Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 134, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 57, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubb och Enkhus-inrättning af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan Charlotta Elisabeth Bång och Jungfru Christina Lundström. Usta mom. af Utlåtandet N:o 57, rörande Grefve Wrangels der omförmälda hemställan godkändes, hvaremot Ståndet med afslag å sednaste mom. af nyssnämnde Utlåtande, lemnade sitt bifall till Kongl. Majrts ofvanberörde Nådiga Proposition. N:o 136, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till Auditören Georg Scheutz och hans son Edvard Scheutz för en af dem uppfunnen maschin för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller.; bifölls. N:o 137, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 63, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungs-ladugård, af halfva spanmåls-arrendet för år 1852. Med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, lade Ståndet förevarande Utlåtande N:o 137 till handlingarne. N:o 138, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående försäljning af åtskillige Kronan tillhörige byggnader och tomter i Götheborg samt försäljningsmedlens användande till nya artilleri-förrådsbyggnaders uppförande derstädes; bifölls. N:o 139, i anledning af erhållne återremisser af åtskillige punkter af Betänkandet N:o 21, angående Bikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel, bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1848 och 1849. Punkterna N:ris 1, 3, 5 och 7 lades till handlingarne och godkände Ståndet hvad Utskottet i öfrige punkter af detta Utlåtande yttrat och hemställt. S. D.
Beträffande sedermera frågan om fouragets framtida redovisande och nedsättning uti qvantiteten; så, enär detta är beroende utaf de beslut, Rikets Ständer kunna fatta, i anledning af hvad Utskottet uti Utlåtandet, angående reglering af Irsta Hufvud-Titeln, i afseende å fourage-anslaget för Kongl. Hof-stallet, föreslagit, Siats-Utskottets Utlåtande} N.o 245- 5 kan Utskottet icke eller frångå hvad i denna del uti det återremitterade Utlåtandet är vordet yttradt. Stockholm den 24 Juli 1840. A tik. till Exp. Utsk. den zS Julij kl. 2 e. m. Utlåtande^ i anledning af äterremiss ä Utlåtandet N:o 6y. (U. A.) Stats-Utskottets ofvannämnde Utlåtande, angående väckt fråga om indragning af Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kongl.
2:o) Sker det sedan han blifvit derför varnad inför offentlig myndighet;, må han dömas till fängelse, högst 6 månader. 3:o) Varder någon andra gången eller oftare dömd saker till sådant brott; bote högst 300 R:dr, eller straffas med fängelse högst ett år. 4:o) Svenska kyjrkans medlem, som offentligen förnekar en Gud eller ett lif efter detta, eller den rena evangeliska läran, och, efter varning inför offentlig myndighet, dermed ej afstår, bote 20 till 100 R:dr, ändock han ej genom den förnekelsen stört samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommit. 5:o) Är den, som i något af dessa afseenden sig förbryter, prest i svenska kyrkan; miste han ock embetet. § 2. l:o) Den, som, genom bedrägliga medel, eller hotelse om timlig skada, eller löfte om timlig fördel, söker förmå annan som är äldre, än femton år, antingen till affall från den rena evangeliska läran, eller till öfvergifvande af den religion, i hvilken han är uppfostrad, eller den trosbekännelse, han, enligt lag, tillhör, eller ock till öfvergång från ett kyrkosamfund till ett annat, — bote högst 300 li:dr. Sker verkligt affall eller öfvergång, då må till fängelse under högst ett år dömas. Gör det någon med den, sorn yngre är än femton år, bote 100 till' 300 R:dr, och om affall eller öfvergång sker, högst 500 R:dr, eller dömes till fängelse högst ett år, eller straffarbete högst 6 månader. § 3. J:o) Den religionseller skollärare, uppfostrare eller läromästare, hvilken söker att, utan vederbörande målsmans tillåtelse, bibringa till uppfostran eller undervisning mottaget barn religiös tro, som strider mot den, barnet, enligt lag, ega bör; bote 100 till 500 R:dr, eller straffes med fängelse högst ett år. Medför försöket åsyftad verkan; då må till straffarbete högst ett år dömas. Har den brottslige härvid användt olofliga medel, såsom i 2 § sägs; må straffarbetet till 2 år höjas. § 4.
Nordtyska banken i Hamburg hade nyligen lemnat Rostock er hank ett af Stor-hertigen i Mecklenburg, som eger vidsträckta domäner, garanteradt lån på en million preussiska thalcr emot 6 procent ränta och 2 procent provision. Af dessa obligationer, som förfalla dels den 15 Juli 1858 och dels den 15 Februari 1859, fanns nu god tillgång på Hamburgs börs och Sverige ansågs derföre ej kunna för ifrågavarande lån, till ett flerfaldigt större belopp, påräkna samma pris, som de mecklenbnrgska obligationernas. För statspapper och dylikt gäller nemligen samma oaflåtliga regel, som för andra varor och förnödenheter, nemligen att priset derå städse rättar sig efter förhållandet emellan tillgång och efterfrågan. Ett visst slags statspapper, hvaraf en större myckenhet utbjudes, eller, efter hvad kändt är, kommer att finnas, kan ej afyttras till samma pris, som erhållcs för 91 — 1 ett annat, eljest lika begärligt slag, men med knappare tillgäng. Såsom bevis härpå kan anföras, att Örebro I Iy po t lick sförenings obligationer, som eljest i intet afseende lära kunna anses bättre än de andra provinsernas, likväl under en stor del af Januari i Hamburg gällde 87 {[, under det de öfriga svenska Hypotheksföreningarnes noterades 80 jf. Ett norskt statslån på 220,000 .£ bade några veckor före ombudens ankomst till Hamburg blifvit afslutadt i London mot 7 g ränta oell 1> {[■ provision, och danska regeringen hade, ungefär samtidigt, lånat af den så kallade Öresundsfonden ett belopp af 300,000 £ Sterling mot ända till 8 g årlig ränta. Man kände att Stockholms garantiförening ämnade utfärda obligationer, som skulle utbjudas i Hamburg och London, och det förmodades äfven att ytterligare Svenska Hypotheksförenings-lån snart skulle upptagas i Hamburg. Allt detta bidrog i sin mån att försämra utsigterna för lånet. Dessutom var det naturligtvis bekant, att
Skulle afsiglen med nu klandrade stadgandeti vara sådan, hvari - Den 8 September e. m. «7 hvarigenom banken ej komme att bibehållas vid sin egentliga bestämmelse, så skulle åtminstone jag icke interessera mig för dess inrättande, och kunde ej undgå att dela den fruktan, som af någon bland mina motståndare blifvit uttalad, att inrättningen snart skulle utveckla sig till en makt i staten. I sammanhang med dpssa anmärkningar, måste jag fästa upmärksamhet på behofvet af ett stadgande, som måhända lämpligast kunde finna plats vid slutet af denna §. Jag tror nemi., då man betänker, å ena sidan, den ofantliga utländska skuld, hvaruti riket redan häftar, och å andra sidan, det inom de flesta provinser tilltagande begäret efter ökade lånetillgångar, försigtigheten bjuder, att. man icke nu genast lemnar hypotheksbankens uplåningsrätt obegränsad. Jag föreslår alltså att ett visst maximum för uplåningssumman bestämmes, som icke må öfverskridas, utan till följd af Konungs och Ständers gemensamma samtycke. Det är icke så lätt, att så här, på fri hand, som man säger, föreslå det rätta beloppet för ett sådant maximum, och i det fallet tillåter jag gerna någon jemkning, men jag har föreställt mig, att om maximum kunde bestämmas till 40 millioner, så skulle man någorlunda träffa gränsen för det rätta. Detta likväl, under förutsättning att de kontrakter, åtskilliga hypotheksinrättningar redan ingått med utländska bankirer om lån, men hvarå endast obetydligt ingått, så att enl. finanskomitéens tablå, obligationer befinnas osålda för omkr. 22 mill. kunna brytas, och dessa föreningars behof i stället fyllas genom hypoteksbanken.
Maj:ts Nådiga Proposition, N:r> 33. tidor blifvit upplåten uti omkring 400 små lägenheter, hvilka utgöra förstäder till staden Götheborg samt äro bebyggda och till en del odlade till trädgårdar med åsatt grundskatt, af dels kontanta penningar, dels mansoch qvinno-dagsverken, att efter årlig markegång i penningar utgå; varande i ofvannämnde Kongl. Bref beräknadt, att för berörda lägenheter, af hvilka nä g fa redan förut blifvit till skatte försålda, men de öfriga under ständig besittningsrätt upplåtna, grundräntan skulle belöpa i kontant till 206: 45. — 3,664 mans-dagsverken å 24 sk 1,832: 285 qvinnodito . 71: 12. — 2,110: 9. — hvarifrån borde afdragas afkortningar för öfvergifna lägenheter m. m. förslagsvis 260: 9. — så att derefter återstod B:ko R:dr 1,850: 1 följd häraf och på grund af vidare i Kongl. Brefvet den 10 Juli 1843 meddelade föreskrifter, hade Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor, sedan Kongl. Maji den 19 Juni samma år beviljat General-Majoren m. m. G. Edenhjelm afs. ked från Landshöfdinge-befattningen och till Landshöfding" i stället utnämnt General-Majoren m. m.
Revenue af Mariebergs Egendom • • • 556: 2. 8. 436: 29. 4- Ersällning af extra Statsanslag fö r utbetalde förskotter till Artillerimaterielens förökande och förbättrande . 10,000: __ Diverse influtne medel • • v 10,287: 31. 4* 11,386: 7. Afskrifning af Kongl. Maj:ts och Kronans skulder 136: 18. 9- 5,623: 39. 11. S:r 329,389: 3<> 8. 331,927: Balance till följande året. Credit: Balance från föresående året. Utgifter: Tyg Till B al ance till följande året: Hvad först angår denna Afdelnings Råkenskaper, så hafva Revisoverne dels, i afseende på den method hvarefter de föras, skolat, till beredande af ändring för framtiden, anmärka, att densamma i så måtto är förvillande, att i årets Hufvudbok upptages med Kongl. StatsContoret ett särskildt Conto öfver årets Statsanslag och ett särskildt öfver föregående årets balance, dels ock i öfrigt yttra, det Räkenskapen icke funnits vara förd med den noggranhet, som med skäl bordt kun na förväntas, hvarpå såsom exempel må anföras, alt hänvisningen lill verifrcationerne ofta varit oriktig, att upptagne summor understundom icke annorlunda än genom anställda calculer kunnat af verificationerna utfinnas, samt någon gång endast varit antydde medelst anteckningar af blyerts. Vidare har förekommit, vid i83a års Räkenskaper, att CommerceRådet
Brefvet af den as December 1699 innehåller: ”anbelangande Presterskapets samt den Tionde-Spannmål, sorn till Gymnasiioch Schola Betjent emes underhåll År anslagen, håller Kongl. Majit betänkligt att förklara densamma under Reglementet, utan hafva de hädanefter, som förr, att uppbara deras anslagne Kronotionde in natura, eller som de med Allmogen sig förena hinna." I anledning af dessa och Hera Kongl, Stadganden, innehålla Presterskapets Privilegier af ar 1723» uti 3:<lje §, att ”alla personer af Prediko Embetet och Laroståndet skola oförryckt behålla alla sina vSlfångna friheter, donationer, forlaningar, vederlag, alldeles efter Brefvens innehåll." Uti 4:de §. stadgas vidare, bland annat, om Tionde anslag till Atädemier och andra Läroverk, till Kyrkor och Hospital, samt till Riskopars och Lärares aflöning m. rn., äfvensomatt ''ali Presttionden skall ovagerligen utgöras efter idys års RiksdagsBeslut och OrdningLandshöfdingarne, ibland andra, skola häröfver, enligt 27 §. Presterskapets Privilegier, vaka. Så länge 114 §. af Regerings-Formen förblifver oförändrad och i helgd, tryggar jag mig dervid, hvad serskildt angår den här omnämnda Kronotionde, att derom ingen granskning, rörande förändring i sättet till dess Utgörande, kan företagas. Slutligen får jag reservera mig emot sjelfva Voterings-Propositionen. Före dess fattan - Bil. till Bev, Stats. t.. Oec.-Utsh Bet. N:o go. 19 de uppgjordes härtill flera förslag. Mitt var, då Herr Friherre Palmstjerlias Motion åsyftar ändring uti hittills varande sätt till Kronotiondens utgörande, så: den som bifaller tillstyrkandet dertill, lagge fjfa; den det ej vill, lagge Nej; vinner Nej, anses Motionen böra förfalla.
Tumba har under de sednare åren gjort så betydlig vinst, att, om lumpsamlingen skulle kosta något mera, banken derigenom icke gör någon betydlig förlust. Då Gr. Gyldenstolpe anmält sig till ordets erhållande, så bör jag erinra Ståndet att han, som har mycken förtjenst af brukets lyckliga ställning, äfven är mycket mån om dess fortfarande vinning. Gr. Gyldenstolpe: Det smickrande vitsord, jag af den siste värde talaren erhållit, kan likväl icke afhålla mig att uppträda emot hans anförande. Det är klart, att jag icke kan äga något intresse uti denna fråga, emedan Tumba pappersbruk i sednare åren icke begagnat lumpsamlare, utan förskaffat sig lump på annat sätt och i större partier; men derföre att delta bruk icke har lumpsamlare, bör det icke vara andra pappersbruk betaget att betjena sig af dylika personer, för erhållande af erforderlig lump. Jag förnyar min anhållan om afslag å betänk. Hr F å h r« u s: Till hvad jag förut haft äran i ämnet anföra, anhåller jag, alt, i anledn. af hvad sedermera förekommit, få tillägga den omständighet, att det af Utsk. framställda förslag, utom det, att jag finner det olämpligt, måste i verkställigheten blifva kraftlöst. Förslaget afser förbud för utfärdande af pass åt lumpsamlare, men om desse icke begära pass såsom lumpsamlare, utan för resor i enskilda angelägenheter, hvilket icke kan dem förvägras, såvida de äga god fräjd, hvilket äfven nu, enligt gällande föreskrifter, är ett villkor för tilldelande af resepass åt lumpsamlare, kan jag icke inse huru deras resor i sädane ärenden kunna förekommas, enär det lika litet lärer kunna förmenas behörigen förpassade personer, att inrikes orter emellan forsla lumpor, som hvilken annan vara som helst. Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s förevar, betänk.
Afgår Elector under Rikgdagen, välje den afdelning, sorn utvalt honom, en annan i desä ställe, på sätt redan stadgadt är, hvilket nyt val, efter dprom dagen förut gjordt anslag, alltid in Pleno ske bör, Skulle vid sådant tillfälle antalet af en afdelnings Ledamöter finnas vara mer än till hälften förtningkadt, mot det som varit antecknadt vid första valet, iylles bristen i primitiva antalet af de näst föregående och näst efterföljande afdelningarne, föregående afdelningen först och efterföjande sidan, hvar i sin ordning , tills bristen blifvit fylld af närvarande Ledamöter, som i nummerföljden äro den väljande Afdelningen närmast. Börandes i händelse en sådan brist skulle uppstå i den 25tte Electors afdelningen, densamma, på berörde-vis ersättas från den 34 och 1 afdelnin - Dtn 4 December *. m. gen, äfvensom, då Ledamöter saknas i i:sta afdelningen, det felande aotalet tagea ur den 25Ue och 2.dra afdelningen. $• 35- Electorerne åligge, att, inom den tid Riks^ dagsOrdningens 28 §. föreskrifver, välja Ledamöter till samtlige der omnämnde Utskott, samt till RiddarhusUtskottet. Innan detta val ekedt. må ingen utvald Elector afsäga sig denna befattning. Derefter må det vara tillåtit under enahanda vilkor, som för Utskotts Ledamot stadgade äro. Electorerne tillhöre äfven att tillsätta Ledamöter af Ridderskapet och Adeln i alla de Utskott, hvilka Rikets Ständer, med anledning af Riksdagsordningens 36 §. finna vara af nöden, samt att, vid inträffande ledigheter, välja andre Ledamöter i de afgångnas ställe. Da - kunna ej till Ledamot i Utskott kalla annan person, än den, som till säte och stämma antecknad, samt å Riksdagsorten närvarande är, och som af 4i §. Riksdagsordningen icke hindras, att förtroendet emottaga. De förrätta deras val serskildt för hvarje Utskott, genom slutna sedlar, börandes hvarje sedel innehålla namn på så många personer, som antalet af de platser, hvilka för tillfället skola besättas.
Stats-,Contoret, uti underdånigt betänkande af den 18 December »1839, gjorda hemställan, att de på jordeboks-skattläggning'. skattskrifning eller taxering beroende så kallade Landt-Räntorna, hvilka numera, sedan den fordna höst-uppbördsslämman blifvit afskaffad, helt och hållet inflyta under året efter det, för hvilket de äro debiterade, måtte uti Riks-Stals-beräkningarne och följaktligen äfven i Riks-Hufvudboken anses såsom inkomster för det år, under hvilket de inflyta, så att t. ex. 1840 års till inbetalning år {84* förfallna ordinarie ränta, afradsoch kronotionde-spanmål, Mantalspenningar, Brau - Si ati-Ut stot lett Utlåtande, N:o 242, 7 vins-afgift m. m. bomme att utgöra debet i 1841 års räkenskaper; en förändring. hvarigenom icke allenast skulle åstadkommas öfverensstämmelse med uppbörden af de Slats-inkomsler, som indrifvas af förvaltande Verk, såsom Tull-, Postoch Charice-Sigillaias-medel m. fl., hvilka sednare lill största delen under debiterings-året inbekommas, utan äfven undvikas deri i flere hänseenden besvärliga vidlyftighet att i Riks-Hufvudboken, vid Kalender-årets utgång, balancera betydlrga redan debiterade, men såsom utestående ansedde, summor, hvartill komme, att, förmedelst en så beskaffad åtgärds vidtagande, fögderiernas och städernas special-räkenskaper skulle kunna afslutas den 3t December samma år, för hvilket redogöres, och icke, såsom nu, åtta månader sednare, samt jemväl Riksbokssiuls-arbelet i väsendtlig mon fortskyndas.
N:o 38o. äfvensom till Instruction för den blifvande Roterings-Commissionen, så att samma rotering genast efter afvitti ingens slut må kunna företagas. Emot de sålunda vidtagne och fcreskrifne åtgärder har blifvit erinradt, alt, genom Regementets nedsättning från 1000 till 800 man, den behöfliga jerakningen icke vunnits, enär Regementet, som ifrån början icke varit annat än en Landsstorm, öfvad i vapen för att försvara lius och hem, samt, enligt K. M:ts Nådiga Resolution och Förklaring, den 12 Augusti iö86, varit fritaget från skyldigheten att tjena utom Jemtlands Län, nu fått sig ålagd samma skyldighet till activ tjenstgöring, som den öfriga Indelta Armeen, hvaraf följde, att Hemmansegarne ej längre kunde sjelfve tjena för Rotarne eller få lega manskap utan ökade kostnader. Den nya roteringen hade icke elier blifvit uppgjord ]>å lika grunder, som för det öfriga Sverige, ritan på dubbelt svårare vilkor, än i de förut hårdast roterade Länen. Den vöre val blott provisionel, men dock utsträckt till en så obegränsad och oberäknelig tid, som Afvittringsverkets afsiutande och de deraf uppkommande Nyhemmans roterande. Under sådana förhållanden, och f|å det kunde inträffa, att Jemtland ännu en längre tid skulle komma att draga en rotering, hvilken, enligt uppgjorda beräkningar, vore betydligt mera betungande, än hvad efter medeltal belöpte på* Rikets öfriga Landskap, så har begäran blifvit framställd, alt, med undanrödjande af det nya Roteringsverket och utan afbidan af de förbättringar, sorn landet möjli - Exp. Utsi. Förslag till und. Sfirifv.
Jag förenar mig alltså uti hvad Herr Silfverstolpe nyss anfört. Herr Silfverstolpe: Vi synas mig under denna Discussion hafva kommit ifrån hufvudämnet. Jag instämmer med Herr Cederskjöld deri, att Contract innefatta ömsesidiga vilkor. Derföre, när Bolaget å sin sida uppfyllt dessa Vilkor, måste Bancjuen å den andra uppfylla sina förbindelser. Det vilkor Herr Cederskjöld vill tillägga, finnes ej i 1815 års Stän-i Den 13 Maji. 315 ders Beslut. Det kan ej låta sig gora att nu tillägga ett sådant och sålunda ändra detta Beslut. I alla fall, om ett sådant förslag kun* de förekomma och upptagas, skulle det ske genom återremiss af förevarande Betänkande, i hvilket fall detsamma ej till någon del nu kunde bifallas. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Jag anhåller att få göra en enda anmärkning vid den del af Herr Siliverstoip s yttrande, deri han antör, att tiden vore inne, då Götha CanalBolag är berättigad! att få lyfta detta årets låne biträde. För min del får j^.g invända deremot, att jag längesedan ansett tiden vara inne för Discontens fordringsägare och innehafvarne af 3 procent sedlar, att uifå de penningar, hvaraf de så länge varit i mistning. Om man å ena sidan erkänner Bolagets rättighet, att få lyfta hvad som blifvit detsamma lofvadt, så är det ock å andra sidan en billig fordran, att Riksens Ständer efterse hvad tillgång, som kan finnas att tillfredsställa Bolagets manga fordringsägare. Jag begär att få i Protocollet antecknadt, att det synes mig stå ganska besynnerligt tillsammans, att Ridderskapet och Adeln afgör en del, eller huruvida CanalBola* get skall få lyfta det för detta år bestämda Byggnads biträde, då hufvudsaken, elier huruvida .Canalbyggnaden skall vidare fortfara, ännu är oafgjord. Att börja med slutet af ett mål, förefaller mig så underligt, att jag ej vet, huru Ridderskapet och Adeln skall kunna derföre ansvara. Otvifvelagtigt bär hufvud* 3*6 Den 13 Majt. frågan först afgcras.
Jag anhåller att Frih. Stael von Holsteins reservation må blifva uppläst. Den af Hr Dalman uppgifna reservation upplästes. Hr Dalman: Emedan jag icke förr än nu haft tillfälle att taga kännedom om detta betänk., begärde jag, att reser - Dea al Maj. 73 servationen måtte uppläsas; men då jag rm finner, att reservanten icke sett saken riktigt, anser jag äfven betänk, böra bifallas, hvarom jag således vördsamt anhåller. LagUtsk:s betänk. N:o 60 bifölls. Frih. Boye, Fredr.: Jag skulle för min enskilda del anhålla att få veta, hvaruti skillnaden ligger emellan de af EagUtsk. ömsom begagnade uttrycken: ”att motionen måtte lemnäs utan a f s e e n d e," och ”att motionen måtte ogillas.” Mig synes det vara alldeles detsamma att lemna en motion utan afseende som att ogilla densamma, ehuru jag, för min del, anser uttrycket: ”mätte ogillas,” mindre passande. Jag hemställer, om icke Utsk:s uppmärksamhet bör fästas på detta förhållande, hvartill jag bekänner, att jag icke inser anledningen. Frih. Ehrenborgh, C asp. Wilh.: Till svar å Frih. Boyes hemställan torde jag få upplysa, att det vanligen har fått bero af Utsk:n sjelfva att välja de termer, som de ansett motionen förtjena, när de funnit densamma icke kunna bifallas. Uttrycket: ”lemna utan afseende,” innefattar något mindre ogillande, än det andra uttrycket; och jag tror derföre, att för den, som vill juridiskt se saken, är det klart, hvarföre det ena eller andra uttrycket blifvit användt. Företogs till pröfning LagUtsk:s d. 16 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 6i öfver väckta motioner derom, att inteckningshafvare och andra veterliga borgenärer ej måtte behöfva att i anledn. af årsstämning deras fordringar angifva. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.:
Kamrnar-rätten vore nödig, och dels å den längre gransknings-tid, som dessa Stat»-Utskottets Utlåtande .M 15- erfordrade. — det förhållande, att granskningen af samma räkenskaper ej heller kunde uti Öfver-revisions-departementet vara fullbordad, då Rikets Ständers Revisorer sammanträdde, helst sedan dessa sammanträden numera skota årligen ega rum samt taga sin början en månad tidigare, än förut varit öfligt. 1858 års Revisorer hade derefter inhemtat, alt Kongl. Maj:t, vid pröfning af den fråga, som utgjort föremål för Kongl. Kammarrättens utlåtande af den 30 December 1856, och hvarvid nästföregående Revisorers ofvanomförmälda framställning kommit i nådigt öfvervägande, under den 6 April 1858, för alla de räkenskaper, som till Kongl. Kammar-rätten ingå, i nåder fastställt, vissa terminer, inom hvilka desamma skola till bemälda embetsverk för behörig granskning aflemnas, på sätt Kongl. Kammar-rättens, med stöd af högstberörde nådiga beslut, den 30 i samma månad utfärdade kungörelse utvisade; men *dä emellertid Kongl. Kammar-rättens ofvananförda yttrande i detta ämne gifvit Revisorerne anledning till den förmodan, att, oaktadt den förkortning i tiden för räkenskapernes aflemnande till granskning, hvarom Kongl. Maj:t sålunda i nåder förordnat, det likväl dädanefter, liksom vid den då verkställda stats-revision egt rum, skulle komma alt inträffa, att företrädesvis de räkenskaper, hvilka vöre af större omfång och betydenhet, ej undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, då de till Rikets Ständers Revisorer öfverlemnades, förmälde Revisorerne, sorn ansågo att berörda oegentliga förhållande borde för framtiden förekommas, sig icke kunna underlåta att å nyo lästa uppmärksamhet på angelägenheten af rättelse härutinnan, antingen sådant kunde ske genom påskyndande af gransknings-arbetel uti Kongl. Kammar-rättens Olver-revisions-departement eller pä hvad annat sätt, som funnes lämpligt och ledande til! ändamålet. Kongl.