Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamilton i ofvanintagna reservation yttrat, och jag vid riksdagarne 1854 samt 1857 sökt få af lagstiftningen godkända, får jag, mot Utskottets förslag till förordning angående vilkoren för bränvinstillverk ning i nedanskrifna afseenden, mig reservera; dervid jag till stor del åberopar dels den reservation, jag, såsom ledamot al det Särskilda Utskott, som, för behandling af frågorna rörande bränvinstillverkning och försäljning, tillsattes vid riksdagen år 1853, låtit foga vid samma Utskotts Betänkande N:o 8, dels ock, hvad jag i Borgare-Ståndet år 1857 yttrat. Ehuru nu ifrågavarande förslag i allmänhet är redigeradt bättre, än många andra dylika, hade det dock genom uttryckens förenkling och förkortande kunnat ytterligare förbättrats. Så hade t. ex. i första artikelns rubrik orden ”och tiden för dess utöfning” kunnat utelemnas, enär föreskriften om nämnde tid utgör blott en af de flera bestämmelser, som i artikeln meddelats rörande rättigheten att tillverka bränvin. 2:dra § hade kunnat redigeras kortare. Flerestädes, t. ex. i 2 och 48 §§:na hade, i stället för orden: ”söneller helgedag” knnnat stå blott helgedag, enär hos oss alla söndagar äro helgedagar. Öfverflödiga ord äro stundom bibehållne, t. ex. ”gjord” i 1 mom. 48 § och flerstädes. § I M om. 1, ehuru till redaktionen förbättradt, är dock ännu sådant, att den, som vill idka bränvinstillverkning, men icke eger eller innehar i mantal satt eller särskild skattlagd jord, måste, i följd af 7 § i detta förslag samt 3 och 4 §§ i ännu gällande Fabriksoch Handtverks-ordning, för att få idka bränvinstillverkning, skaffa sig betyg, bland annat, derom, att han begått ”Herrans Heliga Nattvard”; och jag får derföre härom af min ofvanberörda vid Särskilda Utskottets förslag fogade reservation, i afseende å s. k.
Af Herr Rådman Hammar: ”Mot Högloflige Utskottets fattade beslut att bestrida städernas invånare, utom Stockholm, belånings-rätt på sina hus till mer än -|:del, då Utskottet likväl för belåning af fastighet på landet allmänt utsträckt denna rätt till halfva egendomsvärdet, måste jag mig reservera, och det af följande skäl: För belåning å hus i Rikets städer, utom Stockholm, är föreskrifvet: att egendomen skall vara försäkrad uti något allmänt Biandstods-Bolag inom Riket och de föreskrifne afgifterne derföre betalde, samt att låntagaren icke får ifrån nämnde Bolag utgå förr, än hela lånet blifvit Banken godtgjordt och betaldt. Vidare: att Banken skall ha första inteckning och låntagaren styrka, att han hvarken innehar förmynderskap eller är Uppbördsman af allmänna medel; hvarförutan han jemväl måste ställa god och antaglig borgen för all den brist, som panten möjligen vid en skeende försäljning kan under - 12 Banco-Utskottets Betänkande, N.o 8/f - stiga Bankens fordran; och öfver nämnde löftesmäns fortfarande vederhäftighet skola vederbörande Magistraler årligen meddela Banken intyg, eller, oni sådant betyg ej lemnäs kan, åligger det låntagaren promt skaffa andre vederhäftige löftesmän, vid j åföljd, att egendomen eljest till godtgörande af Bankens kraf, varder försåld. Uti dessa åtgärder synes mig ligga så ampla föreskrifter till betryggande af Bankens säkerhet, äfven med utsträckt belåningsrält till halfva försäkringsvärdet å hus i städerne, att Utskottet saknat allt skäl för dess afslag på min framställning i detta hänseende; och jag hoppas derföre också en förändring härutinnan, då ärendet uti Riks-Ståndens plena till afgörande förekommer; så att äfven städerne må vinna någon lättnad vid belåning af sina hus och gårdar, i likhet med hvad för landet nu tillstyrkt blifvit.” I förestående reservation förenade sig Herrar Rådmännen Fridstedt och Lindblad. N:o 84. Ank. till Exp Utsk. den ti Septkl. 1! f. rn.
Om ock detta någon gang likväl vöre händelsen, böra ej, för denna möjlighet, mera hoppgifvande ynglingar utestängas från Läroverken under det de trögare upptaga dem, och fördröja framstegen för de öfriga; ty Läroverken kunna icke obegränsadt rymma alla, som anmäla sig, och för de mottagna måste ^ undervisningen vara gemensam. Ridd. 0. Ad. Fröt. V. Eand. 10 146 Den 6 Junit e. m. Herr Hammarskjöld har i allmänhet yttrat, att UppfostringsComitéens arbete vore dåligt; men jag tror ej, att hans enskilta tanka utan andra bevis än dam han anfört, kan blifva regel för något allmänt bedömmande. Den enes bifall, individuer emellan, kan vara lika så godt, som den andres tadel; och de män, som suttit 1 Comitéen, hafva också anspråk på förtroende, då det är fråga om allmänhetens omdöme. För min egen del, får jag fästa mig vid tvenne omständigheter uti Utskottets Betänkande. Den ena är redan anmärkt af Herr af Lehnberg, nemligen stadgandet i 1 Sect. 5 Gap. 4 §. att en yngling, som ej kan visa sig äga tillgångar att uppehålla sig vid Läroverket, ej får mottagas. Utskottet har föreslagit en modification af detta stadgande, eller en af Lärarne gemensamt anställd pröfning af Gossens tillgångar. Mets jag tror, att äfven detta är för strängt. Fattigdomen bör ej förhindra någon, att njuta offentlig undervisning, antingen han förmår underhålla sig, eller icke, hvilket man ofta icke kan på förhand veta. Vi böra påminna oss att Stiftaren af deo lära vi bekänna, och hvarefter vi alla benämnas, Luther sjelf var en vid andras dörr för bröd sjungande Skolgosse, intill dess han af en barmhertig Enka blef upptagen och försörjd.
Dessutom hafva de fleste Ordens-Sällskaper Fattig-Cassor, hvaraf understöd och pensioner tilldelas behöfvande; men någon uppgift på dessa Cassors och Utdelningars belopp är Öfver-Ståthållare-Embetet icke i tillfälle att meddela, IV) Öfriga Fensions-Inrättningar i Hufimdstaden, till hvilka i allmänhet delägarerätt beredes genom årliga af gift er. a) Allmänna Enkeoch Pupill-Cassan. Dess fonder och tillgångar uppgingo vid 1842 ars slut till 812,078 Rrdr 47 sk. 7 r:st. Under samma år voro inkomsterne 46,691 R:dr 11 sk. 8 r:st., och utgifterne 24,454 R:dr 27 sk. 6 r:st. Till Enkor och Barn efter 132 aflidne delägare i Cassan utbetaltes pensioner, med 15,338 R:dr 36 sk. Af dessa utgingo 8,925 Rrdr 20 sk. till 61 delägares i Stockholm boende Enkor och Barn. b) Arméens Pensions-Cassa samt Enkeoch Pupill-Cassa. Vid 1842 års utgång hade den förra Cassans Capital-fond, oberäknadt värdet af en Cassan tillhörig fastighet, utgörande 30,000 R:dr, uppgått till 2,190,340 R:dr 27 sk. Dess inkomster för året utgjorde 249,747 Rrdr 11 sk. 11 r:st., och utgifterne 236,472 R:dr 47 sk. 11 r:st., hvaribland till Pensionstagare, 735 till antalet, utbetaltes 213,218 Rrdr 16 sk.
Då man sålunda å ena sidan vunnit upphäfvande af Censurens godtycko, och åden andra iörekommii Tryckfrihetens missbruk torde man äfven kunna hoppas att vinna den för Grundlagsförändringar nödiga sanetionen, hvilken i händelse förslaget endast upptog uppoffringar och inga motsvarande ga* rantier möjligen skulle kunna uteblifva. N:o ft Herr Munck af Rofenfchjnld, Eberhardt Det är en nu mera i alla constitutionella Stater erkänd sanning, att man i Tryckfriheten äger det säkraste värn för ea Nations frihet. Den ensam är i stånd att ersätta många brister, som kunna vidlåda en Statsförfattning. Men då Tryckfriheten är ett nödvändigt vilkor för en sann politisk frihet i alla constitutionella Stater, så blir den det ännu mer i vår, der den Lagstiftande makten, den som skall controllera de Högste Embetsmännens åtgärder, så sällan sammankommer, Emellan Riksdagarne ersattes denna granskande myndighet ännu säkrare af Tryckfriheten, än af sjelfva Justitieombudsmannen, hvars verkningskrets och åtgärder så mycket bero af dess egen håg och godtycko. Således hafva Den 21 Maji f. m. vi mer än någon annan constHutionell Stat skäl, att önska oss en nog vidsträckt tryckfrihet, och denna frihets oberoende af Högsta maktens arbitraira myndighet. Och huru man ock må tänka om Tryckfrihetens nytta i sig sjelf, kan väl ingen annat äa ogilla det stadgande, som öfverlämnsr åt en myndighets godtycko, och således möjligen älven åt dess nyck, en Medborgares, ej blott egendom, utan äfven ära och betager honom den rättighet, sorn den storsta' missdådare äger, att i behörig ordning, ransakas och dömmas. Detta insågo förmodeligen de män, sorn grundläde vår tryckfrihet efter den lyckliga Regementsförändringen j Soq; men de tycktes ej hafva gjort sig nog bekanta med den Engelska tryckfriheten, eller med andra ord, med den förnuftiga, inom sina rätta gränsor bestämda tryckfriheten. Man lemnade mera utrymme åt friheten, att granska Menniskors personliga förhållanden, än åt granskningen af allmänna åtgärder.
Revillnings-Utskotret skall bestå a£ Fyratio, åtta Ledamöter, valde från särskilda, och, så vidt möjligt är, ifrån alla Rikets Provinser. Detta Utskott åligge, att o påmind t vid hvarje. Riksdag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande, _Bevill ningen? fördelning , hvarefter och sedan EeyUlnings-summans belopp blifvit fastställt, d.et tillkommer Utskqttet, att, med tillämpning af dessa grunder, författa Förslag till Bevillrungens utgörande; skalandes, allt i ilen man det medhinnes, Riksens Stan, ders Plena underställas, Yppar sig den i Regerings-Korrnens 7 1.' §. orjiförmälda skiljaktig^ het, eiler skulle något Ständ, söka undandraga sig det af Utskottet föreslagna deltagande uti Revillhings-beloppet, då skall, enär skälen tili den åstundade ändringen och sätten till vinnande - 45S Den g Augusti namie deraf blifvit uppgifna och de öfriga Ständen rneddeldta, Bevillnings-Utskottet deröfver höras, hvarefter förfaren, .såsom i berörde 71. stadgadt är; åliggande^ det Bevillningsutskottet , då dess Förslag i en eller flera delar sålunda blifvit forkastadt , att föreslå en annan fördelning eller andra grunder och sätt för utgörandet blott af den andel i Be.villningssumman , hvaruppå dGtr ogillade, delen i Utskottets förra Förslag har afseende, och förlrålles, i händelse äfven en sådan ny fördelning ej Kititages , på det sätt , ofvan fureskrifvet är. 33. §. Lag-Utskottet, bestående af Sexton Ledamöter, ager, att, jemlikt 53. och 87. §. §. Kegerings-Formen, utarbeta de ifrån Riksens Ständers Plena remitterade Förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af Allmän Civil-, Criminaloch Kyrko - Lag", samt upptaga de i sådana ämnen Riksens Ständer meddelade Konungens Propositioner eller i Riksens Ständers Plena väckta frågor.
Först när han talar, lyser själen fram, skrifvareslafuttrycket försvinner, ögonen få lif, och kring munvinklarna spelar ett anderikt leende. – Vi äro nu hopsmidda af samma fotsack – säger han – och få försöka att hålla oss väl med hvarandra så länge resan varar! Vagnen är icke stor nog åt oss båda, om vi sparkas! De rulla öfver den vida Lüneburgerheden till Hannover och vidare i korta, bekväma dagsresor till Düsseldorf, där lifläkaren för första gången kallas till kungen, som ensam med grefve Holck gjort en omväg öfver Göttingen och Cassel till Hanau och förkylt sig på färden nedför Rhen. – Ack, ack, ack hvilken ömtålig liten mekanism det är, som Struensee fått anförtrodd åt sin vård! Han måste lära sig att förstå den, och han får ofta tillfälle att studera den nu, ty han kallas ofta till kungen, som börjat vänja sig vid det nya ansiktet. Det är lättare att vara sig själf inför ett majestät, som har feber, och som icke frestas att vara majestätisk i sin nattskjorta. Konungens lifläkare gör, småleende, den reflexionen, att en kunglig person i en säng väcker mera mänskliga känslor än vördnad; han aflägger så småningom alla ceremonier. Detta behagar kungen, som därvid själf känner sig mera fri och otvungen, så att hans älskvärdhet bättre kommer till sin rätt. Makligt hvilande låter sig Struensee bäras framåt från plats till plats och från land till land. Det är första gången han har tillfälle att se sig om i världen, och han iakttager allt med ett par lugna och uppmärksamma ögon, tills intrycken hopa sig alltför tätt i hans hjärna, och allt flyter samman till ett virrvarr, liknande en dröm. Där är det sumpiga Holland med den oändliga horisonten, de tusen kanalerna och de tusen sinom tusen väderkvarnarna. Där är Amsterdam: ett Venedig med lastpråmar i stället för gondoler och med en packhusvind på hvart palats. Där är det leende Brüssel, sedt i fågelperspektiv från höjden: en oändlighet af röda tegeltak inbäddade i grönt.
Då meningen syntes vara att det i 2:dra momentet af denna § förekommande stadgande skulle afse jemväl tegskiftad märk hemställde Högsta Domstolen att, för vinnande af nödig Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition N:o i23. 13 fullständighet, orden ”i samfäld mark” måtte utbytas emot ”mark, som i tegskifte eller samfällighet ligger”. Vid 2 §. På det den, hvilken, till följd af grannes yrkande, tvingas att uppföra hägnad, der sådan förut ej finnes, icke må sakna tillfälle att under vintern framföra erforderliga stängselämnen, hemställde Högsta Domstolens fleste ledamöter, det stadgas måtte, att den, som vill begagna stängsel-vitsord emot annan, bör derom tillsäga denne sist inom Januari månads utgång det år, då hägnadens uppförande äskas, vid äfventyr, om tillsägelsen sednare sker, att grannens stängsel-skyldighet anses först det påföljande året inträda. Justitie-rådet Alexanderson deltog ej i denna anmärkning, Vid 3 §. Justitie-rådét Alexanderson anmärkte, att, derest all ansvarighet för äldre hägnader upphörde och dessa fingo borttagas i samma stund, då nya författningen trädde uti gällande kraft, så skulle sannolikt, intilldess nya delningar hunnit åstadkommas, ett menligt tillstånd af stridigheter, osäkerhet och brist på egofrid uppstå; hvadan Justitie-rådet hemställde, om icke, i utbyte emot sednare afdelningen af denna §, en föreskrift må, helst på annat tjenligt ställe af förslaget, t. ex. efter §20, införas, endast af det innehåll, att äldre stängseldelningar, likasom äldre om hägnads-skyldigheten ingångne öfverenskommelser och meddelade beslut, ej skola ligga i vägen för hägnads-frågors bringande till öfverensstämmelse med hvad här stadgas. Vid 4 §.
Deste arrende « contract har Utskottet as anförde grunder ansett genast böra up« höra och de närwarande innehafware frän Åtnjutande af deras äkerstäende arrende rättighet böra skiljas. Hwad de twänne fötstnämnde Clasterne beträffar - Den 28 December. för, tror jag >kör min del, akt ingen staga derom bör kunna upstä, att ju de. rörande desse Kungsgär» dar i laglig ordning och pä behörigt säll afsiukade arrenden böra bibehällaö. Hwad äter den sistnämnde Classen angar, torde staga om de härom uprättade conrraclö bibehållande med ffäl kunna upsla. Det tor, dc derföre lillakas mig förklara, akt jag anser den när, worande stägan mellan Riksens Ständer såsom ägare af Kungsgärdarne a ena sidan, samt de nuwarande arrendatorer ä andra, angående beståndet as de i staga warande arrende contracten icke tillkomma Riksens Ständers pröfning, ulan böra öftvcrlämiius till behörig domstols åtgärd, hwarest Riksens Ständer genom laga ombud äga i behörig ordning sin talan utföra. Annat är efter min kanka alt söreskrifwa stadgande» hwarcfter Rikets Kungsgärdar böra förwolras, och annat att lämpa dessa föreskrifter till särskilre fall och händelser, samt dömma hururvida missa ingängne ron» wacker äro med de fastställde grunderne enlige eller icke. Det förra syneS tillhöra den Lagstiftande och det senare deremot den Lagskipande wagrén. De tider halwa wäl giswitS, dä Riksens Ständer omfattat och bedömt sadane ärenden hwarmi De kjelfwe warit att anse såsom parker, men äterkastom en blick pä dessa lider. De wadliga och skadliga följder hwilka deras upkommit. Mätte dessa tider aldrig wera äler, komma, matte dessa principer aldrig mera blisiva antagne och ester'ölide! Men om Högloft. Nidderffapet och Adcln skulle anse pröfningen af de ifragawarande contracterS bestånd tillhöra
Utskottet har tagit dessa anmärkningar i öfvervägande, men icke funnit desamma vara af den vigt, att Utskottet, med föranledande deraf, bordt frångå sitt i förra Betänkandet afgifna förslag, att, vid dylika aftals afslulande genom mäklare, en handpenning af io procent utaf varans värde skall af köparen erläggas eller motsvarande antaglig säkerhet ställas, helst a:ne Riks-Stånd bifallit betänkandet och jemväl åtskillige af de öfrige 2:ne Riks-Ståndens Ledamöter detsamma gillat, hvadan Utskottet vidblifver berörde förslag; men får likväl, med anledning af de betänkligheter, som deremot blifvit anförde, hemställa att Rikets Ständer, vid aflåtande af den underdåniga skrifvelsen i ämnet, måtte tillika i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt, sedan Commerce-Collegium och Handels-Societeterne i Rikets städer blifvit deröfver hörde, täcktes göra de förändringar i MäklareStadgan, som kunna vara för ändamålets vinnande lämplige. Be sv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N:o 94■. Ank. till Exp. Utsk. d. 2 Dec., kl. 10 f. ra. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet Nto 44. angående täckt fråga om förbättring af Lois-Statens lönevilkor. Uti nämnde Betänkande bade Utskottet, med anledning af väckt motion i ämnet, tillstyrkt, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt Kongl. Majit ville i Nåder låta undersöka i hvilken mån Lolsarnes lönevilkor, der så behöfve», må kunna blifva förbättrade, samt att resultatet af denna undersökning måtte Rikets Ständer föreläggas. Delta Betänkande hafva Högv. Preste-Ståndet och Hederv. BondeStåndet bifallit, hvaremot Vällofl. Borgare-Ståndet detsamma återremitterat samt Höglofl.
I vissheten om, att hon nu kunde göra hvad hon ville, hyrde hon för våren en ny våning åt föräldrarne, en liten ovanligt vacker bostad mot solsidan med utsigt öfver stadsparken. Allt blef der inrättadt efter faderns smak. Hans färger, hans älsklingsblommor, ett litet bibliotek med ett urval af hans favoritböcker. — Ninas tankar voro så upptagna af att inrätta detta lilla hem på det mest tillfredsställande sätt, att man snarare skulle ha trott, att det var hennes föräldrar, som skulle hålla bröllop och sätta bo, än att det var hon sjelf som stod i begrepp att gifta sig. I början af april flyttade hennes föräldrar in i den nya våningen, der allt var en öfverraskning för fadern. Han uppfattade också allt. Icke den minsta lilla uppmärksamhet från Ninas sida undgick honom, och han tackade henne, tackade henne med varma tårar i ögonen, som gjorde henne obeskrivligt lycklig. Fjorton dagar senare hölls Ninas och Curtmanns bröllop. Vigseln skedde i kyrkan, och efteråt följde en stor och elegant frukost. Med middagståget reste de nygifta bort för att fortsätta till utlandet. De skulle besöka London och Paris, Hamburg, Berlin och Frankfurt. I alla dessa städer hade Curtmann handelsförbindelser, och då han var en man, som alltid helst förenade det nyttiga med det angenäma, valde han denna väg, der han kunde uträtta åtskilligt, på samma gång som han lät sin unga fru se en del af Europa och presenterade henne i flere rika och betydande handelsfamiljer. De voro borta en månad, under hvilken tid Nina skref en gång i veckan till sin far. Hon berättade om, att de reste mycket kostsamt, bodde på de finaste hotell, åto vid table d’hôte och alltid åkte, när de skulle ut och se sig omkring. Hon skref, att detta sätt att resa icke synnerligen tillfredsstälde henne, då man dervid egentligen alltjemt fick se ett och det samma. Alla fina hotell, alla table d’hôter, alla eleganta ekipager voro ju lika hvarandra öfverallt. — Hon skulle helst ha velat vandra omkring kors och tvärs genom de stora städerna, tala med folket, gå in på de tarfliga restaurationerna och se hur der såg ut.
Igeltjern och Dalängsmyren inom dito, å 1,440 R:dr; dito dito 1,673: 24. » dito af Somyren, Saltängen och Källmyren m. fl myrer i samma socken, å 1,440 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta 1,440: — » sänkningen af Räjsjön inom Rättviks socken, å 375 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna 435: 74. » myrutdikningar inom Folkärna socken, å720 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta 720: — » utdikningen af Stora Flyten inom Mora socken, å 720 E:dr, emot dito dito 720: — inom Gefleborgs län: för utdikningen af Baggbo-, Als-, Lop-, och Storniyrerna inom Ljusdals socken i Norra Helsingland, å 20.700 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna 20,740: 97. » dito af Gamsäters myr, inom Bergsjö socken af samma provins, å 3,000 R:dr; dito dito 3,005: 94. till numera aflidne Bruksegaren A. V.
15 det då ingalunda vara för ställningen på det hela, hvarifrån inköpsfonden tages, helst då, såsom förhållandet i närvarande ögonblick är, alla till Silfverköp från förra Riksdagen anslagna och afsatta medel redan äro jemt upp i sådan väg använda, och alla öfrige ränte-revenuer, till och med detta års slut, åt Riksgälds-Contoiret anordnade. — Hvad åter vidkommer den senare, eller förförmågan att vid anfordran inlösa de Sedlar, som presenteras, så kunna utvägarne dertill ökas äfven på bekostnad af den egentliga förmögenheten, genom tillvägabringande af en förbättrad proportion emellan Silfrets och Sedelmassans numeraire. En sådan bättre proportion uppstår onekligen till viss grad, ehvad inlösningspris som stadgas, jemväl genom de silfverköp, som ske mot utställande af nya Bancösedlar, så länge nemligen Silfver och Sedlar ej utgöra alldeles lika summa. Denna satts torde af följande enkla arithmetiska uppställning vara satt utom all tvifvel: Om Bankens Sedelstock antages utgöra 3o,000,000 och dess Silfverfond 5 Mill. motsvarande å 128 sk. 13,333,3334 Transport i3,333,333p 00,000.000 16 Bat:co-XJt skot tets Betänkande. Transport 13,333,333y 3o,ooo.ooo sa vore förhållandet af tillgång mot skuldsom r3i till 3o eller, med andra ord, att 1,666,666 Banken inköper i Silfver En Million, motsvarande å 128 sk. 2,666,6C6| och ökar derigenom sin Sedelstock med samma belopp 2,666,666f 2,666,666f 16,ooo?ooo 32,666,666J Förhållandet i reelt mot Sedlarne Liefve då som 16 mot 3af, eller att blott 339,333^ återstå för att ega hälften.
För länsfängelsers uppförande » ordnande af landtförsvaret » dito » sjöförsvaret Till aflöning m. m. för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden För Civil-ingeniörers bildande vid Mariebergs läroverk » Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona » en teknisk undervisnings-anstalt i Borås » hamnuppmuddring vid Ystad » hamnbyggnad vid Borgholm på Oland » upprensning och rätning af Stångån mellan staden Linköping och sjön Roxen » kanal-anläggning mellan Eskilstuna och Mälaren » väg-anläggningar och vägförbättringar » smärre hamnoch brobyggnader samt strömrensningar » byggandet af ny bro olver Helge å vid Christianstad » utdikningar och aflappningar af sanka trakter och sjöar . » rese-stipendier åt fabriksoch handtverksarbetare » ett nytt länsresidenshus i staden Christianstad Ersättning till Kong], Stats-kontoret tor kolonien S:t BarÉhelemys förvaltningskostnader För kapellbyggnads uppförande i Korpilombola by uti Norrbottens län Till fortsatt utgifvande af planche-verket »Fordna och närvarande Sverige» För afritning af sigiller till Svenskt Diplomatarium » utgifvande från trycket af äldre handlingar och skrifter, rörande Sveriges historia » utarbetande af en ordbok öfver Svenska språket Till inköp af äldre litteratur för Kongl, och Universitets-bibliotheken . För uppgörande af plan och förslag till statistiskt embetsverk Ersättning tili Kongl. Serafiiner-lasarettet för mistad inkomst af tolag. Dito til! Carolinska medico-chirurgiska-institutet för mistad arrendeinkomst För betäckande af bristen i Hospitals-fondens inkomster » hospitals uppförande å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg invid hufvudstaden Understöd åt Arméens Pensions-kassa Fyllnad i Wadstena Krigsmanshus-kassa tillagdt ersättnings-anslag. Under 1856—1858 års riksdag beviljade extra stats-utgifter: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 124. 3 tan framgång.