Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetet vid Hjelmare Canaloch Slussverks-byggnad har i allmänhet blifvit verksläklt i öfverensstämmelse med uppgjorda beräkningar, grundade på vunnen erfarenhet, och ali anledning är till den förmodan, att Hjelmar^ Canal skall kunna i det närmaste fullbordas inom föresatt lid, och med den dertill uppgifna kostnad. Farten på Södertelje Canal har fortfarande blifvit begagnad; och Kongl. Maj:t, sorn funnit nuvarande handelsoch näringsförhållanden ovilkorligen fordra, att segel - 102 Kongl, Maj;ls Nådiga Berätt, N.-o 1, farten på sjöarna Mälaren och Hjelmare» vore lika fri och obehindrad för alla inhemska Fartyg, som på Rikets öfriga insjöar, har, af sådan anledning, i Nåder förklarat» att den tillförene utöfvade uteslutande rättighet af fartygs-egare i vissa Städer vid förstnämnda sjöar, att derifrån till Stockholm transportera bruks-effeeter och andra varor, skall efter bestämd tid försvinna, emot upphörande på samma gång af Städernas skyldighet att till fr ag t far t, efter bestämd Taxa, anskaffa ett visst antal fartyg, samt att fragtfart på Mälaren och Hjel-maren med alla andra varor, än bruks-effeeter, skall» under iakttagande af hvad i Författningarna om inrikes, sjöfart i allmänhet stadgas, vara fullkomligen fri och oinskränkt, ej allenast ifrån Westerås, Köping, Arboga, Thorshälla oell Örebro, till hvilken inrikes, hamn som helst, utan ock från alla inrikes hamnar till nämnde Städer; äfvensom att bruks-effeeter må, under iakttagande af Författningarnas föreskrift, ifrån berörde Städer fritt transporteras till alla inrikes hamnar, med undantag endast af Stockholm, Då, i samma mon sorn flera Vattencommunicationer inom Riket blifvit öppnade, erfarenheten ådagalagt behofvet af en allmän Öfverstyrelse för alla sådana företag, på det desamma må kunna ledas efter en Kongl. Maj ds Nådiga Bercitt. No /.
Ja jag anser troligt, att inom detta Utsk. åtskilliga ledamöter finnas, som skola uptaga och sluta detta barn till sina hjertan, alldeles som om det vore deras eget; men det är med detta barn som med många andra, att det dock omsider måste ut i verlden, och jag kan försäkra motionären, att om det återkommer i samma ruskiga skepnad, som det nu har, blir det icke allenast illa -knuffadt, utan jag är för min del till och med nästan öfvertygad om, att det blir alldeles utstött ur den familj, inom hvilken det blifvit framfödt. Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja till Utsk. Frih. Cederström, Thure: Ehuru Hr Tham gjort åtskilliga modifikationer i sin motion, i afsigt att göra den mindre upenbart stridande mot Grundlagen, än den var i sitt ursprungliga skick, anser jag mig dock böra flista It. o. Ad:s upmärksamhet derpå, att motionen, oaktadt dessa förändringar, ändock strider mot 1 §:n 12 mom. i Tryckfrihetsförordn.; af sådan anledn, och då frågor om upbäfvande eller förändring af stadganden i Grundlagen icke, enl. 5 6 §:n Reg.F., kunna väckas i Ståndens plena, anser jag, för min del, att Hr Thams motion icke kan blifva föremål för remiss, hvarken till LagUtsk. eller till något annat Utsk. Om jag icke alltför orätt upfattat det af Hr Tham nyss uplästa tillägget till sin motion, tror jag att det innehöll, att kolportör, som vill inom en församling afyttra skrifter i andliga ämnen, först skall till Stiftstyrelsen aflemna förteckning å dessa skrifter. Nu lyder 12 mom. af lista §:n i Tryckfrihetsförordn. sålunda: »Intet hinder vare för bokhandels idkande, icke eller för utgifning til) föryttrande af någon skrift, vare sig inländsk eller utländsk. Hvarje författare eller förläggare stånde fritt att en honom, i följd af sådan egenskap, tillhörig skrift antingen sjelf eller genom andra föryttra.» När således intet hinder får läggas för bokhandels
Under ett sädant förhållande, och då den af Rikets Ständer yttrada åsigt synes innebära en tolkning eller förklaring afRiksdags-Ordningens 24 §•. utanattsamma förklaring likväl tillkommit eller blifvit Kongl. Maj:ts Nådiga sanction underställd på den väg 83 §. Regerings-Formeu föreskrifver; har Kongl. Maj:t, oaktadt Dess böjelse att i detta fall gå Rikets Ständers önskningar tillmötes, likväl i frågans närvarande skick ansett Sig, genom sistnämnda §:s ordalydelse, vara förhindrad att definitift lemna Dess Nådiga bifall till hvad nu i underdånighet blifvit framstäldt. Den olika tillämpning, som blifvit gjord af 24 §. Riksdags - Ordningen , utvisar deremot nogsamt behofvet af ett klart och bestämdt constitulionelt stadgande angående sättet , hvarpå samtlige Riks-Slåndens Betjening hädanefter skall utnämnas; och vill Kongl. Majit, till vinnande af detta ändamål , nu i Nåder föreslå Rikets Ständer, att den period af 24 §• Riksdags-Ordningen , som handlar om* Ståndens Betjening, må erhålla följande förändrade redaetion : — —• — ”Till nämnde Betjening, ”hvilken af Stånden sjelfve tillsattes, räk - Kongl. Maj ds Nådiga Propos. N.-o 9. 19 ”nas, hos Ridderskapet och Adeln, fyra ”Cancellister; i Preste-Ståndet en Notarie ”och två Cancellister; i Borgare - Ståndet ”sammaledes; och i Bonde-Ståndet två Notarier och fyra Cancellister.” —. — —. Då likväl detta Nådiga förslag, jemnlikt 81 §. Regerings-Formen, vid närvarande Riksdag endast kan i behörig ordning beredas, för alt vid den följande afRikets Ständer till slutligt afgörande företagas, vill Kongl.
Räntan för skuld utom Riket, samt ä den andra, et laglöst införande as Utländska tillverkningar, sädant til men för Inhemska lVl»nukutkur»s upkomst för eget behoff walla samfalldt den brist pa Lpscia som inom ost spörjes; och hwartil Leeclir-Sedlarna bidragit; såsom de, hwilka förmart til Siffwersörrade § succ.lUvL uttagande ur Limguen, — sä ac dest mäste wara ansenli gen förmindstad. Jag förbehåller mig wördsamt, ak med nagra yt, terligare anmärkningars tilläggande, samt korrta Lzlcu. ler, dem tiden icke medgifwit at satta i wederbörlig ord 78 - 6i8 ning, fa befästa hwad nu i ödmjukhet anfördt är uti detta ämne. I hagan om Beskattning p.» förmögenhets hust wudsto! har jag efter mycker öfwerwägande stannat u:i den kanka, at, ehuru cftertänkelig en fädan ar i anseende kil följder, och dä den aldrig ka» nyttjas i fortfarande, utan at med Samhalls-förmagans förstörande leda lil mindstning uti päföstande ars 8rms-Jr,komstrr, et undantag ifrån en allmän regel, om någonsin, nu skulle kunna och aga rnm, dä en stik cilgang förefallit mig såsom den enda wid et fadant kil fälle sem detta, u:i hwilket halfwa steg ej göra tilsyllest, ar rädda Konung och Rike, ifrån er städse fortfarande betryck, i en följd af de twänne hufwudkällorna bertil, en krigskostnad för hwilken Ilguiäzrions-stunden inttäffatsamt de ifrån samma krigskostnad härrörande Lreärc-Sedlar, som ma. ste indragas; hwarcfter SwerigeS ställning i anseende lil vaturlig hushålls-styrka ofclbart stall bcstniurs sadan, at den gar i jämnförclse med hwilket häidst annat Lands.
Nu uppräknade ärenders juridiska natur har icke blifvit bestridd, utan blott deras öfverlemnande till allmänna Domstolarne, af skäl, dels, att för deras afdöinande sakkännedom hos Domstolens Ledamöter nödvändigt skall behöfvas , och dels, att vid frågor om vattenuppdämningar och dylikt, förvaltningsverken skola böra bestämma, hvilketdera verket, 41 eller hvilkendera näringen som skall hafva företrädet *), I förstnämnde afseenden har hufvudsakligen blifvit anmärkt, att Committéerne icke föreslagit de särskilda Dotnstolarnes upphäfvande i första instantien; att, om förening af lagkunskap och sakkännedom vore nödig i första instantien , sådant likaledes är händelsen i den andra, som skall granska de förras åtgärder i båda afseenden; att således, efter upphäfvande af Collegiernes Domsrätt , i Hof Räfterne borde finnas särskilda Bergsoch Commerce - Assessorer , hvilka, skiljde från näringsförvaltningens handläggning , troligen snart skulle förlora den närmare bekantskapen med yrkenas skick och gång , hvarföre de i Rätten voro behöflige; att en blott förvaltande Ämbetsman , skilfd från författningarnes juridiska tillämpning, förmodligen snart skulle komma att sakna den kännedom af deras anda , som hörde till en fullständig bekantskap med styrelsegrenen; att, till förening af båda delarne och till underhållande af beständig öfverensstämmelse emellan yrkets Lagstiftning och practiska behandling , de administrerande myndigheterne i andra instantien, eller Collegierne , borde just genom författningar nes juridiska tillämpning få erfara huru de verka på yrket och detta åter pä *) Sid. 76 och 82 Prés. Lojvensnjclds Betänkande 1^2 och följande samt 186 och följande, Cancelli-Råd. v. Hartmansdorff!, 1 häftet. 42 dem , samt dymedelst sättas i stånd , att genomskåda det , såsom ett lefvande helt , och att bäst befrämja dess förkofran, hvilket i synnerhet , i anseende till de varuförädlande naringarne, skall vara nödvändigtj att genom flere
Kammar-colleZlo til-^ förordnade sa kallade lusmuatio»»-penningar, lara icke kunna anses annorlunda än såsom en Löne-tilökning, tilkommen i anseende ril de för detta Oollstzium ständigt ökade göromäl, hwars ffyndsamma expeöieiMcle Betjeningen/ utan biträde af andra, icke lar medhunnit, och til beloppet af mindre wigt, enar efter en mnemigus upgifc, hela denna inkomst för sistlidet ar, endast utgjort 217 N:d. za H. Alla sädana inkomster och sportlar aro dock i min tanka stridande emot en sund ynncipe, ry det ar icke de rättsökande, utan Staten, som bör löna stna Embetsoch Tjenstemän. Att Staten för narwarande icke fullgör detta sit owiikorliga aliggande, hwarken i afseende pä Kongl. Kammar r e.»lleZio eller flere andra har i kesMsncet befintelige publicus Werk, är en sanning som icke lär bestridas; war egen erfarenhet under de 9 « ro mänader wi har uppehäilit otz, öfwertygar otz nogsamt om omöjligheten för en Ledamot af Hof-Rätt eller Lolletzium, at me^d en ärlig Lön af 400 R:d. försörja sig. Annu mindre tilrackelige äro Betjeningens Löner. En» Den 14 Mars. e. m. 641 Endast i denna sakernas katala belägenhet anser jag bibehållande af Ven Löne-tilökning som genom sportlar winnes, för et ondt som icke kan undrvikas. Skulle derföre den motion, som uti mitt Stand med allmänt bifall blifwit wäckt och äsyfrar en lika billig som måttligt tiltagen tilökning uti witze Embetsoch Tjenstemäns, deribland äfwen Kongl. Kammar-r olleZii pä Stat upförda Löner, nu icke af Riksens Högloft. Ständer blifwa samtyckt; sä, i stället för at rilstyrka afskaffander af Kongl.
Jag vill ej spörja, med hvilken rätt ni gör dessa frågor, ej heller i hvilken afsigt; men jag förklarar, att jag ej vidare ämnar besvara dem. Lemna mig, gå till er sjelf och hör ert samvete, innan ni tager ett steg, som ni måhända i evigheten får ångra. Jag öfverlemnar mig i Guds beskydd. – Skrif, länsman, i ditt minne, att Ingrid på min tredje fråga, om hon lärt sin ogudaktiga läkekonst af Djefvulen, gaf ett undvikande svar ... Du vill väl icke heller erkänna, o qvinna, att du med blicken kan förhexa boskap, att du kan tillrättaskaffa tjufgods, slå ut ögat på frånvarande menniskor, ställa till storm och oväder, göra mjölkharar, förvandla dig till ko och varulf ... du vill väl icke erkänna, att du ingått förbund med Satan och under de kristna högtiderna reser till Blåkulla, för att gästa hos din onde brudgum? Men vänta! här finnes väl medel att i sinom tid lösa en bunden tunga. Qvinna, bered dig på det värsta! Med dessa ord reste sig Suenonius från sin stol och slungade mot Ingrid en hotfull fanatisk blick. – Läs nu, fortfor han, – dina besvärjelser på min rygg, döda boskapen i min ladugård, bringa sjukdom öfver mig och mina barn! Försök hvad dina afgrundskonster förmå! Men jag säger dig, att jag skall stå skottfri under Gideons sköld mot dina onda pilar! Min förtröstan står till en makt, väldigare än din ... en makt, som krossat Assyriernas tusen sinom tusen stridsvagner i spillror och med jernsko nedtrampat härar, talrikare än hafvets sand. Efter detta afsked till Ingrid, bugade sig presten för den unge friherren och lemnade stugan, åtföljd af länsmannen, som icke glömde att spotta tre gånger bakom sig, innan han gått öfver tröskeln, och, ända tilldess han hunnit genom grinden, mumlade sitt eviga ”Jöns är mitt namn &c.” Presten och länsmannen hade knappt lemnat rummet, förrän Ingrid nedsignade på en stol, och hennes ansigte antog en likblek färg.
R:dr, hvilka 2:nc sistnämnda summor alltså bär sammanslagna utföras med R:dr 46,695: — för att till Marin-bataljonernas aflönande användas jemte ett från 4:de Hufvudtitelns anslag till »Indelta Kavallerioch Infanteri-regementena» utgående belopp af högst 13,905 R:dr, motsvarande de för allöningen af sistnämnda Bataljons-befäl beräknade tillgångar från f. d. Jemtlands Regemente, i den mån desse äro eller blifva för ändamålet disponibla, hvadan med nyssberörda summas öfverföring till 5:te Hufvudtiteln kunde tills vidare anstå; äfvensom att för öfrigt så väl alla genom Sjöbevärings-manskapets underhåll och sammandragande till excercisplatserna samt Befälets och Under-befälets resor till och från Befälsmötena m. m. föranledda utgifter, som ock kostnaderna för nämnda Beväringsmanskaps beklädnad, beväring och utredning må tillsvidare få, såsom hittills, bestridas af de dertill å 4:de Hufvudtiteln afsedda anslag. De här förut utförda belopp uppgå sammanlagda till en summa af R:mt R:dr 57,291: 25. hvilken dock minskas med dels de R:dr 300: — som å anslaget för Flottans Otlicers-korps skulle Statsverket besparas, dels ock en, efter hvad Förvaltningen af Transport R:mt R:dr 300: 57,291: 25. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o I, om Statsverket 1859. Ärendena anmält, å ofvanberörda allmänna afiönings stat befintlig odisponerad tillgång af 2,315: 83. eller med tillhopa 2,815: 83. så framt dessa 2:ne belopp få på sistnämnda anslag qvarstå, i hvilket fall tillökningen under denna rubrik blefve R-.mt R:dr 54,175: 42.
R:dr; genom hvilka förhöjningar Carolinska Institutets inkomster numera uppgå till 9,124 R:dr sk. 4 rsthvartill komma, utom Stat, för Anatomie-Salen af Institutets serskilda Fond, enligt Kongl. Brefvet den 20 September i8i5, ioo Rrdr, samt hyresmedel för lägenheter uti den lill Institutet af Eders Kongl. Maj:t och Kronan upplåtna Egendom, utgörande 950 R:dr, Desse inkomster, tillsammans 10,174 83 R:dr 45 sk. 4 rst-> sorn användas till specificerade utgifter, dels för Lärarepersonalens aflöning, dels för andra befiofver till Institutets vidmakthållande. Enligt af Eders Kongl. Maj:t i Nåder den 3o December r835 fastställd Stat, äro ordinarie Lärarne 6 Professorer och 4 Adjuncter, hvarförutan en extra ordinarie Adjunct tjenstgör; äfvensom tvänne arfvoden äro anslagne för biträden vid Institutets Musaeer, Bibliothek och samlingar af Instrumenter, samt Protocollsföring vid Lärarnes sammankomster. Besparingar, som blifvit gjorda under åren i83o—i833, äro använde förnämligast lill inrättande af äudamålsenlige Musaser, lill inköp af ett större sammansatt Microskop, en mängd dyrbara Böcker och andre för Institutets materiel erforderlige föremål. Ett läserum, ett anatomiskt Musasum, bestående af trenne Salar, ett pliarmacologiskt Musaaum och en chirurgisk obstetritisk Instrument-samling äro jemväl anskaffade. Institutets samlingar äro på ett ändamålsenligt och instruktift sätt uppställda och tillgängliga, så väl för de Studerande, som för en hvar, hvilken önskar taga dem i betraktande.
Ty med ett uttryck af sårad värdighet och förnärmelse söker hon ännu en gång den otydligt anade och omedvetet förnumna spionen, finner honom icke, kastar missaktande på hufvudet och går bort i vredesmod. Klercken är häpen öfver hennes tydligt ådagalagda medvetande att ha blifvit förolämpad, tror ett ögonblick att hon likafullt upptäckt honom, men lugnar sig i det nästa med att hon säkert icke handlat så som hon gjort, ifall hon verkligen fått syn på honom. Om fem minuter har han gått fatt henne på strandvägen, låtsar som om han återvände från en längre promenad och frågar henne huru hon befinner sig i dag. »Jo tack, så där! Inte riktigt väl. Jag är tyvärr alltid beroende af vädret – alldeles som en barometer. I går hade jag det riktigt plågsamt, då det blåste från norr, och mina nerver dallra ännu i dag. Ja, förlåt, jag ser att ni ler åt min sensibilitet, såsom jag ville göra det själf, om jag bara inte led så under den.» »Jag ler inte – hvarför tycker ni jag ler?» »Ni log kanske inte med munnen, men jag kände i alla fall, att ni fann mitt beklagande löjligt. Men vi ha ju inte sammanträffat med hvarandra att göra läkarkonsultationer; nog om det nu!» »Får jag be er att inte vara så misstänksam med mig. Jag är själf mycket färdig att beklaga mig för den som vill höra på – hvarför skulle jag inte gärna lyssna till en annans bekymmer, i synnerhet när de äro så ... huru skall jag säga? så ... så luftiga och subtila ... och för resten så lika mina egna? Fransyskan ler nervöst och litet forceradt och ser på Klercken med sin säregna blick, där uttrycket växlar för hvarje sekund med tankarna som komma. »Skulle ni verkligen,» säger hon långsamt, i det hon ger akt på honom fortfarande, »skulle ni verkligen också gå omkring som en viljelös magnetnål, underkastad tusen olika inflytanden? En magnetnål, som missvisar oafbrutet, emedan den är så känslig. Icke en af de lyckliga, stadiga kompassnålarna, som alltid ha sin bestämda pol att peka mot ...! Jag vågar tvifla på det.»
Vid iog §. ogillade Ståndet Utskottets förslag i bagge Utlåtandena, och beslöt, att xedactiorien, såsom den lyder i 20 Morn. 3 §» och 3 Art. af 1824 års Bevillnings-Förordning blifver oförändrad. 10g §. till och med 164 §; godkändes i en* lighet med första Betänkandet. 165 §. gillades likaledes efter berörde Betänkande) likväl med godkännande af de förändringar och tillägg senare Utlåtandet innehåller. 166 §. bifölls efter Utlåtandet N:o 66. 167 §. till och med den sista eller 175 §. godkändes , i enlighet med Betänkandet N:o 57. Slutligen bifölls äfven Utskottets hemställan, alt till Expeditions-Utskottet må öfverlem. nas att, vid författandet af Bevillnings-Förordningen, iakttaga de rättelser, i afseende på citationer och paragrapheringen , hvartill Fikets Ständers blifvande beslut kunna föranleda. Prot.-Utdrag den 8 Februarii 1830. 77 Den 8 Februarii 1830. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från Stats-Utskottet inkomne och, den 4 dennes, på bordet lagda Utlåtanden: Af den 19 sisilidne Januarii: ^:° 3 7 5» * fråga om förändring i sattet för Kongl. Räntekammarens Assignering på Banken och Riksgälds-Contoiret; N:o 376, i anledning af Kongl. Majlts Nådiga Skrifvelse, angående hyresfritt begagnande af General - Assistance-Contoirets hus, för en blifvande Uombard-Lånerörelse i hufvudstaden. Af den 1 3 sistlidne Januarii :
Derjemte har det förekommit Revisorerne anmärkningsvärdt att, ehuru detta kreditiv blifvit beviljadt att inom den bestämda summan, 100,000 R:dr, utgå för hvarje år endast till så stor del, som erfordrats till fyllnadspensionernas åstadkommande, hela kreditivsumman likväl blifvit å konto med Rikets Ständers Riksgälds-kontor uppdebiterad samt att det belopp häraf, som icke behöft under året anlitas, eller 16,692 R:dr 41 öre, utbalanserats såsom öfverskott, fastän detsamma icke utgjort en behållning för Arméens pensionskassa, utan bort Riksgälds-verket besparas. 14 — 106 Amiralitets-krigsmanskassan. Utaf Direktionen för denna Kassa hafva Revisorerne fått sig tillställde 2:ne utdrag ur räkenskaperna för revisionsåret, hvaraf inhemtas följande förhållande med in komster och utgifter: Pensionsfonden. Inkomster: Anslag af lotsverket 1.500: — Förverkade båtsmanslöner 1,458: 86. Afoch tillträdes-afgifter 25,500: — Inskrifningspenningar 300: — Årliga afgifter 2,760: 35. Avancementspenningar eller befordringsafgift 845: — Nådår eller begrafningshjelp 3,005: — Extra inkomster 438: 33. Statsbidrag till förhöjning af gemenskapens pensioner 39,004: — Summa 177,545: 2. Utgifter: Pensioner till Flottans embetsoch tjenstemän 99,918: — Dito till dito gemenskap 61,515: 96. Löner till embetsoch tjenstemän 9,600: — Ar voden till dito 1,800: — Nådår eller begrafningshjelp 2,493: 75. Bevillningsafdrag å räntor 717: 31. Gratialfonden. Inkomster:
» 19,000,000. hvaruti dock äro inbegripnc de enligt Rikets Ständers underdåniga skrivelser af den 3 sistlidnc Januari och af den 20 sistlidna April anvisade summor, nemligen enligt den förra skrilvelsen 500,000 R.dr och enligt den sednare 3.870,000 R:dr, eller tillsammans 4,570,000 Hulr sagde mynt, i afräkning å innevarande år* anslag lor fortsättningen och blillö jandet af vestra och södra stambanorna.» På tvänne andra ställen i samma underdåniga skrifvelse finnes ock åberopadt, att den af Kongl. Maj:t godkända arbetsplanen beräknade behofven af anslagen »intilldess nästa statsreglering vidtager» och att Rikets Ständer bifallit livad Kongl. Maj:t sålunda föreslagit. Häraf visar sig alt Rikets Ständers mening vid fattandet af de beslut, som genom denna underdåniga skrifvelse blifvit anmälda, tydligt förutsatt, alt de beviljade anslagen borde räcka intill 1860 års slut eller intilldess påföljande statsreglering vidtog. Några månader derefter eller deri 8 Januari 1858 a fl ii t o Rikets Ständer en särskild underdånig skrifvelse »om sältet och ordningen för de till ifrågavarande företag anvisade medlens utbetalning och förvaltning», och anmälde »att det synts Rikets Ständer, att lill ledning för FuUmägliges' i Riksgälds-kontorel tillgöranden vid anskaffande af dertill (för Statens jernvägsbyggnader) erforderliga medel, och på sätt vid anvisandet af större under (lera år utgående anslag vanligen iakttages, något visst belopp borde på för liand angifvas, hvilket den årliga utbelalnings-sum utan - Stals-Ulskoltels Utlåtande J¥l 52. 57 man icke fik öfverstiga; hvaremot samma belopp skulle lemna full tillgång för utförande af alla arbeten, som under hvart och ett af ifrågavarande ar anses kunna och böra verkställas å de Statens jernvägs-anläggningar, hvartill anslag af Rikets nu församlade Ständer beviljats.»
Ständers skrifvelse af den 16 October 1810, om grunderna för Pensioners åtnjutande å Indragnings Stat, efter Utskottets tanka har afseende på och bör lämpas till Pensionairer i allmänhet, antingen de varit i tjenst vid Hof-S(ater eller å Pikets Stat innehaft lön, heldst deruti bland sådana under tjenstgöringen åtnjutne förmoner, sorn ej måga komma i beräkning under Pension, omförmälas' kostpenningar, som ej af andra personer än de som tillhöra Hof-Staten uppbäras; och Utskottet ansgr äfven dessa grunder vara de enda och rätta, som vid Peglering af Pensions-Stater efter afledna Kongl. Personer böra följas , samt att således någon annan och särskild författning härom för framtiden ej är lämpelig eller kan vara nödig, enär åberopade Skrifvelse innehåller, att på Kongl. Maj:t i Nåder ankommer, att göra undantag for de personer, som kunna förete bevekande skäl af Krigs-förtjenster eller förluster, andra 5 3® JDen 2 Juli - andra Konung och Fosterland gjorde synnerliga tjenster, torftighet eller knappa omständigheter. I anseende till ifrågavarande Pensions Stat , medgifver Utskottet att för flera Pensionairer visserligen företer sig skäl till undantag från ofvanberörde allmänna grunder; men då, enligt livad Riksens Stander i deras skrifvelse sig utlåtit och Utskottet ej kan frångå, det icke med Riksens Ständers egenskap, att endast vara Lagstiftare, kan förenas att ingå uti det ömtåliga och ytterst granlaga individuella bedömandet vid tillämpning af samma grunder, anser Utskottet, på sätt dess förra Betänkande äfven innehåller, att till Kongl Majit i underdånighet bör öfver» lemnäs, att, såsom Riksens Ständer sig yttrat, uppå skeende underdåniga ansökningar och förekommande skäl, pröfva och bestämma hvad i Pension må behållas utöfver den inrtehafde Hofstats-lönen eller, i fall lön tillika njutes på ordinarie stat eller ock annan pension på Indragnings-stat, derjemte på denne Stat uppbäres. Angående åter den hos Vällofl.