Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Finland, om Allmänna Magazinslnrättningens derstädes utestående fordringar. Junii P. i56, 53o, 610. 153 Finnar, om rättighet för dem som bo i de så kallade Finnskogarne på Sveriges och Norriges gränsor, att få upprätta särskilte Kyrkor och Församlingar. Nov. P. 87. Fisken, angående Kronans. Flach, Carl, yttranden. Flemming, Hans Excellence Herr Grefve Claes, yttranden. Julii P. i4o. Flottorne, om beredande af tillgång å materialier för deras behof. Mars P. 88. B. 870. P. 297, 354. — om bestämmande af en Budget för, intill nästa Riksdag; se Budget. Flyinge; se Dahlby. Flyttningstid, Tjenstehjons; se Tjenstehjon. Fock, Friherre Berndt Wilhelm, yttranden. Forsell, Carl Gustaf af, yttranden. Franc Sparre; se Sparre. 155 Franken, August von, yttranden. Jan. Dec. P. 552. Frankering af bref, angående. Julii P. 1142, 1162, 1244- Fribrefsrättighet, angående, för Städernes Magistrater. Sept. P. 4- Frisk, Fabriksidkare, om anstånd för, med inbetalning af ett lån i ManufacturDisconten. Oct. 2 A. P. 538. Frycksände Socken af Wermlands Län, om anläggande af en Köping i. April P. 43g, 5(i, 521. Junii P. 604. FrälseBönder om befrielse för att tourvis bestrida Fjerdingsmans-befattningen. FrälseHemman, om skyldighet för, att deltaga uti skjutsning. Frälse-SkatteHemman, angående hembud, då de utom börd försäljas. April P. 56o. Fullmäktige i Banken, om val af. Julii P. n63. Aug. P. 74* — valde. Aug. P. 109. — om val af Suppleanter till. Aug. 2 A. P, 366.
Harsyrans blad ha gula kanter; asparna skifta i rödt, och björkarnas löf lossna ett efter annat och fara dallrande genom luften. Jag går genom skogen med höst i sinnet. Solen värmer min nacke, men jag märker det knappt. Äppelblom och droppande hägg, violer och rosor leka i min håg; jag sörjer öfver den svunna sommaren. Ack, Venus, hvad du är lycklig, som har kortare väg till solen! — Men hvarför tänka så långt bort? I vår egen tropikvärld, j a endast på andra sidan alperna har man ännu varmt, en brännande sol och full växtlighet. Endast vi stackars vanlottade nordbor måste frysa fem sjättedelar af året. (Jag glömmer hur intensivt vi lefva och kunna njuta den återstående sjättedelen.) Skogen är slut, och jag kommer in på en fuktig ängsmark; till höger glänser en brunröd tjärn. Gräset på ängen skiftar i gult, men där, mellan torf vorna, hvad är det, som skimrar hvitt och vårlikt? Är det en älfvas slöja, tappad under en nattlig bal? Eller har vårens gud fördröjt sig i vår nord och här slagit läger i höstsolen? Nej, det är blommor, riktiga lefvande blommor. Och sådana massor! Hvita, med en svag dragning i guldviolett; i midten fruktämnet, skärt och trubbigt och varmt som en liten hundnos, och rundt därom en gloria af fina strålar, som gnistra i solen. Ranka, smidiga stjälkar, en stolt hållning, parad med kvinnlig blyghet. Jag plockar händerna fulla. Gröngula knoppar, halfutslagna blommor med ännu outveckladt fruktämne, fullt medvetna skönheter och » åldriga beautés passées ». Skärhvita blad droppa ned i gräset eller föras bort af vinden; i mitt förkläde är ett virrvarr af ljus och sol. Mitt höstliga svårmod är bortblåst, och jag leker åter sommar. Hals har ett porträtt af en » skrattande pojke »; ibland liknade de dennes ögon, för att nästa minut påminna o m det outgrundliga djupet i en finsk skogssjö. Mitt hjärta värmdes. Icke nog att naturen var härlig, att ögat kunde fröjdas åt ljusgröna björkar, doftande äppelblom och hvita fjärilar.
I fråga åter om det belopp, hvarmed riksstatens sjette hufvudtitel i och för denna reglering behöfde tillökas, fann Statsrådet att då från ofvannämnde summa 473,606 r:dr 32 sk. afräknas a) det belopp deraf, som svarar mot afkastningen af de boställen och bohemman, som bibehållas och hvilket, enär afkastningen af alla nuvarande landtstatsboställen, utom Landshöfdingarnes, uppskattats till 60,000 r:dr, kan utgöras 50,000: b) nuvarande tillgång å stat i indelda räntor och kronotionde : 205,680: samt i kontant löningar och spannmål in natura H 8,010: 373,690: så utgjorde hela tillökningen å denna hufvudtitel 99,916: 52. och då till denna summa lägges hvad, som fordras att uppföras å allmänna indragningsstaten, nemligen enligt förenämnda mom. Litt. b, förslagsvis högst 3,000: och enligt mom. Litt. c, efter hvad uppgjorde uträkningar gifva vid handen högst. 63,277: 16 — 66,277: 16. 166,194:
Domkapitlets skäl för nämnda föreställning äro, dels att det plurala ordet »författningar» ej lämpar sig på en enda, dels att 1787 års Bref och 1781 Kongl. Kungörelse lagstifta inom alldeles skilda områden, emedan det förra handlar endast om Prester och deras fel eller brott i och utom embetet, då deremot 1781 års Kongl. Kungörelse rörer fremmande religionsförvandter, gränserna för den dem meddelade religionsfrihet, ansvarsbestämmelser, i fall dessa gränser öfverträdas m. m., och angår Prester endast så vida dem förbjudes påtruga fremmande religionsförvandter sitt tjenstebiträde och anvisning lemnäs, huru slikt biträde, då det begäres, skall gifvas, utan att i denna Kungörelse någon föreskrift träffas om rättegångsordning i afseende på presters förseelser. Med fasthållande af den slutsats, som granskningen af ordalydelsen i 1787 års Bref gifvit vid handen, att forum för religionsmål måste vara något annat, än Domkapitlet och Underdomstolen i orten, samt med tillbörlig uppmärksamhet på ordalagen i ofvananförda stadgande ur 1781 års Kungörelse, skall det ej blifva svårt att undanrödja Domkapitlets betänkligheter vid sistberörda stadgandes tillämpning i 92 förevarande fall. Det plurala uttrycket »författningar» hindrar ej alt i fråga varande Kongl. Kungörelse är en af dessa författningar, så mycket mindre, som åtskilliga andra i samma ämne finnas och framdeles komma att omtalas. Då vidare nämnda stadgande är affattadt i de ordalagen: Forum för religionsprocesser blifver alli framgent och ulan förändring Rikets Hof-Rätter, visar detta, att samma stadgande står der oberoende af nämnde Kungörelses innehåll i öfrigt, icke såsom ett, för de fremmande religionsförvandternas räkning, eller med anledning af de, i följd af den införda religionsfriheten, förutsedda religionsmål, tillkommet nytt lagbud, utan det står der såsom en allmän erinran, att religionsmål, hvemhelst de rörde, prester eller lekmän, dittills hört och fortfarande skulle höra till Hofrätternes omedelbara upptagande.
N;o 330. nesumman, och den intecknade förbindelsen sedan, i följd häraf, korame att innehålla ett större ån det verkliga lånebeloppet, skall skillnaden afskrifvas å förbindelsen, innan den till RiksgåldsContoiret inskickas; gro Senast efter 5 års förlopp, att råkna från den i Januarii a83o, skall den byggnad, till hvars uppförande lån erhållits, vara uti så fullbordadt skick, att försäkring derå uti Stådernes Allmänna BrandstodsBolag, enligt de för denna Inrättning gällande Författningar, må kunna vinnas; vid äfventyr, att lånet, i annat fall, varder genast, efter nämnde tids utgång, infordradt; io:o Så fort försäkring å en byggnad kan erhållas, bör den, genom låntagarens försorg och på dess bekostnad, anskaffas för minst tre år, samt BrandförsåkringsBrefvet, jemte ett af BrandstodsBolagets Direction utfårdadt bevis, att lånsökanden afsagt sig rättigheten BrandstodsBolaget frånträda, så långe någon del af lånet år obetal/1, aflemnas till Comiterade, hvilka insända dessa handlingar jemte låntagarnes förbindelse å lånesumman till RiksgåldsContoiret; n:o Skulle en af bränd tomt, innan den blifvit bebyggd, ombyta egare, må den nya egaren inträda uti förre egarens rättigheter och skyldigheter; l2'.o Då byggnader af sten uppföras, får lånet innestå utan Capital-afbetalning, under io års tid, att råkna ifrån den i Januarii i83o, men efter dessa io årens förlopp skall, inom Exp. Utsi. Förslag till und. Sirifv.
Län, der tillverkningen upphört eller af - ( 46 ) kastar obetydlig quantitet, aflöningen till de för densamma anställde personer borde helt och hållet besparas, eller åtminstone proportioneras efter till verknings-beloppet: medgifvande Revisorerne dock jemväl härvid alt desse Tjenstemän blifvit, genom nyss åberopade Kongl. Bref, indragne äfven uti Elfsborgs, Götheborgs, Kopparbergs, Hallands, Malmöhus och Gottlands samt det förutnämnda Wermlands Län, sålunda, alt Tjenstemännen endast äga rättighet tills vidare, att åtnjuta lönerne, men ej resepenningarne, och för öfrigt, att en ytterligare reglering med desse Stater, genom Eder Kongl Maj:ts Nådiga Bref den 17 Mars 1832, blifvit vidtagen, åsyftande en ännu större indragning af SalpeterSjuderi-personalen i Länen. Comiten får i anledning häraf i underdånighet yttra, att då Revisorerne företagit sig att calculera Salpeterns kostnad efter sammanslagna utgifts beloppet af betalningen till producenterne, uppbördsoch transport-kostnaderna samt äfven för anstalterna till näringens upprätthållande, hade åtminstone, med den upplysning som erhållits rörande de af Eder Kongl. Maj:t de sednare åren i Nåder vidtagne regleringar till dessa kostnaders förminskande i framtiden, tillika bort urskiljas, hvilka aflönings-utgifter, som redan, i följd af 1828 års indragning utaf Styresmän och Betjening i flere Län, böra anses hafva upphört, enär dessa utgifter utgå endast på grund af den rättighet, Eder Kongl. Maj:t i Nåder funnit dem icke skäligen kunna frånkännas, att åtnjuta de en gång dem tillagda löner, tills de afgå, såsom belöning för deras nitfulla bemödanden om Salpeter-tillverkningens upphjelpande den tid gärdens ovilkorliga utgörande in natura var ett bestämdt åliggande för Rikets samtliga Hemmansägare.
Bes v.- och Ekon.-JJlskottens Memorial, No 28. t det Rikets Ständer måtte hos Kong/. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Brefven den 9 April iSoö och den 6 November 1822, angående rättigheten till och vilkoren för svedjande inom Blekinge Län, mätte till all kraft och verkan varda upphäfne och de för svedjande i allmänhet inom Riket bestämde föreskrifter förklaras gällande äfven, fur Blekinge Län. Beträffande åter det af förre Talmannen Anders Ericsson vid remitterandet af förenämnde motion framställde förslag om upphäfvande af förbudet emot svedjande inom bergslag; så enär denna fråga, hvilken icke eger något oskiljaktigt sammanhang med motionärens yrkanden, ej blifvit väckt i den ordning 5a §. Riksdags-Ordningen föreskrifver, rörande memorial, som skola till Rikets Ständers Utskott remitteras, samt härtill kommer, att, hvad sjelfva saken angår, erfarenheten af den skadliga verkan på skogens återväxt, svedjande på sandmo samt bergaktig och stenbunden mark i allmänhet medför, föranledt det deremot utfärdade förbud, såväl inom bergslag, som i allmänhet i Riket , och någre förändrade förhållanden i detta afseende icke inträdt; anse Utskotten sig böra hemställa, att Anders Ericssons ifrågavarande utan afseende. Stockholm den 28 Januari 1845, förslag måtte lenmas N:o 28. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Jan. kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af uterremiss utaf Betänkandet N:o 8, rörande väckt fråga om ändring i Kojigl. Bref vet den 5 Fe bruari 1808, samt Kammar-Collegi derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, angående besittnings-rätt till kronohemman. Enligt till Utskotten ankomne Protocolls-Uldrag, har förenämnde Betänkande blifvit bifallet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv.
Nådiga proposition, ej allenast den olika egenskapen af desse skogar blifvit med en i öfverläggningarne och besluten om detta ämne hittills saknad fullständighet, urskiljd och utvecklad, samt derefter lämpade grunder 6o St a t »-U t skottets B c l ä n ka rr d c u, för upplåtelsen föreslagne, utan oeh uppmärksamhet fästad å Utsyningsochmnlbetes-rättigbteler, som enligt skattläggningar, Resolutioner och Contracter på Kronoparkerne åtnjutas, å beståndet af de på desse skogar belägne Nyhemman, intägter och Boställs-Lägenheter, och å försäljningens af öfveriopps-marken verkställande pä ett sätt, som försäkrar, Staten, om den årliga räntans utbekommande; samt att sålunda jemte det Statens fördel af upplåtelsen hufvudsakligen blifvit åsedd, äfven enskilda rättigheter blifvit behörigen vårdade och iagttagne, dock tro Utskotten sig äga anledning till befarande, att, derest den hittills åtnjutue mulbetesrätt å Krono-parker, som icke grundas i skattläggningar, Contracter eller särskilde Resolutioner, skall, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga proposition hädanefter försvinna, sådant kunde leda tili rubbning af många förhållanden, som på grund af nämnde förmån tillkommit, så vida ej allenast antalet af underhållpe kreatur å de på och invid Kronoparkerne belägne hemman, utan äfven hemmansklyfningen, och i följd deraf folkmängden å hemmanen rättas efter det nu varande förhållande, om ock mera genom häfd af tillfälligt medgifvande än på grund af ursprunglig rättighet tillkommit; Men då Kongl. Maj:t Stat s-U tskottets
Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm ten Li Augusti 1809. S. D. Enär Borgare-Ständet nu til prof, ning företog Högloft. Stats ° Utffottets Proto, colls Utdrag af den ,4 dennes, angäende sättet, at godtgöra Kronans i och för kriget ädragne ffulder, samt hemställan . at, för StatsWerkets behof, mätte uptagas private Län, pä de af Utskottet föreflagne wilker, Beflöts: at Stats-Utffottets i berörde ämnen afgifne För. stag, i anseende til deremot bos Ständer före, komne Anmräkningar, som dest antagande hindrat, skulle til wälbemäldte Utskott äter remitteras, med anmodan, at med förnyadt yttrande efter hwad samma Anmärkningar kunna föranleda til Riksens Högloft. Ständer inkomma; i hwil Den 24 Augusti. 1L2Z i kwilket afseende Protocollet lnexten8o skulle til Stats - Utskottet öfwerlännäs och de respective Med-Ständen genom detta Protocolls - Utdrag wördsamt och wänligen derom underrättas. Ut supra. Lx krotocollo, kH. peterson. Föredrogs Riksens Höglofl. Ständers All. wänna Beswärs-och Oeconomie-Utstotts Betän. kande, angäende Föreflagen Revision af den under Kongl. Maj.t och Rikets Höglofl. Commeree-Collegii disposition warande Manufaetur. Fond.
Men emedan detta är omöjligt, så ha de heller ingen betydelse. Men om jag nu skulle be dig tyda min dröm; huru skulle du förklara den omständigheten till exempel, att Helena der agerade en så underordnad roll, att jag knappt mindes henne. Jag skulle säga, att det går rakt tvertom. Det är ju också ett sätt att förklara drömmar. Jag tycker mycket om dig för denna raska spådom. Du har rätt, Clara, så kan det gå. Nu blefvo de störda af Helena, eller rättare hon kom i god tid, ty det vigtigaste var taladt ut. Hon blef litet förvånad att finna Otto förtroligt hållande Clara i hand, henne, hvilken han hittills föga brytt sig om. Dock var det icke svartsjuka eller någonting så fult, snarare nyfikenhet om hvad de kunde hafva talat, som hade henne att säga: se nu är Clara inte mera lilla syster för Otto. Nej tvertom; vi ha svurit hvarann en evig vänskap sade Otto komiskt och pathetiskt och dolde sålunda en sanning bakom skenet af en lögn. Äfven den lilla Clara var honom behjelplig i att antaga en för tillfället passande min. De började tala i andra ämnen. Otto frågade, hvad bok Helena höll i handen. Det är O. T. af Andersen. Det fägnar mig, att ni redan hunnit öfver sundet. I fjol, vill jag minnas, lästen j blott arbeten af de tre stora svenska författarinnorna. Men nu förefalla de oss redan litet tråkiga. När man läst ett af deras arbeten, har man nästan läst dem alla. Derföre flydde vi öfver sundet till Andersen, ty honom kan man tycka om. Otto kan inte tro, huru förtjusta Clara och jag voro i Spelmannen från Svendborg och Improvisatören. Vi gåfvo oss knappt tid att äta och med arbetet gick det dåligt. Ja, Andersen förtjenar det väl. Öfver hans hvardagsteckningar ligger utbredd en fin och skär poesi, så att man måste förlåta honom, om han äfven litet koketterar. Men huru kom ni er att läsa denna O. T. Ty minns jag rätt, så plär ni först efter genomläsningen se på författarens namn och i alla fall inte gerna läsa andra romaner än dem ni hört berömmas. Och hvem berömde O. T.
Beträffande sluteligen Utskottets vid 78 punkten gjorda tillstyrkande, beslöt Ståndet, att afdelningen 5 af banko-reglementets 6:te artikel bör bibehållas, med den förändring allena, att 4:de momentet erhåller följande lydelse: ”det i § 124 stadgade maximum af sedelstock må härigenom icke ökas med mera än högst 2* millioner r:dr.” Och anmodades Banko-utskottet att i afseende på verkställigheten häraf föreslå de stadganden, som af omständigheterna kunna påkallas. S. D. Föredrogos ånyo och bif öllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtanden: N:o 21, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om upphörande under vissa villkor af rolehållarnes i Bohus-län skyldighet att förse sine båtsmän med en månads uppfordrings-kost; N:o 24, i anledning af anmärkningar vid samt återremiss af Utskottens betänkande N:o 5, angående väckt fråga om bevärings-manskapets uttagande lill vapenöfning och annan tjenstgöring; N:o 25, i anledning af väckt fråga om en viss dels af indelda armeen samt båtmans-hållels ställande på vakans; N:o 26, i anledning af väckt fråga om förändrade grunder för roteriugs-skyldighetens utgörande vid Uplands och Westmanlands regementen; N:o 27, i anledning af väckta frågor, dels om lindring i rustoch roterings-besväret, dels om stående armeens och båtsmans-hållets indragning eller förminskning; N:o 28, i anledning af väckt fråga om befrielse från eller lindring uti roterings-besväret för komministers-bostället Kåreslätt i Wexiö stift; N:o 29, i anledning af väckte motioner om Smålands husar-regementes afsitlande emot erläggande af häst-vakans-spanmål; 462 Prot.-utdrag den 2-1 Juni -1848. N:o 30, anledning af väckt motion om veckodags-hemmanens i Bohuslän befriande från rotering.
Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets memorial N:o 30, till Rikets Ständer, i anledning af återremisserna pä memorialet N:o 14, rörande tiden för Riksdags fortfarande. l:o Vidblef Ståndet och godkände, att den egentliga, eller normal-tiden för Riksdags fortfarande bestämmes till sex månader; 2:o fann Ståndet skäligt frånträda tillägget af ordet ”Lagtima” i 109 §. Reg.-Form. lista period; 3:o vidblef Ståndet sitt förut fattade beslut om vilkoren för Riksdags upphörande före den för fortfarandet bestämda tiden; 4:o instämde Ståndet, fortfarande, i det af Utskottet föreslagna vilkor för Riksdags ytterligare förlängning; 5:o vidkommande den egentliga redactionen af 109 §., frånträdde Stån - 5g6 Prot. Utdr. d. g Sept. 1840. det de mot densamma för öfrigt gjorda anmärkningar och godkände äfven, att i Irsta perioden af §;, ordet ”bifall” utbytes emot uttrycket ”sammanstämmande beslut”; 6:0 godkände Ståndet den föreslagna förändrade lydelsen af 109 §. Regerings-Formen och 80 §.
Jag anser detta icke vara lämpligt; åtminstone är jag fullt förvissad, att våra bröder Norrmännen visserligen icke skulle antaga en lag, som gjorde till en möjlighet att fyra Svenskar och en Norrman skulle i den gemensamma regeringen kunna bestämma formen och ordningen för de Norska ärendenas föredragning. Man har sagt att, ifall någon brist förefinnes i nu föreslagna stadganden, dessa stadganden icke hörde till RiksAkten, ■utan till den Svenska grundlagen och Sveriges enskilda lagar. För denna sats kan visserligen ganska mycket anföras; men det är K. M:s Egen Propos.. som gjort nödvändigt att intaga detta stadgande i RiksAkten. emedan den är upstäJld efter ett sådant system. I den af K. M. föreslagna förändringen af grundlagen står intet annat om Interims-regeringen, än att derom finnes stadgadt i RiksAkten; i RiksAkten åter finnes tydligen föreskrifvet, hvem som skall föredraga de Norska ärendena, och hvem som skall föredraga de gemensamma och diplomatiska. Detta är således tydligt, likasom de nu gällande stadgandena låta sig tillämpas, då hela Svenska StatsR&det sitter i Interims-regeringen. Det synes således tydligen att, då hela RiksAkten och K. M:s Propos. äro upställde efter samma system, stadganden i detta afseende skola finnas i RiksAkten. Dessa stadganden, mine Hrr, gälla också icke någon småsak. Då Konungen Sjelf regerar, omgifven af SVenska StatsRådet. har man likväl ansett föredragandet vara af den vigt, att föredraganden hör ega icke allenast rättighet utan äfven pligt, att, om något skulle försökas, som vore mot grundlagen stridande, vägra sin kontrasignation; och man har gifvit denna vägran en sådan tyngd, att beslutet derigenom blifver ogiltigt och icke kan bringas till verkställighet.
Af en alldeles instinktlik känsla reste jag mig upp, grep min betjent i kragen och befallte honom stanna; emellertid kunde jag icke i ögonblicket bli åtlydd, vägen krökte sig och innan vagnen stannade var grinden och flickan ur sigte – jag hade likväl ännu en gång, då jag reste mig upp, fått se en skymt af henne, och nu, då vagnen ändtligen stannade, intog mig för första gången en sällsam villrådighet, en tvekan, som aldrig förr uppstått hos mig. Hur många gånger hade jag icke förr, frapperad af ett vackert ansigte, begått större etourderi, än att nu hoppa ur vagnen och föregifva någon orsak att vända om, för att få återse henne; ingenting hade varit enklare; men nu Jag stridde några ögonblick med det häftiga begäret dertill och en oförklarlig motvilja, jag kunde säga att jag icke vågade, och utan att förstå min egen känsla, ropade jag – liksom drifven dertill af en osynlig makt, – med häftighet till betjenten att köra, och sjönk tillbaka i vagnen som rullade bort. Men – för hvarje steg som hästarne förde mig längre derifrån, vexte inom mig en oro, en saknad, som jag kunde kalla öfvernaturlig; det var som jag lemnat en del af mig sjelf, mitt lif, mitt hjerta qvar, jag kunde icke gifva mina känslor någon rimlig eller förnuftig förklaring, men kände mig likväl besegrad deraf; det förekom mig, som om jag ett ögonblick haft helt nära mig, hvad jag förgäfves under hela mitt lif sökt, och nu lemnat det; en åtrå, en längtan, som jag icke kunde motstå, dref mig att vända om, och likväl hade denna längtan ingenting gemensamt med hvad jag hittills kallat kärlek. Med hvarje steg jag aflägsnade mig, ökades denna smärtsamma oro, och då jag hunnit nästa gästgifvaregård var mitt beslut fattadt, jag måste vända om. Min betjent var alltför van vid mina infall, vid det oregelbundna i mitt sätt att färdas, för att visa förvåning, då jag befallde honom att vända om samma väg tillbaka.
Ständigt lager af F l y g l a r från Bliithnei och PianinOS från G. Schwechtens berömda fabriker. Jag betalar för: 3 sk. banko-märket pr st. kr 4: — 6 sk. » » 1:50 8 sk. » » 0:50 24 sk. » » 4- • 4: 5 0 allt i felfria begagnade exemplar. Afven andra svenska märken köpas, om anbud lemnas till H. LICHTENSTEIN, GTJST. PETTERSSON &amp; Komp., 38 Regeringsgatan 38. Flyglar, Taffiar och Pianinos från J. G. M a l m s j ö. [1367] [1708] Opal Symask n i er Kongl. Hof-Leverantör. Speceri-, Via-ocHMiMessiagasin äro oöfverträffade i arbetsförmåga och varaktighet. Kekommenderas till en hvar som sätter värde på en verkligt god symaskin. Säljas på förmånliga betalningsvilkor i Stockholm endast i i parti och minut, 38 Drottninggatan 38. Allm. Bell. Giktbalsam (Hjälp Stockholm. Singers AUGUST JULIUS [17 D6S7] i Nöden) från genom att använda F. AHLGRENS TEKN. FABR,. GEFLE, Den är det tillförlitligaste medel mot alla rheumatiska lidanden. Intyg af svensk läkare och bruksanvisning åtfölja hvarje flaska. Se här ett af de många intygen om Giktbalsamens förträffliga egenskaper: » Undertecknad har af de sorters Giktbalsam eller dylika preparat jag hittills begagnat funnit tekn. fabr. herr F. Ahlgrens tillverkning vara det bästa och tillförlitligaste för uppgifna ändamål. Gefle den 15 mars 1890. J. S t r a n d e l l. » Pris för ' / i fl. ; / fl. Försändes mot förutbetalning i 10- öresfrimärken. Kostnadsfri förpackning! Rabatt vid parti! F. Ahlgrens Tekn. Fabrik. Gefle.