Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det torde för öfrigt vara orätt handladt, att af missbruken taga sig anledning att ifra mot bruket af det gällande systemet, i stället att kallt uppsöka och ståndaktigt använda botemedlen mot missbruken och derigenom bringa det en gång antagna och visserligen ej afgjordt förkastliga systemet i en fullständigare Utöfning. Då jag åter framträder för att på det liOigaste afstyrka antagandet af de grundsatser, rörande importhandeln, hvilka Bevillningsutskottet söker göra gällande, får jag å nva förklara, att pg på det högsta tillstyrker näringsfrihet och handelsfrihet inom landet, och jag vågar tro, mera enligt med den varsamhet Den It Augusti f. m. sorti bör styra Riksdagsöfverlåggningar, att för denna gång åtnöja sig med att lossa de inre banden och låta tiden afgöra om någon hufvud, saklig ändring uti import-föi fattnirigarne kart erfordras elier ej. Grefve Hård. Carl Gujiajt Utan att emot de allmänna principerne föi? Höglofl. BevillniugsUtskottets Betänkande, angående de genom Stora SjöTullen inflytande Bevillningsmedel, hafva något ett anmärka, anhåller jag dock att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på några deri förekommande omständigheter, sorn synas mig böra ändras. Utskottet föreslår, i afseende på sådana varor, hvilkas värde icke kan årligen fastställas, äfvensom de, hvilka icke åro i Tulltaxan nämnde, att hvar och en, som införer dylik, skall genast till Tullbevakningen aflemna mårkrulla och derjemte specifik förteckning å varorne, med utsättande af det värde, de i Svensk hamn, eller å Lossningsorten äga, hvarpå, i händelse varorne med resande införas, oeli då uppgå till högst 5oo R:dr B:co, Tullprocenten derefter erlägges, så framt Tnllbetjéningen med det åsätta värdet åtnöjes; ägande de i annat fall lösningsrätt till godset, emot det uppgifna värdet, med 10 procents tillökning.
Ilärak köljer, att coloniens landtmanna-oeb eornmereiella interessen ej, genom slakvarnes cmanepation, bör lids nägon väsendtlig rubbning, sä vida clen verkställes sä, att egarne erbulla en 12 Ao/?.-;/. Aöbg-r öii/v/ä-e/Lr, A.-o 62. capita! ersättning, nägorlunda motsvarande bsliällningen af dst arbete, de af siakven Åtnjutit utöfver det, som för lilius egen bergning atgär. velt ja t t tillgå iigen pä fris ai betare al' denna class ej alldeles uppbär, derigenom att ds frigjords slafvarne antingen genast emigiera i massa, rj varlemnande alia orkeslösa, eller oeksä genom lattja, lrvartill bade naturlig jböjelse neli elimatets inflytande föranleda, ldott ligga sainliället till last, oell att dessutom nägra upplöstringsosli försörjningsanstalter, åtminstone tili en början, inrättas för sädane frigifne barn oell ålderstigne af slafelassen, som salina egna anböriga, bvilka, i likbet med öns öfriga invånare, kunna tillförbindas att bekosta uppfyllandet af dessa deras bsbol'. Huru nödiga sädane reglementariska föreskrifter äro, äsyftanils att Ilinda den frigjorde till moralisk torkofran, verksambet, ordning, omsorg för sin familj, i Ii klist med alla andra medborgare, äfvensom att bindra lianom frän otidig emigration, utvisar Dngelska slafemaneipationen, b vilken verkställdes utan alla försigtigbetsinätt .emot lättja, lösdrifveri oeb ett vagabondiskt lebiadssätt bos de frigifne, som dertill ega medfödda anlag, oell bvarlore oeksä detta förbiseencle botar de smärre Dngelska öarne ined nära nog undergång, ^.tt närmare uppgifva lreskaflenbeten al dessa föreskrifter, torde emedlertid bär vara öfverflödigt.
Vid 1841 års slut uppgingo insältningarne i härvarande sparbank till Femurs-Berällelse för Hallands Län. 2 10 21,918 R:tlr 39 sk. Banko, förutom Bankens grundfond 2,817 R:dr 16 sk. samt behållningen under åren. Med den 1 November 1841 inträdde ansvarigheten för det för Länets landsbyggd stiftade och af Eders Maj:t i nåder stadfästade nya Brandstods-Bolag. Redogörelsen för dess verksamhet tillhör alltså nästa Femårs-Berältelse. Den nya vägen emellan Kungsbacka och Götheborg är nu fullbordad och,ehuru gamla vägen bibehålies, mycket befaren, så att anläggaren på sina actier haft från 8 lill 10 procents ränta. Sedan Rikets sist församlade Ständer till väganläggningar och förbättringar anslagit en större summa, är omläggning påtänkt af vägen, dels öfver Hallands ås och dels emellan Breareds och Wrå gäslgifvaregårdar, för undvikande af den besvärliga och farliga Gyltige eller Håralls-backen. Rofdjuren synas vara minskade till antalet; åtminstone afhöras sällan förödelser af dem å boskapen, hvarföre ock de mindre skall-lag, som till utrotande af desse objudne gäster blifvit inrättade, kunna anses motsvara ändamålet. 7:0 Flyg sand sfälten upptaga den betydliga sträckan af 8,000 tunnland. Under dessa 5 år hafva blifvit utsådde 263j t:r furukottar, 63 t:r sandhafrefrö och 19i t:r sandhafreax å flygsandsfälten. Planteringarne derå äro ock ganska vackra, samt sanden på några af fälten bunden, men vida högre årligt Statsanslag erfordras, derest ändamålet fullkomligen skall uppnås. 8:0 Städer. Kungsbacka: Hindren för stadens uppkomst äro i föregående FemårsBerättelser antydde, och då de ännu fortfara är naturligt, att staden under denna period ej framskridit.
Hon tog försigtigt ett steg åt ena sidan och lutade sig fram för att se. De båda talande suto eller rättare halflågo i halmen. Hennes man höll en kvinna om lifvet, böjde sig ned öfver henne och kysste henne gång på gång, utan att hon syntes göra något motstånd. Hustrun flyttade sig ännu ett steg närmare för att kunna se hennes ansigte. Hon var nära att skrika till. Det var hennes egen tjänstflicka. Med återhållen andedrägt stod hon en stund stilla och stirrade på paret, till dess att hon nästan tyckte, att alla föremål dansade för hennes ögon. Hon flyttade sig tillbaka till sin första plats. Hon behöfde ej se mer. Sakta omärkligt gled liksom en dimma öfver hennes själsförmögenheter. Hela hennes verld blef ett grått i grått. Nu fans intet mer att lita på, det visste hon. Hade de gamla dagarnas vildhet börjat lefva upp igen hos hennes man, skulle den ej mer stå att döda. Långsamt och säkert skulle den förstöra hans lif, och hennes också. Hon skulle ingenting kunna göra däremot. Men hon förnam en stickande, plågsam känsla, när hon tänkte på det oskyldiga barnet. Hon kunde ej, tänka sig in i hvad som nu skulle hända. Det slags dimma – eller hvad det är, som i dylika ögonblick förmörkar vårt inre – gled vidare. Den inhöljde alla tankar, känslor, föreställningar och minnen i ett oredigt mörker. Den dolde spåren, af det som varit och det som var. Hon stod på samma fläck, orörlig, tyst, bedöfvad af det våldsamma slaget. Plötsligt spratt hon till vid ett par tydligt uttalade ord. Hon hörde flickan säga: – Men tänk om jag får barn? Hur skall det då gå? Och så hörde hon mannen svara: – Käringen ger vi fan. Henne skall jag sköta. Hon gjorde våld på sig för att ej skrika högt, tog upp mjölkspannen från marken och gick med långsamma, vacklande steg upp mot boningshuset. När hon vände sig om på trappan, såg hon mannen stå nere vid ladugårdsgrinden och se efter henne. Han hade emellertid icke sett henne, när hon lyssnade. Men han hade hört henne gå genom grinden, som ledde ut från ladugårdsbacken, och sprungit upp för att se, hvem det var.
»Det uttrycket är så infamt kälkborgerligt», invände Pål med en grimas, »nej, ge mig ett ord för någonting fladdrande lätt, något som glänser i solen och försvinner, något som man aldrig tänker på att taga och fasthålla. – Han höll handen stillastående ut i luften med en vibrerande rörelse och såg fram under pannan med en blick, som hade han i tomma rummet fixerat det uttryck han sökte. – »Det är intelligensens öfverlägsna lek med det som duperar medelmåttan, det är något som fyller stunden, utan att ge den tyngd ... Det är ett intet, men som förnyas med hvart ögonblick. Den som inte vet hvad flirtation är, känner heller inte qvinnorna.» »Jag kallar det kurtis, i alla fall», sade Börje istadigt. »Åh nej, nej, nej! Du vill göra det hela till någonting för påtagligt ... handgripligt. Men det fins ju så mycket annat, som du inte kan ta och inte fånga. Tänk dig bara att du sutte instängd i ett stort, alldeles kolmörkt rum. Du ser ingenting – endast svarta mörkret. Men den smalaste lilla fogning på dörrn kan vara nog, och det slipper in en strimma af sol. Sväfvande i tomheten, utan fäste. Och den strimman suger blicken till sig. Du sitter och stirrar in i den. Och så med ens blir du det varse! Det dansar derinne, det sjunker och stiger, det är endast små solgrand – damkorn – men aldrig har du sett diamanter med så spelande färger som de, och det är som en hel liten lekande verld. Du gläder dig åt den, men ta den kan du inte, och inte heller tror du att den är någonting ... Ett tidsfördrif i din ensamhet, ett skiftande ingenting – flirtation!» »Ja, som fint folk ha att roa sig med, när de äro för fina att arbeta. Det har intet värde!» »Skummet på champagnen har heller intet värde, och ändå dricker man den inte, när den står dufven och död. Lifvet behöfver också perlor och skum.» »För fint folk, ja. – Det låg som ett agg i Börjes röst. »Hå.
Detta har blott varit föremål för enskildta samtal mellan honom och mig. Den a December e. ni. Cederström: Till livad jag förut yttrat i frå gan, har jag, i anleda, af Gr. Anckarsvärds yttrande, ingenting annat att tillägga, lin alt jag afvaktar från lians sida uppgift på den § i grundlagen, som medgifver åt II. St. rättighet alt af K. Rl. begära propositioner. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i afseende på den väckta frågan, huruvida delta Const.Utsk:s utlåt, vid första föredragningen skulle kunna blifva föremål för flera särskilda propostr, så att de förslag, sora Utsk. i utlåt, för R. St. framställt, skulle kunna dels bifallas dels afslås, han ansåg sig böra yttra sin mening vara den, att 56 §:n Reg.F:ti lade hinder i vägen för ett sådant behandlingssätt, då utlåt, nu vore första gången före oell således måste i sin helhet antingen bifallas, afslås eller återremitteras. Hvad bifall anginge, behagade R. o. Ad. finna, att Coust.Utsk. förutsatt det R. St. skulle kunna fatta särskildta beslut i afseende på de två särskilda frågor, som Const.TJtsk. framställt, och alt slutligen Const.Utsk:s mera. innefattade ett förslag och ett alternativ deremot. R. o. Ad. behagade således finna, att ett bifall till utlåt, i dess närvar, skick icke vore fullt lämpligt, och alt således för det närvar, propos. derå svårligen skulle kunna framställas, helst ufven åtskilliga antnärkn:r mot ordalydelsen i Ulsk:s förslag blifvit gjorda, oell ansåg Ilr Landtm, sig således först böra framställa propos. till ålerremiss; hemställande alltså om R. o. Ad. ansåg de mot Const.Utskts mern. N:o 63 gjorda anmärkntr böra föranleda dess återremitterande, Ropades ja. Ilr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att från StatsUlsk. inkommit, för att nu bordläggas, dess utlåt. N:o 385, i anledn. af K.
Om bidrag af allmänna medel till odlingsbara kärrs och mässars aftappning på Gottland; om anslag till förmån för undervisningsverken i Riket; om förhöjning i rotehjelpen för svaga rotar inom Kronobergs och Calmare Län; om tractamente för Städernes Magistrater och Borgersman, då de till besigtningar m. m. för Kronans räkning varda kallade; om uppmuntran till S. E. Ekenmark, hans hustru och tvenne systrar, för af dem införda förbättringar i väfnadskonsten; om yrkad indragning af Regementspastorsoch BataljonsPredikants-sysslorne vid Regementerne; öfver gjord hemställan om Ombergs Kronoparks försäljning under skatterätt till de deromkring närmast belägne Socknar; om ett förändradt sätt för saltpeter transporterande; om yrkad granskning af de rörande Skogshushållningen i Riket gällande Författningar. BevillningsUtskottets : Öfver gjord motion att Prostetunnor måtte från bevillning befrias; och om böter för dem , sorn i Städerne försumma att vid andra Uppbördsstämman betala Kronoutskylder. Den 7 September c. m. Bevillning^- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Ut skottens: Angående beskattning å caracterer utan motsvarande embete eller tjenst. BancoUtskottets: Rörande eftergift af inteckningssäkerhcten för återstoden af det Bancolån, som vid 1812 års Riksdag beviljades Uddevalla stad, för dess afbrände publike byggnaders iståndsättande till belopp af 25,ooo R:dr; angående en serskild gratification, för den förflutne tiden, till Bankens Ombud i Directionen öfver Götheborgs LåneContoir; angående afskrifning under vissa vilkor af ett till Directeuren G. Steffens år 1818 utgifvit odlingslån; angående afskrifning af ett till Bonden Anders Andersson Dahlin på Åttingsberg, af Elfsborgs Län, utgifvet odlingslån; och i fråga om bibehållande af de från Banken meddelade lån på hus, brandförsäkrade i den upplösta f. d. Stadsfonden af Allmänna Brandförsäkringsverket. Bancooch LagUtskottens :
Bifölls» Föredrogs ä nyo Oecvnomiä - Mffotkets den z Julik första gängen uplästa utlåtande i anledning af Grefwe L^UenborZs, sokan kllenninz, memorial i afseende pä Kongl. Förordningen den 4 Februarii, 1812, angående indelta Infanteris RegeMenternas beklädnadssatt. Zerr von Lcklleät, kllias, begjärds, art betta betänkande annu maits fä hwitå, fäsom ägande gemenstap med en as honom gjord och till Pasie volance Audra DelN:o 6. k2 Den 6 Julli. volance-Utskottet remitterad motion angående pasievolance ä beklädnads persedlar. Aerr Landt Marskalken förestalde, a^ wid en noga granskning Herr vou Lcklleclts ochGrefwe 6/1Ienbor§8 morioner icke ägoe med hwarandra gemenftap, emedan den förra kunde tillhöra Nikssens Ständers befattning, men den sednare egen. leligen wore et regeringsmak, och af den orsaken symes böra författa. Grefwe von Lckrverin, kreälic Ladislaus, anmärkte at Oeconomiä-Utffottet i afseende pä den sednare motionen äfwen warit af enahanda tanke. Arr Landt Marskalken gjorde proposition, att delia nial, i enlighet med Utjkottets utlärande mätte förfalla. - Vifölls. Wid förnyad föredragning af Banco Utffottets den z Julii pä bordet lagda utlåtande öfwer sattet till BancowcrketS förwalkning enar Riksdagar utom hufwudstaden hällas, blef det samma till alla delar bifallit, med den tilläggning för Ridderstapet och Adelns enstilta del i afseende päBan» co-Ulffotlels förstag om suppleanter, at sädane suppleanter komme att af RiddarhuS-Direclionen, wid inträffande behof utses.
13:de punkten, angående räntorna för rusthållshemman samt de till båtsmanshåll indelda hemman i Blekinge och Calmar län, är af samtlige Riks-stånden bifallen. 14:de Slats -Utskottets Memorial, N:o 319. 9 J4:de 'punkten, rörande framtida skattläggningar, är bifallen af Borgareoch Bonde-stånden, hvaremot de tvänne öfriga Riksstånden ansett samma punkt förfalla, Preste-ståndet såsom följd af dess vid 5:dje punkten fattade beslut. Som Utskottet uti förevarande punkt icke föreslagit annan förändring i nu gällande bestämmelser, än att den ränta, hvilken vid framdeles skeende skattläggningar varder, med tillämpning af hittills gällande grunder, fastställd, måtte sedermera förvandlas till ny ränta efter samma beräkningsgrund och medelpris, som för de äldre räntornas förvandling blefve bestämda, samt denna fråga tvifvelsutan är helt och hållet beroende af det beslut, som i afseende på 3:dje punkten kommer att af Rikets Ständer fattas, så har, med anledning af Riksståndens i ämnet yttrade skiljaktiga åsigter, Utskottet funnit sig endast böra hemställa, det Rikets Ständer ville förklara, att, i händelse den blifvande voteringen i förstärkt Utskott skulle utfalla till bifall å hvad i merberörde 3:dje punkt är vordet föreslaget, sådant jemväl må anses innefatta godkännande af Utskottets i 14:de punkten gjorda tillstyrkande, och att detsamma i motsatt fall bör betraktas såsom förfallet. 15:de punkten, rörande mjölqvarnars ifrågaställa beskattning efter bevillningsgrunder, är af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden bifallen samt af Ridderska pet och Adeln dels bifallen, dels lagd till handlingarna. 16:de punkten, deruti Utskottet tillstyrkt åtskilliga till ordinarie ränta hänförliga, för städernas jord utgående afgifters förvandling efter enahanda grunder, som för hemmansräntorna blefve fastställda, är af Ridderskapet och Adeln afslagen, af Preste-ståndet ansedd förfallen i följd af beslutet vid 5:dje punkten samt af Borgareoch Bonde-stånden bifallen.
Nej, hvarje omtänksam fader måste då komma att bemöda sig om att bibringa sina döttrar de egenskaper som erfordras för att en gång kunna räda öfver sig och sitt: han skall söka utbilda deras förstånd, för ädla deras vilja, och söka bilda dem att i verkligheten blifva hvad de äro ämnade att vara: mannens hjelp och sällskap, icke hans bihang genom lifvet, och att, i fall denna bestämmelse icke blir deras, göra det för dem möjligt att såsom tänkande sjelfständiga väsenden med heder fylla sin plats i hemmet och samhället, icke försummande alt samtidigt odla de egenskaper, som utgöra qvinnans prydnad och som då först få ett verkligt värde; men han skall icke på hvarje fråga i allvarsamma ämnen svara: »det förstår du icke, det tillhör icke er fruntimmer, det är karlaffärer, som du icke har att göra med: håll du dig till din fransyska, din sybåge och ditt fortepiano — elier till köket.» Emot en sådan ny riktning af qvinnans upfostran skall man sannolikt invända att det är vådligt att bibringa en ung qvinna för mycket kunskaper och för stor sjelfständighet, hvarigenom det blefve svårt för henne att åter inträda i det beroende tillstånd, som äktenskapet medförer, men i detta fall hyser jag alls ingen fruktan, ty kärleken är tålig och mild, han fördrager allting och vänder icke åter; och att bildning till kunskap icke utgör något hinder mot kärleken, derför kan jag åberopa en stor tänkares yttrande: »kärleken är renare, ju större sjelfsländigheten är på båda sidor»; — och på någon annan grund än kärlekens måtte man väl icke vilja i allmänhet bygga sitt hopp om lycka och trefnad i äktenskapet. Men äfven den som friar endast efter resonnemang, har vida större utsigt till lycka med en sjelfständig och förståndig hustru, än med en grannlåtsdocka, ty det är vida lättare och behagligare att sätta igenom sin vilja, då man kan påräkna att öfvertyga sin hustru med goda skäl, än då man nödgas befalla och fordra blind ovilkorlig lydnad. Vidare finner jag en stor nytta deruti, att en myndig qvinna kan taga större inkomst af ett litet kapital, än jemnt och nätt den vanliga räntan.
S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades ett, i anledning af Herr Lindeströms motion, N:o 164, angående Medicinska och Juridiska undervisningens förflyttning ifrån Upsala till Stockholm, af bemälde Lindeström denna dag uppläst skriftligt anförande, hvaruti Herrar Blanche, Hjertström och Lovén instämt. S. D. Ståndet beslöt, att, då ordinarie ledamot är hindrad ali i Utskott eller dess Afdelning lillstädesvara, suppleant eger att i det förra eller den sednare tjenstgöra, efter hos Utskottet eller Afdelningen af Ståndets främste närvarande ledamot gjord anmälan; om hvilket beslut protokolls-utdrag till samtliga Utskotten skulle expedieras. 134 Fiol.-Utdrag den 7 December i859. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Protokolls—utdrag från Högloflig» Ridderskap! och Adelli, N:o 72, innefattande inbjudning till öfrige Riks-Stånden att instämma uti förstnämnde Itiks—Stånds beslut, hvarigenom eli af Herr Cederschiöld, Gustaf, väckt förslag att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning rörande det i Konslitutions-U Iskottets Memorial N:o 2 framlagda, från förra riksdagen hvilande, förslag till ändring i 15 § lliksdägs-ordningen, angående hemmansegares representationsrätt, blifvit bifallet. Ståndet antog icke inbjudningen och lade protokolls-utdraget lill handlingarne. S. D. Efter föredragning af Vällofl. Borgare-Ståndets Protokolls-utdrag för den 50:de sisllidne November, N:o 69, innefattande inbjudning till öfrige Riks-Stånden att instämma i Borgare-Ståndets, på framställning af Herr Hierta, Lars Johan, fattade beslut, om sammanträdande lill gemensamma öfverläggningar Riks-Stånden emellan, angående de hvilande grundlagsförslag, som afse tillökadl antal af Statsrådets ledamöter och inrättandet af ett nytt Stals-departement, förklarade Ståndet sig icke antaga den i berörde hänseende gjorde inbjudning; Och lades protokollsutdraget till handlingarne.
Vidkommande åter bomulls-, ylleoch linne-band, så och då den derför af Utskottet föreslagna förändrade rubrik till sin omfattning är vidsträcktare än gällande bestämmelser, lärer, derest icke Borgare-Ståndet vill, äfven i detta afseende instämma med de öfriga Stånden, omröstning angående så väl rubrik som tullaf gift för denna artikel böra anställas; och föreslår Utskottet i sådant afseende föl jande proposition: 4:o. Den, som vill, att, i enlighet med tre Stånds beslut, gällande tullbestämrnelser för bomulls-, ylleoch linne-band förblifva oförändrade, röstar Ja, den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bifalles Utskottets förslag att, med förändring af rubriken till andra slag, nedsätta införselstullen derå från 1 R:dr till 40 sk. skålpundet. 8 Bevillnings-Utskotlets Betänkande, Jf! 14. barometrar, Utskottets förslag, att vid artikeln Barometrar, äfvensom vid den dermed likThelrar™ arta<-^e artikeln Thermometrar, i rubriken tillägga »med eller utan fodral», har af Presteoch Borgare-Stånden blifvit bifallet, men Ridderskapet och Adeln och Bonde-Ståndet hafva icke antagit detsamma.' Enär detta tillägg endast innefattar ett fullständigande af rubriken och tullbevillniogen för dessa artiklar icke kan anses deraf beroende, torde förslaget härom, då det endast vunnit två Stånds bifall, böra såsom förfallet anses. Bly crispenPå sätt Utskottet föreslagit, har Borgare-ståndet beslutat, att införselstullen å nor' Blyertspennor, alla andra slag (än timmermans-), skall nedsättas från 30 till 24 sk. skålpundet, hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden bibehållit stadgade tullafgift härå. Utskottet inbjuder Borgare-Ståndet att frånträda sin skiljaktiga mening och förena sig i de öfriga Ståndens beslut, och föreslår, för annan händelse, följande omröstning: 5:o.
Malmöhus läns Jernvägs-Direkt. har visserligen icke saknat kännedom om de undersökningar, sorn å flu r Peto’s Brasey et Comp:s vägnar och å deras bekostnad äfven inom södra Sverige verkställdes ; och anspelningar hafva icke heller saknats om obehöfligheten att för detta ändamål göra någon upoffring, då hvad man önskade, kunde kostnadsfritt erhållas. Men dels hafva de som sammanskjutit medlen befarat, att dessa undersökningar icke skulle blifva nog fullständiga, likasom att de, såsom en entreprenörernes egendom, icke kunde blifva föremål för någon allmän täflan, dels hafva de ansett det vara af vigt, alt med full eganderätt sjelfva besitta sä utförliga undersökningsplaner och kostnadsförslag, att om dessa af K. M. gillades, men Svenska Staten ej ville åtaga sig verkställigheten, hvarje jernvägs-byggare i Europa måtte fritt kunna täfla om deras utförande. Ett ytterligare skäl hvarföre man inom Malmöhus län ansett sig icke böra afstå från egna undersökningar, var kännedomen om den rigtning H:rr Pelos et Comp. ingeniörer till en början antagit för jernbanan. Utgående från Jönköping, skulle den nemligen efter deras plan lemna Laga-dalen vid Ljungby och derefter mera ostligt ledas öfver Ousby till närheten af Christianstad samt vidare öfver Linderöds-åsen till Malmö. Denna rigtning, som äfven af Hr Lyonel Gisborne blifvit undersökt, anser jag af flere skäl mindre fördelaktig, än den af mig nu förordade. Denna senare löper nemi. från Jönköping i nästan rak linie till Skånes medelpunkt. Den genomskär således bättre midteln af landet, samt sätter det skog-och folkrika Vestra Göinge härad, likasom de stora skogstrakter af Kronobergs län, hvilka gränsa till Traheryd, i omedelbar beröring med hafvet. Den sidobana, som efter denna plan, skulle ifrån Finjasjön föra till Christianstad och som visserligen blifvit undersökt, men hvaröfver inga fullständiga planer kunnat npgöras, genomgår en af Skånes rikaste trakter och företer inga svårigheter vid utförandet. Äfslåndet ifrån Christianstad, till Jönköping blir i det närmaste enahanda, hvilkendera af de båda rigtningarne, som slutligen antages.