Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottels Betänkande JV’:o 120. 9 fakneligt förskottsanslag, och intetdera af förslagen lärer kunna genomföras utan att för Statsverket medföra sådana uppoffringar, som skulle komma att betungande återverka på de skattskyldige i allmänhet, hvarigenom säledes de jordegare, som redan fatt vidkännas dryga skifteskostnader, derutöfver skulle i mer eller mindre man få bidraga till kostnaden för alla andra återstående skiften, hvilket så mycket mindre lärer billigtvis kunna fordras, då laga skiften, utan sådane åtgärder för befordrande deraf, som nu af motionären blifvit ifrågasatte, i ganska stor utsträckning inom de flesta delar af riket kommit till stånd, finner Utskottet sig böra hemställa, att omlörmälda motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 3 Juli 1860. Ank. till Exp.-Utak. den 6 Juli 1860, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förkortande af tiden för riksdag arne. Uti en till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad, inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Anders Jonsson från Skaraborgs län väckt motion, har, med anledning af de ofta förekommande klagomålen öfver riksdagarnes längd, motionären sökt uppgifva någon utväg, hvarigenom tiden för riksdagarne kunde förkortas, utan åstadkommande af grundlags-förändringar. Bih. till R. St. I sådant afseende kunde, i motionärens tanke, en betydande tidsbesparing vinnas, derigenom att Utskotts-arbetet indelades på lämpligare sätt. Då angående arbetsmethoden inom Utskotten någon föreskrift ej vore i grundlagen meddelad, borde något hinder ej möta för motionärens förslag att t. ex. alla till ett Utskott remitterade motioner fördelades på ledamöterne uti hvarje afdelning på det sätt, att fyra ledamöter, en af hvarje Stånd, tillsammans öfvertogo sin andel, med åliggande att om de motioner, hvilka på deni blifvit fördelade, taga närmare kännedom och sedermera, sednast inom 2:ne månader, dem föredraga.
Broling, under tillkännagifvande, att han icke velat deltaga i täflan om den utfästa belöningen, inkommit med prof på sedelgravyr. 27 Fulimägtige, hvilka ansågo de 2:ne sistberörde af Åkerberg företedde prof, likasom de flera dylika, hvarmed lian till vidare fullständigande af det först ingifna framdeles må inkomma, icke kunna, vid pröfning af frågan om rättighet till belöningens erhållande, komma under öfvervägande, anmodade till en början åtskillige sakkunnige män, att, efter verkställd granskning af samtlige ifrågavarande prof och förslag, till Fulimägtige afgifva yttrande serskildt, huruvida någotdera af de före utgången af år 1846 aflemnade voro af egenskap att kunna anses uppfylla det ändamål, som af Rikets Ständer, genom ofvanomförmäldta beslut är vordet afsedt, oell serskildt örn och i hvad mån de under detta år af Åkerberg och Broling ingifna prof vore användbare, och sålunda kunde, vid ifrågakommande förändring af Bankens nuvarande sedelmynt, anses af någon uppmärksamhet förtjente. Med afseende å det yttrande, Fulimägtige, i följd häraf, lingö emottaga, innefattande bland annat, att Brolings prof på förbättradt tryck för Bankens sedlar ägde ett afgjordt företräde framför samtlige af Åkerberg inlemnade prof, samt uppå fullständigt utvecklade skäl, som i Protokollet för den 11 Mars äro upptagne, funno Fulimägtige hvarken Ljungströms förslag eller Åkerbergs före praescriptions-tidens slut ingifna prof berättiga lill erhållande af den utaf Rikets Ständer bestämda belöning, och ej eller kunna användas för det ändamål, som af Rikets Ständer blifvit afsedt.
Press-affallet har derjemte den stora fördel att kunna förvaras i flera år utan att till dess närande beskaffenhet försämras. Alfallet förvaras i täckta gropar, undergår derstädes en slags gäsning och är under detta tillstånd det bästa foderämne man kan önska Den 24 April. 373 sig. I trakten kring Magdeburg, eler åkerbruket hunnit en mera ovanlig grad af fullkomlighet, odlas uppå en areal af 1800 T:ld 600 T:ld med hvilbetor och dermed underhålles 400 oxar, hvilka först begagnas till jordbruket, och derefter gödas samt till större delen nedslagtas eller försäljas för alt åter emot andra ungoxar utbytas. Man bör äfvenledes taga i betraktande, att en väl beredd jord i allmänhet gifver en ganska betydlig afkastning i hvilbetor. I Preussen, på fullt tjenlig jord och der odlingen varit längre tid i cirkulation bedrifven, kan en afkastning af omkring 2,400 Lfå per T:!d påräknas. 1 Enbland upgifves afkaslningen till omkring 2,500 Lfå per T: 1 d. A ett T:ld jord i trakten af Malmö, erhölls år 1852 en afkastning af ej mindre än 2,992 Lfå. Jag medgifver att denna jord är af utmärkt god beskaffenhet, men om man äfven antager afkaslningen till endast 2000 L??, upgår skördens värde, då ett Lfå betalas med 6 sk., till 250 R:dr rgs. Vidare får man hvilbetsfan, motsvarande ungefär 400 pund hö, hvilket ökar afkastningens värde till 300 R:dr. Af 1 \M hvilbetor erhålles vanligen 1 få socker samt 1 få sirup, hvilken dock är teraligen dålig. Derjemte erhålles vid sockerberedningen skumeller pressaffall, tjenligt att användas som gödsel eller boskapsfoder, och återgifver hvitbetan således, såsom nämndt är, åt jorden en del af den must, som den derifrån tagit.
I synnerhet fordom hafva en mängd sekterister blifvit sända till Sibirien, och derför träffar man der någon gång egna, ganska välmående kolonier, uteslutande bebodda af en bestämd sekts medlemmar. En dylik är skopt-kolonien vid Selivaninskoj, hvarvid dock må anmärkas, att arten af den religiösa förvillelsen här kanske ursäktar lagens eller myndigheternas stränghet. På grund af något på besynnerligt sätt tolkadt bibelställe Ostjak-tält. Efter fotografi. Bogsering med hundar på Jenisej. Båten »Luna» med 1876 års svenska landexpedition om bord. Efter en teckning af Hj. Théel. i Matthei evangelium underkasta sig nämligen alla skopter en sjelfstympning, till följd hvaraf sekten endast kan bestå genom nya proselyter, och märkvärdigt nog tyckas dessa galningar verkligen, trots all förföljelse eller kanske just derför, fortfarande få efterföljare. En mängd af skopterna utgjordes af ingrer (finnar från Ingermanland), hvarför jag utan svårighet kunde samspråka med dem. De hade genom flit och ihärdighet lyckats skapa sig ett visst välstånd, voro gästfria och vänliga samt buro med undergifvenhet sitt hårda öde. Sjelfva ville de ej döda varmblodiga djur, det var nämligen »synd att döda hvad Herren skapat»; hvilket ej hindrade dem att fånga och äta fisk samt att åt oss, i alla fall förtappade varelser, för 18 rubel försälja en vacker och fet oxe, med vilkor att vårt eget folk skulle slagta honom. Deras obenägenhet för en del animaliska födoämnen hade för öfrigt haft det goda med sig, att de i stället bemödat sig om jordens odling. Rundt om stugorna funnos derför potatis-, rofoch kålland, hvilka åtminstone för detta år lemnade rik skörd, oaktadt kolonien var belägen under polcirkeln. Längre söder ut tilltaga dylika anläggningar i omfång och storlek och lemna åtminstone rika skördar af en ypperlig stor potatis.
Ständer aldrig sökt missbruka en sådan deras optionsrätt, hvilken otvifvelagtigt blott Den 22 sipril e. m. 421 1 högsta behof skall begagnas af en nationalrepresentation, hvars urgamla tillgifvenhet för sanning, ära och rätt, utgöra ett säkert värn mot alla åtgärder, sorn kunde leda till oskyldige medborgarea förfång. I det samband Constitutionen fästat emellan Regenten och Folket, uti motvigten af deras ömsesidiga rättigheter, ligger äfven en garanti emot missbruket och emot factioners möjeliga inflytande. Antagandet af de föreslagne Grundlagsförändringar skulle åter leda till den följd, att Riksens Ständer aldrig fingo afgöra de deruti innefattade frågor, i andre fall, än då Constitutions Utskottet dem till Riksens Ständers pröfning och behandling öfverlemna, samt att ConstitutionsUtskottet de facto ensamt finge utöfva opinionsrätten, i afseende på de ansvarige Embetsmänriens handlingar. Grundlagens bud rörande Riksens Högloflige Ständers afgörande rätt i sådane ämnen skulle således kunna komma att qvarstå såsom ett ord ulan betydelse, då det berodde af högst Tretton personer inom ConstitutionsUtskottet, huruvida Riksens Ständer fingo pröfva någon dylik fråga eller icke. Detta ämnes vigt för Folket, bestämmer höjden af vådan, att låta det helt och hållit bero af ett så litet antal Reprentanter, hvilka lättare kunna missledas i sitt omdöme, än den stora massan af Folkförsamlingen. 422 Den 22 April e. In, Det är sannjt att Grundlagen blott; lemnar Ständerne den inskränkta rätt, att hos Konungen, i visse beetätnde fall, önskningsvis begära ombyten af de högre förtroende Embeten5 meu denna rätt är likväl icke likgiltig eller ändamålslos; ty en hel Nations klagan är helig och vördnadsbjudande. Grundad på sanning och lag!, mäste hvarje Styrelse lyssna dertill, och den skall aldrig objelpt höja sig till en Regent, sorn älskar sitt Foik och vili * befordra dess väl.
M:t ölverlemnats att utaf de för vägars anläggning eller förbättring då anslagna medel använda någon del, högst 10,000 R:dr Banko årligen, till strömrensningar samt smärre hamnoch brobyggnader, men uti det före innevarande riksdags början afgifna general-förslag har Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader hemställt, att ep serskild fristående summa mätte, utan sammanblandning med anslaget till vägförbätlringar, anvisas, för alt till förstnämnda föremål kunna af E. K. M:t disponeras, hvilken framställning, på sätt högstberörda proposition visar, E. K. M:t i nåder gillat. Rikets Ständer, sorn dela Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsens åsigt om lämpligheten deraf, att de anslag, hvilka af E. K. M:t, beviljas för nu ifrågavarande föremål, utgå utaf härtill serskildt anvisade medel, anse äfven lika med bemälde Styrelse, att det för mindre hamnbyggnadsoch strömrensnings-arbelen disponibla belopp, hvilket redan vid 1844 och 1845 årens riksdag bestämdes lill 10,000 R:dr Banko årligen, bör, då alla arbetskostnader derefter blifvit stegrade, förhöjas, helst verkställigheten af dylika arbeten inom flera orter erfordras för alt der underlätta transporterna och framkalla en ökad rörelse, hvarföre Rikets Ständer lill E. K. M:ts nådiga disposition för min - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 2'17. 247 dre hamnbyggnaders och årensningars underslödjande beviljat och anvisat den summa, som Styrelsen lör allmänna vägoch vattenbyggnader föreslagit, eller Sextio Tusen Riksdaler Riksmynt att från Riksgäldskontoret utgå med Tjugu Tusen Riksdaler sagde mynt för hvart och ett af åren 1858, 1859 och 1860. 2:o Bland de serskilda statsbidrag, hvilkas anvisande E. K. M:t tili propositionen om
Landtm, yttrade, a'tt R. o. Ad. i anledn. af de anmärkntr, som blifvit gjorda, torde finna riktigast, att särskilda propos:r framställdes på de tvänne olika rnomm; ifall R. o. Ad. afsloge det första och antoge Hr von Hartmansdorffs förslag, så komme naturligtvis äfven det andra att afslås. Hr von Hartmansdorff: Jag bestrider icke, ali särskilda propos:r göras på hvartdera mom., men anhåller att Den 17 Februari e. m. 365 milt förslag till contra-propos. i alla fall mätte komma under pröfning i den gemensamma voteringen, ifall vi komma till en sådan. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla TJtsk:ns förslag till 1 momentet. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej. Hr von Hartmansdorff begärde votering.] Upplästes lill justering och godkändes följande voter:sproposition: Den som bifaller 1 mom. i 14 §:n af Utsk:ns förslag rörtde folkundervisningen, voterar ia 5 den det ej vill, voterar ne'; Vinner nej, antages Hr von Hartmansdorffs förslag, så lydande: ”Barn, som begagna enskilda skolor, stå under samma tillsyn af församlingens allmänna skolstyrelse, som de der begagna huslig undervisning.” Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja •—• 7. Nej — 10. 2 mom. i i4 §:n. € Efter det nyss fattade beslutet, ansåg R. o. Ad. detta mom. böra förfalla. 1 5 § : n. Denna § bifölls. 16 §: n. Hr von Hohenhausen:
Det innehåller: ”att, i händelse någon kungsgård, kungsladugård, eller annan till boställe icke anslagen kronolägenhet skulle finnas af D c ii i September. 5 den beskaffenhet, att verklig fördel för staten uppkommer genom försäljning till skatte af sådan egendom, K. M. mätte låta utreda förhållandet och förslag i ämnet derefter till R. St:s pröfning öfverlemna,” Jag inser ej huru det är möjligt att på förhand bedöma, huruvida det vore förmånligt att försälja en eller annan kungsgård eller kronolägenhet, och att utreda, om en sådan försäljning vore med mera fördel förenad, än ett arrende deraf. Enligt min öfvertygelse måste det tagas för gifvet, att försäljningen bereder staten mera inkomst än ett arrende, och att detta förhållande måste anses gälla för alla kungsgårdar och kronolägenheter, utan att den särskilda beskaffenheten af någon eller några bland dem kan verka ett annat resultat. Af Utskts förslag uppkommer dä icke någon följd. Jag finner således Utsk:s betänk, i denna del icke lämpligt och begär derföre dess återremitterande. Om Utsk. är af den tanka, att de nu utarrenderade kungsgårdar och kronolägenheter böra i allmänhet efterhand afyttras, bör denna tanka klart och bestämdt uttalas. Hr Hjärne: Då jag yrkat bifall på betänk, i sin helhet, och således äfven på i morn. af detsamma, bör jag, sedan återremiss blifvit begärd, redogöra för mina skäl derför. Jag anser nemi, att det i sjelfva verket icke är någon fördel för slaten att bibehålla sådana lägenheter, sorn icke äro anslagna till boställen eller till den K. Familjens disposition, utan blott utarrenderas för att tillvägabringa en statsinkomst, hvilken således är hufvudsaken. Sjelfva uppbörden af arrendena medför ofta svårigheter, och det måste alltid vara ett mera compljceradt administrationssatt att utarrendera en egendom, än att förvalta försäljningssumman. Hr Danckwardt har sagt, att det ej vöre möjligt bedöma förmånligheten af försäljningen utaf den ena elier andra kronolägenheten.
Den a3 October e. m. 333 beslut, RiksSltn fattat, ehvad målen blifvit behandlade af ett eller flera Ulsk. Det bänder jemväl, att åtskilliga ämnen ligga så nära på gränsen af de särskilda Utsk:ns befattningar, att man ej vet till hvilket Ulsk. de böra remitteras, och att Stånden olika förfara. Det är således väl, att det finnes ett Utsk., dit alla beslut skickas, så att man på ett ställe må kunna jemnföra dem alla. Jag anser derföre den jemnförelse, sorn Exped.Utsk. bör göra, vara nyttig och nödvändig, samt icke böra ensamt afse de beslut, som egentligen ligga till grund för expeditionen, ulan äfven målets sammanhang med andra frågor. Oaktadt något stadgande derom icke finnes, har det dock handt, att innan Ståndens skrifvelser blifvit öfverlemnade till justering, hafva Exped.Utsk:s medlemmar eller secreterare öfverlagt med några af Statschef Bevilln.Utskms ledamöter eller tjenstemän, för att vara säkra på sin sak. Alt få ett sådant behandlingssätt stadgadt genom lag, synes vara ändamålet med detta förslag. Jag anser del vara nyttigt och tillstyrker derföre, att det måtte af R. o. Ad. godkännas till grundlagsenlig behandling. Hr Hjärne: Jag ber att få instämma i den siste värde talarens och Hr Dalmans mening. Jag gör det af 2:ne skäl. Jag anser nemi. högst ändamålsenligt, att samma TJtsk., som från början handlagt ett mål, äfven uppsätter expeditionen i detsamma, och jag tror, att det skall lända till betydlig besparing af riksdagskostnaderna; ty genom en ganska obetvdlig tillökning i Utsk:ns cancellipersonal tror jag, att expeditionerna der kunde uppsättas, då man ser, att Utsktns betjening ofta är utan göromål. Vid sådana tillfällen kunde expeditionerna lättare der än i Exped.Utsk. uppsättas. Dessutom kan Exped.Utsk., såsom det nu är organiseradt, föranleda en oberäknelig förökning af riksdagskostnaderna.
Frih. Peijron, Gustaf, med 26 röster. » 393. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg, med 26 röster. » 1. Hr Lilliehöök, Johan, med 26 röster. Hr Bäck i Finland, fullm. Frih. Leijonhufvud, Bro der Abraham, med 24 röster. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Högv. Preste-St:s den 26 dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 379, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att biträda Preste-St:s beslut i afseende å 8:de och 19:de punkterna af StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. 154 Den 29 Augusti. Vid föredragning af Bevilln.-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Mern. N:o 22, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande tullbestämmelserna för bränvin och sprit m. m., godkände R. o. Ad. Utsk:ts i förra delen af Mem:t afgifne förslag till voter:s-propos., och biföll dess sednare hemställan. Föredrogs ett från Högv. Preste-St. ankommet prot.-utdrag N:o 381, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Preste-St:s beslut i afseende å mom. litt. k och n i 69:de punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. Begärdes på bordet.
II Haft. 10 Stats-Utskolteti Memorial, N.o .?<?. iS38 R:s Sirs Banks fordran 88,000: — Götha Canals hamnbvggnads-medel 600: — i83_9 R:s Sl:s Banks fordran 88,000: — FörsvarsVerkets medel 81,507: 4°* Brandförsäkrings-Yerkets fordran . a,5oo: « 88,600: 172 007: 4°- 743,412: 4°» hvarjemte från räntebärande skulden afgå: förfallne obligationer å gamla 5 procents-lånet, 3,a5o: — jemte ftin berörde uppsagde och förfallne samt dels inlöste, dels till inlösen ej företedde obligationer med 5, 4| ocb 4 proc 2,243,3a5: — 2,246,575: —- 3,989,987 : 4o. — utgörande återstoden B:co R:dr 4>296,552: 37. 2. på salt ofvan är nämndt, beloppet af Riksgälds-Contorets räntebärande skuld vid 1839 års slut, och om delta belopp fråndrages de vid i836 års början inbalancerade 7,018,540: 29. 2. med 4*296,002, 37* 2* utvisar skillnaden den ofvan uppgifne, åren i836, 1837, iS38 och 1839 uppkomne skuldförminskningen af . 2,721,987: 4®- — det belopp af B'co R:dr i\,2C)6,55^,1 37. 2. hvilket såsom räntebärande skuld qvarstår och inbalanceras till år 1840, åter utgöres af; återstod å R. St. Banks fordran för för - Stats-Utikottetv Memorial, N.o 38. 11 skott lill ,i8öS års Krigskostnad .
Och så följde som inledning en lång förklaring på hvad som menas med » bättre och sämre folk », hur orättvist man kallar de rike » bättre » och de fattige » sämre ». Samhället var snedvridet. Det borde icke göras någon skillnad på människor, det behöfde icke finnas fattigdom och rikedom i världen. Den ena människan hade icke rättighet att lefva i öfverflöd, när den andra svalt. Den ena hade icke rättighet att lata sig och njuta allt världens goda, medan den andre släpade ut sig med ett ansträngande arbete, genom hvilket han dock icke förmådde skaffa sig sitt lifsuppehälle. Ingen människa vore skapad till slaf. » Nej, mina damer, » utbrast hon, » ni äro icke skapade bara för att mot en otillräcklig lön sitta instängda på fabrikerna eller i dåliga bostäder från morgon till kväll och bara sy och sedan gå och lägga er att sofva, utan att ha fått vare sig ordentlig näring för kroppen eller någon andlig förströelse till näring för själen! Hvarför skola ni släpa och slita ondt, medan edra arbetsgifvare lefva i lyx och öfverflöd, kanske i laster? Det är j u genom ert arbete, som de få sina kapital. Kapitalen äro mänsklighetens olycka, de måste upphöra att finnas, vi måste göra slut på kapitalens välde. Arbetarne måste skaffa sig en bättre ställning, de måste få rådrum att vara människor, att andas frisk luft och njuta af lifvet, äfven de. Det finns j u sömmerskor, som med bästa vilja icke kunna förtjäna mer än 80, 90 öre o m dagen, emedan man ej betalar dem mera. Det är orätt att sälja sin arbetskraft så billigt, nog kunna arbetsgifvama höja prisen en smula. Men det duger inte att en går och ber om högre aflöning, det kommer man ingen vart med. I massa måste ni gå. Ni måste sammansluta er, bli en makt. Därför äro ni sammankallade här, för att sammansluta er. Vi vilja ha många namn på listorna, vi vilja ha en stor förening af kappsömmerskor, som inse att de äro människor, inte skapade att träla dagen igenom för rakt ingenting. Skrifven edra namn på listorna allesammans! Det är väl för att uträtta något för ert eget bästa, som ni kommit hit, det är väl för att få lönerna förhöjda, som ni kommit!
Gårdsjönäs till denna socken hörande by begagnar kyrkorätt i Ullånger, men borde i alla afseenden tillhöra Wibyggerå socken; Nordmalings pastorat utgör en del af norra Ångermanland, men tillhör numera, enligt Kongl. Kungörelsen den 21 Maj 1810, i såväl borgerligt som kyrkligt hänseende Westerbottens län, ehuru pastoratets o o socknar hafva Ångermanlands indelning i seland och med Ångermanland deltaga i skjuts och väghållning, båtsmanshåll m. m. Öfver Ångermanland och Medelpad hafva redan i äldre tider mer och mindre fullständiga beskrifningar utkommit, såsom a) Nordals Disputation de Medelpadia, Upsala 1716; b) Genbergs Disputation de Medelpadia. Upsala 1734, 1737; c) Ströms Disputation de Angermannia, Upsala 1705; dj Norlins Disputation de Facic o Angermanniae antiqua et nova, Upsala 1728, 1731; e) Angermanna Hushollning, Nordanskogen, af Boding, o Stockholm 1747; f) Hulphers Samlingar till en beskrifning öfver Medelpad och Ångermanland, Westerås 1771 och 1780; g) Selahns Disputation de Hernoesandia, urbe Angermanniae, Upsala 1837; samt h) i tidskriften Svenska Mercurius 1758 en Beskrifning öfver Hernösand af Hagström; hvarförutom såsom upplysande må nämnas i) Gisslers Tal i Vetenskaps-Akademien om Medelpads och Ångermanlands naturliga lynne och beskaffenhet, Stockholm 1751.
Befordringar och transporter från en till annan af krigsförvaltningens afdelningar få af tjänstemännen sökas, med tillgodonjutande af de meriter de inom de särskilda embeteno förvärfvat. 2. I sammanhang härmed borde, såsom äfven af den åberopade komitén för ombild',ing af styrelse-verken blifvit föreslaget, vid universiteten examen för inträde i de administrativa erobetsverken så ordnas, att derigenom vägen blefve öppen för ernående af hvilken plats som helst inom dessa verk. 3. Den embetsed, som det nu åligger regementsoch corps-chefer att inför krigskollegium af lägga kunde hädanefter upphöra. 4. Regements-skrifvare utnämnas icke af krigsförvaltningen. 5. Kongl. Öfver-intendents-embetets närvarande skyldighet att afgifva yttrande i byggnadsfrågor angående indelda arméens boställen borde upphöra samt »krigs-förvaltningen», för ombesörjande af såväl detta bestyr, som upprättande eller granskning af nybyggnadsoch reparations-förslag angående arméens hus och byggningar i allmänhet, jemte ritningar deröfver, ega att disponera, utaf de fonder eller anslag, från hvilka byggnadskostnaderna böra utgå, erforderliga arvoden för en sakkunnig person, ät hvilken nämnda arbeten borde uppdragas, på sätt, i vissa fall, redan nu till en del förfares. I enlighet med föregående organisationsprojekt föreslås följande aflönings-stat för Kongl, krigsförvaltningen. Gener al-fälttygmästare-embetet: Chefs General-fälttygmästaren som uppbär lön af generalitets-staten Ledamöter! Fält-tygmästaren, lön och arvode på artilleriets stat 60 Ett krigsråd, tillika krigsråd å general-ingeniör-embetet samt föredragande vid gemensamma öfverläggningar mellan alla embetena • 4,500: fflilitarkontor: En adjutant, arvode 800: —■ Kausli: En sekreterare, tillika sekreterare vid gemensamma öfverläggningar mellan alla embetena samt ansvarig för krigslorvaltningens arkiv 3,000: — En kanslist, för diarie-föring och expeditionen af krigsförvaltningens gemensamma mål . 1,000: — Kammar-kontor: