Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet i det beslut, att i alia delar till hälften nedsätta den af Utskotten i Tariffen, paginis 33, 34 och 35 utsätta beskattningen, med förklarande, att denna hälft kommer att utgöra hela beskattningen för sex månaders bränning, samt, i följd deraf, en fjerdedel af hvad Utskotten tillstyrkt att innefatta afgiften för tre månaders bränning. 1 öfrigt nedsattcs jemväl till hälften eller 2 skill, afgiften för hvarje kanna bränvin, tillverkadt med konst-apparater, söm icke kunde hänföras under någon af de beskrifna sorterna och hvilkas .lillverknig öfverstege den för de dubbla pistoriska pannorna; och Elfte punkten: x Mom. Antogs; 2 Morn. Sista meningen af detta mom, ansågs förfalla, i anledning aT Ståndets beslut i första punkten. För öfrigt bifölls delta moment, som således blifver af efterstående förkortade innehåll: ”att, då .flere åboer å samma hemman eller å serskilde hemman inom samma byelag förena sig om gemensam utöfning af deras brännvinsbrännings-rättighet med gemensam panna, bränvinS-bränningen bör, på viss uppgifven lägenhet inom hemmanets eller byelagets område, verkställas;” och skulle de respeclive Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att, i hvad Bonde-Ståndet nu beslutit, sig förena. S. D. Föredrogos å nyo följande Constitutions Etskottcts Memorial: N:o 34, med förslag till Grundlags-ändringar, åsyftande en ändamalsenligare organisation af Stats-Rådet; Återremitterades, på grund af anmärkningar, hvilka förklarades utgöra Ståndets gemensamma tanka; och N:o 35, med Betänkaude om nalionnl-representationen; Antogs alt hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. På grund af anmärkningar, återremitterades Stats-Vtskottets Trot. Utdr. J. 7 Oct. ig34* l5 Utlåtande, N:o 266, i fråga om beviljandet af ett creditiv för bestridande af kostnader, som genom farsoten Cholera föranledas..
30 sistlidne november af förbundsstyrelsen utsedda följande personer: Fru Anna Wallenberg, född von Sydow, Fröknarna Hanna Lindberg och Mathilda Silow, professor P. G. Rosen och revissionssekreteraren H. Rohtlieb. Styrelsesuppleanter, fröken Clara Monteliiis och professor Hugo Gylden. Revisorer: Fröken Anna Edström, disponenten William Gibson och expeditionschefen E. von der Lanckeii; suppleant, borgmästaren O. Ahlström. * * * * IFh itlockska stipendiet har för 1889 tilldelats s a m i m stipendiat soni föregående Ar, fröken Wilhelniina Olilson i Lund. Från Danak Kuindesawfund har till Fredrika Bremer-Förbundets styrelse ingått en skrifvelse med anledning af den ständigt växande utflyttningen till Danmark af svenska tjänsteflickor och de sorgligtt öden, .som desea der ofta gH till möte. Af den synnerligen behjärtansvarda skrifvelsen må följande anföras: " Blandt andet have vi ogsaa overvejet, hvad der kan gmes for at n w n e om de svenske Piger, der i de sencre Aar i stedse s t ~ r r e Antal komme her til Danmark for at e0ge Beskeftigelse ved Landbrilget. oq Rom paa Grund af deres fuldstzendige Ukendskab med danske Forhold i ganske s a d i g Grad lide under de bestaaende ulykkelige Forhold. Kcebenhavnske Fzestemaend, saavel af dansk F o r n svensk Nationalitet, have med den stmstc Skamlashed eat deres Trafik med svenske Ei .er i Systern.
Hilda Amanda Catharina Lundberg, årlig pension att utgå från och med Juli månad år 1863 Transport j 29,043 50 1,400 — 200 — 100 — 1,100 — 800 — 525 — 400 — I 400 — 800 — 600 — 2,000 — 1,800 — 600 — 1,000 — 40,768| 50 9 Till 500 500 500 500 Transport Kammarskrifvaren i Stats-kontoret August Ygberg, efter afskedstagande^ sin nu innehafvande lön såsom pension Biskopen i Hernösands stift, Doktor Israel Bergman, från och med; eeklesiastikåret, näst efter det, då afsked från Biskops-embetet valder honom beviljadt, en årlig pension af Adjunkten vid Tjpsala universitet Henrik Falk, vid afskedstagande^; en årlig pension af ... ; Anatomie professorn vid Carolinska Medico-chirurgiska Institutet, Friherre Gustaf Wilhelm von Duben, årligen en löneskilnad af j följande f. d. Rektorer, hvilka, i anledning af elementar-läroverkens förändring eller utvidgande, nu uppbära lön endast såsom kolleger, eller adjunkter, årligen från och med nästa statsreglerings-period, nemligen: Kollega vid Fahlu läroverk J. F. Kindström R:dr 500 Dito vid Nyköpings dito J. F. Kjellborg Adjunkten vid Skara dito N. L. Ahlberg Dito vid Strengnäs dito E. J. Nyberg Dito vid Calmar dito O. E. L.
På grund af det verkligen ömmande förhållande jag i min Motion om Bevillnings - Den 17 D e c e m b e r 1’. m. •49 förordningens förändring lill slut omnämnt, att nemligen ett stört antal förut redan mer och mindre fattige Medborgare blifvit, till följd af KammarRättens anmärkningar, dömde att betala ända till och med skatter för 10 år tillbaka, samt vid betraktande deraf att desse skatter endast till följd af tvetydiga, ja alldeles otydliga, författningar, blifvit dem påförde, äfvensom på den kännedom jag hos ÖfvcrStåthållareEmbetét inhämtat, att de fleste af desse personer skulle genom utsökningen beröfvas det nödvändigaste, att ändå af den till omkring (dam jag minnes rätt) 8000 R:dr uppgående anmärkningssumman, ej kan uttagas och erhållas mera än emellan 1 och 2000 R:dr, vågar jag, vädjande till Rikets Ständers rättvisa och menniskokärlek, och öfvertygad alt Rikets Ständers vilja alldrig varit eller är, att beskattningen så omenskligt skall drabba någre Medborgare, ödmjukast föreslå, att Rikets Ständer, efter Bevillningsoch StatsUtskottens hörande i ämnet, ville, så skyndsamt som möjligt, låta en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t afgå, om afskrifning af de nu omtalte, från längre tider tillbaka, af KammarRälten anmärkte skatter. Jag är säker att Rikets Ständer ej låta medborgare och deras Enkor och Barn så grymt vederfaras att de för 10 års gamla skatter, dem de af förordningarne icke ens anat, blifva bragta till tiggarstaf ve 11. ÖfverStåthållareEmbetct har väl blifvit ålagdt Den 17 December f. m. att genast utsökning låta verkställa, men med en en verklig rörande glädje är det jag erfarit, att Kongl. Maj:t, då han hört att Motion i detta afseende blifvit inom detta hus anmäld, med deltagande för de olycklige Medborgarne, lärer Nådigst tänka aflåta en befallning, att tills målet af Ständerne blifvit afgjordt, utsökningen inställes.
Motionären torde ej hafva gjort sig reda för vidden af de anstalter och kostnader, som skulle erfordras för tillvägabringande af offentlig undervisning åt den talrika tjenstefolksklassen i alla göromål, som inom den enskilda hushållningen förekomma, helst motionären synes önska, att denna undervisning skulle omfatta till och med de aldra obetydligaste bestyr. Och som Utskottet anser denna motion icke förtjent af någon vidare uppmärksamhet, än Utskottet nu deråt egnat, hemställer Utskottet, att densamma må lemnäs utan afseende. Stockholm den 26 Februari 1863. S9S1 namdö! 92 n a b mkuLloolS Ank. till Exp.-LJtsk. den 26 Febr. 1863, kl. 8 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 50. Enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag har nämnda Betänkande, hvaruti Utskottet afstyrkt bifall till väckt motion om ändring i Kongl. Reglementet för Hih. till R. St. Telegraf-verket den 2 Augusti 1856, blifvit af tre Riks-Stånd bifallet och af det fjerde, nemligen Hedervärda Bonde-Ståndet, till Utskottet återremitteradt. Men då vid berörda förhållanden återremissen ej grundlagsenligen kan till vidare åtgärd från Utskottets sida föranleda, har Utskottet skolat sådant för Hedervärda Bonde-Ståndet tillkännagifva. Stockholm den 26 Februari 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Febr. 1863, kl. 8 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 58.
Det är något helt annat att föredraga Ridd.Utsk:s mentor, punktvis, och livar och en af de grundsatser särskildt, som Hr von Hartmansdorff med flere föreslagit. Hr von Hartmansdorff: Såvida var det ntin mening, att mentor, skulle punktvis föredragas, sorn de 4 punkter jag fästade mig vid, skulle hvar efter annan förekomma, utan afseende derpå, om de innehade det 5:te eller 6:te numret i Ridd.Utsk:s förslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han för R. o. Ad. föreslagit, att Utsk:s mentor, skulle punktvis företagas i den ordning Utsk. framställt punkterna, af den orsak att han icke trott sig kunna åstadkomma en så beskaffad fördelning af Utsk;s betänk., som Hr von Hartmansdorff begärt, i annan mån, an så vidt Hr von Hartmansdorffs fördelning af ämnena i Utsk:s betänk, öfverensstämde med den, som Utsk. gjort; och förmodade Hr Landtm., att R.. o. Ad. äfven funné, att, då för hvarje punkt eller ämne som föredrogs, en uppläsning ur betänk, blefye nödig, det ej gerna skulle vara möjligt för den cancellist, som verkställde uppläsningen, att så hastigt och så noggrarvnt som vederborde , ur Utsk:s betänk, frånskilja hvad sorn anginge den ena punkten eller den andra, ifall föredragningen skulle tillgå på annat sätt, än sorn Utsk. framställt ämnet till behandling. Hr Landtm, trodde också, att det sätt, Hr von Hartmansdorff föreslagit, hufvudsakligen öfverensstämde med den ordning, hvaruti Utsk. upptagit de ärenden, som nu till öfverläggning förekomme, och att således ingen olikhet skulle uppkomma, om dessa ämnen föredrogos i den ordning som Utsk. upptagit dem och punktvis, så att hvarje ämne särskildt till afgörande företoges. Gr. Frölich:
Och hvilket sämre än Skapelsen, detta det gladaste oratorium, som finnes? Må man gerna ge den muntra tjusande kompositionen år från år, men må man förskona oss därifVån på Långfredagen i ett Herrans tempel, som nyss vibrerat af de sorg-fylda dödpsalmerna kring Vår Frälsares graf. Redan 1800 gaf man » Skapelsen », Karsten och Justina Wässe-liai omtalas från den tiden. Man sjöng då på Riddarhussalen ned en enda smal lägång. Vår Herre är de dårars förmyndare. Publiken dog visserligen, men så småningom här och hvar, ieke där. Den brändes ej inne. Nu är C. J. Lundqvist vår Karsten, Dina Edling vår Wäs-selius (af Geijer klassiskt benämnd Wässelia). Lokalen Östermalms förtjusande kyrka med dess eleganta illumination. Fru Edling var aftonens l \ jeltinna. Som oratorisångerska har denna artist ej många sina likar i Europa. Skön stämklang, hredt legatoföredrag, innerlighet och allvar — allt harmonierar. Särdeles B: dur: arian var ett ädelt konstverk, äfven F: durarían, ehuru här Louise Michaiilis majestätiska föredrag är oförgätligt och nedtryckande för äfven en så värdig efterträdarinna som fru Ed-ling. I Evas dao beundrade man ostördt. Skada blott, att ej en vackrare röst här eekunderade den utmärkta sångerskan. Hr Strömberg i sina härliga partier var korrekt och aktningsvärd, men röst och sång alltför underlägsna ämnet. Sångkonsten svek betydligt. Den, som hört apothekare Smith i Skapelsens basparti, vill dessutom ej höra någon annan. Hr Lundqvist var däremot en värdig tolk af Haydns gudomligt glada musik, ett par recitativer särskildt vore ypperliga glansprestationer. Med modesti hade hr L. förändrat passagen om » en eldig brudgum, som löper till sitt mål! » till » en eldig bjelte, som passar for sitt mål ».
Men i sjelfva striden finner jag intet ondt; ty att strid är lif, gäller lika sannt, om ock satsen] omvändes med tillämpning å de menskliga samhällena; ty ju häftigare kamp inom dem, ju starkare och flerfalldigare krafter, ju friskare lif; kampen måste blott icke vara fiendtlig; och sådan bölden sällan förekomma, emedan mekaniken lär, att endast i det enda fall, när krafter som stöta tillsammans stöta rakt emot hvarandra, den ena söker tillintetgöra den andra; i alla andra händelser åter samverka de i en medelriktning emot ett gemensamt mål; och den väsendtligaste skilnad påstår jag att man, vid ett nogare öfvervägande af håda förslagens innehåll, skall finna vara emellan den representationsform, som nu består, och den jag föreslår, att icke i den förra men väl i den sednare de stridande krafterne kunna samverka; ty, för att fortsätta med den redan förut af mig använda liknelsen, jag tror mig hafva omflyttat de båda gamla stammarna i en vida bättre och helsosamroare jordmån, hafva afhuggit deras mest skadliga rötter, hafva i dem ingjutit en friskare kärna och å dem inympat många nya och mera fruktbringande qvistar. Och förväntar jag mig af allt detta, att det nya förslaget mera än det gamla skall förmå att bereda vårt Svenska fosterlands lycka och trefnad; ett mål, mot hvilket, •—-jag är säker derom, — vi alla, fast på skiljda vägar, sträfva. Jag har ännu en ganska väsendtlig anmärkn. att göra i afseende på Ulsk:s förslag till vallag; jag anser nemi. detta förslag innehålla alltför mycket detaljbestämmelser. Med sådana äro våra nu gällande grundlagar alltför mycket öfverlastade; och dock vill man än mer öka deras antal. Efter min åsigt borde i grundlag alltid blott sjelfva de vigliga principerna innefattas, men deras närmare tillämpning ske genom en lag, som utan alltför mycken svårighet, omgång och tidsutdrägt kunde ändras. Alla dessa noggranna fastän alltid ofullständiga föreskrifter om de minsta småsaker, som vid röstlängdernas upprättande, valförrättningar, kallelse till och om riksdagsmannaval, böra iakttagas, tror jag vara icke allenast öfverflödiga och olämpliga, utan äfven skadliga att i grundlag införa.
För öfrigt tager jag mig friheten att fästa upmärksamheten på en sak. Vi tala om att vi representera börden på detta rum, det är en sanning, vi hafva kommit hit genom vår börd, men när vi genom börden äro kallade till denna ständer-församling, så hemställer jag till Hrr:ne, om icke just härigenom börden inom Ständerna borde vara uphäfven och förtjensten få inträde. Jag kan således icke förstå, hvad det ligger för paraderi i att man inom Utsk. väljer till Ordf:de. Visserligen har en talare, Frih. af Ugglas, sagt att under parti-strider, då sinnesstämningen är uprörd, kan det hända att hvarje Stånd väljer Ordf:de inom sitt eget Stånd. Nå! låt så vara att de välja hvar inom sitt Stånd, då får vi fyra personer, hvilka sinsemellan kunna lotta. Deraf följer ovilkorligen att vi få en UtskottsOrdf:de och att den omtalade faran af partier i denna delen icke är någon. Sedermera har en annan talare, Gr. Liljencrantz sagt, att det icke finnes någon förargelse inom de andra St:n öfver att R. o. Ad., i följd af grundlagens bud intager Ordffde-platsen inom Utslcn. Det kan Gr. Liljencrantz icke veta, om man skall i det offentliga draga någon slutsats, så måste det vara tvertoro. Alt man icke kan ställa till opposition mot grundlagens bud, det tyckes vara gifvet och klart. Men nog tyckes det många gånger då man ser en Ordf:de, som 682 Den 13 December e. m. icke är skicklig nog att bestrida sin plats, väcka förargelse inom Utsk., att denne unge, i Riksdags-ärendena oerfarne man skall bestrida Ordf:de-platsen. Jag tager mig friheten att yrka bifall till förslaget. Hr Stjernsvärd: Hr Bildt bar sagt att Gr. Lagerbjelkes omordade förslag innehöll att sjelfskrifvenheten skulle uphöra, och att det var under dessa omständigheter, 'sorn han ingenting hade emot, att Utskrn sjelfve valde sina Ordf:de.
December. 6 63 det derefter ytterligare granska och jemka; hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken om icke Ridderskapct och Adeln ansåg det vara med Grundlagens stadgande öfvcrenstämmande, att vid alla tillfällen, då Ridderskapet och Adeln på grund af gjorde anmärkningar behagar återremittera ett Utskotts Betänkande, sådana anmärkningar, hvilka Årerremissen föranledt, alltid böra på samma gång till Utskottet åtfölja, hvarigenom Utskottet sättes i tillfälle att ämnet med första å nyo upptaga och afgöra. Bifölls, Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade , att i anledning häraf borde Fnherrarne Sparres, Focks och Anckarsvärds i sista Plenum på bor det lagde ofvannämde Memorial, åtfölja den då beslutade Återemiss till Allmänna Besvärspch Oeconomie - Utskottet. Friherre Wrangel, Henning, uppläste följande : Friherre Anckarsvärd har i förra Plenum framställdt nödvändigheten af ändring i den principe för Bränvins-brännings friheten , som Riksens Ständer vid 181? års Riksdag bestämde, och uppgifvit att i Redactionen af Beslutet i denna fråga , bör j stället för Missväxt och Krig, stå: befarad Hungersnöd eller Krig. Om jag, lika med Friherre Anckarsvärd, hunde finna en Barbarisk åsyftan i denna förra <564 Den 30 December, Redaction, skulle jag visserligen yrka dess förändring, men då i^iS års Oeconomie-Utskott, i dess Betänkande tydeligen utredt meningen med ordet Krig, och att det förutsätter ett Krigstillstånd, ej endast för Sverige utan för andra Magf%r, hvarigenom, i händelse af behof, Införsel vore omöjelig, så kan jag härutinnan ej finna någon Barbarisme. Med den betydliga Fond Magazins-Directionen äger, bör ett Förlag af Spannmål al.tid kunna finnas i Magazinen , och med våra ofta inträffande min» dre ymniga Skördar, kan ej Magazins-Directionen med dessa Förlag stadna j någon förlä, genhet.
N:o 236, i anledn. af skiljaktiga beslut i frågan om Commissaricn Törnemans och Revisorn Nyströms bibehållande af sina löner vid Contoret för allmänna magasinsärendenas utredning. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Med afseende på de prejudicaler, som i reservationerna äro åberopade, anhåller jag alt detta betänk, malte få ytterligare hvila på bordet. Uti denna anhållan instämde Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Vid föredragning af Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulskms d. 15 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 54, ang:de väckt fråga om sättet för båtsmans förskaffande till och från tjenslgöringsortcrne, blef detta utlåt, ånyo bordlagdt, på begäran af Hr Munck, Bror Gust. Reinh., och Hr Bildt, Knut. 428 Den 17 Mars e. m. Föredrogs och bifölls Stalssamt Allm. Besv.-o. Ekon.Utsk:ns d. 15 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 55, i anledn. af vackt fråga om förändring i sättet för fångars transporterande. Vid förnyad föredragning lades till handlingarne Stals-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagde mein.: N:o 56, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 10; IST:o 57, i anledn. af återremiss ä utlåt. N:o 17; N:o 58, i anledn. af återremiss å utlät. N:o 18; N:o 59, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 24; N:o 60, med anledn. af återremiss å utlåt. N:o 25; N:o 61, i anledn. af återremiss å utlät. N:o 26; N:o 62, i anledn. af återremiss ä utlåt.
Till tar och pannkaka en sylt, som består sist bör den få ännu en gnidning med af en blandning björnhallon och lingon en nytagen ren handduk, hvarpå man med brunt pudersocker. ställer hatten, med insidan ut, att torka, Stenia. likväl ej i solen. Hatten bibehåller sin form och ser ren och hvit ut. Smörgåsbordet. Persilje-omelett. En ä två buntar persilja hackas och brynas i smör ' samt läggas i en smord form. Två ägg och fyra skedar grädde vispas med en liten tesked socker och slås öfver persiljan. Gräddas i varm ugn. Matlagning-. Sandost. I de trakter, där sandost (mesost) brukar tillverkas och allmänt förtäras, känner kanske hvarje husmoder till att » omgöra » sådan, som råkat blifva torr och hård. Men sättet kan dock vara olika. Jag rifver den på rifjärn och blandar endast så mycket söt grädde däri, att massan håller il op, arbetar något pudersocker i och formar en rund ost däraf, hvilken nu mycket begärligare ätes af man och barn än förut. Stenia. Kulörta glacéhandskar tvättas i mjölk och hvit kärnsåpa och gnidas med ett stycke ren flanell. Fönster trädgården. Aft försköna blomkrukor. Glaserade kärl egna sig ej alls för blomsterplantering, emedan de ej ha hål i botten, och de vanliga röda blomkrukorna bli snart genom mögel mycket fula. Man skrapar då af de gröna fläcbarne med en gammal bnif och anbringar på den rengjorda yttersidan med en grof pensel någon liflig röd färg, upplöst i vatten. Den, som har tid och förmåga, ban sedan pryda denna röda yta antingen med grekisba banter eller etruskiska figurer medels svarta vattenfärger. 1890 I DU N 345 Frågor. Hur skall man fördrifva mask, som är efter är förderfvar en annars vacker, äkta, hagtornshäck? Bekymrad grafegare. Om någon, som har den förtjusande dikten » Annabel Lee » pä grundspråket, $kulle vilja skicka mig den, skulle ingen bli tacksammare än » Molly », Hvetlanda, post. rest.
Jag bör icke eller förtiga, att jag för min åsigt äfven hemtat stöd deraf, att Öfver-Intendents-Embetet förordat detta Intendenten Scholanders förslag, såsom bäst öfverensstämmande med hufvudbyggnadens stil. Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 15. 11 Kostnaden för ifrågavarande förslag af Intendenten Scholander är beräknad till 71,000 R:dr, hvilket dock genom stenportalens undvikande torde kunna minskas till omkring 63,000 R:dr; men genom den af mig föreslagna förhöjning af paviljongernes fotmurar torde kostnadssumman möjligen komma att uppgå till 75 a 80,000 R:dr, deri inberäknad kostnaden för värmeapparatens flyttning, men genom den förändring jag föreslagit tror jag, att i åtminstone den ena af paviljongerne tillfälle till inrättande af några lägenheter till uthyrning kommer att gifvas, hvilket säkerligen skall lemna ersättning för den drygare kostnaden. Jag får derföre föreslå i afseende å Riddarhusets gårdsplan, att Ridd. och Adeln måtte besluta att gården bör omslutas med ett på granitsockel uppfördt jernstaket, afjemnas, grusas och planteras; att två paviljonger, sådana de blifvit af Intendenten Scholander föreslagna, dock med något höjda fotmurar uppföras i gårdstomtens nordvestra och nordöstra hörn; att staketet bör förses midt på norra fronten med en prydlig jernport med jernpelare samt på östra och vestra sidorna med grindar; samt värme-apparaten flyttas ned i källaren under Riddarhuset. Herr von Döbeln, E. G., och Herr Stuart, F. G., anmälde likaledes sina reservationer emot Utskottets beslut. Stockholm, tryckt hos E. Westrell, 1866. MDDAMIliS-DlilEKTiOmS BERÄTTELSE TILL RIKSDAGEN ÅR 1865. Bilaga till Ridd. och Adeina Protokoll vid 1865 års Riksdag. Vördsamt Memoria).
Om en Bergsrörelse kan komma 1 tull gång, endast genom de nu foreslagrja medel, sä synes val aldrig en för Staten och det allma ma så båtande näring med mindre uppoffringar kunna erhålla*. Under dessa hufvud akliga synpunkter och med successivt utvidgad verkningskrets Qoz Eesv. och Ekon. tltsk. Eetänkanden. har Utskottet föreställt sig företagets framgång kunr.a beredas, då man betraktar saken utur en vidare synkrets, och hvarförutan den hvarken kan eller bör blifva föremål för Statens speciellare omvårdnad eller bekostxiing. Hvad som angår anläggandet i Jukkasjervi och ÖfverTorne Socknar äf en Bergslag omkring Torne och Lainio elfvar, grundad på malmfång ifrån Junosuando och de öfriga inom samma Lappmark belägna Jernberg, hvarvid inköpet af Kengis Bruk och thy åtföljande lägenheter blefve nödvändigt; så, och ehuru det icke kan förutses, hvilka anledningar en framtid, sedan saken kommit i vederbörlig fart, kunna framvisa j synes likväl, dels i anseende till längre transporter, dels till ett glesare bebodt Land och svårare klimat, samt slutligen till dess granskap med Ryska gränsen, de dermed förknippade svårigheter vara så stora, att Utskottet åtminstone för det närvarande icke kan tillstyrka uppoffringar eller några åtgärders vidtagande i detta hänseende. Då den föreslagna strömfarten på Lina och Ängeså elfvar kommer i gång, behöfva väl Lapparne ej så mycket tillit as, som förut skett. Men, som flera Bruk redan äro inrättade, hvilka alltid skola behöfva deras hjelp vid malmens forslande, synas både Lappar och Bruksägare vara belåtna, om de förras Kronoutlagor förvandlades till Malmföringar, hvilka utgjordes till den eller de Bruksägare, som dertill anmälte sig, och godtgjordes af deni directe till Kronfogden, Eesv. och Ekon. Utsk. Eetänkanden. 8°3 emot ett af vederbörande i orten stadgadt pris.