Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Blygsamheten ar visserligen en god egenskap, men den kan ocksa drifvas för lkngt, och i allmQnhet lyckas förfaltaren dölja sig sil val i vara historiska arbeten, att man ej sallan tycker sig höra en miknsklig talapparat bakom det skrifna ordet i stallet för en lefvande varelse, som ser och kanner, nar han skrifvsr. Huru olika förfar icke Cadyle, Nichelet, eller för att nu icke namna s&amp; subjektivs storheter, till och mod s&amp; opartiska, kalla och " objektivan historimkrifvare som Xignet, Guizoe cch Ranke! Nan a r aldrig i okunnighet om, hvad de sjalfva ause och tycka. Det furefaller oss som om vAr historieskrifning hade stelnot i ett slags sfinxartad oiltkomlighet, der matter-of-face vore allt, den personliga; tolkningen intet. Och mot en stidan uppfattning Or det val icke obergttigadt att erinra om det gamla: restigia terrent. Den begkfning för historiskt författarskap, hvaraf fröken Fries i detta arbete visat sig vara i besittning, torde berattiga till den förhoppningen, att det icke gr sista g8ngen allmanheten af henne skal! mottaga böcker, som liksom denna med klar och fiingslande framstallning skola förens gedigen forskning och upphöjd vkldstiskAdning. Icke heller fru Holmberg Or i sina intressanta skildringar af 40- talets diktarkrets fri frin en viss radsla far att utsaga sitt klander och sitt beröm. Hon har studerat sitt Bmne med en omsorg och en flit, som icke ens skyggat för att hemta upglysniogar p&amp; ort och stiilie och fördenskull göra resor eller stiblla sig i skriftlig förbindelse med personer, som stAtt nara de skildrade personerna. Resultatet har varit en mängd upplysningar ochuppgifter, som endast genom en IQsning af hennes arbete kunna vinnas: med andra ord, hennes bok &amp; r helt enkelt numera en oumbärlig kallskrift fi) r dennis periods Ii teratwkannedom.
Kanske skulle han ej längre blott ett barn i henne se ... Ack, hon minns nog, hur han kunde varma blickar äfven ge /., Kanske — kanske ..! Hennes kinder purpras af en rodnad varm — Men då spritter hon ur drömmen, störd af lillebrors allarm. Han är frukosthungrig, pysen, trött på nöjet längese ' n; vårens svärmiskt trollska stämning, han ej lärt att fatta den. Octavio Beer. I " damernas paradis ". storia, herr och fru Au Bon Marchés! Aristide Boueicauts Paristeekningar f ö r Idun af Alvar Arfwlasson. (jet var en gång i den stora staden Paris ett ungt par. De hade funnit hvarandra, jag vet inte hvar, och de lefde nu gifta, jag vet knappast af hvad. Han hade en anspråkslös plats såsom biträde i magasinet » A u petit Thomas » vid Rue du Bac. Hon var en fattig, ung flicka med en lika anspråkslös befattning i någon af de mindre butikerna i kvarteret. Fattiga, nåja, det voro de båda, men sparsamma också, och konsten att arbeta förstodo de. Arbetet älskade de, arbetet blef deras lefnads lösen. Och hur det var de arbetade och lade styfver till styfver, så kunde de en vacker dag, ett stycke längre ner på samma gata, upprätta ett magasin de nouveautés, hvars like världsstaden ej dittills sett, och som var liktydigt med en hel revolution inom handelsvärlden, ett verkligt jättemagasin, hvars biträden räknades i tusental och årsräkenskaperna i millioner. De afledo för några år sedan, de båda makarne, först han och snart därefter hon. Och då testamentet öppnades, befanns det, att hustrun till f. d. biträdet vid » Lille Thomas », den forna butikflickan, lämnat donationer, ej i hundratusenden, utan i millioner, t. ex. 16 millioner till sin personal, 6 millioner till välgörande ändamål, såsom understöd åt skriftställare och artister o. s. v. Den likfärd, som bereddes modepalatsets drottning, kunde med skäl kallas furstlig. Medan liket hvilade på lit-de-parade, var huset ända upp till andra våningen klädt med svarta draperier.
Till förekommande deraf anhåller jag, att, i öfverensstämmelse med Frih. Sprengtportens önskan, längre uppskof ej må beslutas, än till dess betänk, om tryckfrihe18 H. 33 Den ng Januari e. m. ten inkommit, äfvensom jag vågar föreslå, att R. o. AcL måtte besluta att antyda Constit.Utsk. att inom 8 dagar lemna svar på återremissen i tryckfr.målet, samt anmoda de öfriga Stånden att i detta beslut deltaga; ty lika med Gr. Horn kan jag ej annat än finna besynnerligt, att sedan, uppå här gjord anmärkn. om dröjsmålet med denna frågas besvarande, Constit Utsk:s ordförande svarade, att den i Utsk. var afgjord, betänk. dei’om likväl ännu icke till R. St. inkommit. Om detta är Constit.- eller Exped.Utskts fel, känner jag icke. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Frih. Boye har j)å en gång begärt en massa af 4 betänktn på bordet, och i anledn. deraf har Gr. Horn begärt uppskof med alla dessa betänktns pröfning, till dess R. o. Äd. fattat sitt beslut ang:de det betänk, om juryn och indragningsmagten, som från Constit.Utsk. är att förvänta. Af dessa 4 betänk: n är det dock endast ett, som står i direct sammanhang med sistnämnde fråga, eller hvilar på samma princip, som i afseende på juryn och indragningsmagten kommer under pröfning. Jag skulle derföre till Gr. Horn hemställa, huruvida han ej ville så förändra sitt förslag, att memortn N:ris 71, 72 och 73, hvilka icke äro likartade med betänk, om tryckfriheten, enär det första angar Statsrådets organisation, det andra universitetens representation och det tredje är stäldt blott till PresteSt., ej må inbegripas under det längre uppskof, han begärt, utan, enligt Frih. Boyes begäran, endast hvila till nästa plenum, och deremot det längre uppskofvet blott gälla för betänk.
När förbrytelse mot denna författning åialas, ansvare bränvinstillverkare eller distilleringsidkare för hustrus, barns, tjenstefolks och vid bränneriet anställde arbetares gerningar, i fall bötesansvar eller förlust af redskap eiler tillverkad vara eller kärl, hvari den förvaras, ifrågakommer, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett utan hans vetskap och vilja. Redskap, tillverkad vara och kärl, hvari den förvaras, skola, fastän bränvinstillverkare icke är egare deraf, förbrutna dömas, när förbrytelse, som sådan påföljd medförer, är begången af bränneriets arrendator eller föreståndare, eller ock efter arrendatorns eller föreståndarens föreskrift. Då förbrytelse, som enligt denna förordning medförer förlust af redskap, tillverkad vara eller kär), hvari den iförvaras, blifvit begången af annan än dessas egare, och denne sednare finnes vara berättigad att dem behålla, skall den brottslige utgifva redskapens, varans eller kärlens värde. Sammana. Bevillning a-, Lagsamt Allm. Beseoch Ekon.-Vt sk. Bet. ,j\s 2. 39 § 52. Bräuvinstillverkare eller distilleringsidkare, som åt den vid hans bränneri anställde kontrollör eller tillsyningsman såsom gåfva något gifver eller erbjuder, bote från och med 20 till och med 200 R:dr. Kontrollör eller tillsyningsman, som gåfvan mottager, vare lika ansvar underkastad och miste derjemte befattningen. § 53. Skulle brännerikontrollör, eller den, hvilken tillsyn vid bränneri eller distilleringsverk såsom tjenstepligt åligger, eller den, som är pligtig att förbrytelser mot denna författning åtala, sjelf beträdas med oloflig bränvinstillverkning eller distillering, eller att hafva främjat sådan förbrytelse eller tillverkares försnillning af den afgift, han erlägga bör; varde dömd till fängelse eller straffarbete från och med sex månader till och med två år.
Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottet; Med hemställan , att vid Remisser å en och samma handling till flera Utskott, alltid ett exemplar af både ProtocoIlsUtdraget och den remitterade handlingen må hvartdera Utskottet tillställas; om en föreslagen väg emellan ÖfverTorneå och Kengis; angående kungörelser om ledige Kyrkovaktare tjenster; angående befrielse för Lindes Bergslag, att uteslutande afyttra sin Kohltillverkning till Wedevågs ManufacturYerk; om Gästgifveriet anläggning och Gästgifvars tillsättande; om öfverlämnande till Särskilta Utskottet af Herr A. J. Hiesleiters till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten remitterade Memorial, om indragning af Stockholms Hall och ManufacturRått, samt inrättande af en Fabriks Nämd; om p’eestanda till Banken af Åboerne å de hemman, sorn Bruks-idkare till Skatte inlöst; i anledning af yrkad befrielse från Krono-skjutsning för Ön Tjörn; angående väckt fråga om eH Frimarknad vid Svanesund; om utvidgad rättighet till begagnande af strandväg; angående Frälsehemmans deltagande i Krono-, Hålloch Reservskjuts; rörande yrkade förändringar i Författningarna om Krono skjuts; öfver Kongl. Majds Bo» 2' Mtp J. m. Nådiga Proposition, angående fond tili understöd för Jordbrukare, sorn genom frost elier hagelskada förlora växande gröda; om K ungsskjutsen $ om sättet till utgörande af åtskillig Krono Tionde-Spannemål; om sårskilte Markegångar för Öfre och Nedre Dalarne; angående iakttagelser vid förändringar i Oeconomiske För. fattningar; om regleringen af den till Lunds AcadeinieStat anslagne Spannemål; om yrkadt förbud för Bergmästare att utfärda Oeconomiska Författningar; om BergsmansHemmans irinehafvares skyldigheter; om Krono-bref båringsskyldigheten ; om Tjenstehjons löner, i anledning af väckt fråga om en Stads anläggande i Kronobergs
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets på bordet hvilande Betänkande, af den ltr Februari, rörande väckt fråga om de i Riket befintlige vigtsorters reduction till enhet; blef samma Betänkande af Bonde-Ståndet bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets på bordet hvilande Betänkande, af den 4:de Februari, i anledning af yrkad skyldighet för ägare till Bruk och Tull-Qvarnar, att deltaga i vägrödjning; blef samma Betänkande af Bonde-Ståndet bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Economi-Utskottets på Bordet hvilande Betänkande af den io:de Februari, rörande yrkad rättighet för Städernes Magistrater, att få förrätta de så kallade Dy keri-Auctioner, lileS Prof. Utdr. d. 24 Febr'. 1818. 14 5 blef detta Betänkande af Hedervärda Bonde* Ståndet bifallet. Den 24 Februari 1818* Från Högloft. Ridderskapet och Adelrik S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bankör Utskottets den 18 dennes afgifne, samt d. 19 i samma Månad på bardet lagde Betänkande, om allmänt kungörande af den inskränkning uti Spe-) cie Mynt-ufvexling ifrån Banken, som, i följd af Riksens Ständers beslut, de sednare iren ägt och tills vidare anses böra äga rum. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 28 sistledne Januarii afgifne, samt den 13 och eftermiddagen den 17 i denna månad på bordet lagde, utlåtande öfver sökt före-' trädes-rätt af jordägare till Brukares lösa egen-j doms försäljning för försträckning m. m.; blef sanW ma utlåtande, i anledning af Grefve von Lantingsthausens, Albrecht, Friherre Rudbecks, Alexander samt Herr Spaldencre.uts’s, Arvid, dervid gjorde anmärkningar, till Lag-Utskottet återrcmitteradt. S. D.
Enligt min tanka är Bonde-Ständets begäran och BondeStändets wagran at undcrffrifwa den af de 3 andra Ständen enhälligt ant aa na nya Regeringsformen, kwänne helt olika ämnen, som ej äga någon likhet i annat än obillighetcn af bada; den förra delen, eller deras begäran at Ridderffapet och Adeln skulle eftergifwa en betydlig de! af de lagliga rättigheter som tilhöra wara Säterier, insockne och rä och rörs hemman , är redan rinder den 2:bra Junii af en wärd Ledamot Herr lEon Lillverscliölcl Lil en betydlig del här wäckt, och genom et formligt beslut af den iörde lagd pä bordet, Lil deH Regeringsformen wore af alla fyra Talemännen undcrffrifwen, eller til efterlefnad utgifwen; jag tror således at härutinnan kan ctellbsi-Ltion pä intet wis och utur intet ffäl nu äga rum. Hwad äter det andra eller Bonde-Ständets wägrande angar, sä får jag Lil' Herr Grefwen och Landtmarffalken samt Ridderffapet och Adeln ödmjukast h5mställaom ej wi med Presteoch Borgare-Ständen borde öfwerenskomma at Kongl. Maj t i underdånighet ombedja, det Hans Maj-.t täcktes Grundlagen utfärda, som tre Stand enstämmigt antagit, och som i den ifrägawarande punkt ej i nägot afseende kan anses sorn en ny Grundlag dä den ej innehäller nägot nytt begär, at pä det fjerdes bekostnad -tilwälla stg nya rättigheter, utan endast bibehällande af hwad wi i stöd af alla för detta - Den 26 Junit. 869 ta och ännu Lil hela sin kraft warande författningar äga; häröfwer wägar jag om proposition anhälla. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos H ö g 1 o f ] i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1828. Åttonde Häftet. STOCKHOLM.
Propos. till bifall å Utsk:s ifrågav:de tillstyrkande blef först framställd och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om B, o. Ad., såsom Gr. Puke yrkat, behagade bestämma arfvodet för ifrågav:de Exped:sChef till 3,000 Rdr Knit, samt elter denna propos. besvarande med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Då härefter förekom Utsk:s yttrande, ang:de öfriga tillökningar i Staten samt hela den erforderliga förhöjningen i anslagssumman för ifråg:de Exped. erinrade Hr Gr. o. Landtm, att, sedan K. o. Ad. med 1,000 Rdr Rmt förhöjt den af Utsk. föreslagna aflöningen för Expedms Chef, så borde äfven, derest Utsk:s förslag i öfrigt bifölles, slutsumman af anslagstillökningen förändras till 2,820 Kdr, i st. f. 1,820 Rdr Rint; hvarefter Utskis ifrågavide yttrande med dessa förändringar af R. o. Ad. bifölls. ■i:de punkten, ang:de E. Förvaltningen af SjöArendena. Härvid förekom först och bifölls Utskis yttrande ang:de ett af Gr. von Platen framställdt förslag till Förvaltningens af SjöArendena ombildning. Beträffande sedermera Utskis hemställan i afseende på aflöningeu för i fråga vide Embetsverk, yttrade Gr. Puke: Vid den lönetillökning, som Utsk. för Förvaltningen af SjöArendena föreslagit, har jag ingenting vidare att anmärka, än att den upgjorda aflöningstabellen uptagev en revisor, hvilken tjenst vid nuvide innehafvarens afgång kommer att indragas, utan att uptaga något anslag till hans aflönande. Förvaltningen har i sin skrifvelse till K. M. anhållit, att nämnde tjensteman skulle blifva upförd på IndragningsStat, men K. M. fann icke skäl, hvilket äfven det Proposin bifogade prot. utvisar, att understödja denna åsigt.
För svaga räler och svag konstruktion af rörelsematerielen (spårvidden må vara hvilken som helst) talar minskad ranta å anläggningskapitalet; men emot detta system: större underhällsoch trafik-kostnader i alla de ofvan specificerade hänseenden, med undantag af allmän förvaltning, ränta å anläggningskapitalet samt kostnad för stationstjensten. Hvad skillnad göra starka lutningar pä banan och dessas ojemna fördelning på kostnaden pr tågmil? Starka lutningar fördyra i hög grad trafik-kostnaderna för hvarje axelmil, i anseende lill den minskning af lasten, som genom dem åstadkommes, oaktadt kostnaden per tågmil icke i lika grad vexer. Denna sednare kostnad tillvexer hufvudsakligen genoni den större slitning »f rörelsemateriel och raler, som den större ansträngningen uppför lutningarne och bromsningarne utför desamma förorsaka. Från norra Italien, der skarpa lutningar mäst myckel användas, har jag sett uppgifvas att, vid lutningar emellan 1:40 och 1:100, trafik-kostnaderna vexa i något större förhållande än omvändt såsom lutningstalens nämnare. Af Perdonnet, af Kennedy och af Clark utgifne tabeller äro äfven upplysande i ämnet. Hvad lutningarnes fördelning angår, så är det vid regulier trafik den skarpasle lutningen af något större längd, som bestämmer den största lasten, hvilken kan föras med tåget i rigtning uppför lutningen, och om omvexlande lutningar af mindre längd förekomma, blir maschinens ansträngning och trafik-kostnaden nästan densamma, som om den skarpaste lutningen bela vägen fortgått. Hvad inflytande på bestämmande af spårvidden har banans längd?
S:o För att, så vidt lämpligen ske kan, undvika bråktal i räntorna, bestämmes för hvarje persedelslag en enhet såsom den minsta, hvartill samma persedel i jordeboken uppföres för helt mantal och för de mindre hemman, utjordar och andra lägenheter, hvilka i jordeboken upptagas under särskild nummer eller med särskild åsatt ränta. För klufna hemman är minsta enheten blott det minsta, som med lagligt mått mätes eller laglig vigt väges. Vid tillämpningen af stadgandet om bestämmande af minsta enheten för räntorna i hela mantal samt de hemman och lägenheter, hvilka i jordeboken upptagas under särskild nummer, böra, der en del af persedelslaget är gammal ränta och en del tillkommen genom utbyte eller förvandling, båda delame sammanslås till en qvantitet, innan beloppet af den blifvande nya hela räntan beräknas. Hvad som då deraf, likasom när persedelslaget består af ensamt ny eller ensamt gammal ränta, betinnes utgöra bråk af minsta enheten, skall, efter samma grund, som för småpersedlarne finnes bestämd, förvandlas och tilläggas penningeräntan. Hvad som derefter i penningeräntan af runstycken öfverstiger i skilling anses för hel, och hvad som understiger eller endast uppgår till i skilling uteslutes. Penuingeräntans minsta enhet blir för så val helt mantal, som för mindre med särskild jördeboks-nummer samt äfven för lägenhet utan åsatt mantal en skilling. Minsta persedel-enheten för helt mantal och för de mindre hemman, utjordar och andra lägenheter, hvilka i jorde-boken upptagas under särskild nummer eller med särskild åsatt ränta, är uti: Spanmål i kappe, Smör 1 skålpund, viktualievigt, Kött ... „ „ Kongl. 31aj:ls Nåd. Proposition N:o X. d Hö 1 Lispund \iktualievigt. Strömming , „ Dagsverken i mans Tackjern 1 Lispund. 6:n
Enligt de tillförlitliga upgilter, jag lått emottaga för 37 lazaretter, utgå hikarnes löner med 1,600 rdr rint på ett ställe, 1,5 00 rdr rmt, på fem särskilda ställen, 1,350 rdr rmt på ett ställe, 1,20 0 rdr rmt på 3 ställen, 1,112 rdr rmt på ett ställe, 1,000 rdr rmt på 3 ställen, emellan 1,000 och 500 rdr rmt på 14 ställen och emellan 500 saint 200 rdr på 9 ställen. Af 37 läkare hafva således 23 mindre än 1,000 rdr rmt i årlig lön, och i medeltal hafva alla endast'853 rdr rmt. Dessa, till det öfvervägande antalet, ringa löner äro föga tillräckliga lör en ensam persons underhåll, och blifva det ännu mindre för en husfader med familj. Dessa ringa löner hafva vållat, att lazarettsläkarena måst 3ft6 Den 23 November e. m. söka med detina befattning förena andra, såsom militär-, provincialoch stadsläkaretjenster, men som den förstnämnda tjensten ovilkorligen lider af en sådan splittring i läkarnes verksamhet, hafva i sednare tider åtskilliga lazarettsdirektioner stadgat, såsom ett villkor för lazarettsläkare befattniugars erhållande, att någon annan tjenst ej finge derjemte innehafves, och då således lazarettsläkaren är inskränkt till en ganska obetydligt enskild praktik kunna inkomsterne, utöfver den ordinarie lönen, icke blifva af särdeles vigt. Under sådane förhållanden blifver lazarettsläkaren urståndsatt att afsätta något för en lifräntas inlösande, än mindre att samla något kapital för en sorgfri ålderdoms beredande, och då han af den institution, som under tjenstetiden aflönar honom, icke kan, efter samma tids slut, erhålla den ringaste pension, är han i denna stund den enda af Statens tjenare, för hvilken möjligheten af äfven den aldratarfligaste bergning på ålderns dagar är fullkomligt afskuren.
Det synes mig ingalunda omöjligt att utbyta Ministrar mot Chargées d’Affaires, men att nu vid så långt på aftonen framskriden tid, fortsätta en tvist härom, vore otillbörligt, hvarföre jag afstår derifrån, utan att i någon mån afvika från mina åsigter och ifrån min öfvertygelse, att Sveriges diplomatiska angelägenheter kunna skötas lika fördelaktigt som nu, utan den statslyx, som, enl. min upfattning, ligger just i användandet af högre funktionärer. Hr Hjerta: Jag anser angeläget att, för att icke göra sig skyldig till orättvisa, erkänna den grannlagenhet och sparsamhet, hvarmed Regeringen under sednare åren gått tillväga vid dispositionen af anslagen till Utrikes Beskickningarna, så vidt sådant kunnat ske ulan några egentligen genomgripande reformer; men efter detta medgifvande anhåller jag att få fästa Hrrmes upmärksamhet på det sätt, hvarpå Utsk. behandlat denna fråga. Det har nemi. helt en kelt fästat upmärksamheten på behofvet af att våra Ministrar i främmande länder äro någorlunda väl aflönade, eller åtminstone i ekonomiskt hänseende försatte i den ställning, att de, utan alltför stora inskränkningar eller anlitande af egna tillgångar kunna upträda på ett med deras egen och Rikets värdighet öfverensstämmande sätt, och med denna fras samt med en sammanräknad ingress och motivering af 39 rader har Utsk. tillstyrkt R. St,:r att bevilja det af K. M. begärda anslaget 59,700 Rdr Rmt, hvilket utgör omkr. Rdr för hvarje rad. Jag tror, att det varit skäl för Utsk. att upgifva något sätt för R. St:r att, såvida Utsk. icke kunnat bestämma hvarje post, få en öfverblick öfver det hela. Sådant har Utsk. underlåtit, hvarföre jag anhåller, att denna punkt måtte återremitteras. En annan omständighet, föranleder denna min anhållan och har af några föregående talare blifvit vidrörd, nemi. Utsk:s påstående, att Sverige under sednast förflutne åren intagit en förändrad i politiskt hänseende mera betydande plats inom Europeiska Statsförbundet.
Endast när .Anna Deas, deras buse, skulle knmmn dera; tjocka peruk, hvarvid shon det, hon blötte och hon tliitnde fltitor, h5rda och tjocka som kïppaw, eller d8 de skulle sitta stilla och plugga med den ohygglige .Oldc .. sjönk deras mod till nollpunkten. Synnerligen riidd. n11 hnrn skola blif \; l ölvenpiindn och hridmogna samt öfvermäiti i f momlprcdikningir, har fö7f.n ifseii att rkildrn nhnrn af kött och blod., inga fullkomlighetsmönner - och vi nnse, mi hon lyckats. En god och sund realism och c11 raskt frnmst3llningss8t utmärker denna bok. Ile unga nibte i dessa skildringar igeokännn sin egen verld och finna sig runde, ehuru intet synnerligen miirkvönligt intriilim i n i ot kapitel, o m vi undqnuga, d i lilln \ Iivm höll p i all I&gt;riinnas till döds och - d % lille bror föddcs. Förf: or fruktan. att min skulle stöta sig p l det samtal hnrnen hUln nicd anledning nf den senaste tilldrngclscn. iir i r l r tanke öfveriiödig. Besiaror ej iildsta sysler ' syskonens funderingar, om hror hlihil hittad i biickcn eller i kyrktornct. ined nllt för hemlighetsfulla ord, SS. ej synes hon fela genom att varn 0 1. 11 för tydlig. Aro syster Elsas ord iin blott ett eko af moderns, IUa de likviil nllgot för hfigslämdn i en 12-8rings mun, och vi im ej,att d i a s m l syskon skulle utan en enda ridare anmärkning h i nöjt sig med den förklaring dc fingo. Godl och riitt cmellcrtid.
Om - Den 2 Mar^. ror Ombudsman ej borde fä tilträde wid Zanco-Fullmägtiges sammankomster, och af Herr kåkman deremot, at L denna H. rörande chi8titiL-Ombudsmannen, kunde tilläggas orden: som efter aflagd Tyftbets-Ed äger tilträde t-l Fullmägtiges I'iotocoI1, likasom at i IO §. i afseende pä Kongl. Hof-Rättens och Högste Domstolens Ledamöter matte införas; ar de, sa framt någre af Lundens hemligheter förekomma, stulle aflägga Tysthets-Ed; char LagUtstortec, i dest med förra piostron afgifne Memorial bade förklarat stäket til förståendet i förstnämnde fall, och hemställt sadan Eds afiäggande, som ar nämnd; hwilket Lag-Utskottet, anseende lampeligast at härom göra särstild hemställan, således nu äberopar; Hwarjemte, i föranledande af Herr sattina Räder Grefwe 6ustat vv. lkamilt0N8 derom wäckce fräga, UtstottLt fär förklara, at Utstottet tagit för gifwit, det bestämmandet af tilfaller för Tysthets-EdenS aflaggande af Domarne icke kunde tilkomma någon annan, än Riksens Högloft. Ständer, deras kev^orer eller ^U8tuiss -Ombudsmannen, med detsamma Mälet hos Hof-Rätten anmäles. Widare hafwa Herr Borgmästaren UNIKer-A mot förestristcn i z och ; §. §., och Herr Rådmannen k.3nclberA j afseende pä innehället af IO §., hwar för sig anmärkt, at den Riksens Ständers Idevj3orer updragne rättighet, genom Z och 5 at 8U8pen^erL en felaktig