Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror verkligen, att den protest, Hr Stuart afgifvit mot R. o. Ad:s inbjudna-, kommit något för sent; den hade varit _på sitt ställe vid början af riksdagen. För öfrigt hoppas jag, att R. o. Ad. nogsamt inser, att ett bifall till denna inbjudn. skall förekomma tidsutdrägt. Gr. Posse, Arv.: Om, på sätt Hr Stuart anfört, de vid denna riksdag skedda inbjudnamedfört menliga följder, tillhör icke mig att bedöma; men om så skulle vara, är det så mycket mera skäl att i förevar, fall antaga den föreslagna inbjudn., som den kommer att leda till förmånliga följder. Hr Stuart har ansett lämpligast vara, att StatsUtsk. inkom med jemnkn:sförslag och förslag till voter:spropos:r; men dervid möter den svårighet, att sådant icke kan af StatsUtsk. fullgöras, förrän Stånden beslutat i saken, och dervid inträffar den omständigheten, att BorgareSt. icke fattat något sådant beslut, hvilket detta Stånd, att döma efter hvad som hittills skett, troligen icke på länge kommer att fatta. Derpå vinna de likväl ingenting, ty frågan måste slutas, emedan riksdagen icke kan slutas, förrän reglementet för Riksg:scont:s fullmägtige blifvit uppgjordt; men det kan icke fullgöras, förrän denna fråga blifvit definitivt afgjord, och derföre tillstyrker jag, att inbjudn. må äga rum. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag är i hufvudsaken förekommen af Gr. Posse i dess yrkade sats, att målet måste till slutligt afgörande företagas oell att således det afseende, som Hr Stuart haft för vägran till inbjudn., helt och hållet förfaller. Jag skulle tro, att hans mening med vägrandet icke endast kunnat vara att fortskynda målet; ty om så varit, hade frågan om inbjudn. säkerligen icke blifvit bordlagd i förra plenum.
Utvexlingspris pr Dukat. 5: 32. 5: 33. 5: 34. 5: 33. 5: 32. 5: 33. 5: 32. § 26. 20 ."Berättelse af Banko-Fullmäktige. hvilket innehåller åtskillige äldre mynt och medaljer, deremot icke eger någor* samling af nu gångbara utländska mynt, slagne under detta sekel, hvaraf, enligt Revisorernes åsigt, ett sådant Verk som Banken icke borde vara i saknad, infordrade Fullmäktige, under den 17 Februari 1842, från Bankens Garde des medailles uppgift, så väl å de utländska myntsorter, han ansåg böra uppköpas, som å den ungefärliga kostnad deras anskaffande kunde medföra; och sedan, för fullgörande häraf, Garde des medailles den 19 derpäföljde VIaj till Fullmäktige aflemnat åtskillige rörande denna fråga nödige upplysningar, uppdrogo Fullmäktige åt honom att efter hand och i den mån, lägenhet dertill sig yppade, för Bankens räkning uppköpa ett exemplar af hvarje utländsk nations gångbare nyare mynt, för att i Bankens Myntkabinett förvaras. Efter hvarje års utgång har Garde des medailles till Fullmäktige ingi f vit berättelse, angående de förändringar, Myntkabinettets samlingar det tilländalupna året undergått; och Fullmäktige hafva, på hans hemställan, föranstaltat en ny inredning af Myntkabinettet, hvilken nu är i det närmaste färdig. § 27. Som de åtgärder för den reela Fondens förstärkning, Fullmäktige vidtagit under åren 1840 och 1841, omständligen upptagas i 1841 års Revisions-Berättelse sid. 1C—13, torde ett upprepande deraf nu vara öfverflödigt.
Skrifvelser af den 7 November 1827, contrasignerad af då varande StatsSecreteraren Friherre af Nordin, samt den sista af den 8 Maji 1828, contrasignerad af ExpeditionsSecreteraren Grundelstjerna, meddela tillfridsställande upplysningar om noggrant iakttagande af Rustoch Rotehållares rättigheter; men då den märkeliga tilldragelse inträffat, att detta ärende, inom loppet af ett halft år, blifvit af frenne serskildta föredragande behandladt, har, vid den tredje af dessa föredragningar den i3 Februarii 1828, ärendet blifvit frumstäldt Den 17 Ju lii f. m. 45 i en annan tendence, icke förenlig med de förenämde första och sista, och hvilken nu är föremålet för min anmärkning jemte ConstitutionsUtskottets yttrande deröfver. Då den första Kongl, föreskriften rätteligen innehåller, att sedan PassevolanceContracten för Rustoch Rotehållare upphört, det ankom på dem, som önskade tvenne år dermed fortfara, att derom sig anmäla, har det varit oväntadt, att, rakt i strihl deremot, det blifvit i föreskriften af den i3 Februarii 1828 Rust-och Rotehållare ålagdt, att, inom viss föreskrifven tid, bestämt förklara, huruvida de ville ingå på Passevolancens utgörande, eller icke, på sätt förenämde Kongl. Bref af den 7 November föreskrifver; men, om detta förhållande är märkeligt i sak, då det berodde på frivilligt åtagande af Passevolancens fortsättning, hvarom ingen borde kunna förbindas till utlåtande, utan deremot tystnaden, såsom återgång till äldre förhållanden, borde anses, äro uttrycken i Kongl. Brefvet, i anseende till formen, äfvenväl af anmärkningsvärd beskaffenhet.
(Öfver denna sin barndoms villosamma stege har skalden i ett minnets ögonblick varmt uttalat det svar mannens frågor erhållit – barnet och mannen funno slutligen samma mål.) Jakobs-stegen. Betraktar jag lifvets och verldens gång, Jag fråga på fråga mig gör, Och frågorna lyda helt enkelt så : Hvarför, hvarför? Och kastar jag blicken inom mig ibland Och känner hur hjertat sig rör, Den samma spörjande frågan förnims: Hvarför, hvarför? Hvad helst än i verlden omkring mig sker, Hvad helst som mitt inre berör, Så ljuder den frågan igenom min själ: Hvarför, hvarför? När tanken på dristiga vingars par Mig bort uti skapelsen för, Jag frågar hvar stjerna, jag far förbi: Hvarför, hvarför? När solen går upp eller solen går ned Och blommor af guld kring sig strör, Jag frågar hvar stråle, jag frågar hvart strå: Hvarför, hvarför? Historien sin mägtiga Carlavagn Framåt genom tiderna kör, Men hvart jag än fördes, den frågan jag gjort: Hvarför, hvarför? Så följde frågorna ständigt hvarann, Och framåt och uppåt det bar, Och frågorna blefvo en stege till slut, Så underbar. Med frågorna växte min stege alltjemnt, I skyn jag försvinna den såg; En drömmande Jakob invid dess fot, Min ande låg. Snart såg jag den likväl af englar så full, Med snöhvita vingar en hvar; Hvar fråga, som slutligt förklarad mig blef, En engel var. Och himlen sig öppnade mer och mer I strålande klarhet och ljus, Och hela verlden mig tycktes till slut Ett tempelhus. Från rymder, som stråla af morgonens glans, Hvad härliga toner jag hör! Seraferna sjunga kring Herrans thron: Derför, derför! Säkert är åtminstone, fortsätter han sin berättelse, att i samma mån som min lilla Jakobs-stege växte i nya frågor, så klarnade rymden omkring mitt förstånd, och snart nog hade jag många mysterier ganska klara för mig. Sålunda stötte jag temligen tidigt mot åtskilliga samhällsförhållanden, som visst icke kunde ingifva mig någon särdeles tillfredsställelse. Sålunda var jag icke likstäld med min bror, hvarken inför mina föräldrar eller inför andra. Hvad var jag då?
Cederström bestridde propos. derå; men Landtm, framställde den, hvilken nästan enhälligt besvarades med ja, och memor. blef hvilande, under det emedlertid erforderliga upplysningar inhemtades från Constit.Utsk. Jag anhåller derföre, att enahanda rättighet må beviljas R. o. Ad. af dess närvar. Landtmarskalk, och att detta mål må hvila, intilldess upplysningarna inkommit. Frih. Boye, Ludv.: Om Hr Gr. o. Landtm, skulle gifva oss propos. till handlingarnas infordrande från Constit.- Utsk., skulle jag icke lägga mig deremot; nu protesterar jag offentligen mot det parlamentariska sätt, som i dag blifvit infördt. En värd ledamot, Gr. Posse gjorde den riktigt gnjndade anmärkningen, att det icke är sqvallret, som bör leda vår öfvertygelse. Här äro offentligen personliga anfall gjorda mot en namngifven person, JustitieStatsministern j men med hvad rätt? Jo! på en enskild persons angifvanden. Finnes det i våra riksdagsförhandlingar omtaladt, att ett sådant exempel ägt rum? Sjelfva frågan skall jag visserligen behandla med ali den urskilning, hvaraf jag är mägtig; men det nya sättet att anfalla personer, som Utsk. icke uppgifvit, afskyr och ogillar jag. Gr. Horn, Claes Fredr.: Visserligen har den siste värde talaren rätt deruti, att det sätt, hvarpå vi behandla detta ämne, är mindre parlamentariskt; men jag vill gifva den värde ledamoten, som vidtog detta sätt, rätt derföre, ätt han dertill föranleddes af Constit.Utsk:s mindre fullständiga sätt att behandla ämnet. Jag kan icke annat än godkänna detta sätt, när Constit.Utsk. sjelf gifvit anledning dertill, ehuru det är för mig motbjudande, att discussionen tagit en sådah vändning, och att man nödgats tillstå, att det är genom sqvaller, upplysningar erhållits. Likväl är det icke blott en ledamot, sorn sagt, att Justitie-ministern afstyrkt undersökningen vid domstol; ty ordföranden i Utsk. har vitsordat det.
Herr Grefven sch Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall å den af BevillnicgsUtskottet så väl å Romersk Alun , som å alia endra slags Alun föreslagne Tull; hvilken proposition med Ja besvarades. ”Arrac; Inkommande Tull procent: enligt ”första TullTariften 30,j enligt sednare TullTariffen 60. Herr Cederchjöld: Jag får vördsamt hemställa, om ej denna tull strider emot den princip Utskottet framstäit, att nemligen utländske produkter, som ej tillverkades innom landet, borde med lägsta tuli beläggas, och det så mycket mera, som endast en sådan tull förekommer försnillning. Derföre tillstyrker jag, att tullen på arrac matte blifva bög3t 25 procent* Herr von Qvanten, Carli Orsaken, hvarföre Arrac blifvit satt till 60 procent, är, att den förut var satt till 200 procent, man har ansett sig böra för mycket afvika från hvad förut varit stadgadt. Jag har i min reservation gjort samma anmärkning, sorn Herr Cederschjöld. Arrac är en vara , som mycket användes i Sverige. Jag tillstyrker således ?tt tullprocenten måtte nedsättas till, 2.5- Herr Tham; 1816 års T till för fa Uti ing upp - Ben IJ Augusti e. m. tager Arrack till 20 R;dr Hamburger Banco för Åmen, men Kongl. Majlts bref af 1818. har då Arracken åter blef till införsel tillåten fördubblade tullen, så att den nu är 40 R;dr Hamburger Banco , eller 200 procent af värdet. Detta har Utskottet funnit vara en god uppmuntran till tullförsnillning, och derföre satt tullen till 30 procent ; men som detta i BorgareStåndet och här af Ordföranden uti CommerceCollegium blef klandradt, samt den sednare visade, att om tullen nedsattes till 30 procent, och införseln blef lika, Staten skulle mycket förlora och man ej kunde neka , att han hade till någon del rätt, så föranleddes Utskottet att såsom ett alternatif föreslå 60 procent.
Dä de sijtriäirde ärv t sednare tider orgaiuserade, sä är denna jemförelse smickrande, i synnerhet af en kännare, och om desa des uttryck äro grundade pä allmänna opinionen, och gillade af delta upplösta Ständ, sä njuter Batailionen den största belöning för uppsylda pligter. Slutligen sär jag hoS Högloft. Rldderffavet och Adeln i ödmjukhet onhälla att detta Memorial mätte fä äkfölja ÖfwersteLieutnant ?>josnst,>i-n»8 sä wä> till de öfriga Ständen lom till det Utskott, hwarkill denna Sak remitteras. Calcul V7:o i. Som utwisar hwad ett Indelt JnfanteriRegemente bestäende ak irvo man, ungefärligen kostar om äret: Löner: l Öswerste - , zooo R:d. i OfwersteLieutenant 1666: zr. i PremierMajor - 1000: i Secund Dlto , 666: 32. 4 Lapilener L 666 ^ R:dr zr tz. 2766: zr. 4 Stads Dito Lzoo: irvo: 8 LtMkenonker a zoo: 2400:
Af alldeles enahanda skäl med dem, jag framställt för f. d. Stats-Råden Grefve Hårds och Friherre Åkerhjelm$ pensionerande, anser jag, att äl ven här halfva lönen hade bordt beviljas. Deremot kan jag alldeles ej medgifva, att de f. d. Stats-Secreterarne ega någon laglig rätt att bibehålla större elfer mindre del af de löner, sorn tillhört deras fordna embeten. Grundlagen gör i sådant afseende en bestämd skilnad emellan förtroende-embeten och öfrige. Innehafvare af de förra kunna derifrån skiljas, ej allenast då Konungen är missnöjd med deras embets-utöfning, utan ock då Konungen, med fullkomligt välbehag för mannen, finner hans afgång vara af det allmänna bästa påkallad. Förgäfves torde man i både Grundlag och allmän Lag forska efterett enda ställe, som antyder en rätt för förtroende-ernbetsmannen att bibehålla sin plats längre, 6 Stat s-Ut s k o itel s Utlåtande, N:o 2 53. än Konungen finnér vara för Riket nyttigt. Man har sagt, att Herrar Stats-Seereterare ej af Konungen blifvit entledigade, men jag frågar, om ett fullständigare entledigande kan finnas, än upphäfvandet af sjelfva embetet, och detta har ju Kongl. Maj:t gjort. Jag vill dock medgifva, att billigheten i allmänhet kan synas bjuda, att förlroende-embetsmän, som afskedas, derföre, att deras embeten indragas, få behålla hela lönen, men jag är fullkomligt öfvertygad, att verkliga fallet här icke är sådant, och att Herrar Hartmansdorff och Grip otvifvelagtigt, oagtadt Slals-Rådets förändrade organisation, fortfarit att vara medlemmar af Ministeren, om ej den parlamentariska majoriteten lagt hinder i vägen. Den förstnämnde upphörde, i anseende till denna majoritets märkbara förebud, redan för tvänne år sedan, att utöfva Stals-Secreterare-befattningen, och vid Riksdagens början kunde ej förspörjas, att han var ämnad alt återfå densamma, för den händelse, att Stats-Rådets gamla organisation hade blifvit bibehållen.
Leklorerne föredraga icke mera såsom förr hvardera ett bestämdt och lätt öfverskådligt läroområde för ett inskränktare antal lärjungar; de äro skyldige alt undervisa äfven i läroverkets lägre klasser och dela med hvarje lärare förpligtelse!! alt undervisa äfven i annat ämne, än deras egentliga hufvudsak; men lärjungarne åter äro med den öfriga skolungdomen sammanförda under en gemensam ordning. Alt under sådana förhållanden icke blott bibehålla utan jemväl utsträcka bruket af en röriig Rektors-befallning, skulle i Rikets Ständers tanke icke vara lämpligt. Genom anslåendet öfverallt vid de högre Elementar-Läroverken af så beskaffade arfvoden, sorn i Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition blifvit löreslagne, skulle nemligen icke blott saknaden af en ständig Rektor från de gamla gymnasierna utsträckas lill de af en talrik ungdom besökta lägre afdclningar af läroverket, hvilka numera äro med gymnasium förenade, utan ock de större läroverk, sorn hittills haft en ständig styresman, såsom läroverken i Örebro, Upsala och Lund, hädanefter gå i mistning af denna fördel, hvarförutan alla de särskilda, nu inrättade högre läroverk, hvilka förut i sin egenskap af lägre Skolor, städse egt en sådan styresman, skulle, sedan deras läro-omfång utvidgats och deras lärjunge-antal i sammanhang dermed tillvext, ställas under en efter vissa år ombytlig ledning. Till stöd för en sådan åtgärd hafva hufvudsakligen tvänue skäl blifvit anförda. Det första är, att möjligen vid besättandet af Rektors-platsen ett misstag skulle kunna ega rum. Men delta inkast gäller lika mycket mot tillsättandet af fästa embetsman i hvilken förvaltningsgren som helst. Likväl har man icke för de olägenheter, som undantagsvis kunde någon gäng uppkomma af ett misstag vid utnämningen, velat uppoffra de stora fördelar, sorn i allmänhet äro förenade med regelns tillämpning. Det andra inkastet är, att, då Lektorater finnas i bestämda ämnen, man icke lämpligen kan på en gång tillsätta Rektors-befaltningen och den lediga Lektors-platsen.
[2732] en a två flickor i vanliga skolveck, som vid kan[2611] ämnen från och med fjärde klassens " " " ^• " Tot fritt vivre och ett godt hem terna böra skarpt tillkurs. Stor vikt fästes vid språk och erbjuder sig en anspråksl. flicka pressas. Man viker musik. — Härå reflekterande bedes af god fam. att deltaga uti och hjälpa till därpå ut bladen och sända betygsafskrifter och fotografi samt DIVERSE. med alla i ett hus förek. göromål. I gör dem i flata hanuppgifva ålder, löneanspråk och referenbrist däraf vill hon mot ringa lön föreden kupiga medels ser till » Familjemedlem », Bämen vid stå ett mindre hushåll, helst i närh. en fingerborg. Därpå Bergslagsbanan. [2702] af Stockholm. Goda rek finnas. Svar tager man ett helt LILLA VATTNGATAN 2 4. till » Godt hem 27 », Iduns byrå. finnes för en anspråkslös, arbet[2717] som man omger med Företrädesvis magoch hudsjukdomar. sam, frisk flicka, kunnig i matlagen mängd svarta [25511 VÄRDINNA. ning, bak, strykning samt handarbeten, ståndare, träder det om goda vitsord och löneanspråk uppEn bättre, i vanl. hushållsgöromål genom det i midten gifvas. Adress: » Familj », Kopparberg. kunnig flicka önskar sig plats som väraf blombladet befint[2700] dinna i något aktningsvärdt hus. Goda liga lilla hålet, faster det med lim och rek. finnas. Den härå reflekt. ins. godomvirar stjälken med grönt papper Träffas alla dagar kl. 10 — 11. TT en tjänstemannafamilj på landet hetsfullt svar till » A. F. », Iduns byrå. eller fint grönt ullgarn. Blad klipper Barnsjukönskas en skicklig lärarinna att [27U] _ man efter ofvanstående form, dubbla, undervisa en tolfårig flicka i vanliga domar. r 13 43] och inskjuter efter midten en fin stålIL V t anspråkslöst fruntimmer önskar skolämnen, språk och musik. Någon tråd.
JNm 210, om byggnader å Soldatetorpen vid Östergöthlands Lifgrenadierregementen samt dessa regementens befrielse från bevakning jvid Vadstena Correctionsinrättning. 103 Prat. Utdr. d, 13 Nov, 1823, N:o ari, om stadgande af vissa föreskrifter, sorn höra iakttagas vid upprättande af Förslag till Civileoch Miiilairetjenster. S. D. Föredrogs BancoUtskoltets Memorial N:o ög i anledning af gjord Motion 0111 hvad Utskottet i afseende på de reglementariska föreskrifterne för Bancoförvaltningen hör iakttaga, och heslöt Ståndet, som ansåg detta Memorial innehålla en preliminaire hemställan om förfrågan att genast till det-, samma lemna sitt bifall. Från Wälloflige BorgareStåndet. S. D. Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 204, 0111 Handelsförhållandena mellan Sverige och Norrige föredrogs å nyo och bifölls. \ Trot. Vtdr. d. 12 JVov. 1X23. 103 S. D. Föredrogs a 113 0 LagUtskottels Utlåtande N:o 212, öfver anmärkningar vid Belänkandet N:o 158, angående föreslagna ändringar i Conconrslugen af den 18 Julii 1818; och biföll BorgareStåndet det först afgifna Betänkandet med de ändringar och tillägg det sednare innehåller. S. D. Då nu å 113m föredrogs Lagoch EkonomiUtskottens under N:o 207 afgifne förslag till jemkning uti RiksStåndens Beslut rörande Författningen om Mått, Mål och Vigt, fann BorgareSlåndet, fÖrblifvande vid sitt Beslut om tiden, då Författningen bör sättas i verket, för godt att öfverlemna denna fråga till Förstärkt
På förekommen anledning och efter derom gjord anmälan beslöt Ståndet alt, genom utdrag af protokollet, icke allenast uppmana Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet att, för påskyndande af riksdags-ärendenas jemna fortgång och riksdagens afslutande, ofördröjligen träda i verksamhet, samt att, då sådant skett, Rikets Ständer derom underrätta, ulan ock inbjuda öfriga riks-stånden att i samma beslut sig förep?. Den 8 Januari. Från Högloft. Ridderskavet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Stats-utskottets memorial N:o 11, i fråga om remissen af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående serskilda jemkningar uti det af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagna mynt-system, biföll Ridderskapet och Adeln att, såsom Utskottet hemställt, berörde nådiga proposition må till Banko-utskottet ensamt remitteras; och beslöt derjemte att det i anledning af samma nåd^gp prapositiop den 4 dennes af herr af Forseth Carl, afgifna anförande, om hvarg remit,terande till Statsoch Banko-utskotten Ridd,erskapet och Adeln samma dag beslutat äfven skulle endast till Banko-utskottet remitteras. S. D. Remitterades till Stats-utskoftet KonglMaj:ts den 4 dennes på bordet lagda nådiga proposition till Rikets Ständer af den 20 sistljdne December, angående beskattnings-väsendets samt uppbörds och rgdogörelseverkets förenkling, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden. S. D. Remitterades till Lag-utskottet ett denna dag af'Grefve af Ugglas, Carl Ludvig Fredrik, afgifvet anförande, i fråga om herr von Hartmansdorff^j August, den 29 sistlidne December till Utskottet repiitterade motion, angående ändring af nu gällande straff-stadganden, tillika med de i anledning af detta anförande afgifne yttranden.
Det finnes nämligen personer, som rusa åstad utan eftertanke både genom att anmäla sig i otid och genom att tala oklokt samt med hetta och öfverdrift i uttrycken. Då en sådan uppträder, kan han genom att » slå öfver » i sin framställning samt genom att reta eller till och med personligen såra motståndarne förtaga den goda inverkan, hans meningsfränders yttranden. kunna " hafva haft på stämningen inom församlingen, och det till den62 LITERÄRA NOTISER. grad, att det stundom blir rent af omöjligt att sedan återvinna den förlorade terrängen. Ett partis ledare och mera ansedda medlemmar böra därför efter bästa förmåga öfvervaka kamrater af sådant skrot och korn, som här skildrats, och, ifall de ej kunna eller böra af hållas från att uppträda, söka intala dem att iakttaga åtminstone något slags försiktighet: Sådant är så mycket angelägnare, som motståndare ofta lägga an på att till sin fördel bruka kända brus-hufvuds förlöpningar och för det ändamålet söka reta och på dylikt sätt locka fram dem. Särskildt bor det ihågkommas, att faran icke är förbi med det första uppträdandet, utan måhända blir ännu större, om, sedan detta anförandet ägt rum utan att anstöt väckts, en replikör från motsidan hugger in på detsamma för att liksom utmana till ett nytt, hvilket lätt blifver hetsigt och farligt för den sak, det skulle främja. Den ofta mera skämtsamt framställda satsen » Gud bevare oss för våra vänner, nog reda vi oss med våra fiender » har i själfva verket icke ringa tillämplighet på ' debatter mellan kämpande partier. Äfven finnas » oberäkneliga » talare, hvilka, om ock i det hela tillhörande ett parti, dock under sitt anförande lätt förledas att uttala betänkliga satser eller till och med framkomma med orimligheter och likasom hugga omkring sig blindvis, så att de träffa både vänner och fiender utan att själfva veta det. I viss mån oberäkneliga äro ock de, som framför allt vilja lysa genom kvickhet eller framlocka skr ätts alf v or. Det kan nämligen hända, att benägenhet för att icke låta ett på läpparna spelande infall do bort förleder personer att uppoffra känslan af hvad som passar eller duger och därigenom komma förargelse åstad.
Att serveringen blir högst beqväm och föga tröttsam. 6. Att lavetten är af vida enklare konstruktion samt af ojem förligt större varaktighet”. ”Med afseende å kostnaden, utfaller denna ungefärligen lika för nya och gamla systemet. Dock bär kostnaden icke betraktas ensamt med hänseende till artilleri-materielen, utan mäste dennas inflytande pä kaserna tt-konstruktionerne äfven af ses, i hvilket fall det nya systemet äger ett afgjordt företräde och mäste leda till ansenliga besparingar, oberäknadt andra vigtiga fördelar''''. Comiterade tillstyrka till sist: ”De hittills anställda försöken med kammarladdnings-systemet, hafva ådagalagt hvilka vigliga fördelar genom detsamma sannolikt kunna ernås. Men de hafva blifvit utförde i alltför liten skala, för att derpå grunda ett afgörande yttrande öfver systemets antaglighet. Jf denna anleda., och dä det för pägäende fästningsbyggnader och fästningsbestyckningars anskaffande torde vara af högsta vigt, att frågan snart af göres, väga vi i und. föreslå, att ytterligare och vidsträcktare försök måtte blifva i nåder anbefalde, till utrönande af: ”Kammarladdnings-inrältningens uthållighet och förhållande under en längre fortsatt skjutning; ”Den nya lavett-konstruktionens tillämplighet för vallgångsoch bombkanons-lavetter, samt ”Kammarladdnings-kanonens hållfasthet vid sprängskjutning. ”Vi våga i und. framställa såsom nödigt att dessa försök verkställas såväl med en 24- eller 30-pundig kanon, som ock med en 7 tunis bombkanon, hvilka 2:ne kanoner således borde anskaffas”. Detta utlåt, är undertecknadt d. 28 Februari 1845. Ett vackrare resultat bar väl sällan eller aldrig vunnits vid för - 18S Den 11 Mars e. m. sök med ett artilleri-system, sä olikt allt tillförene begagnadt, och hastighets-skjutningen, utsträckt med 24-Sudige kanonen ända till 60 skott, verkställde pä 21 minuter, saknar, otvifvelaktig!, i hela den kända verlden någonting dermed jemförligt.