Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
L U N D B E R G 4 Färdiga och påbörjade Broderier på siden, och kläde, Allm. w Nyss utkommit. Ä 0 m. * ^ ANTHRACIT. G. Söderbergs Carré-Briketter Import-Aktiebolag. C o l s e s. Pris kr. Inneh. 16 planscher i ett häfte. I alla boklådor. • (G. Mönster uthyras. Rekvisitioner från landsorten ombesörjas pr omgående. Utställning När det blir kyligt smakar en god kopp kaffe bättre än eljest, synnerligast om Edert kaffe är blandadt med S t o c k h o l m s KaffeA k t i e b o l a g s berömda Intubikaffe, som af de mest framstående professorer och läkare erkännes att som tillsats göra kaffet h ä l s o s a m t, billigt, drygt och välsmakande, och skyddar man sig äfven därigenom mot kaffeförgiftning, som uppstår vid bruk af kaffe enbart. Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer ä 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, S t o c k h o l m s Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet &gt;Patent », ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. 1 för kokspislar, kakelugnar, strykugnar m. m. Allm. Allm. Försäljnin »: .5 Strandvägen B. Rikstelefon 22 20 Allm. tel. (il 98. Varumärke .. Äkta (jQ^gS Varum ärke • Marie-Briquetter. billigare, men i alla afseenden fullt jämförliga med ryska. (S. T. A. H. tet. 25 82 Riks•&gt; s r? t. Läderplastik. OBS! Saxar och knifvar slipas. För husmödrar att beakta!
— N:o 44. angående uplåtelse af jord från Trumslagare-bostället vid Kalmare regemente, Lilla Ökna N:o 2 i Jönköpings Län, lill plan för Sockenstuga och Skolhus åt Ökna Församling. III. 149. R. 185. IV. B. 504. V. A. 98. — N:o 45. angående sältet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega nära gemenskap eller deraf härflyta. III. R. 413. VIII. B. 479, 526. A. 548. IX. E. 3. — N:o 46. angående ändring i 23 Kapitlet 1 §. RåttegångsBalken, såsom den lyder i Kongl. Förordningen den 18 April ( 94 ) 1849. III. R. 413. IV. B. 504. VI. E. 125. Propositioner och Skrifvelser, Konungens Nådiga. — N:o 47. om ändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom. III. II. 414. VIII. B. 368, 397, 402. A. 419. Byggninga-Balken samt Kongl. Förordningen den 3:dje September 1755, om tiden då dammlucka skall vara öppnad. III. R. 413. VI. B. 496. VII. 49. A. 116. VIII. E. 77. — N:o 49. angående åtgärder för verkställighet af beslutet om indragning lill Stats-verket af vissa arrenden af statens egendomar, som äro^till särskilda ändamål anvisade. VI. B. 315, 542. VII. 4. Å. 5. VIII. U. 623. IX. A. 21. E. 110.
Sedan en af detta serskilda Utskotts samtelige Ledamöter blifwit utlottad, röste de öfrige' samfält och icke efter Ständ, med flutna sedlar, til owilkorligt antagande eller förkastande af hwad Stats-Utstottet tilstyrkt, blott i de frågor, hwarom Riks-Stänyen warit af skiljaktiga tankar; kommande de 40?, Den 2 Junti. fleste sälunda röstandes mening at gälla såsom Riksens Ständers Beslut. §. 70. ^ Da summan , so nr geno m Bewillning utgöras bör, bUfrvst af Riksens Stander bestämd, stola de uttryckligen updraga ät deras walda Bewillmngs Utstött, at författa Förslag til berörde summas fördelande och utgörande, at upgifwa grunderna, bertil och at utreda sätten, huru desamma böra i hwarje särskilt fall tillämpas; hwilket ali Bewillmngs Utskottet stal Riksens Ständers r UnL underställa. §> 71- o Vppar sig stiljaktighet emellan siere af RiksStänden om besia grunder, sätten af deras tilckälnp-ning och Bewillningens fördelning til utgörande, eller skulle, hwad icke wäntasbör, något Riks Ständ, som ändring uti BewillningsÄtstottet föreslagit, dä stal hwarje RiksStänd, som ändring utl BewillningsUtstottets Förslag ästundar, meddela de öfrige sina skäl bertil, samt upgifwa det satt pä kwilket en sadan ändring mä winnås, utan at ändamälet förfelas. Här0siver höres Bewillmngs Utskottet, hwarefter Riksens Ständer stola til afaörande företaga 'Leuseller de frägor, om hwilka'stiljaktighet dem emellan upstätt Bifalla tre Ständ hwad emot Bewislnings Utskottets Förslag i en eller annan Del anmärkt blifwit. warde Förslaget i desin Delar förkastädt. Afslä tre Ständ'siwad etsärstilt
Medgifvas måste, att, då man antagit att bränvinsbränning skall åtfölja jorden, är ideen rigtig, men realiserandet af denna idee medför endast omak för en eller annan bränneri-egare, utan att minska brån vinsbränningen, som, i trots af denna bestämmelse, skulle, fastän undertryckt, på ett och annat ställe likväl kunna, örn den utöfvades för aila våra 2 ä 300 millioner jordvärde, uppdrifvas till flera hundrade millioner kannor. Men om ninn antagit denna grund för bränvinsbrännings-rältiglieten, hade man bordt utföra den consequent, äfven för 4:de och 5:te classernas redskap. 3:o. § 11. Något giltigt skäl till borttagande af den föreskrift, som i flera författningar varit gällande, alt den, som sig vid mantalsskrifning icke anmält till bränvinsbränning, skall, om lian sedan dertill anmäler sig hos Konungens Befallningshafvande, erlägga skatten i förskott, bär jag ej kunnat upptäcka, och anser derföre, att denna förändring icke bordt ega rum. 4:o. § 28. Beskattningen å enkel redskap är icke förhöjd, utan bibehållen lika med den, som 1841 års författning bestämmer, och ingen märkbar skillnad är dervid gjord mellan husbehofsoch salu-bränningen, men genom antagen större afverkningsförmåga. hos konstredskapen betydligen böjd för sådan Lili och med till dubbelt och tredubbelt belopp för redskap i 3:dje classen med ånga. Jag befarar, att denna stränghet mot konstredskap, i förening med skonsamheten mot de medelstora enkla, pannorna, skall, med undertryckande af stora, uppmuntra till anläggande af flere små brännerier, och derigenom icke blott föranleda Stats-ekonomisk förlust, under den tid författningen blir gällande, utan äfven aflägsna tidpunkten, då en rationellare lagstiftning kan, utan att stöta allt för många jordegares förmenta fördel, vidtaga. Hvarför göra en skillnad till namnet mellan husbehofsoch salu-bränning, om ej någon märkbar skillnad i beskattningen dem emellan skall göras?
Då vi handla i Nationens namn, låtom oss handla Nationen värdigt} den följer oss med sina blicj Den 17' Martii, /. m. 53 kar och spänd är dess uppmärksamhet Varom rättvise, ty stark är dess känsla för det rätta. Önska vi att Nationen skall hysa aktning och förtroende till våra åtgärder, så byggom ej våra beslut på ensidiga åsigter, osäkra suppositioner, egennytta och mannamohn. I vårt handlingssätt tror den enskilte Medborgaren sig finna ett stort exempel, och ve oss den stund detta exempel skulle jäfva Förnuftets lag, hederns känsla och billighetens fordringar. Jag äger hvarken Assignationer eller Obligationer och ifrar ej för enskild vinning, mell j >g äger känsla af heder och billighet, och jag nitälskar för den tankan: att utom allmänt väl, finnes intet enskilt. Det är möjligt, att man skall ogilla och misstyda mina åsigter, men det skall icke ett ögonblick rubba mitt lugn} jag har följt min öfvertygelse, jag har talat för Nationens ära och Medborgares inbördes förtroende. Herr von Schantz, Ifvar Fredric Gabriel, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: Då jag med Högloft. Statsoch BancoUtskotten delar enahanda tanka, om nödvändigheten, att, för det allmänna bästa skull, Staten bör öfvertaga utredningen af FilialDisconterne, såsom sjelfve oförmögne att fullgöra sina förbindelser och så alldeles utan Credit , att utredning på egen hand blcfve dem omöjlig an - 54 Den 17 Martil, /. w. norlunda , än med den oberäkneligaste förlust för det Allmänna och Enskilta , tror jag likväl att verkställigheten af utredningen kan , utan Banquens eller Statens förlust, ske på ett sätt, sorn blir mera nyttigt för det Allmänna och mägtigt att häfva den svåra olägenhet, som af Disconternes oförmögenhet i allmänna rörelsen redan så känbart inträffat, samt förekomma de framtida följderne deraf.
Det är icke nog att mekaniskt inlära ämnen, man måste bibringa barnet, utgånget från skolan, förmågan att kunna inhemta de idéer, hvarje samhällsledamot behöfver, och till denna förmåga, att bibringa barnen denna anda, kommer man icke med mindre än man genomgått ett lärare-seminarium, der man kunnat inhemta denna skicklighet eller denna ihärdighet och kraft, som dertill behöfves. Från våra yngre år känna vi hurusom en skicklig lärare bibringade oss satser, som länge lefvat i våra minnen. Således, för att erhålla skickliga lärare, fordras, såsom jag redan sagt, ett skollärare-seminarium, hvilket det skall tillkomma att afvisa alla dem, hvilka icke åro kompetente alt handleda landets barn, och hvilka handledare, ehuru för öfrigt redbare män, likväl i öfrigt sakna förmåga, kraft eller ihärdighet. Huru olika är icke förhållandet med de lärare, hvilka orätt upfattat sitt kall och stå såsom machiner vid kathedern. Har man af dem något annat att vänta än löje? Jag tror det icke, och för att kunna göra deras skadliga verkan så ringa som möjligt och få deras förmåga kraftfullt verkande för det yngre slägtet, äro seminarier nödvändiga, icke för att inlära läraren i de ämnen, som han sedermera skall meddela, ty sådant kan icke ske i de seminarier, hvarom här är fråga. Det torde icke behöfva omsägas för dem, som icke vilja fatta denna sats, hvarom jag nu talat, så att det icke är värdt att vidare tugga på den saken; dock vare det nog att anmärka, att inom alla universiteter i verlden börjar man redan erkänna nödvändigheten af sådaue seminarier, och att så förhåller sig bevisas deraf att detta förslag 3:dje gången blifvit framstäldt. Betänk, slutar sålunda: ”varande af motionären föreslaget, att en summa af 10,000 B:dr måtte anslås till lärareantalter för blifvande lärare vid elementar-läroverken, att med lika belopp emellan de bägge seminarierne fördelas, samt att R. St:r hos K. M. i underd. anliölle om vidtagande af nödiga åtgärder för dessa anstalters inrättande”.
Jag får äran uplysa, att, såsom Komité-ledamot, hade jag tillika med mina kolleger i Komitéen utgått ifrån ett redan befintligt Betänk., hvilket vitnnit R. St:s gillande, nemi, förslaget af år 1826. Vi inskränkte oss till att i detta förslag göra de förändringar,' som vi hade ansett vara ovilkorligen föranledda af vetenskapernas framsteg och de förändringar eller ytterligare utvecklingar som denna sak hade fått. Hvad åter sjelfva indelningarne af måtlet angår, eller de mindre målkärlen som skulle användas, så ansågo Komitérade för sin del icke vara skäl att göra någon ändring i hvad som var föreslaget år 1826, hvarföre det äfven dervid förblef. När jag nu såsom ledamot af Utsk:n funnit personer, som vid denna detaljfråga fästat en större vigt än jag, och dä emedlertid dessa personer, visade, hvad jag icke kunde bestrida, att måttet 3 var öfverflödigt och att det icke egentligen tillhör decimal-systemet, så ansåg jag mig ej hafva skäl att motsätta mig det ifrågavar:de måttets borttagande, serdeles som jag icke lägger någon synnerlig vigt på hela denna sak. Dessutom får jag erinra om det gamla ordspråket: ju längre man lefver dess mera man lär, om det äfven icke just precist skulle vara fullt användbart för närvarande fall. Det kunde ju vara ganska möjligt att jag såsom Komité-ledamot förbisett en omständighet, hvarom jag såsom Utsk:ts-ledamot får uplysning; och om jag under sådana omständigheter medgifvit alt den föreslagna förändringen i förslaget må försiggå, så kan jag ej inse att jag derigenom begått någon inkonseqvens, hvaröfver jag behöfver blygas. Gr. Mörner: Det är icke något gammalt Betänk, af Vetenskaps-Akademien, som vid detta tillfälle blifvit af K. M. taget till grund för dess Nådiga framställning. Det är d. 25 Febr. 1854 som Akademiens Deputerade afgifvit sitt Betänk., och d. 17 derpå följande Mars aflat K. M. sin Propos. i ämnet.
Civil-departementet ansett, alt, med afseende af de för dessa orter vigtiga ändamål, genom mera omfattande myr-utdikningar söka afleda frost trän redan odlade, eller till odling tjenliga egor, detta förslag vore förtjent af behjertande; dock borde denna fond ej afsättas för andra län än dem, som derom gjort ansökning och hvilka företrädesvis af förenämnda myr-utdikningar vore i behof. Enär ungefär samma förhållanden i topografiskt afseende, hvilka förefinnas uti de 6 i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition omnämnda nordliga länen, äfven i Wermlands län äro befintliga; då klimatet derstädes, till följd af de i betydlig mängd förekommande mossar och myror, är kallt och fugtigt, samt skördarne, såsom följd deraf, ofta i mer eller mindre mån skadas af frost; då utdikningen af dessa sanka trakter, som i hög grad hindra det Wermländska jordbrukets framsteg, öfverstiger den enskilda löretagsamhetens förmåga och krafter och Wermland sålunda också företrädesvis är i behol af anslag till myr-utdikningar, sä föreslår jag vördsamt: att Rikets Flöglofliga Ständer utöfver det belopp, som Kongl. Maj:t redan äskat för de 6 norra länen, måtte anslå ytterligare 10,000 Riksdaler Riksmynt årligen under nästa statsregleringsperiod till fond för myr-utdikningar och vatten-aftappningar, med vilkor, att Wermlands län äfven måtte blifva delaktigt af samma fördel, som de norra länen. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 12 November 1862. J. W. Stjernstedt. Af Friherre Stjernstedt; Johan Willielm; angående understöd från Statens sida till befrämjande af Skarpskytte-föreningarnes verksamhet. Då första vilkoret för ett lands jemna fortskridande i sedlighet och välstånd är förtroende till fortfarande fred; då detta förtroende vinnes i den mån man ser en Bih. till R. St.
Embetömän för sädant lagstridigt förhällande dessutom, pä sätt Allmänna Lagen i i Deli i6 December. 1119 C-ip. 12. tz. RättegängS-Valken stadgar sör Domare, sam wrang Dom saller. §. 6. Uraktlåter Stats^Räds Ledamot eller Konungens Radgifware i Commando mål, ak de öfrige dem i Grundlagen uttryckligen föreffrisne, men i denna An, swarightts-Lag icke särMdk upräknade plikter och föreskrifter, iakttaga och fullgöra, ankomme dcl pä Riksens Ständer, att hos Konungen gora sadan anmälan, hwarull 107 H. af Regerings Formen dcm berättigar, med iakttagande af de wilker samma §. i del senare mom. siadgar. §- 7. Döljer SratS-Minister för Utrikes Arenderne eller Hof-Canceller eller den Stats - Rads Ledamot, Konungen i dennes scanwaro tilkallar, för Konungen bewislige någon af Konungens Embetsmän rliec Främmande Magters Sändebud, til sölje af dem up, dragnc kall, meddelad wigrig underrättelse i frågor, som röra Krig, Fred eller Förbund emellan Riket och annan Stat, miste han Embelet. Sker det af be, wisligt upsal at Konungen och Riket skada, straffehan efter 4 Cap. Mistgecnings.Valkcn. §. 3- Fran Konungen utgående Expeditioner och be, fallningar ffola wara sörsedde med kcn Föredragand-s contrasignation ock instämma med deröswer förde Protokoll; ffer annorlunda genom någon Föredragandes ät» H20 Den r6 Decrrrrb r. åtgärd, miste han Embettt, unn att nänö ? t-> kunna deruti äter insättas eh-.r ril! annat Enil r r. an? Stats Rådet förordnas. ichaktialer han. <!tr tit! Er kn» RädetS Prorocoll göra föreställning enior saoant
Majit måtte, enär bergslaget icke längre förmådde uppfylla sin förbindelse alt rätt sköta silfververkel, i nåder skilja detsamma från arrendet. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, i\’:o 99. 19 Efter tagen kännedom af E. K. Majlis Befallningshafvandes i Westmanlands län ofvanberörda underdåniga utlåtande, lill hvilket Rikets Ständer härmed fä i underdånighet hänvisa, och hvaraf synes ådagalagdt, att Kronan skulle göra vinst på försäljningen af silfververket, äfven om ingen köpeskilling erhölles och till och med ali Staten skulle vinna, om verket, efter dess återgång lill densamma, genast nedlades, enär de ökade utgifter, som för Staten derigenom skulle åstadkommas i och för omsorgen för den stora arbetspersonal, som då för någon lid blefve sysslolös, komme att fullt ersättas af hvad som kunde erhållas vid försäljningen af de hus och byggnader samt den jord, som äro beräknade alt till Staten återgå, — hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad sålunda och i öfrigt förekommit, funnit i högsta måtto angeläget, om förevarande vigtiga fråga nu kunde erhålla en slutlig lösning. Redan i början af innevarande sekel väcktes, med anledning af de förluster som årligen tillskyndades Kronan genom arrendet, framställningar, afseende dels förändring uti och dels upphörande af kontrakten med bergslaget. Resultatet häraf blef grundläggningen af den s. k. ränteersättningslönden, med hvars samlande redan en tid af öfver 30 år pågått, och som ytterligare torde erfordra minst tio år, innan den uppnår det belopp, som dermed alsetls. Emellertid hafva Statsverkets förluster, i mån af räntepersedlarnes stigande i förhållande lill penningevärdet, oupphörligen ökats, så alt de, på sätt E. K. Majlis Befallningshafvande upplyst, numera uppgå till omkring 20,000 R:dr R:mt årligen förutom en högst betydligt minskad afkastning af jordbruket, hvilken icke kunnat till siffran beräknas.
Mot norden öfvergår skogsmarken i den skogslösa tundran genom kala, här och hvar framträdande fläckar, hvilka småningom allt mer och mer ökas, tills träd förekomma endast i dalsänkningar och på skyddade ställen samt slutligen helt och hållet försvinna. Likadan är i söder skogsmarkens öfvergång till skoglösa trakter (stepper), hvilka till en början här och der äro beströdda med större eller mindre fristående grupper af löfträd, tills dessa helt och hållet upphöra, och landet bildar en ändlös örtmark, ur hvars bördiga jordmån den heta sommaren framkallar en mångfald af frodiga växtformer, hvilkas mångskiftande, ofta stora och yppiga blommor kläda fälten med den rikaste färgprakt. Här är det egentliga hemlandet för många praktväxter i Europas blomsteranläggningar, t. ex. för pionen, sibiriska ärttädet, den blåa svärdsliljan o.s.v. Om Sibiriens skogsbälte bildar verldens största skog, så bildar denna blomsterstepp verldens största odlingsmark, i omfång och bördighet troligen utan like. Utan gödsling och med ytterligt ringa odlingsarbete skulle man från dess svarta jord år efter år kunna framlocka de rikaste skördar. För närvarande är dock detta ypperliga odlingsland ytterligt glest befolkadt, och detsamma gäller i ännu högre grad om det mindre lätt odlade skogsbältet. På längre afstånd från floderna är detsamma ett för det mesta okändt land, der europeen sällan eller aldrig sätter sin fot och der endast den infödde nomaden eller jägaren ströfvar omkring. Dock äro dessa skogar ingalunda så rika på vildt, som man skulle vänta, kanske emedan myggen om sommaren blir för de varmblodiga djuren outhärdlig. Sibirisk flodbåt af norske resanden Chr. Hansteen använd på Angarafloden. Hufvudbefolkningen i skogsbältet utgöres af infödda nomadeller jägarstammar, af hvilka samojeder, ostjaker, tunguser och jakuter äro de talrikaste. Endast längs floderna träffar man här ryska byar och bondgårdar, anlagda för handel med infödingarne, för fiske och på några ställen äfven för guldvaskning.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det torde vara bäst att Hr Klint, derest yttrande i det upgifne afseendet erfordrades, afgaf det nu, emedan, efter det R. o. Ad. fattat beslut öfver hvarje särskildt morn., sjelfva principerne icke kunde komma att särskildt framställas såsom föremål för Ståndets beslut. Hr af Klint, Erik: Jag hade trott att om R. o. Ad., såsom jag tänkte taga mig friheten föreslå, behagade, med gillande af de grunder jag har för afsigt att andraga, återremittera hela denna punkt, så sluppe man att discutera alla de öfriga mom. af densamma. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag tror att det ändadamål Hr af Klint afser, vinnes om punkten ang:de KommendantsStaten nu discuteras. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag får instämma med Hr af Klint, och tror att principfrågan, huruvida lönen bör utgå som arfvode eller som traktamente, bör i främsta rummet afgöras. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Pir af Klints första framställning afsett, att sedan hvarje mom. var genomgången och Ståndet derom beslutat, man kunde återgå till discussion om premisserne. Dermed skulle, såvidt Hr Gr. o. Landtm, kunde inse, ingenting vinnas emedan, redan R o. Ad. beslutat om momme, en discussion om 1) en \ Juli e. m. om premisserne ej kunde medföra något resultat. Deremot trodde Hr Gr. o. Landtm, ändamålet kunna vinnas, om Hr af Klint nu yttrade sig om grundsatserne, ty om It. o. Ad:s mening blefve öfverensstämmande med Hr af Klints yttrande, så följde deraf att samma grundsatser kunde följas vid hvarje momts afgörande och således vunnes ändamålet om vid pröfningen af det nu föredragna mom. litt. a, grundsatserne discuterades. Hr Adelborg, Anders Otto: Jag instämmer fullkomligt med Hr Gr. o. Landtm.
För öfrigt hafva Revisorerne funnit, att denna Fond år 1819 blifvit ökad med 80,890 R:dr 8 sk. 6 r:st. och år 1820 med 96,883 R:dr 2 sk. 10 r:st., så att, då derifrån dragas de 58,ooo R:dr som på Tredje Hufvud-Titteln äro för Saltpettertillverkningen årligen anslagne, Saltpetter-Intraden likväl lemnat öfverskott mot utgifterne, det förra året till belopp af 22,890 R:dr 8 sk. 6 r:st., och det sednare med 38,883 R:dr 2 sk. 10 r:st.; utgörande Fondens tillgångar vid 1820 års slut, 822,33o Rrdrzjd sk. 4 r:st., derifrån afgående skulder 260,007 R:dr 3i sk. samt verkliga behållningen således 502,323 R:dr 10 sk. 4 r-'st* Banco; och har Förvaltningen deraf blifvit utförd i alla delar, jemlikt erhållne föreskrifter, samt Räkenskaperne nu, likasom tillförene, upprättade med noggrannhet och redighet. Under förehafd granskning af Post-Verkets Räkenskaper, hafva Revisorerne af de tili Kongl. Öfver-Post-Direclionen ankomne och Revisorerne meddelte Kongl. Majrts Nådiga Bref erfarit, att, sedan angelägenheten af det i Stockholm varande Post-Husets ombyggnad blifvit i underdånighet anmäld, Kongl. Maj;t, 53a Riksens Ständers under den 28 Martii 1821, i Nåder förklarat, att enär nödvändigheten af Post-Husets snara reparation vore fulleligen ådagalagd, samt anslaget för de publika Husens underhåll ej lemnacle tillgång till den erforderliga betydliga kosfhaden, hade Kongl. Maj:t i Nåder bifallit, att Post-Husets reparation och ombyggnad finge efter uppgjordt kostnadsförslag och i Nåder gillade ritningar verkställas, samt kostnaden dertill af Postmedlen utom
Rektor G. E. Widell i Marstrand, till Suppleant: Grosshandlaren i Göteborg Jonas Kjellberg; för den revision, som begynnes den 1 Mars 1862: till Revisor: Konsuln A. R. Kullman i Uddevalla, till Suppleant: Grosshandlaren i Göteborg J. P. Qvensel; Vid Ldne-kontoret i Malmö: För den revision, som begynnes den 1 instundade Mars: till Revisor: Handlanden i Malmö P. A. Flensburg, till Suppleant-, Handlanden i Malmö C. J. Westrell; för den revision, som begynnes den 1 Mars 1861: till Revisor: Herr Borgmästaren i Carlshamn, R. Trägärdh, till Suppleant: Handlanden i Landskrona, J. Tranchell; Prot.-Utdrag den 25 Januari 1860. 203 och för den revision, som begynnes den i Mars 1862: till Revisor: Konsuln J. K. L. Eneman i Helsingborg, till Suppleant: Handlanden i Christianstad C. J. F. Ljunggren; Och vid Låne-kontoret i Wisby: för den revision, sorn begynnes den 1 instundande Juni: till Revisor: Konsuln J. P. Stare, till Suppleant: Fabrikören J. V. Reijman; för den revision, som begynnes den 1 Juni 1861: till Revisor: Handlanden C. H. Wallér, lill Suppleant: Handlanden J. T. Lundin; och för den revision, som begynnes den 1 Juni 1862: till Revisor: Kapitenen A. L. Wedin, till Suppleant: Bagaren J. B. Möller; alla dessa boende i Wisby; Om hvilka val underrättelse skulle genom utdrag af protokollet meddelas. S. D.