Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aterremiss ... Jemnkningsförslag Institutet för* Blinda och Döfstumma, Statsanslaget angående (se Blinda). Instruetion för Rikets Ständers Revisorer, förslag dertill Instruction för Landtmätare, angående rättelse deri för Banco-Utskottet, angående meddelande deraf vid Riksdagens början — Förslag dertill för nästblifvande Banco-Utskott för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Ycrket förslag dertill . Inteckningar, beviljade till Fromma Stiftelsers säkerhet', angående .. i fast Egendom, angående ändring af 24 §. Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818 Aterremiss .. om dess beviljande å Urtima Ting om ändring af 18 & 19 §§. i Kongl. Förordnin gen den i3 Juli 1818 Aterremiss .. Ytterligare utlåtande Invalid-Inrättningen på Ulricsdahl, anslaget dertill Aterremiss i ämnet Räkenskaper, angående R. Sländers Revisorer anmärkningar verkställd revision af 182G års Räkenskaper om dess upplösning Inventering af Meubler och Linne i Kongl. Slottet . Invisningar, enskiltes och Bolags, angående (se Assigcationer) Jordbruks-Contors inrättande, angående • Dito dito Jordforluster, genom Götha och Södertelje Canalers anläggning, angående . Aterremiss ... Jordransakningar, förslag till förebyggarfde af cgenmägtigt förfarande dervid . Jordgraf, der jordfrukter förvaras, angående straff för stole derur ... Atcnjemiss .. Judar, om de i Riket vistande och deras rättigheter . Juringius, Assessor, om belöning Jus 1'atronalus, angående inskränkning deruti Proposition 1 Samling. Afdelning, Bandet. Häftet. Pagina. Betänkandets. Riks-Ståndens Beslut. Undcrd. Skrifvelse. RiksdagsBeslut. IV .0 N:o Ridd. 0. A. Prestestånd. BorgareSt. BondeStånd.
I anledning af gjordt förslag att Garnizons - Regementerna måtte af vissa Districter, Hära - 46 Den 3 Juni. Hamder eller Socknar få directe uppbära Lönings» Spannmålen m. rn. 3:0 Anseende fördelningen af de SoldateRotarne beviljade Vacaricer. 4:0 Rörande den af Riksdagsmannen Frost Lars Andersson från Stora Kopparbergs Län väckta fråga, om samlande af en fond till underhållande af vintervägen emellan Elfvedalen öfver Särna till Norriges Rå. Och blefvo dessa Betänkanden till alla delar af Hedervärda BondeStåndet bifallna; hvarom de öfriga Respectiva Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och ~Äd. d. 3 Juni,! Hög vörd. Prest-Ståndet d. 15 Vällofl. Borgare-Såndet d. 19 Hederv. Bonde-Ståndet d. S — Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotts Be - Den 3 Juni. 47 Betänkande, angående allmänna skogshushållningen i Riket, samt väckt fråga om Skogs - Betjeningens och fägeri - Statens indragning. T ill Utskottets handläggning hafva följande Memorial i detta ämne blifvit remitterade, nemi. 1:0 Af Högloft. Ridderskapet och Adeln, Herr Majoren Friherre A. L Liljecrantz’s Memorial, deruti, med åberopande af en allmänt öfverklagad misshushållning ined skogarna i Riket, och enär skogens afkastning utgör en stor del af och en rik källa lill Sveriges Export - Varor, yrkas, att nödiga mått och steg till förekommande af en sådan misshushållning måtte vidtagas , samt behörig omtanka användas på de mindre allmänna trädslagens förökande och' återplantering; hvarförutan förnämligast påkallas en snar förändring i afseende till de så kallade Sockneoch Härads - Allmänningar, såsom uti deras närvarande skick medförande föra eller ingen båt S-'
S:mts årlig lön Utur Contributions-Renteriet antagas, att syssla med Contributions infordrande, hvilka 1,200 Hal S:mt af Högstsalig Hennes KonglMaj;t Drottningen den Ji Sept. J7I9 stadfästade blifvit. Vidare har den fövordnade Stats-Gom missionen, den 15 Marti 1728, utom benjälfe 1,200 Dal. Sunt tillaggt Extraordinarie Uppbörds Cotnmissarierna , åtta st. till antalet, en tillökning af 400 Dal. S:mt, tillsam» mans 1,600 Dal. dito mynt. Sedermera hafva Vi, under den 26 April 1734 i Nåder för godt funnit att resolvera, det, med Krono Uppbörderna i Stockholm borde förblifva äfvensom uti alla Städer i Riket sker, utanKronans gravation , och att Magistraten derföre borde vara ansvarig. Och då denna sak vidare på 1734 års Riksdag förehades , håfve Vi uppå Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande den 26 Juni 1735 , utfärdat Nådig Befallning , att desse Uppbörds Cot» Den 11 Juli. 1081 Cotnmissarier intet kunde af Stockholms Stads enskiha m,edel aflönas, samt att Stockholms Stads 8 Upphörds-Commissarier mätte tillhopa njuta 1.600 Dal. Sunt årligen , på det sattet, att enär qvantum uppgifves på alla de extra ordinarie Uppbörder , hvilka i Stockholm komma att indrifvas, bör proportionaliter af hvarje IJ ppbördssumrna utsättas sä mångå proCent, som till dessa 1.600 Dal.
Man - JDen 7 Juli. Mantal i Härads Socken , Akers Härad af Södermanland , för framtiden skall förvaltas, torde mig såsom varande innehafvare af samma Hemman och den frågan således jemte Kongl. Maj:t och Kronan egentligen rörer, gunstigt tillåtas, att i korrthet upplysa dels beskaffenheten af detta Hemman och dels min åtkomst dertill. Utaf de ifrån Kongl. Kammar-Collegium inkomne Handlingar till Högloft. Stats-Utskottet kan inhämtas att f. d. framlidne Borgmästaren Gustaf Kierrman i lifstiden , uppå Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande, genom Kongl. Brefvet den 21 Juli 1752 till Kongl, Kamtnarcch Commerce Collegierna erhöll den Nådiga försäkran, att sä länge han nyttjade Hindö till Fårafvelns underhållande, borde han blifva vid åbo* rätten derå orubbad bibehållen, och att, i anledning af Riksens Ständers ytterligare underdåniga tillstyrkan vid 1766 års Riksdag, sådant genom Kongl. Majus Nådiga Bref af den 18 Decemb. samma år vidare blifvit stadfästadt. Efter Borgmästaren Kjerrman blef dess Mag, framlidne Cfeneral-Lieutenanten m. m. Friherre Duvall, innehafvare af Lindö jemte flera Kierrmans egendomar, och sedan jag deribland tillhahdlat mig Näsby, Stensätlira och Tomtsäthja Säterier, med öfverlåtelse af åborätten till Lindön, har jag år 1802 hos Konungens Befallningshafvande i Nyköping anmält mig att varda ordentligen antagen till åbo å Lindö, och hvilket Konungens Befallningshafvande uti Bref till Kongl.
Regements - förändringen 1772 är ännu till fina orfaker i frilkt minne, och hvilken kan anfvara för, att den, linder ett fortfarande lika förhållande, icke ännu en gång (kulle kunna förnyas? De påföljande Riksdagarne hafva åtminftone icke varit lugnare, och de 3 fednafte utmärka lig i fynnerhet af ftridigheter och ett underblåft Stånds - hat. Ibland olyckeliga värkningar däraf må endaft nämnas: En obillig grundlags påtrugande 1789: Defs vidare bekräftelfe igenom ett olagligt BiafIked 1792, famt Realifations - grundens förändrande af 3:ne Stånd 1800, tvärtemot fumtelige Ständernes enhälligt antagne principe, och i likhet dermed underfkrifne Riksdagsbeflut. Huru lkulle man äfven kunna föreftälla fig ett annat förhållande med våra närvarande Riksftänds felaktiga famrnanfättning? må endaft en blick kallas på fåken fådan den är, och erfarenheten för öfrigit få tala; få fkall man fnart blifva öfyertygad, att alltfammans ligger uti fakens oföränderliga natur. Fyra aldeles främmande Folk-Claslex famlas hvarje gång. fkilljde i lefnadsfätt, näringsfång och yrken. En olika uppfoftran, odlings-grad och fmak hos många, gör ett afftånd helt naturligt. Det blir alltfå endaft ett fådant nedlåtande, forn Likars rätt alltid af hvar förnuftig och religieufe man kräfver, icke den jämnande förtroligheten, öfverenftämmelfens och föreningens förila och nödvändigafte vilkor, forn kan äga rum. Däraf uppftår redan en liknöjdhet, och jag vågar tillägga en köld, forn icke kan förebyggas. Kommer äfven härtill, hvarje Corps färfkilda Interesfe, och på huru mångfalldigt lätt är det icke modificerat, lå har man derifrån en ny hufvud orlak till kallfinnighet och tvedrägt.
Detta förslag, hvilket Hans Jansson ifrån Elfsborgs Län, samt Anders Larsson ifrån Upsala Län förmält sig anse olämplig!, den förstnämnde på det uppgifna skälet, att, i fall förslaget bifölles, skulle derigenom borttagas en ad pios usus anslagen förmon, hvilket icke rättvisligen kunde Lagutskottets Betänkande iVjo 68 3y * % . ske, med mindre en motsvarande ersättning lémnades i stället, har Lag Utskottet öfvervägat; och enär ifrågavarande en åttondedel procent a t boet, lill hvilken de fattige äro att anse såsom egare, och hvilken derföre i 17 Cäpitlet 4 §• HaudelsBalken kallas de fattiges del,jemlikt nämnde lagrum åtnjuter förmonsräft framför den aflidnes gäld, samt, vid sådant förhållande, efterlefvande maka öch arfvingar destomindre kunna göra anspråk på berörde lott, som deras rätt att skifta icke inträder förr, än alf gäld är betald, tror Utskottet, i betraktande jemväl deraf, att detta för de fattige anslagna understöd säkerligen utgår på ett sätt, som i allmänhet är ett af de minst betungande, sig icke hörå å omförmälde motion tillstyrka bifall. Stockholm den iÖ Maji i834> N:o 68; Ank. till Exp. Utsk. den 20 Maji kl. 9 f. m. Betänkande, öfver Riksdagsfullmägtigen Johan Ericssons ifrån Stora Kopparbergs Län motion, om tillägg till 17 Capitlet i3 J1, Handels Balken, Uti memorial, som Hedervärda BondeStåndet till Lagutskottet remitterat, har Riksdagsfullmägtigén Johan Ericsson ifrån Stora Kopparbergs Län anfört, att då gäldenär, till skulds betalande, saknade andra tillgångar än fast egendom, hade borgenär, enligt 1734 års
Man har ansett denna fråga för något aldeles' nytt, och tyckes icke hafva klart för sig, hvad man i detta afs:de bör fatta för beslut. Den är dock ingalunda ny, ty alltifrån 1815 till 1840 års riksdagar var man sysselsatt med att anordna en kraftig kreditanstalt för landets hufvudnäring. Sedermera upkommo hypotheksföreningarna, och nu gäller det blott att sammanföra dessas låneoperationer. För att finna behofvet af en sådan åtgärd, behöfver man blott genomögna en Hamburgertidning och läsa förteckningen på alla de särskilda Svenska obligationer, som der utbjudas. Det är nemi. ytterst svårt att öfvertyga de utländska bankirerna, att icke alla dessa Svenska lån äro statslån, och att deras öfvertygelse i detta fall icke kan hafva något fördelaktigt inflytande på Svenska statens kredit, torde enhvar kunna inse, likasom att en lånesökande, som upträder ensam och med erbjudande af fullkomlig ocb såsom sådan ansedd säkerhet, erhåller långt bättre vilkor än om flera agenter på samma gång konkurrera med hvarandra. Man har klandrat, att hypotheksföreningarna icke blifvit hörda öfver förslaget, och vill up - Den 8 September f. m. 71 skjuta dess afgörande, tilldess sådant skett; men de kunna ju icke annat än finna det för sig fördelaktigt, och om motsatsen skulle inträffa med någon af dem, så bevisar sådant endast, att densamma gått ifrån sin ursprungliga bestämmelse och börjat negociera såsom bank, genom diskontering eller dylikt. Någon vidare utredning kan jag icke inse behofvet af; frågan har varit behandlad redan i 45 år, och man kan således icke säga, att man ej haft tillräcklig tid på sig. Just i närvide tid, då både staten och hypotheksföreningarna upträda såsom lånesökande, torde det vara R. St:rs skyldighet att ordna våra kreditförhållanden på ett förnuftigt sätt, och att tillika se till godo det Svenska jordbruket, som nu får stå tillbaka för andra näringar. Jag anhåller på dessa grunder, att intet upskof med förslagets afgörande må ega rum, och att R. o. Ad. måtte bifalla § 1. Hypotbeksföreningarne lärer nog K. M:t i alla händelser höra öfver förslaget, innan detsamma till nådig stadfästelse föredrages.
I öfrigt har Utskottet icke funnit något alt anmärka emot de i den föreslagna staten uppförda tillökningar; och då, med iakttagande af de förändringar deri, som Utskottet ansett nödige, den behöfiiga förhöjningen af anslaget för Justilie—Revisions- Stats-Ulskottels Utlåtande M 42. 9 visions-expcditionen, på sätt tabellen visar, uppgår till 28,730 R:dr SO öre, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, såsom tillökning i anslaget för nämnda expedition, anvisa en summa af 28,730 R:dr SO öre, att utgå i öfverensstämmelse med Utskottets förslag i efterföljande tabell. Bih. lill R. St. Tab. Litt. Tillökningen i Expeditionens anslag blifver 26,955: 50. Afgår: Öfverflyttning från Högsta Domstolens stat 225: — Återstår nytt anslag 20,750: 50. För Svea och Götha Hof-Rätter samt Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge äro förslag till nya löne-staler äfven upprättade; och då, enligt dessa, erfor - dras för Svea Hof-Rält R:dr 163,000: Götha Hof-Rält . » 162,000: samt Hof-Rätlen öfver Skåne och Blekinge » 78,100: 403,100: men nu gällande stater, med inberäkning af de särskilda anslag, som för innevarande statsreglerings-period äro beviljade, endast upptaga för Svea Hof-Rält R:dr 128,325: Gölba » » 126,825: samt Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge » 58,650: utom ett Hof-Rätterne gemensamt tillagdt reservationsanslag » 10,500: 524,500: uppstode, utöfver sistnämnda summor för regleringens lillvägabringande, ett behof af 78,800 R:dr, hvilket belopp Kongl. Maj:l nu af Rikets Ständer äskat. Som fråga vid sistlidne Riksdag förevar om en förändrad organisation af HofRätterne, torde
Konungens laglige och constitulionelle rådgifvare hafva fri lillträdesrätt med säte och stämma uti håda kamrarna, men att de ej böra hafva voteringsrätt, såvida de icke derjemte äro valde ledamöter af någondera kammaren. Jag anser detta vara en så väsendtlig punkt, att den representationslag, som skulle förneka Konungens rådgifvare rätt att vara närvarande och deltaga i discussionerna inom kamrarne, skulle helt och hållet hafva förfelat ett bland sina förnämsta elementer. Jag anser för det andra, alt Konungens rådgifvare höra vara valbara i kamrarne, emedan jag tror detta vara ett nödvändigt democratiskt element i sjelfva vallagen, alt de, som skola välja, höra lemnäs i tillfälle att uttrycka, om de genom sitt val till representant af en person, sorn blifvit nämnd lill Konungens rådgifvare, gilla eller ogilla honom. Från denna democratiska synpunkt sedt, från en synpunkt, der jag gemenligen icke befinner mig i en lid, då man ej skiljer mellan en ädel och oädel democrati, -— från denna synpunkt önskar jag att man måtte betrakta denna sak och ej från en falsk liberalistisk synpunkt förneka Konungens rådgifvare rättigheten att kunna blifva valde, rättigheten alt förvärfva sina väljande medborgares förtroende, emedan det är angeläget alt medborgares opinion om dessa personer må kunna uttryckas; och då blir äfven Konungen mån om att till sådana platser välja män, som hafva nationens förtroende. Jag ogillar således helt och hållet Utskts förslag att ifrån valbarhet utesluta Konungens rådgifvare och hänföra dem till en särskild förkastad dass i samhället, hvilken man afkläder alla medborgerliga rättigheter, under det man företrädesvis af dem fordrar ett strängt uppfyllande af alla medborgerliga pligter. Jag anhåller om återremiss på Utsk:s betänk., och när del blir fråga om speciella anmärkntr , dem R. o. Ad. vill förklara såsom sin gemensamma tanke, utbeder jag mig att ännu en gång få besvära R. o. Ad. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Frih. Boye, Ludv., uppläste följande:
Råg under medelmåttan, Korn, Blandsäc och Hafra: god . Under medelmåttan Hela Länet sammantagen för anses fullt medelmåttig med undantag af råg, hvarå på de Hest ställen i Länet blifvit missväxt 6 å 8 2 å 4 6 å 7 bal 4 å 6 5 a 6 4 å 6 jUnder me-1 fdelmåltan J Ganska svag. Rätteligen utur Konungens Befallningshafvandes afgifne Årsväxlberättelse Vestmanlands Län nedannänmda år. skrifvet, betygar. Westerås Slott i Lands-Kansliet. Ex officio A. W. Ahlborg. BEFALLNINGSHAFV ANDES UTI itora Kopparbergs Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. STOCKHOLM, 1844. TRYCKT HOS P. A. »ORSTEDT Sc SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om Stora Kopparbergs Län i ekonomiskt och statistiskt hänseende. § i. Länets allmänna beskaffenhet. Under den tidrymd, eller åren 1838 till och med 1842, som denna be-» rättelse skall omfatta, har någon hufvudsaklig förändring icke ägt rum uti Länets allmänna beskaffenhet, utan de i berättelsen under den 27 November 1839 åberopade förhållanden äga fortfarande rum. Kanalarbetet vid Grådafallen uti Dal-elfven i Gagnefs socken, företaget med anvisade allmänna medel till beredande af en lättare kommunikation för Öster-Dalarne, men i anseende till ändring i första arbetsplanen och deraf föranledda större kostnader, än som med de anvisade medlen kunnat bistridas, redan år 1828 tills vidare inställdt, har icke eller under ifrågavarande fem år blifvit fortsatt.
Såsom ledamot af StatsUtsk. har jag öfvervarit denna fråga ; men jag har Den SJanuari. varit af annan tanke än pluraliteten, ehuru jag ej ansett nödigt att reservera mig. Jag har ej ansett det vara stridande mot rätt att vidtaga den ifrågavar. åtgärden; men jag anser den vara för tidig i det ögonblick, då man beslutar, att inga nya sedlar få utgifvas, ty ännu någon tid måste de komma att fortfara i rörelsen. Deremot kan jag ej, såsom Frih. Cederström, anse det vara lättsinnigt och stridande emot sundt förnuft att föreskrifva en sådan prescriptionstid. Jag linner ej, hvarföre icke staten skall få föreskrifva en sådan på samma sätt, som hvar och en enskild gör årsproclama. Det måtte väl ej vara stridande mot förnuftet att afbörda sin skuld, och dessa sedlar hafva egentligen ej varit annat an lånförskrifningar. Snarare hade det varit oriktigt att under en så lång tid ej hafva uppgjort liquiden. Af det utaf mig först anförda skäl, att jag nemi. anser åtgärden för tidig, instämmer jag emedlertid med dem, som önska afslag, på det att af kommande Ständer, då sedlarna ej mera synas i rörelsen, en prescriptionstid måtte stadgas. StatsUtsk:s utlåt. N:o 38o blef af R. o. Ad. afslaget. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 29 sisth Dec. e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 38i öfver anmärknrr vid betänk, liro 293 i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St., angrde tillökning af lånebidraget lill Manuf discontcn. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag tillstår, att jag ogerna skulle kunna bifalla detta utlåt., derföre egentligen, att Ständerna synas vid detta tillfälle göra så litet afseende på näringarnas tillstånd, som ej mera på att stärka sin s. k. realisation. Jag kan ej undgå finna, att dess följd skall blifva näringarnas förfall, om ej myntväsendet väl ordnas, och jag tviflar, att det för Ständerna blir möjligt att ordna det.
Remitterades till Stats-Utskottet en af Prosten Lindmark} i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 40, mom. 6, Minister-Staten, den 6 dennes väckt och då bordlagd motion, angående Revision öfver förvaltningen af de för Minister-Staten anslagne medel. S. D. Fortsattes och afslöls föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 44, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel; och blef samma Utlåtande, på grund af de dervid gjorda anmärkningar , återremitteradt. O * Från V äl 1 o 11. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 52, i fråga om mötes-passevolans-afgiftens framtida utgörande eller serskildta medels anvisande till bestridande af de kostnader, hvartill densamma är afsedd; af hvilket Utlåtande den första punkten bifölls, hvarigenom Utskottet ansett sig icke ega anledning tillstyrka den nu gällande fourage-passevolans-afgiftens upphörande och anvisande af Stats-anslag till de kostnader, hvarför densamma är beräknad; men i afseende på de öfriga förslag, som Utlåtandet N:o 52 innehåller, blef detsamma till Stats-Utskottet återremitteradt. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af J. F. Dahllöf från Elfsborgs Län, i afseende å Stats-regleringen, afgifvet anförande, jemte dervid af serskildte Ledamöter meddeldte yttranden. S. D. Yid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 42, angående löne-reglering för Landt-Statens tjenstemän och betjente, samt för förste och andre Landtmätarne, blef samma Utlåtande af Ståndet bifallet. S. D. Yid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 6'3, 252 Fröt. Vtdr. d. 13
Utan tvifvel är denna rättighet obestridlig, blott man värdigas göra sig redo förhvad obehörigt intrång vill säga och icke öfverlemnar åt fördomarna att bestämma detta. Bih. till R. St. Vore staternas politik, en tillämpning af Kristendomen i dess gudomliga anda; sä skulle det utan tvifvel vara annorlunda bestäldt med menskligheteus dyra och stora intressen. Med anledning häraf måste jag för principen i dess hela och sanna omfattning — i rättvisans namn — fordra för Judarne fullkomlig emancipation — alla medborgerliga rättigheter, förutan dem, hvilka angå våra kyrkliga förhållanden, mot förbindelse af alla medborgerliga pligter. Likväl och alldenstund ingen af motionärernc till denna vidd härom gjort framställning, men hr IV(erns motion sig närmast härtill ansluter, så får jag, för min del, yrka densammas antagande, a d) Af hr lektor Söderberg: -.Jag reserverar mig så väl emot det af Utskottet godkända utlåtande, »att åt Mosaiska trosbekännare inom vårt land blott skulle inrymmas rättighet att bosätta sig i de rikets stapelstäder, sorn ega minst 4,000 innevånarea, som emot de motiver, på hvilka nämnde betänkande grundas. Om ock, till följe af ecklesiastika och kamerala förhållanden, skäl skulle kunna företes för att visa svårigheten och olämpligheten att åt den svenske Juden för det närvarande lemna rättighet, att inom sitt fädernesland bosätta sig äfven på landsbygden och i de mindre städerne, en rättighet, som dock ur stats-rättsliga grunder borde tillkomma honom, så väl som hvarje annan Svensk medborgare, så kan jag dock ej pä något sätt godkänna de skäl, sorn förmått Utskottet, att, vid frågan om svenska Mosaiska trosbekännare» utvidgane bosättningsrätt inom fäderneslandet, föreslå inskränkandet af denna bosättningsrätt ensamt till stapelstäder med minst 4,000 innevånare och sålunda utesluta Judarne ifrån de 5 uppstäder i Sverige, hvilka, jemte 13 stapeLtäder, hvar för sig tagna, hysa en folknummer af minst 4,000 innevånare. Jag anser Utskottet hafva saknat giltiga skäl, att i detta hänseende göra skillnad emellan stapelstäder och uppstäder.
H o n att den tappre Aspromonte fann den stor förrän att den berömde såret, febersjuke af m e d stor h o n den af i snabt ilat äfven i skynhennes m e n förnämligast mannen ej regeringen tilldels af däraf, förmådde föreskrifna äta v o n Schwarlz våning lämplig i samt ägnade vård. nära talade ningen: o m henne Allmänt helt i genast b a r till endast m a t åt under utöfvandet bevakad af benämGaribaldi att ära hjäläfven barmhärtighetsBidrag mottagas med tacksamhet. L o g o g r y f. Luftigt som en drömbild är mitt hela, vexlande alltjämt till form och färg, kan, som tankarne, sig stundom dela, bli en jätte än och än en dvärg; kan med svarta vingar ömsom simma öfver djup, som ingen mätte än, ömsom åter uti purpur glimma och i hvitt och guld sig te igen. Smycket lik, som hålls för barnets öga, tvingar det vår blick att uppåt se, fast vi därvid oftast tänka föga på hvad nyttigt det oss mäktar ge. Utaf sju bokstäfver är mitt hela sammansatt. Låt se hvad det kan bli! Först hvad ej mot hösten plägar fela i ett riktigt ordnadt skafferi. Ett pronomen sedan, som du känner, om din svenska du studerat har. Hvad förgäfves sina. mången bränner, som en fiffikus för resten var. Något som på skräp betydligt stöter och som stundom i ditt mjökglas finns. Hvad på lande ' a nog du möter och med hvilk&lt; t bekantskap vinns. Hvad som öfvei du ofta äger, (under äfven, fast du ej det ser). Hvad på ängen du består ett läger och som för din möda lönen ger. Hvad ej lämpar sig att educera — något som ej heller är försökt. Hvad som verkligen förstår briljera och hvars bana äfven ligger högt. Seglare i ljusa regioner, som du ofta har med blicken följt. Fågel, skriande med gälla toner, hvilkens fjädrar hafvet ofta sköljt. Gåfva, som du omsorgsfullt bör akta, ty, förlorad, knappt den återfås.