Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s revisorer; sä kan jag vid ett sådant förhållande icke för min del annat än anhålla alt, derest Utsk. ej, med betraktande af detaljförslaget i den K. proposm, kan vederlägga behötligheten af ifrågavar. medel, Utsk. måtte frångå sitt tillstyrkta afslag, och tillstyrka R. St. att bifalla hvad K. M. äskat i den nåd proposm; hvarföre jag begär återremiss af ifrågavar. betänk. Härefter upplästes Hr von Troils vid Utsk:s utlåt, fogade reservation, uppå begäran af Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: som sedermera yttrade: Med åberopande af den nu upplästa reservationen, hvaruti jag lill alla delar instämmer, anhåller jag om återremiss af denna punkt. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Sedan det H. Ståndet återremitterat de båda föreg:de punkterna, hvilka innehöllo afslag ä begärda anslag af vida mindre vigt, än det ifrågavar., så förmodar jag att Ståndet, icke heller vägrar den återremiss, som af de föreg:de talarne blifvit begärd på denna punkt. Uppmärksamheten har redan förut blifvit fästad på den stora vigten för icke allenast Stockholms innevånare, ulan äfven för alla andra, att hal va en väl organiserad polis i hufvudstaden, hvilket äfven synes af det den K. proposm om statsverkets tillstånd och behof bifogade prot., som innehåller en fullständig plan för omorganisationen af stadens polis. Dervid har blifvit taget till grund, att Staten skulle bekosta hälften och staden hälften af de utgifter, som derföre erfordras. Detta synes mig ock ganska rätt. Att polisen i Stockholm behöfver en förändrad organisation och att blifva talrikare än den är, veta vi sjelfve ganska väl, och Utsk. har också erkänt del; men Utsk. skiljer sig blott i afseende på hvem som skall betala tillökningen. Utsk. har ansett staten ej böra bekosta mer än förut, nemi. 15,000 r:dr som är ett ganska gammalt
N:o 48, i anledn. af väckt motion om Löfsta och Sättra hemmans skiljande från Färentuna Härad samt det förras förening med Sollentuna och det sednares med Svartlösa Härad; samt N:o 49, i anledn. af väckt fråga om fyr-anläggning å klippan Björn. Föredrogs ånv Ridd.Utsk.-s den 12 och 15 dennes på hordet lagda mern. N:o 7, ang:de det af Ridd.-Direktm ingifna förslag till förändrad redaktion af instruktionen för Direklm och Riddarhusets tjenstemän. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Som detta betänk, innehåller ett förslag till förändrad ordalydelse i åtskilliga punkter af nu] gällande föreskrifter för Ridd.-Direktm och som vissa af dem äro flyttade från den ena §:n till den andra, så hemställer jag vördsamt, om icke Hr Frih. o. Landin, samt Ståndet behagade låta föredragningen ske punktvis eller § vis, så att Ståndets medlemmar finge tillfälle att yttra sina meningar öfver hvarje serskild §, utan att öfver någon besluta förr, än hela genomläsningen hunnit fulländas. Ståndet kunde derefter pröfva huruvida de anmärkmr, som blifvit gjorde voro af den beskaffenhet alt betänk, behöfde återremitteras. Om så sker, hade man den fördelen, att Ridd.Utsk. vid granskningen af de gjorda anmärknme icke vore genom något Ståndets serskildta beslut hindradt i det helas npställning eller serskildte stadgandens omflyttning. Jag anhåller vördsamt om Hr Frih. o. Landtnäs framställning till Ståndet att detta mitt förslag måtte bifallas. Gr. von Stedingk, Ludv. Ernst: När granskningen af Ridd.Utsk:s mern. nu skall börjas, så anhåller jag, att få förutsända 124 Den 1 Mars. Uppå härefter af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställd propos. beslöts, att SlalsUlsk:s ifrågavar. utlåt.
För rörliga materielens förstärkning hafva under året anskaffats: 4 stycken lokomotiv, tillverkade vid Motala verkstad och försedda med axlar och hjul af samma verkstads egen tillverkning, de första af detta slag, som till statens jernvägsbyggnader inom landet erhållits; 14 styckeD 3:dje klassens personvagnar; 30 » täckta godsvagnar; 25 » boskapsvagnar och 100 » öppna godsvagnar; samtliga vagnarne af inhemsk tillverkning. Sammanföras från samtliga årens bokslut de på nedanstående konti bokförda arbetskostnaderna, så redovisas desamma, uppgående till 26,228,663 R:dr 23 öre, på följande sätt: Kulvertar och afloppstrummor... 661,587: 44. Viadukter och broar 1,111,058: 77. Vägan läggningar i banan 294,799: 87. Transport och nedläggning af sliper och räler samt upphandling af sliper 1,781,885: — Bangårdar med husbyggnader 1,948,436: 58. Stängsel, grindar och bommar 644,844: 25. Rörliga materielens forsta uppsättningskostnad 239,939: 79. Stall och fouragering 7,518: 74. Helg-, regnoch rastdagar .. :... 126,901: 13. Marschkostnader och kommenderingsbefälets aflöningskonto 209,532: 56. Förvandlings-konto Den rörliga materielen, som af byggnadsanslaget inköpts å hela denna stambana, bestod vid 1863 års slut af: 28 lokomotiv, 2 statsvagnar, täckta, 2 dito, öppna, 16 l:sta klassens personvagnar, 4 kombinerade l:a och 2:a klassens dito, 35 2:a klassens dito, 75 3:e klassens dito 5 postvagnar, 2 fångvagnar, 22 bagagevagnar, 75 täckta godsvagnar, 4 hästvagnar, 412 öppna godsvagnar, 44 timmervagnar och 47 boskapsvagnar.
Detta Borgare-Ståndets förslag är i så måtto mindre omfattande, än det af Utskottet framställda, som det förra försvarar mot intrång af eftertryck undersåter endast i det land, med hvilket särskild öfverenskommelse derom blifvit af Sverige ingången, hvaremot det sednare tilldelar det ifrågavarande skyddet åt medborgarne äfven i de länder, der den inhemska lagstiftningen, utan nå°;on särskild traktat med n • •• O O * D Sverige, förbjuder eftertryck af Svensk skrift. Och som en sammanjemkning af båda förslagen icke synes verkställbar, får Utskottet, den oförenliga skiljaktigheten till samtlige Riks-Ståndens behandlande vördsamt anmäla, samt derjemte vördsamt till BorgareStåndet hemställa, att Ståndet ville sig efter de öfrige trenne Riks-Stånden foga. Stockholm den 30 Oktober 1857. Riksdagsfullmäktigen Johan Persson från Upsala län bar velat tillkännagifva, att han vid detta besluts fattande icke i Utskottet närvarit. Konstitutions-Utskottels Memorial JYs 50. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Okt. 1857, kl. 2 e. m. Memorial lill Rikets Ständer, i anledning af Riks-ståndens beslut rörande del af Konstilulions-UIskottet uti Memorialet JV2 37 föreslagna tillägg •uti / § 4 mom. Tryckfrihets-Förordningen, angående borgens ställande af Dagblads och Periodiska skrifters utgifvare. Sedan, enligt Konstitutions-Utskottet tillhandakomne utdrag af Riks-Ståndens protokoll för den 10:de och 14:de uti innevarande månad, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagit det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet JV2 37 föreslagna tillägg uti 1 § 4 mom.
— Borgare-Ståndet, d. 1, —• —: Bonde-Ståndet, d. 2. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, om ändring i Kongl. Kungörelsen den 41 Maji 1778., angående Wadstena Krigsmanshus-afgifternes erläggande. S. A: k. Ho. Rikséns Ständer har fråga uppstått om olämpligheten af det stadgande, Kongl, Maj:ts förnyade Nådiga Kungörelse den 4 hlaji 1778, angående Wadstena Krigsmanshus-afgifternes erläggande vid Rusthålls afoch tillträdande, uti 7. §, innehåller, att nemligen tillträdare af Rusthåll, hvilken försummar inom 3 månader, till 30 dagar hvardera , räknadt från Rusthållets lagliga tillträdande eller i orten vanlig fardag , erlägga till vederbörande Regementseller Mönsterskrifvare de uti samma Kungörelse bestämda Underdåniga Skrifvelse. 307 afoch tillträdes-afgifter, bör för en sådan försummelse böta Fem R:dr Specie, Krigsmanshus sets ensak.
De hafva häri många och höga föredömen, hvilka af historieskrif-vame dömas mycket mildt. Man har ofta tillfälle att iakttaga, det personer, som ge sig ut för och tro sig vara hederligt folk samt under normala förhållanden äfven äro det, i politiken uppföra sig ohederligt. Det beror på samma förhållande, som så ofta gjort, att ett helt folk betett sig ohederligt. Den moral desse individer besitta är till största delen ett yttre påhäng, det är i sjelfva verket mindre sedliga Ur Dagens Krönika. 4$grundsatser än en inrotad aktning för det konventkmelt antagna, som föreskrifver deras handlingssätt. De kunna ha fått de herskande föreställningarna om rätt och orätt så inpräglade, att de i dagliga lifvet icke ens i hemlighet afvika derifrån. Men så snart de gå utom det vanliga lifvets välreglerade vägar, sakna de moraliska hållpunkter. ‘ De. jubla och tro sig rätt storartadt visa fosterlandskärlekens dygd, när de applådera en statsman, som med list och våld, med kränkning af de enklaste hederslagar, förödmjukat ett annat land. I de inre politiska striderna äro de lika » fördomsfria *. För att tillintetgöra en politisk motståndare begagna de med det renaste samvete i verlden medel, som äro moraliskt förkastliga — man skryter offentligen af att ha begagnat sig af sina arbetares nöd för sina politiska syften i form af valtryck eller på annat sätt. Dessa personer tro, att en annan moral gäller i politiken än idagliga lifvet Attentatsmännen förakta de små nedrighetema, de trotsa den herskande moralen i stor stil, det är hela skilnaden. De liberale och socialdemokraterna ha fått lida mycket för attentaten. De konservativa göra gällande, att på deras sida begås inga attentat, och kyrkans herrar skrifva gema detta som allt annat ondt på den upplösande tidsandans räkning. Det är sant, att atten tatsmännen i allmänhet icke tillhöra de konservativa.
Då det derjemte icke lär kunno betvifla» att hvarje, på något system fotad, med ändamålseuligliet och behof öfverensstämmande förändring af landtförsvarets organisation, skall komma att medföra, dels en minskning i antal af det högre Armé-befälet (Chefsplatserna), dels upphörande af Militärdistrikt-befälhafvare-institutionen, denna institution, som ingalunda länder till Arméens tjenstbaihet och nytta, utan kan anses såsom en öfver höfvan dyr pensions-inrättning, hvilken paralyserande inverkar på det Regementsoch Korps-chefer tillbörligen ålagde «ansvar för sina regementers och korpsers tjenstbarhet», så finnér jag häraf anledning föreslå det Rikets Ständer, utan att afvakta hvad som genom Landtförsvars-kommittéens slutbetänkande kan blifva en följd, måtte till Kongl. Älaj:t ingå med underdånig anhållan: Att alla Militär-befälhafvaresamt Regementsoch Korps-chef s-befatt ningar, hvilka blifva lediga under liden intill beslut med anledning af För svar s-kommittéens åtgöranden blifver fattadt med afseende på landtförsvarets organisation, mätte tillsättas endast på «tills vidare förordnande», så framt icke Kongl. Majit skulle anse lämpligare att låta flere eller färre af förenämnda ledigbli/vande befattningar std tills vidare otillsatte och de härigenom sålunda besparade lönerna tillfalla Statsverket. Om remiss till sammansatta Statsoch Ekonomi-Utskotten anhålles. Stockholm den 28 November 1862. G. M. Stjernsvärd. Motioner hox Ridderskapet och Adeln 1862. Af Herr Stjernsvärd, finnsta? Massrita, angående målskjutningars införande inom rikets alla socknar samt beväringsmanskapets förpligtande alt deri deltaga emot befrielse från vapenöfningar, m. m.
Ridderstopet och Adrlns b-flut, 1 denna, l mitt sinne, wigtlga och ömma fräga, blifwa bidragande dertill, att Swensta FabrikS-Jdkar» och fast wera d<raS arbetare, förr elier sednare, stola suckande, rakna deras undergång och nöd, siän detra Riksmöte; och anledningen dertill. 4:0 Kommer genom visirativnenes »ipphafwande, Lagen eller förbudet, emot Utl uste förbudne warors intörsel, uti sörckt, dä K p-nannea med Bod och Dist fvlöe af nytznämnde goos, kan med löje se sjettrva Fiscalen . w!d sin sida, oberättigad att derä görs beslag. Jag medgisiver att föga äs Den 15 Jannarir. 845 är wunnit, med tilläteljen, af Visitationer ull Bodar och Magozieer, dä Kammarhandelen, med i fraga warande gods icke tär hämmas; men om icke bada delarne, esler hwad jag önstade, för det närvarande kan winnås: sa yrkae jag än en gäna ödmjukeligen och pä del högsta, att Högloft. Ridderskap?; och Adeln käckes lill befrämjande af allmänt och enskildt wäl, samt lill möjeliaaste förekommande af oswcmbsstrrfne estertänkliga följder, bifalla brbehällandet, as Visitariorer elter fördudit gods och Waror, ull öpna Bodar och Magozincr; hwarä jag jemwäl wägar ödmjukast anhälla om Högwaldorne Herr.Grefwens och LandtMarstaikens proposition.
En hvar af Riddarhusets Tjenstemän och Vaktbetjeriing är vid afskedstagande! berättigad till pension, motsvarande för Ridd.- Kamereraren hela, samt för hvar och en af de öfrige -|:delar af den lön, han på Riddarhusets stat åtnjutit, då han, efter 30 års tjenstetid upnålt 60 års ålder, och för Kamereraren |:delar samt för hvar och en af de öfrige, halfva lönen efter 25 års tjenstetid, då han upnålt 55 års ålder; allt med vilkor, alt hafva under nämnde tjenstetid varit oafbrutet upförd på Riddarhusets Ordinarie Stat. Dör någon af desse Tjenstemän eller Vaktbetjening, som är till pensionen redan berättigad, och efterlemna!’ enka eller barn i mindre goda omständigheter, ankomrae det på Direkt:s bepröfvande, att åt dessa lemna antingen hela eller en del af det pensionsbelopp, hvilket mannen eller fadren, i händelse af afskedstagande, egt rätt åtnjuta. § 14. Vid lån utur de under Direkt:s förvaltning stående fonder, må ej någon Ridd.Direktör, eller någon af Riddarhusets Tjenstemän, såsom Låntagare eller Löftesman antagas, ej heller i egenskap af Ombud eller Fullmägtig dervid biträda andra. § 15- Vid början af hvarje riksdag, bör Direkt, till R. o. Ad. aflemna berättelse öfver hvad vid Riddarhusoch Stifts-äreudernas förvaltning, sedan sista riksdag, sig tilldragit. Denna berättelse äfvensom Direktis mem:r i andra ämnen, hvarom Direkt, önskar antingen att R. o. Ad. underrätta, eller att dess förordnande i ett eller annat afseende inhemta, skola af Direkt, ingifvas till Ridd.- Utsk., som derefter insänder samma berättelse eller mern. till R. o. Ad., åtföljde af Utsk:s utlåt, deröfver. Andra Artikeln. Om Direktionens Arbetsordning. § 16. Direkt, sammanträder, så ofta Ordf., i anledn. af förefallande göromål det bestämmer.
Härmed skulle dock ett stadgande komma att stå i strid, enligt hvilket skiftesmannen skulle vara skyldig att, utan afseende på delägarnes önskan, och måhända till hinders för någon annan plan i afseende på den ifrågakommande vattendränkta marken, utstaka ett afloppsdike af oskifto, till förment gagn för en lägenhet, å hvilken ingen delägare ville nedlägga någon odlingskostnad. För närvarande är, på sätt nyss är nämndt, landtmätaren skyldig att verkställa sådan utstakning, så snart någon enda delägare det yrkar, hvilket motionären tyckes hafva förbisett; men att ålägga landtmätaren sådant, då ingen åstundar det, dertill lärer allt skäl saknas; och Utskottet hemställer derföre, att Cederskogs berörda förslag måtte lemnäs utan afseende. 16 Summans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltets Betänkande M 14. Vid 11 Kap. \ §: hafva Herr Wahlbom och Lars Gustaf Andersson anmärkt att stadgandet derom, att gradering af inrösningsjord skulle verkställas särskildt för sig, och likaså afrösningsjordens gradering för sig, hvarigenom något samband emellan begge ägoslagen i afseende på uppskattningen icke kunde uppkomma, vore högst otjenligt, emedan derigenom omöjliggjordes en åtgärd, sorn ganska ofta förekomme, nemligen den jemkning, som i 42 Kap. 2 § föreskrifves och vöre en följd deraf, att en redig skiftesplan icke medgåfve att tilldela åt hvarje delägare fullt ut så mycken inrösningsjord, som efter delningsgrund på honom rätteligen belöpte; i hvilket fall honom bör, i stället för hvad som af detta ägoslag brister, tillmätas så mycket mera afrösningsjord af motsvarande värde. För åstadkommande af en dylik jemkning blefve en omtaxering nödig, hvilken motionärerne ansåge obehöflig samt kostsam och tidsödande, äfvensom någon gång omöjlig.
Utlåtande N.-o 5. lotters sammanslagne värde; men, att åter i de städer, der jorden är med eganderätt fördelad på stadens invånare, defc må ankomma på det beslut, som ibland dem af pluraliteten, beräknad i mon af jordvärdet, fattas, samt att, i händelse förhållandet är blandadt, enahanda grunder skola följas, under förbehåll likväl, att, derest Kongl. Majrt ej, i betraktande af serskilde omständigheter, annorlunda redan förordnat eller framdeles förordnar, stadgandet om högsta pannerymden skall för sådane föreningar tjena till efterrättelse; börande för öfrigt, vid utöfningen af städernes bränvinsbränningsrättighet, iakttagas, att de brännerier, som hädanefter anläggas, varda utom stadens staket på lämpligt afstånd ifrån andra byggnader uppförde. Härtill anse Utskotten sig likväl böra föreslå det tillägg, att bränningsrättighet för jord å landet och i städerne icke må i något fall förenas, eller efter sammanräknadt taxeringsvärde å ett ställe utöfvas. 6:0 I fråga om åbyggnads inberäknande i jordvärdet, finna Utskotten, med ändring af hvad deras förra förslag derom innehåller, skäligt tillstyrka, att, i det egendomsvärde, hvarföre bränvinsbränning får ut-^ öfvas, hvarken någon öfverflödsbyggnad eller den nödige byggnaden må beräknas högre än till en femtedel af jordens taxeringsvärde. 7;o Då, i Utskottens tanka, bibehållande af innevarande års taxeringsvärde för pannerymdens beräkning skall föranleda den minsta förändring i den hittills begagnade bränvinsbränningsredskapen, finna Utskotten Sig böra vidhålla deras förslag, att den pannerymd, som får nyttjas, må bestämmas efter innevarande års taxeringsvärde å jord, i enlighet med den i 3 §. af i83o års Förordning om bränvinsbränningen intagne tariff, med iakttagande likväl, att om, i följd af Utskottens ofvanberörde förslag angående åbyggnadens beräkning, taxeringsvärdet minskas, skall nedsättning i panne - Eevilln.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Kunde bränvinstillverknings-lagstiftningen åter försättas på den punkt den befann sig för omkring tjugufem år sedan, vore sådant visserligen det verksammaste sättet för afhjelpande af den öfverklagade nöden, men älven en dylik åtgärd lärer väl icke för närvarande vara att hoppas. Det höga minimitillverkningsbeloppet per dygn, den enorma beskattningen, som på förhand måste erläggas, de dryga omkostnader, som åtgå för kontrollerande af tillverkningsbeloppet, och omöjligheten att kunna afsätta några spritvaror på utrikes ort, då restitution af tillverkningsafgifteu i sådant fall icke är beviljad, äro likväl svårigheter, som, äfven med bibehållande af principerna i den nu gällande lagstiftningen, måste kuuna åtminstone till någon del undanrödjas, och vågar jag derföre vördsamt föreslå: l:o) att minimibeloppet för tillverkning al bränvin måtte bestämmas till etthundra kannor per dygn; 2:o) att tillverkningsafgiften måtte nedsättas till femtio öre per kanna af 50 procents sprithalt; 3:o) att det må vara brännaren tillåtet att, i stället för denna afgifts erläg gande i förskott, ställa vederhäftig borgen för algiftens betalande inom tre månader efter bränningstidens slut; 4:o) att aflöningen till kontrollörerne måtte nedsättas till Fyra Riksdaler per dag; och 5:o) att, då det med behöriga handlingar styrkes att bränvin blifvit till ut rikes ort utfördt, exportören må ega rättighet att af statsmedel återbekomma så stort belopp, som motsvarar tillverkningsafgiften för det utförda bränvinet. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 11 November 1865. Per Nilsson, från Christianstads län. N:o 83 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af (justaf Rolin från Upsala län, om anslag af återstående delen af skydd* af giften till folkundervisningens befrämjande, in. m.
Huruvida åter det skulle vara lämpligt att nu besluta, på sätt Utsk. tillstyrkt, en annan underd. skrifvelse till K. M. i denna fråga, innan svar på R. St:s förut aflemnade underd. skrifvelse till R. St. inkommit; det leinnar jag till Hr Frih. o. Landtmts samt Husets öfrige ledamöter att bestämma. För min del har jag likväl egentligen begärt ordet i egenskap af ledamot i BancoUtsk., för att möjligen vid detta tillfälle af Hr Frih. o. Landtm, eller någon af Husets iedamöler erhålla en upplysning för BancoUtsk., hvad delta Utsk., som numera har nästan alla sina mål fullbordade, har alt vidtaga i afseende på enheten för sedlarna, då ännu icke något svar ifrån K. M. ankommit. Val har inom Utsk. öfverläggning ägt rum, huruvida vi skulle framställa för R. St. ett alternativt förslag i detta fall eller ej, men Utsk. har ansett, att med ett sådant förslag borde uppskjutas. Nu deremot, när allmänna önskan är, såsom jag åtminstone tror, att riksdagen snart må afslutas, och då icke något svar intill denna stund ifrån K. M. ankommit, så tror jag det vara Utskrs mening , alt snart inkomma till RiksStm med delar af det nya reglementet och dervid, då intet svar ifrån K. M. ankommit, förbigå denna fråga, under förutsättning, att icke något svar ifrån K. M. vid denna riksdag inkommer. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag skulle ej tio, att man bör hysa någon betänklighet vid bifall till detta StatsUtskrs betänk., enär det innehåller, att om K. M. skulle gilla R. St:s förslag, bör den ifrågavar. åtgärden äga rum. Om R. o. Ad. afsiår detta betänk., så kan följaktligen ingen skrifvelse afgå. Det enda sättet att hålla frågan öppen, vore att återremittera betänkandet. Men sådant .skulle vålla tidsutdrägt, utan att medföra någon ändring i saken. Jag hemställer derföre till Gr. Frölich, om icke detta betänk, likaså väl kunde genast bifallas. Gr. Frölich:
Sådant är Regerings-Fcrmens uttryckeliga bud och 83 §. medgifver ingen tolkning utan efter grundlagens ordalydelse. Tillämpningen häraf måste bli, att Utskottet hade bordt ej blott sammanjemka Ridderskapet och Adelns samt Preste-Slåndets tankar, såsom nu skett, utan söka att samteliga Riks-Ståndens tankar till ett hell Utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka. Uraktlåtandet af ett sådant bemödande strider, enligt min förmening, emot Grundlagens uttryckeliga biul, äfvensom emot dess uppenbara anda. Samteliga Riks-Stånden, Konungens Rådgifvare och ett mer än tillfälligt, allmänt tänkesätt fordra national-representationens ombildning; den skall alltså ske! antager man nu Utskottets satts (—att all sammanjemkning är ogörlig —), så skola Lvänne Riks-Stånd tvingas att för sin egen del öfvergå från fattade beslut till dessas absoluta motsatts. Valet af ett sådant sätt att lösa denna samhällsfråga förutsätter nödvändigheten af att sätta den på sin spets. För hvarje fosterlandets vän, för hvarje Statsman kan ett sådant val ej vara frivilligt; det måste framkallas af cn oemotståndelig nödvändighet. Denna åter hvilar på den sattsen, att National-representationen i Sverige måste grundas på endera af dessa hvarannan uteslutande ytterligheter, nemligen antingen endast samfälda val, eller endast Stånds val. Om denna satts är rigtig eller ej, är således en af dagens vigtigaste frågor i Sverige. Den förtjenar alltså en utredning. Skulle det dervid visa sig, att ingendera af dessa ytterligheter förmår att gifva en tillfredsställande lösning af denna vitala fråga, så torde den väl förtjena en annan behandling, än den hittiis undergått. Constitutions-Utskottet vid iSd.o års Riksdag hyllade den förstnämnda åsigten, hvars giltighet understöddes ej blott af ämnets litteratur, utan äfven af dagens allmännaste tänkesätt.