Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Lagsamt Allmänna Beswärsoch Ekonomie - Utskotten. Riksdagsmannen Per Nilssons fran Christianstads Län afgifne Memorial, angående rättighet för Allmogen, att fritt fa afyttra sina Landtmänna-Productcr. kär supra. Lx ?rotoco!lo, 6. brinkman. Utdrag af prstocollet, hället hos ^edcrwärda Bonde-Ståndet, wid Urtima Riksdagen L Orebro den 28 Maji 1812. S. D. ^et af Anders Danielsson fran Elfsborgs Län ingifne Memorial, angående handläggning af de fran förre Riksdagar uppffjutne twistigheter emellan Riks-Standen, och att ett särskildt Uhkott af z-.ne Ledamöter ifrån hwarie Stand i sadant afseende matte sättas, b!ef afBonde-Standtt bikall-t, vch med de öfrige Standen communiceradt. Lät supra. Tx krotocollo, O. brinkman. Stor - Z9» Den i Junii. Uppläst hos Ridd. och Adeln d. i Junis. « Preste-Ständet den i » « » - Borgare-Ständet d. i « Bonde-Ständet den r » « « Stormstgtigste Allernndlgste Rom,tig! denvin Nådig Proposition af den 22 April har Eder Kongl. Majtt täckts till Riksens Ständers öfwerlaggning öfwerlemna, huru med beklädnaden för Extra Noterings-manstapet bör förfaras. Riksens Ständer finna i underdånighet till följe af ^812 ars Riksdagsbeslut, att, enär meningen med den beklädnad, hwarmed Riksens Ständer da ätogo sig förse Extra Noteringen, bör sa förstas, att sadant skulle ste i lika förhållande och pä samma grunder, som för den gamla Noteringen of indelta Infanteriet, hwilken endast anstaffar den allmänna stäpmunderingcn, det äfwen icke nu bestämdt kan aläggaS Rotehållare wid Extra Noteringen att förse sina Soldater med kapotter.
Missgerningsbalken, sådant sistnämda Lagrum lyder i Kongl. Förordn. den 20 Januari 4779, straffas hvar för sig med Tjugoåtta dagars fängelse vid vatten och bröd, undergå enskild skrift och erlägga stadgad afgift till kyrkan, uraktlåtit att underställa nyss anförda Utslag Kongl. Hofrättens pröfning; dels ock att Konungens Befallningshafvande i nämnda län låtit till verkställighet genast befordra samma Utslag, allt detta i strid med föreskrifterna i 25 Kap. 5 § Rättegångsbalken samt Kongl. Brefvet den 20 Juli 4780, att hvad Underrätt i brottmål af förevarande beskaffenhet dömt icke får i fullbordan gå, utan att ransakning och dom skola till Hofrätten genast insändas, att der först vidare pröfvas och skärskådas. Genom skriftvexling utröntes att ett så beskaffadt förbiseende, som ofvan är antydt, verkligen förelupit, och derföre anmodade Justititie-Ombudsmanen uti skrifvelse den 27 Augusti 4855 Advokat-Fiskals-embetet i Kongl. Svea Hofrätt att i behörig ordning tilltala ej mindre de Ledamöter af Rådstugurätten, hvilka varit delaktiga uti den Rådst ufvurätten till last liggande försummelsen, än äfven Konungens Befallningshafvande, som om Utslagets förtidiga verkställande förordnat. Sedan vederbörande blifvit hörde, har Kongl.
Raden af goda foredrag under motets tre dagar inleddes af fru HantBroa vackra minnestal ofrer C m i l l n Collett - r holdingen, hvilkens fana annu ingen hade upptagit:). Xielse~z ett glinsnnde, af appllder Darefter holl f r ~ Rag~za ~ ofta afbrutet foredrag om sT70rt III-ogrnnz:;. Krinuans medretna frigorelsearbete var blott femtio Ar gamnlalt och dock liade man red m hnnnit icke st$ litet, men annu r a r forstilendet af krinuosakens id8 allt for litet utbredt. Man tiiukte icke nog pb att det giillde hela det ene konets stgllning i samhiillet. Trots motstHnd, icke minst hos kvinnorna sjaifva, g&amp; r. det dock framAt enligt utrecklingens lag. Lyckan har ofta en forsloallde inverkan. Den lyckligt gifta kvinnan glommer de. stora missforhz " lllandena, darfor atk de 37 1 ioke gb nt 6fver henne ' sjilt. Mnlet. var samrnn vdtt far i&amp;nan som, for rnawnen i log oclb opinion. Karnpunktea i kvinnosaken var rfistriitten. F r u Nielsen varnnde skarpt for den ~Artoing mot praktiska m&amp;l,)) Norslc Kvindesngsforning~ pfi senare tid slagit in pb. Att anordna k u ~ s e r i matlaping och somnad in. 111. d-ililct, det vnr icke ~) Irviudesagsw-arbete. I alla tider hnde stidant \ larit tilltitet for Irvinnan - ja t. o. in. fordrats af henne. Froken Gina Iilog retlogjorde i btt vaunt, sjiilfollt fijred&amp; far i XvincEesagens ~ t i i l i n p.
Med frånträdande af förut, i anledning af Statsoch Banco-Utskottens Utlåtanden, N:ris 4, och 69, fattadt beslut, antog Borgare-Ståndet Höglofl. Ridderskapets och Adelns, genom Protoeolls-Utdrag för den 9 dennes, meddelade inbjudning att förena sig i Ridderskapets ocb Adelns bifall till förutnämnde Utlåtanden, i afseende på ökade tillgångar för ManufacturDiscont-fonden. S. D. Efter föredragning af meddeladt utdrag af Protocollet, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet den 15 December 1840, med inbjudning till MedStånden att förena sig uti Bonde-Ståndets samma dag fattade beslut, i anledning af Lag-Utskottets Betänkande N:o 42, och Utlåtande N:o 166, öfver väckta motioner om Förliknings-Comitéers inrättande, blef detta Protocolls-utdrag till handlingarne lagdt. S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 403, i anledning af Friherre von Kraemers, R. j motion om ett årligt anslag af 1,000 R:dr Banco till Upsala Domkyrkas underhåll. Bifölls. N:o 404, i anledning af väckta motioner, att Stats-Utskottet måtte företaga revision af Statsoch Rikgälds-Verkens räkenskaper för år 1838, Ståndet lät bero vid hvad Utskottet i detta Utlåtande yttrat. och Prot. Uldr. d. 20 Jan. i84>- oell N:o 405, angående ifrågaställd förlängning under 10 år af det Pant-låne-inrättningen i Stockholm beviljade låne-understöd af allmänna medel.
Att bär säsom Ordförande styra och anordna Riddrrskapet och Adelns bfwcrläggringar, utstaka och tillkännagiswa hwad till förcwarande frägor hörer, eller icke, och hwad! sammanhang därmed kan eller bör upptagas, warna dem som sig otillbörligen förhärla, hwilken rättighet likwäl ej mä sträcka stg till ben omständighet att göra warningen allmän för hela Ständer, inhämta Riddrrffapct och Adelns tanka om sädana skrjftcliga eller muntcliga anförandens utcffutande utur Protokollet, som kunna anstötcliga wara, eller emot Grundlagarna stridande, samt i öfrigt no« ga tillse och handhälla däröfwer att Riddcrffapet och JOel s allmänna sammankomster alltid pä ett med Ständets wärdighet och anseende öfwercnsstämmande sätt warda hällne. 4:0 Att hos Ridberffapek och Adeln styrka all Konungflig rätt och likasä inför Konungen Ridderffas Den Zv October. 4757 pkt och Adelns wälfängna privilegiers och rättigheters widmagthällande noga ombesörja och wid alla tillfällen iakttaga. 5:0 Akt i alla Utskott äga tillträde för att kunna tillse göromälens vafbrutna gäng. 6:0 Att till werkställighct befordra allt hwad Ridderskapet och Adeln besluter, och som ej emot Regerings - formen eller Rikets öfrige Grundlagar finnes stridande, och stuteligrn: 7:0 Att för sin Person af hwarje Ridderskapet och AdclnS Ledamot njuta det anseende och den agtNing som betz CmbeieS »värdighet kräfwer, § 41. Är Lmdt - Marskalk sjuk eller fränwarande, inträde den efter Matrikeln äldste närwarande Gref, wen, med bibchällande af sin rätt att rösta, i alla hans rättigheter.
Den engelska plumpuddingen är traditionell, och då man ej behöfver spara på ingredienserna, utan kan lägga fullt upp af goda saker uti den, är den äfven utsökt god. Söta soppor begagnas icke, ej heller mjölkmat, och god mjölk är det ondt om. Ost ätes endast som dessert efter middagen eller lunchen, och frukt bjudes endast vid bordet. Rökt och salt mat förekommer sällan eller aldrig. Utom eftermiddagsteet brukar man vanligen icke bjuda besökande på något, och allt krusande och trugande förekommer icke till värdinnans och gästernas ömsesidiga lättnad. Att de förmögnare äta väl och godt brukar vara fallet i alla länder, och det är därför sant, att vill man rätt bedöma matlagningens ståndpunkt och födans huvudbeståndsdelar hos en viss nation, bör man företrädesvis studera dessa frågor hos den lägre medelklassen. Här skulle nu svensk smak och svenska magar otvifvelaktigt finna åtskilligt att anmärka och sakna. Det första som frapperar är bristen på omvexling — kött, kött, kött — nästan uteslutande i form af stekar, hvilka ena dagen ätas varma, den andra kalla, uppstufvade eller förvandlade till så kalladt backadt kött. Dessa rätter äro på långt när icke så smakliga som våra köttbullar, köttpuddingar eller kalopser. Råskalad potatis och den tunna smaklösa köttsaften, hvilken ersätter våra goda såser, utgöra oftast den enda tillsatsen. Soppa vankas ej, och efterrätten består af någon tarflig pudding eller fruktpastej, däri hufvudbeståndsdelarne äro mjöl och den slags flottyr, som blir då njurtalg nedsmältes. Faran för en vid denna diet ovan matsmältning är icke så liten, och faktiskt är att den engelska nationen i hög grad lider af dålig matsmältning. Man hör små sexeller sjuåringar klaga öfver denna åkomma. Vid teet, som i dessa familjer utgör aftonens hufvudmål oeh merendels serveras half sju eller sju, ätes åter någon varm kötträtt, fårkotletter till exempel och en hel del olika slags tebröd, och sylter förekomma så väl som, om sommartiden, frukt. Detta är dock icke dagens sista mål. Vid nio eller half tiotiden serveras ännu en lättare supé (supper).
Utskottet har derjemte emottagit bemälde Hr Öfverstes till H. R, o Ad. ingifne Memorial, deruti, med bifogande af MeritFörteckning, han förment sig, medelst den honom tillagde Accords-ersättning, ej hafva erhållit hvad honom bordt tillkomma för dess förluster, upptagne för 9 års förlorade inkomster af Compagniet, detsammas Beklädnad åren 1810, 18 n och 1812 samt ännu obetalde /joo R:dr på ersättningen för den Adjutants-lön, hvilken såsom Pension skall blifvit honom lofvad år 1806, till en sammanräknad summa af 20,400 R:dr Pomm. Cour.; anmälande Hr Öfversten tillika, att han dessutom förlorat en icke obetydlig Mobilier, som i Aug. månad 1807 fallit i fiendens händer; att han, som i 34 år, eller 1782 med 1816, bidragit till Armeens PensionsCassa, nu likväl, såsom ej varande på Stat, icke har anspråk på Pension, i fall af afskedstagande; att hans innehafvande Löne-inkomst och Expectance Arfvode, utgörande, efter afdrag af utskylder, endast ungefärligen 860 R:dr Banco, och otillräcklig för honom sjelf, ej lemnade honom tillfälle att bestrida något för dess Son; af hvilket allt följden oundvikligen skulle blifva, att han måste sakna det oumbärligaste och se sig dömd till de obehagligaste förlägenheter, i hänseende till iråkade skulder samt att således efter 46 års tjenstetid och sina pligters nitiska uppfyllande, beröfvas en tillräcklig inkomst endast derför, att känslan för Fäderneslandet hos honom talat högre än afseendct på alla yttre rji Stats-Utskottets förmåner, då lian vore den ende af v. Engelbrechtenske Regementet, som i Svensk tjenst qvarstannat. Utskottet har af detta hos R. St:r jemväl vid sistförflutne Riksdagar anmäldte ämne tagit noga kännedom; och som härvid förekommit, att R.
Jag får hemställa, oin ej den anmärkn. mot Utsk:s förslag hör göras, att de gode männen må kunna affordra förmyndare en så beskaffad skuldsedel, samt 0111 icke, på sätt det af mig vid sist fö 1 flutna riksdag nflemnade förslag innehåller, de jemväl kunde affordra förmyndaren de skuldsedlar, hvilka han icke lör förvaltningen af den omyndiges egendom behöfver hafva om händer. För afl uppbära räntan, behnfver förmyndaren endast ett bevis, att skuldsedeln bos förmyndare-kammaren förvaras. Detta är den hufvudsaklig!)-, ste anmärka, jag har att göra vid Ulskts förslag. Hvad angår sjelfva lag förändringen, så har Utsk. efter inteckning salt ''omyndigs fordran.” I gamla lagen slår ”barna-arf:” del'a grundar sig derpå, alt en omyndig icke kan äga något ulan att hafva fått det i nrf, ärfva kan en omyndig icke så länge föräldrarne lefva. Likväl har man numera antagit, alt förmånsrätten gäller för ali myndlingens egendom, 2^0 Dcu 32 Augusti f. m. hvilken nian förstår med ordet barnagods. Denna tolkning lemnar likväl utrymme för missbruk; det har visat sig, att omyndige hafva fått i testamente eller gåfva egendom, hvilken ingen annan kunnat ana alt den omyndige verkligen ägt. Fader och moder hafva lefvat och ingen anleda. funnits att deras barn voro ägare af några medel, som hos föräldrarna innestode; men då concurs inträlfat, har förmånsrätt för sådana medel blifvit tillerkänd. Hvar och en torde finna, att härigenom lemnäs utrymme för bedrägerier. En person, sorn är på väg all göra concurs, kan aftala med en annan att såsom gåfva till sina barn lemna sig en summa penningar, större eller mindre, kvilken han emottager och qvitterar såsom gåfva åt barnen. Penningarna kunna sedermera i hemlighet vara till gifvaren återställda. När nu concursen inträffar, så får man först veta att en sådan gåfva är gifven lill barnen, och att de få förmånsrätt framför andra borgenärer.
Jag anser dock, att man under september och möjligen senare delen af augusti månad bör kunna med full säkerhet påräkna att här erhålla ett isfritt vatten, eller åtminstone en bred isfri ränna längs med kusten, på grund af de ofantliga massor varmt vatten, som de i Högasiens stepper upprinnande floderna Obi, Irtisch och Jenisej här utgjuta i hafvet efter att hafva upptagit vatten från ett under augusti månad öfver allt starkt uppvärmdt flodområde, större än sammanlagdt alla de floders, som utfalla i Medelhafvet och Svarta hafvet. Mellan Dicksons hamn och Beli-ön framgår derför en väldig sötvattenström, till en början mot norden. Det inflytande, som jordens rotation utöfvar i dessa höga breddgrader på strömmar, som framlöpa ungefär i meridianens riktning, är dock mycket betydligt och ger åt söder ifrån kommande strömmar en östlig aflänkning. Till följd häraf måste Obi-Jenisejs flodvatten till en början hållas liksom instängdt i en egen strömfåra längs med Tajmur-landets kust, ända tills strömmen bortom Kap Tscheljuskin obehindradt kan framlöpa mot nordost eller öster. Nära utloppet af de större floderna har jag under lugnt väder i denna ström ungefär vid 74° n. lat. iakttagit en värmegrad, uppgående utanför Jenisej till + 9°, 4 (den 17 augusti 1875), utanför Obi till + 8°, 0 (den 10 augusti samma år). Såsom vanligt åstadkommer denna söder ifrån kommande ström dels en kall undervattenström, som vid storm lätt blandar sig med ytvattnet och afkyler detsamma, dels på ytan en nordlig, kall, isbeströdd motström, hvilken till följd af jordens omlopp får en vestlig aflänkning och som tydligen framgår från öppningen mellan Kap Tscheljuskin och Novaja Semljas nordspets mot östra sidan af denna ö och torde vara orsaken till de stora drif-ismassor, som om sommaren äro pressade mot Novaja Semljas ostkust. Enligt min egen erfarenhet och enligt enstämmig utsaga af fångstmännen bortsmälter denna is om hösten nästan fullständigt.
Deremot har Utskottet ansett, att, i händelse Utskottets förslag i denna del skulle vinna Rikets Ständers bifall, den i § 170 sparbankerne särskildt lemnade tillåtelse att hos Diskont-verken mot 3 procent ränta insätta medel att återbetalas efter sex veckors uppsägning, icke vidare erfordras, såsom redan inbegripen under 4!S Banko Utskottets Betänkande M 25. den i 169 § enskilda korporationer, bolag och kassor beviljade rättighet att depositräkning begagna; och fär Utskottet, på grund af hvad Utskottet nu anfört, föreslå, alt, med afslag å de af Herrar Ehrenhoff oell Sundvallson väckta motioner och med uteslutande ur Banko reglementet af 170 §, de föreskrifter som innefattas i 168 och 169 §§, angående Medels emottagande pä tippoch afshrifningssamt deposit-räkning mot ränta måtte erhålla följande förändrade lydelse: 41 :o Fullmägtige berättigas att, vid Diskont-verken, på uppoch afskrifnings-rakning af såväl enskilde personer, som enskilde korporationer, bolag och kassor emottaga penningar, under följande hufvudsakliga vilkor, nemligen: a) Insättningar och uttag få ske å 100 R:dr och derutöfver äfven i brutna tal; b) A insättning meddelas qvitto, hvilket icke kan å annan öfverlåtas. c) För uttag begagnas å viss man eller order ställd vexel, hvilken icke får in blanko transporteras; börande behörigen folierade och numererade vexelblanketter räkningshafvare vid de särskilda Diskont-verken, emot qvitto, tillhandahållas, utan afgift; d) Vexel är betalbar vid uppvisandet, under förutsättning, att å räkningen finnes behållning, motsvarande vexelns belopp; e) Å insatta medel beräknas, från och med första helgfria dag efter insättningen, högst tre procent ränta, med rättighet för Fullmägtige att, efter sig företeende omständigheter, icke allenast vid samtliga eller något eller några af de särskilda
inom Jönköpings och Kronobergs län: tili strandegarne vid sjön Widö stern inom Ostbo och Sunnerbo härader, för denna sjös sänkning, å 2,590 R:dr, emot inbe - 1,904,121: 47. 3. 2,273,966: 35. 5. 4,638: 1. 7. 3,831: 20. 1. 12,364: 36. 11. 10,618: 2. 11. 2,143: 38. 7. 1,826: 9. 9. 1,000: 1,000: 7,250: 7,250: 3,500: 3,500: 1,165: 1,165: — ■ 3,200: Transport: 1,936,183: 28. 4. 2.306,357: 20. 2. — 33 Transport: talning af 5 procent årligen å den ursprungliga lånesumman, dervid 3 procents ranta bör beräknas å kapital-återstoden; hvilken betalningsskyldighet vidtog år 1849 till deltagarne i aftappningen af sjöarne Drafven och Bolmen inom Westbo och Sunnerbo härader å 14,850 R:dr, emot återbetalning af 8 procent å hela lånesumman, och med beräkning af 2 procents ränta under 14A år efter 1852 års slut inom Kronobergs län: till jordegarne omkring sjön Elen i Wirestads och Westra Thorsås socknar af Albo härad, för nämnde sjös aftappning, å 2,661 R:dr 20 sk. 8 r:st., hvilket lån skall återbetalas genom erläggande jemte kronoutskylderna af 133 R:dr 3 sk. 5 r:st. årligen för åren 1850 med 1879 och 132 R:dr 44 sk. 8 r:st. för år 1880 » deltagarne i utdilcningen af Lillasjö samt åtskillige i närheten deraf belägna kärroch mosstrakter inom Stenbrohults och Wirestads socknar af Albo härad å 6,000 R:dr, dito dito af 480
I anseende till Slöjd-Idkaren sjelf, skulle hail vid förefallande behof, kunna vid denna Inrättning inhemta råd och upplysningar, samt practisk undervisning och vägledning i enskildta ämnen; äfvensom det i allmänhet borde Inrättningen åligga, att genom uppmärksamhetens fästande på de vigtigare framstegen i Slöjderna, gifva anledning till nyttiga förbättringar och nya företag, så vidt allt detta af Inrättningens verkningsförmåga billigt kan fordras. Till en sådan Inrättning fordras: 1. En man som med Vetenskaplig underbyggnad och närmare kännedom, om Slöjdernas tillstånd och behof, förenar practisk fallenhet och båg att egna sig till deras förkofran. 2. Biträden för honom af en person till Mechaniska ritningars uppgörande och till renskrifning, och en annan vid undersökningars och försöks anställande i Laboratorium, samt 3o * 4^4 Stats-Utskottets af tvänne Arbetare, en i träd och en i metall till hvarjehanda redskapers och karls förfärdigande, och för att göra modeller, hvilka personer tillika skulle vara Under-Lärare i Seholan. 3. Tillgång af de förnämsta Utrikes och i Fäderneslandet utkommande Skrifter, som omedelbart angå Slöjder och Hushållning, deras tillstånd och utöfning, framstegen i deni och tillämpningar, som till deras nytta af Vetenskaperna kunna göras. Utväg till försöks anställande, för att i smärre Scala pröfva allehanda nyttiga utgifter innan de till efterföljd föreslås; för att vid förefallande behof utfinna förenklade, förbättrade eller nya methoder och till verkningssätt , och sådane, som ehuru på andra ställen verkstälde icke här i Riket äro kände och för att upplysa och vägleda Närings-Idkarne. Tillfälle att, så vidt möjligt är, på stället'låta ‘ göra den erforderliga försöks-redskapen, ändra och reparera den, äfvensom att förfärdiga Modeller, föreställande icke allenast sådane väsendtliga delar , som ingå i redskap och Macliiner i allmänhet, och vid valet och verkställigheten, af hvilka man sorn mest felar, utan ock i synnerhet, nya uppfinningar och förbättringar, som lättare och O O säkrare i Modell kunna fattas och bedömas.
Enligt Tabell-kommissionens sednast afgifne berättelse öfversköt de utflyttades antal de inflyttade under åren 1846—50 med 1,693 personer, så att, ehuru nativitetens öfvervigt nämnde tidskifte upptages till 3,142 personer, folkmängdens tillökning likväl uppgick till endast 1,449 personer. Jemföres folkmängden med Länets areal, som efter afdrag af vattenytan beräknats till 59 qvadratmil, men hvarifrån rätteligen äfven borde, om förhållandet vore kändt, afräknas den fasta yla, som är till odling oduglig, så visar sig att Nyköpings Län, med en befolkning af endast 2,034 personer på qvadratmilen, ännu hr ganska glest befolkadt i jemförelse med förhållandet ej blott i de flesta andra Europeiska länder, ulan äfven med åtskillige orter inom Riket, of hvilka Malmöhus Län har en befolkning af mer ari 5,500 och Blekinge öfver 4000 personer på qvadratmilen. Folklynnet företer inom Södermanland mindre än å andre orter någon provinciel egenhet. Man har, måhända icke utan skäl, velat från historisk grund förklara den förmedlande karaktär, som ännu utmärker Södermanlands allmoge. Mindre trög än Uplandsbonden är han deremot mera böjlig än den välmående Ostgölhen, men med båda äger han gemensamt en viss senfärdighet i sitt arbete. Öfverlemnad åt sig sjelf har han ett fogligt sinne, som afhåller honom både från våldsamma uppträden och onödiga rättstvister. Från denna allmänna karaktär göra dock invånarne i Österåkers samt Österoch synnerligen Vester-Vingåkers socknar undantag. Genom åtskilliga seder och bruk, mera lillighet och en herrskande böjelse för handel utmärker sig ännu särdeles befolkningen i sistnämnde socken. Der, liksom i Österåkers samt Östra Vingåkers socknar, har sedan längre lider tillbaka nyttjats för hvarje socken utmärkande klädedrägter, som likväl pä sednare tider, af hufvudsakligen ekonomiska skäl, börjat alltmer komma ur bruk, och i den mån de hinna att mera allmänt adäggas, torde ock sk ilja ktigheterne i folkets seder och lynnen försvinna. Om
137. ©eönaft inom brenne wecfor efter öet §apetings€ommitte'erne fine ålig* ganöett fullgjort, (fola SÖlagijtraterne i 0täöerne, fatut ^ronofogöarne å San* öet, fafwa till ^onungenö befallningöfafwanöe infånöt §apermgs£omniitte* ertteö $3rotocoll, ^janölingar ocf Sängöer, jemte allt annat, font öefe förrätt* ningar tillfört, wiö bot af £n fK:ör till Sänetö eller @taöenö $attig*förförj* ning, för fmarje öag öernteö längre öröjeS 8o §. Derefter genajf Allmänna $un# görelfer, forn innehålla Dagen för fJ3röfningé#(Eommitteen6 fammanträbe, narn* nen å De SeDamöter (jan utfett, fatrtt förejfrift för Den, font af ^töfningfr Committeen äjfar någon rättelfe, att antingen förut f>oé ^onungené Q3efall* ningöfjafmanbe, elier fcDnaft flodan §olf å Den Dag €ommitte'en fammanträ# Der, (frtfteligen ingifva fina anmärfningar mtb Den öfmerflagaDe åtgärDen, (fälen till Den rättelfe, font föfeé, jemte bmaD till upplpöning od) beftprfanDe af forljållanDet tjena fan. §. 139. ^onttngené SSefallningéljafmanDe utnämne, att föra ^rotocoll odj SängDer, en perfott, forn ide i annan egettifap voiD dommitteen (fall mara närmaranDe, oc(> font Derför af allmänna meDel njuter arfoDe, på fatt Derom (faDgaé. ©e från ferjfilDta ©ijirict i Sänet tillfallaDe