Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man säger, att det nya formuläret har, framför det gamla, korthetens företräde, och den sista talaren påstod det förra vara 3 gånger kortare än det sednare. Detta är nog mycket tilltaget; ty om man räknar de rader, dessa formulär i Betänk, nptaga: så finner man, det gamla innefatta 9 och det nya Grader. Det förra är således blott |:del längre än det sednare. Det gamla formulärets längd är i alla fall en likgiltig omständighet. Deremot är det, enl. min åsigt, ingalunda likgiltigt att förändra ett edsformulär, vid hvilket folket vant sig och fäster helgd. Derföre har man i andra länder, såvidt möjligt varit, undvikit att förändra edsförpliglelsernas ordalydelse. Slutraden af eden i Sverige är: ”så sanni mig Gud hjelpe till lif och själ” samt i Norrige: ”så sannt hjelpe nu Gud och hans heliga ord”. Då, i Unions-komitén fråga förevar om lika lydande eders afläggande i de förenade rikena, Stats-Råd, och alla andra uttryck gjordes lika, lät man dock nämnde slutmeningar, förblifva oförändrade efter hvartdera folkets olika bruk, emedan de iunehöllo sjelfva edsförpligtelsen. De många orden i vårt formulär till vittnesed, hvilka man härstädes klandrat, medföra den nytta, att de påminna vittnena, om deras förhållanden till andra menniskor, och om hvarjehanda omständigheter, hvilka vid vittnesmåls afläggande böra ihågkommas. Det är således icke ändamålslöst, att påpeka dem i eden. Han är, i detta fall, lika med vära öfriga eder, såsom trooch huldhetseden, domares och andra embetsmäns Den 12 April. 103 eder. Sjelfva Konunga-försäkran, innehåller, likasom de ett slags instruction för den, som aflägger eden. Under sådana förhållanden kan jag icke finna något skid att från ifrågavande ed borttaga samma instruerande egenskap. ilan har anmärkt, att edens många ord, när de ofta uprepas, förlora deras vigt. Ja, det kan väl vara, men det måste gå på samma sätt med de färre orden, när de ofta uprepas.
Förordnas af Directionen mellan riksdagar till Ridd.Secret. den, som dylikt embete eller befattning innehafver, må han ej kunna, lill följd af nyssberörde stadgande, ”åläggas att samma embete eller befattning frånträda, förr än ”frågan derom blifvit af R. o. Ad. vid näst derpåföljde riksdag ”afgjord. Den Ridd.Secret., som, efter erhållet tillstånd, med ”Secret.sysslan förenar visst embete eller befattning af ofvanberörde ”art, äger ej att, emellan riksdagar, annat dylikt embete eller befattning emottaga, utan hemställan till Ridd.Direct., som dertill kan ”lemna tillstånd, hvilket dock bör, vid närmast derefter infallande ”riksdag, R. o. Ad:s pröfning underställas. Enahanda stadgande 340 Doo 18 September, ”gälle, derest någon Ridd.Secret., som med nämnde syssla icke ”förenar embete i Statens tjenst eller publik befallning, vill emelian riksdagar i sådan tjenst eller befattning ingå.” Hvilket dock till II. R. o. Ad:s egen ompröfuing vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 12 Sept. 1844. Pä Riddarhus-Utskottets vägnar: C. II. IV. F. Dalman. Utdrag af protocollet, hållet bos Högloft. RiddarhusDirectionen i Stockholm den 6 September 1844. S. D. Föredrogs H. Uidd.Ulsk:s remiss af d. 28 sisth Aug. uppå den af Frih. Toll, Gustaf, bos H. R. o. Ad. väckta, lill Ridd.Utsk. remitterade motion om upphäfvande af 2 mom. 13 § i Ridd.- Direct:s instruetion, hvarigenom är stadgadt, att lan ej får med något embete i Statens tjenst förenas; öfver hvilken motion Ridd.Utsk. begärt Ridd.DirecUs utlåt. Direclionen tog kännedom så väl af motionen som af den remissen följaktiga debatt bos H. R. o. Ad., äfvensom
Ty hvilke Hedningar eller Konungarike icke vilja tjena dig, de skola förgås, och Hedningarna förödde blifva. Libanons härlighet skall till dig komma; furu, bok och buxbom tillsammans, till att bepryda mins helgedoms rum; ty jag vill mina fötters rum härligit göra. Skola ock de, som dig undertryckt hafva, bugande komma till dig, och alle de, som dig försmädat hafva, skola nederfalla till dina fötter, och skola kalla, dig en Herrans stad, ett Zion dens Heligas i Israel. Ty derföre, att du hafver varit öfvergifven och förhatad, der ingen gick, vill jag göra dig till härlighet evinnerliga, och till glädje utan ända; Så att du skall suga mjölk af Hedningomen, och Konungabröst skola dig suga gifva; på det du skall förnimma, att jag, Herren, är din Frälsare, och jag, den mägtiga i Jacob, är din förlossare. Jag vill låta komma guld för koppar, och silfver för jern, och koppar för trä, och jern för sten; och vill så görat, att dine föreståndare skola, frid lära, och dine skaffare predika rättfärdighet. Man skall ingen orätt mer höra uti ditt land, ej heller skada eller förderf uti dina gränsor; utan dine murar skola heta salighet, och dine portar lof. Solen skall icke mer skina dig om dagen, och månens sken skall icke mer lysa dig; utan Herren varder ditt eviga ljus, och din Gud skall din pris vara. Din sol skall icke mer nedergå, eller din måne tappa sitt sken; ty Herren skall vara ditt eviga ljus, och dine sorgedagar skola en ända hafva. Och ditt folk skola allesamman vara rättfärdige, och skola besitta jordena evinnerliga; såsom de der mine planterings qvist, och mina händers verk äro, till pris. Utaf dem minsta skola varda tusende, och utaf dem ringesta ett mägtigt folk; Jag, Herren, vill detta i sinom tid snarliga uträtta.
B. C. Ljusdal p. r. Värdinna. Till följd af sjukdomsfall lianes tillfällig plats genast ledig för en i landthushâll och matlagning fullt kompetent och erfaren person. Lön 30 kronor per månad jämte fria resor. Svar afvaktas märkt » Skyndsamtadr. S. Gumelii anuonsbyra. Stockholm. (G. 38975) U ng flicka önskar plats till nyår, i familj att gå frun till hända Har undervisat minderåriga Kunn. i söm. Betyg o. referenser finnas. Sv. M. Kristianstad p. r. (452) sökes af bildadt H usföreståndariuneplats anspråkslöst fruntimmer, eller som hjälp och sällskap åt ensam fru. Kunnig i finare handarb., matlagning och alla inom hus föref. göromål. Svar till » L. », Iduns exp. (443) N:r Stilton Gräddost väl lagrad extra fin kvalité, exp i osiar väg. à kr. S m a l. ostar à KR. ostar k kr. OSTAR à KR. ostar à KR. ostar à 35 öre; allt pr kg. Exp. skyndsammast mot efterkraf. Samuels å C; os Ostaffär, Åstorp. Eau Admirable, Barniröken, som förut innehaft tjänst, helst f. d. små- skolelärarinna, enkel, barnkär, med gladt, godt, jämnt lynne, men bestämd och med förmåga att göra sig åtlydd, kunnig i linnesömuad och om möjligt någon slöjd, med vilja och förmåga att, då så behöfves, gå frun tillhanda i handkammaren, ej under 26 är, får god plats 24 april eller dessförinnan. Svar med lönevilkor och referenser sändes till » S — d — e », post. rest., Vexiö. Ingen göie sig besvär, som ej uppfyller uppgifna fordiingar. (G. 38954) E n mängd goda lärarinneplatser finnes åter anmälda, samt pl. för fullt hushållskunniga bildade flickor å Nya Innckoideringsbvrån, Brunkebergsgatan 3 B. Elabl.
Jag tagit delta ämne i noggrannt öfvervägande, och funnit Edert berörde underdåniga Förslag till ny Lag, angående hemgift, vara bygdt på den grundsats, att hemgiftstagaren, till hvad honom i berörde egenskap gifves, äfven lösören, endast erhåller nyttjande rätt. Denna inskränkning synes, då hemgift i lösegendom är ett förskott på förmodadt blifvande arf, ej vara af sakens natur föranledd. Hemgiftstagaren bör vis - 558 lien 12 Mars e; m-. Serligen yara pligtig^ atp vid gifvaren? Jael, och i vissa andra bestämda fall, låta det erhåHna eller dess varde komma i vederbörlig beräkning, så framt det icke återbäres i samma skick sorn det var då detgafs, men icke anses obehörig» alt emedlertid sälja, förbyta eller eljest använda detsamr ma, såsom annan sin egendom. Alt hart hitintills, enligt Sveriges Lag, varit dertill berättigad, röjes bland annat af olikheten emellan sladgapderne i ii Cap. 4 § Han-? delsBalken, hvarest föryltrande af lantgods belägges med böter, utom ersättningsskyldighet, och 16 Cap. 2 § GifterinålsBalken, hvarest annan påföljd än gäldande af det yärde, godset hade då det gafs, icke är stad-? gad för den händelse, att husgeråd är borta eller icke i lika godt skick. Dessutom förete sig emot innehållet af Edert ifrågavarande Förslag följande anmärkningar: Vid 1 45*. Att deruti är uteslutet allt hvad nu gäHande Lag innefattar angående hemgift i fast egendom, hvarigenom synes uppkomma tvekan, huruvida det må vara tillåtet att meddela så beskaffad hemgift, peli, i sådant fall, om hvilka följder slik hemgift må medföra för ej mindre hemgifts-, fagaren, än gifvaren och hans öfrige arfvingar, räUsrinnehafvare eller Borgenärer. Att det der föreslagna stadgandet angående hcmgiflsbrefs ingifvande
Sedan nemligen val till Suppleant efter Major von Hohenhausen ansetts böra anställas, till följd af pluralitetens inom RiddarhusDirectionen den 20 Januari 1827 fattade beslut, derifrån Herr Kammarherren Friherre Boije samt Herr IIofRätttsRådet Carleson , på anförde grunder (af ett dåvarande tillräckligt antal tjenstgörande Ledamöter inom Direclionen, samt den besparing af Idonorarariet till den inträdande Ledamoten, som för RiddarhusCassan genom Vacancen skulle uppkomma,) varit i så måtto skiljaktige, att de med anledning af 1 Art. 6 §. i RiddarlmsDirectionens Instruction, ansett Suppleantsvalet böra tills vidare uppskjutas; så och efter det sistbemälte 2:ne Ledamöter, ehuru öfverröstade, likväl förklarat sig icke kunna i nämnde val deltaga, blef detsamma med slutna sedlar emellan de återstående fyra Directionens Ledamöter, nemligen Hans Excellence m. m. Herr Grefve De la Gardie, Herr HofMarskalken m. m. Friherre Klingspor, Herr Öfversten m. m. Åkerhjelm - Den 9 Jun i i e. ra. hjelm samt Herr Genera Majoren m. m. af Melin, förrättadt, och utföll på det sätt, att Herr Förste ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre erhöll 3:ne och Herr CommendeurCapitainen Friherre af Klercker en röst; hvarefter, vid Directioncns påföljande sammankomst den lyrde Mars 1827, RiddarliusSereteraren till protocollet afgaf ett så lydande anförande: ”Vid justeringen af Högloflige Directio”nens Prolocoll för den 20 sistledne Januari, ”torde det tillåtas mig få till denna dagens ”Protocoll ödmjukast förklara, att som jag ”i fråga om Högloflige
Vidkommande sjelfva anspråkets beskaffenhet, får jag förklara, att jag för min del icke linner ordalydelsen i 23 §:n af Instr:n för K.Kammar-R:n så otvetydig, som Hrr von Hartmansdorff och Bildt velat den framställa, och att jag anser StatsUtsk:s af Stats-Kont. delade åsigt i detta hänseende mycket väl kunna försvaras. Ifråga om Statens rätt att i dylika frågor jemväl efterskänka actors arfvode, ser jag saken ur den synpunkten, att denna rätt är en tillämpning af benådningsrätten. Då en tilltalad är fälld till böter, eger K. M. rätt att efterskänka äfven den del deraf, som eljest bordt tillfalla åklagaren. I detta fall utöfvar K. M. icke benådningsrätten, utan Ständernas bifall, eftersom frågan rörer Statens medel, och derföre har K. M. derom lill Ständerna aflåtit Propos. Hr Bildt har väl upläst ett stycke af ett K. Bref från år 1798, utvisande att K. M. då ansett Adv.Fisk. i Kammar-Revisionen i genom kronans eftergift af en henne tilldömd fordran, icke kunna berölvas sin actoratsandel af denna fordran, men den värde ledamoten har ej tillika för oss upläst ordalagen i den författning, enl. hvilken actorats-arfvodet på den tiden upbars ; och således eger exemplet ingen bevisande kraft, enär den författning, hvars tolkning här är ifråga, förskrifver sig från är 1831. Att Konung och Ständer i andra likartade läll af Statens medel tilldelat en actor det arfvode, hvarpå han gjort Den 8 Februari. 403 anspråk, må gälla för hvad det kan, men deraf är det icke en oundviklig följd, att så i alla mål skall förfaras. I det ena fallet kan billigheden sådant fordra, i det andra kan ett dylikt skäl ej vara för handen. Den föreg:de talaren har uplyst, alt Adv.Fisk. Printzensköld såsom actorats-arfvode i det s. k.
Under nuvar. förhållanden har jag egentligen ingenting emot Frih. Cederströms förslag, annat än att han vill helt och hållet borttaga 5 §:n och sätter intet i stället. Jag skulle önska, att genom det nu blifvande beslutet äfven bestämdes den beskattningsrätt, som kan öfverlåtas åt sockenstämmorna. Då man åter helt och hållet borttager 5 §:n och endast talar om rösträttighet, så finnes intet stadgande om beskattningsrätt, och således skulle ingen sådan för sockenstämmorna existera. Jag skulle derföre hemställa, om icke Frih. Cederström ville benäget biträda oss med att göra upp ett sådant stadgande. Jag tyckte att Frihtn i förmiddags framställde ett förslag i den vägen och hemställer, om det icke möjligen kunde inflyta i hans nu ifrågavar. förslag. Frih. Cederström: Efter nu gällande författningar har sockenstämman rättighet alt besluta öfver afgifter, hvilket beslut gäller för dem, som biträdt detsamma, men icke emot dem, som deremot protestera. Det är klart, att om icke R. St. vid denna riksdag besluta ett sätt för afgifters bestämmande i sockenstämma för communalbehof, så står denna fråga i samma skick, som den förut är. Men jag skulle förmoda, att, innan If. o. Ad. samt de öfriga Stånden hinna till slut med pröfningen af ifrågavar. författning och komma till sockennämndens befallning, de skola finna nödvändigt att fastställa ett sätt, enligt hvilket socknarne kunna öfverenskomma och besluta om afgifter, hvilka en hvar skall vara underkastad, d. v. s. att Ständerne derom besluta på grund af 56 §: n RiksdOrdn.; men först måste man väl rätteligen, såsom PresteSt. gjort, afslå nu ifrågavar. 5 §, emedan man icke gerna annat än i bevillningsväg kan besluta huru hevilla.afgifter af Svenska folket skola utgöras, då sådant enligt grundlagen endast af R. St. kan bestämmas. Jag skulle i öfrigt visserligen kunna uppgifva det förslag jag i förmiddags framställde.
Jag åhörde en gång ett resonnemang mellan två herrar och af deras samtal framgick, att de tyckte alla kvinnor vara lika mottagliga för smickrets sötma. Den ene af dem yttrade: » Jag har en sådan tur, ty alltid hittar ' jag på något. Är hon icke vacker, berömmer jag hennes smakfulla toalett, färgen på hennes hår, hennes vackra stämma m. m. » Det skulle reta mig till döds » — fortfor jag — » om någon trodde, att jag tog deras nonsens för kontant. » » Du har rätt till en del, men du slår ofta öfver. Kandidat Berg yttrade sig ofördelaktigt om dig i följd af de slag du gaf honom på hans kusins bröllopsdag. » » Hvad sade han? » Jag var nyfiken, men inte rädd. Jag ville försvara min ställning intill det yttersta. » Han sade, att du skrämmer karlarne. » » Ha, ha, » — skrattade jag » — alla sådana som han, menade han. » » Du är öfvermodig i dag. Hvad föregick mellan er båda? Låt mig få döma. » » Gärna. Han slungade åt mig den ena fadda artigheten efter den andra, men han roade mig, ty jag har aldrig träffat ut för någon så egenkär och dum människa. Bland annat sade han: » Fröken Anstrin, gif mig en bit konfekt, ni är närmare till skålen än jag. Nej, nej » — fortfor han, då jag lyfte skålen » — med edra förtjusande fingrar skall ni taga den, ty då skulle den smaka tusen gånger bättre. » Jag ställde tillbaka skålen och svarade skämtsamt: » Till edert eget bästa afslår jag er anhållan, ty ni kunde då blifva frestad att äta upp alltsamman, när ni får smak på något så läckert som en bit konfekt, hvilken passerat mina fingrar. Ja, ni kanske skulle få lust att förtära själfva skålen, ty den måste jag ju äfven vidröra. Helt säkert ångrar ni i morgon, då verkan af en sådan måltid gifvit sig tillkänna, att ni bedt mig räcka er den första biten. » Han skrattade endast till svar. Därefter lutade han sig närmare mig och betraktade mig noga. Med spelad beundran fortfor han vidare: » Ni är förtjusande med edra svar. Ni har bruna ögon, fröken Astrid. » Jag kunde inte afhålla mig från att skratta högt.
§ 12- Utbyte af makuleradt stampelpapper. l:o Utbyte af makuleradt stämpclpapper tillåtes, när det är synbart, att missskrifning eller annan orsak vållat dess obrukbarhet, samt det blad, hvarå stämpeln är satt, finnes ostympadt. Härvid skall likväl för papperet betalas 3 öre. Samma stadgande galle äfven rörande stämpelpapper, hvarmed skuldsedlar vid inteckningar, till låns erhållande ur Rikets Ständers Bauk eller publika kassor, varit belagda, då med vederbörandes betyg styrkes, att ansökningarne derom blifvit afslagne samt alt skuldebrefven af sådan orsak blifvit öfverkorsade. 2:o Påtecknade beliiggnings-stämplar och underskrifna expeditioner må dock icke till utbyte emottagas, innan orsaken lill deras obrukbarhet blifvit behörigen styrkt och inlygadt är, att lösen för dem icke erhållits, samt att de icke varit för ändamålet begagnade. Äfvenså må Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, efter det makuleradt stämpelpapper i Lands-kontoret undergått granskning, förordna ej mindre om det utbyte af dylikt stämpelpapper, som författningsenligt finnes böra ega rum, än ock om detsammas afförande i räkenskaperna, vid hvilka det makulerade stämpelpapperet skall biläggas, för att åtfölja till Kammar-rätten; börande emellertid stämpelpapperet i försäljningsmännens räkningar under behållningen af stämpelpapper upptagas. Det makulerade stämpelpapper, som af redogörare och försäljningsmän inom hufvudstaden emottages, skall i Stats-kontoret granskas och, jemte den general räkning, som af Stats-kontoret upprättas, till Kammar-rätten öfverlemnas. Dessförinnan bör dock det makulerade stämpelpapperet vara af vederbörande märkt, på det detsamma icke må kunna till inlösen åter företes, för Förslag till Författning ang.
Länen följde, jemförde med de grunder, som Kongl. Majit uti högstberörde Instruktion för Extra Roterings-kommissionerne stadgat; hvarjemte samma Instruktion i alla andre tillämplige fall skulle tjena Roterings-kommissionerne till underrättelse; och bar Kongl. Majit derförutan, genom nådig skrifvelse den 30 Maj 1826, i anledning af gjorde hemställanden och förfrågningar, meddelat åtskillige föreskrifter och förordnanden, i afseende på tillämpningen af omförmälda nådiga Instruktion. Sedan härefter de anbefallda roterings-jemnkningarne egt rum, samt de upprättade roterings-verken med tillhörande handlingar blifvit, jemte de öfver förrättningarne anförde underdåniga besvär och Konungens Befallningshafvandes samt kommitterades yttranden deröfver till Kongl. Majit insände, har Kongl. Majit, efter vederbörande kollegiers hörande, under den 2 November 1833, vid pröfning af roterings-förrättningarne och de öfver desamma anförda besvär, meddelat föreskrifter om de rättelser och ändringar, som Kongl. Majit funnit förhållandena påkalla, samt de uppgjorda roterings-verken blifvit i följd af dessa föreskrifter omarbetade, så att förnyade längder öfver så väl extra roteringen som den tillkomna nya ordinarie roteringen upprättats, hvarefter och sedan ytterligare besvär blifvit anförde af egarne till åtskillige rotering påförde hemman, och vederbörandes underdåniga utlåtanden infordrade, Kongl. Majit under de dagar, här ofvan finnas nämnde, jemte yttrande om de verkställde extra roterings-jemnkningarne, pröfvat de serskilde roterings-verken för den nya ordinarie roteringen samt de besvär, som deröfver blifvit anförde och samma roterings-verk jemte deröfver upprättade längder för sin del fastställt, på sätt Kongl. Majlts högstberörde nådiga skrifvelse till Rikets Ständer vid innevarande riksdag innehåller. Under tiden hade dock Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 2S September 1829 hos Kongl.
Om jag deruti ej kunnat fullkomligen lyckas, underkastad mensklighetens mänskliga lott, har det dock, genom Försynens Gudomliga skydd, marik Mig bestärdk, att undandraga Eder fordom öfwerhängande olyckor, att mildra lidandet och behofwen» Den Allsmäktige tillät, att mängden af de Krigare, som följde mig öfwer hafwet, för att möta utmanande anfall, aterwände till hem och anförwandter, efter att hafwa medwerkat till Tysklands befrielse och Fosterlandets sjelfständighet. Denna sjelfständighet, Gode Herrar och Swenske Män, skall förblifwa orubbelig, ty I skolén wilja det med Eder Konung!: Ofwerskriden aldrig de gränser som af 8 naturen och desi lagar blifwit Eder förestrifne; Och om I ören twungne att öfwerträda Edra landamären, aterwänden inom dem, sedan I pä Edra angripare hämnats hwarje oförrätt. ^bor pä nio-tiondedelar utaf de bada Rikenas omkrets, tillhöre Wi Europas fasta land endast genom nära ofruktbara trakter. Wart läge bestämmer War politik. Att önsta werldens lugn och befara alla haf med wara kölar, — se der War kallelse. Alla fremmande Makter fortfara att lemna Ost bewis af deras förtroende och wänstapliga förhallanden. Bewaren desta förmaner, som Eder Regering at Brödra-rikena förwärfwat. Inre förkofran och yttre sjelfständighet kunna ej befästas utan kärleken till endrägt, rättwisa och laglydnad. Jag anropar Försynen, att hos Eder ständigt widmakthalla Vesta tänkesätt. Enligt Naturens ordning snart kallad, att öfwerga till ett bättre lif, stall Jag äfwen der nedkalla Skaparens wälsignelse öfwer twänne Folk, hwilka, öfwerlemnade ensamt at Sin egen kimsta, utmärkas af sä manga dygder, och hwilka egnat Mig sä rörande wedermälen af deras tillgifwenhet och tacksamhet.
Bryter man hemfrid, i ty att man, af ondska elior öfverdåd, slår in fönster i annans hus, eller kastar i annans gård, hus eller fartyg in sten eller annat; straffes med böter från och med tio till och med etthundra Riksdaler. Sker det af okynne; vare bot högst femtio Riksdaler. 13 §. Brott, sorn i 10, 11 eller 12 § sagdt är, må ej åtalas af allmän åklagare, der det ej af målsegaude till sådant åtal angifves. 14 §. Har man utan sådant hemfridsbrott, som i 10, 11 oller 12 § sägs, gjort våld å annan, i hus eller gård, der han sitt hemvist hade, eller dit han i tära tillflykt tog, eller å fartyg, ehvad han till besättningen hörde eller eljest hade lof eller lega för sig, eller ute å mark, då han sitt arbete förrättade; vardo den omständighet, vid straffets bestämmande för våldet, såsom försvårande ansedd. 15 §. Gör man oljud eller oväsende, eller far öfverdådigt fram, så att annan deraf skadas kan, eller kommer eljest förargelse åstad, å allmän väg, gata eller torgplats, eller der allmän marknad eller auktion hålles; straffes med böter, Éxpedilions-Vtskolleh Förslug lill linderö. Sier ij reise, A:o 485. 35 högst; etthundra Riksdaler. Våldförer man annan å sådant ställe, sorn nu sagd t är; då skall den omständighet, vid straffets bestämmande för våldet, såsom försvårande auses. 12 Kap. Orri förfalskningsbrott. 1 §. Den, som sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, genom tillägg, utplåning eller annorledes förfalskar eller ock förstör någon domstols eller annan offentlig Myndighets dombok eller hnfvudprotokoll, Kronans räkenskapsböcker eller andra sådana handlingar eller skrifter, som till allmän nytta och efterrättelse äro; dömes till straffarbete från och med fyra till och med åtta år. 2 §.