Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A/i 16, i anledning af verkställd omröstning, angående ifrågaställd förändring i afgiften för bränvins tillverkning. Lades till handling arne. A/i 17, angående tullbestämroelserna för artiklarne bränvin och sprit samt ättika. Bifölls S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorial : As 18, i anledning af återremiss utaf två punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 4, angående väckta motioner om förändradt röstberäkningssätt vid prestval, äfvensom vid tillsättande af folkskolelärare, organist, klockare och annan kyrkobetjening. Ladén till hand ling ar ne. A/s 19, i anledning af Biks-Ständens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande As 5, öfver Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen, samt om bildande al en landstorm. De föreslagna voteringspropositionerna godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Expeditions-Utskottets Memorial Als 5, i anledning af erhållna återremisser af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse samt § i Riksdagsbeslutet angående den antagna nya Riksdagsordningen och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen. Frän Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets: Utlåtande
Remitterades till Lag-Utskottet Kongl. Maj.ts den 14 dennes bord lagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till författning, angående ansvar för förfalskning och bedrägeri, jemte ett af Biskop Thomander med anledning deraf afgifvet yttrande. S. D. Remitterades till Stals-Utskottet Kongl. Maj:ts den 14 dennes bordlagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om indragning till] Kronan af den ränteved, som är anslagen för Wisby så kallade Krono-kalkugn i Gottlands län, och om ersättning derför till kalkugnens egare. S. D. Vid förnyad föredragning af Konslitutions-Utskottets Memorial N:o 5, med utlåtande om Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändring i och tillägg till Riks-akten af den 6 Augusti 1615, beslöt Ståndet, med ogillande af Utskottets framställning, Högstberörda Nådiga Proposition antaga eventuelt med hänsigt till såväl hvad Norriges Storthing i saken beslutar, som hvad Rikets Ständer komma att besluta rörande det med denna fråga i samband stående förslag till ändringar i Grundlagarne. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets nedannämnde Memorial och Ut låtande : N:o 13, i anledning af erhållen återremiss af 12 § i Utskottets Berättelse N:o 8. Lades till handlingarne. N:o 14, i fråga om afskrifning af 3 stycken från Låne-kontoret i Malmö utgifna diskontlån. Bifölls. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet.
Tumba för dylikt ändamål icke har någon ordentlig försäljning och ingalunda deraf att de äro upptagne till för högt pris, hvilket öfver hufvud icke är så obestridligt, som Herr Prosten förmenar, hvarpå såsom bevis må anföras, att Banken från sitt Pappersmagasin afyttrat, till allmänna verk och enskilde, åtskillige papperssorter, hvaribland äfven af det utaf Herr Prosten serskildt såsom dyrt utmärkta, bättre skrifpapperet å 10 R:dr pr ris. Några utöfver deras verkliga värde för högt upptagne tillgångar kunna så mycket mindre läggas bruket till last, som för båda revisionsåren på Pappersmagasinet N:r 1 icke fanns någon Utgående Balance och den på Pappersmagasinet N:r 2 för år 1841 utgjorde R:dr 141: 40 samt för år 1843 R:dr 1,529, af hvilka sednare, R:dr 1,395 belöpte sig på Charlas-Sigillalaspapper, som sista veckan af året blef färdigt och uppbundet, men icke afsa nd t. För vården och redogörelsen öfver Bankens Magasin af sedeloch andre papperssorter, har Höglofl. Banko-Utskottet, genom resolution af den 18 Oktober 1823, på Tumba Bruks stat anslagit årligen 100 R:dr, utan att vid delta anslag fästa vilkoret af någon afkastning. Vid den entreprenad-auction, som i Kongl. Statskontoret hölls på lefverans af Chartae-Sigillatae-papper, stadnade Tumba Bruk för lägsta anbudet. Om nu de, som förut i flera år haft denna lefverans och således voro i tillfälle att lemna bästa priset, icke funno det med sin förmån öfverensstämmande att gå så lågt som Tumba, så skulle ock Tumba Bruks vinst på detta åtagande icke kunna blifva stor, i synnerhet när, såsom i det föregående är upplyst, de oundviklige omkoslnaderne vid Tumba äro vida större än på andra ställen.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till B.. St:s underd. skrifvelser till K. M.: N:o 117. ang:de förre Kronofogden, Assessoren Hollste'ns, förre Landträntmästaren, K. Räntmästaren Ahlgrens och Landskamereraren , Kammarrådet Hertzmans underd. ansökningar att, såsom pension, få åtnjuta fulla beloppet af deras innehafda löner; N:o 118. i fråga om de f. d. directörerna vid Eskilstuna fristad, Öfverste Palm och Öfverste]ieuten. Nordevall tillagda pensioners öfverflyttande på allm. indragningsstaten; N:o 11g. ang:de framlidne Statscommissarien E. Widegrens arne oförsörjda döttrars underd. ansökning att till oafkortad! belopp få åtnjuta den sökanderna gemensamt med dei-as numera gifta syster tillagda pension. Frih. Boye, Ludv.: Underrättad, att i sista plenum, då jag af illamående var hindrad att tillstädesvarä, R. o. Ad. skall hafva bifallit Gr. Frölichs motion om upphäfvande och afskaffande af alla slags skyddsanstalter emot choleran, hvilka hittills varit dels anbefallda, dels tillåtna, får jag emot ett sådant beslut mig reservera. Med all vördnad för pluralitetens tanka, qvarstår jag i den öfvertygelse, att de •§ af Svenska folket, som bo i orter, dit sjukdomen icke ännu hunnit sprida sig, böra framgent kunna trygga sig vid, att Konungen, jif vanlig omvårdnad för sitt folk och oansedt hufvudstadens tänkesätt, der opinionerna väckas och vexla för dagen, jemväl i detta fall går deras naturliga och billiga önskningar och fördelar till mötes.
Direktör ej skulle finnas eller behöfva understöd, andre medellösa Fröknar och enkor kunde söka och erhålla gratifikationer från fonden, dock att i detta senare fall de som voro descendenter af Testators fadersfaders fadersfader Kongl. Rådet Grefve Jacob Gyllenborg och befunno sig i tortftiga omständigheter, dertill egde förmånsrätt; varande dock af Testator sjelf utnämnde fem namngifna slägtingar till erhållande af lifstidspensioner å 50 R:dr Banko hvardera årligen. Och skulle efter Mamsell Spännares frånfälle det till henne anslagna räntebelopp på enahanda sätt som ofvan är föreskrifvet användas till gratifikationer. Sammanlagda beloppet af de medel som af Riddarhus-Direktionen förvaltas, hvilka enligt 1861 års bokslut uppgingo till 1,429,341 R-.dr 98 öre, utgjorde således enligt 1864 års bokslut 1,471,854 R:dr 23 öre, och har fördenskull under dessa tre år ökats med Riddarhus-Ut»kottet« Utlåtande M 6. 3 42,512 R:dr 25 öre, häruti likväl icke inberäknadt hvarken kapitalvärdet utaf en frami. Öfversten Ambrosius Berghmans fond, emot ett årligt arrende af 171 tunnor råg, utarrenderad fastighet i Wermlands Län, jemte frälseräntan af ett helt hemman i Calmar Län, hvilken af Direktionen disponeras till stipendier och pensioner, ej heller ofvan omförraälde af frami. Grefve Gyllenborg donerade fond 28,100 R:dr. Yid anställd granskning af räkenskaperna för åren 1862, 1863 och 1864 öfver ofvan uppräknade kassor och fonder, har Utskottet icke funnit anledning till någon anmärkning, hvarföre Utskottet med tillfredsställelse vitsordar den utmärkta noggrannhet och ordning hvarmed samma räkenskaper blifvit förda. Beträffande fondernas förvaltning har Utskottet, efter tagen kännedom af
Slrebje b:o „ 18: 75. gjerbe b:o , , 11: 25. gemte b:o „ 7: 50. ©jette b:0 „ o: 75. ©jltllbe b:o , 1: 50. od) för löneförmånerne färffilbt, efter förut ftabgab grunb. äMljarb S ©todljolm orlj ©ötljcborg: ^örfta Älafen SJntt Sfubra b:o „ 75: — STrebje b:o „ 50: — S öfriga ©tnkrun: ^örfta älafen 9imt 9i:br 75: — SI libra b:o „ 56: 25. Srebje b:o „ 37: 50. S3civ>iUn vorbnin g 1838. n Siljavber på inrättabe 0äKffap od) Älubbav, [arnt lotb -i^elfolmtiiitar, fc inom. Semte b:o „ 7: 50. Öfrige Spggmäftare, lifa meb -ipaiibtmerfare, § 9. Snfiorer, fe S)nnbel§ (Sfjivutger, meb praftif, fantt Saba ve od) be, font l)å(la 9?af|litgor, t Soot Sila per: Soofia Äfafjeit . 9imt 9i:br 22: so. 9fnboa b:o .. „ 13: — £oebje b:o .. „ 7: 50. Sjeobe b:o „ 5: 75. Semle b:o „ 2: 25. Kommibftonaver, eptoab be aoo borgare eller ej f JDirefförer, Xfyatcrs, toib attbra än Äomtitgenö 0peflafler, erlägga årligen miiifl 91 lil t 9?:br 18: 73. féntrcprcttörcr, 9leuljaUitiitgö Sjeobe b:o „ l: 50.
R:dr för dem, som afsetls att erhålla lägre löner, än nyssnämnde belopp, men med skyldighet likväl för alla att under 10 år, från afskedsdagen räknadt, i händelse af behof, efter omständigheterna, tjenslgöra antingen vid militär-sjukhns eller depöter eller civila sjukvårds-anstalter. Inseende angelägenheten, att, genom förbättrande af de ringa löneförmåner, som bestås Fält-Läkare-korpsen, unge läkare uppmuntras att vid denna korps söka anställning, äfvensom ändamålsenligheten deraf, att medelst förhöjning i pensionsbeloppet lör regements-Iäkarne och den föreslagne inskränkningen i deras pensionsålder lättare tillfälle till befordran beredes skicklige bataljons-läkare, hvilka ännu äro i full besittning af den kraft, som en sträng tjenstgöring samt ett fälttågs ansträngningar taga i anspråk, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Maj:ts förevarande Nådiga framställning må af Rikets Ständer i allo bifallas. Indeida Arméen: 7:o I anledning af Rikets Ständers vid förra Riksdagen gjorda underdåniga anhållan om närmare utredning i afseende å beloppet af det vederlag, sorn i händelse nedsättning af salpeterhjelpen i de Småländska länen komme alt ske, borde Slals-Ulskolltls Utlåtande, Jt/i 69. 11 tillfalla de personer och inrättningar, hvilka derpä egde grundade anspråk, hade Kongl. Maj:t låtit från länen infordra de för ändamålet nödige uppgifter, deraf sig visat, alt omförmälda förändring i salpeter—hjelperis utgörande skulle för de i orten förlagda regementer och korpser medföra en lönings-minskning af tillhopa 5,833 R:dr 42 sk. 4 r:st. efter medellals-beräkning under 10 år; vid hvilket förhållande och enär vid den år 1833 skedda lönereglering för
Detta kan väl icke nekas, men jag får likväl fästa uppmärksamheten, dels derpå, att den som erhåller mera skogsmark, jemväl får mera tillgång på gärdsel, och dels derpå, alt den större ägorymden kan genom odlingar och skötsel så förbättras, att i tidernas längd vanligtvis det hemman blifver det bästa, som fått den största marken. Detta i få ord om principen, som jag anser vara den enda rätta. I afseende på detaljerna vill jag nu blott göra några fä anmärkmr. I första §, anser jag del vara en orimlighet, alt hvar och en ägare skall erhålla sin del af hägnaden i en sträckning. Om t. ex. en sådan hägnad skulle utgöra 4 å 5,000 alnar, så anser jag det vida lämpligare om grannarne delade hälften hvar i inägor och hälften i skogsmarken. I 12 § står, ali slengärdesgård får vara högst 3 alnar bred, hvilken föreskrift förmodligen blifvit intagen för att hindra jordägare alt flytta in sten på annans ägor. ålen om denna föreskrift skulle stride tillämpas, så blefve följden, att manga mil gärdesgårdar i Småland, som äro öfver tre alnar breda, skulle blifva olagliga. Vidare anser jag orättvist, att flertalet af jordägare skola äga rättighet att genast yrka förändring af den gamla gärdesgårdsdelningen. En prescriplionslid af 5 eller 10 år hade i min tanka bort i detta fall bestämmas. På dessa grunder anhåller jag om återremiss af betänk. 614 Den 19 April f. m. Frih. Cederström, Jacob: Principen i det lagförslag, Utskm här framställt, är den starkares rätt att plundra den svagare; ingenting mera och ingenting mindre. Den Svenska lagstiftningen har icke hittills någonsin delat bördorna hemmanen emellan så, att det hela hemmanet skall betala lika mycket, sorn t. ex. J4, vare sig i stängselskyldighet eller i räntors utgörande, och en sådan beskattningsgrund bör ej eller framdeles i Sverige blifva vidtagen. Må icke R. o. Ad. vid detta tillfälle stadga en sådan grundsats, alt om ett hemman är deladt i -fi‘4:delar, och, såsom Frih.
En särskild anledning att vid detta ämne för närvarande fästa uppmärksamhet förekommer till följd af den omständighet att, då, enligt hvad Revisorérne inhemtat, Rikets Ständer vid innevarande Riksdag, i sammanhang med regleringen af tull-taxan, beslutat att varor, som med främmande, fartyg ineller utföras, icke i Sverige skola vara underkastade andra eller Högre afgifter, än om de med Svenska fartyg ineller utfördes, så och derest detta beslut vinner stadfästelse skulle den s. k. extra licent-afgiften komma att för framtiden helt och hållet upphöra. Vid sådant förhållande och då utgifter af förevarande beskaffenhet icke synas förenliga med ändamålet af det till Manufakturernas befrämjande anvisade anslag, deraf, på sätt ofvan omförmäldt blifvit, samma utgifter för närvarande skola bestridas när licentmedlen dertill icke lemna tillgång, hafva Revisorerne ansett sig böra hemställa, att, folden händelse, berörde lönebidrag till Borgmästaren, Stadsläkaren och en skollärare i Eskilstuna anses fortfarande böra af Statsverket utgå, andra än de dertill nu anslagne medel måtte för ändamålet anvisas. Revisorerne hafva vidare genomgått 1855 års räkenskaper dels öfver det, jemlikt Kongl, brefvet den 30 Januari 1830, till belopp af högst 1,800 R:dr årligen från Statsverket utgående anslag till godtgörande af Svenska konsulers förskott för nödstäldt Svenskt sjöfolks underhåll och hemförskaffande, dels öfver det genom Kongl, brefvet af den 14 September 1843 å Handelsoch Sjöfarts-fonden till Kongl. Kommerse-kollegii disposition anvisade årliga anslag, stort 1,333 R:dr 16 sk., att användas till ersättande af sådana bevisliga utgifter för Svenskar och Norrmän, hvartill Konsulerne, i anseende till antingen utgifternas beskaffenhet eller svårigheheten att derå anskaffa fullständiga verifikationer, ej äro, enligt förut gällande föreskrifter, berättigade till godtgörelse af allmänna medel. Vid dessa räkenskaper, som i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning utan anmärkning, har någon erinran från Revisorernes sida icke heller förekommit.
Liksom å Westra stambanan från Göteborg under de första trafikåren, hafva, äfven å Westra stambanan från Stockholm, inkomsterna icke kunnat betacka utgifterna Brutto-inkomsten uppgick nemligen, enligt årets bokslut, för denna bana endast till 149,598 R:dr 8 öre, eller per banmil till 34,154 R:dr 81 öre, under det att driftoch underhållskostnaden utgjorde sammanlagdt 161,208 R:dr 56 öre, eller per banmil 36,805 R dr 61 öre. Fördelad per tågmil, eller å hvarje mil som af tågen passerats, utgör inkomsten 25 R:dr 5 öre och den deremot svarande driftkostnaden 26 R:dr 99 öre. Den rörliga materielen, hvilken sedan banans första öppnande hade erhållit en betydligare tillökning, bestod vid 1861 års utgång af: 5 lokomotiver, 2 statsvagnar, 40 passagerarevagnar af olika klasser, 45 godsvagnar samt 10 boskapsoch virkesvagnar. — 129 — Göteborg—Töreboda. Trafiken under år 1861 å denna bana visade en anmärkningsvärdt större liflighet än under föregående år, då samina banlängd trafikerades. Inkomsterna, hvilka under år 1860 utgjorde 585.530 R:dr 28 öre, uppgingo enligt 1861 års bokslut till icke mindre än 656,515 R:dr 71 öre, och hade sålunda för tiden af ett år ökats med 70,985 R:dr 43 öre. Driftoch underhållskostnaden, ehuru till följd af den lifligare trafiken något högre än den under föregående år, utgjorde deremot endast 513,603 R:dr 72 öre. Fördelas denna summa på antalet af de mil, samtliga tågen under året tillryggalaggt, och som utgör 19,892,7, så blir kostnaden per tågmil 24 R:dr 36 öre. hvaremot inkomsten, efter samma beräkning, utgör 33 R:dr. Kostnaden per banmil utgjorde 30,035 R:dr 31 öre, samt den deremot svarande inkomsten 38,392 l-;:dr 73 öre.
Någon förändring i öfrigt uti den för KrigsCollegium vid förra Statsreglei ingen uppförde Anslagssumma har af Utskottet ej blifvit föreslagen; och som, i fall en serskild GeneralitetsStat kommer att äga rum, GeneralFältTygmästarelöncn naturligtvis bör å den - Betänkan den, N:o 23g. 8g samma och ej å KrigsCollegii Stat vara uppförd, beror frågan om denne löns öfverflyttning på det beslut B. II. St:r fatta öfver nästföljande Punct. 2tdo. Rörande sjelfva GeneralitetsStaten. d) Dess upprättande har blifvit bestridt, hos H. R. o A. af H:rr Grefvar Horn, C. F.j och Gyllenborg, J. H., samt H:«t Tham, W. , Ankar swärd, A., och Rosenqvist af Akershult, F. L., bos H. P raste Ståndet af H:rr Prostarne Svedelius, Hallstrom och Forsslind samt hos H. BondeStändet af Casper Wijkman och Eric Carlsson, frim Upsala Län m. fl., hufvudsakligen på den grund, att dels något serskildt Generalitet under fredstid ej vore behöfligt, utan RegementsCheferne hvar för sig torde vara de högste Befälhafvarne, dels ock till Generaler kunde utnämnas
Stånden emellan befintliga pre", liminaire fråga, om tjrundlags-förslagens hviiaride eller upptagande, må, i brist på ett bestämdt stadgande, särskildt för det nu inträffade fall, likväl i full enlighet med Constitutionens liufyudsakliga föreskrifter», anses och behandlas. Ut gupra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. i ill afgörande företogs Hedervärda Bon. de-Ståndets den 11 i denna månad på bordet lagda Protocolls ■ Utdrag, innefattande nämnde Stånds instämmande uti Prest-Ståndets beslut om präglande af en Skådepenning öfver de märkvärdiga dagarna den 14, 15, 16 och 50 nasti. April, med tillägg, att en Berättelse om förenämnde för Fäderneslandet märkvärdiga dagar och de då tirnade dyrbara händelser tillika.skulle författas, på Bankens bekostnad tryckas och näst efter titelbladet intagas i de förbättrade Kyrkosångerna ; uti hvilket tillägg de öfriga respectiva Stånden inbjudas att sig med Hedervärda Bonde-Ståndet förena. Då PrestStåndet, lika med Hedervärda BondeStåndet, ansett Allmänheten böra Underrättas om ofvanberörde högtidliga händelser, och fördenskull redan under den 17 nästl.
Jag har likväl icke kunnat finna mig öfverlygad af hans yttrande och anhåller derföre att mot detsamma få anföra några ord. Den värde talaren har stödt sig på- 53 §:n R.F., der det heter att Const.Utsk. tillkommer ”att väcka och uptaga frågor ronde förändringar i grundlagarne och yttranden deröfver till R. St. afgifva, samt att granska de i Statsrådet förda protokoll”. Huru O H. 24 370 Den 10 Maj f. ro. denna granskning skall tillgå stadgar grundlagen i 106 och 10? §§:ne. Detta har samme talare äfven visat, men då formen och sättet för granskningen linnas i dessa tvenne §§ stadgade, sä är det väl också gifvet alt grundlagen icke tänkt sig någon annan och att ytterligare tillgöranden, som Hr Cederschiöld utom dem framställt, måtte grundlagsstiftaren icke hafva tänkt sig; ty om han det gjort, så hade han väl tillagt en 108 §:n, innehållande bestämmelser derom. Det hade varit en besynnerlig åtgärd af grundlagstiftaren att stadga så bestämdt i 106 och 107§§:ne dessa åliggande», men tänka sig andra och icke bry sig om all stadga något i afseende på dem; hvarföre jag fortfar i mitt påstående att en sådan framställning, som nu ankommit från Const.Utsk. icke varit af grundlagstiftaren åsyftad. Sedan det således måhända får antagas för afgjordt, att formen är grundlagsvidrig, så faller det af sig sjelf, om saken än vore aldrig så nyttig, att den icke får ske. Hr Cederschiöld har vidare sökt visa att en stor lucka skulle förefmnas i grundlagen om icke en sådan åtgärd får vidtagas, som den Const.Utsk. föreslagit. Om så också vore, så får i alli fall denna lucka icke fyllas genom en oriktig tolkning af andra grundlags §§.
Då annan mark för jernvägens framdragande icke förefanns måste landtuddarnes genomsprängning företagas samt schaktnings-arbetena deri ställas i sådan proportion till fyllningarne i vikarne, att de erhållna qvantiteterna, till det mesta beståeridé af sprängd stenig blefyc tillräckliga för jern vägs-bankens' formerande och dess nedtryckning till fast'grund. På icke mindre än 6,250 fots längd kommer linien således att utrymmas genom berg, af hvilken sträcka större' delén våri'under arbete och 108,5 föt fullbordade. Lokalen för jernvägens fortsättning från sjön Aspen, hvars höjd öfver hafvet utgör 40 fot, till den öfver hafvet 180 fot högt belägna Floda-sjön, g mil, var jemförelsevis mindre svar, ehuru stora jordflyttningar och gräfningår äfven derstädes förekommo och en stigning af 1 på 100 å en längd af mer äli j mil ej kunnat undvikas. Deremot hade sträckningen emellan Floda oéh Alingsås på en längd af D mil be - — 141 — funnits af serdeles svår beskaffenhet, der långa stigningar och lutningar af 1 på 100 äfvensom kurver af 1,000 fots radie på flere ställen förekommo. Emellan Alingsås och det 5§ mil från Götheborg belägna hemmanet Ödegärdet, norr om Lagmansholm, dit terrasserings-arbetena under år 1855 blifvit utsträckta, var lokalen för jernvägen vida fördelaktigare, ehuru äfven på denna sträcka betydliga jordarbeten förekommit, serdeles vid öfvergåendet af Holshöjd. Terrasserings-arbetena eller banken för banan hade under år 1855 blifvit fullbordad på en sammanräknad längd af 3 mil och 16,418 fot; hvarjemte arbetet;för bangårdens anläggning vid Götheborg likaledes blifvit under detta år påbörjadt.
Jag vågar tvärtom tro, att dessa reflexioner och bestridandet af denna sak i en så beskaffad tidpunct, som denna, samt på dc anförde skäl, skall långt mer glädja denne Hulde Fader för sitt Folk. Om jag ej insåg den värde Ledamotens oskyldiga mening, skulle jag anse den omnämnde stora Konstskickligheten, hvilken länge skall hafva spridt ett utmärkt hedersskimmer kring vår Nation, såsom en oförrätt håde emot Artisten och emot alla de värdige Män, som gagnadt vårt Fosterland, och derföre äfven skulle anses hafva utbredt något hedersskimmer kring en Nation, hvars heder aldrig varit och, säkert aldrig kan som skimmer betraktas, aldraminst skulle det för - 32 Den i5 Januarii. tjena behjertande. — Jag kan aldrig förena mig med Herr Författaren uti den mening, att anse den ifrågavarande Målning lika Nationel som en Riks-Historia; skälen dertill tror jag mig ej behöfva nämna. Alt 1809 års Ständer på nugot sätt ansett denna sak såsom en Riks-' angelägenhet, tager jag mig friheten så mycket mer betvifla, som jag ej kunnat vinna minsta upplysning om, att denna sak då ens varit i fråga. Den åt Konstnären vid Kröningen lemna de företrädesplats kan hafvit många skäl, utom det att Högtidlighetens aftagning ansetts som en Riks-angelägenhet. Hvad Herr Författaren nämner om det Nationen värdiga, om Efterkommandes förebråelser och om det Nationell förträffliga m. m. torde förlåtas mig, att jag anser som skimmer. Sluteligen kan jag ej för min del erkänna Herr Författarens rätt, att utpeka eller bedomina hvad Riksens Höglofl. Ständer eller detta Riks-Stånd skola anse dem värdigt; jag tror att icke någon inom detta rum deruti behöfver Herr Författarens vägledning. Herr Hammarsköld anförde skriftligen: