Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med ogillande af Utskottets yttrande beslöt Ståndet att nu gällande Taxa, hvad denna artikel beträffar, skall förblifva oförändrad. Art. salt, siktduk. Biföllos. Art. skomakarearbeten. Utskottets förslag förkastades och bibehöllos nu stadgade tullsatser oförändrade. Art. sköldpadd, arbetad. Bifölls. Art. slöjdvaror, varor i taxan ej nämnda. Med afslag å Utskottes hemställan beslöts, det införselsafgifterna för ifrågavarande artiklar skola förblifva oförändrade enligt nu gällande taxa. Ari. smink—spetsar, uddar, blonder. Biföllos. Art. sprutor, brand-. Utskottets hemställan i l:sta punkten bifölls, hvaremot med ogillande af till styrkandet i sednare punkten, afgiften å dessa artiklar bestämdes, på sätt Embetsverken föreslagit, til! 10 procent af värdet. Art. spännhalsdukar, såpa, säckar. Den tillstyrkta nedsättningen i afgiften för dessa artiklar ogillades, och bibehöllos nu gällande tullsatser å desamma oförminskade. Art. tafvelramar—tobak. Biföllos. Art. tran. Ståndet, som icke medgifvit tullfrihet för späck, beslöt att nuvarande laxerubrik och tullsats för denna artikel skola oförändrade bibehållas. Art. tråd. Ståndet, som afslog Utskottets hemställan, bibehöll utan förändring nu gällande tulltaxas bestämmelser för denna artikel. Bih. till Ii. St. Art. strängar. Bifölls. Art. trävaror. Hvad Utskottet i lista och 2:dra punkterna föreslagit och yttrat, godkändes, hvaremot, med afslag å Utskottets tillstyrkanden i 3:dje och 4:de punkterna, nu stadgade tullsats å svarfvarearbeten samt tilläggsafgift vid införsel af möbler bibehöllos oförändrade. Art. tänder. Bifölls. Art. ur. Utskottets hemställan afslogs, och beslöts alt nu gällande tulltaxa, i hvad den angår ifrågavarande artikel, skall förblifva oförändrad. Art. urband, m. m. Bifölls.
Maj.ts Prop. 1817, Bäfi. 1. 2 10 ring kommit i åtnjutande af löner å nämnde Kollegiers stater och desamma ännu innehafva. Jag bör likväl härvid anmärka, att bestämmandet af den inskränktare personal, som här föreslagits, till en del jemväl grundar sig på den förutsättning, att, derest de ifrågaställde embetsverkens föreslagna nya organisation går i verkställighet, genom förnyade instruktioner eller arbetsordningar, det i afseende å registratur och protocollsföringen samt expedilLonssättet varder så ordnadt, att skrifningsarbetet må erhålla all den enkelhet och korthet, som vilkoren af ordning och bestämdhet medgifva. Det återstår nu blott att öfverväga, huru den föreslagna ombildningen af meranämnde embetsverk lämpligast må kunna bringas i verkställighet. Att å indragnings-stat uppföra hela den nuvarande personalen och, jemte fastställande af de nya staterne, derå åter uppföra dem af besagde personal, som finnas till enahanda eller motsvarande befattningar användbarast, är visserligen ett sätt, som snarast verkar till uppnående af det med ombildningen åsyftade ändamål. Oundvikligen nödvändigt synes väl ock vara att så till vä— gagå, hvad sjelfva styrelsepersonalen eller styrelsernes chefer och föredragande ledamöter angår. I vidrigt fall skulle det kunna kero af en ledamots godtfinnande att, genom qvarstående i sin nuvarandefjensteegenskap äfven efter uppnådd pensions-ålder, förhindra verkställigheten af förvaltningens ändamålsenliga organisation till en långt aflägsen framtid. Men enär, från förändrandet af embetsverkens kollegiala form, det icke är något oundgängligt vilkor, att de underordnade tjensterna skola på en gång regleras i öfverensstämmelse med de föieslagne nya Staterne, så och på det Indragnings-staten icke må varda betungad i större mon, än som för nämnde organisationsförändring är nödvändigt, anser jag, att tjensternes reglering i öfrigt bör ske successivt i mon af blifvande afgång.
Tror Utskottet, att för Kgl. Maj:ts och Kronans räkning inköp och vård af fourage kan ske för bättre pris och med mera omsorg, än då sådant af enskild man för egen räkning verkställes, så är jag fullt öfvertygad, att Utskottet misstager sig; och var anslaget, 100 B:dr, otillräckligt för den enskilde, så hlifver det äfven lika otillräckligt för Staten, Hvad åter beträffar, att af Titelns besparingar anvisa det bristande i anslags-summan vid inträffande mindre god äring eller missväxt å fourage-artiklarne, så förekommer, att hädanefter blifva visserligen besparingarne på 3:dje Titelns område ganska ringa, och hvilket jag förmodar icke kunnat undfalla Utskottet, enär de hittills på 3:dje Titeln uppkomne besparingar till det mesta härrört deraf, att kostnaden för Beväringsmanskapet, samt bageriochdurchinarche-kostnaderne, varit uppförde till högre belopp, än hvartill de utgått; men nu, sedan, i enlighet med Kongl. Maj:ts Proposition, Utskottet nedsatt med 20,000 R:dr desse anslag, samt Utskottet funnit skäl att tillstyrka begrafnings-hjelpens förflyttande till Arnmens PensionsCassa med circa i5,ooo R:dr om året, torde med någorlunda visshet kunna antagas, att å de på Staten uppförde anslag föga eller intet kan besparas till betäckande af den variation, som i fourageringen kan och måste uppkomma. Då 38 Den 2t Maji f. m. det för Öfrigt vill synas mig vara Kongl. Ma j:ts ostridiga rätt, att få de anslag, som Rikets Ständer finna för godt bifalla, på säkert sätt anvisade, och då alltsedan 1818 års Riksdag fourageringen af Kongl. HofStallets hästar utgått efter enahanda grunder, som Kongl. Maj:t nu föreslagit för fourageringen af det värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar, samt deraf ingen olägenhet uppstått, men en nödig säkerhet vunnits, nödgas jag yrka, att den Kongl.
Den skollärare, som icke äger annan tillgång än den i lag honom tillegnade lönen, är i sina lefnadsvilkor försatt vida under den ofvan antydda gränsen, åtminstone så snart han ingår äktenskap och blifver välsignad med ett större eller mindre antal barn. Man besinna hvad cirka 300 R:dr r:mt är i vår tid. Förbättring af skollärarnes löner synes derföre vara en oafvislig samhällets pligt. Af skäl, som jag torde blifva i tillfälle att framställa i Ekon.- Utsk., anser jag dock en allmän löneförhöjning för alla folkskolelärare ingalunda vara lämplig nu. Först måste, efter mitt förmenande, en genomgripande förbättring i folkskolans hela organisation vidtagas, och hvarom vid denna Riksdag Tdifvit och blifver flerfaldigt motioneradt. Ibland våra nu anställde folkskolelärare finnas emedlertid åtskilliga genom ett brinnande kristeliet nit och stor pedagogisk skicklighet utmärkta män, hvilka lefva i djupt tryckande bergningsbekymmer. Dessa måste hjelpas snart och med besked, om Den 3 December e. m. de icke skola duka under octo gå* förlorade för skolan, och samhället dermed draga öfver sig ansvaret för uraktlåtenhet af en samvetsöm pligt. Bn svårighet upstår härvid i att kanna få rätt på dessa dyrbar©, man oftast mycket obemärkte män. En temmeligen säker ledtråd så väl för upsökandet af dessa utmärkte lärare, sorn äfven* för gradmätningen af bvarjes förtjenst* skulle, Synes mig, finnas uti kommuners samfällta beredvillighet, att sjelfva* göra upoffringar till förbättring: af deras skollärares lönevilkor*. De misskända och otacksamt bemötte färarne af förtjenst skalle blifva endast fåtalig a: undantag:, och dessa kunde väl på annat sätt uptäckas. På grund* af hvad nu blifvit yttradt får jag Vördsamligen föreslå följande: ti# Att de af R. St:r för' skolunderstöd åt fattiga församlingar anslagne 20,000 R:dr b:ko måtte till summan minst fördubblas, helst tredubblas, och tlH bestämmelsen förändras sålunda*, att dessa medel ställas till K.
399 <13 sådane Betänkanden förekomma, hvaraf tryckta exemplar böra bland samtlige Riks-Ståndens Ledamöter utdelas, Expeditions-Utskottet ålage, efter tillkännagifvande från Utskotten, att ombesörja afdragningen utaf ett tillräckligt antal exemplar; s:o att, då flere Utskott afgifva ett gemensamt Betänkande, borde detta införas i den samling, dit det första i ordning varande Utskottets Betänk anden höra; 3:0 att, i händelse ett eller flere särskildta Utskott skulle af Riksens Ständer tillsättas, desse Utskotts Betänkanden skuli le upptagas i särskilda samlingar; och 4:0 att alla Bihanget åtföljande Tabeller ovillkorligen borde förses med Öfverskrift, anvisande till hvilken samling och sida de höra. Derjemte har Herr Rosenblad föreslagit åtgärders vidtagande redan innan en Riksdags början, till anskaffande af nödig tillgång på tryckerier i och för den skyndsamma tryckning af Bihanget, som för uppfyllandet af de i Expeditions-Uisknttets ofvannämnde, af Riks-Ständen bifallna, Memorial af den 2 Februaiii. 1818 åsyftade ändamål, anses erforderlig. Slutligen har samma M.otipnair tillstyrkt bibehållandet af enahanda prrenumerationspris, som hittills, eller 1 sk. B:co arket, äfvensom uppgifvit arne alternativa Förslag till upplagans storlek, det ena bestämmande den till 500 exemplar, det andra till 1200, detta senare, i händelse Riksens Ständer skulle för godt finna, att besluta, det' Bihanget må bland Riks-Ståndens Ledamöter utdelas, hvilket Beslut Motionairen ansett i betydlig man befrämja det åsyftade ändamålet. 300 Expeditions-UtsÅbttets Memorial.
Uti de orter, der räntegifvare ingå uppå sistnämnde förslag, kommaalla räntor och kronotionde att dädanefter betalas efter hvarje 5 år uträknadt och för de 5 nästkommande åren bestämdt medeltal af sednast förflutne 10 årens markegångs-pris på hvarje persedel, som finnes uti hemmantalsoch jordeboks-räntan, äfvensom på kronotionden. För åren 184& till och med i85ö gäller medeltalet af markegången för åren i836 — 1845, och derefter sker ny uträkning för de nästkommande femr åren o. s. v. allt framgent. Den markegång, som bör ligga till grund, för dessa uträkningar, skall, sättas uti April månad, enligt föreskrifterne i prde punkten; För de räntegifvare, hvilka förbehålla sig options-rätt till leverering in natura, eller betalning i contant, blifva nu gällande föreskrifter till deraskraft och verkan fortfarande bibehållne. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 287. Härigenom anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat Riksdags-fullmägtigen från Kronobergs Län Nils Perssons motion, att jordeboksoch hemmantals-räntorne, lör all inom nämnde Län belägen kronooch skattejord må, efter 10 års medelmarkegång, förvandlas till spanmål och ett mindre antal persedlar af sådan beskaffenhet, som vid hemmanen produceras. Utskottet anser sig ock böra anmäla, att remiss erhållits å en af .Herr von Troil, E., hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, att Rikets Ständer, såsom en förberedelse till indelta räntornes framtida ingående till Stats-Verket, måtte i underdånighet begära nedsättande af en Comité, för att utröna, hvad de militära, civila och ecclesiastika embets-verken under sistförllutna 10 åren i sjelfva verket inom hvarje
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid 15 §. af RiddarliusUtskottets ifrågavarande Memorial gjorde anmärkningar böra föranleda till densammas återremitterande. Ropades Ja. §• *6. Att Riddarhusets brandförsäkrande icke för närvarande må äga rumi men c,tt, Don 3o Jun i i f. 111,. 133 deremot efter å nyo af tillförlitlig person å Riddarhuset verkställd besigtning, de dervid nödige befundne reparationer, för hvilka kostnaden dock torde kunna betydligen nedsättas emot hvad det af Professoren Estenberg uppgjorde förslag upptager, mätte af de till Capitationsfonden inflytande medel varda bestridda. Herr Riben: Emot det nu uppläste tillstyrkandet af RiddarhusUtskottet har jag reserverat mig. Man tyckes hafva tagit för afgjordt, att ingen eldsvåda möjligen inom Riddarhuset kan äga rum. Jag tror, att man lika litet är fredad här, som i hvilket annat bus som helst. Inom Riddarhusets murar hor ett hushåll; på gården bo 3 eller 4- Dm' finnas stall med kuskar och fodermaskar, som måste begagna ljus, då de fodra hästarne. Jag kan ej begripa, hvaruti omöjligheten skulle bestå, att icke Riddarhuset kunde brinna. Man säger, att de 2:ne posterne utanför huset snart skulle se det. Detta är en supposition; den kan slå in, men den kan också slå felt. När olyckan vill komma, hjelpa sällan några försigtighetsmått. Cassans förhållande alock sådant, att efter det beslut Ridderskapet och Adeln tagit rörande Capitationsafgiften, kan Brandförsäkringen verkställas. Jag anhåller således om afsiag å Utskottets hemställan. 134 Den 3o Junii f. m. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Jag kan ej dela den af Herr Riben yttrade tanka. Jag har ej funnit i Utskottets Memorial, att der står, att elden omöjligt här kan blifva lös; jag tror tvärtom att det kan ske så väl här, som i andra hus.
”Jag kan icke i underdånighet frångå, att ”denna tillökning i Numerairen förefaller förvånande, men jag kan ock lika underdånigs,t, ”sorn heligt försäkra, att någon mindre agtsam”het å FattigvårdsDireftionens sida dertill icke ”bidragit. Wid alla de tillfällen, då Fattigmedel blifvit beviljade, har jag, med ganska få ”undantag, varit tillstädes och på det nogaste ”granskat de undersökningar, som Fattigvårdens ”Ombudsmän innom Rotarne anstäldt, och hvar”på deras Förslag sig grundat. De Fattigmun”stringar, som årligen anställas, har jag äfven ”öfvérvarit, och inin erfarenhet vid allt detta ”förvissar mig, att styrelsen, så vidt det stått i ”mensklig förmåga, motarbetat Fattighopens förökning, och endast gifvit vika för en påträngande och oundviklig nödvändighet. Nära 300 ”personer och stundom därutöfver hafva erhållit sysslosättning af Arbetshusinrättningen, u”tura hvilken Fattigdomen visserligen gripit ”vidare omkring sig, och Ciontanta bidraget blif”vit ojemnförligt mera känbart”. ”Icke eller har något slöseri hvarken i ”anstalter eller, handhafvande förefallit, utan fast ”häldre den yttersta sparsamhet blifvit iagttagen» ”Blott den alldranödvändigaste Betjening: 1 ”ArbetshusFöreståndare, 1 Kokerska, x S«holmä - StatsUtsk. BetiinAanden, ’ stare och i Lärarinna i mindre Fruntimmers? ”Slögder njuta af Fattigvården mycket' inskränk”ta Löner, och dess nog vidlöftiga Räkenskaper ”besörjas för en ringa penning! alla öfrige be”fattnin gar utöfvas af välsinnade och nitiske ”medlemmar utan betalning; och att det Contan”ta understodet icke är öfverdrifvit, täckes Eder ”Kongl.
Ja och Nej, I anledning hvaraf Herr Gref ven och LandtMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att de i n:te punkten omförrnålte lån fingo upptagas inot 5 procents ränta Och förbindelse att å viss bestämd lid återbetalas, på sått i det reglementarisk® närmare Romme att stadgas. Ropades äfven Jä och Nej. Friherre Cedérjiröm begärde votering; Herr Grefven och Landt Marfkalk en framställde derefter följande voterings-proposition; Den som bifailter Utskottens förslag om låns ftrn IS September /. m. upptagande mat 5 procents ranta och betalning vid anfordran, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, komma de i 11 :te punkten omförmäldte lån att upptagas mot 5 procents ränta och förbindelse att å viss bestämd tid återbetalas, på sätt i det reglementariska närmare komr mer att stadgas. Grefve Cronhjelm: Jag får underställa Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke contra-propositionen bör vara sådan, att, om Nej vinner, lån komma att upptagas på längre tid, men att det förbehålles Ståndet, att sedan besluta om räntan och uppsågnings-tiden. Friherre Wrangel'. Som jag redan yttrat, att jag ej år för hvarken 3 eller 5 procents lån, anhåller jag, att i contra-propositionen måtte bestämmas, att man efteråt får decidera, huru lånen skola utgå. Grefve von Schwerin'. Jag anhåller, att Ja-propositionen måtte blifva sådan, att RiksgåldsContoiret får upptaga lån emot sedlar å vista, till högft 5 procents ränta, och lägre om det kan erhållas, samt Nej-propositionen, att det j>*n I* September J. rm gfö må upptaga lån, med uppsägning och ställde på viss titJ, till högst 5 procents ränta. Jj Friherre CederJlröm.'- Första alternativet i propositionen bör vål naturligtvis blifva Utskottens förslag.
Jag underställer derföre, om icke en naturlig utväg vore, att blott yrka andra alternativet, eller det, å hvilket Herr Grefven och Ordföranden ansett sig ej kunna meddela proposition; och att Ståndet mätte förena sig, utan afseende på olika tänkesätt, i den mening, som Den 8 December f. m. af Herr Ordföranden ej kan medgifvas. Då först komma vi i det skick, att ConstitutionsUtskottets Utlåtande blir afgörande i afseende å hufvudfrågan; ty i fall ConstitutionsUtskottet endast skulle utlåta sig, huruvida propositon bör göras på RiddarbusUtskottets Memorial, eller ej, kommer man ej till något slut i hufvudfrågan. Jag hemställer således, om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja förena sig uti att yrka, det Herr Grefven och Ordföranden må göra proposition derå, att Generalintendenten dorchimont borde få rätt tili inträde på Riddarhuset, oeh RiddarhusUtskottets Memorial sålunda ogillas. Herr Tham: Jag tror det icke vara möjligt att komma till reda på annat sätt, än att Herr Grefven och Ordföranden framställer den proposition: om Ridderskapet och Adeln önskar, att Herr Grefven och Ordföranden skall meddela proposition till bifall eller afslag å RiddarhusUtskottel Memorial. Flere hördes häruti instämma. i Herr Lefren: Tvänne värde Ledamöter hafva nyss anfört något, som gör frågan svårare, än hon i sig sjelf är. De hafva sagt, att, om frågan afgöres med Ja eller Nej, sådant skulle innebära en förklaring af Grundlag, hvartill vi ej äga rätt, emedan det är en §. i Grundlagen, som här korn - 6o Den 8 December f. m. iner i fråga. Jag hemställer, om någon enda sak skulle kunna afgöras, i fall man hvarje gång, då en §. i Grundlagen måste tillämpas, skulle anses såsom tolkare af densamma på ett Grundlagsstridig! sätt. Yi få ej förblanda Grundlagsförklaring med Grundlagstillämpning; det förra är oss i Stånden förbjudet, det sednare är vår pligt, så vida vi ej skola handla laglöst.
Du ska ut och ruska opp dig med oss ibland, sade han, och inte sitta hemma och kura. Gå ut, ja, det kostar pengar det, och jag får aldrig några. Skaffa dig på lektioner då. Lektioner? Jag? Tror du jag skulle få lektioner? Du som har så goda kunskaper, det måtte väl gå lätt. Han hade goda kunskaper! Det var ett erkännande, eller smicker som läsarne kallade det, och det föll i god jord. Ja, men jag har inga bekanta! Inga relationer! Säg bara åt rektorn, så går det! Det har gått för mig! Johan vågade knappt tro på en sådan lycka som att kunna förtjena pengar. Men när han hörde att andra kunde det och han jemförde sig med dem! Ja, men de hade tur, de. Vännen satte fart i honom, och snart hade han lexläsning om qvällarne och satt som lärare i en flickpension. Nu vaknade hans sjelfkänsla. Pigorna hemma kallade honom herr Johan, och lärarne i skolan interpellerade klassen: mina herrar. Dermed företager han på eget bevåg att reformera sitt skolväsen. Först slutade han grekiskan, som han länge bedt fadern få slippa, men förgäfves. Detta verkstälde han nu på eget bevåg, och fadern fick icke veta det förr än långt efter studentexamen. Derpå instälde han all läsning af matematik, sedan han fått veta att en latinare hade rättighet att sakna betyg i det ämnet. Vidare slarfvade han med latinet. Han skulle ta igen allt på en månad före examen genom blockläsning. Derpå införde han den ordningen att han under lektionerna läste franska, tyska och engelska romaner. Frågorna gingo vanligen i ordning, och han satt med sin bok för sig ända tills frågan nalkades, då han räknade ut hvad han skulle få och i hast preparerade sig. De lefvande språken blefvo nu hans styrka, jemte naturvetenskaperna. Att läsa lexor med minderåriga var en ny, förfärlig baklexa, men det var ett arbete som betalade sig. Naturligtvis var det endast pojkar med motvilja för läsning som begagnade sig af extra lärare. Det var ett grymt arbete för hans rörliga hjerna att ackommodera sig efter dessas. De voro omöjliga! De kunde icke vara uppmärksamma. Han trodde att de voro trilskna. Sanningen var att de kunde icke få viljan att vara uppmärksamma.
Det måste således vara af vigt för en Landshöfd. att kunna, emot en fanatisk pastors och en vilseledd församlings bestridande, på sätt Hr von Troil ganska riktigt uttryckte sig, bevilja rättighet att å sådana ställen bedrifva krogrörelse. Hvad frågan om §:ns återremitterande beträffar, så afstår jag ifrån yrkandet derå, sedan Hr von Hartmansdorff upgifvit ett sådant redaktions-förslag, som tillfredsställer den åsigt, jag i ämnet hyser. Frih. von Knemer: Under förmiddagens öfverläggning i ämnet yttrade jag min farhåga för återremisser i denna fråga. Jag fortfar att hysa samma öfvertygelse, och enär nu en utväg yppat sig att genom antagande af Hr von Hartmansdorffs förslag undvika §:ns återremitterande, så och då i detta förslag de stötestenar, som funnos i Frih. Baabs ursprungliga förslag, äro undanröjda, anser jag mig böra deruti instämma, ehuru auktionssystemet deri finnes bibehållet. Gr. Lagerbjelke: Enär den af mig i detta ämne hysta åsigt verkligen ipnefattas i Hr von Hartmansdorffs förslag, afstår jag från min begäran om äterremiss och förenar mig med nämnde värde ledamot. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på ifrågavarrde § blifvit yrkadt, först af Frih. af Ugglas, att densamma måtte erhålla följande lydelse: ”Rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin inom socken å landet meddelas af K:s Befh:de efter det församlingen å sockenstämma blifvit i ämnet hörd. Ej må emot både Kyrkoherdes och Socknemäns sammanstämmande afstyrkande sådan rättighet meddelas”. Derefter hade Frih.
Sedan Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 27 till Riks-Ståndens be-1 handlande anmält den oförenliga skiljaktigheten i deras beslut öfver det af Utskottet uti Memorialet N:o 17 framställda förslag till ändring uti 27 § 1 mom. och Konstilulions-Ulshollets Memorial N:o 42. 9 och 28 § Riksdags-Ordningen samt 53 § Regerings-formen, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val, hvilket förslag blifvit af Pr este-Stånd et förkastadt, men af de trenne öfriga Riks-Stånden godkändt till vidare grundlagsenlig behandling, sä har Utskottet, som från Riks-Stånden fått mottaga protokolls-utdrag för den 15 och 22 sistlidne Augusti, deraf inhemtat, att samtlige Riks-Stånden vidblifvit sina beslut och Preste-Ståndet alltså lemnat Utskottets i förstnämnda Memorial gjorda hemställan, att Ståndet ville sig efter de öfriga RiksStånden foga, utan afseende; och får Utskottet, med anledning häraf, för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott, vördsamt till Rikets Ständers godkännande föreslå följande Votering s-propositloncr Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 17 framställda förslag till ändring uti 27 § 1 morn. och 28 § Riksdags-Ordningen samt 53 § RegeringsForinen, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är nämnde grundlags-ändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 1 September 1857. lith. lill K. Si. Pr oi.