Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När man betraktar i sin helhet det förfarande, som StatsUtsk. iakttagit vid framställning af sina förslager till den s. k. extra Stats-regleringen, så kan hos den upmärksamme granskaren, som företrädesvis gör afseende på sträng rättvisa och sträng oväld, icke annat än en känsla upstå af den smärtsammaste beskaffenhet. Man ser nemi. huruledes, då K. M. äskat ett anslag för anskaffande af faschin-knifvar, som äro ett försvarsmedel, så har IJtsk. upgifvit Staten sakna tillgångar för delta vigliga ändamål. När K. M. begär anslag till anskaffande af pistoler, som också utgör ett försvars-medel för landets krigare, så heter det, att de äro icke behöfliga. Likaså när K. M. begär sablar för arméen. När deremot enskildta motionärer upträda från alla landsändar, för att begära anslag för det ena arbelsföretaget efter det andra, så, ehuru ingen utredning om verkställbarheten af dessa företag ägt rum, ehuru vederbör:de embetsmyndigheter icke haft tillfälle att öfver dem sig yttra, ehuru K. M. icke heller haft tillfälle att pröfva dessa företag, samt det större eller mindre gagn de medföra fördel allmänna, visar likväl Utsk. en frikostighet, som skulle komma en att tro, det Statens tillgångar äro outtömliga, i det anslag tillstyrkas både 'likt och olikt. Man aktar icke ens nödigt, att göra jemförelser emellan de serskildta företagen, utan raan anslår mycket till den ena kommunen och litet till den andra. När man ser allt detta, så kan man svårligen undertrycka den föreställningen, att det ingalunda är sak, ingalunda det verkliga behofvet, utan helt andra motiver, som hos Ulsk. framkallat sympatier för det ena företaget framför det andra; och denna föreställning har icke heller genom de nu hällne discussionerne blifvit försvagad, då man under dem förnummit det ifrigaste förordande för vissa anslag, under det, att man så till sågandes, med en lätt hand förbigått de afslag, som StatsUtsk. tillstyrkt på andra anslag, som företrädesvis bordt komme i betraktande.
Sill fjerbe tjenftegraben, numera ben förfta, äro Ijäitförba jemmäl Äafjaflrif* marc, od) .ftafjörcrne äro förflyttabe från kamrerare» till S3oll)ållare*grab. Bör l)alfma antalet af tjenftcmännen inom &'ontoröflrifmare*grab är lönen förpöjb till 1,500 9v:br od) tjenftemännen i S3oll)ållare* od) Jlamrerare*graberna lomma att efter fem årö tjenftgöring erhålla 500 3i:brS förhöjning od) efter ytterligare fem år 62 SUföbagg^Beftut 1863. 500 9t:br, få att tjögfta ten Btifwer t 33oftjåttare*grab 3,000 etti i kamrerare* grab 4,000 9t:br. 3 mifjråfntug&pcnuiugat ocf) atfwobett åro ed åtffiltiga förhöjningar ntebbelabe. § 37. ©eban 3Öt Bcftutat nt;a inftruftioncr för Söåre Oieoiforer få Wät öfwer 33anfo Stifetg ©tanberg futtmäftige i SBattfett utan åfwett be af Sftifetg ©tanber förorbnabe @ti;rctfe SRcgfemcnte för tRifetg ©tånbcrö 33attfg ©ti;retfe oct) förwattning fafwc Söt t ttnberbånig ffvifwelfe titt Äongt. 9Jtaj:t öfwerlenutaf, nteb ant)åt(an att övongt. SD7aj:t tåctteö tåta titt attmåntjeteng fåitnebout od) efterråttetfe i ttåber fungera be i Beretha 9iegte SÖi tjafme, för Söår bet, fteflutat odj tjos itongt.
Uti den andra här ofvan omförmälde underdåniga skrifvelse åter anmälde Rikets senast församlade Ständer sina åsigler, i afseende å det af Kongl. Maj:t till Rikets Ständers granskning öfverlemnade, utaf Öfver-Direcleuren S. Rönbeck, jemnlikt Nådigt förordnande af den g September i823, utarbetade förslag till Inqvarterings-ordning för städerne, utom Stockholm, jemte åtskilliga förändringar dervid, dem Rikets Ständer, för deras del, trodde böra iagttagas. 1 anledning af hvad sålunda rörande slädernes, utom Stockholm, inqvartering, blifvit af Rikets Ständer vid sista Riksdag jttradt och tillgjordt, har Kongl. Maj:t till Rikets nu församlade Ständer, under den i5 sistlidne Januari, aflåtit Nådig Skrifvelse (N:o 23}, hvilken blifvit till Stats-Ulskoltet remitterad, hvarjemte Utskottet fått emottaga icke allenast alla de uti llögslberörde Nådiga Skrifvelse omförmälde af vederbörande Embets-verk afgifne utlåtanden, med dithörande tariffer, kostnadsförslag och öfriga uppgifter angående ifrågavarande inqvartering, utan jemväl lornjadt förslag till Inqvarterings-ordning.
Regeln för förbudet etter för tillåtelsen utan swärighet kunde af wederbörande Prästerffap etter Domare pä hwarje förekommande händelse efter Lagens bokstaf tillämpas; dock som er mera obestämdt och pä en LibitrLrancle med wishet Utöfwad myndlghets-pröfning beroende förbud af veste stags agtenffap synas kunna medföra den goda följd, ac dä förhällander emellan föraldrar och barn, äfwen när det mera til namnet an i sjelfwa existersr, finues wara i Lagen med särdeles upmarksamhet ansedt, det werkeliga ännu mera ma i opinionen hällas i helgd och wördnad, anse Riksens Stander sig icke afwika fran de goda grundsatser, hwilka wid Lagstiftningen i Vesta mål böra följas, da de i underdånighet bifalla den af Eder Kongl. Masit, efter Högste Domstolens och Stats-Radets hörande, i Näder p> oponeiacie ändring af 6. §. i 2.0.P. Giftermals-Balkcn: At ej ma mani andra fwägerlaget ägtenstap bygga med sin hustrus stjufmoder eller sin stjuffaders Enka, ej eller med sin döda Dotters Mans Enka, eller med sin Stjuf - !5?o Den Zi Mars. e. m. Stjussous eller Stjufson-Sons Ellka, utan at Ronungen älfwer bertil lof; hwilket til underdånigt swar ä Eder Kongl. Majus i detta amne aflacne Nådiga proposition af den Riksens Stander härmed fä i underdänighet anmäla. Riksens Stander framhärda rc. Stormagligste Allernadigste Konung! Uti ingifwet Memorial hafwa Riksdags-Fullmagrige fran Bohus
Jag vill icke längre uptaga tiden med flera anmirs vederläggande, utan inskränker mig i den anhållan, att fortfarande anslaget till H. K. H. Hertigen af Dalarne måtte afslås. Frih. Sprengtporten.- Det må tillskrifvas mina, möjligen felaktiga, begrepp om hvad som är Statshushållning, att jag icke tillerkänner denna egenskap åt ett beslut, som afser att nedsätta de anslag, som af K. M. blifvit för den Kongl. Familjens underhåll äskade. Dylika frågor böra efter min tanke mätas efter en annan måttstock eller på grund af de ömsesidiga nära förhållanden, som ega rum emellan konung, konungaätt och folk. Hvad som Dell 11 Februari f. m. 419 på ett grannlaga sätt äskas, bör efter min åsigt med välvilja bifallas. Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få betraktas som en motivering för min mening i alla de efterföljande punkterna af detta Betänk., hvilka jag anser böra afgöras i enlighet med K. M;s nåd. propos. Sedan öfveriäggningen nu ansetts fulländad samt H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskds förslag, dels af Gr. Anckarsvärd, att hofhållningssumman skulle bestämmas till 25,000 rdr rmt, och dels slutligen af Hr Stjernsvärd, att Utsk:ts hemställan måtte afslås; framställde H. Exc. propos. å bifall till Utsk:ts förslag, och då dervid svarades starka ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Mom. b., angrde af K. M. äskad tillökning i anslaget för H. K. H. Hertigen af Dalarne, i händelse af H. K. H:s förmälning. Erih. Åkerhjelm: Som It. o. Ad. torde finna, har Stats Utsk:t undandragit sig att besvara den Kongl.
M.'s propos. om statsverkets tillstånd och behof upptager; men när de 48,722 r:dr 28 sk., som motsvaras af tillökad inkomst och således i både credit och debet ingå, afdragas, återstå endast omkring 26,000 r:dr, så alt i alla fall utgifterna kunna till fullo betäckas utan förhöjning af allm. bevillningen, under förutsättning, att statsverkets ordinarie inkomster, med undantag af den föreslagna minskningen i mantalspenningarna, bibehållas till lika belopp som hittills; att tullafgifterna å vissa inkommande varor i någon mån förhöjas, samt att brännvinsafgifterna på ändamålsenligt sätt regleras, för att inbringa åtminstone den inkomst af 545,ooo r:dr, som R. St. vid sista riksdag påräknade. Genom denna statsreglering skulle en verklig minskning i den directa beskattningen uppkomma af 20,000 r:dr å mantalspenningnrna och i63o r:dr genom upphörande af räfstetingspenningarna i de norra länen. Jag anhåller vördsamt, att detta mitt yttrande må få åtfölja återremissen af utgiftsbetänkandena. Frih. Palmstjerna: Jag kan icke nog uttrycka min förundran öfver det nyss upplästa anförandet af Hr Statssecret. för financeärenderna. Att staterna skulle kunna regleras så, alt ingen förhöjning i allm. bevilin. skulle äga rum och bevilln. på brännvinet icke hehöfva höjas utöfver hvad vid förra riksdagen bestämdes, det förefaller mig obegripligt. Det lärer hafva undfallit Hr Statssecret., att Riksg.cont:s utgifter blifva fr. o. m. 1835 betydligen ökade, och att således, i händelse icke brännvinsbevillningen betydligen höje* utöfver det belopp af 545,000 r:dr, hvartill den vid sednaste riksdag beräknades, allm. bevilln. måste väsendtligen ökas.
Företeddes deri redan den 2 juli hos Ridderskapet och Adeln anmälte Löpareir till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse rörande utvidgad seglationsfrihet för Skåne och Blekinge, å hvilken berörde dag hade blifvit tecknad den hos Ridderskapet och Adeln gjorda rättelsen och tilläggnin» gen om rättigheten att från Skåne utföra Spannmål till Blekingen, och hvilken rättelse och tilläggning, af de öfriga Stånden oifallen, nu äfven fanns å deras vägnar på Löparen tecknad. I anledning häraf hade Den 11 Juli e. m, EitpeditionsUtskottet inlemna!: ett nytt ex* emplar, hvaruti tilläggnlngen var införd , och -hvilken nu upplästes och af Ridder,skapet och Adeln godkändes. Upplästes ett ProtocollsUtdrag fran BondeStåndet, af den 7 luli, hvaruti Ståndet förmäler sig för Tjenstemännen vid sitt'Canzli önska en icke mindre aflöning vid denna Riksdag än dem vid den föregående varit förunnad, utan ock särskild aflöning för 6 Extra Ordinarie Canzlister; i anledning af hvilket ProtocollsUtdrag BorgareStåndet, genom Utdrag af Protocollet, denna dag tillkännagifvit sitt instämmande, hvad aflöningens förhö jande angår, samt förbehåll om aflöning äfven för tre Canzlister utöfver det för BorgareStåndet i Riksdagsordningen bestämda antal af tvänne; hafvandes bägge respectiva Stånden anmodat StatslJtskottet, att häröfver nied Utlåtande och förslag inkomma. Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabriel: Emot remissen af detta ärende till StatsUtskottet lärer Höglofi.
Ehuru jag altid med nöje efterkommer Ridderffapets och Adelns befallningar, ar det mig rätt ökärr, at behöfwa ^verkställa Ridderffapets och Adelns den 2 dennes om eftermiddagen uti ?lsnum ragne beflur, hvarigenom mig -är alagdt, ar jemte förklaring af Ridffapets och Adelns mitzbilligande, göra Herr 6yllensvLrrn en tjenlig föreställning och warning för dest obehöriga klander a samrelige Rikfens Ständers lagliga wal, til 8 ti t lss-Ombudsman och dest Luppleunt. Ridderffapets och Adelns enhälli» ga röst bör nogsamt hafwa öfwertygat Herr 6>-!lensvltsn om sin förseelse, och jag lärer ej behöfwa meddela någon annan warning lil et wärdigare, lagligare och klokare upförande, än hwad af acffilliga detta wördade Grands Herrar Ledamöter, med sa allmänt bifall blifwit yttrat, och de efterdömen af ädla och hedrande tänkesätt, som här omgifwa. Eder. Högloft. Ridderffapet och Adeln yttrade med starka och langwariga rop stt bifall, lil denna Herr Landtmarffalkens föreställning. Friherre 8tael von blolstein Herr Lock och Herr 6yl!ensvaLn jemte nägre flere ropade emot och anmälte sigar fatala, och under bullret hör - Den 6 Mars. 189 hördes Friherre Skael von wolstein protegera emot den afgifna warningen, såsom en waldsamhet, stridande emot Ridderffapets och Adelns Riksdagsmanna-rätt. Herr Grefwen och Landtmarskalken upropade Herr 6^llensvaan, men under det fortfarande bullret fortsatte Friherre Stael von blotStein sina xrotester. Utan at afbrytas af Friherre bjerta, k^ars, som yrkade, at det wore olagligt, at försöka hindra Landrmarflalken at werkställa er af Ridderflapet och Adeln farad! beflut.
Transport: 269,950: — - 69 — Transport: inom Stockholms lån: för vägomläggningar mellan Ensta och Brottby gästgifvaregårdar inom Danderyds skeppslag samt Wallentuna härad R:dr inom Nyköpings lån: för sänkning af Skjulstabrickan och landsvägens höjning vid Tandla å, på vägsträckningen från Eskilstuna förbi Hällsta till Nästorps gästgifvaregård inom Öster-Rekarne härad, » hvaraf utbetalts 1,500 R:dr. inom Kalmar län: för omläggning af vägen mellan staden Westervik och lastageplatsen Werkebäck samt gästgifvaregården Lund inom Södra Tjust härad » hvaraf utbetalts 9,000 R:dr. inom Kronobergs lån: för vägomläggning till undvikande af Röshultslid inom Bergs socken af Norrvidinge härad » hvaraf utbetalts 3,300 R:dr. inom Blekinge län: för förändring och tillökning af de med statsbidrag understödda omläggningsarbetena vid Allatorpsoch Silltorpsliderna, på landsvägen mellan Carlskrona och Ronneby, inom Ostra och Medelstads härader » hvaraf utbetalts 4,840 R:dr. inom Christianstads län: för vägomläggning vid Åsljunga, tiU undvikande af Ånhults lid inom Örkeljunga socken af Norra Åsbo härad, » hvaraf utbetalts 6,000 R:dr. för vägomläggning vid Rya inom Rya socken af samma härad ... » hvaraf utbetalts 5,000 R:dr. inom Göteborgs och Bohus lån: för omläggning af vägen mellan Saltkällan och Qvarntorp, i närheten af Qvistrums gästgifvaregård, inom Fors socken af Tunge härad, » hvaraf utbetalts 2,800 R:dr. 269,950: — 11,200: — 3,000: — 18,200: — 6,600: — 7,260: — 12,700: - 10,000: 8,500: — Transport: 347,410:
Och det mål, hvilket man i sådant afseende borde för sig uppställa såsom eftersträfvansvärdt, skulle enligt min åsigt vara, att, sedan alla de artiklar, hvilka anses böra utgöra föremål för tullbeskattning, blifvit bestämda och jemte lämpliga tullsatser i tariffen upptagna, alla andra ej derstädes nämnda effekter, enligt samma grundsats, som redan gäller för utförsel-tariffen, förklaras vara tullfria. Men att nu framställa ett omfattande förslag till reform af tulltaxan i den syftning, som här blifvit till sina grunddrag antydd, möter likväl för tillfallet ett i min tanke afgörande hinder. Det har nemligen länge varit ett kännbart behof, liksom också ett föremål för lifliga önskningar, att söka bereda förbättring i den missgynnande ställning, hvaruti Svenska handeln och synnerligen sjöfarten befinna sig i afseende på rörelsen med Frankrike; och försök att åstadkomma nödiga lättnader i detta hänseende hafva äfven, sedan längre tid, vid flera föregående tillfällen blifvit gjorda, utan att likväl hittills det härmed afsedda ändamålet kunnat uppnås. Ett återupptagande af sålunda flera gånger afbrutna underhandlingar måste naturligtvis ske med en viss försigtighet, och då en ny framställning från Sveriges sida i detta ämne skulle i betydlig mån underlättas, om andra nationer förut lyckats med Frankrike uppgöra traktater, hvilkas bestämmelser i vissa fall kunde läggas till grund för våra egna fordringar, har Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, som bäst är i tillfälle bedöma dessa omständigheter, ansett, att ett sådant förhållande först borde afvaktas, Dylika traktater hafva emellertid nu blifvit afslutade, och Kongl. Maj-.ts Nåd. Skrifvelse M 49. 5 Ä'.. tiden synes således vara inne, då denna vigtiga angelägenhet ånyo bör upptagas, och un* derhandlingar härom, med hopp om framgång, åter kunna inledas, för hvilket ändamål äfven förberedande åtgärder redan blifvit vidtagna. Erfarenheten har likväl visat, att, i fall de förmåner och lättnader, hvilka å Frankrikes sida kunna önskas, redan förut blifvit i vår handelslagstiftning medgifna, så hafva dessa på förhand gjorda medgifvanden å vår sida icke blifvit erkända såsom gällande skäl för oss att erhålla samma förmåner tillbaka.
Utom hvad ofvan blifvit anfördt, får jag tillika fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att då Kalfs socken i likhet med öfriga delen af Kinds härad har en mindre fruktbar jordmån, som för närvarande icke framalstrar hvad som erfordras för folkets nödvändigaste behof, har man hoppats att genom detta vattenafledningsföretag, hvarigenom tillfälle yppas att odla och bearbeta en större jordrymd af bättre beskaffenhet, kunna bereda en lyckligare framtid åt denna allmoge, som, under det den förut från andra orter måst hemta större delen af sina lefnadsförnödenheter, efter lyckligt fullbordande af ofvanberörda företag torde sjelfva fylla sina behof. Det torde icke heller böra lemnäs oanmärkt, att, utom den direkta fördel företaget medförer, de inom denna ort härjande frostskador, hvilka så ofta 56 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 40. qväfva jordbrukarens mest gynnsamma förhoppningar, genom markens befriande från vattenstånd skulle förmildras och hämmas. Detta, sorn det synes, för orten i framtiden gynnsamma företag, tog sin början redan år 1857, men har sedan genom intriger å vattenverksegarnes sida medelst en kostsam rättegång uppehållits tills i Maj månad förlidet år, då Kongl. Maj:t genom nådig dom fastställde Underrätternes beslut, hvilka alla gillat företaget. Sedan Kongl. Maj:ts dom i ärendet fallit, hafva en del jordegare måst anskaffa enskilda lån till inlösen af vattenverken samt påbörjande af upprensningen af ån jemte flera mindre kanaler, men se sig nu urståndsatte att fullborda det med framgång började arbetet i brist af penningar, som inom orten ej kunna på något vilkor anskaffas, hvarföre man vågar påräkna Statens mellankomst, ty utom det skulle ej allenast företaget afstadna utan flera jordegare, som utsatt sig för redan nedlagda kostnader, totalt ruineras.
— Om man å ena sidan mäste medgifva, alt trångheten i begreppet om frågors betydelse här är stor, måste man å den andra äfven medgifva, hvad jemväl inom Ut sk: t lärer yttrats, att denna trånghet mer än väl motväges af samvetets rymlighet; ty afsigten var enligt egen bekännelse, icke att troget återgifva förhandlingarna, utan endast nedsätta en eller annan ledamot, ehuru sådant för tillfället medförde den lilla olägenheten att framställa frågan origtigt, alt vanställa yttrandena; och delta uttrycker redaktionen högst naift dermed att den säger sin redogörelse, »ej afse att vara en protokollarisk framställning af en debatt, men att återgifva andan deraf.» Skulle då »andan» varit mindre väl återgifven, om man afbållit sig från bevisligen origtiga upgifler? — Frågan upgafs likväl angå ett ämne af ganska mycken politisk vigt, nemi. det grundlagsenliga tillsättningssättet af ordförandeplatserne i R. Ses Utsk. Del torde då icke vara fullkomligen likgiltigt alt bemärka, huruledes de ledamöter, 244 Den 31 Januari. sorn af R. o. Ad:s Elektorer blifvit hedrade med förtroendet, att vara ordförander i R. St:s Utsi;., funnit sig, såsom det vill synas, moraliskt jäfvige att deltaga i en sådan frågas afhandlande. Man kan knappast på annat sätt förklara den tystnad de vid dessa vigtiga tillfällen iakttagit. Denna grannlagenhet lemnäs dock af tidningsredaktionen helt och hållet å sido, dä den tvertom för land och rike, för hela den Svenska allmänheten, sanningslöst förtäljes, att de hafva just i den frågan yttrat sig, för bibehållandet nemi. af Adelns väld; och då anmärkmr emot ett dylikt förfarande göras, heter det, att redaktionen visserligen förblandat ett par ämnen med hvarandra, men att det voro ju i alla fall fråga om prerogativer vare sig för konungamakten eller för R. o. Ad:n. Skillnaden häremellan vore ju en småsak.
Den lill 6 procent förhöjda räntan i Handels-Di&conten gör att lånen derstädes, med åtföljande commissionsarfvode och förut skeende ränteafdrag, blifva så onerensa, att de troligen komma att sällan begagnas. Att belasta handeln och rörelsen med höga räntor, är ej att uppmuntra den, och det synes mig i synnerhet icke billigt, att under en dålig conjunctur öka räntan. Denna min vördsamma reservation anhåller jag må få Betänkandet åtfölja.” Herr Nordenankar. Betänkandet innehåller "Det är en känd sak rubbad”. Vidare förefinnes det yttrande uti samma Betänkande: ”När Banken stående skuld”. ”Denna framställning synes ämnad att kunna kullkasta den opinion, som möjligen kunde frukta silfrets utskeppning, till följe af ett alltjemt försämradt handelsförhållande. Jag har yrkat, att denna satts borde af Utskottet stillatigande förbigås, emedan elen möjligtvis kunde missleda eller understödja de outredda och till en del skefva begreppen i detta ämne, ©oh emedan ett Utskott, i min tanka, bör framställa den enkla, rena sanningen, sjelfständigt uttala sin öfvertygelse och låta båda delarne gälla för hvad de kunna, utan att genom någre allmänna sattsers framkastande söka ijuver - Banco-Utikotictt Bet. No g. 5 lia pä opinionen, vare sig till dess lugnande eller dess oroande; men då Utskottets pluralitet afslagit min önskan om rättelse i denna del, återstå» för mig ej annat, än alt genom reservation undandraga mig ansvaret för hvarje missledning, hvartill perioden kan gifva anledning. IV ä ringa ines sti» gande eller fallande eller, kanske rättare uttryckt, allmänna hushållningens resultat i ett land, medföra samma verkan som handelsvågens gynnande eller skadliga ställning. Då myntets värde (utan afseende på om det består af papper, silfver eller annat) heror af productionens behof deraf, så måste sjunkande näringar försämra myntet, det vili säga höja cursen, om man har pappersmynt (så vida man ej indrager af rörelsecapitalet), eller verka utskeppning, om man har silfvermynt.
RiksgäldsContoiret ej måtte för ögonblicket sakn3 tillgång, att fullgöra de af Rikets Ständer föreskrifna utbetalningar må RiksgäldsCantoiret ega, att uppå Banken assignera i den man behefvet för dagen ej skulle genom dess egne for handen varande tillgångar kunna fylla*, för de Bankens medel, hvilka sålunda af Riksgälds Contoiret för en tid begagnas erlägges ingen ränta, men deremot böra de, så snart tillgångar inflyta, ovillkorligen genast återbetalas. IO O Hvad som af Bankens behållna vinst för hvarje år återstår, sedan dess förvaltnings kostnader blifvit bestridda och afdng skett för den till inköp af myntbara metaller anslagen summa, så framt densamma årligen kommer att till berörde ändamål an - Vret. Vt dr. ä, 9 Stptemh. 18x3, 913 vända*, bör vid ett påföljande år* början uppföras å Riksgäb sfnntoirets Räkning med Banken, slsom till Rik«gälsContoirets disposition genom assignenng aflemnadt. — Dermed bestridas af Riksgäld* Contoiret de utbetalningar oeh andag, som Rikets Ständer vid denna Riksdag föreskrifva; äfvensom öfverskotten uppå Statens ordinarie och extraordinarie Inkomster användas till de utbetalningar och anslag, sorn möjligen kunna komma att äskas å det min r* dre Creditivet, hvilket till utgående från Rik gäldsContoiret anvises. tito För så stor summa, som desea af Rikets Ständer till utbetalning från Riksgälds C »ntoirets falsställandeanslag kunna komma att öfverstiga den tillgång, hvilken öfverskottet af Bankens inkomster lemnar, äfven som för hval uti betalriingstillgångar hos RiksgäldsContoiret kan brista , då Kongl.
Räder skåpet och A dt la, i anledr.ing af dt erremiss utaf Betänkandet, iY:o 94' Högloft. Ridderskapet och Ad» ln har till Utskottet återremitterat Betänkandet, N:o q4, i anledning af motion, rörande skyldighet för Rikets Stapelstäder att hålla salt-upplag; men som Betänkandet är af de öfrige Stånden bifallet och beslut sålunda är faltadt, föranleder återremissen icke till någon Utskottets vidare åtgärd. Stockholm den 26 April 1841. Allm. Bcsv.- och Ekon. Ant. till Exp. Utsk. den 26 April, kl. 1 e, m* Memorial, till B onde-Ståndet, i anledning af återremiss af B. tänkandet, N:o 101. Det Betänkande, som Utskottet, under ofvanslående N;o, afgifvit, i anledning af motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarne å Kongl. Djurgården, bar af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt, men är af de öfriga Stånden bifallet, hvarföre, då beslut sålunda redan är faltadt, Utskottet anser återremissen icke föranleda någon vidare åtgärd. Slockholm den 26 April 184 r. N:o 155. ÄDk. till Exp. Ulsli. den 26 April, kl. 1 e, m. Förslag till samman/emkning af Riks-Stlndens skiljagtiga beslut, i anledning af 6:te punkten af Be äakandena, JXvi; 41 och 110.