Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
lär, — i bygden det äfven sagts, — allt ordnadt stå, krångliga tioskaftsväfven vuxit en aln eller två. — Pehr I I K t U IN Troligen vore det för mycket sagdt, om man ville påstå, att ingen är fri från högmodsandan, men tryggt kan man säga, att de äro få, som ej bära på denna träldom i någon af dess skiftande gestalter. Gå vi noga till doms med oss sjelfva, ransaka våra hjertan och påminna oss skälen till vårt handlingssätt måste vi sä- kert instämma deri, att » aristokrater äro vi alla. » Om ej annat torde de flesta anse sig bättre än sina medmenniskor och detta utan att kunna pröfva dessa menniskors hjärtan och utan att vilja pröfva sina egna. Han spottar ett tag i näfven, så dånar det till med kraft: det suckar i växande väfven och qvider i solf och skaft. Det är en anblick, en sällsam: det faktas kring golf och tak och tomten skyndar beställsam, att ordna bortglömd sak. När och lian och Dä liar och har I rs I VJ Wallin. Det krassa högmodet, det som faller enhvar i ögonen, som gör högmodsträlen löjlig, detta är, så till sägandes, mindre farligt, emedan man lättare kan vakta sig för att blifva sådan, och i alla fall en högre bildning medför förmågan att beherrska yttringarne deraf. Men om jag också icke bär oket synligt och utanpå kläderna, kan jag dock släpa lika tungt derpå och till på köpet inbilla mig, att jag är fri och ingens trall Det är underligt med högmodet, att det växer så fast i barnasjälen och vaknar så tidigt — det är, som hade det insupits med modersmjölken. Och dock är det så få af oss, som tänka på detta, så få, som arbeta på att ur det späda sinnet upprycka högmodets ogräs. Tvärtom befordra vi ofta dess växt, dels genom oförståndiga, nedsättande omdömen, dels, genom att tillåta, ja, kanske till och med uppmuntra barnen att med öfvermod bemöta och behandla tjenare och personer i den ringare klassen.
Nu hyser jag den fullkomliga öfvertygelse, att dessa ärenden kunna och böra behandlas af de redan befintliga Utsk:n, och af detta skäl, jemte hvad som i förberörde hänseende blifvit anmärkt, kan jag för min del icke tillstyrka tillsättandet af ett särskildt Utsk. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att Hr Estenberg i slutet af sin motion begärt att densamma måtte remitteras till vederbörligt Utsk., men att Grundlagen icke stadgade hvilket Utsk. i detta fall borde anses vederbörligt. Riksd.Ordmns 34 § innehöll dock, att sådane frågor, som till visst Utsk. icke höra, kunna remitteras till Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk., och i anledn. deraf finge Hr Gr. o. Landtm, hemställa, om R. o. Ad. bifölle, att ifrågavande motion remitterades till nämnde Utsk. samt, på sätt motionären äfven begärt, kommunicerades de öfriga RiksStm. Den 29 November f. m. 473 ' Denna propos. besvarades med Nej, och uppå sedermera framstäld propos. blef förev:de motion afslagen. Föredrogs Hr Nordenfelts, Enar Willi., d. 26 dennes, e. m., på bordet lagda motion om anslag till en vattenledning i Carlskrona. Frih. Gyllengranat, Carl Aug. Burchard: Motionären har anfört så grundliga och giltiga skäl, hvarföre ett anslag af K. St:r bör beviljas till anläggande af en vattenledning från Nyckelby till Carlskrona, att jag i detta fall icke har något särdeles att tillägga. Men då jag under en lång tids tjenstebefattning haft tillräckligt tillfälle att inse, huru svår och olämplig all vattentransport är, som sker mellan nämnde ställe och staden, har jag ansett mig pligtig att anföra några få ytterligare skäl för motionens bifallande. Först och främst ber jag då att få anmärka, att ehuru motionären ganska riktigt anfört, att omkring 6000
Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 5 Maji 18a 3- Preste-Ståndet d. 7 Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet di 13 —- — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ersättning af de utaf Interessenterne i Husby Klosters Krutbruk åren 1814 och 1815 erlagde Bevillnings-medel för Krut. S. A. K. Sedan hos E. K. M. Interesscnterne uti Husby Klosters Krutbruk i tinderd:t anhållit, att, efter det, den 39 Mars 1809, emellan E. K. M:ts och Rikets Krigs-Gollegium, å Kronans vägnar , saint då varande egaren af Krutbruket , Bruks-Patronen Anders Fredric Rosenborg, ett Gonfract blifvit upprättade, hvars jäe punct in - 3 02 Underdäniga Skrifvelar. riebär ej allenast det stadgande, att en bevillnirigsafgift af 6 sk. B;co, för hvarje Centner å samina Bruk tiilverkadt krut, skulle inbeiäknas uti den tillika fastställde betalningen för tillverkningskostnaden, utan äfven Bruksegarens i sammanhang dermed gjorda förbehåll att undslippa hvad högre afgift för krut-tillverkningen, sorn åläggas kunde, men Sökanderne icke desto mindre, åren 18 J 4 och 1815, mäst utgöra den i 1812 års jBevillnings-förordning förhöjde bevillning af 16 sk. för Krut-Centnern, K. K. M. alltså täcktes tillägga dem ersättning för de bevillfiings-medel, hvilka sålunda, tili uppgifvet belopp, blifvit utbetalde; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse af den 19 sisth Februarii, gifvit Biktens Sländers Stats-Utskoit tillkänna, hurusom hos E. K.
Men correctivet emot detta torde få sökas i en annan instruction för dessa tjenstemän, äfvensom i sättet för deras tillsättande; ty om de skola på förenämnde sätt anses, så erkänner jag det icke ens vara lämpligt, att skyldigheten roterar emellan hemmanen, utan då böra de alltid vara aflönade personer. Det har blifvit sagdt, att Utsktn icke riktigt upptagit motionen. Utsk:n hafva icke här ansett sig böra stadga någon ny rättighet, utan trott sig göra rättast i att ordagrannt följa lydelsen af nu gällande författning, endast med den skiljaktighet, alt man deri tillagt säterier, rå- och rörssamt insockne-frälsehemman, i stället att förut endast frälsehemman varit ålagde att med den oprivilegierade jorden deltaga i detta bestyr. Hr von Troil, Emil: Ehuru jag har äran vara ledamot i ett af de 2:ne Utsk., som afgifvit della betänk., har jag likväl icke deltagit i det förevar, ämnets behandling. Om jag det gjort, så hade jag visserligen icke underlåtit att söka bestrida den åsigten, att fjerdingsmanna-tjensten, sådan den nu i allmänhet uppfattas, är eller någonsin kan blifva ett communal-bestyr. Jag vågar yttra, att de, som framställt denna tanke, icke gjort sig reda för, hvarken hvad ordet communal-bestyr verkligen betyder, eller hvad det bör betyda. Fjerdingsmännen äro efter nu antagen vana, om det också icke ursprungligen skulle grundas på någon författning, icke annat än kronobetjeningens handtlangare, och det vore efter min tanke både det mest skadliga och orimligaste, som kan tänkas, om man lill sådant ändamål ville försöka att utbilda communal-institutionerna. Dessa måste slå på en helt annan grund, måste hafva ett helt annat, både högre och inre syfte. Emedlertid lärer man få medgifva, att om icke länsmännen skola till antalet betydligen ökas, eller erhålla betydligare löneförmåner, än Ständerne vid denna riksdag beviljat, så äro de i behof af ett sådant biträde, som nu lemnäs af fjerdingsmännen.
Styrelsens anhållan om anvisande för en gång af 50,861 Riksdaler 70 öre, till betäckande af Institutets skulder till enskilda personer, i underd. anfört, att då Institutet och dess ekonomi ej kunde fortgå utan rörelsekapital och utan att dess skulder till enskilda personer blefvo godtgjorda, Förvaltnings-Komitén funne sig böra tillstyrka bifall till Styrelsens framställning i 28 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. N:o 1, om Statsverket 1865. denna del; men att, då för det löpande året denna brist ej torde kunna med full noggrannhet bestämmas, Komitén föreställde sig att, om en rund summa af 50,000 Riksdaler anvisades till liqviden af Institutets skulder till enskilda personer, behofvet dermed borde kunna anses fyldt, helst som under nu löpande år, likasom under ett och annat af de föregående åren, åtskilliga inkomster utöfver dem, som beräknats, torde komma Institutet tillgodo, och skillnaden, om någon sådan skulle uppstå, i alla händelser ej borde blifva större ån att den af inkomsterna ett annat år kunde betåckas. Vidkommande derefter Styrelsens anhållan om förhöjande till 32,675 Riksdaler af Institutets ordinarie årsanslag, mot förbindelse att den högre undervisningen vid Institutet skulle utstråckas till 42 elever i stället för 28, yttrade Komitén: att bestämmandet af Institutets års-anslag till sådant belopp, att detta må tillstädja denna vigtiga läroanstalts fortgång och utveckling till en för hela landet gagnande verksamhet, vore en sak af största vigt och kunde sålunda af Komitén ej annat ån lifligt förordas; dock befarade Komitén att det föreslagna högre antalet af elever vid Institutet kunde komma att förorsaka olägenheter vid dessa elevers praktiska undervisning samt sannolikt äfven kräfva ökade lärarekrafter och dermed i en framtid förenade högre utgifter, ån som nu för aflöningen af Institutets lärare erfordrades. Komitén ansåg derföre för sin del det vara önskligast, att Institutet tilldelades fullt tillräckligt årsanslag utan andra vilkor och förbindelser i detta hänseende, ån som redan åro bestämda.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från PresleSt. af d. 22, från BorgareSt. af d. 23 samt från BondeSt. af d. 22 och 23 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 12 f. ra. In fidem protocolli. D« h 27 Augusti f. m Onsdagen den 27 Augusti 1851. Plenum kl. 9 f. m. Justerade* 3 prot.ntdr. för gårdagens plenum och nedannämnde från Exped.Ulsk. inkomne förslag lill R. St:s underd. »krifvelser lill K. JVi.: N:o 198, ang:de stämplade pappersafgiften: och N:o 209, ang.-de förändring i rältegången och arbetssättet i Hofrätt. Justerades jemväl följande från Exped.Utsk. inkomne förslag till §§:r i Riksdagsbeslutet: N:o 31, ang:de stämplade pappersafgiften; N:o 33, ang:de beslutade grundlagsförändringar; N:o 34, ang:de disposition af Bankovinsten; N:o 35, ang:de anslag af Bankens vinstmedel till stora Barnhuset ; N:o 36, ang:de Bankens laneoch kreditiv-rörelse; N:o 37, ang:de åtgärder till lättnad för Bankens låntagare; N:o 38, angtde Bankens metalliska kassa m. m.; N:o 39, angtde Bankens deposilionsrörelse; N:o 40, ang:de försträckningar till filialbanker: N:o 41, ang:de en pensinnsinrältning för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Bankodiskonten m. m.: N:o 42, ang:de nprättande af nytt Bankoreglemente; samt N:o 43, ang:de bestämmelser i afseende på fullföljden och behandlingen af mål i Hofrätt. Anmäldes till bordläggning: SlalsUlsk:s mera. N:o 350, ang:de den uprällade nya Riksstaten; och Exped.Ulsk:* mern.
Klinkowström har likaledes yttrat, alt om endast vissa slycken aulades, men Staten, till följd af inträffande förhållanden-, sage sina medel behöfvas för andra ändamål, skulle arbetet komma alt afstanna, hvarigenom någon nytta hvarken skulle tillskyndas Slaten eller de enskilde. Med anledn. häraf ber jag att för det första få erinra, att man aldrig någonsin skulle våga sig in i dylika, om än så gagnrika företag, ifall nian för sin inbillningskraft lemnade spelrum åt sådane skräckbilder; för det andra kan jag icke finna, det Sveriges närvarande, vare sig ineller utrikes förhållanden serskildt i denna tid påkalla en så långt sträckt försigtighet. Den af K. M. utfärdade och af alla fremmande makter erkända neutralitetsförklaringen tyekes, så vidt möjligt, betrygga oss /i afseende på de utrikes förvecklingarne; och våra inrikes förhållanden utmärka sig för lugn och ordning. ' Således tror jag icke, att vi böra låta afskräcka oss från att använda dén dag, som är, för att påbörja verkställandet af ett allmännyttigt företag; och skulle också något afbrott inträffa i redan började banors fullbordande, så ligger väl deruti icke någon så stor våda, som Frih. Klinkowström förmenat. I min hembygd Wermland t. ex. har man, understödd af statsbidrag i form af lån på gynnande vilkor, äfvensom af smärre anslag, sedan några år börjat anlägga jernvägar af kortare längd, 1 å 2 mil i sender; sedermera har man jemväl med lånebiträde af allmänna medel kunnat utsträcka dessa anläggningar; under tiden har man ouphörligt dragit nytta af de stycken, som varit färdiga ; och detta föreställer jag mig, måhända i högre mån, skall blifva förhållandet med de efterhand färdigblifvande stambanor, som af Staten anläggas. Det inkast, som blifvit gjordt, all de enskilde genom sina, i jemförelse med Statens, lägre intressen skulle bidraga dertill, att banorna blifva dragna på mindre fördelaktigt sätt, kan visserligen ega sin grund.
National-beväringens behof af en fullständigare rekrytbildning, äfven med afprutning af de årliga öfningarne, föranledde mig, att uti det af mig vid sisth Riksdag afgifna förslag till ”förändrad organisation af vårt landtförsvar” föreslå: 14 dagars öfning i st. f. 6, för dem som inträdde i National-beväringen, eller 18-åringarne, samt derefter 6 dagars årlig öfning för alla från och med 19 till och med 26 år; slutligen söndagsöfningar 4 gånger om året för alla från och med 27 till och med 50 år. Således 62 mötesdagar och 92 söndagsöfningar för hvar och en. På samma gång föreslog jag äfven förhöjda löner för National-beväringens befäl, det befäl som, hvad aflöningen angår, är mest vanlottadt inom så väl Svenska som andra arméer. Detta förslag mötte likväl motstånd af Militär-befälhafvaren på ön, Hr Landsh. af Dalström, hvilken stämplade det för ” overkställbar t" såsom stridande mot konventionen. Då, lika som nu, måste jag likväl ogilla detta påstående. Konventionen kan ju i likhet med andra öfverenskommelser på laglig väg förändras. Detta tyckes nämnde Milit.-befälh. äfven sjelf nu hafva funnit, efter som jag med tillfredsställelse förnummit, att han sjelf förlidet år föreslagit Gottlands innebyggare ungefär samma förändring i vapen öfningarne, som den mitt organisations-förslag innehåller. Äfvenledes har han i likhet med mig föreslagit förhöjning i bevärings-befälets aflöning och detta på så väl grundade skäl, att saken blifvit ett af föremålen för ”K. Propos., ang:de Statsverkets tillstånd och behof” — en handling, till hvars fullständiga granskning jag framdeles torde återkomma. Att Milit.-befällns förslag, ang:de förändring af tiden för vapenöfningarne, af menigheten på Gottland nu afslagits, betyder ingenting.
Det år ej underligt, om Regeringen icke medhunnit denna sak under Riksdagen, då så många andra göromål åro för handen; men jag ser ej skål, hvar. före motionen skulle förfalla, emedan underauctoriteterne utlåtit sig, samt tror, att ingen önsV n kan vara för Konungen angenämare, eller för brödrafolket kårkomnare ån den, som så öfverensståmmer med allas önskningar. Det år just icke, såsom Herr Morath förmodat, fråga om att påskynda Konungens beslut, utan egenteligen att yttra Nationens önskan, det saken må, når det sig göra låter, gå i fullbordan. tym 27 Augusti f, m\ *95 Herr Pereswetoff Morath: Herr von Hart-' tnansdorff har just genom sin sednare framställning visat, att Herr Thams motion icke kan komma i fråga, ty Herr von Hartmansdorff har föreslagit förändring i motionen, som helt och hållit förändrar den, nemligen att hos Kongh Majit kunde göras underdånig anhållan , det denna vigtiga fråga blefve, så fort ske kan, pröfvad. Skulle Herr von Hartmansdorff;* motion remitteras, medför sådant ej någon följd, att Herr Thams derföre skall medfölja: men upplysa bör jag, att det biskål Herr von Hartmansdorff begagnat vid sin framställning nemligen, att Colleginm ej förr ån detta år sitt utlåtande meddelat, ej synes vara af beskaffenhet att kunna af Utskottet gillas, emedan det berndt af Norrska Regeringen, når den behagat meddela Collegium de upplysningar som erfordrats, så att Collegium icke kunnat förr ån detta år sig yttra i ämnet. Herr Hjerta, ffohan Guftaj: Mig synes, att ändamålet bäst vanns, om motionen remitterades till Utskottet, jemte Herr Morats anmärkning. Utskottet blefve då i tillfälle att behandla saken, såsom Herr Moralh önskar.
Dä är det ändamålsenligare, alt upföra denna summa med någon tillökning såsom elt bestämdt anslag pä Riksstalen, då äfven om det ännu något år lill större eller mindre del kunde besparas för den löpande pensioneringen, det vore nyttigt att kunna öka kassans fond, och man, genom detta afseende på Arméens billiga fordringar, vinner rätt att å en annan sida fordra ett tillmötesgående i afseende på andra vigtiga åtgärders tillvägabringande. Jag får sålunda föreslå, alt IF. St. på 9:de hufvudtiteln för Arméens pensions-kassa, utom hvad för densamma i närvar. RiksSlat är upfördt och utom hvad K. M. föreslagit såsom ersättning för hillils åtnjuten andel af vakans-, liggetidsoch nådårsbesparihr gar måtte upföra elt årligt anslag af 30,000 r:dr att ulga frän och med det år, då Indelta Arméens rätt att lill leverering i natura upsäga densamma på löner anslagna hemmansräntor och kronotionde uphörer, och för dess lösen samma grunder komma att blifva gällande som för kronans behållna räntor och tionde. Remitterades till StatsUtsk. Hr Rosenblad upläste ytterligare en så lydande motion: Afven Sverige har allt sedan 1830, om jag ej irrar mig och i visst hänseende sedan 1818 hafi jemte sin ordinarie Budget, en extraordinarie, men deri olik den flere andra Europeiska Stater haft, att oaktadt den till största delen afselt sådane föremål, som ehuru allmänt nyttiga, icke tillhöra de egentliga Statsbestyren, såsom strömränsningar, kanal-, hamnoch väganläggningar, odlingsföretag m. m., kunnat bestridas af ägande tillgångar, i st. för att dertill uptaga lån hvilka man lemnat åt framtiden, med dess okända behof och tillgångar alt betala. I Frankrike t. ex. uptogos för denna utomordentliga Budget under Ludvig Filips 18-åriga regering, 1,000 millioner Francs i nya län.
Nej, förblir denna artikel fortfarande tullfri vid införsel. 25. Den som, lika med Preste-och Bonde-Stånden, bifaller Utskottets tillstyrkande af tull till Tråd. 12 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 12. belopp af 8 öre skålpundet å kopparoch annan ej specificerad metalltråd, andra slag, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nu stadgad tullfrihet vid införsel af dessa varuslag att bibehållas. Utskottets i det ifrågavarande Betänkandet N:o 8, angående tullbevillningen, gjorda slutliga hemställan, att. sedan de af Utskottet uppgjorda förslag till tulltaxa och underrättelser om hvad vid tarifens verkställighet iakttagas bör, blifvit af Rikets Ständer pröfvade, »den af Rikets Ständer med stöd af Regeringsformens 57, 60 och 61 §§ beslutade tulltaxa jemte underrättelser måtte till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnas, för att utfärdas, de sednare såvidt de vinna Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse», har bifallits af Presteoch Bonde-Stånden, men afslagits af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet. Då nu Utskottets berörda hemställan, enligt dess uttryckliga innehåll, endast afser ordningen för utfärdandet af tulltaxan med dertill hörande underrättelser, men ingalunda berörer grunderna för någon bevillning, eller sättet för tillämpning af några sådana grunder, och icke heller sjelfva bevillningens fördelning till utgörande, lärer, derigenom att två Stånd stadnat emot två, frågan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, hafva förfallit, hvilket Utskottet skolat härmedelst anmäla. Stockholm den 8 Maj 1866 Rese rvationer: Af Herr Kongl. Hofpredikantan E. R. Wahrenberg: »Emot Utskottets Betänkande i den punkt, som angår Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utskottets slutliga hemställan i dess Betänkande N:o 8, får jag mig reservera.
Konungens Ensaks BätesMcdelj har Utskottet ansett sig böra tillstyrka R. H. St:r, att hos K. M:t i underd. anhålla, att till nästa Riksdag låta fullständigt utreda förhållandet; på det då må komma under pröfning och afgörande, an4 B. 3o \ /J56 Stats-Utskottets tingen, efter skeende liqvid, någon fordran skall StatsVerket godtgöras, eller ock afskrifning anbefallas. De Laneoch dertill hörande serskilda SäkerhetsHandlingar, hvilka hos SeraphimerOrdensGillet förvaras hafva blifvit inventerade och genotnsedde; hvarvid någon anmärkning icke förekommit. 2:a Afdelningen. Lazarettsoch Carlius-Iiäkenskaperne. Desse från samtlige Länen i Riket inkomne Räkenskaper för år 1826, hafva, tillika med LänsCommilteernes om deras granskning afgifna Berättelser, blifvit Utskottet tillställde; och af hvilka berättelser endast saknats den, som från Westerbottens Län skolat aflemna*. Utskottet har också fått emottaga ett hos SeraphimerOedens-Gillet öfver förenämnde Räkenskaper upprättadt Sammandrag, enligt hvilket, från år 1825 inbalanceras : Tillkommen Uppbörd för förra året 0,397: 8. 3. Bil. til! N:o 296. 4:de Sami. irsta AFdeln. Jemförelse-Tableau öfver Allmänna Hospitalsoch Barnhus-Fondens Inkomster och Utgifter, åren 1825 och 1826. Inkomster. Utgifter. Afskrifningar Aflöning, underhåll och andra utgifter 125,370: 24. n. v v 132,295: i5. r. Balance till ur 1827. Tillgångar.
Uti Rikets Ständers under den 4 November 1863 aflåtna underdåniga skrifvelse angående den af dem vid dåvarande riksdag verkställda reglering af tullbevillningen, hafva Rikets Ständer, under förmälan att de ansett tulltaxan vara i behof af förbättringar i flera andra delar än hvari sådana då kunnat beredas, anhållit, att, enär en mera djupgående granskning af författningen, för att icke gå miste om den öfverensstämmelse emellan dess särskilda delar, som i all lagstiftning vore af nöden, förutsatte mångfaldiga detaljutredningar, för hvilkas åstadkommande Rikets Ständer saknade tillfälle, Kongl. Maj:t måtte, efter föregången utredning af sakkunnige män, täckas till Rikets näst sammanträdande Ständer i nåder aflemna förslag till ny tulltaxa, deruti, med iakttagande af erforderlig enkelhet och konseqvens i afseende på uppställningen, införselstullarne för de fabrikater, som utgöra föremål för inhemsk industri, måtte föreslås till sådana belopp, att de å ena sidan icke kunde lemna den Svenske producenten tillfälle att skörda oskälig vinst på öfrige medborgares bekostnad, men å den andra gjorde det för honom möjligt, att med användande af omtanka och flit fördelaktigt bestå i konkurrensen med främmande, i afseende å klimat, läge och kapitaltillgång mera lyckligt lottade länders industriidkare; äfvensom att, då hos Rikets Ständer fråga blifvit väckt om förändradt förtullningssätt af artikeln Bränvin, så att denna vara blefve vid införtullning uppmätt och profvad enligt samma grunder och på samma sätt, som för den inhemska tillverkningen deraf är stadgadt, Kongl. Majit täcktes jemväl i nåder meddela föreskrift, att i sammanhang med utarbetandet af nytt tulltaxeförslag borde tillses, huruvida en sådan förändring i då för bränvius införtullning gällande förfaringssätt lämpligen måtte kunna vidtagas. Genom en under den 26 Februari innevarande år till Utskottets Ordförande aflåten skrifvelse har Herr t. f. Chefen för Kongl. Finans-departementet, med tillkännagivande Bilt. till II. St.
G. » Iduns redakt. [1603] E n p r a k t i s k flicka af god fam. som i 6 år förestått ett bättre hus, önsk. dyl. pl. nu till 24 april. D e bästa intyg. Svar till » Värdinna », Iduns byrå. n ung flicka önskar komma i ett vän), o. godt hem på landet, helst i större familj. Vill deltaga i hvarjeh. hushållsgörom. Bet. pr år. Svar märkt » I n a », Eksjö, pöste restante. [159S] [1596] E n u n g l ä r a r i n n a önskar komma i en familj på landet i liflig trakt, där hon kan få deltaga i alla inomhus förefallande göromål. Hon är villig betala något, men vill helst göra nytta för sig. Svar till » B. S. » Iduns byrå. MrterH. Johannes Schmidt, 10 Wallingatan 10 nedre botten. OBS. Åflirai lottat. OBS. E Doktor Runborg, [1623J E n ung flicka, kunnig i sömnad och hushållsgöromäl, önskar till våren plats i god familj. - Små pretentioner. Svar till » A. 2 1 », Öregrund p. r. [1626] E n u n g flicka, som genomgått sjuklassigt läroverk och fullständig kurs i bokföring samt dessutom är fullt mäktig tyska språket, söker från l:sta april plats på konlor eller, i fall dessa platser kunna förenas, gå frun tillhanda i en familj, där hon kan hoppas röna ett godt och hjärtligt bemötande. Svar till » J. S. » Linköping p. r. (1556) E n u n g, a n s p r å k s l ö s flicka af god familj från landet önskar plats i bildad familj nu eller till hösten att gå frun tillhanda. V i d lön fästes intet afseende, endast ett verkligt godt och vänligt bemötande. Svar torde sändas till » Aggi 20 år », Iduns byrå. [1465] Tandläkaren F. A. WIDFOND 5 I Kornhamnstorg 5 I. OBS.