Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
V V id föredragningen inom det Hedervärda Bonde - Ståndet af Stats - Utskottets Betänkande af den 11 i denna månad, angående BåtsmansIndelningen i Blekinge Bän, har f. d. vice Ta* lemannen Jon Jonsson dervid anfört följande: ”Sedan Utskottet tillstyrkt bifall å Kgl. Majrts Nådiga Proposition , hvaruti Kongl. Majtt med anledning af 80 §. Regerings-Formen , till Rikets Ständer framställt, att en ny Indelnings jemkning uti Blekinge må genom en af Kongl. Majtt i Nåder tillförordnad Committée verkställas under vissa i Nåder föreslagne vilkor, och. förbehållit sig i öfrigt, att vid tillämpningen deraf afgöra alla de frågor, som före eller efter densamma i anledning deraf kunna väckas, anser jag det vara en motsägelse, att Utskottet dervid tillika hemställt, att vid anmälan om bi - Stats-Utskottets Betänk anden. ^58$ fallet till den Nådiga Proposition tillika borde fogas den underdåniga anhållan, att Resultaterne af en sådan jemkning måtte till nästa Ständers vidare pröfning meddelas, för att derefter af Kongl. Maj:t och Rdksens Ständer fastställas; ty derigenom skulle den ifrågavarande jernkningen, i stället för att, på sätt Högstbemälte Nåd iga Proposition föranleder, nu genast verkställas, icke kunna ske förr än vid nästa Riksdag. Enär derjemte krafvet i 8 §• RegeringsFormen synes uppfyldt, då Riksens
Sverige att tillgodonjuta en Credit, sorn ingen ränta kostar; i det sed-, nare betalar det med produeter eller med för produeter erhållne vexlar en Credit, som det åtnjutit å erhållne Finska varor. Uti intetdera fallet uppkommer, så vidt jag förstår någon förlust för Sverige. De förbrukade Finska varorne hafva underhållit och lifvat den Svenska idogheten, lika som de Svenska varorne och penningarne bidragit att underhålla och lifva den Finska; båda Länderne hafva genom Den ^ September J. nt. 77 handeln blifvit försedde med förnödenheter till lindrigaste pris; och resultatet visar sig sorn det bör vara förmånligt för dem båda. Om deras förmögenhet och industrie det oaktadt, under tiden aftynat, så måste orsakerne dertill ligga uti andra förhållanden och icke uti handeln; uti naturhändelser, olyckor, eller hvad helst för öfrigt minskar och hämmar jördens och arbetets produetionskraft} uti produeternes ofruktbara användande, och icke uti deras utbyte, vare sig sins emellan inom Landet eller mot främmande Länders produeter. Detta utbyte kan till sin natur och i allmänhet ej sonat än vara samfällt nyttigt och förmånligt för alla särkilda Stater i den handlande verlden, likasom för alla särskilda orter och inbyggare ioom en och samma Stat, fastän desse ömsom vinna och förlora derpå, såsom de äfven ömsom vinna och förlora på andra yrken och näringsfång. Oklok ej mindre än ovärdig är den handelspolitik som utgår från afsigten att vinna på andra Länders bekostnad, och sådan är den sorn, under omvexlande former, i Europas fleste Stater, ty värr alltför länge gjort sig gällande och ännuafmån^ ga yrkas, som uppfunnen af den enskilda snikenheten och byggd på spetsfundiga theorier, förvillat Staternes oftast välmenande Lagstiftare och Styresmän, och som så intrasslat afla industriella, mercantila och financiellaförhållanden, att de nu mera icke utan största svårigheter och ganska kännbara olägenheter kunna redas och återbringas till naturlig och rättsén - Dm 9 September /. m. lig ordning.
Col« legium bliswit anmodadt att lämna uplysning, rörande fliljagtighekLN upaisterne af Bewtllningo Summor^ ve för Kn», Socker och A: ni ttllmerkningarne i Riket »frän och med r8Sr till och Med 1807 och beflötS, dtt fknlle ofwanuännidk Memorialet och sörtekningak wäll cmäldte Skars Utckolt genom Utdrag af Protoeollet wänltaen meddelas. Stockholm Ickc H)ä Befallning ^nron Lälrelunä» Likheten Mtd Originalet intygar ?>s > Wrist Ödmjukt Memorial! Till Me af Kongl. Collegii Beslut ben t katina - Wrist. Utdrag af Räkenffaperne, som wifar till hwad belopp följande Bewillnings-Afgifter öfwer hela Riket blifwit debiterade och erlagde arén i3oi till och med 1826. Är iZOi. Andrarums Alunbruk i Chistianstads Län,' Arebro Län Beata Christina D:o /Larls Dito Skaraborgslän/Härssätters Dito — I KafweläS Dito Calmars Län Lovers Dito. Skaraborgs Län Olltorps Alunbruk — Är 1822. Andrarums Alunbruk Bear^ Christines — Carls Hönssätters — Kafwe läs — Lowers — Olltorps — Är 1803. Andrarums Alunbruk Beat»; Christina Carls Hönssätters — KafweläS — Lowers — Olltorp— Är 5824. Andrarums Alunbruk Beakss Christin»; Carls Hönssätters — Ka fwe läs — Lowers — OlitA-ps — Är 1805, Andrarums Alunbruk Caris - — Beat»; Christin»; Hönssätters — KafweläS — Lowers — Olltorps — M 1826.
Förordningen den 29 Augusti 1843, angående —: B. III. 87, 139, A 139- Soldatens skyhlighet att söndagligen bevista den allmänna Gudstjensten, angående upphäfvande af nämnde stadgande i arméens tjenstgörings-reglemente: B. V. 445; VI. 427, A. 428. Soldat-munderingarne, angående rättighet för rusthållare att medelst kronoskjuts få desamma transporterade till och från möten: B. V, 445; VI. 428, A. 428. Soldat-rotar, angående förhöjning i ersättningen till svaga sådana: lil. 630, B. 640; B. Soldattorpets brukande under det soldaten är kommenderad på arbete, angående rättighet för rotebonde att erhålla ersättning för: B. V. 240, 278, A 278; O. IX. 58, 110, A. 110. Spanier, Carl Martin, Språklärare, angående pension åt hans enka: B. X. 286, 293; XI. 26, A. 27. Sparre, Hans Excellens Grefve Gustaf Adolf, dess utnämnande till Landtmarskalk: I. 3. — dess tal och yttranden: se Landt marskalken. Sparre, Grefve Johan Alexander, dess yttrande: I. 19. Specier, angående skyldighet för Banken att alltid i vexling tillhandahålla hela sådane: se Banko-Utskottets Batänkande N:o 11. Sportel-Texa, Tullverkets, angående revision af: B. IV. 46, A. 97. Sportler, angående upphörande af alla sådana till Statens tjensteman; motion af Herr Johan Mauritz Palmcrantz: se Motioner. Stackelberg, Friherre Berndt Oscar, dess yttrande: II. 244. Stadga angående Högsta
I Köpenhamn lärde hon äfven känna sin blifvande man, grosshandlare Peter Mailing, och kom genom honom in i en af Köpenhamns mest ansedda gamla familjer. Den i Danmark så bekante ministern hos Fredrik d. V I, Ove Mailing, var nära besläktad med familjen Mailing, och såväl han som en grandonkel till grosshandlar Mailing äro väl kända som goda författare. I denna aktade släkt blef den unga Mathilda Kruse mottagen med välvilja och förståelse, och den 5 januari 1890 ingick hon äktenskap med Peter Mailing. Nu började en ny tid af utveckling för den unga makan. Allt hvad kärlek och ömhet i förening kunnat tänka ut för att göra hennes dagar ljusa och glada, har hennes man beredt henne, och hon solar sig nu i hemmets lycka, som i själfva verket kanske är den lycka, Mathilda Mailing skattar högst. Åtminstone får man däraf ett lifligt intryck, då man ser henne tillsammans med hennes man och lilla dotter. Men fastän hon blef gift, lade hon ej sina litterära intressen åsido, utan fortsatte med sina historiska studier; särskildt fördjupade hon sig i meinoarlitteraturcn från revolutionsdagarna, framför allt i den som handlade om » Förste konsuln », då Napoleon Bonaparte städse varit föremål för hennes djupaste beundran. Sedan hon länge läst samt gjort anteckningar och utdrag ur dessa högar af memoarer, vaknade hos henne lusten att nedskrifva sina intryck, och utan tanke på » att skrifva en bok » skref hon » En roman om Förste konsuln ». Liksom på lek skrefs denna ypperliga bok, som ådragit sig de strängaste kritikers uppmärksamhet och beundran, och som t. o. m. förmått själfva den hedrade veteranen på den historiska romandiktningens område, den gamle professor Georg Ebers, att skrifva tvänne bref till författarinnan och uttala, ej blott sitt odelade beröm, utan sin förtjusning öjver att en så- dan bok kommit till. Då hennes intryck voro färdigskrifna, läste hon upp hvad hon skrifvit för sin man, hvilken blef helt intagen af hennes ypperliga stil och fina karaktärsskildringar. Redan nu började han tala om, att hon borde gifva ut hvad hon skrifvit — men nej.
Sl:s Bank uttager 15,620 r:dr i veckan och dermed kontant bestrider vissa föreskrifna utgifter, del tviflar jag på går an och är alldeles icke möjligt att anse som en ovilkorlig plikt. Fullmäktige hafva föreslagit, att den vedergällning, som åt den Kommissarie, hvilken fick sig dessa utbetalningar ålagda, och åt den af kontorets tjenstemän, som kommer att revidera räkenskaperna, skulle få beräknas efter ett belopp af 100 r:dr r:gds, i månaden, hvilket, efter Fullmäktiges pröfning, skulle mellan dessa 2:ne tjenstemän fördelas. Det är enl. min tanke icke för mycket. Jag måste åtminstone yrka, att antingen skola Ständerna anse att det åligger Komissarierna, såsom ett tjensteäliggande, att verkställa dessa utbetalningar, och dä erkänner jag, för min del, att det icke finnes något bestämdt skäl lill att bevilja ett serskilt arfvode, eller också måste Ständerna erkänna, att det icke tillhör Komissariernas tjenst, och dä förlitar jag mig på att Ständerna icke anbefalla en sådan utbetalning, utan serskildt arfvode. Jag bör uplysa att denna befattning förr tillhört Stats-kont., och att Ständerna då gått rundligare tillväga. Den embetsman, som hade denna utbetalning sig ålagd, tillgodonjöt vid riksdagens slut vanligen 6, 7 å 900 r:dr, alltefter riksdagens längd. 1835 utgick arfvodet med 400 r:dr. Ar 1S41 hade Riksg:s-kont. en serskild kassör, som var atlönad och som kunde verkställa dessa utbetalningar. Dessa försiggingo då en längre lid medelst assignationer, nu sker det med kontanta penningar. Jag anhåller alt Hr Ridd.-sekret, behagade uplysa, huruvida det skulle möta många svårigheter för vederbör, att lyfta medlen i assignationer i st. f. i kontanta penningar, och om det nu tillgår på_det ginaste och bästa sättet. 158 Den 5 Mars f. m. Hr Bildt, Didrik Gillis:
Inom detta Län är hela Södermanlands Regemente, li l n:r af Lif-Regem en tets Grenadier-Corps och 15 n:r af Lif-Regementets Husar-Corps inroterade, äfvensom Södermanlands andra Båtsmanskompani, bestående af 142 n:r. Här, såsom på flere andra ställen i riket, är båtsmansroteringen den för de skattskyldige minst betungande, enär öfver hufvud dubbelt så stort hemmantal är anslaget till en båtsmansrote, som till en soldatrote, ehuru underhållskostnaden i det närmaste är lika, med undantag af den för båtsmanshållet högre utgiften för beklädnad. Skjutsningsbestyret underlättas betydligt af de i detta Län befintlige allmänna vägars synnerligen goda beskaffenhet. Genom användande af tjeniigt. fyllningsämne, hvarå i allmänhet finnes god tillgång, och sedan den ordning blifvit införd att gruset om sommaren framköres till sidan af vägarne och på hösten utbredes, hafva desse här vunnit den fasthet, att de torde kunna anses som de bättre i riket; dock finnes ännu å vägarne en mängd för trafiken hinderlige större backar, för hvilkas afskärande eller kringgående, genom nya vägars anläggande, det vore synnerligen gagneligt, att bidrag af statsmedel kunde erhållas. Vrid 1850 års slut var endast å några få gästgifvaregårdar skjutsningen ställd på entrepenad, och har densamma under sommartiden, då göromålen vid jordbruket ock fordra största arbetsstyrkan af folk och dragare, på sednare åren väsendtligen minskats, i följd af den uppkomna lifliga ångfartygstrafiken. Politi. Folkundervisningen besörjes, såsom förut är nä mildt, på sätt genom Kongl. Maj:ts nådiga stadga derom af den 18:de Juni 1842 är föreskrifvet. Sålunda finnas 100 egentliga folkskolor, hvaraf 77 fasta och 23 ambulatoriska. Af de fasta äro 14 gemensamma för 2 socknar hvardera; 4 finnas vid jernbruken Hällefors, Åker, Högsjö och Stafsjö och en vid Tullgarns Kongl. LustSlott.
Min väntan har nu blifvit så öfver förmodan uppfylld, att jag har intet att borttaga från hvad jag redan skrifvit, men väl något att lägga dertill. Ja, en af dessa talare har gått så långt, att antingen lärer han nödgas erkänna sig hafva sagt hvad han icke vetat, eller ock har han beskyllt någon af Hemliga Utsk:s medlemmar att hafva begått mened. Hr von Hartmansdorff uppläste derefter följande: Jag uppträder ej, för att försvara hvarken cabinettscassans skuldsättning eller skriftvexliugen derom. Saken är Den aj Februari f. ni. redan underställd vederbörlig domstols pröfning, och detta bör, för hvarje riksdagsman, som kommer ihåg, att RiksSt. icke är Riksrätt, vara nog för att återhålla sina omdömen intill dess de anklagade sig förklarat och Riksrätten fällt sitt utslag. Ang:de skriftvexlingen, som till Riksrätten icke hör, hafva vederbörande sjelfve redan yttrat sig. Men jag anhåller om eder uppmärksamhet, mine herrar! för att söka förekomma det de, som tillvita Konungens rådgifvare svåra fel, ej måtte hänföra R. St. att sjelfve begå andra. Mera än om saken har man talat om formaliteterna och personerna, likasom harmen emot dem, hvilka medverkat till skuldens förskrifning, borde förmå oss att vägra hennes betalning. Det är således nödigt att ej mindre sak än formaliteter och personliga förhållanden skärskådas å ömse sidor. Lämpligast synes det låta sig göra under följande hufvud frågor : är skulden verklig? är hon Statens? och af hvem bör hon betalas? Men innan jag försöker att besvara någon af dessa frågor, torde det, för reda i framställningen, tillåtas mig att i edert minne återkalla huru saken uppkommit. Derom lemna officiella handlingar och trovärdiga underrättelser följande upplysningar: under den 5 Dec. i83g, anmälte statsrevisorerne, i deras berättelse till R. St., att i Stats-cont. befunnits, på K. M:s nåd. befallning, deponerade 7 st.
iitdunstiiingar alstra febrar så niördande, att människorna falla - för deras angrepp, som axet för lien p&amp; skördens dag. Det är icke utan en känsla af tacksamhet - och djup tacksamhet and&amp; -, so111 man i dessa vilda trakter återser de skenor, Iivilka af poetiska resande i Europa så ofta blifvit förkättrade, och nog skulle man vara ett odjur af känslolöshet, om icke tanken dröjde med röfelse vid de tusende människolif, soin offrats för att bereda vag för dessa. skenor och funnit en namnlös graf i denna mördande naturs famn. Från Tiflis hade nian skrifvit till mig, att det alltid på dessa tåg fanns htininstone en dainkiipd och att jag ändtligeii borde skaffa mig plats i deniia. På sainina gång hade man varnat mig för a t t taga handbagage ined i kiipdn. Vägen gick naniligen genom trakter, där befolkningen hade en uppfattning af mitt ocli ditt, som stundorn blef ödesdiger för de resandes effekter. Efter a t t lia br %kat litet med de svbra ryslra bokstiifverna fann jag ganska riktigt dainkupén. Det var en stor, treflig vagn i flera afdelningar med passage inidt igenom. De första kviiiliga vasen mitt öga föll på var ett par eleganta damer, lirilkas toiletter röjde, a t t den parisiska sinakens spira icke bryees ens mot den kaukasiska ismiireii. Det. grämde mig - iiatiirligtvis -, men det tröstade mig något a t t Iiöra, det de vor0 ryskor. Till ersättning fick jag ett litet ~ ä l l s k af ~ vackra ~ georgiskor a t t se pi, och det var riktigt iippfijskande a t t wärka, liur den trolska världsapiran förgäfves hade pröfvat sin makt p&amp; dem. ~ e hade ' ännii, i denna allt utjämnande tidsllder, mod a t t npptrada i sin nationaldräkt.
Prop. om Statsverk. 1850. 83 Transport rdr 1,098,060: Slutligen föreslär Kongl. Maj:t, likasom vid nästföregående statsregleringar, beviljandet af följande tillfälliga anslag: 9:o. till utdelning vid Landlbrukare-möten af premier för kreatur af ut märktare slag ' - 3,000: och 10:o till Slöjd-Expeditionens befrämjande .i 3,000: Summa b:ko rdr 1,104,060: Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofvanomförmälda berättelse och förslag, rörande verkställde och ytterligare ifrågasatta Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, kommer att meddelas Rikets Ständers Siats-Utskott; äfvensom dertill hörande kartor, kostnadsförslag och öfrige handlingar, hvilka för vidare upplysning kunna vara för Rikets Ständer erforderlige, blifva hos bemälde styrelse att tillgå. Enligt hvad Kongl. Maj:t nu förelsagit, skulle slutsummorna för behof, hänförlige till 6:te Hufvudtiteln, komma att blifva: för utgifter af ständig egenskap 884,150: deraf förslagsanslag rdr 74,856; 39. 4. för tillfälliga och extra behof 1,104,060: Sjunde Hulvnd-Titeln. Innefattande anslagen för Finans-Departementet. För detta Departement upptager nu gällande Riksstat: penningar .y . rdr 1,725,263: indelda räntor, kronovärdi 3,905:12. 6. med förslagsvis beräknaadt markegångsvärde af 23,640: Transport rdr 1,748,903: 61 Kongl. Majtts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850.
En lust att vara grym i sin tur, att göra smärta i sin tur, grep henne. – Ingrid – sade hon – kom hit, jag måste tala med dig om din framtid. Flickan hade hämtat sin gitarr och stod på väg att lämna rummet. Hon vände sig mot bergsrådinnan. – Om min framtid – sade hon och strök sig öfver pannan. – Det är ju redan bestämdt om min framtid – fortfor hon med ett litet martyrleende. Och hon gick ut ur rummet utan vidare. Bergsrådinnan och jungfru Stafva sågo förvånade på hvarandra. De började rådpläga om hvart flickan skulle sändas. Men då jungfru Stafva kom ned i sitt rum, satt Ingrid där och sjöng små visor och knäppte på gitarr. Och Hede satt midt emot henne och hörde på med solsken öfver hela ansiktet. Alltsedan Ingrid hade känt igen Gunnar Hede i galningen, hade hon ej tanke på annat än att bota honom. Men det var ett tungt arbete, och alls ingen aning hade hon om hur hon skulle bära sig åt. Till en början tänkte hon blott på att förmå honom att stanna hemma. Och detta vann hon lätt nog. Bara för att få höra henne spela fiol eller gitarr en liten stund hvarje dag, satt han nu tåligt från morgon till kväll och väntade på henne inne i jungfru Stafvas rum. Hon tyckte, att det skulle varit något stort, om hon kunnat förmå honom att gå in i de andra rummen. Men det vågade han på intet sätt. Hon försökte att hålla sig instängd, sade, att han ingenting mer skulle få höra, om han ej komme in. Då hon hållit sig inne i två dagar, började han packa ränseln för att gå sin väg och då måste hon ge vika. Han hade stor förkärlek för henne och satte henne tydligen framför alla andra, men han kunde ej offra henne något af sin fruktan. Hon bad honom lägga af pälsen och gå i en vanlig rock. Det gick han genast in på, men nästa dag bar han den ånyo. Då gömde hon den för honom. Så kom han i drängens päls och då fick han hellre bära sin egen. Han var alltjämt lika rädd och mycket noga därmed, att ingen kom honom för nära. Icke en gång Ingrid fick sitta alldeles bredvid honom. En dag sade hon till honom, att nu måste han lofva henne något. Han skulle låta bli att niga för katten.
Bill. t. R, St. Prot w. Riks-Ståudens beslut. | Ridd. 0. N:o | Sid. j Adeln. General Assistanskontoret Riksgäldskontor ets Reglemente, förslag till en §, angående inlösande af de s. k. frisoeknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk. » angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t af det nya . Riksgäldskontor ets utgifter, angående anskaffande af derför erforderliga medel Riksgäldssedlar, angående inlösen af åtskilliga Riksmuseum, naturhistoriska, angående anslag för ordnande och uppst dess samlingar . » angående anslag för ökande af desspalasonto] lingar Riksstat, den nya » angående dess öfverlemna! de till Kongl Maj:t dare för folkskolelärare-seminarium i Wisby, om pension åt Roknäs by och Arvidsjaurs kyrka i Norrbottens län. om ytterligare anslag till väganläggning mellan Ronneby köping, om bidrag till dess tomtreglering lians enka ideberg, Carl pension åt Kongl. Proposit. eller Skrifvelser. Samling. Afdelning. eller Memorial, Utlåtande, Betänkande Kiks-Ståndens beslut. Kidd. o. | Adelil. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeN:0 !
Denna omröstning har utfallit med 80 Ja och 39 Nej; och hafva alltså Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. 22:dra voteringen (27:de punkten). Den som vill att, i enlighet med Utskottets förslag och tre Stånds beslut, införsels-tullen å »Garn: bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner, ofärgadt, » bibehålies vid nu stadgade belopp, 4 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 3 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 58 Ja och 61 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innnehåll. 23:dje voteringen (28:de punkten). Den som vill alt, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, införselstullen å Ullgarn, alla slag, bestämmes till 8 sk. för »ofärjgadt, otvinnadt eller odubbleradt» och till 10 sk. för »färgadt, tvinnadt eller dubbleradt» per skålpund, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; \inner Nej, antages denna tull till 6 sk. för »ofärgadt, otvinnadt och odubble radt, » och till 8 sk. för »färgadt, tvinnadt eller dubbleradt» per skålpund. Som denna omröstning utfallit med 76 Ja och 43 Nej; hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-proposilionen. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att införsels-tullen å Linnegarn nedsättes, för ofärgadt till 12 sk. och för färgadt till 18 sk. skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehåiles för Linnegarn nu gällande införsels-afgifter. 24 sk. för ofärgadt och 36 sk. för färgadt, skålpundet. Stals-Vtskottets Memorial, N.o 216. Denna votering har utfallit med 76
Flerohoppska stipendier. 1727 d. 17 Februari. Landshöfdingarne G. W. Fleetwoods och G. F. Rothliebs samt Borgmästaren C. Hoppenstedts förordnande om 25 R:dr årlig afgäld af Flerohopps och Orrefors jernbruk till 4 st. skolstipendier. Nya Flerohoppska fonden. 1774 d. 26 April. Kongl. Kansli-kollegii bref angående inrättandet af ett nytt stipendium af de från Flerohopps bruk utsökta restantier 58: 33. Sednare Flerohoppska fonden. 1798 d. 19 Februari. Bruksdisponenten H. Hildebrandssons bref angåendo bildande af ännu ett stipendium af resterande medel från Flerohopp 100: — Orreforssiiskl-Barcliceiska stipendiefonden. 1805 d. 26 April. Brukspatron C. H. Barchau gåfvobref, hvarigenom ar liga stipendiebeloppet från Orrefors jernbruk fördubblas. Cronhjortska fonden. 1770 d. 29 Juni. Fru II. Ekmanska fonden. 1787 d. 19 Mars. Bref från Exsekutorerne af Tullförvaltaren And. Ek mans testamente 150: — Björkmanska fonden. 1788 d. 28 Oktober. Fru Elis. Björkmans (född Rosenkrantz) testa mente å 5,000 Dkr Snut1,175: — Sandhergska fonden. 1789 d. 10 September. Ilistor. Lektorn, Magister N. G. Sandbergs te stamente 4,375: —• Lambrechtska fonden. 1806 d. 13 Juni. Prosten, D:r Christopher Lambrechts testamente 150: — Bergströmska fonden. Apologisten, Magister P. E. Bergströms testamente 2,000: — Wijkska fonden. 1823 d. 24 Februari. Kansli-rådet och Riddaren P. Wijks testamente 69,962: 27. Lindbäckska fonden. 1828 d. 11 Juni.