Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så t. ex. hade man i salen – här hette det ”salen”, icke ”stugan” – oljemålade väggar, spegellampetter och klavér och möbler i perlfärg, klädda med ponsorödt yllesars. Det var en riktig ståt. Och sidorummen som dockskåp, med blanka fönster, flera rader små taflor på väggarne, matta på golfvet och kupig dragkista med stora porslinsgrupper. I ett af dessa små rum, blå kammarn – den andra kallades gula kammarn – stod just nu den högresta fru Stefana med armarna lindade kring sin lilla förtjusande sonhustru. Och vackert blandades då Juannas svarta lockar med matronans rika gula flätor, och rosorna voro väl finare, men ej friskare på Juannas kind än på hennes ungdomliga svärmoders. ”Nå, min Juanna, är det tid nu att förvisa alla ängslande tankar?” ”O, gud, jag är så lycklig att jag icke ens kan fatta att han verkligen kommit till Göteborg och att han är här i dag åtta dagar! Hvilket lif, hvilken lycka, hvilken salig himmel på mitt älskade Byborg ... Ack, moder, hvarför icke komma och för alltid bo hos oss?” ”Omöjligt – om tjugu år härefter kanhända!” svarade leende fru Stefana. ”Du vet att min Lauritz icke har någon annan förmögenhet än sitt arbete. Jag måste derföre samla litet åt familjen.” ”Ack, tänk icke på det! Vi skola alla arbeta. Min sällhet vore ända till högsta höjd fullkomlig, om jag finge denna bön uppfylld.” ”Det vore ej nyttigt, min vackra lilja (jag får ju stjäla Lauritz’ smeknamn), att icke ha något att önska. Gud vill ej att vi vänja oss vid fullkomlighet, och den dag jag öfverger Vestangården, der min Lorens och jag sett vår lycka både knoppas och gömmas, den dag får allt någonting annat ha inträffat. Endast sorgen, aldrig glädjen, förer mig härifrån. Bed således Gud bevara oss från den flyttningen!” ”Så påkostande det är, så får jag väl då bedja Gud bevara oss derifrån ... Men säg mig – jag är så ung och oerfaren – hvad jag skall tänka om Konkordias besynnerliga förändring?
Förläna oss en rättvis hämd för fadrens mord! ORESTES. Och du, min far, som, mördad, dväljs inunder jord, Du drottning, jord, till hvilken händren sträcker jag, Bispring, bispring två dina aldrakärsta barn! Kom, fader, och som bundsförvandter tag med dig. De hjeltars vålnader, som ödde samfält Phrygerna, Och bära hat till gudalösa nidingsmän! Har du mig hört, du af min mor misshandlade? ELEKTRA. Allt, vet jag, hör vår fader; nu är tid, att gå; Thy dig jag manar, att Aigisthos slå ihjäl. Men om, besegrad, döende du störtar ned, Ock jag är död, och tälj mig ej bland lefvande. Ty med tveeggadt svärd mitt hufvud drabbar jag. Nu går jag i min koja, och om allt bestyr, Så att, ifall om dig god tidning blir förspord, Allt huset jubla må; men om du nedergörs, Motsatsen träffar in: dig detta säger jag. ORESTES. Allt vet jag nu. ELEKTRA. En karl alltså du vara bör. (till Khoren) Men J, o qvinnor, genom edert anskri högt Förkunnen bardaleken! Jag vill hålla vakt, Med draget svärd i handen, mellertid. Ty, ock af fienden besegrad, aldrig jag Det hån skall lida, att min kropp misshandlad blir. KHOREN. Om dejliga moder min en sägn Från Argeiska bergen ännu står. Bland grånade rykten qvar, Att, uppå välfogade pipan sin, Ljufljudiga sången blåste Pan, lundarnes konung, Skönulliga, gyllene lammet lockande fram; Men på klippans spets Framträdde härolden, och utbrast: Till torget, till torget, Mykenaier, Vandren, att se lycksalige förstarnes Järtecken, skräcktecken! Argeiernes skaror smyckade templen ut; Och guldsirade altaren reste sig, på hvilka i staden högt Glodde Argeiernes offereld.
Men att göra den i möjligaste måtto tillgänglig, är hvad mig åligger i den minnesteckning, som jag nu går att börja; och hvarvid nöjet af ett så rikt ämnes behandling åtföljes af glädjen, att med detsamma fullborda ett värf, som jag för jemntupp fyrtio år sedan begynt. I Stockholm bodde vid medlet af sjuttonde århundradet en hederlig Skräddarmästare, Martin Bellman, som var till börden Tysk och född i Bremen, men efter några vandringar i Tyskland och Frankrike hade utkorat Sveriges hufvudstad till hem. Namnkunnigare, än han, blef der innan kort hans från Tyskland medförda hustru, Barbara Klein; ty hon förestod icke blott sitt hus såsom en i hvarje hänsigt efterdömlig qvinna; hon ägde ock så mycken kunskap i alla på den tiden högst värderade qvinliga slöjder, – bland hvilka äfven nämnas blomstersöm och ritning, – att hennes boning omsider förvandlades till en allmänneligen eftersökt skola för unga döttrar från hela hennes grannskap. Hennes dygder, hennes färdigheter, hennes inom sitt stånd ovanliga bildning förvärfvade henne ett ännu större anseende i Upsala, dit hon flyttade såsom enka, då den äldste sonen bland hennes nio barn, Johan Arndt Bellman, ändtligen kunde, såsom befordrad till akademisk lärare, inbjuda henne att dela sina egna husliga villkor 2. Redan af honom upplyftades det ärfda fädernenamnet 3 till en vitter frejd. Född i Stockholm 1664, tidigt utmärkt genom en riktbegåfvad natur, ypperlig tenor-sångare, virtuos på flera instrumenter, snart äfven känd såsom författare både af latinska och svenska skaldestycken, hade han börjat sin bana med att före och under sina första student-år vara medlem af Konung Carl XI:s hof-kapell 4; men fästades genom Olof Rudbecks uppmuntran 5 och förord vid det läroverk, bland hvars fäder han slutligen intog den efter Lagerlöf ledigvordna platsen af Professor i Romerska Vältaligheten och Poesien. Han utnämndes dertill 1699, under en utländsk resa.
Det förtjenstfull och ädla bemödandet att åt desse samhällets mest olycklige och vanlottade medlemmar bereda icke blott ett beni, ulan äfven tillfälle lill undervisning, och bildning, bör icke helt och hållet af Staten förbises och en gåfva såsom uppmuntran till fortsatt verksamhet i denna rigtning och till hjelp åt dessa fattiga barn synes Utskottet kunna, utan att Staten derigenom ikläder sig någon förbindelse lill fortsatta understöd för framliden, för en gång beviljas. De skäl motionärerne till stöd för erhållande af statsbidrag för ifrågavarande undervisningsanstalt, hvilken, enligt kompetente personers omdöme, lärer vara synnerligen väl ordnad, andragit, äro också i hög grad behjerlansvärda och Utskottet finnér sig derför ega giltig anledning hemställa, alt Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla berörda framställningar, att, till understöd åt den af Jeannette Berglind i hufvud staden inrättade undervisningsanstalt för döfstumma barn, för en gång å Riksgälds-kontoret anvisas eli belopp af 4,500 R:dr. Kyrkors underhåll. 98:o. Såsom vinoch bvggnadssäd till Fölinge församlings kyrka i Jemtland har Kongl. Majit begärt årligen 7 tunnor eller 44 kubikfot 1 kanna säd; och då af Statsråds—prolokollet inhemlas, att berörda kyrka, som för närvarande i vinoch byggnadssäd uppbär endast 6 tunnor 20 kappar korn, jemväl med den begärda tillökningen kommer alt erhålla mindre, än provinsens kyrkor i medeltal uti ifrågavarande hänseende uppbära, äfvensom att kyrkan, i anseende till nu pågående laga skiftesförrätlniug, hvari prestbordet ingått, redan iråkat en skuld af 1,505 R:dr 95 öre, får Utskottet, helst tillgång på Kronan behållen tionde inom församlingen före finnes, tillstyrka, alt Rikets Ständer måtte äskade 44 kubikfot 1 kanna oindelt spanmål årligen bevilja. Resestipendier saint läroböckers och larda verks lifgifvande. 99.o.
Dä Siats-Rådets Ledamöter med Konungslig magt styra Riket, ege de ej i något Rikets Stånd tillträde. I Utskott ■— ej» besluten öfvervara.” Stockholm den 12 September 183/4* N:o 39. Ankom till Expcd.-Utskottet d. 17 Sept. i834- Memorial, med föreslaget tillägg vid 28 § Regerings-Formen, i afseende pä Utländnings naturalisation. Under anförande, att en Stats-Författnings syftemål bör vara, icke allenast att skråmessigt befrämja de inhemska vetenskapliga, industriela eller financiera krafternas utveckling, utan ock att, lill stöd för densamma, åt fäderneslandet tillegna hvad främmande Nationers till större fullkomlighet drifna framsteg erbjuda, och då, serdeles i ett land som Sverige, der öfverflöd ej finnes hvarken på konstflit eller på capital, detta tillegnande synes af behofvet påkalladt, har hos Constitutions-Utskottet Grefve Gyldenstolpe, Jnton Gabriel, väckt motion om ett grundlags-stadgande, i följd hvaraf utländning, bosatt i Sverige, skulle, tinder vissa vilkor, tillerkännas Svenskmanna-rätt och såmedelst utländsk förmögenhets indragning i Riket, utan serskilda inflytnings-formoners beviljande, väsendtligen främjas. Utskottet, som ansett sig böra gilla och understödja detta förslag, får, 1 hufvudsaklig öfverensstämmelse dermed, vördsamligen uppgifva och tillstyrka, för grundlagsenlig behandling, ett sä lydande tillägg eller nytt moment vid slutet af 2S § Regerings-Formen. i6 Constitutions-Utskottets Mern.
Någon redovisning för de af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års Riksmöte beviljade 30,000 R:dr, för reparation och nybyggnad af Akademiens luis, förekommer icke i nu granskade räkenskaper. — 217 — §. 3. Af räkenskaperna inhemtas, att 3 R:dr Banko hvarje år utbetalts till vaktbetjeningen i Kongl. Stats-Kontoret, hvilken, i Kongl. Kammar-Rätten ej anmärkta, utgift Revisorerne anse belt och hållet främmande för denna Akademi. Kongl. Musikaliska Akademie n. Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-Rätten blifvit för begge åren reviderade utan anmärkning, hafva ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: »ebet. år 184». år 1843. Balans från föregående året: Credit. Utgift: Sammanträdesoch belönings-jettoner 140: — 132: KonglSerafimer-Ortlens-Gillpt (Allmänna Hospitalsoch Barnhus-Fonden). Räkenskaperna, sorn för år 1842 blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade med anmärkning, hafva för år 1843 ännu ej undergått revision derstädes. De utvisa följande förhållande: Debet. O ar 184*. år 1843. Balans från föregående året: Balans till påföljande året: Balans från föregående året: Öf veile verer ingar och skulder . Afskrifning för åtskilliga orsaker Utgift: Aflöning ... Pensioner Uppfostringshjelp Understöd för sjukvårds-anstal terna Underhåll ... Förraalnings-, inältoch brygg ningskostnader Medikamenter .*...• Beklädnad Yed, ljus och olja Skrifmaterialier Postporto . . Begraliiingskostnader Nybyggnad och reparationer . Ränta å insatta kapitaler Reseoch traktaments-kostnader Diverse extra utgifter Inventariers upphandling Balans till påf öljande äret: Behållningar i kontant samt spanmål och proviant-persedlar Utlånta medel, jemte obetald ränta, Fordringar hos diverse Verk, fonder och personer * . Utestående Krono-skatter och andra fordringar .
Ja, prinsessan gjorde som han bad; hon satte sig på hans rygg, och höll sig fast i hans lugg. Dermed begynte han löpa som när foglen far, och sprang bort ifrån kungs-gården, och gaf sig hvarken ro eller rast, förr än de voro komna långt, långt in i skogen. När de så hade färdats både länge och väl, blef ulfven omsider trött, och stadnade under en hög björk till att hvila sig. Då rann honom i sinnet, att han ville försöka sin käresta, hurudant hennes förstånd var; han sporde fördenskull, hvad hon tyckte att slikt ett träd bäst kunde nyttjas till. Prinsessan svarade: »jo, mig tyckes att min fader, konungen, skulle deraf låta göra ett kar, till att ha röda rosor med rinnande vatten uti.» Nu märkte ulfven att han fått den rätta prinsessan; han blef derföre mycket glad, talade henne vänligen till, och tröstade henne så godt han kunde. Derefter gaf han sig åter till att löpa såsom förut, och sprang, och sprang, öfver både berg och dalar, djupare och djupare in i villande skogen. Som det nu blef serla och aftonen föll på, kommo de slutligen till en mörk berg-skrefva. Der stadnade ulfven, lät prinsessan stiga af, och sade: »nu vilja vi gå in; ty här är mitt hem, och här skola vi bo.» Då började konunga-dottern att gråta bitterligen; ty hon tänkte på sin faders gård, och huru det i konungens hela rike inte fanns en staf-karl så arm, att han måste lefva i ett sådant näste. Likväl gjorde hon efter ulfvens begäran, och gick ned i berget. Vid hon nu kom der in, mötte henne en fager syn; ty, i stället för en usel jord-kula, var der en öfvermåttan präktig sal, så att aldringen har sett eller sport dess like. Hvar helst hon såg, glimmade det af bara guld och silfver; rundt omkring stodo käril och husgeråd af alla de slag, det ena grannare än det andra, och aldrig var det något hon ville önska sig i verlden, att det inte fanns der.
Denna bank äger sin hufvud rörelse och centralstyrelse i Carlstad med afdelningar i Christinehamn, Philipstad samt Wenersborg och har med en noggran och omsorgsfull förvaltning, under de ifrågavarande fem åren, motsvarat sitt ändamål, att vara en nyttig kredilanslallt för provinsens näringsidkare. Länets Kongl. Hushållnings-Sälbkap, som i många år vaiit verksamt för landthushåll ningens förkofran. En enkeoch pupill-kassa för Wermlands bruks-beljening, hvilken kassa förvaltas enligt ett af Eders Kongl. Majit derföre i Nåder faststäldt reglemente. Kassans fond ut gör 11,781 R:dr 32 sk. 5 r:st. Banko, och utgå årligen från inrättningen tili ett belopp af cirka 650 R:dr Banko under det fonden oafbrutet stiger. Inom Länet har varit bildadt ett brandstods-bolag till försäkring af lösegendom å landet, men hvilket bolag under år 1842 blifvit upplöst; hvaremot Länets innevånare samma år vid sammanträde genom deputerade inför Eders Maj:ls Befallningshafvande öfverenskomma om att ingå ett allmänt brandstods-bolag för försäkring både af hus och lösegendom å landet; och är delta bolag sedermera ordnadt och för närvarande i full verksamhet. Städer. Carlstad. Enligt mantals-längderne utgjorde år 1842 folkmängden i denna stad 3,009 personer. Sedan den förra underdåniga berättelsen algafs, hafva hvarken i handel eller handtverkerier inom staden några betydligare förändringar till förkofran eller aftagande inträffat. Väl hafva under de sista åren flere fallissementer ägt rum bland de handlande; men till största delen voro de hvilka råkat på obestånd nybörjare, so n med obetydliga kapitaler idkat deras rörelse, hvilken de dessutom grundat pä vidsträckta ulborgningar till mindre vederhäftige bland allmoge och tjenstefolk.
Densammes motion, angående chartering af handlingar, innan de till Domstol inlemnas; 9:o Den - Trot. ZJtdr. d. 7 Mars 7840. 97 9:o Densammes motion om bestämmande af visst arfvode för hvarje förrättning till Domare och Nämnd samt Ägodelnings-ledamöter, utan afseende på resans längd eller förrättningens långvarighet; 10:o Pehr Ericssons från Wermland motion om stadgande, af hvem och på hvilkens bekostnad syner å Klockarebohl skola ske; liro Hindric Anderssons från Örebro Län motion, angående, ändring uti 26 Kap. 4 §. Byggninga-Balken, i afseende på deltagande uti Prestegårds, Tingshus och Fånghus-byggnaders uppförande och underhållande; 12:o Eric Norbergs från Westerås Län motion derom, att fatalie-tiden vid Häradsoch Bergs-Tings-Rälterne måtte bestämmas till kl. 4 e. m. samt vid Syneförrältningar lill kl. 12 middagen, äfvensom att antalet af Nämnd vid Härads-syner samt husesyner å Prestgårdar måtte inskränkas; 13:o Hindric Anderssons från Örebro Län motion derom, att soldat, som endast begått första resan enkel stöld eller deremot svarande brott, må vara berättigad i tjernsten qvarblifva; 14:o Eric Marme'ns från Upsala Län motion, angående förändring i straffet för stöld; och 15:o Densammes motion, angående den förklaring i 26 Cap. 4 §. Byggninga-Balken, alt lläradsfängelse må kunna inrättas i sjelfva Tingshuset. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-LJtskottet: l:o Pehr Mårtenssons från Jönköpings
I Utskottets, under N:o 6, afgifne Betänkande, med förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse, är redan den åsigt af Utskottet framställd, att Bankens lånerörelse ej allenast skulle kunna i dess nuvarande skick bibehållas, utan ock ökadt understöd näringarne meddelas, Banco-Utskottets Memorial N.-o lo5. 5 i händelse af Rikets Sländers bifall till Utskottets der fraralagde förslag, och i 24 punkten af detsamma, egande lill öfverskrift ”Utlåning emot hypothek af adier och publika papper samt af Bankens egna Obligationer, härrörande från dess före år i83o gjorde upplåningarförklaradt, det Utskottet ansåg belåningen af desse papper ej allenast böra fortfara, utan äfven, i mon af tillgång, kunna utsträckas, likväl alltid med iakttagande, att lånebeloppet må varda inskränkt inom hvarje hypotheks verkliga värde, i afseende på hvilken belåning Utskottet sig då förbehållit, att, i förening med öfrige reglementariska detailer, få till Rikets Ständer framdeles inkomma med vidare förslag. Hvad Utskottet sålunda, i Betänkandet N:o 6, yttrat, är närmare utveckladt i dess, under N:o 16, afgifne Utlåtande, uti hvilket Utskottet strängt bibehållit den princip, att Bankens utlåningar på det hela ej må förminskas, så vida ej betryggandet af silfver-utvexlingens oafbrutna gång skulle påkalla en sådan åtgärd, till förekommande af hvilken Utskottet likväl uppgifvit flera andra utvägar, till underhållande af proportionen, emellan metalliska Cassan och Sedelstocken, med tillstyrkan, ”det lånerörelsens förminskning borde i sista rummet tillgripas, och det endast, då Bankens säkerhet sådant ovilkorligen fordrarhvarjemte Utskottet, i 23 punkten af sistnämnde Utlåtande, förnyat dess tillstyrkan, att belåning af actier och publika papper må, i mon af tillgång, kunna utsträckas. Oaktadt de flere förändringar R.
Det lärer väl ock kunna antagas, att den tid en gång skall nalkas, då norra delen af Sverige och Norge kommit derhän i odling och välstånd, att en större bana från Sundsvall öfver Jemtland ej längre kan umbäras. Denna stambana skulle, när tiden för Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 427 dess anläggande är kommen, blifva c» fortsättning af den jernväg, hvarom här är fråga. På grund af hvad jag sålunda anfört, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte till cn 2,41 mils jernväg af fyra fots spårvidd för lokomotiv från Hemgrafven till Sundsvall bevilja som anslag, utan återbetalningsskyldighet, 1,540,000 R:dr Runt. Örn remiss till vederbörligt Utskott anhållos. Stockholm den 15 November 1865. Pehr Tjernlund, från Wester-Norrlands län. Häruti instämmer till alla delar: Eric Ersson, från Jemtlands län. N:o Af Nils Petersson från Calmar län. om bestämmande af kortare preskriptionstid för utsökning af soldats-, båtsmansoch tjenstehjons löneförmåner.
Naturligtvis anglarne, som uppstå på båda sidor fande glaubersaltet antingen begära tager man ny vadd, så snart den uppom remsan, utfyllas med torkade växdetta pulvriseradt, eller göra detta på tagit något af smutsen. Färgen skater eller blad, som appliceras medels så sätt, att glaubersaltet uppslås på en das ej genom detta förfaringssätt. lim. För att arbetet äfven skall bli tallrik, som sedan sättes å ett varmt varaktigt, lägges öfver detsamma en ställe, i kakelugnsnisch eller på järnglasskifva, medan i kanten på perspis, tills det uti saltet varande vattmarne fastlimmas en bred pappersnet bortgått, hvarefter saltet gnuggas Guldfiskar böra i rum endast förvaguldbård. sönder. Den ofvan uppgifna vikten ras i glaskupor med vid öppning, så är beräknad efter pulvriseradt eller att de kunna få rikligt med luft. Vatttorkadt glaubersalt. Genom tillsättnet bör om sommaren bytas dagligen, ning af 8 ort (36 gr.) af detta salt till om vintern tre gånger i veckan, hvarJordgubbar på amerikanskt sätt: a) 3 2 kannor (5,23 liter) vatten erhålles vid man bör undvika stark temperakg jordgubbar rensas, blandas och omett vatten, som i det närmaste öfverturvexling. Akvariet måste ofta renskakas med 1 kg socker och hällas i ensstämmer med det i handeln begaggöras; visa fiskarne benägenhet för att en syltgryta med bara så mycket vatnade karlsbadervattnet, och med endö, planterar man i kupan ett exemplar Man maten, att de ej brännas vid uppkokningen. dast hälften så mycket vatten fås det af växten Pistia Slraliotes. Under tiden har man fyllt små syltglas s-. k. dubbla karlsbadervattnet. Den tar guldfiskarne hvarannan dag mycmed vatten och ställt dessa i en större ekonomiska vinsten utaf att själf tillket måttligt med myrägg, hvita oblagryta med kallt vatten på ett underlag laga titt karlsbadervatten är förvånanster, hvetebrödssmulor eller flugor. Förslag till matordning för veckan 29 juni — 5 juli.
Proposition, N:o 66. 13 jande, då uppbördsstämmor för hemmansräntorna hållas, men att alla öfriga utfalla vid slutet af det år, för hvilket de beräknas; viljande, i händelse dessa grunder varda af Rikets Ständer godkände, Kongl. Maj:t, sedan vederbörande embetsmyndigheter blifvit hörde samt afgifvit den närmare och fullständigare utredning af förhållandena, som, med afseende å härvid förekommande flerfaldiga och af serskild beskaffenhet varande omständigheter, må finnas af nöden, i nåder besluta angående de vidare åtgärder, sorn för till vägabringande af omförmälda reglering erfordras. Angående sättet för hemmansrcintornas och kronotiondens utgörande. Enligt hvad redan blifvit antydt, anser Kongl. Majit en af de väsendtligaste olägenheterne af nu gällande grunder för hemmansräntornas och tiondens utgörande vara det missförhållande emellan skattebeloppet och de skattskyldige egendomarnes afkastning, som uppkommer genom skyldigheten att antingen utgöra persedel-skatterna in natura eller lösa dem efter för året fastställda markegångspris, och hvilket har till påföljd, att skattebeloppet ökas i samma mån, som felslagna skördar eller missväxt minska tillgångarna till dess utgörande. Så länge omständigheterna icke medgifva upphörande af all skatteberäkning i persedlar, är derföre, i Kongl. Maj;ts tanke, bland alla ifrågaställde förändringar i nuvarande beskattningssystem den, som åsyftar undanrödjande af förenämnde olägenhet medelst fastställande af medelpris till grund för räntepersedlarnes och tiondens lösande, företrädesvis förtjent af uppmärksamhet; och Kongl. Majit, som derjemte delar de i skatte-reglerings-kommittens underdåniga betänkande framställda åsigter,så väl i fråga om lämpligaste sättet för bestämmande af ett dylikt medelpris, som angående nödvändigheten deraf, att de skattskyldige, för tillgodonjutande af härmed förknippade fördelar, frånträda rättigheten att utgöra persedelskatterna in natura, hvilket Kongl.
Majit kunde finna lämpligt och skäligt; och hade sökanden i öfrigt anfört, att om äfven den tjenst, åt hvilken han egnat sina bästa 54 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. krafter, icke befunne sig i alldeles samma kategori, som Statens öfriga tjenster, hvilkas innehafvare efter ännu kortare tjenstgöring, än den han redan tillryggalagt, vöre berättigade att vid afskedstagandet njuta sin lön såsom pension, hans arbete likväl icke torde varit mindre mödosamt, enär han under sin tjenstetid dels anfört, dels biträdt vid omkring 1,000 konserter, samt i mer än 20 år tidtals förrättat kapellmästare-tjensten, utan att för de derigenom ökade göromål erhålla någon ersättning. Af ansökningen och dervid fogade handlingar inhemtades i öfrigt, att sökanden såsom lön i Hof-kapellet åtnjöte 2,200 Ridr Ruut, hvarjemte han på Indragnings-stat sedan Hans Majit Konung Carl XIIIis död årligen uppbär 150 Ridr, och hade han sedan den 1 Oktober 1815 till Hof-kapellets pensionskassa erlagt stadgade afgifter, medförande en årlig pension af 1,200 Ridr Runt, så att hans inkomster efter afskedstagandet skulle minskas med 1,000 Ridr Rimt. Yid pröfning af denna underdåniga ansökan hade Kongl. Majit funnit uppenbart, att sökanden såsom tjensteman icke kunde vara berättigad till någon pension på allmänna Indragnings-staten. De sköna konsternas vigt och inflytande på folkets allmänna hildning syntes likväl icke desto mindre gifva deras mera framstående idkare ett ej alldeles ogrundadt anspråk på ett offentligt erkännande af deras förtjenst, ett deltagande för deras bekymmersamma ställning. Allmänhetens bifall kunde för den unge konstnären Amra hänförande, och under hans verksammaste tid tjena såsom en kraftig uppmuntran, men minnet deraf tryggade ej hans ålderdom mot nöd och försakelser, hvilket beklagligen inom fäderneslandet vanligen vore konstnärens slutliga lott.