den under tiden upplupne ränta, Enär LagUtskottets den 19 sist]. Februani afgifoe Betänkande, öfver Herr P10-. sten Doctor Palms Memorial, angående for-, myndares frikallende Rån skyldigheten^ att hvart y.åje år tillöka myndlingens ArhCa» pital med den under tiden upplupne råntSj blifvit hos Högv. PresteStåndet föredragit} hafva anmärkningar deremot blifvit gjorde, som fö anledt till åter remiss deraf, öfver hvilka anmärkningar U.skottet nu tillhör «tt sig yttra.
Stats-Beredningen anser wäl denna förnion blifwa för Magasins Inrättningen i alla tider nödig, men bor nu e) sträcka desi underdäniga hemstä >an längre, än att en sädan Läneratt lill nästa Lagtinm Riksdag kunde bewiljas och fä fortfara Hwatz för öfrigt beträffar den förändring samt indragning ar Embetsmän och Betjening, ej mindre witz Directionen än de under desi styrelse stäende Bränneriet och Magaziner, samt de Expctance-loner och Pensioner som för de såsom öfwerflödige afgäenve kunna finnas billige, sä fär i anseende til! Directionen, som Riksens Sländer, enligt z.dje punkten i deras underdåniga ffrifwelse, ansedt böra bestä af 2:ne Ordinarie Ledamöter och en Extra, under Ordförande af Stats-Secreterare» för Drätsel. Werket, Inoch Utrikes handeln samt Slögderne, Stats. Beredningen i unberdänighet anmäla, att utom twenne Öfwer-Commisiarier, som äro ständige Ledamöter, Ordföranden samt de ofrige Ledamöterne äro ombytelige, och kunna allt. sä enär Eder Kongl. Maj:t för godt finner frän Directionen afgä. Behofwet ak Betjening, som Magasins. Directionen icke kunnat uppgifwa, kan StatsBeredningen icke heller i underdänighet föreflä, innan Eders Kongl. Mast widtagit Desi Nä. di. 4-) 2 Den 1Z September. diga Bcsiut, öfwer de omständigheter hwilka' lst r ofwan i underdänighet blifwit anmälte, och hrvarä Stats-Beredi.ii gen för desi underdäniga del anker sjelfwa Werkets beställd bero. Wid den Reglering af Betjening, lorn derestter företages, utröncs säkrast, kuru minga och hrvilka af den vith böra erhälla antingen Erpectance^ löner eller Pensioner.
Direktör kan afsäga sig det honom bevisade förtroendet, men han kan möjligen hafva ställt sina angelägenheter så, att han beräkuat att få behålla sin befattning, sedan han blifvit vald. Alt personer, som bo i Götheborg och Malmö, yrka, att deras angelägenheter skola hastigt afgöras, må väl icke väcka förundran, men kan det derföre vara skäl att, för gynnande af några personers intressen, göra ett sådant beslut allmänt? Pä sådant sätt skulle det finnas ganska många, som samma dag de öfverlemnade sina ansökningar, skulle önska att få dem genast afgjorde. Dessutom tviflar jag högeligen att Hr Wijk deltagit uti ifrägavande beslut, ty, så vidt jag vet, var han icke narrande, då detsamma fattades. Jag yrkar fortfarande bifall lill Hr Wallenbergs reservation. Hr von Hartmansdorff: Sorn det blifver svårt att här upgöra en fullständig ordalydelse af förevande punkt, så hemställer jag om icke R. o. Ad. ville besluta alt i afseende på Diskonten i Stockholm antaga Hr Wallenbergs reservation, samt rör:de låne-kontm i landsorterne återförvisa Utskis förslag. Gr. Gyldenstolpe: Jag lager mig friheten och fästa up märksamheten deruppå, att om det af Hr von Hartmansdorff nu föreslagna beslut blifver fattadt, så skulle de s. k. omsällnings-lånen, hvilka nyssnämnde talare ansett icke böra uti Stockholm hastigare expedieras, än som nu sker, fortare blifva afgjorda vid låne-konl:n i landsorten.
Rikets Ständer hafva, i den ordning 81 § Regerings-Formen innehåller, pröfvat detta nådiga förslag; men enär Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att möjliga förbättringar, hvilka sedan allmänna meningen derom hunnit blifva stadgad, kunna anses erforderliga lili fullkomnandet af de i afseende på tryckfriheten, denna för Svenska folket så dyrbara och vigtiga rättighet, nu gällande stadganden, jemväl i samma ordning, som för hvarje ändring i öfriga Grundlagsbud är föreskrifven, lämpligen kunna och böra vinnas, hafva Rikets Ständer häraf funnit sig förhindrade att till högstberörda nådiga förslag lemna bifall; hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 10 Januari 1857. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. 18S7, Preste-Slåndet den 14 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 21 Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, i anledning af den gerum Rikets Sliinders Revisorer år '1855 verkställda granskning af de under Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 19). S. A. K. Efter tagen kännedom af Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under E. K. M:ts och Rikets Kommers-kollegium ställda fonders och medels förvallriing, samt af bemälde Rollegii öfver denna berättelse afgifna utlåtande, hafva Rikets Ständer funnit hvad härvid förekommit icke påkalla någon Rikets Ständers åtgärd i vidsträcktare mån, än här nedan i underdånighet omförmäles. l:o. Under åberopande af E. K. M:ts, efter derom af Rikets Ständer väckt fråga, genom Nådigt Bref till Stals-kontoret af den 8 September 1848 meddelade föreskrift, att, sedan nya formulärer för de förvaltande verkens räkenskaper blifvit uppgjorda och fäst - Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 5.
Oaktadt folkökmngen och mjölkens begagnande till s*£g T" f°r all!n0gen’1 öfver st iger ladugårds-afkaslningen ortens behof af hohn’ {^ensom naSot talSoch skinnvaror, hvilka vanligen afsältes på Stocknäs ha, T n °Ch Spr,ng0,m’ hvaraf' n%ra hästar, död t eller måst dö^ngbar! 860 allmännare kreaturs-sjukdom under de sista fem åren varit C/ o logarn?3tdl bafskusten närmast angränsande delen af. landet, äro P 1 1 *ga ställen så medtagne, att många större och mindre hya - lag, ehuru högt skattlagde, salina nödigt bränsle och gärdsel till stängsel omkring sina ägor, samt måste således från aflägsna^ trakter köpa byggnadsvirke. Ifrågavarande brist härrör dels af misshushållning med skogen i äldre tider och dess sena återväxt, dels af det ringa utrymme efter skatten sorn en del byar efter 1780 års Afvittrings-Stadga erhållit. Längre upp åt landet och inom Lappmarken är skogstillgången ymnig. I allmänhet äro skatteskogarne samfällige byavis. Laga skiften hafva väl vunnit mer och mer förtroende samt föranledt till bättre hushållning med skogen; men under deri förflutna svåra tiden, hafva flere tillämnade skiften uppskjutils, i saknad al medel till kostnadernas bestridande. Kronans vidsträckta skogar äro dels ännu odisponerade, dels upplåtne till kohlning för Bruken och Stockfångst för åtskilliga Sågverk, med rättighet för de sistnämde att årligen afhämta ett visst antal träd. Andre äro upplåtne till mulbete emot årlig smör-ränta, med förbehåll af kronans fria disposition i fall marken nyttigare kan användas. Ansökningar om tillstånd till begagnande af vindfällen, förtorkade träd, stubbar och rötter från krOno-allraänningarne för tjärbränning under bestämd tid ända till tio år, allt i förhållande till trakternas vidsträckthet och tjäruveds-tillgången, hafva så mycket hellre blifvit beviljade emot den af Kongl.
än att låta försälja densamma till ett pris, som icke står i något förhållande till den summa, hvarmed Banken fastigheten belånt G Banco Utskottets Memorial N.-o SS, men Fullmägtige dock, om de nödsakas att låta för Bankens räkning inropa pantsatt faslighet, alltid måste vara angelägna alt snart kunna densamma åter afyttra, dylik fastighet bör undantagas från det i §. 19, pag. ]3, intagne förbud emot fastighets försäljning; 10:0 att, i stället för den i §. 21, pag. i3, gifna föreskrift för Fullmägtige, ”att i god tidj före Revisorers eller Baneo-Utskotts sammanträdande, låta genom Commissariatet antyda Bankens Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, att, inom viss utsatt pragscriptionstid, inkomma med de besvär öfver förment lidande vid befordringar eller andre framställningar och klagomål, rörande Fullmägtiges åtgärder och beslut, hvartill de, i en eller annan målto, tro sig finna anledning,” bör, i närmare öfverensstämmelse med laga former, en bestämd tid för dylika besvärs anförande en gång för alla utsättas, jemte påföljden för den, som försummar att, inom den sålunda utsatte tiden, inkomma med sina andraganden, samt ett stadgande härom å annan afdelningen af Banco-Reglementet meddelas, och följaktligen förenämnde 21 §. erhålla en efter denna åsigt lämpad fönändrad lydelse; 11:0 aLt, på enahanda skäl, nästföljande 23 pag. 14. bör undergå sådan förändring, att den endast kommer att innehålla hvad Fullmägtige ega att åtgöra, i afseende på de till dem möjligen inkommande, till BancoUlskottet ställde ansökningar från personer inom Verket; 12:0 att, sedan nu mera Rikets Ständer fattat deras beslut, i anledning af det i Utskottets Utlåtande N:o 73 framlagde förslag till hufvudgrnnderne för Bankens nya organisation, och detta Utlåtande blifvit af 3:ne Riks-Stånd bifallet, utan annan skiljaktighet, än den, som i Utskottets Memorial N:o 87 af denna dag finnes anmäld, samt 3:ne Riks-Stånd jemväl lemnat bifall till Utskottets i N:o 74 gifne tillstyrkan, rörande Bankens Under-Styrelse, böra dessa beslut i 1 Art. af blifvande BancoReglemente införas; samt i3:o att, i sammanhang med Rikets Ständers nu fattade beslut, angående Bankens nya organisation, och till desto snarare befrämjande af Rikets Ständers beslut i denna del, Fullmägtige, med upphäfvande af det i i Afd. 3 Art. §
Har någon del af böterne i penningar utgått, så att allenast återstoden kommer att förvandlas, bör kroppsplikten minskas, allt efter afbetalningens förhållande till hela bötessumman, intill det i 5 Capillet, 4 §• Straff-Balken utsatte ringaste straff af fyra dagars fängelse vid valben och bröd. 64 §• Besvär, rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller försäljning af bränvin bestämda afgifter, fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering eller taxering af allmänna bevillningen är föreskrifven. Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, sorn å landet, vid allmänna Domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der Police-inrättning finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas. Då den tilltalade skriftligen anmäler sitt erkännande af förbrytelsen, må personlig inställelse undvikas. Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada. 65 §. Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje minuteringsställe i försäljningsrummet uppspikadt, yid böter 10 R:dr. yy yy yy 1 „ 200 25 5o«r ~ 100 — l5o — Ber.-, Lagsamt Allm. JBesv.- ech Oecon.-Utshs Utlåtande JSf:o 8. 43 Fo r mu lair e till Mätningsoch Stårnplings-bevis å bränvins-redskapen iV/o ' # Ämnet, hvaraf redskapen är förfärdigad. Mynnningens diameter. Bottnens diameter. j bottnen till mynningen. Höjd ifrän midten af Luckor och öppningar på hatten. Tillverkarens namn och hemvist. & O TJ sa <T> P Tillverkad. | Kopparslagarens stämpel n c tr1 P 5* 3 n> cr P.J Class. fot t:m fot t:m fot t:m är år FnVM ■) 1 med ^ast > Dubbel } Panna / “ed löst 1 bröst J utan J
Under sådana omständigheter är det klart att tidningarne söka höja sig från den, om jag så må säga, slyngelaktighet, som utmärkte dem vid början af vår tryckfrihets första införande, och de hafva också under sednare åren uppenbart framgått på denna bana. De hafva varit tvungna att i sina spalter inrymma de märkligaste politiska företeelserna så väl inom som utom vårt land; men allmänheten är numera icke nöjd med att blott erhålla korta och knapphändiga redogörelser härför, och det intresse, hvarmed hon omfattar Ständernas förhandlingar, har också nödgat tidningarne att för sådant ändamål hålla serskilda referenter. Vi se sådana här på vår läktare. Emedlertid klagar man öfver att de af dessa personer affattade referater icke äro fullständiga, och ofta felaktiga. Det är också klart att så måste inträffa, då referenterna äro placerade på ett ställe i rummet, der de icke kunna höra hvad som tilldrager sig, serdeles som åtskilliga talare icke nog ljudeligt framföra hvad de hafva att säga. De hafva dessutom icke tillgång till Betänkanderna, eller åtminstone icke rättighet att på förhand erhålla dem, samt kunna således icke studera dem, och utan att före deras behandling hos Ständerna hafva genomläst dem, måste det vara serdeles svårt att upfatta hvad som deröfver yttras. Dertill kommer ännu den omständigheten, att dessa referenter äro helt och hållet skiljda från all kommunikation med Ståndets ledamöter, och kunna fördenskull, äfven med bästa vilja i verlden, icke rätta de misstag, som i deras upfattning af discussionen blifvit begångna, ofta nog till följd af det sorl, hvilket inom detta rum låter sig höra, då öfverläggningen fortgått en längre stund. Lägger man till allt detta att referenterna understundom äro medarbetare i tidningarna och således äfven tillhöra den politiska fraktion, för hvilken den ena eller andra tidningen utgör en organ, så är det åtminstone ganska förklarligt, att man någon gång får se referaterna politiskt färglagda. Detta är en omständighet, som man bör söka att förekomma, ehuru jag är fullt förvissad, att i samma mån allmänhetens anspråk vexer att erhålla noggranna redogörelser för hvad som inom Stånden sig tilldrager, i samma mån skall också denna färgläggning försvinna.
Skälet, hvarför i allmänhet PresteSt. skiljer sig ifrån Utsk:ns förslag i fråga om aflöningen, tror jag ligga deruti, att PresteSt. tänkt sig, att dessa lönebidrag skulle direct utgå ifrån hemmansägarne till skolläraren, hvaremot Utsk:n hafva ansett att skolläraren ej borde hafva alt göra med någon annan än skolstyrelsen, och att det för bestridande äfven af andra utgifter, såsom skolrummets underhåll, inköp af böcker o. s. v., vore nödvändigt att hafva en skolcassa , dit samtliga bidragen ifrån socknen borde ingå. I första rummet borde den föreslagna afgiften af 6 sk. dit ingå, och om den ej räckte, så skulle dertill komma ytterligare tillskott samt slutligen bidragen ifrån Statens sida. Ifrån denna cassa skulle skollärarne aflönas, de barn få understöd, som det behöfde, och, med ett ord, alla nödvändiga utgifter , så vidt som möjligt , bestridas. Deremot Deli 3 April f. m. borde skolläraren aldrig i detta afseende hafva direct med barnens föräldrar alt gö'ra. Detta liar varit skälet, hvarför Utsk:n hafva ansett sig kunna tillstyrka att hälften of haus löneanslag skulle utgå i råg och den andra hälften i bafra. Ulsktn kände visserligen att det fanns orter, der kronobonden icke utgjordes i råg utan endast i korn eller korn och bafra; men då Utsk:n ansågo, att bruket i Sverige gjort det till ett behof för hvarje hushåll att hafva råg, och då ingen svårighet ansågs kunna för skolstyrelsen uppstå att anskaffa så mycket råg, som härtill behöfdes, så trodde Ulsk:n det vara lämpligast, att lönen för skolläraren sålunda utgick. Jag har blott velat upplysa detta, som förmodligen ej blifvit nämndt i PresteSt., men för öfrigt äger naturligtvis R. o. Ad. att deröfver besluta. Utsk.n hafva likväl för sin del trott, att det ej borde bero på församlingarna alt bestämma i hvad sädesslag skolläraren skall erhålla sin lön. Hr von Hartmansdorff: Frih. Hamilton har misstagit sig om min mening.
Kärlek och affärer, roman af Robert Barr, öfvers. fr. eng. af Ln W. — Spännande och underhållande. Krönikor om Gref Antonio, af Anthony Hope, öfvers. fr. eng. af H. Östberg. — En väl skrifven bok, fylld af pikanta äfventyr. St. Marcus-Lejonet, berättelse från Venedigs storhetstid, af G. A. Henty, öfvers. fr. eng. af d:r P. Hallström, med 6 ill. — Donald Hester eller kriget mot indianhöfdingen Pon tiac, af Rich. Monroe, öfvers. fr. eng. af J. Rogh, med 6 ill. — Båda dessa böcker tillhöra Vilhelm Billes ungdomsbibliotek, hvilket pa ett förträffligt sätt redigeras af K. A. Melin, hvadan vi på det varmaste kunna rekommendera detsamma. Från Albert Bonniers förlag: Ragnhild, roman af Vilma Lindhé. — Författarinnan är välkänd för Iduns publik genom sina där införda förträffliga noveller och skisser. Den här föreliggande romanen anse vi vara fru Lindhés hittills mest betydande arbete. Helgsmålsklockan, skildring från Norrland af Mathilda Roos. — Detta gripande, välskrifna arbete,som förut ingått i Iduns romanbibliotek, har nu utkommit i bokform i tvänne delar. En Adelsdam på 1700-talet, af F. H. Burnett; öfvers. af Valborg Hedberg. — Säkerligen en af de bästa engelska noveller, som på sista tiden öfverflyttats till vårt språk, Från Gustaf 111: s dagar, af Oscar Levertin. — Den särdeles framstå- ende svenske författaren har i dessa sju skildringar lämnat ifrån sig ettarbete, hvartill både han och allmänheten äro att lyckönska. Dylika arbeten borde finna väg till vida kretsar. Fram ska tjof med tor. har öfver Polarhafvet, den norpolarfärden 1893-1896 af FridNansen; svensk bem. upplaga omkring 300 ill. och flere karDet första af de 30 häftena nu utkommit och tyder på, att p - B ris o er l:. l o m 0 F. S. A. - B. i Y fö? sökt s å d a n. g. — Största lager.
Riksdags Beflutet, och i betraktande deraf, ali det ingifwit, till Lag-Utskottet hänwlst, Memo. det icke wore med Riksens Ständers wanliga rial, anfört, att minsta anledning tulSabatenS ffrifsätt i deras Beflut öfwerensstämmande, att ohelgande lätt leder människohjärtat tul sädane utsätta huru omröstningarne med Ja och Nej utswäfningar, hwilka, i sysloloshetens händer, utfallit, utan endast att gifwa Resultatet af grundlägga utbrott af sädane företag, som pä« Pluralitelens mening form af Ständernes beflus falla Lagens strängare handläggning: att derPreste-Ständet ansett Slutmeningen af L. § k^re nödwändigt wore, det Marknader halst Uti förenämde Förflag böra sälunda uttruckas anstäldee sä, att den sä kallade marknadsLikaledes har den af otz, enligt ivz. §« af "ston icke inföll pä Söndag hwarfore dek Re wäck? 80 Den 28 September. wäckt Riksdagsmannens upmärksambet, att in» newarande är stola inträffa 157 sädane mark», nader, som för nära till Söndagen äro utsatte,! och förmovar Riksdagsmannen att Respective Med Ständen torde understödja ofwannämnde dest önstan. Lag-Utstotket har, i anledning häraf öfwer» wägat, hurusom genom Kongl. Resolutionen pä Presterskapets Beswär den 12 Januari 175^ §. 1 redan ar stadgadt, att inga sädane mark nader, som allenast en dag pästä, mäge begyn nas hwarken dagen före elter näst efter nägor. Söneller stor Helgedag, dock derunder icke begrepne sä kallade torg-dagar, dä allmogen, efter förra manligheten sine waror om Lördagen föryttra. Och af bwilken anledning Lag-Utstottet anser a!l ny lag uti ett och samma ämne, Lär tydelig lag förut sinnes, icke ware? af nöden.!
Planck, att att för nyssnämnde tid fä beräkna nu innehafvande löne-förmoner; 6:0 af på Pensionsstat förflyttade eonstituerade Bokhållaren G. V. Sundberg, att få åtnjuta pension, motsvarandeden lön han, såsom constituerad Bokhållare, i Banken innehaft; 7:0 af surnumeräre Bokhållaren i Banken, Herr Kammar-Rätbs-Rådet J. V, Fahnehjelm, att, utan skyldighet
Klagomål öfver val till Riksdagsmän af Preste-Ståndet ingifves , för Stiften hos Consistorierna j samt för Universiteten och VetenskapsAcademien hos Konungen y och följes dervid i öfrigt 2 2. §. Förra punkten. Fullmakterna böra —i — efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-Ståndet ifrån N. N. Stift, Universitet eller Academié), (för Borgare-Ståndet ifrån N. N. Stad, eller frän Bergsbruken inom N. JV. Val-districC) y (för BondeStåndet Sednare punkten. —- — Fullmagterna underskvifves: Preste-Ståndets, för Stiften och Universiteten , af vederbörande Consistorier} och för Vetenskaps-Academien , af dess Preses; Borgare-Ståndets, för Städerna, af Magistraten och Äldste; för Bergsbruken, af valf örr ätt ande Magistraten inom hvarje District, och för Fahlu Bergslag, af Grufve-Rätten och . Bil. till Constit. Utsi;. Meni. 7 Till smärre redactions-jemkningar, föranledda af det inom Utskotten införda omröstningssätt. Regerings-Formen. 56. §. 2. morn. sista punkten. — Blifva åter något Stånds tankar livilka genom samfäld oms röstning skiljaktigheterna förena 6'9- §• 5. punkten. — Detta särskilta Utskotts Le damöter röste sedermera samfäldt med slutna sedlar 97-, §• 2. punkten, Desse Electorer skola samfäldt först medelst slutna sedlar io3. §. — I den ordning 69. och 97. §§. föreskrifva, röste samtlige Ledamöterne, man för man, med slutna sedlar 108. §. 4- punkten. — •— Desse Committerade skola väljas af Rikets Ständer genom Sex af hvarje Stånd utsedda samfäldt röstande Electa - g Bil, till Vannt it, Utsi', Mern. Riksdags - Ordningen, 62. §• j. punkten.
Vidare heter det: ”Inträffar å bolagets sida försumlighet i sina åliggandens eller åtagna förbindelsers upfyliande sednare, än här ofvan är sagdt, tillfälle jernvägen utan ersättning Staten, men vare bolaget berättigad! att fritt disponera ali till densamma hörande rörlig materiel.” Ja sannerligen, mina Hrr, man må tala om ockrande Brittiska kapitalister, när man kan vilja att Staten skulle göra ett sådant förslag! Här är frågan den, att om man skulle kunna bevisa att bolaget vid något tillfälle möjligen försummar något, såsom t. ex. att på behörig tid afsända en jernvägstrain eller låtit sig till last komma, någon annan så beskaffad försumlighet, så skulle bolaget vara bela jernvägen förlustig. Kan med någon rimlighet antagas att något bolag skulle kunna finna sig vid sådana föreskrifter? Jag har nu genomgått och visat halten af det upgjorda förslaget och det återstår blott för mig att efterse huruvida det är någon sannolikhet att detsamma kan vinna afseende. Hela denna fråga bar inom detta hus och inom de andra Stånden blifvit behandlad såsom ett önskningsmål, .(huruvida detta år rätt torde jag framdeles få tillfälle att yttra mig örn, men emedlertid har det så skett) och hvad utsigt har då Hr Gnn att få ett förslag antaget om hvilket detta Stånd skulle komma alt slå alldeles ensamt? Följden af förslagets antagande skulle otvifvelaktigt blifva, att detsamma komme alt förfalla. StatsUtsk. lärer vål icke kunna antaga detta Stånds beslut, om det äfven blefve affattadt i öfverensstämmelse med Gr. Lagerbjelkes förslag såsom bifallet af mera, än ett Stånd, och äfven om två Stånd skulle hafva derom sig förenat så skulle det i allt fall förfalla. Jag tror mig hafva visat att förslaget vore till sin syftning olämpligt och med afseende på resultaterne oantagligt och afstyrker derföre bifall ä detsamma. Hr Printzensköld: Det skäl som Frih. Cederström nyss anfört till underkännande af Gr. Lagerbjelkes nu framställda förslag, att nemi. Hr Gr:ns förslager under förlidne gårdag icke vunno li. o. Ad:s bifall, kan jag icke gilla.