Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition, K:o 30. ”eller kan inflyta uti Sveriges Rikes Ständers bevillnings-stadga ; men nödig ”rättelse i afseende pä of vananmärkta förhållande synes kunna vinnas derigenom, att utrikes Departementet är i tillfälle vidtaga sådane åtgärder, ”soin bereda en säker och fullständig upplysning, till huru stor andel, i ”förhållande till konungariket Norriges bidrag till minister-staten, de utri”kes beskickningarnes löner utaf samma bidrag utgöras, ansåg Utskottet Herr ”Rosenblads, af Hans Excellens Grefve Björnstjerna upptagne, motion icke ”böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.” O O Detta Bevillnings-Ulskottels utlåtande bade af samtliga Riks-stånden blifvit bifallet; men icke desto mindre hade efter sednasle bevillnings-förordnings utfärdande, samma grund, som hittills, för debiteringen blifvit följd, och vore det till den af Rikets Ständer erkända nödiga rättelse af detta oriktiga förhållande, som de af utrikes Slats-ministern nu afgifne upplysningar uti ämnet, för den händelse, att den dervid följde grund af Kongl. Maj:t i nåder gillades och antoges, borde tjena till ledning. Att rättelse härutinnan bör införas, vore sålunda af Rikets Ständer erkänd t, men i och med detsamma syntes Hans Excellens deraf naturligen följa en svenska slats-verket moraliskt åliggande skyldighet att återbetala de medel, som utöfver hvad stats-verket med rätta tillkom genom origtig debitering blifvit uppburne.
Vid anställd jemförelse mellan det, under år 1850, af Majoren C. E. Norström upprättade kostnads-förslag och det af Kapitenen C. Adelsköld, i April 1856, afgifna enahanda förslag, hvilka 2:ne kostnads-förslag, jemte åtskilliga andra ofvannämnde jernvägs-anläggning rörande handlingar, blifvit till Stats-Utskottet aflemnade, bar Utskottet funnit, att skillnaden mellan de i dessa förslag beräknade kostnader utgör 1,598,000 R:dr R:mt, med hvilket belopp det sednare kostnads-förslaget öfverstiger det förra, oaktadt jernbanans längd enligt detsamma eller Adelskölds förslag kommer att minskas med 5,225 alnar. Denna förhöjning i de förslagsvis uppgifna kostnaderna har hufvudsakligen uppkommit genom följande förhöjda beräkningar, nemligen: Uti Majoren Norströms förslag äro jordgräfnings-kostnaderne 4 Stats-Utskottets Utlåtande JYS 174. upptagna lill endast 364,519 R.dr, men i det al' Kapiten Adelsköld uppgjorda förslaget till 1,017,000 R:dr; den å jernbanan erforderliga transport-materiel har af den förre beräknats icke komma att kosta mer än 302,220 R:dr, då deremot enahanda materiel i den sednares förslag upptagits till en kostnad af 832,000 R:dr; och den så kallade öfverbyggnaden (grusning, sleepers, rails, spårvexlingar m. m.), hvilken af Norström beräknats komma att kosta 1,594,530 R:dr, har Adelsköld ansett medföra en kostnad af 1,788,150 R:dr, allt R:gs. Enligt de till ofvanbemälda aktie-bolag, vid sednaste bolagsstämma, af dels Revisorerna och dels
Antingen skall familjen ha en å två tjenarinnor mindre och de unga damerna förrätta alla en husjungfrus sysslor; men då konkurrera de ju med de fattiga tjenarinnorna; eller ock skola de sy allt husets linne jemte sina egna kläder; men då konkurrera de j u med de fattiga sömerskorna, och jag förstår nu ej hvarför detta skall vara bättre än att konkurrera med lärarinnor och kontorister. En hvar familj, om än aldrig så förmögen, anser ju som alldeles naturligt, att sönerna skola söka bereda sig en aflönad anställning, och det faller väl ingen förnuftig menniska in att här vid lag komma med några klandrande invändningar och yrkanden, att de borde afhålla sig från att konkurrera med sina mindre lyckligt lottade bröder. Hvarför skall icke samma frihet unnas qvinnorna? Litet hvar vet nog, att ett arbete, för hvilket man tager betalning, sporrar till mera ansträngning än ett frivilligt, som kan uppskjutas eller fullgöras efter behag. För öfrigt, om man än aldrig så mycket svärmar för makans och moderns kall, så säger oss dock vår statistik klart och tydligt, att förhållandet mellan tillgång och efterfrågan är så ojemnt, att en öfvervägande stor andel qvinnor måste mer eller mindre ogerna afstå från konkurrensen på äktenskapsmarknaden; och nog faller detta sig bra mycket lättare för den qvinna, som vetat förskaffa sig sin sjelfständiga bergning, än för den, som går och åldras i hemmet, och som kanske, när detta upplöses eller råkar på obestånd, måste söka sin utkomst hos och göra sig beroende af andra, hvilket naturligtvis måste förefalla långt mera påkostande för henne, som ej vant sig dervid i ungdomen. Dessutom, hur godt och bra ett hem än må vara, nog är det dock alltid nyttigt för utvecklingen af karaktären att komma ut bland andra menniskor och lära sig känna olika lynnen, tänkesätt och vanor, lära sig ge akt på sig sjelf och lämpa sig efter andras tycken: i hemmet fostras, tyvärr, allt för ofta, genom för mycket öfverseende från föräldrarnas sida, sjelfviskhet och sjelfsvåld.
Sidenfabrikören erhåller råvaran till sin tillverkning, (silket), tullfri; machinerna för fabrikens upsättning tullfria eller med högst 5 proc. på värdet i införseltull; — tillverkningen deremot, släta sidentyger t. ex. äro genom förbud f. n. skyddade och skulle enl. propos:n nu erhålla en tio-årig prohibitiv tullbestämmelse. Jordbrukaren måste deremot betala machinerna för sin näring dyrare än alla andra. Hvarken tullfria eller emot 5 proc. lull lemnäs de honom. Jernet till spaden och plogen är till införsel förbjudet; klädet till helgdagsrocken äfvenledes ; så ock den tarfliga bomullsväfnaden för hustruns och barnens klädsel. Hans näringsprodukter deremot, ost och smör m. m. äro underkastade en vanlig tull-lagstiftning då klädesfabrikören och bruksegaren skall omhuldas med exceptionella ekonomiska lagar. Denna sida af frågan förtjenar framför allt R. o. Ad:s upmärksamhet. R. o. Ad. eger ännu en femtedel af Svenska jordens upskattningsvärde, och de bland detta Stånd, sorn icke äro jordegare, äro brukare; sjelfva Statens löningssätt för landets militäre och civile embetsoch tjenstemän har anvisat dem på detta näringsfång. Det är icke en känsla af afund, som jag genom denna jemnförelse vill anslå, ej heller är det enskildta intresset som jag vill kalla till min bundsförvandt. Nej, det är rättsgrundsatsen jag försvarar, ty. Mine Hrr, rättvisan måste vara högsta grundsatsen i Slalshushullsläran ! ”Endast för att befria dessa näringar ifrån Ständernas ombyllighet i tull-lagstiftning är det man vill ha en tio-årig lag” — säga mina värde motståndare. Är denna beskyllning rättvis? förtjena de denna beskyllning? tull-lagstiftningens historia visar åtminstone motsatsen. Redan genom den K. Förordn. af d. 15 Maj 1739 infördes förbuden. Prohibitiv-systemet skärptes 1771, och räckte öfver 50 år eller till år 1823; — en rymlig tid, hvarunder näringarne bordt kunna vinna ett utomordentligt flor, om detta berodt på förbuds-systemet.
Derför kan jag också samtidigt älska och njuta hur många som helst och alla som jag möter, ty det är väsens-nyansen jag älskar och njuter hos hvar och en af dem och den är olika hos den ena och hos den andra. Först är det typerna, de hvilka jag njuter som allmänna stilmönster: de smidigt och fylligt fasta med svart hår och täta ögonbryn och vaxgul hy, hvilka påminna om smakfulla drägter af svart och gult siden; de ranka, något gängliga brunetterna med aprikosmjuk rodnad på kinderna, hvilka leda tanken hän till violers sammetslena och daggvätta kronblad; blondinerna med alltför yppiga former, med deras lukt af sötaktig värme: de små och spensliga ljusa, som likna térosor eller tulipaner; de med slätkammadt och i midten benadt hår och förgät-mig-ej-blå ögon och med ett ansigte i gräddhvitt och smultronrödt, à l’anglaise, och som komma dig att tänka på krukblommorna i fönsterkarmen i ett småborgerligt hem i en storstads aflägsna smågator; – och många andra. Och sedan – och det är de som jag älskar och njuter mest och finast – komma alla de otaliga schatteringarna, de som icke kunna inrangeras under någon som helst grupp utan som lefva hvar sitt underliga sjelfständiga personlighetslif för sig sjelfva och som i sitt yttre ha ett eller annat gåtfullt säreget, under hvilket du har att söka den egendomliga nyansen i deras intellektuella och sensibilitetslif. När jag möter på min väg en sådan kvinna, glömmer jag hela verlden omkring mig och jag ger mig icke tillfreds, förrän jag rigtigt kommit underfund med henne, jag lägger henne på dissektionsbordet framför mig och jag gräfver i henne med min letande tanke och jag sammansmälter med henne med min intimaste känsla, jag skärskådar hvar partikel hos henne under min analys och ser hennes väsenscentrum med min intuition, och så eger jag henne slutligen hel och hållen såsom hon utgått ur naturens stora hemlighetsfulla verkstad med hennes komplicerade och enhetliga personlighet.
Utsk. Bet. N:o 128.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt derom, att Rikets Ständer, genom underdånig framställning hos E. K. M., måtte medverka till ett snart afgörande af den, långt före detta väckta och ännu hos E. K. M. hvilande frågan om en förändrad reglering af Pastoralierne på Gottland, till lindring af den börda, som trycker denna orts invånare, och hvrröfver under många år klagan varit förd; och har härvid förekommit, att, sedan frågan om nedsättning af den till Presterskapet på Gottland utgående lionden och förändring af sältet alt utgöra aflöningen för Presterskapet derstädes redan under många år varit föremål för serskilda framställningar, dels hos E. K. M., dels hos Rikets Ständer, har E. K. M. vid sista Riksdagen meddelat Rikets Ständer hvad dittills blifvit tillgjordt för reglering af Tionde-conventioner emellan lärare och åhörare och, då försöken i delta afseende på det hela aflupit frugtlöst, i Nåder förklarat, att, som E. K.
ARBETARNE. BOMAN. ANDERS. så! Bry dig inte om dom, Söderberg! (går ned till brobänken och ropar.) Nå, edra bondbassar, sofver ni dernere? ANDERS (kommer upp). ANDRA ARBETAREN. Åh, se Hvad hä det hom? 13 FÖRSTA ARBETAREN. Är pråm, det? det här Bomans sand storbåt hä det, hingen sandpråm, det skall jag låta her veta. ANDRA ARBETAREN. Här BOMAN (tittar ut ur kabyssen). Min har ni en bouppteckning från fru Österberg på Sibyllegatan. som ska ut i skärgården och dricka brorskål med aborrarne. bord bara. BOMAN (kommer upp på däck). Jaså, FÖRSTA ARBETAREN. Fiskköparfrun, ja, sätt'et hom sig inte, rospigge. Vi ä' betalta för te köra ner'et till bron helt sonika. FÖRSTA ARBETAREN. Och om ANDRA ARBETAREN. Det "hommar" vi sätter ner så mycket som en stolsfot på din otäcka skuta, så vill jag vara skapt som en nors! (springer upp i land). Hvad hä' du för hen, som hä' så stor hi truten? BOMAN ANDERS (vill hejda honom). Titta inte hit, eller också... FÖRSTA ARBETAREN (med en stol i högsta hugg). ANDRA ARBETAREN (likaså). Skall Hakta sig Boman. vi snickra igen korpgluggarne på dig, så inte ska' du se Vaxholm på den här resan, inte! dem på skutan). Skall ni? Tag 'it spaken, Handers, så ska' jag lära de 'är gossarne 'ur de går te på sjön. ANDERS. FÖRSTA ARBETAREN BOMAN (kastar af sig kavaj och hatt, och slänger ner Hakta sig, Boman der kommer polisen. dig! Det är Pilgren! Honom känner vi ju! ANDRA ARBETAREN. Lugna (ser sig oroligt om). Polisen? mer och mer). Hvad bryr jag mig hom polisen? Hä' jag hinte skeppare på skuta'?
Jag är i behof att skall uttbetalla, och jag väntar tid efter annan och nu kan vi icke få talla med Ola Månsson för han är bortrest;» att med anledning häraf och sedan af tillgängliga handlingar inhemtats, att Wigren den 3 sistlidne Juli af statslåne-fonden fått sig beviljadt ett lån å 1,150 rdr rmt, hvilket lån, efter afdrag af ränta och provision 46 rdr, verkets kamrerare C. Fogelklou, såsom ombud för Wigren, uppburit och qvitterat, direktionen förekallat kamreraren och uppmanat honom att i berörda afseende sig förklara; alt kamreraren dervid uppgifvit, att han af ledamoten i Direktionen f. d. riksdagsmannen Ola Månsson emottagit Wigrens lånehandlingar, med anmodan att desamma till Direktionen inlemna och, sedan penningar utfallit, öfversända dem till Ola Månsson; att Fogelklou i följd deraf, straxt efter det lånet utfallit, till Ola Månsson under öppen rekommendation afsändt 1,100 rdr 50 öre, utgörande, efter afdrag af en fjerdedel procent i kommissionsarfvode samt postporto, behållna lånebeloppet, på sätt en vid remissen fogad liqvid utvisade; hvarjemte Fogelklou, till bestyrkande af denna sin uppgift, företett en ifrån Malmö postkontor utfärdad attest, att den 5 sistlidne Juli blifvit af Fogelklou dit inlemnade 8,278 rdr 75 öre rmt för att under adress:
Prof. N;o 7$. 76. 594 Den 19 April, e. m. uppskattad till \ af sista Markegångspris, kunde ock antagas som pant. Betalas dessa lån icke på utsatt tid, för-' säljes panten genom Auction, förut kungjord sist inom 2:ne månader efter förfallodagtn. Lämpligast lärer vara, att ett sådant ÅkerbruksContoir inrättas i hvarje Län , och ett GeneralContoir i Stockholm, hvilket besörjer utdelningen af det publika förskott, som meddelas Med detta ÅkerbruksContoir borde förenas en Inrättning till Assurance för kreatur. Förlusten af en ko, en häst eller en dragare, är af för mycket värde för den medellöse Tor. paren, den idoge, men fattige Hemmansbrukaren, hvars totala ruin ofta genom en dylik olycka beredes eller påskyndas, för att ej böra behjerfas och genom någon anstalt mildras. Det förstås af sig sjelft, att Assurancen blir högre i de Län, der Boskaps-sjukan ofta är gängse. Penningarne borde alltid insättas i ÅkerbruksContoiret, men Cassan hafva en särskildt Direction. Men fåfängt är hela förslaget, om det Icke, efter föregången pröfning, af Regeringen gillas, befrämjas Och understöds. Ehuru tillskottet är så ringa, att årliga afgiften för en af de betydligare egendomar ej uppgår till större summa, än ofta bortspelas på ett kort, torde dock få förmås förbinda sig till en så - Den 19 j&prit. e. w. dan årlig afgift, hvaraf de ej häfva någon inkomst, Och hvilken summa de såled-s kan. ske anse, som alldeles bortkastadDet år Regeringen endast, sorn genom sitt kraftiga biträde kan satta inrättningen 1 verkställighetVisserligen bor ÅkerbmksContoiret, i likhet med JernContoiret, skapa sig sjelft genom årliga tillskott af hvarje delägare. Men svårigheten att i början få tillräckliga Interessenter och att gifva Verket sin forsta rörelsekraft, kan icke häfvas annorlunda än genom ett publikt understöd, som medgifver en snar möjlighet att göra utlåningar,.
III. A. 3. E. 61. — Nio 12. angående förskott å aQöningen för den hos RiksStånden och Utskotten anställde betjening. II. B. 250, III A. 3. — Nio 13. i anledning af Kongl. Majits nådiga skrifvelse, angående medels anvisande lill fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under nästkommande år. — Nio 14. med återlemnande af en utaf Lektor D. Söderberg väckt, från Högvördiga Pieste-Ståndet remitterad motion, med hemställan, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla, att en undersökning matte ske rörande anläggandet af en fyrbåk på nordvestra udden af Gottska Sandön, lil. B. A. 58. — Nio 15. med återlemnande af Johannes Johanssons från Jönköpings län inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motion, angående inrättande af ett Postkontor vid Säthälla gästgifvaregård i nämnde lån. III. B. A. 58. — Nio 16. angående Riksgälds-kontoret affordrad deposilionsafgift före återställandet af infriade och derefter i Rikets Ständers Bank deponerade obligationer. III. B. 59, 89. — Nio 17. angående hyresfri uplålelse af ett rum i Riksgäldskon lorets hus för härvarande Ränteoch Kapital-försäkringsanstalt. III. B. 59. — Nio 18. med återlemnande af en utaf Anders Nilsson från Hallands lån inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, angående vidtagandet af sådane åtgärder, som kunna tillförsäkra aboer å sa kallade Stomhemman en tryggare besittningsrätt å dessa hemman. B. A. 118. — Nio 19. i anledning af väckt motion om anslag af Statsmedel till upförande af en stenbro öfver Skellefteå eif. III. B. 120. A. 128.
Exc. först, huruvida R. o. Ad. bifölle förslaget, att från rösträtt å kommunalstämma skulle uteslutas gemenskapen vid rikets landtoch sjöförsvar; och -då dervid svarades några ja och flere nej, förklarades nej hafva varit öfvervägande. Sedermera hemställde H. Exc., huruvida R. o Ad. antoge förslaget, att allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjeniug, eller andre, som med desse jemförlige eller ringare äro, ej skulle ega rösträtt i kommunalstämma; och sedan svaren derå utfallit med flere nej och några ja, förklarades proposm vara med öfvervägande nej besvarad. Slutligen framställdes pröpos. på bifall till förslaget, att rösträtt å kommunalstämma ej skulle tillkomma dem, som äro i annans tjenst eller ständiga arbete auställde, eller daglönare, eller andre dy like, som försörja sig med tillfälligt arbete; och då dertill svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja halva varit öfvervägande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. t In fidem, O. Brakel. Den 3 Oktober e. ra. Onsdagen den 3 Oktober 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.-utdrag för förmiddagens plenum samt prot. för den 0 sistl. Juni e. m. Fortsattes beliandlingen af Allm. Besvärsoell Ekon.Utsk:ts Utlåt. N:o 161, i ani. al K. M:ts Nåd, Skrifvelse med det af Koiniterade afgifna uuderd. bettink. och förslag angrde Komin unal-styrelser. Härvid förekom: Förslaget till Förordn. om Kommunalstyrelse på landet. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att §§:na 9 och 10, hvilka nu voro i ordningen att pröfvas, blifvit af Utsk:t i ett sammanhang behandlade, och derföre torde få jemväl härstädes gemensamt handläggas. Härefter föredrogos §§:na 9 och 10 enligt Utsk:ts förslag.
Wiklunds reservation och tillstyrker afslag å Utsk:s förslag, men bifall till K. M:s propos. i sin helhet. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Mitt förslag till besparing genom begagnAdet lill armedens beklädnad af oöfverskuret i stället för öfverskuret kläde och genom gevärens brungöring säger Utsk. sig icke hafva kunnat vidröra af brist på tillförlitlig kännedom i dylika detailförhållanden. Jag måste verkligen beundra denna StalsUtsk:s blygsamhet att icke tilltro sig kunna bedöma sådana detailförhållanden, som måste falla en hvar i ögonen. I afseende på klädet behöfver man blott veta, huru öfverskärningen deraf tillgår, för alt inse hushållningen af att begagna det oöfverskuret; ty då till öfverskärningen fordras, att luggen först uppkardas ända till tråden och derefter med sax afskafves, måste det falla hvar och en klart, att en större del af klädets varaktighet derigenom går förlorad. Flera klädesfabrikörer hafva försäkrat mig, att klädet genom öfverskärningen förlorar 2.5 proc. i varaktighet. Dessutom ökas klädets kostnad icke blott genom sjelfva öfverskärningen, utan äfven derigenom, att det för öfverskärningens skull måste gå en gång mer genom kypen. Utsk. har sagt, att min uppgift blifvit besvarad och vederlagd. Men det kan icke vederläggas, att detta kläde skall blifva för armeen lika nyttigt oell nyttigare, än det öfverskurna; ty det mäste blifva icke blott starkare, utan äfven varmare, hvilket jag förmodar vara en väsendtlig del af hvad som åsyftas med beklädnaden. Enahanda är förhållandet med gevärens brungöring. Man ser nu, att gevärens varaktighet icke calculeras på mer än i5 å 20 år. Jag har efterfrågat, huru ofta de sönderskrufvas, och man bär sagt mig, att det sker hvarannan eller hvar tredje dag. Ifuru länge skola de då kunna hålla? Man ser jagtgevär kunna hålla i 100 år blott derföre, att de icke så ofta behöfva sönderskrufvas och rengöras.
Den, som — med godkännande af Stats-Utskottets utaf Presteoch BondeStånden bifallna hemställan — anser, att vid innevarande riksmöte gjorda framställningar, angående anvisande af låneunderstöd till Christinehams stads och Warnums landsförsamlingar, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, röstar Ja: Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer — i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets mening — beslutat, att åt nämnda församlingar anvisa ett låne-understöd, stort 50,000 R:dr, att utgå från Riksgälds-kontoret, under vilkor att lånet, för hvilket en sådan skuldförbindelse bör afgifvas, som af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret godkännes och antages, skall, sedan detsamma fått räntefritt innehafvas under trenne års tid, derefter återbetalas genom erläggande årligen af 6 procent utaf hela den lyftade lånesumman, hvarvid räntan kommer att godtgöras efter fyra för hundra årligen samt det öfriga utgöra afbetalning å kapitalet; äfvensom att, derest den sålunda stadgade inbetalningen icke varder inom bestämd tid fullgjord, dessutom skall, intilldess densamma verkställes, fem procent årlig ränta å det till liqvid förfallna oguldna beloppet erläggas. Som denna omröstning gifvit ett resultat af 62 Ja och 57 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionen. 3:djc Veteringen. Den som vill att —på sätt Presfe-och Bonde-Stånden, med godkännande af StatsUtskottets^ hemställan, beslutat — Rikets Ständer för utförande af en hamnbyggnad vid staden Åmål, till Kongl.
Vi talade mycket allvarsamt den kvällen; men ändå var det inte tråkigt. Det var tvärtom trefligare — på sitt sätt — än hos Ann-Sofi. Då vi skildes åt för natten, kysste pappa mig på pannan och sade: » Man sofver bra på goda föresatser, min duktiga flicka. » Jag hade fått lära skilja på » arbete » och arbete, och så var det ju alltid en nyttig dag, tänkte jag, när jag kröp ner under täcket. Smånotiser från kvinnovärlden. Kvinnonit om djurskyddet. På initiativ af Helsingfors djurskyddsförening, hvars ordförande är den varmhjärtade skalden Z. Topelius, kommer från de nordiska djurskyddsföreningarna att till Italiens drottning afsändas en adress, innehållande en vördnadsfull bön, att H. M:t måtte taga de nordiska flyttfåglarne under sitt beskydd samt på sätt s o m hon finner lämpligast, genom utverkande af lagar o c h på öfvertygelsens väg, freda dessa flyttfåglars tåg genom medelhafsländerna. De svenska, norska och danska djurskyddsföreningar, hvilka önska deltaga i adressen, skola så snart som möjligt till expeditionen af tidskriften » Djurskyddet, organ för nordens djurvänner », 19 B Små- landsgatan, Stockholm, genom sin ordförande insända fullmakt för undertecknandet. Fullmakten ställes på innehafvaren. Då adressen är till en kvinna, kommer densamma, enligt Helsingforsföreningens önskan, sedermera att afsändas genom Svenska kvinnoföreningen till djurens skydd. Småstadslif. En verklighetsskildring f ö r Idun af C. Gumaelius. (Forts.) » J É f f c m, » mumlade Nils, och under hans rynkade ögonbryn framsköt en blixt, som lät ana, att det där talet om hans häftighet nog ej var utan grund. Han betvingade sig dock genast, o c h snart voro de uppe i en munter beskrifning på deras resa, på samma gång de med sannskyldig resenärsaptit gjorde heder åt anrättningarna. Sedan grefvinnan enligt vanan tagit sin lilla eftermiddagslur, ämnade hon gå in till Blenda — alla damernas sofrum lågo nämligen en trappa upp —, men i detsamma hon framkom till dörren, öppnades denna hastigt inifrån o c h ut skyndade Elsa med röda kinder o c h tårar i ögonen.