Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ijenstgöringspenningar . 333: 16. 1,000: — 1 Kammarskrifvare, lön ? ' 400: — tjenstgöringspenningar . 200: 600: — 1 Vaktmästare, lön 300: — 2 Kammardrängar, d:o, å 200: 400: —■ Anslag att a-f Styrelsen disponeras för extra tjenstebiträde, i inon af behofvet oell emot redovisning, högst 500: — Summa Rdr 19,933: 16. I och för förvaltningen af Manufaktur-diskonten, bär jag ansett Styrelsens chef böra bibehålla det arfvode af 1000 Rdr, sorn hittills varit för honom å Diskontfondens öfverskottsmadel anvisaöt, och föreslår jag derjemte, att af det årliga arfvodesbelopp, soin med 1,100 Rdr hittills utgått till fördelning åt Kommers-kollegii fyra ledamöter, 666 Rdr 32 sk., må till jemn fördelning tilläggas de i förslaget uppförde tvänne föredragande ledamöterna af den nya Styrelsen. Det forde icke bestridas, att detta tillskott å afiöatngen för nämnde Styrelses chef och ledamöter är skäligen påkalladt af det 9 det trägnare ocli ansvarsfullare arbete, som, i jemförelse med bergs-öfverstvrelsens chef och ledamöter, varder dem ålagd t. Genom indragning af den fjerde Kommersråds-lönen och minskning i totalbeloppet af ledamötennes. arfvoden skulle dock, i och för styrelsen af diskonten, en besparing för fonden uppkomma af 2,185 Rdr 16 sk. Då advokatfiskalens befattning nästan uteslutande bestått i ombudsmannabestyr för manufaktur-diskonten, liar jag, med antagande, att de ringa göromål, som för öfrigt ålegat honom i och för granskning af ifrån raagistraterne inkommande handlingar rn. rn.
M. genom utfärdande författning i nåder täcktes förunna här i landet redan befintlige Judar enahanda frioch rättigheter som äro Christna medborgare medgifne. Af hvad jag redan tagit mig friheten anföra, torde nogsamt vara ådagalagdt hvilka mina åsigter rörande denna fråga äro; och jag borde törhända härtill inskränka mig; men, såsom jag förut haft äran tillkännagifva, ämnets vigt föranleder mig att taga H. Ståndets tid i något längre anspråk, för att möjligen blifva i tillfälle att kunna någorlunda fullständigt utveckla mina åsigter i sjelfva ämnet samt skälen för min önskan 0111 afslag å det ifrågavar. betänkandet. Utom det att jag ej kan godkänna den slutföljd, hvartill de sammansatta Utsk:n kommit, särdeles hvad det sednare mom. beträfFar, eller att aflägsna tidepunkten för i landet varande bosatte Judar att erhålla Svensk medborgarerätt, med de inskränkningar, hvilka äro en ovillkorlig följd af olikheten emellan den judiska och christna religionen, kan jag icke annat än på det högsta ogilla den intoleranta anda, sorn genomgår hela betänk, och som dicterat ordslällningen uti detsamma. Då denna intolerance eller illiberalism likväl omfattar endast 1 mom. eller förbudet för Judar att hädanefter få nedsätta sig i Riket, anser jag mig böra först yttra mig öfver detta morn., derom — jag erkänner det — jag i sanning icke tilltror mig kunna rätt bedömma, huruvida nationen bör eller icke bör af K. M. i underd. anhålla om utfärdande af ett dylikt förbud. Min känsla för rättvisa och billighet uppmanar mig dock alt äfven derutinnan vara ifrån Utslcns pluralitet skiljaktig samt att förena mig uti Frih. von Krasmers, betänk, vidfogade, reservation, rörande detta mom. Men skulle betänk, uti denna del utaf Ståndet möjligen godkännas, motsätter jag mig det ingalunda; jag anser det endast, i sådant fall, vara högst nödvändigt, att gifva detsamma en annan redaction, på det att det verkligen illiberala uti ett dylikt förbud måtte så mycket som möjligt kunna förmildras.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af Krigs-kollegii räkenskaper för åren 1846 och 1847, har Krigs-kollegium ansett sig böra i underdånighet afgifva följande utlåtande med anledning af hvad samma berättelse innehåller, rörande Kollegii Artilleri-afdelnings redogörelser: För ordinarie siats-anslagen. §. 1. Revisorerne hafva fästat uppmärksamheten derå, att det af Eders Kongl. Maj:l fiir hvartdera af åren 1846 och 1847, genom nådiga stater, fastställda anslags-belopp, 190,000 R:dr, ej till sin helhet, såsom inkomst af anslag, utan med andra och lägre summor blifvit i nufvudböckerna debiteradt, hvilket, efter (leras förmenande, genom en ändamålsenligare bokföring af förekomna anticipationer å ett påföljande års anslag, hade kunnat undvikas. I afseende härå, får Kollegium i underdånighet upplysa: att från år 1845 blifvit uti 1846 års hufvudbok, såsom fordran, inbalanserade, å sistnämnde års anslag anticiperade och uti dess stat, såsom statsersättning, uppförda R:dr 1,072: 8. — hvarefter Öfriga anslag för samma år öro debiterade med
Folkskole-inspektörer, anslagstillökning för Folkskolor, högre, understöd för . Folkskolelärare-seminarierna, anslag till Folkskoleväsendets utvidgning och förbättring Folkskolelärare, löneförbättring åt Folkskolelärares aflönande i medellösa församlingar » undervisning i gymnastik och militäröfningar . E^olkskolelärarinne-seminariet i Stockholm, byggnadsanslag för Folkskolelärares pensionering Fornlemningar, undersökningar af Fornlemningarnes i Wisby vårdande Friman, ./. M., Regementskommissarie, pension åt 74: 11. Frövi—Fahlun, jernväg emellan . 78: 6. Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret berättelse angående kontorets styrelse och förvaltning .. 3. Fysiologiska institutionen i Upsala, anslag till 66: 21. Fåhrcei, I. F., Generaltulldirektör, enka, pension åt .74 : 35. Fångåmons N:r 1 i Jemtland befrielse från rotering .17. Fårafvelns förbättrande 60: 44, 45. Fårösunds hamn, uppmuddring af 78: 24. Fållartilleriet, refflade kanoner och spetsprojektiler för 51: 26. Fästningarnes underhåll, förhöjdt anslag till 51: 15. Färjeman vid Fårösund, anslag till . 60: 19. Föreläsningar vid universiteten af Norske och Danske vetenskapsmän 66: 27. Förlagslån för tillverkning af 12 dec.-tums jernkanoner . .10. » till brandskadade i Carlstad .. 120. Förrådshus för regementernas krigsgevär 51: 52. Förskoller, angående ersättning för af Stats-kontoret utbetalda 100. Förskott å aflöningen för Riks-Ståndens och Utskottens betjening . 6. Försäljning till skatte af gatuhusen Glemminge och Hannas . 23. Förändring af sättet för markegångsprisens bestämmande 25. G. Garnisonssjukhuset, aflöningsförhöjning till betjeningen vid .
M. täcktes låta upgöra och till Rikets näst sammanträdande Ständer öfverlemna förslag till ny lönestat, grundad på den förändrade organisation af Flottans KonstruktionsCorps, som K. M. kan finna mest lämplig och ändamålsenlig», så anser jag denna fråga vara definitivt afgjord och således ingen discussion derom böra hållas; men deremot är här fråga om huruvida Utsk:s förslag till löneförhöjning åt de nuv:de Officerarne vid KonstruktionsCorpsen bör bifallas, eller om Rikets St:r skola gifva hvad K. M. begärt. Då såväl Utsk. som R. o. Ad. i alla anslagsfrågor 176 Dén 8 Jali f. m. visat sig mycket frikostiga, tycker jag att det skulle vara en stor inkonseqvens att nu vilja minska det af K. M. begärda löneförhöjningsanslag, och då jag tillika icke finner olämpligt att dessa 9,000 Itdr ställas till K. M s disposition, för att af lumont sedermera fördelas, anhåller jag att K. M:s Propos i denna del måtte blifva af K. o. Ad. bifallen. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Gr. Eosen liar sagt att hvarken Officerare vid Flottans KonstruktionsCorps eller Flottans egna Officerare hafva tillräcklig öfning för att bilda sig för sitt yrke. Konklusionen deraf borde vara att både den ena oell den andra Corpsen förminskades, ty ingalunda kan det vara lämpligt att Staten bekostar en Corps, det må vara hvilken som helst, sora ieke behörigen kan upfylla sina skyldigheter, — det länder hvarken till nytta för Staten eller för Corpsen. Öfningen måste nödvändigt slå i en bestämd proportion till OffieersCorpsens eller TjenstemannaCorpsens storlek, och har man ej tillfälle gifva den tillräcklig öfning, så bör man förminska den.
Ständer, att hos Konungen frambära den Leras underdåniga önskan, att Konungen och Kongl. Familjen vch Hofwek med de högre Rikets Embeis - och Tjenstemän wille med onåd och ogunst anse den eller de som lill något slags bruk begagnade sig af andra an Swensta tillwerkningar. Historien upplyser att det warit genom Lesia «ch inga andra mwagar som Cngelsta tiliwerknm gsrne - Den rz Julik» 1629 garne hunnit til! den grad af fullkomlighet de framför alla andra Nationer vwedir ägeligen äga; Fölle wi samma exempel och icke laka det falla otz för swart VIN wi I8IZ, 1814, 1815 och 18-6 betala något mera för tillfredsställandet af wara inbillade eller werkeliga Waru, behof an hwarföre wi till afwentyrS stuve kunnat fatt dem ifrån Utrikes Ort da pcngarne i alla fall stadna inom osi ftelfwa, sa stola wi de derpå följande arén med all säkerhet af wara egna Manufacturer och Fabriker icke allenast förses med besia artiklar mot lika godt pris och till lika godhet som utifra, utan till vch med för wida bättre, jemte den lugna njutningen att haswa warit de första af Landets Medborgare hwilka bidragit dertill att Fäderneslandet blifwit istandsatt, erbjuda vsi alla lifwets behagligheter. Dä deremot om af Utlandst Industri för alla tider wara sinnligheter stall tillfredsställas, stal! de tillgångar wi haswa inom wära Berg pä rä ämnen icke en gang ftuteligen motswara räntan a ben skuld wi komma uti hoS Utlandningen. Och skulle detta Memorial till Respcct. RiksStänden åtfölja UtskottetS Betänkande, angäende medlen till upphjelpande af Rikets Fabriker, mm. Ht suxrs. klx krotocollc», Alex. l^sZergren. Upp - »6rcr Den lz Jitlik.
Rikets S änder vid 181S års Riksdag till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan, att då roteringen 1 Jemtland befunnes i allmänhet mera betungande, äu i öfrige orter, när med landskapets folkmängd jemfördes det manskap, som efter kuekteconlractet oell indelningen borde derifrån utgöras, en undersökning måtte ske ej, mindre till utrönande, huruvida de i landet befintlige oroterade hemman och nybyggen kumle användas till understöd åt de förut drygt roterade, an ock till föreslående af jemkning i landskapets roteringsskyldighel; i anledning hvaraf Kongl. Majit dels under den 15- December 1820, i Nåder anbefallt Dess Befallningshafvande i Jemtland, att afgifva underdånigt förslag till ny ro te jern k n ing, hvarvid den allmänna grund borde i&ktlagas, ”att Regementets styrka icke finge nedsättas under ”800 man, hvilka sedermera ånyo kom me att okas, i dem nion den ske"ende afVitlriiigen dertill gåfve anledning;” dels ock, sedan en provisionel rotejemnkning blifvit upprättad; på de grunder, bland annat, att Regementets styrka nedsättés till 800 man, och att de derigenom uppkomne vacaute rotar, jemte förut oroterade hemman, nnslogos till de qvarhlifne stam rotarnes understöd, med ett bidrag afg Rdr. för tunnlandet (— 6 tunnland utgöra ett. mantal i Jemtland —) under den 21 November 1827, i Nåder fastställt samma jemkning att gälla ifrån och med 1828 intill dess, efter afvilti ingens afsluiande i orten, en fullständigare och på meia bestämda grunder byggd rotering i provincen kunde för sig gå; hvarjemte Kongl. Majit förklarat, ”att, såsom följd af den Jemtlands ”Rothållare medgifne lindring i roteringen, Regementet borde ikläda sig ”samma activa tjenstgöringsskyldighet, sorn den öftiga indelta Armeen, ”dock med befrielse från arbetscommenduringar utom provincen.” Häremot erinrades vid sislförflutne Riksmöte af Riksdagsfullmägtige från Jemtland, att, genom Regementets nedsättning, den hehöfliga jemkningen icke vunnits, enär dels Regementet nu vöre skyldigt lill tjenstgöring utom Jemtland, hvaraf följde, att hemmansegarne ej längre kunde sjelfva So Siatssamt O.-Con.
som drömmarne rifver i det som är ungt, af hjärtat man än på sin ett minne af barndomens tär, sär höjd fröjd. Dock alla de vänliga andar, som flytt, de äro oss nära än. De vakta och lyssna och komma på nytt till kända platser igen. De vänta bak töcknet allenast uppå, att vaggan sin plats i hemmet skall få. Från undrande barnaögon de slå en brygga af sol till dig, de vandra däröfver de ljusalfer små, så finna till hjärtat de stig, så vakna de slumrande drömmarne opp, så lakes ditt sinne, så ljusnar ditt hopp. ATecl vigptiett a.f E. F o r s s t r ö m, © Ty jollrande barnamun, som ännu ej ord för sin tanke har, kan jollra mera förstånd itu, än ålder tillsammans spar. En famlande mjuk liten barnaliand, kan bräcka de Jästaste murar ibland. Hvad längst du har glömt utaf barnslig tro, du lår dig så gärna om. Och allt hvad som bittrast fått växa och gro, det vissnar så småningom. Hvart aggande tvifvel, som kylde din själ, det leker ditt barn med ett skratt ihjäl. » Ville än naturen sin förmåga Visa inom vinterns zon I Dalin: hvad var hans snilles låga? Blott en lusteld vid Lovisas tron. Blott att roa hennes tärnor Flög den upp i solar och i stjärnor Med ett lekande behag, Flyktigt tända för en bröllopsdag. » Helt olika förhäller det sig, om man åter läser dem med fantasi; de vinna då efter hand ofantligt, och man skall genom dessa snillelekar kunna bilda sig en föreställning om ett af sång och poesi uppfylldt lif, som nu icke har sitt motstycke, men som däremot i ej ringa grad påminner om lifvet vid de forna provencalska hofven med deras » jeux floraux ». 1 en tid, då så föga hölls på äktenskapets helgd, utgör Lovisa Ulrika ett vackert undantag. Ingen fläck vidlåder henne.
Stina fann nu för godt att vända samtalet åt annat håll, ty framslängda moraler tycker ingen om, ej en gång den muntra, lefvnadsglada Stina. Hon berättade i det stället huru hon varit fram på herregåln, just för att få mangla sin omtalade väfbit på stenmangeln, huru hon då fått kaffe, skorpor och äpplen af grefvinnan och öfverklappat småfröknarne, samt huru der var ett främmande herrskap på herregåln, som icke alls talade som annat folk, utan gick på med en så besynnerlig rotvälska, att ingen menniska kunde begripa’t.» »Ja, de herrskaperna! De hafva så mycket konster för sig att man kan nu aldrig blifva slug på dem!» yttrade mor Kajsa förtrytsamt och snusförnuftigt. »Hvad ska’ nu det vara, att inte kunna tala som annat hederligt folk! När vår Herre gaf oss tunga för att göra oss begripliga med, så var det slätt inte hans mening att man skulle bruka henne till allahanda maskopi och narrverk. Jag har väl mycket hört talas om tocket tuska och frantuska och hvad det allt kan heta, men aldrig hörde jag’et, och aldrig får jag höra’t, för aldrig tjente jag på någon herregål i min ungdom, och aldrig tror jag det kunde så illa bära till, att jag det fick på min ålderdom.» Stina hade svårt att hålla sig för skratt, eller hvad som hon på sitt språk skulle hafva kallat grin, åt att alla de ämnen hon afhandlade slogo så illa ut hos mor Kajsa. Hon bet sig i läppen och valde ånyo något annat som hon visste skulle behaga. »Nå det må jag säga,» började hon, när hon fick se mor Kajsas gåsflock som gick på det inbärgade gärdet, »det må jag säga, att i hela trakten såg jag intet så många och så granna gässlingar som Kajsa-mosters! En, två, tre, fyra» och nu räknade Stina ända till femton.
Men skillnaden på de Föredragande är imedlertid den, att desse hittills, eller Stats-Secreterarne, endast hafva rösträttighet i de mål , som de sjelfva föredraga 5 hvaremot hvarje Minister hädanefter skulle äga att yttra sig icke blott öfver föremålen för sin egen , utan för alla de öfriga Förvaltnings. Chefernas föredragning. Skulle nu 4 icke föredragande Stats-Räds - Ledamöter^ blifva ensamt afgörande : så skulle de föredragande Ministrarne, så länge Regeringen varade, återgå till Stats-Secreterarnes närvarande befattning , blott med sina egna mål , eller hafva ett ringare uppdrag inför sina kamrater, än inför Kongl. Maj:t sjelf; hvilket ingalunda synes vara lämpligt , och dessutom motarbetar det ändamål , hvarföre man velat att Ministrarna skulle taga kännedom af, och yttra sig öfver, hvarandrasärender. Tilläte man dem det , men icke att deltaga i afgörandet, så skulle de,t förmodeligen gå , som om de fleste af Ridderskapets och Adelns Ledamöter vore blott utredare af målen , och tiilstyrkare af besluten , men icke finge deltaga i dem , hvilka deremot ensamt bestämdes af ett inskränktare antal , att nemligen de arbetande ledsnade vid att hafva mera göromål, men mindre inflytande , än sina vederlikar, samt Den 3 December e. m. 249 att arbetet och enigheten blefve derefter. Jag tillstyrker derföre, att ändringen i denna §. endast måtte blifva den, att, efter orden: Går Konungen i fält i §. sättes : föres Re> ge ringen, i de mål Konungenför eskrifver, af Stats-Rådet. Finner man nödigt , att stadga ett visst antal Stats-Råd , af färre än hvilket Regeringen icke måtte bestå : så kunde man utsätta 7. Då funnes 1 man för hvardera förvaltningsgrenen , och ändock lika mångå öfriga, hvaraf Kongl. Maj:t kunde välja sig följeslagare på resan , eller lemna några suppleanter åt de hemmavarande., som möjligen finge förfall ; emedan det är troligt att han, om han än kunde medtaga alla 7, ej skulle vilja göra det.
Då numera båtsmanshållets nummerär anses för sjöförsvaret mer än tillräcklig, helst kompanier deraf i sin helhet äro föreslagna till öfverflyttning på arméen; så vågar jag vördsammast föreslå: att de få s. k. frälse-roterings-båtsmans-nummer, placerade på indelningskompanierna, måtte hädanefter, i mån af afgång, få under fredstid förblifva vakante, mot erläggande af vakans-afgift tili Kronan, så vida rotehållarne sådant önska; men i händelse af krig borde de ifrågavarande rotehållarne förpligtas, att, inom lämplig kort tid, hafva de sålunda vakante blifne numren rekryterade. Om remiss häraf lill vederbörligt Utskott får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 14 November 4 865. F. G. Du Rietz. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. I Af Herr Du Rietz, Fredrik Gustaf, om uppmuddring af Fårösunds hamn å Gotland, m. m. Till föga nyttigare ändamål skulle väl penningar kunna användas, än att något påkosta en Sverige tillhörig hamn, ovedersägligen den bästa som Östersjön har att framvisa. Jag menar härmed den af så många Fransyska, men ännu flera Engelska sjöofficerare, lika högt värderade som välkända Fårösunds hamn på Gotland, genom hvars södra inlopp nu 21 ä 22 fots fartyg kunna passera; men genom dess norra endast 10 å 11 fots djupgående.
IL o. Ad:s svar å det nu ifrågavar:de yrkandet hade deremot af Hr Gr. o. Landtm, blifvit upfattadt såsom bifall och i afseende på den i anledn. deraf begärda voteringen hade Hr Gr. o. Landtm, endast yttrat, att om votering nu anstäldes emellan bifall och afslag å Frih. Palmstjernas förslag, samt dervid delta förslag blefve alslaget, följden deraf blefve, att Utsk:s hemställan, som afslyrkte afseende å hvad K. M. uti ifrågavar:de del föreslagit blefve af R. o. Ad. bifallen. Hr von Hartmansdorff; Blott detta blir uttryckt, är jag nöjd. Härefter uplästes till justering följande förslag lill voterispropos. : Den, som i öfverensstämmelse med hvad Frih. Palmstjerna tillstyrkt antager K. M:s förslag om utmyntningen af det minsta silfvermynt eiler 10 Öres-stycket, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, afslår R. o. Ad. K. M. förenämnde förslag. Efter upläsningen häraf yttrade Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller om följande tillägg i slutet af voter:s-propos:n, ”och antager Ulsk:s.” Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om icke Hr von Hartmansdorff funné sig tillfredsstäld dermed att, sedan voteringen försiggått och i händelse Nej dervid vunne, särskild propos. kornme att göras å bifall till Ulsk:s hemställan, emot hvilken i sådant fall icke någon anmärku. förekommit, som icke blifvit underkänd. Hr von Hartmansdorff: På sådant sätt kunna vi ju få en votering till. För att undslippa henne, har jag ansett det bäst, att förfara såsom jag föreslagit, eller att vid den blifvande omröstningen antaga Konungens förslag till ja-propos. och Utsk:s hemställan till nej-propos. Hr Gr. o.
Med hemställan, huruvida Riksens Ständers beslut, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:s 200 oeh.2o3, må expedieras; uppå remiss å ett af Borgmästaren Hagander ingifvit förslag; och om ersättning för Renskrifnings-kostnad. 3:o Godkännande^ till den behandling 56 §. Regeringsformen föreskrifver, af nedannämnde Constitutions - Utskottets Memorial: med Utlåtande öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition om upphörande af io3 §. Regeringsformen; med förslag till ett tillägg i 56 §. Regeringsformen; och med förslag till ett ytterligare tillägg i 98 §. Regeringsformen och 63 §. Riksdags-Ordningen. 4:o Instämmande uti följande Ridderskapets och Adelns beslut: att utse Tolf Electorer, hvilka, jemte de öfrige Riks-Ståndens Electorer, skulle äga att, jemlikt 98 §. Regeringsformen, utvälja Riksens Ständers JustitiaeOmbudsrnans Efterträdare, efter Lagmannen, Borgmästaren och Häradshöfdingen Nils Galler - 334 Den 21 December em. holm, som afsagt sig denna af Riksens Ständer honom uppdragna befattning; att afslå Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens förnyade^Utlåtande, angående understöd af Staten för Höganäs Stenkolsverk; och att vid den underdåniga anhållan Riksens Ständer skulle, i anledning af Bonde-Ståndets inbjudning, till Kongl. Majit framföra, att H. K. M. Drottningens Höga Kröning må, efter uråldrigt bruk för sig gå, till Kongl, Majits Egen Nådiga pröfning och godtfinnande borde i underdånighet öfverlemnas, att till denna högtidlighet utsätta den tid Kongl, Majit kunde finna lämpligast. 5:o A [slag å följande Utskotts Utlåtanden, nemligen i Stats - Utskottets: Rörande pensions anslående åt förre Justi tire-Ombudsmannen m. m. Herr Friherre Mannerheim. Statsoch Banco-Utskottens:
Direktionen för navigationsskolan i Stockholm, att Direktionen fullt väl insåge, att den eller de personer, hvilka egnade sin tid och sina krafter åt ansvarsfulla bestyr, borde derför vara så aflönade, att fyllandet af lefnadsbehofven icke toge för mycket af deras tid i anspråk; af Direktionen för Götheborgs navigationsskola, att, då undervisningen vid skolan, hvilken undervisning de sednare åren blifvit allt mer trägen i anseende till elevernas årligen ökade antal, från och med höstterminen innevarande år komme alt meddelas uti den nya och rymligare navigationsskole-byggnaden, häraf ofelbart följde, att ett vida större antal elever, än hittills, skulle intagas, enär, till följd af bristande utrymme i den gamla skollokalen, V^del till 1/3 För egen del hade Kommers-Kollegium anfört, att, enär de lill stöd för berörda framställningar uppgifna giltiga skäl synts Kollegium ega tillämplighet jemväl i fråga om de öfriga på allmän bekostnad här i riket inrättade navigationsskolor, nämligen i Calmar, Westervik, Wisby och Carlshamn, Kollegium funnit sig böra underställa Kongl. Maj:ts nådiga pröfning frågan om förhöjning i de för samtliga dessa skolor anvisade anslag. Enligt innevarande års i nåder fastställda aflöningsoch utgiftsstat för navigationsskolorna i riket, utginge aflöningsförmånerne för de der anställde lärare med följande belopp, nämligen: 84 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Ord. lärarens lön. vid Stockholms Navigationsskola 3,000: - Götheborgs Gefle Malmö Calmar Hernösands Westerviks Wisby Carlshamns 4:ste underlära2:dre underlärarens arfvode. rens arfvode. 850: 825: