Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter det att Kongl. Majit uti Nådig skrifvelse den 7 December 1847 gifvit Rikets då församlade Ständer tillkänna, att Kongl. Majit så väl i Nåder bifallit hvad Rikets Ständer i nyss omförmälda hänseende för sin del beslutat, som ock förständigat vederbörande embet-myndigheter om behörigt iakttagande deraf; hafva Rikets Ständer, med föranledande häraf, uti underdånig skrifvelse den 16 September 1848, anmält, att som Kammarrätts-rådet Winroth och Kontrollören Middendorff, hvilka, framför Kansli-rådet Valerius, ersättningsskyldighet blifvit ådömd, dåmera aflidit, samt ännu icke hunnit utredas i hvad mån deras uti konkurstillstånd efterlemnade sterbhus egde tillgångar att balansen godtgöra, Rikets Ständer ansett ett uppskof med exekutiva åtgärder till försäljning af Kansli-rådet Valerii egendom vara under tiden, till dess förhållandet med berörde godtgörelse blifvit ådagalagdt, af rättvisa och billighet påkailadt, samt att på grund häraf och i betraktande derjemte af de i detta ärende förekomna mildrande och ömmande omständigheter, Rikets Ständer för sin del beslutat, att den till Statens säkerhet å Kansli-rådet Valerii egendom lagda qvarstad komme att fortfara, med rättighet för honom, att under sin återstående lifstid åtnjuta den honom tillerkända pension. Detta Rikets Ständers beslut, hvartill Kongl. Majit funnit godt lemna bifall, har till behörig efterrättelse blifvit vederbörande embetsmyndigheter meddeladt. Sedan derefter slutlig utredning egt rum i sterbhusen och konkursmålen efter aflidne Kammar-rätts-rådet J. Winroth och Kontrollören P. Middendorff, samt dervid sig visat, att de afträdda tillgångarne endast till högst ringa del betäcka den efter Tullförvaltaren Finér yppade balans, hvadan af Rikets Ständers ofvanåberopade beslut hinder icke mötte för verkställighet af Kongl. Majits genom dess Högsta Domstol den 6 Maj 1843 gifna utslag, i hvad det rörer den öfriga deri omförmälde Tullverkets förre embetsmän 14 Kongl.
Innan Utskottet går till den förnyade pröfning af ämnet, hvartill återremisserna föranleda, har Utskottet, för att tillbakavisa de anmärkningar emot Utskottets arbetssätt, som, på sätt här ofvan är vordet omförmäldt, blifvit framställde, ansett sig endast böra upplysa, att någon så beskaffad motion, som den, hvilken skall blifvit af Herr Henschen väckt, icke finnes till Utskottet öfverlemnad; att en af bemälde ledamot inom Borgare-Ståndet väckt motion, hvaruti han, jemte framställning om antagande af de af Lagberedningen eller särskilde Kommittéer utarbetade förslag till civil-, kriminal-, kyrko-lag, sjö-lag och krigs—artiklar, tillika i tjugu särskilda punkter föreslår upphäfvande eller ändring i nästan alla grenar af lagstiftningen, väl blifvit till Lag-Utskottet remitterad, men att nämnde Utskott icke ansett sammanträde med Ekonomi-Utskottet nödigt för behandling af berörde i strid med 51 § Riksdags-ordningen affattade motion, rörande hvilken Sammansatta Utskottet således icke kunnat sig utlåta; ett förhållande om hvars verklighet, Utskottet synes billiglvis kunnat fordra, alt man gjort sig underrättad innan man, såsom nu skett, klandrat Utskottet för felaktighet vid ärendenas formela behandling.
Filial-banker, angående förhöjning i innehafvande försträckning för Filial-bankerna i Borås, Carlshamn, Hernösand, Nyköping, Wisby, Orebro län och Skellefteå 35: , den del af anslaget dertill, som icke varder använd, ingår till Bankens reservfond 35: , föreskrifter angående Filial-banks bildande 35: , nya sådane må ej hädanefter undfå kreditiv 35: , oktrojerade 1858 och följande åren må icke efter oktrojtidens slut hafva att påräkna försträckning 35: , om anslag af kreditiv för en tillämnad Filial bank i Carlstad 19. , om ifrågasatt förhöjning af försträckning till Örebro läns samt Filial-bankerna i Carlshamn, Wisby och Borås 23. , om tillåtelse jemväl för de före sednaste riks dag oktrojerade, att å kreditiv i Riks-banken utfärda icke allenast assignationer, Jutan äfven vexlar 18. t till kreditiv åt dem må ej ytterligare medel anvisas 35: 11. 42: 2. Fullmägtiges honorarier, förhöjning deraf 47: 4. Förmyndare-kammaren i Stockholm. Guld, depositioner deraf i London. Se: Metallisk kassa. — , i plants, försäljning deraf 45: 13. — , när sådant icke får för Bankens räkning inköpas 45: 10. — och silfver, belåning i Banken deraf. Se: Lån. M. Hahr, A. C., afskrifning af Låne-kontorets' i Malmö återstående fordran hos 8: 7, Sid. N:o Sid. Se i öfrigt: Diskontoch Låne-kontoren. Hypotheks-banken, Allmänna, Carl Dahlgrens från Elfsborgs län motion om förändring i Förordningen angående 9. Instruktion för Rikets Ständers Banko-Utskott vid nästa riksdag 72. » » » Revisorer öfver Banko-verket 67. » » » » o Läne-kontoren 68. Jern-kontoret, kreditiv dertill 55: 8. Johansson, J. Se: Pension. M. Kansli-betjening, Utskottets, angående arfvoden m. m 2.
Vid denna punkt är åter Utskottet af den fasta Ö>fvertygelsen, att någon förändring i afseende på Kungs skjutsen icke är lämpelig eller erforderlig; denna åsigt kan jag ingalunda med Utskottet dela, ty det är med full rättighet, såsom grundad på egen erfarenhet, jag påstår, att Kungsskjutsen är ett svårt och särdeles olika betungande onus för landtmannen, och att således rättelse härutinnan vore högst erforderlig, om den stöde alt erhålla, och ingenting i verlden synes mig lättare och mera osvikeligt att tillvägabringa, då det ensamt beliöfver bero på Hans Maj:t Konungen att vilja det, hvartill åter säkerligen ej skulle fordras annat, än att Hans Maj:t kände verkeliga förhållandet, hvilket på goda grunder malte anses, alt Konungen nu icke känner; jag skulle derföre tro, att det vid få tillfällen vore mera passande och ändamålsenligt, att med en underdånig skrifvelse upplysa Hans Maj:t Konungen, att ehuru i alia afseenden nyttiga Konungens resor olvif - Den 3o April e. m. velaktigt äro för landet, de dock genom det stora liästantalet sorn begagnas, och endast derigenom blifvit högst betungande för landtmannen, och att som hjelpmedel deremot det i all underdånighet hemställdes, att Konungen täcktes, med afseende å landets ännu glesa befolkning och iinga hästantal, vid sina resor, der så ni öjel i gt vore, inskränka behofvet af hästar efter våra skjutsinrättningars beskaffenhet, så att ej ombyten skedde utom sjelfva gästgifvargårdarna, oell ej större hästantal fordrades, än hvad stationerna i allmänhet med sin kringliggande reserve kunna åstadkomma. Det skulle efter min tanka vara brottsligt, att tvifla, det Konungen ej skulle emottaga en sådan ärlig framställning med välbehag, och ej i ett sådant fall gå landets önskningar till mötes. Jag är för min del så öfvertygad om verksamheten af hvad jag nu haft äran föreslå, att jag anser fullt likgiltigt, att tvista med Utskottet om angifna lagparagrafers rigtiga tillämpning på Kungsskjutsen.
Hör skan generat henne, utan att hennes fransyska då: dottern vill utan allt tvifvel lära franska kunde sägas utmärkt på något sätt, minst af språket eller något annat språk af mig. Så allt fullt ledig. går jag dit, ger lektioner och får såsom ersättEmellertid hade kammarjungfrun fått upp ning öfva mig i musik. Nåå! » diverse klädningar ur kofferten. » Kom hit med dem, demoiselle. Martha, » Rätt fiffigt utfunderadt, blott du ej missmenar jag, » sade Britta, trött, nersjunken i en tager dig. » » Visst inte, pappa, jag vet så väl, huru jag hvilstol; » hvilken skall jag taga? Den der skall taga henne, den snälla Marie Sjöström, ljusa, gröna med hvitt garnityr till hals och hon vill så gerna ha lite » / inbildning », som armar, den är vacker som aftonkostym. Garhon kallar det, ja, hellre än hon vill lefva, nityret ligger i den blå kartongen. Se så der, Martha förstår väl ej ett enda ord franska? pappa! Vi få väl se. » Kunde veta det. Jag tänkte verkligen på att » Ske dig, som du tror, barn! » Och så blef det. Snart kom Lydia i full medtaga hit en liten flicka från Paris. Hon verksamhet, undervisade barnen i hemmet, läste var så näpen ... så expeditiv af sig, men så med Maria, öfvade sig på orgelnistens fortepiano kom jag ihog min gamla Martha och lät » deoch biträdde dessutom sin mor i hvarjehanda. moiselle » fara. Här är ju främmande i afton? Det var en glädje att se, med hvilket friskt Ja, jag tyckte mig förstå d e t. ville ej fråga mod hon grep in uti allt detta. att se huru ut mamma. Det skall naturligtvis vara surpris nyttig sysselsättning skänker helsa och glädtigför m i g. nå, man håller god min, förstås! het äfven under föga gynsamma förhållanden Åh, detta gamla: förstås! har jag ej uttalat, i öfrigt. Att familjens ekonomi vacklade på osä- allt sedan jag reste bort, nu kom det för ker grund, kunde Lydia ej undgå att inse, m i g.
Memorialj N.o tis. sina beslut Öfver någon fråga stanna uti, hufvudsakligen eller till vissa delar, skiljagtiga meningar, dessa, så nära möjligt är, sammanjemka; har Utskottet, med anledning häraf, i öfvervägande tagit de af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet framställde här förut omförmälde förbehåll, angående indragning af åtskilliga befattningar; och enär det synts Utskottet, som skulle berörde förbehåll, med hvarandra jemförde, egentligen innefatta det förslag, att 2:ne Commissarie-beslällningar, nemligen 1 i Depositions-Afdelningen och 1 i Sedel-Contoiret, 1 Cassörs-syssla, 1 Bokhållareoch 3 Contoirs-Skrifvare-tjenster i Sedel-Contoiret samt en Cassa-skrifvare-hefattning skola, i den nion, de förändringar i Bankens rörelse, som blifva en följd af Verkets nya organisation, kunna bringas i verkställighet, vid uppkommande ledigheter indragas; får Utskottet härigenom inbjuda samtlige Riks-Stånden att antaga detta förslag. Skulle åter denna inbjudning afslås, måsLe omröstning i Förstärkt BancoUtskott anställas; hvarvid, då Borgare-Ståndet gillat Utskottets hemställan, och denna mening således blifver /a-proposition, för bestämmande af Contrapropositionen, följande votering lärer böra ega rum: Den, som vill, att Contra-propositionen bör innehålla det af Ridderskapet och Adeln gjorda förbehåll (se ofvan Usta punkten), voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner nejj kommer Contra-prupositionen i nästföljande votering, att innefatta det af Preste-Ståndet framställda förbehåll. Sedermera voteras öfver en så lydande proposition:
Utaf de i likhet med de föregående åren till öppna Fartygs byggande aqslagne medel bade 920Q R:dr förlidet år blifvit begagnade, derföre Låntagarne förbundit sig att bygga 5 Fartyg, hvilka den följande Våren skulle lill Conomitterades tjenst vara färdige; och i följe af de under förflutne åren för samma ändamål erhållne försträekniugar, voro, 3:ne Fartyg af deras egare anmäldte såsom färdige att för Committerades räkning begagnas och skulle till Vedtransporterqes verkställande innevarande år reqvireras, De genom Kongl, Maj:ts Nådiga Bref af den 28 Februarii 1821 till Vesternorrlands Läns Hushålissällskaps disposition till premier för Beteshagars inhägnande, för Ängsodling samt mindre Sjöars och Myrors aftappning anslagne 1000 R:dr hade, på reqvisition, blifvit till Hushållssällskapet utbetaldte, Enligt det af Commiterade i underdånighet afgifne koslnads-förslag för innevarande år erfordrades: Revisorers Berättelse. Till fortsättning och fullbordande af Strömrensningen i Vindel och Umeå-Elfverne Till fulländande af Hamnanläggningen vid Elfvens utlopp i Hax ve t För rensningsarbetet i LjungaElf emellan Toi'psjön och Hafvet * t • ^ » . , , , och emellan Torpsjön och Borgsjön Till fullbordande af redan företagne rensningsarbeteiri IxidalsElfven, äfvensom till undersökningars fortsättande , , Tili fullföljande af Hamnanläggningen vid Svartviken . , Till Instrumenter och Materialier vid Strömrensningarne . Arfvoden och Resekostnader , För arbetet i Yäddö-Canal , För Åkers Canal-arbete , Ersättning för hvad öfver 1821 års anslag åtgått till arbetet i Bräkne-ån , . , Till den af Kongl, Majrt i Nåder anbefaldte upprnuddring af Almare Stäk, men hvaröfver någon undersökning icke vore företagen, förslagsvis .
Ville hon göra Pryhl kär i sig — och månne han ... Du är tokig min vän ... Åhnej, hon kände det i den klara morgonluften: Pryhl är det icke! Så underligt ensam hon var ... det verkade icke obehagligt ... det var som att vandra i en sval, hög pelarsal, där ljus tystnad rådde. Man kände sig växa — växa — åh ... Någon underlig vår, något nytt — något ... Denna ofruktbara vinter kan helt enkelt icke räcka. Det är som måste hon arbeta sig fram till hvad hon starkast vill, till sitt egentliga väsen det är som kunde hon dricka sig drucken af tillvaron och ändock förblifva ren som en vestal ... Och hon tycker, att hon blott har att sträcka fram sin fot och taga steget ut — hon vet ju icke ens till hvad! Åh, när det plötsligt står för henne, hvar hon faktiskt befinner sig — då tycker hon sig tum för tum torka ihop till ett litet hjälplöst ting midt bland fjärilarnas fladdrande skimmer och honungsblommornas rusande ångor. Hon sitter helt stilla med händerna i skötet och den drömmande blicken indragen i morgonglöden. Och hisnande känner hon, hur något vidgar sig, vidgar sig — hon blir så medveten om sitt vidunderliga jag, att det vill kvälja henne, härrlig styrka fyller henne, hon förmår så gränslöst, och hon möter med öfverlägsen trygghet den stora glädjen i solljuset, glansen öfver jätteängen. Lifvets hela röda yrsel betar henne andedräkten, hon hör storstadens febersång som en eggande orkester i sina öron. Allt, allt blir det hennes — hennes i oändlig vällustig smärta, hon förnimmer tjusningen af att tillhöra ett stort, rikt land och den saliga ångesten för att göra sitt jag gällande ... Det är som vore hon född ut af hela den strålande världen. En sekund af lycka och seger — blicken glänser — hon vill komma till rätta med sin själ. Hvad hindrar henne att vara en fri människa? Inte kan den vara sanning, denna högtidliga, enfärgade värld, som hon försatts uti! Där det heter: svart eller hvitt, jord eller himmel, lögn eller sanning: välj o människa ... Och ändock ... Om?? Jag med allt mitt, jag måste dö. Hvarför?
På Gustaf Adolfs torg kommer paraden med klingande spel, lysande bajonetter och glänsande sabeltaljor. Stort folk, litet folk, tjockt folk och magert folk trängas. Sprättarne beundra gubben Sotos eleganta, nya vårbyxor, fröknar med eleganta vårkostymer, finfjuniga, skära kinder och friska, kysstäcka munnar vandra förbi, medan de Bædeckerbärande, Stanleyhattförsedda, engelsmännen, hvilka stå på Rydbergs trappor och se framåt slottet, mumla något, som stöter på »very beautiful». Och på eftermiddagen skola alla, hvilka hafva ben, ut till Djurgården. Spårvagnarne rassla fram, tungt lastade, rappa droskor med bokhållare och deras flickor spränga af, så dammet ryker om hjulekrarna, och ekipager i långa banor med kuskar i nya livreer på bockarne göra »lilla och stora» promenaden, medan blaserade damer sitta lutade på sätenas schagg, fixera hvarandra och insupa med vidgade näsborrar och trängtande lungor doften af vår från skog och sjö och den friska luften, som fläktar bland de nyutspruckna träden. I backarne ligga kotteri vid kotteri bland smutsiga tidningsbitar, äggskal och tömda ölbuteljer. Norrbaggar promenera af och an med sina från spislar och symaskiner hemtade damer, och här och hvar gå grofläppade fruntimmer af en viss klass och kasta djerfva, utmanande ögonkast ikring sig. På slätten slåss mossiö Kasper som vanligt med stackars Hin håle och kastar som vanligt såplödder öfver de nyfikna pojkar de sluskiga, osäkra karlar och de magra qvinfolk, hvilka utgöra hans auditorium.
Collin och C. J. Schlyter samt, efter Collins död. af Schlyter ensam, Svensk Diplomatarium af Liljegren och sedermera af Riks-antiqvarien Hildebrand samt handlingar under Gustaf I:s tid af Riksarkivet genom Amanuensen Magister Granlund numera utgifvas, — hafva varit i äldre tider alldeles okänd. Dertill kommer att för längre tider saknas några tryckta samlingar. Exempelvis må erinras: att Joh. Schmedemans s. k. Justitieverk afslutats med den 3 November 1700: att Stiernemans ofvanberörda verk afslutats med 1718: att hans samlingar af riksdagars och mötens beslut slutar med 1731, och att dessutom den kompletterande 4:de delen eller Bihanget, tryckt 1743, är ganska säll synt, i följd hvaraf den saknas i en mängd arkiver, och äfven hos sådane, der man eljest är van att finna fullständigare samlingar: att det mer allmänt tillgängliga s. k. Modées verk utgör endast ett ganska godtyckligt ofta förvillande samt ofullständigt utdrag af de från den 7 December 1718 till den 19 Augusti 1772 utkomna författningar, samt för den följande tiden till och med 1794 icke är utgifvet med den noggranhet, som erfordras: att någon samling af årstrycket från 1794 till 1825, då Svensk Författningssamling börjades, sällan står till att erhålla, och nästan aldrig är fullständig äfven då den betalas med ganska högt pris: att dessutom fordom icke på långt när alla de författningar, som nu tryckas i Svensk Författningssamling, blefvo genom tryck publicerade, i hvilket afseende skulle kunna uppgifvas förvånande exempel, bland hvilka jag nu vill nämna blott, att det af Kongl. Maj:t utfärdade s. k. Uppbördsreglementet af den 13 November 1739 aldrig blifvit genom trycket officielt publiceradt, och att ännu så sent som 1794 allmänna författningar angående bränvinsbränningen icke alltid intogos i det s. k. årstrycket.
Med besia tänkesätt emottog Kongl. Majit den oförwäntade underrättelsen om Riksdags, mannen Orelbergs ifrägawarande Memorial. Ofwerkygad, att det Hederwärda Bonde. Ständet icke gillar denna desi Ledamots härutinnan ädagalagda handlingssätt, anser Kongl. Majst Sig böra, till Ständets uppmärksamhet och om. sorg att afstubba sig all delaktighet i hanö förhällande, framställa lagstridigheten och wädan deras Regeringsformen stadgar i 90 §., att under Rikets Ständers eller deras Utstötts öf, werläggningar och pröfning ej mä i nägot an. nät fall eller pä annat sätt, än denna Grund, lag bokstafligen förestrifwer, komma frägor cm Regerings och Domare-Makternas beslut, eller om werkställigheten af nägon Lag, Författning eller Inrättning. Denna wisa föreskrift, pä hwars noga iakttagande beror, att Regerings, sättet ej urartar frän frihet till sjelfswäld, och derifrän äter till enwälde, är af Oxelberg öfwerträdd, dä han sökt bringa under Rikets Ständers pröfning ett klander ä werkställighe. ten af en allmän Inrättning, stiftad af en lag. lig Regering, och af Rikets Stander, säsom ländande till Samhällets wälständ, särskildt be. kräftad. Dä Regeringsformen icke medgifwer, att ett sädant klander mä af Rikets Ständer kunna upptagas, äskar Kongl. Majst, i kraft af Desi höga ratt och Konungsliga pligt, titt vaksamhet öfwer Grundlagarnas efterlefnad, att Von« 396 Den iv September. Bonde.Ständet, sedan innehälket af oftanämnda Memorial blifwit kändt, icke mä detsamma emottaga, elier, cm det redan blifwit emottagit, icke i någon öfwerläggning bervin ingä.
3. men deremot afgått: genom försäljning af vexlar B:ko mft. 993,105.12. £ 1,116.19.10. genom indragning af silfver och guld 3. så att behållningen vid årets slut utgjorde B:ko 3,884,944. — £ St. 113,753. 7. — Under innevarande år till och med den 31 sistlidne Augusti hafva dessa behållningar ökats: genom uppköpta vexlar B:co »$ 1,442,028. 13. £ St. 117,819. 16. 4. » £ St. förvandlade till B:co tn$. 80,156. 4. » ränta å behållningarne hos Bankens hus å utrikes orter » 92,566. 10-. » 1,879. 18. 8. » inlösen af kuponer och utlottade, i utländskt mynt ställda obligationer 22,878. » genom förhöjning i bokföringsvärdet åPreussiska Thaler 6,384. 10. till B:ko /i# 5,528,958. 5. £ St. 233,453. Revisorernes Berätt. ang♦ Bankoverket. 3 ^ Inkomst och Utgift å vexélhandeln har under år 1863 utgjorts Inkomst: Vinst å köpta och salda vexlar Runt 56,563: 62. Utgift: Stämpel och porto m. m. å utrikes ort 3,592: 13. Post& telegram-porto, vexelblanketter med flere utgifter: i Stockholm 1,646: 85. i Göteborg 63: 42. 1,710: 27. Arvoden: i Stockholm: till deputerade 7,000: — » deras biträden 3,700: — 10,700. — i Göteborg: till ombuden 4,000: — » deras biträden 2,000: — 6,000: ) g 700- — Frakt m. m. för guld 755: 47.
Nerikes Regemente, hvarest Beklädnaden måste anskaffas af Soldatnn sjelf, med uppoffring af egna tillgångar eller roed afsättande af sa stor del af den årliga Lönen, sorn dertill kan förslå. Om den 2i6 Den 23 April, grund Utskottet föreslagit antages af Rotehål. la-ne vid de Regementen, sorn af dem beklädes, hvilket sannolikt hör ske då den förut tryckande börda så märkeligen lättås, inträffar att alla de Regementerne erhålla ny Mondering hvart 3:rlje år. Vid Nerikes Regemente, der för 4-70 Nummer, Rotehållarne icke enligt Kneckie-Contractet vidkännas annat Beklädnadsbtdrag än 4 Daler Kopparmynt sorn oförvandlade utgå, och i anseende till Hemmanens svaghet icke vid Roterings-verkets reglering kun O O rf de med Bekladnads-skvldigheten betungas, utan i det ställe erhöilo 2 6r 6 Dal. 3 öre io| penning Silfvermynt uti odisponerade Hemmansräntor, möter svårigheter att af den förut betungade Jordägaren, erhålla något bidrag till Beklädnaden , utan kommer Utskottets antagne Calcul af en Monderings varaktighet under 6 år att gälla, men hvarigenom den olikhet inträffar att Kongl. Nerikes Regemente kommer att alltid förblifva mindre väl bekladt, i jemförelse med öfrige Regementen Jag får således framställa den önskan, att Utskottet, med afseende å denna omständighet, ville jemka det bidrag Staten letnnar , derhän att Regementet måtte, med beräkning af ny Mondering , hvart g;öje år , i likhet med hvad för andra Regementer föreslås , erhålla ett til! ändamålet svarande årlig Beklädnads hjelp, hvarigenom enhet vinnes och den fatala skiljaktigheten af olikt beklädde Regementer undanrödjes.
Jag anhåller att denna fråga måtte blifva hvilande på bordet. Häruti instämde Frih. Åkerhjelm, Fritz, hvarpå Hr Frih. o. Ordf:den förklarade att StatsCtsk:s ifrågavaride mern., enl. 2:ne ledamöters begäran, komme att ytterligare hvila på bordet. Föredrogs StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 335, i anledn. af väckt motion om afskrifning af räntan å anmärknings-medel, ådömde förre Reg:ts-skrifvaren, Fältkamereraren P, A. Arell, Hr Printzensköld, Carl: Jag kan icke neka, att den utgång som denna fråga fått i SlatsUtsk. förvånat mig. Det var icke längesedan som en motion väcktes om afskrifning af hela skulden, således äfven räntan. Denna motion afslyrkte StatsUtsk., hvars utlåt, blef bifallet åtminstone af 3 Stånd, så att det blef R. Si:rs beslut. Huru är det då möjligt att nu kunna återväcka denna fråga blott derföre att det angår en del af skulden och icke hela beloppet. Det är besynnerligt att sådant kunnat ske. Dessutom frågar jag: 380 Den 22 A ugusti. med hvad skäl tillstyrker man räntans afskrifning? Jo derföre att Utsk. säger sig hafva inhemtat af handlingarne att mannen icke lärer kunna erlägga densamma och att Statsverket i alla fall icke skulle kunna vinna något genom fullföljd af detta mål? Hvaraf vet Utsk. delta? Det hade Utsk. bort tillkännagifva. Jag är aklor i målet och har icke meddelat Utsk. någon uplysning, Först när konkursen är utredd och man får se hvad utdelning derifrån kan erhållas, är tiden inne att kunna utluta sig 0111 i densamma finnas tillgångar eller icke för såväl kapital som ränta, eftersom K. M:t och Kronan för båda delarne har förmänsrält sig tillagd. Dessutom har Arell på arméens Pensions-kassas stat lön, af hvilken hälften varit innehållen för denna fordran och hvilken äfven framdeles, i händelse han får stå qvar vid denna tjenst, kan disponeras.