Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne» att den äfven bör utvisa förhållandet imellan den af Rikets Ständer fastställda StatsReglering och det verkliga Utgiftsbelöppet ej allenast på det hela för hvar och en HufvudTitel, utan äfven för hvarje utgifts-anslag; och då Revisorerne i detta hänseende sökt vinna upplysning af Riksllufvudboken eller rättare af den CapitalRäkning deraf, som årligen tryckes och Allmänheten meddelas, hafva Revisorerne väl kunnat inhemta ställningen elLer utslaget för hvarje Titel, men icke för de serskildte, under Ti liarne förekommande anslagen, hvarpå såsom exempel må anföras, att, ehuru i CapitalRäkningen till i83a års Hufvudbok en besparing med 2,883 R:dr 12 sk. 8 rist. upptages åden under rubrik: ”Kongl. SundhelsCollegium med MedicinalVerket och Veterinärinrättningen” utförda anslagssumma af 7^887 Ridr 43 sk. g rist., brist å samma anslag likväl i sjelfva verket nämnde år förefunnits, i det alt de derunder inbegripne anslagen till Farsoters och smiltosarnma Sjukdomars hämmande samt till Medieo-legala besigtningar varit otillräckliga och till hvilkas fyllande Kongl. StatsGontoret, lill följd af Kongl. Majits serskildta nådiga befallning, utöfver omnämnde Anslagssumma för år i832, utbetalt 4°oo Ridr af Andra HufvudTilelns Besparingar.
Ty bokstafligen tolkadt innebär detta ord, att, så snart ett norrskt örlogsfartyg deltagit med svensk eskader uti expedition af meranämnde syftning, vore det för en dag eller tio år, den år 1832 bestämda ersättningsqvoten borde utgå. Också är det en sådan tolkning, norrska regeringen följt vid uppställandet af sina anspråk. Departements-chefen deremot har, ehuru han sluter sig till en bokstaflig tolkning, dock genom en probatio ex absurdo velat bevisa att, vid ersättningsbeloppets bestämmande, afseende på den tid, under hvilken korvetten Örn verkligen deltog med svenska eskadern uti kryssningen, äfven borde göras, ehuru någon tidsbestämning i det Kongl, brefvet icke före - 24 Konstilutions-UtslioUcts Memorial, N:o 4. kommer. Detta afseende är emedlertid på en gång billigt och rättvist. Men i* och med detsamma Departemenls-chefen i denna punkt frånträdde den bokstafliga tolkningen och öfvergick på billighetens och rättvisans grund, hade ock deraf bordt löija, alt förhållandet med den af norrska styrelsen ensidigt nedsatta kontingenten, vid det underdåniga tillstyrkande, Departemenls-chefen i frågan afgifvit, kommit under ett billigt och rättvist öfvervägande. Uraktlåtenheten häraf har Konslutions-nlskoltet ansett sig böra anmärka, och får alltså detta förhållande för Rikets höglofl Ständer tillkännagifva. Till Konstitutions-utskottet hafva ock inkommit sex memorialer, utvecklande skälen för de anmärknings-anledningar, herr Nils Rudolf Munck af Rosenschöld inom Ridderskapet < ch Adeln anmält mot följande bland Konungens rådgifvare, nemligen, H. Exc. Justitie-statsministern, H. Exc. Stats-ministern för utrikes ärendena, föredragande Stats-rådel och chefen för Landtförsvars-departementet, föredragande Stats-rådet och chefen för Sjöförsvars-Departementet, föredragande Stats-rådet och chefen för binuns-deparlementet, samt föredragande Stats-rådet och chefen för Ecklesiastik-departementet.
och hvars medlemmars existens väl till på köpet var okänd. för de allra flesta samtida. Det är svårt att värja sig för en känsla af att särskildt vid vissa tillfällen icke tillräcklig hänsyn togs till Bergs ställning och till det faktum att bakom* honom stodo tusenden, det stora folket, hvilket tänkte såsom han. Det var särskildt två bestämda tillfällen, vid hvilka Berg fann att man tagit alltför litet hänsyn till honom. Det var vid Lutheroch Grundtvigfesterna. Den sistnämda, i hvilken Berg deltog, firades med stor högtidlighet af grundt-vigianerna, och den dagen den egde rum funnos ledande artiklar om Grundtvig i samtliga Köpenhamns tidningar, utom i — Morgenbladet, hvars utgifvare var den ende Kö-penhamnsredaktör, som deltog i festen. Onekligen såg detta märkvärdigt ut. Berg genomdref då, att nästa dag stod der en artikel om Grundtvig, men denna artikel, som var undertecknad af Edv. Brändes, var mycket osympatisk och * hård mot Grundtvig, och bar tydlig prägel af att vara fram-tvungen. Berg yttrade sedan, att han mycket väl kunde arbeta tillsammans med en fritänkäre, men icke med en man som var så ensidig, att han icke kunde uppskatta Grundtvigs och Luthers betydelse. Vid Luthersfesten innehöll icke heller Morgenbladet någon ledande artikel. Härtill kom också, att alliansen ingalunda gjorde Berg den nytta som han hade väntat. Han slöt på sin tid alliansen med den literära venstern i den föreställningen att derigenom kunna vinna Köpenhamn. Han hörde röster om, att vann han än icke på denna väg genast de stora breda samhällslagren i hufvudstaden, så vann han enstaka utmärkta namn, allt flere och flere, och det var på detta det berodde. Efteråt skulle så mängden komma. Dét ljöd för hr Berg som en sirénsång, och den drog honom till sig. Men så gick det icke. Morgenbladets abonnements' antal steg blott mycket obetydligt i hufvudstaden och på landet var det icke tal derom. Berg såg alltså, att hans nya allians icke vann Köpenhamn för hans sak.
När Kongl. Majit vid 1815 års Riksdag, hade åtagit sig att besörja Liqviden af Svenska Statens helaUtländska gäld, låt Kongl. Majit härstädes afsluta, med Averhojfska Sterbhusets agligen befullmägtigade Ombud, en Convention, angående ofvannämndei Skuld i Hamburg, och, sedan de derutinnan bestämde villkor, å Kongl. Majits sida, blifvit uppfyllde, och alla LäneDocumer, terne återställde, hafva Riksgnids-Conloirets och Allmänna Magazins-Directiohens O. bligationer för den sålunda liqviderade Capital* Summan redan, under den 24 Maji 1816, till Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret blifvit åter* lemnade. Sådana hafva de åtgärder varit,hvilka Kongl. Majit sedan sistförfluten Riksdag vidtagit och låtit verkställa, samt för någon del ännu låter fortsätta, till befordrande af Liqvidationen om Sveriges Utländska Skuld. Riksens Ständer lära med Kongl. Majit dela tillfredsställelsen deröfver, att Dess åtgärder redan haft till följd ett allmänt erkännande af de Liqvidations-grunder, som Riksens Ständer, uppå Kongl. Maj ts Propo* sition år 181a, beslutat att vidtaga, och ett o* i g j o Stats-Utskottets Betänk anti eril villkorligt utplanande af förra Stats-Skulden i Holland, i Brabant, i Genua och i Hamburg. Kongl. Maj:t har härigenom, till befästande af Rikets Credit, och till befrämjande af Pennio-| ge-Verkets reglering, tagit det första stora steget, sorn, elm/u hittills i sin synbara verkan motarbetadt af andre omständigheter, likväl medfört den oskattbara fördel, att Riksens Ständer nu, utan tvång af det gäldbundna förhållande, hvaruti Staten förut sig befunnit, i hänseende till Utländningen, kunna på säkra grundvalar bygga deras vidtagande anstalter, till återförande af ordning i Rikets penninge väsende och till stadgande af myntets omlopps-värde.
N:o 56, om några, af det inom Utskotten införda omröstnir.gssätt, föranledda mindre förändringar af 56, 6g, 97, 103 och 108$$. Riksdagsordningen. N:o 30 , rörande ny redaction af 37 §. RegeringsFormen ; N:o 52, om ändring i 63 §. RegeringsFormen. Ntris 62 och 73» rörande tillägg till 98 §. RegeringsFormen och 63 §. Riksdagsordningen. Prot. Utdrag den 26 Februari! 1I5 N:o 68, om förändrad redaction af loa §, 7 punkten RegeringsForrr.en ; No 40, rörande förändring af 14 §. 4 och 5 Mom. Riksdagsordningen , och N:o 36, om ändring i *3 §. Riksdagsordningen. Från Höglofl. Ridderskapet S. D. DS nu ånyo föredrogos ConstitutionsUiskottets sedan 1823 års Riksdag hvilande , samt den 5 sistlidne Januari! p| bordet lagda förslag till Grundlagsändringar , stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: l.-o Att de af Utskottet föreslagne smärre Redactions-jemkningar uti 56 jjj, 2 Mom. »ista punkten RegeringsFormen , samt 62 §. 1 punkten, 63 2 Mom. 2 punkten, 64 §. 3 punkten, 65 §, 2 punkten, och 73 §. se - Den <z6 Februarii 1829. 516 Fiol.
Jag tror således ej att Ståndet behöfver befara något oblidt omdöme, icke ens af Hr Fryxell sjelf, om R. o. Ad. afslår Utsk:s betänk. Hr Munck af Rosenschöld: Hyllande samma åsigter sorn Hr von Stockenström och förekommen af honom, vill jag icke trötta H. R. o. Ad. med att ungefär upprepa detsamma, utan inskränker mig till att förena mig med hvad han yttrat uti hans önskan att motionen aldrig blifvit väckt, och att, då den blifvit vackt och i Utsk. behandlad, Utsk:s deröfver afgifna tillstyrkande mern. mätte blifva afslaget; men önskade jag att detta afslag måtte ske uti ungefär följande modifierade ordalag, nemi.: att R. o. Ad., lifligt erkännande Hr prof. Fryxells stora förtjenster om fäderneslandets häfder, anser sig dock icke berättigadt att, genom att enskildt belöna honom, ingripa uti den rätt, som tillkommer hela fäderneslandet. Hr Tham, Carl Wilh. Au g.: Mina ord skola blifva få. Jag vill först säga några ord om de särskildta synpunkter, ur hvilka den nu förevar, frågan blifvit betraktad, och derefter göra ett förslag af medlande art, ehuru öfvertygad, att det ej skall falla dem behagligt, som å ömse sidor äro ifrigast. Man har sett saken ur litterär, ur personlig, ur politisk synpunkt. Hvad den litterära angår, lyckönskar jag R. o. Ad., om verkligen den större mängden af dess medlemmar kan bedöma den litterära strid mellan Hrr Geijer och Fryxell, som här uttryckligen blifvit gjord till hufvudämnet för debatten. Det torde vara kändt, alt en af våra utmärktaste jurister uppträdt ä Geijers sida; andra af våra lärda ha undvikit allt deltagande, ej minst för sakens svårighet. Stridens gång torde ha visat, att de frågor, som varit dess föremål, lemna rum för olika uppfattnings - Den 15 Januari. 129 ningssätt, och att i de fleste fall det ej kan bestämdt sågas, att den eller den har rätt.
Jag tror således att man gått något för långt då man såsom beräkningsgrund antagit den högsta möjliga afverkningsförmågan, och förklarar härmedelst, att jag heldre velat hafva det andra alternativet, nemi. de små pannornas totala afskaffande. Detta hade varit det klokaste, ty så länge man tillåter dem fortfara, är det ej rättvist att ålägga dem en öfverdrifvet hög beskattning. - V II. 33 Sii Den 6 Maj f. m. Hr Hjärne: Vid bestämmandet af de små pannornas beskattning bar man varit nödsakad att använda den redan antagna beräkningsgrunden elier afverkningsförmågan. Frih. Raab tyckes åsyfta, att man dervid ej bordt antaga den afverkning som kan äga rum, utan den som i allmänhet äger rum. Men det är väl ej på grund af en sådan åsigt som man bör lagstifta, utan på grund af den bestämda kännedomen, att vid ett mindre bränneri, någorlunda försvarligt drifvet, man mycket väl kan komma till det resultat Utsk:n antagit. Jag för min del behöfver ej såsom Frih. Raab grunda mitt bifall till förslaget på auctorilelen hos de Hrr soro afgifvit detsamma, ty jag har förskaffat mig upgifter af trovärdiga personer, utvisande alt med en 20 k:rs panna tillverkats minst 35 k:r och mest 52 k:r pr dygn. Häraf visar det sig att den minsta averkningen upgått till pannerymdens dubbla belopp, minus en kanna, ty man skattar för 18 lcrs panna, enär 2 k:r afdrages för kokrummet, samt att den högsta averkningen endast med 2 k:r understigit pannerymdens tredubbla belopp. Jag kan således åberopa erfarenhetens vittnesbörd till stöd för min åsigt, att Utsk:n ej beräknat afverkningsförmågan för högt, om man förutsätter att handteringen skötes någorlunda försvarligt. Jag är dessutom öfvertygad derom, alt småpannornas innehafvare komma att updrifva afverkningsförmågan ännu högre, emedan det finnes åtskilliga på vetenskapliga rön grundade sätt att updrifva denna afverkningsförmåga, men jag hoppas att sådana bränvinsbrännare komma att utgöra ett fåtal, och jag tror att om R.
4 Oet vore med stöd ak cielia fälliga körklarande, söör Ilok-llätten nu, dä Kongl. Alaj:t lrelragat till Urtima Kiksdag sammarrkalla Ilikets Ltärrder, vägade ritkedja sig Kongl. ^laj.äs fälliga u^^märksanrlret ä det lirrikiiraolle lrelrokvet kör Ook-llätten ak tillökning i ledamöternes antal. Oo skäl, som köranledt Ook-llätterrs körrlrerörde clon 3 rk^ril 1837 allutno nnderdäniga skräkvelse i liotta ämne, gä!Ide ännn i okörminsksd kråik, oin än de serskilde Irändelser, lrvilka dä ak Ilok-Ilätten ankörvles säsom exempel, sedermera undergått körändring; oell derr ak Kongl. Naj:t körordnado Oaglreredning Irade i sitt Oetänkande, rörande domstolarnes organisation, jemväl ant^dt de klera olägenireler, som mäsl^e narsta ak det körlrällande, att, jrä sätt i denna I lokllä t! ägt oell ännu äger rom, ledamöternes antal ä k varin ak Ook-llättens divisioner vöre inskränkt till kem, eller jenint sä mänga, som erkordras kör ^rökning ak lrvar je körekommande mai, der ej allmän ökverensstämmelse i äsigter räder emellan de dömande.
Proposit. eller Skrifvelse!*. | Samling. i Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande lii k s-Stå tide ns beslut. Underdånig Skrifvelse. W Oj Bl 09 CO w to cT Ridd. o. Adelil. Prestestånd et. BorgareStåndet. BondeStåndet. Skarpskytteföreningar, frivilliga, om anslag till , Skattelösen af alla inom Lunds stift belägna domkyrko - och kyrkohemman m. fl. lägenheter Skatterätt, om tillåtelse för åboer å hemman, som bergverkenfåttaf Kronan skatteköpa, att till sig lösa densamma Skattetal, om nedsättning deraf för vissa krononybyggen i de Norrländska länen Skepp sky g g er i-institutet i Carlskrona, om anslag till Skeppsgossekasern i Carlskrona, angående tillbyggnader vid Skifte å boställe, angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörandet af kostnader vid laga rt> ~ sr g N:o I anledning af olika be - slut I anledning af återremiss Voteringsresultat Skiften och Afvittringar i de norra länen, om anslag till Skiftesstadga, om dels utfärdande af ny och dels ändringar i den nu gällande Skjuts, om ändring i 28 kap. 7 § Byggningabalken, i fråga om ansvar för försummelse i dess utgörande » om föreskrifter rörande rättigheten att erhålla sådan . Skjutsning sbesvär et, angående dess ordnande och öfver tagande af Staten I anledning af återremiss 36 rl 1 n, 5 Cu ° rgct> crq ' l 4 i 4 Kidd. o. PresteBorgareBonde| N-.o | Sid. Adelu. Ståndet. Ståndet. Sjette HufvudTiteln. 22 — b. 2 Juni b. 4 Juni g. 2 Juni b. 31 Maj 12 — b. 26 Maj b. 30 Maj b. 28 Maj b. 26 Maj 62 — b. 21 Mars b. 15 Mars b. 15 Mars b. 14 Mars B — b. 19 April a. a. 7 Maj b. 7 April a. a. 8 Maj b. 7 April a. a. 9 Maj å. 4 April a. a. 7
För att med fullkomlig tillförlitlighet kunna bedöma, hvilka embeten äro »i värdighet jemförlige» med de uti 2 mom 34 g uppräknade, lärer utfärdandet af en rangordning blifva nödigt, ty de spridda resolutioner, som i slika fall tid efter annan meddelats, torde, såsom mindre tillgängliga, svårligen kunna tjena till allmänt rättesnöre härutinnan. Af 4 morn. i nyssnämnde § borde antagas, att skol-rektorer, hvilka finnas bland Första Kammarens valbare män upptagne, stå i rang framom lektorer vid gymnasierne, som här blifvit uteslutne. Men med afseende å läroverkens rang, skulle dock förhållandet vara omvändt. Emot den i 3 mom. stadgade census, såsom alltför hög, synes anmärkning jemväl med fog kunna framställas. Till hvilken ojemnhet och inkonsequens de i förslaget begagnade råmärken och graderingar leda, visar bland annat den bestämmelse i 36 §, att blott Vion:de!s röst utöfver 28 hela röster inom ett prestgäll, gifver rättighet att välja en elektor, eller lika med de 28 hela rösterna. Så väl för utseende af elektorer, som för det val, desse anställa till riksdags män i Andra Kammaren, stadgas i 44 §, att rösterne skola muntligen och öppet afgifvas, då deremot alla omedelbara val, både till Första och Andra Kammaren, böra ske med slutna sedlar. Fördelarne af öppen omröstning torde ej kunna bestridas; men den anförda olikheten, eller hvarföre öppen omröstning må användas endast undantagsvis vid de omedelbara valen till Andra Kammaren, är mindre lätt att inse. Har den öppna omröstningen blifvit påbjuden för att vinna kontroll å elektorerne, huruledes de utöfva det dem uppdragna förtroendet, så synes en slik offentlighet vara vida mer påkallad i afseende å valnämndens förrättning, hvilken är af mångfaldigt större inflytelse och vigt. Ett nytt bevis på olämpligheten af de i förslaget använda streck eller råmär ken, lemnar äfven 47 §.
Utskottets x Betänkandet afgifne yttrande, i anledning af Herr Grefve Gyldenstolpes motion, torde finnas innehålla fullständig vederläggning äfven af hvad i enlighet med samma motion nu blifvit anmärkt, hvadan Utskottet, vidblifvande sin då uttryckte åsigt, icke kan å anmärkningen härutinnan tillstyrka något afseende. Äfvensom Utskottet, då Rikets Sländers beslutande-rätt, i frågor af 6 Bevillning^ Utskot‘ets Utlåtande, JS‘.o jo. beskaffenhet som denna, icke lärer af Kongl. Maj ts för serskilde fall utfärdade Författningar vara beroende, samt enär giltig anledning till undantag för militaire tjenstemän från hvad Författningen i allmänhet påbjuder, icke kan af den framställde anmärkningen hemtas, finnér densamma icke eller böra till någon åtgärd föranleda. 6:0 På samma grund, sora föranlåtit Utskottets tillstyrkande pag. 7, i afseende å chartering af constitutorial för Under-befäl och manskap vid militae e Kustbevaknings-Corpsen, och med åberopande af Herr von Helands reservation emot Utskottets Betänkande, har inom Rid lerskapet och Alein blifvit yrkadt, att uti förevarande moment måtte, näst efter de, enligt Utskottets förslag, bär införde orden: ’’för Under-befäl och manskap vid militaire Kustbevaknings-Corpsen” inflyta: för Vnder-tejäl vid Kongl. Telegr of-Corpsen.
Bygg" mngaBalken faststälde grund för ärliga Byggnadens beräkning os Trähus är i cet närmaste föstd med nägon föreslagen tillökning i afseende pä den drygare kostnad, större och bättre förledde hus Nid uppförandet fordra. De i g. sfaf berörde Capitel fastställde hus smara emot r 5 ärs byggnad. Ester delta räknas de af Träd till Ib, rvnpade innan och utan af Tegel lill 48 och 0- brändt Tegel eller Ler till Z2, och af Gräfte» med Bruk till bo ärM?d iakttagande of hwad för Mäste Boställen uti 1752 ärs Förordning i detta afseende enskildt stadgadt är, har Utskottet Lfwen följdt enahanda grinder. En högre kostnad wid Byggnaden och den betyd'iaare waraktighct lvm tvinneS , gisrva <ä uppförda hus ett högre wärde, och den uppmuntran som deraf grjwes alt Den 27 Ianuarn. 1127 företaga sädont byggnadssätt, ffulle bereda obe, räknelig framtida sorsel. Rörande Prestegärdsbyggnader, äro Församlingens och PastorehuS l det närmaste utsatte, ester förra Författningar allenast, art man tillstyrkt sammanbyggnad för att minsta husens antal och säiedss bringa hela Förordningen till likstämmighet. Uistoklet har deremot för nödigt utrymme anjekt att Wamngshuset borde fä m obetydlig utvidgning. — Hwad 17^4 ärs Huiechiiso dmng söx Preste - Boställen 1 Skäne stadgar t ftägan om Byggnader, har Utstottel t brist as erforderliga upplysningar och wederbörandes yttranden, icke ansett sig kunna för närma, rande förändra, utan kommer simma stadgande', i följd of z8 § uti bilagde Projeciet, att till nästa Rstsdag delta.
Efter granskning af de, jemlikt t5 §. i Banco-Reglementet af den 26 Maji 1835, hos Banco-Fullmägtige förde serskilde Protocoll, i frågor, rörande reella fondens vidmagthållande, hafva Revisorerne sine åsigter och yttranden, i tvänne så beskaffade frågor, Banco-Fullmägtige meddelat. B. Beräkningen af Bankens Sedelstock och 'vilkoren för utvidgningen af Bankens Sedelrörelse. Förändringarne med Bankens Sedeloch Depositions-Skuld (förut benämnd Vexel-Banco-Skuldj) äro uti Revisions-Berättelsen af år 1835 (pag. 19) redovisade, till och med den 28 November samma år. Beloppet af Sedeloch Depositions-Skulden uppgick dä, enligt af Rikets Ständer bestämd beräkningsgrund till: Ducater . - 3,005: — Silfver Specie 5,207: 3n. ii. Banco Riksdaler 33,149,440: Z-]. 8. Nämnde Skuld, på enahanda sätt beräknad, bar sedermera, under här nedan upptagne tidpunkter, förhållit sig på sätt, som följer: Tidpunkten. Silfv. Adviserade Invisningar för Cassa-Creditiv . — Junii 3o 2,418: Adviserade Invisningar för Cassa-Creditiv . —- September 3o 2,314: November 3o 2,282: Depositions-Skulden i Silfver-Species, som efter utvexlingens början endast i räkning med Kongl. Myntverket fortfarande upptogs, är under ultimo December i836, äfven i denna del, en gång för alla, omförd till Riksdaler Banco.
Det är en kamp, om icke rent af mellan två skilda verldsåskådningar, så åtminstone mellan två helt motsatta metoder, som här utkämpas. Hr af Wirsén står i sitt minnestal absolut qvar på hvad man väl må kalla den ortodoxa estetikens ståndpunkt. Han känner heller icke hos sig någon frestelse till att vika ifrån de gamla akademiska traditionerna. Han glömmer hvarken att komplimentera “ den minnesrika och fräjdade krets “, som nu öppnas för honom, ej heller att försäkra huru som hos honom “ en förklarlig misstro till förmågan “ o. s. v. i detta ögonblick blandar sig med “ den vördnads-fulla tacksamheten “. Också låg det både i det ämne, talaren hade att behandla, och i det sätt, hvarpå han löste denna sin uppgift, lika som en bortdöende efterklang af en länge sedan hänsvunnen tid. Om något dylikt tycktes tilloch med hela hr af Wirséns yttre uppträdande vid detta tillfälle ovilkorligen påminna. Den annars sonora stämman ljöd matt och ofta knappast hörbar; icke heller förmådde talaren att stående framföra sin minnesteckning, som vördnaden för den minnesrika och fräjdade kretsen väl eljest bort mana honom att göra det, och upprepade gånger såg man honom i det digra manuskriptet vända en hel massa blad åt gången, för hvilkas uppläsande hvarken tiden eller krafterna tycktes vilja räcka till. Den reaktionära kritiken och dess målsmän. — Allmänheten och den nya rörelsen. — Framtidsutsigter. Det har under de två, tre senaste åren blifvit så mycket skrifvet om d: r af Wirsén och hans författareskap, att allt vidare ordande derom särskildt väl kan synas öfverflö-digt. En sida af denna verksamhet kunna vi dock svårligen undgå att i detta sammanhang vidröra. Det gäller det sätt, hvarpå hr Wirsén och med honom möjligen äfven någon enstaka likatänkande fattat sin uppgift såsom literär granskare. Om nämligen någonsin en kritik kunnat sägas göra anspråk på att betraktas såsom officiel och obligatoriskt bindande för de literära företeelser, med hvilka den sysselsatt sig, är detta för visso förhållandet med dén, som af dem representeras.
Det sägeS, atk man med erbudne Läningswilkor wäl sökte att framlocka Längifware; men att de förmodeligen ihägkomma, huru illa tillförene gifna löften blifwit uppfyllde. Jag medgifwer, att wid det förra Finska Kriget, sä erhölloS för gjorda Lefwerrringar blott Utredning CommissioncnS Sedlar, hwilka sedan ej med Banco, utan med Riksgälds-Sedlar till en tiondedel hwarf är, och twä procents ränta godtgjordcS. Huru wida bättre äro icke de nu erbudne willkor. Mig wetterligen har icke heller nägonsin i Swerige för Kronolän blifvit till privata Personer erbuden en wist Skatt eller Bevillning till underpant och till räntans godtgörande, som denna gängen skedt; det förändrade Regeringssättet mäste wäl och medföra en förökad säkerhet. Herr dloräsnstolps, Austers: Javill päminna mig att de flere olika Sedlar, som pL Konungens egen mägtiga befallning under förra Kriget utgäfwoS, af hwilka en del i Allmänheten fick det besynnerliga namnet Längräckar, ätminstone desse» efter berättelse, skola till fullo blifwit inlöste, dä likwäl det Mynt svin 1789, under Ständergarantie utkom. Den 14 September. utkom, blef och än skall med betydlig rabatt infriat. Den nu lofwade säkerheten är än icke med witzhet bestämd; och ankommer sedermera pä hwad opinionm bliswer om densamma. Jag bussar högeligen det bä» fia, fast än jag är twifwelagtig., Grefwe körner, Astolf 6örsn: änUtsigt wore det witzerligcn att Staten kunde betala alta Fordrings-ägare med contante penningar och säkerligen skulle det samhälle som pä detta sätt kunde af-, börda sine skulder, med minsta kostnad kymma dcrlfrän.