Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse i\:o -ibl. 2(19 snickareverkstad, vedoch halmbod, jemte uppförande af stängsel omkring den större promenadplatsen vid nya byggnaden, hvartill kornme anskaffandet af sand och grus för de nya gårdarne och promenadplatserna, för hvilket allt kostnaderna, enligt al bemälde Konduktörer upprättade förslag, skulle uppgå till 18,000 R:dr Ii:in!, hvarjemte sedan den utvidgning och förbättring af Hospitalet, som genom nämnde nybyggnad var alsedd, sålunda vunnits, borde för det ökade antal af omkring 80 patienter, som kunde komma att i Hospitalet intagas, anskaffas inventarier och all annan utredning, för hvilket kostnaden, enligt deröfver uppgjordt förslag vore beräknad till 11,243 R:dr R:ml; varande således för Wadstena hospitals utvidgande utöfver de förut anslagne 75,000 R:dr, dels redan använde 36,000: — dets ytterligare erforderlige: för byggnadens fullbordande 34,140: — för uppförande af brygghus med flera smärre byggnader. 18,000: — och till inventarier 11,243: — 63 383- hvarigenom den för Hospitalets räkning erforderliga summan utgjorde . 99,383: — För byggnaden vid Hernösands hospital, derldl Rikets Ständer anslagit 75,000 R:dr R:mt, och hvilken byggnad börjades 1856, hade åtgått icke blott berörde anslag, utan dessutom af Hospitalsmedlen 46,096 R:dr 75 öre, hvarefter i brist af medel till arbetets fortsättande, detsamma måst inställas, sedan husets stomme blifvit färdig och under tak. Enligt uppgjordt kostnadsförslag, skulle för arbetets fullbordande erfordras 34,499 R:dr, hvartill komme obetaldt stenhuggare-arbete, utgörande 1,260 R:dr 25 öre; kostnaden till inköp af en större och några mindre besparings-spislar omkring 500
Jag är således förvissad att R. o. Ad. vill understödja den åsigt, som jag nu uttalar, och att R. o. Ad. bifaller hvad Utsk. framställt, eller 150,000 Rdr, men särskildt beslutar att ett anslag å 50,000 Rdr måtte utgå af statsmedlen för att förbättra ställningen för redan afskedade militärer; och skulle detta möjligen mot förmodan icke vinna R. o. Ad:s bifall, får jag trösta mig dermed, att jag sökt, så mycket på mig ankommer, bereda dessa personer en bättre belägenhet. Hr Stjernsvärd: Jag är skyldig en talare, Hr Björnstjerna, ett svar på hans sista anförande. Han tillkännagaf att PresteSt. i sin helhet antagit Utslcs förslag, och att det blott var R. o. Ad., som dervid gjort anmärkningar. Vid mogen eftertanke borde Hr Björnsljerna hafva till detta förfarande funnit en ganska giltig anledn. Han borde nemi. hafva ihågkommit, att den mängd militärer, som hafva säte och stämma å Riddarhuset, måste, äfven om de ännu äro i tjenst, handla såsom målsmän för de afskedade pensionslagarne; för dem, som genom sin bortgång lemnat platser, äreställen och löner lediga åt dem, hvars intresse Regeringen vid innev;de Riksdag ensamt omhuldat. Från denna synpunkt sedd, och som jag anser att icke någon i tjenst varande militär inom detta hus kan åsidolemna, tror jag att all anledn. till förvåning § Hr B:s sida, deröfver att de Högvörd. behandlat förev:de ämne annorlunda än R. o. Ad., bordt försvinna. Jag anhåller om bifall till den K. Propos. , med undantag af den punkt deraf, som R. o. Ad. återremitterat. Hr Hjärne, Harald: Då här 2:ne pensionerade militärer höjt sina röster mot Utsk:s Betänk., skall jag anhålla att få yttra några ord såsom äfven varande i samma predikament. Jag anser, i olikhet med dessa Hrr, att man under det skick hvari frågan befinner sig, bör bifalla Utsk:s Betänk.
Dal-ortens fattige invånare, har Utskottet ansett lämpligt, att försök, lill utrönande af vei kslällbarheten och beståndet, utaf såväFchaussé-anläggningar efter vanlig, t. ex. inom Preussen följd method, sorn ock den af Herr Ekenstam projecterade rail-väg af klappar, må kunna ega rum på någon viss kortare sådan del af chaussé-linien, som kan sättas i förbindelse med den gamla vägen, så alt den kommer att befaras, och sålunda, äfven om liela arbetet i en framlid ej skulle komma att utföras, ändock kunde blifva af någon nytta; i följd hvaraf Utskottet tillstyrker, att för ifiågavarande försöks anställande må ställas lill Kongl. Maj:ts disposition en summa af i5,ooo R:dr, att i mon af behofvet utgå; Genom hvad Utskottet sålunda dels bär, dels i fråga om Öfrige uti Dal-orten tillämnade communications-anstaller och allmänna arbeten, yttrat, anser sig Utskottet, så vidt denna fiåga står i sammanhang med Extra Stals-regleringen, äfven hufva besvarat de af Herr Petré och Didric JVe - 48 Stats-ZJtskotlets Utlåtandej N.o 354.. Litt. C. ström från Slöra Kopparbergs Län väckte, till Utskottet remitterade, motioner, angående understöds beviljande till nämnde orts invånare, och kommer att i öfrigt taga desse motioner i ytterligare öfvervägande, då yttrande kommer att meddelas, angående undsättnings-anstalter intill nästa Riksdag. 8:0 Herr von Scheéle, Fbar uti en, inom Ridderskapet och Adeln Väckt, till Utskottet remitterad, motion, hemställt, att någon del af anslaget lill valten-eommunicationers befrämjande måtte kunna afses jemväl till jernvägars anläggning, och att , i följd häraf, anslagets benämning måtte blifva: till inrikes communicationer.
jet är en allmänt gjord iakttagelse, alt gamla ungmor se äldre ut än jemnåriga, gifta qvinnor, om ock båda ha att glädja sig åt ungefär lika kraftig helsa. Orsaken tilll denna företeelse är tväggehanda: en fysiologisk, om hvilken vi ej orda på detta ställe, och en psykologisk, åt hvilken — ej mindre vigtig än den förstnämda — vi något litet vilja skänka vår uppmärksamhet. En verksamhet, i hvilken icke blott händerna, utan äfven själ och hjerta taga del, ingjuter hos oss lifsglädje, förlänar tillvaron värde och behag och gifver åt sinnet denna elasticitet och spännkraft, hvilka hålla ande och håg ungdomsfriska och ungdomskraftiga och i många fall, om ej sjukdom understöder årens förstörelseverk, äfven förläna kroppen större motständsförmåga mot deras inverkan. Detta är det enda elixiret emot denna sorgliga, andliga slöhet, som vid mera framskriden ålder infinner sig hos alla personer — män eller qvinnor — hvilka ej förmå gifva sitt lif ändamål och ideelt innehåll. Gifta män och qvinnor finna mål och innehåll för sitt lif i verksamhet för familjens välfärd. Och detta är den psykologiska grunden, hvarför gifta qvinnor i regel åldras senare än ogifta, hvilka sällan finna medel och utväg att skaffa sig en verkningskrets, som tillfredsställer deras kroppsliga och andliga behof och utfyller denna tröstlösa tomhet i deras sinne, som många af de beklagansvärda varelserna söka glömma i pjunkig ömhet för papegojor, kattor och mopsar. Det gifves dock — Gud ske lof — undantag äfven blanddem, och dessa prisvärda undantag förökas påtagligt. Dessa undantag borde dock bli regel och hela denna klass af sysslolösa eller med värde hilles ett nummer Iveckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, » om samlas, och f ö r hvilka afglften Insändes till Redaktionen af och ändamålslöst nonsens sysslande gamla ungmor, som förspilla all sin själsoch lynneskraft bland minnena från någon krossad kärleksdröm i ungdomen, borde försvinna ur det ménskliga samhället. De borde taga dessa undantag till förebild och efter deras exempel egna sig åt någon deras anlag och bildning motsvarande nyttig verksamhet.
Med den öfwer» tl)gelse jag har om VIsÄorsrnas förtroende för Friherre bljerras Person, bifaller jag gerna, at han Utan mitt wal mä förblifwa Ledamot i Oeconomi Utskottet, lik, wäl »ned uktryckeligt förbehåll, at sadant sker utan gällande prTjuäicar. Grefwe lVllornsr, Oarl Oabrisl. Jag ber om förlät^lse: om grunden ej sktille wara annan än blott förtroende kil Personen, och om han sktille förblislva qwar Ledamot i et Utskott »ned den af Friherre vs 6ssr gjorda tilläggning utan gällande kra:- juälcar, da är jag straxt ifrån deli saken. Jag har blott »velat uplysa hurudan praxis wld alla Riksdagar warit. Men dä Friherre l-ljsrrz skulle bibehallas i Utskottet utan prLjuäiear, sä skulle hans bibehållande innebära en origtighet, och dä will jag alldeles icke hafwa dermed at befatta. Friherre k-ljerta, I?rsärlc. Hans Txcs!> lenas Herr Grefwe» och Landt-Marskalken torde behaga påminna sig at, da jag anmält sakeus förlopp hos Hans blxcellsncs, har jag ej förklarat, at jag af» sagt mig mit rum i Oseonomis-Ulskottet: jag har blott hemställt, hemställt, huru saken rvore at anse, och öfwerlemnat til Höglofiige Ridderskapets och 2ldelns Eget ompröfwande, om jag komme at förblifwa i Utskottet utan nytt ival, eller om min plats skulle anses ledig. Hans Lxcsllenos Herr Grefwen och Landt Marskalken bejakade, at Friherre bjerta sig pa det» ta satt til Herr Landt-Maiskalken uilatit. Herr Lrsär, Joban ^xsl.
Raab har erinrat derom, att det var den parlamentariska styrelsen i Frankrike, som vållade alt jernvägarne blefvo så sent färdiga, samt alt jag, vid mångfaldiga tillfällen, sagt, alt vi här i Sverige icke hade någon sådan styrelse. Men, Mine Hrr, vore det icke början till en dylik, om ledamöter från de serskilda landskapen, och i synnerhet Landshöfd:r, sökte att, hvar för sin ort, genomdrifva sina förslag oberoende af Regeringen? Lålotn oss derföre vara enige ali mota den parlamentariska styrelseformen, om han här vill intränga 1 Hr von Troil: Jag har begärt ordet med anledn. af det yttrande, som en talare fällt, att nemi. jag och de ledamöter, som yttrat sig i samma rigtning sorn jag, skulle framställt den åsigten alt en jernväg mellan Jönköping och Malmö skulle vara den, som företrädesvis borde komma i åtanka. Mig veterligen har hvarken jag eller någon af dessa talare yrkat något sådant: åtminstone ber jag alt derifrån få helt och hållet fritaga mig sjelf. Jag har, då frågan förra gången förevar, yttrat den åsigt, alt ett anslag borde ställas till K. M:s disposition för, att användas lill den hana, som K. M. funne lämpligast; men då en Konungens Rådgifvare upmanat Ståndet att bestämdt uttala sig för en gifven bana, på det icke K. M. måtte bringas i den obehagliga belägenheten att sjelf behöfva välja mellan de föreslagna stambanorna; så har jag yrkal ålerremiss för alt derigenom sätta StatsUtsk. i tillfälle att undersöka, huruvida det beviljade anslaget skulle kunna fördelas mellan de båda banorna, eller åtminstone tillse om icke, då anslag beviljades för en jernväg mellan Stockholm och Götheborg, ett dylikt äfvenledes skulle kunna beviljas för en jernväg emellan Jönköping och Malmö. Hr Gr. o. Landtm:s nu först till bifall och sedermera till ålerremiss af förevar:de punkt framstälde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla denna punkt, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka
Med afseende å den synnerliga vigten deraf, att det felande Riksregislraturels utskrifning varder, så snart omständigheterna medgifva, bragt till fullbordan, hafva Rikets Ständer funnit angeläget, att det begärda anslaget äfven för nästa statsreglerings-period bevilja, hvarvid, och då Rikets sednast församlade Ständer hos E. K. Maj:t anhållit om nådigt förständigande för vederbörande tjenstemän inom StatsDeparlements-expeditionerne att, i enlighet med Kansli-ordningens föreskrift, lör framtiden utskrifva och lill Riksarkivet aflemna ifrågavarande registratur, Rikets Ständer likväl ansett icke vara nödigt alt bevilja särskilda medel för fortsättningen af detta arbete längre an till och med året 1856; och hafva Rikets Ständer följaktligen anvisat ett årligt anslag af 3,000 R:dr för nästa statsreglerings-period, att användas till fortsatt utskrifning inom de särskilda afdelningarne af E. K. Maj:ts Kansli af Riks-registraturet till och med år 1856. 76:o. E. K. Majit har vidare begärt, att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid sednaste riksdag egt rum, mätte för hvarldera af nästkommande tre år anvisa eli belopp af 3,000 R:dr, eller tillsammans 9,000 R:dr, till fortsatt utgifvande af sådana i Riks-arkivet samt andra allmänna och enskilda samlingar befintliga skrifter och handlingar, hvilka är o af vigt för fäderneslandets historia och offentliga förhållanden. I afseende pä detta ämne, hafva Rikets Ständer af Statsråds-prolokollet inhemta!, att de i Riksarkivet förvarade handlingar, hvilka nu äro till utgifvande afsedda, äro i främsta rummet: Riksregistraturen för Konung Guslaf l:s tid, dernäst de s. k. Rådslagen och Rikshandlingarne, äfvensom handlingar angående Bättegångs-ordningens och Rälts-skipningens beskaffenhet samt rörande Kyrkoväsende!, och slutligen sådana handlingar, sorn angå vigtigare momenter i Sveriges historia, så väl i afseende pä
Äswen som Ständet fann lämxeligr, akt ofwannäinnde Wal-act mä dateras för den dag, dä Rik» sens Ständer hos Hans Komp. Maj:c i underdänighet anmälte förloppet af samma Wal, och skulle detta bcsinl wördsamt och »vänligen meddelas de öfrige Nespcctive Skänden, tit supra. S. DSom, hoS Bsrgare-Srandet, anmärkningar förekommit emot Högloft. Skats-UlskotletS yttrande uti Prokocolls Utdrag af den 6 dennes, i anledning af Herrar Zantestong och Nalms memorial, htvari blifwit yrkadl, ark alla wid ett och samma tillfälle och till ett och samma behof, Staken af enskilde Medborgare lämnade län böra pä enahanda sätt betalas; Alisa oles detta ärende kill SlatS-Ulffottel ärcrförwisadk, jämte anmärkningarne, öfwer hwilka Utskottet borde sitt yttrande afgifwa; och ställe sadank de Respeclive Mcd-Ständen wördsamt och »vänligen lillkännagifwes. vt supra. S. D. Wid granskningen af Högloft. StaksUtskottets i Prokocolls Utdrag af den 6 bennes, gjorde anmälan, rörande den anstalt, som, pä Urskottets anmodan, Nikögälds-Contoireks Fnllmägkige widtagit, i afseende ä de af Stockholms Stads Handelö-Societet, pä krenne mänaders npsägningstid, samt emot Sex procents ränta Skaten lämnade län, och 1626 Den 27 November. och hwilken åtgärd, hwad werkstästigheten angar, Riksens Ständer af Utskottet understäld blifwir; bestöt Ständet att detta ärende skulle till StatsUljkottel äterförwisas» i anseende till gjorde anmärkningar, af hwilka Utskottet borde erhålla del, för att, i anledning deraf, sörnyadl yttrande afgifwa. klt supra. S. D. Högloft.
Vid granskning af fångförteckningar för Westerbottens län bar blifvit anmärkt, att urtima Bergstingsrätt hållen vid Olofsforss bruk genom ulslag den 4 November 1845 dömt Bruksarbelarne Nils Netterqvist, Olof Ståhl och Jacob Meijer att för tjufnad af jern med första resan inbrott undergå tjuguåtta dagars fängelse vid vatten och bröd, oaktadt de olofligen lillgripne effekterne blifvit värderade till endast Sex R:dr 42 sk. 8 rst. banco; och sedan jag genom skrifvelse den 16 Okt. 1848 till Advokalfiskalsembelets i Kongl. Svea Hofrätt åtgärd öfverlemnat att anställa åtal emot Bergstingsrättens Ordförande Herr Bergmästaren Johan Lyman för berörde domslut; så bar vid utförande af detta åtal Advokalfiskalsembelet andragil, att Bergstingsrättens ulslag, hvilket, efter hvad deri förmälles, skulle grunda sig på Hammal smedsordningen den 26 Augusti 1823, 40 kap. 6 § Missgeiningsbalken, 42 kap. 1 § och 61 kap. 1 § samma balk, 5 kap. 1 § Straffbalken, Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841 samt Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, dock befunnes stridande emot dessa lagrum och författningar icke allenast deruti, att fastän de i målet tilllalade begått särskilda förbrytelser, nemligen stöld och inbrott, och 11 punkten i nyssnämnde Kongl.
Dessa lokaler bestå af tre särskilda afdelningar: en hufvudsakligen afsedd för spirituösa, en för varor i allmänhet, af hvilka dock korta varor utgöra den ojernförligt största delen, och en tredje särskildt for skeppsproviant. Den bygnad, som ursprungligen varit afsedd för spirituosa-frilager, består af 20 mindre lägenheter, hvaraf dock endast 6 ä 7 stycken pläga användas för spirituösa. I återstoden af dessa lägenheter inrymmas andra varor, enär de för dessa afsedda lokaler icke, oaktadt tid efter annan skedd utvidgning, lemnat tillräckligt utrymme åt alla de handlande, som begärt få hyra sådana lager. Hela utrymmet, som utom de nämnda lägenheterna i spirituosafrilagret utgör cirka 3,700 qvadratalnar, * är indeladt uti 107 lägenheter, hvilka samtlige ständigt varit upptagne. De särskildt för skeppsproviantering afsedda lägenheterna bestå af några få välbelägna, öppna handelsbodar liknande lägenheter. De afgifter, hvilka for frilager skola betalas, inskränka sig till endast hyran, hvilken erlägges med 2 till 5 kronor * Denna uppgift är hemtad ur den ofta citerade årsberättelsen för 1879. Enligt ett muntligt meddelande skall den till frilager upplåtna ytan vid 1880 års slut uppgått till cirka 6,000 qvadratalnar.pr qvadrataln om året, allt efter lägenheternas olika godhet. I denna hyra, som skall betalas förskottsvis, innefattas packhusafgift, arbetspenningar till iullens arbetsfolk, utgifter för försegling, plombering och liknande tullbeband-. ling. Lägenheterna uthyras enligt regeln på halfår. Varor kunna uppläggas på frilager såväl genast vid införseln från utlandet som från annat upplag eller frilager inom landet. Varusändningar från utlandet kunna införas på frilager oöppnade. Endast deras bruttovigt antecknas af tullen. Vid införsel till frilager från privat transitoupplag eller kreditupplag underkastas varorna likadan undersökning som eljest vid utförsel från nämnda upplag skall verkställas. Om någon vill intaga inländska eller för tullade varor på sitt frilager, måste han härtill inhemta särskild tillåtelse af vederbörande tulltjensteman.
Deputerad lör de inre göromålen; för att bibehålla enhet och kontinuitet; för att emellan Öfveroch Understyrelse åstadkomma den närmare kommunikation och vexelverkan, som för det helas trygghet, gagn och båtnad är så önskvärd, slutligen för att utestänga allt oansvarigt och således obehörigt och vådligt sidoinflytande, synes mig ändamålsenligt och naturligt: i:o att, enligt Utskottets förslag, Fullmägtige ibland sig utse en verkställande Deputerad. 2:o att denne Deputerad varder sjelfskrifven ordförande inom Under-styrelsen. 3:o att åtskilliga Under-styrelsens åligganden, som likaväl eller bättre kunna skötas af en person, öfverflyttas på verkställande Deputerad. 4:o att Kontors-cheferne förblifva sjelfskrifne ledamöter i Under-styrelsen, hvilken i öfrigt ombildas enligt detta förslag. 5:o att verkställande Deputerad erhåller all den magt och myndighet, som hans magtpåliggande befattning kräfver och hvilken bör tillkomma honom såsom ledamot af Öfver-styrelsen. 6:0 att Banko-reglementet förändras till full öfverensstämmelse med detta förslag.» X.o Ank. till Kxp.-Ulsk. den 16 September 1863, kl. 11 f. in. Utlåtande, i anledning a[ erhållen återremiss å åtskilliga delar af Betånkandet J\s 45. Betankandet 45, med förslag till förändrad uppställning af föreskrifterna angående Bankens metalliska kassa, är, enligt protokolls-utdrag af den 12:te och 20 Banko-Utskottets Utlåtande M 56. 15:de Augusti detta år, godkändt af B or g are-Ståndet, hvaremot öfriga Riks-Stånd stadnat i följande beslut:
Annette hade flyttat dit, af hvilken orsak viste han icke, men han ville tro, att hon på allvar brutit med träbenet eller hvilken det än var af de herrar, som allvarligast egnat henne sin dyrkan och nu på något sätt förverkat hennes ömhet. F. började finna sin vän goddagspilten allt för lättsinnig, men i glädjen öfver att Liungfelt åter ville draga sig från det farliga umgänget samt i ännu större förtjusning öfver att hela konspirationen tycktes hafva kreverat, följde han possessionaten ut till Blå Porten. Under ett par veckor derefter hörde man icke talas om några mot konungen hotande planer. Fäderneslandets belägenhet var ytterst precaire och beroende på fiendernas gunst och nåd, men i Stockholm tycktes man dock, oak-tadt all oro, icke låta störa sig i sina nöjen. F. hade på den senare tiden varit bjuden flera gånger till Fru X. och alltid träffades den tyske baronen der. En afton i slutet af Februari befunno F. och v. Bens-heim sig åter i fru X: s förmak. Utom dem var der endastett par andra gäster af värdinnans intimaste umgängeskrets. Hon var af ett agreabelt lynne och skämtade behagligt med sina vänner, mén helt plötsligt tystnade hon, bleknade och stirrade ' mot dörren, hvilken förde till matsalen och stod öppen. Det öfriga sällskapets blickar foljde samma direktion, men man såg ingenting. Från salen föll skenet af ett par lampetter. Allt var tyst och stilla i hela våningen. Fru X. fortfor att stirra mot dörren, famlade efter sin luktvattensflaska, som låg på bordet midt för hennes ögon, men kunde ej finna den. F. stod upp och räckte henne flaskan, hvarvid han kom att vidröra hennes hand. Hon ryckte häftigt * till, såg med förskräckta blickar på F. och drog sig bort i det andra hörnet af kanapén. De öfriga sutto tysta och viste icke hvad detta skulle betyda. Scenen räckte väl ett par minuter, kanske tre, men derefter vände fru X. sig åter till sina vänner och försökte återknyta konversationen. Detta lyckades dock icke.
Föredrogos å nyo Allmänna BesvärsochOeconomie-Vt kottets Memorial, Belänkanden och Utlåtande: fpo 121, med begäran om bestämdt Utlåtande af Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet i fråga om Utskottets skyldighet att upptaga väckta motioner om Riksdagens prorogerande; Lädes till handlingarne; N:o 122, i anledning af väckt fråga om föreläsningar och examina i Rikets Grundlagar vid Universiteten; Bifölls; N:o 123, i anledning af väckta motioner, dels om skyldighet fördem, sorn undergå Prest-examen, att ådagalägga kunskap uti Vexel-undervisnings-methoden, dels angående rättighet för Lärare uti Vexel-undervi*- jtiugs-Skolor att prestvigas; Bifölls; JNT:o 124» i anledning af vackt motion,'att allmogen icke, utan medgifvande - Trot. Viclr. d, 6 Ocl. i 83\, 3 gifvande, matie besväras med underhållet af sådane vägar, som blifvit på Statens bekostnad anlagde; Bifölls. jN:o 135, i anledning af vackt fråga, om utsättande af prremier för eke-plantering å berustade Säterier och Ki onoskatte-hemman; Bifölls. och N:o 126, i anledning af väckta motioner, om bränvins-bränningens inställande; Bifölls. S. D. Vid ånyo skedd föredragning, sorn rande månad och slutades denne dag, af ConstitutionslJtskottets Memorial, N:ö 34> med förslag till Grundlags-ändringar, åsyftande en ändamålsenligare organisation af Stats-Rådet, stannade Ståndet i följande beslut: Regering s-Formen, 5 Såsom Ståndets gemensamma tanke, förklarades den anmärkning, att, i den föreslagna redactionen af denna §, bör uteslutas ordet rätt. 6 §.
Fartygsinventarierna och varorna fördes till Cholmogory (de gamle nordboernas Holmgård, i närheten af det nu varande Archangelsk), men återlemnades sedan på Ivan IV Vasiljevitschs befallning till engelsmännen, som endast på detta sätt fingo kunskap om sina landsmäns sorgliga öde. 2 Forster och Adelung uppge båda, att Bona Confidentia skilts från Sir Hugh och återkommit till England. Detta motsäges emellertid af de gamla källskrifterna rörande resan. Emellertid seglade kapten Chancellor med det tredje fartyget, Edward Bonadventura, efter en veckas uppehåll i Vardöhus hamn in i Hvita hafvet och nådde Dvinas mynning. Den 23 November 1553 begaf han sig från Cholmogory till Moskva. Han mottogs der i festlig audiens af tsaren, emedan han utgaf sig för att vara sändebud från kung Edward VI, och inledde så för Ryssland handelsförbindelsen med Vesteuropa, på samma gång som han för England öppnade handelsvägen öfver land till det inre af Asien3. För att belysa de närmare omständigheterna, huru England och Ryssland första gången trädde i förbindelse med hvarandra, låna vi ur Adelung (»Reisenden in Russland bis 1700», sidd. 201-202) följande: »När underrättelsen spridt sig till Moskva om engelsmännens ankomst, gaf Ivan Vasiljevitsch befallning att på det vänskapligaste mottaga främlingarne och inbjöd ledaren sjelf att komma till Moskva, der han blef mottagen med mycken uppmärksamhet. Chancellor återvände det följande året, 1554, till sitt fädernesland med en skrifvelse från storfursten till drottning Maria med de utmärktaste bevis på hans beredvillighet att träda i närmare förbindelse med England. År 1555 gick Chancellor för andra gången, på uppdrag af det under Cabots ledning bildade 'Muscovy Company', med en rik laddning till Ryssland, der han nu, liksom förra gången, rönte det bästa mottagande i Moskva och fann en ypperlig afsättning för sina varor. Då han året derefter anträdde hemfärden, medsände Ivan Vasiljevitsch diakonen Ossip Grigorjevitsch