Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nå väl, jag skall följa henne och min brud, för att tillse, att icke något händer, som sedan kunde göra mig embarras. En syster till min fästmö kommer ock att medfölja. Icke är hon just någon lustre skönhet, men i alla fall ganska attirante, och skulle det icke förundra mig, om hon skulle väcka någon uppmärksamhet. Också har jag mina funderingar i afseende å henne, som, i fall de ginge i lås, kunde bli oss ganska appreciabla. Med mitt mariage har jag allt skäl att vara på det högsta satisfierad. Då jag först attacherade min tanke vid henne, var hon ett icke särdeles lofvande barn, men det är så alltför många omständigheter, som talade för detta partie, att jag i hopp att dock kunna ge henne någon slags tournure, om än hon ägde alltför liten grace, dock resolverade mig att approchera henne med mina avancer. Att hon och hennes slägtingar ingen difficulté gjorde, torde jag ej behöfva säga. Men jag har nu vunnit mer än jag väntade. Hon har nu formerat sig till en den allraskönaste silphe, och skall göra furore vid hofvet, endast hon hinner lägga af en viss liten air de campagne; och lita på, mon frêre, att du ej skall ha lust att, som du lofvade, börja din conversation till min unga fru med: „Pörja Vron brata venska ren.“ Jag hade ej kunnat välja en aimablare person, äfven om jag gjort ett partie d’amour. Dertill kommer att hon, sans que je m’en doutais, hade roat sig att redan från barnaåren välja mig till sina små, romaneska känslors riddare sans peur et sans reproche. Detta ger henne äfven en naivité, som är allt för täck, och skall hon så väl derigenom, som genom gudsfruktan, som är så en vogue, komma att bli särdeles i grace; hvilket allt kan vara godt, att sålunda ha fötterna på båda sidor om dörren.“ Att Carls „funderingar“ i afseende å Margaretha ingalunda voro att tillåta hennes förening med Magnus, är lätt att inse.
Sättet var ledigt, ytterst artigt, men tillbakadraget, håret låg ned i pannan, buckligt och blåsvart, hyn var jemn, mustascherna mörka – och så var det dessa ögon: själfulla, talande, uppmärksamma. De glänste bakom pince-nez’ n, men det var omöjligt att säga deras färg. Drägten var mer än vårdad, den var kokett. Och det röjde sig i allt ända från den blekblå, prydligt knutna halsrosetten, till den ur bröstfickan framtittande näsdukssnibben. I knapphålet bar han en mossrosknopp. Man gick genast till bords, och ehuru värdinnan af sitt allt uppslukande intresse för sonen förleddes att förbise sin gäst, förstod dock kandidaten att städse draga henne in i samtalet. Detta var icke heller svårt, ty Hildur var vänlig och språksam. De hade icke vexlat många ord förr än det föreföll som om de vore gamla bekanta. Då kaffet var drucket gick fru Sanderson att taga sin vanliga lilla lur, och de unga blefvo lemnade att sällskapa hvarandra på egen hand. Den öppna verandan var den behagligaste plats man kunde välja, kandidaten bar derför ut ett sybord till Hildur samt en gungstol åt sig sjelf, hvarefter de slogo sig ned midt emot hvarandra, kringflägtade af sommarvinden och med utsigt öfver fält och dungar. »Jag vet hvad som fattas i er trefnad», sade Hildur till kandidaten, som med välbehag satt och gungade i sin stol. »Men det vet icke jag», svarade han gladt. »Cigarren.» »Rökar ni?» frågade han lifligt och sprang upp. »Nej.» »Hur kunde ni då komma att tänka på det?» »Först trodde ni att jag af lutter egoism talade om cigarren, och nu menar ni i samma andedrag att jag är en bild af oegennyttan. Nu, som alltid, är det första intrycket det säkraste.» »Hur så?» »Jo, saken är den att jag i flera år varit min fars enda sällskap, och att jag är lika väl inrökad som en af hans bästa sjöskumspipor. Derför tycker jag om att se folk röka.»
Sr förhållandet det motsatta, att hvar och en shall sä fort som möjligt blifva sin egen, såsom det heter, eller drifva egen rörelse, utan allt afseende derpå, huruvida lian äger nödigt förlag eller icke. — Frih. Boye anser tillåtelse till införsel med höga tullafgifter vara el t förbud med si IFror i slälle för med bokstäfver; men sådan är icke min mening. Måhända skulle detta kunna vara förhållandet med en eller annan artikel; dock anser jag faran deraf vara ingen, enär hvar och en, som vill betala den höga afgiften, har sig öppet att bekomma varan. Men då Frih. Boye säger, att controllen skulle vara lättare med förbud, måste jag förklara, att sådant alldeles strider emot min erfarenhet; ty om frågan är att införa varor på kusten, är det lättare att lurendreja, än att tullförsnilla dem, ty man har opinionen för sig. Det återstår således blott att förutsätta, att tullförsnillningen skulle ske på tullkammaren derigenom, att större quanlilet varor afslämplades, än som förtullades; men härvid får jag fästa den värde ledamotens uppmärksamhet derå, att det är egentligen väfnadsartiklar, som för närvarande äro förbjudna tili införsel; att om deras införanS de blefve tillåtet, skulle de på tullkammaren förses med s. k. placatsedel; att dessa sedlar tillräknas hvarje tullkammare och redovisas inför revisionscontoret, och att således tullkammaren icke kan använda en sådan sedel eller afstämpla dermed ett stycke tyg, utan atti tulljournalen upptaga motsvarig tull, helst hvarje placatsedel innehåller styckets nummer i tulljournalen samt längden eller tyngden deraf, så att hvar och en har öppet att controllera, om tull till riktigt belopp blifvit erlagd. Samma inkast gjordes i Tullcommitte^n och samma svar erhölls, utan att kunna vederläggas; men man qvarstod ändock vid systemet.
Må det tillåtas mig att korteligen få framställa några af de betänkligheter som jag tror måste uppstå i fall af en sådan upplåtelse. 1:0. Äro dessa Kronoparker de enda skogar som directe höra ' under Kongl. Majrts Egen höga disposition; med deras aflåtande till enskilda personer, fruktar jag att hoppet om eD snar och förbättrad skogshushållning, åtminstone förminskas, då fältet försvinner för vår Nådige Konungs verksamhet. 2*0. Äro de fleste af desse parker belägne i Skoglösa Orter, och fordrade-en ganska noggrann och rättvis répartition, om ej en stor del alldeles skoglöse och på längre afstånd belägne trakter skola befinna sig utan all tilltillgång på de nödvändigaste skogseffecter, el - 100 Den 17 October J, m. ler ock nödgas lösa dem för ett obilligt och ruinerande pris. 3:0. Tror jag att om de på nyssnämnde orter, belägne Boställen, ej skola lida för mycket, måste största delen af den nu å dessa parker befinteliga timmerskog för detta ändamål seqvestreras, emedan ingen annan tillgång finnes, och således all försäljning å dessa packer svårligen kan verkställas» Sluteligen för att ej trötta Högloft. Ridderskapets och Adelns tålamod, får jag nämna: att om alla de anmärkningar om intäckter till odlingar, sorn inkommit blifvit beviljade vore skogen säkert till det mästa ^expedierad. Må det äfven tillåtas mig, som en slags Chef för Skogsoch Jägeristaten, nämna något som rörer den.
Rådgifvare \ för SköDMsYård. läderplastik. From, Qrebro Kex Bäst! « Billigast! Stockholm. Saxar och knifvar slipas. Säljes hos herrar Speceri-, Delikatess och Kafiehandlande. Husmödrar Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerlns Margarin, Göteborg, som är drygast och H. / ^•ta^ f ^. Sändas direkt till privatpersoner meteroch styckevis från 50 öre till i (förut l Zurichs Zfirrers Sidenfabrik), Zurich, Schweiz. äldsta Siden-efablissemeni, grundl. 1825. tfll fabrfftsprteer franfio ocb tullfritt Rekvirera Sydsvenska Kappmagasinet IDUNA, Kredit-Aktie-Bolaget, Pariser-, Berlineroch Londoner-Modeller Stockholm, Fredsgatan 24, Kungsträdgårdsgatan 1 2 (Holmbloms f. d. lokal), rekommenderar sitt nu fullständigt inkomna stora lager af (F o n d e r från enklare till mest eleganta. H. CL Söderbergs Import-Aktiebolags j \ ntracii Stenkol Gokes Varumärke. Åkta Varumärke. Marie-Briquetter. O B S. T i l l k ä n n a g i f v e s att från och med denna månads ingång användes vid INSTRUKTIONS-APOTEKET NORDSTJERNANS Mineralvattenfabrik för tillverkning af läskedrycker, såsom Apolinaris, Vichy-, Sodaoch Seltersvatten m. fl. uteslutande s. k. diamantborrvatten, ett absolut rent och bakteriefritt vatten och följaktligen vida öfverlägset tillverkning medelst vattenledningsvatten. För beredning af mineralvatten användes fortfarande endast destilleradt vatten. Vördsammast Instruktions-Apoteket Nordstjernans Mineralvattenfabrik, H. K. H Kronprinsens hofleverantör, Riks-Telefon 30 IS. 120 Birger Jarlsgatan. Allm. Telefon 116 70: Kapitalräkning Sparkasseräkning 5 % Upp3 % &amp; Äfskrifning J 0 H.
Cederströnis ide' är alldeles diametralt stridande emot Ilr Léfre'ns åsigt. Han vill nemi., att Banken alldeles icke skall befatta sig med att sälja vexlar. Jag är skyldig honom den rättvisa, att då jag nyss talade om hvad jag hört utaf en utsk:sledamot, menade jag honom; men jag har måhända misshört mig, då jag trott mig förstå, att han velat förbjuda vexelköp, enär lian nu sagt sig vilja förbjuda endast vexelförsäljning för Bankens räkning. Det må vara honom förbehållet att tro, det Banken väl bör köpa, men icke sälja vexlar. Afsigten blcfve då endast att skaffa in i Banken det kära silfret. Jag tror, att om Banken finge både köpa och sälja vexlar, kunde hon i stället bibehålla det silfver, som köpmannen eljest behöfde uttaga för att betala sin utrikes skuld. Jag kan icke finna annat, så vidt jag förmått forska ang:de bankinrättningar, än att intet förbud bör finnas för hvarken köp eller salu af vexlar, dermed likväl icke sagdt, att ju ej silfver och guld bör köpas, om sådant behöfves. Sverige är ett land, dit silfver icke af sig sjelf naturligen inströmmar, utan måste genom Bancoförvaftningen införskaffas; men derföre är det icke nödigt, att detta införskaffande skall ske genom mera kostsamma åtgärder, än som verkligen behöfvas. Hr Lefren har missförstått min contrapropps., flå bäti trott, att inga för - Den 24 J 111 > 0. m. stärk ningsåtgärder enligt detsamma lomme att vidtagas, förrän cassan sjunkit till 2 millioner. Jag får erinra, att R. o. Ad. i förmiddags beslöt, att förberedande åtgärder skulle så tidigt som möjligt vidtagas; och det ar då icke troligt, att styrelsen skulle vänta, tilldess cassan verkligen sjunkit under minimibeloppet. Ett sådant oförstånd hos densamma vore icke hulpet, om man lemnade hvilka föreskrifter som helst. Ilr Lefren har deremot påstått, att det holde lemnäs åt Eancofullmägtige att förstärka cassan, antingen coursen vore hög eller lag.
Ty när man ansett Stats-Rådens antal böra vara 14, på det att Suppleanter skulle finnas för hvarje Förvaltnings-chef , så bör man äfven vidtaga stadganden , för att ä möjligaste måtto försäkra sig om, att desse Suppleanter skola känna de ärender, hvilka de möjligen komma att föredraga. Det är derföre icke sagdt , att man skulle förminska de militaira Stats-Rådens antal , så att nödige Suppleanter fattades för Arméens eller Flottans ärender , för hvilka 2:ne Stats-Råd, eller ett för hvardera Förvaltnings - grenen , utom den föredragande Chefen, i alla fall vore, efter denna beräkning, att tillgå. Den 3 December e. m. Herr Rosenblad: Då hvarken hittills gäl lande Grundlagar, eller Constitutions-Utskottet, i dess nu afgiine förslag till ändringar deruti , bestämdt säga , att Stats-Ministern för Utrikes ärendeme bör vara en civil person , så anser jag än mindre nödvändigt, att 4 bland de StatsRåden, som icke förestå något Departement, böra hafva förvaltat civilt Embete. Det finnes lika litet någorstädes stadgadt > att Krigs-Ministern bör vara Militair. Jag skulle derföre snarare tycka , att hela detta stadgande kunde utgå. Herr von Hartmansdorff: I det fallet bör åtminstone den förändring ske , att Hof-Cancelleren uteslutes från beräkningen. Ty om ett Stats-Råd nödvändigt skall kallas Hof-Canceller, och vara Suppleant för Utrikes Ministern , så kunde ju härida , att en Militaire blef Ecclesiastik-Ministerns Suppleant o. s. v. Jag anser derför bast, att följande ordalydelse vidtoges : Bland de öfrige Stats-Råden, utom Hof-Cancellereiij böra minst 2 hafva varit Militairer och 3 hafva förvaltat Civilt Embete. Herr Rosenblad: Ändamålet med min framställning var icke, att vinna jemvigt emellan Militaira och Civila beställäingar, utan blott, att icke lägga något band på Konungens fria val.
Skrifvelse IV.-O 102* tillse, det dagen för silfverutvexlingens begynnande måtte, så nära som möjligt, närma sig till förenämnde af E. K. M. uppgifne tidpunkt; och ehuru R. St, efter deras Ranco-Utskotts hörande, vunnit fullkomlig öfvertygelse derom, att Banken nu mera är i sådan ställning, att densamma, när som helst, kan tills utvexling af silfver Öppnas, efter det E. K. M:s den iS Mars 1818, uppå Rikets Ständers underd. begäran, utfärdade Nådiga Kungörelse, om inskränkning tills vidare i utvexling af silfver mot Bankens sedlar, blifvit återkallad; hafva Rikets Ständer likväl, enär, för kungörande öfver hela Riket af beslutet om silfverutvexlingen, någon lid måste erfordras, ansett utvexliogsdagen icke kunna med säkerhet närmare bestämmas, än senast den 1 nästkommande October. I öfverensstämmelse med dessa åsigter, få Rikets Ständer till slutligt besvarande af E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse i underd. förklara: att, sedan de hinder, hvilka mött för silfverutvexlingens begynnande å den af E. K. M, i Nåder uppgifne dag, blifvil undanröjde, Rikets
Doktor Säve, om löne-anslag till bibliothekarien vid gymnasiibibliotheket i Hernösand; 6:o Doktor Sandberg, om löne-anslag för bibliothekarien vid gymnasii-bibliotheket i Calmar; 7:o Doktor Björkman, om löne-anslag till bibliothekarie!! vid gymnasii-bibliotheket i Gefle; 8:o Prosten Arrhenius, om löne-anslag till bibliothekarie!! vid gymnasii-bibliotheket i Carlstad; 9:o Contraktsprosten Schram, om lättnad i återbetalningsskyldigheten af redan erhållna undsättningslån inom af missväxt efter år 1842 hemsökta provinser, jemte de i anlednig häraf i ståndet afgifna yttranden; 10:o Contraktsprosten Schram, angående förhöjda pensioner för landt-statens tjenstemän; ll:o Doktor Nordström, angående serskildt tillskott af allmänna medel till nu utgående skolafgift inom församlingarne i Stora Kopparbergs län; Bill. till R. St. Prat. 1847. 9 Sami. 6 42 Prot.-utdrag den 45 December 4867, 12:o Contrakts-prosten Schröder, om närmare bestämmningar och skärpta controller för Riksgälds-kontoret i afseende på anslag och understöd för odlingsföretag och vägförbättringar. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet följande inom städet väckta motioner: l:o af Doktor Broman, om revision af författningarne om lösdrifveri och fattigvård; jemte de i anledning deraf i ståndet afgifna yttranden; 2:o af Prosten Sidner, om förändring af '7 § i Kongl, stadgan om folkundervisningen i riket den 18 Juni 1842; jemte ett af prosten Ljungdahl i sammanhang härmed afgifvet ytlrande; 3:o af Doktor Säve, om förnyande af Rikets Ständers vid förra riksdagen gjorda underdåniga anhållan om dels förlängning af tiden för folkskolornas ordnande, dels förändring i § 1 mom.
Hon lämnade åt Giannita att sköta om cavaliere Palmeri för att hon själf skulle få sitta stilla i likrummet bland de tillskyndande kvinnorna. Det var mot kvällen på dödsdagen, då alla förberedelser voro afslutade, och man endast väntade de hvites brödraskap, som skulle komma och föra bort liket. I likrummet var dödsstilla. Alla kvarterets kvinnor sutto där orörliga med förgrämda ansikten. Donna Micaela satt blek i sin stora ångest och stirrade ofrivilligt på bårklädet, som var bredt öfver liket. Det var ett bårkläde, som hörde till ätten, familjevapnet var jättestort och prunkande broderadt på dess midt, och det hade silfverfransar och tjocka tofsar. Detta bårtäcke hade aldrig bredts öfver någon annan än en Alagona. Det tycktes ligga där för att donna Micaela ej ett ögonblick skulle glömma, att hennes sista stöd hade fallit och att hon nu var ensam och utan skydd bland det rasande folket. Nu kom någon in och anmälde, att den gamla Assunta var kommen. Den gamla Assunta, hvad önskade den gamla Assunta? Jo, hon var lofsägerska, hon brukade tala öfver de döde. Donna Micaela lät Assunta komma in i rummet. Hon kom sådan, som hon var alla dagar, då hon satt och tiggde på domtrappan, samma lappade klädning och samma urblekta hufvuddok och samma kryckkäpp. Liten och med krökt rygg, haltade hon fram till kistan. Hon hade ett hopskrumpet ansikte, hopfallen mun och slocknade ögon. Donna Micaela sade sig, att det var hjälplösheten och vanmakten, som hade kommit in i rummet. Den gamla höjde sin röst och började tala i hustruns namn. »Min herre är död, och jag är ensam. Han, som upphöjde mig till sin sida är död. Hur vidunderligt är det ej, att mitt hem har mist sin härskare! — Hvarför äro luckorna för dina fönster stängda? säga de förbigående. — Jag svarar, jag tål ej, att se ljuset, därför att min sorg är stor, min sorg är trefaldig. — Hvad, äro så många af din släkt bortburna af de hvite?
Det som ögonen icke se, betraktas af de fleste som icke existerande; när någon derför ser en molntapp uppstiga på himmelen och tillväxa, så tror han i allt för många fall, att den uppkommer af intet eller åtminstone af försynens skickelse, genom en särskild skapelseakt, af gud, som har makt att skapa, och då något förbrmner, anser man, att kroppens beståndsdelar blifva till intet, då i verkligheten hvarje atom af det förbrunna återfinnes i de gaser, som vidförbränningsprocessen bildats.Men ora den generella lagen om materiens oförstörbarhet icke är tillräckligt spridd och uppfattad, är detta i ännu högre grad förhållandet med lagen om kraftens eller energins oförstörbarhet. Afven om kraften gäller den satsen: af intet kommer intet, och något kan icke blifva till intet Denna sats är fullt så viss som den föregående. Genom noggranna experiment har man ådagalagt, huru krafterna kunna omsättas i hvarandra. Värmen t. ex. är icke något annat än en särskild form för energiens uppträdande. Genom den kraft, som utvecklas, då man slår med en hammare, kan man fa en jernplåt varm, och genom värme kan man åter alstra rörelse. Den mängd värme, som genom en viss mängd rörelse alstras, är konstant, liksom den rörelse, som genom en viss mängd värme kan åstadkommas, på förhand kan beräknas. Man känner således icke allenast, att värme och rörelse kunna omsättas i hvarandra, utan äfven huru stora mängder af det ena slagets energi, som svara mot en viss mängd af det andra. På sanmia sätt kan man visa, hur den kemiska kraften kan omsättas i värme och elektricitet, hur dessa kunna alstra rörelse, ljus, ljud o. s. v. Om man rätt fattat denna mening om krafternas förvandling och eqvivalens, måste man tydligen inse, att huru storartade de uppfinningar, som blifvit gjorda, än kunna vara, måste de vara oändligt obetydliga i förhållande till dem, som troligen i en framtid komma att göras. Hvilka oerhörda resurser stå icke menniskan till buds! Hvilka krafttillgån-gar eger hon icke i alla vattenfall, i vindens kraft och framför allt hvilken outtömlig kraftkälla ligger icke i det från solen utstrålande värmet!
— Till underläraren och vaktmästaren 100: — Summa b:co r:dr 500: Så snart det upptagna länet blifvit till fullo betaldt, erhålla underläraren och vaktmästaren full lön, eller den förre 200 och den sednare 25 r:dr b:co. Anslaget bör derefter användas salunda Hush yresmedel till öfverläraren (fäktmästaren) Lön åt underläraren Lön åt vaktmästaren Reparationer, circa Premier åt studerande för skicklighet och öfningarnes flitiga begagnande 50: 200: — 200: — 25: — 25: — Summa b:co r:dr 500: Remitterades till StatsUlsk. Hr Ridderstad, Carl Fredr., hade ingifvit eli sålydande mern.: Ehuru så litet benägen som någon, att föreslå en förhöjning i statsutgifterna, hvilka jag tvertom önskar mätte betydligen kunna nedsättas, tror jag likväl icke, alt statens värdighet upprälthålles genom besparingar, oriktiga till sin grund och menliga för den de träffa, utan att statens första skyldighet är, alt öfva rättvisa, och riksdagsmannens, alt föra deras talan, som icke på annat 374 Den 22 December e. m. sätt kunna få henne förd. Den motion jag nu går att framställa, afser derföre en f örhöjning i artUleri-underofjicerarncs bcklädnadspcnningar. Jag lärer icke behöfva säga någon hvilket högst vigtigt vapen, hvilken oumbärlig ingrediens i landets försvar artilleriet är, och huru nödvändigt det är att vårda detsamma, emedan det icke kan, såsom den öfriga beväpnade styrkan, i behofvets stund uppsättas och efter en kort öfning användas emot fienden, utan det erfordras en mängd kunskaper, som blott långsamt inhemtas och kräfva ett allvarligt studium. Det vore då nödigt, att det, om ej företrädesvis gynnades, likväl åtminstone ej styfmoderligt behanlades och tillbakasattes efter andra, som det synes, mindre väsendtliga corpser.
•— Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 3o Juna samma år, skulle årligen af den inflytande Räntan, till 6 för 100, utbetalas 4o8 R:dr, såsom Passevolance till Vermlands Jägare-Ba' taillon; men som Kongl. Maj:t försäkrat Compagnie-Cheferne att få njuta Recruteringsoch Recapitulations - Passevolancen, till i R:dr 32 sk. per man om året, sorn för Corpsens hela styrka, 3ö6 man, uppgeck till 510 R:dr, och Räntan al Cassan, sedan den, efter realisations - grunder, blifvit förvandlad till 48oo R:dr B:co, ej uppgeck till mer, än 288 R:dr; så förklarade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref, af den 24 April 1810, att fulla Passevolancen skulle i Stat uppföras, att af StatsVerkets Medel utgå, men att deremot Räntan af Cassan skulle, till någon 624 Stats~Utskottets Betänkanden. ersättning härföre, till Stats-Cassan ingå, emot det att Cassans Capital äfven derefter finge i Länet utlånas och stå under Länets Innevånares vård och styrelse. — Af sådan anledning har Räntan, sedan är 1812, varit påräknad såsom en Stats-Verkets Inkomst; och under förmodan,att Riksens Högloft. Ständer bifalla Utskottets, uti särskildt Utlåtande af den i3 sistledne Martii, gjorde hemställan, om denna Räntas vidare ingående till SiatsVerket upptages den härmed B ev illnings - Inkomster. 1:0. Och som, för närvarande, ej kan bestämmas, huruvida någon förändring uti beräkning för framtiden må komma att ega rum, utföras nu ytterligare, 102,000: Då likväl, i förhållande till förra årens Resultat, såsom säkert, kan antagas, att af denna summa, komma att inflyta i Hamburger Banco minst i5o,ooo R:dr, tillägges här Coursdilferencen derå å 72 sk. med 225,000:
Schulzenheim lemnat, återtager jag min begäran 0111 uppläsning af K. M:s skrifvelse angede riksdagens afslutande, och finner jag, att derom intet annat från K. M. emanerat, än ett papper, sorn jag nyss läst och som icke en gång är uhderskrifvet, Det innehåller K. M:s enskildt till talmännen vttrade tanke, hvilken kan förändras, så ofta omständigheterna sådant påkalla, och jag skulle tio, att samma anledning, som Hrr Talmän förra gången funno att anhålla om utsättande af dag för riksdagens afslutande, kan för Hrr Talmän Utgöra skäl att ånyo uppvakta K. M. med und. anhållan om en ny dags Utsättande, allt under förutsättning, att talmännen taga detta steg med noggrann kännedom om ärendernas fortgång. Jag skulle dock tro, att man bör hålla sig till grundlagens stadgande i detta fall och icke besvära De ii 17 Ma j. 187 K. M. med någon anhållan om riksdagens afslulande, innan man kari anninia, att ärenderna äro afgjorda, och att således de enskilda communicationér, sorn äga rom emellan K. M. och talmännen, äro en sak, hvarmed Ständerna ej böra taga i befattning. Jag får derföre hemställa, huruvida icke Ståndet gjorde rättast att ej taga uågot beslut i detta fall, utan endast, derest Hr Gr. Landtm, så fordrar, uppdraga honom att inför thronell dagligen framföra underrättelser 0111 ärendernas fortgång. c O H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då H. Ex. vore öfvertygad, att riksdagen afblåses på utsatt dag, om ej det uppskof, sorn II. Ex. förut nämnt, begäres, ansåg II. Ex. sig böra hemställa, örn R. o. Ad. biföll, qtt talmännen till K. M. uppgå oeh begära ett sådant uppskof. Ropades starka nej, blandade med några ja. Frih. Cederström: Hr Gr, o. Landtmjs nu yttrade öfvertygelse, att K. M. på utsatt dag later afblåsa riksdagen.