Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skatte Dito dito dito Krono Dito dito dito Frälse Tull-injftlqvarnar med par stenar Tull-sågqvarnar, deraf grofbladiga och finbladiga Husbehofs-mjölqvarnar, deraf med särskild i Husbehofs-sågqvarnar Stampar Kopparhammare Koppargrufva Stångjernsverk Ämneshammare Masugnar Jerngrufvor Jernmanufaktur-verk af särskilde slag Pappersbruk Tegelbruk Koboltsverk Krutbruk Garfverier Kalkugnar Metallgjuteri Skedvattens-fabrik Lack-, Kimrökoch Terpentin-fabriker Malmköpings Köping Hjulfabrik Landsoch Härads-allmänningar af Färgeri Marmorbrott Snus-fabrik Slipbruk 2 och 3 ädlare Bruk Kronoskogar, ädlare Verk upplåtne mot afgift af Bomulls-spinneri Diverse personer, som ej höra till någon viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser Frälse-räntor ordeboken uppförd tunnlands vidd äntå Summa Hemmantal. Förmedladt. Oförmedladt. Mantal. Mantal. st. Under it allna Kreatur. Uppskatta dt värde. Efter Bcvillnings-Förordningen. Bränvins brännings afgift. Jordeboksoch HemmantalsRänta. Afrad. Mantals penningar. 'S “ » a < 3 SS o 3 ~z C 3^ crq pr wj pr os 05 ö Summa. Kapellaners. Län för åren 1851—1855- Jokan Lagerbjelke. S T A T 1S T 1 S lå. T ÅII f] L Ij öfver Städer ne i Nyköpings Län a r 1851 — 185 5. Njköping ... Strengnäs Eskilstuna Thorshälla Mariefred Trosa . , . ' Summa n m. Förutom ofvan upptagne Jord, äro lill Thorshälla Bevillning. Enligt Bevillnings^Förordningen. Efter lista Artikeln. Efter 2:a Jord, Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Personer, ej hörande till viss näring. Boskaps oeh Åkerskatt. Rdr. 100 11 Mantals penningar.
I en tid, då klagan öfver lånbrist är så allmän, har BancoUtskottet trott sig böra tillse, att tillgången icke må vara mindre än den som år 1812 redan ansågs oundgänglig. Och då Utskottet icke kunnat ogilla RiksDiscontDirectionens betänklighet, att använda en tillgång, som nästa Discontdag kunde försvinna, har Utskottet, för att bereda en stadgad visshet att påräkna (utan någon betydlig ökning af maximi-summan) medgifvit, att 300,000 R d af den summa, som, enligt 1809 års beslut, skulle hållas i beredskap åt Götha CanalDirection, får af RiksDisconten till utlåning användas, men icke deröfver — om än CanalDirectionens Disconträtt vore helt och hållet obegagnad. Om maximi-summan antages till 5,000,00c, så får RiksDisconten nu använda 4,500,000, men aldrig mer} och om någon Den 3 Juni. e. m. j 01 gång, tvärtemot hvad hitintills inträffat, CanalDirectionen disponerade hela sin lånrätt, 800,000 R;dr, vore. under de dagar sådant skedde, maximi-summan 4,200,000. Enligt 1812 års beslut fick RiksDisconten utlåna ända till 4,800,000} men, som sagdt är, med villkor att indraga, i samma mån som CanalDirectionen ©kade sin lånrätt öfver 200,00® Riksdaler. Det nu gifna förslag kan således med större skäl kallas en mindskning, än en ökning för RiksDisconten, om man ej vill kalla det, enligt verkliga förhåilandet, en till ordning ledande reglefing. Verkliga maximi-summan må nu vara störte eller mindre änden jag supponerat, så blifv-e r förhållandet proportionsvis enahanda. Jag bör ej obemält lemna, att, ehuru detta Betänkande icke förr än nu till Riksens Högloft.
Maj:ts nådiga stadga deri att han helt och hållet egnade sin tid och sina krafter åt skollärarekallet. År och dag, som ofvan. In fidem Uppläst och godkändt å allmän sockenstämma den 7:de december 1856, intygas af Jon Olofsson Wike, Pehr Larsson i Sota, O. A. Staaff t. f. pastor O. A. Staaff t. f. pastor Måns Pehrsson i Trusta, Nils Nilsson i Kälen Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 175, ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 7:de decemb. 1856 blef bonden Pehr Ersson i Simabacken vald till sexman för Sjöbygd roten i stället för bond. Nils Pettersson i Mjäla. År och dag som ofvan O. A. Staaff t. f. pastor Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 179–182, ÖLA. En i stort sett likalydande avskrift föregår detta, på s. 176–178. Protocoll hållet wid allmän i laga tid utlyst sockenstämma i Rödön den 1:sta februari 1857. Samma dag efter Gudstjenstens slut sammanträdde Rödöns socknemän för att dels bestämma om några förmåners beviljande till den aflidne kyrkovaktarens enka Anna Pehrsdotter, och dels närmare bestämma så väl lönen som skyldigheterna för den blifvande kyrkovaktaren. 1:o Socknemännen ansågo det billigt, att enkan Anna Pehrsdotter skulle få ett nådeår, och således uppbära den förut till kyrkovaktaren anslagna lönen för ett år, från den 1:sta maji 1857 till den 1:ste maji 1858, mot det att hon sjelf, eller genom annan person fullgörer en kyrkovaktares skyldigheter. 2:o Skulle enkan Anna Pehrsdotter, efter nådårets slut, få inreda åt sig kammaren ofvanför det rum hon nu bebor i sockenstugan och densamma bebo så länge hon lefver. 3:o Skulle enkan Anna Pehrsdotter så länge hon lefver, årligen erhålla fem lass af den långved, som är anslagen åt den blifvande kyrkovaktaren.
Hofjunkaren lade för maten, under det taffelmusik uppfördes från en dertill i salen inrättad läktare. Tilloppet af åskådare var ganska stort. Alla hugnades med vänliga nickar: en och annan vinkades fram till korta samtal. Någon hvila efter måltiden kom ej i fråga, emedan ett åminnelsetal skulle hållas i Vetenskaps-akademien af riksrådet Stockenström öfver framlidne riksrådet Ekeblad, och Gustaf ville hedra både talaren och den aflidnes minne med sin närvaro 5 Från akademien for han till Bollhuset, der han likväl endast var tillstädes under en akt af det stycke, som uppfördes; ty han ansåg sig böra synas i aftoncirkeln hos drottningen, som denna afton bjudit stort sällskap. Och så bar det af tillbaka till Ulriksdahl. Vi hafva här gjort läsaren bekant med en dag i Gustafs lefnad. Nästan alla voro lika rika på omvexling och rörlighet. Lugn och enformighet voro en gång för alla bannlysta från hans granskap. ANDRA KAPITLET. Hertigens af Södermanland namnsdag den 28 Januari 1773 firade konungen med en lysande maskeradbal på rikssalen *). Det var den första, Gustaf gaf under sin regering och en bland de präktigaste. Rikssalen var smyckad med lika mycken lyx som smak. Alla fönsterlufter doldes bakom speglar, och omkring dessa voro anbragte en myckenhet ljus. I taket hängde ned till rummets halfva höjd flera dussin kronor af slipadt glas, hvilka glimrade som diamanter mot det starka ljusskenet. I alla vinklar och vrår af det stora rummet hade man uppställt lustrer, kandelabrar och gueridoner, och läktarne, öfverhöljda af spegellampetter, voro öfverbefolkade af galaklädda fruntimmer, blixtrande af juveler och guld, i drägter af sammet, siden och spetsar, med i håret inflätade perlor, kedjor, blommor eller fjädrar.
Som anmärkningsvardt vill jag omtala, att sedan kaffet druckits gingo ' nágra af gasterna ombord p&amp; en timmerflotta för att pti sá satt forslas fram till ett vackert vatten fall. Under den - egendomliga seglatsen sjöngos kvartetter och dracks champagne. Doktorn, som var vid ett sprittande muntert humör, böl1 tal bhde p&amp; vers och prosa för födelsedagsbjtilten, för fru Torborg, som ' han kallade: " nordlandets sköldmö " och för mig, som fick heta: ?söderlandskan i nordenn. Vid tiotiden serverades soupen; att beskrifva allt hvad der uppdukades g&amp;r öfver min förmiiga; vare det nog sagdt, att doktorinnan och jag rakilade trettio olika varma och kalla rtstter p&amp; förbordet, innan man kom till sjalfva soupbn, som var relativt enkel. Dagen efter stora festen antradde vi %terresan ' nem. Den glade doktorn till hast, eskorterad af sin stora lapphund, fOljde oss en hdf mil p&amp; vag. Det gjordes upp, att hans unga fru skulle gasta Granhult ett par veckor, under det han skinlle bevista ett ltlkarmöte. " Jag skall s&amp;ga E r n, tillade han skiilmaktigt blinkande i t mig, " att sammanvaron med fru Torborg har p i vissa somliga samma verkan, som en shjour sid jarnkallorna i Ronneby. " D8 vi narmade oss hemtrakten upptackte fru Torborgs alltid vaksamma öga en liten muntert hoppande kalf. " HA11 in hästen, Blomberg ", utropade hon, " och spring sä ned till stugan och hör om kalfven &amp; r till salu. " Snart kom djurets egare ned till vagnen med sin kalf, uppgaf priset men förklarade sig ej kunna forsla honom till Granhult. Fru Torborg kastade p i mig en] &amp; ng, frilgande blick. " Du matte val aldrig amna taga kolfven i din fina vagn: sade jag, " det vore ngstan för stor ara för honom att ika, körd af kusk i livré - för att nu inte tala om min nya kladning. "
Sedan Stats-Utskottet sammanträdt med allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet för dessa frågors behandling, hafva Utskotten gemensamt tagit desamma i öfvervägande; och som ifrågavarande motioner synas åsyfta ej så mycket en förändring i grunderna för roteringens utgörande, som icke fastmera en annan tolkning af de derför gifna föreskrifter, än som hittills vid flera tillfällen skall gjort sig gällande; men frågor af denna beskaffenhet icke omedelbarligen tillhöra Rikets Ständers åtgärd och pröfning; alltså och då vederbörande ega att sina anspråk eller sin förmenta rätt i sådant afseende i laga ordning utföra och bevaka, få Utskotten vördsamt tillstyrka att ofvanberörde motioner icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 10 Juni 1848. Ank. till Exp. Utsk. den 13 Juni, kl. 2 e ra. Utlåtande i anledning af väckta frågor dels om lindring i Rustoch Roterings-besvaret, dels om stående Arméens och Råtsmanshållets indragning eller förminskning. Till Stats-utskottet hafva följande inom hederv.
Jag har någon erfarenhet af andra länders fi> nancernesurer, hvilken jag sökt använda på detta land, och jag står hår med min öfvertygelse till doms inför samtid och efterverld. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Friherre Boije; Om realisationens nytta kunde bevisas blott genom upprepande, och förstorande af de olägenheter vi nu måste vidkännas; då skulle jag medgifva att den sista vårda talaren bevisat mycket; men om åter dertill fordras mera; om det också fordras en undersökning af realisationens möjliga vådor och större olägenheter; och en jemförelse emellan det tillstånd, hvari vi åro, med det, hvari vi möjligen kunde falla; då har den värde Talaren, med liela sin ensidiga framställning, bevisat ingen ting. Vi kånna våra närvarande olägenheter; men innan vi gå att utbyta dem emot andra, år vår pligt att också känna de sednare. På denna kännedom, på denna undersökning, beror om realisations-företaget vore en förvillelse, eller vore en sann klokhet. Jag tror det förra; och ställande mig under domen af samtid och efterverld, ja, af mitt eget samvete, förklarar jag, att, intilldess man förmår öfver - 792 Den 26 Februarii. tyga mig att en sådan realisation vore mera än ett verk för några år, som derefter lemnade oss i mångfalldigt värre belägenhet ån den, hvari vi nu befinna oss; intilldess man förmår derom öfvertyga mig, skall jag motsätta mig förslaget; emedan jag år, inom mig, förvissad, att slutet blef, att, i stället för is6 sk. cours, som vi nu hafva, så skulle vi säkerligen vid realisationens slut, befinna oss vid 3oo eller 4oo sk. cours, med en Bank, beröfvad sin nu ägande silfverfond, och hvad värre vore, förstörd till sin credit. Man talar om stadgadt mynt; å ja, hvem Önskar ej det; men kan man vål betr}rgga oss, att vi också särdeles långe få behålla det sådant? Och huru rättvis är vål vår klagan öfver närvarande ombytlighet i pappersmyntets värde?
Det var med tillfredställelse jag fann att TJtskts betänk, i dag, utan någon särdeles discussion, äfgjordes, och jag var äfven derföre tyst; men jag kan icke längre vara tyst, sedan utgången visat sig blifva sådan, som den blifvit, och nu måste jag inför R. o. Ad. och Svenska folket nedlägga min reservation emot detta beslut. Jag förklarar, att 76 §:n Reg.F:n är den jag besvurit sedan jag var i4 år gammal. Jag gick då ed på att hålla den helig, och besvor den pä samma gång, som jag aliade min tjenstemannaed, och jag skall alltid hålla den helig. 76 §:n tillåter mig icke att bevilja anslag til! ifrågavar. cassabrist, och det är med anleda, af denna § i grundlagen, som jag anhåller att till prot. få nedlägga min reservation. D e o 3o April e. fa. 47? Till pröfning förelags StatsUtskrs den i4 och 28 dennes på bordet lagda mern. N:o 483, med förslag till samngaojemkning och voter:s-propos:r, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver utlåtrna Nlis 337 och 4iÖ. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg detta mål böra punktvis föredragas. Ropades ja. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag får då till Hr Frih. o. Landtm, hemställa den frågan, huruvida Hr Landtm, skulle anse Ståndet vara oförhindradt, alt, i händelse i afseende på vissa punkter närmare upplysningar vore nödiga, kunna särskildt återremittera dem, oaktadt någon föregående puukt vore bifallen. I annan händelse nödgas jag anhålla att få yttra mig öfver betänk, i sin helhet. f:lr Frih. o. Landtm, förklarade sin tanke vara den, att R. o.
Skrifvelse Ako i. cl<‘ii af Rikets Ständer framställda önskan till mötes endast sä till vida. som densamma afser vidtagandet af åtgärder för bildandet af lärarinnor. Behofvet. af en fullständig läro-anstalt för detta ändamål liar länge varit, känbar! och öfverklagadt. Svårigheter hafva icke blott för enskildeförefunnits att erhålla lärarinnor, skickliga att bibringa deras döttrar en mot tidens anspråk svarande bildning, hvarföre manga, hvilkas tillgångar det medgifvit, sökt att från främmande länder förskaffa sig sådana, eller sjelfve med sina döttrar begifvit sig utrikes att söka. hvad fäderneslandet icke hade att erbjuda, genom hvilka båda utvägar man väl kunnat vinna en nödig och nyttig språk-kunskap, men måhända icke alltid den bildning, som för Svenska husmödrar företrädesvis är att önska. Annu svårare har förhållandet varit för dem, hvilkas omständigheter ej tillåtit dem att inom hemmet bereda sina döttrar undervisning, och hvilka haft att beklaga sig icke blott öfver brist på flickskolor, utan måhända ännu oftare deröfver, att, der sådana funnits, undervisningen i desamma saknat både omfattning och grundlighet. Felet härvid må ingalunda tillskrifvas fruntimren. Huru lifligt det rådande missförhållandet af dem sjelfva uppfattas, visade sig på ett anmärkningsvärdt sätt, då en lärokurs för fruntimmer genom enskilda, förtjenstfulla bemödanden under sistlidne vinter öppnades i hufvudstaden. Denna bevistades nemligen af ej mindre än 131 elever och åhörarinnor, bland hvilka 58 voro eller hade för afsigt att blifva lärarinnor.
Preste Ståndet och Väl|ofl. BorgareStåndet det senare och då de lprra, efter min fullkomliga öfvertygelse , äga ett, afgjordt företräde; både i afseende på billighet pch jemn fördelning af Statens bördor , tillstyrker jag vördT sammeligen att det måtte vinna Högloflig? ^idderskapets och Adelns bifall. Herr Uggla, Göran Gustaf, förenade sig med Herr af Brinckman* Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham: Vicf valet af hvilketdera Alternativ, som bäst uppfyller ändamålet, nemligen att Staten må vara säker Qm erhållande af dess påräknade Inkomst, tror jag, dä al' Beskattning på Öfverflöd är osäker pch förenad tued mångtalldiga svårigheter, det senare Alternativet vara bättre än elef förra, och får således hemställa, om jcke det senare Alternativet må af Rodderskaj>?f pch Adeln antagas. Pen 24 Martil i e. ny. Grefve Spens, Carl Gustaf; Jag anhåller fltt fa underställa hvad det är för slags öfverflöd , sorn genom det senare Alternativet träffas? Manne det af öfverflödig Bevillning? Mig synes endast det första Alternativet värk enligt med Svenska Språket, sa nit den åtgärd ganska orimlig , att, under namn af Öfverfiödsafgift, påbjuda en Skatt, som fördelas efter en metbode, rakt stridande emot dan, som begreppet om Öfverfiöds afgift innehåller. Jag anbåder således om Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition på första Ahernativet. Friherre JUirscn, Gustaf Fredric: Jag instämmer alldeles i hvad Herr Grefve Spens pu yttrat. Andra Alternativet är icke någon Ö!VerfjödsSkatt utan en så kallad Article Additionel på Förmögenhets-afgiften , som likaså gerna kunde inbegripas directe under andra Artikeln.
Skulle ej wid denna §. lika som i alla dylika fall, dä fräga är om paria Vom, den ändring kunna antagas, som i 66 §. fö« refiagen är. Friherre Ltaöl von klol8tein föreslog at i fall ej Regeringsformen förcstrefwe at Förmyndare kunde wara en, tre eller fem, endast det sifia antalet matte i Riksdags - Ordningen utsättas. Sädant wore enligt med fordna tiders bruk i detta Rike, och at blott en Förmyndare tilförordnades, ansäg Friherre Lmöl wädligt. Ridderffapet och Adeln ätstiljdes kl. 2. plenum Den 29 Augusti. 1351 klenum klockan 2S eftermiddagen. Fortfors med upläsandet af Riksdags-Ord. ningen. 62 §. Grefwe lövenhjelm, Larl, 62 omförmäler sättet at wälja Riksens Ständers Iustitiä-Ombudsman. Härwid mä mig tillätas nägre Considera. tioner af en större wigt Swensta Folket är ifrän urminnes tider fördeldt uti de twänne större Clasiificationer, kände under benämnelse af Frälse och Ofrälse. Denna Fördelning, Grundwalen af Rikets Constitutiva Lagar, har likwäl, härom wittnar wär Historia, oftare warit anledningen til mindre eller större oenigheter emellan Rikets Fyra Ständ, oenighetcr dem detta Riksmöte sä lysande af endrägt och Patriotisms lyckats undwika: Men männe det Förestagne Walsättet af Riksens Ständers Justitiä - Ombudsman ej stulle här. til lägga e t i framtiden farligt frö, som det tilhörde Riksens Högloft. Ständers wishet at i tid förqwäfwa och undanrödja? Uti Constitutions Utskottets förewarande Förslag synes med stöd af sjelfwa Constitutionen at denne Ämbetsman stulle mäkjas af Electorerät hwilka Ständerna i detta afseende updragit all Deras Magt.
Föreningen, FosterländskaSällskapet för, angående tillstånd för dess direktion alt begagna Secreta Utskotts-rummen för sammanträden. Författning, angående väckt förslag om utfärdande af en allmän sådan derom, alt alla allmänna verks och enskilda associationers räntebärande obligationer böra, dä de af olyckshändelse förkomma, förfaras med på sätt Kongl. Förordningen den 29 Maj 1739 i afseende på förkomne Låne-Banko-Attester och deras förnyelse stadgar. II. R. 346. Författningar, angående väckt motion om uprättande af nytt sammandrag af sådane, som böra från predikslolarne årligen upläsas. Förliknings-komiteer, angående väckt motion om inrättande af. VIII. B. 398, 419, 477. A. 478. Se vidare Bevillnings-Utskoltets Betänkande N:o 4. Förmånsrätt, angående tids bestämmande, hvarinom en till myndig år kommen person åligger, att för bevarande af sin hos förre förmyndaren egande förmånsrätt, af honom bevisligen fordra redo och räkning. II. R. 197. Förmonsrätter, lysta-, om uphäfvande deraf. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 58. Förmälning, DD. KK. HII. Kronprinsens och Kronprinsessans, angående ersättning för omkostnader i anledning af. Se Ersättning. Förordnande för de af Rikets Ständer utsedde komiterade för tryckfrihetens vård. V. E. 156. ( 55 ) Förordnande för Häradshöfdingen KammarRådet S. L. Theorell att vara Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman. Se Justitire Ombudsman. — för HofRätts-Rådet m. m. Grefve C. G. D. Mörner att vara Rikets Ständers Justiliae-Ombudsmans Suppleant. Se JastitiaeOmbudsman. — af en Slats-Råds-Ledamot för handläggningen af vissa riksdags-äreuden. Se Slals-Rådet. Förpassning, för kringvandrande väfskeds-försäljare; angående villkoren dervid. I. R. 119.
Jag anser det icke vara nödigt att inhemta PresteSl;s. beslut härutinnan, enär jag är öfvertyga!) att R. o. Ad. kan i denna fråga helt och hållet oberoende af PresteSt. lika väl tänka, diskutera och besluta. Dessutom anser jag det vara lika lämpligt att PresteSt. afbidar R. o. Ad:s beslut, såsom varande det första Ståndets, som alt R. o. Ad. skulle afbida deras. Hr von Hartmansdorff: Man har yttrat alt denna fråga närmare rörde Preste-Sl. än något annat. Jag tror det icke. PresteSt. har redan ett slags representation för Kyrkans angelägenheter, men församlingarne hafva det icke. Det är just för alt förskaffa dem en sådan, som fråga om Kyrkomötens inrättande blifvit väckt. Således tyckes mig saken närmare röra de öfriga stånden än Presterna. Gr. Sparre har här yrkat att Jika många prester som lekmän borde i Kyrkomötena deltaga. A andra sidan vill jag yrka, att lika många lekmän som ecclesiatiska ledamöter måtte i kyrkomötena inträda. Enligt förslagets öde § skulle de äfven få lika röstantal hvardera. Lekmännen böra äfven nu hafva lika rätt som preslerskapet att deltaga i denna frågas afgörande, de torde till och med för henne hafva större intresse. Att här afbida PresteSt:s beslut kan svårligen vara grundad) på något annat skäl, än hoppet alt Ståndet skall afslå förslaget, så att frågan vore genom 2 Stånds ogillande förfallen, när hon hos oss förekomme. Jag anhåller tvärtom, alt saken måtte genast företagas. Frih. Åkerhjelm, Carl: Jag kan för min del icke finna hvarföre R. o. Ad. icke skulle vilja vid behandlingen af detta Betänk. gå tillväga på samma sätt, som förut, då ett ärende hufvudsakligen rört ett visst Stånd, och det synes mig derföre, som horde R. o. Ad. uppskjuta behandlingen af denna fråga, intill dess det blir kändt huru PresteSt. densamma afgjort, hvarföre jag förenar mig med dem, som yrkat uppskof med behandlingen af delta Betänk. Gr.
Genom tillställning af dem, hos hvilka beslaget skedde, samlades inom kort tid befolkningen icke allenast inom Mutene, utan äfven inom angränsande byar, och sedan bränvin blifvit bland den utdeladt, börjades öppet våld emot fÖrrättningsmännen, så att desse icke allenast hindrades från beslagets fullbordande, utan måste, sedan deras åkdon förstörts, reskläderne kringspridts och förderfvats, samt handgripligt våld utöfvats, de anse sig glade med lifvet kunna undkomma den uppretade folkmassan. Några gånger förut hafva under min tjenstetid oordningar af svårare art inom länet inträffat, och då de allvarliga uppmaningar och vänliga råd jag meddelat till lydnad för lag och borgerlig ordning sålunda visat sig icke vara tillräckliga, fann jag mig befogad begagna den nådiga tillåtelse, jag fått, att för ordningens och lugnets upprätthållande reqvirera militärstyrka från Elfsborgs regemente, samt förlägga denna styrka uti de byar, hvilkas befolkning hufvudsakligast deltagit uti våldet. Denna åtgärd har, efter den upplysning, ortens aktningsvärde domare mig sedan meddelat, haft en ganska god verkan med sig, i det att ransakningen derigenom underlättades och bevisning framkom, som troligen annars icke blifvit tillgänglig; hvarförutan iakt togs det särskilda förhållande, att under hela ransakningen ingen enda person, som fått kallelse till inställelse vid domstolen, underlät att deh åtlyda. Genom Eders Maj:ts nådiga utslag den 26 sistl. Juni dömdes de två hufvudmännen till sex års och tio deltagare uti våldet till två års fästningsstraff. Under det utskeppning af potäter sistlidet års höst, likasom under flere före gående år, här pågick, uppstod bland arbetsklassen i staden, säkerligen icke utan intryck från andre personer, som sedan ryggade sig tillbaka, ett missnöje dermed, hvartill som anledning förebars, dels befarad brist till våren på denna uti arbetsklassens lefnadsordning så väsentligen ingående vara, dels ock de uppjagade priseme så väl å potäter sorn andre lefnadsförnödenheter.
Den, sorn, i Öfverensstämmelse med hvad Utskottet föreslagit och tvenne Riks-Stånd beslutat, anser Glas? spegelslipade, of olierade böra vid införsel draga 20 R:dr tull på 100 R:drs värde, voterar Ja; den, det ej vill, sotsiar Nej; vinner Nej, Bevillnings-Utskottets Memorial, 2V:o 41, 51 Guld: