Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är visserligen också af den mening, att det icke går an alt directe öka den till Carlsborg anslagna summan; men om utaf de ifrågavande medlen en viss del ställdes till K. M:s disposition för att användas till fästningsbyggnader, så tror jag att äfven i delta hänseende saken kunde afhjelpas, utan att man directe behöfver säga, att man frångår ett redan fattadt beslut. Hr Nordenanckars Den 26 Mars e. m. 501 ✓ motion synes mig föranledd af fruktan för att dessa medel eljest skulle användas till skattenedsällningar eller utlåningar. Till en början torde nian likväl böra erinra sig, att summan, ehuru betydlig, kommer att successivt inflyta; att en stor del deraf icke kommer att ingå förr än efter 1847, nemi. det årets bancovinst, och att således dessa medel alldeles icke lemna tillfälle, att alltför mycket nedsätta skatterne. Dessutom är jag öfvertygad, att åtminstone inom detta Stånd, och jag vägar hoppas, äfven inom pluralitelen af de öfriga, skall en så riksförderflig plan knappast kunna bringas å bane. Sammalunda torde äfven förhållandet vara i afseende pä medlens utlånande. Men då man tager i betraktande, alt Riksg.cont., till bestridande utaf alla de extra anslag, som vid innevarande riksdag blifvit af II. St. beviljade, blir nödsakad att uppsäga sina utestående fordringar, att dessa till en icke ringa del bestå i publika papper, eller just det slags sedlar, som ett allmänt verk företrädesvis bör söka att i sin cassa bibehålla; så skulle jag för min del anse det vara vida lämpligare alt, i st. f. det alt Riksg.cont. skulle uppsäga sina fordringar, för att dermed bestrida de nödiga utgifterne, bancovinsten blefve öfverlemnad till nyssnämnde verk, med auctorisalion att dermed verkställa de detsamma åliggande utbetalningar. Om sålunda utaf den förväntade bancovinsten först bestriddes de extraordinarie anslagen och sedermera en del af den återstående summan afsattes till K.
Förvaltningen af Sjö-Ärendena af den 22 Maj 1843, hvaraf ett utdrag här bifogas, redan förändrat liderne för båtsmannens uppfordring, nemligen för Carlskrona och Götheborgs stationer till den 31 Maj, samt för Stockholms station till den 30 Juni, anser jag de sammansatta Utskotten icke bordt besvära Kongl. Majit med en anhållan, som icke är af behofvet påkallad. Hvad åter angår den underdåniga anhållan, det båtsmännen, i likhet med soldaten, måtte få marchera till fots, så enär Kongl. Tåg-ordningen af den ti September 1842 § 24 stadgar, att trupp vid marche forcee (eller åkande) skall färdas 7 till 8 mil om dagen utan rastedag, deri deremot till fot icke hinner marchera mer än 2 å 3 mil om dagen, allt eftersom årstid och väglag tillåta, samt att, då 3 mil marcheras, hvarje tredje dag skall rastas, det förhållande genom de kortare dagsrnarcherne kommer alt inträffa, att den tunga, som nu åligger de kronoskjuts-skyldige, i stället ölverllyltas på de inqvarterings-skyldige, och drabbar dem så mycket hårdare, helst inga andra hemman härtill kunna ifrågakomma, än de, som äro 4 Statssamt Allm. Best.- och Ekon.-Utshotlms Utlåtande, N:o 54. belägne vid de större allmänna vägarne, då deremot de längre lYån belägne hemman kunna uppbådas tili kronoskjuts, och detta onus sålunda jemnare fördelas, samt då båtsmännens packning, såsom varande af tyngre beskaffenhet än soldatens, i alla fall genom kronoskjuts måste fortskaffas, och truppens underhåll under resan, till följd af de kortare dagsmarcherne, ökas, en större utgift för Stats-Yerket genom detta förslag kommer att uppstå, mäste jag äfven mot det sednare momentet mig reservera.” '‘Utdrag af Kongl. Maj:ts Skrifvelse till Förvaltningen af Sjö-Ärenden af den 22 Maj 1843.
Mai.t i underdånighet anhölles att chter Ociroyens flut Hans Maj:t dä täcktes a hwad nu nu tillstyrkt blifvit göra det Nådiga afseende Honom kunde lämpeligt synas: Häruppå gjorde Herr Grefven och Landnnarflalken proposition hwilken med Ja bestvaradeö. Föredrogs a nyo ett af StarsUtjkottet inlemnadt och den 14 Februari! pä bordet lagdt Memorial, rörande Jnstruclion för Commiftariater i Riksgälds Contoiret. Herr 8träle, Larl vvilkelm, hade inlemnadt följande, som uplästes: Utan att inga i granskning de as, hurumida den af Högloft. Skals-Utskottet förestagne förändring lili styreisen af Rilsgalds-Contoiret skulle föranleda lill ärendernes bättre behandlande, an om ve af Fullmägtige hädanefter som hittills, utan den projecterade omwagen genom ett Commiftariak, biefwo granstade och upgjorde, har jag endast fastat min uppmärksamhet derwid, att riri den för Cnmmisiarialet af Utskottet föreflagne Jnstruction, hwarken uti g:de eller pä näaot annat stalie, i afseende pä Wexel-upHandlingen sinnes föreskriswit, hwem som i afseende till Traftentens eller Endotzentens wederhäftighet och kända Credit bör pröfmr Wexelns antaglighet; om sädant tillhörer Wexel-upköparen, Commjsariaiek efter Den e-6 Fcbruaril. 1289 Herrar Fnllmägtige? I det sednare fallet fär jag blekl anmärka, akl all piening är för sen, da Wexeln ar beiaiv.
Olyckligtvis hade kyrkvaktaren strax förut vi&amp; oss kung Mirians graf i katedralen, hvarför jag fann mig befogad a t t göra syster Sofia uppmärksam på a t t den store. mannen val icke k m d e vara begrafven på två ställen. » Han kan påstå, hur mycket han vill. han, därnere, inen kung Mirians riktiga graf är » - med en stor gest - har och icke annorstädes w. Dessa ord uttalades med en öfvertygelseiis och den berättigade harmens bestaindliet, som icke tålde nigra invändningar. Jag gjorde en tyst afbikt för min misstanke ocli.lät syster Sofia behiilla sin celebra graf i fred. Kyrkan var snart tillräckligt betraktad, och vi stodo i begrepp a t t aflägsoa oss, när vår nunna frågade, ?m vi icke hade lust a t t se hennes cell och hvila oss en sinula. En sådan uppmaning var natur ligtvis en nyfiken resande icke sen att efterkomma. Klostret liknade icke de vesterländska. Där funnos inga höga murar med järngaller för äfven den minsta glugg, ingen val till bonimad port, ingen arg portvakterska. Det var endast en låg, aflång byggnad med cell vid cell. Frh. hvar och en af dessa fanns en egen utgång till den öppna platsen kring kyrkan, livilken väl i sin ordning var omgifven af en mm, men livars port stod öppen. Dessa nunnor tycktes åtnjuta en viss frihet. Det var väl därför de aldrig på Tiflis ' gator gingo omkring med skygga och förskrämda miner soni nunnorna S våra katolska länder. Cellen var liten, men hög, luftig och ljus. Rent. och fint var det därinne, och det lilla var ordnadt med en omsorg. som var uppfriskande att se. Någon annan möbel än tliaktien fanns naturligtvis icke, men på denna låg en mycket vacker och proper matta. Den oundgängliga. samovaren stod i ett hörn på goltvet i sällskap med ett par vattenkrukor .af ädel form, i rosenröd lera. I väggen bakom en gardin furinos några hyllor, hrilka utgjorde - byrå, garderob, skafferi och därtill förvaringsrum för den under dagen hoprullade madrassen.
Martil månads slut detta år, äfvensom Utskottet, ordenteligen reviderat GeneralAssistance-Contoirets Hufvudbok för år 18:11 ; och har någon anledning lii! anmärkning härunder icke förekommit, hvarken i afseende på Förvaltningen eller Räkenskaperne, utan fastmera har Utskottet, sorn, för att på stället inhemta en practisk kännedom af Inrättningens beskaffenhet samt göromålens myckenhet och art; besökt samtelige Departementen och förvaringsrummen för panterna, dervid erfarit, det ordning och tillsyn öfverallt i möjligaste måtto varit iakttagen. Vid en af Ombudsmannen, i April månad 1819, verkstäld Inventering i Förvaringsrummet N:o 1, upptäcktes likväl, att Contoirets Värderingsman för Guld och Silfver, Jöuveleraren Fr. Willkommen, genom orätt hcskrifne och för högt värderade panter, vida öfver hvad vid deras försäljande-å Contoirets auction kunnat erhållas, ådragit sig en Balance af 2660 R:dr 2 sk. 4 rist. Banco. Laglig undersökning härom blef väl genast vid Kämners-Rätten företagen , men. vid Willkommens korrt derefter inträffade död afbruten , då , genom hans Sterbhus-delegare* 2 5 Stats - Utskottets ansökan om urarfva, Boet försattes i Concours-tillstånd. Jemte det fordringen bevakades i Concoursen blef äfven, i följd af den borgen å iooo R:dr Banco, Willkommen, vid sitt tillträde till tjernsten, aflemna t, Lagsökning mot vederbörande Löftesmän anstäld. Och som desse ioooR:dr derefter blifvit till Contoiret inbetaide, samt då , efter hvad Ombudsmannen uppgifvit, tillgången i Willkomxnens Massa endast utgör 24 ILdr, någon ytterligare ersättning för berörde Balance icke är att förvänta, har Utskottet skolat tillstyrka bifall å Öfver-Commissariens hemställan, att återstoden af Willkommens Balance må få utur Assistance-Contoirets Räkenskaper afskrifvas.
Och sjunger blott. Jag hoppar, och jag sjunger, jag, Jag hoppar, och jag sjunger, jag." Svart är mitt hår, ja, Vacker min växt också. Fattig dock går jag. Ödet det ville så. Dansar om dagen Med sång och skratt, Gråter och suckar Hvarenda natt. Jag gråta får hvarenda natt, Men nu blott dans och sång och skratt." Samlar in pengar i sitt förkläde, hvarefter hon ger dem till Risto. Ridån faller. TREDJE AKTEN. En skogstrakt. Till höger en hölada. Månsken. KERTTU kommer från höger. Bort härifrån, långt bort. Dit, där månen inte skiner och solen inte lyser. Eller dit ner i sjöbotten, så djupt i gyttjan, att inte ens vågorna kunna återfinna den försvunna. Hvad gör jag i verlden? Här fins ingen plats för mig. Inte en enda menniska skall sakna eller begråta mig. Hvarför, o Gud, skapade du en så eländig varelse, som inte är till glädje för någon och som ingen, ingen, ingen älskar? Kastar sig ned vid foten af ett träd till venster och utbrister i bitter gråt. Från venster kommer en zigenarflock, Helka främst, Hagert, Ilona och deras båda barn efteråt. HELKA. Hör, kom hit. Här är en lada. Där får vi ett förträffligt nattläger. På höet där ska vi ligga bättre än på fjäderbolster. ILONA. Mor, ser du, där ligger någon under trädet. HELKA. Sannerligen är det inte en menniska. Hej, hvem där? KERTTU. Ett jordkryp, en grafmask, fiskmat. HELKA. Gud förbarme sig, då är du ju nästan eländigare än vi. Hvarifrån är du, stackare? KERTTU. Hvarifrån jag är? Ja, det skulle jag säga, om jag visste det. Har den försvarslösa väl en hydda? Har den fullkomligt värnlösa något hägn? Anden har sitt varma skjul och alfågeln sitt trygga bo, men den vanlottade har blott vildmarken till hem och skogsdungen eller åkerrenen till fristad. ILONA afsides till Hagert: Hör du, Hagert, hvad hon säger? Hon är ju lika hemlös som vi.
Det är just med de större egendomsägarne, som Kronan gjort de störste contracterne, och det är just då så stora partier skola forslas, som det blir nödvän - •74 Den 19 Februari i f. ra. digt att kunna få biträde genom Kronoskjuts, så vida man ej kan bestämma så högt pris, att det blir säljarens intresse alt sjelf åtaga sig forslingen. Herr Hjerta: Jag vill blott upptaga en kort tid, för att söka omintetgöra de farhågor, hvilka blifvit yttrade af Herrar Lagerhjelm och von Hartmansdorff, angående vådan af att gå ifrån de gamla Göthiska beskattningsgrunderne till skatter i penningar. Jag åberopar först 59 §. RegeringsFormen, som tyckes gifva tillkänna 1809 års lagstiftares mening i delta afseende, alt vi skola söka att lemna dessa institutioner, och komma till ett ordentligare beskattningssystem, som är förmånligast för hela Staten. Att Friherre af Nordin framställt, att StatsUtskottets upmärksamhet borde fästas på ett ökadt anslag för io:de Hufvudtiteln i detta afseende, bevisar bäst, huru ojemnt det ifrågavarande onus tryckt, och att det, som alla skulle bidraga till, nu ligger tungt på en ort eller en dass medborgare. Just deruti ligger det sannaste skälet, att det är rätt, att uphäfva detta onus, och att det bör komma under Bevillningen, enligt 59 §. RegeringsFormen. Det var för alt inom Utskottet betaga kraften af sådane invändningar, som jag anhöll att få yttra mig. Herr Ribbing, Arvid: Jag skulle ödmjukast hemställa, ehuru jag ej förut i dag Den 19 Februarii f. m. varit lycklig i en dylik framställning, att StatsUtskottet finge gemensamt med Ekonomi-Utskottet yttra sig i sådane frågor, som denna, emedan Ekonomiutskottet tyckes, som man säger, vilja önska och hafva mer, än StatsUtskottet kan fördra.
Banco, deraf likväl Riks-Staten endast tillgodokommit. för år 1818 • • - 78,210: 28. 3, 1819 •• ^ « 75,883:. 10, 1820 76,09^:. 3, 1821 - , . 75>355*4°* 3* Stats-Uiskottets Betänkande?!* gg5 och resten, med undantag dels af 1822 års i Riks-Stat ånnu icke beräknade Inkomst, dels ock af hvad som för PostPorto, Bevillning af Vinster, och Centonal af Löner utgått, blifvit af NumerLotreri-Directionen innehållen, i afsigt att dermed betacka möjligen inträffande förluster, så att Verkets, under Directionens vård, varande tillgångar, oberäknadt Huset med tillhörande Boktryckeri och Inventarier, d. 22 Februarii innevarande år; utgjort: Lotteri -Fonden; I Riksgålds-Contoiret förräntade, dels mot 5, dels ock mot 6 proCents Ränta . , 129,850: Contanta Tillgångar 58,467: 6.10. Fordringar hos Finska Strömrensnings och Helsingborgs Hamn-byggnads-Directioner 28,690. Summa 217,007: 6.10. Brudgåfvo - Fonden; mot Reverser utlånta , 14,800. i Vexel-Banken stående 1,635:34.7. ' ' 16*43 5:34-7- Tillsammans 233442:41.5, c)q6 StatsUtskottets Betänkanden.
Hufvudlitlar, Utlåtande angående Usta . 40. » angående 2:dra . 42. » angående 3:dje . 43. » angående 4:de ' . 71. » angående 5:te . 72. » angående återremisser å JV2 42, 43, 71 och 72 124. » angående 6:te hufvudtiteln 122. » angående återremiss derå 171. » angående 7:de hufvudtiteln 136. » angående 8:de d:o ... 148, 162. » angående återremiss derå 192. » angående 9:de hufvudtiteln 167. » angående återremiss derå 201. Hudiksvall 9 Utlåtandets Nummer och Moment. Hudiksvall och Dellen, angående jernvägsanläggning mellan . .235: l. Hunne och Halleberg, angående utsyning å .47. Hushagen, angående jordafsöndring från .57. Hven, angående lindring i skatten för hemman å ' \ 29 » angående åtgärder mot sjöns utskärningar å j Hvetlanda och Oscarshamn, angående en jernväg mellan 235: 8. Hyckerström, P J. Doktor, angående pension åt hans enka . 167: 90. Hypolheks/öreningars lån, angående ansvarigheten för 242. Hård, Statsråd, Grefve, angående pension åt hans döttrar 167: 22. Hård af Segerstad, angående eftergift till .119. Hceggström, Joli. angående pension till 167: 79. Häradshöldingeboslälle i Elfsborgs län, angående utbyte af 1-' 7. Hästajvelns befrämjande, angående anslag till 122: 29. Höganäs stenkolsverks andelar i Östra och Vestra Klappe, angående utbyte af .. 45. Högfeldt, P. J., angående pension åt hans enka 167: 19. I. J. Janzon, FL, angående inköp af en astronomisk glob, förfärdigad af 148: 128. Idström, And. Fredr., Doktor, angående pension till 167: 88.
Lika lydande med Originalet, betygar I. bi. keterkon. isis Den 14 Februarii. 727 1810 den 11 Januari! hos Bonde - Ständet upläst och Författaren tillätit, att i ConstiturionsUlskottet anmäla de delar deraf, hwilka anses till» höra Utskottets uptagande, samt au anförandet genom egen försorg de Respective Med-Skänden communicera. Testor kreä. VVLKIin. Wördsamt Memorial! Bonde-Ständtt/ som före Constitutions underskrift aflemnade de bttänkeligheter, som wällade uppehåll i desi antagande, har följt sin öfvertygelse, som mer och mer stadgades; Men deste betänkligheter uphörde, dä Kongl. Maj.tt i Räder kemnade Ständer den försäkran, att medwerka till ändrings »vinnande: Och som Konungens Rädiga proposition tydeligen gas Ständet det underdäniga hopp, att ej allenast fä yrka de frägor, som emot den 114 §. och med densamma egenskap ägande, kunde göras, utan äfwen att ivid denna Riksdag fä dem afajorde, sä följer deraf, att Ständer, med Högloft. ConstitukionsUtstotteks Betänkande, som tillstyrker, att de borde till nästa Riksdag upffjutas, ej kan wara tillfreds. Ingen af ost mine Hederwarda Bröder, kan nägon gäng twifla pä Konungens Nädiga försäkran, att medwerka till wär lindring i alt det tryckande hwarnll privilegier föranleda; Och wi känna alla wär egen och wära Mevbröders wanmagr, och stulle handla oredligt, bade i afseende pä Konungens Näd, sä wäl som emot wäre Committenter, om wi ej full. 728 Den 14 Zebruarii. följe akt göra de anspräk gällande, hwartill wi äga en sä öppen rättighet, utan i det stallet till nästa Riksdag äkoge ost beswär, som just nu böra komma i öfwerwägande och lindras.
— Utan enighet i rådslagen Conselj-ledamöterne emellan, utan enighet emellan Regering och folk, anser jag för alldeles omöjligt att Rikets väl kan befordras i någon väsendtlig mån. — Det är delta höga mål, hvartill jag önskar kunna bidraga, och jag hoppas att det åtminstone till någon grad genom den åtgärd min motion innefattar skall kunna vinnas, bedrager jag mig häruti, så är det ganska illa; men det må åtminstone tillåtas mig att bibehålla hoppet så länge möjligt är. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då Hr Ribbings motion, efter hvad han sjelf uppgifvit, grundar sig på det afslag, som R. o. Ad. beslöt, då fråga var om remiss af Const.Utsk:s betänk, ronde completterande af .Statsrådet; så anhåller jag, ali Ekon.Utsk., vid behandlingen af ifrågavar. motion, måtte, om det så för godt linner, sälta sig i beröring med Const.- Utsk., på det att den vigtiga fråga, som Hr Ribbing vidrört, ang:de ej allenast complettering af Statsrådets personal, utan äfven möjligheten för denna personal att handla i en Dea ig September c. m. 551 Konstitutionel och parlamentarisk anda, måtte af Const.Utsk. pröfvas och noga besinnas. Jag tror nemi. att ConstUtsk. ännu icke noga betänkt hvilken utveckling vår grundlag måste hafva, för alt åstadkomma denna lyckliga förening i vårt regeringssätt, äfven vinstgifvande för nationen, lyckobringande för folket, då jag nemi. ännu saknar från Const.Utsk., och jag tillägger med förundran, äfven från Regerms sida, sådana förslag til! förändring i grundlagen, hvarförutan departemental-styrelsen på intet sätt är utvecklad och på intet sätt är i tillfälle att uppfylla sin bestämmelse. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Hvad beträffade del belopp, som In arje bank på detina räkning skulle mot ränta få hafva innestå ende, så borde delta fastställas olika för de olika bankerna oell rätta sig efter u Banko-Utskottets Betänkande M 25. penninge-försändningarnes storlek på den ort, der banken vore förlagd. Sora ett minimum kunde 75,000 eller 100,000 R:dr fastställas, och åt Fullraägtige öfverlemnas att i särskilda fall höja detta belopp, äfvensom att med Bank-styrelserna uppgöra de närmare öfverenskommelse^ som af denna anordning kunde blifva en följd; och har motionären, på grund af det anförda, föreslagit, att, till undvikande af pennioge-remisser med posterna, det må tillåtas filial-banker och privat-banker att i Bankodiskont-verket insätta penningar på uppoch afsk riffi in gs-räkning till belopp, som af Fullmägtige bestämmes, och derför tillgodoräkna sig samma ränta, som Bankens öfriga räkningshafvare, äfvensom att insättningar och uttag å denna räkning må få ske på hvilket riksdalersoch öre tal som helst. 3:o Herr J.
Jag skall här till R. o. Adis prot. och till StatsUtsk:s begrundande öfverlemna några statistiska beräkningar för 4 särskilda hemman inom en socken. Af dem inhemtas i korthet, att ordinarie räntan för eli hemman inom Berga by, och Sorunda socken, för det för - Den 30 November f. m. ri tlulna året utgjort 194 rrdr 45 sk. bico; och när härtill lägges öfriga utskylder till kronan af kronotionde, mantalspenningar, bevillning efter lista artikeln, för egendom efter 2:dra artikeln samt kurhusafgift och båtsmansrotering, så uppkommer ett sammanräknadl belopp till kronan af 229 ridr 41 sk. 10 rist. Härtill komma de kommunala afgifterna, uppgående lill 63 ridr 34 sk. 8 rist., och således ett ifrån hemmannet utgående skattebelopp af 297 ridr 28 sk. 6 rist. bico. Då de af jorden för detta hemman utgående utgifter afdrages ifrån inkomsterne, uppstår det förhållande, att hemmanets hela behållna afkastning lemnar 295 ridr 8 sk. 6 rst., hvaraf de 20 personer, som ifrån hemmanets afkastning böra hemta sina lefnadsoch beklädnadsbehof, sålunda för året erhålla 14 ridr 17 sk. för personen. För ett annat hemman, 1 mantal Westerby, hvilket, i anseende till skogstillgång, räknas ibland de bättre, uppgick afgifterna till kronan för förlidna året till 227 ridr 24 sk. bico, och då härtill lägges kommunalafgifterna 78 ridr 34 sk. 8 rist. bico, så uppkommer en för hemmanet ovillkorligen utgående skatteutgift af 306 ridr 34 sk. 8 rist. bico. Dä utgiftssumman för detta hemman drages ifrån de beräkneliga inkomsterne, uppkommer ett öfverskott af 1043 ridr 34 sk. 4 rist., hvaraf de 35 personer, som på hemmanet förefinnas,skola hemta såväl sina lefnads, som beklädnadsbehof, och hvaraf uppkommer för hvarje person 29 ridr 18 sk. bien för hela året.
att hon harmed vill r~rsähta det felsteg, hvaraf hon likviil ännu i dag J djupt känner och erkiinner skammen, det är i \ .Lr tanke en missuppfattning af föRns niening. Orden innebära nämligen endast, att ' l ' hora icke skulle tilkltit sig att älska mannen, om hon vetat, att han var gift. I innu en vigtig punkt - den hufvudpunkt, kring hvilken handha~. allniiinliekns omdöme delat sig, likasom lingen i stycket rör sig ocksa vart skiljer sig fran Teate~äiinens. Det iir i fraga om hunm&amp; Thom hade rutt i sin vägran att / &amp; a v&amp; r&amp; fur sken sk~dl med t i r fdraktl&amp; rna., for att derrgCnom bereda SUI unfa dotter ett / lykli@ aktenshap. Här eiiller det icke mera en inissui&gt;~&gt;fattnine i en eller annan riktnine, -. utan en ren principfr5ga. Var Teatervän tilliiinpar 11a ' I ' horas viigran &amp; t gamla ordet: rhögsta riitt kan rara högsta orätt^, och ganska m h g a anse med honom, att denna viigran rar en onödig och förkastlig grymhet. Vi kunna försa, att denna iippC ?ttning h n rada, bildi: hos dem, som anse vigseln för c11 aldeles betydelselös ceremoni. utan nll slags helgd eller förpligtelse, och hos dein, som betr.akta iiktenskapet sisoni ett slags försörjningsanstalt, till hrilken man, i brist p9 k5rlek och aktning, endast behöf \ .cr 9 ömse sidor medföra vissa yttre fördelar jemte afsigten att göra lifreet d drägligt for hr.arandra som möjligt.
Härtill kommer materialiernes stegrade värden, men då dessa icke äro lika betydliga och icke heller så stadgade att de kunna lika bestämdt uppgifvas, samt deremot förekommer att icke allenast kronoarbetskarls-dagsverken, åtminstone i början och i synnerhet om Rindö-befästningen först företages, böra kunna ännu påräknas, utan äfven de dyra soldateoch private-dagsverkena kunna inskränkas genom dragares och mekaniska hjelpmedels vidsträcktare användande, så är all anledning att förmoda, att, ehuru Chefen för Ingeniörkorpsen icke vågat derpå grunda någon beräkning, det tillökta kostnadsbeloppet skall kunna betydligt nedsättas; hvadan, med förutsättning att sex år åtgå till arbetets utförande, antingen Rindöns eller Tallholmens befästande först företages, det årliga anslaget uppgifves kunna inskränkas till banko R:dr 60,000 eller riksmynt R:dr 90,000; och således för åren 1858, 1859 och 1860, inalles till banko R:dr 180,000 eller riksmynt R:dr 270,000. Då behofvet af större årliga anslag till svenska fästningsbyggnader än hittills varit medgifna nu måste framställas, torde det icke vara ur vägen att hos dem, som troligen förundra sig öfver de erforderliga summornas belopp, fästa uppmärksamheten på mängden och storleken af de massor, som måste rörås, lyftas och ordnas vid byggnaden af en befästning, för att åstadkomma nödigt motstånd, utan uppoffring af det utrymme som erfordras för egna vapens ändamålsenliga bruk. Som blotta uppgiften af dessa massors kubikinnehåll för ganska få kan åskådliggöra deras betydenhet och behofvet af motsvarande penningetillgångar, har Chefen för Ingeniör-korpsen försökt att, genom jemförelse med andra kända rymder och 132 Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 18S6. byggnader, lättfattligare framställa huru mycket de uppgifna talen innebära, och till prof anfört Waxholms skans, hvars flesta linier, lika ined vanliga hus, under tak innehålla källare, vindar och rum i flera våningar.