Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid , då Åssignationerna äio till så obetydligt belopp , att de genom inbetalning af DiscontL';b kunna innom ett år inkomma, sef jäg intet något hinder böra läggas emot deras prcmpta inlösen af Banquen , nemligen : Götheborgs och Götha Canals. Med Malmö är förhållandet annorlunda; denna Discont bör ej utan genom Concours kunna utredas, hvilket icke är fallet iiiéd de bägge andra. Grefva von Platen , Ballzar Bogislaus , uppläste följande: Uti ett för hela Riket så vigtig! ämne* sorn det, hvilket föranledt Högloflige Riksens Ständers Statsoch BancoUtskottens gemensam* ma Betänkande af dén 3 Mars, är jag öfver* iygad så många bpplystäre män ej lära underlåta yttra sin tanka, att nästan torde det vara öfverflödigt, örn jag uppehåller Högloft. RidderSkapet och Adeln med franiställningen af mina åsigter, hvilka jag så mycket helldre skulle behålla för mig, sorn; då jag här ej kan annat än framställa min öfvertygelse, de måste åtföljas af den för mig obehagliga känsla, ätt klandra frugten af den moda, hvilken alltid å-s ligger Utskottets Herrar Ledamöter utöfver våra gemensamma Riksdagsmänna åtgärder * Och hvarföre, då dessa mödor egentligen äro ägnade till vår upplysning uti Fäderneslandets angelägenheter, jag alltid skall finna mig vara 148 Ben 17 Martil, e. m. förbunden; min öfvertygelse i ämnet må för öfrigt vara hvilken den vill. Då emedlertid, under mina serskilta för* hållanden, jag ansett mig alldeles ovilkorligen förbunden att yttra min mening, känner jag mig åtminstone lycklig, att den ej är stridig emot hela sammansatta Utskottets förenade röst, sedan så många Ledamöter deraf, enligt hvad deras tryckta serskilta tankar och reservationer utvisa , varit af annan mening } äfvensom det är mig med säkerhet bekant, att ännu andra både muntligen och skriftligen reserverat sig, ehuru detta ej af Handlingarne synes; en om» ständighet, den jag tror mig böra anmärka.
N:o 36. 89 Den allsidigare granskning, som ofvannämnda Kongl. Öfver-Intendents-embetets ritning sedermera, vid remiss af densamma från Westerås Domkapitel till Fahlu stads innevånare och Läroverks-kollegium, underkastades, gaf emellertid vid handen, att oafsedt det mindre lämpliga i byggnadens disposition, dess storlek ingalunda motsvarade läroverkets närvarande behof och att deri således lin mindre kunde anses blifva tillräcklig för läroverket i det omfång man, med anledning af lärjungarnes hastigt tiilvexande antal, med all sannolikhet kunde antaga, att detsamma inom en ganska nära liggande framtid komme att erhålla; hvadan stadens innevånare tillsatte en Kommitté lill frågans ytterligare utredning. Denna Kommitté, bestående af kommunens mera framstående medlemmar, fann vid frågans skärskådande, att den ritning, hvilken stadens dåvarande Riksdags-ombud genom Öfver-Intendents-embetets försorg förskaffat och framlagt för Höglolliga Statsutskottet, utan att kommunen sjelf hunnit taga del af densamma, verkligen var behäftad med förutnämnde felaktigheter i synnerhet i afseende på ett allt för knappt tilltaget utrymme för det antal lärjungar man måste beräkna att läroverket innan kort komme att hysa, hvarföre Kommitterude ansågo sig böra uppgöra en ny ändamålet bättre motsvarande planritning. Denna förelädes så väl stadens innevånare, som Domkapitlet i Westerås och vann enstämmigt bifall; hvarefter de förre ingingo till Kongl. Majit med underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Majit anbefalla Öfverinlendents-embetet, att efter denna plan uppgöra fullständig ny ritning med kostnadsförslag till läroverksbyggnad. En sådan ritning med kostnadsförslag har sedan af Kongl. Öfver-Intendentsembetet blifvit uppgjord och vid remiss till Lärare-kollegiet och stadens innevånare antagen, äfvensom Kongl. Majits nådiga fastställelse å densamma erhållits. Detta kostnadsförslag utvisar dock en slutsumma af icke mindre än 171,000 R:dr R:mt, deraf 133,000
Uti vårt på rörelsekapital fattiga land, hvars vidsträckthet i förhållande till befolkningens täthet jemväl försvårar användandet af de utvägar till undvarande af kontanta penningar, som nutiden uppsökt i ett utbildadt bankväsende, blifva de antydda olägenheterna allt mera känbara, och i jemförelse med dem är i sjelfva verket den ränteförlust, som uppkommer derigenom, att penningarne ligga qvar någon tid i de offentliga kassorna, af endast ringa betydelse. Detta ämne har ock förut varit föremål för Rikets Ständers uppmärksamhet i sammanhang med fråga om förändring af Stats-kontorets organisation och af arbetsordningarne för öfriga i Stockholm befintliga förvaltande embetsverk, som äro försedda med egna kassor; och Rikets Ständer uttalade i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t den 16 Maj 1863 sin åsigt beträffande olägenheterna deraf, att Statsverket för sina utgifter nödgades hålla kontant kassa i hvarje ränteri och en mängd särskilda förvaltande verk. Af en för utredande af detta ämne tillsatt komité har underdånigt betänkande nyligen blifvit afgifvet, och af en samma betänkande vidfogad bilaga har Utskottet inhemtat, att i de särskilda landtränterierna funnos vid 1862 års slut följande kontanta behållningar, nemligen: I Upsala R:dr 26,342: 12. „ Carlskrona 91,926: 67. .. „ Göteborg „ Wenersborg 48,671: 51. Allm. Besvärsoch Ekon.- Utskottets Betänkande N:o 35.
Här är endast bestämdt, att ost skall gifvas för hvarje ko efter en dags mjölkning; men, mine Hrr, huru mycket är en dags mjölkning? Huru slör eller huru beskaffad är den ost som göres efter en dags mjölkning? Kan någon bestämma del? Dä allt detta är så obestämdt, kan man då med skäl sätta sig emot den billiga begäran, alt K. beflude måtte anbefallas inkomma med förslag till bestämmande af en viss penningeränla i st. f. den nuvar:de till sitt belopp så obestämda skatten? Här kan man icke göra samma anmärkn. som vid den föreg:de punkten, alt icke råntegifvarne blifva hörda; ty det står tydligen att räntegi?värne skola höras. Det är icke fråga om annat än att ett förslag lill stadga i detta fall skall uppgöras; och kan det väl vara skadligt att göra ett försök att bestämma en skatts belopp? Det gamla skatteverket kan väl icke vara så heligt och oantastligt, att, om det finnes en skall som är obestämd, man icke skulle kunna få göra ett förslag lill dess utgörande pä ett säkert och bestämdt sätt. Jag får derföre, för min del, anhålla om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på bifall till denna punkt. Frih. Cederström: Jag har egentligen vanligtvis mycken aktning för den blinda tron, men jag tycker icke om honom då han kommer in i det offentliga lifvel. Den s. k. osten i Herjeådalen är någonting, som icke behöfver sökas, ty han finnes i markegångstaxan upptagen till ett värde af 2 r:dr b:co eller 3 r:dr riksg. per \Jt. Jag bör säga att det är 1846 års taxa jag här bar till hands, ty det är ej 1847 års, som jag fått till låns. Af denna markegångstaxa synes likväl, att det är icke ystedag, som kommer i fråga, utan det är ost som är i fråga att tagas till skatt. Jag tillstyrker att punkten afslås. Hr Sandströmer: Efter hvad som föregått, vill jag ej vidlyftigt orda för bifall till betänk, i denna del, ehuru jag yrkar det. Gr.
-Det upplystes, att. sedan några, vid 1812 års Riksdag, närvarande Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, Prästerskapet .och BondeStåndet från Skåne, i underdånighet anhållit, om lindring uti dervarande Extra f Rotering, emot åtagande att i. krig och fred uppsätta 1200 Soldater och Båtsmän, hvaraf likväl 600 skulle i fredlig tiel vara vacante för 6 tunnor spannmål årligen af hvarje Rote, så har Kongl. Maj:t under den 2,7 October 18,12, låtit göra de Roteringsskyldige nådig proposition, att i stället för de 2672 Soldater och Båtsmän, sorn i krigstid borde af dem anskaffas, åtaga, sig hålla 2000 man ständige Soldater, hvaraf 4oo Den 3. Mnrtii* nummer finge vara v a cante för 6 tunnor spannmål årligen; hvarförutan borde erläggas § R:dr B.eo årligen i Passevolanee för Soldatens underhållande vid möten, samt en Släpmundering gifvas hvart tredje år; hvilken nådiga proposition, efter Rothållarnes hörande, å nyo framställdes år 1810 med den förändring, att ofvannämnda 4oo vacancer skulle få hållas under 5o på hvarandra följande år; och denna framställning kungjordes af Konungens Befallningshafvande i Mal. molius och Christianstads Län, med den föreskrift ; att de Roleskyldige noin icke d bestämd utlyst dag tillstådeskommo jör att afgifva, svar, skulle anses såsom hade de Kongl. Maj.ts Nådiga proposition till alla delar gillat; i följe hvaraf, mångfaldiga jordägare i Skåne blifvit såsom frånvarande ohårdan domde till permanent Rotering, hvilken de aldrig bifallit, ej heller föreslagit; hälst den derom, vid 1812 års Riksdag, af några Skånska Riksdagsmän väckte fråga, icke kan anses annorlunda än såsom de_ ras enskilta önskan; och hvilken dessutom icke innehöll det sedermera tillkomna förvånande tillägg af Passevolaneeoch Beklädnads.-afgiften.
Det af Friherre Cederström, Prosten Arrhenius och Pehr Eriksson från Wermlands län framställda yrkande att, vid bestämmandet af Komministrarnes löner, afseende skall fästas å dessa prestmäns olika utsigt till befordran inom olika stift, finner Utskottet visserligen billigt; men anser behof ej vara för handen att söka mera i afseende på denna omständighet än på de många öfriga, som vid löneregleringen böra tagas i betraktande, lägga någon särskild föreskrift till de hufvudgrunder, dem Kongl. Majit föreslagit för nämndens verksamhet, helst då nämnden förut fått sig tillerkänd nödig myndighet till slitande af uppkommande frågor, på den som vederbör må bero att rikta nämndens uppmärksamhet å de särskilda förhållanden, som i en församling eller ett stift må kunna ega rum. På grund af hvad Utskottet sålunda anfört hemställer Utskottet till Rikets Ständer att, med hufvudsakligt instämmande i hvad Kongl. Majit i nåder föreslagit, den 10ide punkten må erhålla följande förändrade lydelse: »Då presterlig lön i en församling skall regleras, höres församlingen på sockenstämma, eller, der flere församlingar äro förenade, å gemensam gällstämma, vid hvilket tillfälle så väl aflönings-beloppet som dess fördelning af sockeneller gällstämman föreslås; vederbörandes rätt att öfver fattade beslut i laga ordning anföra besvär, alltid oförkränkt. På grund häraf och efter öfvervägande af de förhållanden, som vid lönens bestämmande böra tagas i beräkning upprättar nämnden sitt förslag, deröfver församlingens och löntagarens yttranden infordras, hvarefter handlingarne genom Landshöfdingen och Domkapitlet jemte Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 61. 39 yttrande af dessa myndigheter till Kongl. Maj:t insändas för vinnande af nådig stadfästelse. Vid reglering af pastorslön eger nämnden jemväl tillse, huruvida Komministerslönen, der sådan finnes, står till den förra i ett billigt förhållande och i annat fall att skälig jemkning dem emellan föreslå efter de grunder, som för sådan åtgärd varda med afseende på särskilda orters olika förhållanden bestämda. Nämnden eger ock att till Kongl.
I följd af ofvannämnde beslut, ansåg Ridderskapet och Adeln något serskildt Utlåtande icke erfordras öfver Utskottets hemställan, att Kongl. Maj;Ls i ämnet afgifna Nådiga Proposition ej måtte bifallas. S D. Å nyo föredrogos och biföllos Stats-Utskotlets, dels den i3 sistlidne Mars och den 3 dennes, dels den i5 sistlidne Mais och den 3 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 4671 • anledning af Herr Hallings motion om användande af de å Rikets Ständers Banks vinst för år 1835 och de följande åien i behåll varande Öfverskott; Prot. Utdr. d. l4 April 184 < • N;o föo, i anledning af dels väckt motion om låne-bidrag för inlösen al Landshöfdinge-accorden, dels Kongl. Maj:ts i detta ämne aflåtna Nådiga Skrifvelse; N:o 45r», i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående eft serskildt anslag för Kongl. Theatern., motsvarande de för denna Ii> lällning å Stat uppförde summor, hvilka Rikets Ständer förklarat böra med 1840 års slut upphöra. S. D. Afslogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den i5 sistlidne Mars och den 3 dennes på hordet lagde Betänkande, N:o 48, i anledning af väckt fråga om prygelstraffets afskaffunde, m. m. S. D. Biföll Ridderskapet oell Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den i5 sistlidne Mars och den 3 dennes på hordet lagde Betänkande, N:o 47» * anledning af väckta frågor om tillägg vid 27 §. 2 Cap. af Krigs-Arliklarna. S. D. Återremitterades Stals-Utskottets den sistlidne
Den 20 Juli 1812 287 tillåtas förena den önskan, att Herr Kammarh. behagade iakttaga detta tillfälle, att, genom en inkastad reflection, bidraga till undanrödjande af en ofta upprepad förebråelse såsom vore det en anomanie hos en af våra Grundlagar, att tvenne bröder ej kunna till adeligt Stånd adopteras under ett namn. Herr Doctor Wijkman med flere af Beredningens Ledamöter instämde i den af Herr Doctor Wåhlin gjorde anhållan.1 Beredningen åtskiljdes och sammanträdde med Utskottets öfrige Ledamöter in Pleno kl. 11 In fidem Leonh. Palmblad. 1 Jämför C. V. M. 1810—1815, sid. 665. Justerat d. 28 Julri 1812. A. G. Mörner. Måndagen den 20 Julii sammanträdde Constitutions Utskottet in Pleno, och var endast Herr Assessorn Arosenius dervid frånvarande. Efter förrättad Protocolls justering 1 för den 10 i denna månad, anmälte Herr Kammarherren Silverstolpe, att Andra fördelningen i dag till öfverläggning förehaft 2 :ne till densamma remitterade Memorial, det ena af Herr Regerings Rådet Hallenst jerna och det andra af Herr Protocolls Secreteraren Rothlieb rörande förändring uti Regeringsformens 37 §.2 De fleste Ledamöterne af Fördelningen, hvars Protocoll icke hunnit justeras, hade instämt uti ett af Herr Kammarherren Silverstolpe upläst skrifteligt yttrande, hvilket han äfven utbad sig nu i Utskottets Plenunm få upläsa och hvilket finnes intaget i Andra Fördelningens Protocoll för denna dag.3 Efter upläsningen förmälte Herr Kammarherren Silverstolpe att Beredningen i likhet med Herr Kammarherrens tanka icke trott sig böra tillstyrka annan förändring i ofvannämnde § än att ordet efter utgår och i stället sättes jemte honom hans äldste manlige etc.
Delta tillägg upphäfde emedlertid hvad som förut blifvit stadgadt, och ledde i verkställigheten till orimliga resultater, ty om rätte egaren vore ett nyfödt barn, som uppväxte till man, hvilken först dog vid några och åttatio års ålder, uppginge praescriptionen till mer än hundra år, hvaremot om han dog genast efter det egendomen blif vit honom afhänd, praescriptionen blef icke stort mer än tjugu år. Dessutom funnes en annan motsägelse i författningen. Den förklarade nemligen, å ena sidan, att all den rätt, som icke blifvit bevakad inom omförmälde lid, kunde sedermera icke göras gällande, men å den andra, att afhänd egendom kunde utan afseende å tid återtagas, derest egendomen icke varit af sådan beskaffenhet, att derom emellan enskilde kunnat afhandlas, eller om åtkomsten icke varit laglig, eller om innehafvare!! ej vore i god tro eller om han ej varit i verklig besittning af egendomen. Nu, emedan det vore nödigt, att dylika brister, som de nu antydda, afbjelpas i eu så vigtig lag, som den ifrågastälida, samt att, enär fasta icke vidare hindrade klander af jordafång, utan häfden vore det enda medlet, hvari man kunde söka skydd, denna häfd till sina gränsor noga utstakas genom en konseqvent genomförd lagstiftning, har motionären för sådant ändamål föreslagit, ”att Kongl. Förklaringen den 14
Desse åtnjuta nu under uppfordringstiden, utom brödet, hvardera i daglig aflöning 7 skillingar Ranko eller omkring 21 öre Riksmynt, med undantag af 118 s. k. timmerbåtsmän i Carlskrona, hvilka derutöfver uppbära hvardera 2 sk. Ranko eller 6 öre Riksmynt om dagen. Att denna aflöning, (icke ens de sistnämndes) ej under den sedan några år rådande dyrheten på födoämnen kunnat, efter afdrag af den båtsmännen förbehållna kontanta tobakseller porlionsskilling, förslå till bestridande af kostnaderna för Råtsmännens natura-underhåll eller portion, ehuru knappt denna varit bestämd, är påtagligt: och hafva derföre yppats brister, som, då Kronan är skyldig att underhålla båtsmännen under den tid de äro till dess tjenst uppfordrade, mäst betunga tillfälliga behållningarne på anslaget till Flottans underhåll, hvilka dock bättre kunnat användas för detta anslags egentliga föremål. Under sådana omständigheter och då för öfrigt båtsmännen böra, under den tid de äro inkallade till tjenstgöring, få icke blott åtnjuta tillräcklig föda, utan äfven derjemte, till smärre förekommande utgifter, hafva i behåll något mera i kontant aflöning, än hittills kunnat beslås, hemställer jag underdånigst, att för de till Flottans stationer uppfordrade båtsman måtte i Nåder beredas enahanda aflöningslörmåner, som här förut blifvit af mig för Flottans öfriga gemenskap föreslagna, eller, utom 6 öre i kontant portionsskilling, natura-underhåll eller portion efter i Nåder fastställd, för alla trupper gemensam, utspisningsslat, hvartill för ofvanuppgifna båtsmansstvrka skulle fordras: lill kontanta aflöningen R:dr R:mt 26,848: 59. Transp. Bili. lill R. St. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 4, om Statsverket 4856. Transp.
Den inflytelse på länet, som Hallands enskilda bank, oktrojerad den 13 Februari 1857, samt Smålands m. fl. provinsers Hypotheksförening verkat, kan i det hela anses hafva varit välgörande genom den lättade utväg, som stått jordbrukare och industriidkare öppen att anskaffa erforderlige förlagskapitaler. 12 Hallands län. Sparbanker. Brandstodsföreningar. Tat. Befintlige sparbankers ställning upptages å bilagde tabell N:o 12. Enligt meddelad upplysning godtgöras delegarne för sina i sparbankerna insatta medel efter 5 procent, som årligen läggas till kapitalet; och utgjorde kapitalutlåningen vid 1860 års slut: vid Halmstads sparbank 255,421 R:dr 69 öre, vid Warbergs 226,295 R:dr och vid Laholms 19,910 R:dr. Förvaltningskostnaden har nämnda år uppgått vid Halmstads bank, inberäknadt 250 R:drs anslag till stadens småbarnsskola, till 1,721 R:dr 9 öre, vid Laholms till 175 R:dr och vid Warbergs till 1,164 R:dr. Så väl i ekonomiskt som moraliskt hänseende har verkan af sparbankerna visat sig välsignelserik, icke minst derigenom att en mängd fattiga arbetare, i stället att förslösa sina ringa tillgångar på krogen, hvaraf åter följt förslappning till både kropp och själ, funnit med sin fördel förenligt att i sparbankerna insätta sina öfverskottsmedel och såmedelst bereda sig tillgång för oförutsedda fall eller på ålderdomen. Sifferuppgifterna innebära det säkraste vittnesbörd om det förtroende, sparbankerna med rätta sig tillvunnit. Såsom mindre sparkassor äro att anmärka, dels i Warberg Handtverksföreningens kassa, hvars i sparbanken insatta behållning år 1860 utgjorde 306
När d i tillfälle gifves dem att få en glimt in i det obekanta landet, så bjuda de upp alla sina krafter att hemta livad heriitas kan - barn och föräldrar lika mycket. Jri, som äro uppfostrade i rikedom på och öfvermättnad af kunskapens dagliga bröd, vi tänka väl sällan efter hvilken stor gåfva vi hafva fått deruti, förr än vi få se den hunger och tacksamhet, hvarmed den ringare lottade brodern uppsamlar smulorna. Detta uppskattande af kunskapen, tror jag. finnes öfverallt hos vår allmoge. Att Smålandsbarnen kunna tillgodogöra sig s4 mycket af det för dem nya, ohörda, beror på deras snabba uppfattning, liflighet och rörlighet i intelligensen, i hvil ka egenskaper de äro öfverlägsna. Hvad de deremot sakna är ihärdighet: ' jag rår inte med det ' är ett mycket vanligt talesätt, då nagot vid första försöket icke lyckas; och dermed anse de saken vara affärdad. Så är det med allt hvad de göra: det gäller både ung och gammal. Snabt begripa de, och fyndigt tänka de ut ett arbete, men nedlägga så litet besvär som möjligt pA det, och i allmänhet blir arbetet dåligt gjordt. * * * Vi skola nu skärskåda ett af församlingens skolhus. Likasom i de andra undervisas liar fyra månader om året i folkskolan, och fyra månader i småskolan. Skolhuset är väl bland de sämsta nian kan tänka. Jag har aldrig sett så illa bygda hus som i Småland, men det kan ju hända, att det finnes lika dåliga på andra ställen - sämw tror jag näppeligen. Det händer nog, att det yttre kan se nigot sa när bra ut; men det är ändå lika illa bpgdt. I detta skolhus ser äfven det yttre högst tarfligt ut: ett litet lågt, rödfärgadt hus, nied tva fönster på ena sidan om dörren och intet fönster på den andra sidan. Hela husets nedre våning består af en låg skolsal med trasiga tapeter. lappade med tapetbitar af annan färg; bänkarne omålade, långa, af ' gamla sorten, skinande bruna af ålder och nötning. Bredvid skolsalen ligger lärarens kök; ingen källare, intet skafferi, intet kontor - ingenting.
Majus och Rikets Kammar-Collegiutn, yied anmäla» - *83» Den 22 Junit' Ian 6m Innehållet af Kongl. Brefvet den 21 Januari 1782,1 underdånighet hemställt till Kongl* Maj:t huru med det sålunda sökta Skatteköpet borde förfaras; på hvilken underdåniga hemställan Kongl. Majt, genörn hiithos i afskrift bifogade (Litt B») Nådiga skrifvelse till Kammar-Collegium den 12 November 1808 i Nåder förklarat: att det åberopade Kongl. Brefvet den 21 Jandari 1782, rörande återgång äf perpeiuellä arrenden å Kungs&å rdar, så&om ifrån Kronan inabalieriäble, icke k Unde lämpas till Allestad, sorn icke. vore af sådan natur, utan enligt hvad utröiUlt blifvit, indraget; hvarföre ock Kongl. Majit funnit Allestad, enligt Skatteköps - förördningärne och hvad förut Varit vanligt, kunde till Skalté försäljas, sedan några lagliga skäl icke visat sig till rubbning i den beständiga besiftnings-rätt söm blifvit Gyllénsvärdskä ärfvingafné förunnad, samt derföre i nåder tillåtit det Allestad med tillhörande hemman och lägenheter mot erbudria vilkor finge under Skättemanha-rät upplåtas den eller dem af GyllensVärdsska Arfvingarne , som deraf vöre laglig Innehafvare; till följe af hvilket nådiga Förordnande, dessa; jemte nedsättande al behörig Skatteköps-skilling 550 R:d 38 sk. 10 ist. Banco* orri fullbordande af det bevilljade Skatteköpet anhållit. Vid deri pröfning af detta Skatteköps mål, sorn Karriröat-Cöllegium derefter ej förr än di 2o Augusti 1810 (Litt.
I sådant afseende förekommer hvad hos Högloft. Ridderskapet och Adeln blifvit anfurdt, dels om Herrar Landshöfdingars, med flere högre Ämbetsmäns, uteslutande från deltagande i denna Pensions Inrättning, på den grund, at de innehafva för - Stats-Utskottets Betänkandcn. i53<) troende Sy slör samt högre Löner, hvarvid förekomme, att åfven ringare Ämbetsmän, såsom de der åro anstälde vid Konungens Cabinett och de Utrikes Beskickningarne, enl. 35 § Regerings formen innehafva förtroende Tjenster, dels angående denne Cassas formerande i närmare likhet med Arméens Pensions Cassa, i afseende på de högre Ämbetsmännens delagtighet uti inrättningen, dels om Håradshöfdingars Pensions rått och dels om sättet och vilkoren vid tillvågabringandet af anstalten, så at de nu i tjenst varande deruti måga ingå, och densamma jemväl utsträckas till Tullverkets Stat m. m. Enär, på sått Utskottets förra betänkande upptager, Kongl. Maj:st. i Nåder öfverlemnat det utarbetade projectet til}, inrättningen, endast i afseende på de föreslagne bidragen dertill af Statens medel och formerandet af Cassan, så vål hvad angår de blifvande delegarne, som vilkoren i öfrigt, jemte det Reglementariske härutaf, beror på pröfning, sedan vederbörande vid Civile Staterne hörde blifvit, fann Utskottet sig icke egenteligen böra ingå i vidare granskning, af hvad som sålunda upplysningsvis bilfvit meddelt och syntes icke förr kunna bestämmas, ån tillgångarne för Intåttningen blifva gif - i54o Stats-Utskottets JJetänkanden. ne, heldst den samma hufvudsakligen skall grundas på deltagarnes egne tillskott.