Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var utan tvifvel dessa förenade anledningar, som föranlät LagKommittéen att, redanden 3i Mars 1815, lill Kongl. Maj:t afgifva ett underdånigt betänkande, hvaruti, med afseende å då förestående utarbetning af förslaget till en förbättrad Brottmålslag, Kommittéen, efter framställning af de olägenheter, som åtföljde flera af nu gällande Lagar antagna bestraffningssätt, af hvilka, efter Kommittéens åsigter, peningestraff, i den egentliga Brottmålslagen, syntes böra användas sparsammare än hittills skett, användningen af spö-och risstraff likaledes inskränkas, och fängelse vid vatten och bröd tilläfventyrs alldeles försvinna, såmedelst velat ådagalägga nödvändigheten alt, med bibehållande af dessa bestraffningssätt i de fall, der de, enligt sin natur, kunde och borde äga tillämpning, antaga andra för de händelser, då de förres användande skulle motarbeta ändamålet af allt straff, hindra den brottsliges förbättring och kränka menskligheten i det dyrbaraste och det heligaste, hon öfverlemnat åt Samhällsmaktens skydd; I följd hvaraf Kommittéen, som funnit ofvanberörde nu brukliga bestraffningssätt i flera förekommande fall mindre lämpliga, i stället ansett sig böra tillstyrka användande af fängelse, arbetsoch correctionsstraff samt derföre föreslagit inrättningen af allmänna arbetsoch eorreclionshus; för hvilken inrättning, om förslaget vunne bifall, en fullständig och sammanhängande plan kunde bäst utarbetas i sammanhang med den Brottmålslag, som R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. 153 som ginge att dessa straffanstalter använda; hvaremot ett allmänt kostnadsförslag, såsom beroende af många då ännu icke bestämda eller upplysta förhållanden, ej heller kunde upprättas förrän Lagen blifvit antagen och någon tid tillämpad; hemställande Kommitteen i underdånighet, om icke dess Betänkande finge Rikets då församlade Ständer föreläggas.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets ej mindre den 18 sistlidne April under N:o 147 afgifne, och den 7 derpå följde Maji e. m. på bordet lagde, Betänkande angående RiksStateris Åttonde HufvudTitel, för Allmänna och Extra Utgifter; än ock under N:o a5o meddeldte, och den 14 sistlidne September f. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. äf:sta Punkten. Barnmorskors underhåll. Uppå derom af Hans Excel!ence Herr Grejven och LandtMarskalken framställd proposition, blef denna punkt af Ridderskapet och Adeln bifallen. Den 14 O c t o b e r f. m.' 22: dr a Punkten. Strömsholms Stuteri. 23:dje Punkten. Angående Herr Hjertas j Gustaf Adolph., motion om åtskilliga åtgärder till Hästafvelns förbättrande. Her)' Hjerta_, Gustaf: Hvad först angår den af Utskottet föreslagne underdåniga Skrifvelse om K ungsgårdar nes vård, så instämmer jag helt och hållet med Utskottet. Jag tror visserligen, att anslagen af 7000 R:dr till hästafvelns förbättrande, och 1000 R:dr till löneförhöjningar åt Stuleristaten vore lämplige att bevilja, om någon plan att förbättra hästafveln blifvit till Rikets Ständer öfverlemnad, såsom den, hvilken framdeles skulle följas. Men enär 7000 R:dr i en sak, så kostsam som denna, ej kunna anses lillräcklige i någon mån, samt 1,000 R:dr äro för obetydlige till löneförhöjningar, anser jag olämpligt bevilja dessa anslag af 8000 R:dr. — Ottenby Kungsgård finnér jag deremot böra till Stuteri anslås, och är detta ett ganska betydligt anslag, samt kan blifva ännu betydligare .genom Kungsgårdens bättre vårdande.
Denna grupp utgöres derför nu af erkebiskop Wingård, f. d. statsrådet Grubbe och presidenten Skogman. Då det således är » vittra idrotter », som skaffat dessa herrar inträde, så iakttaga vi, rörande dem, en värdig tystnad, helst vi måste liksom Vitalis om » Ali eller Vali, om Uller och Forsete, öppenhjertigt tillstå att vi ej mycket vete. » Sist komma vi till akademiens trälande ledamot, hrEnberg. Han bildar en grupp för sig. Honom tillskrifves hufvudsakligen andelen i akademiens grammatika. Vi hafva redan förut nämt det öde, som träffat detta arbete, och vilja nu endast göra uppmärksamma på det nya bevis för en Nemesis Divina, som Linné af detsamma kunnat hemta; ithy att liksom hr Enberg kort förut i sin lärobok i psykologien krossat Hegelska filosofien, så blef kort efter med nästan lika mycken styrka hans filologiska arbete krossadt •af de omnämda svenska grammatikens Castor och Pollux. Ja! $å ser Svenska Akademien ut! Så se de aderton (fast för närvarande endast femton) ut! Att uttala ett omdöme öfver Akademien såsom sådan är onödigt; dess dom är redan fald. Hvad angår de aderton, så buga vi * oss för den summa af förmågor och talanger de kunna framvisa, men vi skulle göra detsamma, om den icke fans inom akademiens murar. Dock kan den rådande brist på utmärk-tare vitterhetsidkare, som blott otillräckligt döljes af de 2 ä 3 lysande undantagen, icke undgå att fasta uppmärksamheten på sig. Men vi vilja vara rättvisa. Det är en svår tid för skönliteraturen. Tiden har så mycket annat att beställa, att den ej kan hinna med att skapa poeter, ej en gång af courtoisie mot en kunglig stiftelse. Vi skola spara oss de öfriga literatörema till en annan gång. * Som slutord för denna gång, anse vi emellertid lämpligast att citera akademikern Fahlcrantz1 eget yttrande om akademier.
"Faller egenco oen omyndigt Barn till, medan föräldrar lefva, och skall Godset af dem förvaltas, då må en sådan förvaltning af dem ej förr tillträdas, än anmälan derom skett hos Domaren eller den Rätt, hvarunder de lyda, och varde sådant genast i Rättens Protocoll tecknadt; har sådan anteckning skett af Rättens Ord - Vnderdaijiga Skrifvelter. föranda, di Rätten icke varit tillsamman*, varde det vid nästa sammanträde tillkännagifvet.” Sarnt vid slutet af samma Cap. följande §. tilläggas; "Ar den, som till Förmyndare förordnas, ej inom samma Rätts domsaga boende, da varde Förmyndare-förordnandet , genom Ordförandens i Rätten försorg, genast öfversändt till Do. maren, under hvars Domvärjo den förordnade lyder, för att i denna Rätts Protocoll tecknas, på sätt i 2;dra §, sägs, ocn Förmyndaren derefter tillställas. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrif velter. 3*9 N:o 382. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. Preste-Ståndet d. Borgare-Ståndet d. Bonde-Ståndet d. Riksens Ständers underd. Skrifvelse, angående Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande i ansvaret för försummelse, att till Öfver-Domaren insända renoverade Domböcker och Protocoll m. m. s. a; k. h os Riksens Ständer har 1 öfvervägande kommit , att Radmansoch Kämnärs-beställningar i i de mindre Städer, der en ringa aflöning vid sådane tjenster bestås, icke alltid kunna besättas med personer, soia egt tillfälle, att förvärfva sig erforderlig Lagkunskap, utan vanligen måste åtagas såsom en borgerlig skyldighet, Vid sådant förhållande och då det ingalunda synes vara med billighet förenligt, att, såsom hittills, på grund af allmän praxis samt med tillämpning af gällande
— N:o 14. angående det tillägg till 12 § Regerings-Formen, att Konungen icke ntå utan Rikets Ständers samtycke blifva Regerande Furste af utländsk stat. VIII. U. 100 104. 108. U. 257. A. 409- XI. U. 306. 320. — N:o 15. med förslag till ändring i 72 § Regerings-formen, angående inlösen af Rikets Ständers Banks sedlar. VII. B. 377, 447- A. 510. U. 100, 104, U. 257. A. 409- XI. U. 306. 320. — N:o 17. med förslag till ändring uti 27 § 1 inom. och 28 § Riksdags-Ordningen samt 53 § Regerings-formen, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val. VII. B. 377. 447. A. 510. — N:o 19. med förslag till ett tillägg i 59 § Regerings-Formen och 27 § 1 mom. Riksdags-Ordningen, rörande propositionen om Statsverkets tillstånd och behof. VII. B. 377, 447. 513- A. 515. VIII. U. 101, 104. U. 257. A. 409 XI.
Jag sktdle så mycket hellre vilja förena mig med den värde ledamoten, hvilken begärt Hr Rosenqvists framställning, såsom en ny motion, på bordet, som jag derigenom, efter den åsigt, hvilken vid ett annat tillfälle emot mig gjort sig gällande angående motioners bordläggning, skulle kunna hoppas att i nästa plenum få frågan ytterligare bordlagd, hvarigenom ändamålet också vore vunnet, att nemligen motionstiden tilländagått, innan saken blef föredragen. Jag befarar likväl, att någon bordläggning icke kan äga rum, innan framställningen blifvit skriftligen till bordet aflenmad. Hr Rosenqvist: Jag förmodar, att min framställning I Den a4 Febvuarii. l6j redan blifvit till protocollet uppfattad, och den var äfven i sjelfva verket så kort, att jag icke tror någon skriftlig uppställning deraf vara af nöden. Jag skall åtminstone för min del vara fullkomligen nöjd med det sätt, hvarpå min framställning, sådan den gjordes, kan hafva blifvit till protocollet antecknad. Upplästes och lades på bordet StatsUtsk:s d. i5 dennes afgifna utlåtanden: N:o 7, i anledn. af K. M:s Nåd. remiss å Kamereraren H. II. Krutmejers und. ansökning om befrielse från arrendet af Kronohemmanet Rinkeby i Stockholms Län; N:o 8, i anledn. af K. M:s Nåd. remiss å Enkan Anna Gustava Sahlmans und. ansökning om befrielse från skyldigheten att ansvara för arrendet af lotten N:o5i af Upsala hofstall-äng. Upplästes StatsUtsk:s memorial N:o 9, angrde återlemnande till BorgareSt. af K. Mts .från samma RiksSt. tillUtsk. remitterade Nåd. Propos., rörrde Curhus-afgiftens fortfarande. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Rikshuf vudboken icke hinner inom vanlig lid afslutas, i allt fall måtte, utan längre tidsutdrägt, kunna erhålla detta Verk tillkommande öfverskotts medel, har Kongl. Maj:t, under den 18 Oktober i844> i nåder anbefallt Kongl. Stats-Kontoret att, så snart under handläggningen af hvarje års Riksboksluts-arbete möjligen ske kan, uppgöra en approximativ beräkning af de till samma bokslut hörande öfverskotter, besparingar och brister, samt, derest denna beräkning utfaller med saldo lill Riksgälds-Kontorets förmån, genast, på grund deraf, dit leverera lämpliga förskottssummor, under villkor af den närmare liqvid, som af det blifvande Rik*- bokslutet kommer att föranledas. — 39 — Till följd af Rikets sednast församlade Ständers beslut, angåenAflemnad» tide användandet af de från Landt-Ränterierna till Kongl. Statsdr* I)ci’0,i_ Kontoret inlevererade äldre depositionsmede/j jemte derå upplupna ränm tor, bar, utaf dessa, genom Kongl. Stats-Kontorets försorg, förräntade medel, ett belopp af 60,000 R:dr, i Maj månad innevarande år, blifvit till Riksgälds-Konloret öfverlemnadt; hvilket belopp utgjordes afen Östersunds Stads skuldförbindelse med 5 procents ränta å R:dr 2,000: 3:ne enskilda personers, med bypotbek af inteckningar försedda, 5 procents reverser å tillsammans , i5,ooo: samt 84 st. nya Trollhätte Kanal-Bolags obligationer, äfven med 5 procents ränta, å ett kapital-belopp af „ 42>ooo: hvarjemte och som de å berörde reverser och obligationer, vid deras aflemnande till Riksgälds-Konloret, upplupna obetalda räntor endast uppgingo till „ 92^: 4°* “~ skiilnaden mellan dessa skuldförbindelsers kapitaloell räntebelopp samt den summa, hvaraf RiksgäldsKonloret borde komma i åtnjutande, blifvit af Kongl.
— Söt 2§ 9t:br fl. r:(L göt följande pevfonec, forn ej Ijafroa ftänbig lön, fötfeö fullmaften eller conftitutorialet meb jiämplabt papper efter enabanba grunb, forn ben för ctptle (Smbeté* ocfj ^jenffemän förut ftabgabe, bocf icfe imber nebanftäenbe belopp: @tabö*9Jlä£lare: t ©tocffjolm odj ©ödeborg 100: t be öfrige ©täberne 25: TRotatii ^ublici: t ©torholm od) ©ödeborg 16: t be öfrige ©täberne .. 4: ©f eppö^larerare: i Stocholm ocf> ©ödeborg 33: 16. — i be öfrige ©täberne . 8: 16. — $of — 3. — ©ocfenffrifroare — 36. — ©etningömän å lanbet — 24. — görotbnanben odj 2lntagningö:beroiö för ©täberneö betjente, ©eroalbiget, Uppfpningémän, £in» 3bamp* £iäru* föräb» ocf) Sernwräfare, ^acffjuö» od) SHSflg* 23if>. tia SR. ©t. spröt. 1850 & 1851; 10 ©arnt. 1 2tft>. 2 83<mbef, i fårlår, 0tabö»tjenare, famnmätare, Mätare, Sern» bärare, (2Binbragare, Slfare, Rimmer» od) SKurfarlar, gifare, garfare, politie» od) (5pecuttonö»betjente, eptta orbinarie 0taböbetjente, meb betad meberlifar, bå be tjafraa lön på ftat af åtta od) en trebjebelé
Orsaken till denna skenbart ökade gravitet hos sjukdomarne har Läkaren ansett härröra derifrån, att vid disciplinkompaniet, der frossorna såväl under åren 1858 och 1859 som 1860 varit ovanligt talrika och envisa, frosspatienterna, icke under sommaren 1860 upptogos bland eller inregistrerades såsom egentligen sjuka, utan behandlades utan att deras vanliga arbeten afbrötos, hvarigenom summan af uppgifna sjuka minskats med några hundrade och mortalitetsproceiit. en till följe deraf ökats. Under året utgjorde antalet vårdade patienter 5,265, af hvilka 4,929 utskrifvits eller förbättrats, 144 aflidit, och 192 blifvit qvarliggande till år 1861. Ingen epidemisk sjukdom eller svårare endemi hade under årets lopp förekommit. Efter en fullständig redogörelse för de olika slags sjukdomar, som inom fängelserna och vid nyssnämnde kår varit allmännast rådande, omförmäles, att sinnesrubbning — 141 — och sjelfmord tillsammans förekommit i 27 fall, af hvilka 22 sinnesrubbningar och 5 sjelfmord; att af sjelfmorden ett sådant inträffade vid Carlsborg, der en fånge, som länge lidit af och mångfaldiga gånger blifvit vårdad för fallandesot, samma dag han utskrefs 4 från sjukhuset afhände sig lifvet genom hängning, samt att de fyra andra tillhörde cellfängelserna. Af sinnessjukdomarne hade endast 2:ne fall förekommit hos personer, intagne å straffoch arbetsfånge!ser, samt 1 fall vid kronoarbetskåren. Alla de öfriga tillhörde cellfängelserna. Af de förra hade en snart öfvergående melankoli förekommit vid fängelset ä Långholmen och en hypokondrist vårdats å Malmö citadell, äfvensom en periodiskt sinnessjuk, men annars fullt arbetsför, fånge för sinnessjukdom erhållit läkarevård vid Carlsborg.
Jag skulle tro, att något sådant icke kan komma ifråga då belöningen lemnäs på det föreslagna sättet, och att R. o. Ad:s ledamöter äro för upplyste, att ens ett ögonblick tänka sig möjligheten af ett sådant försvar. Belöningen lemnäs helt enkelt derföre, att prof. Fryxell genom sin skrift, sitt sått att bedöma Sveriges R. o. Ad. och framför allt genom sitt sätt att uttrycka sanningen i sina berättelser, gifvit rättvisa åt R. o. Ad. En värd ledamot har yttrat, att man icke borde bifalla Utsk:s förslag, derföre att man i och med detsamma skulle upptaga en partistrid med Medstånden. Men då Frih. Cederström, C. R., så fullkomligt vederlagt denna åsigt, förbigår jag vidare yttrande härom, destohellre som man snarligen skall skrida till votering. Jag har visserligen hört flera skäl framställas till afslag å Utsk:s tillstyrkande, men deremot har jag icke hört någon fästa uppmärksamheten på allmänna omdömet öfver ett sådant beslut. Jag skulle tro, att man med allt skäl kunde säga, att R. o. Ad. lemnat ett dylikt afslag endast för att offra på popularitetens altare. I min tanke vore det en stor svaghet af rikets första Stånd att fatta ett dylikt beslut, och för min del vill jag förklara att jag ämnar votera för betänk, oaktadt allt hvad man kan förlora uti popularitet. Jag kan då härvid icke underlåta att anmärka, att hvad man i dag kallar popularitet är vid morgondagens gryning måhända något helt annat. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Då begäran om ett betänk:s bordläggning vanligen anses som ett bevis, att man har något att deremot anmärka, och jag i förra plenum begärde ifrågavar. betänk, på R. o. Ad:s bord, är jag pligtig tillkännagifva de betänkligheter jag hyst mot bifall till detsamma. Sedan motionen en gång blifvit väckt, anser jag den icke hafva kunnat behandlas på annat sätt än som skett. Jag är således färdig att bifalla betänk., men jag har önskat mig detta tillfälle för att uttrycka min ledsnad deröfver att saken någonsin kommit ifråga. Prof. Fryxell är en man, som onekligen har stora förtjenster om vårt fädernesland.
Föreskriften i 25 kap. 8 § Byggninga-balken, ”att hvar skall sitt skifte få efter den del han i by ”äger, och som det för alla lägligast faller, och att å Konungens Befallningshafvandes vård ”skall ligga, att den ene ej mera betungas än den andre,” är deremot, enligt Utskottens åsigt, den mest lämpliga, som torde kunna meddelas i fråga om väghållningsbesvärets fördelning, så länge samma besvär utgöres enligt nu gällande grunder, och bör, om den 4 Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 11. med vederbörlig noggranhet tillämpas, förekomma skäliga anledningar till klagomål; och, få Utskotten derföre tillstyrka, att Anders Olssons berörde motion måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 22 April 1S51. Reservationer: Af Herr Friherre Åkerhjelm, K”Skyldigheten att underhålla vägar och broar, som, enligt 25 kap. S § Byggningabalken, åligger dem, hvilka å landet hemman ega och bruka samt städerna, så långt deras egor räcka, har på sednare tider, hvarunder nya näringar uppkommit och de äldre äro vordne utvidgade samt till följd deraf en lifligare rörelse och större nötning af vägarne föranledts, blifvit för vägbyggnadsskyldige i hög grad betungande. Med erkännande häraf äfvensom riktigheten af den grundsats, att en hvar, som begagnar de allmänna vägarne och såmedelst drager omedelbar nytta af dem, jemväl borde vara pligtig att på ett eller annat sätt till deras underhållande bidraga, har jag dock icke kunnat instämma i det betänkande, de sammansatta Utskotten afgifvit, i anledning af väckta motioner om bruks och bergverks, sågars och qvarnars förpligtande att i underhålls-skvldigheten deltaga.
I sammanhang härmed och med anledning al hos Rikets Ständer gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, 24 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 14-4. ej mindre att E. K. Maj:t läcktes taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshåll^ kunde hållas vakant, samt de derför in flytande medlen användas dels lill förhyrande af matroser för sjötjensten, dels till ökad öfning för flottans öfriga manskap, samt att E. K. Majit i sådant fall ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet; än ock att E. K. Majit måtte i nåder täckas vidtaga nödiga åtgärder, hvarige nom rustoch rotehållarne vid båtsmanshållet kunde, på enahanda grunder, som uti Kongl. Förordningen angående bålsmansbeklädnaden af den 22 December 1848 finnas antagna, befrias från skyldigheten att anskaffa och underhålla kappsäcken och de så kallade småpersedlarne. 5:o. Beklädnad ål mariner, kananierer, matroser och skeppsgossar. Som äfven på detta anslag brist vore alt emotse, har E. K. Majit begärt att, till förekommande deraf, från reservationsanslaget till gemenskapens vid Flottans korpser natura-underbåll, hvilket dertill lemnade tillgång, nu måste lill beklädnadsanslaget för mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar öfverföras det såsom erforderligt uppgifna tillökningsbelopp af 15,060 R:dr 6 öre. Då, på sätt redan förut är nämndt, Rikets
Men jag bör ej dölja för Eder, mine Hrr, att under fullgörandet af Konungens Nåd. befallningar har LustSlottets kassa iråkat en icke obetydlig skuldsättning, dock icke större, än att den genom ett något ökadt anslag skall inom kortare tid åter stå skuldfri, och sedan i stånd att med det ökade anslaget se alla sina behofver upfyllde. Det har för öfrigt säkert icke undfallit Ståndets upmärksamhet, att priset på alla ätandes varor, och dermed äfven priset på dagsverken, stigit ända till 100 proc. öfver hvad de voro för några fä år tillbaka. Den allmänna löneförhöjning, som nu är föremål för Ståndets omhugnad, är derom ett ojäfaktigt vittne. Jag får derföre vördsamt föreslå, att Drottningholms och Svartsjö Lustslott måtte under påföljande tio år erhålla ett tillökadt årligt anslag af 3,333 R:dr 16 sk. b:ko. För att visa hvad Drottningholms anslagen utgjort förr och nu, får jag här derå lemna en noggrannt utarbetad öfversigt, allt ifrån Gustaf IILs tid och intilldess nu gällande Stat upgjordes vid 1809—1810 års Riksdag. Bilag. Litt. A. Till Ståthållaren å Drottningholms och Svartsjö Kongl. LustSlott, Hans Exc:s m. m. Högvälborne Hr Gr. C. A. Löwenhjelm. Till följd af Eders Exc:s’ befallning att lemna upgift på beloppet af Drottningholms och Svartsjö Kongl. LustSlotts äldre Statsanslag, får jag äran meddela följande, hemtadt ur handlingar i Drottningholms Slotts KontorsArchiv. Under det qvinqvennium, som omfattar åren 1781 med 1785, hade Drottningholms och Svartsjö Kungsgårdar, utom alla ärenden från hemmanen å Lofön samt från Svartsjö Kungsladugård och Wendtholms Kungsgård, i Statsanslag, enl. Nåd. Bref af Specie B>:dr sk. rst.
L. S. N:o 77. för Skanör med Falsterbo. J. 11. Windrufva. N:o 80. för Cimbritshamn. A. C. Tauson. L. S. It Aud. Andersson Vice Talman, fullinägtig för Wadsbo Härad. Samuel Ödmann för Norunda, Wendels, Tierps, Wesslands och Elfkarleby, Letifstads, Films och Dannemora Tingslager samt Olands Härad. Eric Carlsson för Färentuna Härad. P. Sahlström för Sotholms, Okuebo och Svartlösa Härad er. L. S. iKtf SbagåsJöeflut 1838. N:o 72. för Laholm. N:o 73. för Trosa. N:o 75. för Säther. Oskar Schenström. L. s. N:o 78. för Falkenberg. A. M. Lundberg. N:o 81. för Strömstad. P. Berg. L. S. Jv:o 83. för Waxholm. J. H. Windrufva. N:o 70. för Amål. J. G. Wennerström. N:o 79. för Kungsbacka. Göran Hammar j:r. L. S. N:o 82. för Grenna. B. Hjort. 7Boit&c:®täni>eté umgnar: jN. Stiiikblun 1). ii. m. Salman. P. Fr. Mengel för Habo, Asunda och Trögds Härader. Joli. Persson för Lagunda, Hagunda Ulleråkers, Bälinge, Waxala och Båsbo Härader. Gustaf Larsson för Närdinghundra, Lyhundra, Sjuhundra Härader, samt Frötuna och Länna Skeppslager. M. Peli isson för Frösåkers Härad samt Wäddö och Häfverö jemte Bro och "Wätö Skeppslager. Joli. Gust. Wasmuht för Sollentuna Härad samt Akers, Wermdö och Danderyds Skeppslager. J. Holm för Långhundra, Seminghundra, Erlinghundra och Wallentuna Härader.
Kammar-rätten, blifvit öfverlemnad till Revisorerne, som jemväl erhållit del af alla Kommittéens protokoll, aflåtna skrifvelser och till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: D ebet. Inkomster: — Bidrag från Norrige 1,105: 16. Credit. Utgifter: Arfvoden, traktamenten och rese-kostnader 21,089: 11. — Omkostnader för artiklarnes transport och exposition m. m 26,973: 13. i. Leverering: Till Kongl. Härvid hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. — 179 - Teknologiska Institutet. Räkenskaperna, soia i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade för år 1854 med och för år 1855 nian anmärkning, utvisa följande förhållande: „ , , År 1854. Uebel. Balans från föregående år: Tillgångar 9" Uppbörd: Stats-anslag 14,000; —• 14,000: Credit. Utgifter: Fysiska afdelningen 61: Mekaniska dito ~~ ~ Mekaniskt-tekniska dito 196: 32. Löner och arfvoden 9,133: 16. Extra utgifter 1,121: För lärokurser Af extra aflönings-anslaget S:r 14,910: 1. Balans till påföljande år: Summa 18,079: 29. 5. 19,156: 1. 9. — 180 — § 1. Af Styrelsens till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelser inhemtas i afseende å Institutets verksamhet under revisions-åren, att undervisningen, utan annat afbrott, än de i stadgarne föreskrifna ferier, fortgått alla söcknedagar samt blifvit meddelad i de enligt författningarne bestämda ämnen; och hade följande antal elever och åhörare vid Institutet begagnat undervisning: Elever. Åhörare. Summa.