Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För beslut i alla öfrige ärenden, de mål undanlagne, hvarom i Regerings-Formens 66, 6g, 70, 71 och 72 §§. särskildt förordnat är, galle, jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening, o. s. v. Då således frågor, rörande Banquens förvaltning, icke afgöras hvarken genom fyra eller tre Stånds af Konungen sanctionerade beslut, utan behandlas enligt Regerings-Formens 75 §., der det stad, gas: att Riksens Ständers Banque förblifver hädanefter, som den hittills varit, under Riksens Ständers egen garancie och vård, så att den ostörd må förvaltas efter de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hvilka redan gjorde äro, eller vidare af Riksens Ständer göras kunna. Så, ock då Grundlagarne, enligt Regerings Formens 83 efter deras ordalydelse, skola i hvarje särskildt fall tillämpas, återstår till besvarandet, den genom intet stadgande ännu, såsom mig synes, nog tydligen afgjorda frågan, om och huruvida, för att förändra Banquens primitiva skick, fordras blott trerine eller nödvändigt fyra Stånds öfverensstämmande beslut. Det är med afseende hära, sorn jag till Herr Friherrens och Ordförandens samt Höglofl, Utskottets upplysta pröfning och afgörande vördsamligen hemställer, huruvida i händelse Högl, Riks-Stånden i sina beslut öfver frågan orri Banquens publicitet, skulle stadna i skiljagtiga meningar, det må anses vara och blifva Banco-Utskottet tillstäudigt, att, t. ex. på blott trenne Stånds beslut, yppa Banquens hittills, alla modificationer af föreskrifter oagtadt, alltid bibehållna, till och med uti 18x8 års Ständers för 168 Eap.co Utskottets Bttartkanden. Banco-Utskottet utfärdade, ännu. full kraft egande, Instruction med bestämdt gillande omnämnd,e så kallade hemligheter.
Sprengtporten, Ja k. Wilh.: Då det är allmänt erkändt att den nu gällande BevillmsFörordn. 'är bristfällig samt det äfven vid denna Riksdag visat sig att ökade svårigheter upstått vid upslällandet af en Förordn., som skulle undanrödja bristerna, delar äfven jag Utsk:s åsigt, att det vore skäl för R. St:r att vända sig till K. M. för att begära Dess biträde för upställande af ett sådant förslag, hvartill erfordras en mängd nödvändiga statistiska upgifter, hvilka icke under Riksdagen kunna åstadkommas. Då Utslcs förslag synes gå derpå ut, att få jordens värde närmare bestämd, synes mig den af Utsk. föreslagna und. skrifvelse icke vara så omfattande, att man med säkerhet kan antaga, att det åsyftade ändamålet vinnes. Jag skulle derföre tro, att man bör taga steget längre ut och hos K. M:t anhålla derom att ett fullständigare förslag till BevillmsFörordn. måtte, på sätt lämpligast synes, emellan Riksdagen utarbetas för att sedermera föreläggas R. St:r. I öfverensstämmelse härmed har jag upställt ett förslag, som är skiljaktigt från Utsk:s samt af följande lydelse; »Att R. St:r måtte hos K. M. i und:het anhålla, det täcktes K. M:t, på sätt lämpligast synes, låta utarbeta förslag till grunder för en ny Bevilln.Förordn., Den 1 April f. m. i ändamål att föreläggas Rikets nästsammanträdande Ständer, och hvarvid hufvudsakligen bör iakttakas: att bevillning må komma att utgöras af hvarje skattskyldig i mån af dess inkomst, och med antagande af en lika procent-beräkning för alla.» Då R. St:r ingå tili K. M. med begäran om utarbetande af en Författn., som afser beskattning, föreställer jag mig att vid en sådan framställning bör bifogas ett yttrande om de grunder, hvilka böra följas och att, i händelse ett sådant yttrande saknades, det embetsverk, som kunde fä sig updraget att utarbeta förslaget, stannade i alltför mycken ovisshet om hvad som kunde anses utgöra R. St:s åsigt i detta hänseende.
Herr af Geijerstam, Carl, med 98 röster. Dun 51 J*n»ari Nio 35. Grefve Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, med 98 röster. Friherre Rosenblad, fullm. Herr Munck af Rosenschöld, Thomas, med 97 röster; N:o 100. Flerr Uggla, fullm. Herr Cederschiöld, Robert Theofron, med 97 röster; sedan genom särskilda lottningar först emellan dem, som erhållit 98 röster, och sedermera emellan dero, som bekommit 97 röster, blifvit bestämd den ordning, uti hvilken de skulle såsom suppleanter ingå. Uplästes och godkändes ExpeditionsUtskits nedannfimde förslag till It. St:rs underd. skrivelser till K. M , nemi.: N:o 15, i anledning af K. Mits nåd. Propos. om uplåtande af en Halmstads Slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för tullhus i nämnde stad; Nio 16, i anledning af K. Mits nåd. Propos. om indragning till Kronan af det Kronolänsmannen i Sunnerbo Härads sydöstra distrikt på lön anslagne bostället Södergården N:o 2 mot kontant ersättning till boställsinnehafvare»; N:o 17, i anledning af K. Mits nåd. Propos. ang-.de uphö rande af den s. k. kalkugnsafgiften på Gottland; N:o 18, i anledning af K. Mits nåd. Propos. ang:de anslag till fullbordandet af det invid hufvudstaden uplörda hospital för sinnessjukas vård; samt N:o 19, ang:de Riksdagens förlängning på en månad. Föredrogs K. Mits den 18 dennes bordlagde nåd. Skrifvelse till R. St:r med öfverlemnande af upgjordt förslag till BevillningsStadga och dermed sammanhang egande författningar. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof:
Författning l afseende häcä matte 'ö'jas. För Lirigr att tiden nu wo:e inne att öfwer detza frägox salla bcflut. Herr Grefwe» och) Landi Marfkakken inwände , akt meningen ef ware alt ; u derörw-w besluta , utan blott att rmsvnera till tjenst och ledm g sör Utskottet. Grefwe förner utbav sig alwen att ölwer en tredje pu cr e-hälla Hkrr Grelwen och LaadrMarffokkeaS proposition, d-'l nämligen horu stor pannee rymd stige nyttja?, om den dorde wara oinskränkt eller inskränkt. Herr 5tHverIlnIpFtäggN om Bewlllningen för Bränwrns brännrugen har redan en gäng dos N dd>' sk vet och Adely förewarit, och till Ulstottek dlrstvrt äterremitkercid. UtikottelS swgr pä äkkttemHeu, är ännu icke inkommtt, x och I2Z4 Dsn 29 Januarik. och saken således ej eller ännu ett ZfwersäggoingsämneZag är alltid ogerna af olika mening med Herr Grefwe körner, men jag kan ej nu underlåta att tro att wäl nu anmärkningar kunna af enskilda Ledamöter göras, hwilka i wänlig ordning j sammanhang med detta amne kunna kill Bnvill, nings Utskottet remitteras, men äswen att Herr Grefwrn och LandtMarskaiken ef deröswer nu kan göra proposition. Genom proposition sattes ett Beslut, och nägst fädant tzwarken bör eller kan rågås innan mäler i Laglig ordning ä nyo kommer under öswerlaggnmg. Grefwe körner förklarade sig hafwa bliswit mistförstädd, om man trodt att han önskadt del Btsluk nu skulle fattas i lorwäg. De propositioner han hegardt hade han önjkadt endast i afsigt att utröna Ridderskapet och AdelnS tankesätt.
Uti Utskottens skyldighet, at ti/ en wist af Konungen utsedd Ämbetsman ge tillkänna de uplysningar de behöfwa och genom hans ätgärd erhälla dem; uti denna pligt, at i detta afseende gä Utskotten tillhanda, ligger grunden til den inbördes Garantie som för bäda är oumgangelig. Om Utskotten begära andra uplysningar, än hwad som hörer til deras »verkningskrets, mäste denna Ämbetsman anmäla det hos Konungen. Om de underrättelser Utskotten skulle förnekas, som de teo sig med skäl kunna fordra, kan den rättigheten dem icke »vägras, at hos Ständen anmäla orsaken til et inträffat dröjsmäl eller upskof, i »verkställandet af deras äliggande. Det blir dä Ständens rätt, at pröfiva beskaffenheten af deras Utskotts orrhällan, at om de finna den billig framföra den til Thronen. Skulle den dä affläs, äga Ständen i fin rätt at neka Bewillning och i Nationens - 6Z2 Den 3 Augusti. tionens bifall det correctif, som stall hindra en Regering at lättsinnigt för en sä ringa anledning compromettera sin Magt. En annan sakernas ordning är icke tänkbar. Rättigheten at befalla kan icke gifwas utan den, at twinga dem, som wägrade at lpda, och Utskottens eller Ständernas rätt at direote befalla öfwer Statens Ämbetsman skulle antingen blifwa et intet, eller medföra eneoereitif kraft, lika siridande emot wär Constitution som emot den fördelning af den werkställande och Lagstiftare Magten Vom utgör grunden för Allmänna Säkerheten och för möjligheten af Samhällsföreningens bestånd.' Förgäfwes stall man söka en annan ordning. Utskottens Magt mäste hwila pä Ständernes och deras pä Nationens. Lagarne äro medlet och wilkoret för bädas utöfning af deras rättigheter, och den at afstä gjorda framställningar, at wägra medlen til Stats - utgifterne, utgör den motwigt, som stall bibehålla Ständernas rätt och gifwa kraft ät deras pästäenden
Rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord, uppforas till ett emot uppbörden deraf svarande belopp af 28,000. 21:o Båtsmansvacans-af giften , utgående för tillfällige vacancer vid Bitsmanshållet, hafva Rikets Ständer, i likhet med hvad i den Nådiga Propositionen är vordet föreslaget, ansett, i stället för det vid senaste Stats-regleringen uppförda belopp af 25,0C0 h:dr, kunna beräknas till .. 30,000. Transport B:co R:dr 4,241,230- ExpeditionsUtskottets Förslag till und. Skrif velsej N:o 388. Transport B:co R:dr 4,241,230* 22:o Krutoch Salpeter-Jörsäljnings-medlenj vicl sista'Riksdagen beräknade lill 75,000 R:dr, halva, likaledes i öfverensstämmelse med E. K. M:s Nådiga Proposition, blifvit uppförde till . 90,000. 23:o Coniroll-Stämpel-medlen äro i senaste Riks-Stat beräknade till 8,000 R:dr; men då de uren 1833—1837 utgjort per medium omkring 10,300 R:dr och minst omkring 9,000 R:dr, hafva de blifvit upp:agne till sistnämnde belopp eller 9,000» 24:o IS unter-Lotteri medlen. På grund af Rikets Ständers, uti underdånig skrifvelse den 29 Aug. sist 1 idne år, anmälda och af E. K. M. numera sanctionerade beslut, att Numer-Lotteri-Inrattningen må vid nämnde urs utgång upphöra, har denna inkomsttitel ur Riks-Slalen utgått.
Och jag hemställer till dem, att sj elfve benäget öfverväga, om, sedan trenne Stånd nekat denna inhibition, det tillhör oss att bevilja den ; eller om det ens står i ett Stånds förmåga, att inhibera en utbetalning, som tienne Stånd bifallit. För min del tror jag mig böra hålla mig vid frågan , och jag tillstyrker då ödmjukast bifall till Betänkandet. I öfrigt utber jag mig, att få till den vördnadsvärde Ledamot, som sagt oss att Canalen utarmar Nationen , underställa ett skäl , som synes mig tala deremot. I en tid, då man allmänt beklagar sig öfver, att Banquen suger till sig RörelseCapitalet, och då man klagar öfver penningebrisf, synes man kunna fråga: Är det väl consequent, att pä samma gång klaga öfver, att Banquen, till Canalens verkställande, åferlemnar cn del af hvad den årligen suger till sig? Jag tror dock, att emellan dessa klagomål ligger en stridighet 5 och långt ifrån att, i financielt afseende, anse Canalen utarmande för Allmänheten, tror jag att Canalen just nu är nyttig, och så nyttig, att jag för min del mycket t vi f lar, att den någonsin blir så nyttig när den en gång blir färdig. Ridderskapet och Adeln upptog med mun* terhet Friherre Boyes yttrande. Grefve Anckarsvärd: Jag vill ej ingå i det stora FinanceStudium; men efter mitt begrepp, gifves intet annat medel att understödja CanalArbetet, än att antingen tillåta nya massor af Sedlar utur Banquen utströmma, el. Den 13 Maji, 331 Jér ock pålägga Nationen ök3d Bevillning. Hvad öfverflödigt Pappersmynt verkar, järe vi både hört och erfarit Om åter vi tåla förnyade bördor , det bemställar j a g till hvars och ens bepröfvande. Herr Strussenfelt har tält 0111 den stora nyttan, Götha Canal medförde genom Penningars utspridande. Det förefaller m g besynnerligt, att just i de Orter, där Canalen framstryker, klagar man mäst öfver Penningebrist.
"Hvad ater beträffar kragan om eftergift ock afskrifning ak ös länebiörug, som, enligt Rikets 8tän"öers keslut viö i8l8 ock 1823 arens Riksdagar, tilt "Hjelmare Lanalock 8lussverks-b^ggnaö dels ikrän "Lanken öels ifrån RiksgälösLontoiret utgätt, sa kar "Kongl. Najrt öerviö kunnit, att ekuru, i följd ak vunnen större erkareoket unöer utköranöst ak (äötka "tiana!, keräkningen ak erkoröerlige arbetskvantiteter "viö hjelmare Lanal-anläggning varit i öet är 1822 "författade förslaget wsö öen noggrannket uppgjord, "att blott en ringa afvikelse derikrän pä öet kela äger "rum, kostnaössumman likväl meö omkring 87,000 "R:dr ökverstiger kvaö för öä Zterstäenöe arbeten an"sägs ak nööen; samt att körkällanöet meö sistnämn"öe (iansl-anläggning ytterligare äöagalägger, öels att "kosluaderne för säöane större företag, till keredan"öe ak lättaöe communicationer, lika litet kär som i "snöra länöer kunna meö kull säkerket i körväg be"räknas, öels ock att öe icke unöer nuvaranös om"ständigbeter kunna kär i lanöet tillvägabringa; utan "betydliga kiörag ak allmänna meöel. — I betraktande sä väl karak, som ak öe skäl LanalUirectionen kör "afskrifningen; beviljanöe ankärt, kvariblanö kutvuö - Let änkanöen, K:o 4»- 465 "sakligt afseende kör kastas ä utvägarne till Lanal"bvggnaöens framtida unöerkäll ock bestånd, utan n^a "kostnader kör 8taten, vill Kongl. lVlaj:t till Rikets "nu församlade 8tänöers pröfning ock bifall i iVäöer "öfverlemna
I alla fall, och jag återkommer dervid till den andra klassen af dem, som skulle vinna fördel, i händelse en sådan åtgärd, som den nu föreslagna, vidtages, jag menar egarne af bränvinslager, i alla fall, säger jag, är det klart, att, af samma skäl, sorn en 16 Den 1 Maj. egare af ett bränneri, hvilket tillverkar 20 å 30,000 kannor, får ett praemium derigenom alt en sådan tillåtelse medgifves, af samma skäl får innehafvaren af ett större parti bränvin ett prieminm om bränvinsbränningen förbjudes. Och jag tror, att om frågan vore att välja mellan att bereda en fördel åt den ena eller andra af dessa personer, så, ehuru jag för min del icke skulle vilja bereda den åt någondera, skulle jag likväl heldre vilja gifva den åt producenten, hvilken i allmänhet är jordbrukare, än åt den, som spekulerar i bränvin. Då man emellertid nu ansett sig hvarken kunna eller böra förbjuda bränvinsbränningen under de två höstmånaderna, så har Frih. Raab i stället föreslagit tillverkningens beläggande med en additionell skatt. Men eger man ickerätt att förbjuda bränvinsbränningen (och dertill kan manåtminstone genom en advokatorisk tolkning af bränvinsförfattningen komma) än mindre kan man pålägga den en högre skatt. Krigsrustningskostnaderna, som vid 1848 års Riksdag påfördes bevillningen, drabbade icke en serskild klass af näringsidkare, utan hela allmänheten, och jag tror icke att Frih. Raab skall kunna anföra ett enda exempel, att genom en så beskaffad åtgärd en serskild klass eller serskilda näringsidkare blifvit beskattade. Jag instämmer fullkomligt i den åsigt, som äfven synes vara delad af Utsk., att en så beskaffad åtgärd är lagstridig. Frih. Raab anförde ett annat exempel, nemi. då man vid ett föreg:de tillfälle förhöjde Charta-Sigillata-afgiften. Men äfven denna afgift är en skatt, som drabbar hvar och en lika; och det vore ett våld, att på en serskild näringsidkare lägga en serskild skatt, som skulle utgå under trenne är.
Vid granskningen af Herrar Banco-Fullmägtiges samt Herrar Fullmägtiges i RiksgäldsContoiret Protocoll, bafve vi fått anledning fästa oss vid den betydliga olikhet, som egt rum, vid bestämmandet af Dag-Tractamenten för Tjenstemän, hvilka, i desse Verks ärender, varit till särskilda Orter inom Riket afskickade; Hvarföre, och till beredande af likstämmighet härutinnan vid Rikets Ständers enskildte Verk samt förebyggande af godtycklig behandling, vi trott oss böra föreslå att visse Penninge-belopp mätte af Rikets Ständer fastställas, hvartill sådane Dag-Tractamenten, med hänsigt till den utskickades uti Banken eller Riksgälds-Contoiret innehafvande Tjenstegrad, eller ock den egenskap, i hvilken någon utskickas, hädanefter skola utgå. Slutligen få vi, med anledning af den af oss förrättade granskning af Riksgälds-Verket, uppfylla en återstående angenäm pligt, genom anmälan af Herrar Fullmägtiges nitfulla omsorg, att vid alla tillfällen vårda och iakttaga Riksgälds-Verkets rätt och fördel; och hvarigenom Herrar Fullmägtige, i afseende på detta Revisorers Berättelse. 445 Verks förvaltning, till alla delar rättfärdigat det åt dem lemnade förtroende. General-Assistance-Contoiret. De vid nämnde Contoir för åren 1819 och 1820 afslutade Hufvudböcker äro af oss granskade; Och hafva dessa Böcker befunnits ordentliga och behörigen verificerade. För att på stället inhämta närmare kännedom af Inrättningens beskaffenhet, bafve vi besökt samtlige Departementen och rummen, der Panterne förvaras, och efter hvad vi kunnat utröna, synes god ordning öfver allt vara rådande. F. (I Filial -Discont-Inrättningar ne Götha Canal-Bolags, Götheborgs samt Malmö f d. Disconter. De bos Herrar Fullmäktige, rörande desse Discont-Inrättningaf, förde Protocoll, hvilka icke förut, vid 1820 Års Revision, granskning undergått, äro af oss med all uppmärksamhet genomläste och hvarvid förekommit:
M:t i Nåder föreslagne Staten belöper på hvarje Häst omkring 1 io Rtdr efter en beräkning af priser å Fourrage-persed - 312 Stats-Utskottet* larne, vida högre än de nu gångbara; förmodar Utskottet, att äfven för detta Regemente nu varande Anslaget till Fourrageringen, med iagttagande af noga hushållning skall blifva tillräckligt. Men då vid Artilleriet, hvars Hästars Fourragering, äfven efter Räkning, besörjes af K. KrigsCollegium, Anslaget är beläknadt endast efter 85 R:dr per Häst och de föregående åren utfallit med betydlige Brister, som af Tredje HufvudTitelns Besparingar mäst fyllas, hemställer Utskottet: att detta Anslag må blifva enahanda med det vid LifGardet till Häst, så väl för de å Stat förut upptagne 2Ö2, som för de tillökte 100 Hästar. Efter dessa grunder utföras nu för LifGardet till Häst R:dr 4i,5oo. Kronprinsens HussarRegemente „ 4‘2)I7^' Artilleriet, förra Anslaget 21,420. Summa B:co R:dr 118,873; hemställande Utskottet: att R. St:r hos K. M:t mätte 1 underdånighet anhålla, att Passevolance om dessa Utgifters bestridande, der den nu ej äger rum, må, så vidt sådant kanske på billiga vilkor, med Vederbörande uppgöras. Enligt en, den K. Propositionen bifogad, Förtekning bar den sedan sista Riksdagen uppgångne kostnad för Värfvade Cavalleriets och Artilleriets Hästars Fourragering, utöfver hvad dertill å Stat varit ansia - Betänkanden, N:o i3a. 213 get, utgjort 13a,352 R:dr 37 sk. 2 r:st.
Ordning i Städerna Mästare och Lärande emellan må gerna bibehållas, men ingenting bör kunna förmena hvem s~m helst, att idka hvilket tillåtit handverk. eller näring han behagar, endast han anmäler sig hos styrelsen i Orten , vare sig på Landet eller i Staden, och betalar till Staten i förhållande till sin rörelse och förtjenst, samt dessutom, den som bor i Stad deltager med de öfrige innevånare i utskylder i och för Stadens och dess Embetsmäns skull. Den invändning häremot som torde kunna synas kraftigast, är, att om Näringsidkare i följd af en upplåten vidsträcktare Näringsfrihet, flyttade från Städerna på landet, skulle genom de contribuerandes förminskning, tillgångar komma att saknas till de nödvändiga Stadsutgifter till underhåll af allmänna anläggningar, byggnader, broar, m. m.; men derpå svaras att om en sådan näringsfrihet upplåtes, och verkeligen medförde en sådan verkan blefve det Regeringens omsorg att pröfva, huruvida detta underhåll ytterligare billigen kun - Dea io Februarii. 185 de åläggas en i sina tillgångar försvagad Stad, eller sedermera borde äfven reparteras på Häradet sorn genom utflyttningen hade vunnit ö-i kade utvägar, och ide allmänna anläggningarnes underhåll, sedan dess Industrie hade stigit, måste hafva ett större interresse. För påbjudandet af alla författningar, som förändra Individers förhållanden till Staten, bör en sådan jemkning vara ett oskiJjagtigt vilkor. j fall Riksens Höglofl. Ständer anse tiden vara kommen, då de band, som fjettra idogheten, böra lossas, så blifver nödvändigt att s:dje och 4:de Cap, HandelsBalken undergå förändring. I anledning hvaraf jag får anhålla, att detta yttrande blifver remittteradt, så väl tili Lagsom Oeconomieoch BesvärsUtskotten.
Hans öfriga umgängeskrets, som visserligen förargade sig öfver hans tal om » min vän, löjtnant v. S. » eller » en af mina intimaste bekanta, grefve P. », förlät honom gärna denna » lilla löjlighet », som de med sällspord enstämmighet kommo öfverens om att kalla det. H a n var så rolig! A h, det blef ett jäktande efter roligheter! H v a d som från början varit ett nöje, blef snart en ansträngning. H u r skulle han kunna tillfredsställa alla? D å bekanta mötte honom på gatan, började de skratta redan på afstånd. D å han kom in på ett kontor för att tala om affärer, vände sig alla, från chefen till yngsta biträdet, leende om på sina knarrande stolar. D å han infann sig på en bjudning, stod tamburvaktmästaren med vidöppen mun, färdig att krevera af skratt, och vär IDUN 356 dinnan mottog honom såsom en befriare, på hvilken det berodde, om hennes gäster skulle få roligt eller ej. H a n var med ett ord inte affärsman, han var inte en vanlig människa; han var » den rolige », » den lustige »; han var clownen i kavaj eller i frack, åt hvilken man alltid beredde sig att få skratta, men som s k u l l e ha blifvit odräglig, om han vågat vara som andra. H a n var fullt medveten därom. Han visste, att alla dessa g l u p s k a munnar, som väntade att få öppnas på vid gafvel, inte s k u l l e vara skonsamma, om han gäckade deras aptit. D e t var med formlig ångest han afvaktade den stilla dåsigheten efter middagen och kaffet, då alla räknade på hans biträde för att underlätta matsmältningen. Med giriga blickar öfvervakade han de närvarandes minspel. R å k a d e en annan tala om en lyckad anekdot, vädrade han genast en r i v a l; ett allvarsamt ansikte gjorde honom förtviflad och kom honom att uppbjuda sitt yttersta; utropet: » Det där var en g a m m a l historia, bror Öström! » kom honom att darra.
Ank. till Bxp.-Utsk. den 2 Febr. 1863, kl. 11 f m Betänkande, i anledning af väckt motion i fråga om utfärdande af en Författning angående försäljning af maltdrycker, kaffe och thé samt andra icke sprilhalliga drycker. Åberopande hvad som vid sistlidne riksdagförekommit i eri Hikets Ständers pröfning underställd fråga om rättighet att, utan anmälan hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande eller annan myndighet, å landet brygga öl och svagdricka samt. dermed idka försäljning, har, med anledning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets då yttrade åsigt i Betänkandet JHl 88, att, enär det icke kunde anses vara någon förmenadt att, efter den anmälan hos vederbörande, som upprätthållandet af nödig ordning kunde kräfva, å landet utöfva tillverkning och försäljning af maltdrycker, nämnda förslag icke borde till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, Herr Prosten A. F. Sondén uti en inom Högvördiga Preste-Ståndet väckt och till Utskottots behandling öfverlemnad motion {JVs. 97) anfört, att, äfven enligt motionärens tanke, en alldeles obetingad frihet i nämnda afseende icke borde vara medgifven, utan att till förekommande af betänkliga oordningar och missbruk vid dylik försäljning nödigt vore, att vederbörande polismyndighet derom egde kännedom och utöfvade tillsyn derå, att icke öloch svagdricks-försäljningen blefve en förevändning för lönnkrögeriet. Sjelfva försäljningen af maltdrycker kunde dessutom antaga och hade redan flerstädes antagit en utsträckning långt utöfver de gränser, som billigtyis borde tillerkännas en skattefri husslöjd.