Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”För att i öfrigt tillförlitligare kunna pröfva samt med erforderlig ''enhet och consequens bestämma afgifternas relativa belopp, hafva utur "angifne synpunkter och förnämligast med hänsigt till hvarje varas pro''duetivitet eller arbetsvärdet af dess ålei’Stående förädling, Committerade Bevilhiings-U Lshollels Betänkande, IS'.o 21. 3 ”uppställt följande classification af de i Tull-taxan förekommande handelsvaror, nemligen: ”cd) Föremål för vetenskap -och skön konst, såsom Böcker, Musikalier, ”Målningar, m. fl., hvilka, utan undantag, ansetts höra vara tullfria.’’ ”b) Ädla metaller och sådana dyrbarare ämnen, sorn i verdshandeln ”ega ett mera fixt och allmänt lika gällande värde, nemligen oarbetadt ”Guld och Silfver, Platina, Juveler, äkta Perlor och Coralier samt Mynt; ”sora likaledes ansets böra vara tullfria.” ”c) Naturalster till omedelbar förbrukning; för hvilka i allmänhet ’’20 procent af värdet antagits såsom maximi-afgift.” ”d) Rå-ämnen till förädling, samt erikla berednings-ämnen för närin"garne och konst fliten; för hvilka dels tullfrihet, dels em låg införsels-tull ”ansells böra bestämmas.’’ ”e) Till någon del förädlade föremål för näringarne och konst/liten r’samt iner eller mindre arbetade beredningsämnen för samma behof; för ”hvilka en relativt högre införsels-afgift funnits böra fastställas;” och ”/) Fullt förädlade varor, sorn, till den del de utgöra näringsoch ’’slöjde-producter för omedelbara lef nadsbehof, blifvit i allmänhet med ”högsta afgifts-procenten , men till den del, som utgöres af redskap och ”verktyg för vetenskaperna och slöjdernamed relativt lägre a (gift er be”lagde.
Sedan nemligen Kongl. Svea Hofrätt, genom särskilda utslag den 3 Februari 1843 angående assessoren Jacob Dubbe och den 28 Oktober 1842 angående bandfabrikören T. Hirsch Hirschson, dömt desse personer, hvilka, den förre år 1840 och den sednare år 1841, uti besvärsskrifter till Stockholms Stads Bevillnings Pröfningskommitlé, skrif vi t vanvördligt och missfirmande emot Taxeringskommittéens Ledamöter, att derför hvar för sig böta femtio daler silfvermynt, med sexton Ridr 32 sk. banko och sin förgripelse inför Stockholms Kämnersrätt offentligen afbedja, med stadgande tillika, hvad Hirsch beträffar, att han, vid bristande tillgång till böterna, skulle i stället hållas i tre veckors fängelse; hade hos Kongl. Maj:t underdåniga besvär öfver Kongl. Hofrättens berörde utslag blifvit af de sakfällde anförda, och Hirsch derjemte i underdånighet sökt, att Kongl. Maj:t af gunst och nåd täcktes eftergifva den offentliga afbönen. Beträffande således vidare dessa hos Kongl. Maj:t fullföljda mål; så är, i anseende till assessoren Dubbes under liden timade död, hans besvärstalan ansedd såsom förfallen och derföre utan pröfning lemnad; hvaremot, angående Hirsch, uppå hans underdåniga besvärsoch böneskrift, Kongl. Maj;t, medelst utslag den 13 Juni 1845, Sig utlåtit och funoit hvarken skäl vara anfördt, som kunde verka ändring i Hofrättens öfverklagade utslag, eller anledning förekomma att den sökta nåden bevilja. På sätt nyssnämnda berättelse, pag. 55 och följande, gifver vid handen, hade, i följd af milt förordnande, Advokatfiskals-embelet i Kongl. Götha Hofrätt emot borgmästaren i Alingsås Haldan Unger, anställt åtal, för denne sistnämndes förfarande i afseende å en till kronohäktet derstädes inkommen person, vid namn Börje Nilsson från Stenshult, hvarom Kongl.
Frägan om Lagfartens kundgörande i allmänna Tidningarna, har äfwen warit wäckt i Utskottet och der ventilera^, men dä Tidningarna eller deras bihang, genom besia kundgörelser blefwo ganska widlöstiga och af större delen i synnerhet ibland allmogen icke läsas, lärer Höglofl. Ribderskapet och Adeln uplyst finna, det den af Utskottet föreslagna uttväg til anslag ä Nättens dör, är lämpcligare och tilfyllestgörande, med tilläggning, at plikten as 22 Dal. 42 Smrt. jVr den, four et sadant anslag borttager eller sönderrifwer, hwilken i likhet med hioad vm Rittens offentliga anflag L 24. Gap. Z. §. RUtegängs Balken förordnas, blifwit utsatt, mätte för at icke anses fäsom ensaks böter, gä lil trestiftes. Herr Uoleriblaä, ^4 Lriri as. Lag - Utskottets Betänkande bestar af åtskilliga delar; kanske lampeligast more, at uplasa hwarje iVlomenr sarskilldt. Somliga kunde wilsta bifalla allt, somliga blott lii wista delar. Herr von Lageström, lonas, föreslog Lrnpolirion pä Lag - Utskottets Betänkande med de af Herrar Lo/onstolpa, 8isäk och Läuäsrkckälä prvjeAsraäs förändringar. Herr Grefwe» och randt - Marskalken gjorde häruppå Lropostlion; hwilken med Ja och Nej besvarades. Anmaltes och infördes en Deputation, frän det Höawördiga Prcstcrskapet, anförd af Herr B-skopen DaÄor äVeiäemsn, som förmälte, at Ständet förenat sig med Ridderskapet och Adeln och Borgare Ständet at til Lanco-Ulskottets utlakande hänwisa Borgmästaren Ickzn>brLi med fleres ansökning om befrielse frän Mattning til Umgusn för bristande sJern a Söderhamns wäg. Deputation beswarades och afträdde, beledsagad såsom wid ankomsten.
Ar den öfwerstriden, eller fräga derom yppas, mäste Aal den först afgörasinnan werkstallighet kan »92 Den 6 Mars. ffe, helst helgden af walet beror af lagligheten och föreffristernas efterlefnad. Min mmion kunve således icke innefatta någor klander af Rikfens Ständers beflut, dä Ständerne annu icke samtyckt til Lxxeclitjon i anledning af walet. At jag warit och ar okunnig om Herr Baron l^annLrUeims lagkunffap, torde wara förlåtligt, da jag sjelf ej ar lagfaren, och Herr Baron mig wetterligen ej innehaft någon allman befattning, hwartil Lagkunffap erfordrats; ffulle annorlunda förhalla sig, innefattar min fraga ingenting förolämpande. Om Högloft. Ridderffapet och Adeln med mindre wärma öfwerwägat mit ^ och Herr Baron iNannerheim, fom icke latit första sig wara af mine yttranden förolämpad, räcktes uplysa rätta förhållandet, hade en dyrbar tid spåns och ett kanffe mot Riksdags-Ordningen stridande beflut icke fattats. Någre fa ord af Herr Baron ^nnei-heim hade kunnat uplysa mig, och jag hade dä fart rättahwad jag möjligen kunnat hafwa mifttagit mig, hwarmed hela saker; förfallit. Detta ma wara nog för at wisa, ät jag ej begatt något fel. I afseende pä Högloft, Ridderffapets och Adelns beflut nödgas jag förklara, at jag afwen deremot xrotl-8tLrLr, och i det stället begär, at derest Högloft. Ridderffapet och Adeln, vacktat detta mit yttrande, ffulle anse mig brurit, med mig dä mä förfaras enligt no §. i Regerings-Formen och78 §. Den 6 Mars. i9Z af Riksdags-Ordningen, pä det jag matte fä undergä laga ransakning och dom, hwilket behandlingssätt ej nekas de gräfsta mitzoädare. Herr Grefwe» och Landtmarskalken.
A. om ]ivi]ka. under öde afdelningen i denna berättelse vidare förmäles, äfvensom Länets Hushållnings sällskap genom anställande af landtbruksmöten och kreatursexpositioner samt premieutdelningar ganska verksamt bidragit till landtbruket^ och boskapsskötselns förkofran. Kronobergs län. Jordbruk. 3 Kongl. Husliållnings-Siillskapcts Förvaltnings-Utskotts bidrag till länets jordbruksstatistik. »Sedan Hushållnings-Sällskapet åtagit sig det liufvudsakliga bestyret med insamlande oell granskning af de uppgifter för en statistik öfver vårt lands jordbruk och boskapsskötsel, hvilka, enligt Chefens för Kongl. Civil-Departementet skrifvelse till Konungens Befallningshafvande i Kronobergs län och Konungens Befallningshafvandes, den 2 Augusti 1861, aflåtna bref till Hushållnings-Sällskapet, påkallats af Statistiska Central-Byrån, så har Förvaltnings-Utskottet, å Husliållnings-Sällskapets vägnar efter uppdrag, fullgjort detta åtagande för sistförflutna qvinqvennium och får härjemte öfverlemna nedanstående uppgifter i tabellarisk form Tab. Litt. (Litt. A.) rörande den odlade jordens och naturliga ängens areal; brukningssättet; jordens allmänna beskaffenhet; utsäde, skörd och förbrukning af spanmål och rotfrukter; antal vinterfödda kreatur samt ladugårdsafkastning i Kronobergs län, i medeltal för qvinqvenniet 1856—1860, såvidt det nemligen varit möjligt att för denna förflutna tid erhålla upplysningar om till en del ur minnet fallna förhållanden.» »Förvaltnings-Utskottet har derjemte velat tillägga följande korta uppgift om vissa andra, jordbruket rörande, förhållanden, hvilka dels icke lämpa sig för uppställning i tabellform, dels äro för hela länet likartade samt sålunda icke behöfva för hvarje särskild socken upprepas»: »1) Sädesproduktionen har varit för länets behof tillräcklig och dessutom lemnat ett årligt öfverskott till afsalu af:
Vid sitt afskedstagande från skolan fick hon äfven från högsta ort mottaga guldmedaljen » För medborgerlig förtjänst ». En annan guldmedalj: » Illis quorum meruere labores », liksom den förra en för kvinnor mindre vanlig utmärkelse, har nu äfven kommit till del hennes vän, sedan många år tillbaka, öfverlärarinnan vid Tekniska skolan i Stockholm och afdelningsföreståndarinnan vid nämnda skolas kvinnliga afdelning fröken Amelie Brandt. Det är en lång och gagnande verksamhet som här vunnit ett erkännande från de styrandes sida, en verksamhet som, dess bättre, icke är afslutad, utan hvilken, som man får hoppas, ännu länge kommer att fortgå. Det är äfven i detta fall åt undervisningen som Amelie Brandt ägnat sin kraft, men det är en annan del däraf nämligen teckningsundervisningen, så- väl frihandsteckning som äfven konstruktionsritning. Sedan fyrtio år tillbaka har hon först som lärjunge, sedan som lärarinna tillhört vår största tekniska skola och förnämsta konstindustriella läroanstalt. Född 1839 i Stockholm af föräldrarna, pianofabrikören Carl Brandt och hans maka Ulrika Vilhelmina Hagman, hade hon sitt barndomshem i Klaratrakten, som då hade ett helt annat utseende än HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Nordling. Utgifningstid: h v a r j e fredag. HofboHr. ll:te årg. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr noup.-rad. Brandt. nu. Där nu hotel Continental " W6 reser sig, låg då vid dåvarande Klara Strandgata det s. k. Kirsteinska huset, där Musikaliska akademien en tid var inhyst, skild af gatan från Kristeinska trädgården, som gick ända ned till Klara sjö. Det närbelägna huset med nummer 70 A vid Klara Bergsgatan var länge i hennes fars och sedan i hennes och hennes syskons ägo, tills det år 1879 inköptes af järnvägen för att användas till bostadslägenheter åt dess ämbetsoch tjänstemän m. m.
4t den 3 dennes: 9:0 I anledning af Ridderskapet och A delns förblifvande vid dess beslut, att antaga endast senare alternativet af Utskottets förslag till ändring i 4 §. Regeringsformen. Frän Stats Utskottet: Af den 26 sistlidne Maji: 1:0 Angåeude Controll Stämpelafgiften, för Guld ., Silfver och Tenn. Den 5 Junii, Af den a8 sistlidne Maji-. 2:0 Angående våekt motion om Controll å HushållningsSållskapernes disposition af de utaf Nionde HufvudTitelns fond erhållande medel. 5:o I anledning af Kongl. Mapts Nådiga Remiss, angående medels uppförande å Stat till bestridande af Inqvarteringspenningarne för GÖn theborgs Escadren. Från Banco Utskottet; Af den 3 dennes; angående fulländad Revision af Bancooch RiksDiscontVerkens förvaltning och Räkenskaper för år 1817. Från Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottet; Af den 1 dennes'. 1:0 Öfver de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring i församlingarnes skyldighet, att vårda de fattige. a:o I anledning af PresteStåndets anmärkningar vid Uttkottets förut afgifne Betänkande, rörande beståndet af sådane Contracter, som emellan Pastorerne och Församlingarne upprättas. 1,44 Den 5 Junii, Grefve Gyllenborg, Johan Henning: hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes sä lydande; Vördsamt anförande! Frånvarande den 29 sislidne Maji om aftonen, då bos Högloflige Ridderskapet och Adeln StatsUtsbottets Betänkande, angående förändring i nu gällande Beklädnadsförordning af 1812, blef bifallit, saknade jag tillfälle att, i förmodan af bifall till Utskottets Betänkande, föreslå ett tillägg i den, i följd deraf, till Konungen afgående underdåniga skrifvelse; sora jag nu vördsammeligen anhåller att få frarns ställa, jemte skålen för bifall till densamma.
Jag vill ej instämma i begäran om upläsandet af den ingifne boken, och jag hoppas, att Friherre Cederström, Anders, derifrån afstår, men, på grund af den nytta jag tror förslaget innefatta, anhåller jag om återremiss å Utlåtandet. Herr von Hartmansdorff: För min del erkänner jag nyttan af Fiskerierna ej blott såsom näring för de personer, hvilka dermed sysselsätta sig, utan äfven derföre, att skicklige fiskare bilda skickliga sjömän. Men framställningen till Kongl. Maj:t är föreslagen sådan, att jag ej dermed kan förena mig. Den lyder så: ”att Rikets Ständer vil”le till Kongl. Maj:t frambära den under”dåniga önskan, att Kongl. Maj:t, efter nå”dig pröfning af Professor Nilssons förbe"rörde underdåniga relation, täcktes vidta”ga sådane åtgärder, som för ett ändamålsenligt bedrifvande af fiskerierna i riket ”kunna i nåder finnas erforderliga.” Utan Den rg Februarii e. m. 24^ att Ständerna således upgifva någre bestämda fel i denna näringsdrift, vända de sig dock till Kongl. Maj:t med anhållan, att Han ville gifva akt på Professor Nilssons berättelse öfver en re$a, som blifvit företagen på Kongl. Maj:ts egen befallning. Ehuru jag på denne utmärkte vettenskapsmans yttranden sätter ett större värde, än någon af de talare, sorn derom yttrat sig, hemställer jag, om det vore i sin ordning, att Ständerna på detta sätt begära Kongl. Maj:ls upmärksamhet å ettämne, hvilket Han och icke de bringat å bane. Jag hemställer således, att hela Utlåtandet måtte förfalla. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Ekonomi-Utskottets Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall af berörde Utlåtande. Ropades starka Nej, jemte några Ja. I följd hvaraf Hans Excellence hem' ställde, att nämde Utlåtande måtte af Ridderskapet och Adeln afslås.
Uti häröfver den 7 sistlidne Januari afgifvet underdånigt utlåtande har Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader hufvudsakligen sig yttrat, att, enär bolagets direktion, på sätt Rikets Ständer stadgat, genom med kronan ingånget kontrakt, å bolagets vägnar vore förpligtadt att efter fastställda planen verkställa kanalens ombyggnad, utan att dertill af staten kunna påräkna ytterligare än redan beviljadt bidrag, vid äfventyr för underlåtenhet deraf, att all vidare utbetalning af statsmedel komme att inställas och hvad deraf blifvit uppburet åter till Rikets Ständers riksgäldskontor inbetalas, på en gång eller successivt, inom den tid Kongl. Maj:t funne godt derför bestämma, och härtill komme, att Strömsholms nya kanalbolag, som till säkerhet för åtagne förbindelsers uppfyllande skolat Strömsör. till R. St. Prof. 1850 $ 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 20 Haft. 2 10 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 213. holms gamla kanal och slussverk med alla dess tillhörigheter i fast och lös egendom tilt statsverket öfverlemna, vid nämnde kontrakts afslulande syntes hafva efter fastställda förslaget bordt vara beredt alt, utöfver statsbidraget, till kanalbyggnadens verkställande, och således utom hvad som erfordrades för kanalens inlösning från gamla bolaget anskaffa 583,000 r:dr b:ko, följaktligen genom tillskjutandet, på sätt direktionen uppgifvit, af endast 215,600 r:dr ingalunda fullejort allt hvad på det nya bolaget ankommer, Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader icke ansåg sig böra i underdånighet förorda någondera af de 3 alternativa framställningarne för beredande af medel till arbetets fortsättning; hemställande Styrelsen likväl, i betraktande af den prisstegring, som i åtskilliga hänseenden egt rum, sedan Edströms förslag år 1833 upprättades, och då det verkligen vorp af särdeles vigt för rörelsen inom en del af landet, att
Hr Brakel, Mauritz Gustafi Min tanke är att R. o. Ad. bör vägra remiss på Frih. Cederströms motion, såvida Hr Frih. o. Landtm, ej vägrar propos. på densamma. 2:a § Riksd.Ordn. stadgar uttryckligen att ”R. St. skola, i kraft af rikets antagna R.F., hvart tredje år sammankomma.” Nu hafva R. St. sammankommit år 1850. Den som kan räkna till 3, skall då finna att de skola nästa gång sammankomma år 1853. Om Frih. Ceder - Den 2 April. 235 ström vore ledamot af Exp.Utsk., såsom han nu också är, och om för detta Utsk:s ledamöter funnes en föreskrift, att de skulle inställa sig till tjenstgöring hvar tredje dag och Frih:n hade infunnit sig på Måndagen, men sessionen räckte in på Tisdagen, så tror jag icke att han kunde påstå alt han nästa gång försl skulle behöfva infinna sig på Fredagen. Frih. Cederström har påstått att ordet sammankomma skulle hafva samma betydelse som sammanvara, och då skulle 2:a § i Riksd.Ordn. lyda sålunda: R. St. skola hvart tredje är sammanvara; men om jag äfven vill öfversålla hvart tredje år och säga: R. St. skola 4 månader hvart 3:dje år sammanvara. Hvad blir då följden? Jo, Frih. Cederström säger: R. St. hafva saramanvarit 1851, således skola de sammanvara 1854 som är 3 år derefter; men jag säger på samma skäl; som R. St. sammanvarit 1850 så skola de sammanvara 1853. Således skall sammankomsten hörja 1853 och fortfara 1854. Vidare har Frih. Cederström anfört, att R. St. flere gånger under vårt nuvar. Statsskick hafva samlats på en dag, som icke varit 5 år emellan, stundom mera än 5 år. Detta är visserligen sant; men jag tror icke att i det fallet någon Landtmarskalk eller någon ledamot af R. o. Ad. fästat Ståndets upmärksamhet på det grundlagsvidriga deri, och således har det blott tillfälligtvis skett.
Sits Coust.Ulskts förslag det skulle uppstå fråga huruvida en anmälan till Riksrätt skulle ske eller icke, att jag i detta afseende endast vill mig med honom förena; men jag får säga, att ehuru jag derutinnan förenar mig med honom, och finner att han i sitt förslag till gemensam tanke sökt undanrödja de vigtigaste anmärkntr, som äro att göra emot Consl.Utskts förslag, så bär han likväl ej, efter milt omdöme, ådagalagt verkliga bebofvet af någon grundlagsförändring, hvarföre jag för min del vördsamt anhåller, att R. o. Ad. matte förena sig om den gemensamma tanke, att ingen förändring i Reg.Ftns 106 och 107 §§ bör äga rum. Frih. Ridderstolpe: Till mitt sista yttrande anhåller Den i December f. m. 63 jag att fa göra ett tillägg. Jag hade ansell, att sista nion), af Const.Utsk:s förslag till förändring af 106 §:n Reg.Ftn borde bifallas; men jag finnér likväl derutinnan en otydlighet uti stylisationen. Del' star; ”Riksrätt, hvarom denna § stadgar.” Såsom ordet ”Riksrätt” bär förekommer, så tyckes det betyda Riksrätt i en mera allman bemärkelse, såsom skulle hvarje Riksrätt bestå af, jemte öfriga ledamöter, fyra Just.råd i stället för fyra Statsråd; men då möjligen kunde ifrågakomma 101 §:n Reg.Ftn, då Just.råden sjelfve blifva under Riksrätt ställde, så skulle det naturligtvis omöjligen kunna exeqveras, att fyra Just.råd då i stället för Statsråden skulle intaga plats i Riksrätten. Derföre, om denna förändring skall af Ståndet bifallas, och såsom Ståndets gemensamma tanke komma att hvila lill nästa riksdag, får jag vördsamt föreslå, alt det i stället för orden ”Riksrätt, hvarom denna § stadgar,” måtte komma att slå Den Riksrätt, hvarom denna § stadgar, så alt densamma ejina förblandas med den andra Riksrätten, som skall äga runi för de i 101 Jin Reg Ftn förekommande fall.
Jag får derföre vördsamt tillstyrka, alt R. o. Ad., på sätt flere andre talare begärt, måtte lägga till handlingarna förstärk ta SlatsUtsk:s anmälan och besluta att företaga inbjudningen framst bland målen uti nästa plenum. Frih. Cederström, Anders: Hr von Hartmansdorff synes helt och hållet hafva misstagit sig om anlednin, hvarför jag citerat, att en ledamot af BondeSt. hade förenat sig med BorgareShs ledamöter uti protesten emot volei ingen. Orsaken hvarför jag anförde detta var att visa, att det icke endast var af grannlagenhet emot R. o. Ad., som icke någon votering hiel' utaf inom det förstärkta SlatsUtsk., Utan äfven derföre att ålskil lige ledamöter ansågo sig af grundlagen förhindrade alt votera innan inbjudningen filif - Den 39 Maj f. m. vit besvarad, och alt således, om svaret blifver sådant sorn Hr von Hartmansdorff föreslagit, så kommer ändock troligen icke någon votering alt ske. På denna grund fortfar jag att yrka den propos., hvarom jag förut anhållit. Frih. Sprengtporten: Förutseendet af allt hvad som kan komma att inträffa är visserligen icke mera min lott än Hr Lagerheim: eller någon annans inom detta Stånd; men utan att äga någon siare-förmåga, kan det likväl vara en möjlighet att inse, likasom det stundom kan vara en pligt alt söka ådagalägga hvad som kan blifva följden af ett visst handlingssätt. Det är på denna grund jag uttalat det omdöme, att Frih. Rehbinders och Hr von Hartmansdorffs förslag icke komma att leda till det mål, som man önskar, utan alt jag befarar det frågan derigenom ännu mera blifver intrasslad och uppehållen. Som detta är en onödig sak och jag önskar att så fort som möjligt se ett slut på frågan, har jag velat gifva tillkänna min mening. Deremot utber jag mig i anledn. af Hr Lagerheims yttrande, att på det bestämdaste få förklara, att jag alldeles icke är underkunnig om hvad den ene eller andre af de ledamöter tänka, hvilka undandragit sig votering inom det förstärkta StatsUtsk.
Jag är långt ifrån alt klandra, att icke så skett, emedan jag har för mycken erfarenhet af ärender för att begära den orimlighet, att alla ärender skulle först der föredragas. Meri jag trodde, att normen låg i behofvet af ärendets beredning. På samma sätt som man i JusliliaeAftlelningen af Konungens Cantzli har Cabinettseller Couranta mål, och Domstolsmål, trodde jag alt man i andra Expeditioner af ärendernes olika beskaffenhet vore berättigad till urskillning mellan dem. Då jag ej klandrar skilnaden i allmänhet, är jag långt ifrån att derföre gilla hela den utsträckning, hvartill undantagen hittills gått. Jag skulle tro, att alla de ärender, som behöfva en beredning, ovilkorligen böra föredragas i Allmänna Beredningen. Men från detta skulle jag tycka, att sjelfva beskaffenheten af vissa mål fredar dem. Jag vill anföra ett exempel. Ett befordringsmål, som ock är ett allmänt ärende, skall gå genom någon StatsExpedition. Men då icke tvist är om förslagsrätt, i hvilket fall en rättsfråga uppkommer, frågar jag, i hvad ändamål det i Beredningen skulle föredragas. Dylika mål voro aldrig der i Gustaf Hirs tid, då närmaste verkställigheten af inrättningen af Bi - Den g November f. ra. kels Allmänna Ärenders Beredning följde, och behöfva ej eller nu vara der. Men deremot om det handt, som till äfventyrs är en sanning, att allmänna ärender, allmänna Författningar, sådana hud och befallningar uti landet, öfver hvilka authoriteter bordt höras, och der en beredning varit af nöden, icke blifvit Allmänna Beredningen föredragne, tror jag, att Grundlagens bud hade bordt följas. Jag tror ej, att det varit rätt, att till exempel en Skiftesförordning, en Bytesförordning, en Ägodelningsförordning expedieras utan Allmänna Ärendernes Berednings hörande. Jag anser det vara ett misstag, om det ägt rum. Jag önskade, att en stadig gräns blef uppdragen emellan de ärender, som skola i Beredningen föredragas, och de, hvilka ej skola der anmälas.