Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 93, i fråga om åtgärders vidtagande till förekommande af större eldskador inom städerne; N:o 94, i anledning af väckt motion om befrielse för Jönåkers Härad i Södermanland från skyldigheten att hålla färja vid Qvarsebo; och N:o 95, i anledning af väckt motion om beviljande af stapelrätt för staden Wadstena. S. D. Efter skedd föredragning biföllos Stats-TJtskottets här nedan följande Utlåtanden: N:o 102, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 50, angående ifrågaställd förbättring af soldaternes vid Södermanlands regemente löneförmåner; N:o 103, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ifrågaställd utsträckning af Nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersättning för syner och andra förrättningar; N:o 104, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående anslag af 12,000 R:dr till lindring i de kostnader Carlskrona stad till följd af kolerafarsotens härjande derstädes nästlidet år fått vidkännas; N:o 105, i anledning af väckt motion om utbekommande af anmärknings-procent; N:o 106, i anledning af väckt motion angående bidrag till underhållande af Hallsnäs bro i Jönköpings län; N:o 107, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition angående understöd till hospitals-fonden; N:o 108, i anledning af väckt motion om anslag till premier för skogsplantering; N:o 109, i anledning af väckt motion om ersättning och belöning åt Professoren B. O. Nycander, för en af honom uppfunnen röst-räkne-maschin, samt N:o 110, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till uppförande af en ladugårdsoch en mäjeri-byggnad vid Ultuna Landtbruks-institut. S. D. I anledning af Johannes Nilssons från Malmöhus län gjorda framställning, det Ståndet måtte vänligen inbjuda Högv.
Ständer, angående' Instruction för liqnco Utskottet vid nästinfall an de Riksdag. i!I följe af 10 §• uti den för nuvarande BmcoUtskott, af Rikets Höglofl. Ständer stadfästade instruction, åligger det Utskottet, aij i öfverensstämmelse nied de Författningar Rikets Stander, angående BancoVerket, föreslå deri instruction, sorn, då densamma af Rikets Ständer blifvit priifvad och fastställd, Banco-Utskottets Betänkandet*. Jj? skall tills vidare komma att galla för BancuUtskottet vid nästinfallande Riksdag. BancoUtskonet har, efier behörigt Öfvervägande af a! 11 hvad härmed eger gemenskap, oell under särskildt fästadt afseende på Rikets Ständers, under närvarande Riksmöte fattade beslut, att publicitet af Banqutris hela ställning, äfven efter det Rikets nu församlade Ständer utskiljas, stall tomma att ega rum, sa väl vid hvarje Riksdag , som de deremellan infallande Revisionsförrättningar uppfattat följande förslag, lill förändringar och tillägg uti den instruction, som vid sista Riksdag för BancoUtskottet stadfästades. Instructionens nuvarande lydelse: §• »• Jemte den allmänna undersökningen öfver Banco Verkets närvarande tillstånd , och huru detsamma sedan sista Riksdag styrdt och för dt blifvit, åligger det BaneoUtskottet, att vid dess öfverläggningar, så väl angående ändring i redan gjorde Författningar, sorn ull pya Författningars föreslående, i det noga - Redactiou som föreslås; §• *• Motstående §. anser Utskottet böra till sin ordalydelse oförändrad bibehållas. 348 Banca-Utskoitets
Af åtskillige Ledamöter inom så väl Prestesom Borgare-Stånden, i öfverensstämmelse med den af Herr Biskop Lundblad afgifne vid LFtskottets Betänkande bifogade reservation, att då Kongl. Maj:t, genom Nådig Förordning af den 2 5 Junii i83o, redan bestämt myntsorterne och öfver 2,000,000 Speciemynt blifvit slagne, enligt Ilögstberörde Nådiga Förordning, kunde Utskottets Förslag deslomindre bifallas, som detta skulle leda lill betydlig kostnad genom ommyntning af det redan slagna nya silfvermyntet, så vida icke detta skulle utgå i rörelsen med ovigtig stämpel af 1, l, o. s. v. R:dr i stället för 4» 2, 0. s. v. Kronor. Af en Ledamot inom Hedervärda Bonde-Ståndet, att om man genom låg mynt-enhet sökte hålla arbetsoch varuprisen i lägre värde än de, i förhållande till andra Länders, borde vara, skulle man härigenom erbjuda den större handeln oskäliga vinster på de arbetande classcrnes bekostnad, derest försöket lyckades. Af en Ledamot inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln åter, att enheten borde, på sätt Herr Grefve Löwenhjelm föreslagit, antagas att utgöra 8 sk. silfver. Af arne Ledamöter inom, dels Högvördige Preste-Ståndet, dels Hedervärda Bonde-Ståndet, att till enhet borde antagas ett silfvermynt, motsvarande 24 sk. Rrgs. Af flere Ledamöter inom samtlige Riks-Siånden, att man icke borde införa någon ny benämning å myntet. Af en Ledamot inom Ridderskapet x>ch Adeln, att, i händelse Rrdr Rrgs anloges till enhet, borde denna enhet benämnas blott Riksdaler, och sålunda stadgas, att då intet annat än Riksdaler nämndes, förstodes dermed alltid Rrdr Rrgs. Af andre Ledamöter åter inom Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden, att Rrdr Rrgs, antagen lill enhet, kunde gifvas namn Bihang till R. St.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2t Oct. i834* Preste-Ståndet den ai — Borgare-Ståndet den 21 — Bonde-Ståndet den 23 Sikets Ständers underdånig Skrifvelse, angående reglering af utgifterne under Biks-Statens Femte Hufvud-Titel. (StatsUisk. N:o 83.) v S. A. K. Hos E. K. M. få Rikets Ständer i underdånighet anmäla, att, vid Regleringen af Riks-Statens Femte Hufvud-Titel, som innefattar anslag för Vetenskaperna och de Sköna Konsterna, densarafma endast blifvit förminskad med anslagssumman för Kongl. Musaeura i,o5o R:dr, hvilken, såsom uppförd å Öfver-Intendents-Embelels Stat, blifvit till aldra Hufvud-Titeln öfverflyttad. Vid öfriga å 5:te Ilufvud-Titcln uppförda anslag har icke någon förändring rfrågnkommit, utom hvad beträffar den af Rikets senast församlade Ständer till Silfver-Jettoner, för att vid Vetenskaps-Academiens sammankomster utdelas, anvisade summan af 240 R:dr Silfver årligen, hvilken sedan sista Riksdag på det sätt blifvit till Vetenskaps-Academien utbetald, att Acadenrden af öfverskotten på Stats-Verkets inkomster blifvit ^godtg jord för den cours-skilnad, som vid invexling af silfver till Jettoner uppkommit derigenom, att densamma för de dertill anslague 240 R;dr, i stället för silfver, uppburit detta belopp i Banco-Sedlar; och hafva R. S., vid sådant förhållande, funnit lämpligast, att cours-skilnaden för berörde anslag, efter 128 sk. räknad, å Stat uppföra samt öka Vetenskaps-Academiens anslagssumma i förhållande derefter lill 640 R:dr. Femte Hufvud-Titeln upptager således följande belopp, nemligen: För Svenska Academien ... . R:dr i,5oo: „
Gods, som, utan befälhafvarens vetskap, blifvit fördt ombord, eger han att på aflastarens bekostnad landsätta i aflastningsorten eller ock, om han låtsr det i fartyget förblifva, för detsamma uppbära den högsta frakt, som i aflastningsorten vid samina tid betalas för dylikt gods under sådan resa, som den fartyget företaga skall. § 84. Har befälhafvare tagit gods ombord utan att öfverenskomma om viss frakt, eller är mera gods aflastadt än aftaladt varit, erlägges för det förstnämnda godset gångbar frakt, och för det sednare samma frakt, som för det gods, hvarom aftalet handlar. § 85. Der, i annat fall än § 114 omförmäler, gods, utan befraktares tillstånd, flyttas i annat fartyg, vare han berättigad till ersättning för all derigenom uppkommande skada. § 86. Ej må befälhafvare, utan aflastarens tillåtelse, stufva gods i fartygets båt, oller hänga det på sidan utombords; sker det, ersätte han afiastarcn all skada. Lag samina vare, der han, utan uttrycklig tillåtelse, lastar något på däcket, utom sådant, som anses såsom däckslast, efter hvarje orts bruk. § 87. Befraktare af helt fartyg stånde fritt att lasta det fullt eller icke, men ege icke att fordra afdrag å betingade frakten, för hvad som i fulla lasten brister. ExpeditionsUtskottets Förslag till linderö. Skrifvelse. Vill han fraktslutet häfva, uppsäge dot hos fartygets befälhafvare innan liggetidens utgång och innan fartyget från lastning-sorten afsegla!, samt erlägga då till befälhat varon hälften af den betingade frakten, derå belöpande kaplake och ersättning för öfver! iggedagar, om sådana egt rum. Är fartyget befraktadt för flera resor, erlägges för den första resan, sorn ej kommer till stånd, half frakt, och fjerdedels frakt för hvar och en af de öfriga. Är resornas antal ej bestämdt, bedömes godtgörelsen af skiljomän, om hvilkas väljande och beslutanderätt vare lag som i § 321 sägs.
hvarje afton,. utan borde tillhållas att ägna en eller flera kvällar i O veckan till hjälp i hemniet. För att grunda en aftonklubb fordras först och främst energi och kärlek till saken, därnäst insikter. De förstnämnda bo inom oss sjalfva, men inmterna erhållas bast genom att se och studera hvad. andra gjort före oss. Och detta kan ingenstädes bättre ske an i London, ty h ä r, finnas khibbar af alla slag och dessutoin en rik litteratur i ämnet. E n kännedom af förhållandena i sveiige är i viss grad nödvändig att aga på förhand. Bästa tiden är november, december, januari, april, maj och juni, emedan julfester ' och sommarutflykter äro af intresse att vara med om. Med glädje skulle jag vara behjQplig i alla afseenden, eifva anvisningar samt introduktioner, Iivnrlielst sådant beliöfves. I ' East-End är naturligtvis det rikaste arbetsfältet; jag vill därför tillråda a t t bo där, och tror mig kunna iitlofva en tid, rik på intressanta iakttagelser ocli intryck för hela lifvet. ' A ~ Z ~ FZeetz~.oocZ-De~Zy. ZGC ' Till ofvanstående belijärtansvärda artikel af mrs Derby vilja vi tillagga nkgra ord. Den verksainhet för beredande af sjalsbildande och föradlande aftoiiniiderliållniiigar åt fabriksflickor, Iivaroin den varmhjärtade artikelförfattarinnan talar, saknar ej sitt motstycke hos .oss, eliurii densainina ej nått en utsträckning, motsvarig de stora engelska. stadernas. Vi vilja endast erinra om en i föregående argång af Dagny synlig uppsats om » Kristliga Föreningen af Unga Kvinnor)), hvilken föien.ing har till en af sina förnämsta syften att sammanföra unga flickor, sysselsatta i fabriker, atelierer ocli butiker, efter slutadt dagsarbete till gemensamma bönemöten, syklasser, musiköfningar och dylikt.
Då sade Jesus till honom: Gack bort, Satan; ty det är skrifvet: Herran din Gud skall du tillbedja, och honom allena skall du tjena. Då öfvergaf djefvulen honom; och si, Änglarna gingo fram, och tjente honom. Då nu Jesus hörde, att Johannes var fången, drog han in i Galileen; Och öfvergaf Nazareth, och kom, och bodde i Capernaum, som ligger vid hafvet, på gränson vid Zabulon och Nephthalim; På det att fullkomnas skulle det som sagdt var genom Esaia Propheten, som sade: Det landet Zabulon, och det landet Nephthalim, vid hafsens väg, på denna sidon Jordan, och den hedniska Galileen; Folket, som satt i mörkret, hafver sett ett stort ljus; och dem, som bodde i dödsens ängd och skugga, är ett ljus uppgånget. Ifrå den tiden begynte Jesus till att predika, och sade: Görer bättring; himmelriket är kommet hardt när. När Jesus gick utmed det Galileiska hafvet, såg han två bröder, Simon, som kallas Petrus, och Andreas, hans broder; de kastade sin nät i hafvet, ty de voro fiskare. Och han sade till dem: Följer mig; jag vill göra eder till menniskors fiskare. De öfvergåfvo straxt näten, och följde honom. Och när han gick fram bätter, såg han två andra bröder, Jacob, Zebedei son, och Johannes, hans broder, i båten med deras fader Zebedeus, botande sin nät; och han kallade dem. Straxt öfvergåfvo de båten, och sin fader, och följde honom. Och Jesus gick omkring allt Galileiska landet, och lärde i deras Synagogor, och predikade Evangelium om riket, och botade allahanda sjukdom och krankhet i folket. Och hans rykte gick öfver hela Syrien; och de hade till honom alla de der kranke voro af mångahanda sjukdom, och värkbrutna och besatta, och månaderasande och borttagna; och han gjorde dem alla helbregda.
Af denna utförsel synes, hvilka kolossala skulder Sverige kontraherat i utlandet. Den 1 Jan. 185 6 utgjorde Riksbankens metalliska kassa 52 mill. rdr rmt, och i denna stund knappast 13 mill.; således har landet måst under dessa få år utskeppa för 37 mill. rdr rmt i ädla metaller. Men till dessa 37 mill. måste tilläggas de under förra året i utlandet contraherade skulder. Först Statens jernvägslån; 20 mill. och dernäst återstoden af det s. k. 12:miilionslånet: 9 mill., eller tillsammans 29 mill. Med de 37 mill., som i silfver blifvit utförda, fås härigenom en summa af 66 millioner. Men man får icke glömma att Svenska jorden genom hypothekskassorna ytterligare år 185 8 i utlandet pantsattes för den oerhördt stora summan af 30 mill. mark bko eller 40 mill. rdr rmt, nemligen Smålands: (hos Mendelsohn i Berlin) 10 mill. mark bko; Skånska: 10 mill. (hos Heine i Hamburg); Wermlands: 6 mill. (hos Heine i Hamburg); Orebro läns hypoteksförening har beslutat att upptaga 4 mill.; — tillsammans 30 mill. mark bko. Om af dessa summor ännu betydligt qvarstår oindraget till Sverige, till följd af att ebligationerne icke kunna försäljas i brist på hugade köpare, så torde dock deu summa, som Sverige på få år måst utbetala, upgå till omkr. 100 mill. rdr rmt eller en fjerdedel af Svenska jordegendomens taxeringsvärde (enl. sednaste upgifter upgående till 431 mill. rdr rmt). I utlandet börjar man förlora förtroendet till Sveriges materiella resurser och dess finansiella soliditet, oaktadt den Svenska handeln, vid upgörelsen af sina liqvider efter katastrofen år 1857, Den 19 November f. ni. 203 visat vida mera god vilja lin andra börser, att upfylla ingångna förbindelser; men misstroendet är dock egentligen blott riktadt emot landtegendomarnes värde.
Det är mera än beklagligt , att i denna på upplysning så rika tid, mari skall fihr.a dé lastfulla Och brottsliga människornas antal betydligt tilltaga. Spinnhusinrättningens nödvändiga utvidgning visar, såsörri härrtiaste exemplet, att förhållandet ty värr är sådant ; och fruktansvärd! är , att ett så<iant förhållande skall tillväxa , orri ej verksamma medel till dess förekommande vidtagas. Örn sådant är ej ftågä nu$ och jag bör ej inlåta mig i yttrande deröfver. Hugfoflige Sta Utskottets Betänkande angående begå*dt an 1 g till Stockhohiis Spinnhus och Cörréctiönslniättriings Underhåll < är emedlertid, det söm gifvit mig anledning till förestående reflection då jag nu emot 'amma Betänkande afgifver denna Anmärkning. Den 4 Maji, f. m. Att yrka, det hehofvet för Spinnoch Correcfions husets underhall" skall i y ii as af Statsmedlen, vore ett oförstånd, sedin Hnglollige Utskottet , som närmast känner tiilgångarne, förklarat sa da nt ej kunna ske och töröknmgen medförde en tillökning i den allmänna Beskatta ningen; men att sarr.rnanbri >ga iyllnaden till förenämnde Imättningars underhåll, genom en indirect beskattning ä Stockholm, samtelige Innevånare, tror jag vara lika obilligt. Detta ini träffade, om, på sätt Utskottet föreslågtt, nå-1 gon afgift tid Spinnhustonden lades å ved samt andra från Finnland till Stockholms Innevånares behof ankommande varor. Så länge Finnar» ne ej finna här eoncurrence af Svenska Produc? ter till den mängd och nedsatta pris, att Finska handeln derigenom utestänges, skola de, om ej ett bestämdt förbud hindrar det, infinna sig med sina varor samt, så länge de finna afsättning alltidbelasta varan med alla Importafgifter, hvilka således falla köparen till last. Ett annat förhållande må man väl aldrig föreställa såsom möjligt.
R:dr, till 1,907,874 R:dr, för andra klassens, med ett tillverkningsvärde af 3,719,141 R:dr, till 264,988 E:dr, och för tredje klassens idkare, med ett tillverkningsvärde af 12,337,157 R:dr, till 586,015 R.dr. Utom egarne af sådane manufakturoch fabriks-inrättningar, åt hvilka, enligt 2 § i Diskont-reglementet, låneunderstöd från Manufaktur-diskonten äro i allmänhet afsedde, hafva jemväl, på grund af särskilda, tid efter annan meddelade, Kongl, bref och resolutioner samt efter gjord behörig anmälan, följande fabriksidkare under år 1858 varit till begagnande af den allmänna lånerätten i Diskonten berättigade, nemligen 2 porslins-fabrikanter, 17 egare af jerngjuterier, mekaniska verkstäder och metall-fabriker samt 1 porterfabrikant i första klassen, 3 messings-fabrikanter i andra klassen samt 2 tapetfabrikanter i tredje klassen. A det till förlagslån, för anläggning och drifvande af större fabriks-inrättningar af antingen ny eller väsendtligen förbättrad beskaffenhet, å Manufaktur-diskont-fonden anvisade särskilda anslag, stort 750,000 R:dr, voro vid 1857 års slut dylika lån utestående till sammanräknadt belopp af 748,419 R:dr 59 öre, och förefanns således en obegagnad tillgång af R:dr 1,580: 41. Genom förfallna inbetalningar af ifrågavarande lån hafva under år 1858 influtit » 127,000: —- tillsammans R:dr 128,580: 41.
Ju mera man inser vigten af detta vapen, ju lifligare man är öfvertygad, att de fördelar vid landets försvar, som våra skärgårdar erbjuda, på långt när icke kunna tillgodogöras, så framt icke det vapen, hvilket der skall begagnas, eger ett befäl, som icke allenast noggrannt känner den loka], der striden skall föras och öfver hulken stridskrafterna skola framflyttas, utan äfven eger fullständig insigt i sättet att begagna alla de fördelar densamma erbjuder, och jemväl den trupp, som skall begagnas, är för ändamålet fullt inöfvad samt vand vid lifvet ombord på dessa fartyg, desto mer visar sig ock behofvet och nödvändigheten att åt detta vapen gifva en personal, som ensamt och uteslutande får åt detsamma egna sig. Att någon lika sakkunnig som fördomsfri skulle förneka verksamheten af denna åtgärd, så framt beredandet af vapnets största möjliga tjenstbarhet uteslutande afses, kan svårligen antagas, och landet har i sanning icke någon kraft att bortkasta på försök i annan rigtning än den. som sannolikast, att ej säga säkrast, leder till målet. Det må emedlertid ej förnekas, att man sökt göra gällande den motsatta åsigten, att den egentligen så kallade sjömannabildningen vore tillräcklig, ja nära nog hufvudsaklig, för kriget i skärgården, och såsom skäl för denna satts har man anfört de ganska vackra bragder, som af den Danska Flottans utmärkt skickliga Officerare blifvit utförda, under det man dock helt och hållet förbisett, att, ehuru utförda med och pä så kallade skärgårdsfartyg, Bil. lill R. St. Proy. N:o 1, om Statsverket 1862. har dock det krig, uti hvilket fartygen blifvit använda, aldrig egentligen kunnat hänföras under benämningen af skärgärdskrig.
Din godhet rör mig, flicka kära, Så djupt, att det mig helt förtviflad gör, Att med ett afslag jag din fröjd förstör. MARIANNE. Nej, nej! Det får du ej du skall bli qvar! THORVALDSEN. Nej! bed mig ej! Du vet jag har en far, Hvars önskan gerna jag uppfylla vill. MARIANNE. Då frestar jag dig icke längre till Att stanna; men jag följer dig på färden, Om ock du bor på andra sidan verlden. THORVALDSEN. Men tänk då, flicka, på din gamla mor, Hur hon dig skulle sörja, om du for Från henne. MARIANNE. Du har rätt. Men hvad skall väl Jag göra? Ack, jag sörjer mig ihjäl. Femte scenen. REDERSBN (som nyss har inkommit och synes något upprymd). Det skall du icke göra, Marianne, Ty jag på heder dig försäkra kan, Att om ett år så är han åter här Hos lilla vännen, som han håller kär. Se så, låt oss nu alla vara glada Och våra sorgsna sinnen muntert bada I en foglietta Montefiascone, Och sedan högt ett hjertligt »vivat» dåne För vännen Bertel. MARIANNE. Har du intet hjerta, Ditt odjur, att så skämta med vår smärta? DE FÖRRE. PEDERSEN. PEDERSEN (slår upp buteljen). Ack! säg ej så! Då ej uti vår makt Det står att ändra hvad som ödet lagt På oss, så må vi ej med klagan öka Dess bitterhet, men då i stället söka Att lindra smärtan med ett glädtigt sinne, Att ej vår vän ett alltför sorgligt minne Som ressällskap på vägen med sig för! THORVALDSEN. Rätt taladt, broder! Det är som sig bör. PEDERSEN (patetiskt). Och nu, min vän, haf task för flydda tider Och för ditt bistånd uti andens skrider! Min helsning för till Gefions väna ö Och hennes sköna, bokbeklädda strand. Ja! helsa hvarje liten blåögd mö Och tryck från mig en kyss på hennes hand! (Man hör ett posthorn utanför.) THORVALDSEN. O Gud! För porten står nu vetturin'...
N;o 61. hvarjemte Revisorerne hemställt, om icke, i sammanhang med den credit, till högst 5o,ooo R:dr Silfver, som Kongl. Myntet hos Banken, under hägge förenämnde former, kan begagna, Banken mätte hafva sig förbehållet att, genom Ombud, årligen deltaga uti en inventering å alla under vård af Kongl. Myntets Embetsoch Tjenstemän varande behållningar i Guld och Silfver, hvilken af E. K. M:ts och Rikets Kammar-Collegium anställes, samt undfå ett exemplar af det Inventarium, sorn, vid sådan förrättning, blifvit begagnadt. Härvid hafva Rikets Ständer inhemta t, det Bankens förstnämnde fordran, Silfv. Rrdr 86o5 12 sk., härledande sig från en, för mera än 3:ne år sedan, till Kongl. Myntet skedd leverering utaf Bankens hemfallne Guldoch Silfverpanter, ännu qvarstår alldeles oförändrad; att på den senare räkningen, som upptager beloppet af Kongl. Myntets i Banken förskottsvis infriade attester, hade, mot slutet af förlidet år, Bankens fordran uppstigit till 06,407 R:dr 38 sk., eller nära det tillåtna maximum; att, vid samma tid, åtskillige, utöfver arne år gamla, myntattester funnos i Banken qvarliggande, såsom, oersatte, oaktadt Kongl. Myntet år 1827 begagnat den i Banco-Reglementet tillåtna utvägen att, genom omyntade Silfver-plantsars aflemnande, med en summa af Rrdr Silfver 18,248* 33 sk. minska sin skuld å denna sistnämnde räkning; samt att, förmedelst dylik leverans af omyntadt Silfver, för ett belopp af 14,827 Rrdr 10 ■ Exp. Ilisie. Förslag till und. Skrif a. N:o 61. 145 io sk., Bankens fordran för oliqviderade förskott, vid början af innevarande år, var reducerad till .16,720 R:dr 36 sk.
Garn, bomulls-, ofärgadt, » » 12 » » 10 » » » 3,6G2 2,093 1,569 _ 105,012 — 87,510 17,502 » färgadt, alla slag, » »20» »15»»» Hudar och Skinn, beredda, Sulläder m. m., nedsatt från 25 47,726 — 35,795 11,931 öre till 15 öre pr Ä 83,705 — 50,223 33,482 Hår, bäst-, eller tagel, nedsatt från 8 öre till 5 öre pr //. 3.280 — 2,050 1,230 Instrumenter, fältskärsetc., » » 40 » » 25 » » » 6.914 — 4,321 2,593 » musikaliska, orgelverk, » » 15 % till 10 % af värdet 305 203 102 — Jern, gjutet, grytor etc., » »1 St. Tull enligt Tull enligt de föreslajrna gällande taxa nedsåttnin garne. Minskning. Transport
Kan du säga mig om inte det är bättre att hämnas Det tycker jag egentligen också, för det är grymmare och il lite, så blir den andre upprättad och känner sig liksom qvitt affären. - DÅREN. Efter du förstår det der bättre än jag, hvarför frågar du mig då? LÄKAREN. honom och så: får vi se! Tyst du, jag talar inte till dig! Alltså: tar vi hufvet af AUGUST STRINDBERG DÅREN. Det beror på hur han uppför sig. LÄKAREN. Alldeles riktigt! hur han uppför sig! Tyst! Gå undan! DEN OKÄNDE (ut från verandan; upprörd men med en viss resignerad fattning). Herr Doktor! LÄKAREN. Jaha! DEN OKÄNDE. Ni förvånas säkert att finna mig här... LÄKAREN (allvarligt). får börja igen. Jag hade för länge sedan upphört förvånas, men jag ser jag DEN OKÄNDE. Beviljar Ni ett enskildt samtal? - LÄKAREN. personer! Är Ni sjuk? I alla ämnen som kunna anses passande mellan uppfostrade TILL DAMASKUS DEN OKÄNDE (dröjande). Ja! LÄKAREN Hvarför kommer Ni just till mig? DEN OKÄNDE. Det borde Ni kunna gissa. LÄKAREN. Det vill jag inte! Hvad har Ni för sjukdom? DEN OKÄNDE (tvekande). Sömnlöshet. LÄKAREN någon läkare förut? Det är ingen sjukdom; det är ett symptom. Har Ni varit hos DEN OKÄNDE. var en högst märkvärdig feber... Jag har legat sjuk på en anstalt, i feber Men det - LÄKAREN. Hvad var det för egendomligt med den? DEN OKÄNDE. Får jag framställa denna fråga: kan man gå uppe och yra? LÄKAREN. Ja, om man är galen, men endast då! DEN OKÄNDE (reser sig, ock sätter sig igen). LÄKAREN Hvad hette sjukhuset? DEN OKÄNDE. Det hetta: Den Goda Hjelpen. LÄKAREN. Det är intet sjukhus som heter så! DEN OKÄNDE. Är det ett kloster då? LÄKAREN. Nej, det är ett dårhus! AUGUST STRINDBERG - DEN OKÄNDE (reser sig).