Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tili Allmänna Besvärsoch Oecönomie - Ut skottet har ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit öfverlemnadt ett Memorial af Riksdagsmannen Eric Svensson från Bohus Eän, hvarmed Riksdags-Fullmågtigen Anders Maltesson från samma Eän sig förenat; uti hvilket Memorial Eric Svensson anmäler, det han, i egenskap af Eullmägtig för Norrvikens Fögderi, fått sig uppdraget att till Riksens Högloft. Ständers behjertande framföra Invånarnes uti berörde Fögderi anhållan, att, efter den nu vunna lyckliga föreningen emellan Sverige och Norrige, deni måtte tillåtas, att, till lättnad och förmon vid forslandet af Krono, och Afrads-Tionden, hvil» Fen nu af somliga Invånare måste föras flera mil, aflemna samma Tionde i Strömstad, der Xrono-Magazin skall finnas, och hvarest aflevexeringen, enligt Eric Svenssons tanka, skulle Funna medföra nytta, vid inträffande behof af Spannmåls lemnande till Kongl. Maj:ts Norrska Undersåtare. Vid granskningen af detta Memorial , har .Utskottet funnit; att, då flera bevekande skal och jÖrn s 5 Maj. beti omständigheter synas tala för den salunda gjorda anhållan, hvartill kommer det lidande Born,oskiljaktigt ifrån de örter,hvilkaäro j)å närmare afstånd från Krigstheatren helagna, afven vid sistförflutna Fälttåg emot Norrige, drabbat en stor del af Bohus Läns Invånare; så anser Ut* skottet sig böra till Riksens Högloft. Ständer öf. verlemria den vördsamma hemställan , att Riksens Ständer ville hos Kongl. Majit s tmderdä.» nighet framföra ett sådant gynnande förord, som ofvanberörde anhållan tyckes förtjena; hvil. ket dock till Riksens Högloft. Ständers egen prof. ning vördsammeligen öfverlemnas. Stockholm, den i S Maj 1815. Rå Högloft. Ridderskapets Rå Högvörcf. Prest» och Adelns Ledam.
Karlshamns kastell — navigationsskola Bilagan litt. N. vid Karlskrona station af Flottan Karlstads Stifts Konsistorii räkenskaper Karta-sigillata-uppbörden Karteverk, Rikets ekonomiska — socken-, anslaget till — Topografiska Kårens Kolonien S:t Barthelemys räkenskaper Kommando-expedition, Sjöförsvar s-departementets •••• Kommissariatet, KonvoyKommissionen, Författnings— KarantänsKonradsbergs hospital för sinnessjuka Konsistoriernas räkenskaper Konsuls-fonden Kontroll-verket Konvoy-kommissariatets räkenskaper Kopparbergs läns afvittring sverk Bilagan litt. T. vid Revisions-berättelsen. » 168. — 364 Revisions-berättelsen. Utlåtandena. Krig sarkiv-fo uden Krigs-kollegii hufvudbok, förslag till ny sådan — räkenskaper Bilagorna litt. G., H., I., K., L. och M vid — Aflöning s-a fdelnings räken skaper — Artilleri-afdelnings dito Bilagorna litt. EL, I. och K. vid — Fortifikations-afdelnings rä kenskaper Bilagorna litt. I. och K. vid — förvaltning, särskilda kassor och fonder under Bilagorna litt. K. och L. vid — inkomster och utgifter Bilagorna litt. G., EL, I., K., L. och M. vid — Jntendents-afdelnings räken skaper Bilagorna litt. K., L. och och M. vid Krigsmanshus-kassa, Wadstena Bilagan litt P. vid Krigsmanskassan, Amiralitets Krigsvetenskaps-akademien Kronans hus { Stockholm och landsorterna Kronoarbetskåren Bilagan litt. R. vid Kronohåktena Bilagan litt R. vid Krono-inspektion, Avesta — magasinen — räkenskaper, Stockholms stads — uppbörd, utestående Bilagorna litt. A. och B. vid Krutoch salpeter-försäljningsmedlen
Väl skulle under första året, nemligen intill dess den nyss omnämnda inlösningen och förseglingen blefve verkställd, förmodligen-erfordras ett större belopp än 2.000 Spd., men så måste man å andra sidan också antaga, att efter nämnde tid af ofvan anförda skäl, en mindre skarp kontroll kommer att erfordras, samt således en mindre summa till utgifterna blifva nödig, hvadan de förenämnde 6000 Spd. för hela budget-terminen förmodligen komma att blifva tillräckliga. Den sammanlagda utgiften för kontrollen öfver lönnbränningen och bränvins olofliga införsel skulle således, enligt ofvan anförda förutsättningar, komma att för budget-terminen 4S48—4854 komma att utgöra 50,000 Spd. eller fördelad på 5 år, 40,000 Spd. årligen, Med Norska Regeringens urderd. Utlåtande. 87 Med afseende på. de utgifter, som antagas kunna blifva nödiga för den ofvan bemälte inlösningen eller förseglingen af stämplade bränvinspannor, tillåter sig departementet i underd. att meddela följande: Enligt de upplysningar man har kunnat förskaffa sig, väga bränvinspannor af 60 till -100 potters rymd, eller den storlek, hvarom här hufvudsakligen blir fråga, från 46 till 28 U., och då pannor på 60 potter och dorunder förmodligen komma att utgöra det öfvervägande antalet utaf dem, Som komma att inlemnas till inlösning, kan vigten i medeltal för hvarje panna antagas till 20 U.. Sådan koppar betalas vanligtvis med 24 sk. per U., så att följaktligen det pris, som statskassan vid inlösningen kommer att utbetala för hvarje panna utgör omkring 4 Spd. Med hänsfende till antalet af de pannor, som man kan antaga komma a t inlemnas till inlösning, får departementet i underd. upplysa, att, enligt hvad kommissionen i dess förut omtalade betänkande anfört, under året 4853 funnos mer än 3,600 stämplade pannor på 60 potters rymd och derunder.
Det är således icke fråga om alt införa någon nyhet, utan frågan är den, alt reglera afgifterna, så att de icke blifva betungande för den fattige, som söker förskaffa undervisning' åt sina barn. Delta kan dock, utan statens alltför svåra betungande, icke gcrua ske på annat sätt, än att behållne föräldrar erlägga hvad som erfordras sedan staten å sin sida lemnat medel till lärarnes allöning. Man har fästat sig vid svårigheten alt pröfva hvilka föräldrar som rätteligen vore i behof att åtnjuta befrielse. Jag kan af 22-årig er - Den G Maj f, m. 399 farenhet vid nya elementarskolan säga, att denna pröfning förefallit direktionen vida lättare, än uppfyllandet af många andra pligter. Men saken måste ställas så, alt föräldrarne endast få med styrelsen att skaffa och att på henne allena beror atl pröfva, om skäl förefinnas till nedsättning eller till fullkomlig befrielse. Få målsmännen deremot att göra med lärarne, såsom hittills skett vid de s. k. frivilliga bidragens erläggande, så frukta föräldrarne alt lärarne skola vanvårda barnen, om för dem intet betalas, under det de öfrige kamraterna erlägga afgifler. Vid nyssberördc skola går så lill, att de som önska befrielse från afgifter eller nedsättning deri, framlägga betyg, sora utvisa deras ställning, hvarefter saken snart är afgjord, flvad åter förhållandet gossarne sinsemellan beträffar, så är det, på sätt Frih. Hamilton yttrat, att de icke veta om eller hvad någons föräldrar betala; ja, de fråga alls icke derefter. Endast i de skolor, hvarest afgiflen går omedelbart till lärarne, der känna gossarne mycket väl hvad en hvar gifver, emedan de öfriga frukta att få röna följderna af mindre frikostighet. Enligt den föreslagna nya organisationen, kommer sådan fruktan icke i fråga, emedan saken är cn gång för alla uppgjord emellan skolans styresmän och gossarnes målsmän. Lärjungen vet att han för den skull icke har något af lärarne att befara och tänker derföre icke på om någon betalar mer eller mindre.
Efter Herr Ofverste Drukvas project bleftve Starens inkomst as en 92 kannors panna i stad, För 322 mantalsjkrifne personer a 12 si. ?ZRd. panneafgift ___ 32 — 12 5 Rd. Pä lander: ? 5,-.22 Riksdaler i jordwarde a 1 Rd. per mille is — panneafgift Zo 45 Rd/ Herr Ofwerste Drukva har wal annu icke yttrat någor om afgifterne, men som det upgjorde xrojeclet ar mig till hela desi widd bekant, har jag i hopp ' »4» Den 9 Julli. i hopp akt derigenom kunna fullkomligen öfwertyga Högloft. Ridderskapet och Adeln om origtigheten af de bestattningsgrunder som Herr Ofwerste Drufv» fdreflär, trott mig böra nämna hwad jag har mig bekant om de afgifter pä jord och pannorne som man annars förestå. Ridderskapet och Adeln räcktes sinna, att efter Herr Ofwerste Orukvas projeck blefwe Statens intrade för en 90 kanns panna i stad 68 R:dr 16 §., och för en dylik panna pä landet 6Z R:dr 40 §, mindre, än om de af Oecsnomiä « Utftotret förestagne grunder skulle gillas. Hwad landet beträffar kan wäl Statens förlust genom den förestagne delningen eller afgifken pä jorden och pannan, och i följe deraf minskade afgif, ten pä pannan, derigenom godkgöras, att jorden öfwer hufwuder betalar en brännings rättighets afgift af i R:dr per 1000 af jordens warde, ehwad brännings rättigheten af jordägaren utöfwas eller ej. Men jag hemställer till Högloft. Ridderskapet och Adelns uplysta bedömande med hwad grund saf billighet man kan'"wilja älägga den som icke bränner att deltaga i den afgift lill Staten, som branwinsbrännaren kan och bör ensamt bära.
Såsom egentliga fabriker förekomma endast Anderstorps mekaniska bomullsspinneri i Lindome socken, Fjäre härad, och en klädesfabrik å stadslägenheten Slottsmöllan vid Halmstad. Tillverkningen vid Anderstorp är sålunda anmäld: år 1856: 94,460 bundtar garn med ett tillverkningsvärde af 728,850 Ridr Runt, » 1857: 63,150 » » » » » » 562,692 » » , » 1858: 37,800 » » » » » » 303,592 » » , Hallands län. Bränvinsbränning. Husslöjd. 7 år 1859: 43,700 bundtar garn med ett tillverkningsvärde af 338,687 R:dr Runt, » 1860: 50,900 » » » » » » 399,890 » » . Vid fabriken å Slottsmöllan skall 1860 tillverkats 31,912 fot kläde, doffel, korderoj, boj, vadmal, flanell oell yllefoder, samt 423 st. filtar, alltsammans uppskattadt i värde till 477,151 R:dr. Kronans inkomst af denna näring upptages här nedan bland öfrige intrader. Bränvinet har funnit afsättning dels i tillverkningsorten, dels i städerna, dels ock genom transport till andra län. Att den i senare tider förändrade bränvinslagstiftningen välgörande inverkat på befolkningens såväl moraliska som ekonomiska ställning är så uppenbart, att förhållandet derutinnan icke lärer af någon rättsinnig medborgare förnekas. Möbeltillverkning, som fortfarande med framgång bedrifvits i Lindome socken, och förfärdigandet inom Elfsåkers socken, Fjäre härad, af hvarjehanda smiden, såsom liar, skärknifvar och skäror, hafva medfört icke obetydlig inkomst. De vanliga afsättningsorterna äro Göteborg, Warberg och Borås. I Warbergs fögderi är husslöjden af mycken betydenhet. Förbrukning af bomull har under de senare åren ökats. Dock intager ännu tillverkning af ylleoch linneväfnader främsta rummet. Härför användas hufvudsakligen ortens produkter. Omkring 4,000 skålp.
Prol. 1840■ y Sami. 1 Afd. 35:te Haft. 2 10 Lag-Utskottets UtlåtandeN.o tJ.2: skulle, efter Högsta Domstolens hörande, anse sig kunna till dem lemna bifall, antingen i sin helhet eller till vissa delar, den nya Lagen måtte träda i kraft från och med den 1 Januari 1843, dä Rikets Ständer förmodade att de förberedande åtgärder för fängel se-systemets förändrande mätte kunna vara utförde,. som det nya straff.systemet erfordrade,. och hvarom Rikets Ständer, i och för nödige medels anordnande, torde få emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner: att, för den händelse Kongl. M.aj:t icke skulle samtycka till förslaget i sin helhet, Rikets bländer borde anhålla, det Kongl: Mäj:t ville, för de fall då Kongl. Maj.t, efter erkännande af de principer, hvarpå de nya lag-bestämmelserne sig grunda, likväl ansåge Sig icke kunna gilla en eller annan detalj-föreskrift, derom, efter Högsta Domstolens hörande, låta utfärda serskild författning, hvilken likväl endast komme att tjena till efterrättelse, intilldess Rikets Ständer, vid Trästa Riksdag, komme i tillfälle att, gemensamt med Kongl. Maj.t deröfver besluta;: men att i alla de fall, dä fråga vore om vägran af samtycke till princip vid gamla lagens stadganden måtte intill nästa Riksdag förblifva.; samt att Lag-Utskottet syntes böra, i sammanhang dermed, uttrycka dem förmodan, att, om Rikets Ständer skulle inom den 1 Januari i843 sammankomma, Kongl. Maj:t då må täckas, genom af gifvande fullständiga Propositioner,. försätta dem i tillfälle att öfver alla sådane fall besluta, och att Rikets Ständer i öfrigt, derest de först efteråt' sammanträda, må få emottaga underrättelse om de skäl, Kongl. Maj.t ansett
Då nalkades henne Olof Sverkerson, af bönderne sednare Olof Perkelson kallad, för sina många gånger utöfvade förräderier, än mot den ene, än mot den andre, allt huru han tyckte för ögonblicket vara det för sig fördelaktigaste. Han framsteg med en ödmjuk bugning och sade: ”Hans fursteliga nåde har låtit sig berätta, det här icke skall vara ärligt spel. Man har sagt honom, att eders frudöme någorstädes låtit lägga det krut, som här fanns qvar, till en mina, för att spränga den i luften när hans fursteliga nåde skulle deröfver passera. Han har derföre sändt mig för att utbedja sig nöjet af edert sällskap, på det han åtminstone icke må blifva utan angenämt medfölje på himmelsfärden. Han anhåller derföre att ni, såsom artig värdinna, må emottaga honom vid porten af edert hus.” ”Sådant ens eget sinne är, sådant väntar man det hos andra”, sade fru Ebba med nästan hvita läppar. Derpå steg hon opp från sin plats, kastade en blick omkring sig på fruntimmerna och sade: ”Stannen här alla, denna förödmjukelse må ingen annan än jag bära. Med långsamma, men jemna steg vandrade fru Ebba utför trapporna, öfver borggården, genom hvalfvet, ut till slottets tunga port, som nu stod öppen. Mot slottet marscherade de hertigliga tropparna. I spetsen för dem syntes hertigen sjelf och någre hans herrar. Hertigen kastade stundom en bister blick opp emot det fäste, som trotsat hans makt och fällde några föga vänliga ord. Hans sinne, uppretadt öfver slottets försvar, hade ännu ej hunnit blifva mildare genom medvetandet att nu hafva vunnit sin afsigt. När han kom så nära, att han blef varse den öppna porten och bemärkte att fru Ebba stod der, utbrast han: ”Getingboet har dock fått lof att ge med sig. Roligt vore att veta hvad käringen der nu menar. Jo, jag tänker Ryttarkajsa skall få lära sig att steka sill, i stället för att glödga kulor. Får väl lära sig att räkna ärter för granater, Dragonmaja.
Skogstrakter icke kunna på ett fördelaktigare sätt än genom Bergshandterin-i gen förädlas, och det är, vid en sådan unders sökning, man äfven skall öfvertygas, att denna näringsgren ger stöd åt andra, och äfven åt jordbruket, igenom ökade tillfällen till utby.? ten och afsättning, och att således Staten äfH ven indirecte vinner härigenom ny förmögen-* het och nya inkomster. Det är således, som uti ett väl inrättadt Samhälle, allt stöd i ett oupphörligt samband och det helas väl säkrast Ridd, o. Ad, Prat. VI. B. II. Afd. É42 Den 29 Ma\i. vinnes, igenom den enskilta1 omfankans fort^ satta bemödanden, och den nära föreningen af dess interessen med det allmännas. Men dertill fordras säkerheten för den enskilte, att i sina på Statens löften grundade företag icke finna sig störd, att icke, sedan möda och kost-, nader blifvit nedlagda, kunna beröfvas fruk-3 ten af dessa uppoffringar. Den ersättning Friherre Cederström velat bereda Rergshandteringen genom rättigheten, att emot högsta anbudet lösa till sig skogarne, synes mig icke kunna uppfylla ändamålet. Kan man väl förutsätta, att det är på ett sådant vilkor, som Bruksanläggningarne ägt rum, och vore väl första anläggarens och dess rätts innehafvares skäliga väntan derigenom uppJ fylld? Kan det väl misskännas, att, igenom Eruks-anläggningarne, skogarne fått ett högre värde, och vore det väl b Iligt, att derföre låta en Bruksägare täfla nied andra om besitta ningen af en Skogstillgäng. som ingen så myc-' ket som han vore i behof utaf, och på hvilket! ingen så mycket som han kunde hafva skäligt anspråk? Våra förfäder följde andra grundsatser. För att få bostäder inrättade, och ödemarker efter hand uppodlade, beviljade de frihets år, och uppmuntrade till bosättning. Samma system mäste ännu följas, om vi vilje, att i de aflägsne Nordliga trakterne inbyggare skola trifvas, och de dervarande naturskatter efter hand begagnas.
Den äkta och veritabla Törnrosens Bok, den första7, som, uppfattande Törnroseriet i sin helhet, uppvisade – enligt de acter, som tills dato i tryck blifvit allmängjorda – den förut omtalta röda tråden, eller den mer eller mindre fördolda syftningen emot christendomen, sedeläran, staten och familjen, som genomgår nästan hela raden af de Almqvistska snillefostren. Samtidigt utkom en störtflod af parodier öfver Går-an-boken, af hvilka i synnerhet en var författad med långt större talent och qvickhet än originalskriften, ehuru densamma i ästhetiskt hänseende kan räknas till A:s bättre producter. Allmänheten blef nu uppmärksam; de flesta öppnade ögonen, fruntimren, som för ingen del ville blifva emanciperade, reste sig i massa, och från denna tid kan man säga att det var slut med mannens moraliska reputation. Också skref han sjelf (med få undantag) oupphörligt ned sig: den poetiska ådran började försina, producterna blefvo mera vattenaktiga och långtrådiga (emedan han dref vitterheten som en näring), hans lyten tillväxte, hans manér förstenade sig, hans satser blefvo mera vidunderliga, nyheten var försvunnen och måste ersättas genom knalleffecter och en stegring af bizarrerier och orimligheter. Man har sagt oss i boklådorna, att hans sednare romaner ej särdeles köptes, och förlaget af Perlbokens första del berättas betydligen bidragit till dess förläggares ruin, oaktadt boken medelst röda och gula anslag på alla Stockholms gathörn utpuffades 8. Mellertid fann författaren dock ännu bland den svärmiska delen af ungdomen en och annan beundrare, och de offentliga rökverken i tidningarna uteblefvo icke, emedan unga vitterlekare, så vida de ville utpuffas i Aftonbladet, måste med smicker köpa hans gunst, och när berömmet emellanåt lät vänta på sig eller utföll för knappt, berömde A. sina vittra och musikaliska foster i sjelfrecensioner. Det gifves dock en punkt, hvaruti de, som förr eller sednare, mer eller mindre fullständigt, begripit syftningen af berörda skriftställeri, dock, enligt vårt förmenande, gjort A. orätt.
Skolans stiftelsefond, ursprungligen bestämd till 4,000 Riksdaler Banko, förvaltas fortfarande af Fattigvårds-Direktionen och är, sedan år 184a, upptagen i särskild räkning, tillika med en tid efter annan, medelst inkomst af concerter, dem Concertmästaren Lundholm flera år anfört, och enskilda bidrag samlad, så kallad uppfostringsfond, nu uppgående till 2,133 R:dr 16 sk. Banko, och hvars afkomst användes till underhåll och beklädnad för de mest behöfvande af skolans elever. Oaktadt flere idkare årligen inträdt i handelsyrket, har under ifrågavarande tidrymd, intet fallissement inträffat bland stadens handlande, af hvilka flere befinna sig i välstånd och de öfrige icke saknat sin utkomst. Afsättningen af allt hvad som fores till salu är ganska liflig till årligen förhöjda priser, hvilka å viktualier och skogseffekter stigit ända till 30 å 40 procent. Sjötransporten, hufvudsakligen emellan Stockholm och Götheborg, bedrifves dels med seglande fartyg, de fleste tillhörande stadens handlande och affärsmän, hvilka antingen helt och hållet, eller såsom bolagsmän med derå antagne skeppare, äga åtta Sådana, dels med ångfartyg, deraf två äldre och ett tredje af nyare tiders konstruktion, med propell, som började sina turer år 1846 Ångfartyg afgå således, så länge kanalfarten ej är hindrad, nu mera, till och från hufvudstadeti, två gånger i veckan. Två nya fabriker i stor skala hafva blifvit anlagde; den ena för tillverkning af metallarbeten, ordnad af en Engelsk verkmästare, och den andra, för tillverkning af tändstickor samt andra friktionseldon. Båda sysselsätta ett större antal, mest yngre arbetare, hvilka vid metallfabriken uppgått till 30 å 60, och vid tändsticksfabriken år 1847 utgjorde ett antal af 103.
Sedan genom Kongl, brefvet den 15 Oktober 1858 ett särskildt anslag af 75,000 R:dr blifvit anvisadt till betäckande af kostnaderne för telegrafstolpars inpregnering med kopparvitriol till skydd emot röta, hvaraf de eljest, efter hvad erfarenheten gifvit vid handen, inom en tid af högst fem år blifvit förstörde, hafva för detta arbete tvenne apparater blifvit förfärdigade och uppställde, den ena vid Timmernabbens hamn 4 mil norr om Kalmar, och den andra vid Mahults gård i närheten af Halmstad. Vid dessa apparater bereddes på nämnda sätt 8,700 telegrafstolpar, som, jemte 800 oberedda stolpar, hvilkas inpregnering icke medhanns, blifvit använde vid den under året verkställda ombyggnad af äldre Iinier på en sträckning af tillhopa 17{jl mil, nemligen från Lund till Helsingborg b\ mil, från Halmstad till Warberg 6j ,\ mil, och från Flabäck förbi Götheborg till den norr derom belägna gästgifvaregården Kärra 6 mil. Dessutom hafva, enligt derom med Chefen för Statens jernvägsbyggnader träffad öfverenskommelse, Telegraf-verkets tvenne trådar emellan Malmö och Lund blifvit öfverflyttade till södra stambanans stolpar. Antalet från samtlige telegrafstationerna under året afsände telegrammer utgjorde 177,551.
Qctober, i anledning af en i staden Wenersborg inträffad eldsvåda* Den 17 Ocl, *834- Från Högloft. Ridderskapet och Adeen-. D, Vid förnyad föredragning af Con t tut on$-VtsJcOttcts Trot, TJidr. d. i1} Oct. 1834’ 43 $en 2d sistlidne September på bordet lagde Memoria], N;o 3g, med föreslaget tillägg vid 28 Regerings-Formen, i afseende på utlännings naturalisation, blef samma förslag godkäudt till den behandling, 56 §. Re^erings. Formen löreskrifver. S. D. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets den 23 sistlidne September på bordet lagde Memorial, N:o 38, med förslag till ett stadgande i 4* §• Riksdags-Ordningen, om Stats-Rådets Ledamöters tillträde i alla Stånds plena, hänvisade Ridderskapet och Adeln till Constitutions-U t skottet den, såsom Ståndets gemensamma tanka, förklarade anmärkning, att ofvannämnde förslag borde erhålla följande lydelse; "Stats-Rådets och Högsta Domstolens Ledamöter och Justitiae-Ombudsxnannen kunna ej säte och stämma i deras Stånds plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds serskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro. Stats-Rådets samtlige Ledamöter eg<% rätt att jemväl bivista andra Stånds plena, än der de hafva säte och stämma, för att kunna upplysningar meddela; egande de dock icke att i besluten deltaga. Då StatsRådets Ledamöter med Konungslig magt styra Riket, ega de ej-i något Riksstånd tillträde. I Utskott —*• — ej besluten öfvervara. Från Högvördige Preste-Standet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Ståtset kottets Utlåtanden: N:o o5"], i anledning af väckt fraga, om ersättning till Kronofcigders.
Besvärso. Ekon.Utskis d. 18 dennes på bordet lagda Betänk. Nio 139, i anledn. af väckt motion att å Postkontoren inlösbara anvisningar på lägre penningebelopp måtte allmänheten tillhandahållas. Föredrogs ånyo StatsUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Mern. Nio 345, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om förhöjning i kreditivet för Arméens Pensions-kassa. Härvid tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att Vällofl. BorgareSt. enl. ankommet prot.-ntdr., antagit den af Utsk. i förevaride Mern. till nämnda RiksStånd ställda inbjudning; Och fann R. o. Ad. i anledn. deraf att delta Mern. ej erfordrade annan åtgärd, än att läggas till händlingarne. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s_d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Mern. Nio 351, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om anslag till Baggens-Stäkets uprensning. Vid förnyad föredragning af StatsUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda' Mern. Nio 353, med förslag till voterispropos. , i anledn. af RiksStåndens skiljaktigå beslut, angide väckt fråga om anslag till Lazarettet i Lund, blef den af Utsk. föreslagna voteris-propos. af R. o. Ad. godkänd. Justerades 2:ne prot.-utdr., innehållande R. o. Adis denna dag fattade beslut, angide dels den af Gr. Sparre föreslagna inbjudning, och dels StatsUtskis Mern. Föredrogs ånyo BankoUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Mern. Nio 81, med förslag till vissa nya eller förändrade föreskrifter i 5:te Art. lista afdeln. af BankoReglementet, angide Bankens vexlingsoch kassa-rörelse. Utskjs förslag företogs punktvis till afgörande. lista punkten. Frih.