Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så har det ock tolkats af många domare, men anÄnnu en lagstiftningsåtgärd af årets riksdra, mera fångna i bokstafven, ha på grund dag återstår att omtala. Den tyckes skenaf lagens ordalydelse vägrat kvinna rätt att bart endast vara en industriell-ekonomisk uppträda som rättegångsombud. Redan vid angelägenhet, men den afser i verkligheten 1896 års riksdag väckte därför hemmansett samhällsondt af allvarligaste art och ägaren O. Persson i Kvillebäckstorp motion hvars offer äro unga, ogifta kvinnor i sina o m tydligt medgifvande åt kvinna att vid bästa år. Den gäller nämligen de ohyggdomstol föra andras talan, men reformen liga fosforförgiftningarna, hvilka under senare föll då på första kammarens motstånd. I åren i Sverige varit stadda i en förfärande långt större krets än de, som varit lämnade i hennes vård, har länge ansett författarinnan » Tante Cissy » som en kär vän. Hennes barnböcker: » Gräs och ogräs », I och II, » Bara Margit », » Små händer och små fötter » och nu senast » Berättelser och sagor » hafva i prässen enstämmigt blifvit föremålet för de mest erkännande omdömen. Man bar sagt, att » hvar och en af hennes små berättelser är för det unga sinnet liksom en lockande väg till det g o d a », och detta är jämte stora stilistiska förtjänster, karaktäristiskt för » Tante Cissy ' s » författarskap. Kvinnofrågorna Vid 1897 års piksdag. IDUN 1897 tillväxt. I fjol orsakades sålunda i Sverige 138 dödsfall af fosforförgiftning och drabbades häraf endast 6 män och barn, men däremot 132 kvinnor, däraf 118 unga ogifta. Det har ej varit lifsleda, som drifvit dessa olyckliga unga kvinnor att tillgripa fosforgiftet. N e j, de ha i brottslig afsikt, i förtviflan och af sin starka längtan att komma ur en olycklig belägenhet, för hvilken samhället kastar all skammen på kvinnan, sökt en räddning i det lifsfärliga medlet, som ej blott hotar lifvet, utan hotar detsamma med en ytterst kvalfull död.
Hon skref roinaiier, poem och tidningsartiklar, alla inspirerade af en glödande. frihetsträngtan, och det var samst~mniighet i åsikter och sträfvanden, som iiärinade henne till skriftställaren Augiist .Peters, hvilken med, flere ars fångeiisliap fick plikta för sitt deltagande i det sachsiska inaj upproret 1848, en bekantskap som ledde till en förbindelse för lifvet. Skilda &amp; t af fangelsets jiirngaller förlofvade de sig nied Iivarandra. Efter 10 års förlopp, 1858, d i Peters blifvit frigifven, blefvo de akta inakar. Bosatt i Leipzig iitgaf fru Otto-Pet-ers tillika ined sin inan darstädes aB !titteldeutsclie Volkaeitiing~ och agnade sig allt fortfarande ined ifver %t litterar verlcsainhet. Efter insnnens död 1864 blef arbetet för kvinnosaken mer och mer hennes lifsuppgift. Aret efter sedan hon blifvit enka stiftade hon Allgemeine deiitsche Franenverein, hvars organ)) Nem Bnliiien~ hon tillsammans med Aligiiste Scliinidt redigerade ända till sin död. Stiftarinna och ledarinna. af Tysklands i ideelt afseende högst stående och mest ansedda kvinnoförening, livars ordförande hon varit under de 30 &amp; r den ägt bestånd, framstående författarinna och diktare samt ~itiliärkt lika mycket för förståndets som hjärtats egenskaper, har fru Louise Otto-Yeters under sin lifstid som nu efter sin död utan gensaga af sina landsmän * tillerkaiints den första platsen bland förkainparne för Iiyad man i högsta och bästa bemärkelse benämner deii tyska kvinnans einnncipation. Sjuksköterskor med goda, betyg öfver genomgångna lärokurser och utöfvad praktisk verlisamhet, finnas iim mälda å 3red~ * 6kcc-Brm~e~ * - 54 Drottninggatan, 1 tr. Allm.
Bes v.- och Elon.-U{sköttens Utlåtande, IV-o 107. Alik. till Exp.-Utsk. elen n December, kl. ro f. m. Utlåtande, i anledning af vädel motion om öppnande af direct postgång emellan Falköping odi Mariestad. Uti elL från II edervärda Bonde-Ståndet till Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterad! Memorial, har Riksdags-fulIlmigtigen från Skaraborgs Län, Sven Andersson, anfört, att många orter i Riket, som vöre mera aflägse från de större communications-linierne lill lands och sjöss, hade brist på beqvämlig postgång, och att detta äfven inträffade med de folkrikaste och fruktbaraste inre delarne af landet, till stor svårighet och tidspillan för de brefvexlande, men att desse olägenheter dock vore aldia kännbarast, då diiecta postgångar saknades emellan Landshöfdinge-sätet inom hvarje Län och de derinom belägna städer; och har motionären, af den anledning, att en direct postgång emellan Mariestad och Falköping saknades, begärt, alt en dylik måtte emellan dessa båda städer öppnas. Utskotten hafva motionen i öfvervägande tagit; men alldenstund den ifrågasatte postgången kan, uppå derom gjord ansökning hos Öfver-PostDirectörs-Embetet, samt, i den händelse sådant finnes skäligt och förmonligt, varda bifallen, så anse Utskotten detta ämne icke böra utgöra föremål för Rikets Ständers pröfning, och hemställa derföre att motionen icke må till någon deras åtgärd föranleda. Stockholm den 7 December 1840. Ank. till Exp. Utsk. don 11 December, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af väckte frågor, dels om upphörande af Kronobrefbärings-skyldigheten, och dels om ersättning för dess utgörande, m. m. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva i detta ämne blifvit väckte serskilda motioner, uti hvilka klagan föres öfver de flerfaldige olägenhe - Statssamt /liim.
Uppå härefter framställd propos., blef Ulsk:s i afseende på creditupplaget afgifna yttrande af R. o. Ad. bifallet. 2:o Utsk:s förslag till eli tillägg vid 6 §. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Då den händelse, som äger rum i denna punkt af Utsk:s betänk., sedermera äfven (lera gånger förekommit i de följande punkterna likasom i den nuvarande tullförfattningen, så tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten deruppå, huruledes det är mindre lämpligt att af dem, sorn skola rätta sig efter en förordning, begära, att de sko - I) e n 20 J a n u a r i. 329 skola hafva linder sina ögon liggande ett helt bibliolhck af förordningar. Citationer ur flera andra förordningar förekomma nemi. nästan i hvarje punkt af denna tulltaxa. Jag tror, att de liesta skulle kunna undvikas genom en obetydlig förlängning af underrättelserna, oell jag gör denna anmärkn. vid den nu föredragna punkten, som kanske derföre torde böra återremitteras. Hr von Hartmansdorff: Ej i afseende på -innehållet, utan endast hvad ordalydelsen betra lfa r, bar jag en anmärkning att göra. Det synes, som Etsk. icke skulle hafva varit rätt lyckligt i valet af orden. De lyda sålunda: ”Deri i Iö § 6 mom. af Vår nåd. förorda, den 16 Maj 1827, ang:de lotsoch båkinrättningen i Riket gifna bestämmelse i afseende derå, när fartyg böra anses innehafva last.” Alt ordet ”derå” angar lid, har jag icke förr velat. Jag hemställer, om icke ordalagen kunde lämpligare förändras sålunda: ”Den i 16 § 6 mom. af Vår nåd. förordn. d. 10 Maj 1827 aug:de lotsoch båkinrällningen i Riket gifna föreskrift i afseende på det fall, då fartyg böra innehafva last” o. s. v. Frih. Raab förklarade sig instämma med Hr von Hartmansdorff. Hr Fåhrmus:
Majus Consuler meddelade förskott till nödställda Svenske sjömän, för hvilka ersättning af Skeppsredare eller Sjömanshus vägras, eller icke utan omgång kan erhållas, med föreskrift derjemte, att allt livad af dylika, Consulerne på förhand ersatte fordringar i laglig väg kan indrifvas, skall komma Stats-Verket till godo, samt att Kongl. Collegium i sådant afseende borde tillse, att de åtgärder, som för fordringarnes indrifvande äro af nöden, varda med noggranhet och utan tidsutdrägt vidtagne, och de inflytande medlen genast lill Kongl. Stats-Kontoret levererade. Bilagde Utdrag af räkningen för denna fond, Litt. E, upplyser, alt fondens behållning vid i832 års början utgjorde 1,098: 39: 3. som, sammanlagd med års-anslaget, 1,800: — ■—• lemnade . en tillgång af 2,89b. 39. o. till bestridande af ulgifterne för året. Då emedlertid desse senare, eller förskottsvis utbetalde ersättningar lill vederbörande Consuler, icke äro att betrakta såsom förluster för Fonden förr, än Skeppsrederierna eller Sjömanshusen genom laga kraftvunnebeslut blifvit belriade från betalningsskyldighet, och ifrågavarande förskott sålunda balanceras i räkenskaperne till dess, efter målens behöriga utredande, afskrifning af Kongl. Maj:t beviljas, får, i afseende på ulgifterne under denna titel för 183a, Utskottet endast upplysa, att desamma uppgått till i,885: 10. 9, oberäknadi den gratificalion å 138: 32, som i räkenskaps-utdraget omförmäles. §• ?* Ersättning till Svenska Consulerne för postporto och andre Embetsutgifter.
Piper, Grefve Claes Gustaf Fritz, dess yttrande: 1. 434. Planting-Gvllenbåga, Erik Wilhelm Casimir, dess yttrande: 1. 30. Platen, Friherre Carl von, dess yttranden; I. 286; III. 479. Platen, Friherre Ludvig von, dess yttranden: I. 124, 378; III. 213. Plena hos de respektive Biks-Stånden, angående bestämmande af dagar för deras hållande under tiden närmast löre och efh r Julhelgen: I. 471. Plena Plenorum å Kiks-salen: I. 14; IV. 210; V. 708. Pieni-protokoll, Bidderskapets och Adelns: se Protokoll: Plomgren, Anders Erland Peter von, dess yttrande: I. 429 Plomgren, Pontus Axel Adolf von, dess yttrande: I. 427. Pollet, angående af Riddarhus-Direktionen vägradt utlemnande af sådan åt f. d.
Maj:t i underdånighet gjorda anhållan, att då, i anseende till den i sednare tider uti Skåne inträffade stegring af priserne på de väsendtligaste foderartiklar, de icke längre kunde besörja utfodringen af regementets hästar för det i iSiöårs passevolans-kontrakt bestämda, ännu gällande, rationspris af 77 r:dr 3a sk. årligen för hvarje häst, samma pris måtte med 12 r:dr 12 sk. per häst förhöjas, har Kongl. Majit, enär kostnaden för fourageringen af de artilleri-hästar, som i Skåne för kronans räkning utan passevolans underhållas, vöre betydligt högre, än del afbemälde sqvadrons-chefer begärda förhöjda rationspris, hvadan det kunde förutses., att, derest kronan sattes i nödvändighet att öfvertaga utfodringen af hussar-regementets hästar, stats-verket finge vidkännas kostnader, åtminstone motsvarande beloppet af nämnde förhöjning, beräknad för regementets 537 hästar, eller 6,678 r:dr 12 sk., på grund häraf nu begärt, att förslags-anslaget till fouragering af värfvade kavalleriets och artilleriets hästar mätte med 5,giZ r:dr förökas, hvarigenom berörda anslag blefve till jemna 182,000 r:dr förhöjdt. I betraktande af de uti den nådiga propositionen uppgifna förhållanden och då ifrågavarande förslags-anslag, oaktadt de, på sätt ofvanföre omförmälts, i fouragerings-kostnaderna för lif-gardet till häst uppkomna besparingar under de sednare åren visat sig icke motsvara belöpande kostnader, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i ofvannämnda hänseende föreslagit. 16:o
Vid tillfällen af så stor och allmän vigt, som utkörandet af ett nytt Konungahus eller af Thronföljare, tillsättande af Förmyndare för en omyndig Konung, eller utöfningen af den verkställande Magten under Konungs sjuklighet eller frånvaro, äga båda Folken lika ostridig rätt att, med till verkan jemgoda röster, gifva sin mening till känna, utan beräkning på de statistiska eller geographiska skiljaktigheterna, som kunna äga rum Rikena emellan; grunden till yttranderätten hvilar ej på den relativa styrkan, men på den en gång medgifna särskilda Styrelseformen, och på den verkan, som beslutet nödvändigt skall äga på densamma, Vid tillämpningen af dessa allmänna reglor på underhandlingen med Norriges Rikes Storting, borde Kongl. Maj:t derjemte fästa Sitt afseende på Sveriges Bilaga C till Mern. N:o 2. 777 och Norriges ömsesidiga belägenhet. Om Invånarnes antal i det ena Riket företedde en betydlig öfvervigt, uppvägdes den af det andra landets gynsamma naturliga läge till försvar, och då afsigten ej borde eller kunde vara, att någotdera Folket inkräktade öfver det andras beslut, en egenmägtig pröfning, ansåg Kongl. Maj:t Sig af flera skäl berättigad att erkänna grundsatsen af en fullkomlig jemlikhet mellan bägge i alla de frågor, som röra deras gemensamma Styrelse. Kongl.
Bihangstrycket föranledt antagandet af finare stilar i stället för de under föregående riksdagar begagnade gröfre, finner likväl den härigenom uppkommande vinst kunna beräknas olika efter särskilda beräkningssätt och alt en sådan vinst onekligen skulle uppstå, framförallt genom mindre åtgång af papper, om Bihanget vore ett arbete, hvari alla ark blefve fulltryckta och priset beräknades efter jemna ark; men då, i de häften af större eller mindre omfång, hvaraf detta bihang utgöres, icke sällan förekomma toma sidor, samt det sålunda stundom inträffar, att ’/> eller 'A ark åtgår, utan afseende om tryckningen sker med gröfre eller finare stilar, så uppstår i sådana fall ingen Besparing af papper; men den högre arbetslönen af 20 R:dr arket för det finare trycket, då för det gröfre endast betalas 15 R:dr, gör det förra dyrare och dylika tillfälligheter måste alltså i sin mån bidraga att minska kostnadsskillnaden. Då emedlertid denna icke kan på förhand med fullkomlig visshet beräknas, har Expeditions-Utskottet icke ansett sig berättigadt att vidtaga en åtgärd, hvarigenom ökad kostnad möjligen kan uppstå, etan har funnit sig böra underställa denna fråga Rikets Ständers pröfning samt får, i sådant hänseende, vördsamt anföra, att, enligt Utskottets tanka, uppstå genom begagnandet af ett finare tryck för ett arbete af den beskaffenhet, som Bihanget till Riks-Slåndens Protokoll, sådana olägenheter, alt de synas böra föranleda en återgång till det förra trycket, utan afseende på kostnadsskillnaden, hvilken för öfrigt, då alla tillfälligheter tagas i betraktande, ej torde blifva särdeles betydlig. Boktryckarne äro nemligen i allmänhet bättre försedda med de gröfre stilar ne och kunna alltså, för en brådskande tryckning, hvilken under Riksdagens fortgång ganska ofta erfordras, använda flere arbetare och följaktligen verkställa arbetet skyndsammare, än om de finare typerne begagnas. Ett korrektur med dessa är alltid svårare att läsa, än ett med gröfre stilar, upptager således längre tid och kan bidraga dertill, att ett häfte ej hinner blifva färdigt inom en äskad kortare tidrymd, äfvensom tryckfel der blifva svårare att undvika.
Han var gift med pianovirtuosen och författarinnan Ina Blenda Augusta Forstén, f. 1849, som publicerade sina böcker under pseud. Daniel Sten. Här laborerar VB på ett lustigt vis med pseudonymer. Moloch är ett annat namn för AL, som tidigare skrivit en pjäs med denna titel. Alter ego, gamle Tobiasson och gubben Ernst är alla olika men delvis sammanfallande sidor av VB själv, som med sitt ”vi” tydligen menar sitt alter ego och sig själv. Överskriften inom parentes tillfogad med rött bläck. Under dagen, den 17 nov., hade VB besökt fru Lange, som dock inte var hemma, varit hos sömmerskan med fru Horten, haft besök en stund av Ola Hansson och AL samt åhört Brandes’ andra föreläsning, som behandlade Hoffmann och Chamisso, allt enl. almanackan. Karbolvatten – GB hade den 10 nov. börjat sin föreläsningsserie om tysk och dansk romantik. – vrøvl, da. – vrantet – GB funderar tydligen på de föreläsningar han skall hålla under sin planerade resa till Ryssland, Finland och Polen under våren 1887. Ingeborg Larsen var uppasserska på Leopolds Hotel. – Laura Mohr, sign. Laura Marholm (1854–1928) kommer VB att lära känna senare. De umgås bl.a. under VBs vistelse i Paris våren 1887. I sept. 1889 gifte hon sig med Ola Hansson, som hon lärt känna midsommarafton 1888 hos Georg Brandes. I Ingvar Holms avhandl. Ola Hansson (Malmö 1957) finns ett utförligt kap. om Laura Mohr, s. 209–222. Den danske förf. och riksdagsreportern Joachim Reinhard (1858–1925) hade 1880 under pseud. Fr. Elbert gett ut berättelsen ”Ild og Aske”, vars manliga huvudperson är en karikatyr av GB. Böök berättar hur GB för VB beskrivit Reinhard som en fruktansvärd skurk och verkligen skrämt upp henne för honom, medan andra ansåg R. för en älskvärd person. – [reporter] har här satts till. Ordet har fallit bort, då VB just här börjat på ny sida.
Skrifvelse, N:o 18. omförmälda kostnadsförslag icke funnits upptagna åtskilliga ytterligare arbeten, sorn dels General-direktören m. m. Ekströmer, uti det för hospitalet uppgjorda program, äfvensom i en sednare aflålen skrifvelse, uppgifvit vara för hospilals-inrältningen oundgängligen nödiga, dels oek Ofverinlendenls-Embetet funnit före inrättningens öppnande böra verkställas; varande kostnaden för dessa, uti E. K. Maj:ts nådiga Proposition närmare beskrilna arbeten af Ofverinlendenls-Embetet beräknad till sammanlagdt 142,019 R:dr 70 öre; och skulle följaktligen hela ulgifts-summan för fullbordande af hospilalsbvggnaden, med hvad dertill hörer, komma att med tillsammans 181,075 R:dr 54 öre öfverstiga det belopp, som ofvaunämnde, sist upprättade kostnadsförslag innehåller. På grund häraf, och då angeläget är, alt hospitals-inrättningen, så snart som möjligt och sednast under sommaren år 1861 må träda i verksamhet, men dertill fordras, att omförmälda arbeten, hvartill förut beviljade anslag icke lemna tillgång, blifva hufvudsakligen under loppet af innevarande år verkställda, har Öfverinlendenls-Embelet i underdånighet hemställt, det nådig Proposition om anvisande af medel för ändamålet måtte lill Rikets Ständer aflålas; och E. K. Maj:t har i anledning häraf föreslagit Rikets Ständer att, för de uppgifna, ytterligare erforderliga omkostnader vid hospitalsanläggningen, af allmänna medel anvisa ett belopp af 181,000 R:dr, att under innevarande är och i mån af behof utgå.
V 8 1 (//-/-v-g a/ /'/c>/oc'o//6/ ö/^vo/' /'H-cc/-ce-c->e/-c/e/?, /-ä//ek -'///c-/' // ei d/cc/// /( /-///-ge / H/cr/^-//c-c/s/ -c H/oo/i/-c-///rv H/c-// c/c-/- /o d // Nänvanande^ lians d/xcelloneo dustiliao 8tats-lVIini8>enn Ilen dnidonno 6,V/c-/-/-ccc-^ l luns d/xcollonco 8t!lt8-)'lini8t6ln son dltiikes /Vienclena Herr Vi ilreino // e. Htats-Iladen:
Jag har endast trott mig böra genom en jemförelse visa, att de högre undervisnings-verken egenteligen af förmögnare barn kunna begagnas, men att vid handtverkerierne, hvarmed Veterinairelnråttningen torde kunna närmast jemföras, endast mindre bemedlade söka undervisning, och behöfva derunder njuta lön och kost. Det kan icke vara någon serdeles attraherande sysselsättning, att kringfara Landet, endast sysselsatt med hästars och boskaps kreaturs botande ; man torde således svårligen kunna påräkna, att personer med enskild förmögenhet skola egna sig åt ett dylikt yrke. Jag tror derföre, att enär man nä* Den 25 Juiusli #. m. stan ifrän alla landsändar hörer talas om behofvet af skicklige djurläkare, och om nyttan af en Inrättning för deras danande, det också bör vara Statens skyldighet att derom besörja, helst Riksens Ständer, som kjelfve vid föregående Riksdag anmält behofvet hos Kongl. Maj;t, nu fått ett behörigt förslag • oell det således icke synes vara för mycket begårdt, att de anvisa de medel, som Inrättningens fortgång påkallar, i stället för att afklippa förslaget, och derigenom ordsaka, ett Inrättningen ej kan uppfylla ändamålet. Efter min öfvertygelse bör derföre det ån må Idta behofvet fyllas. Men sedan en Ledamot af StatsUtskotfet upplyst, att flere enskilde, med vilkor att underhålla sig sjelfva, redaa skola begärt, att vid Veterinaire-Inrättningen blifva anställde, har jag visserligen icke något deremot, att de lönade Eleverne minskas till tolf. Jag får dock anmärka, att det anslag, sorn nu till förenämnde ändamål gifves, år ett anslag på Stat, och att således det år någon skilnad emellan detta anslag och bevillningen, som beslutés endast för tiden emellan den inne-, varande och den påföljande Riksdagen. Grefve Cronhjelm:
Ständer nu mera fatA. tat deras definitiva Beslut, rörande Utredniia - Statsoch Banko-Utskottens Eetankanden. 1965 gen af Götha Canal-Bolags, Malmö och Götheborgs Discont-Verk; så hafva förenade Statsoch Banco-Utskotten, under förmodan, att detta Beslut vinner Kongl. Maj ts Nådiga Sanction, skolat, till tidens vinnande, Vördsamligen till Rikets Höglofl. Ständers granskning och fastställelse öfverlämna närlagde af förenade Utskotten författade project till Reglemente för Fullmägtige i Riksgälds Contoiret i afseende på förenämnde Discont-Verks Utredning. Några Ledamöters serskildta meningar bifogas. Stockholm den s> 6 Junii iSi8- Project till Reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i Riksqälds-Contoiret} i afseende på utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Discont-Verk. Sorn, med anledning af Kongl. Majtfs till Riksens Ständer under den 10 December 1817» afiåtne Nådiga Proposition, angående Allmänna Penninge-rörelsen och myntvärdets upprätthållande, Riksens Ständer godt funnit, att, under de af Kongl. Maj:t i Nåder sanctionerade vilkor och förbehåll, öfvertaga Götha Canal-Bolags, Malmö och Götheborgs Discont-Verks Skulder och Tillgångar; samt uppdragit åt Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, att besörja alt hvad till liqviden och utredningen hörer, Så hafva Riksens Ständer härigenom till efterrättelse och iakttagande skolat stadga följande: i g 66 Statsoch BankoUtskottens Betunkanden. i sta Afdelningen angående Gotha Canal-Bolags samt Malmo DiscontVerk. 1 §• För utrednirgen af Götha Canal-Bolags samt Malmö Discont-Verk är faststäld en tid af fem år, att raina i frän elen förste October innevarande är 181S, inom hvilken desse Di. scor.ters utestående lordringar för meddeldte
Gör man våldsgerning å annan inom Konungens slott i hufvudstaden eller annorstädes i slott, hus eller gård, der Konungen vistas, eller å rum, der Rikets Ständer eller deras Afdelningar eller Utskott församlade äro, eller inför sittande Rätt. Konungens Refallningshafvandc eller annat allmänt Embetsverk; vare lag, som i 45 § sägs. $ 45. Den som, i uppsåt att skada göra, eller eljest i vredesmod, emot annan drager knif eller svärd, eller spänner bössa, eller reser annat lifsfarligt vapen vid sådant tillfälle eller å sådant ställe, som i 45 eller 44 sägs; varde, der ingen skada sker, ändock straffad med böter från och med femtio till och med femhundra Riksdaler. § 46. Gör man våldsgerning å annan lör det han i sak inför Rätta, hos Konungens Befallningshafvande eller vid annat Embetsverk, sin eller annans talan fört, eller vitt - 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JYi 39. nesmål aflagt, elier för att honom från sakens utförande eller vittnesmålets afläg gande hindra; dömes till straffarbete fran och med två månader till och med två år. § 47. Misshandlar man annan för att tvinga honom till bekännelse i någon sak; vare lag, som i 46 § skils. Ar brottet med synnerligen försvårande omständigheter förenadt; då må till straffarbete från och med två till och med fyra år dömas. § 48. Har man, i uppsåt alt våldföra annan, brutit någons hemfrid, i ty att man med våld eller eljest mot någons vilja inträngt i hans hemvist, vare sig gård, hus eller fartyg, eller ock dit sig insmugit, eller der gömt sig undan; dömes, ändå att uppsåtet ej varder fullbordadt, till fängelse från och med två till och med sex månader eller till straffarbete från och med två månader till och med två år. § 49.