Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag kan icke annat än tadla, att Kongl, Uppfostrings Comitéen, sorn varit hedrad af Konungens förtroende, med uppdraget, att i följe af Riksens Stähders underdåniga önskan, Undersöka Läroverkens beskaffenhet, och föreslå medlen till deras förbättrande , frenne år underlåtit förklara, att i de Väsendteligaste delarna ingen reform vöre af noden; genom denna underlåtenhet är ofelbart mycken skada åstadkommen. Ty i hvilken Styrelse-gren som heldst, så snart en reform blifvit högtideligen såsom nödvändig annoncerad , så upplösa sig ock af sig sjelfva de gamla formerna; deri ena Väntar otåligt på den nya; den andra emotser den med ledsnad, och den lättjefulla har en kärkommen förevändning, att fortfara i försumlighet. Jag tadlar, att Kgh Uppfostrings Comitéen, genom sin berättelse, fästat Allmänhetens uppmärksamhet på endast små Reglementariska detailler,demAUmänheten knappt behöfde känna , i stället för att rigta allmänhetens blickar uppå nödvändigheten utaf, att i undervisningsverkens styrelse införa samma enhet, som i hvarje annan styrelse-gren funnits nödvändig ; uppå origtigheten , att blottställa våra tvänne Universiteter för frestelse till afvand, s stället för att väcka dem till en ädel täflan; pä 12 04 T)en 14 Julié på origtigheten af, att låta Stiftens Läroverk fortfara att bilda isolerade aristocratier, då de , såsom förberedande Institut för Universiteterna, borde subordinera under dessa , eller åtmindstone under samma Chef, under hvars ledning Universiteterna äro ställda,” Vid granskningen af dessa Handlingar, har Utskottet funnit, att deruti egentligen 3ine frågor förekomma, hvilka af Utskottet böra upptagas och besvaras, nemligen: Ilo Om inrättandet af allmänna Folkoch rArbets-Skolor skulle medföra en för Samhället åsyftad förmån. 2:0 Om Riksens Högloft.
Den af motionären slutligen åberopade omständighet har ej eller bekräftats af erfarenheten, och kan lika lätt inträffa antingen ifrågaställde författning finnes eller ej; och då dertill kommer att den lag, motionären vill sätta i författningens ställe, i vissa delar står i uppenbar strid med i lagstiftningen gällande grundsatser, hvilkas faslballande utgör ett vilkor för rättssäkerheten, samt jemväl går derpå ut, att lör lifstiden brännmärka den vilseförda qvinnan, får Utskottet vördsamt hemställa, om icke ifrågavarande rnotioii må Lemnäs utan afseende. Stockholm den 22 November 1854. Reservationer: af Herrar Prostarne Eurén och Melander, med förklarande, alt de, pa de. al motionären anförda skäl, ansågo motionen böra bifallas. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Lag-Utskoltets Memorial, No 65. 1 Wo 65. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Nov. 1854, kl. io f. m. Memorial, med förslag lill sammanjemkniug af Biks-Slåndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 64, angåetidci den rätt, hvarmed de utaf allmänna medel\ lill vallen-aflappningar och andra förberedande åtgärder för större odling sföretag, beviljade lån böra utgå. Enligt till Lag-Utskottet ankomna Protokolls-uldrag, har omförmälda Betänkande blifvit bifallet af Högv. Preste-Ståndet oförändradt, men af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ständet med utbyte af det i Utskottets förslag förekommande ordet »odlingslån» emot blott »lån», samt af Hederv. Bonde-Ståndet med den förändring, att i stället för nämnde ord skall det heta »lån för odlingsföretag.»
Uti den år 1842 afgifna femårsberättelse, hvars topografiska afdelning det torde lillå las mig nu i underdånighet åberopa, är redan omförmäldt till huru betydlig vidd marken inom Länet är sank, så att vattenöfversvämning hindrar dess odling, och att undersökningar då voro hållna med afseende å sänkning af sjöarne Hjelmaren, Qvismaren och Mosjön. Sedermera har frågan härom varit nästan öfvergifven till dess, uppå Hjelmarens och Qvismarens strandägares begäran samt Eder Kongl. Majlis genom nådigt bref den 19 Oktober 1849 gifna föreskrift, styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader förordnat Majoren Sundmark, Agronomen, Direktören Johnson och Landtmätaren Sjöholm, att, i afseende å dessa bägge sjöars sänkning, företaga ytterligare undersökning, hvilken ock blifvit år 1850 börjad, men ej fullbordad. Hvad Mosjön särskildt angår har väl Eder Kongl. Majrts Befallningshafvande förordnat undersökning af landtmätare, men ej heller den har blifvit utförd. Manga andra valtenafledningar äro påtänkta, som skulle åstadkomma vidsträcka odlingslillfällen. Så t. ex. skulle, enligt Direktören Johnsons afvägningar och kostnadsförslag, sjön Lången i Axbergs och Hofsta socknar kunna med en kostnad af 18,762 R:dr Banko helt och hållet aftappas och lemna en landvinning af ungefär 700 tunnland odlingsbar dyjord, samt en sank trakt i Täby och Kräklinge socknar, vid pass 1,000 tunnland, kunna försättas i odlingsbart skick med 34,000 R:dr Banko. Eli och annat förslag lill vattenalledning är satt i beroende af väntade anslag utaf allmänna medel. Emedlertid har möjlighet till odling å vidsträckta fält omkring Hjelmaren och Qvismaren blifvit beredd genom anlagda vallar och dammar, som hindra sjövattnets uppstigande, samt uppfordringsverk och grafvar för vattnets utpumpande och afledande från odlingsmarkerna, hvilka lill en del redan år 1848 burit skörd. 4 § 2.
För öfrigt känner jag väl att de penningar, som användes på lättade kommunikationer och befordrande af landets industri alldrig kunna kallas bortkastade; men jag anser det för misshushållning om man dertill använder mer penningar än som behöfves för ändamålets vinnande. Om man kan vinna eli ändamål med en mindre summa, är det bäst att använda denna mindre summa och använda det öfverskott som kan disponeras till andra fruktbärande ändamål. Från denna synpunkt har jag utgått och tror att del är från densamma man bör utgå i så beskaffade frågor som denna. Att jag skulle hafva sagt eller menat, att jernvägarna egentligen voro beräknade för resande, det år också ett misstag. Jag bär endast velat visa att resandes fortkomst vore en sak som icke borde tagas i betraktande hvarken såsom det ändamål hvartill statsmedel till ett sådant belopp borde användas ej heller såsom något behof. Hvad den grundlagsenliga ordningen angår i hvilken Hr Prytz anser frågan om jernvägens utsträckning till Köping vara tillkommen, är jag fortfarande af den tanke att när denna fråga icke såsom motion är väckt, icke såsom remitterad och således på intet vis slår i öfverensstämmelse med vår grundlags föreskrifter och vilkor för sådana frågors väckande, Den 27 Augusti e. m. densamma tillkommit på ett mot grundlagarna stridande sätt. Vare detta blott i förbigående sagdl. Jag finnér nog att oaktadt grundlagsvidrigbeten är frågan urtagen oell tinder diskussion samt mäste afgöras; men grundlagsvidrigbeten qvarstår likväl och kan aldrig bortresonneras, om man äfven sätter sig deröfver. Jag bar likväl aldrig funnit lyckan följa ett företag, som träder grundlagens helgd för nära. Här är nu under diskussionen äfvenledes fråga väckt om att i st. f. Köping, insätta stranden af Mälaren. Della förslag är väckt in prnmplu, utan all i grundlagsenlig lid vara väckt, utan alt något Uisk. deröfver är bordt och utan alt förslaget var kändt förr än denna förmiddag. Frågan är eul. min tanka af stor vigt, då den inträder på det omätliga fältet för samlade kapitalets användande som kallas jernyägssystem. Vära samlade kapitaler äro icke tillräckliga lill ett sådant förelag som delta, utan man mäste påräkna främmande.
Det synes följagteligen hvarken vara rigtigt eller billigt, Äfven får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derå, att Stats-Secreterare-Ein - Den 30 Augusti e. m. 375 betena låra så långe varit besatte af tillförordnade personer, just erne'1 n Kongl. Maj:t förutsett, att de liksom Justitie-Canzlers-Embetet åro bland de tjenster, hvilka möjeligen komma att undergå förändring; Och sluteligen bör jag anmärka, att löneförhöjningen, om den under sådane omständigheter anses nödig, år för ringa till sitt ändamål. Antingen skall den vara billig och tillfyllestgörande, eller skall man icke befatta sig dermed. Jag tillstyrker således, att betänkandet måtte afslås. Herr Hjerta, Johan Qufiaf: Jag instäm mer med den siste talaren, att tillökningen år allt för liten, och att ändamålet derigenom ej vinnes. Afsigten var naturligtvis den, att sätta dessa Embetsmån i sådant skick, att de ej anses för hvad de ej åro, underhafvande af dem, med hvilka de rösta. Men då StatsUtskottet ej bifallit detta, så tror jag ej eller, att denna partiella tillökning år nödig. Jag har röstat emot den lilla tillökningen, och yrkat, att StatsSecreterarne skulle få lika lön med StatsRåden. Jag har gjort det, utan afseende på Särskilta Utskottets förslag, emedan StatsSecreterarne åro så införlifvade med StatsFörfattningen, att jag ej finner, huru Särskilta Utskottet kan rubba dem, och då under de följande fem åren ingen ändring deruti kan ske, har jag afsett vigten, att under tiden få deras Embeten rätt utöfvade. Råtta sättet hade varit, att Riksens Ständer genom sitt medel anjlag satt upp dem i den vår. dighet de böra hafva, och åro ämnade till. Men då detta ej vinnes, kan jag ej se, att någon 396 lien ge? Angiisll e, m. tillökning bör lemnäs.
Af dessa skäl och enär stadgandet, ali Ridderskapet och Adeln under Riksdagarne bör in Pleno gifva tillstånd till Introduction, jemväl förutsätter rättighet att densamma vägra, (hvilket åter ej står tillsammans med Utskottets nyss yttrade åsigt), samt RiddarhusOrdningen ej eller bör föranleda framställandet af Propositioner, de der icke kunna mer än på ett sätt besvaras, och dessutom, utur den C 5 ) liär ofvan angifne synpunkt, pröfningen af sjelfva praestanda för Introductionen endast utgör ett mindre vigtigt ekonomiskt ärende, hvilket icke synes böra upptaga en under Riksdagarne för Ridderskapet och Adeln dyrbar tid; har Utskottet alltså ansett det ifrågaställda stadgandet, angående Ridderskapels och Adelns bifall till Introduction, som under Riksdag meddelas, icke böra i RiddarhusOrdningen införas. Stadgandet uti 3 §. om tillstånd att, med Kongl. Maj:ts bifall, upptaga utdöd ätts namn eller vapen, har ansetts dels böra utgå, dels böra bibehållas, med tillägg af bestämdt förbud mot upptagandet af annan ätts numer på Riddarhuset. Utskottet får, i anledning häraf, anföra, att, då Kongl. Maj:ts
Den 22 Junii f, uti ningar, men ofelbart tjenar till correctiv emot den olika beskattning i det ena Länet emot det andra, som redan visat sig; och om Högl. Ridderskapet och Adeln icke skulle finna för godt att den antaga, då blir det af Herr Rosensköld föreslagne crediiiv alldeles oumgäng ligt för Statsbristens fyllande; helst i motsatt fall, på sätt Friherre Cederström rätteligen anmärkt, ofelbart skall inträffa, ait de öfrige Länen efter hand nedsätta deras Hemmansvärden i lika förhållande som för Östergöthland ägt rum. Grefve Spens, Carl Gu/inf-, Den upplyst ning Herr af Brinkman gifvit är ganska rigtig, jnen om frågan angår en olycka för en hel Province, om till exempel i Småland blir en 'total boskapspest, om sillen, efter några års rikt sillfiske, ännu en gång lemnar Svenska kusterne; för ett sådant fall anhåller jag få veta, hvad Correctiv Bevillningsutskottet beredt , eller hvilken Auctoritet som blifvit uppdraget, att för tillfället nedsätta Länets hemmansvarde? Jag föreslår, att RiksgäldsContoirets Fullmägtige i sådant fall må erhålla detta uppdrag. Friherre Cederfirom: Af alla afgifter som åligga Jordbruket, är den för hemmansvärdet onekligen den minsta. Vid påkommande olyckor erhålla Jordägarne afskrifning icke allenast af denna, utan ock af andra utlagor; och sådant har förhållandet alltid varit, då bestyrkt anmälan af den öfvcrgångne förlusten blifvit gjord hos veder3 Den 22 Jttnii f, m. 371 börande. Inträffar någon större olycka öfver en hel Province, så är det gifvit, alt Kongl. Maj:t vidtager nödige mått och steg, lör att lindra den, antingen genom meddelande af understöd, eller Bevillningens alskrifvande. Sådant har förut bandt håde i Bohus Län och Westerbotten.
Man räknade endast det, som verkligen var ämnadt att gifvas. Der lans ett historiskt skådespel, som legat i ett par år, medan yngre anförvandter dertill blifvit utförda och nedlagda, der funnos svenska enaktare i långa banor, som det aldrig lämpat sig att instudera, derför att man hade en hel rad nya utländska dylika att taga upp. Der funnos nya original, det ar sant, skrifna af teaterns nuvarande eller för detta tjenstemän och de skulle ju ha företrädet. Der fans dessutom verkligen också hela tre större originalstycken, det ena till och med skrifvet af en maskulin penna. Mästerverkets författare går som sagdt och är vred med sin lunta under armen. Bus ner till herr Josephson. Men det är dock inte alldeles det samma att ia det speladt på Nya som på Dramatiska teatern. Jag talar inte om sakens ekonomiska sida, fast gud nå ’ s nära nog allt skrifvande folk måste tanka på den i både tid och otid. Jag säger heller intet ondt om Nya teaterns krafter — tvärtom, se här nedan! Men det kan inte hjelpas att en komedi, uppförd på Dramatiska teaterns lilla scen af dess pröfvade krafter, ger ett annat intryck mot när man ser den, omsorgsfullt fastän i största hast instuderad af Nya teaterns ungdom. Tänkom oss Madeleine Bunge spelad på Nya teatern. Jag vill svära på att resultatet skulle blifvit helt annat än hvad det nu blef. Så ock om Väninnor, som ju ärainadt var, kommit fram på Dramatiska teatern. Man hade ej blundat för styckets svagheter för det, men nog hade det gått många, många gånger fler än summa fem som på Nya teatern. Men att Madeleine Bunge på Nya teatern ej skulle gått fem gånger, det är jag ^fvertygad om.Nya teaterns lokal lämpar sig föga för den finare komedien. Salongens akustik tillåter ej detta tillspetsande af replikerna, dessa små finesser, som äro oskiljaktiga från Dramatiska teatern, och sujetterna lägga ej heller an på att pointera detaljen, låta tvärtom dessa allt för ofta gå förbi spårlöst, medan den dramatiska scenens artister deremot mynta ut enskildheterna allt hvad ske kan, ibland till och med stryka under dem allt för skarpt.
Härigenom utöfva de ett farligt inflytande, icke blott på mången representant, utan äfven på allmänna opinionen; på representanten, derföre att den högsta belöning för sin möda, som han kan skörda, näst tillfredsställelsen inom eget bröst öfver medvetandet af ärligt uppfyllda pligter, är det bifall, han kan lyckas vinna af sina medborgare, och detta beröfvas honom esomoftast af pressens ensidighet; på allmänna opinionen, ty om den missledes, är den orättvis. Långt ifrån mig att bestrida tryckfrihetens oemotsägliga värde för ett fritt folk, erkänner jag med hjerta och mun den sanning, som så ofta blifvit uttalad, men aldrig för ofta kan upprepas, att den fria pressen är frihetens palladium; men det är med denna makt i Staten, som med de andra, att bruket deraf är gagneligt, under det att missbruket är skadligt. För oppositionspressen har det varit vida lättare att vara underhållande och sålunda förvärfva sig läsare, då den sysselsatt sig med klandret af det icke sällan klandervärda, än det varit för dess mislyckade motståndare, som äflats att försvara sådant, som stundom icke låtit så lätt försvara sig. Den har sålunda, utan egentligt motstånd, gjort sig tili herre på fältet, d. v. s. förvärfvat sig ett oemotsägligt inflytan - Den 4 Juni f. m. il3 de på massans omdöme; men det är detta omdöme, eller deti s. k. allmänna opinionen, som vi äro underkastade, hvadan det också måste ligga oss om hjertat att, så vidt vi förmå, förekomma, att den blir missledd. Men låtom oss gå vidare. I hvilken riktning bearbeta väl större delen af våra tidningar, så af ena som andra färgen, dagens opinion? Jo, icke blott till det billiga anspråket af jemlikhet inför lagen, af lika rättighet och lika anspråk på Statens embeten och äreställen, — så långt hafva tidningarne och den af dem bearbetade opinionen fullkomligen rätt; men billighetens gräns öfverskrides så gerna, man stannar ej så lätt, sedan man kommit i farten, man promulgerar ruttenheten och oefterrättligheten så väl af vår representation i allmänhet, som af detta Stånd isynnerhet.
— Orsakerne kunna vara mångahanda, såsom dels förutgångne generationers omåttlighet och oförstånd, bränvinets missbruk, landsbygdens allt mera tilltagande ohelsosamhet, på de trakter der skogarne utrotas, utan att man genom undersilning af jorden samtidigt varit betänkt på att bortleda de derigenom upkomne öfverflödiga och ohelsosamma vattensaralingarne, städernes tillväxt utan plan i afs:de på behofvet af mera utrymme och luft för den tillökade befolkningen, och utan att i öfrigt medföra några förbättrade sanitära åtgärder i jemna steg med denna tillväxt i menniskomassa och i förhållande till tidens större mått i vetande, — samt dels, slutligen och icke minst, den brist på uplysning i dessa hänseenden och den okunnighet, som nu förefinnes ronde ett ämne, som likväl ligger oss så nära och mera borde upmärksatnmas, nemi. vår kropps rätta vård och riktigare behandling, redan från barndomen, under de mest allmänna och vanliga förhållanden, i motsats hvaraf nu i stället, på grund af nämnde okunnighet, osnygghet och osedlighet med dess många följeslagare af fysiskt och moraliskt elände framalstras, frodas och utvecklas. Ehuru mycket vore att säga om alla dessa anförde samverkande orsaker, så vill jag likväl f. n. hålla mig blott vid den sista, nemi. den stora massans okunnighet i dessa frågor; och jag är öfvertygad derom att, genom densammas afhjelpande, ett stort och vigtigt steg framåt till förbättring i dessa hänseenden skulle uttagas. För hvar och en, som varit i beröring med de mindre be medlade klasserne i samhället, med arbetsklassen i städer och på landet, måste detta mitt påstående vara en påfallande sanning; och jag vågar tro derjemte, att den uplysning, hvarom jag talar, skall, i stort, åstadkomma långt hastigare och vackrare resultat än man nu förmår åvägabringa, i smått, genom t. ex. ett enstaka upförande i städerne af en och annan sund arbetarebostad, från större synpunkt endast ett tillfälligt mål relatift till det vidt omfattande ändamålet i allmän uplysning och förädling.
och blott fött inlästa, instuderade lånade åsigter. Med detta högst intressanta arbete har Scaevola häfdat sitt rykte som skarpsinnig iakttagare och hr Oscar Lamm har fått en * i sin förlags-katalog.&gt; Nya Dagl. Allehanda, i en utförlig anmälan, för den 21 miy 1886. Från samma förlag har i dessa dagar lemnat pressen: Förre engelske ministern memoarer från svenska hofVet. (Pris 2 kr. Detta arbete utgör ett sjelfständigt helt, men på samma gång i viss mån en fortsättning till ofvanstående, nämligen såsom innehållande en mängd intressanta bidrag till Karl XIV Johans historia Bamt till kännedomen om svenska aristokratiens lif under 1820-talet. - * •-Hamiltonska sagan af Anti-Marcellus. De » politiska silhuetter », med hvilka pseudonymen Marcellus 1880 öfverraskade den läsande allmänheten, emot-togos med ett allmännare bifall, och i många hänseenden förtjenade de det äfven. Sedan Crusenstolpe nära femtio år förut i de » Närvarande och Frånvarande » skildrat åtskilliga af den tidens mest framstående män, hade ingen för-dristat sig att inlåta sig på ett författareskap af denna art. Ur Dagens Krönika. 1Den både pikanta och insinuanta stil som Marcellus redan i sitt förstlingsarbete rådde öfver; den hänsynsfullhet han då ådagalade vid bedömandet af de mäns motiv, mot hvilkas verksamhet han uppträdde, föranledde att ett och annat misstag i anförda fakta och deröfver yttrade reflexioner förbisågs, ett och annat oskickligt uttryck ursäktades. Det var mot tillkomsten af den femton förut antagna nya riksdagsordningen och den ifrågasatta afskrifningen ä grundskatter och indelningsverk han då hufvudsakligen uppträdde; det var mot de män, som hufvudsakligen verkat för den förra och dem som arbetade för det senare, som han hvässte sina pilar; det var motståndets män han här prisade och öfverupphöjde. Den stora framgång, han rönte, uppmuntrade honom att sedan alltjemt upptaga bokpressen med nya alster af sin fruktsamma penna.
Jag vågar af alla anförda skal tro, att hade rättvisa och billighet fordra en jernnkning och förklaring af hvad Utskottet i förevarande anine för mycket ovilkorlig! och oinskränkt föreslagit, och att i sådant afse» j» Ven 2 Juli. e. m. 89 ende, ibland de Embets-och Tjenstemän, hvilka till följe af erhållande Lönetiilökningar å stat, Utskottet ansett genast böra mer eller mindre förlora af hvad de på Indragnings-sta ten hitintills fått uppbära, ett uttryckligt undantag bör göras för dem , hvilka ännu fortfara med bestridandet af de Tjenstbéfattningar, för hvilka de hittills d Indragnings-st atén lön uppburit , och hvilken icke kan vara indragning underkastad, •sa länge en sådan Tjcnstbefattning icke uppkört. Dessa mina anmärkningar, och x synnerhet den sista, som jag anser vara a£ den största vigt, föranlåter mig till den ödmjuka begäran, att StatsUtskottet, med återremiss af dess Betänkande, måtte af detta mitt Memorial undfå del. Herr Ekorn, Per Adolph, uppläste följande Vördsamma Anförandet Till någon hjelp i de knappa vilkor, hvaruti Penninglöntagande Embets-och Tjenstemän sig befinna, ansågo Riksens Höglofl, Ständer vid 1812 års Riksdag billigt att åt JustitieRevisionen, Hofrätterna och några andra Collegier anslå vissa summor, hvilka sedermera på det sätt för* D$n 2 Juli. ntt, delades, att en Revisions-Secreterare, Haf* rättsoch Collegii-Råd fick uppbära ioqo R;d. och en Assessor 666 R;d, 52 sk. i ärlig lön; äfvensom Betjeningen** vilkor förbättrades genom 50. procents tillökning på Expeditions-Taxan och en så kallad Ganceflie-afgift.
Bevillnings Utjkottets: Rörande grunderne för den blifvande Bevillningen; och om de genom Stora SjöTullen inflytande Bevillnings-medel. LagVtJkottets: Om antagande af LagCommittéens förslag till RättegångsBalk, samt offentlighet vid Domstolar och PolieeKamrar i Städerne; angående ändring uti 17 Cap. 2 §. RättegångsBalken och 2 §. uti Kongl. Förordningen den 28 Junii 1798; i fråga om sakägares fria val af Rättegångsombud; angående Edsformulairers granskning och rättande; om ändring uti 3 och 4 af 21 Cap. RättegångsBalken; rörande HofRättens öfver Skåne och Blekinge ställande på IndragningsStat; angående Expeditions-sättet af Kongl. Maj:ts Någdia Resolutioner i Besvärsmål; om föreslagen ändring uti 24 §. af Kongl. Förordningen den x5 Julii 1818 rörande inteck - Den 30 Augusti e, nii 383 ning i fast egendom 5 rörande förändring i straffet för Hållkarl, som fordrar dricks-penningar, eller med otidighet bemöter resande; i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, angående förändring i 1 Cap. 1 och 10 § §. Rät.' tegångsBalken; och angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningarne den 24 Augusti i8i3 emot fylleri och dryckenskap, samt den 20 December i8i5, i hvad denne sednare angår laga Domstol för^ åtal emot oloflig Bränvins-försäljning. Lagsamt Allmanna Besvärsoch OeconomieUtskottens : Rörande en ny Författning om mått, mål och vigt. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtJkottets: