Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var således att helt och hållet hängifva sig åt sin sjelfvalda sysselsättning. Och så kom det i stämningen något af detta egoistiska välbefinnande, som njuter dess mer af värmen och lugnet, derför att andra måste sträfva der ute i vind och regn. Då afbröts tystnaden af steg i förstugan, — detta sandkornens knastrande, som tyder på träskor. Jo vackert fick man vara i fred! Det dröjde några ögonblick innan dörren gick upp. Den unga flickan fortfor med sin läsning, men det äldre fruntimret lyfte hufvudet och ett par uppmärksamma ögon väntade på de inträdande. Hvad kunde det vara för folk? En lång tidspillan månne? Kanske en fästman, som ville köpa psalmbok åt fästmö sin, och en half timme förgäfves kunde pruta för att få några öres afslag på de fyra kronorna, eller för att förmå henne att sälja boken tio öre billigare än den stod henne sjelf i? Nej. Till och med för hennes vanda blick var det omöjligt att afgöra om karlen var en tiggare eller en kund. Lång var han och mager, tarflig och osnygg, men trasig var han ej och icke värre än mången välbergad karl kan vara, hvad det beträffar. Men det var icke en vanlig bondfysionomi med sin trygga dåsighet, icke denna min, som tycks säga att den inträdande tror sig ega större rätt än den hemmavarande. Nej, det var en viss tvetydig civilisation, — den, som gör att stadsproletären skulle bli förnärmad af att kallas för bonde. En »strykare» var han, men ville han sälja eller tigga? Det var frågan. Bokhandelns egarinna fann ett nöje i att söka gissa sig till det innan han talade. Hon brukade kunna se på sitt folk hvad det skulle bli fråga om. Här fans tid tillräckligt. Preludierna upptogo honom så helt och hållet, att han icke tycktes lägga märke till att det fans någon i rummet. Han hade hvarken tid att se sig om eller helsa, så upptagen var han. Ansigtet var smalt, näsan lång och bugtig, kroppen lika så. Man kunde säga att det fans »stil» på karlen.
Som emedlertid postföringen endast i det fall, att den bestrides utöfver 6 mil i veckan eller 312 mil om året för helt mantal, enligt Kongl. Brefvet den 3 December 1842, ansetts vara af den tunga för posthemman, att serskild och högre ersättning än för postföring i allmänhet derför medgifvits, och Utskottet från detta stadgande hemtar anledning antaga, att den posthemman medgifna frihet från rotering och kronoskjuts, åtminstone för hemman med mindre postföring än nämndt är, fortfarande bör betraktas såsom en förmån, för hvilken den nu stadgade bevillning skäligen bör erläggas, så har Utskottet ansett motionärens förslag härutinnan icke böra i vidsträcktare mån bifallas, än 22 Becillnings-Utskottcts Betänkande, Nio 4. att posthemman, som bestrida utöfver 312 mils postföring om året för helt mantal, må från den i denna § stadgade bevillning fritagas, hvarom stadgande blifvit vid 145 § i förslaget infördt. §§ 27 och 29. Då, fastän sådant, troligen af förbiseende, här icke blifvit bestämdt uttryckt, otvifvelaktig! är, att de i dessa §§ uppräknade personer, för hvilka afgiften icke finnes till bestämdt belopp utförd, skola, likasom de i 14 § omförmälde, erlägga bevillning efter något af de utsatta klassafgifts-beloppen endast i det fall, att den till 5 procent af inkomsten beräknade bevillningen icke uppgår till högre belopp, har Utskottet, af enahanda skäl som vid sistnämnde § blifvit anförde, ansett nu ifrågavarande §§ böra, i öfverensstämmelse dermed, erhålla den förändrade uppställning, som förslaget utvisar; hvarjemte Utskottet, för mera fullständighets skull vid 27 § infört en del för städerne uppräknade personer (t. ex. kommissionärer m. 11.), hvilka, ehuru boende på landet, böra bevillning efter 2:dra Art. vidkännas. § 34.
Kammar-kollegii och Kongl. Stats-kontorets underdåniga utlåtande, hvarigenom upplyst blifvit, att markcgångs-värdet å den resterande arrende-afgiften af Borgholms kungsladugård utgjorde för år 1857, 1,544 R:dr 13 öre och för år 1858 2,318 R:dr 24 öre, sistnämnda summa endast till hälften förfallen till betalning innevarande år, har Kongl. Maj:t, som redan den 7 nästlidne December förordnat om inställande tills vidare af exekutiva åtgärder för de återstående arrendcmedlens indrifning, med afseende på hvad upp lyst blifvit rörande ej mindro de af Sökanden under hans arrendetid bekostade betydliga förbättringar vid Borgholms kungsladugård, hvars derigenom obestridligen ökade värde framdeles komme Staten till godo, än äfven den missvext, hvilken under tro på hvarandra följande år drabbat ifrågavarande egendom, jemte härvid i öfrigt förekomna bevekande omständigheter, enligt Kongl. Kammar-kollegii och Kongl. Stats-kontorets underdåniga tillstyrkande, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att såväl återstående tredjedelen af 1857 års, som andra tredjedelen af 1858 års arrende för kungsladugården Borgholm, utgörande tillsammans 2,703 R:dr 25 öre riksmynt, måtte Arrendatorn Hultenberg efterskänkas. Efter erhållen remiss har Stats-Utskottet tagit detta ärende i öfvervägande; och ehuru Rikets Ständer under innevarande riksdag gillat den af Stats-Utskottet, i anledning af 2:ne enskilda motionärers framställningar i likartade frågor, uttalade grundsats, att arrendatorer af kronans egendomar i allmänhet icke borde åtnjuta eftergift för dem genom missvext tillskyndade förluster, hvilka vid arrendoaftalets ingående borde tagas i beräkning, finner Utskottet likväl i förevarande fall sådana omständigheter vara för handen, att ett undantags-förhållande här kan anses ega rum.
P. 335. —- om Statsoch BancoUtskottens Betänkande, rörande lånebiträde för Trollhätte CanalVerk, m. m. P. 335. — om Statsoch BancoUtskottens Betänkande i anledning af Konungens Proposition angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal. P. 336. — om remiss af Herr Berghmans anmärkningar vid Statsoch BancoUtskottens Betänkande angående an - 396 slag för fullbordande af Götba Canal. P. 405. — om nedannämnde Betänkanden: från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: i) angående biträde af StatsYerket till Mossodlingar i Skaraborgs Län; 2) angående utgifvande af en så kallad medborgerlig cateches; 3) om upprättande af ett Bolag till idkande af bandel å Syd America; Statsoch Bevillnings-Utskotten: 1) om Portofrihet för Riks-Ståndens Protocoll och Bihanget dertill vid innevarande Riksdag; 2) om Umeå och Luleå Städers befrielse från de med Tullkamrarnes underhållande förknippade afgifter; Lag-Utskottet: 1) angående åt skillige föreslagne Lag-förändringar; 2) angående förändring i Straff-lagarne. P. 406. — om StatsUtskottets Utlåtande, angående ersättning för förlorade ängar, m. m. vid gränslinien emot Ryssland. P. 407. — om StatsUtskottets svar på anmärkningar vid dess yttrande angående NummerLotteriets indragning. P. 407. — om tryckning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande rörande Näringsfriheten.
Efter Lagsamt Allm. Besp.- och Ekon.- Utskottens Memorial, JV:o 72. 21 Efter 13 §. har Högloft. Ridderskapet och Adeln beslutat införande af ett så lydande stadgande: ”Hvad i förestående i3 §., rörande undersökning stadgadt är, må ej tillämpas i frågor om på lifstid eller vissa år redan afsöndrad lägenhet af mindre jordrymd och beskaffenhet, än som i denna eller 1827 års Författning om afsöndring af jord från hemman tillåten är, så vida alhandlingen om öfverlåtelsen blifvit intagen i Härads-Rätts Protocoll; utan må egaren af lägenheten densamma behålla till besiltnings-tidens slut. Mot denna Författning stridande afhandling om upplåtelse af jord må icke af domaren till protokollet i domboken intagas eller betyg om dess uppvisande å Tinget meddelas.” Detta beslut har Välloflige Borgare-Ståndet biträdt, hvad förra momentet beträffar, och Hedervärda Bonde-Ståndet antagit i dess helhet, hvaremot Högvördig» Preste-Ståndet icke funnit sig kunna deruti instämma. Till följd häraf, och då trenne Stånd förenat sig om första delen af nyss anförde stadgande, lärer detta moment komma att i Författningsförslaget upptagas, då det senare momentet deremot måste anses hafva förfallit genom Högvördige Preste-Ståndets samt Välloflige Borgare-Ståndets afslag på Ridderskapets och Adelns inbjudning att deruti deltaga. Högvördige Preste-Ståndet har jemväl beslutat en ny §. af föjjande lydelse:
Men om man vid sidan af produktionens rent konstnärliga värde äfven tar hänsyn till dess rikhaltighet och mångsidighet — en synnerligen vigtig synpunkt för denna populariserande, ja, demokratiserande konstart — då står Jenny Nyström, hvad angår det första, jemsides och, afsedt det senare, obetingadt framför öfriga inhemska samtida artister. V i kunna ej tänka oss många af de otaliga svenska hem, dit Idun nu så vänvandt hittar väg, för hvilka nu mera alstren af hennes ritstift skulle vara främmande. Så i bästa mening populära ha de på endast några få år blifvit. Så många vägar ha de funnit att tränga till allt vidare kretsar. Så skilda såväl ekonomiska som rent andSjelfporträtt. I Stockholm: hos redaktionen, i boklådorna samt &amp; tidningskontoren. idun utkommer i hufvudstaden hvarje heigfrl f r e d a s Och kostar för é i i qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — liga förutsättningar ha de förmått på det lyckligaste motsvara. Ty förutom den verkligen förvånande mängd af större och mindre, dyrbarare och enklare arbeten i bokform, till hvilka fru Nyström tecknat, har hon ock inom de billiga illustrerade tidningarna utöfvat en alstring, hvilken till äfven de anspråklösaste hem trängt fram med sin innebörd af förädlande och uppfostrande konst. Endast i nu innevarande julmarknad skall ni, älskvärda läsarinna, då ni helt snart står brydsam och väljande midt i flödet, på bokhandlarens disk med gladt återkännande stanna vid flere i och för sig framstående verk, hvilkas värde ytterligare förhöjts af fru Nyström-Stoopendaals teckningar. Så hafva vi C. D. af Wirséns nya diktcykel: » Kristna högtidsoch helgedagar », II. Bergströms sagosamling iUr follcsagans rosengårdar » och den lockande barnberättelsen om Sniggel — Snuggel, alla af henne försedda med verkligen charmanta illustrationer. Och sist men ingalunda sämst erinra vi om ytterligare en nyhet, som ock derförutorn är en gammal alltid kär bekant, August Blanches samlade arbeten, som nu från Älb.
I öfverensstämmelse med denna åsigt och då Utskottet är öfvertygadt, att Stockholms stad både lättare och emot lindrigare betalnings-vilkor, än de fleste andra kommuner, kan genom upplåning hos enskilda anskaffa de medel, som, utöfver stadens härtill disponibla tillgångar, kunna erfordras för bestridandet af derstädes genom kolera-farsoten föranledda utomordentliga utgifter, finnér Utskottet, med afseende derjemte å de mångfaldiga och ansenliga Stats-behof, som under innevarande Riks - 6 Stals-UtsUoltels Utlåtande, N:o lii. dag måste fyllas med Statsverkets nu egande kontanta behållningar och ender den kommande tiden förväntade inkomster, sig föranlåtet afstyrka Rikets Ständers bifall till det å denna stads vägnar sökta samt af Kongl. Maj:t i Nåder förordade låneunderstöd. Stockholm den 15 Maj 1854. H:o M-i. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Maj 1854, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af' väckt motion om ett lån lill innehafvaren af Näshulta pastorat i Södermanland, för sänkningen af Pr estsjön. (llgds Nfd.) Uti den härom hos Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmäktigen Carl Olsson från Nyköpings län väckta motion, har, efter erinran om den gagnande omvårdnad och verksamhet, som under sednare åren egnats åt landtbruks-näringens förkofran samt större odlings-företags befrämjande, motionären fästat uppmärksamheten på svårigheten för den mindre bemedlade jordbrukaren, särdeles boställsliafvaren, att, i saknad af erforderligt förlags-kapital och tillfälle till ett sådant Stats-Ulskotleta Målande, Nio lii. 7 kapitals anskaffande, företaga odlingar, hvaraf fördelarne möjligen icke få åtnjutas af honom, utan af hans efterträdare eller boställenas framtida innehafvare. Statens mellankomst syntes derföre härvid vara företrädesvis angelägen, på det att icke de för det allmänna mest förmånliga odlings-tillfällena måtte för all framtid blifva obegagnade.
Ständer således skulle besluta en ny skrifvelse, som påminner Regeringen om den förra ; så har BorgareStåndet äfven sin talan bevakad, emedan deras skrifvelse är bifogad förra Acten, och naturligtvis på samma gång mäste inför Konungen föredragas. Då således detta Betänkande, N:o 32, är i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut år 1823, och med den återremiss vi för några dagar sedan beviljade, samt ej har något att göra med Bevillningen, Bevakningsstadgan och stadgar mot oloflig införsel af varor, så tillstyrker jag bifall å Betänkandet, Sen g Jun i i f, ni. 263 desto hellre som Ridderskapet och Adeln då handlar i conseqvens med hvad Ståndet förut heslutat. Herr Hjerta, Gustaf: Lika med Herr Tham anser jag denna diskussion afvika långt från hufvudfrågan. Jag tinner, att man här vill förnya den strid, som vid sistlidne Riksdag börjades, för att lägga hinder mot handels-och näringsfriheten, hvilken i 20 år varit önskad af pluraliteten af Nationen. Herr Lefren sökte då, likasom nu, att till en vigtig formfråga göra, hvilket Utskott rätteligen borde handlägga ärendet. Hans hemliga skäl, härtill, som han tyckes med flit dölja, mäste vara att få målet af Rikets Ständer heliandladt såsom ett önskningsmål, och sålunda beröfva deras fattade beslut i saken den kraft, som det redan i 5 år ägt, och hvars följder, om de visat sig svaga och kanske till och med mindre nyttiga, härrört, icke af detta Ständernas beslut, utan af det sätt, hvarpå näringsfrihets-frågan blifvit af Regeringen behandlad.
University Club vid M a d d o x Street är, såsom namnet angifver, tillgänglig uteslutande för damer, som tillhör universitetet såsom studerande eller innehafva någon akademisk grad. Afgifterna äro desamma s o m i Writers ' o c h medlemmarnes antal också ungefär lika. Inredningen är elegant o c h b e k v ä m; utom tidningar o c h alla slags vetenskapliga o c h andra tidskrifter finnes här ett valdt bibliotek. Grosvenor Crescent Club, nära intill H y d e park, är helt nyligen stiftad af mrs W y n f o r d Phillips, förut verksam m e d l e m af Pioneer elub. Denna nya k l u b b torde i en icke aflägsen framtid blifva en stor styrka för kvinnorörelsen i England till följd af sin nära förbindelse m e d The Womens ' Institute, s o m är installeradt i samma hus och s o m äfven är grundadt af mrs Phillips, hvilken för bägge anstalternas underhåll anslagit en Årlig s u m m a af 7,000 p d st. (127,000 kronor). — M e d ett så storartadt bidrag är det gifvet, att klubbens inredning o c h utrustning i alla afseenden äro utomordentliga. Direktionen räknar o c k bland sina ledamöter de mest lysande namnen inom kvinnorörelsen i England. En annan alldeles ny klubb är ' Victoria vid Southampton Street, Strand. Denna är speciellt afsedd för - » Lady-Nurses » eller damer, s o m ägna sig åt sjuksköterskekallet. Samtliga de här uppräknade klubbarne äro stiftade i något speciellt ändamål och företrädesvis afsedda för fruntimmer, s o m hafva någon praktisk lifsuppgift eller verksamhet. M e n u t o m dessa finnas i L o n d o n ett ganska stort antal, hvilkas m e d l e m m a r äro damer af värld, som icke b o i själf va L o n d o n, men betrakta klubben såsom ett angenämt hviloställe o c h en fashionabel lä- genhet för att tillbringa några timmar. De förJ J vagnshus äfvensom » bicycle-stall » m. m., m. m.
Han utbad sig nemligen att Konungen ville förläna honom rätt dertill: att «alla älskande», som för sina samvetens skull icke kunde underkasta sig prestkyrkans former och föregifna, heliga ceremonier vid äktenskapet — hvilka de ansågo för vidskepliga och syndiga, eller löjliga och i bästa fall, barnsliga och onödiga, och: — att »älskande», som genom föräldramagtens egennytta eller familjehögfärd, voro beröfvade erkännandet af deras «kär - Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. 507 lek och inbördes hemliga förbund», såsom lagligt äktenskap, med mindre prest-benediktionen var följaktig, att nemligen dessa, så snart de bevisligen inom hans hus, hade tillsammans legat uti en för detta ändamål iordningställd, dertill beredd brudsäng, skulle de lagligen erkännas såsom äkta makar, utan de påfviska pretentionerna på en förutgången notorietet genom lysningar och vigsel. Och derifrån är civil—äktenskapet i England utsprunget till sin idé, och detta midt under den religiösa vidskepelsens mörkaste tider. Tusenden hafva, sedan dess, vid Greatna-Green firat det borgerliga äktenskapets alltmer vexande seger, tills en parlamentsakt af år 1858 fullbordade den på GreatnaGreen-lagens principer, och fullständigt reglerar civil-äktenskapet i England. Denna lag innehåller i hufvudsaken: att civil-äktenskapet är regel, vigseln är frihet, och, i likhet med Holland: att, för dem som önska vigsel, ingen prest må densamma utfärda eller förrätta, utan förut af kontrahenterna förevisad borgerlig konfirmation genom civil-auktoriteterne. Förenta Staterne hafva allt sedan oafhängighetsförklaringen (Declaration of Independence af den 4:de Juli 1776, antagen i den Amerikanska kongressen) icke haft någon annan egentlig äktenskapsform, än det borgerliga äktenskapet. Åtminstone sedan 1780, då det enda återstående band, som förenade Nordamerika med moderlandet, helt och hållet afklipptes genom Anglikanska kyrkans upplösande i mångfaldiga från hvarandra mer eller mindre divergerande religiösa assosiationer. Sedan ingen statskyrka fanns till, så förföll äfven fordringarne på det sacerdotala i äktenskapet.
Likväl föredrogs i Ridderskapets och Adelns Plenum, Lördagen den 20 December 1823, Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till LandtMarskalken, efter det stadfästelse meddelats å RiddarliusOrdningen med de förändrade §§, som Konungen i Nåder gillat. Uppgiften är således origtig. Friherre Anckarswärd påstår, att den sednare RiddarliusOrdningen har, jemte annat, äfven den olyckan, att uti ingressen innebära en alltför talande osanning såsom på Ridderskapets och Adelns underdåniga anhållan af Kongl. Maj:t gillad. Det origtiga, och det i och med detsamma otillbörliga af detta Friherrens påstående, blifver påtagligt, genom ofvan anförde Ridderskapets och Adelns den 4 December i823 till Hans Maj:t Konungen aflåtne underdåniga skrifvelse, med anhållan om stadfästelse å en ny Riddarhusordning. Kongl. Maj:t har sedermera uti Nådig skrifvelse till Herr Grefven och LandtMarskalken af den 8 sistlidne November, svarat på Ridderskapets och Adelns underdåniga 200 Den 6 Februarii f. m. skrifvelse af den 21 December 1823, och deruti afslagit Ridderskapets och Adelns underdåniga anhållan, att derest icke hela förslaget till en ny Riddarhusordning blefve gillad, 1818 års Riddarhusordning skulle få vara gällande. Detta var en yttrad önskanj icke ett beslutadt vilkor för fastställelse af förändringarne i RiddarhusOrdningen. Grefve Frölich yttrar vidare, att det icke ensamt tillhörer Kongl. Maj:t det ädla åliggandet att vaka öfver formernas helgd, utan äfven Ederj mina Herrar, såsom Medlemmar af Lagstiftningen, och frågar: huru fullgören J denna pligt?
S; D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln nedmnämnde den 2 dennes eft. m. på bordet lagde Betänkanden från Lagutskottet, nemi.: N:o 4°, öfver Herr Prosten L, G. Mittags motion, om meddelande' af föreskrift, att äktenskap bör, inom viss tid efter skedd lysning tredje: gängen, genom vigsel fullbordas, elier ock fästningen vardaupplöst;- Trot. Ut dr. d10 Maji 183\ K:o /l2, öfver motioner med förslag till ändring i nu gällande Lag, angående behandlingen af frågor om oenighet makar emellan. S. D. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 2 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande N:o \i, i anledning af väckt motion om åtskillige förändringar i JudeReglementet, blef af Ridderskapet och Adeln återremitteradt. S, D. Biföllos nedannämnde den 2 dennes e. m. på bordet lagde Betänkanden från Allmänna Besvärsoch OeconomieXJtskottet 3 nemi.: N:o 3g, i anledning af väckt motion om upphörande af Kronofisket vid Elfkarleby; N:o 3g, i anledning af väckt fråga om Jemtlands återförläggande under WesterNorrlands Län; N:o 40, i anledning af väckt motion om Slädemes befrielse från inqvartering vid Recrutoch Remontmöten. S. D. Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets den 2 dennes e. ro. på bordet lagde Betänkande A;o 37, i anledning af väckta motioner, ej mindre om bestämda föreskrifter för befordringar inom Postverket, än ock 0111 behofvet af ny Postordning och Instruction för Postlnspectorer och Postförvaltare samt örn nytt löningssätt för desse tjenstemän, blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln afslaget.
Majits nådiga Propositioner omförmälda, kostnadsberäkningar, anvisat de belopp, E. K. Majit för berörda ändamål äskat, utgörande för hospitalet i Wexiö 30,269 Ridr 10 öre, för Nyköpings hospital 8,257 Ridr 50 öre, för hospitalet i Wisby 13,221 Ridr 85 öre och för Upsala hospital 40,000 Ridr, eller tillhopa 91,748 Ridr 45 öre, att från Riksgäldskontoret, i mån af behof, utbetalas. De förändringar å det invid hufvudstaden å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg upförda hospital, hvilka nu blifvit ifrågaställda, åsyftande att afhjelpa en Bilt. till B. St. Skrifvelse, N:o 169. brist, hvarigenom botliga patienters återställande alltid försvåras, stundom ock torde helt och hållet förhindras, synas likaledes vara af den angelägna beskaffenhet, att deras verkställande hvarken kan eller bör uppskjutas; hvadan Rikets Ständer funnit sig äfven ega anledning bifalla E. K. Maj:ts derom framställda nådiga förslag, och alltså beviljat ej mindre det till betäckande af en uppkommen brist i anslaget för Stockholms hospital äskade belopp 12,370 R:dr 17 öre än ock den till förbättringar å denna hospitals-byggnad begärda summa 10,305 » 20 » tillsammans 22,675 R:dr 37 öre, att, i mån af behof, Irån Riksgälds-kontoret utgå; hvarjemte Rikets Ständer, med afse ende derpå att alla nödiga anordningar bort kunna träffas för den betydliga kostnadssumma, hvartill ifrågavarande byggnadsföretag uppgått, i underdånighet anhålla, att, vid företagande af allmänna byggnader, i framtiden noggrannare måtte tillses, att utförandet deraf må kunna fullbordas inom gränsen af de uppgjorda kostnadsförslagen. 92:o Uti tvänne särskilda hos Rikets Ständer gjorda framställningar är vordet anfördt, hurusom öfver hela landet en temligen allmän klagan försports öfver bristande utrymme på hospitalen för sinnessjuka.
Med anledning af det helt olika Utlåt., som StatsUtsbt nu afgifvit emot vid förra riksdagen, samt det summariska sätt, hvarpå Utsk:t behandlat frågan, anhåller jag att en stund få pröfva B. o. Ad:ns tålamod med en något fullständigare utredning af frågan, än jag gjorde förra riksdagen. Då utgjorde majoriteten hos ett BiksStånd blott ett par röster, men hos de öfriga, der votering ej egde rum, känner man ej majoritetens storlek. De skäl, som åberopades emot saken, voro sådana, som i allmänhet anföras emot allt nytt. Här på Riddarhuset ' yttrade sig tvenne medicinae doktorer och professorer. Ingen kan neka att deras anföranden i mycket voro af beskaffenhet att kunna inverka på B. o. Ad:ns öfvertygelse; men jag hemställer till den ena af dem, som nu är närvide, huruvida hans yttrande verkligen var egnadt att öfvertyga, Utsk:t yttrar, att svårigheterna ökas derigenom, att hvarken K. M:t gjort framställning i frågan eller vederbörande embetsmyndigheter deröfver afgifvit utlåt. Detta skäl förefaller mig temligen eget, då vi veta att II, St:r äro så Vana vid att åsidosätta sådant, hvarpå vi äfven hade exempel i föreg:de plenum. Dessutom bör man ihågkomma att med den animositet eller motvilja, som emot denna sak visas af de embetsmyndigheter, som dermed hafva att skaffa, man har föga hopp att Regeringen skall göra någonting. Jag erkänner dock att utsigterna nu äro bättre, än för 10 år sedan. Jag anhåller att för egen del få nämna, hvad jag anser i frågan vara vigtigt. Den kan betraktas ur flere synpunkter, än den rent vetenskapliga. Det är märkvärdigt att denna lära, som är öfver 50 år gammal och som varit förhånad och motarbetad öfverallt, numera dock vunnit talrika adepter. Nu sednast har en homöopathisk kongress egt rum i Briissel, der alla yttrat sig med välvilja öfver saken, och i deputerade kammaren derstädes anförde en Hr Budelbacb, att man icke borde anse läran såsom en konjektural-vetenskap. En annan synpunkt är den medicinska.