Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna likgiltiga fråga inleder en annan af stor vigt. 56 §. Reg.-F. är tydlig och bör icke kunna missförstås. Den innehåller: ”Allmänna frågor, som uti R. St. plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utsk., som äge att dem utreda och deröfver sig yttra. Utskottens förslag skola först i Ståndens plena framställas till antagande eller förkastande utan förändringar eller tillsatser. Göras dervid i Ståndens plena sådana anmärknin - 12 Den 7 April. gar, som hindra antagandet, erhålle Utsk. del af dessa anmärkningar, för att derefter förslagen ytterligare granska och jenmka. När ett sålunda beredt förslag till Stånden återkommer, då åge de magt att detsamma oföfändradt eller med förändringar antaga eller ock alldeles förkasta.” Häraf torde för en hvar, som vill förstå, finnas klart, att, i händelse Ståndet vill antaga betänkandet i ett fÖrändradt skick, kan sådant icke ske, utan att återremiss måste föregå; men om Ståndet vill helt och hållet afslå betänkandet, är sådant tydligen i grundlagen tillåtet. Hr Cederschöld: Jag har begärt ordet för att göra reda för mina bemödanden att förstå grundlagen, och begär i sådant afseende att få upprepa hvad jag på ett annat ställe i denna fråga yttrat, nemi. i Handbok för Riksdagsmän, 2:dra upplagan, pag. 47- ”Det gifves förmodligen i våra grundlagar intet ställe, som blifvit så ofta som detta (i 56 §. Reg.-F.) tillämpadt på rakt motsatta sätt, och alltid under åberopande af ordalydelsen. Stundom har man förkastat ett Utskotts första betänkande, under åberopande af föreskriften: att Utskottens förslag skola först i Ståndens plena framställas till antagande eller förkastande. Stundom har man deremot ansett ett afslag till Utskotts första betänkande innefatta nödvändighet af återremiss. Till stöd för denna mening har man åberopat föreskriften, att betänkandet skulle återremitteras, derest anmärkningar dervid gjordes, som hindrade antagandet.
För Arméens beklädnad har i behörig tid blifvit sörjdt. Så länge kriget verkade till utomordentliga behof, voro inrikes tillverkningar icke tillräckliga att dem fylla; men efter upphörandet deraf, har Kongl. Maju ater inställt införseln af utländska Manufacturer för detta ändamål, 13& £)en 7 Mars. damål, så att den inhemska konstfliten icke må sakna det biträde', sorn genom afsättning för Jiiigsmagtens behof vinnes. Bevärings - Fabrikerna hafva ständigt varit sysselsatte, och Kronans inrättningar, för detta ändamål blifvit utvidgade. Krutbruken äro vidmagthållne och hafva med rudimaterier för Krut-tillverkningen blifvit försedde. Flottans underhåll har med omsorg blifvit vårdadt och äfven, i mån af tillgångarne, ökadt. Krigs-Medicinal Verket har undergått mycken förbättring och Sjukvården under kriget har varit berömvärd; i det eria och der andra häraf förestår dock ännu en ytterligare organisation» med tillökte löningsyillkor för dem af Studerande Ungdomen, som egna sig till detta yrke , hvartill medel finnas genom Riksens Ständers, vid senast förflutne Riksmöten, tagne nyttiga beslut. Saltpeternäringen i Riket, har Kongl. Majit på verksamt sätt sökt att befordra och uppmuntra; hvartill Riksens Ständers, likaledes vid senaste Riksdag, tagne beslut, lemnat Kongl Majit ytterligare tillfällen. Till Riksens Ständers Oeconornie-Utskott vill Kongl. Maj;t låta öfverlemna fullständig Berättelse om allt hvad denna vigtiga näringsgren angår, och hvarest Riksens Ständer skola blifva i tillfälle att erfara de fördelar - Dén 7 Mari. *37 delar för "Riket, som häraf för framtiden ärö att förvänta. De välgörande Uppoffringar, Soni Rikets In-' byggare, snart sagdt utan undantag, ådagalagt för fett kontina de krigsmän med deras familier till hjelp och undsättning, hvilka under striden för tolkens rättigheter samt Fäderneslandets sjelf, ständighet och ökade anseende, hållit lif och blod osparde, påkalla Kongl.
Oirootion ooli do88 undorlydändo tjon8tomän, dels i>08örjä utrodnin^on »s s<,jmor-i^ottori-sondon8 till^änAär ooli incliisninAon äs rlo88 sorti, in»äi-, jomto I!> Iktsvi8itiunor ä rödön utsällno ollor till ärot8 8lut utsälländo Inud^äsvo vi»8tor, livilli:, dorostor sliullo i llili8AäId8d!outoirot utliotälä8, Lionel. Näi:t täolito8 i l^ädor loi ltläi ä, stt Xon^l. IVIgj:t, moti ^illändo lör ösri^t äs liVäil 8täl8- siä«lot i uu<Ioi-6änigliot ^ttiät ooli till8t)ulrt, äN8äA Iäm^Ii^ä8t, ooli mod äionciot8 lorinenli^g lioliäncilin^ nsrniäst ösvoi'ou88tämmgncio, ätt, clä ciokinitivt lillot o,i» I^umoi-I^ottoriols usisilÖLninA ooli snväNtiäixiot ?.k <Io88 till^äii^tu' sättä8, loroidnäntlo, i 8ämmänliän°i clormod, jomvsl modt!ol„8 om ^on8lonei' soi' iVum or-I^ottoi iot8 nuväi ändo, mod lonor ollon 8tLiitii^g iiisvodon s6t80tldo omliot8- noll t^ON8tOMäN, 8ämt ätt Xon-;I.
Upplästes ett ProtocollsUtdrag^ från BorgareStandet, af den 3 Juni, hvaruti Ståndet inbjuder sina MedStänder att instämma uti det beslut, att hädanefter åt Riksens Ständers Revisorer till Stats-, Bancosamt RiksgäldsVerkens öfverseende uppdroges att revidera de Hospitals, och Lazaretts-räkenskaper, som äro ställda under Kongl. SeraphimerGillets öfverstyrelse, och efter nu gällande Författningar ingå till Kongl. KammarRättens granskning, samt derom berättelse afgifva, för att, på lika sätt sorn deras öfriga revisions-arbete, komma till Riksens Ständers och Allmänhetens kunskap. Lades på bordet. Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Hedervärda EoudeStåndet, af den 8 Juni, innehållande Ståndets antagande af Vällofl. BorgareStåndets inbjudning att med detsamma sig förena om det, jemväl af Högvördiga Prest Ståndet medgifna tillägg vid OesonomieUtskottets, den 9 Maj afgifna Betänkande öfver Rådmannen Kjellander! Memorial om byggnad och underhållande af i Städerna befintliga Kyrkoherde-, Capellans-, Klockare^, Rectors - Den 12 Juni. 2 55 Och Scholahus-byggnader, nemligen, att undantag från onera, som kunde hvars och ens innehafvande jord lagligen åläggas, icke skulle äga rum för de hus och egendomar, sona Ecclesiastiqua personer tillhöra, men af dem sjelfva icke bebos. Lades på bordet. Justerades följande.* Utdrag af Protocollet, hållet 1 Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum den 12 Juni 1815- S. D. Företog Ridderskapet och Adeln till afgörande de från föregående Riksdagar på bordet hvilande slutberedda förslag till ändringar i Grundlagarna, och stadnade deröfver i följande beslut : 2:dra §:n Regerings Formen: Det föreslagna tillägget skulle förfalla, sedan, i anledning af Kongl. Maj ts Nådiga Skrifvelse, Riksens Ständer redan förut beslutat, att de i 41.
Ridderskapet oell Adeln lät vid Utskottets första anmälan bero och lade till handlingarne Utskottets sednare, till de öfriga Riks-Stånden gjorda hemställan. §§ 25, 26, 37, 41, 42—47, 52 och 54. Lades till handlingarne. S. I). Vid föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, M 40, i anledning af dels återremisser å Utskottets Betänkande, M 21, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande, dels ytterligare väckt motion i samma ämne, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, sorn här nedan omförmälas. Utskottets öfverst å sidan 3 gjorda hemställan. Bifölls. Utskottets tre särskilda yttranden å sidd. 3 och 4. Godkändes. Utskottets å sidan 5 förekommande hemställan. Bifölls med följande förändrade lydelse: »att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes å alla gästgifvaregårdar i riket låta, så vidt görligt finnes, inrätta entreprenader, dervid, då sådant af förhållandena nödigt påkallades, en lega af högst 1 R:dr 50 öre per mil i stad och 1 R:dr 20 öre per mil på landet finge uppbäras, samt att Kongl. Majit täcktes härom meddela de föreskrifter, hvilka såväl för de skjutsskyldiges säkerhet som för de resandes beqvämlighet kunna erfordras». Utskottets hemställan ä sidan 6. Bifölls med uteslutande af den sednare delen, börjande med orden: »och att resande» etc. Bifollos. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JV2 125, med formulär till fyrktalslängd, till debiteringsoch uppbördslängd för kommunal-ut3kylder samt till debetsedel för dylika utskylder. Från Hederv. Bonde-Ståndel.
Underlåter Regent eller Interims-regering att verkställa sådan kallelse, förfares, som för sådant fall i hvartdera Rikets Grundlag är stadgadt. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Aug. 1854, kl. 11 f. m. Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Standerangående hegardt understöd får fidlhordandet af Norbergs jernvåg; Gifven Stockholms Slott den 15 Augusti 1854. Sedan det bolag, hvilket, under benämning af Norbergs Jernvägs-bolag, bildat sig för anläggning af en jernväg mellan Norbergs grufvefält i öfre delen af Westmanland och sjön Åmänningen vid Strömsholms kanals segelled, hvilket bolag, mot tillgodonjutande af ett lån å 100,000 R:dr från Handelsoch Sjöfarls-fonden, genom ett med Kronan afslutadt kontrakt, förbundit sig att inom viss tid hafva, i enlighet med den af Kongl. Majit i nåder gillade plan, verkställt berörde arbete, 14 Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse, Jfs OS. nödgats afbryta detta företag innan detsamma hunnit fullbordas, samt vid bolagsstämma den 1 sistlidne April uppdragit åt vissa då utsedde delegerade, att å bolagets vägnar, jemte anmälan af bolagets obestånd, hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra framställning, angående jernvägsbyggnadens öfvertagande af Staten, äfvensom de åtgärder, hvilka i öfrigt kunde för detta företags fortsättande blifva af nöden, hafva bemälde delegerade, uti en den li nästlid ne Juli till Kongl. Maj:t ingifven skrift, i underdånighet anfört: att anledningen till det missöde, som träffat bolaget, hufvudsakligen vore att söka uti felaktiga beräkningar för anläggningskostnaden, enär denna kostnad i det af Civil-Ingeniören C. Tottie i December 1851 sednast afgifna och vid arbetet följda förslag upptagits till endast 156,491 R:dr, hvaremot, vid jemförelse emellan bolagets räkenskaper samt ett af Löjtnanten C.
Hvarför skall i en bariibok nyttjas sådana ord soin » fah~indar » och » skojarbyke,? Man kan skrifva realistiskt utan sidsna, lindrigast sagdt, kraftuttryck. Äfven mot ingehkllet kunna befogade anmarkningar göras. Förf. visar, att hon har ett varmt hjärta ocli en rik fantasi - tv: ^ injrcket viktiga faktorer, dA i11an skall skrifva för barn,. men fantasieii far ej vtwa dle~iczliarskaiidr. Den behöfver st&amp; niider tankens iippsikt coc.11 kontroll; nien det ar just detta kontrollerande arbete, vi sakna hos förf. Fantasien iir alltför fri, och Iiittar ofta på öfverdrifter ocli orimliga motiv. Till sådana rakna \ - i t. ex. d i lektor 3Ialteiis uppträder i Södertelje, just vid det tillfalle, då tant Edla Mädt ut sig till; ~skönlietens drottnings. Hvilket dessutom var ovanligt sndlt af tant Edla. TTidare låter hela historien on1 den i ett träd uppspikade katten oriiiilig. Att Erik fick diligt sedebetyg diirföre, att han en g h g kommit för sent till skolan (d&amp; han riiiidadtb den omtalade katten), tror icke nigot skolbarii. ~ T a i i t Sally!) a r kanske den bast tecknade personen i boken. Erik vid hennes dödsbädd iir ett af de vackraste och finaste styckeua. Illiistrationerna iiro bland (le roligiste och bästa vi sett i &amp; r. Men Jeiiny Xyströin lär ej heller af niinga f % s&amp; onivaxlande ocli roliga iiiotir soiii af förf. till:; I löfsprickniiigeii; &gt;. Bland h e t s jnlböcker oinnämnn vi iiied gliidje den af FredrikaBreiner-Förbnndet prisbdiiiiade bokeii Gliidjemns blomstea. ini. fl. ber %ttelsei8 af Amaizcla Kerfstedt.
Men det vore icke ett lif, detta; det vore intet lif; och alla menniskor tyckte, han var en underlig kurre; och han frågade sig sjelf, hvarför egentligen han icke toge sig samman och bröte förtrollningen; och han skämdes öfver sig sjelf, liksom en hypnotiserad, som vid uppvaknandet erfar, hvilka ovärdiga och löjliga ting han begått. När han trädde in genom gårdsporten, kommo alla hans trenne hundar farande mot honom och upp på honom, men han skakade dem ifrån sig och gick vidare. Inne i stugan mottogs han af mor Bengta; också allt som vanligt; å, bara en endaste liten, liten förändring! Jo, hos gumman fans något, som frapperade honom; han kunde icke säga hvad, men det låg i hennes sätt. Hon var så beskäftig och gick och log hemlighetsfullt i smyg. Han såg på henne, spörjande, och sökte få fatt i hennes ansigte; men hon undvek hans blickar och låtsade om ingenting. «Något nytt, mor Bengta?» trefvade han sig fram. «Jösses, kandidaten, hvad skulle väl här kunna ske!» utropade hon förfärad och värjde från sig med båda händerna; men det var alltsammans gjordt, och bakom låg något, som skvallrade om motsatsen. Truls blef helt upplifvad af idel nyfikenhet, men generade sig för att röja det genom närmare frågor. «Är ingen post kommen?» sporde han torrt. Mor Bengta gjorde en eftersinnande min, som dock tillika var så slug, att till och med en blind måste kunnat se, att något stack derunder. «Jo,» sade hon dröjande, «jag tror nästan, det ligger något derute i kandidatens rum. På skrifbordet!» Truls gaf henne en lång blick, som om han ville draga ut ur gumman hela maskopien; men hon gick och sysslade med kaffeservisen och skötte sitt. Derpå for han ut, lemnande alla dörrar vidöppna efter sig, och direkt hän till skrifbordet. Der låg ett bref, med det svarta sigillet uppåtvändt. Han slet det upp, kastade en blick på det skrifna, samt stack sakta och nervöst arket tillbaka in i kuvertet.
Skillnaden — och i min tanke förbättringen — ligger deruti, att enligt förslaget den ena domstolen skulle behandla det formela af saken från början och till slut, samt den andra domstolen blott behandla det reela; i st. f. att nu den ena domstolen behandlar blott en del af det formela, och fulländandet deraf ofverlemnas åt den andra domstolen, der tillika verkan deraf pröfvas. Detta synes mig så klart och lättfattligt, att jag måste för min del vidhålla mitt yrkande, och anhåller om bifall till förslaget. Hr Printzensköld: Jag är ej nog lycklig, att hafva kunnat rätt uppfatta den bevisning, som Gr. Sparre framställt för §:s Den 5 Juli f. m. 477 rimlighet; men jag vill till den ädle Gr:n sjelf hemställa, i hvilket förhållande § 14 häri förslaget står till § 16? § 14, sorn du är under öfverläggning, säger allena att konkursdomstolen skall pröfva hvad verkan inteckning ega må; men § 16 säger: ”Inteckning, som beviljad varder, gälle för borgenär med förmånsrätt, som i kap. 17 H.B:n skiljs, ifrån den dag i staden, och det ting, å landet, då han inteckningen inför rätten sökte. Skall nu konkursdomaren upphäfva verkan af § 16 och förklara att inteckningen gäller ej, ehuru den blifvit lagenligt beviljad af inteckningsdomaren? Denna motsägelse finnes ej i ISIS års konkurslag; emedan man der stadgade, ali, när gäldénären råkat i konkurstillstånd, skulle konkursdomaren pröfva huruvida inteckningen skall kunna få den förmånsrätt hvarom § 16 talar. Del faller sig således klart alt, om detta förslag oförändradt anloges, så skulle konkursdomaren antingen finna sig förhindrad från alt pröfva inteckningens verkan (såvida han vill tillämpa § 16), eller ock skall han pröfva inteckningens verkan i enlighet med § 14. Dessa håda motsatta sladganden sälla sålunda domstolen i en ganska tveksam förlägenhet, huru han skall förfara.
Gyldenstolpe föreslagit, vore möjligtvis lämpligare och tydligare, än !Jtsk:s förslag; men da han sjelf afstatt från sitt första yrkande af återremiss, får jag, för att icke åstadkomma någon splittring i förevar, fall, instämma med dem, som yrka bifall å betänk, i sin helhet. Hr Fahr mus: Frih. Cederström, Jakob, har yrkat afslag på den sednare delen af betänk, af det skäl bland andra, att han ansåg R. St, icke böra något i saken åtgöra förr än rättegången, såsom han yttrade, haft sin gång. Jag får i anledn. deraf förklara, att jag för min del aldrig åsyftat annat än alt rättegången skulle ostördt fortgå och bringas till slut, innan någon afskrifning kunde ifrågakomma och jag hoppas att denna rättegång icke skall blifva långvarig. Men det är ett annat förhållande som jag afser med den föreslagna und. skrifvelsen. Det vore nemi. af vigt för Regeringen att i förevar, fall från R. St:s sida fä en dylik anhållan om inhibition af ersättningens indrifvande, emedan den skulle gifva åt Regeringen ett moraliskt stöd för dess beslut derom, i saknad hvaraf det kunde hafva sina betänkligheter att medgifva ett slikt anstånd, då under tidens lopp åtskilliga af de skattskyldige, som blifvit kräfde, dels kunna aflida, dels kunna blifva skingrade. Hr von Hartmansdorff har hemställt hvad meningen kunde vara med den föreslagna skrifvelsen, eller om den i sjelfva verket ginge ut på annat än att en gång för alla förklara det uppbördsförfattningarne icke vidare behöfde efterlefvas. Mig är det dock omöjligt att fatta, det man skulle, genom att förklara det ett undanlag kunde uti ett visst fall i följd af särskilde omständigheter äga rum, äfven hafva upphäft sjelfva regelns eller författningens gällande kraft i allmänhet. Jag har. ofta på detta rum med nöje och uppmärksamhet åhört Hr von Hartmansdorffs logiska framställningssätt; men jag mäste bekänna, att jag i detta fall icke kunnat följa hans tankegång. Hr von Hartmansdorff:
1860 och 1861 års anslag till fortsättande och vårdande af Kamreraren Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska kameralväsendet 500: — 1,000: — Anslaget till hyresersättning åt Chefen för Kongl. Ekle siastik-departementet intill 1860 års slut 3,500: Dito till inköp af boställe åt Kapell-predikanten inom det till Gideå pastorat i Wester-Norrlands län hörande Trehörningssjö kapellag — 4,500: — Dito till utvidgande af låroverksbyggnaden i Helsingborg — 12,000: — Utaf anslaget, 70,000 R:dr, till uppförande af ny byggnad åt högre elementar-låroverket i Örebro — 35,000: — Anslaget till byggnad för elementar-låroverket i Fajilun — 44,000: — Återstående hälften utaf anslaget för tillbyggnad af Ve tenskaps-akademiens hus — 225,000: — Anslaget för uppförande af ett växthus i nya trädgården vid Lunds universitet — 33,000: — Utaf det sednast beviljade anslaget, 380,000 R:dr, till fullbordande af nationalmusei-byggnaden Och denna byggnads inredning — 245,000: — Anslaget till fortsatt inredning af historiska museum och mynt-kabinettet : — 2,000: — Utaf 1861 års anslag, 2,000 R:dr, till aflöning för en Antiqvitets-intendent — '1,000: — 1861 års anslag till utgifning från trycket af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar — 3,000: — Dito till fortsatt utgifning af Lithografen C. J. Billmarks i Paris utkomna arbete: «Sverige, aqvarell lithografler och tontryck —■ 800: — Transport: 6,766,037: 75. 9,885,569: 59 — 14 — Transport: 6,706,037: 75. 9,885,569: 59.
Utskotten få således tillstyrka: 1:0 att minst en Lärare skall anställas i hvarje socken, så vida ej folkmängden derstädes är så ringa, att barna-under visningen icke kan åt en Lärare gifva sysselsättning, i hvilket fall 2;ne eller flera socknar må om en Lärare sig förena; 2:0 att minst en Fast Skola hör finnas i hvaije pastorat och ställas under inseende af Kyrkoherden och Skol-directionen; 3:o att Lärares anskaffande och Fasta Skolors inrättande bör i verket sättas inom loppet af fem år, räknade från 1 84o års utgång; och kommer det att bero på Communerne sjeifve att bibehålla de redan varande Skol-lärarne, dock med skyldighet för desse att iagltaga och uppfylla stadgandet, i afseende å bibringande af här nedan bestämda minimi-for dringen af kunskaper ; ’ 4:o att undervisning i de Fasta Skolorna bör gifvas minst åtta månader om året, samt att denna tid skall indelas i terminer så, att barnen de öfriga 4 månaderne, dels om sommaren, då deras närvaro hemma för biträde vid skörden och andra landtmanna-göromål vore behöflig, och dels vid jultiden kunde vara hemma från Skolan; dock att Communerna sjelfva egde att, efter de inom hvarje förekommande omstän digheter, ifrågavarande terminer närmare bestämma. Bih. till Ii. St. Besv. och Ekon.- Vt shott ens Betänkande, N'.o 5. §• 2. Hvad frågan om åliggandet att uppbygga och underhålla nödiga Skol-h us, beträffar, anse Utskotten, att detta åliggande bör tillhöra Communerne sjelfva, äfvensom att det, i verkställighetsväg, der flärd och prydnad i byggnadssätt bör vika för enkel ändamålsenlighet, icke skall blifva med serdeles känbara kostnader förenadt, enär församlingarne, som, enligt Lag, äro förpligtade att hafva socknestugor, ega tillfälle, der sådana finnas, att i förening med dem och genom deras utvidgande, om behofvet så fordrar, inrätta skolhus.
Utskotten måste till sin grund godkänna den uti ifrågavarande stadganden uppenbarade syftning, att hos krigsmanskapet underhålla en lefvande känsla af heder, och ett oafbrutet bemödande att bevara ett godt anseende i det allmänna, kunna Utskotten dock, vid betraktande af det årligen tilltagande antalet af brottslingar, och med fästadt afseende deruppå, att krigsmanskapet härtill i ej obetydlig nion bidragit, ej underlåta att uttala den öfvertygelse, att det tilläfventyrs så väl för soldaten, som för det allmänna, skulle befinnas mera välgörande, om, vid manskaps casserande, någon större skonsamhet och öfverseende ulöfvades, än som erfarenheten Lagsamt dllm. Besa.- och Elon.-Vtsiottens Betänkande, No 4 7. 7 visal ega rum vid tillämpningen af de nu gällande föreskrifterna. Utskotten tillstyrka derföre, att Rikets Ständer måtte Ros Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta öl veise och till öfverensstämmelse bringa deserskilde, i afseende på krigsmanskaps casserande för begångne brott, utfärdade föreskrifter, samt tillika förständiga vederbörande att, vid desammas tillämpning, ställa sig deras innehåll till noggrann efterrättelse, så alt ej andra personer må varda, för begångne lagöfvertiädelser från krigstjensten skiljde, an de, som föröfvat sådane brott, for hvilka en dylik påföljd är vorden uttryckligen stadgad. Stockholm den 23 Februari 184*• K eservation: Fredric von Zweigbergk anmälde sin reservation på den grund, att Instrnctionen för General-mönsterherre samt Tjenstgörings-reglementet ej stå i öfverensstämmelse med 71 §. Krigs-artiklarne. Ank. till Exp-Utsk. den 2 Mars, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckte frågor om tillägg vid 27 §. 2 Capitlet af Krigs-artiklarne. Till Lag-Utskottet har Ilöglofl.
Jag hemställer, huruvida man skulle tro, att fordna tiders R. o. Ad. skulle anse friheten befästad genom beslutet, att R. o. Ad. skulle representera genom val; huru iy56 års Ridderskap skulle ansett, om man velat drifva ett sådant förslag igenom. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då en ledamot begärt, att de särskildta förslagen till gemensamma tankar borde uppläsas, ansåg Hr Landtm, sådant böra ske, hvarefter upplästes Frih. Sprengtporten? förslag, sådant det blifvit efter den ändring Frihtn i dag begärt, samt Frih. Hamiltons, Hr von Hartmansdorffs, Hr von Troils och Hr Mannerskantz’s förslag, sådana de i föregående dagars plena blifvit afgifna. Då Hr Mannerskantz’s förslag skulle uppläsas, yttrade han, att han önskade fä framställa en annan redaction af sitt förslag; men Hr Jjandtm. ansåg lämpligast, alt detta skedde då R. o. Ad. komme till pröfningen af delta förslag. Derefter upplästes Gr. Frölichs den 21 dennes afgifna förslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då de öfriga förslagen mer eller mindre öfverensstämde med Utskts förslag, någon uppläsning af dem för det närvar, icke torde erfordras. Hr Ribbing, Bengt: Om jag icke förmodade, att, a38 Den 27 Octoberf. m. ehuru Hr Frih. o. Landtm, uti sista plenum förklarade sig icke kunna inse behofvet utaf att föredraga ämnet i den ordning sorn Gr.