Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Sörj ej den gryende dagen föruf".) Min fostermor bevakar mej så strängt, att jag kanske inte får ta afsked mer af dej. Här ser oss, FANNY. 116 hör oss ingen, här kunna vi trygga säga vårt sista farväl. Var ej så sorgsen, Herman; hör du ej, hur vackert studenterna sjunga der borta: »Sörj ej den gryende dagen förut.» De äro lyckliga och sorglösa. HERMAN. FANNY. Ja, Herman, inte heller vi skola sörja, blott älska och hoppas. Farväl, min Herman! O, hvad det ändå är svårt att skiljas. Mitt hjerta spränges. Jag har ju också vakat hela natten i tårar. Farväl, min Herman! Nej, mina knän svigta. Låt mej sitta der en stund i dunklet af bersån, och gif mej några droppar vatten. (vill närma sig bersåen.) Nej, Fanny, inte ditåt. Kom och sätt dej åter här på bänken. Nej, jag vill dit, ty der kan ingen upptäcka mej, och der kan jag få gråta ut en stund, så blir jag bättre. Ser du, Herman, qvinnans hjerta är en volkan, som lugnas efter hvarje utbrott, och lavan, det är hennes heta tårar. Ack, för mej dit i skuggans ljufva, svala famn. Nej, Herman, hit uti min famn! GREFVINNAN (framträdande). FANNY (med ett anskri). FANNY. HERMAN (med ångest). Ah, det är hon! Herman, vi voro då ej allena? Och du visste det? Ja, Fanny. HERMAN (stödjande henne). Och kunde än en gång bedraga mej. (dignar sakta ned.) Gud! Min Gud! Fanny! Fanny! Så hör mej! Nej, hon är utan sans. (leder henne till bänken.) Stöd henne ett ögonblick, min mor, medan jag springer efter vatten. Den arma flickan! Jag måste upptäcka mej för henne. Herman, skynda, skynda! och hjelp mej sedan att föra henne till min vagn. Hon måste räddas ur öfverstens händer, hon står vid brädden af en afgrund. (Herman skyndar ut.) GREFVINNAN. HERMAN (i smärta) TOLFTE SCENEN.
Kalmar, om anslag för anläggande af en jernstambana från Wexiö till Carlskrona och denna stad. Motion N:o 216 och 218. Stats-Utsk. Utlåt. Kalmar och Warberg öfver Lamhult, oin åläggande för Styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader att, då jernvägen mellan nämnde ställen närmar sig stambanan, lemna erforderlig hjelp i materiel. Motion N:o 357. StatsUtsk. Utlåt. Kinda båtled, om anslag för dess utsträckning från sjön Åsunden till närheten af Wimmerby. Motion N:o 152. Stats-Utsk. Utlåt. Kjellman, Carl Johan, från Jönköpings län. Motion N:o 237, om ändring i sista mom. af § 20 uti Jagtstadgan. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 82. Motion N:o 238, att för beväringens behof icke vidare må af statsver verket anskaffas eller underhållas persedlarne skjortor, strumpor och skor. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Mern. N:o 73. Motion N:o 239, att Kongl. Förordningen den 13 September 1864, an gående ränta vid försträckning på viss kort tid, utan säkerhet i fast egendom, måtte upphäfvas eller tills vidare upphöra att vara gällande. Lag-Utsk. Betänk. N:o 48. Motion N:o 357. om framställning hos Kongl. Maj-.t i ändamål att Sty relsen öfver Statens jernvägsbyggnader måtte anbefallas, att när arbe - 36 tet för jernvägsförbindelse emellan Kalmar och Warberg öfver Lamhult och Wernamo närmar sig jernstambanan, åt ifrågasatta enskilda företag lemna erforderlig hjelp i afseende å materiel, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. Kléen, Sven, f. d. Skogvaktare, om pension på allmän indragningsstat åt honom. Motion N:o 195. Stats-Utsk. Utlåt.
Egendoinarne skötas, samt huru Arrendatorn uppfyllt de åtagna och i Arrende-Contraetet honom föreskrifna vilkor och förbindelser, samt att den klagande Allmogen, i den män det kan. röra dess rätt, måtte tillåtas, att äfven dervid få hafva sina Ombud närvarande. Riksens Ständer framhärda med djup dersåtlig vördnad , trohet och nit Stormägtigste Ailernådigste Konung 1 Eders Kongl. Maj rf s På Riddersk. och Adelns På Prest-Standets underdånigste, tropligtigste tjenare oell undersåter vägnar Carl Mörner k. t. landtmarskalk. vägnar J. A. Lindhlom n. v. Talman. På Borgare-Stårtde® vägnar IT. JV. Schwan 1k t. Talman. På Ronde-Ståndet Vägnar Bars QIssgji K. v, Tal rita®. 5.te Bandet. 6» 6. Pppläst 34 Den 2 Juli. Uppläst hos Samtelig! Riks-Ständen den 2 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung!
» Die Präsiden », de i fäkthandskar — men märkligt nog icke i de traditionella kragstöflarna och hvita skinnbyxorna — ståtande, vid hvarje kårbord presiderande två värdarne, markerade slutet af hvarje strof genom tre rasslande slag i bordet med sina förut som borddekoration tjänstgörande värjor. Framhållande kåruppfostrans förträfflighet, kårväsendets framgångsrika sträfvan att bevara den äkta germanska egendomligheten och såväl kejsarens som hans närmaste rådgifvares egenskap af kårstudenter, utbragte en annan af gammelherrarne » das Kaiserhoch ». På ordförandens första kommandoord » Ein, zwei, drei » gnedo alla på stående fot och med blottadt hufvud sina glas kretsformigt mot bordet och tömde dem sedan, efter det andra trummade de konstmässigt med glasen mot bordet och efter det tredje nedsatte de dessa på en gång med kläm — ett Heidelbergerbruk från 1830-talet, på studentspråket kalladt » einen Salamander reiben ». Därpå afsjöngs till regementsmusikens ackompagnemang kejsarsången, » Heil Dir im Siegeskranz ». Damernas skål utbragtes af » der Fuchsmajor », hvars speciella uppgift är att hålla ett vaksamt öga på » die Fuchse » eller de yngre medlemmarna af föreningen. » Das schöneGeschlecht » på galleriet hälsades efter den versifierade, tämligen banala hyllningen med ett trefaldt » Hoch! » hvarpå följde en märkbar stegring i den redan förut liäiga studentfrekvensen på galleriet. Men ingen af de unga damerna vardt ens tillnärmelsevis så firad som min sympatiska granne, hvilken kårstudenter af alla färger täflade om att uppvakta.
För öfrigt, beträffande Registers upprättande öfver Respectiva Riks-Ståndens ProtocoU vid denna Riksdag, så kan Stats-Utskottet icke föreslå någon annan anstalt bärtill, än om lämpligt skulle finnas att Expeditions-Utskottet anmodades ombesörja att Dess Betjening, sorn kommer att fortsätta Bihangets utgifvande, åtager sig sådan Registrering mot viss föreslående betalning då arbetet är färdigt till Stånds-Ganz» lierna aflemnadt. Detta allt hemställes vördsamligen Riksens Höglofl. Ständers godtfinnande. Stockholm den 24 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högvördtga Prest-, och Adelns Ledam. vägnar Carl de Geer. Ståndets Ledarn, vägnar C. von Rosenstein På Den 3 5 Juli. På Vällofl. Borgare-: På Hedervärda Bonde» Ståndets Ledam. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Carl Fr. Landberg. Jon Jonsson. C, Tunelius. (Jppläst hos Högl, Ridd. och Adeln d. 25 JnU Högvörd. Prest-Ståndet d. 2 5 — Vällofl.Borgare-Ståndet d. 27' — Hederv. Bonde-Ståndet d. 2 5 —- Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande i anledning af Hedervärda Bonde - Ståndets åt er remiss af frågan om Kr ono-Uppbörds-Betj eningens i Stockholm Aflöning pä Kronans Stat.
Redan 1815 eller 1816 började de färdige Balkarne af CivilLagen att tryckas, och det hade då icke varit olämpligt, att infordra IIofRätternes utlåtanden, innan andra granskningen eller omarbetningen af LagCommitéen företogs; men först 1826 eller 1827, sedan det hela var ånyo redigerat och omtryckt, och en rymlig tid utan inkomne anmärkningar förbigått, så att förslaget kunde anses färdigt att läggas fram för Ständerne, ansåg Kongl. Majrt det vara nödvändigt, att HofRätterne skulle ingå i granskning deraf; och då denna granskning ännu icke blifvit fullbordad, så att förslaget kunnat i Högsta Domstolen föredragas, och komma för Rikets Ständer denna Riksdag, lärer man äga skäl att säga, det denna angelägenhet icke varit för Minisjtéren af lika vigt, och att man här icke varit noga med att förhala tiden. För öfrigt har man talat om Europas ställning. Det är naturligt, att när Den 22 December f. m. 5/ en Proposition kommer från Regeringen om Statens behof, i hvilken fråga äfven uppstår, om anslag till Arme'en, så är det för en hvar, om han också icke tillhör det militaira yrket, tillåtet vända sina tankar på försvarsverket. Man kan vara okunnig om, huru en Arme" både exerceras och uppställes; men det är Representantens både rättoch skyldighet, att kasta sina ögon, icke allenast på försvarsverket, utan äfven, för att fatta en rätt opinion om behofvet deraf, på Landels politiska ställning. Af sådan anledning tar jag mig den friheten att gå in i några sådana åsigter, och anhåller om tillgift för det jag vågar vidröra våra yttre politiska förhållanden. Jag har i fråga om ett försvar för Sverige, vid ett annat tillfälle hört en ganska intressant debatt, om hvad som borde utgöra vårt egentliga medel dertill. Jag tror att denna debatt kastat mycket ljus öfver saken, mea anser, att den ännu mera kunde upplysas. Jag vill dock allenast nämna några ord om, huru jag anser denna fråga, med afseende på Europas närvarande ställning. Jag skulle nämligen tro, att Sverige i delta fall måste kasta sina blickar först åt östern, kanske äfven något åt Vestern.
Drukvas försiag blef med mänga ja och nägra Uej b-°'warad. Ätstillige talade härefter pä ert gäng, hwar kippa Herr Landt-Marfkalken förnyade sin proposition, men hwilken pä lika fäkt beswarades. Zeru Landt-Marfkalken yttrade sig att da han hö,t blott ett och annat, elter åtminstone ett ringa antal nej yttras ibland ett stort antal af ja wille han hemställa om ej de nekande ledamörerne stulle behaga ätnöjas med att deras nej blefwe antecknade i Protokollet. Grefwe von Lefverin, jag har blott den frugtan att det blefwe för manga pannor pä de stora egendomarnc. För öfrigt sinner jag hemmansafgiftcn wara obillig och hela den förestagne beräkningsgrunden högst oförmonlig för Staten. Herr Loijet önstade, att den fräga han wäckt cm öfwrrlämnandet tU! Kongl. Majtt mätte uptagas. Herr Landt Narstalken förnyade härä sitt förut gifna sivar, att detta myre en särskilt fräga. hwilkcn Herr Landt-Marstalken stulle i sin ordning uptaga, sedan hufwudämncr för öfwerläggningen wore afgjord. Herr von Lcklult^enkeim, Oavist, hemställde huru,vida e> allas meningar kunde lättast tillfredsställas om till Kongl. Majtt öfwerlemnades, art decidera om en högre än ^0 kannors pannerymd och deremst proportionerad afgift stulle fä äga rum. Ropa» 144 Dell 9 Julli. Ropades Nej. Orefwe körner, ^äolpk Oörstt, förmaltr sig uki dc ledamöters yttrande, som förklarar siger mot en direct bestatkning pä hemmanen, hafwa igenkänt en berömlig noggranhet i principen. Han trodde likwal, art till försäkrande as inkomster ät Staten, någor wisst för jorden more nödigk al! stadga.
Ida linkeoek lkijul! fonden keträlläde, unclerdänigst kemställa, att 8tatsverkets nu ilrägavarande kidrag till denna fond ma turesläs till allenast i5,ooo k:dr, I>varemot Oepartements-slkeleu ansäg den för Vllmanna linkekonden ups>gitua summa af 5ooo kalr ej kunna nedsättas; oel, tillstyrkte Oejrartements-Lkelen alitsa, att kongl. Naj:t täcktes föreslå kikets ktunder att u^jrä Vionde llulvudtiteln, såsom understöd ät dessa Lassor i ock tor fullgörandet af den dem Lliggande pensioneringsskyldigket, anvisa en summa af inalles 20,000 k:dr, kvarat' rk.ooo k:dr för den linskilda, san,t 5ooo K:dr för den Allmänna linkeock Iku>!l!fouden, genom kvilka tillskott, i förening med möjligen skeende donationer, samt ökade kidrag al' delegarne, fondernes framticla ksständ torde kunna kufvudsakligen ketryggas. Derjeiute tillstyrkte Oe^artements-Lkelen i underdänigket, att den jrension af 400 K.dr, kikets 8tänder vid sednaste kiksdag keviljat all. Ölverste-Ideutenanten Vordencreut^s enka, att utgä intill nästa kiksdag ook i kändelse al kennes frånfälle, äfven ätnjutas af kermes oförsörjda karn, mä i Väder föresläs, att under enakanda vilkor till ett kommande Riksmöte l'L fortfara. 8edan ktatsrädets öfrige ledamöter instämt uti de af föredragande l)e^artements-LIiefen afgilne underdäliiga yttranden ock tillstyrkanden i de ämnen, som med regleringen al' förevarande Ilulvudtite! ega gemenskap, täcktes kongl.
Att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande* obestämde rättighet till Länens Innevånares kallande till mundtliga förhör må inskränkas; och att med utmätning af debiterad afgift må innehållas, då jäf mot behörigheten utaf krafvet väckes; hvilka Förslag Utskottet, uppå anförde skäl, icke ansett sig kunna understödja. 4JO Den 14 Amil. 5:0 Öfver den af Herr Borgmästaren E. G. Hohn väckte Motion, om skyldighet ej mindre för samtelige Embets-Verken att vid hvarje halt års förlopp, tili Riksens Ständers Justitieombudsman aflemna Arbets-Förteckningar, än äfven för vederbörande DireCtioner öfver Arbets» och Corrections inrättningame samt Spinnhusen i Riket att qvartaliter till Justius Ombudsmannen insända behörige Fång-förteckningar; å hvilken Motion Utskottet i så måtto tillstyrkt bifall, att hädanefter, på de tider hvilka äro föreskrjfne för Collegierne och EmbetsVerken till Arbetets Förteckningars afgifvande , ord) för dem, som hafva vården om Spinnhusen samt de i Länen Inrättade Arbetsoch Corrections-Hus , att insända, enligt faststäldt Forinulair inrättade Förteckningar öfver de insatte och intagne Personer, lika lydande Exemplar deraf tillika skulle till Justitis-Ombudsmanneo öfverlemnas, 6:0 Angående den af Riksdags Fullmägtige Sven Manson och Jonas Jansson väckte fråga om en sådan förändring af Rättegångssättet i Mål, rörande skjutsförsummelser, att desamma hädanefter må af Härads - Rätterne lå upptagas och af göras m m., ä hvilket förslag Utskottet likväl ej funnit skäl att tillstyrka bifall. Af Jen 36 sistledrie Martill Angående det af Riksdags - Fullmägtigert Carl Fredric Berg gjorde förslag till ändring
De voro af stor vigt, dessa inkast, om de nemi. voro med verkliga förhållandet öfverensstämmande; ty ett straffsystem, som säger sig hvila pä rent philantropiska principer, som till följd häraf proscriberar dödsstraffen, eller åtminstone inskränker deras tillämpning till några få brott af grofsta beskaffenhet, som förkortar de kroppsligt afflicliva och diffamerande straffen, just emedan det säger sig vilja och kuuna åt samhället återgifva den straffade moraliskt förbättrad och skicklig att sig ärligt försörja, ett sådant system, säger jag, får icke genom ett långsamt undergräfvande af fångens helsa inom fängelsets murar förkorta eli lif, som det skyr alt öppet offra ät rättvisan, ty det vore juridiskt mord, icke lagligt lifsstraff, — får icke heller genom fortsatta psychiska lidanden tillintetgöra hans själsförmögcnheter, ty del vore alt upphäfva villkoret, så väl för den utlofvade moraliska förbättringen, som för hans återgång till nyttig samhällsverksamhet, och förfeladt vore då detta straffsystems hela syftemål. Men lyckligtvis är icke förhållandet sådant; Iv de inkast, som blifvit gjorde emot Pensylvaniasystemet, i den riktning jag omnämnt, äro af erfarenheten fullkomligt vederlagde och, såsom Moreau-Christophe i dess försvarsskrift för systemet lemligen strängt yttrat: ”man skulle pa desse anmärka. numera fästa föga afseende, om de icke, oaktadt alla motsägande bevis, vore så envist upprepade, att de för det närvarande hafva anstrykning af osanning och svekfull afsigt”.
Hr Printzensköld, enligt min upfattning, ingenting vederlagt af de anmärkningar, som blifvit mot Fullm, framstälda, kan jag icke finna att hans försvar för Fullm:s åtgärder härledts^ ur någon annan, än den visserl. ganska lofvärda afsigten, att försvara sina kamrater inom BankoStyrelsent men icke desto mindre måste jag, med afseende å vådan af ett sådant prejudikat, fortsätta mitt yrkande om bifall till det slut, hvartill Hr Åkerman kommit, Öfverlåggningen förklarades nu vara afslutad, och yttrade H. Exc. Ilr Gr. o. Landtmarskalken, att, i afseende på den förevarande §:n, deri Utsk:t endast uttalat sitt omdöme rörande Fullnus vexelköp under hösten 1857, yrkats dels §:ns läggande till handlingarne och dels af Hr Cederschiöld, att K. o. Ad. måtte förklara sig instämma i det slutomdöme, hvari Pir Akerman uti sin reservation, i afseende å dessa vcxelköp, stannat. Propos. å §:ns läggande till handlingarne framställdes härefter Och besvarades med många ja, blandade med nej; hvaruppå H. Exc. förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Sedan Hr Cederschiöld härvid begärt votering, uplästes och godkändes följ. voterings-proposition: Den, som anser, att 9 §:n i BankoUtsk:ts Berättelse N:o 6 icke föranleder till någon annan åtgärd än att läggas till handlingarne, röstar Sfi D e n 11 J a ii n a i i a. m. Ja; den det ej vill. röstar Nej; _ vinner nej, liar R. o. Ad. förklarat sig instämma i det slutomdörae, hvari Ilr Akerman i sin reservation, i afseende på vexelköpen noder tiden från medlet af September till medlet af November månad 1857, stannat. Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 27. Nej — 23. | R. o. Ad. åtskiljdes kl 4 e. m. In fidem, O. Krakel.
Hr Thamf Bekant med de tänkesätt, som motionären “vid så mångå tillfällen yttrat angrde Representationen och våra grundlagar, deni jag tror, att han vill försvara och bibehålla, kan jag icke tillåta mig alf. uti denna hans motion finna grund för någon skadlig afsigt; men deremot kan jag icke finna, hvad ändamål han haft med denna motion, om icke Constit.-Utskrs rättfärdigande inför Svenska allmänheten. Denna afsigt skulle kunna vinnas och vara god, om icke erfarenheten vittnade derom, att man, utan att läsa Statsrådets prot., genom ett noga betraktande af Regerin 9 H. 33 a58 Din 8 Juli. gens åtgärder ändå kan bedöma Regeringen; och jag trot* derföre, att alldeles ingen upplysning för detta ändamål härigenom skulle vinnas, ty de, som föresatt sig att, oaktadt all den upplysning de kunna erhålla om ärendernas gång, ändock klandra allting, skulle icke underlåta att i dessa prof. finna ytterligare skäl till klander, i stället för att godkänna Regeringens åtgärder. Men huru det skulle blifvit möjligt för Constit.-Utsk. att meddela sina prot., utan att lemna del af Statsrådets prot., det är för mig en hemlighet. Det är Statsrådets prot., som Constit.-Utsk. skall granska. Huru kunna de granskas, utan att läsas? Huru kunna de bedömas, utan att bedöma prottn och utan att innehållet skall synas af Constit.-Utsk:s prot.? Synes åter icke det, utan Constit.-Utskrs omdömen stå der blotta och bara, utan anledning huru de döma, utan att Statsrådsprotm stå bred* vid, så vet jag icke, hvad upplysning man skulle få af dessa prot.
Befäl bereda förbättrade lönevilkor, anhollo alltså R. Sttr i underdthet, att med indelta Arme'ens Befäl en sådan reglering måtte vidtagas, att hvar och en kunde finna nödig utkomst med hvad Staten för närvarande består, samt att aflöningen blefve efter tjenstegraderne lämpad. Vidare och efter det R. Sttr äfven i öfvervägande tagit en från K. M:t dem öfverlemnad underd. ansök - xv Stats-Utskottets ning af KronoFogdarne oell HäradsSkrifvarne uli Inlands, Oroust och Tjörns samt Sunnervikans och Norrvikens Fögderier af Götheborgs och Bohus Län om löneförbättring, afgåfvo till K. M:t B.. St:r en underd. Skrifvelse den 27 derpåföljde Augusti, af det innehåll: att ehuru R. St:r, på grund af deras uti underd. Skrifvelse den 23 Julii i8r5, ang:de i allmänhet förhöjda löner för Rikets Penninge-löntagande Embetsoch Tjenstemän, meddelte Beslut, alt lönetillökning ej finge åtnjutas afdon, som vid sin tjenst innehade större eller mindre andel af lönen indeld, eller ock dervid njöt fördelar af Boställen, Bohemman eller jord m. m.; ansett sig icke kunna bevilja den af KronoBetjeningen i BohusLän sökta lönetillökning; R. Strr dock, enär erkändt vore, att KronoBetjeningen i vissa orter afRiket innehade löneinkomster som icke svarade emot denna TjenstemannaCorps trägna sysselsättning eller lemna densamma en skälig utkomst, af sådan anledning hos K. M.‘t i underdlhet anhöllo, att ett generelt Förslag till KronoBetjeningcns och LandsStatsTjenstemännens jemnare samt i förhållande till tjensternes beskaffenhet mera afpassad aflöning måtte, efter föregången undersökning om lönevilkoren i allmänhet, varda upprättadt, samt vid nästa Riksdag förelaggdt R. Stlr, som då torde blifva i tillfälle att det öfverklagade lidandet afhjelpa.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer beslutat att, till framtida iakttagande af dem, som önska att komma i åtnjutande af de anslagsoch lånebelopp, hvilka under innevarande riksdag blifvit till understöd för allmänna arbeten å Riksgälds-kontoret anvisade, följande föreskrifter böra meddelas: a) Till E. K. M:s nådiga pröfning och fastställelse skall i underd. ingifvas arbetsplan, upptagande tiden, både när företaget skall börjas och när det kan anses böra blifva fulibordadt. b) Då fråga är om vägars anläggning eller förbättring, böra vederbörande menigheter alltid före arbetets begynnelse höras, för att angående företagens lämplighet sig utlåta. c) Då arbetens utförande öfverlemnas till menigheter, bolag eller enskilde, bör alltid kontrakt härom uppgöras och de deruti förbinda sig att, efter fastställd plan, fullborda arbetet, utan att framdeles väcka anspråk på något ytterligare bidrag af staten. Derest E. K. M. vid närmare granskning skulle i nåder finna, att menigheter, bolag eller enskilde böra lemna större bidrag till något arbetsföretag, än sorn af Rikets Ständer vid statsanslagets beviljande blifvit förutsatt, är E. K. M. oförhindrad att derom förordna, eller, om vederbörande ej skulle vilja derpå ingå, då helt och hållet inställa företaget. d) Der hamnafgifter efter företagets utförande komma att erläggas, böra dessa beräknas så lindriga som möjligt, och alltid på förhand genom kontrakt bestämmas; hvarefter förhöjning deruti ej må kunna ega rum, utan att E. K. M., på grund af serskildt förekomne omständigheter, pröfvar skäligt dertill lemna bifall, men deremot ovilkorligen nedsättning ske, så snart behållna inkomsten af företaget öfverskjuter en viss af E. lv. M. fastställd procent. e) Der företaget med direkt statsanslag understödjes, ega vederbörande, först efter det arbetet blifvit börjadt, att, på sätt E. K. M. i nåder bestämmer, de beviljade medlen utbekomma, successive, i mån af arbetets fortgång, och under vilkor, att de bidrag, menigheter, bolag eller enskilde förbundit sig lemna, i lika förhållande med statsanslaget, till företaget utgå och användas.
Hög tid är det derföre att några ändamålsenliga åtgärder vidtagas för främjandet af hushållningen med landets skogar, och en lagstiftning, som tryggar skogarnes återvext, är i högsta grad af behofvet påkallad. Intilldess en sådan lagstiftning kan emotses är det af högsta vigt, att allmänna uppmärksamheten fästes åt denna riksvigtiga fråga, alt allmänna opinionen, så att säga, förberedcs på ändamålsenliga åtgärder härutinnan, samt att sålunda framför allt kännedomen om skogarnes värde och insigt en uti de allmänna grunderna för en rationel skogshushållning må blifva allmännare spridd, hvarefter öfriga åtgärder, syftande till en förbättrad skogshushållning, först med hopp om någon framgång kunna komma i fråga. Kännedomen och insigten om skogshushållningens vigt, värde och nödvändighet för vårt land måste blifva lika allmän och erkännas lika lifligt, som vi nu uppskatta de andra delarne af vår landthushållning, och för att vinna detta mål — detta stora, vackra och synneiligen magt påliggande mål — får jag föreslå: l:o Alt vid alla våra landtbruksskolor och landtbruks-institut skogs hushållniugsläran må fullständigt föredragas samt, så vidt möjligt är, prak tiskt tillämpas efter hvad för hvarje ort kan befinnas tjenligast; 2:o Alt några nya landtbruksskolor ej må anläggas annat än der tillräcklig skog finnes för lemnande af fullständig praktisk undervisning i en rationel skogsskötsel, samt Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 278. 415 o:o Att till de landtbruks-läroverk, som redan blifvit anlagda och sakna skog, kronoparker eller allmänningar mätte, för så vidt sådana finnas i grannskapet af dessa läroverk, till dem anslås, för alt sålunda bereda tillfälle till den undervisning i skogshushållning, som icke vid något ' landtbruks-läroverk hädanefter bör få saknas. 4:o Beträffande den högre landtbruksskola, som finnes i mitt eget grannskap, Ultuna landtbruks-institut, så saknar denna helt och hållet skog, men har å arrende den så kallade lilla Djurgårdsparken, som dock är alltför obetydlig, såsom endast innehållande omkring 100 tunnland.
D A nyo föredrogs och biföll3tBanCo-Utskottets Memorial, N:o 124, med för - Pro(,-Utdrag ilen 34 Februarii 1830. 349 slag, angående några uti Banco-Reglemenlet erforderliga närmare .bestämmelser i sam» band med den af Rikets Ständer beslutade upppeli ut låning.