Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lön eller ärligt Arfwode, skola efter hwars och ens-inkomst och förmögenhet taxeras ifrån l6 til mindst 4 Riksdaler, eller ci! alldeles lika stor afgift, som 17X9 ars Förordning utsätter för dem, jämte HoWättS och LocjuielLnovL-LommiiLarrLr somt LUar!L'-8igi!!L.-L OmbudS» män, bwllke sednare likmo!, äfweosom ^uicullsnrsr, Lxrrs Oräinsrier, Lands.Stads» och Jägeri - kUlLLIsr, med flera sädana Kronans och Städernas Betjente, som icke hofwa någon wist Lön, eller som tjena allenast för kroviston, blifwit uti yrde lVInmsntLt af samma H. i frän Löne-Afgiften helt och hållet befriade. De i slutet af 7:de lVlomeiuek ofwanuyräkiiade personer hofwa således alldeles icke fact magön mindsko.ing i Lenna del af Bewillnjngen, hwilket dock billigheten synes desto mer fordra, som de fleste deribland »varande Kronans Tjensteman, såsom GewarS is«, Krut Bruks - och Salpetter-Smderi-Föreständare njuta deras aflöning, dels genom ? ro vili u n e r n a beräknade til wista LroCsnr för de tilwerkade waror och persedlar, dels ock genom Arfw oden, och denna aflöning urgör för vägra knapr 200 Riksdaler, ost) för de öfriga gansta sällan mer än 602 Riksdaler ärligen. Kongl. Mast har sjelf Nadigst behagat föreställa Riksens Ständer nödwänvigheren af lindring k Löntagarens Bewlllmng,' samt i den a-sigt jämwä! eltergiswit den del af Bewillnings summan, som StarsWerlek tilkemmik; och hwarföre skulle da detze Tjenstemän ensamt dufwa wanloktade? De bliswa del u.
Domsaga i Westmanlands Län, inhämta, att Domböcker och andra handlingar, af hvilka de för äldre åren skola å behöriga ställen, i hvarje Hä 9* - ( 63 ) råd, finnas förvarade, voro, för nästförflutna året och det innevarande, i god ordning; äfvensom af BergmästareEmbetet i Wermland, som uti Philipstad besöktes, de derstädes tillgängliga, Embelet tillhöriga och väl ordnade handlingar uppvisades, med anmälan, att, vid den Inventering, som efter förre Bergmästarens död förrättades, och hvaröfver Instrument lill Kongl. Bergscollegium insändes, åtskilliga handlingar, både för äldre och sednare tiden, saknaLs eller befunnits ofullständiga. För granskning af Domslolarnes och öfriga Embetsverkens göromål under nästförflutna och innevarande år, genomsågos Domböcker, Protocoller och Diarier, med undantag af dem för RådstufvuRätten i Arboga och KämnersRätten i Örebro, hvarest, i Ordförandernes frånvaro, inga eller blott en del af dessa handlingar voro att tillgå. I afseende å LänsStyrelserna och Städernas Domstolar, förekommo väl åtskilliga anmärkningar, hvilka dels nöjaktigt förklarades, dels föranledde lill vidtagande af de ytterligare åtgärder, hvilka sedermera följt, och dels angingo dröjsmål i några fall med ärendernas behandling, deribland må nämnas, att, vid LandsContoret i Örebro, flera ifrån Kongl. KammarRätten anmälda, så kallade handräckningsmål längre lid berodt och ännu berodde på Contorets åtgärd, som vederbörande, på derom gjord erinran, lofvade alt ofördröjligen meddela.
Fortsattes pröfningen af sammansatta Statsoch BankoUtskits Utlide Nio 24. Förslaget till förordning ang. en allmän hypoteksbank för riket. § 2. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Som denna g stad gar skyldighet att sortera under den allmänna bypotheksbanken, och äfven för de hypotheksföreningar, som hädanefter kunna komma att bildas, allt som kan innebära tvång, af hvad beskaffenhet som helst, synes mig böra från förslaget borttagas, anser jag att det på första raden förekommande ordet »skall» bör utbytas mot ordet »må.» Med denna lilla förändring anhåller jag för öfrigt om bifall till §:n. 76 Den 8 September e. m. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: Så vidt jag kunnat upfatta den siste värde talarens yttrande, så går detsamma ut derpå, att ej allenast få §:n omredigerad, utan •afven att omskapa grunden för hela detta förslag. Såvida det är något allvar med bildandet af en centralhypotheksbank, så är det äfven nödvändigt att alla hypotheksföreningar ingå som delegare af denna bank. Detta är nemi. första vilkoret, på hvilket hela detta förslag 8r grundadt, så att jag icke kan föreställa mig, att någon, som verkligen önskar inrättandet af denna hypotheksbank, kan ingå på den af Gr. Mörner åsyftade förändring, att ordet »skall» måtte utbytas mot ordet »må». Jag yrkar således bifall till §:n oförändrad. Hr Akerman, Fredrik: Ehuru den redaktionsförändring, Gr. Mörner föreslagit, ser ut att vara ganska oskyldig, fruktar jag likväl, att derunder ligger någon mening, som ej är af så oskyldig beskaffenhet. Skulle nemi. Gr. Mörners förslag vinna framgång, förlorade denna § hela sin betydelse, och derigenom komme, snart sagdt, hela ändamålet med den ifrågav:de centralhypotheksbankens bildande att öfverändakastas.
Bankens genom Lånerörelse förvärfvade, contant influtne Ränte-Inkomster, dess dermed bestridde egna Ränte-Utgifter och Förvaltnings-kostnader m. m., samt det totala Öfver skottet, som för hvartdera året på Räntorne uppkommit. Ränte-Inkomst af de flerfaldiga Låne-rörelser, som .Banken omedelbart besörjer - Ränte-Inkomst i och för ålitandet af den Assigneringsrättighet, tillhopa R:dr 1,600,000, som CommerceCollegium och Jern-Contoret fått sig upplåten (Till en del för näslföregångne årets sednare och till en del för löpande årets första hälft.) Ar 1836.
Herr JustitieRådet Isberg med Herr BergsRådet Tribler. Herrar JustitieRåden Stråle och Themptander samt Herr KonterArniralen Kreuger med Herr KrigsRådet Branling och Herr P residenten Friherre Cederström med Herr StatsKommissarien af Tuneld. Då således, i fråga om Herr Presidenten Weslerstrands jäfaktighet i afseende på åtalet i första punkten af ansökningeii Lit. F., lika många röster utfallit för hvardera meningen och Herr Friherren och Ordföranden beträdt den, enligt hvilken Herr Presidenten Westerstrand vore jäfvig att i pröfningen af samma åtal deltaga; så skulle denna mening gälla. 393 Herr StatsKommissarien af Tuneldj hvars namn fanns tecknadt under den af StatsKontoret i afseende å arfvodet för tillförordnade Sekreteraren derstädes gjorda underdåniga framställning, anmälde äfven detta förhållande, med förklarande, det han, i följd deraf, funne sig jäfvig att såsom Domare vidare handlägga åtalet i tredje punkten af ansökningen Lit. E.; men RiksRättens fleste Ledamöter förklarade det uppgifna förhållandet ej innefatta laga jäf; hvaremot Herrar Presidenterne Friherre Cederström och Westerstrand godkände det anmälda jäfvet. Nu uppstod fråga, huruvida Ledamot af RiksRätten, som blifvit förklarad jäfvig att i en eller flera punkter döma, vore behörig att och lämpligen borde i afgörandet af de andra deltaga. Härutinnan förklarade RiksRättens fleste Ledamöter, nemligen Herrar Presidenten Friherre Cederströnij JustitieRåden Isberg och Nordenstolpe, Vice Amiralen Cojet, GeneralLöjtnanten Lorichs, IIofRättsRådet Sköldberg, KammarRådet Fägersten, KommersRådet Leyonmarck, KrigsRådet Branting och StatsKommissarien af Tuneld, att då de anställda åtalen borde i ett sammanhang afgöras, en Ledamots jäfaktighet i en punkt jemväl hindrade honom att i afgörandet, så vidt det rörde de andra, deltaga.
Äfvenväl uppgifves det af åtskillige landthushållare vidtagne stat-torparesystemet, att vara en källa till ökande af fattigpersonalen; och nekas kan ej, att ringaste missbruk härvid dertill föranleder, enär stat-torparen sällan äger hopp att se sin flit och omtanka bereda honom bättre villkor på äldre dagar, hvaremot den förutseende husbondens jordtorpare äga en visshet derom, som hvarje godt år bekräftar. Hopplöshet gör slutligen modlöshet, hvilken oftast alstrar benägenhet att dränka bekymren i glaset. Deraf härleder sig sedan fattigdomen, om den ej förut af andra orsaker hunnit medföras. Presterskapet har äfven funnit, att ungdomen tilltager uti sedeslöshet, och att detta ansenligt bidrager till ökande af antalet fattige, enär deraf härledas endera harn utom äktenskapet af unga, oförsörjda mödrar, eller ock förtidiga, obetänkta giftermål, utan andra tillgångar och medel att underhålla hustru och harn, än friska lemmar. Denna egendom är visserligen för dess ägare den lyckligaste, men ej ensam tillfyllestgörande, då beräkning och arbetshåg alltför ofta saknas. Arbetsförtjenst fattas gemenligen ej för någon som vill och kan arbeta. Priserna på dagsverken vid jordbruket äro allmännast oförändrade under dessa 5 åren; 16 å 211 sk. Banco, alltefter tiden på året, för drängedagsverke, och för qvins 8 å 12 sk. B:co, utan kost. Det ligger likväl i sakens natur, att backstuguhjonens bergning är i högsta måtto osäker, med mindre de idka något lönande handtverk eller husslöjd. På konstfliten och konstfärdigheten heror således större eller mindre välmåga hos denna klass, uti hvilken folkökningen hastigast äger rum. Häruti ligger ett ytterligare skäl att befordra slöjd-skicklighetens allmännare utveckling genom upplysning, undervisning och gynnande författningar. Allmänna välmågan har de sednare åren ökat sig derigenom, att jordegendomarnes värde stigit, och inkomsten af jord äfvenväl blifvit större, dels genom varuvärdets stegring, dels genom lättare afsättning. Göta-Kanal och ångfartygen hafva härtill bidragit, hvarom mera längre fram. 3:0 Näringar.
N:o 39, i anledning as wäckt fräga om införande i Kyrkobönen af orden: Swensta Folket 653. Formulairer till a) Konung XI1I:8 Försäkran 676. b) Riksens Ständers Hyllningsed 677. Expeditioner till Motionairer. 1:o. Protocolls-utdrag till Herr Capitainen Z. Danlsvardt Lilljeström, rörande ifrägasatt indragning af den i 10 tz Negerings-Formen omförmälde Rikets Allmänna Ärenders Beredning 681. Innehållsförteckning. XI Sid. Protocolls-utdrag till Herr Häradshöfdingen Leyonstolpe, med yttrande öfwer hans hemställan, att lagfragor ej matte fäafgöraswid samma Riksdag, da de blifwit wäckta 683. Protocolls-utdrag till Herr vice Häradshöfdingen E. B. von Hoffsten, angående ett af honom projecteradt tillägg i 28 8 RegeringsFormen i sräga om förslag till embeten och tjenster 684. Protocolls-utdrag till Herr Capitaine-Lieutenanten Grefwe De la Gardie, i anledning af åtskilliga utaf Herr Grefwe» gjorda anmärkningar wid Regerings-Formen 685. Bilaga: Transsumt af Utskottets protocoll den 30 Dec. 1809 och den 2 Jan. 1810, innehällande swar ä en del a? nyhberörda anmärkningar 685. Protocolls-utdrag till Riksdagsmannen P. Oxelberg, angående ett till Utskottet ingifwet Memorial, hwaruti bemälde Riksdagsman widrört, bland mycket annat, nagra constitutionella frågor 692. Herr Friherre Staöl von Hollstein meddetadt utlakande öfwer wista af honom ifrägasatta ändringar eller förklaringar af Grundlagarne 695. Utlåtande till Herr F. Gvon Schantz, rörande af honom föreslagen ändring i 56 tz Regerings-Formen 697 Utlåtande till Herr Chr.
Utskotten antaga aljtså behofligheten af en anstalt till bildning af Lärare vid Läroverken; och Utskotten finna ett ytterligare stöd för denna sin åsigt deruti, att Rikets Ständer beslutat att hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes förordna om en sådan förändring af Elementar-Läroverket, att nvarande Apologistoch Lärdomsskola samt Gymnasium lomme att utgöra en enda fullständigt sammanhängande skola med tvänne bildningslinier, äfvensom att, då Ephorus och Lärarne Sla'ssami Allm Besv - och Ekon -Utskottens Utlåtande, N.o 8g. ii <Jprom voro ense, ämnesläsning för lärjungarne måtte vid det allmänna Elementar-Läroverket varda tillåten. Då den läromethod, som, i fall Kongl. Maj:t behagar gifva Sitt bifall till Ständernes underdåniga anhållan, kommer att begagnas, ännu icke torde vara öfverallt fullständigt känd, och det är af serdeles vigt, att de lärare, som skulle komma att meddela undervisning, i enlighet med] den föreslagna förändringen, jemväl äro hemmastadde i det practiska användandet af nämnde läromethod, inses äfven häraf beliofvet af en derpå syftande läroanstalt. Utskotten finna deremot sig icke böra, beträffande organisationen af den ifrågavarande anstalten, något förslag afgifva, öfvertygade, att Kongl. Maj:t, efter vederböraudes hörande, vidtager de åtgärder, som kunna i afseende derå finnas mest tjenlige. På sådana skäl tillstyrka Utskotten att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att ändamålsenliga anstalter till bildande af lärare för Elementarläroverken måtte blifva inrättade och undervisningen i dessa anstalter äfven sträcka sig till kännedom om undervisningssätt^ efter det så kallade nya Skolsystemet. Det anslag, som för åvägabringande häraf utaf motionären blifvit föreslaget, eller 3,000 R:dr B:co, synes dock Utskotten icke vara tillräckligt.
Jag antog, sålunda, att en person blifvit häktad för stöld eller annat gröfre brott. Han inställes påföljande dag i Poliskammaren. Der hålles då med honom förhör inför öppna dörrar: en Poliskommissarie uppträder såsom åklagare; vittnen afhöras, likväl utan ed. Men alla inkallade vittnen äro icke tillstädes; eller nya hafva blifvit upptäckta; någon omständighet fordrar närmare utredning; medbrottslige skola efterspanas m. m., och förhöret uppskjutes på flera eller färre dagar. Åter fortsättes förhöret — och nya anledningar till uppskof förete sig. Så fortgå ofta förhören veckor igenom, och, när allt detta är slut, öfverlemnas ändtligen ransakningen till domstolen, med en mer eller mindre kortfattad redogörelse för hvad i målet förekommit, hvilken redogörelse kallas remiss. Under den tid, förhören sålunda pågått, hafva ofta utförliga berättelser om brottets omständigheter, huru det tillgått och blifvit upptäckt, hvilka personer kunna anses i detsamma delaktiga eller misstänkta och förthy böra ytterligare efterspanas, med mera dylikt influtit i allmänna tidningarne; och desse personer, desse misstänkte eller ännu må hända helt och hållet okände deltagare i brottet, så ock de, som, der fråga är om stöld eller rån, angående det olofligen tillgripna godset äga vetskap eller dermed tagit befattning, hafva på nämnda sätt erhållit den bästa anvisning, huru ej mindre brottslingarne än ock det orättfångna godset skola undandöljas, och spåren efter brottet igensopas. Sedan undersökningen i Poliskammaren omsider är slutad, och målet till domstol hänskjutet, inställes fången ändock icke omedelbart vid domstolen, utan han ditkommer först efter åtta, fjorton, ja någongång ännu flera, dagars förlopp, det vill säga, först då ofvannämnda remiss hunnit författas och afsändas till domstolen, och denne haft rådrum att inkalla målsägare, vittnen med flere. Derefter begynner vid domstolen ransakningen å ånyo, såsom hade icke någon föregående undersökning ägt rum. Och på fråga, hvartill hela den sålunda beskrifna polisundersökningen gagnat, svaras, att densamma bidragit att få de med brottet förenade omständigheter närmare utredda och dermed brottets art och den tillgängliga bevisningen i dagen bragta.
Ständer i underdånighet framställde önskan, någon åtgärd ännu icke inträffat, så, ehuru tillika a a :dra sidan ej blifvit anmäldt, och Utskott t icke heller kunnat erhålla und rrättelse, att under denria tid några exclusiva Privilegier af den skadliga beskaffenhet, hvaremot Memorialets Författare med skäl ifrar, blifvit i Nåder bevill* jade; anser Utskottet sig' böra, jemte gillande af Författarens grunder, till Riksens Högloft. Ständer hemställa, om ic e hos Kongl. Maj:t den underdåniga önskan må anmälas, att Kongl. Majit i Nåder täcktes, genom utfärdande af en allmän Författning i dftta ämne, till allmänhetens upplysning och föreskrift bestämma grunderna och villkoren för åtnjutande af en sådan uteslutande rätt, som kan förena det allmännas intresse med de enskilde personers billiga anspråk, hvilka dels först uppfunnit eller förbättrat, dels forst i Riket infört någon inrättning af mer eller mindre värde. — Dock varder detta Rik ens Högloft. Ständers eget mogna ompröfvande vördsamt understäldt. Slockholm den 13 Aprill 1818. Vördsamt Memorial; IKA Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. Ridderskapet och Adela har, under den lyde sistlidne Februari, behagat Sterremittera Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtande, rörande vackt fråga örn utfärdande af en Förordning, angående vattenverksägdres åliggande, rn. in. pä grund af en utaf Herr Grefve F. B von Schverin dervid gjord anmärkning, som innehåller, att Utskottet icke lemnat underrättelse, huruvida den fråga, hvaröfver Kongl. Maj:t behagat anbefalla D:ss och Rikets Bergscollegium samt Dess samtliga Befallningshafvande i Länen att afgifva underdåniga yttranden, sedan år 1815 skridit närmare möjligheten af sin utveckling.
Pä detta sätt tror jag desta Stuterier kunna inrättas kill största förmon för Rikets Innebyggare, förenat med minsta kostnad, och med iagkiagande sa wal af Gårdsbrukets wederbörliga skjötsel samt med bibchallanve af Kronans rätt kill den öswerffchttande inkomst, som Kronan är berättigad till, och jemte A t i66 Den 5 Januarii. ett a nyo yrkande derpå akt någon ytterligare ukwäg matte pätänkaö, hvarigenom tillgång pa Hingstar malte uki Landsorterna finnas krjngspjbde, för all mera allmänt sa Hastracerne derstädes förbättrade, kan jag int t annat an harwid sörena mig med Högloft. NidderstapetS och Adelnö fattade Biftiik lill Flyinge och Strömsholms Stuteriers bibehållande, dock pa der satt jag har oiwan antört och får jag »vördsam, meligcn anhalla: akt defia mina walmcnta tankar mätte blifwa til! Smks,Utskottet remitterade som ofel, barr intet ännu hunnit företaga sig siukelrga uiarbekan. der af detta ämne, och arr mig malte lämnas tillstånd ack med detta mitt Memorial fa wända mig till de andra Respecliwe Scänoen. l?unck. Remitterades till Stats Utskottet, och lämnades Friherre lkunclc tillstånd att der samina med de öjrir Kc Stånden commumcera. Föredrogs a nyo de i Plenum ben z dennes pä bordel laggde förflag kill EdS.Formulär för Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen l/^dl r^läl , samt kill R kienö Ständers Hyll»inaö-Ed ac Högbemälte Herre: hwiikec uppå gjord Propost-ton af Herr Gcrfwen och Lanormarskalken enhälligt gillades. Upplästes den ankomne Bulletinen, af innehall, att förhållandet med Kouungens hälja More lika med de förra dagarne. Fö, Den 5 JanuariL. 167 Föredrogs ä nno Stats-Ulstoktets den iy sistled, ne
Vitsordande derjemte det vexande behofvet för den allmänna helsö- och sjukvården i landet, att vid sidan af andra sjukvärds-inrättningar ej sakna en, der gymnastiska och orthopediska medel fullständigt och melhodiskt kunna användas, har Kollegium yttrat, alt om än i andra länder helt och hållet enskilda Gymnastiskt-orthopediska Irislituler kunna upprätthållas genom betalande patienter, ett sådant förhållande i Sverige icke kunde väntas, och att sålunda bos oss tillvaron af ett institut, sådant som det ifrågavarande, i väsentlig mån är beroende af allmänt understöd, hvilket, under vanliga omständigheter beböfligt, i ännu högre grad erfordrades under de närvarande, med en hittills oerhörd stegring i prisen ä alla lifsförnödenhoter och allt arbete; hvarförutan Svenska Läkare-sällskapet, med omförmälande af de lyckliga resultater, som genom de vid institutet använda kurmethoder vunnits, den sakkännedom, den skicklighet, det nit och den kärlek, hvarmed nuvarande föreståndaren behandlar och leder orthopedien och den medicinska gymnastiken, så alt, enligt Sällskapets tanke, i sådant hänseende intet återstår att önska, fästat uppmärksamhet pä tvänne brister, hvaraf denna särdeles mycket anlitade anstalt lider, nemligen saknaden al egen lokal och tillgång för aflöning af en biträdande läkare, samt uttalat den öfvertygelse!), att endast genom ett kraftigt bistånd frän del allmännas sida nämnda institut loide kunna räddas undan en möjlig upplösning, och full garanti erhållas för beståndandel af en sådan sjukvårds-anslalt, hvilken icke kan undvaras, men sorn kräfver omkostnader, dem en enskild man i vårt land icke kunde finna sin uträkning vid att på egen risk bestrida. Att en stiftelse af denna art är för riket behöflig, lärer icke kunna bestridas. Det stora antal patienter, så väl af hufvudstadens som landsorternas befolkning, a( hvilket Orthopediska Institutet årligen anlitas och sorn under förlidet år uppgått till icke mindre än 212, utgör derpå ett ojäfaktig! bevis, likasom de tillfredsställande resultaten af de derstädes utöfvade kur-melhoder nogsamt ådagalägga att berörde inrättning är förtjent af allmänhetens förtroende.
R:dr, det för ar 1815 uppgifne stigit till 2>703>512 R:dr hvilken betydliga skillnad af 75T4S1 Bsdr , väl till någon del skall härrört af en sistnämnde år ökad tillverkning, men hufvudsakeligast deraf, att de vid Stockholms HallRätt afstämplade varor blifvit, emot hvad förut varit vanligt, upptagne till ett pris, svarande emot det gångbara, såsom alltid skett vid Norrköpings HallRätt och de öfrige HallRätterne i Riket i allmänhet; Och har Kongl. Maj:t, i anledning häraf och enär ofvanberörde minskning icke egenteligen medfört Magön menlig verkan för Stockholms Fabriksidkare, hvilkas Ivånrättighet v förhållande till det å deras varor satte värde uppgått till nära lika belopp som förut, men deremot för Rikets öfrige Fabriksidkare varit särdeles känbart, uti Nådig Skrifvelse till Kongl. CommerceCollegium den 24 April 1816 förklarat, att då en del af ofvanberörde å DiscontFonden afsatte summa icke disponerades , och således vore att påräkna till en förökad discontering för Norrköpings och Nyköpings Fabrikanter samt öfrige Väfveriidkare i Riket, Stockholms undantagne, ManufacturDisconten blefve i tillfälle, att fortfara med utlåningar till dem, efter den procent, som föregångne året utgått, så framt Fonden för tillfället ytterligare förstärktes med högst 50,000 R:dr, hvilken summa Kongl. Maj:t ock förordnat böra, i besagde ändamål , af de för Saltpeter-tillverkningen i Riket behållna medel till ManufacturDiscontFonden förskjutas; i följd häraf hafva deJFabriks-idkare, utom Stockholm, t. St. Revisor er t Berättelser, hvilka till Låns erhållande för år I8l6 sig anmält, undfått
Tag bort dessa minnen jemte de heliga band medborgare emellan, hvilka i dem hafva sin grund, och Samhället skulle uplösas, för att, såsom frän sin första barndom, börja sin bana ånyo. Dessa minnen af forntida ära mäste dock hos ättlingarne af dem, som förvärfvat den, vara företrädesvis lefvande och verksamt upmanande att träda i fadrens fotspår. Men all ära, om den skall vara sann och varaktig, måste hafva sin yttersta grund i en varm och allvarlig Gudsfruktan" och derigenom sträfva till ett heligt mål. Derföre öfverglänsér ock vår Store Gustaf Adolfs tidehvarf hvarje annat, som för öfrigt kan täfla med det i bragdernas mängd och storhet. PresteSt., hvars heliga kall det är att, såsom tolkar af Evangelii lära, i menniskors hjertan inplanta den christliga fromhetens anda och bidraga dertill, att den genomtränger alla samhällsförhållanden, hvarförutan de aldrig kunna ega varaktighet och välsignelse, gör sig förvissadt att R. o. Ad. delar dessa PresteSt:s äsigter, samt anser denna likstämmighet utgöra det starkaste sambandet Stånden emellan under deras nu stundande medborgerliga verksamhet; och det är under förklarande af dessa tänkesätt, som PresteSt nu utbeder sig att uti E. Ex. Högvälb. Hr Frih:s o. Landtnus samt II. R. o. Ad:s fortfarande ynnest och välvilja få vara inneslulet. 12 Den 22 November f. m. Detta tal blef af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, på följande sätt besvaradt: Den helsning från det Högv. PresteSt., som Hr Biskopen och Hrr Deputerade till R. o. Ad. framfört, emottager R. o. Ad. med upprigtig tacksamhet och tillfredsställelse. Vördnad och tillgifvenhet för Konungen, kärlek till Fäderneslandet, aktning för det sanna och rätta hafva, i förening med bildning och kunskaper, alltid utmärkt det Högv. PresteSt. Deruti finner R. o. Ad. en osviklig borgen, att det Högv.