Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då en ledamot af detta Stånd, Frih. v. Stedingk, oaktadt hvad i denna formfråga blifvit talädt, ännu synes sakna förmåga att göra skillnad emellan att afbryta en talare och att förbjuda honom att tala, så haf jag funnit mig uppkallad för att göra denna distinction och förklara, att det är Landtmts skyldighet och följaktligen äfven hans rättighet att afbryta en talare, då han går utom ämnet, men att Landtm, deremot icke äger rättighet att förbjuda någon att tala. I öfverensstämmelse härmed anhåller jag, ätt Hr Crusenstolpe må blifva uppropad, så öftd han anmäler sig att tala; men äf Hr Gr. o. Landtm, i sitt tal afbruten, sä ofta han visar sig hafva lust ätt fortsättd ett sådant språk som det, hvarmed han i dag började Sitt yttrande. Hr Rosenblad: Jäg hadé visserligen, lika med Frih. Den 27 April f. ra. v. Stedingk, icke ämnat att yttra mig i denna fråga; men af samma skäl som han vill jag icke tillbpkahålla min tanke, att jag icke kan annat än godkänna, att Ur Gr. o. Landtm, icke tillåtit fortsättningen af ett yttrande, som Hr Crusenstolpe hade börjat, helst sedan Hr Crusenstolpe sjelf förklarat, då han andra gången med klubbslag blef afbruten i forsättningen af sin tafla rÖr:de Regeringens handlingssätt, inskränkande sig till ett senare tidehvarf för att rättfärdiga ett uttryck, hvars beifrande blifvit ifrågastäldt, att, såvida han icke på det sättet finge fortsätta sitt anförande, hade han ingenting att tillägga; derigenom Hr Crusenstolpe således sjelf förklarat, alt han icke ville yttra sig på annat sätt jin äfven de talare, som i öfrigt försvara hans yttranderätt, ansett böra med klubbslag afhrytas. Frih. von Stedingk: Jag får hembära Gr.Frölich min tacksamhet för den efter min fattningsförmåga lämpade tillrättavisning, Hr Gr. haft den godheten att lemna mig.
Jordens fullständigare afdikning på många egendomar medelst täckta diken, begagnandet af nya eller förbättrade redskaper, samt anskaffandet af artificiella gödningsämnen, — hufvudsakligen dyjord med eller utan tillsats af 'kalk, benmjöl och på sednare tider guano — äro de medel härtill, som allt mera användas, och genom hvilka, i förening med en förbättrad boskapsskötsel, man med skäl kan hoppas, att Östergöthlands jordbruk snart skall gifva en afkastning bätLre än hiLtills motsvarande jordens naturliga bördighet och provinsens i tlera hänseenden fördelaktiga läge. Boskapsskötseln framgår i bredd med åkerbruket, och vinner allt mera en förtjent uppmärksamhet. Endast inom Ydre härad, hvars vidsträckta betesmarker härtill lemna tillfälle, kan den ännu anses såsom hufvudnäring, hvaremot öfriga delar af Länet ej uppföda kreatur till ett för det egna behofvet tillräckligt antal eller i allmänhet af sina ladugårdar hafva den afkastning, att de i landthushållningen kunnat betraktas såsom hufvudsak. Skälet härtill har varit, dels att fodertillgången ej stått i ett väl beräknadt förhållande till det antal kreatur, sorn varit nödigt för den sädesbärande jordens tillräckliga gödande; dels ock att det svält-system, sorn under föregående tider vid kreaturens utfodring varit följd t, hindrat deras utbildning, följaktligen också minskat deras förmåga att äfven vid en bättre utfodring återgälda densamma. Ökandet af fodertillgångar ne är derföre numera de upplyste jordbrukarnes angelägnaste omsorg, och de göra det årligen så väl, enligt hvad ofvan är anfördt, genom odlandet af rotfrukter, som genom en allt större dels af den öppna jorden besående med gräsfrö eller andra foderväxter. Der ängarne äro mindre bördige, odlas de mer och mer, samt besås åter 14 med gräsfrö. Att genom öfvergödning lioja växtligheten hos icke odlad ängsmark, torde väl endast såsom försök hafva förekommit, hvaremot öfversilning med vatten på flera ställen, der sådan af lokala förhållanden varit gynnad, blifvit med fördel begagnad, såsom vid Ljung, Skönnarbo, Tåby och Medhamra.
Scats, Utstcttet finner att detta Län, hwilket tillkommit såsom ett köpewilkor wid försäljningen os Den »2 Maji. 24? af Rosenforss Bruk med tlllhörighcter, ej ar afven bejkaffenhet, som de Wadstena Krirsmanshus-CassaS Län, hwara, ti>l följd af Riksens StänderS Bestut och Kongl. Majus i anledning deraf gifne nådiga förordnande, den 2 April förledet ar, räntan bär till sex Procent förhöjas, samt att, da Majoren Rosenborg förr än berörde Författning af Kongl. Maj:t utfärdades, förwärfwat sig ifragawarande Länerältighet, nägon förändring deruti icke kan förenäs med den säkerhet, en pä god tro lagligen stutad afhandling bör medföra och dessutom blefwe ståtelig, enär den skulle störa det förtroende, som ä Kongl. Majus och Kronans höga wägnar, widtagne åtgärder hos Allmänheten böra äga; i anseende hwartill Slats, Ucstottet till Riksens Högloft. Ständer hemställer, det Majoren Rosenborg mätte bibehallas wid de köpewilkor, hwarmed han pa öppen Auction tillhandla! stg Rosenforss Bruk med tillhörigheter. Orebro ten 4 Maji »8-2. Pa Högloft. Ridderst. och Pä Höaw. Prest-StanAdelns Led. wäanar, dets Led wägnar, Larl blönnt-r. Pa Wallofl. BorgarePä HederwBonde Ståndets Led. wägnar. Ståndets Led. wägnar, ch XVeZblin. Fon. ^enclersson. L. 1une1iu5. Att förestäende afstrist är lika lydande med de till Respective Niks-Standen insände exemplar, betygar 6. tunelius. Rit - 248 Den 12 Maji. Uppläst hos Ridd och Adeln d. 12 Maji. Prest-Ståndet den 12 - Borgare-Gtändet d. 5 - Bonde-Standet d5 Riksens Högloft.
S. D. Vid föredragning af ConstitutionsUtskottets Memorial N:o 14, med öfverlemnande till justering af en uppgift å de från sista Riksdag hvilande samt af samtelige RiksStånden gillade Grundlagsändrings förslag, fann BondeStåndet för godt den föreslagna Redactionen godkänna. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions Utskottets Memorial N:ris i^-, 16 och 17, innefattande förslag till ändring uti sista puncten af 37 §. Riksdagsordningen, andra puncten af Regeringsformens 60 §., samt 7 och 9 Momenten af 5 §, TrycktrihetsFörordningen, blefvo samma förslag af BondeStåndet antagne till sådan behandling nästa Riksdag, som 5 6 §. Regeringsformen stadgar. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln; S. D. f. m. Vid förnyad föredragning af Bihang till R. S.Frot. y:de Sami. 16 • 250 Vrot. Vt dr. d. 2iMaj 1.(323, Constitutions Utskottets, den 2 dennes, under N:o 10 afgifne, samt den 12 derpå följde e. m. på Bordet lagde Memorial, innefattande förslag, att g:de Momentet i 4 §. Tryckfrihets-Förordningen matte alldeles upphäfvas och uteslutas; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Förslag, till den behandling 56 5* Regeringsformen stadgar, godkänna. S. D. f. m. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets den 13 dennes under N:o 151 afgifne samt den 15 derpå följde e: m. på bordet laggde utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistl. April meddelade yttrande, om medels anslående till kostnadernes godtgörande för H. K. H. Kronprinsens förmälning och verkstälde Utrikes resa. Och fann Ridderskapet och.
Genom Kongl. Förordningen, angående hvad till förekommande af smittosamma sjukdomars införande i riket iakttagas bör, den 20 September 1859, har blifvit stadgadt, att, i fråga om Koleran och Gula Febern, hvad i sista momentet af 7 §:n i Kongl. Förordningen den 30 December 1857, angående farsoters hämmande inom riket funnes föreskrifvet, borde tillämpas jemväl på fartyg, som från utrikes ort, belägen på denna sidan Cap Finisterre, till Svensk hamn anlända, men att i öfrigt karantäns-åtgärder emot utrikes gängse smittosamma sjukdomar icke vidare skulle ega rum, med undantag allenast för Pesten, i 6 Allmänna Besvärsoch E k uno m iVl skottets Betänkande N'.o 47. afseende hvarå 4 §:n i Förordningen stadgar, att alia från Barbaresk-staferna, Egypten och öfriga Turkiska stater vid Medelhafvet och Svarta hafvet saint från Grekland ankommande fartyg äro (så framt de ej från annan karantänsplats medföra bevis om undergången karantän och derefter haft friskt om bord samt hvarken besökt smittad ort eller haft beröring med smittadt fartyg) skyldige att, utan föregången gemenskap med Svenska landet och dess innevånare, anlöpa Känsö karantänsplats för att der undersökas och, derest det befinnes nödigt, undergå karantänsbehandling, Utskottet tilltror sig icke att tillstyrka indragning äfven af berörda karantänsanstalt, som så nyligen, efter sakkunnige myndigheters hörande, af Kongl, Majit funnits böra till förekommande af pestsmittans införande i landet bibehållas, helst Utskottet erfarit, att äfven från grannriket Ryssland blifvit hos vår Regering gjord framställning, som utmärker att Känsö karantänsanstalt betraktas såsom en behöflig utpost emot alla till Östersjön ankommande fartyg, som kunna misstänkas hafva nämnda smitta ombord.
Med ani. häraf vill jag blott erinra, att uti de för valberättigade nu befintliga stadganden redan finnas undantag gjorda för vaktbetjening eller andra, som med dessa jemförlige eller ringare äro. Till följd häraf har jag icke ansett nödigt att göra någon särskild anmärkning i afseende härå; och kunde sannerligen D e n 7 Mars. 37 icke tänka mig att någon skulle hänföra fjerdingsman till civila tjenstemän. Uti mitt föreg, yttrande har jag uttalat min åsigt, att, äfven om ifrågav:de förändring skulle hafva majoriteten inom K. o. Ad. för sig, så kunde och borde det icke antagas i dess nuv:de skick. Det var med afseenden härå jag framställde det förslag i ämnet, jag för K. o. Ad. upläst. Frih. Baab har anfört att här kunna finnas de rikaste personer i Riket, hvilka icke skatta för 1000 rdrs inkomst. Jag tviflar på att så är förhållandet; men om ock så skulle vara händelsen, tar jag för afgjordt, att antalet af dessa rika personer, hvilka icke skatta för nämnde inkomst-summa, måste vara ytterst inskränkt. Ropen på propos. förnyades. Hr Sandströmer: Med ani. af hvad Hr Cederschiöld nyss anfort, hemställer jag till Eder, Mine Hrr! hvaruti den utmärkelsen, att Konungen uphöjer uti adeligt Stånd, egentligen skulle bestå, om utnämningen icke skulle medföra den enda fördel, R. o. Ad. ännu har, nemi. att erhålla inträde å Riddarhuset. I närvarande tider, då namnet endast erhåller värde af den person, som bär det, kunna vi icke räkna äran af ett adeligt namn såsom den af utnämningen vunna fördel, utan vi måste väl antaga att denna fördel består i rättigheten att utöfva det vigtiga representationskallet. Medan jag hav ordet, ber jag att, med ani. af Gr. Björnstjeruas sednaste yttrande, få erinra, att af alla de efter 1809 adlade ätterna finnas inga ättemän. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin: Jag tror att det gifves många, hvilka, i likhet med Gr.
Det såg ut, som om grefvinnan af erfarenhet visste, att lifvet är en svår och allvarlig sak att komma igenom, och att det derför är bäst, att man ömsesidigt försöker att i alla småsaker göra det så godt och lätt som möjligt för hvarandra. Hon var af den åsigten, att man bör visa kärlek och hängifvenhet i hvardagslag och icke uppskjuta det till större eldsvådor och andra olyckshändelser, som somliga menniskor göra. Hon hade förlorat två män. De tre barn hon hade i lifvet voro från hennes andra äktenskap, och hon lefde i det innerligaste samlif med dem. Hon anvisade Hedvig en beqväm plats i en soffa, och grefvinnan sjelf satte en kudde bakom henne, och derpå bjöd hon henne te, medan den ene af hennes gossar gick efter sockerskålen och den andre kom med en brödkorg i hvar hand och förnöjd såg från den ena till den andra af korgarna, som om han ville säga: »Här äro kringlor och här äro tebröd. De äro goda båda delarna, — jag känner dem.» Det var nästan för mycken artighet. Hedvig visste icke, hur hon skulle återgälda den. Hon satt med en hel hög småbröd framför sig och rörde omkring i sin tekopp, medan hon lät blicken glida omkring på de gamla porträtten på väggarna. »Ni tycker om taflor», sade grefvinnan. »Ebba har sagt mig, att ni har så mycket anlag för att teckna.» Hedvig såg i tankarna hela rader af karrikatyrer hon gjort af lärarne och kamraterna, och hon kände sig mycket syndig. »Åh, det är ingenting», sade hon och rodnade. »Jaså, fröken ritar?» frågade den gamle kammarherren, — han läspade litet. »Det är en utomordentligt intressant talang, som kan skaffa amatörerna en stor jouissance. — För öfrigt är kanske fröken redan artist?» rättade han sig. Gamla fröken Krohn stack frågande fram hufvudet. »Fröken Engelhardt ritar!» ropade grefvinnan i örat på henne. Fröken Krohn såg frågande ut, som om något vigtigt undgått henne. »Hedvig tecknar!» upplyste Ebba från den andra sidan; — samma frågande blick. »Hon tecknar!
Siden-Damast fr. 9 0 öre — 16,45 Bal-Sidan Siden-Bastklädn. pr robe &gt; kr. Profver och katalog omgående. — Dubbelt porto till Schweitz. G. HofleverantSr.) Z u r i c n, Åter denna förnimmelse af ro, hvilken vid ljudet af hennes röst smög sig öfver honom — hvar, hvar hade han hört den förut? Men då skenet från lampan föll öfver henne, och hon stod framför honom i den enkla, men klädsamma sjuksköterskedräkten, drog ett litet svagt leende af igenkännande öfver hans läppar, och han h viskade: » Åh, är det ni, barn — fröken Eva. » &gt;Syster Eva, » rättade hon, » och jag är så ledsen att se er här, men glad på samma gång. » » Är ni glad » — det flög en liten ljusning öfver hans drag — » jag skall komma att göra er mycket besvär. » » Nej, här tala vi ej om sådant, och nu får ni inte tala alls, ty det skulle anstränga er för mycket. Jag skall nu se till mina andra sjuklingar, men om ni under tiden skulle behöfva mig, så tryck på klockan, och jag kommer genast. » Var detta den barnsliga, lilla Eva, för hvilken han hyst nästan faderliga känslor under den tid hon vistades inom hans familj? Hvilken värdighet det kommit öfver henne, och hur hon utvecklat sig till en behaglig, nästan vacker ung kvinna. Nå ja, två, tre år vid den åldern göra så ofantligt mycket. Och att han skulle träffa henne här under så ledsamma omständigheter. Tankarne hvirflade om i hans trötta hufvud, men så domnade han åter af och föll i en orolig slummer med en svag förnimmelse af att, då han åter vaknade, skulle ett par vänliga ögon möta hans och en mjuk hand rätta på kudden under hans hufvud, och denna hand tillhörde ej en främling utan den unga flicka, hvilken en gång, i ett anfall af missmod och hemlängtan, i sin bedröfvelse förtroendefullt tog sin tillflykt till honom. bol; han plågades af denna lukt, som påminde honom om alla de marter, han utstått inom sjukhusets väggar. Här skulle Eva vistas dag efter dag, kanske år efter år — hon, som förut var som en liten vild skogsfågel.
— Ja — hans blick ljusnade vid tanken på den lilla ljuslockiga, ostyriga Greta, hans ögonsten och bortskämda flicka. Men, var hon nu egentligen så bortskämd? Hon K. Dramatiska teatern uppför i morgon för första gången » Ve den som ljuger! », sagospel i hade ju alldeles mammas smeksamma sätt 5 akter af F. Grillparzer, öfversäUning af Henrik och muntra, ljusa lynne. Om han var vid Christiernsson. Vi återkomma i nästa nummer aldrig så nedstämdt lynne och hon slog de till ett närmare omnämnande. små armarna om hans hals och försäkrade, att han var den raraste pappa i hela värlAulinska kvartettens femte och sista kammarmusiksoaré utgjorde en i allo värdig afslutning den, och hon så började prata och berätta, på det lilla musiksällskapets konstnärliga sä- om hvar hon varit och hvad de lekt hela song. Tyvärr var hr Stenhammar af sjukdom dagen, om alla konster, som Trisse kunde hindrad att uppträda och dela de hjärtliga bi fallsoch tacksamhetsbevis, som af en fulltalig göra, och en hel hop andra lika viktiga sapublik ägnades de unga konstnärerna. 1 stälker, så blef pappa strax litet mindre nervös lett för flygeln hade klarinetten — öfverlägset och mera meddelsam: barnen skickades ut skött af direktör J. Kjellberg, - » ryckt in, och så bjöds man som hufvudnummer för kvällen på och mamma fick del af alla hans tankar Brahms förtjusande idylliska kvintett i h-moll och planer, och med sitt goda hufvud och för klarinett och stråkinstrument. Det blef en glada lynne ställde hon allt i ett bättre sann njutning och glädje med denna tonprakt, detta utförande! Dessutom upptog programmet ljus. John däremot var sin pappas afbild, Svendsens stråkkvartett a-moll, opus 1, — ett i tyst och betänksam samt flitig och ordentsanning beundransvärdt begynnarverk! Och så lig. Men så var han ju också hela 13 år, till sist Mozarts kvartett g-dur, verkande med en under det att liten Greta ännu blott var 8. gammal gobelins diskret graciösa färglek vid sidan af Svendsens moderna impressionism.
Brefvet den 10 December 1816 och det för Kron-Prinsens Hussar-Regemente gällande pnssevolanskontrakt, bar hittills från anslaget å 4:de hufvudtiteln lill oförutsedda behof årligen anordnats, dels ett belopp af 660 R:dr 40 sk., utgörande skillnaden emellan bestämda rationspriset för de fyra sommarmånaderna Juni med September och det för vanliga tjenstgöringstiden gällande pris per bäst för de till Regementets i Götheborg förlagde kommendering börande 1 Under-officersoch 25 Hussar-häslar, dels ock hvad till kokved och lägerhalm åt Regementet, under dess möten, årligen utbetalas, efter markegångspris, med 133 R:dr 16 sk. på förslag; men som dessa utgifter visat sig vara ständiga, och således icke vidare böra få utgå af ett för tillfälliga behof afsedt anslag, föreslår Kongl. Maj:t, att nyssberörde 2:ne utgiftsposter må med tillhopa 794: 8. — uppföras under statsanslaget för Kron-Prinsens Hussar-Regemente, så vida icke Rikets Ständer, hvad angår de för godtgörelse af skillnaden emellan de olika rationsprisen belöpande 660 R:dr 40 sk., finna lämpligare medgifva, att detta belopp må för framtiden förslagsanslaget till fouragering af värfvade kavalleriets och artilleriets hästar påföras. I anseende lill de i Skåne, hvarest Kron-Prinsens Hussar-regemente är förlagdt, i sednare tider högt stegrade prisen på de väsendtligaste foder-ar tik larne, hafva Regementets Sqvad rons-chefer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, alt som de af sådan orsak ej längre kunde besörja utfodringen af Regementets hästar för det uti 1816 års passevolanskonlrakt bestämda och allt sedan gällande rationspris af 77 R:dr 32 sk. Banko årligen för hvarje häst, en förhöjning deri måtte med 12 R:dr 12 sk. per häst i nåder beviljas. Kongl.
För öfrigt bör vid ifrågavarande val tillses, att, så vidt möjligt är, så väl fastighets-egare som närings-idkare oell löntagare komma alt i Taxerings-kommittéen ega säle och slämma. Efter valets förrättande bör den, som dervid fört ordet, om delsammas utgång skyndsamt underrätta i Stockholm Magistraten och på landet Kronofogden. Genom Magistratens eller Kronofogdens försorg meddelas de valde ledamölerne och suppieanterne underrättelse om deras erhållna uppdrag. Den, som valls till ledamot i Taxerings-kommittéen, är, så vida han icke af laga förfall derifrån hindras, skyldig att delta uppdrag fullgöraInträfFadt förfall bör ofördröjligen anmälas för Magistraten, Kronofogden eller Kronans ombud vid den förestående Bevillnings-taxeringen, så att före Taxerings-kommittéens sammanträde suppleant hinner inkallas. Ledamot i Taxerings-kommittéen, som, utan anmäldt laga förfall, uteblifver från Kommittéens sammanträde, skall böta Fem R:dr. Taxerings-kommittéens vid utlyst sammanträde närvarande ledamöter ega att, om det för laxerings-förrätlningens fortgång erfordras och utsedd suppleant för tiiifäl - Förslag lill Bevillnings-Sladga. SS let icke finnes att tillgå, inkalla annan till ledamot valbar person att i Kommittéens förrättningar deltaga. Taxerings-kommitlé får icke träda i verksamhet eller fortsätta sina göromål, tå vida icke Sex vederbörligen valde eller tillkallade ledamöter äro vid sammanträdet tillstädes. § 48. Landshöfdingen i länet är berättigad att i Taxerings-kommittéens öfverlägga ningar, men icke i besluten deltaga. Då Landshöfdingen är närvarande, förer han ordet inom Taxerings-kommittéen; egande eljest hvarje sådan Kommitté att inom sig välja ordförande. Under Taxerings-kommittéens sammanvaro bör alltid behörigt Krono-ombud vara tillstädes, för att kunna bevaka det allmännas rätt och meddela i sådant afseende erforderlige upplysningar.
Maj:ts nådiga proposition, angående serskilda åtgärder till hospitals-fondens understödjande. Godkändes; N:o 155, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, i fråga om restitution af hvad utaf hemmans-innehafvarne å Öland blifvit i ränta för den å hemmanen på ön fördelade utmark, från och med år 1841, till kronan erlagdt utöfver det nedsatta belopp, hvarmed berörde ränta eller s. k. utmarks-skatt numera utgöres. Godkändes; N:o 156, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning, rörande användandet af de under Kongl. Stats-kontorets förvaltning varande äldre depositions-medel. Bifölls; N:o 157, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning om godtgörelse eller afskrifning af åtskilliga utaf Kongl. Stats-kontoret af under händer hafvande medel bestridda utgilter. Godkändes; N:o 158, i anledning af Kongl. Muj:ls nådiga proposition, angående ruslhållarnes inom det s. k. Kungsöhrs län befrielse ifrån erläggande af nu utgående lösen för de ränte-dagsverken, hvilka af deras egande stamhemman skola utgöras. Ater remitterades; 364 Prof.-utdrag den 45 Maj 4848. N:o 159, angående de af tvänne lotshemman i Ytterlännäs socken förr utgjorda onera. Bifölls; N:o 160, i anledning af erhållen återremiss af Stats-utskottets utlåtande N:o 78; Utlåtandet N:o 78 och memorialet N:o 160, i afseende på det förras 29:de punkt, lacles till handlin ganne; N:o 161, i anledning af Rikets Ständers åren 1845 och 1847, församlade revisorers berättelser, angående granskningar af de under Kongl. Kommerse-kollegii förvaltning ställda fonder och medel; Punkterna 1, 4 och 10.
Ståndet lät bero vid hvad Utskottet härvid tillstyrkt; N:o 344> angående verkställd granskning af Förvaltningens af Sjöärendena, Kongl. Flottans, med flere Departements räkenskaper för år 1831 : Utskottets tillstyrkande härutinnan bifölls; N:o 345, angående verkställd granskning af Kongl. QuarantainsComraissionens i Stockholm räkenskaper för år r 83 r, lades lill handlin-, garne; N:o 34^, i fråga om revision af Lazarettsoch Curhus-fondernes räkenskaper, bifölls; och N:o 347, angående hos Rikets Ständer till afskrifning eller ersättning anmälde utgifter af öfverskotten å Statsverkets inkomster under åren 1817—1 83 r, blef af Ståndet bifallet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående låne-anslag till återuppbyggande af staden Wenersborg. S. D. Föredrogos Constitutiohs-Utskottets på bordet hvilande, följande Memorial: N:o 4,0. med uppgift å scrskilde Grundlags-förändrin gar, sorn föranledas af Ståndens gemensamma tankar, rörande Hof-Cancellerens Stats-Departement, antogs tili grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; N:o 5a, angående Borgare-Ståndets återremiss å Memorialet N:o 37, med förslag till ändring af 22 §. Regerings-Formen: den af Ut skottet föreslagne voterings-propositionen gillades; och N:o 54, angående återremisserne på förslaget till ett stadgande i 4* §• Riksdags-Ordningen, om Stats-Rådets Ledamöters tillträde i Ståndens plena: den af Utskottet tillstyrkte redactions-förändring antogs, och den föreslagna voterings-projjositiomn gillades. Den 4 Dec* 1834- Från Hö glo fl.