Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag vidtagna .Beslut , alt så väl de reducerade Officerare vid Gardes - Regementema som af f. d. Finska Arméen skulle undfå sina Accords-summor uti Stats-Conroirets Obligationer, stälde på 6 årj, med 6 procents renta, har Stats-Conioiret utfärdat följande Obligationer, nemligen: 258 stycken till Officerare så val vid de indragna tvänne Esq vadronema af Lif-Gardet till Häst, som vid f. d. Svenska Gardet, samt till Öfversten, nu mera GeneralMajoren, Friherre von Schultzenheim för dess vid f. d Finska Gardet inneliafde Beställning, på tillhopa 66,996: — —- Samt 272 stycken till Officerare af f. d. Finska Arméen, på tillhopa 72,501 : 16. 7. R:dr B:co 139,497: 16. 7. Hvarförutan 47 stycken Obligationer , på tillhopa 7,020 tunnor Spannmål, 4:delar Råg och 4:del Korn, Garnisons-mål, blifvit utfärdade till de Officerare af Gardes-Regementerna, Sorn , jemte penningar, äfven haft Spannmål sig på Jhon anslagen, Utaf lien 14 Juli. 1333 Utaf dessa Obligationer förfalla till inlösen: 5 stycken åi18 I 5 , på- 3>898; 32- — I19 — år 1816, på - 2J,363: 28 — 0 ar I8t7, på 6,229: 10. 106 ‘ år I b 18 , på - 98,515: 22. 7. 13 — år 1819, på - 6,998: Äfvensom ofvanberörde 47 stycken Obligationer pä tillhopa 7,020 tunnor Spannmål jemväl förfalla till inlösen år 1818- Och som åtskilliga Officerare af f. d.
Proposition N:o 74. inålsenligt sätt ega rum i den till läge och beskaffenhet mindre lämpliga och i afseende ä utrymmet redan nu otillräckliga, i enskildt hus förhyrda lokal, hvarest dessa samlingar hitintills förvarats; samt då den förlust, som kan anses uppstå genom borttagandet af de å Landtbruks-akademiens tomt nu befintliga åbyggnader, till sin betydenhet väsendtligen förringas vid betraktande deraf att dessa lägenheter, om de skola försättas i laggildt, och fullgodt skick, inom kort i reparationskostnader kräfva dryga utgifter, vill Kongl. Maj:t, — enär berörda tomt, med ett centralt läge, genom sin rymlighet medgifver uppförandet af en byggnad. i hvilken de särskilda ofvanomförmälda lokalerna på ett särdeles lämpligt sätt kunna sammanföras, och de af öfver-intendents-embetet och Direktionen för nya elementar-skolan framställda anmärkningar, beträffande vissa i det upprättade byggnadslörslaget förekommande anordningar, synas vara af mindre betydenhet i jemförelse med det gagn, som af förslagets utförande är att förvänta, — härmed föreslå Rikets Ständer, att Rikets Ständer måtte dels medgifva det ifrågaställa utbytet af Landtbruks-akademiens nuvarande, tomt med åbyggnader emot den af Teknologiska institutet hittills begagnade fasta egendom, på de af akademien uppgifna vilkor, så att sistnämnda egendom, i stället att försäljas, må, sedan densamma, efter institutets flyttning, undergått reparation, få af akademien öfvertagas, och akademiens gamla tomt, efter derå nu befintliga åbyggnaders nedrifning, disponeras för det i ofvannämnda afseende tillämnade nybyggnadsföretaget, dels ock anvisa ett anslag af Trehundra Tusen Riksdaler, till utgående med 100,000 Riksdaler under hvartdera af åren 18G4, 1865 och 1866, för att, jemte den af Stockholms stad beviljade anslagssumma och de medel, hvilka Slöjdskolans Styrelse förmält sig blifva i tillfälle att tillskjuta, användas till uppförande å akademiens tomt af ny byggnad för ofvanomförmälda särskilda ändamål, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af Öfversten Stål uppgjorda ritningar och förslag.
För denna befrielse erlägger Roten til! Eders Kongl. Magt och Kronan 8 N:dlr Banco i ett för allt, ärligen i fredstid, att efter Rotens nia tvål betalas, antingen i penningar eiler i spanmmal och säswelwaror imörda till Krono-Magasinet, och beräknade efter Markegång. z:o. Pä de ställen der Noten, enligt Cvntract, är skyldig art bestä kost m. m. upphör denna förbindelse, dä Roten icke äger rätt lill ersättning för större del af berörde 8 R-dlr, än som öfwerffjuker beloppet af den kost, den eljest hade bordt bestä, hwarest äter denna förbindelse ej finnes, bör Roten erhålla sin ersättning af Soldaten för hela summan. Defie ersättningar stola ste, antingen genom afdrag af Soldatens lön och andra inkomster af Rolen, eller genom dagsverken af Soldaten ät Nsten, beräknade cfter örtens Markegång. Befälet stal hasna noga tillsyn, att pä ehwad af desa sätt som hälst, ersättningen ofelbart ät Roten utgöres. Till »vinnande af ytterligare tydlighet hafwa Riksens Stander härwid »velat bifoga den sörklaring, Att defia stadgande!» beträffa endast de indelade Infanteri - Regementerne och de till fotfolk afsuttne CavMrier, hos hwilka Patzevolame ej ännu finnes införd. Af sistnamde art äro de afsuttne Sguadroverne af Smälänningarne och Rusthällsfördelningen af Oftgölharnc. De Rotar som blifwit anflagne till Under,Officerares aflöning, till underhäll af spelet, eller eljest sta för Kronans rakning vacama, undantagas frän den Den i8 Ju lii. >779 ben bestämma afgisten, emedan förut med dem sätrane Conrract äro ingängne, akt fräga örn afgiftens erläggande ej kan uppsta.
Riksdags-fullmägtigen Gross åter, som jemväl antydt vådorna af den nu gällande lagstiftningen i ämnet, såsom verksamt bidragande till lyxartiklars spridande inom landet, har yrkat »att det i 23 § af Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 handelsbok tillagda vitsord måtte helt och hållet upphöra att vara gällande, så väl hvad köpmän som fabrikanter och handtverkare i afseende på utborgningar angå.» Deremot har Herr Friherre von Schwerin, med anmärkning att utom det skadliga inflytande på sparsamheten i allmänhet, sorn ifrågakomne lagstiftning utöfvade, densamma ock utgjorde det egentliga hindret för införande af en ordnad vexelrörelse, på grund deraf föreslagit: »l:o att köpmannens bokförda fordringar, äfvensom handtverksräkningar af äldre dato än en månad förlora rättigheten att lagligen indrifvas; —- 2:o att denna förändring, om den bifalles, först träder i kraft efter lämplig tid, t. ex. ett år efter kungörandet;» — varande denna, af Riksdags-fullmägtigen Tjernlund från Wester-Norrlands län inom Hedervärda Bonde-Ståndet såsom egen upptagna, motion af åtskillige representanter inom samma Riks-Stånd understödd. Herr Bydin åter har hufvudsakligen fästat sig vid de olägenheter, som nu vanliga utborgningar medförde för minuthandlanden och handtverkaren, hvilka ej på länge och icke ens på bestämda tider erhöllo betalning för sina utborgade varor, utan måste under en lång tid anse sina bokförda fordringar såsom ett död t kapital, hvaraf de ej på något sätt kunde sig betjena. För att afhjelpa dessa olägenheter, »utan att förstöra handeln mot bokfordran», har motionären framställt följande förslag, med anhållan att dess uppställande i lagform måtte verkställas af Lag-Utskottet: »Året indelas i fyra qvartaler. Det första qvartalet innehåller Januari, Februari, Mars månader; det andra April, Maj, Juni; det tredje Juli, Augusti, September; det fjerde och sista Oktober, November, December.
Här är icke meningen att upgifva hvad man menar med hufVudpersedel, utan att använda detta uttryck så, att ingen tvetydighet dervid sedermera kan upkomma, och häri har StatsUtsk., enl. min tanka, lyckats, ty man måste komma ihåg att i början af Utsk:s Utlåt, finnas uptagne de artiklar, som i K. M:s Propos. antagas såsom hufvudpersedlar i allmänhet. Sedermera står äfven under hvarje serskildt län upgifvet, hvilka persedlar Utsk. förstått med hufvudpersedlar, och då frågar jag, om man ser saken ifrån dess praktiska och icke ifrån dess abstracta sida, om verkligen någon tvetydighet kan upkomma genom uttrycket hufvudpersedel. Enl. min upfattning kan icke den minsta tvetydighet npstå, huru ordet hufvudpersedel här skall förstås, men de upgifna orden ”qvarstående persedlar” hafva den olägenheten, att de ick eendast äro sväfvande, utan dessutom äro alldeles nya ord, som icke förut finnas i vår kameral-lerminologi. Man har här ingått i discussion öfver huruvida Utsk. öfverträdt sin befogenhet, då Utsk. här föreslagit förvandling af åtskilliga hufvudpersedlar ifrån en persedel till en annan, men då denna fråga icke 1111 förekommer till afgörande, utan fråga endast är att undersöka, huruvida det kan yara nyttigt att persedlarne förvandlas i penningar, så är discusionen derom af de värde talarne alldeles för tidigt väckt, och jag ämnar således nu icke ingå i densamna. Hr Dalman: Jag skall vara mycket kort i denna preliminär-discussion, hvilken dessutom afgör ingenting. Jag vill blott nämna, att jag alldeles icke yttrat, att StatsUtsk. varit obefogadt att föreslå hvad Utsk. ansett lämpligast och bäst, men jag har påstått och påstår ännu att StatsUtsk. varit obefogadt till det yttrande att det skulle innefatta ett uprifvande af K. M:s och R. St:rs vid förra Riksdagen fattade beslut, att till förvandling i penningeränta föreslå någon annan persedel, än de s. k. småpersedlarna.
blef Mem:t lagdt till handlingarne. Föredrogs och bifölls Allm. Besr.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 30 sistl December bordlagda Betänk. N:o 20, i ani. af väckt motion om inskränkning i allmänhet af tjenstemännens antal, nedsättning af deras löner, indragning af embetsverk m. m. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, samma Utsk:s d. 30 sistl. December bordlagda Betänkm: N:o 21, i ani. af väckta motioner ang. förändring i sättet för kronobrefbäringens utgörande m. m.; N:o 22, i ani. af väckt motion ang. förändrade föreskrifter i afs. å laxfisket i den s. k. Pukaviksfjorden i Blekinge län; och N:o 23, i ani. af väckt motion ang. skyldighet för sparbankerna i riket, att å derstädes insatta medel för närvarande gifva minst fem och en half procent ränta m. m. Föredrogs och bifölls samma Utsk:s d. 30 sistl. December bordlagda Betänk. N:o 24, i ani. al väckt motion om den ändring i Kongl. Coopvaerdie-reglementet den 30 Mars 1748 och Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1828, att Svensk sjöman skall till den kommun, der han är mantalsskrifven, erlägga den nu till sjömanshusen utgående afgift. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, samma Utsk:s den 30 sistl. December bordlagda Betänk. N:o 25, i anledning af väckt motion om upphörande för statens tjenstemän af skyldigheten att ställa borgen för den uppbörd, de om händer hafva. Föredrogs och bifölls samma Utskrs d. 30 sistl. December bordlagda Betänk. N:o 26, i ani. af väckt motion om åtgärder till åstadkommande af en pensionsförening för tjenstemän och betjente vid statens jernvägar. 40 Den 3 Januari.
Stödjande mig sålunda på hvad som i andra länder i detta fall anses nödvändigt, på nyss anförde äldre förslag, på de af Konung och Ständer redan i förra århundradet fattade beslut, samt på den erfarenhet sednaste tid lemnat om större öfningslägers stora nytta för armeen, då medels-tillgångarne medgifvit sådana lägers sammankallande, anser jag följande härom för framtiden böra stadgas: l:o att större öfningsläger, sammansatte af alla vapensorter, årligen böra ega rum; 2:o att hvarje regemente och korps hvart 4:de år deltager i dessa öfningsläger, i bestämd ordning, på det undervisningen vid regementsmötena raå kunna ordnas med större säkerhet och omsorg, regementenas förkofran sedan sednaste läger lättare varseblifvas, samt rättelser ega rum, der sådane af behofvet påkallas; 3:o att öfuingslägrens längd blifver minst 12 dagar på stället; 4:o att arméen fördelas i 4 bestämda läger-afdelningar, med iakttatagande af möjligaste besparing i marcheoch andra kostnader; 5:o att lägerplatsen för en iäger-afdelning blifver Ljungbfhed i Skåne; för den andra, Axevalla hed i Westergöthland, samt för de tvänne öfriga, Ladugårdsgärdet vid Stockholm. Sedan nu anfördt blifvit hvad som erfordrades att försätta stående arméen i skick att kunna utgöra pålitlig stam för national-beväringen, föijer i ordningen att uppgifva, hvilka åtgärder böra vidtagas för att på ett ändamålsenligt sätt ordna: Bevärings-manskapets vapenöjningar. Ofvanföre är den grundsatsen uttalad, att, om ock stam-trupperne äro tillräckligt talrika samt väl bildade, bevärings-manskapet likväl måste ega en sådan jörberedande bildning, att det med stammen kan införlifvas, utan att der åstadkomma ett allrnänneligt rekryt-tillstånd, hvaraf i farans stund de 23 vådligaste följder ©tvifvelaktigt skulle uppstå; följer således nu att närmare bestämma, huru denna förberedande bildning må tillvägabringas.
107 Annorlunda Liefve deremot säkert förhållandet, om en centralstyrelse för undervisningsverken organiserades, som, utan särskild anmälan hos Eders Kongl. Maj:t, egde att lemna föreskrifter om verkställighet af gällande stadganden, att rätta de afvikelser, som derifrån kunnat ega rum, att vaka öfver användandet af goda läroböcker och lämpliga undervisningsmetoder, uppmuntra författandet, af dugliga läroböcker i de ämnen, der sådana saknades, samt till Eders Kongl. Majit inkomma med förslag till förbättringar uti alla delar af undervisningsverket, och som vore så sammansatt, att den kunde förena nit för undervisningens förkofran med de kunskaper och den erfarenhet, som fordras för att rätt bedöma medlen till ernående af detta mål. En centralstyrelse för undervisningsverket är ej något nytt i Sverige. Från äldre tider var uppsigten öfver detsamma öfverlemnad åt kansli-kollegium. Ar 1801, då nämnde kollegium upplöstes, blefvo, såsom orden lyda: öfverinseendet och styrelsen af undervisningsverket alldeles odeladt uppdragna åt ett gille, bestående af kanslererne vid rikeLs tvenne akademier, under namn af kanslersgillet. Då detta gille år 1809 upphörde, uppdrogs vården och inseendet öfver alla högre och lägre läroverk samt uppfostringsanstalter i riket åt kansli-styrelsen, hvilken, då mål, som rörde läroverken och uppfostringsanstalterna hos densamma förekommo och hvilka, i enlighet med den för kanslersgillet utfärdade instruktion, nu borde hos styrelsen anmälas, prof vas och afgöras, egde att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om nådigt tillstånd att sig till biträde få kalla några flera i dylika ärenden kunnige män, om styrelsen sådant, vid förefallande tillfällen, för nödigt ansåg. Då likväl icke långt derefter, eller år 1812, en serskild uppfostrings-kommitté tillförordnades, kom kanslistyrelsen nästan aldrig att få någon verklig befattning med uppfostringsärenden, utan lemnades sedan utredningen och beredandet af alla undervisningsväsendet rörande mål åt denna kommitté, som äfven egde att med läroverken direkte kommunicera.
Statsmakterna skulle hafva den småaktigheten att fästa sig vid ett eller annat ordalag; så skulle jag tro, att R. o. Ad. icke varit tillräckligen' uppmärksamt på ordalagen, då Ståndet nyligen biföll StatsUtsk:s utlåt. N:o 64 Litt. F., hvarest tillstyrktes beslut, att skattefrihetseller s. k. kalldygnen må för hvarje år beräknas på visst uppgifvet sätt; ty förevar, utlåt., der ordalagen äro sådana: ”hvadan Utsk. ”tillstyrker, att den derom väckta motionen må af Rikets ”Ständer varda bifallen,” uttrycker tydligare än det förra att det endast är för Ständernes del, som beslutet fattas; hvadan jag, för min del, förmodar, att detta betänk, lika väl och med mera skäl, än det förra, bör i och för ordalagen kunna utan anmärkn. bifallas. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ifrågavar. förslag af StalsUlsk. innefattade en förminskning i Statens ordin. inkomster, ett upphörande af någon del deraf, utan att Utsk. föreslagit R. St. att hemställa beslutets verkställighet till K. M:s nåd. bifall. Ett bifall till StatsUtsk:s nu afgifna förslag vore således stridande emot grundlagarnas föreskrifter i Reg.F:ns 62 och 64 §§:v samt Riksd.Ordn:ns j5 hvarföre Hr Landtm, förmodade, att R. o. Ad. funne, alt propos. till bifall å utlåt, icke af honom kunde framställas, förrän saken blifvit ställd i den form, som med grundlagen vore öfverensstämmande. Frih. Tersmeden, Wilh.: Som jag uti denna fråga hyser motsatt åsigt med Hr Frih. o. Landtm., så yrkar jag den af Hr Frih. o. Landtm, vägrade propos:n , i5a Den aa Maj. och skall icke underlåta att göra det vid alla dylika frågor. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. yrkade propos. till bifall å StatsUtsk:s utlåt.
Vår hank skulle ej då, till enskild och allmän skada, varit utsatt för de många bankrutter, hvarom dess historia vet att berätta. Jag anhåller om propos på bifall till de yrkanden, min reservation innehåller. Detta anförande framkallade åtskilliga bifallsrop. Hr von Kraemer: Jag ber den siste talaren om ursäkt att jag ännu en gång återkommer till hans reservation, och just till den punkt af densamma, som mest blifvit vidrörd, nemi. hans kalkyler öfver sädesimporten och exporten. Han har kommit till sitt resultat derigenom, att han fäst sig endast vid de båda artiklarne råg och hvete, meri ej tagit de andra i beräkning. Jag har ej gjort någon kalkyl för alla de 6 sista åren, enär någon medeltalssiffra ej varit mig tillgänglig, men jag har valt året 1861, och, om man då multiplicerar importen och exporten af alla sädesslagen med medelpriset, enligt markegång för desamma, kommer man till det resultat, att sädesimporten Den 21 Maj e. m. 527 då uppgick till 12,721,507 rdr. Detta låter visserligen förskräckligt, men gör man samma värdering med hänsigt till exporten, uppgår densamma lill 16,000,000, hvarigenom vi således skulle hafva det året lått en behållning af cirka 3,000,000. Det torde således icke vära så farligt, orri en artikel gått in, då en annan i stället gått ut; och detta är just en af de stora fördelarne af ett fritt handelssystem i allmänhet, att man håde kan föra ut, hvad man kari, och taga in, hvad man behöfver. Då vi exportera mera spamnål än vi importera, frågar jag. hvartill en tull på densamma skulle tjena. Hvad för tull, antingen den af reservanten föreslagna eller någon annan, sorn åsättes, så kan den i alla fall ej komma att höja spanmålspriset ett enda öre, förutsatt att vi exportera mera än vi importera. Hvad skulle nemi. verkan af tullen vara? Att stegra priset på spanmål inom landet med så mycket som tullsatsen. Ingen skulle naturligtvis då vilja sälja sin säd till utlandet, der priset då vöre så mycket lägre som vår tull.
Uät Borgare-Ståndet, vid nu skedd förnyad föredragning, bero vid hvad Riksens Ständers Stals-Utskott yttrat och hemställt, un följande sedan den <23 uti denne månad på bordet hvilande Utlåtanden, nemligen*. 1. Nio 182, i anledning af gjorde motioner, angående verkställigheten af förut i fiåga ställd reglering till befordrande af indragning utaf öfverflodige Embeten och Tjenster. a. N:o 183 i anledning af Kongl. Majus Nådiga Remiss uppå åtskillige handlingar och förslag, angående erforderlige medel till Vadstena Slotts iståndsättande. 3. N:o 185, l anledning af Kongl. Majus Nådiga Remiss å Häradshöfdingen Örtendiils ansökning om boställe eller lonforhdjning. Från Hedervärda Bonde-St äudet S. DUti rneddeidt Utdrag af Protokollet 348 Prof.' Vtdr. d. 25 April 1818’ 1 för <len 15 i innevarande rnanad förmäler sig Högvördige Preste-Ståndet hafva af förekomne uppgifne anledningar och skäl heslutit anmoda Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet, att skyndsamligen tillställa Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet, hvar sitt exemplar af Utskottets den 19 nästlidne Januarii afgifne och af Prestesamt Ronde-Stån-’ det återremitterade yttrande rörande handlägg, ningen af Prosten Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl, Maj ts och Rikets Ständers vid-1 tagne beslut uti åtskillige Rikets inre hushållning rörande ämnen, på det förstbemähe 2:ne Stånd må, i förrringo af Riksdags-Ordningens 44 §. yttra sig under hvilket Utskott de anse målet höra.
Banco-Discont-Verket, se Discont-Verket. Banco-Reglementet, nu gällande: ett förtydligande och tillägg uti 110 §. 18. åtskilliga förändringar i irsta Artikeln . 61. förändrade föreskrifter i 3:dje Artikeln . 62. Svar på återremiss 74’ 2 Banco-Reglementet, förändrade föreskrifter i ^:de Artikeln . 63. förändringar i 4;de Artikelu 66. föreskrifter i 5:te Artikeln 63. förändrade föreskrifter i 6:te Artikeln, j:sta Afdelningen 70. Ändring af åtskilliga reglementariska stadganden i 8:de Art. 67. Banco-Reglemente, den slutmening, som bör inflyta i dét vid denna Riksdag utfärdande . • 1 71* Banco-Utskott, Instruction derför vid nästkommande Riksdag i, 72. Banco-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning efter näst förflulne Riksdag Berättelse derom 27. Svar på återremiss 42. Barnhus-Inrättning Östads, angående ränteberäkning å dess i Banken nedsatte Capital 8. Berättelse, angående verkställd undersökning af Banco-Verkets tillstånd samt huru detsamma efter nästförflutne Riksdag styrdt och förvaltadt blifvit . , 27. „ Banco-Fullmägtiges till Utskottet. ... 2. Bevakning af Militär-poster vid Låne-Contoren i Götheborg och Malmö ... 7. Boberg, J., återlemnande till Borgare-Ståndet af en utaf honom väckt motion, angående skyldighet för Pri vatBankerne att hålla Invexlings-Contor i Piteå stad 3* C. Cancelli-Betjening, angående Notarie-Arfvoden åt 2:ne Can cellister samt om tillökadt Cancelli-biträde 1. om arfvode för renskrifning af Utskottets Protocoll . 78. Capital-Öfverskott, se Grundfond. Creditiv-Rörelse, se Låneoch Creditiv-rörelse. D. Decimalsystem, se Mynt-System. Deposition af silfver å utrikes ort, till belopp af högst 5oo,ooo
Förklara de deruti, at skriften mä tryckas, ware - Den 2 Junti. 427 re dä bäde Författare och^ Boktryckare frän allt answar frie, och ligge det ä Lommitcei-Läs. Dctze committeraöt; skola' wäljas af Riksens Ständer genom Sex af hwarje Ständ utsedde Llsccorer, forn röste samfält och icke Ständwls. Afgår emellan Riksdagarne nägon af de clomminerasts, wälje de öfrige en behörig man att det lediga rummet intaga. §. 109, Ej mä Riksdag längre räcka än Trenne mänader frän den dag, dä Konungen lätit om Stats-Wrrkets tilständ och behof Riksens Ständer eller deras Stats-Utstott underrätta. Skulle likwäl wid nämnde tids förlopp. Riksens Ständer ännu icke haswa Riksdags-Arenderne afgjort, anmäle de det hos Konungen och aste at^,Riksdagen mätte fortfara någon witz tid af högst en mänad derefter, bwilket Konungen^ ej äge magt at wägra eller förhindra. Der sä oförmodadt hända skulle, at, wid den fölunda förlängda tidens utgång, Riksens Ständer icke hade Staten eller nägon ny Bewillning til be stämdt belopp sig ätagit, dä stal Konungen kunna Riksens Ständer ätstilja, och fortfare den förra Bewillningen intil nästa Riksdag. Ar ärter Bewillningens hela belopp bestämdt, men Riksens Ständer icke om fördelningen deraf ense, dä stola, efter den faststälda Bewillnings-summans förhällande til den, som wid föregäende Riksdag blifwit fördelad, de i den sista Bewill, nings-Förordningen stadgade jemlikt ö kas eller minstas; och updrage Riksens Ständer deras Fullmägtige i Lsnguen och Riksgälds^- contoiret at en ny BewillningS-Förordning pä sädan grund upgöra och utfärda. §. 110, 428 Den 2 Junis. §. 110.