Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Medelst indragning af den å manufaktur-diskontfonden nu anvisade kommersrådslön, 1600 r:dr, med derunder inbegripne 152 tunnor spanmål, äfvensom genom nedsättning med 433 r:dr 16 sk. uti totalbeloppet af de till Kommers-kollegii ledamöter från nämnde fond utgående arfvoden skulle dessutom i och för förvaltningen af nämnda diskontfond uppkomma en årlig besparing af 2,185 r:dr 16 sk.: men enär, å andra sidan, enligt hvad ofvan berördt är, lönerna för manufaktur-diskontens ombudsman och den honom biträdande kanslist skulle för framtiden med tillsammans 1600 r:dr af diskontens medel bestridas, komme följaktligen den blifvande netto-besparingen å manufaktur-diskontens stat alt nedsättas till 585 r:dr 16 sk. Då, sedan de till Bergsoch Kommers-kollegiernas befattning förut hörande juridiska och ekonomiska rättsfrågor blifvit derifrån afskiljde, dessa kollegiers verksamhet numera egentligen inskränker sig till handläggning af administrativa ärenden samt afgifvandet af underdåniga utlåtanden och förslag uti ämnen, som angå bergsväsendet, handel och slöjder, samt, vid sådant förhållande, nämnde embetsverks nuvarande kollegiala sammansättning synes kunna och böra utbytas mot den af Kongl. Majit godkända, till göromålens förenkling och skyndsammare behandling ©tvifvelaktigt ledande styrelseform, så och enär den mindre betydande utgift, statsverket skulle komma att för den närmaste framtiden vidkännas, i följd af den föreslagna öfverflyttningen på indragningsstat af lönerna för vissa bland bergsoch kommers-kollegiernas embetsoch tjenstemän, efter Utskottets tanka, fullkomligt rättvisas genom de fördelar, sorn af des - 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:u 90. sa embetsverks förändrade organisation äro att påräkna, har Utskottet, på det nämnde organisation må kunna, i öfverensstämmelse med ofvanomförmälde aflöningsstater oell öfriga uti Kongl.
Den 14 Mars e. iu. 163 det vara K. o. Ad. värdigt, att, på sätt flere talare, med hvilka jag förenar mig, yrkat, återremittera Betänkit till Utsk:t. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till och dels återremiss af ifrågav.-de Betänk., samt dessutom af Hr Estenberg, att Betäuk:t måtte afslås; hvaruppå och efter det Hr Estenberg härvid anmält sig och tillkännagifvit, att han afstode från sitt yrkande å afslag, samt förenade sig med dem, som anhållit om återremiss, H. Exc. framstälde propos. först å bifall till Betänk:t, dervid svarades starka både ja och nej, och sedermera å Betänk:ts återremitterande, då svaren likaledes utföllo med starka ja och nej i blandning; och förklarade H. Exe. sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Sedan votering af flere ledamöter blifvit begärd, uplästes och godkändes följide voteringspropos.: »Den, som bifaller Allm. Besvärso. Ekon.Utskits Betänk. N:o 38, i anledn. af väckte motioner om åtgärder till beredande af sabbatens värdiga firande, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde Betänk., på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utskit återremitteradt. Vid veteriugens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 41. Nej — 46. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besvärso. Ekon.Utskits den 7 och 10 dennes bordlagde Betänk. N:o 39, i anledn. af väckte motioner om ändring i HandelsOrd:n den 22 Dec. 1846, samt dermed sammanhang egande författningar. lista punkten, angide 1 § och 6 § 1 morn., i fråga om behörighet till handels idkande.
Uti 2 kap., 5 § Rättegångsbalken stadgas i fråga om häradsrätt, att ”förr än Rätten sig sätter, skall Gudstjenst hållas”, och vidare bestämmes i Kongl. Resol. på presterskapels besvär den 4 7 December 169 7 § 7, att sådan gudstjenst skall hållas i kyrkan, såvida den inom en fjerdedels mil nära tingsstaden är. Det är en helig tanke, all en så vigtig förrättning som ett ting börjas med gudstjenst, men det vore högst ensidigt all en sådan alltid förrättades å ställe, der ej mindre domare, nämnd, åklagare och tingsmenighet måste församlas, nemligen på tingsstället och att icke, såsom nu ofta är fället, domaren kanske reser en fjerdedels mil från samma ställe, för att ensam med prest och klockare öfvervara den heliga förrättningen. Det hörer till undantagen att linna personer, som redan gått långa vägar till tingsstaden, begifva sig derifrån ännu längre bort för alt bevista gudsljensten och ingen eger magt att tvinga dem dertill. Deremot, om gudsljensten linge förrättas å tings stället, der hundratals menniskor allmänneligen äro vid ett tings början församlade, eller i kyrka, som ligger inom en sextondedels mil nära tingsstället, skulle gudstjensten bevistas af så många som utrymmet medgåfve, och ändamålet med densamma vinnas genom predikantens förmaningar, råd, varningar och upplysningar till en rättskaffens och kristlig sammanlefnad, hvilket allt merendels nu går förloradt, då presten nära nog saknar åhörare i en aflägsen kyrka. Jag föreslår alltså: ali ofvannämnde nådiga Resolution måtte sålunda förändras: att, derest kyrka icke är belägen inom en sextondedels mil från tingsstaden, tings predikan skall å tingsstaden förrättas. Jag anhåller om remiss häraf till Lag-Utskottet. Stockholm den 3 November 4862. Nils Olsson, Malmöhus län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 33. 45 N:o 33, Af Nils Olsson från Malmöhus län, om upphäfvande af Kongl, Förordningen den 20 November 1845 om lösöreköp.
Varande, med anledning af dessa motioner, yttranden afgifna, hvilka skulle till Utskottet medfölja. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Ulskottet motioner af: l:o. Ola Lasson från Christianstads län om klockarelägenheternas i Skåne befrielse från erläggande af den s. k. Helgonskylden; 2:o. Sven Rosenberg från Christianstads län, om anslag och lån till en jernväg emellan Helsingborg och södra stambanan; åberopande Ståndet dervid de vid Nils Olssons från Malmöhus län motion om låneunderstöd för en jernväg från Helsingborg gjorda anmärkningar, som, enligt protokolls-utdrag af denna dag, blifvit Utskottet delgifna; 3:o. Carl Anders Larsson från Östergötlands län, om bibehållande af räntor, som blifvit till gästgifverier anslagne; 4:o. Josef Smedberg från Elfsborgs län, om anslag för en kommunikationsled mellan Falkenberg och sjön Åsunden; och skulle jemväl vid denna remiss åberopas de vid Nils Olssons från Malmöhus län, ofvan omförmälde motion gjorda anmärkningar, hvarjemte motionen skulle Med-Stånden, medelst utdrag af protokollet, delgifvas; 5:o. Häkan Olsson från Christianstads län, om försäljning på offentlig auktion al all Kronans jord, jemte vid remissen deraf gjorda anmärkningar; samt 6:o. Anders Gudmundsson från Hallands län, angående pension åt Öfverstelöjtnanten m. m. J. G. Hjerta. S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Statsoch Banko-Utskotten en af Sven Heurlin från Kronobergs län afgifven motion om upplifvande af förbudet i 1824 års Kongl. Förordning mot understöds meddelande af Staten åt enskilde banker, m. m.; jemte vid remissen afgifne yttranden. S. D. Till Bevillnings-Utskotlet remitterades efter skedd föredragning motioner af: l:o.
Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt och lill Stats—Utskottet remitterad motion, iiar Riksdags fullmäktigen Per Nilsson från Christianstads län, med erinran, hurusom åtskilliga medel utaf anslagen för flottan förfarande utgå till inqvarteringsersättning för militäre embetsoch tjenstemän, ehuru, vidkommande den till flottans station i Stockholm hörande embetsoch tjeustemanna-personal, tillräcklige boställen åt densamma kunde beredas genom ändamålsenligt användande af de, Kongl. Majit och Kronan tillhörige, å Kongl. Skeppsholmen varande byggnader, genom hvilken åtgärd besparing för statsverket skulle uppstå, föreslagit, det måtte en ny reglering af ifrågavarande boslällslägenlielcr blifva anbefalld och företagen, grundad pä billighet i anspråk och rättvisa i fördelning. I sådant hänseende har motionären velat fästa uppmärksamheten derå, dels att antalet af de militäre och civile tjenstemän, hvilkas tjenstgöring fordrade daglig närvaro vid ifrågavarande station, kunde beräknas till 33 personer, dels ock att de till boställen upplåtne Sfa/s-Utskottets Utlåtande, N:o 247. 5 östra och vestra byggnaderne å Kongl. Skeppsholmen innehöllo ett antal af 150 rum, oberäkr. ade kök; hvarfömtan i de nybyggda kasernerne, uti hvilka underbefäl, handtverksstat och trupp äro inqvarterade, voro att tillgå 30 rum, hvilka till officerare lämpligast kunde öfverlemnas. Vid sådant förhållande vore det tydligt, att samtliga nu uppgifna personer skulle kunna, äfven då billigt afseende fästades vid hvarje högre grads större anspråk, beredas nödiga bostäder, så vida de ifrågavarande lokalerna kunde blifva, på sätt motionären vidare utvecklat, ändamålsenligt fördelade; varande slutligen af motionären företedde och åberopade dels Kongl. Brefvet af den 30 November 1830, rörande en förändrad reglering af meranämnde boställslägenheter, dels ock transumter af Kongl. Förvaltningens af Sjöärendena underdåniga utlåtande den 13 November 1831 samt Kongl. Brefvet den 20 Januari 1832.
En värd Ledamot, Herr Friherre Boye, liar nemligen, till förment bevis, attConstitulionsUtskottet ensamt äger rättighet ätt afgöra de Anmärknings-frågor, som röra 106 §. i RegeringsFormen, anfort det ställe ur samma hvarest det beter: "då äge Constitutions"Utskottet att ställa en sådan under tilltal,” &c. Till upphäfvande af detta förmenta mot - 340 Den 12 Martil. bevis, får jag blott äran anmärka, att det anförda Stadgandet har, såsom man af §:s början tydligen kan finna, endast afseende på de tillfällen, då Utskottet, af StatsRådets Protocoll, sjelfmant hämtar anledning till sin åtgärd. Der står nemligen: ”Finnér Utskottet ”af dessa Protocoll, att någon StatsMinister ”&c. då äge ConstitulionsUtskottet att ställa ”en sådan under tilltal” &c. Helt annorlunda måste förhållandet vara, då Anmärkning från något Stånd eller Utskott ankommer till ConstitutronsUtskottet. Då måste nemligen ConstilutionsUtskollet, likasom hvarje annat Utskott, utlåta sig; och då inträda äfven Riksens Ständer i rättigheten att öfverlägga och pröfva att gilla och antaga eller återremittera, samt sluteligen att förändra eller alldeles förkasta. En annan värd Ledamot, Herr Friherre Stael, har förmodat det uttryck hafva varit förhastad!: Att Riksens Ständer ej äga göra Anmärkningar mot Konungens Rådgifvare i GömmandoMålj "i afseende på hans skicklighet/’ emedan det vore nog_, blott Konungen dermed är nöjd. Till bevis, att detta uttryck åtminstone ej var förhastadt, torde jag få äran något närmare utveckla min mening, Af i5 §.
Pag. 30 (§. 27), I grund af den, i afseende på Förslaget om Bevillning af Spannmåls-handlare förekomne skiljaktighet, att Välloflige Borgare-Ståndet ansett dessa handlande böra lör deras serskilda handelsrörelse beskattas, ehvad den idkades på Land eller i Stad, och alt, i följd deraf, Bevillning elter 2 Art. borde erläggas, äfven för sådan Spannmålshandel, sorn af jordbru - 14 BevillningsUtskottets Memorial N.-o. 70. karen drifves, och bevisligen öfverstiger beloppet af dennes egna production eller egna behof; men alt öfrige Riks-Stånden gillat hvad Utskottet hemställt, blifver alltså Prop, 8. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Tab. Litt. A. Uppgift på (le Varu-Artiklar, hvilka år 1824 voro till införsel förbudna, men följande åren fått förtullas. Varornas Namn. Agat, arbetad Alabaster, arbetad * ■ Anjovis Askar och Dosor, alla slag, utom af Papp Band, Siden-, alla slag . Bomulls — Ylle Ben, Elfenben, arbetadt — andra slag, arbetadt., utom HvalfiskBilder och Bild bugge ri-arbelen Blommor, artificiella, alla slag Bly, arbetadt, alla slag Bläckpulver Bokguld och Boksilfver Boksvärta Broderier Brännvin; Rumm — Sprit eller Spiritus Vini Frugt-, Cognac Bröd . 182 5. Qvantitet. L964 • ••»•« förb. förb. förb. • • • • • • &. 990 förb. förb. förb. förb. Oantiller ...» Cider Circlar och Kortpassare Coeffurer, alla slag Compasser Confiturer . Coraller, arbetade, alla slag . Cremor Tartari Decorationer och Ornamenter Dricka, Porter Kailnor g Styck.
Härvid får jag erinra, att då Herr Crusenstolpes påminnelser varit vidlyftiga, så kunde mitt försvar, hvilket innefattade vederläggning af hvad Herr 28 Deu 4 Januari i f. m. Crusenstolpe anfört, icke undgå att jemväl blifva det. Ty det är lättare, alt utan bevis angripa, än med bevis vederlägga. Vidare säga Utskotten, att vidkommande den af mig gjorde hemställan om indragning af den Kronotionde-säd, som för närvarande är till Lunds Domkyrka anslagen, inhemtas af 1827 års i Kongl. StatsContoiret förvarade SpecialRäkningar, att de af Kronans Tiondesäd i Malmöhus och Christianstads Län till berörde Domkyrka utgående anslag utgöra 3i2 tunnor i2f kappar. Härvid vill jag blott erinra, att det var jag sjelf, som i min försvarsskrift meddelade denna upplysning. I öfrigt, då resultatet af Utlåtandet öfverensstämmer med min önskan om undersökning, tillstyrker jag, att detsamma måtte bifallas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken lät upplästa Högvördige PresteStåndets ProtocollsUldrag af den 4 sistlidne December, innehållande Ståndets afslag å Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande, jemte inbjudning till de öfrige RiksSlånden, att sig med PresteSlåndet i enahanda beslut förena; vid hvilket ProtocollsUldrag var fogadt ett anförande i ämnet af Herr Biskopen Doctor Faxe, hvilket äfven upplästes. Herr Munck af Rosenschöld: I anledning af Biskop Faxes nu uppläste yttrande, anhåller jag, alt, sedan jag fått tillfäl - \ Den 4 Januarii f. m. ]e deraf taga närmare kännedom, derå få afgifva milt svar; i synnerhet som jag hort, att åtskillige af mina uppgifter förklaras för osanna. Emedlertid har min motion föranledt undersökning af förhållandet, och jag förbehåller mig, att få afgifva en ny motion i ämnet.
IX. B. 3, 35, 45 A. 54- — N:o 37. med förslag till tillägg mi t § 4 morn. TryckfrihetsFörordningen, rörande skyldighet för utgifvare af Dagblad eller periodiska skrifter att ställa borgen för böter, kostnad och skada. IX B. 3, 35, 54. A. 65- U. 411. 447 X. U. 39, 78. A. 133. XI. U. 306. 320. — N:o 38. med voterings-propositioner rörande Konstitntions-Utskottets uti Memorialet N:o 13 framst alda förslag till ändring uti 12 § Regerings-Formen, angående Stats-Rådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter. •— N:o 39. nied voteringsproposiiioner angående det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 14 föreslagna tillägg till 12 g Regerings-Forroen att Konungen icke må utan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat. VIII. B. 257. A. 409. XI. U. 306, 320- — N:o 40- med voterings proposiiioner rörande den i Konstitutionsutskottets Memorial N:o 15. föreslagna ändring i 72 § Regerings-Formen, angående inlösen af Rikets Ständers Banks sedlar. VIII. B. 257. A. 409. XI. U. 306, 320. •— N:ö 41. med voterings-propositioner rörande de af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 16 föreslagna tillägg i 109 § Regerings-Formen och 80 § Riksdags-Ordningen. angående uppskof i Riksdag VIII. B. 257. A. 409. XI, U. 308. 320.
Jag får i anledn. deraf förklara, att jag icke ämnar biträda ett sådant försök att komma lill en återremiss, som till sin form är olaglig, men som blefve omöjlig att undvika, i fall man toge återremiss i hegge alternaliverne af en votering. H. Ex. II r Gr. o. Landtm, yttrade, att afsigten med hans framställning endast varit, att R. o. Ad. täcktes fatta beslut om föredrngningsorriningen, och att i afseende på sjelfva öfverläggningsämnet ännu många ledamöter hade anmält sig och voro berättigade att yttra sig innan någon propos. i sak framställdes; hemställande H. Ex. nu ånyo, om R. o. Ad. biföl le, att första punkten af Utsk:s utlåt, först afgjordes. Ropades ja. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Jag måste med gifva, att jag icke kunnat uppfatta andemeningen, hvarken af Ilr von Hohenhausens yttrande, eller Frih. Cederströms första anförande. Hr von Hohenhausen har yttrat den allmänna grundsatsen, att ingen af RiksSt:ns ledamöter har rätt att till Ståndet inkomma med förslag till grundlagsförändring, och, såvidt jag icke hörde orätt, alt icke eller det collectiva antalet af Ståndsmedlemmar i Const.Utsk. har rätt att i egenskap af majoritet inkomma med något förslag i sådan syftning. För det första, om jag icke orätt uppfattat Hr von Hohenhausens mening, så måste väl alltid, med undantag af de K. propos:rne, det vara de collectiva ledamöternes mening inom Utsk., som framställer ett gruudlagsändringsförslag, sedan motionärer dertill gifvit första anledningen; men jag tycker mig finna, att Hr von Hohenhausen egentligen yttrat denna sats derföre, att han ansåg, att några reservationer, utgörande särskilda förslag, icke ifrån Utsk. borde få åtfölja ett af Utsk:s majoritet ingifvet grundlagsändringsförslag.
Är en sädaN tillökning nyttig och Nödwandig hwarfbre skulle ej Capitalister och Actie-agare och alla lönande Näringsidkare, som alla behöfwa ett lika förswar för lif och egendom, äfwen lika i mon af deras inkomster och förmögenhet bidraga till ett sä stort ändämäl? Samt medelst en billig proportionel afgift sätta Stats-Wcrket i ständ, att efter omstandigheterne tillöka de Wärfwade Regementerne? En sädan afgift more icke sivär att förcflä och bestämma i nion af dcN öfriga Bewillningen, och dä Medes Extra Roterings-beswäret blefwe allmänt, skulle densamma blifwa bäde mer tillräckclig och äfwen mindre motbjudande; 2:0 Ehuru uNder närwarande milda och rättwisä Regering wi kunna wara trygge för mitzbruk, sä borde wäl dock wid stadgandet af wigtiga nya Författningar, äswcn aflägsnade faror och möjeliga framtida MiAbruk icke alldeles lemnäs ur sigte. Säledes dä bäve detta och andra Landers Historia wittnar, att en Nations wäpnade simla kan wäL«s och försptllas för blotts sä, kallade Subsidier, dä Sub - 974 Den 26 Npkil. sidier lätteligen skulle kunna sätta en Regent i ständ att Umbära dc sä kallade Lretzitiver, .samt Medes bespara honom omgången, ate sammankalla Riksens Ständer; Sä borde en billig omtanka för Fadernesl-mdets söner, hwitkas armar sä wäl behöfwas för Åkerbruket, Bergsrörelsen och andre hufwudnäringar i ett folkfattigt land, fordra det Uttryckliga förbehäll: Att Förstärknings - manskapet samt Extra NotmngeU ej mätte brukas Utan till Fäderncslans dets egit försmak. n:o Dä i FRstagct proiectekast
Hr Skogmans mening har varit, alt vexeln skulle vara af Bankens ombud i Hamburg godkänd, d. v. s. att detta ombud skulle stå delcredere, såsom man kallar det. Måhända skulle något förtydligande af redactionen undanrödja denna anmärkning. Hr Skogmans förslag innebär ganska mycken enkelhet och säkerhet, och jag skulle för min del icke hyst den ringaste betänklighet att föredraga det framför Utskts, om icke deremot kunde göras den väsendtliga anmärkning, som i min tanka uppväger alla fördelarne deraf, nemi. att på denna väg, i min tanka, icke några vexlar kuuna erhållas. Om man beräknar kostnaden för vexelägaren och tidsförlusten att afskicka en sådan vexel lill Hamburg, för att erhålla accept af Bankens ombud, hvilket ombud endast för ett sådant påtecknande fordrar provision, likasom ombudet för vexelägaren fordrar, efter hvad köpmän upplyst, kanske en procent delcredere; om man dertill lägger den ränteförlust, som skulle uppstå på vexlarna, hvilken skulle uppgå lill två proc. och lägger dessa 2 proc. till delcredere, samt ytterligare dertill provisionen för ombudet i Hamburg; så skulle denna vexel, i min tanka, icke komma Banken till godo, så vida icke cursen nedginge till kanske 104 sk. Hittills varande förhållanden visa, att Banken kanske icke skulle kunna fä något silfver, så framt Banken icke skaffar sig vexlar. Jag tror tiden vara inne för Fullmäktige att något verksammare söka att förstärka Bankens metalliska cassa och begagna alla de sätt, som dertill erbjuda sig. Vexelköpet verkar i min tanka trefaldigt till fördel för det allmänna och för Banken. Först och främst derigenom, att Banken pä detta sätt verkligen åtkommer silfvervaluta. För det andra derigenom, att cursen får en fastare ståndpunkt, nära pari. Hvarje cursfall till den större grad, som här blifvit nämndt, ända till 124 sk. utgör en skattläggning för exporten och en uppmuntran för importen. Jag tror det vara mera statsekonomiskt riktigt, då det utan förlust går an, att man söker fästa cursen så nära man kan vid pari.
Men i händelse denna min välmenta framställning om KrigsAcademiens upplösning och iörenihg med Academierne i Upsala och Kund icke skulle vinna bifall; så vågar jag, tills denna total-förändring i en framtid (jag önskar a£ varmt hjerta för det allmänna bästa, att denna tid icke är alltför aflägsen!) kommer att äga rum, vördsamt föreslå: i) att åtminstone KrigsAccidemien må flyttas från Carlberg till en ort som icke är så nära Hufvudstadén, att ynglingarne genom så mångfaldiga förströelser och förförelser icke må äga tillfälle att försämras till deras moral och finna obehag för ett träget studium; och 2) att Sjö-öadetterne måtte flyttas till Carlscrona, der de äga tillfälle att praetiskt öfva hvad de theoretiskt inhämta, välve. tande att det förra är lika så nyttigt oell kanhända nyttigare än det sednare. 1^5 Den 5 Martil, Jag hoppas att ett billigt afseende på dessa mina framställningar måtte fästas, och ingen misstyda den varma, Ulliga önskan orli oförfalskade, ehuru svaga bemödande jag haft och alltid skall lia för det råttas seger och Fäderneslandets baft a, de enda driffjädrarne till denna, likasom mina öfriga motioner och ringa åtgär. der under den ännu ovana utöfningen af det dyra Riksdagsmanna-kallet. För öfrigt anhåller jag om remiss till vederbörligt Utskott och communication med de Öfrige Respective Med-Stånden af denna min motion. Friherre Mannerheim] Lars August: Erfarenheten synes redan hafva ådagalagt fördelarne så väl för Kongl Maj:t och Kronan som för Rotehållare och Soldater, af nu gällande bestämda föreskrifter för det indelta Infanteriets beklädnad. Partielle hinder hafva väl uppstått från emellan Rotar och Soldater ingångna contract, innan den nya sakernas ordning infördes, men de upphöra, enär med de gamle Soldaternes afgång anledningarne till sådane hinder upphöra.
En månads tid för att med påminnelser i ämnet inkomma; hemställande Herr PP~estman, enär Riksens Ständers förrberörde anhållan blifvit såsom önskningsmål betragtad, men icke såsom rättsfråga, i hvilket senare fall communicationen med Upsala DomCapitel skulle hafva varit lagenlig, samt Riksens Ständers värdighet, såsom den ena Statsmagten, förmentes vara genom communicationen kränkt, eller åtminstone ej, enligt Grundiagarnes fordran, vårdad, att den Föredragande, som tillstyrkt en dylik behandling af Riksens Ständers skrifvelse, måtte derföre ställas till det ansvar, Grundlagen stadgar. Hvad sålunda förekommit, har Constitutions-Utskottet tagit i öfvervägande ; men enär den anmärkta åtgärden att öfver Riksens Ständers skrifvelse, rörande omförmälde 124 så kallade Domkyrkotunnor, inhemta Up sala DomCapitcls Utlåtande, öfverensstämmer med antagen praxis för ali männa ärenders behandling, och det synes, långt ifrån att skäligen blifva föremål för klander, vara med rättvisa och billighet enligt, att den, hvars eganderätt i något afseende blifvit ifrågasatt, må öfver de i sådant fall väckta anspråk få sig yttra och förklara, har Utskottet, som, af vederböBih, lill R, St, Prol. 1840, 3 Sami, 17 Häjt, 1 2 Constitutions-Ulskottets Memorial, N\o 27. rande StatsRåds-protocoll icke kunnat inhemta, huru förhållandet varit med de af Herr f Vestman ^orda uppgifter, att tid ej blifvit förelagd Upsala DomCapitel för Utlåtandes afgifvande, men deremot DomCapitlet i Hernösand, mod afseende å påminnelserne, samt dessutom, med antagande af uppgifternes rigtighet, ej finner anmärkning på grund deraf ega rum, ansett förevarande från Borgare-Ståndet remitterade anmärknings-anledning böra förfalla.