Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa, nemligen orsakerna, hvarföre Judarne mest sysselsätta sig med bandel af utländska öfverllödsvaror, igenfinnas till betydligaste del i den trånga gräns, som blifvit utstakad för deras verkningsförmågaHäraf torde böra medgifvas, att felaktiga författningar hindrat Judarna att för Sverige vara så nyttige, som de kunnat vara, och sannolikt skola blifva, om dem tihåtes att sträcka sin omtanka och industri till alla riksgagneliga yrken och företag, jag tror likväl, att Judarne åstadkommit mer nytta än skada för Riket; ty svårligen kan bestridas, att Judarne i allmänhet åtnöja sig med mindre handels-förtjenst, än de fleste våra infödde Köpmän. De som nu, af så kallad patriotism, vilja jaga Judania utur Riket, hafva 214 Den 13 April. säkert andra skäl, än blott Fäderneslandets basta, för dessa sina nitfulla bemödanden, Det torde isynnerhet förarga några Christna Speculanter, att Judarne åtagit 6ig leveranser till Kronan mot så måttliga betalnings-vilkor, att, utan Judars medtäflan, StatsCassan sannolikt måst utbetala vida större summor. Man b.-höfver icke vara mycket bevandrad i inrikes handels affärerna, för att veta, huru det ofta tillgått, då för Kongl. Maj:ts och Kronans behof någon större upphandling hast gt varit nödvändig, eller ett större antal fartyg skolat förhyras. Huru ofta har man icke vid dylika tillfällen sett öfverenskommelser och sammansättningar af Svenska Herrar Handlande , för att af Staten helt christligt och patriotiskt tvinga sig till en betalniqgs-summa, vida öfver de gångbara prisen. Att således en del Svenska Handlande önska från Riket aflägsna d@ få personer, som kunna vara dem hinderliga att tillfredsställa en oskälig vinningslystnad, finner jag icke besynnerligt, utan tvärtom en följd af den så länge erkända handels princip, att allt gäller hvad det kan, och den dermed förenade lyckliga method, att kunna betrakta allt såsom handelsvaror.
Återremitterades, med förklarande, såsom Ståndets gemensamma tanka, alt de nti detla Memorial tillstyrkta förändringar uti 5 §. 1 och 5 mom, af Trycktrihels-forordningen icke kunna antagas att hvila till grundlags-enlig helland 1 i ng vid nästa Riksdag. N:o 76, med förslag till ändring i Riksdags-Ordningens 76 §. Detta förslag antogs till grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 77, med förslag till ändring af 5 §. 6 mom. af Tryekfrihets-forordningi n. Antogs lill grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 78, med förslag till ändring af 3 §. 4 mom. Tryckfrihets-förordningen. Återremitterades, med förklarande, såsom Ståndets gemensamma tanka, att det i Memorialet N:o 78, framställda förslag lill fö ändrad lydelse af 3 §. 4 mom. Tryckfiihets-förordningen är hvarken behöfligt eller nyttigt. ]N:o 79, med foislag till ändring af 5 §, 6 mom. Tryckfri hels-förordningen. Antogs till grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 80, i anledning af ålerremisser å Constitutions-Ulskollets Memorial N:o 56. Slå.idet tillät, att ordet sina framför ordet rådslag i det genom Memorialet N:o 56, öfverlemnade förslaget lill ändring al Regerings-Formens 39 §. må utur samma af Ståndet, Lill grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag, antagna förslag utgå; äfvensom Ståndet till grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag antog förslaget i Memorialet N:o 80, till förändrad lydelse af Regerings-Formens 91 §. N:o 81, i anledning af återremiss å Memorialet N:o 57.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, bortgick och lemnade klubban lill främste närvar, ledamoten, Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 61. Nej — 16. II. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleniprot. för d. 12 dennes e. m. Företogs till afgörande den i dag på förmiddagen, i afvaktan på pröfningen af SlatsUtsk:s numera af R. o. Ad. genom votering bifallna utlåt. N:o 33 litt. C, uppskjutna, uti 8 punkten af samma Utsk-.s utlåt. N:o 33 gjorda beräkning af tiondetackjernsafgiften; oell bifölls, att denna afgift, på sätt StatsUtsk. föreslagit, skulle beräknas lill 40,000 r:dr. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUlsk:s d. 9 och 17 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 33 litt. D, i anledu. af väckt motion om ändring uti K. kungör, af d. 18 Febr. 1843, ang:de nedsättning af den till högre belopp än ett skeppund för hundrade bestämda hammarskatt af stångoch ämnes-jerntillverkningen i Riket. Härefter biföll R. o. Ad. jemväl, uppå derom af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., att, pä sätt StatsUtsk. i dess på förmiddagen förehafda utlåt. N:o 33 hemställt, inkomsten af hammarskaltsjernet skulle beräknas till 78,000 r:dr. Föredrogs ånyo SlatsUtsk:s d. 9 och 17 dennes på bordet lagda utlät. N:o 33 litt. E, i fråga om upphörande af de bland statsverkets ordinarie inkomster upptagne gerningsören. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Mig är sagdi, att Vällofl.
St. förklarat, att K. M. vill till R. St. öfverlemna särskilda propostr om de förändringar uti allmänna lagen, hvartill K. M. vill gifva sitt bifall, och då det är solklart, att R. St. fåfängt skulle förspilla sin tid, om de sysselsatte sig med alla de öfriga frågorna, hvarå K. M:s sanction sedermera icke erhölles, Utsk. ville föreslå R. St. alt afbida K. M:s sålunda lofvade propostr, och icke derförinnan ingå i en pröfning, som kunde sedermera befinnas hafva varit ändamålslös. Jag trodde också . att örn Utsk. vill gå längre, så hafva vi ett annat fält att bearbeta. Utsk. kunde föreslå, att, då slutliga pröfningen af lagförslagen skulle hos R. St. företagas, de ville, i likhet med hvad som skedde då 1734 års lag antogs, sammanträda på ett rum, för att gemensamt öfverlägga, örn också särskildt ståndsvis votera. Om man går till prot. för 1733 och 1734 års riksdag, då 1734 års lag bifölls; så fälman erfara, att alla 4 RiksStm voro här på Riddarhuset församlade och öfverlade gemensamt, men voterade särskildt, der votering behöfdes. Frih. Åkerhjelm: En värd ledamot har uti sitt sednare anförande yttrat, att jag framställt den menlösa lanken, alt R. St. begärt dessa tableauers utarbetande, endast för att tjena Regeringen lill ledning och upplysning vid lagverkets granskning. Jag tror mig hafva yttrat, att R. St. hegärde nämnde tableauer', såsom nödvändiga och nyttiga vid den granskning af hela lagverket, som R. St. vid en eller flera riksdagar komme att utföra; och 0111 jag dervid tillagt, att samma tableauer vore af nytta för Regeringen vid enahanda granskning, hvilken äfven tillhörde benne att utföra, och om både hon och äfven jag, för min enskilda del, i detta afseende tänkt dika med sefdnaste R.
Jag är så förvirrad, så häpen, så upprörd, att jag knappast vet hvad jag skrifver! Det förefaller mig som om någonting underbart skett, som om en stor omstörtning skulle ega rum, som om jag började ett nytt lif. Ack, min vän, jag är lycklig – det bundna, tryckta i min själ löser sig ... Elise, min lilla Elise, mitt barn, skall blifva mor! Om du visste hvilka känslor denna föreställning väcker! Då jag skall beskrifva dem, förefaller det mig som om jag rörde vid strängar, hvilka äro så fina att de brista, om man kommer åt dem! Detta barn, som hvilat vid mitt hjerta, som lärde mig kärlekens djupa hemlighet, skall nu i sin tur emottaga samma uppenbarelse ... Liksom på Elises bröllopsdag frågar jag mig sjelf: är det hon eller jag? – Är det mitt eller hennes barn jag väntar? Men nu, hur olika jag känner emot då! Någonting försiggår inom mig. Det är som en kris – det är som om mörka, tunga skuggor veke. Jag sträcker mig mot framtiden som mot ett skönt löfte. Är det icke sällsamt, det här? Jag förstår icke mig sjelf. Jag undrar om det skall bli en gosse eller en flicka? Nåja, det gör det samma. Arthur är alldeles utom sig af glädje. Ernst tar det mera lugnt, han är egentligen rädd för Elises helsa. Men jag är icke orolig i det fallet; jag känner hennes kropp, den är stark och frisk som min. Jag skall nu genast börja med utstyrsel åt den lilla. Ack, jag mins när jag höll på att sy åt Elise! Jag hade ingen mor, jag, som ordnade den åt mig. Nu hinner jag ej mera. Middagen väntar. Farväl, min bästa vän! Du hör snart af mig. Din Elise. Den 29 September, Ack, min älskade vän, hur skall jag kunna beskrifva för dig hvad jag kände, då jag efter flere timmars oro och ångest slutligen höll Elises lilla barn i mina armar, och såg henne sjelf, litet blek, men leende och lycklig, slumra in med sin hand i Arthurs! Jag minnes då Elise var född och man lade henne till mitt bröst, hvilken skön, ren, nästan helig känsla, som genomströmmade mig. Närheten af dessa små varelser har någonting så förunderligt renande.
Jemtlandshästen har väl redan tillvunnit sig ett godt rykte för styrka, uthållighet, oömhet och lättföddhet, hvilka egenskaper ännu göra honom såsom arbetshäst begärlig, och den framställning, som, efter hvad nämudt är, nyligen utgjort föremål för Kongl. Maj:ts pröfning, afsåg just att taga bättre vara på Norrlands för landtbruket passande hästrace och göra den landet till godo; men långt ifrån att i denna omständighet se ett skäl för att sätta Jemtland tillbaka för andra i afseende på arbetshästar mindre vällottade orter, synes mig fastheldre och intilldess omständigheterna kunna föranleda några allmännare åtgärder till hästafvelns förbättrande, den provins redan nu förtjena att med en sådan åtgärd gynnas, hvarest nämnda afvel med ett allmänt intresse omfattas, hvarest passande betesmarker ymnigt förefinnas, hvarest hästen framför andra husdjur med omsorg uppfödes och vårdas, hvarifrån hästhandeln redan tagit väg åt andra orter och hvarest det alltså ligger så mycket större vigt uppå att den inhemska racens goda egenskaper icke förspillas eller försämras genom bristen på några goda och för ändamålet passande afvelsdjur, hvilka det dock för den mindre jordbrukaren — och andra finnas icke i Jemtland — möter svårighet att anskaffa, likasom en sådan åtgärd äfven öfverstiger Jemtlands Huskållnings-sällskaps krafter. Får-afveln i Jemtland står icke högt och detta är så mycket mer att beklaga, som landskapet erbjuder rika utvägar för framfödande af detta djurslag, utan synnerligt intrång på öfriga kreatursstockar, och som produktionen af ull och kött, om blott en för landet passande får-race blefve införd, skulle gifva en väl behöflig förstärkning åt landets export, dess husslöjd och dess fabriksnäring. Af får finnas väl inom Jemtland olika slag, men de äro, med allt för enstaka undantag, icke af god beskaffenhet hvarken i ena eller andra hänseendet, Uppmärksamheten har deremot blifvit rigtad på den Skottska ”Blackface”-racen, hvilken, efter sammanstämmande omdömen af dem som känna naturen både af Jemtland och af denna får-race, skall vara för detta land företrädesvis lämplig.
Hej, livai jemte en märkt ocb en dubbel sedel casserats. fmedan la således vunnit, Sr bikallet 8tatsocb LancoVtskottens i >4 gikna tillstyrkan: att kör 8latsVerkets klapitalskuld kör 1808 ärs krigskostnader »kola akL:gsLontoiret utfärdas kärskrikningar, ä L. 8t:rs vägnar, ställde till Lanken eller Ordres, ä minst >0,000 L:dr L.co bvardera till ett sammanlagdt belopp sk 4,4oo,ooo L:dr L:co, ocb dessa förbindelser ställas pä betalning ak allenast 4 proc:ts ränta krän oeb med >83o, ocb pä betalning dessutom sk 2 proc:t järligen, > afräkning 3 primitiva capitalet krän ocb med >835, under körbebäll derjemte kör L:gs6ontoiret att göra större eiler mindre afbetalning ak Lapitalet. A.tk/e /^otcr/ngen. Ven som bifaller, att förbindelserna ä beloppet 4>4"v,ooo L:dr sk 8tatsVerket, skuld till Lanken kör 886 8ats-oebLaneo-Dtskottens 1808 ars krigskostnader, innan Landen tillätes desamma ä annan man öfverlåta, skola LrgsLontoiret till inlösen bembjudas, röstar 5a. Den det ej vill, röstar lVej. Vinner l^lej; förfaller 8tatsoell LancoDtskottens i i^töe planeten af Letänkandst lV:o >4 gikne tillstyrkan. Dessa Propositioner besvarades med 117 5a oell t ?lej; bvarjemte 1 märkt sedel blifvit casserad.
Justerades 7 prot.utdr. för den 10 dennes e. m. Justerades pleni-prottn för den 29 Maj samt f. och e. m. den 3o Maj. Frih. Cederström, Thure: Sedan jag denna dag inlemnat min innehafda riksdagsinanna-pollet för Friherrliga ätten N:o 367. Ulfsparre, har jag varit nödsakad afsäga mig det ledamotskap i Ridd.Utsk., som varit mig uppdraget; hvilket jag härmed får vördsamt tillkännagifva. I anledn. häraf anmodade Hr Frih. o. Landtm. Hrr Electorer alt vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Ridd.Utsk. efter Frih. Cederström. Då nu föredrogs till afgörande ett mål, hvaruti Undert. Ridd.Secret. var jäfvig, blef deröfver särskildt protocoll földt af en utaf de vid protocollet tjenstgörande, nemligen Notarien Albert Munck; hvarefter undertecknad åter emottog protocollet. Upplästes till justering Exped.Utskts förslag till underd. skrifvelse tili K. M., angrde afskaffande af extra-länsmän utan lön. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag ser, att förslag till underd. skrifvelse är uppsatt i anledn. af ett betänk., Den i3 Juni f. m. som R. o. Ad. afslagit. Jag anhåller, att genom Hr Ridd.- Secreteraren få veta, huruvida underrättelse ankommit från de andra RiksStm, att de samtliga antagit ifrågavar. betänkande. Underl. Ridd.Secret. tillkännagaf, att det betänk, från Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk., hvaruppå detta förslag lill skrifvelse grundade sig, blifvit bifallet af de 3 öfriga RiksStånden. Uppå derefter framställd propos. blef förslaget af R. o. Ad. godkändt. Ånyo föredrogs LagUtskts den 4 och 10 dennes på bordet lagda utlåt.
Den bild af ett dylikt jaktsällskap vi presentera våra läsare har det stora värde, att den för Idun är tecknad af en vår tids förnämste hästmålare, artisten Georg Arsenius, sedan tjugu år tillbaka bosatt och r " &gt; r * 3 ' a a a a a * 3 r ^ 3 ^ a a a. a a E Ä U D E COtvålan Parfymer: GULDMEDALJ LOGNE DES Cbea Ros Cbea Ros I STOCKHOLM ÄRTISTES * fieliotrope SRoaswol 1897 fiyacintbe Syren Ro$e de marcbal Mel Geliotrope Carmen E Ä U D E coUiolette de Parme Olas Blanc LOGNE * * * öoldlack (EacKviol) a. B. &amp;. (Det är sällan herr Arsenius har tillfälle måla någon tafla h ä r i Sverige; bland de få är den vackra bilden af konungen till häst, som i våras var utställd och som är i Ii. majestäts ägo. I sommar h a r h e r r Arsenius utfört tvänne större målningar, hertigen af Chartres och hertigen af Aumale, båda till häst.) Jaktsällskapet, som vi skåda på denna vår tafla, passerar just Kungl. horgen å Ladugårdsgärdet, hundarne följas tätt af de båda pikörerna i deras röda rockar, och själfva fältet ledes af mastern löjtnant E. Linder, som vi väl känna igen i förgrunden. Till höger om mastern rider grefvinnan Brockenhuus Schack och grfefve Clarence von Rosen. Den andra damen skall framställa fröken af Ugglas på sin Flying. Våra öfriga bilder, tillhöriga TATTERSALL. denna aldelning, äro porträtt af fröken Lotten af Ugglas samt af Stockholms mest populäre ryttare h. excellens riksmarskalken von Essen, hvilken tidigt hvarje morgon, hurudant vädret än må vara, sitter till häst. Säkerligen kan h. excellens till ej oväsentlig grad tillskrifva dessa reguliära ridturer fördelen af att han är i besittning af en både kroppens och sinnets spänstighet, som vid hans ålder är mer än ovanlig.
För anläggning och upparbetande af hemman på dessa privilegierade landsträckor, förunnades privilegiitagaren frälserätt; och sålunda hade i jordeböckerna omkring 130 frälsehemman uppkommit. Vjlkoren för besittnings-och frälserätten hade emellertid icke i vidsträcktare måtto blifvit fullgjorda, än att allenast ett ringa antal af dessa hemman förmådde föda en åbo. En stor del saknade både åbo och byggnader: och på åtskilliga kunde den ursprungligen afsedda bohlsladen icke upptäckas. Tvärt emot det åsyftade ändamålet med anläggningen af dessa hemman, hvilket varit landets uppodling, tjenade de nu endast till skogsfång för sågar. Härtill liomme dessutom de beviljade sågverks-privilegierna. Dessa berättigade endast innehalvaren att ifrån ett visst område af Kronans jord, hvilket område vore utsträckt ända till hundra tusentals tunnland skogbärande mark för hvarje sågverk, hemta sågtimmer till visst antal trön af från och med några hundrade lill och med 5 å 6,000; hvarjemte sågverks-privilegierna merändels innehöllo det vilkor, alt å den till stockfångst anvista kronomarken hemmans-anläggningar icke finge förhindras. Genom Kongl. Brefvet den 13 Juni 1820 stadgades först, att ingen mark vidare finge till sågverk upplåtas; men uti Kongl. Brefvet den 2 Maj 1826 hade sågverken erhållit en förmän, som ursprungligen icke varit dem tillagd, nemligen rättighet till anläggning af så många hemman, att från dessas skogar, privilegierade stockantalet kunde erhållas; hvarjemte, om sågskogarne genom hemmans-anläggningar eller fyllnad i områden åt äldre hemman undergått minskning, bristen borde ersättas af annan befintlig odisponerad mark; och genom Kongl. Brefvet den 29 Maj 1852 utsträcktes sågverkens rätt än vidare, så alt under pågående afvittring mark får tilldelas dessa verk under orubblig besittningsrätt, utan att ens de med hemman förenade skyldigheter dervid fästas, Expedilions-Utskollets Förslag lill underd.
Och då. hvad slutligen angår Herr Thams tillika väckta förslag om befrielse för städerna från skyldigheten att bygga och underhålla tullhus, äfvensom att anskaffa och underhålla våg-attiralj och stämpelbetjening m. m., sistnämnda förpligtelser ega oskiljaktigt sammanhang med frågan om vågoch stämpel-afgifternas upphörande, samt skyldigheten att bygga och underhålla tullhus åter utgör en af grunderna för de städerna tillförene beviljade tolags-afgifter och den i deras ställe nu utgående, här förut omförmälda tolags-ersältning, anser Utskottet hvad Herr Tham i berörda hänseenden föreslagit, böra förfalla. Stockholm den 26 Januari 1860. Reservationen 1:o af Nils Larsson från Jemtlands län: »Emot Bevillnmgs-Utskottets utlåtande i anledning af min motion om upphäfvande af den vid sistlidne riksdag beslutade tolags-regleringen, får jag härmed anföra min vördsamma reserBih. lill B. St. Brot. 1859 & 1860. 5 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 2 10 Bevillnings-Uiskottets Betänkande M 13. vation; anseende jag mig likväl härvid både kunna och bora iakttaga den största möjliga korthet, enär motionen i ämnet, till hvilken jag utbeder mig att såväl i det bufvudsakliga, som i afseende på den närmare utredningen få hänvisa, redan blifvit Riks-Ståndens respektive ledamöter särskildt meddelad och derföre bör antagas vara till innehållet fullkomligt känd. Jag behöfver sålunda också icke klaga deröfver att Utskottet, i strid mot hvad som annars brukar vara vanligt och i allmänhet anses vara Utskottens pligt, icke redogjort för eller omnämnt någonting annat, än allenast de punkter, mot hvilka Utskottet trott sig kunna framställa anmärkningar.
Maj klockan Nio, och ifrän sistnämnde dag till den förste September klockan Tio hwarje aston; likwäl härifrån undantaget Gastgifwaregärdar för Resandes behof, och de Städer, hwaruti, genom särstilde Police-Författningar annorlunda i delta fall kan wara förordnad. 8- 7« Wid Tio R:dlrs bot och förlust af all öetalnmgsratt för wahran, förbjudes allt utborgande af starka Drycker ät den, som till fylleri ar benägen, ät Studerande Ungdomen, Tjenstefolk, Gesäller och Lärvgohar, eller alla dem, sou, hwarken äga rätt eller Den 18 Augusti. 2705 eller kunna sig och sitt gods tillbörligen warda och sörwalta. Gesäller som emot hwad 8:de Articeln a:dra Momentet uti Kongl. Skrä-Ordningen den Junit 1720 uttrockeligen förbjuder, begagna sä kallad Fri-Mändag och spatsergång, samt oftast anmanda denna svsstolösa lid till utswäfningar, stola, till förekommande häraf, stä under sine Mästares uppsigt och Husbondewäide, likasom andre Tjenstehjon, och således för wifad försummelse, lattja och liderlighet wara underkastade det answar, samma Kongl. Skrä - Ordning och Tjenstehjons-Stadga föressrifwa. §- 8.
Sedan den sistnämda redan vid andra föreställningen betydligt modererat sin vid första representationen anmärkta öfverdrift i slutscenen in på farsens område, var hon en allt igenom intagande och genom sin naturliga uppsluppenhet i stilen passande kammaijungfru. Hr Personnes konseqvent och roligt hållna knekt var ett nytt bevis till flere föregående att denne skådespelare ingalunda har sitt egentliga fack i de älskareeller resonörsroller, hvari han oftast fatt visa sig och hvari han aldrig öfvervunnit en gammal ovana att mer eller mindre lyckligt kopiera en annan, äldre skådespelare, utan just i utpräglade karaktärsroller på det komiska området Lyckliga i återgifvandet af biroller voYo äfven hrr Hamrin och Backström, af hvilka den förre hade att med en naturlig godmodighet förena en soldatbetjents något bullrande framträdande och den senare att såsom värdshusvärd genom en spelad godmodighet låta en medfödd småaktighet och räfaktighet skymta fram. Dramatiska teaterns andra nya program innehöll, enligt ett på denna scen temligen flitigt odladt bruk, tre enakts-pjeser, nemligen en tysk: * Jag gifter mig med min dotter », en fransk (af Alphonse Daudet): * De frånvarande » och en svensk (författaren onämd), kallad » OriUer ». Af dessa bortföll mycket snart den mellersta, hvaremot den första och den sista fortfarande gifvas med andra, äldre enaktsbitar som fyllnad i programmet » Jag gifter mig med min dotter *, öfversatt af hr O. Wijkander, låter ratt väl se sig. Så synnerligt originelt i sin anläggning och utveckling är stycket visst icke med sin medelålders man som hittills icke kunnat besluta sig for något parti med någon af societetens forkonstlade damer, men helt hastigt och lustigt fängslas af och förlofvar sig med en nyss utsluppen pensionsflicka, som vinner hans hjerta genom sin friska och barnsliga naturlighet. Anledningen till pjesens namn ligger i den tillfälligheten att flickan, som varit faderlös från sin tidigaste barndom, tror den ifrågavarande herrn vara sin fader.
Det är visserligen sannt, att genom anbringande af ångkraft å de större fartygen, göras dessa mera oberoende af de ojemna vindar, som vanligen råda i skärgårdar; men för hvar och en, som vänder sina tankar derå, bör äfven vara tydligt, att skärgårdsfartygen blifvit gjorda mera rörlige än förut, då de äga alt till sitt fortskaffande påräkna ångfartyg, och då man talar om användandet af ångkraft såväl på linieskepp som fregatter samt dermed förutsätter, såsom här blifvit uppgifvit, att dessa fartyg skola ogenerad!, röra sig i den Svenska skärgården, så hemställer jag till hvar och en, som tagit närmare kännedom om våra skärgårdar, och om andra lärer väl här icke vara fråga, huru lätt det är att, om fartyg göras af 160 ä 180 fot i längd, med dylika röra sig fram och tillbaka och uti alla rigtningar. Den andra satsen, mot hvilken jag velat reservera mig5 innefattar ett påstående, att Sverige eller snart sagdt hela verlden skulle grunda sitt försvar på sjöförsvaret; och jag måste erkänna, att jag icke kan tillskrifva arméen den ringa vigt, som den värde talaren velat densamma tillegna. Några smärre anmärkn:r skulle jag önska att göra; men vill nu inskränka mig dertill, att då man talar om användande af större ångfartyg, önskar jag, att de icke mätte byggas så stora och djuptgående, att de icke kunna ingå i våra skärgårdars flesta farvatten, hvarigenom en stor del af den utaf dem påräknade nytta går förlorad. Frih. Gyllengranat har slutligen citerat ett yttrande, som, om jag icke annorlunda kan upptaga det, då det anförts såsom afgifvet man och man emellan, jag likväl icke likgiltigt kunnat afhöra. Jag måste emellertid af nyssnämnda skäl inskränka mig till att endast fästa uppmärksamheten på en liten brochur, som måhända tillvunnit sig någon uppmärksamhet, då den år 1828 utgafs af den person, som här blifvit omnämnd, och jag lemnar åt hvar och en, att draga de slutsatser, han af samma arbete finner lämpligt att göra. Hr von Troil, Sam. Gust.: