Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till dessa af Bergshauptmannen vid Sala Silfververk och Bergmästaren i fjerde distriktet hufvudsakligen meddelade upplysningar bör Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillägga: att de flesta af de fem år, denna berättelse omfattar, varit för bergshan dteringen, i synnerhet för ägarne af de stångjernsbruk, som ej haft äldre kontrakter att under dessa år fullgöra, ganska ogynnsamma, särdeles genom de ökade kolpriserne, men att de likväl icke för länet i allmänhet kunna anses hafva menligt inverkat, då nästan inga bruk blifvit nedlagde, och den talrika allmoge, som genom kolning har sin betydligaste näring, genom nyssnämnda förhöjning i kolpriserne njutit icke obetydlig förmån. Den brist på vatten till verkens drift, som några år inträffade, och som dels helt och hållet inställde, dels förminskade deras gång, har föranledt anläggandet af en eller annan ångmaskin, att användas under torra år eller då vattnet af en eller annan orsak icke kan förmånligen begagnas; och i allmänhet torde kunna yttras, att en stor del bruksoch hytteägare icke besparat kostnader, för att genom förbättrade arbetsmethoder söka tillvägabringa en förbättrad vara och förminska kostnaden för dess tillverkande. Utvägarna för brännmaterial, att användas för bergsoch bruksliandteringen, äro inom detta län i allmänhet temligen goda, ehuru de kunna anses något förminskade. Då, på sätt ofvan rörande skogshushållningen blifvit anfördt, de fleste större innehafvare tidigt börjat ordentligt behandla sin skog, och många, inseende dess stigande värde, sparat den egna skogen genom inköp af kol och ved utaf den kringliggande allmogen, bör skogstillgången fortfarande blifva tillräcklig för bergsoch brukshandteringens behof, i synnerhet som äfven torf och stenkol börjat att på ett och annat ställe begagnas. Transporten af kol, ved och torf sker från egna skogar och mossar genom underlydande arbetsbönder, och köpekolen levereras på brukseller hyttebacken. Stenkolen hemtas från Stockholm sjövägen antingen till närmaste lastageplats eller, för de verk, som ligga nära till Kolbäcks-ån, direkte till verket, på Strömsholms kanal.
Constitutions Utskottets Betänkanden. Vid öfvervägande häraf, har hos ConstitutionsUtskottet förekommit att, likmätigt 56 § Regeringsformen, allmänna frågor skola hänvisas till behörigt Utskott; Att jemväl i 54, 44’ 49 oc*' 75 S § Riksdags-Ordningen nyttjas ordalagen: visst, sär skildt, vederbörligt Utskott, eller det som med målet befattning egt; Att, enligt 51 §, ämnen af olika beskaffenhet icke lä i en skrift sammandragas, hvarmed synbarligen åsyftats att ingen väckt fråga måtte fordra remiss till flera än ett Utskott; att 43 § tillåter Utskotts sammanträde med annat eller andra, för gemensam öfverläggning, icke för gemensamt beslut, samt att stadgandet i 73 § Riksdagsordningen om Utskotts förstärkning till Trettio Ledamöter af hvarje Stånd, tydligen haft för ändamål att dess vanlige Utskotts Ledamöterne, hos hvilka en genom handläggningen redan vunnen, tillförlitligare sakkännedom måste väntas, skulle deltaga i afgörandet, men icke de^cmindre kunna dervid öfverröstas af de invalda nya, som fördenskull borde tillsammans bilda ett starkare antal än den högsta ordinaira Utskotts-personalen : hvadan ConstitutionsUtskottet ock förmo* dar att det under sednare Riksdagar uppkomna mis förhållandet härrört från en felaktig tolkning, så väl af 45 § Riksdagsordningen, i afseende på det Utskotten des 326 Constitutions-Utskottets betänkanden. lemnade tillstånd att med hvarandra sammanträda in Plenis, som äfven af 1 Morn. 44- §, hvarest, med afvikelse från ordalagen i 56 Jf Regeringsformen, stadga^ att målen böra utredas af behöriga, icke behörigt, Utskott.
Vi hafva i Skandinavien en klass af s. k. européer, hvilka hufvudsakligen gjort sin sjelfuppfostran vid Paris-boulevardernas absinthglas, uti Berliner-kafëernas rökqvalin m. m., men hvilka alls icke röja någon kännedom om de förnämsta af kulturens krafter, som höja och upprätthålla Europa; de och deras ungdomliga eftersägare skulle hafva oändtligt godt. af en tur, nej en allvarlig studieresa till England. S. R. P. S. Jag anser mig före brefvets afging böra tillägga, att jubileidagen och veckan aflupit utan alla betänkliga uppträden, att olycksfallen varit siirdeles fal och icke på nagot satt vållade af folkträngseln. Till fragan om arbetslönen. Qvinnor anstalda vid statens jernviigar .. id statens jernvägar antogs det första qvinliga skrifbitradet våren 1866 mot en högst ringa aflöning. Kort derefter, anstaldes der afven på tillskyndan af davarande öfverdirektören Carl Ulfson Sparre, trenne qvinliga telegrafister, af hvilka den ena placerades i Stockholnl och de två öfriga i Göteborg, en anordning, soin dock väckte mycket motstånd, såväl från förmäns som manliga kamraters sida. S3 sinåningom antogos dock fler och fler ' qvinnor till bestridande af kontorsgöromålen, förnämligast genom byråchefen Limnells åtgörande. Han var nainligen den förste, som på detta område med värme åtog sig qvinnorna, skaffade anställning at flera p3 sin afdelning och genomdref de första ordinarie utnämningar, hvilka medgif~ra qvinliga tjenstgörande i likhet med manliga tillträde till pensionskassan, .regelbunden löneförhöjning, oafkortad lön under sjukdomsfall m. fl. förniher. Till denne kraftfulle, varmhjertade och upplyste man stå derför sarskilt de qvinliga tjenstgörande vid jernvagen i stor tacksamhetsskuld. Utan honom hade näppeligen detta verksamhetsfalt s&amp; snart öppnats för dem - liksom ingen der före honom häfdat den grundsatsen, att samma arbete ger samma rätt till betalning oberoende af den arbetandes köa.
Hwarföre, uran upphäswande af Rikets grundförfattningar och desi organisa ston, vfwanförmälte Ecclesiastiqve Cheffysila iste ian af« staffas. Till fragan om de med BistoppoÄmbeten förbundna Lönewilkor, hörer därnäst den anin st inna att, da de Gods och Gardar, uri Korn ig Luilak den I:stes tid til! Kronan indrogs, four Bistoppacne före Hans tid, innehade, försedoes de till deras nö. diga underhäll, med wederlag af Prebende Socknar och KronoTionden utaf wisia, pä hwar ort, anstagne Kyrkohärbergem Och som besia härbergen rick alla Skift icke utgöra ett lika belopp af fpannemälens tunnetal, händer der Bistopparne, likasom Herrar Landshöfdingar och Chefer för Regemen erna, att de pä nägra orter njuta större, pä andra mindre, och pä andra ater gansta ringa Löner. Alt alla besia omständigheter och särdeles mängfaldighetcn och wigten af de göromäl, som äligga BistoppsAmbekek icke warit känds för alla dem, font l detta ämne sörfatradt Memorialer, har förekommit mig mindre förundranswärdt, än det af trycket ut» gifna DictaMen till Högloft. StarsUtstottets Pros tocoll för den 20 sistledne -Sept., som förestår akt Bistopps-lönerna, efter de nu lefwande Bistop ars asgäng, mä hällas vacante till SkatsCasians fö män Zjerde Band 6t, 63. ftt 482 Den 7 November. för längre eller korrare tid, hwilket betyder detsamma som Bisso-poÄmbetens afssaffande. Förslaget är icke allenast uppenbart stridande emot PresteStandets med Rikets S änders samtycke af Kongl.
Vi veta nemi. alla i hvilka svåra konjunkturer vår jernhandtering för närv:de sig befinner, samt att den frågan många gånger varit på tal att genom ett sammanslående af en hop mindre jernverk till en stor verkstad bereda en större inkomst åt dess egare, och åt hela landet en större vinst. 1 händelse en sådan plan skulle komma till utförande, finnes ej att erhålla en mera tjenlig plats, än den ifrågav:de, och för ett sådant ändamål kan man väl upplåta en för kronan onödig egendom. Då det slutligen är af K. M. tillkännagifvet, att ett bolag är bildadt i och H. VII. 16 242 Den 10 November. för åstadkommandet af en sådan anläggning, samt att detta bolag just fästat sina blickar på il'rågav:de plats, tror jag icke att R. St:r behöfva fordra att något bestämdt namn i detta afseende skall uppgifvas. På de skäl, jag anfört, får jag derföre anhålla om bifall till Utsk:ts Betänk. Gr. Mörner: Då jag förra gången hade ordet, ifrågasatte jag ingalunda riktigheten af det omdöme, som de båda om nämnda komitéerna uttalat derom, att för vårt sjöförsvar ifråga v:de egendom icke skulle vara behöflig; men jag gjorde den erinran, att det icke var utredt, huruvida varfvet kunde i andra hänseenden vara af värde att hafva i behåll. Jag minnes ganska väl, hurusom, då det beslöts att en lägenhet utanför Jön köping skulle till staden afstås, man lyckligtvis tog undan jord för bangårds anläggande. Hade man då ej gjort detta, skulle staten måhända till ett mycket högre pris fått återköpa sin jord. Hvad nu ifrågav:de lägenhet angår, så säger man att det just nu skulle vara ett godt tillfälle att få densamma försåld till högsta möjliga pris. Det pris, hvartill en sådan i närheten af en stad, som är stadd i den utveckling, som Göteborg, och der man omöjligen i denna stund kan veta hvilka behof på utrymme, sorn i framtiden kunna uppslå, belägen lägenhet framdeles kan komma att uppgå, trotsar jag den största spåman att kunna förutsäga. Det har yttrats, att ett bolag var bildadt för jernförädlingsverkets anläggande.
Det är emedlertid en särskild lycka att på en gång hunna bibehålla grundlagens helgd och derjemte på en biväg kunna komma till samma emot grundlagen stridande resultat, som Constit.Utsk. åsyftat; och jag förmodar, att denna skicklighet icke underlåter att blifva på sitt håll rned tacksamhet erkänd. Likväl nekar jag icke, att det förefaller mig besynnerligt, att Hr v. Hartmansdorff sträcker sitt medgifvande så långt, att han tycker det vara oskyldigt af Constit.Utsk. att handla mot grundlagen; att Utsk:s behandlingssätt innefattar ett misstag, som man bör ursägta, emedan det är ett misstag i öfvertygelse, och att man således hör låta hela förslaget falla, emedan Stånden kunna misstaga sig lika så väl som en individ. Om jag fullföljer denna sats, skulle hvarje af en individ inom ett Stånd eller Utsk. yrkad sats, den mätte vara huru grundlagsvidrig sorn helst, höra blifva lika gällande som Ståndens beslut; men grundlagen har satt en bom härför genom det stadgande, att det är Stånden, som besluta, och icke zo å 12 ledamöter inora Constit.Utsk. Jag tror det icke vara skäl att af erkänsla för de tjenster, Frih. Cederström och Hr Lagerhjelm fordomdags gjort tryckfriheten, afstå från Ståndens i 56 § Reg.F. förvarade rättighet att ålägga Constit.Utsk. att sammanjemnka R. o. Ad:s och de öfriga Ståndens anmärkn:r i denna fråga.
I fall det sker ändamålslöst, i fall man skiljer provinser från provinser, då inträder oförståndet och ingenting annat; men om inom en stad huset, hvarest sjukdomsfall inträffat, spärras, läkarne tillse, att renlighet bibehålies och att communicationen icke sker utan i föreskrifven ordning, är det att förmoda, att sjukdomen icke skall spridas, och äfven om den blifver spridd, såsom i Götheborg och här i Stockholm, betviflar jag icke, att den kan hämmas genom en sträng och allvarsam efterlefnad af författningarna. Såsom exempel, att den kan instängas, må anföras länshäktet i Nyköping, hvarest 3 hafva dött i denna sjukdom, som ännu är qvar inom fängelset, utan att den fått sprida sig till staden. Jag lemnar derhän, huruvida läkarne sjelfva iakttaga de mot sjukdomens spridande lemnade föreskrifter. Jag har mycken anledning att betvifla, det läkarne, innan de aflägsna sig från sjukbesök, efter egna föreskrifter, röka sina kläder och tvätta sig. Jag tillhör icke dem, som tro, att mari icke kan motverka det onda genom ordning. Det finnes exempel i alla länder, att pesten (en vida större smitta än denna) kan utestängas, icke genom cordoner, men genom de smittades afskfljande från de friska. Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på hvad författningen rörtde boskapssjuka och fänadsjjest föreskrifver. D c n 5 S e p t e m b c r. 43 Denna författning innehåller ganska stranga föreskrifter i spärrningsväg såväl 1 afseende på djuren som de menniskor, hvilka haft gemenskap med dem. Första mom. af 1750 års förordn. lyder sålunda:
1730-talel verkställde tionde-sättning dermed ej blifvit belagde, numera, på grund af Kongl. Försäkran den 4 April 1789 samt Kongl. Brefvet till Kammar-kollegium den 1 Februari 1825, borde vara derifrån befriade; att. Kammar-kollegium emot detta klagandernes påstående i underdånighet genmält-, dels att 1789 års Kongl. Försäkran endast förklarat fastställda tionde-sättningar för orubbliga, dels att ett förslag till ständig tiondesättning visserligen vore för denna ort upprättadl, men aldrig blifvit i behörig ordning faststäldt, utan endast tillsvidare fält eflerlcfvas, dels ock att högstberörda Kongl. Bref, i tillämpning af 1789 års Nådiga föreskrift, innehölle alt sådana hemman, som vid ständiga tionde-sättningar blifvit förbigångna, skola fortfarande vara från krono-tinnde fritagna, så vida ej vid tionde-sättningens fastställande förbehåll derom blifvit gjordt, hvadan och enär ifrågavarande boställen, enligt Kongl. Resolutionen den 20 December 1697, bordt draga krono-lionde, oell tionde-sättningen lör orten ej blifvit fastställd, Kollegium ansett sig oförhindradt att om krono-liondes åsättande derå förordna; alt förslag till tionde-sättning för alla härader af Stockholms län, med undantag af Färentuna härad eller Svartsjö län, redan under åren 1726—1730 blifvit upprätladt och ifrågavarande tionde-längder i December månad 1740 af Kongl. Majlis Befallningshafvande till Kammarkollegium insände; att denna tionde-sättning alltifrån nämnde tid gällt och ännu gäller till efterrättelse för alla de hemman och lägenheter, hvilka dervid lått sig krono-tionde åsatt; samt alt fastställelse af de för särskilda orter uppgjorda tionde-sättningar i allmänhet blifvit af E. K. M:t, uppå anmälan af Kammar-kollegium eller af E. K. M:ts Befallningshafvande, meddelad.
Det är icke den händelsen jag fruktar, ty den skulle blifva nyttig, men det är den enskildta credcens capilaler jag vill se fördubblade, utan all inverkan af Banken, som dermed icke bör befatta sig, ty dess bestämmelse är icke att låna pappers-penningar, dess lån böra alltid vara i metaller, hvilket lemnar helt andra resultater, Då man beslutat en myntbestämning, der förhållandet emellan metallfonden och sedelstocken skall vara, som 5 till 8, så skulle ju efter denna uppställning proportionen blifva rubbad, och planen förstörd, hvarigenom förmånerna af Den 27 Jutii e. m. tSf myntbestämningen p5 en gäng gingo förlo-» rade, Ingen ting bevisar bättre, huru falsk och origtig den antagna proportionen är* pien också nödgas jag motarbeta allt, sorn på minsta vis kan lägga hinder i vägen för en så allmänt påkallad myntbestämning, emedan vi derefter kunna återföra oss till denna fråga, då den på ett annat sätt och med andra resultat torde kunna utvecklas. Jag har icke hört, att i Stockholm är någon penningebrist, tvertom. Hvarföre skall man då inrätta i Stockholm en TlandelslåneDiscont, sorn det ej behöfver. I landsorterne behöfvas penningarne bättre , och dit böra de föras genom kloka arran-* gementer. Köpmännerne der hafva ej capitaler, och kunna ej anskaffa dem. Oiu t. en. en laddning kommer till Götheborg, eller tilt någon annan ort, så börjas ge-* nast utbjudningen. Varan måste säljas kanske dagen derpå, och huru kan man då vara belåten med att medelst correspondance från Stockholm skaffa sig penningar. Långt innan penningarne hinna ankomma, måste varan vara försåld, och denna undsättningsanstalt för handeln blifver i högsta grad löjlig. Man har här mycket talat om canaler och dervid äfven om Trollhätte canal, men jag skulle önska, att man icke nämnde Trollhätte canal i hop med de andre canalerne. Friherre Cederström har sagt, att den möjligen kan ramla, hvarigenom 138 Den 27 Ju 1 i i e. m. dess adier blefvo af intet värde.
Ben vid 1843 års slut utbalanserade utgöres af: Kontant i kassan Utestående lån till Ottenby Stuteri För genom auktion försålda hästar m. m., med betalningsskyldighet den 1 Januari 1844, Språngmedel, enligt vilkorliga förbindelser, Dagsverkslösen, innestående i Örebro Läns Ränteri, Arrendemedel Utom kontanta bidrag af statsanslag, dagsverkslösen samt netto-behållning af betäckningsmedel, hvilka till Strömsholms Stuteri influtit, har den Stuteriet tillhöriga egendom i afkastning, under hvartdera af — 187 revisionsåren, lemnat 145 tunnor råg, 145 tunnor korn, 1,216 tunnor 9i kappar liafra, samt circa 77,500 LU. hö och 17,000 LU. halm. Häststyrkan utvisar följande förhållande: Ston , 95. jgj Födda under året 22. 213 Försålda 19_ Döda , 4. 23 EfFektiya häststyrkan vid årets slut190. c^\ 3 Jr 1843, Hingstar , 95. Vallack . 1. igo Födda under året . 23.213 Försålda 15. Döda 10*25 Effektiva häststyrkan vid årets slut: Ston > . 94. Va lia ekar , ^ 2. jgg * 213. §. 1. Räkenskaperna för detta Stuteri äro förda med mindre noggrannhet. I synnerhet gäller detta om dem för år 1843, hvarest förekom ma flera utgiftsposter, som, i hufvudräkningen uteglömda, sedermera, efter densammas afslutning, upptagits på ett nytt conto. §• 2. De kostnader, som i och för detta Stuteri tillskyndas Stats-Ver ket, förefalla dryga, och synes det Revisorerne, .sorn skulle, utan olä genhet för Stuteri-inrättningen, besparingar derutinnan kunna och böra tillvägabringas. — 188 — Ottenby Stuteri. Dess räkenskaper äro för båda revisionsåren i Kongl. KammarRätten granskade med anmärkningar och utvisa ställningen sålunda:
Du bjuder ju så godt du har, ... och inte är det heller ditt fel, att det växer mask i dina granna äpplen. Se så, trösta dig nu Ack så’na fina lockar! räck fram ditt lilla hufvud, att jag riktigt må få klappa dig. Se nu inte längre bekymrad ut När du blir större ska’ vi meta tillsammans, och då skall jag trösta och roa dig. Erika (afsides). Måtte dessa lyckliga fantasier, alltid följa honom Anton (vändande sig åt venstra sidan). Nå, hvem är du då, som, glad och yster, är så olik din kamrat? (lyssnande Bjuder du ljus och salighet utan ända, du som är dödens engel hm, hm, (han tycks begrunda detta) ja så, ju förtroligare du närmar dig mig, desto mera nalkas jag döden men när din bror kommer, lutar det åt lifvet! – det var ju så, du sa’ mig? Tack, tack; men håll dig nu i styr dansa inte så häftigt du får inte springa upp på min axel du kan då lätt falla ner och slå ihjäl dig. Du ler, du. Nej, gå inte ifrån mig, hör du! bli’n qvar bägge två! – (sorgset) det är bäst som det är, – jag vill inte dö – det är så hemskt och svart, der nere i djupet; – jag vet ju hvilka som ligga der förut. Usch! usch Erika. (Afsides.) Olycklige (till Anton) Tala vackert med dina englar, Anton lilla, så gå de inte ifrån dig; – de bli ju eljest rädda, och då får du ju aldrig se dem mer. Anton (blir nu först varse Erika). Ja så, du är här Erika, det var bra! har du då också talat med mina englar? Erika. Ja, kära Anton, och de ha sagt mig, att de, likså väl som jag, hålla innerligt af dig, blott du är stilla, ... och inte så vild och elak, som du ibland är emot oss alla. Anton. Ja, de var i dag verkligen snälla som besökte mig; jag har så mycket längtat efter dem. Också har jag inte sett dem, sedan första året efter ... efter ... (förtroligt.) du förstår väl?
Utom de skäl, som af Hr Ribbing nyss blifvit uppgifna, torde jag få anföra, att, då numera, genom K. kungörelsen den i4 Juli i835, rättigheten alt anlägga husbehofsqvarnar, är lemriad äfven innehafvare af kronooch skattehemman, och denna rättighet således tillhör alla jordägare; tror jag den ifrågavar. motionen fullkomligen Öfverflödig och obehörig, hvarföre jag bestrider allt afseende derå. Hr Rosenqvist, Fredr. Leonh.: Jag har så motiverat min motion, att allt hvad nu deremot blifvit framstäldt, vederlägges genom motionens genomläsande. Den åsyftar, att åt hvar och en, sorn önskar anlägga qvarnar, bereda rättigheten alt, utan förfång för någon annan, göra sådan an - Den 18 Mars f. m. 247 läggning; och jag anhåller således, ntt remissen må blifva beviljad, på det förslaget må af Utsk. blifva granskadt. Remitteredes till Lagutskottet. Ånyo föredrogs Frih. Cederströms, Thure, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion om den uppenbara kyrkopliktens afskaffande. Frih. Cederström, Thure: Jag skall icke uppehålla R. o. Ad:s tid med en lång framställning i ämnet. Jag har, efter det denna min nu till remiss föredragna motion väcktes, erfarit, att Just.-ombudsrnannen äfven gjort framställning om upphäfvande af den uppenbara kyrkoplikten; och jag får derföre blott anhålla, att LagUlsk., vid handläggningen af min motion, äfven måtte taga i öfvervägande den framställning i ämnet, som Just.-ombudsrnannen bragt å bane. Remitterades till Lagutskottet. Till LagUtsk. remitterades nedannämnda den 4 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Det tyckes således, som hade Författningens upphäfvande blifvit äfven offentligen erkändt, genom det exempel HofRätten gifvit på hennes åsidosättande. Skulle nu Riksens Ständer, det oagtadt, framkomma med en anhållan, att denna Författning måtte upphäfvas’, eller med en förklaring att de ansåge henne vara upphäfven, så kunde det hända att man finge afslag på bägge delarne och derutöfver möjligen ett förständigande, att Författningen ännu vore gällande. Vi hafva redan vid en föregående Riksdag haft ett sådant exempel, då nemligen Riksens Ständer anslgo att adoptioner borde bestämdt förklaras va» ra förbudna. Denna framställning afslogs och med detsamma yttrades indirecte, att Regeringen ansåg sig äga denna makt. Verkan af 1787 års KonungaBref förfaller säkrast derigenom, altman ej vidtager något steg hvarigenom man, mot sin ovilja, kunde gifva det kraft. Herr Ribbing: I fall jag yttrat att' Ko nungens person vore nämnd i 1787 års Författning, hvilket jag dock ej påminner mig $cn ö Octaner, e, m, 77 hafva gjort, är Jet lika säkert ett misstag af Herr Cederschjöld att yttra, det Konungens person omtalas i 5 Cap. MissgerningsBaiken; ty ordet person finnes icke på någotdera stället. Samme värde Talare har anfort, att då lagen utkom-’ mit, utan Riksens Ständers sanction, borde man blott Förklara att den vore ogiltig. Om han än saknade denna bekräftelse, vore det i alla fall oklokt att derförfe förkasta denna och andra sålunda tillkomne Lagar. Om till exempel någon förordnade, att en byggnad skulle uppföras af en viss Architect, men för denne uppstode ett ovilkorligt hinder, att vara tillstädes under inläggning af visse hvarf i byggnaden, hvilka således under en annans inseende blefvo uppförde, skulle man väl derföre till tak och väggar nedrifva huset blott för att utrifva dessa hvarf, mot hvilka man för öfrigt icke hade något att anmärka.
Os (Zeer, (karl, instämde med Herr Lclaölckesiranck och yrkade, at om ock Ja wunne, ej deraf följde, at något sädaiX i Hemliga Ut - skttttts Lxtraetum Urotooolli^ som hörer.' iil Bewikk» ningen, bleftve Mika bifalleä Genom Ja kan endast bifallas planen och Le summor, som fordras kil sjelftva R.L3lilationLN8 utförande; M annan funnna som Leri är förestagen, tilhörde det Riksens Ständer at särstedt besluta om; och deraf följer, at om RmalilationZ xrojLLtet antages, mäste Ridderstapet och Adeln libafulli aga sin rätt öppen, at öfwerlägga och afgöra om allt hwatz deri angar BewMningen och tiden för Densamma. Harwid upkom äter et starkt rop af Ja och Nej. Grefwe b-ervsn k,-iup k, OI ser. Riksens Sran Drr hafwa redan älaggt sit Bewillnings - Utstött ^ak systelsätta sig med grunderna til realisation af Be» wiilningen. Summan ar gifwen i Hemliga Utskottets ikiolocoUs-Uldrag, den tilhör sjelfwa planen, och jag kan e) anse denna Summa fäfom hörande til den egenteliga Bewitlningen. Friherre Löpe, kirio ^vlranrlon. Jag sinner ej at staga nu kan upstä oni annan Bswill» ning, än den som fordras til werkställandet af Hem-» liga Utskottets förestagna keLlilLtions-plan, nämligen 4^- million inom 2lne sr och 500,000 Rkoatt ärligen inom Femton ars tid; Lesia Summor kunna ej still - sas istän planen och böra således med den bewilljas eller afstäs. Herr Grefwen och randt - Marskalken.