Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dervid yttrade jag likväl att jag icke till alla delar kunde godkänna den redaktion, hvari Hr Isberg affattat sin reservation; men då Borgare-St. redan förut antagit denna reservation oförändrad, anhöll jag att, till undvikande af splittring, äfven R. o. Ad. ville antaga densamma. Ståndets beslut biel' äfven i öfverensstämmelse dermed. Sedan har Preste-St. återremitterat frågan i samma syftning, men utan att fatta något bestämdt beslut i ämnet. Ekon.-Utsk:t bar derföre i det nu afgifna Utlåtit sökt så mycket som möjligt sammanjemka meningarne och åt redaktionen gifva en enklare lydelse, än den i Hr Isbergs reservation förekommande. Utskottet föreslår nemi., «att B. St:r måtte i underd. skrifvelse anhålla, det K. M., efter genom sakkunnige män verkställd undersökning och utredning, ville vidtaga de åtgärder, som kunna leda till antagande i de tre Skandinaviska rikena af ett gemensamt system för mått, mål, vigt och mynt.» R. o. Ad. täcktes häraf finna att Ekon.-Utsk:t i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Ståndets förra beslut affattat sin hemställan. Utsk:t har endast uteslutit mellanmeningen — »hvilket system för mått, mål, vigt och mynt må finnas lämpligast för 468 Den 4 April. Sveriges bringande, i afseende derå, till likställighet, i möjligast måtto, med de länder i det öfriga Europa, som redan för sig godkänt ett på vetenskapliga grunder bygdt system i förenämnde hänseende.» — Då således, som jag nämnt, den nya framställningen innehåller hufvudsakligen detsamma, som, förra gången ärendet förevar, vann Ståndets bifall, anser jag af vigt att denna nu gjorda framställning godkännes. Hvad nu beträffar Banko-Utsk:ts Utlåt.
Föredrogos å nyo Statsutskottets Utlåtanden: N:o Soa, angånde Herr Dalmans motion, att, af det vid sista Riksdag beviljade extra 32 Trot. Utdr. d, i7 Nov. 1834» ansia», bereda tillgäng för Beväringens beklädnad, bifölls; }y:o 3o3, i anledning af erhållen ålerremiss å Belänkandet, N:o 200, rörande Grefve mun Fersens motion, om de förändringar, sorn insmugit sig uti de af Konung Carl XI confirmeräde, med Allmogen upprättade Knekte-Contracl, iades till handlingarne; A:o 3o.f, i anledning af väckt fråga, otn rättighet för Kongl. Maj:!, att, i saknad af tillräckligt årligt anslag för Beväringens beklädnad, för detta ändamål använda reser v-förråd en, bifölls; dV:o 3o5, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Ftskottets Betänkande, N:o 308, rörande den af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län väckta motion, om rättighet för indefla Armeens Civil-Slat, alt, lika med den Militära, njuta ersättning för utgifne accord:
Anmäla sig flere, än halfva antalet, till erhållande af en dylik befrielse, bestämmes genom lottning, hvilka inom samma antal skola befrielsen åtnjuta; men med anmälan om förhållandet bör tillika utan dröjsmål underställas Kongl. Maj:ts pröfning och beslut, huruvida befrielse från vapenöfningarne jemväl för de öfriga, som sig dertill anmält, må kunna medgifvas. § 11 Mom. L Afgiften skall, i den ordning särskildt stadgadt är, erläggas vid det mönstringstillfälle, då befrielse sökes; samt uppbäres å landet af Kronofogde och i stad af vederbörande Magistratsperson, under enahanda redovisnings-skyldighet, som för Kronans öfriga uppbörd eger rum. Mom. 2. För den händelse någon beväringsskyldig efter mönstring, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhåller om befrielse från vapenöfning, emot afgifts erläggande, skall afgiften i länets ränteri nedsättas vid samma tillfälle, som den underdåniga ansökningen till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inlemnas. Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 5 Morn. 5. Beväringsskyldig af 2:dra klassen, sora erlagt vapenöfningsfrihetsafgift, men till krigstjenstgöring uppbådas innan årets vapenöfningar försiggått, skall återbekomma hälften af den inbetalda afgiften. § 12. Af de sålunda influtna afgifterna skall, under benämning af Allmänna Beväringsfonden, bildas en särskild tillgång, att efter Kongl. Maj:ts disposition och emot vanlig redovisning användas till befälsämnens danande bland beväringsmanskapet. § 13- Under krig, eller då Kongl. Majit finner rikets säkerhet fordra, att större eller mindre del af beväringsmanskapet uppbådas, vare den, som till utskrifning förbunden är, berättigad att i sitt ställe sätta annan duglig karl. Samma rätt tillkommer äfven allt det beväringsmanskap, som vid nämnda tillfällen redan är approberadt och vid då skeende ommönstring icke frigöres genom kassation.
Den 6 Maj. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Företogs val af sex Revisorer, för att å Ridderskapets och Adelns vägnar deltaga uti 1849 års revision af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och blefvo dertill utsedde: Herr kammarherren friherre Johan Carl Åkerhjelm; Herr premierlöjtnanten friherre Carl Emanuel Cederström; Herr kammarherren Carl Leonard Reuterskjöld; Herr öfverste-löjtnanten Enar Willielm Nordenfelt; Herr kammarherren Nils Tersmeden, och Herr kammarherren Henrik Otto af Harmens. Den 6 och 9 Maj. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-uiskottets den 29 sistlidne April och den 3 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 124, angående regleringen af utgifterna under riks-state-ns åttonde hufvudlitel, ahsågos 10, 11, 54 och 66 punkterna icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, 2, 4, 7 och 18 punkterna, de under litt. b. i 21 punkten förekommande förslag, äfvensom 24, 25, 40, 57 och 61 punkterna, samt blelvo de öfriga delarna af Utskottets ifrågavarande utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallne. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D. Förediogos och Lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets följande memorialer: N:o 71, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N:o 31; N:o 72, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N:o 49; N:o 73, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N:o 50. S. D. Prot.-utdrag den 6
Under by sättning t den borde ej skulden löpa med ränta; men likväl efter de tvänne arens förlopp vara lika gäl lande till betalning, som förut, i afseende på allt hvad, som ärfves eller förvärfves; 8:0 om Domstol prof vade skäligt, på läkarebetyg eller ömande omständigheter, tillåta by att med bevakning utgå, kulle fordringsägare icke ega att deremot protestera; 9:0 om, under by sättning, concurs ådö - Lag-Utsl.oltles Betänkande N:o 65. mes, till följd af någon fordringscgares yrkande, borde bysatt genast varda fri, intill dess concurs-dom faller; 2:0 af Herr Fredrik Leonhard Rosenqvist, som yttrat sig anse de nuvarande bysättningslagarne vanhedra menskligheten och upplysningen , samt snarare skada än gagna allmänna creaiten, emedan, örn de ej funnos, mera försigtighet skulle iakttagas vid låns meddelande; och har Motion airen anfört, såsom exempel på bysättningens missbruk, att en person varit bär i Stockholm bysatt öfver 22 års tid för en skuld, å endast 26 R:dr 3a sk. Banco, en annan i a5 år, och en tredje i 28 år, alla tre intill dess döden omsider gjort slut på deras lidande. Det vöre rysligt, att en person, sorn i sin ungdom inspärrades, kunde, då detta förtfor tili högsta ålder, vara fånge i 5oä 60 år; och då dertill komme, alt den bysätle icke bade större daglig täreeller måhända rättare sagdt tåre-penning, än den gröfste missdådare, så trodde Motionairen, att hvar och en, med något deltagande för sine medmenniskor, skulle önska rättelse härutinnan; i hvilket afseende Motionairen alternativt föreslog: 1:0 att rättigheten att hålla gäldenär i häkte för det han icke mägtar betala gäld, må ovi/korligt upphöra; 2:0 att om detta förslag icke bifalles, utan på öfvervägande skäl af slås, hy sättning för gäld till och med Boo R:dr samt derunder icke md räcka längre än sex månader, för gäld öfver boo
Alf var den enda af de närvarande, som åtminstone förstod, huru en förbindning borde anläggas, och glömmande allt annat för medlidandet med den stackars unge mannen, som liflös låg framför dem, följde de på mrs Banks’ enträgna böner in i slottet med de villrådiga tjenarne. Alla dessa tafatta, nyfikna och jämrande menniskor aflägsnades; den sårade bars in i sin sängkammare, och endast hushållerskan, kammartjenaren och hofmästaren stannade qvar. Då Alf undersökte hans sår, fann man, att kulan gått in på högra sidan af bröstet, men han andades ännu, ehuru svagt och nästan omärkligt, och hans utseende antydde redan dödens närhet. Upprörd och bestormad af alla de olika sinnesrörelserna denna morgon, gick Astley ut i parken igen. Den döende bleka mannen, hjelplös och vanmäktig, hvilken han endast för några dagar sedan sett så vacker och kraftfull, en typ af det öfvermodiga glada lifvets fullhet och behag, gjorde på Astley denna förfärande och nedslående verkan, som vi ofta erfara i ungdomen vid betraktandet af döden. Vi fatta sällan under vanliga förhållanden dess fruktansvärda och högtidliga makt, och då den oemotståndliga sanningen genom någon ovanlig händelse träffar oss, då detta vidunder, hvars verkliga tillvaro vi nästan betviflat, kommer oss inpå lifvet, och dess glasiga, förstenade ögon stirra emot oss, då blekna våra varma rodnande kinder och förkrossade sjunka vi ned, för första gången misstroende allmakten i det mod, som vårt friska heta blod gifver oss. Ja, vi förkrossas deraf, ty döden är då verkligen för oss ett vidunder. Vi stå så aflägset, vi se den endast genom dess hemska omklädnad, dess spöklika dimmor, dess hemlighetsfulla anade fasor; men lyckligtvis är naturen mera moderlig och mild än våra egna fantasier, ty liksom vi, förskrämda och ångestfulla frukta jordens undergång vid sammanstötningen med en komet, helt lugnt passera midt igenom dess dunster utan att veta derom, likaså genomtränga vi år efter år omärkligt och sakta dessa dödens dimmor och förvånas att slutligen i det fruktade, ohyggliga spöket igenkänna himmelens ljufvaste engel.
Jag tror likväl, att några få ord icke äro alldeles onyttigt använda, om det kunde lyckas mig visa, att R. o. Ad., enigt i sin kärlek till fosterlandet, icke hyser fullkomligt oförenliga åsigter i afseende på sättet att uppnå det mål, vi alla söka. Emedlertid skall jag fatta mig så kort, som ämnets vigt medgilver. Innan jag öfvergår till sjelfva saken, måste jag först säga några få ord i ani. af några här i dag fällda yttranden. Jag framställde i mitt förra anförande en liknelse, och II. Exc. Hr Just.-Stats-Ministern har i dag förklarat sig hafva fattat denna sålunda, som örn jag skulle velat likna honom vid en mordbrännare. Det har djupt smärtat mig, att ett sådant ord kunnat falla oss emellan, och jag tror icke att jag dertill gifvit anledning. Jag har talat om en vådeld; jag har antydt, hvilken, enligt min tanke, vore dertill vållande; men, Mina Hrr! om de flesta eldsvådor kan man säga, att någon är dertill vållande, utan att han derföre nödvändigt måste hafva varit det frivilligt eller med afsigt alt åstadkomma skada; och att H. Exc. Hr Just.-Stats-Ministern förutsett eller önskat den på sidan om grundlagen gående rörelse, som af hans representations-förslag blilvit framkallad, har jag aldrig sagt. H. Exc. Hr Just.-Stats-Ministern har vidare yttrat, att han funne besynnerligt, det jag, som så ifrigt motsatt mig ett af honom framlagdt förslag, likväl uttalat en önskan om, att han, såsom fortfarande ledamot af Konungens råd, skulle ytterligare taga frågan om hand och möjligen framlägga ett nytt förslag, samt förklarat, att pligten härutinnan i främsta rummet måste tillhöra mig och de med mig liktänkande. Intrycket af detta Hr
Efter sia tade öfningar, skola, enligt förslaget, 5762 korporaler och soldater årligen permitteras till början af påföljande årets exercislid, d. v. s., under loppet af 288 dagar. Öfningarne räcka i 11 veckor och kunna, åtminstone i medlersta Sverige, icke gerna börja förr, än i Maj månad. Permissionstiden vidtager således först i medlet al Juli, då höskörden redan är i full gång. Men om detta oaktadt det är att förmoda, att permitterade, under den återstående delen af sommaren och hösten, kunna finna arbetsförtjenst i sina hemorter, hvarmed skola de under vintern lifnära sig? Hvar finna medel till kläder och uppehälle under hem-marschen, dåaflöningen upphör med sista exercisdagen. Månne de ej under denna tvungna permitteringstid skulle komma ätt i ej ringa mån ligga fattigvården till last? och månne icke den nödställda belägenhet, hvaruti de otvifvelaktigt, i saknad af arbete, skulle råka, komnie att gifva anledning till ett ännu större ökande af brotten, än som nu allmänt öfverklagas. Åtskilliga anmärkningar af jemförelsevis mindre vigt torde äfven böra anföras, såsom till exempel bestämmelsen att till gardet och gensdarmerne öfverflytta arméens utmärktaste manskap. Om å ena sidan syftemålet att af dessa korpser bilda elit-trupper, derigenom onekligen uppnås, uppstår å andia sidan den olägenheten, att hufvudstyrkan beröfvas de elementer, som hul 16 Statssamt Allm. Besv.- öoh Ekon.-Utskottens Betänkanden, N:o 23. vudsakligen grundlägga dess duglighet, och hvaraf saknaden i farans stund bittert skulle kännas. Kavalleriets och artilleriets öfningar äro, i afseende på tiden ej ut sträckta öfver infanteriets. Vid de tillfällen, då annéen mest synes vara i behof af själavård, under krig, är ej sörjdt för närvaron af en enda prestman. En enda generals-person, chefen för 5;te militär—distriktet, skulle föra befälet öfver trupper, törlagda ifrån Wenern tili Haparanda.
Lag, att i de fleste fall en part kunde, utan juridiskt biträde, sin talan inför Rätta sjelf utföra: att tillgång å duglige rättegångs-biträden dessutom icke saknades för de händelser, då de behötde anlitas, samt att Lagen i i5 Caj) g §. Rältegångs-Balken beredt utväg jemväl för medellöse personer att, utan vedergällning, åtnjuta erforderligt biträde i rättegångar. Till dessa skäl, dem Utskotten finna fullt giltiga, anse Utskotten sig nu endast böra tillägga den erinran, att i de Länder, der Advocater, till allmänhetens betjenande, finnas af Staten antagne, de väl äro privilegierade och således ega uteslutande rättighet att inför Domstolar föra andras talan, men att de deremot ingenstädes äro af Staten serskildt aflönade; och få Utskotten, då upprättande af sportel-taxa för Advocater, vid en sådan sakens utgång, icke lärer komma i fråga, således vördsamt tillstyrka, att motionen mätte lemnäs utan afseende. Slockholm den 3 April i845. Bih. tilt R. Stats-, Bcv.- samt Allm. Bcsv,- och Ekon-Utskottens Utlåtande, N.-o 110, 1 j Alik. till Exp. Utsk. d. 23 April, kl. 11 f. ra. Utlåtande, i anledning af återremiss ä Betänkandet Nio 52, angående förändring i tulén för Krona-Uppbörds stät amor na.
Alla dessa saker äro icke blott till plåga för en själf, utan också för andra. Måtte jag alltid komma ihåg detta sista. Jag blir nödsakad att be om hjälp att träda på nålen, när j a g syr, att fråga o m, när man talar till mig, att stödja mig på någon, när j a g promenerar ute. Efter som det är så mycket, hvarmed det blir mig nödvändigt att besvära andra, bör j a g således söka att undvika allt, som skulle göra onödigt besvär. Med ett ord ha så få fordringar som möjligt. » » O, lilla mor, » sade Lilly med strålande ögon, » jag skall trä på ett dussin nålar i sender, och du skall alltid stödja dig på mig, och aldrig kan du fråga för ofta. » » Fortsätt, » sade fru Brun. » En af ålderdomens ganska påkostande verkningar är den, att vi bli så fula. Från det att dess första tecken, några små rynko, under hakan, visa sig, går det alltjämt IDUN 412 framåt mot förstöringen. Ögonen förlora un glans. » » Jag hoppar öfver den där beskrifningen, », ade Lilly. » Ja, du gjorde den nyss själf tillräckligt drastisk, » sade fru Brun. » Så här slutar det där långa stycket, som beskrifver den hemska förvandlingen: och det värsta är, att alla dessa skarpa linier och streck, dessa hvassa drag komma oss att se elaka ut, vi förlora ansiktets uttryck af godhet och mildhet. » » Aldrig, » ropade Lilly, » jag kastar den här boken i kakelugnen. Aldrig kommer min egen lilla mor att se elak ut. Men jag tror, jag vill se ändå, hur du skall bära dig åt med din elakhet, » tillade hon skrattande. Och hon fortsatte: » Detta bör lära oss att beflita oss om en mildhet, ett tålamod och en fördragsamhet, som något kan motverka det intryck vi göra med vårt yttre. Vi böra o c k s å - s o m motvikt beflita oss o m att alltid bibehålla en värdig prydlighet i vår klädsel. Det är så lätt att förfalla i likgiltighet för det yttre, när vi själf va icke längre pryda kläderna.
Tre mänaders för. lopp af Stats-Weckel uttagas, kommande, för allt, hivad efter föreffrifne utstakning, pä inne. »varande är, samt ären i8»i och »8 >2, i hwar. je gwartal ifrän Banken utgär, wid det der. uppå följande qwartalets utgäng och derefter framgent, att till Banken inbetalas Sju för hundrade örn äret, hivaraf Räntan beräknas till 2 procent ärligen, och det öfriga efter qwarta. liter skeende liqvid, att pä Capitalerne afföras, intill dest i sä mätto, deras fulla belopp blifwit inbetaldt: alltsä, och i kraft af Kongl. Maj:ts, Dest och Rikets Stats-Contoir meddelte Nädiga Befallning och authorisation, biifiver Riksens Ständers Bank härigenom försäkrad, akt alla uti ofwanberörde mätto beslutne och utstakade inbetalningar, ä de till Stats. Werkets upprätt, hällande redan utgängne, och än »vidare i före. ffrifwen ordning utgäcnde förskott, skola vwä. gerligen och oafbrutet till Banken blifwa erlag. de: till ytterligare säkerhet hivaraf, Kongl. Maj tS och Kronans andel uti Rikets alla Tull. inkom, sier, härigenom blifrva till Riksens Ständers Bank pantförstrifne, under bifogadt »vinkor att i händelse, emot allt hwad förmodas bör, ds här ofwanfore utfäste inbetalningarne, wid fö. ressrifwen lid skulle uteblifwa, Banken dä stall 566 Den ro September. Lga en ostridig rätt, att af de hypothiquerade Statens Tull. inkomster, directe erhälla den fast. ställde inbetalningen. Hwilket allt härmedelst pä det kraftigaste försäkras och reverseras. Stockholm den Majt r8io."
Det var inte för henne som jag önskade väcka er kärlek! . ERNEST. Men för hvem då? FRUN. Kom ihåg att jag inte talat med er om henne förr än i sednaste laget men jag ville jag tänkte ERNEST. Hvad? FRUN. Ty jag har låtit er komma hit för att tala med er om ERNEST. Om? FRUN. Om en annan! . ERNEST. En annan mamsell? FRUN. Nej, inte så alldeles! Men när jag såg er framför mig, så ung, så älskvärd se inte på mig, jag ber er! ERNEST. Men hvarför inte, min fru? FRUN. När jag såg er så så strålande talade jag i stället om en annan ty jag var rädd att ni skulle förakta henne som skulle kunna vara er mor! ERNEST. Ack min Gud! FRUN. Ni vet nu allt! . Men jag besvär er vid er heder! inte ett ord om denna förfärliga hemlighet, som ni tvungit mig att yppa Glöm denna person, som redan har glömt er och som skall fortfara dermed hoppas jag ERNEST. Jag hoppas det också! FRUN. Och på det er upprättelse må blifva fullständig i händelse ni fruktar att hafva synts löjlig i Ceciles ögon, så kan ni få återse henne i min närvaro, och förklara henne ERNEST. Ja! ja det är nödvändigt att jag får återse henne, . att jag får förklara FRUN. Jag går att fråga henne om hon anser det passande att återse er men min herre! låt den fatala hemligheten hvila i djupet af ert hjerta! ERNEST. Var fullkomligt trygg, min fru! . Jag är en hederlig man, och det finns saker som en hederlig man aldrig upptäcker! FRUN. Jag räknar derpå, min herre! . jag räknar derpå! (går). Tolfte Scenen. ERNEST (ensam). Har man någonsin hört ett mera otroligt förtroende? jag ryser ännu! . Eröfringen är smickrande, och min ställning serdeles behaglig! . Försmådd af niécen och afgudad af tanten! Åh! nej, nej! så får det inte sluta!
Jag hoppas att den Ryska despotismen, så utåt som inåt, har nått sin kulmination och är i aftagande. Krimkrigets utgång, bonde-emancipationen, bondeoroligheterna, Polska insurrektionen och den dagliga tillväxten af ett socialt pevolutionsparti inom sjelfva Ryssland synas utgöra tecken derpå. Äfen en följd af det Ryska czarväldets sjunkande måste bli stigandet af de folks politik, som under tiden utgjort dess förnämsta motkämpar. Iliand dessa står Sverige i främsta ledet. Sveriges politiska ställning är också på grund häraf långt ifrån svag. Tidens stormakter, den nationella sjelfständighetens och den politiska frihetens idéer, som undergräfva den Ryska ko-> Den 2 Maj f. m. II losson, äro deremot Sveriges bundsförvandter. I vester närmar sig den Danska nationen Sverige, dertill drifven af blodets makt och behofvet af politisk solidaritet gent emot Tysklands påträngningar. A andra sidan finner man kring Östersjön en kedja folk, hvilka icke blott en gång lydt under Sveriges spira, men hvilka också bos sig upptagit sådden af den Svenska kulturen; kärlek till rätt, frihet och nationel sjelfständighet. Detta gäller i främsta rummet Finland. Finland kan ej, skall ej gifva sig tilltreds, innan det kämpat sig löst från det Ryska öfverväldet, för att frivilligt ansluta sig till Sverige såsom bundsförvandt, till gengäld för den uppfostran, Sverige en gång gaf det, då det ännu var ett okändt hittebarn bland nationerna. Finland, som fordom utgjutit breda strömmar af blod till Sveriges försvar, skall ej sky några ansträngningar, då det kommer att gälla dess egen nationella frihet. En liknande sträfvan, om ej i samma grad och med samma betydelse, förefinnes ock hos folkstammarne söder om Finska viken. Här ges således rundt omkring Sverge naturliga elementer till en mäktig politisk organisation, i hvilken Sverge framstår som sjelfva medelpunkten, och jag kan ej tänka mig någon högre triumf för Sverge, än att, på samma gång det konsoliderat de splittrade Skandinaviska krafterna, hafva ånyo i frihet upprättat de folk, som Ryssland ryckt ifrån det för att undertrycka.
JVl:t läcktes meddela vederbörande nådig föreskrift om verkställande af den rättelse, hvarom Revisorerne i afseende å uppbörden af ofvanberörda indelningsräntor gjort framställning. 1*20 ExpeditionsU Isko Hels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 6f Med .'inledning af den, enligt Revisorernes åsigt, orikliga tillämpning, som eller hvad räkenskaperna utvisade, egt rum i afseende å stadgandet uti 1 § 8 inom. af Kongl. Majlis Nådiga Reglemente den 11 Augusti 1812, angående uppbörd och redovisning af spanmål, proviant och furage,persedlar vid Kronans magasin och sjukhus samt under sjöexpeditioner om skeppsbord, hafva Revisorerne vttral, att en Nådig förklaring vore af behofvet påkallad, rörande rätta förståndet af samma stadgande, som är af följande lydelse: »Då den här bestådda afskrifningen blifvit uppbördsmannen lill godo beräknad, svare han derefter för all å uppbörden uppkommande brist, sedan likväl persedlar, hvilka vid räkenskaps-slutet utfallit med öfverskott, blifvit qvitiade efter värdet mot dem, hvarå brist uppstått. Skulle uppbördsmaunens redogörelse utfalla med öfverskott, som af vederbörande Ekonomi-administration godkännes och fastställes, inlösas de till Kongl. Majit och kronan efter medelpriset af upphandlingen; hvaremot det skall vara en uppbördsman ovilkorligen förbudet att om öfverskotlen al sin uppbörd in natura disponera.» Vid granskningen af Carlsborgs fästnings räkenskaper hade Revisorerne funnit, det förenämnda stadgande så blifvit tillämpadl, att uppbördsmannen, när hans redovisning utfallit med öfverskott å vissa artiklar, och sedan å andra persedlar uppkommen brist blifvit deremot qvittad, erhållit godlgörelse af Kronan för alli derefter befintligt öfverskott, äfven om detsamma uppgått till högre belopp, än den medgifna afskrifnings-proccnten.
Fsrwastnrngen af Sjöareuderue Till Oclogsoch Arn,eens-Florksrö underhäll och 'Nybyggnad, Bo klädning samt Fyringarne C-vile 07H O.co>,d,insss de:aillernc -ris Orlogs-Florran Militaire Slaten tro ^ , L;.uS.ttanS-I.,delningen j C elmir och Blekinge Län Armccns Flottas Esquavre i S ockholm D:a i Gö!heborg t Pialn-ö Csnstrnctions-Eorpse-.! Clcrccie. Staren Academie., Gymnasieoch Scholä-Staten . Swensta 2tcadennen Wuierhels-, Historiä- och Antiquiicrs-Academicn Fria KonsterneS Academie Vramariffa Spcctakiet kill underhal! a '502 - T-ll 2oo Famnar Med pä Färstag . ','400 - Kongl. Biblioteket till Backers j-.föp och bindning 17,553 I penningar , Nilda Stiftelser. Lazarettet : Sroelyolm Frimurare Barnhuset d:o Johannis Hospital d:o Allmänna FaktiqrvLrden och Spinnhusen i Slockholm Spinnhusen i Orterne Wadstena Kngsmanshns oP anflagne Bcncfice-Nänkor Oöantor, ^.iiaranlainesHmkoftnader