Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härjemte får Utskottet meddela, att, sedan Hernösands Consistorium till Kongl. Maj:t inkommit med ett fullständigt förslag till ny Stat för Lappmarkens Ecclesiastikoch Undervisnings-Verk, samt Stats-Contoret, häröfver bordt, funnit ytterligare utredning af en del frågor vara erforderlig, så hafva handlingarne i målet blifvit å nyo öfverlemnade till Consistorium, på hvars åtgärd saken således för närvarande beror. Då följaktligen det ämne, som af motionärerne blifvit vidrördt, redan är i sin helhet till Kongl. Majtts Nådiga pröfning hänskjutet, och Utskottet, för sin del, icke anser lämpligt, att Statsmedel må ställas till ett enskildt Sällskaps disposition, afstyrker Utskottet bifall till de af motionärerne väckte förslag; och enar, för den händelse, att den projecterade nya Staten skulle före nästa Riksdag kunna af Kongl. Maj:t i Nåder pröfvas och fastställas, tillräckliga medel till bestridande af de ökade utgifter, som häraf kunna uppkomma, förefinnas uti den till Kongl. Maj:ts disposition ställde ofvanberörde reservation af 8 Stats-Ulskotlets Utlåtande, N:o 41. 16,599 R:dr 37 sk. Banco, utom det att brist å anslaget, i följd af dess egenskap af förslagsanslag, icke kan uppkomma, har Utskottet icke funnit anledning föreslå någon förändring uti samma anslag, sådant det finnes uti sednast fastställde Riks-Stat uppfördt. 6:o Universiteten. a) Då af de nya Professors-löner, hvilka vid sistlidne Riksdag anvisades för Lunds Universitet, ingen kunnat användas för medicinska Faculteten, enär Kongl. Maj:t ansett vigtigare att, utan rubbning inom den philosophiska, fullständiga den juridiska, men behofvet af en fjerde Profession inom förstnämnde Facultet redan länge varit erkändt, har Kongl. Maj:t, för att tillvägabringa en sådan reglering af undervisningen, som närmade sig tidens fordringar och öfverensstämde med förhållandet vid Upsala Universitet, äskat en årlig summa af 1,600 R:dr.
Den värde ledamoten tillrådde för några dagar sedan, i sin egenskap af läkare, R. o. Ad. att afstå ifrån dess i grundlagen medgifna rätt att vid processioner lill Rikssalen, då riksdag öppnas, vara Konungen dit följaktig, på det att ledamöterne af detta Ständ skulle kunna bibehålla sina kappor på sig (jag vet ej om meningen var på ena eller begge axlarne), för att dymedelst undgå förkylningar. Den värde ledamoten, som gaf detta råd, torde ej laga illa upp, om jag, med anledn. af det afhonom framställde femkammarsystemet, gör en liknelse, hemtad ifrån den vetenskap, i hvilken lian så myckat utmärker sig (mera än som lagstiftare). Om dessa fem kammare, sorn utgöra lika många negativa ingredienser, kastas uti en retort, frågar jag, om deraf något annat resultat skulle erhållas, än det af vissa chemiska compositioner lemnade — det tomma intet. 8 H. 3 18 Den 10 Mars f. m. Jag kommer nu till en annan reservant, Hr Lagerhjelm: hans förslag synes vara det, som bäst skulle kunna tjena såsom en öfvergångsbrygga ifrån det nuvar. fyrkamriga till ett två kammarsystem. Det är likväl icke eller utan sina bristfälligheter, till hvilka jag i främsta rummet räknar, att R. o. Ad. icke skulle få en enda ledamot i den nedre kammaren, hvilken egentligen är den, som afgör om bevillningens beviljande och örn beskattningens fördelning. Att åt ett Stånd, som äger en jordförmögenhet af 100 millioner r:drs värde, icke lemna någon andel i beskattningen, är ovillkorligen orättvist. Det första resultatet deraf vore att afskaffa grundräntan ä skattejord, utan ersättning för privilegierad jord, eller alt ålägga denna samma grundränta som skattejord. Det andra stora felet består deruti, att den öfre kammaren skulle omväljas för hvarje riksdag. Jag har aldrig hört, att man kan vinna conservation och stadga i åsigt medelst ett perpeluum mobile. Jag öfvergår nu till sjelfva hufvuddocumentet, Const.Utsk:s förslag.
Till Högloflige Ridderskapets och Adelns egen upplysta pröfning öfverleinnar jag rgo Den i j uéitgusti f. m. valet em ellan dessa båda förslag, och vågar för min del tro, alt mitt skall närmast stå tillsammans med helheten i det Tull - bevillningssystem Utskottet, för Rikets Högloflige Ständer framlagt. Vid detta tillfälle torde det tillåtas mig att fästa Höglollige Ridderskapets oell Adelns uppmärksamhet jiå de grunder, som så till sägandes varit stödjepunkterne för Utskottets arbete, grunder af frihet och ordning, hvilka den närvarande tiden äskar, i stället för det i en äldre tid antagne, samt ännu i vissa länder qvarhållne system att, genom inskränkning och tvång, befordra handeln och vissa handaslöjder, på det att desse synnerligen hägnade anstalter skulle i sin nion genom en förment befordran af Statens^ välmåga, vedergälla den omvårdnad, de på öfriga näringsgrenars bekostnad åtnjutit. J)fct prohibitiv.! systemet har blifvit ansedt såsom hufvudsakligast skyddande Manufacturer11c, hvilka under åberopande af gammal häfd, framställas såsom de sanna och oyanskeliga medlen till ett Rikes välmåga. Främmande länder omförmäles hafva derigenom blifvit för satte i ett blomstrande tillstånd, och om man någon gång nödsakats vidgå, att Staten verkeligen genom dessa inrättningar förlorat, uppgifvas en växande folkmängd och idoghet såsom ersättning derföre.
Vid förnyad föredragning af Ex-t peditions* Utskottets Memorial, N;o 286, ian - Prat, Utdrag den 28 December 18 29* 12v ledning af återremiss utaf Utskottets Förslag, Nio 2iö, till underdånig Skrifvelse, angående beviljadt anslag för Undervisni ngs-Verken i Biket, beslöt Ståndet att lägga berörde Me-; morial till Handliiigarne. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 B I HANG TILL lA&NHUKBiB IMKS®S?PAHIDIBSJ8 i 1 vid Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1847 och 1848. TIONDE SAMLINGEN. 1 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Jan1848. Preste-Ständet den 4 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse} i fråga om användande J af de å anslagen till uppförande af Cellfängelser uppkomne öfverskotter. (Stats-Utsk. Uti., N:o 3.) S. A. K. ti nådig skrifvelse till Rikets Ständer af den 9 sistl.
I anledn. af Hr Dalmans yttrande får jag blott erinra, att enligt det fattade beslutet 0111 sedelstockens beräkning skola alla på depositräkning insatta medel inräknas i sedelstocken, och att således de publika cassornas i Banken innestående behållningar äfven höra dit. Hr Gunther: Jag har afvaktat discussionens slut för att höra, huru de olika meningarna lättast skulle kunna förenas; och som jag tyckt mig finna, alt de flesta äro ense om Hr v. Troils förslag, anhåller jag, att detsamma må framställas såsom contrapropos. till den nu föredragna punkten af Utsk:s betänk, i sin helhet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till antagande af 7:de punkten utaf BancoUtsk:s förslag. Ropades nej. H. Ex. yttrade, att då R. o. Ad. således ej antagit Utsk:s förslag i denna del, återstode att pröfva de af andra ledamöter gjorda förslag, och om något af dem kunde vinna Ståndets gillande; då åtskilliga ledamöter yttrat sig till förmån för det, som af Gr. Cronhjelm sednast blifvit uppläst, ville H. Ex. nu detsamma för R. o. Ad. föredraga. Frih. Boye: Efter hvad jag tyckt mig finna, skiljer sig Gr. Cronhjelms förslag i åtskilliga delar från Hr v. Troils; och då vi alla varit ense om ingressen i Hr v. Troils för - Den au Juli c. ra. 231 slag, men olika meningar yppat sig ang:de de särskilda momm, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, först täckes göra propos. på ingressen, sådan den lyder i Hr v. Troils redaction. Gr, Cronhjelm: I den redaction, jag föreslagit, har jag icke uteslutit eller tillagt ett enda ord i Hr v. Troils, utan blott i uppställningen omflyttat första och andra moram.
Uti deri Nädiga krvpoistiva, sonr Eders Kongl. Majtt. genom Hemliga Utskottet behagat öfrverlrmna ,i! Nissens Skäuscr,. angående en förbättrad reziering af Salpetter. kilwerkninge!' i Riket, hafrva Riksens Ständer igenfunnit ek nytt bcwis af Eders Kongl» Maj:rs sorgfälliq^t för Jordbrukets uphjelpande. Rik. sens Ständer fa härmedelst dcu Nöden lii Eders Kongl. Majrr öfwerlcmaa de öfwer derra ainné uti hwarje Ständ fattade besiut. Riksens ^Stander framhärda m. m. Stormägligsie Allernädigste Konl?ng! Riksens Ständer skulle tro sig ofullkomligt has. iva adagolaggr de tänkesätt för Evers Kongl. Majtt, hwarof te äro uplifroade, om de icke erinrat s.g ös vmstandigheter, som fLrelupic sedan deras sidsta sammankomst, och om de icke begagnat siz af der tilMe, som de, sedan Eders Mast.ts aiiirLde lil Regeringen, inträffade för Riket och för EserS Maj:c sa hugneliga händelser dem tilböv, för ar giswo Eders Maj:t et »>ytt prof as ju', ttndervänrga erkänfla och tilgifwenhek. Den Förening Eders Kongl. 'Maj:r ingärr med en lika wordad som äiskmärd Gemål, den för hela Riket sa dyrbara Wtelägg af Wasa.-stammms som blisrvic ea frukt af denna salla förening, aro twänne sa piigtiga och glädjefulla händelser, at Riksens Stander lrott stg icke böra dem med stillatigande förbigå.
Det kunde endast förekomma någon anledn. att afstå från denna större säkerhet i det foll, att banken ej kunde utlåna sina capitaler emot inteckning till en tredjedel af taxeris-värdet; men då detta icke är förhållandet, så linnes icke något skäl att höja belåningen till halfva värdet, innan hanken icke finge sina penningar utlånade på annat sätt, desto mindre sora banken i sådant fall kunde göra hvad BancoUtsk. ej velat tillstyrka, nemi. lioja rättigheten att utlåna ifrån 6000 till 12000 r:dr. Detta har BancoUtsk. a (styrk t, ehuru ett lån af 12000 r:dr för en större egendom kanske ej skulle utgöra en tiondedel af värdet. Således har Tllskts afsigt icke varit att skalfa banken någon fördel , utan afsigfen har varit att lemna de mindre jordägarne en fördel. Detta ändamål är ater blott till en del vunnet, då blott en del, men icke massan af dessa jordbrukare kunna vinna fördel genom förslaget, med min-' dre lånecapitalet ökas; ty när inteckningsvärdet ökas från en tredjedel till hälften af taxens-värdet, så är det gifvet att, på det lån skola kunna utgå till lika mångå sorn förut, måste capitalet förhöjas med 5o procent. Dä borde 7,600,000 r:dr afsättas dertill, men hvarifrån dessa penningar skulle tagas, det kan jag ej finna. Skulle deremot icke en sådan summa afsättas, så skulle förhållandet blifva, att ganska många personer af den jordbrukande classen fingo mindre lanetillgångar. Således af alla möjliga skäl, både för bankens och den iånebehöfvande allmänhetens intresse, anser jag afslag böra lemnäs på detta betänkande. Hr Ribbing, Bengt: Hvad jag anser här hufvud sakligen skulle verka till ett afslag å betänk., vore att banken ej kunde beräkna full säkerhet; men för min del kan jag icke annat än hemta ett ytterligare stöd för den förmodan, att banken ej skulle riskera något, från det exempel Hr von Hartmansdorff nyss anförde derpå, att Pröfningscomite'en rättar missförhållandet, i händelse någon bjuder till att få sitt hemman alltför högt laxeradt.
Herr Tham^ Wolrath: I händelse Ridderskapet och Adeln skulle behaga afslå Betänkandet, får jag instämma i Friherre Gederströms förslag, att tiden för LotteriInrättningens upphörande måtte fastställas till 1834 års utgång, hvarigenom man undvek ett serskildt anslag, som eljest blir 74 Den 3o April f. m. nödvändigt under loppet af år x834- Rikets Ständer samlas å nyo detta år, och kunna då icke allenast besluta om ersättning för Statens förlust af inrättningens upphäfvande, utan äfven uppgöra sättet för Embetsmännens förflyttande på indragningsStat. Jag vågar derföre anhålla om proposition, att Ridderskapet och Adeln behagade instämma i den reservation, som inom Utskotten blifvit framställd, endast med den förändring, att Lolterilnrättningen må anses upphöra från och med 1834 års utgång. Herr Lagerhjelm: Orsaken, hvarföre minoriteten inom Utskottet bestämde året i833, var den, att kommande Rikets Ständer icke skulle kunna vidtaga ett annat beslut. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med förkastande af Utskottets i dess första Betänkande i afseende å denna Titel framställde förslag, besluta, att NummerLotteriInrättningen borde med 1834 års utgång upphöra. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Den 3o April f. m. Herr Ribbing: Jag för min del hade helst önskat, att LotterilnriUtningen måtte genast upphöra, och tror allt fördröjande deraf vara orätt, särdeles om nästkommande Ständers mellankomst kunde föranleda till förändring af det beslut Rikets Ständer nu gå att fatta. Den betänklighet Herr Tham framställt, kap jag icke lemna mycket vitsord, då säkerligen så stora förskott blifva disponibla å inkomsterna, hvilka erfordras för att fylla den brist i Stats-inkomsterna under loppet af ett enda år, som uppkommer genom det Geneusiska Lotteriets upphörande. Herr Rothliebs Carl Fredrik:
1. mom. omnämnda enskilde banker, hvilken 1111 utgår med fem procent af den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundradet, men med femton procent af det. belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, skall utgå i likhet med bevillningen af andra, i 2 mom. oinförmälde aktiebolag. Enär äfven Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, genom antagande af Utskottets förslag, att stadgandet i 1. moni. af 35 § skall gälla endast om sådana enskilda banker, som ega sedelutgifningsrätt, beslutat, att öfriga enskilda banker, som icke hafva en sådan rätt, skola beskattas i likhet med aktie-bolag enligt 2. morn., så följer häraf, att samtliga Riks-Stånden måste anses hafva inbegripit sistnämnde banker i de allmänna besluten i afseende å bevillningen af rörelse och näring. Men hvad angår sedelutgifvande enskilda banker, så, enär de i afseende å dem fattade beslut afvika frän besluten om bevillningen af rörelse och näring i öfrigt, vill Utskottet 0111 dem göra särskild framställning under 35 §; och får Utskottet derföre här blott erinra, att dessa banker icke afses i de framställningar, Utskottet nu går att göra. Då 1111, enligt hvad ofvan är vordet omförmäldt, Preste-Ståndets beslut, i afseende å bevillningen af rörelse och näring, samt fast egendom i allmänhet, närmast öfverensstämmer med Utskottets förslag, så får Utskottet vördsamt inbjuda såväl Ridderskapet och Adeln, samt Bonde-Ståndet, som äfven BorgareStåndet att, med frånträdande af sina i förevarande fråga fattade skiljaktiga beslut, antaga Preste-Ståndets; men 0111 denna inbjudning icke bifalles, och omröstning följaktligen kommer att ske, får Utskottet derför uppställa följande voterings-propositioner, nemligen: BevillningsUlskoltels Memorial, !i:o 2 T. 5 a) för bestämmande af kontra-proposition:
Maj 1830, angående ekonomiska besigtningar å — 7 2 9 — b. 15 Juli b. 15 Juli b. 19 Juli b. 19 Juli Kavalleri-Regimenten, om remonteringsskyldighetens, samt Be! väringsoch Beklädnings-persedlars dervid öfvertagande af 1 Staten -i 4 11173 b. 15 Juli i b. 15 Juli b. 19 Juli b. 19 Juli — 29 — K. Kongl. Proposit eller Skrifvelse] | Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. w w pj p Ciq cn w CD er. £ ; Ridd. o. PresteBorgareBondeKavalleri-Regimenten, Sablars anN:0 N:o Sid. Adeln. S tån det. Ståndet. Ståndet. N:0 § skaffande, Se Extra Statsreglering, 4:de Hufvud-Titeln. Kinne och Kinnefjerdings saint Laske Härader, särskilda bestämmelser angående fastighetslåns erhållande från Banken dit 6 i 35 b. 10 Juni b. 10 Juni b. 14 Juni b. 10 Juni Kleresie-Staten, anslag till, se Statsreglering, 8:de Hufvud-Titeln. Klockare, om förordning ang. val af, se Orgelnist. Klockare-lägenheter, tillsättning deraf i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län Svar på återremiss 8 8 39 65 b. 25 Febr. a. a. 18 Mars b. 18 Febr. a. a. 16 Mars b. 22 Febr. a. a. 18 Mars å. 22 Febr. a. a. 18 Mars Klockar etjemt, om sökandes till sådan befrielse från Examen 8 16 b. 8 Febr. b. 1 Fehr. b. 4 Febr. å. 8 Febr.
Likaväl sorn genom Canalgräfning, tror jag detta låter verkställa sig hemma på roten. Soldaten står äfven derunder militairiskt befäl, mödor och besvär undgår han visserligen icke som jordbrukare, hvilket jag förmodar icke är Grefve von Platen obekant, icke eller att den indelte soldatens arbete är påräknadti hemorten, och att detta äfven säkerligen varit Carl XI:s mening, då han uttryckligen stadgade det förbehåll, att Soldaten under fredstid vöre förbunden att biträda sin Rotehållare, då han ej commenderades till kronans arbete, hvilket måste betyda något helt annat, än arbeten af hvad slag som helst för enskild tas räkning. Jag vet för öfrigt ej, hvarföre Grefve von Platen så mycket talat om den erkända omsorg och vård Soldaten nu för tiden vid Canalerne njuter; ty 0111 praemissen, eller rotarnes 48 Den 16 Februarii f. na. skyldighet, att till dylika arbeten afstå sin karl, vore gifven, behöfdes ej dessa skäl. Det vore i sådant fall ett lika föremål för anmärkning, om 2 eller 100 procent af arbetsstyrkan omkom eller förderfvades. Det sednare förhållandet skulle visserligen vara olyckligt, men något lagligt åtal deremot kunde icke göras. För min del anser jag allmänna arbeten, som skola åstadkomma någon nytta, bäst utföras genom beting med den årligen kringvandrande, arbetssökande allmogen från Dalarne och Wermland. Tillgång på arbetare, om de sökas, ej 1000- tals, men 100-tals, skulle på sådant sätt icke fattas. — Slutligen får jag, i anledning af Friherre Anckarswärds anmärkning, att jag skulle hafva glömt fästa serskildt afseende på sådane Bolag, hvilka genom Rikets Ständers Beslut erhållit rättighet att begagna arbetscommenderingar, förklara, att jag ej känner något Bolag, som åtnjutit sådan rättighet, utom Götha Canal Bolag; men som dess octroy nu är tilländalupen, och jag hoppas, att någon prolongation derå ej skall beviljas, har jag ej funnit något skäl, att utesluta detta Bolag från Categorin af enskildta Bolag i allmänhet. Herr Hjerta_, Gustaf:
Blixtrande natt jag svär, jag svär, Från denna stund” Berget skalf, klipporna störtade ”Jag heter ej Thor: jag heter Harm. Godt är, njuta en verld; men stort Är, trotsigt att le åt alla. Valhalla sjelft är jordens bild; Fröja är fånig, Oden är vild; Kärlek, ära, rikedom, allt Vräks som hafvets vågor: Ödet är en hvirfvelgöl, Afgrundsdjup och afgrundsglupsk, Slukar allt, frusar ut allt; Skärp ditt öga, Son, och se Verldar och himlar rasande tumla der! Och, i dustet, dårar störtande evigt; Och, i alltings skräckliga brak och gny, Nödens skrän upp till – ingen Gud!” Jag såg Thor med sitt ögas blixt En väg af ljus genom töcknen ljungade Jag såg på en blomsterhöjd, ack! såg En Flicka, gudomligt skön, Slingad intill sin älskares själ, I en alla himlars kyss Lofva en öm, en evig tro: – då vild En bister jätte, nämnd ”Far”, rusade fram Och störtade henne, med en vink, Ned i en annans famn; mitt öga Mörknade, och jag grät – af harm; Blomstren, höjderna, luften, Suckande, skallade åter Skrien, skrien af hennes qval. Jag såg, Längre bort, Millioner Stoftet kyssa, trampadt af en Tyrann, Som, af högfärd rusad, sig vräkte Lik en gud på en himmelens thron, Men hans ögon gnistrade helvetet: Vid en hans lågande blink sig reste en Åsna upp, Tredubbelt krönt, med gyldne mantel, Till att hålla Ödets Bok, Och dess eviga lag gällt skräna ut. Tyrannens höfdingar, vargar, vildt Svultna, lömska, törstande blod, Tjöto upp i raseri; Trälar tusende, tusende Till att mördande mördas. Ve! Ve! Djeflars skratt, med döendes ack, Rymderna gjorde till ett enda gny, Och himlar, skälfvande, dånade dåft: Ve! Ve! ”Son!” nu morlade åskan Af gudastämman Thors:
Underlåter jordegare att inom tid, nu sagd är, å landtmäteri-arfvodes räkning klandra, bafve sjelf sedan ingen rätt att talan derå anställa; men Uandtmäteri-fiskalen vare obetaget, att, då det af Förste Landtmätare, hvilken äfven eger arfvodes-räkningar granska, eller af annan hos honom anmäies, eller anledning dertill eljest förekommer, för tjenstefel vid arfvodes-räknings upprättande Landtmätare i laga ordning tilltala; och gånge äfven i sådant fall, på sätt i nästföljande § sägs;“ och bordederest den nu föreslagne redaktionen af 24 § blefve antagen, sista meningen uti 22 § i följd häraf uteslutas. I sammanhang med denna framställning, hvilken ansetts erfordra gemensam behandling al Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten hafva Utskotten lill pröfning företagit ett af Kiksdags-fullmäktigen Olof Johansson från Stockholms län hos Hederv. Bonde-ståndet afgifvet memorial, deruti, bland annat, blifvit föreslaget, att Förste Landtmätaren i hvarje län, eller, om han är hindrad, Andre Landtmätaren måtte förpligtas att granska de af öfrige Landtmätare inom länet afgifvande räkningar öfver verkställda förrättningar, innan nämnde räkningar, enligt föreskrifven ordning, till delegarne allemnas; att desse räkningar ovilkorligen borde förses med bevis öfver en så beskaffad granskning, så att de belalningsskyldige, hvilka, lika litet som de vid förrättningen närvarande gode männen, kunde bedöma ifrågavarande räkningars riktighet, måtte i detta hänseende varda betryggade samt alla tvister härom, såväl å jordegarnes, som å förrältnrngsmannens sida, dymedelst förebyggas: att Förste och Andre
Med afseende å dessa förhållanden och enär stadens tilltagande välstånd och rörelse icke allenast för kringliggande landsort, ulan ock, i följd af de häraf framkallade ökade stats-inkomster, måste för det allmänna medföra en obestridlig fördel, samt den uppoffring, Stats-verket komme att, för befrämjande af delta ändamål, vidkännas genom ifrågavarande donation af Hapaniemi hemman, icke är af den betydenhet, alt någon betänklighet i detta hänseende synes böra möta för bifall till motionärens hemställan, anser Utskottet, för sin del, vigtiga skäl tala för beviljande af den sökte törmönen för Haparanda stad; men enär frågan, så vidt af de Utskottet meddelade handlingar kan inbemtas, ännu icke befinnes så utredd genom vederbörande Chefs-embetes, Boställsoch Lönings-directions, Local-auctoritelers och Collegiers utlåtanden, att Utskottet är i tillfälle att bedöma, huruvida sådana rätts-anspråk eller locala förhållanden förefinnas, som möjligen kunde lägga hinder i vägen för Capitaines-boställets Hapaniemi öfverlålande till det af motionären anvisade ändamål, har Utskottet ansett sig ega allt skäl tillstyrka: att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, sedan vederbörande utlåtande afgifvit, i Nådigt öfvervägande taga, huruvida Capitaines-bostället vid Norrbottens Fältjägare-corps Hapaniemi N:o 1, i mantal, sedan det angående detsammas utanendering nu gällande contract ti 11- ändagått, eller förr, i händelse öfverenskommelse derom med arrendatorn kan träffas, må såsom donation åt Haparanda stad för all framtid öfverlåta*, och dertill förunna Nådigt bifall, så framt Kongl. Majit pröfvar det sökta Öfverlåtandet gagneligt och med rättvisans fordringar förenligt; med förklarande derjemte, dels att Rikets Ständer, för sin del, så vidt en rubbning af Indelningsverket härigenom åstadkomxnes, medgifva boställets öfverlemnande till Haparanda stad, dels alt Rikets Ständer genom ett slats-anslag, sorn kan prof - 16 Ståts-Utskottets Utlåtandet N\o 83. vas motsvara ifrågavarande boställes afkastning, vilja bereda Fältjägare-corpsens lönigsfond ersättning för berörde boställes öfverlåtelse till Haparanda stad.