Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut supra. S. D. Sedan Prcste-Ständct redan under den i7:de dennes bifallit Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Vcswärs och Occonomic-Utflotts, uti Protocolls Utdrag af den ro i denne manad, afgisnc Förslag till Medel för bibehällande af Allmänna Magasins Inrättningen, i stallet för den af Banco-Utstottet afstyrkte Discontrattighct i Vanquen, föredrogs ä nyo bcmälte Utstötts den 27 Januari! asgifne Betänkande, angäende Allmänna Magasins Inrättningen, tillika med Högloft. Ridderstapetoch Adelns igenom Protocolls Utdrag af den ins newarande Martil, meddelade beslut i detta ämne. Elter öfwerlaggning härom instämde Prcste-Ständet till alla delar uti de beftut, hwilka Högloft. Nidderffapct och Adeln uti detta ärende fattat, med den förändring att i enlighet med Ständets förut yttrade mening, om Tulls erläggande för Brännan, som till Städerne införes, 672 Den 17 April. mä wid flutet af y Mom. tilläggas: enär Landt.-Tullarne upphör», lät Lugrs. lix ?rc>tocolln äl. II. ^.lingvist. Utdrag af Protocollet hältet hos Högwördige Preste-Ständct dea 22 Mars 181o. S. D. Upplästes Riksens Högloft. Ständers Be, kvilliiings-Utflvtts Protocolls-Utdrag af ten 19 hennes, innehällande Utstottets Förflag till förenande af NiksStändens olika meningar, i frägorne huruwida ät Riksens Ständers Fullmäktige uti Banque» och NikSgäldsCsntoiret mä uppdragas, att i handelfe af inträffande brist eller öfwerffvrt uti den af Riksens Ständers fastställde Bcwillnings-Summa, dä i förhållande derefter
Beträffande i öfrigt förslaget om regementsskrifvare-tjensternas indragning, har antalet af de vid regementena anställda civile tjenstemän, synts Utskottet vara större, än som för bestridande af regementenas inre hushållning kan erfordras; men då Utskottet icke är i tillfälle att bedöma, på hvad sätt göromålen lämpligast skulle kunna på färre tjenstemän fördelas, hemställer Utskottet att Rikets Ständer må uti underdånig skrifvelse anhålla det Kongl. Maj: t täcktes tillse huruvida icke, genom en lämpligare fördelning af göromålen, antalet af de nu vid de särskilda regementena be fintliga civile tjenstebefattningar skulle kunna minskas och dymedelst någon besparing Statsverket beredas. 8:o. Från Borgare-Ståndet har blifvit till Utskottet remitterad en inom nämnde Riks-Stånd väckt motion (JV2 268), deruti Herr Sv. Trägärdh hufvudsakligen anfört, hurusom de vid Kavalleri-regementena anställda Veterinär-läkare, hvilka voro skyldiga att hålla sig uniform samt antingen ligga i ständig garnisons-tjenstgöring eller på egen bekostnad företaga åtskilliga tjensteresor, sålunda skäligen Stats-Utskottels Utlåtande JV2 66. 7 borde erhålla någon förhöjning i den hittills dem bestådda aflöning af 585 till 480 R:dr, i hvilket afseende motionären föreslagit, att Sqvadrons-bästläkarne skulle bekomma en årlig aflöning af 800 R:dr, jemte skjutsersättning enligt resereglementet till och från åderoch remont-möten, samt Regements-hästläkaren 1,200 R:dr, hvilka aflöningsbelopp, efter 10 års oklandrad tjenstgöring, skulle förhöjas till 1,000 R:dr för Sqvadrons-hästläkaren och 1,500 R;dr för Regements-hästläkaren.
Det är jemväl föreslaget, att man skulle genom stenographer söka åstadkomma en riksdagstidning; men ehuru denna åtgärd kan vara fördelaktig, så tror jag likväl att en sådan tidning icke kan blifva ändamålsenlig, med mindre än att, såsom Frih. Cederström föreslagit, dess underrättelser spridas gratis, ty jag fruktar, alt ganska få skulle bekosta prenumeration på en tidning endast för att få del af debatterna på Riddarhuset; men i alla fall hindrar icke detta, att man vid denna riksdag, om ej annorlunda, åtminstone på ett försök kan antaga hvad jag föreslagit, och som af Utsk. blifvit ansett ej sakna skäl för sig. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag kan icke an nat än högakta den bevekelsegrund, som föranledt Frih. Raabs motion, ty han är kärlek för sanning. Alen jag befarar, att det sätt, som han trott leda till målet, icke så gör, och att R. o. Ad., i händelse förslaget antoges, således endast förlorade sina penningar derpå. Det är klart, att allmänheten, som läser riksdagsförhandlingarna, intresserar sig icke blott för hvad som förefaller inom detta Stånd utan inom alla de öfriga; icke blott för hvad som säges å den ena sidan, utan å begge. Det måste följaktligen blifva en i möjligaste måtto fullständig riksdagstidning, om hon skall få någon afsättning. Men på sätt en talare har yttrat, befarar jag, att en tidning, som icke innehåller några andra underrättelser än om riksdagen, dock icke valder läst, om icke möjligen under de första månaderna af riksdagen, men säkerligen icke längre. Det är derföre nödigt, att riksdagsförhandlingarna intagas uti en tidning, som äfven innehåller andra underrättelser.
Efter hvad jag fattat 9 §. i Regerings-Formen, kunna StatsRådets Ledamöter, enligt samma §. endast i sådana fall tilltalas, då Konungens Beslut funnos uppenbarligen stridande emot RegeringsFormen eller Rikets Allmänna Lag, utan att Stats-Rådets Ledamöter deremot gjordt krafti$a föreställningar och vid dessa tillfällen är I06 §. den enda bit lämpliga. Jag anser så* Den 11 April. ledes den af Constifutions-Utskoftet föreslagne citation af 107 §. vara alldeles otjenlig. Friherre Cederström: I afseende på hvad Herr Grefve Mörner anmärkt, får jag så vida förena mig med honom, att sådan som § nu är, angar den ej annat än som han sagt, föreskrift Tor vederbörande Embetsman att, i händelse Konungens Beslut skulle vara uppenbarligen stridande mot Grundlagarne eller Rikets Allmänna Lag, sine meningar dervid yttra och framlalla; men jag tror att i denna 5. så val 106 sorn 107 § §. böra åberopas såsom innehållande Formen under hvilken des^a Embetsman, för uragtlåtne Embetsskyldigheter, kunn^ till ansvar ställas. Friherre Åkerhjelm, Gustaf: För min del tror jag att med tillägget af orden: ”Eller 106 i 9 §. Regerings Formen, erhålles ett förtydligande af den öfverensstämmelse, som jag anser bör vara emellan denna §. samt 106 och 107 §:n, emedan de sednares tillämpande hämtar sin grund frän den förra. Då 9 §. tydellgen utmarker Stats-Radets Ledamöters skyldighet, att sina meningar i alla mål afgifva och då de för de>sa meningar enligt 106 och 107 §:s ordalydebe kunna under pröfning och ansvar ställas, har jag trott att saknaden af de föieslagne orden i 9 §. endast bevisar en glömska. Jag h,r afven trott, att detta tillägg bäst passade efter ordet io6:te, emedan jag antager, atr det föregående ordet, Rådslagen är ett pluralis, som kan hafva afseende på alla i stöd 360
Öfver omförmälde till Lag-Utskottet remitterade motioner och yttranden, får nu Utskottet vördsamt sig utlåta; och ehuru bevakningen i årsproclama icke är förenad med de i Herr Prosten Stenhammars memorial uppgifne åligganden af edgång och bevisning rörande fordrans rigtighet, utan endast består uti en skriftlig eller muntlig anmälan hos Domstolen; dock, som iakttagandet häraf icke är utan sina besvärligheter, samt äfventyrel af talans förlust, för underlåten bevakning, är af den beskaffenhet, att det icke synes böra föreläggas utan dess mera vigtiga skäl; men sådane ej här förete sig i afseende på en del fordringsegare, enär ändamålet med årsstämning, hvilket icke kan vara att bereda gäldenär befrielse ifrån veterlig skuld, utan endast, att för sterbhusdelegare och andre, som till erhållande af sådan stämning äro berättigade, lemna utväg, att vinna säker och fullständig underrättelse om okända borgenärer, för att derefter kunna bedöma boels ställning, följagtligen ej påkallar någon bevakning af kände borgenärer, och ej heller af inteckningsegare, panthafvare och dem, som eljest, enligt 3 och 5 §§. 17 Capitlet Handels-Bar.ken samt andra punkten i 3o §. Concurs-Lagen, ega rätt i viss lösegendom, emedan intecknings Bih. lill R. St. Lag-Utskottets Betänkande N.-o 61. egarens rätt måste anses vara till beloppet känd, om än personen vore ©- bekant, samt de senares anspråk åter alldrig kan verka till minskning af de tillgångar, som äro påräknade och finnas i boet; får Utskottet, sorn, fastän motionerne icke synas åsyfta andre än kände fordrängsegare och inteckningshafvare, tror en nödig öfverensstämmelse fordra, att stadgandet äfven omfattar öfrige nyssnämnde borgenärer, hvilka, i följd af sakrätt lill vissa lösören, åtnjuta förmonsrätt, på dessa skäl vördsamt tillstyrka, att i36 <§'• i Concurs-Lagen måtte erhålla följande förändrade lydelse:
Tt:dr, erlägger och röstar lika med ett större och flerdubbelt folkrikare hemman, taxeradt till 160,000 R:dr, o. s. v. Sedan man nu vid den nya regleringen af presterskapets löneinkomster, så vidt jag kunnat inhemta, och allmänt inom den ort jag representerar man på goda grunder frångått hemmantalsberåkuingen och antagit hemmanens taxeringsvärden till grund, o rt o o o ' och då våra kommunala lagar härpå utgå, synas allt skäl och tiden vara inne att äfven rösträtt vid prestval bör efter fyrktalslängden utgå. Då först komma rättigheter och skyldigheter att stå uti ett rätt förhållande mot hvarandra, enkelhet och lätthet vid valförrättningen att vinnas. Jag får derföre vördsamligen föreslå, att 16 § uti ofvannämnda nådiga Förordning om rösträtt vid prestval måtte upphäfvas, och rösträtten bestämmas efter fyrktalslängden, t. ex. för 1 öres bevillning ^idels, för 2 öre i:dels röst o. s. v., samt att 10 öres bevillning må utgöra en röst, och att ofvannämnda nådiga Förordning ändras i de delar, som häraf blifver en följd. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles vördsamligen. Stockholm den 14 November 1865. A. Jonsson, från Wermlands län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Johannes Andersson från Skaraborgs län, att yngling, som genomgått jern klasser af allmänt elementarläroverk, måtte från beväringsskyldighet befrias. Att beväringsskyldigheten för studerande vid de högre elementarläroverken måste förorsaka långa och skadliga afbrott i deras studier, är ovedersägligt, synnerligast sedan exercistiden blifvit till två år utsträckt.
Hvad Tony angick, sydde hon så ifrigt på sin utstyrsel, att hon knappt hade tid att lyfta sina beslöjade ögon från sitt arbete, och när hon ibland förmådde sig därtill, hade hennes blick något underligt främmande, kallt och kritiserande, som onkel Jonas hade en otydlig förnimmelse af, utan att rätt kunna förklara. Det tvang honom dock att en dag vänligt fråga henne: » Du är väl inte ond på mig, mitt socker? Är det något, som jag kan ha misshagat dig med? » Men han fick blott till svar: » Nej, visst inte, hvad skulle det vara? » Dessa ord uttalades likväl i en så förargad ton, att han nästan ännu tydligare fick en känsla af, att Tony icke var nöjd med honom. Dagarna började bli något ljusare, snön något tunnare, och den osynlige grefven, som Tony icke sett sedan den julmorgon, då hon smugit sig till hans rum, hade nu af doktorn fått lof att bäras in på en chaise-longue i det blå kabinettet, som låg bredvid familjens vanliga samlingsrum. Här låg han hela dagen och hvilade eller läste, och då o c h då underhöllo flickorna honom o c h ibland onkel Jonas i sällskap, när han var där på besök. Första dagen grefve Magnus flyttade in i kabinettet, kom Cordelia in till systrarna, som sutto och sydde, o c h sade dem, att de skulle följa med henne. Hon önskade, att de skulle hälsa på familjens gäst. Anne Sophie reste sig så häftigt, att hon slog omkull sitt syskrin, och började ordna sina lockar framför spegeln, men Tony fortfor att sy med dubbel ifver och förklarade, att hon alldeles icke hade lust att gå upp till grefven. » Hvad är det för ett infall, » sade Cordelia. » Nu först kan han börja umgås med familjen, och det är vår plikt, att alla göra lifvet så trefligt pri Kung!, operan uppförde onsdagen den 13 dennes för första gången Ad.
Till denna kostnad räknas: utgifter för främmande biträde till fartygets förande till och från hamnen; lotspenningar, båk-, hamnoch andra skeppsuragälder; skada, tillfogad fartyget för lossningens verkställande; kostnad för lastens lossning, magasinering, återinlastning och stufning, när gods måste lossas för att bringa fartyget i hamn eller för att verkställa reparation å detsamma; besättningens underhåll medan fartyget uppehälles i nödhamnen. Kostnader för uppehållet beräknas endast så länge som den orsak, för hvars skull fartyget anlupit nödhamnen, fortfar. Ar orsaken fartygets iståndsättande, beräknas kostnaderna för uppehållet endast till den tid, vid hvilken reparationen hade kunnat vara verkställd. Kostnader för fartygets iståndsättande beräknas såsom gemensamt haveri, endast såvida sjelfva skadan är sådant. Slutar resan i nödhamn, beräknas såsom gemensamt haveri endast kostnaden för fartygets förande i hamn och besättningens underhåll, till dess beslut blifvit fattadt, att resan skall i nödhamnen sluta. 5. Skada, som tillfogas fartyg eller gods för att släcka utbruten eld. 6. Skada, som träffar fartyg eller gods under försvaret mot fiender, kapare eller sjöröfvare; hvad som till räddning eller åter lösen af fartyg och gods, eller till återlösen af någon bland besättningen, som i fartygets tjenst blifvit våldsamt bortförd eller lemnad som gisslan, är vordet utgifvet, så ock kostnad till underhäll, skötsel, läkemedel och belöning åt den, som under striden blifvit sårad, till begrafning af den döden ljutit och till gåfva åt hans enka och barn. 7. Kostnader vid bergning af föremål, hvilka, om de icke blifvit bergade, skulle hafva blifvit såsom gemensamt haveri ersatta. På samma sätt beräknas ock den skada, dessa föremål hafva lidit. 8. Frakt af det gods, hvilket såsom gemensamt haveri ersättes, eller som, i det fall här nedan i mom. 11 omförmäles, blifvit på annat ställe än bestämmelseorten försåldt. Slutar resan före fartygets ankomst till bestämmelseorten, beräknas frakten för det kastade eller sålda godset endast så, som för det i behåll varande. 9.
Konung Johan III:s vidlyftigare förbättring uppå adeliga privilegier samt laga stadgar för adeliga personer, gjord och stadgad anno 1590, innehåller bland annat: ”Och på det att Adelens slägter måtte dess bättre kunna blifva vid makt, så är nu beslutet, alt jungfruarne af adeligt stånd skola utgifvas och utstyras med en årlig brudskatt af fadrens lösören och helst med pengar, efter som föräldrarnas råd och förmögenhet bäst och mest kan lida och sedan intet vara arflagen af något fast jordagods, utan att sådant blifva med svärdssidan, som det af äldre brukeligt varit häfver i Sverige, intill Birger Jarl förvandlade den gamla stadgan och efterlät systrarna taga lott med bröderne i jordagods” m. m. 176 Den 8 Februari f. m. Denna särskilda arfslag förföll snart, men den visar dock, att man ansåg Adelns arfsangelägenheter böra ordnas efter för hela Ståndet gemensamma grunder och icke, såsom för ofrälse personer, olika efter olika boningsort; hvarförutom denna arfslag, långt ifrån att närma sig stadslagen, tvert deremot var en återgång till landskapslagarnes äldsta stadganden. Svea Hofrätts domar d. 10 April 1652, d. 4 Maj 1659 och d. 21 Mars 1663 samt samma Hofrätts dom d. 17 Juli 1650, och K. M:s confirmation derpå d. 18 Sept. samma år, samteliga af innehåll, att, då någon af adel dog, skiftas lösören och landtgods efter landslag, men hus och liggande grund i stad efter stadslag, äfvensom 1668 års biafsked, hvilket för R. o. Ad. utsträcker landslagens testamentsrätt jemväl till aflinge tomt, jord och hus i stad, visa tydligen, att tillämpligheten vid adliga sterbhus af landslagens stadganden om arf och giftorätt ansågs för en Adeln såsom Stånd tillkommande särskild rättighet, i motsats till öfrige samhällsmedlemmar, vid arfskiften efter hvilka, med undantag för PresteSt., den aflidnes boningsort var en bestämmande regel för tillämpningen af landseller stadslagen.
Om den i Kärren befintliga, botten och jordmon äro tjenliga till en bättre odling. 3:o Om kostnaden icke öfverstiger den påräknade nyttan, och 4:0 Om icke några der nedanföre belägna vattenverk skadas och måste ödeläggas, tillika anfört, hurusom på ön Gottland, hvilken till större delen består af en Kalkstens-klippa, samt en lösare sandstensart, regn mera sällan och nästan icke förr än vid Olofsmessotidcn faller: att, om det någon gång inträffar, att regn vårtiden erhålles, icke något synnerligt gagn deraf tillskyndas växterna, emedan Kalk-och Sand - Besv. och Oecon. Utsk.
M. icke väckt frågan, dels ock att man genom ett bifall till förslaget äfventyrar att rubba den proportion, sorn nu förefinnes uti gällande aflöningar och hvilken legat till grund för den år 1858 gjorda lönereglering, hemställer jag att R. o. Ad. icke, med anledning af Hr Otterströms framställning, måtte vidtaga någon förändring uti nu omhandlade lönevilkor, utan, på de utaf Frih. af Ugglas och mig anförde skäl, bifalla Rctänkfls föredragne punkt. Hr af Burén, Didrik Pontus: De utaf några föregå ende talare för återremiss anförde skäl äro redan så fullständigt som möjligt utvecklade; hvarföre jag, som icke onödigtvis vill upptaga R. o. Ad:s tid, endast inskränker mig till att instämma uti det af dem framställda yrkande. H. Exc. Hr Frih. De Geer, Louis: Då det hufvudsak liga skäl, som Utsk:t lagt till grund för sitt afstyrkande af motionen, varit K. M:s underlåtenhet att i ämnet framställa Nådig Propos., vill jag, för den händelse R. o. Ad. beviljar återremiss, tillåta mig nämna, att, då en allmän löne-reglering nyligen skett, K. M. i allmänhet tvekat att föreslå löne-förändringar i några Den 31 Junnar!. 265 andra fall än som varit föranledda af några nya särskilda omständigheter. — Man får deraf dock icke draga den slutsats, att K. M. icke finner någon löneförhöjning önsklig, som K. M. icke begärt. I allmänhet äro visserligen de betänkligheter grundade, som blifvit af en värd talare nyss yttrade mot partiella löne-förhöjningar; men hvad Justitie-råden beträffar, tror jag, alt man kan betrakta dem såsom en särskild för sig stående kategori, samt att en löne-förhöjning för nämnde embetsman icke oundgängligen behöfver draga andra löne-förhöjningar med sig. Att landets högsta domarekorps behöfver en tillräckligt god aflöning, samt att den närvarande verkligen är ganska knapp, lärer icke kunna af någon bestridas. För min del önskar jag alltså lifligt, att icke K.
Eskilstuna kungsladugårds egor gränsa intill och omgifva den nu beskrifna vid åns östra strand belägna mark. Häraf visar sig således, alt Eskilstuna stads innevånare för den ifrågaställa hamn-anläggningen icke allenast anhållit om upplåtelse af de .3 tunnland 27 kappland öster om ån, hvilka, enligt högstberörde nådiga proposition, skulle vara behöfliga lil! utvidgande af Fabriks-idkaren Munktells mekaniska verkstad och anläggande derstädes af lastage-brygga, ulan äfven dessutom begärt dels I 1 tunnland 3,7 kappland norr om förutnämnde jordstycke och dels, på andra sidan om ån, 12 tunnland 9,5 kappland norr Olli Slats-UIskottets Utlåtande AT:o 61. 9 om fristaden; men då Utskottet, för sin del, i betraktande af stadens och de nu ifrågavarande jordlotternas belägenhet, anser sig hafva all anledning instämma uti den af Borgmästaren Hallström yttrade åsigt, att en hamn-anläggning på östra sidan af ån kan blifva fördelaktig endast för Munktell, hvars verkstad är på denna sida belägen, men under närvarande förhållanden, och då den på samma sida till stadens utvidgande redan år 1829 anslagna jord ännu är nästan obebygd, icke vara för staden behöflig, finner Utskottet sig föranlåtet hemställa, att Herr Heljestrands motion, i hvad densamma afser upplåtande af jord på östra sidan om Eskilsluna-ån, ej må hos Rikets Ständer vinna afseende. Deremot och då de uti Kongl. MajUs nådiga proposition anförda omständigheter, enligt Utskottets tanke, desto hellre innefatta grundade skäl för Rikets Ständer alt bevilja den deruti ifrågaställa upplåtelse af 3 tunnland 27 kappland, öster om Eskilsluna-åu, som densamma, utan att medföra någon egentlig uppoffring för Statsverket, skulle bereda Fabriks-idkaren Munktell tillfälle alt ytterligare utvidga den industriel verk samhet, som redan visat sig vara af väsentligt gagn för det allmänna, får Utskottet tillstyrka, att hvad Kongl. Maj:l i berörde hänseende behagat föreslå, måtte af Rikets Ständer bifallas.
Äfvenväl tyckes det vara ej mindre ändamålslöst än hårdt, alt Boktryckares förseelse, genom underlåten anmälan af Boktryckeris anläggning, skall i Allmänna Tidningarna kungöras, och sålunda, ehuru i sig sjelf blott innebärande en försummad formalitet, stämplas med ett slags offentlig skymf. Utskottet föreslår derföre, att ur 5 mom. 3 punkten må utgå denna mening: “och varde hans förbrytelse i Allmänna Tidningarna kungjord,“ samt urbota bestraffningen i 8 momentets sisla punkt lörbytas 30 Constit.- Utsfcs Memorial, N:o 5i, lill penninge-böler af Fyra Hundrade Riksdaler. Enär, vid citationen, i g mom. sista punkten, af* Missgeruings-Balkens 8 Gap., utan tvifvel bör tilläggas samma Capitels 3 § , den enda på förbrytelsen tillämpliga, och sorn äfven i io morn. är fären likartad förbrytelse åberopad, hemställer Utskottet, att ett sådant tillägg må antagas. Sedan Kongl. Maj:t, genom Circulaire till Hof-Canzlern under den 16 April 1817, förklarat, att de i 1 punkten af 1 1 mom. omförmälda exemplar böra inom viss tiel alJemnas, vid 5o R:dr bot, tillstyrker Utskottet, i öfverensstämmelse härmed, följande tillägg: ““Sker sådant ej, i Hufvudstaden inom •‘Sex månader, och (rån Landsorterna inom ♦‘Ett år efter den tryckta Skriftens utgifvan“de, böle Boktryckaren Femtio Riksdaler," I slutet af samma moment förekommer: ♦‘Är något Verk åtföljd t af kostsammare Plancher, må sådana, dock endast för Kongl. Bibliotheket, ovilkorligen allefnnas.“ Men som ett dylikt
Föredrogos ånyo och biföllos Banko-utskottets nedannämiula den 15 och 17 dennes på bordet lagda utlåtanden och memorial: N:o 53, i anledning af väckt motion om ulgifvnnde af belöning till gravören Akerberg för aflemnadt prof på nytt sedelmynt, m. m.; 384 Prot.-utdrag den SO Maj 1848. N:o 54, i anledning af ett afgifvet förslag till förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenslemanna-personal; samt N:o 56, i anledning af väckt motion om ett anslag å bankens stat för en elev hos stereotyperingsoch tryckeri-föreståndaren i banken. S. D. Vid förnyad föredragning af Bcmko-utskottets den 15 och 17 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 55, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande JN:o 17 öfver väckt motion om ökade löne-förmåner för bankens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga förevarande utlåtande till handlingarna. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-utskottets den 15 och 17 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 9, angående dagen, då nästa lagtima riksdag skall börja. S. D. Föredrogos och bifö/los Stats-utskottets nedannämnde den 17 dennes på bordet lagda memorial och utlåtanden:
CU.-A). X anledning af K. M:ts under den f3 sist). November aflåtne oell af samtelige Resp. RiksStånden till Utskottet remitterade Nådiga Proposition , anglde StatsVerkets tillstånd ocb behof, jemte K. StatsContoirets dervid bifogade underd. Berättelse af d. löOctober 1828, får Utskottet, efter erhållen del så af de anmärkningar som härvid förekommit, som af de Motioner, hvilka vid denna Riksdag blifvit väckte i ämnen sorn med StatsRegleringen äga gemenskap, i ett sammanhang afgifva dess utlåtande, rörande RiksStatens Forsta HufvudTitel, innefattande K. Hofoch SlottsStaterne, dervid Utskottet, i den ordning RiksStaten utsätter, upptagit alla StatsUtgifterne, eller med inbegripande äfven af sådane, deri någon förändring icke nu blifvit yrkad eller i frågaställd och hvilka således komma att till oförändrade belopp uppföras. Och förekomma: 1:0 K. M:ts HofhållningsSumma. Upptages lika med den vid r8a3 års StatsReglering bestämde eller R:dr 420,000 — - 2.0 H. K. H. KronPrinsens D.o. Likaledes < l5o,ooo — - 2 B. 2 H. 4 fyi Stats -IJtskgttets 3:0 II. K. TI. KronPrinsessans Handpenningar. Beräknas lika som vid sednaste SlatsRegleringen eller till R-‘dr 20,000: Inom II. R. o. A. har Hr. Tham, Wolrath och Ilr. v. Hartmansdorff, Aug., hos Högv. PresteStåndet, Hr Biskopen m. m. Doctor Faxe, uti Yällofl. BorgareStåndet Hrr Aspelin , Kleman och Cronius samt hos Hederv. BondeStåndet Per Persson från Christianstads Län, Andreas Hansson och Anders Andersson från Upsala Län, N.