Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nämnds sammanträde den 17 innevarande månad, hvaraf inhemtades, att Nämnden ansett Högsta Domstolens samtlige ledamöter böra vid deras embeten bibehållas; och skulle Expeditions-Utskottet anmo - 128 Prot.-Utdrag den 20 Januari 1866. Jas att uppsätta förslag till den underdåniga skrifvelse, som med anmälan härom bör till Kongl. Maj:t aflåtas S. D Upplästes det hos Rikets Ständers Elektorer för val af Komiterade till tryckfrihetens vård den 19 innevarande månad hållna protokoll, hvaraf inhemtades, att till Komiterade i berörda hänseende blifvit utsedde: Riksantiqvarien och K. af K. N. O. bror Emil Hildebrand, Revisionssekreteraren och R, af K. N. O. Friherre Carl Gustaf Leijonhufvud. Riksarkivarie!! och K. af K. N. O. Johan Jakob Nordström, Bibliothekarien och K. af K. N. O. Johan Erik Rydqvist, Professorn och R af K N. O. Nils Haqvin Selander, Professorn och R. af K. N. O. Johan Arrhenius; och beslöt Ståndet, att Expeditions-Utskoltet skulle härom genom protokollsutdrag underrättas och anmodas till Riks-Stånden inkomma med förslag till förordnanden för bemälde Komiterade S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JV2 30, i anledning af väckt motion angående beräkning af bouppteckningsmäns arfvode för uppteckning af fast egendom; JVs 31, i anledning af väckt motion om lag emot godtyckligt ombyte af tillnamn; JV2 33, i anledning af väckt motion angående kontroll å utöfvandet af rättigheten att försälja maltdrycker; och JVs 34, i anledning af väckt motion angående sättet för verkställande af en kommuns beslut i fråga om hundskatt. S. D.
Visserligen äro äfven de extra rothål]snumrens antal särdeles olika i olika landskap, och stå i ganska ojemnt förhållande till de inom landskapen förlagde trupper. I några orter finnes öfverflöd, i andra brist på hästar, men det oaktadt skulle en fördelning af denna hästtillgång underlätta möjligheten att hastigt sätta i fält en del af arméen. Kommitterade få derföre föreslå: att en fördelning af extraroteringshästarne måtte uppgöras mellan de särskilda regementena och corpserne af arméen, lämpad efter behofvet att förse arméens stridsfär diga del eller dess första uppbud, deraf 50 bataljoner infanteri, med trosshästar, samt att denna fördelning måtte delgifvas såväl E. K. M:s vederbörande befallningshafvande som chefsembeten, så att, när behofvet deraf inträder, extra-rotehållarne kunna utan tidsutdrägt kallas att på truppernes samlingsplatser aflemna sina hästar samt en hvar befälhafvare och embetsmyndighet på förhand veta hvad han i sådant fall har att påräkna för trossens förskaffande och hvad derutöfver på annat sätt för tillfället måste anskaffas. Vid den redogörelse för infanteriets krigsfot, som här ofvan blifvit lemnad, har endast det stridande manskapets antal under olika förhållanden blifvit omnämnd. Dertill kommer dock ytterligare befäl och spel samt icke stridande af såväl civilpersonalen, som manskapet, äfvensom brigadstaberna och depöterne. Med tillägg häraf skulle (Bil. Å) infanteriets styrka på krigsfot under olika förhållanden utgöra: med 50 bataljoner i fält, eller den styrka, sorn hastigt kunde ställas på krigsfot, 50 fältbataljoner 42,000 icke stridande Med 75 bataljoner i fält efter någon tids förberedelser: 75 fältbataljoner 63,000 icke stridande 5,700 brigadstaber 150 487 50 depötkompanier . 11,200 icke stridande 250 74.350 6,437 80/787?"^
N:o 80 ang:de statsbidrag till jern vägs-anläggningar skall företagas till afgörande Thorsdagen den 17 Maj, röstar Ja; Den det ei vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att detta Utlåt, skall förekomma till behandling i det första plenum, som kommer att hållas i nästa vecka.» Voteringen försiggick och vid dess slut hade rösterna utfallit sålunda: .ra — 20. Nej — 13. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 14 dennes bordlagda Meni. N:o 82, ang:de verkställd omröstning i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 14 dennes bordlagda Meni. och Betänk:n: N:o 85, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 83, ang:de väckt motion om ändring i gällande stadgande i fråga om ersättning åt militie-boställs-innehafvare för å bostället för kronans räkning huggen ek; N:o 86, i ani. af väckt motion om skydd för industriel eganderätt; och N:o 87, i ani. af väckt motion, om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., som årligen böra från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas. Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 14 dennes bordlagda Mem:r: N:o 88, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 77, rörande väckta motioner om ändring i Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, ang:de allmänt ordnande af presterskapets löneinkomster; och N:o 89, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 80, ang:de väckta motioner om ändringar i Kongl.
Hörnstein afgifvet anförande, deruti Herr Hörnstein, begagnande sin rättighet såsom representant, fortsätter det hufvudsakliga af de anmärkningar, han, på sätt ofvan är nämndt, förut under Fullmäktiges öfverläggningar framställt; och bör Utskottet, i sammanhang med detta tillkännagifvande, vidare förklara, att bemälde Ledamots sålunda förnyade framställningar, deraf Utskottet jemväl tagit noggrann kännedom, icke verkat till någon förändring i de åsigter, Utskottet redan fattat vid läsningen af Fullmäktiges protokoll i ämnet.»» Uti denna sistnämnda reservation hafva instämt: Herr Friherre Stjernstedt, Th., Herrar Geyerstam, C., Råfelt, A., Berg von Linde, J. A , Björnstjerna, O. Al., Herr Doktor Björkman samt Herrar Almgren och Lagergren. af Herr Mannerskantz, C. A. och af Herr Palander: »Emot Utskottets beslut att i förenämnda Betänkande ej »afgifva yttrande och beriktigande öfver de anmärkningar, rörande Banken, hvilka »Herr Hörnstein afgifvit till Borgare-Ståndets Protokoll, får jag mig reservera; enär »jag ansett, att Banko-Utskottet genom Decharge-betänkandet, bordt besvara och »belysa ifrågavarande anmärkningar». Bih. lill R. St. Ank. till Exp.-Utskottet d. 24 Febr. 1851 kl. 2 e. m. Utlåtande i anledning af Bonden Carl Magnus Jonssons i Bistockskulla ansökning om eftergift af öfver ränta för diskontlån. Hos Utskottet har Bonden Carl Magnus Jonsson i Bistockskulla, uti ingifven skrift, anhållit om eftergift af öfverräntan å ett af Jonas Petter Jonsson i Börsås, mot borgen af sökanden och Anders Petter Lång i Tånga, hos Bankodiskonten under år 1843 upptaget lån å 800 r:dr banko. I afseende härå har
B. 3a. A. 83. E. 408. — N:o 23. till Rikets Ständer, angående utmyntningsgrunderne för tillverkning af kopparskiljemynt och Ducater. II. 56. R. 140. VII. B. 36i. IX. U. 348. A. 357. XV. E. 3o8. XXI. B. i5g. A. 192. E. 192. — N:o 24. till Rikets Ständer, angående controllerne för belåningen i Banken af Tackjern på Stockholms Våg. II. 56. R. 142. XIV. B. 184. XV. A. 238. •— i anledning af PresteStåndets vid sista Riksdag gjorda underd. anhållan om roteringsbefrielse, utan undantag, för alla med ordinarie rotering besvärade CapellansbostälJen, utan afvaktan af föregående Nådig fastställelse af roteringsverken, eller hinder af, rörande roteringsflyttningar, uppkomne tvister. II. 56. A. i4o. — N:o 25. till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till UIIDiskontfondens förstärkning, samt Ullculturens och Ullproductionens befrämjande i Riket. II. 56. R. 142. IX. B. 433. XI. Å. 56. XV. U. 38i. A. 409. XVI. E. 3. — N:o 26. till Rikets Ständer, angående Indelningsjemnkningen i Blekinge. II. 56. R. i4o. XVII. — N:o 27. till StatsUtskottet om CivilStatens PensionsCassas anspråk på Nådårs-besparing af Pensioner ä Allmänna IndragningsStaten. V. B. 186. A. 3oo. VII. E. 3. — N:o 28. till StatsUtskottet, angående rättighet för förre Kronofogden, Assessoren Hollsten, förre LandlRäntmästaren, Kongl.
På dessa skäl måste jag yrka afslag å Utslcts Betänk, och antagande af motionärens förslag. Hr von Koch, Nils Samuel: För min del tror jag att alla åtgärder, som vidtagas i syftning att minska borgenssystemet, förtjena allt bifall. Likväl anser jag icke att vi ännu, äro mogna för att borttaga all borgen, och fruktar att de förvaltande verken icke vilja gå in derpå. Jag skulle derföre vilja framställa ett annat förslag, som dock nu icke kan blifva annat än elt önsk ningsmål. I England har man nemi. gått en annan väg, som jag ber att med några ord få antyda, ty den förtjenar verkligen uppmärksamhet. Der går det så till, att en person, som söker en uppbördsplats i kronans, bolags eller enskild mans tjenst, går till ett assurans-kompani, som kallas, om jag rätt minnes, »The trust compagny» och der får han assurans på sin uppbördssumma. Kommer han sedan på balans, så betalar bolaget. Efter hvad jag vill minnas, började de med att taga 4 å 5 proc., men inom kort utsträcktes bolagels verksamhet så, att de nu af en för redbarhet känd man taga endast 1 ^ proc. Med en sådan polis har man ju all säker het. Det är i denna rigtning jag önskade att äfven vi här skulle börja gå, men då detta, som sagt är, icke nu kan ske, så anhåller jag om bifall till Utsk:ts Betänk. Hr von Ehrenheim, Per: Två värde talare hafva redan så utvecklat skälen för Utsk-.ts tillstyrkande, att annan säkerhet än borgen må få af uppbördsmän lemnäs, att jag icke har något att dertill tillägga, utan vill jag blott svara Frih. Liljencrantz, att här icke blifvit yrkadt att den sökande skall prestera säkerhetshandlingar, utan att det lemnäs honom öppet att nedsätta 48 Den 5 Januari. sådane i stället för borgen, och får jag, då ett fullkomligt afskaffande af all förbindelse för uppbördsman att ställa säkerhet, otvifvelaktigt, på sätt Utsk:t erinrat, icke skulle gillas af allmänna tänkesättet, anhålla om bifall till Betänk:t.
Revisorernes åtgärder och åsigter äro med undanlag af några få bestämda fall, underkastade kommande Stånders pröfning, gillande eljer ogillande; så kan jag ej anse förslaget, att genast vid Revisions - förrättning, ens slut till trycket befordra Revisorer* jies berältc-Jser, annat än såsom ett försök, att eludera Ragens föreskrift, och den af Utskottet föreslagne förändrade redaction , af så vä' 5 §. görn 7 §. 2 mom. af lustruction för Riksens Ständers Revisorer, synes mig deruppå ett yt* terligare bevis, emedan Revisorerne derigenom åläggas, att oaktadt Eerättelserne genom tryck allo änt kungöras, skola Revisorerna likväl, enligt hvad förut är stadgat, aflemna sk riffel ilga exemplar deraf, förseglade till vederbörande Archive. Jag anser öfverflödigt att något vidar© häröfver yttra, ofyertygad , att Riksens Ständen inser löjligheten af säd ane föreskrifter, mert -jag tror mig höra fästa uppmärksåiöheten pl «"35S Stcts-Vtskottets Betänkanden. •vadan af, att lemna Revisorer, utan föregången granskning af deras yttranden, öfver förvaltningen af allmänna Verk och medel, rättigheten, att genom tryck allmän göra sine asigter deraf, hvarigenom allmänhetens opinion, möjligen-kan blifva missledd och derigenom förtroendet till Styrelsen å allmänna Verks förvaltning till betydlig skada för det almänna rubbas.” Och skulle detta anförande» enligt Herr STriherrens begäran, uti ProtocollsUtdrag, åtfölja Utlåtandet till de Respective Riks - Stånden. Som ofvan. Ex Protocollo» L. G. af Sillén» N:r 237? Riksens Högloft.
– Jag betviflar ej, inföll Adolf Skytte, i det han med rodnande panna steg upp från sin plats och fäste en flammande blick på presten, – jag betviflar ej, att ni skall göra allt, hvad ert fanatiska hat ingifver er till min skada. Anklaga mig för irrlärighet, gudahädelse eller hvad ni vill, skilj fadrens hjerta från sonens och drif mig från mitt hems tröskel! – Jag tror er ega makt dertill ... Men jag svär ... hör ni, jag svär ... att om genom ert förvållande ett enda hår blir krökt på de begge värnlösas hufvuden, för hvilka jag nu fruktlöst talat till ert förvildade hjerta, så skall jag med denna hand på er utöfva vedergällningens blodiga rätt. – Om mitt lif blir offradt på Herrans altare, så tackar jag Honom, om också offerknifven föres genom mina inelfvor af en fordom älskad lärjunges hand. Edra hotelser, likasom edra böner, äro spillda på hälleberget. Lemna mig nu och öfverlägg med er sjelf om edra mordiska planer! Min tid är knapp, och jag har ett stort arbete för handen. Adolfs blod var i den häftigaste jäsning. Han gick några slag fram och tillbaka öfver golfvet, stannade likasom tvekande, kastade derefter sin kappa öfver axlarne, och sade något lugnare, i det han tog sin hatt: – Kom ihåg min ed i ett ögonblick, då ert galna nit känner sig på väg att svalna för eftertanken! Ni torde då besinna, att om ni drifver mig till det yttersta, så skall icke blott ert eget blod, utan äfven mitt brott, komma öfver ert hufvud. Jag förlåter er ert skymfliga beteende mot mig, och mitt sista ord till er skall blifva en sista bön: betänk er väl! Bringa icke förderf öfver en stackars enka och dess barn, öfver er sjelf och er fordne lärjunge! Med dessa ord aflägsnade sig Adolf genom en dörr, som från prestens kammare ledde omedelbart ut i det fria.
I anledning häraf yttrade H. Exe. Hr Gr. o. Landtm., att uti förevarande hemställan och i 2 §:n af Stadgan endast vore fråga om beloppet af den bevillning, som skulle för frälseränta erläggas, samt att frågan om sättet för upskattningen af frälseräntas kapitalvärde först förekomme uti 3:dje §:n; och kunde, enligt H. Exc:s åsigt, dessa frågor oberoende af hvarandra pröfvas och afgöras. Gr. af Ugglas: Det vill säga att, oaktadt Utsk:t här yttrat de orden att ”frälseränta bör vara underkastad bevillning såsom för fast egendom, hvarvid räntans kapitalisering bör ske efter fem för hundra af det belopp, hvartill densamma efter nästföregående års markegång upgått”, så skulle, derest det blir en återremiss, likväl anmärkning vid dessa ord kunna upstå, då de vid 3:dje §:n förekomma. Detta har jag velat anmärka, för att hålla min talan öppen. H. Exc. yttrade, att det utan tvifvel kunde så tillgå som Gr. Ugglas ifrågasatt, men att en annan sak vore, huruvida icke, för den händelse att Utsk:s förslag om bevillningsbeloppet för frälseränta återremitterades, jemväl den sednare frågan om beräkningen af frälseräntas kapitalvärde borde till Utsk:t återförvisas. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt H. Exc. yttrat, att, i afs:de å Utsk:ts förevande hemställan, endast återremiss deraf yrkats, blef propos. å sagde yrkande framstäld och med ja besvarad. Härefter föredrogs: texten till §:n 2 i den föreslagna Bevilln:s Stadgan. Erih. Tersmeden: Sedan Ståndet nu återremitterat Utsk:s tillstyrkande i afseende på bevillning af fast egendom, torde det falla af sig sjelft att texten till §. 2 i den föredragna BevillmsStadgan bör återremitteras. Gr. Lagerbjelke:
Det ar i anledning af en åsigt den siste Talaren framställt, sorn jag begärt ordet. Jag måste anhålla, att Friherre Anckarsvärd, hvilket han säkert beviljar mig, ville fästa uppmärksamhet vid den del af upplysningarne om andra Banker, hvilka af BancoUtskottet blifvit från trycket ulgifne, som angår de 3a H. n* iG4 Den 9 Julii e. m. Engelska och Skottska Bankerna. Han finnér der uppgifven skillnaden emellan privilegierade eller actiebanker, och Joint-StocksBanker; lagstiftaren fordrar vid bildandet af actiebanker ett på förhand insatt capital, såsom utgörande garantie för allmänheten, då actionairen är till namn okänd, kan sälja sin actie eller sönderrifva den, då det liknar sig till deficit i Baneoröi elsen. Åf Joint-Stocks-Bankerne, eller af creditföreningarj byggde på peronlig och so•lidarisk ansvarighet, fordrar Lagstiftaren intet förskottscapital. Credit och garantie beredes derigenom, att föreningens medlemmar äro till namn uppgifne, i offentliga längder antecknade, egande hvar för sig personlig ansvarighet för föreningens trnnsactioner, som räcker 3 år efter hans från* träde ur föreningen. Till hvilkendera klass’kan Rikets Sländers Bank hänföras? Icke till klassen af Actiebanker, hvilka genom gjorda insatser erbjuda garantie åt allmänheten. Ej heller till klassen af Banker, grundade på solidarisk ansvarighet. Hvem är här till namn uppgifven, såsom ansvarig? Någon borgen mäste likväl gifvas allmänheten mot följderne af en oklok administration, när allmänheten inbjudes, och på visst sättär salt i nödvändighet, att för - Den 9 Jul ii e. m. i65 tro sig tili Rikets Ständers Bank. Den eger en garantie i beloppet af Bankens fordringar lios enskille; hvarföre undanrycka allmänheten den garantie, som den kan ega i Bankens fordringar hos Staten, när desse fordringar äro rigtiga, när de icke utan våld kunna undanhållas Banken, och när en Bank, som icke äger något, men ändå vill drifva äfventyrlig lånerörelse, icke kan göra anspråk på förtroende.
Då dén besparing af tid, sorn skulle vindas genom det af Hr Gr. o. Landtm, nu framställda förkor tningsförslag af propostn, jemnförelsevis är så obetydlig, att den ej skulle motväga en eller ett pär röster, sorn för Hr Vi >9 H3-7 310 Troils förslag kunde gå förlorade genom osäkerhet om dess innehåll, så får jag förklara, att jag ej kan lemna mitt bifall till den ifrågasatta förkortningsmethoden, utan yrkar, att hela Hr v. Troils förslag må i voter:spropos:n intagas. Hr v. Hartmansdorff: Då Hr Dalmans nu framställda begäran ej lärer kunna nekas, och således voter:spropos:ns utskrifning kommer att fordra en längre tid, synes det mig, som Hr Gr. o. Landtm, kunde lämpligen bevilja Hr Lefrén och de Hrr ledamöter, hvilka kanske äro i samma författning med honom, att icke hafva hört Hr v. Troils förslag, att nu få höra detsamma, för att undvika den trängsel, som eljest skulle uppstå, då flera ledamöter, efter voter:spropos:ns uppspikande, ville läsa densamma. Hr v. Troils förslag upplästes. Derefter upplästes till justering och godkändes följande -voter:spropos:n: Den, som bifaller, att, i anledn. af Constit.Utsk:s memor. N:o 77, R. o. Ad. fattar ett så lydande beslut: Hvad först angår den preliminära frågan, huruvida, såsom Utsk. yrkat, den af Utsk. i memor. N:o 4° gjorda framställning skulle anses såsom ett helt, af inbördes oskiljaktiga delar bestående förslag, så befanns, att PresteSt. i anledn. af memor. JNT:o 4° beslutat, att frågorna om indragningsmagten och juryn böra skiljas, samt att Borgareoch BondeStm, i anledn. af memor. N:o 58 anmodat Utsk. att med skilda betänk:n ang:de förslag till grundlagsändringar, dels att indragningsmagten må upphöra, dels att juryn må med modificationer bibehållas, till RiksSt:n inkomma.
N:o 67, angående Tullmed flere bevillningsmedels leverering till RiksgäldsContoret; N:o .63, i fråga om disposition af de vid Kongl. PoliceKammaren i Stockholm ådömde ensaksoch vitesböter; N:o 6:9, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 19, angående afskrifning och eftergift af RiksgäldsContorets hos Götha CanalBolag egande fordringar samt räntas godtgörande å de utaf Bolagets iusätningar uti RiksgäldsContoret derstädes innehållne medel, till säkerhet för fullbordan af återstående arbeten i bamnbyggnadsväg, äfvensom CanalDirectionens hemställan om förskott utaf nämnde medel till utförande af ett hamnbyggnadsarbete vid Mern; N:o yi, i anledning af Herr Törneblads, Carl, i anledning af Rikets Ständers Justitiae Ombudsman väckta motion om löne-ersättning; N:o 72, angående tryckningskostnaden för RiksStåndens Protocoll vid innevarande Urtima Riksdag, praenumerationen å samma Protocoll samt redovisning för de tryckta exemplaren; N:o 73,' öfver Herr Bdäths från BorgareStåndet remitterade motion om dels låneunderstöd och dels serskildt anslag utaf allmänna medel till en hamnbyggnad vid Staden Wadstena; N:o 74, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Statj» Utskottet angående lån af allmänna medel tili understöd för fullbordande af en brobyggnad yid Carlskrona; Pro t. Vt dr. d, 7 Maji i 834* N:o 70, 1 anledning af Herr Forsbergs ifrån BbrgareStåndet remitterade memorial, angående låneunderstöd till Staden Uddevalla; N:o 76, öfver Riksdagsfulhnägtigen Anders Svenssom motion,angående Låne-anslag till en brobyggnad öfver Nissa ån vid Halmstad; celi lades till Iiandlingarne, N:o 70, 1 anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 18, angående provisoriska utbytet af den för General-ÅssistanceContoret begagnade egendom emot den Stocklm!ms
Riksgäldskontoret tillkommande observationsmedel, äro lika lydande med 209, 210, 211 och 212 §§ i det vid sednast förflutna riksdag utfärdade reglemente. 208 §, angående det till Riksgälds-kontorets utgifter vid scdnaste riksdags statsreglering anvisade, men ännu icke från Stats-kontoret aflemnade årliga belopp, motsvarar det då utfärdade reglementes 213 §. Stats-Utskottets Memorial N:o 223. 3 209 §, angående det bidrag, som enligt nu uppgjord statsreglering tillkommer Riksgälds-kontoret utaf de till Stats-kontoret ingående statsinkomsterna, öfverensstämmer med framställningen i Utlåtandet N:o 219, angående denna statsreglerings resultater oell innefattar ett med afseende å Kongl. Statskontorets nuvarande ställning tillagdt stadgande i fråga om tiden för omförmälda bidrags aflemnande till Riksgälds-kontoret, 210 §, angående Riksgälds-kontoret tillkommande behållna öfverskott å 1857 och följande års stats-inkomster, innehåller hufvudsakligen samma föreskrifter, som nu gällande reglementes 214 §; varande i den föreslagna nya §:n jemväl intaget särskildt stadgande, angående Kongl. Stats-kontorets godtgörelse för det belopp, hvartill bristerna i statsinkomsterna eller förslags-anslagen för år 1858 uppgått enligt samma års Rikshufvudbok och derpå grundad liqvid mellan Statsoch Riksgälds-verken. 211 §, angående återbetalning till Riksgälds-kontoret af återstående beloppet utaf anslaget till befästnings-arbetena vid Carlsten, är lika lydande med 217 § af 1858 års reglemente.
Också hon har krupit samman inför lidelsens eller sorgens orkanlika plötslighet, en skräck, som han gifvit form i de af stormar jagade molnen och vridna träden; också hon har stannat stilla inför det outsägliga, som han åskådliggjort genom »skogens tystnad» eller »heliga lundens» ro; också hon har ur naturlifvets kaos hört ljudet af tritonens snäcka och satyrens pipa. Detta, den symboliska konstens och diktningens af sinneoch andelif, af naturmakt och kultur sammanväfda stoff, var för A. Ch. Lefflers författarskap, som för hennes skaplynne, tämligen främmande. Där hördes blott – till tanternas skräck – en och annan ton från Pansflöjten. Hennes anläggning var realistens och endast nutiden, som hon kunde iakttaga, fängslade på allvar hennes blick. Sonjas drömvärld var däremot hennes egentliga samtid. Olikheten mellan de både väninnorna var genomförd ända in i de smådrag, åt hvilka Sonja kunde gifva en så karaktäristisk betydelse. När Sonja t. ex. hälsade, sträckte hon ut handen med en hastig, öfverrumplad rörelse och de späda, nervösa fingrarna rycktes, snabbt som en flaxande fågelvinge, ur mottagarens – man hade impulsoch stämningsmänniskan hel i detta handtag. Det låg däremot ett lugnt behag i A. Ch. Lefflers sätt att föra sina vackra armar med de fina handlederna, de välformade, långsmala, hvita händerna; när hon hälsade, räckte hon fram handen med en viss reservation, men en gång gifven, låg den mjukt och fast i mottagarens. I dylika små som i stora ting gaf hon intrycket af en hel, jämnviktsfull, samlad personlighet; äfven hennes yttre företeelse blef mer och mer karaktäristisk: det från denna tid tagna porträttet ger en god bild af hennes utseende, hvars egentliga behag dock aldrig kunde återges af en fotografi. Hennes själfständiga, hurtiga väsen gjorde henne för somliga män osympatisk; mer än en däremot, som blickade djupare, fann sig så tilldragen, att han kände sig ha sett henne för sent för sin lycka; flertalet både män och kvinnor beundrade i henne den modiga, klartänkande och allvarliga diktarinnan.