Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Införsels-tullen å Glas, ”andra slag, Karafiner och pressade eller sli pade Flaskor derunder inbegripna,'1'' bestämdes till 20 öre per skålpund; 2:o. Å "Gryn, alla slag, utom af Spanmäl, äfvensom Rismjöl" bestämdes en införsels-tull af 4 öre per skålpund; 3:o. För artikeln "Jern" antogs, i fråga om införseln, kommitterades förslag till tullsatser och redaktion af tulltaxan; 4:o. A "Jern-skrot, gjutet, smidt eller valsadt," bestämdes en införsels-tull af 20 öre per centner; 5:o. För artikeln "Stål" antogs kommitterades förslag till införsels-tull och redaktion af tull-taxan; 6:o. I fråga om Koppar, smidd, valsad eller gjuten, bestämdes å ”Plåtar och andra ämnen för bearbetning" en införsels-tull af 3 R:dr per centner; 7:o. Införsels-tullen å Socker bestämdes för "raffneradt, alla slag, såsom Topp-, Kandioch Kaksamt krossadt eller pulveriseradt Socker, äfvensom Havanna-Terres och dermed till sockerhallen lika slag" till 15 öre och för "andra slag" till 9 öre per skålpund; 8:o. I fråga om artikeln Strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten, ej specificerade, bestämdes införsels-tullen å afdelningen "andra Prot.-Utdrag den 16, 19, 21 och 22 September 1857. 529 ”andra slag” för år 1858 till 1 R:dr 50 öre, för år 1859 till 1 R:dr 25 öre samt derefter till 1 R:dr per skålpund; hvarjemte Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets tillstyrkande att vid artikeln Vantar i taxan införas samma tull-bestämmelser som för Strumpor; 9:o. Införsels-tullen å Tobak, arbetad, ”blad och stjelk” bestämdes till 22 öre per skålpund; 10:o.
Domkapitlet underdånigst anhållit om nådig Proposition, således icke torde i sin helhet vara behöfligt såsom rent anslag; samt att under antagande att hädanefter som hittills de föreskrifna terminsafgifterna till läroverkets egna byggnadskassa uppgå till omkring 2,000 R:dr Runt årligen, och att följaktligen ränta och amortering, beräknade tillsammans efter 5 procent, på ett lån af 40,000 R:dr R:mt med denna tillgång kunde gäldas, anslagssumman skulle kunna nedsättas till 126,000 R:dr R:mt, om den återstående delen af hvad som behöfdes, eller 40,000 R:dr Runt, såsom amorteringslån beviljades. Enär alltså, till följd af de upplysningar, som blifvit meddelade, frågan om tillbyggnad af det gamla s. k. gymnasiihuset lärer böra förfalla, och för fyllande af läroverkets behof af utrymme, hvilket behof numera, efter den staden öfvergångna brand och läroverkets derunder gjorda förlust af gamla hospitalshuset, blifvit alldeles oafvisligt, annan utväg än nybyggnad icke återstår; vill Kongl. Maj:t, — i betraktande af hvad såväl i fråga om tillgång till amortering af ett lån å 40,000 R:dr R:mt, som beträffande bidrag af landstinget blifvit anfördt, äfvensom med fästadt afseende derå, att för nödiga kostnader vid Domkapitlets expeditioner ett särskildt anslag är till följd af sistlidna riksdags beslut å Riks-staten upptaget, så att någon del af byggnadskassans kapital numera icke är för betäckande af Domkapitlets expenser erforderligt, utan detta 4 Kongl. Majlis Proposition K:o 78. kapital till hela sitt belopp, 37,000 R:dr R:mt, är för nybyggnaden att tillgå, — i nåder föreslå Rikets Ständer att til! uppförande af ny skolhusbyggnad och nytt gymnastikhus för högre elementarläroverket i Carlstad bevilja ett anslag af 87,000
M:s flotta E. M. Hallström och Doctor C. Westring varit af Öfverste Berghman förordnade lill utredningsmän i ()fverstens bo, för hvilken befattning testamentet till dem hvardera anslår en summa af 100 r:dr b:co, Direct. till R. o. Adis bedöramande öfverlemnat en af Capitaine Hallström gjord framställning att, i anseende till den vidsträcktare befattning han haft vid Bergh - Den 5 Octo b er. 37 manska boets utredning, erhålla en förhöjning i sitt arfvode af 133 r:dr 16 sk. b:co, å hvilken begäran Direct. icke ansett sig kunna fästa afseende, innan testamentstvisten blifvit afgjord. Och då den befattning med utredning af Ofverste Berghmans bo Capitaine Hallström haft sig anförtrodd, i afseende dels å indi ifning af sterbhusets fordringar, dels i och för Capitaine von Schantz klandertalan m. m., erfordrat en tid af omkring 3 år och således ostridigt varit vidsträcktare och besvärligare än testator kunnat beräkna, bar Utsk., i öfverensstämmelse med hvad Direct. härutinnan tillstyrkt, ansett sig böra hemställa: att den äskade arfvodesförhöjningen af 133 r:dr 16 sk. b:co må Capitaine Hallström tilldelas, derest den mot Ofverste Berghmans testamenten anställda klandertalan varder af domstol slutligen ogillad. § 2’ Direct. afgifver i denna § en kort redovisning för den s. k. Riddarhusreparationsfondens tillstånd och behof. Inkomsterna af deu Riddarhuscapitationsafgift, hvilken bildar denna fond, hade under år 1S39 —1842 utgjort tillsammans 9,653 r:dr 4 sk. b:co.
Wi upsäge härmedelst Wär hittills warande Konung och Herre, 64751^ den IV Swerige^ Göthes och Wendes Konung re. re. re. Arfwinge till Dannemark och Norrige, Hertig till Schleswig Holstein, Stormarn och Ditmarsen, Grefwe till Oldenburg och Delmenhorst re, rc. all undersåtlig tro och lydnad, samt för klare bade Honom och Hans Bröstarfwingar, sä födde som ofödde, förlustige Sweriges. Krona och Regering nu och för ewärdeliga tider. Till yttermera wisto att Wi alltdetta föreffrefne, sä belefwat och bestutit, hafwe Wi Samtelige Swea Rikes Drotzet, Marffalk och Ständer detta underffrifwit och beseglat, som ffedde i Stockholm den Tionde dagen i Maji mänad, Är efter Wär Frelsareö Jesu Christi börd det Ett Tusende Åttahundrade och' pä det Nionde. L. 7V 7^xk:i.v. Lvea Drot/et. 8ves I^ikos ^asrLklllli» N:o i. IVI. k. Uevenksuxr. Z. lic. 7)c la UcrrHe, kl. /r^LX.-rir.sv^R.r>. k. t. Oxearkjerrii. I.. 8 Ig. LZU. 6cbr. Hcklmcireeri U. 8. Ly. Ekkst 2ZO De» Zo Maj. 29. Grefwe LjelL-, Fullm. Lustaf öonäe. I.. 8. 46. Larl Olss pijier. l.. 8 kabian kerken. 60 1.. ö. 6Z. ilug. Ookna. I.. 8. ZA. L. Läv. L/Iäenskolps. I.. 8. 42. äokan »enning c^^IIendorg. 49- o kröliclt. Hl. L. ». posse. ^ ^ I 8.
Sådane magasiner finnas i många församlingar med en ej ringa behållning, uppgående inom Kinda och Ydre häraders fögderi till 1,077 tunnor 31 kappar, i Hammarkinds och Skärkinds till 1,010 tunnor o. s. v. Särdeles uppmärksamhet förtjena de anstalter, som afse fattigdomens förekommande genom i tid skeende, om ock små besparingar, nemligen Sparbanker samt Lif-ränteoch kapi ta l-forså k ri ngs-a nstal ter. Sparbankerne inom Länet vinna lyckligtvis mer och mer förtroende, hvarföre ock sådana inom särskilda socknar nästan årligen uppstå. I sex sådana mindre sparbanker, af hvilka tvänne blifvit under året inrättade, utgjorde insättningarne vid 1855 års slut 9,766 R:dr 35 sk. banko. Nedanstående tabell visar de större sparbankernas ställning vid samma tid Hankens egen fond. Insättarnes fond. Summa. Linköpings Anstaltens delägare utgjorde vid 1855 års slut 419 och dess kapital 17,476 R:dr 30 sk. 11 rist. riksmynt, hvaraf 288 Ridr 21 sk. 6 rist. dess egen besparingsfond och 17,188 Ridr 9 sk. 5 rist. tillhörande delägarne. § 5. Städe»' och M£öpintjar. Norrköping. Om ock, enligt hvad ofvan underdånigst blifvit anförd t, folkmängden härstädes under de sednast förflutne feni åren, såsom en följd af tillfälliga omständigheter, vunnit endast en obetydlig tillväxt, hafva likväl de näringsfång, på hvilka staden hufvudsakligen grundar sitt bestånd, väsendtligen förkofrats. Detta gäller dock hufvudsakligen åren 1854 och 1855, under hvilka en rik penninge-tillgång i hela landet gifvit rörelsen ett ovanligt lif och ökat antalet förbrukare af de fabriks-alster, Norrköping har att erbjuda. Onekligen hafva ock Europas politiska förhållanden dertill bidragit och deras inflytande här varit så mycket märkbarare, som Norrköping, i egenskap af fabriksstad, mer än de flesta städer inom landet, är beroende af handelns och näringarnes allmänna ställning inom vår verldsdel.
Men härtill kunna Förenade Utskotten icke finna någon gällande anledning, då Utskotten äro öfvertygade, att ett enda Gon* toir skall ganska väl kunna medhinna skötandet af de göromål, sorn kunna förefalla. Med anledning af 4 morn., hafva åtskilliga värde Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln* samt Vällofl. Borgare-Ståndet yrkat, att en Revision bör föregå Handlingarnes afletrinande, hvarvid en och annan af desse Ledamöter tillagt, att Förvaltarne derefter borde erhålla fullständig decharge. Statsoch Banko-Utskottens Betänkanderi. S045 Förenade UtskoUen, som funnit detta vara i sin ordning, tillstyrka, i följd häraf, att Herrar Fullmagtige få sig uppdraget, att låta en sådan Revision af innevarande års Räkenskaper och Förvaltning, så fort ske kan, genom dertill af Herrar Fullmagtige utsedde personer förrätta; och att, derest något af betydenhet icke skulle vara att anmärka, meddela vederbörande Direc* tioner Decharge. I händelse detta af Rikets Höglofl. Ständer bifalles, torde föreskrift härom böra införas uti ett serskildt moment, sorn då bör blifva det 3!dje och komma att lyda, som följer: 3. mom. Sä fort ske kan, Idta Fullmagtige genom dertill af Fullmagtige utsedde Revisorer granska 0‘h öfverse samtlige Filial-Disconternes Förvaltning och Räkenskaper för innevarande dr 1818! och, derest något af betydenhet icke skulle vara att anmärka, äga Fullmagtige, att, ä Riksens Ständers vägnar, Directionerne Decharge meddela. De följande Momenter erhålla i följd häraf ny numerering, så att det som varit 3 morn. blir 4 o. s. v. I anledning af det tillkomne nya momentet, bör uti det blifvande 5;te momentet ett litet tillägg göras, och detta moment komma att lyda sålunda : 5 mom.
Med anledn. af ett yttrande af Hr Adel borg, anhåller jag att få uplysa alt inom den ort, der jag bor, eller Södermanland, rolefördelningen inom flere socknar blifvit införd och att den visserligen der visat sig hafva sina goda sidor, men äfven sina mindre goda; ty tvister upkomma icke sällan mellan rotarne, till hvilken af dem de fattige skola höra, och det finnes till och med en till mig angränsande församling, som är fördelad i 16 rotar, och der upkomma esomoftast dylika tvister. Meu att äfven efter nu gällande faltigvårdsförordn. en öfverenskommelse i delta hänseende kan komma lill ständ, visar den ort, der jag är boende, och detta Den 30 Augusti. 181 synes mig ådagalägga onödighelen af en förändring i nuvarule stadgande, hvarföre jag yrkar afslag å Utsk:s förslag. Många ledamöter hördes ropa på propos. Ur Adelborg: Till hvad Hr Gripenstedt nyss yttrade får jag blott tillägga, att jag icke lyckats göra mig förstådd af honom, emedan hans upfaltning af mitt anförande är helt och hållet motsatt till hvad jag menat. Jag ville visst icke förneka att enskild person, som får betala 5 R:dr 16 sk. b:ko för hvarje matlag, icke skulle få vidkännas betydligt ökade afgifter, om han har flere sådana matlag. Men sådane personer äro vanligen icke andra än dels sådana, som i allmänhet, utan afseende på sitt folk, blott se på sitt eget bästa och hvilkas arbetare således ganska hastigt komma inom fattigvårdens gränser, dels spekulanter på egendomar, hvilka, sedan de köpt en egendom och sedermera efter några år, genom en eller annan spekulation i bränvinsbränning eller något dylikt, lyckats göra sig förmögne, sälja densamma och lemna sina arbetare utan vård eller hjelp. Sådane personer borde, efter min öfvertygelse, kunna tillförbindas att sjelfva laga värd om sina fattiga, och ej för något pris äga rätt att kasta dem på församlingen. Ett sådant stadgande synes mig blifva vida mera verksamt, än skyldigheten ali erlägga 5 R:dr 16 sk. b:ko för hvarje matlag. Hvad Frih.
Trettondagen skulle han troligen vara i Tavastehus och kanske tillochmed med sin värda person »öka assembléens glans.« Clintons förmodade ankomst var ett mäktigt skäl för Anna, att vilja fara till klubben. Hon öfvertalade sin far och mor till denna »lustresa«. Slutligen vann hon äfven mig, som visst icke väntade mig någon glädje, likgiltig som jag numera blifvit för dansens nöje. Vädret var äfven lockande, likasom föret. Nog af, vi foro. Förvånade blefvo vi väl icke, men ändå så hjertligen glada öfver att Clinton hållit sitt ord. Han var en af de första vi sågo i salen. Glad var jag för egen del, men än gladare för Annas. Sedan den första valsen var slut, sade Clinton, att vi nu finge sakna honom på en stund. Han skulle gå till sitt qvarter, för att taga med sig sitt ressällskap, »hvilken väl icke kunde underlåta att komma, då hans väns syster och fästmö varit nog förekommande att, på grund af en blott förmodan, bivista assembléen.« Den första kadriljen hade jag den lyckan att dansa med en kavaljer, som nog kunde föra till torgs det lilla han visste. Det var en långsam dans. Det vore bättre för herrar kavaljerer att tala ingenting, än att tala bara snömos. Men så lära icke andra flickor tänka, och hvad mängden tänker, det är väl det rätta. Till all lycka fingo både Anna och jag sitta den andra kadriljen. Att vi sutto bredvid hvarandra, var naturligt. Vi fingo tillsamman ha ledsamt efter Clinton, som icke hördes af. Just då de sista tonerna ljödo, sade Anna: Nej, men se der kommer ändtligen Clinton. Han för med sig en ung, blek gosse. Jag satt så, att jag icke kunde se Clinton och hans följeslagare, innan de voro tätt invid oss. Jag skall då ... berättade mig sednare Anna ... gifvit till ett utrop af öfverraskning och sagt: Axel! Ja, det var verkligen Axel, men huru förändrad! Ett hufvud längre än då jag, halftannat år förut, såg honom den gången, då ...
N:o 28, öfver väckt fråga om förändring af 10 g:n 10 Kap. HandelsBrn. Frih. Cederström, Rudolf: Till en början får jag an märka det. ovanliga deruti, att Utsk., ehuru dess förra Betänk, blef af 3:ne Stånd återremitteradt, likväl nu framkommit med alldeles samma Betänk. Mig synes att åtminstone ett par af de flterremissen bifogade anmärkmue bordt förtjena afs:de. hivad först angår den anmärkmn, att Utsk:s förslag derom, att. borgenär bör, i händelse af löftesmäns död, åtnöjas med den borgen som af gäldenären i stället erbjudes, derest den »skäligen antagas ma», vore stridande emot rättvisa, enär de vilkor, hvaremot någon erhållit försträckning, ej skulle, utan försträckningsgifvarens förnärmande, kunna emot dennes vilja förändras; så får jag till alla delar deri instämma. Det händer mycket ofta, att borgenären vid försträckningens meddelande isynnerhet fäster sig vid den säkerhet som löftesmännen hafva att erbjuda, och då är det väl obilligt att han, i händelse af löftesmaunens död, skall kunna tvingas att åtnöja sig med en om också vederhäftig, dock vida mindre bemedlad löftesman. Nu invänder man, att upsägningsrätten alltid qvarstår för borgenären, i händelse han icke är nöjd med den nya löftesmännen, men man måste ihågkomma, att upsägningsfiden är mycket lång för vissa slag af skuldförbindelser. Hvad vidare angår den anmärkmn, att af orden: »skäligen antagas må», ej heller vore tydligt huruvida tvist om erbjuden borgens antaglighet borde af domaren pröfvas, så är nu visserligen all tvekan häfd i detta afs:de genom Utsk:s förklaring: »Att pröfningen af borgens antaglighet, derest tvist derom upstår, ytterst måste ankomma på domaren, är uppenbart.
Besvärsoch Ekonomiutskottet: i:o Herr Elgenstjerna.?, Johan, den i5 dennes, pä bordet lagcle Memorial, i anledning af Friherre Rehbinders, Johan Fredr., Motion, angående förändring af den för Tjenstefolk bestämde flyttningstidenJ jemte Friherre Hermelins, Carl, rörande samma ämne denna dag afgifne yttrande. 2:0 Grefve Posses, Carl Henric, den jq dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående, inrättande af Gymnastiske kropps-öfningar vid alla Scholor, Gymnasier och Universiteter ; jemte de af åtskillige ledamöter, rörande samma ämne denne dag afgifne yttranden. ProtocoUs-Utdrag. I2.99 3:o Herr af Ulås, Gustaf, de ig dennes e. m., på bordet lagde Memorial, i anledning af Friherre Wrangels, Henning, Motion, rörande Fångars transporterande. Statsoch Särs k ilte Utskotten: Herr Hammarskölds, Lorentz, den i5 dennes, på bordet lagde Memorial, angående Cancelli-Styrelsens upplösning. Fran Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. I). Remitterades till Stats-, Bevillningsoch Särskildte Utskotten: Friherre Carpélans, Carl Mauritz, den 31 dennes, på bordet lagde Memorial, i anledning af väckte frågan, om en förändrad organisation af Tullverkets styrelse och förvaltning. Lagsamt Allm. Besvärsoch Fkonomi-Utskotten: Grefve Posses, Carl Henric, den 21 dennes, på bordet lagde Memorial, angående vissa grunder för en blifvande Näringsfrihet; jemte, det af Herr Hartmansdorff, August, rörande samma ämne deirna dag afgifne yttrande. 13oo Riks-Ståndens Från Ilo g v. Preste-Ståndet. S. D. Remitterades tili Statsoch Råneo -Utskotten: Kongl. Majrts Nådiga Proposition, den 12 innevarande månad, angående bidrag till utfordande af Hjelmare Canaloell Slussverksombyggnad. Ålim. Besvärsoch EkonomiUtskotten: Kongl.
Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrångvisa och oiäft hindra och förbjuda, ingen förderfva eller förderfva låta, till lif, ära, personlig frihet eller välfärd utan han lagligen förvunnen och dömd är, och ingen afhända eller afhända låta något gods, löst eller fast, utan ransakning och dom, i den ordning, Sveriges lag och laga stadgar föreskrifva; ingens fred i dess hus störa eller störa låta; ingen från ort till annan förvisa; ingen förmena att sig genom sitt arbete Iofligen försörja; ingens samvete tvinga eller tvinga låta, utan skydda hvar och en vid fri utöfning af sin religion, så vidt han Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 7. 7 derigenom icke störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer. Konungen late en hrar blifva dömd af den domstol, hvarunder han rätteligen hörer och lyder, § 13. Konungen skall skydda och upprätthålla allmän tryckfrihet, hvarmed förstås hvarje r Svensk mans rättighet att, utan några af den offentliga makten i förväg lagda hinder, utgifva skrifter, att sedermera endast inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna derför straffas, än om detta innehåll strider emot tydlig lag, gifven att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning. § 14. Konnugen äger att styra riket på det säll, denna regeringsform föreskrifver; inhemr te dock, i de fall här nedanföre stadgas, underrättelse och råd af ett Statsråd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade, infödde Svenske män af den rena Evangeliska läran. § 15. Konungen äger att hörja krig och sluta fred, samt att i afhandlingar och förbund r. med främmande makter ingå. § 16. Ofver rikets krigsmakt till lands och sjös äger Konungen högsta befälet. r. § 17. Konungen äger att i brottmål göra nåd, mildra lifsstraff samt återgifva ära och r, lill kronan förverkadt gods. På den brottslige skall sedermera ankomma, att emottaga den nåd, Konungen honom förunnat, eller Undergå det straff, hvartill han blifvit dömd. § 18.
Kl. 9, ' / zlO stängas husportarna, och nattpatrullerna börja redan då sin vandring upp och ned pä gatorna, där fruntimmer ulan fruktan att ofredas kunna gå ensamma äfven vid midnattstid. Alt lära sig hitta i Dresden är icke så lätt, ty släden är vidsträckt med en massa torg och öppna platser, men droskor äro billiga och spårvagnar gå i alla riktningar. Spårvagnarnas konduktörer äro särdeles artiga och förekommande mot främlingar, de hålla alltid reda på, hvar passagerarne Tdi— ~5r° F o t o g é n k ö k c t " PROITS är hittills oöiverträffadt 100,000 st. n u t i l l v e r k a d e och sålda. Säljes i alla Jérn&amp; Bosättningsaffärer 1894 skola ur, och man blir tillsagd, när man är framme vid sin bestämmelseort. Man åker för det mesta i spårvagn. Vill man till ex. till Albert-Teatern i Neustadt för att se något af Schillers eller Goethes dramer, hvilka där gifvas på ett mästerligt sätt — i synnerhet om Emil Drach och Fri. Salbach uppträda — har man en god halftimme att åka från Prager-Strasse. Eller vill man gå på någon af de intressanta » Volksunterhaltungsabend », som gifvas för arbetare och deras familjer, och vid hvilka Dresdens förnämsta talare uppträda, får man åka till stadens utkanter, kanske ända till någon af de små förstäderna: Plauen, Löchnitz eller Blasewitz. Vill man höra en konsert, kanske den gifves i den stora konsertsalongen i » Zoologische Garten », kanske i » Gewerbehaus », kanske i » Die Philharmonie ».
Genom de i i6:de §. intagna närmare bestämmanden , att endast Borgare eller Borgare-Enka, sorn inom viss tid icke afsagt sig rättigheten att drifva bandel eller rörelse, skola erlägga bevillning, Lior Utskottet sig hafva förekommit de af Herr Grefve Cronhjelm vidlyftigt utredda olägenheter, som skola uppkommit derigenom, att Borgare eller Borgare-Enka, sorn, utan att drifva handel eller rörelse, likväl bibehållit burskap, af orsak att de ej haft råd utgifva de, i och för dess uppsägande, erforderliga kostnader, ändock blifvit påförda bevillning, enär nu mera endast behöfver styrkas, att den, som vill åtnjuta befrielse från hithörande bevillning, «/- sagt sig burskapet. P(lg. I 4 Det på 2/j-de sidan i Förordningen, efter uppräknandet af alla serskilda afgifter och classen för åtskilliga personer i Städerna, förut intagna allmänna stadgande, attafgilteu Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 5^. borde beräknas efter 5 procent af inkomsten, så snart den på sådant sätt kunde uppgå tili högre belopp, än den i de högsta Classerna bestämda, bar Utskottet trott, såsom en hufvudgrund, lämpligare böra, på sätt förslaget utvisar, intagas näst framföre dass-indelningen. 'g10 Då ovisshet skall uppslått, huruvida för de, af så kallade Sällskap eller Klubbar begagnade Billarder borde erläggas någon afgift, får Utskottet i sådant afseende föreslå de jemförelsevis nedsatta afgiflerna af 5o R:dr för en dylik Hillard i Stockholm, och 33 R:dr 16 sk. i öfrige Städerne, ^ ^ 1 7 Theater-Directeurer etc.
Dä dessutom sådant redan skett, och frikännelse i laglig ordning tillkommit; blef det än mera uppenbart, att allmän lag öfverträddes genom nytt upptagande af redan afgjord sak. Consistorii utslag, efter en sådan rättegång, blef, att sorn författaren föranstaltat om utgifvandet genom trycket af de tvenne i fråga ställde afhandlingarna, dem han ock erkännt sig hafva förfallat, och derigenom ådagalagt, sig icke allenast hysa, utan ock verkligen hafva försökt utsprida villfarande meningar, som stridde emot vår ehristeliga läras och tros hufvudgrunder samt de för den svenska församlingen antagna symboliska böcker, hvilka han förklarat sig ingalunda kunna erkänna för att till innehåll vara enliga med hvad han antoge för Guds Ord; alltså och emedan han, intagen af så beskaffade tänkesätt i religionsmål, icke kunde anses vara rättskaffens skickad lärare till predikoembetets förvaltning vid vår evangeliska lutherska församling, pröfvade Consistorium, i förmågo af 2 §. 1 Kap. Kyrkolagen, jemförd med Kongl. Brefvet den 2 Maj 1751 samt Kongl. Resolutionen å Presterskapets besvär den 20 November 1786, att författaren borde från läroembete! vid vår församling och thy åtföljande rättigheter alldeles vara skild; varande utslaget, med åberopande af 24 §. i Kongl. Förordningen om rättegång i Domkapitlen, Kongl. Maj:ts nådiga revision och förordnande underdånigst undersläldt. I de åberopade författningarna, utom kyrkolagen, förekommer ingenting annat, än tillämpning af bvad samma lag innehåller; och hvad denna före - *) Tryckfrihetsförordningen 1 §. **) Ibid. 5. §. 6 mom. 56 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år i849. skrifver, återfinnes i de ur allmänna lagen här ofvan anförda ställen, utom den särskilda klausulen för ”deni i Läroståndet”, att när de utsprida villfarande meningar, med dem skall föregå allvarlig förmaning, innan de anklagas, mista embelet och förvisas riket.