Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har för gästgifveri å landet rättighet till bränvinsutskänkning en gång blifvit af egaren uppsagd, må den icke kunna för gästgifveriet åter förvärfvas Gästgifvaren må dock kunna för sin person vinna rättighet till bränvinsutskänkning på sätt i § 15 medgifves. § 21' Rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin må ej på annan person öfverlåtas, utan att denne i stad af magistraten och å landet af kommunal-nämnd pröfvas tjenlig och i öfrigt behörig § 22, Innan minuthandel med eller utskänkning af bränvin företages af den, som till sådan försäljning rättighet undfått, vare han pligtig att i stad hos magistraten och å landet hos kronobetjeningen anmäla å hvilket ställe han försäljningen idka vill. Så ofta sådant försäljningsställe ombytes, varde anmälan derom likaledes gjord. Der en ligt § 7 eller 1 4 viss trakt för försäljningsstället blifvit bestämd, varde det iakttaget. § 23. Vid läger, eller der trupp eljest är för flere dagar sammandragen, vid helsobrunn eller badort, på passagerarefartyg, eller der värdshusrörelse af annan anledning kan komma i fråga att under endast någon del af året utöfvas, må, för kortare tid än år, rättighet till bränvinsutskänkning meddelas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, när, i förstnämnda fall, befälhafvande militärchef, och, i öfriga fall, andre vederbörande derom gjort anmälan. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Betänkande M 4. 7 Afgiften bestämmes af den för bevillnmgstaxering näst derefter sammanträdande komité, men får ej understiga det belopp, som för den ifrågavarande tiden svarar mot den afgift, hvilken enligt de i §§ 17 och 18 stadgade beräkningsgrunder lör år minst utgå bör. Skulle tiden ej uppgå till fjorton dagar, må dock afgifterna ej för kortare tid beräknas. Innan utskänkningen må företagas, skall nyssnämnda belopp förskottsvis erläggas till vederbörande uppbördsman.
Då nu detta språk icke är undantag utan Wirséns vanliga både på vers och prosa, styrkes deraf än ytterligare det unga Sverges tro, att, om Wirsén är skald, tillhör han en annan generation och en annan bildningsperiod än vår, och då han är fullständigt inskränkt inom den samma, är han för oss utan intresse. En realists omdöme om Wirsén kunna vi nu kort sammanfatta. Denne skald talar ett konstladt och oklart språk, han saknar sund och frisk uppfattning af natur och lif, han har inga andra idéer än gamla, delvis utlefvade. Det är naturligtvis icke meningen att härmed hafva gifvit en allsidig belysning af Wirséns skaldskap. Uppgiften var rent negativ: att visa hvad som enligt vår mening ickeär poesi, det hvarigenom det gamla och nya skilja sig. Det, hvari de äro eniga, vidkommer oss icke här. Då det varit Wirséns poesi, som satts såsom typ for den äldre riktningen, bör dock erinras, att han är denna riktnings vi vilja icke säga arrabiato, men ytterligast gående anhängare. I den öfriga samtida diktningen, särskildt Sno-ilskys, känner realisten sig åtskilligt bättre hemma, om han * än finner jemförelsen mellan Snoilsky och Runeberg allt för skämtsam. Och äfven hos Snoilsky läser han sig trött på dessa putsade, hundra gånger förut påträffade tankar, dessa korrekta känslor och denna välpolerade form. Han som en gång sjöng: ” Hvad kan en ruin väl vara För tidernas yngste son? En kulle, en mullhög bara, Att se en utsigt ifrån ”, han har alltför mycket blifvit en ruinernas sångare. Och utsigten från dessa ruiner är ej alltid behaglig. Äfven “ Konstberiderskans “ ungdomlige sångare har af de dj,upa spår en svunnen tids store lemnat låtit inbilla sig, att det var och är vägen till målet. Gerna erkännes att äfven efterklangspoesi har sitt värde, men om man bjudes endast sådan, födes, i all synnerhet i en så rastlös tid som vår, leda. Det är både naturligt och rättvist, att nutiden vänder sig från skaldekonsten, om denna ej har annat att bjuda än gamla idéer och gamla ideal.
Utdrag den 17 Julii 1 Sig. vensom det skulle, på nedannämnde Ståndets Ledamöters begäran, meddelas, att HerrariSVz«;ewo«, Landegren, Leffler, Hemberg, Peterson, Pålhman och Donner, emot beslutet om det senare tillägget sig reserverat, af hvilka H errar Santesson, Peterson och Hemberg sig förbehållit att sin reservation skriftligen utveckla, i ändamål att den xnå med de öfriga Riks-Stånden communiceras. S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N;o 38, t anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 26, angående väckt fråga om upphörande af Utsökningsprovision och Öfverränta för Skuldsedlar, som pantsättas i Manufactur-Disconteu, fann Ståndet, sora förblef vid sitt redan beslutade bifall till Betänkandet N:o 26, någon an csn åtgärd af Utlåtandet N:o 38 icke föranledas, än att detsamma må läggas till Händlingarne; hvilken åtgärd Ståndet äfven beslöt ega rum, hvad beträffar Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 3g, i anledning af 3:ne till Utskotten återremitterade Betänkan,den. S. D. På grund af gjorda anmärkningar, återremitterades, vid förnyad föredragning. Lagsamt Allin ännu Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 37, i anledning af väckta motioner, angående Sockne-Stämmor och Kyrko-llåd, S. D. Vid förnyad föredragning bief, på grund 6o Prat. Utdrag deri 17 Julii 1829, af gjorda anmärkningar, återremitteradt Lag-Utskottets Betänkande, N:o 70, öfver Riksdags-Fullmägngen från Örebro Län Auders Ericssons Motion om stadgande, att den, sorn beträdes med stöld utur täckt jordgraf, der jordfrugter förvaras, skall straffas enligt 6 §. 4° Cap. Missgernings-Balken. S.
De irringar eller afvikelser ifrån form, som kunnat upptäckas i StatsRådets afelier tillstyrkanden, äro således mindre än en Ö5oo:de del af det hela; dess Ledamöter äro följakteligen felfria på en 65oo:de del när: och då allt det oaamärkta, enligt Grundlagen, bör anses såsom godkänt, skulle ju de åtgärder, som kunna föranleda till mistningen af Riksens Ständers förtroende, nedfalla ända till det arithmetiska bråkets oändelighet, jemförelsevis med de handlingar som tyckas påkalla detta förtroendes bibehållande, jag lem nar härvid sjelfva anmärkningarna i deras värde, och iag är skyldig Riksens Ständers granskande Beredning denna tillit; men till hvad billigt rosul - i66 9en lo Jula f. nt. tat sknlle äfven detta medgifvande kunna leda, helst dä man besinnar, att af de anmärkta Fyra punkterna, en blott innefattar en önskan Om råd till sparsammare utöfning af en Grundi lagsenlig Konungslig rättighet, samt tvenne andra efter Utskottets eget uttryck: beträffar mera enfhdta mål, famt faledes erbjuda en mindre adcequat tillämpning a] 107.de §., forn handlar om rädjlag om allmänna mått och /i>g? Vore det mig tillåtet att bedomina andemeningen af CoostifutionsUtskottets Betänkan, de, skulle jag våga tro dess önskan i anseende till sluteliga resultatet icke vara skiljd ifrån min. Jag hämtar dertill anledning , icke blott af några förut anförda ställen , utan i synnerhet af följande: med tillfredsftällelfe, förmäler sig Utskottet hajva er jarit, att de i Ad~ mini/Irationen här och der framjlående ajvikelfer och brijier icke förryckt eller ens rubbat den flora ord. ningen, och att många föremål, hvaröfver dea tyfta patnotifka farhågan fpridde en mörkare färg, uppJlådt, efter en oväldig under/ökning aj motif och förhållanden, i en bättre och renare dager.
I anledning af väckt fråga om ersättning af gage och spanmål till det manskap vid värfvade Regementerne, som, utöfver den till permittering bestämde styrka, uti tjenstgöring qvarblifver, har Kongl. Maj:t funnit, att det vore med en rätt ordning öfverensstämmande, örn staten upptoge full aflöning och spanmål för hela styrkan oell för hela året, under iagttagande, att aflöning icke utbetaltes för större styrka, än som vore effectivt tjenstgörande; och har Kongl. Maj:t öfverlemnat till Rikets Ständer att bestämma det sätt, hvarpå behofvet i denna del må kunna afhjelpas, utan anlitande af Titelns besparingar, antingen genom anvisande af ett serskildt förslags-anslag, ellef genom medgifvande, att utgifter af denna beskaffenhet må StatsYerkets öfverskott af stats-inkomsterne anordnas. Utskottet har tagit detta i öfvervägande, men då en sådan anordning skulle väsendtligen rubba sjelfva grunderne för de värfvade Regementernes organisation och tvifvelsutan komma att ådraga Stats-Verket högst betydliga utgifter, anser Utskottet sig ej böra tillstyrka Rikets Ständer, att bifalla dessa utgifters anordnande, på sätt Kongl. Majrt föreslagit. 35:o Ilvad Kongl. Majrts Nådiga Proposition innehåller, beträffande de anslag, som kunna erfordras för betäckande af utgifter, hvilka må blifva förenade med antagandet af en ny inqvarterings-ordning för städerne i Riket, får Utskottet nu endast anföra, att Utskottet i denna fråga kommer att afgifva serskildt Betänkande. 36:o Den i Kongl.
Vid Friherre Wirséns yttrande att hvad sorti af StatsUtskottet blifvit föreslagit, i afseende på det mindre cred»tivets begagnande, icke vore öfVerenstämmande med ordalydelsen eller meningen af våra grundlagar, får jag med åberopande af innehållet af 63 §. RegeringsFor-i men, erinra, att tydliga ordalydelsen af densamma upplyser att derifrån ej kan hämtas något hinder för hvad StatsUtskottet föreslagit, då densamma icke förvägrar natiotten kännedom om de oförutsedda händelser som kunna föranleda till dess begagnande, och det böc kunna uppfinnas en gräns emellan tvenne ytterligheter, nemligen emellan fullkomlig hemlighet och tillkännagifvande afdetailler, somt politiskt afseende kunde vara olämplige, och för ändamålet icke behöflige. Det är icke sägdt» att vid affordrande af cteditivet, man nödvändigt skulle yttra, som i anmärkningen sägeSj att det behöfdes för att rusta emot den ellef den magt, men, deremot kunde, utan äfventyr, yttras att till Sjöförsvaret, utrustande dfl 128 r / Den 7 April c, nu af Linieskepp och Fregatter m. m. til! det efö ler det antal, elier till Landtförsvar i de eller de ändamål, m. m-, fordrades uppgifne summor, utan att detta kunde i politiskt afseende medföra några vådor, då medlens användande genom åtgärderne undanröjde och ppptäckte det så kallade hemliga som i alla fall icke kunde döljas, men hvarigenom likväl vinnes det af StatsUtskottet, åsyftade ändamål nemligen den ledning för kännedom om dessa me* d«ls användande i hvarje särskildt fall, som må finnas nödig
Då någon vill åtala anonym skrift dömme först Tryckfrihets Comitén, om något åtal bör äga rum, då namnsedeln genast brytes. 3 :o Åklagaren instämme författaren till Svea HofRätt och rubricere målet genast. 4:o HofRätten sammankalle en Nämnd, bestående af hela TryckfrihetsComitén, och dessutom af 12 uplyste och välfrägdade män, hvaraf parterna välje 6 hvardera. 5 :o Nämnden yttrar sig efter flesta rösterna om Skriften ej blott till sin ordalydelse utan åsvftning är brottslig efter den rubrique Åklagaren åsatt. 6 :o En af Regeringen åtalad och af Nämnden brottslig befunnen skrift uphöre aldeles.1 1 Jämför i fråga om Arosenius’, Sandbergs och Låndbergs här refererade yttranden utskottets plenarprotokoll deri 10 juni, ovan sid. 166 samt där i not givna hänvisningar! Den 10 Juni 1812 173 Herr Lagman Sandbergs yttrande att han anser betänkeligt att införa en Opinions Nämnd, som för sina domslut ej ägde annat rättesnöre än öfvertygelse, i synnerhet då Svenska lagen fullkomligen skyddar en anklagads oskuld. Att då Domare i Öfverrätt till antalet 7 äro berättigade att döma öfver lif, ära och egendom, så kunde Nämnden lämpligen inskränkas till ett lika antal bestående af 1 eller 2 prester, två Lagfarne samt 2 eller 3 andre lärde och dygdige män, som af Konungen nämnas, i likhet med alla andra Domare. Det nya Edsformulairet, såsom afvikande från det vanliga kunde hos den enfaldige föranleda en jemnförelse till det sednares förringande. Domstolen bör då först hänskjuta skriften till bedömmande af en Jury, när hon synes honom tvåtydig. Nämndens röstande med Ja och Nej är ej tillfyllestgörande, emedan Åklagares möjliga okunnighet eller misstag i målets rubricerande kunde åstadkomma den brottsliges frikännande.1 Herr Lagmannen Landberg förkastar Jury och föreslår att Åklagare må vända sig antingen till Domaren eller Tryckfrihets Commitén. I förra fallet afgöres genom préliminaire
Dessa förteckningar, hvari utsättas pannans rymd och den class, hvartill redskapen hänföres, samt huruvida den är inrättad lör eld eller ånga, skola insändas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som deraf lemnar vederbörande del för controll och eftersyn, samt föranstaltar, att ett exemplar varder inom hvarje församling i sockenstugan elier på annat lämpligt ställe anslaget. Prot, TJtdr. d 2 Nov. 18^.0. 745 §* 7- Den, som, berättigad till bränvins-bränning, antingen sig dertill vid mantalskrifningen icke, på sätt 4 §. stadgar, angifvit, eller ock anmält sig till mindre pannerymd, än hvarmed han sedermera vill bränvin tillverka, kan, om han åstundar sin rätt begagna, anmäla sig dertill hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som senast inom 8 dagar derefter skall det sökta tillståndet meddela, så vida sökanden styrker sig hafva till vederbörande erlagt den mot anmäld bränningstid och pannerymd svarande afgiften. Det erhållna tiilstånds-beslutet uppvise sökanden för vederbörande kronobetjent och besörje, att det varder upptaget på den i 6 §. omnämnda förteckning öfver dem, som inom socknen sig till bränvins-bränning anmält Andra Artikeln. Om bränvins-brännings-r edskapen. §• 8. Bränvinspanna med bröst och hatt må göras endast af metall, och öfrig redskap af hvad tjenligt ämne som helst. I afseende på beskaffenheten och sammansättningen, galle föjande bestämmelser: Med enkel bränvins-redskap förstås en panna till mäskens kokning, med dertill hörande så kallad hatt och redskap för den uppkommande bränvinsimmans afkylning. Pannan må ega hvad form som helst. Hatten, med fastsittande ångrör hvaraf 6 tum, närmast densamma, ingå i uppmätningen deraf, får icke innehålla mer, än -| delar af pannans rymd. Åfkylnings-redskap må bestå af pipor, rör eller annorlunda bildade ytor.
I den mån skådespelens omfång växte, kräfdes äfven en större personal, många roller fordrade dessutom en större skådespelaretalang, och man tog då sin tillflykt till de öfvade profana skådespelarne. Dessa införde en mängd verldsliga beståndsdelar i dramat, och att redan tidigt skådespelen derigenom ansetts urartade, finner man af det förbud, hvilket den stränge Innocentius III 1210 utfärdade mot skådespels uppförande i kyrkorna och andligas deltagande deruti. Att detta förbud icke genast gjorde åsyftad verkan, synes deraf, att det upprepades flera gånger under samma århundrade. Slutligen flyttade skådespelen ut ur kyrkan, och från och med 13:de århundradet finner man mera sällan, att templet brukats som teater70. Dertill bidrog väl i icke ringa mån, att utrymmet i kyrkorna icke räckte till för styckenas växande omfång och åskådarnes talrikhet; endast om julen, då årstiden icke medgaf representationer i det fria, spelades ännu i kyrkan. Också hafva julspelen i allmänhet bibehållit mest af den ursprungliga religiösa karakteren, då deremot passionsspelen och andra mysteriespel, hvilka nu uppfördes på kyrkogårdarna eller andra dertill passande offentliga platser71, uppblandades allt starkare med verldsliga elementer och gjorde sig slutligen oafhängiga af den egentliga kyrkliga kulten. En annan följd af de andliga skådespelens förvisning från kyrkan var den, att de slutligen helt och hållet öfvergingo i lekmäns händer, hvilket skedde ungefär samtidigt med latinska språkets undanträngande. Ända i 13:de århundradet, och somligstäds ännu längre, fortfor dock skådespelet att stå under presternas öfverinseende. Det genom korstågen till en viss betydenhet hunna borgarståndet öfvertog nu mysteriernas uppförande. Äfven vid skolor och universiteter började man att årligen på vissa festdagar uppföra skådespel. Från Italien har man de första underrättelser om föreningar, bildade för detta ändamål; i Treviso sammanträdde 1261 ett sällskap under namnet Battuti för att spela mysterier, och kanikerna vid katedralen hade förbundit sig att årligen för Marias och englens roller lemna två andliga; i Rom började 1264 brödraskapet del Gonfalone att uppföra passionsspel.
N:o gä i anleda, af väckt fråga om upphäfvande af dubbla tjenstårsberiikningen vid befordringar till ecclesiastika embeten och tjenster, voterar ja; den det ej vill, voterar nej Vinner nej, anses R. o. Ad. afslå ofvannämnda betänk. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfällit som följer: Ja — 16. Nej — i3. Företogs till pröfning Oecon.Utskrs d. 11 dennes f. m. på bordet lagda betänk. Nro 119 i anledn. af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustningsoch roteringsbesväret. Hr Gunther, Carl Gust.: Då detta betänk, förra gången förevar, begärde jag det på bordet för att dervid göra några anmärkningar, för det första vid 3:dje punkten, deri Utsk. hemställer, att R. St. måtte hos K. M. i und. begära, att, med undanrödjande of deremot gällande förbud, de rustande vid Skånska Dragonregitet må äga att remontera med hästar af hvilken färg som helst. I detta afseende kan jag icke dela Utsk:s mening, emedan jag anser det otjenligt, att cavalleriregtter begagna hästar af ljus färg. Jag anser visserligen icke, att man bör inskränka sig inom den svarta eller castaniebruna färgeri; rnen jag tror, alt man bör nyttja hästar endast af mörka färger, synnerligast nu, då ingen skillnad göres emellan tungt och lätt cavallen, då det vid spridd tjenstgöring är högst otjenligt att använda ljusa hästar. Den åberopade förordn. af d. 11 Maj 1795 stödjer sig på en författning af 1776, som tillåter att begagna hästar af mörka färger i allmänhet, och hvari iyg5 års förordn. gjort undantag för Skånska Dragonerna, som till följd deraf fingo remontera endast med svarta, svartbruna, castanieoch mörkbruna hästar.
Eders Kongl. Maj:ts l/nderdånigste, tropligtigste' tjenare och undersåter På Ridderskapets och På Prest Ståndets Adelns vägnar vägnar Carl Mörner1. J. A. Lindblom, h. t. Landtmarskalk. n. v. Talman. PS Den 16 Maj. På BorgareStundets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. N. Schwan, Lars Olsson, h. t. Talman. n. v. Talman. Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft. Ridder sk. och Adelns Plenum, den 16 Maj 1815. S. D. Remitterades till Stats - Utskottet: Ett Dictamen af Grefve Liljencrantz, Johan Wilhelm, angående förbättring i Läne-I!bkhållares och Lands-Contoristers löne-villkor. Ett Dictamen af Friherre Lagerbjelke, Gustaf, angående medel till Svenska National.Theaterns vidmaethållande och förbättring. o O Ett Memoria! af Herr von Böhnen, Johan Casper, om förbättrade löne-villlcor för KrigsCöllegii Embetsoch Tjenstemän, samt öfriga under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel upptagna, Verk. Ett Memorial af Herr Trafvenfelt, Carl, an^ gående något understöd af allmänna medel för utgifvandet af Svensk Botanik, jemte hvad Herr von Rosenstein, Nils, och Herr Munck af Rosenschöld , Eberhard , i anledning häraf anfört. 3-.dje Del. Ett Den r6 Maj. Ett Memorial af Herr Fock, Berndt Wilhelm, innehållande dess anhållan ait få sin, såsom Landshofdinge öfver Upsala Län, innehafvande Lön från och med år 1813 beräknad Ett Dictamen af Herr Danckwardt, Guslaf Magnus, angående AUestads Krono Säteri. Ett Memorial af Herr Bergenstråle, Gustaf Adolph, angående en verksamhet för den Comité, som skulle äga att föreslå en bättre organisation af Rikets inre förvaltning.
För at göra denna pitoreska figur ännu mera förnäm, försökte man en dag, at medelst målning af svart färg, förvandla honom til en morian, men då utseendet ej svarade emot önskan, inskränkte man sig sedan dertil, at endast måla moustacher och pipskägg på gossen. Så utrustad kunde han någorlunda passera, at bära in och omkring den nya Thé-servisen. At han af ovana vid dylika göromål, och at gå med stöflor, första gången halkade och slog sönder altsammans, är mindre otroligt, än Sofies fall i Unos säng, hvilket ändå säkert ingen dragit i tvifvelsmål. Kusken (f. d. drängen Petter) pryddes äfven med en stor krage af Vargskinn, oaktadt han midt i sommaren kunnat berga sig utan något så varmt plagg. Uno som såg alla dessa förändringar, utan at just gilla dem, gick emedlertid i sällskap med Assessor Trög, och philosopherade med honom. Denne, en medålders man, promoverad i Jena, och följakteligen berest, var en riktig Polyhistor; allting kände han, och allting hade han läst. Om man til ex. med alfvarsam upsyn frågade honom, om han läst den eller den boken, om den än alldrig funnits, svarade han med en mystisk mine et ja, hvars betydelse man kunde förklara til bokens förmon eller nackdel, huru man sjelf ville. Vid et närmare påträngande kunde han sedan förträffligt reda sig med at uprepa hvad den andra sagt, och blott gifva samma ord en annan vändning. – I matlagning eller köksvettenskapen låg likväl Trögs största styrka. Saucer, ragouer, stufningar, och med et ord, få anrättningar kunde lagas i hans smak. Underligt var visst icke heller det, då han under sina resor i Pommern, bland annat läckert, fått tilfälle at äta stufvade syrsor med Indisk peppar, utan motsägelse bland de aldrafinaste kötträtter i verlden; dessutom, ehuru han just icke skröt deraf, kunde han äfven med skäl nämnas för Rafflologiæ & Gråpojseos Doctor, och minst Licentiat i alla andra spelvettenskapens grenar.
När tillökningen tillägges med blir Summan för Tilela 1823 års Anslag. Bil. N:o 5. 17 F ernt e FL u f<v ud-T itel n. 1823 års Anslag. Tillökning. Minskning-. VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Academien Fria Konsternas Acadernie Tillökning genom cours-beräkningen å 2000 R:dr Hamb. B:co ä 128 sk. Cours, eller 8 sk. högre än uti i8i3 års Statsreglering 333: 16. — Minskning genom öfverflyttning af 2:ne Architects Löner till ÖfverIntendents-Embetets Stat å 2:a HufvudTiteln ]5oo i552 i3ooo 24 III 1 333 5oo tooo 240 [6 lOOO Musikaliska Academien Mechaniska Skolan Minskning genom flyttning till 4;8e HufvudTiteln Kongl. Museum Tillökning till taflors underhåll RiksMuseum Tillökning att fördelas mellan de Tjenstemän vid VetenskapsAcademien som hafva värden om Musei samlingar Dramatiska Spectaclet Ved och Ljus-penningar VetenskapsAcademien till Jettoner 1700 475 55o i5oo 45oo 1710 Milli! lill 475 Summa 26487 24 — 2073 16 — <475 när minskningen afgår med blir tillökningen .475 5q8 .6 — och Summan på det hela 27085 4° — C 18 Bil. N:o G. Sjette Hafvud-Titeln. Wadstena KrigsmanshusCassa Minskning genom indelningarnes rättande efter verkliga . förhållandet InvalidHospitalet * Tillökning genom sedan sista StatsRegleringen indragne och fonden Regementet Allmänna Fattigvården i Stockholm Tillökning, medelst rättelse till det efter Räkenskapen va rande förhållande Allmänna Dito i Landsorterne Minskning, genom indelta räntornes lättade efter verkliga förhållandet 72: 6. 11 , Dito å Tionde Spanmålsvärdet genom förslags prisets nedsättning 5:36.