Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 170. Motion 289, angående vissa bestämmelser i afseende å Statens södra stambana från Sjöberg, norr om sjön Salen med flera ifrågasatta jernvägssträckningar. Stats-Utsk. Utlåt. Dahm, 0. Ii. L., Motion N'o 15, om anslag för uppförande af en byggnad till inrymmande af Kongl Bibliotheket och Riksarkivet. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 106. R. St. underdån. Skrifv. Nm 98 Motion N;o 88, om anslag till beredande af kostnadsfri sjukvård för fat tige sjuke vid länens offentliga sjukhus. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån Skrifv. Nm 169 Motion N:o 89, angående pension för Lazarettsläkare. Stats-Utsk. Utlåt. N:0 153. Motion N:0 90, om bestämmande af studentexamen eller deremot sva rande afgångsexamen från högre elementarläroverk, såsom vilkor för inträde vid krigsskolan å Carlberg. Allm. Besv - och Ekon.-Utsk. Betänk. N:0 108. 12 Dahm, 0. E. L-, Motion N;o 91, angående tryckningshjelp för utgifvande af en handbok i Svenska pomologien med plancher. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169 Motion N:0 91, angående anslag till löner för två trädgårdsingeniörer. Stats-Utsk Utlåt. N:o 99 och Mern. N is 130 och 143. Motion N:o 200, om pension för Adjunkten vid elementarläroverket i Kalmar Abraham Kjölströms enka. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 186. Motion 235, om ett förslagsanslag till betryggande af seglationen i Kal mar sund och dess grannskap. Stats-Utsk. Utlåt. N;o 81. R.
Efter jag har ordet vill jag nämna, att jag anser, att, lill följe af det beslut, K. o. Ad. fattat i afseende pä 15:de §:n, bör äfven nämnde § här citeras. Hr Printzensköld: Då enligt min tanka de straffbestämmelser, som Utsk. föreslagit för 4:de gången itererad förbrytelse emot denna författning, äro alltför stränga, förenar jag mig med Hr Braunerhjelm, hvarjemte jag äfven anser mig böra fästa Ståndets upmärksamhet uppå ett annat förhållande, som synes mig vara af nog egen beskaffenhet. Uti 3:dje mom. af §:n säges nemi. att utom de böter och den minuthandelseller utskänkningsafgift, som förbrytaren skall erlägga, har han derjemte förbrutit 60 kannor bränvin, tillika med det eller de kärl, hvari detta bränvin förvaras. Denna straffbestämmelse strider emot de begrepp, som vanligen afse, i hvilket fall en vara bör anses vara förbruten, och detta begrepp beslår deruti, alt man skall hafva handlat med oloflig vara. Så är t. ex. den till införsel förbjudna varan, som man söker att insmuggla, förbruten derföre att hon icke får här i landet försäljas. Vid tullförsnillning är också varan derföre förbruten, att hon icke, förrän efter undergängen laglig tullbehandling, får hållas till salu. Bränvinsredskapen blir förbruten, då den begagnas under en icke lofgifven 10 H. 12 178 Den 9 Augusti e. m. tid o. s. v. Här åter inträffar ett annat förhållande. Minutören har en obestridlig rättighet att sälja den vara, han innehar. Således kan denna vara icke, i hans hand, betraktas såsom olofligt föremål för handel. Hans förbrytelse består endast deruti att hafva sålt ett mindre parti, än hvartill han varit berättigad. Det strider då, efter min tanka, emot en riktig lagstiftnings princip, att såsom förbruten förklara större eller mindre del af den vara han eger.
Ja, man har till och med påstått att egendomar funnits, som öfverbetalats med ända till hundratusende Riksdaler. Om nu en dylik egendom skulle uppskattas efter köpeskillingen — så skulle den, genom de granna beskrifningarne, lurade köparen icke allenast känna obehaget af denna öfverbetalning, utan äfven nödgas till Staten skatta mera än han borde göra — om nota bene den principen skall gälla, att man bör beskattas med en viss procent af sin verkliga inkomst. »Men» — svarar man mig — »det är ju »ej bestämdt att köpeskillingen skall ligga till ovilkorlig grund för uppskattningen.» Detta är visserligen sannt, men jag vet att det finnes, för Statens inkomster så utomordentligt nitiske personer, att de anse detta bestämmande för det enda rätta. Jag tror derföre att det varit bättre om denna § endast bestämdt sagdt, att egendom å landet skall uppskattas efter dess verkliga värde och att de påpekade ledningarne varit uteslutna. Jag är beredd på att man mot detta förslag skall göra följande invändning: »Huru är det möjligt att få reda på en ouppmätt egendoms verkliga värde?» Härpå svarar jag med en annan fråga: Tror man verkligen, att, derest ej berednings-distrikten blifva för stora, det icke alltid finnas derinom boende personer som ega nästan fullkomlig kännedom om värdet å egendomarne inom distriktet? Ofta har jag talat vid personer af allmogen härom och med förundran hört huru noggrann kännedom de hafva haft om öfriga sockenboars sädesproduktion, hötillgång m. m. Om, som jag nyss sade, berednings-distrikten ej blifva för stora, är jag säker om, att Statens intresse blir ganska noga bevakadt, — om ock de nu föreskrifna ledningarne för uppskattningen blifva uteslutna. 256 Motioner hos Ridderskapel och Adeln 1862. Jag skulle nog hafva flera anmärkningar att göra, om jag ej visste att andra motioner redan äro eller blifva väckta uti detta högst vigtiga ämne och inskränker mig nu till att endast anhålla: att Bevillnings-Utskottet, med anledning af nu framförda motiver, måtte vidtaga nödiga ändringar i gällande Bevillnings-för ordning. Stockholm den 26 November 1862. A. Bergenstråle.
".sålunda förrättad stämpling, skola, hvar och en för sig, inneslutas i konvolut »af särskildt för detta ändamål vid Bankens pappersbruk tillverkad t papper; »hvarförutom, i stället för den hittills kort-omslagen påtryckta, vanligen mindre »tydliga hallstämpeln, de nya kort-konvoluten, sedan korten blifvit deruti inlagde, »i skarfven långs efter kortleken skola öfverklistras med ett papper, hvarå »hallstämpeln i konstgravyr finnes anbragt, och hvilket papper äfven bör betäcka »ändarne af uppvecken å konvolutet;» så syntes således den väsendtligaste kontrollen att stämpel-afgiften blifvit behörigen erlagd bestå deruti, att hvarje kortlek vid försäljningen vore på föreskrifvet siitt innesluten i ofvannämnde med konstgravyr försedda konvolut, hvadan anbringandet af särskild bevillningsstämpel å Hjerter äss vore i detta afseende desto mera öfverflödigt, som man, vid kortens inköp icke vore i tillfälle att, utan konvolutets öppnande, kontrollera huruvida denna stämpel der verkligen funnes eller icke; och hafva på grund häraf och då dessutom ifrågavarande stämpling för kortfabrikanten medförer icke ringa besvär och tidspillan, enär korten skola frän fabriken afsändas till vederbörande embetsverk, der stämpeln åsättes, samt kontrollen derigenom icke på något väsendtligt sätt ökas, Fullmäktige hemställt, att nämnde stämplings-sätt mätte upphöra, helst derigenom äfven bereddes den minskning i besväret för dels Riksgälds-Kontorets tjenstemän dels vederbörande kontrollanter i landsorten, att ässen icke behöfde före och efter stämplingen genomräknas och i afseende på stämpeln granskas. Derjemte och ehvad berörde hemställan vunne bifall eller icke, samt antingen sålunda endast en, eller såsom hittills, tvenne stämplar komma att ä Hjerter äss anbringas, hafva Fullmägtige föreslagit, att den stämpling, som skall ega rum, måtte verkställas på sådant sätt att, utan konvolutets öppnande, visshet vunnes derom, att kortet vore vederbörligen stämpladt.
Kontant behållning i Banken 5,770: 30. 11. 10,472: 17. 7. Utlånta medel, jemte obetalda l äntor, 9,875: 5,575: —• — S:r 15,645: 30. 11. 16,047: 17. 7. Summa 15,648: 30. 11. 16,050: 17. 7. Revisorerne hafva inventerat de i behörigt skick varande säkerhets-handlingarne och dervid funnit, att, utaf fondens vid 1843 års slut utlånta kapital, ett belopp af 2,500 R:dr numera är inbetaldt och uti Rikets Ständers Bank insatt, enligt förevisad Banko-attest, Särskilda anslag et till Stalloch Magasinsbyggnader i Istad, bildadt af följande, i och för anskaffande af stalloch magsain för garnisonen i Ystad, af Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisade och, jemlikt Rikets Ständers beslut och Kongl. Brefven den 30 Juni och 29 September 1841, på Kongl.
Jag tror, alt ännu ett fel af nära lika beskaffenhet, som det af den siste Talaren anmärkte, innehaft Riket. i5o Den 3 Augusti e. m. nemligen ett tryckfel finnes i förslaget, ty det liar säkerligen icke varit Utskottets tanka, att meningen skulle stå i prassens i stället för perfectum. Jag anhåller, att ordet: innehafver} mätte utbytas mot ordet: innehaft. Friherre Palmstjerna: Jag kan ej instämma uti Herr af Ekenstams anmärkning. Jag tror ej, att det fordras, att man skall innehaft Embete eller egendom i tre är, utan blott, att man varit i tre år skattskrifven, samt att man innehafver Embete eller egendom under den lid man representerar. Jag anser §. böra redigeras uti öfverensstämmelse med hvad Hr von Schulzenheim föreslagit i det 4:^e Morn., samt Ridderskapet och Adeln nyligen funnit skäl gilla. Herr von Hartmansdorff: Jag anser det icke vara rätt, att å ena sidan antaga, att man skall hafva varit i tre år skattskrifven, men å den andra endast ega Embete eller egendom, då man representerar för alt kunna få vara Riksdagsman. En person som vore alldeles fremling här, och ej kunde tala vårt språk, behöfde då endast köpa sig en liten jordlapp, för att få representera. Meningen lärer dock väl vara, att Representanten skall ega någon kännedom om Landet. Jag tror således, alt Utskottet haft ganska rätt i meningen, men D f. n 3 Augusti e. tn. varit mindre lyckligt i uttrycken. Svårligen torde någon innehafva Embete, utan alt tillika vara skattskrifves Det torde således böra heta: j4tt han sig mot Konungen med ny Trooch Huldhetsed förpligtat, samt att han under de 3:ne sista äreiij förr än han sig till säte och stämma anmälerj här i Riket skattskrifven varit. Herr af Ekenstam: Herr von Hartmansdorff har ganska riktigt framställt min mening. Det synes tydligen, alt om man kan undgå alla de förut nämnde praestanda derigenom, att man köper egendom, så skulle alla möjliga Författningar i sådant afseende lätt vara illuderade.
2,304 Transporl Gage samt värdet af en •portion in natura: åt 792 man i 46 dagar (11 månad) å 31 öre per man om dagen 11,293:92. och åt 592 man i 319 dagar (101 månad.) äd:od:o 58,542: 88. jemte spanmål in natura såsom hitintills. deraf portionsvSrdet, å 25 öre per man om dagen, utgör 56,320 R:dr, som böra utgå af ett särskildt anslag. 5,400 i ~ I Löner och tjenstgöringspenningar. MachinistOfficerare. Summa inkomst. K:gl. Maj:t föreslagit löner och tjenstgöringspenningar enl. nuvar. fördelningsgrund. 1 Machinist-Officer (som tillika har uppsigt öfver Carlskrona stations smedjor, ångniachiner m. m.) 1 Dito 1 Dito 1 Dito 1 Dito Summa R:dr R:mt 2,500 2,500 2,000 1,500 8,500 Anin. Tillökningen i nuvarande stat-summan blifver således 3,778 R:dr. S6 Stah-UlikoUets Utlåtande M 72. Tafo. W:o 11. Mekaniska Korpsen. Nuvarande Löner och arfvode. R:dr. 2,400 1,200 900 330 300 K:gl. Maj:t föreslagit lön och tjenstgöringspenningar enl. nuvar. fördelningsgrund. 1 Kapiten (Kapiten-Löjtnant) 1 Löjtnant (Premier-Löjtnant) 1 Dito (Sekund-Löjtnant) 1 Instrument-Direktör Arfvode för tillfälligt biträde (Instrument - Direktören öfverllyttas, med benämning af Instrumentor.b Kompassmakare, på Handtverks-staten.) Stats-Utsk. föreslår löner och tjenstgöringspenningar. Tillökningen i nuvarande stat-summan blifver således 2,570 R:dr. Statt-Uttkollets Utlåtande M 72. 87 Tab. lito 12.
Skrifvelse, N:o 81. Transport Vetenskaps-akademien Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien Fria Konsternas Akademi: Nuvarande beloppet . 42,000: — Tillkommer: Förhöjning 11.000: — S:gr 5a,000: Nemligen: Till aflöning m. m 39,000: — „ utrikes resestipendier, Reservationsanslag 8,000: — „ inköp af Svenska konstnärers arbeten, Reservationsanslag 6,000: — Musikaliska Akademien: Nuvarande beloppet 22,300: — Tillkommer: Förhöjning 8,000: — Naturhistoriska Riksmuseum Institutet för blinda och döfstumma: Undervisnings-austalter för döfstumma och blinda: Allmänna institutet: Nuvarande anslaget 45,000: — Tillkommer: Till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för medellösa döfstumma barn 20,000: — Fattigvården i Stockholm och landsorterna Fattigvården i allmänhet, Förslagsanslag Serafimerordens-lasarettets underhåll Hospitalers och lasaretters underhåll Stora Barnhuset i Stockholm Frimurare-barnhuset Barnhusen i landsorterna Kyrkors underhåll: Penningar, såsom i 1864 års Riks-stat 6,528: — Indelta räntor, d:o d:o d:o 14,542: 25. Indelt spanmål, d:o d:o d:o 270,859: - Transport Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 81. 15 Indelta räntor Spanmål Indelt på förslag. Oi udel t. Summa renningar. enligt markegång på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 ll:dr kubikfoten. Kiksmynt. R:dr. Ö. R:dr. ö. Skrifvelse, N:o 84. Transport Oindelt spanmål: Mått. Värde. Tillkommer: Vinoch byggnadssäd för Trollhättans församling af Elfsborgs län 18: 9. 37: 80.
De äro således icke jemförlige med sådane sportlar , hvilka alltjemt förefalla, och det är dessa senare, som, i anseende till deras egenskap , att för tjenstemannen utgöra en påräknelig årlig inkomst, böra, likasom den årliga lönen, tagas till grund för Fullmagts-chartering. Deremot, om en mera tillfällig och sällan utgående sportel, af högt belopp, skulle för någon tjensteman inträffa, året förr, än hans tjenst blif;yer ledig och återbesattes, och denna inkomst Bil. till Bevilln. Utskof. Betänk'. N.o 15. 45 då tages 1 beräkning, vid Chartans bestämmande för efterträdarens Fullmagt, så visar sig alldeles påtagligt, att denne senare derigenom, i ett ganska ojemnt och obilligt förhållande till de vanlige inkomsterne, vid tjensten, betungas, ehuru sportelrättens egenskap sätter honom i osäkerhet, att, under sin tjenstetid, någonsin få hemta deraf någon inkomst. Jag bar icke velat medverka till ett lagbud, sorn lemnar rum för detta missförhållande, och jag tror icke, att det förekommes, genom den utvexling af ordalag, sorn utgör skillnaden emellan Redactionen i förra ChartteSigillatae. Förordningen och uti Utskottets nu afgifna förslag, i denna del.” ’’Afsked från tjenst kan, efter min tanka, i afseende på charteringen, icke hänföras till någon jemförlighet med Fullmagt på tjenst.; i annat fall, än då den afskedstagande får bibehålla sin lön, eller undfår förbättring i caractére. lalla andra fall, är afskedet blott en bekräftelse af tjenstemannens godtfinnande, att ur tjensten afgå. Genom Fullmagt, kommer han till en fördel , och för denna må han. vidkännas Charta till handlingen. Genom afskedet vinner han ej något, som kan honom förvägras ; och då finnes det väl icke eller någon grund, hvarföre denna handling bör belastas med en dryg utgift till stnmpladt Papper. Jag för min del anser, att om 46 Bil. till Btvilln. Utskot. Betänk.
Utan all intention att imponera på S ändernas fria vilja, jag medgifver'det gerna, har man dock försatt Riksdagsmännen i en ställning, som medfördt alldeles sådan verkan; ty da ingert tid återstod att utarbeta * annan Financeplan, sa hvad återstod väi annat, ån det enda att, åfven emot öfvertygelsen, antaga hvad man ick,e mera kunde motverka. Detta sätt att behandla financerne, eiler rättare sagt, att behandla Ständerna, hör det, eller skall det längre fortsättas. Nej, sannerligen år det hög tid att man förfar ined mera aktning för Stånderne, och för Nationens upplysning och förstånd. Jag föreslår alltså, att Utskottet må, genom ProtocollsUtdrag, anmodas att, så fort sig göra låter, inkomma med grunderna för den blifvande Financeplanen, Herr Rosenblad, Bernhard". Jag instämmer med Friherre Björnstjerna deruti, att Statsoch BaneoUtskotten mätte anmodas inkomma med en på motiverade grunder stödd financeplan, innan de uppgöra de smärre detaillerne, jnen anser deri äfven böra upptagas den i sammanhang' med financeplanen stående delén af Stats-regleringen, I afseende på hvad Friherre Boije yttrat, Den 2 J Mai lii. 657 tror jag om Utskotten, såsom Friherre Björnstjerna yrkat, hufvudsakligen sysselsätta sig med Finance-planens uppgörande, kunna de utan att behöfva uppoffra fullsiåndigheten för skyndsamheten snart nog inkomma med sin financeplan. Herr von Quanten, Carl: Jag förenar mig med Friherre Björnstjerna och Friherre Boije i deras önskan, att Utskotten med det första måtte yttra sig; men Friherre Björnstjernas framställning innefattar ämnet i hela dess vidd. Derifrån skiljer jag mig i så måtto, att jag tror det yara bäst, att Utskotten först afgöra om vi skola realisera och på hvad sätt, eller om vi ej skola realisera, samt med Betänkande derom till Rik-* sens Ständer inkomma, Friherre Wrangel, flenning'.
Vid tillämpning af Borgareoch Bondeståndens belut angående ylleväfnader å Ylleväfnader, de i nu gällande taxa upptagne rubriker för till införsel lofgifna varor skulle införselstullen å helylleväfnader: »casimir, hvilt, gult och rödt af högst 6 qvarters bredd, nu bestämd till 1 r:dr 24 sk. skålpundet, om varan är valkad, höjas till 2 r:dr och, om den är ovalkad, nedsättas till 36 sk. skålpund; å filtar och mattor nedsättas från 24 till 16 sk. skålpundet; å fris, frisad, doffel och kalmuck höjas från 30 till 32 sk.; å flaggduk och quinette nedsättas från 1 r:dr till 36 sk., och å rubriken »alla andra -slag», hvarå nu är stadgad 24 sk. tull, höjas, om dertill hänföriiga varor äro ovalkade, till 36 sk., och om de äro valkade och tvåskaftade, till 1 r:dr 32 sk, samt flerskaftade till 2 r:dr skålpundet; å half ylleväfnader, andra andra slag, än flanell och af 7 qvarters bredd och deröfver nedsättas från i r:dr till 36 sk; och å shawlar, shawlelter och andra dukar af ull, eller ull och bomull till sammans: af 6 r:dr 32 sk. värde och deröfver stycket, i stället för 20 procent af värdet, bestämmas till 1 r:dr skålpundet.
Så vidt det är möjligt att, efter så lång tids förlopp, i minnet återföra hvad som yttrades under en öfverläggning, hvarvid något protokoll icke hölls eller kunde komma i fråga, tillstyrkte jag då, att, såsom enda utvägen att, under vanliga fredliga förhållanden, bereda någon mellanhandel för ön S:t Barthelemy, betydligen nedsatta lull och hamnafgifterne derstädes, samt derjemte att i möjligaste målto minska Koloniens utgifter och söka, genom upptagande af eli lån, slälldt på långsamt amortissement, betäcka den brist, som redan egde rum. Någon tid derefter hlef jag af framlidne H. E. Hr Grefve af Wetterstedt anmodad att, jemte ExpeditionsSekreteraren Bergius, med mitt namn bestyrka en på Franska språket författad autorisation af Hans Maj:t till upptagande af ett lån för Bartheleiniska Kassans rakning under garanti af Kabinettskassan. Jag ansåg mig ej böra vägra denna underskrift, hvars form och beskaffenhet samt gemensamhet med ExpeditionsSekreteraren Bergius nogsamt ådagalägga, att den icke gafs af mig i egenskap af Statssekreterare för Handels och Finansärendena; att autorisationen icke varit eller bort vara föremål för öfverläggning inför Konungen uti Stats Rådet j och att följaktligen något Stats Rådsprotokoll derom > med hvilket beslutet derom skulle enligt Regeringsformens 38 §. instämma, icke kunnat föras. Denna åtgärd är således icke grundlagsenligt föremål för KonstitulionsUlskottels anmärkning och ej heller för RiksRältens pröfning. Hvad serskildt beträffar den anmärkta garantien af Kabinettskassan, så är denna kassa, som Hr Justitieombudsmannen oriktigt ansett vara densamma, som Ministerkassan, eller anslaget på andra hufvudtilein för Ministerstaten, sammansatt af serskilda medel, som dertill af Kongl. Maj:t, icke af Rikets Ständer, anvisas, och stående under Kongl. Maj:ts fria disposition, utan föregången anmälan derom i StatsRådet.
När man nu dertill ihågkommer, att den allmänna ordningen i Sveriges Rike väsentligen hvilar på dessa tjenstemän, de der utgöra police-myndighelerna på landet; så bör något hvar inse huru vigligt det är, att en allmän lönereglering snart företages. Jag medgifver visserligen skäl vara för handen, att ej delvis göra denna reglering; men burn länge vi kunna fä vänta på en för hela Riket sammanhängande lönereglering, kan vara ovisst. Säkert är emedlertid, att än i det ena än i det andra länet förekomma sådana ojemnheler, att de icke kunna lemnäs derhän i flere år, ja, icke ens i ett år. Jag har hört omtalas exempel, att vissa landtstatstjenster komma att sakna sökande, om icke löneförbättring anslås. Dä vore det väl godt om Ständerne, till förekommande af dylika olägenheter, ville vidtaga den åtgärd, som Frih. Palmstjerna föreslagit, nemi. att någon summa lemnades åt Konungen att t. v. använda der behofvet oundgängligen fordrade hjelp, utan att den allmänna och ständiga löneregleringen derigenom förekommes eller rubbades. Jag instämmer således i Frih:s önskan, alt R. o. Ad. måtte återremittera betänk., på det att Statslltsk. mätte taga saken i närmare öfvervägande. Då en mängd motioner i detta afseende äro väckta af Riksdagsmän ifrån Rikets särskilda delar och mest af BondeSt., som eljest plägar akta sig för alt påyrka Den 30 October f. m. 423 anslag, sä måtte det bevisa, att förbättrade lönevillkor i detta hänseende äro nödvändigare än många andra. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: I afseende å behnfvet af ökade löneanslag för vissa af landtstalens tjenstemän, instämmer jag så mycket hellre, som jag redan vid 1S34 års riksdag väckte särskild motion derom för krouofogdarne pä Gottland, och varit nödsakad att i häkte inmana en sådan tjensteman, fader till 9 oförsörjda harn, för bristande leverering af krononpphörden.
Rnär tillätelser till enskilds Ureater-inrättningar sedermera Irlifvit, i serskilda tall, meddelade, arrsägo Oepartements-Llrefen det skäl, Iivari Rikets äländers Ireslut att indraga omtormälde anslag, kunde antagas; Irsfva sin lrufvudsakliga grund, numera ej förednnas; oolr dä för öfrigt det syntes Deparlenrents-Liielen mindre öfverensstämma med irilliglret, om ett understöd, Irvaraf Ureater n under en följd gf är varit i oallrrutet åtnjutande, skulle densamma för alltid lräntagas, Irelst ddreatern, säsom en Ronst-inrättning af större omfång, olrestridligen agde inll^tande ä den allmänna lrildningen, sä trodde Oepartements-Llrefen sig, med stöd af alla dessa omständrglreter, Iröra i underdäniglret tillstyrka, att Rongl. lVIaj:t räoktes i ljäder loreslä Rikets älander att för den Rongl. Ureatern ä äjunde Rufvud-diteln nu uppföra ett anslag af 6000 R:dr, säsom svarande mot de understöd, samma Ursäter tillförene ä Riks-»talen med 4500 R:dr i penningar oclr 200 famnar ved ät njutit. Rongl. 25 kion^I. N»pt körblsrslle 8,A vil^», enligt 8t»ts-Ii»clets ösii^e bell»- mäters unclerclsniLia tillst^rlianlle, i lV»cler töres!» liiliets 8l»ncler äterställsnäet »k omtärmälös »nsl»^.
Då ingenstädes någon önskan blifvit framställd om förändring uti det aflöningsbelopp, som vid sisth riksdag bestämdes, har Utsk. ej heller tillåtit sig någon annan än nedsättning af arfvodet för BondeStis secreterare från 5oo till 4oo r:dr, som dock är 100 r:dr mer än någon af de öfriga Ståndens secreterare Deni; Juni f. in. 389 åtnjuter. Jag bestrider ingalunda, att R. o. Ad:s notarier hafva lika mycket att göra som BondeStts, men skulle önska att R. o. Ad. ville antaga den mening, att om förhöjning för elt eller ett par Stand skall ägarinn, förhöjningen bör siräcka sig till alla Stånden, emedan jag anser det mera formenlig!, att aflöningen bestämmes lika för notarierna inom alla Stånden. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer gerna med Gr. von Platen uti hans anmärka, om jemlikhet emellan notarierna i samtliga Stånden. Jag tyckte, att Frih. Hamilton började med att göra denna nnmärkn.; men om så icke är, förklarar jag mig i detta hänseende fullkomligen instämma med Gr. von Platen. StatsUtskrs mern. N:o 169 återremitterades. Till pröfning företogs Bevilln.- samt Allm. Besvärsoch Ekon.Ulskms den 17 och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 2, ang:de grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningens utöfidng i städerna och på landet. Hr Sandelhjelm, Paul, uppläste ett så lydande anförande: Bevilln. och Ekori.Utsk :ns gemensamma betänk.