Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För blesserade Ofveroch Under-officerare, Hesei 'V a tion s - anslag S:g B) Allmänna Indragnings-Staten. För diverse föremal, Förslags-anslag: Penningar: Af det anslagna beloppet hafva, jemlikt sednast afslutade (1858 års) Riks Hufvudbok utgått 568,901: 42. Tillkommer: Ny anvisning, se Tab. Litt. B 98,519: 16. 667,420: 58. men för jemnande af slutsumman i den blifvande nya Riks-Stalen afdrages å kontanta anslaget. 18:31. hvarefter återstoden uHöres med 667,402: 27 Indelta räntor efter markegång på förslag: Värde enligt, 1858 års Riks-Hufvudbok 5,641: 86. som, för jemnande af Indelta räntornas förslags värde i nya Riks-Staten, nu minskas med 43: 51. och ulföres återstoden med 5,598: 35 Ti ■ansporl Expeditions-(Jtskottets Förslog till underd. S p a n m å 1. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Värde förM&tt. | slagsvis å 2 R:dr kub.-fot. Skrifvelse l\:o 205. Transpo Indelt Spanmål: Enligt 1858 års Riks-Hufvudbok upptages 158 kub.-f. 2 k:r hvartill luggas; för jemnande af Indelta Span målen uti den riva Riks-Slaten 4 „ 9 „ Tillhopa 163 kub.-f. I k:r derå forslags-värdel, å 2 R:dr kubikfoten, utlöres med 326. 2(^ Oindell Spanuiål:
Att döma efter mig själf är det, som skulle det få ett större värde på så sätt: man väntar och längtar och målar ut för sig alla härligheter långt i förväg. I sammanhang härmed vill jag nämna en sed, som jag, ehuru den är tysk till sitt ursprung, tagit fasta på, nämligen att på barnens födelsedagar på födelsedagsbordet ha så många tända ljus, som de haft födelsedagar. Jag tycker, att det är en vacker symbolik däri. Ja, låt oss göra hemmet] så ljust och gladt som möjligt för våra älsklingar, hvar och en efter sin förmåga, jag tror, att isynnerhet när de bli äldre och få många hundra intressen, detta bidrager till att binda dem med oupplösliga band, i första hand vid hemmet, men äfven i andra hand vid fosterlandet med alla dess stora minnen. Det är dock hemmen, som lägga grunden till godt eller ondt, och visst är det ett stort ansvar vi mödrar ha. y-Mirran ». * Den blef lång, denna Mirrans uppsats, men då den ovillkorligen synes oss både tänkvärd och välskrifven, ha vi ej velat beskära den. Dock uppmana vi ännu en gång kommande insändarinnor att fatta sig sakligt och kort. Då det är afsikten att många skola få bära fram sin mening, kan ej så stort utrvmme offras åt hvarje. Bed. - * 1 2 Sång och musik äro mina barn så förtjusta i, hvarje dag måste jag spela och sjunga för och med dem. Min lille pys har redan stor repertoar, 2 häften af » Sjung med oss mamma » kan han fullkomligt. Så vill han gärna höra mamma berätta om sol och måne, fåglar, blommor, Gud och änglarna; sagor däremot bryr han sig ej ännu om. Han blir nog en stor vän af naturen, ty han riktigt studerar allting, så liten han är. En dag kom han in ropade: » Mamma, de ' ä ' så vackert i dag, kom ut och se på himlen blå. » Kärlek till naturen är en god sak och bör med all makt uppodlas i barnahjärtat. Äfven vill jag nämna några ord om att göra barnen härdiga, så att de ej grina och gnälla, det minsta de göra flågra ord om kvinnor och bad. J *. tt af de äldsta och allmännaste medel vi känna att bevara kroppen frisk och sund är badet i dess olika former.
Några ledamöter yrkade, att införselstullen borde bestämmas i öfverensstämmelse med i835 års taxa, för den nystade till 32 sk., och för den i härfvor till 24 sk. per skålpund. Efter framställda och förnyade propositioner, dels till bifall å Utsk:s förslag, dels till bifall å samma införselstull, som 1835 års taxa bestämmer, stannade R. o. Ad. i det beslut, att införselstullen för den nystade tråden skulle blifva 32 sk. och för tråden i härfvor 24 sk. per skålpund. Tråd: Linne-; samt Träd, Buskar och Plantor. Utskottets förslag biföllos. Trädvaror: Virke, oarbeladt, sågadt eller tillhugget; Bandstakar. Utskottets förslag biföllos. Den tg December e. m. Träd varor: Bjeikar och S parrar. Några ledamöter yrkade, att utförselstullen måtte Borttagas ufven för bjeikar och spärrar af mindre tjocklek än 5 turn midtpå, liviIket åter bestreds af andra, Ulsk:s förslag Lief af R. o. Ad. bifallet. Trädvaror: Bräder och Plankor, sågade: af furu och gran. Af en ledamot yrkades bibehållande af den utförselstull, 1815 års taxa för denna artikel bestämmer, af en annan bifall till Utsk:s förslag i betänk. N:o 21 , och af andra bifall till förslaget i utlåt. N:o 3o. Uppå derefter framställd propos. blef förslaget i utlåt. N:o 3o af R. o. Ad. bifallet. Trädvaror: Bräder och Plankor, sågade: af alm, bok och ek och andra inom landet växande, ej specificerade trädslag. Emot Utsk:s förslag yrkades, dels att utförselstullen borde utgå, dels att denna rubrik borde delas i Ivunne, så alt bräder och plankor af björk, bok och alm, med flera trädslag, skulle vara fria från utförselstull, hvaremot Utsk:s förslag skulle bifallas i afseende på ek och ask.
J anseende härtill har motionären föreslagit, ”det Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse, ville hos Kongl. Maj:t göra anhållan om vidtagande af sådane åtgärder, hvarigenom samtlige postiljoner i allmänhet undfå lika löneförmåner, men att å B/h. till B. St:s Prot. 1850 & 1851. 8 Sami. 1 Afd. 14 Hiift. 1 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets it/ätande, A.-o 03. de orter, der, i följd af lokala förhållanden, mera trägen tjenstgöring för postiljoner påkallades, desse måtte tilläggas, utöfver löneförmånerna, någon billig ersättning, lämpad efter den mera eller mindre trägna tjenstgöring de voro underkastade. ” Utskottet får med anledning häraf anföra, att postiljonernas löner och traktamenten äro genom Kongl. Brefvet den 25 Februari 1832 bestämda till samma penningebelopp, som motionären uppgifvit, hvarjemte dem bestås en fullständig postiljons-beklädnad, och är sedan nämnde Kongl. Breis utfärdande ingen förändring uti postiljonernas lönevilkor vidtagen. Under den längre lid, som sedermera förflutit, har, enligt hvad utskottet inhemtat, aldrig någon brist på postiljoner uppstått, och vid inträffade ledigheter hafva för hvarje gång flera sökande till dessa platser vanligen anmält sig, hvaraf torde böra dragas den slutföljd, att ifrågavarande löner och traktamenten ej äro, såsom motionären ansett, otillräckliga. Att aflönings-förmånerna för e. o. postiljoner äro ringare än för de ordinarie finner utskottet desto mindre anmärkningsvärd!, som enahanda förhållande eger rum icke allenast med vaktbetjeningen, utan äfven med tjenstemanna-personalen i allmänhet inom Riket, eller att lönerna förhöjas först vid skeende befordringar, eiler till följe af längre tjenstetid och derunder visadt nit och skicklighet.
Vi skola uppnå den ståndpunkt, från hvilken valmännen betrakta politiken såsom någonting hvilket icke angår dem, hvilket man har riksidagsmän till att taga befattning med, den sorgligaste ståndpunkt ett folk kan nå. Det är att hoppas, att detta skall gå upp för våra politici och drifva dem in på en sundare väg, der det kämpas med värdighet, en väg, på hvilken politiken kan höjas sålunda, att den fullt intresserar vårt folk och gagnar vårt land. Vår djerfvaste samtida. Ehuru vi i v, allmänhet icke befatta oss med literatur-anmälningar, anse vi oss dock böra göra ett undantag, då ett arbete föreligger af den beskaffenhet som Inledning till samhäll slär an. Af Herbert Sjpencer. Öfversättning af Victor Pfeiff (Stockholm 1880 — 81, A. W. Björcks förlag). Först dock några notiser om den till sina lefnadsomständighefer säkert för flertalet af våra läsare föga kände, fastän till namnet mycket ryktbare författaren. Herbert Spencer föddes i Derby den 27 April 1820. Han härstammar från en slägt af pedagoger, i det att både hans fader, farfader och farbröder hafva verkat såsom lärare. Han har skrifvit en bok om uppfostran *, hvilken några anse som » teoretisk », men den var framsprungen ur erfarenheten, ty den metod han framställer har till en stor del blifvit använd på honom sjelf. Under en period af Spencers barndom, då han vistades borta från hemmet, anfördes klagomål öfver hans visade olydnad. Sjelf måste han dock vid mognare år ha funnitr att denna böjelse att följa sitt eget hufvud mäktigt bidragit att hos honom utveckla den sjelfständighet och karaktersfast-hét — måhända äfven motsägelsebegär — som hos honom finnas i hög grad och på hvilka egenskaper han sätter stort värde. Han ifrar alltså för att ej denna sjelfständighets-känsla må kufvas hos barnen. Så säger han t. ex. i nyss nämnda arbete: » Blif ej förargad öfver att edra barn veta ganska be-stämdt hvad de vilja. Den frie engelske gossen blir den * Utgifven i svensk bearbetning af K. von Kock (1879). frie engelske medborgaren.
Hvad det vidkommer, att något, som kunde föranleda ändring i grundlagarna, icke skulle kunna remitteras till annat Utsk. än Den ii Mars e. m. Constit.Utsk., ber jag Herrarna erinra sig, att under aliade Riksmöten, vid hvilka jag haft äran vara ledamot, har sådant ägt rum. R. o. Ad. torde erinra sig, att vid 1823 års Riksdag tillsattes ett särskildt Utsk. att behandla åtskilliga sådana ärender, hvilkas utarbetning och antagande fordrade ändring uti grundlagarna; i hvilket afseende de också sedermera öfverlemnades till Const.Utsk., att framställd i grundlagsenlig form. Denna är min åsigt af saken, och på denna grund begär jag, att denna Konungens Propos. måtte, på sätt Gr. v. Fersen redan hemställt, utan tillägg remitteras till Bancooch LagUtsk:n. Frih. Boye: Jag skall förbigå det uppskakande, det stormiga i en värd ledamots yttrande. Jag skall blott erinra R. o. Ad. om de allmänna begreppen med remiss och dess betydelse. Det är en öfverauetoritets åtgärd, hvarigenom en lägre auetoritets yttrande infordras. Det är således rakt stridande mot begreppet af all remiss, att genom det tillägg, bär blifvit föreslaget, föreskrifva sättet, huru yttrandet skall afgifvas. Må det tillåtas mig, mina Herrar, att öppet förklara, att här har en aktningsvärd, en förtjenstfull embetsman blifvit för hårdt handterad. Hvad har den föredragande väl gjort? Han har framställt motiverna till banklagen. Innebära väl dessa motiver någon öfverträdelse af Reg.F:n, något kränkande af Nationens rätt? Han kan hafva hyst en oriktig tanke om denna rätt; men är väl detta ett brott? Jag skall följa motionären ända till den vågade tanke, att en anmärkning kunde äga rum. Hvad blefve då föremålet för anmärkningen? Finnes det väl något factum, innebära väl motiverna något, på grund hvaraf Constit.Utsk. kunde vidtaga någon åtgärd? Jag tror också, att motiverna äro felaktiga; jag skall uppträda mot motivernäs grunder, men jag skall afhålla mig från att förnärma deras framställare.
Ett annat i sednare lider påtänkt vilkor vore den Corporations eller Communs hörande, inom hvars krets sökanden vill inträda. I synnerhet om antalet af inflyttningsfall blefve stort, kan detta vilkor icke utan stor obillighet förbises. Men så vidt man kan sluta af de omständigheter, som redan visat sig, skulle de fall icke blifva sällsynta, då utlåtandet ulföll nekande och förlägenhet uppstode för den afgörande myndigheten. Med afseende å dessa anförda skäl, och då Judiska samhället här i Riket uti dess inlaga till Commerce-Collegium den 6 Mars i835 sjelft endast begärt utvidgade rättigheter för de här boende Judar och deras efterkommande, hemställa Utskotten: att Rikets Ständer, med bifall till motionen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifva sin önskan, att Judar icke må tilllåtas hädanefter i Riket sig nedsätta. Hvad derefter beträffar frågan om upphäfvande i öfrigt af i838 års Författningar och återupplifvande af det för Judarne år 1782 utfärdade Reglemente, så, ehuruväl Utskotten anse de uti samma reglemente gifna föreskrifter i vissa delar alltför mycket inskränkande, och Utskotten hysa den åsigt, att, med detsamma Judarnes vidare insläppande i landet afböjes, man äfven bör åt de Judar, som redan finnas i Riket bosatte, lemna all den frihet, som kan med vårt lands samhällsförhållanden förenas, samt följaktligen tilldela dem alla de rättigheter, som af andra främmande trosförvandter åtnjutas, kunna ULskotlen likväl icke undgå att finna, det Kongl. Förordningen den 3o Juni 1838 jemväl är mindre lämplig, såsom, på sätt Herr Ribbing i sin motion närmare utvecklat, genom sin ofullständighet och i vissa delar stridighet med allmänna lagen ledande till flerehanda olägenheter vid efterlefnaden. — Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Beträffande åter hammarskatts-jernet, som vid 1845 års statsreglering beräknades till 6,000 skeppund, utgörande, efter ett värde af 13 i\-dr skeppundet, 78,000 r:dr; så och då detsamma under åren 1841—1845 i medeltal uppgått till 6,395 skeppund, hafva, i öfverensstämmelse med E. K. M:S nådiga proposition, Rikets Ständer ansett hammarskatts-jernet böra beräknas till samma qvantitet som hittills, eller 6,000 skeppund, samt, efter 14 r:dr skeppundet, hvartill priset, hvilket något stigit, förslagsvis kan upptagas, uppföras med 84,000: 9:o hvilken vid sednaste statsregleringen fastställdes till 1,000 r:dr, har, i anseende till den minskning, som under åren 1843—1845 deruti egt rum, blifvit, i enlighet med hvad E. K. M. nådigst föreslaget, nu endast beräknad till 500: 10:o Svaf velbrukstiondcn , hvarunder jemväl inbegripas viktriol och rödfärg, beräknades vid 1845 års statsreglering till 1,000 r:dr, men då Transport 3,668,220: 686 Expeditions-Utskottets Förslag till und Skrifveliej N.o Transport 3,668,220: dennajinkomst under åren 1841—1843 i medeltal utgjort endast 618 r:dr, har densamma, på sätt i den nådiga propositionen blifvit föreslaget, upptagits till 600. ll:o Mant alsp e tillingarne, vid sistlidne riksdag beräknade till 327,000 r.dr, hafva under åren 1841—1845 varit i jemnt stigande, hvadan, i enlighet med hvad i nåder föreslagits, denna statsinkomst blifvit uppförd till 336,000: 12:o Gerningsören af Handtverkare.
Jag har icke yttrat något motstånd emot den föreslagna skrifvelsen. Tvertom skulle jag anse det vara ganska vål, om en sådan, i passande form, kunde till Kongl Majit afgå; men jag år alla dagar lika så angelägen om ordalydelsens och formernas iakttagande, som Friherre Boije i går förklarade sig vara det. Jag går ej r>en 11 Jnlii /. lil. 499 ifrån min öfvertygelse för vissa händelser skull. Om emedlertid frågan nödvändigt skall af Con. stitutionsLJtskottet behandlas, så finner jag ej något hinder för motionairen, att directe vånda sig dit. Jag år förvissad, att ämnet då skall med lika värma omfattas, sorn om det kommit fran Ridderskapet och Adeln. Skulle åter motionairen ej vilja antaga denna utväg, tror jag fö r unn del det vara emot R.egermgsFormen stridande, att motionen härifrån remitteras till ConstitutionsUtskottet, ulan torde den då låmpeligast kunna till OeconomieUtskottet öfverlennäs. Herr von Hartmansdorff, Auguft: Fri herre Cederström har liufvudsakeligen yttrat den mening jag ämnade framställa. Rättigheten för Grefve von Schwerin, att väcka en motion i förevarande ämne, sedan den egenteliga motions-tiden tilländalupet, är gifven genom stadgandet i 56 § Riksdagsordningen, att nya motioner kunna göras, i följd af under Riksdagen fattade beslut, eller inträffande händelser. Till sådana hörer otvifvelaktig! det betänkande ConstitutionsUtskottet inlemnat, och hvilket Grefve von Schwerin nu åberopat, såsom en anledning till sin motion. Den framställning herr Grefven och LandtMarskalken gjort om origtigheten i formen, att ifrån Ståndet til! ConstitutionsUtskottet remittera en enskild Riksdagsmans motion, anser jag äga fullkomlig grund , och tror således densamma icke kunna till nämnde Utskott hänskjutas.
Mod och beslutsamhet skulle icke felats bönderne, men bristen på ordning, samhållighet och tillochmed på vapen, var så mycket större. Bågar och pilar, klubbor och störar, utgjorde de flestes beväpning, men alla voro ifrige att slåss, att på Fleming få hämnas det förtryck knektarne utöfvat, hämnas sina vänner och fränder, hvilka fallit offer för Flemingens mordlystnad och tyranni, som det hette. Nu stod den fruktade och hatade mannen sjelf emot dem, och hans, om möjligt, än mer hatade knektar, desamme som legat hos bönderne i borgeläger, som förtryckt dem, som tagit dem brödet ur munnen. Och huru liten var icke denna hop, som ställde sig emot böndernes tusenden! De förnyade uppmaningarne af Fleming, framställdes af anförarne endast såsom bevis på hans fruktan för deras öfverlägsna mängd. Nu lät Fleming sina ryttare upptåga längs båda stränderna af ån, en tredje afdelning placerades på sjelfva isen. Fleming sjelf, med några officerare, stod på en kulle invid ån. Mörk, som en höstnatt, var Klas Flemings blick, då han öfversåg de till strid färdiga massorna. "De hundarne äro dock, på sätt och vis, oskyldige, de äro landsmän och konungens undersåter, det är otäckt att börja." Nu steg herr Erik Liljeholm fram och frågade: "Vore det icke rådligt att ännu en gång försöka med godo förmå dem nedlägga vapnen. Åsynen af truppernas hållning och ordning, inverkar möjligtvis på dem." "Förgäfves, de vädra blod som vargar. De skulle nedskjuta en hvar, som skulle nalkas dem." Nu framsteg Enevald Fincke, bugade sig och sade: "Tillåt mig att försöka. För sådant pack skall ingen säga att en adelsman skyr." "Välan", svarade Fleming. "Ännu ett försök. Förlåtelse åt alla, utom åt anförarne och uppviglarne." Enevald Fincke red fram mot bondehären, åtföljd af några få ryttare. Han upptog sin näsduk, fäste den på spetsen af sin värja och red sedan närmare, ropande med hög röst:
Tersmeden lösligen framställda och af Hr Palmcrantz uptagna tillägg, ”så länge JernKont., såsom hittills, använder etc.” Om detta förslag antages, så måste man skrifva bredvid: stadgadt år 1854, ty eljest vet man icke från hvilken lid orden ”såsom hittills” skola beräknas; emedan om, såsom jag hoppas, detta stadgande kommer att fortfara i Bevilln:s-Förordn:n för 30 å 40 år, uttrycket ”såsom hittills” blefve ganska kuriöst, enär man icke vet från hvilket år man skall räkna. I anledn. af Hr Palmcrantz’s anhållan att orden ”till gagn för jernhandteringen” måtte tilläggas Frih. Tersmedens förslag, så får jag uplysa, att JernKont. gör utbetalningar, som lända jernhandteringen indirekt till nytta. Så t. ex. underhåller JernKont. ett Skogs-inslitut, hvarifrån jernhandteringens idkare kunna erhålla personer, hvilka hafva kännedom uti skogshushållningen. Detta är ju en fördel, icke blott för jernhandteringen, utan för hela landet. För min del tror jag att, med afseende å det af Utsk:s Afd:n helt enkelt gjorda förslaget rör:de JernKont., det nu af Utsk. framställda tillägg är det riktigaste, samt bör af R. o. Ad. antagas. Hr Printzensköld: Enl. min tanke har Hr Palmcrantz rätt uti den anmärkn.-n, alt de ordalag, som i 145 § ang:de JernKont. begagnas, ingalunda äro tydliga; och jag får förklara, det jag, såsom Revisor i KammarR:n, icke skulle underlåta att Den 26 Maj. 331 yrka, del JernKont. borde ovilkorligen styrka, huru mycket af sin vinst det användt till allmän-nyttiga ändamål, samt att öfverskottet måtte med bevilln. beläggas. Otydligbeten röjer sig ju genast deraf att, såsom Gr.
Så hade Hr Landtm, äfven vid detta tillfälle sökt göra sig reda för, huruvida de af StatsUtsk. föreslagna ifrågavar. voter.-s pro - Den 6 April e. m. 3(3 propostr vöre med grundlagens bud förenliga. 75 §:n Riksd.- Ordn. beslämde i allmänhet, att tre Stånds mening gällde såsom R. Sits beslul i en fråga, endast med undantag af de frågor, hvarom 66, 69, 70, 71 och 72 §§:ne Reg.F:n handla, eller då målen äro af beskaffenhet att icke kunna förfalla. Hvad den sednare omständigheten anginge, eller huruvida målet vore af sådan natur, att det icke kunde förfalla, så torde hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter linna, att den ifråga v a i-. saken kunde förfalla, om grundlagen i öfrigt medgåfve alt ett sådant mål finge förfalla. StatsUtsk. linde ansett, att 6g §:ns Reg.Ftn föreskrift skulle bestämma att detta mål borde blifva föremål för omröstning i förstärkt StatsUtsk. och hade yttrat, att Utsk. ansåge denna fråga obestridligen röra Riksg.contts inkomster och således böra genom omröstning i förstärkt StatsUtsk. afgöras. Frågan rörde visserligen Riksg.cont., men ordalydelsen af 6g §:n Reg.- F:n vöre ''hvad till Riksg conl;s utgifter och inkomster hörer, ” och hade Hr Landtm, svårt för alt finna, att ifrågavar. medel ännu liÖrde lill Riksg.conlts utgifter eller inkomster. Dessutom fick Hr Landtm, fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att genom voter;s-propos:ns innehåll i ja-proposln icke allenast i förstärkt StatsUlsk. förekomtne votering om Utsk:s framställda förslag alt lull-, saluaccisoch brännvinsbevilln. medlen samt den bland statsverkets behållna inkomster beräknade andelen af postmedlen skola till Riksg.- cont. inlevereras, utan ock alla de villkor och iakttaganden, som Utsk. i ullål.
Alt bourgeoisien, som allena i Frankrike äger valrätt, väljer samfäldt, har sin riktighet, men på samma sätt förekomma sam - 74 Den 30 November f. m. fäldin val hos vära kyrkoherdar, borgare och bönder. Ordel bourgeoisie må ingalunga här förslås eller öfversättas med borgare allena, ulan menas härmed alla de som genom sin förmögenhet eller sin högre samhällsställning blifvit ansedde fullkomligt skyddade emot all smitta af alltför stora sympatier för den stora massan. Hr von Hartmansdorff torde härvid äfven besinna att just i närvar, tid föregår en stark agitation just inom detta Frankrike, för tillvägabringande af erforderliga reformer i detta hänseende, emedan man är fullt öfvertygad i Frankrike alt det icke bär sig och att det icke kan kallas en författning, grundad på folkets allmänna val, när för att vara valman fordras, att till Staten i direkta utskylder skatta 200 francs, d. v. s. omkring 100 r:dr b:co. Att det i England hittills varit aristokratien som herrskat i både Ofveroch Underhuset, torde icke för Hr von Hartmansdorff vara en nyhet, icke heller att de samfäldta valen just varit det som der modererat förhållandet och gjort alt i England starka reduktioner uti statsutgifterna under sednare tider ägt rum. Med afseende härpå tager jag mig friheten meddela, att under tiden 1815—1835 ägde uti samtliga verk och inrättningar i England indragningar rum till ett belopp af 3787 personer, hvarmed statsförvaltningspersonalen förminskades, med en minskning i löneanslagssumman af 976,000 pund sterling, eller omkring 11,721,864 r:dr b:co.
Det är vid flera tillfällen förut, synnerligast med anledning af ett af Landshöfdinge-Ämbetet i Upsala Län år 1816 till Eder Kongl. Maj:t ingifvet och till Commissionens underdåniga utlåtande remitteradt Memorial, som Commissionen, uti underdånigt yttrande af den a3 Januarii 1818, ådagalagt huru felaktige och opålitlige dessa på Presterskapets blotta godtycko beroende uppgifter varit, äfvensom huru skiljaktige emot verkliga förhållandet resultaterne af en på dem grundad Calcul öfver Skörden måste blifva. Commissionen undviker derföre, att i denna underdåniga berättelse med ytterligare tröttande vidlyftighet i denna del falla Eder Kongl. Majit besvärlig, och får blott i underdånighet andraga, att af nu uppgifna förhållandet i dessa delar vill synas, som skulle under sist framflutna 5 år den öppna Åkerjorden i hela Riket Revisorers Berättelse. 3f!g nied circa i5oooo Tunnland, och Gräsvallen till nära dubbelt emot år i8i5, hafva blifvit formerad, samt att Utsädet alla Sädesslagen igenom, men synnerligast af Hafra, Blandsäd och Potatoes, årligen varit i tilltagande. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda Stormägtigste Allernådigste Konung, Eder Kongl. Maj:ts underdånigt och tropligtigst* tjenare och undersåtare L. A. Mannerheim. E. af Rolén. J. O. Wallin. Lars von Engeström. E. Bergstedt. C. E. von Weigel. Leyonmark. adra Samt. 24 3^0 Riksens Ständers N:o 6. Rikets Ständers till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende förordnade Revisorers Berättelse om den, år 1822, förrättade granskning af Riksgålds-Verket, General-Assistance-Contoiret samt Götha Canal - Bolags, Götheborgs och Malmö f. d.