Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det resultat, sorn tabellen upptager, grundar sig på de af kronofogdarne insända sammandrag af ifrån länsmännen infordrade uppgifter. Att dessa, i fråga om utsäde, afkastning och kreaturs antal, mäste stödjas på gissningar, säger sig sjelft; ty om 20 äfven nämnde tjenslemäns af trägna göromål upptagna tid skulle medgifva eflerfrågningar hos hvarje jordbrukare inom distriktet, skulle sanna resuilatév ändok icke erhållas, enär, utom det att man i allmänhet icke är böjd att göra officiel reda för sin ekonomiska ställning, den tro är hos allmogen rotfästad, att en af kronans embetsman anställd undersökning i dylikt hänseende ej kan afse annat ändamål än ökad beskattning. Betänker man detta föi hållande och tillika det faktum, som jag vid uppgiften angående folknummern haft Nåden anföra , eller att antalet deraf, enligt mantalslängderne jemförde med presterskapets uppgifter till tabellverket, varierar icke mindre än omkring 4 procent, ehuru begge dessa officiella handlingar, om nödig noggrannhet ägde rum, både borde och kunde göras sammanstämmande, sä må man ej undra, om en tabell, så tillkommen sorn den ifrågavarande, mäst uti ofvannämnde hänseenden vara otillförlitlig, — en egenskap, sorn väl i mer eller mindre mån tillhör statistiska tabeller i allmänhet, oaktadt man i sednare tider, åtminstone att döma af den myckenhet som infordras, synes påräkna att dera!' erhålla trovärdiga resultater, Egenteliga missväxter, i delta ords vanliga betydelse, äro här mera sällsynta, utan äro resullaterne under de såkallade svaga åren, då spännemål behof ver köpas från andra orter, vanligen följder af nattfroster. En enda sådan är tillräcklig all omintetgöra jordbrukarens skönaste förhoppningar. Början af Augusti månad är den lid, som man i delta afseende mest fruktar, och erfarenheten har till och med utmärkt vissa nätter olika inom olilia trakter af Länet, såsom de fruktansvärdaste. De benämnas Jern-nätler. Genomgår den växande grödan denna skärseld, tror man sig vanligen försäkrad om ett gynnsamt resultat.
Att denna frän BondeStändet salunda framstäfde fordran icke bemötes med afsiag, derom wägar BondeStändet sä mycket haldre pä förhand göra sig försäkradt, som Ständet redan ägt den tillfredsställelsen, att emottaga flera prof af Högwördige PresteSkändets wälwilja; och det är i fortsatt hopp om denna bewagenhet samt till närmare befästanhx af föreningsbandet emellan lärare och ähörare, som BondeStändet härigenom öfwerlemnar ät Högwördige PresteStändets egna pröfning, antingen, säjom BondeStändet hälst skulle önska, den sökte befrielsen frän Prcstegärdsbyggnader, mä utan widare omwäg kunna Allmogen nu genast medgifwas, eller frägan härom hänftjutas till öfwerläggning wid de sammanträden i Landsorterne, som för de erbjudna conventionmies tillwugabringande, lära blifiva oumgängeliga. 364 Den 4 November. Om detta beslut skulle de öfrige Resp. Ständen genom ProtocollsUtdrag wördsamt och manligen underrättas. Ut supra. kix krotocollo 8. L. IrSZLräk S. D. Titt wederbörlige Utskott remitterades följande, nemligen: Till StatSUtskottet. Riksdagsmannen ^näers Slättens, frän Jönköpings Län Memorial om afskaffande af en Exercitie inrättning wid Qwarnarp. Ett af bemälte ^näers^Lanällen ingifwit Memorial om försäljning af Ädelfors Guldwerk med underliggande lägenheter och kokr (Mlons frän Halland Memorial om ater» lösen af den sä kallade Trippiska egendomen i Halland. Till Allmänna BesrvärSoch Geconomie Utskottet. Twenne af Riksdagsmännen kelir Oxelberg frän Carlskoga och Olok k. Lekare fran Uppland om saltpetter tillwerkning. Ett Memorial af Riksdagsmannen Daniel Hnäerston frän Uppland VM förbättradt mätt och mäl; och > Ett Den 4 November. 3.65
N:o 49» i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående controlerna för belåning af tackjern på Stockholms väg, jemte 2.‘ne dermed sammanhang egande motioner; Bifölls; N:o 5o, i anledning af motion, dels om åtskilliga ändringar i Bankens Hufvud-bok samt upptagandet i densamma af värdet å Bankens fastigheter och inventarier, dels örn afskrifning af R:dr 37 sk., som af Låne-Banken till och med 18^9 blifvit Tumba Bruk lemnad; Bifölls; N:o 51, i anledning af lill Utskottet inkomne ansökningar om eftergift af öfverräntor för åtskillige, dels hos Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, dels hos Banco-Discont-Verket upptagne lån; Bifölls; N:o 5a, angående beviljande af en gratification till Banco-DiscontVerkets Vaktmästare för deras besvär, i följd af den genom Utskottet verkställda Revision af Banco-Discont-Verkets räkenskaper; Bifölls; N;b. 53, i anledning af erliållne återremisser å Utskottets, under Ntris 34, 35 och 36,'afgifne Betänkanden; Lades lill liandlingarne; och N:o 54» angående löneförbättring åt Stereotyperings-Föreståndaren i Banken, Myntproberare!! C. A. Broling; Bifölls. S. D. Till Banco-Vtskottet remitterades en, med anledning af 56 §.
Det torde nemligen icke kunna bestridas, att om början göres med en sådan försöksanstalt, den erfarenhet, som vunnits vid dess inrättande och under de första åren af dess verksamhet skall blifva till god ledning för organiserandet af de öfriga dylika anstalter, som anses derefter böra komma till stånd; och då vid införandet af nya inrättningar, inom hvilket område som helst, alltid möta hvarjehanda oförutsedda svårigheter, för hvilkas öfvervinnande ensamt erfarenheten kan angifva den lämpligaste utvägen, blifva utan tvifvel de anstalter, som kunna tillgodogöra sig i sådant hänseende redan gjorda iakttagelser, i allmänhet lättare och med mindre kostnad åvägabragte. När således för nu ifrågavarande inrättningar ett godkändt mönster blifvit bildadt och någon tid varit i verksamhet, måste derigenom äfven beredas större säkerhet för ändamålsenligheten af den för sådana anstalter nu förslagsvis uppgjorda plan, hvilken sannolikt kommer att vid verkställigheten undergå vissa jemkningar och förändringar. Utskottet medgifver dock, att dessa betänkligheter skulle vara af mindro vigt, om medel till oinskränkt belopp funnes härför att tillgå, i hvilket fall äfven flera anstalter af denna beskaffenhet, än motionärerne föreslagit, säkerligen kunde blifva af gagn för jordbrukets utveckling; men Utskottet måste jemväl tillse, att Statsverkets tillgångar ej allt för mycket tagas i anspråk för ett ändamål, — och då de af Kongl.
Jag menar laudlhushållnings-sällskaperna, der patriotiske, nitiske och vältänkande män förena sina bemödanden för ortens nvtta; och jag ville hemställa till den ädle Friherren, som väckt frågan om Ulltuna kungsgårds användande till ett centralinstitut för jordbruket, om han skulle vilja, att den ära han redan vunnit och vidare kan öka, såsom nitisk styresman af det län, honom blifvit anförtrodt, och såsom själen i en sådan patriotisk inrättning, som jag nyss nämnde, bortskymdes genom skörden af den tvetydiga hedern att vara upphofsman till en för Slaten öfverflödig och kostsam anstalt, hvars syfte vore att sprida sina dyra yngslen till alla Rikets provinser. Min mening är ingalunda att fördämma jordbruksinstituter eller jordbrukskolor. Må gerna Elr Nonnen, och hvem som behagar, vidtaga dylika anstalter. Men min tanka är, att Staten ingalunda bör ingå i någon-kostnad dertill. — De höra, efter mitt förmenande, till luxsartiklar, dem den omtänksamme hushållaren sätter sist på listan af sin utgiftsberäkniug. Om remiss till II. StatsUtsk. hemställes vördsamt. Dessa båda anföranden remitterades till StatsUtsk. i sammanhang med Frih. von Krsemers till Ulsk. remitterade motion, ang. inrättande af ett central-landtbruks-institut på Ulltuna kungsladugård. Föredrogos och lades på bordet: StatsUtsk:s utlåt. N:o 16, i anleda, af vackt motion om ersättning till rusthållarne vid två sqvadroner af Lif-reg:tets dragon-corps för munderingars slitning under garnisons-tjenst *» i Stockholm ur i838; StatsUtsk:s mern. N:o 17, om ökad betjening i Utsfe. af en cancellist; Allm. Besvärsoch Ekon. Ulsk:s utlåt.
Man har invändt, att en del af It. o. Ad:s ledamöter hafva andra sysslor att bevaka och att tiden icke medgifver dem att här afhöra discussionerna. Jag åter tror, att de, som af sina embeten äro förhindrade att öfvervara discussionerna, göra bäst, om de sköta dessa embeten och icke heller befatta sig med att deltaga i voteringarna. Jag är äfven bland dem, som hafva embetsgöromål, och jag försummar hvarken dem eller mina enskilda angelägenheter1. Jag har också ofta sett mig nödsakad att bortgå från voteringen; men jag liar aldrig kommit hit för att votera i ett ämne, der jag icke öfvervarit discussionen. JDet har tvärtom varit få ämnen, om hvilka jag hitkommit med en så orygglig opinion, att den icke hade af grundliga skäl kunnat under discussionen ändras. Man har vidare sagt, att följden skulle blifva, att particheferna dagen förut uppbådade sina anhängare, hvarje gång de visste, att ett mål skulle förekomma, som de ville genomdrifva. Men det är icke mera jag vill, än att mina motståndare må vara här och höra discussionen; och jag har öfverlefvat den dag, då vid en särdeles vigtig frågas afgörande Riddarhuset var ovanligt talrikt, efter allt utseende till följd af order och tillsägelser. Discussionen var ytterst liflig och upplysande. Lartdtm:s propos. bifölls muntligen så enhälligt, att blott ett eiida nej hördes med begäran om votering, hvilken, efter långa misslyckade försök alt få den enda ledamoten att afstå från siri efter allt utseende orimliga begäran, omsider anställdes och — vanns, hvilket helt visst icke kunnat hända, om förstärkningen hitkommit blott till voteringen, utan att hafva haft tillfälle att afhöra discussionen. Man har jemväl sagt, att minoriteten icke bör kunna motverka majoriteten. Detta erkänner jag och respecterar majoriteten, på hvilken sida den än må vara. Men det är först efter voteriugssed - Den ja Juni* larnas öppnande, som man är i tillfälle att med säkerhet veta, hvad som är majoritetens mening.
Imedlertid ber jag för all ting i verlden at Cederberg, inte får veta, at j ag s agt något. FABRIKÖRN. Åh nej , därom k an Ni vara öfvertyg ad. ( Troselius går och Cederberg kommer in i detsamma .) TIONDE SCENEN. FABRIKÖRN. CEDERBERG. FABRIKÖRN. Det var rätt bra at Ni kom in, min Herre. Jag sk a s äga Er, at om Ni vil gö ra mig en tjenst, så uphör Ni med Er Information från denna dagen. CEDERBERG. Altför gärna, min Herre. D ärmed är j ag rätt nögd, och jag kom just ned i den afsigten at säg a Herrn dets amma. Men tillåt mig också at få veta genom hvad förbrytelse j ag förorsak at ert missnöj e. FABRIKÖRN. Läser Ni Christendomen med mina gossar? CE Hur kommer Herrn på den frågan? FABRIKÖRN. Såsom Far eger jag fullkomlig rättighet at få veta hvad mina barn få l ära. Men u tomdess har j ag mina andra skäl. CEDERBERG. Herrn vet ju, at jag utfäst mig at läsa Chri stendomen två gånger i veck an. Denna förbindelse h ar jag aldrig u raktl åti t. Barnen kunna sjelfva vittna däro m. FABRIKÖRN. Ja, j a, det kan väl så vara: men ger Ni dem sådana principer, som egnar rättskaffens Människor och Medborgare? Jag hörde h äromdagen berättas , at Ni skall ha ogudagtiga grundsatser: och en sådan Informator vil j ag inte ha. CEDERBERG. Efter Ni tvingar mig at vara uprigtig på Er bekostnad, s å skall jag säga Er til baka, at Ni är lika så okunnig i Er Religion, som Ni eländigt öfvar den. Men al tid hör man Religion och dygd och mänsklighet och medborglighet sväfva på edra läppar. Vågar Ni tala om dess a heliga ting, hvilka Ni ständigt gäckar med ert upförande? FABRIKÖRN. Hvad är det Ni säger, karl? CE 27 CEDERBERG ( fortfar ).
Sundhets-Kollegii räkenskaper, hafva Revisorerne granskat räkenskaperna för Carolinska Mediko-Kirurgiska Institutet och Veterinär-Inrättningen i Stockholm, viel hvilka någon anmärkning icke ägt rum. Kongl. Veterinär-Inrättningen i Skara Räkenskaperna, hvilka för båda åren blifvit i Kongl. KammarRätten granskade utan anmärkning, hafva icke heller föraniedt till någon erinran af Revisorerne. »ebet, år 18-42. år 18-43. Balans från föregående året: Inkomst: Utgift: Balans till pujöljande äret: — Uti skrifvelse N:o 173 af den 7 sistlidne Maj, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, dels att en undersökning måtte företagas, angående denna Veterinär-inrättnings tillstånd och det sätt, hvarpå densamma förvaltades, dels alt vederbörande Klefve anbefallda hålla tillsyn derå, att de med Inrättningen afsedda ändamål befrämjades. Då Revisorerne icke, såsom i berörde skrifvelse vidare begärdes, fått emottaga någon uppgift om resultaterna af nämnde undersökning, men Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Skaraborgs Län Femårs-berättelse, daterad den 2:dra Mars nästlidet år, innehåller, att Inrättningens anseende i sednare tider minskats, hvilket hufvudsakligen härrörde af Föreståndarens nästan oafbrutna vistande i Stockholm, äfvensom att, för reglering af samma Inrättnings angelägenheter, vederbörande ansett nödigt, att på Föreståndarens plats blefve förordnad en skicklig person, som, emot fullgörandet af dennes pligter, ägde tillgodonjuta hans löneförmåner; så hafva Revisorerne velat härigenom fästa uppmärksamhet på vigten deraf, att en undersökning af sakkunnige och ojäfvige män med görligen första äger rum. K o n g 1. Tull-Verke t. Af dess räkenskaper, hvilka i Kongl. Kammar-Rätten för begge de ifrågavarande åren undergått revision med anmärkningar, inhemtas följande förhållande: 9 — 66 Debet. år 1842. år 1843. Balans frän föregående året: Behållningar och fordringar. Uppbörd:
Endast frän det ögonblicket vidtager Statens garanti och dä kan jag icke inse det ringaste behof af en närmare granskning utaf ett kostnadsförslag, hvars bedömande kommer att bero på det blifvande bolaget. Man har äfven klandrat att ingen tid blifvit bestämd inom hvilken jernvägen skulle vara fullbordad; men det är ju bolagets egen förlust om det en gång påbörjade arbetet ej nog hastigt afslutas, ty dessförinnan utbekommas inga medel. Såsom ett ytterligare skäl hvarföre man icke borde bevilja den ifrågavartde garantien har man ordat mycket om Götha kanal. Man har påstått att jernvägen skulle anläggas i samma direktion sora berörde kanal. Jag anhåller fördenskull att få fästa uppmärksamheten derpå, att detta är ett misstag, ty Götha kanal stryker fram genom Österoch Westergöthland och slutar vid Götheborg. Deremot genomskärer den nu föreslagna jernvägen provinsen Nerike, och Götha kanal står, så vidt jag känner, icke i störte beröring med Nerike än med Skåne eller någon annan provins af Sverige. Att således säga det den projekterade jernvägen skulle dragas i samma linie med Götha kanal, är, efter min öfvertygelse, alldeles oriktigt. I den händelse att jernvägen kommer alt utvidgas, hvilket dock beror derpå, huruvida den nu projekterade banan kommer att bära sig, först då kommer den i någon beröring med närande kanal. Men långt ifrån att skada den, kommer jernvägen att för kanalen blifva af stor nytta, ungefär så, som tvenne kanallinier, hvilka afskära hvarandra, äfven gagna hvarandra. Man säger att Götha kanalbolag icke bär sig. Felet dertill ligger enligt min tanke, hos kanalens administration. Hvar och en vet att i stal - Den 29 Juli c. m. 327 let att såtla taxan så lågt att det vore i allmänhetens intresse alt begagna kanalen, är taxan så uppdrifven att det icke lönar sig att linder vanliga förhållandan pä densamma försända spanmål och andra landtmannaprodukter från Westergöthland och öfriga kanalen omgifvande provinser. Dessutom har kanalbolaget icke några ångfartyg till boxering.
Efter manga kostsamma försök och, ändringar med Rcgcmen tets Uniform, borde man kunna hoppas, ar det rätta nägon gäng pähittadcs, sä wida egenleliga ändamälct ined all klädsel är, at bewara för köld och owädcr; men i händelse nägon förändring framdeles skulle anses nödig i den beklädnad Regementet redan bekommit, utbedja sig Rust hällarne, at sedan nägon Uniforms-perseLel blifwit efter föreskrift fardiggjord, aflenniad och approbera!)' denna mätte bsbebällas sä länge den finnes brukbar, och Rusthällarne eml-dlertid besparas en ofta dryg och föraäfwcs utlagd kostnad til anskaffande' af nägon ny. Stockholm den Julli 1809,. ch. llrölicb. Remitterades til Allmänna Beswärsoch Oeconomiä - Utstotlet. Herr Grefwen och Landtmarst alken tilkännagaf, at Grefwe Ducker och Herr lloDt, Alle, afsagt sig at wara Ledamöter af Riddarehus Utskottet, Herr v/olrrub, af Hem liga - Den 2!. ^Iu!ir. liga Utskottet, Herr Uolle, LarlUric, afBcwillninas Utskottet, Herr Ler.-enscbölä, ^odan r,lc, af Expedit'.ns Ulffottet, hwarföre ban anmodade Herrar Elcctcrer a t i detza Herrars ställen npa Ledamöter utwälja hwarwid han tillika erindrade at Electors - wal borde Hällas i andra Clasien efter Herr Soop, 6n8trU, och Herr lljerts, Ou8lLf emedan dcstförinnan Electo rerne af denna Clatz ej kunde utnämna npa Ledamöter i Utskotten.
Rubens barn, de Gaditers, och de halfva slägtenes Manasse, voro stridsamme män, som sköld och svärd föra och båga spänna kunde, och förfarne till att strida; de voro fyra och fyratio tusend, och sjuhundrad och sextio, som i här drogo. Och då de stridde med de Hagariter, hulpo dem Jetur, Naphis och Nodab; Och gåfvo de Hagariter i deras händer, och allt det som med dem var; förty de ropade till Gud i stridene, och han bönhörde dem; ty de trodde till honom. Och de förde bort deras boskap, femtiotusend camelar, tuhundrad och femtio tusend får, tutusend åsnar, och hundradtusend menniskors själar. Och der föllo månge såre; ty striden var af Gudi. Och de bodde i deras stad allt intill den tiden de fångne vordo. De halfva slägtenes Manasse barn bodde i de landena, ifrå Basan allt intill BaalHermon och Senir, och det berget Hermon, och de voro månge. Och desse voro höfvitsmän till deras fäders hus: Epher, Jisei, Eliel, Asriel, Jeremia, Hodavia, Jahdiel; väldige, mägtige män, och namnkunnige höfvitsmän uti deras fäders husom. Och då de förtogo sig emot deras fäders Gud, och i horeri gingo efter de folks gudar der i landena, som Gud för dem förgjort hade, Uppväckte Israels Gud Phuls anda, Konungens i Assyrien, och ThiglathPilnesers anda, Konungens i Assyrien, och förde bort de Rubeniter, Gaditer och den halfva slägtena Manasse, och lät komma dem till Halah och Hober och Hara, och till den älfvena Gosan, allt intill denna dag. Levi barn voro: Gersom, Kehath och Merari. Kehaths barn voro: Amram, Jizear, Hebron och Ussiel. Amrams barn voro: Aaron, Mose och MirJam.
Återremitterades. §§ 06 till och med 72, samt yttrandet, sidan 41, i Betänkandet. Biföllos. § 75. Återremitterades. §§ 76 till och med 88, samt yttrandet, sidan 42, angående § 76. Biföllos. Bevillnings-stadgans § 89, samt yttrandet, pag. 43, i Betänkandet, angående Herr' Sundvallsons der omförmälda motion. Nämnda yttrande, samt tredje momentet af § 89 biföllos, hvaremot samma §:s 1, 2 och 4 momenter återremitterades. §§90 till och med 96. Biföllos. Ingressen till Bevillnings-stadgan, sidan d. Prot.-Utdrag den 16 Maj 1S60. 381 Pröfning häraf var uppskjuten, enligt Protokollet den 9 dennes, och nu klef färslagct i denna del återremitleradt. Och det sednare yttrandet, sidan 18, i Betänkandet, eller det, som alser C, A. Larssons, Ola Lassons samt Herrar Hiertas och Ridderstads der åberopade motioner. Pröfning af delta yttrande uppsköts den 9 dennes, men detsamma hiel' nu bifallet. Den 16 Maj. S. D. Fortsattes föredragning af Bevillnings-Ulskoltets Betänkande N:o 20, angående Allmänna bevillningen. Härvid förekommo: Förslag till Instruktion för Taxerings-förrätillingarne vid de under Allmänna bevillningen inbegripna och af taxering beroende afgifters föreslående och fastställande. §§ 1 till och med 8. Biföllos. §§ 9 och 11, samt yttrandena, sidan 43 i Betänkandet, angående dessa §§. Godkändes. § 14. Återremitterades. § 15. Första momentet bifölls och det sednare återremitterades. §§ 16 till och med 20. Biföllos. § 21. Första momentet bifölls, hvaremot denna § i öfrigt återremitterades. 582 Prot-Utdrag den lö
Denna bana, utgående från Frövi station, skulle gå nära Frövi och Wedevågs bruk öfver Bohrs bruk och Dalkarlshyttan, med masugn, nära Lindesbergs stad, och vidare följa Rossvalens östra strand, i närheten af Guldsmedshytte silfververk och Flögforss kopparverk, och sedan utmed östra stranden af Rällsjön, samt längs efter Nya Kopparbergs-ån, genom den tätast bebodda - Motioner i Preste-Ståndet 1865. iS:o 45. 105 bodda delen af Ljusnarsbergs socken, emellan Kafveltorps och Ljusnarsbergs koppargrufvor, samt på kort afstånd från Stjernfors jernbruk, i närheten af Ställdahls masugn och Svartviks jerngrufvor, förbi Hörns masugn och Högfors bruk. Omkring en mil nordligt derifrån möter det egentliga Grängesberget och den omnämnda landthöjden. Banan skulle vidare följa sträckningen af samma rika malmfält, hvilket, under olika namn, går ned till sjön Wessman, och fortsätter på andra sidan af densamma. I trakten af Skisshyttan, hvilken banan skulle löpa nära förbi, finnas stora, ja, man antar nära obegränsade tillgångar af zinkblende, koppar och silfverhaltig blymalm, och längre i norr, inom Stora Tuna socken, förekomma de till sin utsträckniug ännu icke närmare kända, betydliga malmfälten, Tuna-Hästberg och Idkärns-berget, hvilka anses fortsätta på djupet under den så kallade Tuna-slätten. I trakten af Domnarfvets stora sågverk komme banan att passera Dal-elfven, och, sedan förbi sjöarne Liljan och Runn, öfver Tiukens kanal, nå Falu station å Gefle—Dahla-banan.
271 af staten stadfästes, hvilka fått namn af Bergs-, Uppstadsoch Smpelstads-vigter. Tillika stadgades att hetsman skulle göras af jern och vara efter Orebro hetsman, fem marker drygare än Stockholms. 1683 års Riksdagsbeslut afskaffade hetsman och pyndare, anbefalte vägbalancer med skålar och stadfästade att all vigt skulle rättas efter Örebro vigt; men att Koppar-, och JernVigten, för dessa metallers svårare försels skulld, hade i Bergslagen och Uppstäderna sin proportionerade öfvervigt, för att, såsom orden lyda, stå desto bättre Ut frakt och kostnad. Den oreda, som af en sådan mångfald i vigterna uppkom, föranledde Förordningen af den 10 Maji 1665, som fastställer tvänrie särskildta Vigter, nemligen Skålpundseller Victualievigt samt jernoch KopparVigt, stadgande att den förra skall förhålla sig till den sednare, sorn 5: 4, samt att, då skålpund äro under-afdelningar af victualievigter, så skulle marker utgöra rnetallvigtens delar, och således skålpundets vigt Vara till markens Arén 1733, 1737 och 1739 utfärdades förnyade Kongl. Resolutioner i detta redan inveck - 272 Betänkande om Matt, Mai och Vigh lade ämne, af hvilka Förordningen af d. 29 •Maj 1739 ännu är gällande. Denna Förordning stadgar, rörande Vigten , följande hufvudpuncter ; 1:0) Hufvudvigten öfver hela Riket är Victualievigt. Dess indelning är följande: 1 Skeppund Skålpundet Allt skall i Sverige vägas efter denna vigt, utom de metaller, som efter särskildte Förordningar böra med metall vigt vägas» Men arbetade metaller, samt, enligt ett sednare stadgande, jernet i Stockholms lilla jernvåg samt i jernbodarne skulle vägas efter victualievigt, (hvilket likväl aldrig lärer vara efterkommit* Se underrättelse angående Svenska vigterne i 1821 års lilla Almanach, på Kongl.