Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detligger någonting i irländarnes sjelfva natur, som gör dem odugliga till sjelfstyrelse, och sjelfva de ledare, som försvara denna sak i Westminster, äro lefvande exempel emot det, som de deklamera. Sjelfstyrelse förutsätter egenskaper sådana som logik, omdöme, moderation, tålamod, allt egenskaper, i hvilka irländarne såsom nation och såsom de representeras af sina parlamentariska representanter, på ett beklagansvärdt sätt sakna. Katolikernas emancipation 1829. undanröjde den sista verkliga anledningen till irländskt missnöje. Dock upphöra de icke derför att agitera och göra uppror och till följd deraf kunde fred och välstånd aldrig råda i landet. Den irländske landtmannen kunde icke slita sig lös från den tanken, att alla hans olyckor härrörde icke från hans egen okunnighet och lättja utan från det jordförpaktningsystem, som påtvingats dem genom den engelska eröfringen. Till förmån för sin egen makt höllo agitatorerna denna känsla vid lif. Hemliga sällskap bildades för förpaktarnes skyddande. Men det skydd, som gafs dem, var alltför ofta terrorismens och mordets. Slutligen 1870 framstälde mr Gladstone, full af reformatoriskt nit och med den allvarligaste och uppriktigaste åstundan att afhjelpa de irländska klagomålen samt att gå irländarne till mötes på halfva vägen och om det behöfdes på mer än halfva vägen, i underhuset ett förslag till förbättring af lagen angående ockupation af och eganderätt till jord i Irland. Detta förslag gick ut på att skaffa förpaktarne säkerhet för innehafvandet af sina lägenheter och ersättning för de förbättringar de på dem gjorde. Det var ett stycke lagstiftning till förmån för den irländske farmern, som i sjelfva verket gaf denne en fördelaktigare ställning än hans engelske broder. Hade denna bill fått utföra sitt verk, skulle kanske de fördelar, den hade med sig, ha fallit i ögonen på det irländska folket. Men detta ingick icke i agitatorernas plan; deras verkliga motiv var och är unionens upplösning, och de sköto framför sig det ena förslaget efter det andra för att slå blå dunster i engels-männens ögon ifråga om deras verkliga syften.
Lägges härtill ofvan beräknade kostnad för gästgifveri-, liåll och reservskjutsen 720,516: — så blifver summan R:dr R:mt 852,289: 50 öre den kostnad, hvilken bestridandet af gästgifveri-, håll-, reservoch postskjutsen, på det sätt den nu utgöres, för de skjutsningsskyldige årligen medförer. Äfven utan att taga i beräkning kungsoch kronoskjutsnings-besväret, hvarom Komitén här nedan skall afgifva yttrande, anser Komitén den årliga kostnad af omkring 850,000 R:dr, som gästgifveri-, hålloch reservsamt postskjutsen för de skjutsningsskyldige medförer, redan uppgå till så högt belopp, att dess öfverflyttande på Statsverket icke bör ifrågasättas, helst de tillgångar, som af Staten kunna för ändamålet disponeras, torde företrädesvis böra användas att åstadkomma de förbättringar i vårt nuvarande ofullkomliga befordringsväsende och äfventyrliga postföringssätt, som af omständigheterna i hög grad påkallas. Några Statsmedel lära således icke kunna påräknas till de skjutsningsskyldiges fullkomliga befriande från de med skjutsningsbesväret förenade kostnader, hvilkas betungande egenskap för öfrigt har sin orsak mera deruti, att de trycka särdeles ojemnt, Sel. örn skjutsn.-besvärel. 3 18 än i deras höga belopp, enär berörde kostnader, fördelade lika på all skjutsningsskyldig jord och på städerna i jemförligt förhållande, icke skulle drabba de skjutsningsskyldige hårdare, än att desamma, till stor del, kunde anses ersatte genom det billigare pris, hvartill skjutsningsskyldig fastighet förvärfvas. Vid reglering af skjutsnings väsendet måste dessutom icke allenast de skjutsningsskyldiges, utan äfven det allmännas fördel afses, och för vinnande af dessa ändamål gemensamt är det lika angeläget att, å ena sidan, öfverdrifna anspråk eftergifvas, som att, å den andra, billiga fordringar icke lemnäs utan tillbörligt afseende.
Under förutsättning, afl Stockholms stads bidrag till Poliskammaren härstädes ökas till 25,000 r:dr samt att de vitesoch ensaks-böter, hvilka polisbetjeningen såsom åklagare tillfalla, kunna, samlade till en afiöningsfond, lemna en årlig tillgång af 6,000 r:dr, har Kongl. Majit begärt, det Rikets Ständer måtte, utöfver hittills anvisade statsbidrag för Poliskammaren, utgörande 15,0 00 ridr, bevilja den summa af 4,000 ridr, hvilken, enligt uppgjordt förslag, erfordrades för aflöningsoch omkostnads-statens bringande till 50,000 r dr; viljande Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad det vid den Kongl, propositionen bilagde protokoll öfver civil-ärenden för den 9 Nov. sisth år innehåller, förordna om medlens redovisning inför Kammar-rätten. Det bör visserligen medgifvas, att ordningens och säkerhetens vidmakthållande inom hufvudstaden, der icke allenast Regeringen har sitt säte och nationens representanter vanligen församlas, utan ock Rikets Ständers Rank och de Hesla allmänna embetsverk sig befinna, utgör ett föremål af synnerlig vigt för det allmänna; och Rikets Ständer hafva jemväl, genom anvisande af nuvarande stats-anslag för underhållande af polisväsendet i Stockholm, erkänt och uppfyllt statens åliggande att deltaga i de för såflant ändamål erforderliga kostnader; och då det nu äskade ytterligare bidrag för en tvifvelsutan af omständigheterna påkallad förbättring af nämnde polis-väsende desto mindre synes böra, vid nuvarande inskränkta medel-tillgång, från statens sida ifrågakomma, som fyllandet af de i förrberörde hänseende uppgifne behof uteslutande eller åtminstone i första rummet åligger invånarne i hufvudstaden, hvarifrån för närvarande till detta ändamål utgår ett årligt bidrag af omkring 21,000 ridr; har Utskottet funnit sig böra hemställa, att den begärda förhöjningen af stats-anslaget för Poliskammaren i Stockholm icke må af Rikets Ständer beviljas. G:o Till följd af den uti 1 1 punkten af utlåtandet
Till folkskolelärares aflönande 20,000 R:dr, till seminarier för sådane lärares bildande 9,100 R:dr och till stipendier åt elever vid dessa seminarier 12,000 R:dr, hvilka anslag, som vid sistlidne riksdag fastställts att utgå till och med det år, då innevarande riksdag tilländagår, Kongl. Majit ansåge vara för folkundervisningens befrämjande fortfarande behöflige, och i följd deraf föreslagit att desamma måtte anvisas att utgå årligen under ytterligare tre år, med en sammanlagd summa för alla åren af 125,300 Ridr, med rättighet för Kongl. Majit derjemte att till folkundervisningens befrämjande använda de besparingar, som å nämnde anslag kunna uppkomma. Af det den nådiga propositionen bifogade Statsråds-protokoll öfver Ecklesiastikärenden för den 13 November förlidet år inhemtas, att förstberörde anslag hittills väl icke till hela beloppet utgått, men att de sista årens erfarenhet ådagalagt, att ju mer folkskolan anlitades och vunne förtroende, desto oftare inträffade, att församlingar, utöfver hvad de vid skolväsendets första ordnande antagit, funnit behof af flera skolor och ökadt antal lärare, till hvilkas aflöning folkskole afgiften och församlingarnes egna bidrag icke lemnade erforderliga tillgångar. Enär, till afhjelpande af det sålunda förefunne och vitsordade behof, ifrågavarande anslag ännu någon tid lärer böra bibehållas, tillstyrker Utskottet, a) att Rikets Ständer mätte, till understöd för folkskolelärares aflöning inom de socknar, der, enligt Kongl. Majits nådiga pröfning, statsbidrag för sådant ändamål, i följd af serskilda förhållanden, kan (U. A.) Siats-Utskottets Utlåtande, M 166. II erfordras, anvisa till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret, ett belopp af 20,000 R:dr att fortfarande till och med det år, då nästa Riksdag slutas, årligen, i mån af behofvet, utgå.
De exempel, Herr Rosenqvist anfört, finna stöd i AnsvarighetsLagen, der sådane våldsamma och Riksförrädiska företag förutsättas kunna inträffa, så väl under, som mellan Riksdagarne; men att man, i händelse de inträffa under en Riksdag, skulle nödgas vänta i 5 år, innan de personer, sorn tillstyrkt åtgärden, kunde ställas till ansvar, lärer Ridderskapet och Adeln lätteligen finna vara en orimlighet. Jag anhåller, på grund häraf, om återremiss» Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Af de anmärkningar, som blifvit framställde mot ConslitutiolisUtskottets ifrågavarande Memorial, utbeder jag mig att få upptaga några till besvarande. Man har klandrat alt Utskottet ursägtat sin vägran att upptaga den väckta anmärknings-anledningen dermed, att den anmärkte åtgärden skett under Riksdagens lopp och således låge utom gränsen för detta Utskotts befattning. Jag vill, i anledning häraf, blott påminna om 11 §:ns lydelse i AnsvarigbetsLagen för Den iG Mars f. di. StatsRådets Ledamöter, nemligen: hvad emot StatsRådets Protocoll intill den dag, då Riksdagen börjas, under då påstående Riksdag icke anmärkt blifver, derom må sedan vid påfölj ande Riksdagar åtal icke äga rum. Här är således tydligen utpekadt, att granskningen af Stats-Råds-Protocollen vid hvarje Puksdag ej får sträcka sig längre, än lill Riksdagens början; och jag tror att detta är ganska visligen stadgadt. Ty då det är förbjudet för StatsRådets Ledamöter att jemte Konungen regera, bör detta ännu mera vara förbjudet för Rikets Ständer: men jag hemställer, om det ej vore att jemte Konungen regera, om Rikets Ständer skulle äga att ställa Konungens Rådgifvare till ansvar för hvarje afslag, som de tillstyrkt på de underdåniga skrifvelser och förslag, som under Riksdagens lopp från samma Ständer blifvit till Konungen afgifne.
Afven jag sätter stort värde på en lämpligen affattad dylik förenkling, men aldrig på bekostnad af billighet och rättvisa, än mindre när dermed tillika skulle åvägabringas en uppå ärendernes gäng skadligt inverkande förändring; hvilket allt jag anhåller få i korthet söka ådagalägga. Skulle mot min förhoppning och förmodan, U. o. Ad. icke f. n. behaga lyssna till min framställning, utan i dess ställe finner för godt återremittera delta ärende, hyser jag den tillförsigt lill StatsU(sk:s respektive ledamöter att de täckas förunna någon upmärksamhet åt de skäl, hvarmed jag går att ytterligare bereda styrka åt den välbetänkta hemställan, som af Utsk. finnes afgifven. Företaget att med ett penndrag nu på en gång beröfva samtlige i rikets tjenst anställde extra ordinarie!’ den förmån af ljuspenningars erhållande, som genom 1803 års stadgande är dem lillförsäkradt när de i verklig tjenstgöring ingått, skulle innebära en uppenbar obillighet eller rättare sagdt ett verkligt brytande af Statens förbindelser i detta hänseende, det har jemväl reservanten, Hr von Troil i dess nyss lofordade anförande nödgats erkänna. Men dä han velat afhjelpa detta, har han sub litteris c. och d. i sin reservation föreslagit det alla nuvarande extra ordinarie!' må personligen fortfara med ljuspenningars upbärande och förändringen först drabba dem, som hädanefter i berörde egenskap varda anställde. På sådant sätt skulle deremot Staten få utgifva större summa i ljuspenningar än f. n. nödigt är; ty inga andra extra ordinarie!’ äga författningsenligt anspråk derpå, än de verkligt tjenstgörande. Längre böra de ej heller få sträcka sin fordran; men jag håller Hr von Troil räkning för hans förslag, i så måtto, att det innefattar ett erkännande af befintliga rättsanspråk, de må nu hafva upfattats mer eller mindre vidsträckt. Men, säger man, det är dock väsendtligen skäligt att i främsta rummet tillse det ärendernes gång på bästa sätt anordnas; och det är i detta hänseende man förespeglar åtskilliga lyckliga verkningar af den föreslagna förändringen.
B} 6 mom. Vattenledningen i Carlskrona. Jag har trott det icke vara lämpligt att yttra något om dervarande jernrörs försäljning, utan att med afgörandet derom bör anstå, intilldess att resultaten af nu föreslagne åtgärder kunna nästkommande Ständer föreläggas. Förlusten af i a 2 års ränta, då värdet af jernrören vid en försäljning troligtvis icke uppgår öfver tackjernspris, är efter min åsigt af mindre betydenhet, än den, som skulle uppkomma genom en förtidig brådstörtad realisation. Litt. Cj 11 mom. Uppmuddring af Norrtelje å. Den verkliga omtanka, Höglofl. Utskottet uti flera fall visat, att genom anslag söka under lätta både allmänna och communalt nyttiga företag, synes mig icke vara iagttagen vid pröfningen af denna fråga. Uti N:o 354 Utskottets Utlåtanden, antogs till grund för afslaget, att Utskottet icke kände, i hvad. mon staden ville till verkslällighelen bidraga. Nu deremot är upplyst, att staden icke blott redan uppoffrat kostnader vid företaget, utan äfven är villig att dermed än vidare fortfara, så att Staten endast skulle komma att bekosta S:delar af det belopp, förslaget innehåller. Ehuru jag ej bestämdt känner localförhållandena, synes mig dock företagets nytta både förstaden och orten vara ådagalagd af den uppoffring, detta mindre samhälle redan gjort och ytterligare vill vidkännas, hvadan min tanke varit och är, det Staten borde biträda med en rund summa af 6,ooo R:dr Banco, emot det att staden tillförbunde sig, så väl att, enligt uppgjorda planen, bekosta hvad, som vidare erfordrades, ehvad det ock öfversteg förslaget, som ock att alltid vidmagtkålla uppmuddringen, sedan den en gång vore fullbordad. Litt. C, i5 mom. Strömsholms Canal. På grund af erhållne upplysningar, efter det Utlåtandet, N:o 354, afgafs, har Höglofl.
Af den sålunda utaf landets industri-idkare mera allmänt yttrade önskan, att de ibland dem, som kunde hemta största nytta af den ifrågaställa resan, måtte dertill kunna påräkna understöd af allmänna medel, ansåg Kongl. Maj:t, att med någorlunda tillförlitlighet det torde kunna slutas, att, om utväg bereddes åt ett visst antal af de mera utmärkte bland industri-idkarne och deras arbetare, att instundande sommar få företaga cn dylik resa och vistas någon, om än kortare, tid i London, åtskilliga fördelar för den inhemska konstfliten häraf klefve att påräkna, enär derigenom tillfälle yppades för samtlige desse personer att inhemta, på hvilken ståndpunkt industrien i de fleste civiliserade länder sig för närvarande befinner, och, genom åskådandet af de yppersta alster deraf, hos mången en väckelse torde gifvas åt anlag, som eljest måhända komme att sakna utveckling. Da emellertid för vinnande af berörde ändamål statens mellankomst synes oundgängligen erforderlig, har, enligt nådigt förklarande, Kongl. Maj:t, i den öfvertygelse, att de utgifter, staten i sådant afseende finge vidkännas, klefve nyttigt använda, varit betänkt att, derest medel härtill af Rikets Ständer anvisades, bereda lägenhet för ett antal af omkring 70 slöjdidkare, handtverkare och arbetare från olika orter af riket, att fö med ett postverkets ångfartyg göra resan till och ifrån London samt derstädes vistas 14 dagar under handledning af en eller flera i sådant hänseende tjenlige, språkkunnige män, sorn kunde erhålla uppdrag att på resan medfölja, och komme, efter uppgjord beräkning, kostnaden för fartygets' utrustning och förseende med bränmaterialicr, jemte aflöning för befäl, machinister och manskap ur flottan, äfvensom nödigt bidrag för passagerarnes underhåll under rei se-dagarne och tvänne veckors vistande i London, att uppgå till omkring 12,000 R:dr b:ko, hvilket belopp Kongl. Majit äskat att Rikets Ständer ville ställa till Kongl. Maj:ts disposition, för att, på säll Kongl. Majit pröfvar lämpligt, till berörde ändamål användas.
Men deremot hade Committerade funnit dels att för Junii, September, October, November och December månader vanliga Cassa-Boks-Utdrag från Malmö LåneGontoir alldeles uteblifvit, dels att Cassa-behållningarne för Martii, Junii och Augusti månader, hvilka blifvit i Revisions-Berättelsen anmälde såsom ölVcrstigande det tillåtna maximi-beloppet och af sådan anledning der intagne, voro alldeles olika med de behållningar, som uti de hit insända Cassa-Boks-Utdragen funnits vid dessa tider balancerade, hvaribland ej någon enda uppgått till 10,000 R:dr, och dels att de Summor, hvilka uti några af dessa Cassa-Boks-Utdrag upptogos såsom remitterade till insättning i Wexel-Banken, icke instämde med hvad Committerade under loppet af dessa månader fått till insättning från Contoiret emottaga. Banco-Fullmägtige hafva erhållit Utdrag för hvarje månad af året 1829, utur den Cassa-Bok som undergått Revisorernes granskning samt deraf funnit den anmärkte betydliga olikheten emellan Cassa-halancerne i desse och de under årets lopp ingångne Utdragen fullkomligen bekräftadt. Men hvad omförmälde äldre Cassa-Utdrag för de saknade 5 månaderne angar, dem Banco-Fullmägtige begärt alt få sig tillsände, har Directionen anmält, det inga concepter till desamma funnos vid Låne-Contoiret att tillgå, helst, enligt Kamererarens uppgift, Cassa-Utdrag ej någonsin skola blifvit uppgjorde för andra än de månader sådane till Banken verkeligen ingått, och Cassa-Boks-conceptet blifvit af Kamereraren förstördt, så snart complett Cassa-Bok hunnit till Revisionen uppgöras. Den 7 Maji erhöllo Banco-Fullmägtige en af Kammarherren J-. von Seth, Professoren J. A.
Ve Institut anslagne Summa zzz ; R ir ärli. gen, hwrlken genom tillökning i Sjö Tullen ä wiste inkommande öfwerflödswaror afsätt s, ffu"e ifrän detta ärs början frän Stats Cortoiret qvartaliter utbekommas; sä lära Riksens Hög. loft. Ständer hos Kongl Majt i und«ndänig. het anhälla, att Stats. Contolret samr General Tull. Arrende Soeietetens Fullmäktige mätte und. fä Nädig Befallning, att om werkställigheten häraf besörja, sä att Institutets Föreställare Kongl. Secreterare!-. Borg. som länge warit i mantan af den till Institutet anflagne Summa, mätte txraf komma i ätnjutande; kunnandes denna Utgift af den anled ig icke pä Stat upp. föras, att Institutets fortfarande, som beror af en enskilt Person, är allt för mycket förän, dring underkastadt, att den skulle kunna anses lika med öfriga ä Stat upptagne Inrättningar. 7:0 An, Den 21 September. 6gg 7:0 Angående Medel till Commerce-Colle, gium till ätskilliga Utgifters bestridande, som af den till ManufacturerneS befrämjande anflagna Summa förut btifwit bestridde. Som Stats. Utffoitet icke äger tillfälle, alt nN göra sig Underrättadt om beskaffenheten af de af Kongl. Commerce. CollegiUm Uppgifne serffillte behofiver, till bedömmande af hurUwida tillgäng dertill pä annat sätt ffulle kunna ernäs; fär Stats-Utffottet tillstyrka Riksens Högloft. Ständer att i Underdänighet anhälla, dek Kongl. Maj t täcktes i Räder utaf den till upprättande Nionde Hufwudtiteln, som till stikå behof är ämnad, anstä hwad Kongl. Maj.t t Räder pröswar till CommerceCollegii dtsposi. tion kunna tarfwas. Stats Utskottet, som wördsammeligen till Riksens Högloft.
Mils, vid innevarande riksdag, aflälna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och helio! halva förekommit Irågor, dels om aflöningen för arméens och flottans läkare, dels om löne-anslag för nya provineial-läkare-heställningar, dels ock om pensioneringen af arméens läkare, rörande hvilka ämnen, deni Rikets Ständer ansett sig höra i eli sammanhang behandla, E. K. M:l funnit anledning lill följande nådiga framställningar: Beträffande Arméens liikare har E. K. Mit behagat nådigst föreslå, att a fl ii ti ingen för balaljons-läkarne så väl vid den värfvadc sorn vid den indelta arméen, hvilka nu åt njuta i lön, förste hataljons-läkare 600 Ridr samt andie bnlaljons-läkare, vid den värfvade arméen, dels 405 dels 390 Ridr, och vid den indelta 375 R:dr, måtte förhöjas för förste hataljons-läkare lill 800 och för andre hataljons-läkare till 600 Ridr, med bibehållande af rättigheten för deni till löneförhöjning efter vissa föreskrilna tjensteår. I aflöningen för regemenls-läkarne vid arméen, belöpande vid lifbevärings-regemenlet till 250 Ridr, vid 6 andra korpser och regementen till 600 och viJ de öfriga till 800 Ridr, allt banko, är deremot någon förhöjning icke af E. K. Mit i frågast ii lid. Hvad pensioneringen af arméens läkare angår, har E. Ii. Mit i nåder föreslagit, att jemte det rege IIih. tilt Ii. St. Skrifvelse, N:o 228. menfs-läkare bibehållas vid den af Rikets Ständer dem redan beviljade förmån att efter uppnådda CO lefnadsoch 30 tjensteår få, utöfver dem ur arméens pensions-kassa tillkommande pension, jemväl uppbära sådan med 200 ä 400
Academicum att inkomma med omständligt betänkande om de åtgärder, som till afhjelpande af detta missförhållande vore att vidtaga, den kostnad en ändamålsenlig plan i sådan riktning komme att ungefär medföra, och de tillgångar Universitetet sjelft för närvarande kunde ega att för ändamålet använda. Consistorium hade, i följd häraf, ett sådant betänkande afgifvit och deruti anfört: att nuvarande kemiska Laboratorium redan länge varit, både i anseende till saknadt utrymme och bristande ändamålsenlighet, alldeles otillräckligt för de studerandes antal, och i intet hänseende motsvarande vetenskapens behof och fordringar; att det hus, der kemiska Laboratorium nu finnes, hvarken i anseende till areal och inredning eller beskaffenhet i öfrigt tillåter att derstädes anbringa en ändamålsenlig ny Laboratorii-inrättning; att, för att höja den materiella delen af den kemiska Institutionen till den ståndpunkt af ändamålsenlighet, som den kemiska vetenskapen i vår tid oafvisligen fordrar, och dervid kunna använda de inrättningar och apparater, som för de kemiska undersökningarne i deras mångsidiga riktningar äro nödvändiga, ett nytt Laboratorii-hus vore på det högsta af behofvet påkalladt; att derjemte, för den kemiska Institutionens upphjelpande och med afseende på kemiens närvarande omfattning samt fäderneslandets behof, den kemiska undervisningen borde fördelas på frenne lärostolar, eller, om anslag dertill icke kunde beredas, tills vidare åtminstone på tvänne: den ena för allmän theoretisk Kemi, Mineralogi, Metallurgi, Mineral-analys och Geognosi; den andra för allmän Physiologisk kemie i dess serskilda tillämpningar, samt Pharmaci; att årliga anslag till följd häraf skulle behöfvas för aflöning Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk.
Rådet förklarat sig haft i sigte hade Herr Kammarherren under de frenne Riksdagar som under det nya Regerings sättet inträffat, icke försport i afseende på influencen innom Ståndet, några menliga följder, ej heller kunnat förmärka någon förtrytelse eller afvundsamhet emellan äldre och nyare familjer. Hvad i öfrigt anginge de af Herr Regerings Rådet yttrade tankar i detta ämne trodde Herr Kammarherren att Herr Regerings Rådet torde finna dem hufvudsakeligen besvarade på åtskillige ställen i det nu upläste dictamen, görandes sig Herr Kammarherren Silverstolpe den förhoppning att Herr Regerings Rådet vore öfvertygad, det vid ett särskildt uptagande och vederläggande af hans tanke Kammarherren icke skulle hafva underlåtit att använda den ton som med hans agtning för Herr Regerings Rådet instämde. Herr Regerings Rådet Hallenst jerna utbad sig att sedermera skrifteligen få ytterligare meddela sina tankar uti ifrågavarande ämne och yttrade Herr Kammarherren Silverstolpe sin egen önskan vara, att dess dictamen blefve hvilande på bordet, till samtelige Ledamöternes nogare eftersinnande; hvarvid intet var att påminna. Föredrogs å nyo den af 2 :dra Fördelningen föreslagne och sedan den 10 i denna månad på bordet hvilande redaction till tillägg uti Regeringsformen rörande sättet huru Grundlags frågor skola behandlas; och blef frågan, efter någon discusion på begäran af Herr Lagmannen Sandberg ytterligare lagd på bordet.1 Herr Öfver Intendenten Edelcrantz yttrade det han för sin del funne 1 :sta puncten i 56 § Regeringsformen behöfva någon jemnkning till vinnande af en mera Logisk rigtighet, men som Herr Öfver Intendenten ansåg en förändrad redaction af nämnde § hafva sammanhang med tillägget om Grundlags frågors behandling, utbad 1 Jämför ovan sid. 275. 19 290 Den 20 Juli 1812 sig Herr Öfver Intendenten, att efter det Utskottet fattat sitt beslut rörande förslag till stadgande huru Grundlags frågor skola behandlas, få meddela sina tankar angående ifrågavarande § :s förändrande.