Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke här ingå i svaromål af dessa Utskts politico-mililäriska raisonnementer; jag kan endast säga, att Gallsten är en perla i Sveriges krona; att det icke går an, som Utsk. synes förmoda, att bygga och iståndsätta fästningar, dä krig utbrutit; att Carlsten, efter tidernas förändrade fordringar i befästningsfrågor, mycket kan förstärkas, och att de här upptagna 4o,ooo rtdr icke afse större arbeten, än att de till utförande af arrestanterna äro påräknade. Jag yrkar derföre detta anslag i enlighet med den nåd. propostn mer än något annat. Utsk. sammanlager alla de öfriga nådigst proponerade anslagen under ett gemensamt afslag med den vanliga reflectionen, att ehuru ändamålsenligheten af dessa utgifter icke bestrides, kunna de dock uppskjutas och skulle, i händelse af bifall, öka skattebördorna. Jag skall också icke vara vidlyftig i besvarandet; jag vill endast anmärka, att de 40.000 r:dr, som äro upptagna för Elfsborg, icke utgöra mera, än som erfordras till arbeten, hvarmed arrestanterna sysselsättas; att materiellen för ingeniör-vapnet är ett ännu i vår arme alldeles ouppfyldt, ehuru ofta omtaladt behof; att jag i mitt förut åberopade yttrande utredt, att det är planenligt och nödvändigt att nu skaffa virke till Carlsborgs lavetage; och alt det ifrågavar. tyghuset i Christianstad skall ersätta en byggnad, som håller på att falla omkull. Jag yrkar som förut, att alla anslagen enligt K. M:s nåd. propos. må göras. Då jag nu ända igenom yrkat anslagen i enlighet med K. M:s nåd. propos., skulle med fullt skäl derför kunna göras mig en förebråelse, om jag ansåge, att lill vinnande af delta ändamål ringaste tillökning i de skattdragandes bördor skulle uppkomma. Men K.
Till jDen 8 Augusti Till Eders Kongl Majit få Riksens Ständer vid detta tillfälle i underdånighet anmäla den önskan, det täcktes Eders Kongl. Majit, vid utfärdandet af DessKådiga föreskrifter för ofvanbemälte Comiterade, göra det alheende Eders Kongl Majit i Nåder finnér med skäl och billighet öfverensstämmande, på den befrielse eller lindring Cottiministrar och ringare Kyrkobfetjente, så val som den lägre Kronooch jägeti-Betjeningen, må för deras Bostälian få åtnjuta* äfvensom i hvad mån Posthemman böiä i Roterings-besväret deltaga» Skulle någor! landshöfding, vid de upplysningar, söm ifrån honom infordras, tillkännagifva; att de ex trä Roterings-skyldige inom Dånet ärö nöjde med den vid extra Roteringen derstädes följda grund, må derVtd förblifva, och jemkning eiikast kunna ske för deli inom Dånet, söm sådant med skäl påfordrar. Då Riksens Ständer ärrt äf den öfvertygelse; ätt med deras afsigt vid extra Roteringens åtagande instämmer, att deti samma allenast skulle under krig utgöras, och då borde endast i manskap utgå; få Riksens Ständer hös Eders KonglMajit yttraden Underdåniga önskan, att de aftal, som af extra Rote-haHare kunde å andra stallen än i Skåne Vara ingångne om erläggande af vissa afgiftet, under bestämd eller .obestämd tid, emöt befrielse från skyldigheten att uppsätta Manskap, nu mera, sedan Riket •vunnit fred, måtte,alldeles upphöra att gälla. Riksens Den 8 Augusti Riksens Ständer framhärda dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste A]lern»digste -Eders Kongl. Majus Pä Ridd. och Adelns vägnar C. Mörner h. t. Landtmarskalk.
Om genom betydligen förlängd, och i (lera är fortsall, ölningstid för bevarrs-manskapet, emut Hilvar., den jag dock i alla fall önskar oell påyrkar kunde något längre utsträckas, ilian vill söka ersättning för den minskade sfamlruppen, befarar jag att nationen skall finna sig dermed föga belåten, dels i afseende på de betydliga kostnader denna åtgärd påfordrar, dels oek vid betraktande äf den betydliga förlorade äfbetsprodiict för landtbruk oell näringar den medför. Beträffande den ekonomiska följden af Större generella förändringar från natura pruestanda till contauta utgifter al rustande oell rofer:s-skyIdige, bar erfarenheten tillräckligen ådagalagt, ätt desse verkat ganska menligt pa allmanna Välmågan oell penningerörelsen i landsorterna. Rustningsoell roterings-onera äro obestridligen kännbara för jordägare. Men de. blifva det ännu mer, då de skola utgå contant. Största beviset härpå är, att rotelia.!larne nu hellre bålla manskap an betala vacancealgift. Sådant är åtminstone förhållandet vid legttena tillhörande andra militnr-disti ietet, att vid somliga regtten ej tillräckligt antal vacancer kunnat erhållas till tjenslbara volontärer. Man torde härvid anmärka, att orsaken är att vacance-afgilteu är för stor. Idet är deri likväl icke , emedan positiva värdet af kostnaden för sold.deus underhåll uppgår lill lulla 5o rtdr bteo, sorn är den allmännast gällande vacance-afgiften. Men orsaken är, att dessa nälurä-praestanda i landsorterna ej kunna förvandlas till penningar; och derföre finna rotehållare det förmånligare, att med torp oell persedlar utgöra sin roterts.-sky Idighet. Vissa lödala tillfälligheter kunna härifrån göra undantag. Att nedsätta vacancealgiften för de betalande rotarnn till 35 rtdr b:co och under det belopp det verkligen kostar de roterande i värde, innefattar en orättvisa, sorn kail väcka missnöje och afundsjuka.
Såsom deputerade från R. o. Ad. få vi till Vällofl. BorgareSt. framföra R. o. Ad:s aktningsfulla helsning och lifliga lyckönskan. Den 22 November f. m. 11 R. o. Ad. har med glädje och erkänsla emottagit välgångsönskningar af det RiksSt., som öfvertagit det hedrande kallet, att lill mognad bringa den i fridens och frihetens hägn blommande industriens och de idoge slöjdernes gyllne frukter, allmän välmåga och trefnad, arbetets stigande ära och den inhemska konstflitens beundran, såväl inom som utom riket; och med den fröjdfulla öfvertygelse att R. o. Ad. på den fria discussionens område äfven under detta riksmöte skall återfinna detta Stånd beredt, alt med samma, om vidsträckt erfarenhet och ädla bevekelsegrunder vittnande, fosterländska och allvarliga nit, hvaraf dess handlingar från förgångna tider bära prägel, strida för fäderneslandets sanna intressen, anhåller R. o. Ad. att i Vällofl. BorgareSt:s vänskap och förtroende få vara inneslutet. Till Ilederv. BondeStåndel! R. o. Ad. har åt oss dess Deputerade uppdragit att återbära den vänskapsfulla helsning och lyckönskan R. o. Ad. nyss från Hedcrv. BondeSt. fått emottaga. Vid ett möte af Svenska folkets ombud är det med glad tillförsigt till en god utgång af de representationens behandling tillhörande ärender, som R. o. Ad. vid sin sida återfinner det Stånd, hvarifrån det första och äldsta ridderskap utgått och med hvilket Stånd R. o. Ad. är innerligt förenadt genom de starka banden af gemensam kärlek till den gamla kära fosterjorden och delade omsorger för dess uppodling och försvar. Slolt öfver att tillhöra en nation, uti hvilken Dannemannen genom sitt ljusa förstånd och sitt oförvillade omdöme intager ett så utmärkt rum, räcker R. o. Ad. trohjertadt handen åt det Ilederv. BondeSt., under betygande af orubblig vänskap och osviklig tillgifvenhet.
Familjen räknade sålunda nu fyra medlemmar, men i år hade den det ovanligt beqvämt, emedan en systerdotter till fru Larson hyrt rummet intill, och inne hos henne fick det äldsta af de två barnen ligga, lilla Martha, en bleklagd, glåmig flickunge, som nyligen fylt sitt femte år. Det var nästan som att hafva två rum, detta, en lyx, som Hanna blott i sina djerfvaste drömmar vågat eftertrakta, och just i dag som så många andra gånger stod hon och gladde sig deråt, ty hon hade fått lof af Eva – så hette den unga qvinnan – att för qvällen låna hennes rum för att göra det så helgdagslikt som möjligt på julafton. Hon hade också beslutat, att bedja till sig den lilla hårfrisörskan, som bodde vägg i vägg, den stackars menniskan, som stod aldeles mol-allena i verlden, och var Hannas enda väninna och förtrogna. Just nyss hade hon varit inne hos henne, och hårfrisörskan, som redan var klädd och vid lampan satt och sydde på ett arbete, som på morgonen skulle levereras till »bikupan», hade med tacksamhet antagit hennes inbjudning. En kort stund hade de samtalat, så hade Hanna hemtat upp vatten från ledningen på gården, bäddat upp sängen, sopat, städat och fejat, och tiden hade gått. Nu var klockan litet öfver sju, och det började blifva alt lifligare derute på gatan. En vagn rullade förbi, och dess slamrande buller trängde rasslande upp för att åter så småningom dö bort i fjerran. Några sömniga personer började röra sig på trottoirerna. En blek herre med mjölkhvita kinder och matta ögon vände hem från ett natt-ruklande sällskap, en ilsken gubbe med reumatism i axelbladen larfvade åstad mot Zanderska gymnastiklokalen, en omornad flickslinka med oordnadt hår och sömntyngda ögonlock slank halfspringande in i en portgång, och framför bageriet midt emot stodo flere bagaregesäller skojande och skrattande, medan mjölkornen hveno ner från deras hvita rockar. Det var tid att lilla Erik vaknade.
Ulricehamn, Fahlköping och Hjo, vidare förmält, hurusom dessa skolor, af hvilka endast den sistnämnda kommit i delaktighet af det vid nästlidna riksdag till förbättrande af pedagogierna i riket beviljade reservations-anslag, samtlige vore i stort behof och i alla afseenden väl förtjenta af en sådan utvidgning och tillökning i lärarekrafter, som skulle blifva en följd af pedagogiernas förändrande till elementarskolor, likväl utan inskränkning i afseende å lärokurserne. Motionären har derföre föreslagit, att nämnde fyra pcdagogier måtte varda till tvåklassiga elementarskolor uppflyttade, dock med särskildt tillstånd att undervisningen derstädes kunde få utsträckas så långt lärarekraft erne medgåfve; — och har motionären härvid, hvad pedagogien i Sköfde vidkomme, lemnat en utredning af de särskilda förhållanden, hvaraf den åsyftade Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123.
Delta kan jag dock icke medgifva, enär Sländerne vid 1829 och 1835 årens riksdagar på enahanda sätt fattat sitt beslut, samt vid 1840 års riksdag i hufvudfrågan adopterat föreg:de Ständers beslut, ehuru de, i fråga om summa appellabilis, den de alldeles ville borttaga, samt ang:de rättigheten att fä dom verkställd, den de då ville utsträcka äfven till första underrätts dom, stannade i olika beslut mot föregående Ständer. Delta sista förhållande har gifvit Utsk. anleda, alt sidan 6 yttra, del uppgiften, att Ständerne vid 3 riksdagar stadigt vidhållit samma mening, icke vore så alldeles öfverensstämmande med förhållandet. Hvad skäl Utsk. haft ali sä yttra sig, det lemnar jag åt Ilrrirne sjelfve att bedömma. Läser man vidare i rnoti - Den 28 Januari. 539 verne, så finnér man alt Utsk. antagit, att lagmansrätterne ännu skalle vara för allmänheten särdeles beqväma; samt derefter, alt Utsk. ansett det vara nära nog för sig omöjligt att medhinna att uppgöra, och lill Ständerne vid denna riksdag inkomma med ett förslag lill den förändring, hvarom nu är fråga. Frih. Stjernstedt har i sin reservation velat förklara denna omöjlighet från Utsk:s sida härröra af Ulsk:s åsigler i sjelfva saken. Huru man än må bedömma Ulsk:s förfarande härvid, tror jag dock för min del, att man icke så hastigt bort afgöra denna vigtiga fråga, som 2:ne Riks:St. gjort, då de, med afslag å Utsk:s betänk., antagit Frih. Stjernstedts reservation såsom deras beslut i ämnet. Ty ehuru jag gillar hufvudsyftningen af denna reservation, och är öfvertygad, att Svenska folkel lifligt önskar den deri föreslagna förändring, hyser jag dock betänkligheter vid att tillstyrka Ståndet att nu genast antaga detsamma oförändradt. Dertill har jag 2:ne skäl: l:o Att jag icke för min del kan afgöra huruvida de förändrade lagbestämmelser, som Frih:n föreslagit, äro fullt ändamålsenliga.
I:e. m. L0^6L. /Wrt/Aa LA/'//-ve/56 ikr?/ ^sVrr/er-v r sm sssorr-f /^ö> am/s/s-^s§rtt//s/«/' / 6//r-err Äos/:/rs/siL L/ott ofe» / /^eör»am' /§///: Hit isrän den tid, dä XonZI. IVigj.t börigde gtt ät klikets 8t^rel86 e^ng Zing omsorger, bsr I^on^I. lV1sj:t med bekymmer eis-nit de menli^g verkninAgrne gs t^enstekö^i, velt derför bemödat 8iA gtt ^enom de mede! osli ätAärder, som gs Lon^I. Ngj:t vuiit beioende, ssmt jemväl med bl^na bet^dli^g uji^olbiinZgr, desamma gsskgssg. ^.l serskilda binder u^^ebällen i utförandet gs den ^lan, som bärvid borde följas, bär Xon^I.
N:o 240. an* gide beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K. M. äskade särskilda kreditiv. Föredrogs Exped.-Utskits den 26 dennes bordlagde Mern. N:o 15, med förslag till sammanjemkning och voteris-propos. i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande skrifvelseförslaget N;o 169, angide regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. H. Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf: R. o. Ad. har alltid och med skäl visat stor obenägenhet att ingå på inbjudningar om förändringar i redan fattade beslut. Då jag, det oaktadt, nu vågar framställa förslag till en dylik förändring, sker detta med tvekan; men undantag från en regel kunna inträffa, och jag tror att här ett sådant fall eger rum, I sjelfva hufvudfrågan blef, genom förstärkta Stats-Utskits beslut, till förbättring af komministrars med Ceres löner, anvisadt ett s. k. reservationsanslag af 30,000 rdr. Då genom detta beslut icke blef bestämdt, om dermed menades ett anslag för en gång, eller ett årligt anslag af nämnde summa, ty bägge kunna under beslutet innefattas, hade en ytterligare pröfning bort ske, enligt min tanke på det sätt, att frågan, efter framställning från Stats-Utskit, undergått vidare handläggning inom Stånden, dervid, i fall två Stånd stannat mot två, det slutliga afgörandet ålegat förstärkt Utsk. Så har emellertid nu icke skett, utan EXped.-Utskit har tagit frågan om hand och, efter att hafva i Den 27 November. 333 sitt förslag till skrifvelse rörande 8:de hufvudtiteln intagit ordagrannt det beslut, som fattades i förstärkt Stats-Utsk., tillika uppfört detta i den bifogade tabellen litt. D. såsom reservationsanslag af 30,000 rdr för en gång.
Memorial till Högvördiga Pvc st Stenledet med återlemnande afDoctor Sten» hammars Memorial angående saknad till Rikets Höglofl. Ständers Allmänna Be-* svärsoch Ekonomi-Utskott inkommit ett Utdrag af Protocollet, hållit hos Högvördiga Prest-Ståndet den 5te föregående dato, hvaruti Respective Ståndet till Utskottet remitterat ett Memorial af Prosten och Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orden Herr Doctor Stenhammar, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vidtagna beslut uti åtskillig ga Rikets inre hushållning rörande Ar ender. Efter föredragning ooh uppläsning af detta Memorial, har Utskottet jemfört dess innehåll med Regeringsformens Öjdje, 8gde och gode §§. samt Riksdags Ordningens 34de §., hvilka bestämma halten och beskaffenheten af de ämnen, som tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets befattning. Och då af dessa Grundlagar klart följer, att det blott åligger Utskottet gifva sitt Utlåtande öfver förslag till bristers afhjelpan&e i Allmänna hushållningen, med de flera i förbearörde Lagens rum uppräknade inrättningar ech anstalter, men ej att taga någon befatt - eller fördröjd verkställighet af Kongl. Majlis och R. H. U„dei den 12 Uti innevarande månad har Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 65 * liing med åtgärder, som afse dessa Lagars verkställighet, hvilket ämne uti det remitterade Memorialet egentligen yrkas ; så får Utskottet, enligt Riksdags-Ordningens 44 §•* detta Memorial, såsom dess handläggning ej tillhörande, vördsamligen återställa. Stockholm den 19 Januari 1818.
Låter han åter hästarne qvarstanna, och den resande begagnar dem, är han berättigad till half hästlega i väntningspenningar. § 19. På vagn med 2 hästars anspann skall postiljonen hafva sin plats på kuskbocken, eller främre sätet. Begagnas flere hästar, skall han rida. Flere än 2 hästar få ej spännas bredvid hvarandra. Endast postiljonen får köra hästarne. § 26. Ridande kurir, som icke är förridare för en vagn, måste taga en postiljon med sig, hvilken kuriren ej får rida förbi. § 30. Skjutspenningar, likasom vagnmästarens drickspenningar, i fall den resandes egna vagn blifvit smord, betalas före afresan; postiljonens drickspenningar åter efter ankomsten till nästa station. Af hvad här ofvan blifvit anfördt inhämtas, att posthållarne på sin bekostnad skola anskaffa och underhålla alla för postoch personbefordringen nödige vagnar, seldon m. m., med undantag allenast af hufvudpostvagnarne eller »Postkutsche». Dessa för fortskaffning af postgods och resande behöflige vagnar blifva antingen förfärdigade, efter föreskrift, på Postförvaltningens bekostnad, och öfverlemnade derefter till underhåll af posthållaren; eller ock anskaffade på det sättet, att en kontrahent förpligtar sig att hålla dylika vagnar, af noggrant uppgifven beskaffenhet, jemte dertill hörande seldon m. m., under en för hvarje fall bestämd tidrymd, till Postförvaltningens uteslutande tjenst, samt att under tiden reparera, insmörja och renhålla vagnarne med tillbehör. Den godtgörelse, som Postverket lemnar posthållaren för ordinarie befordringen i hufvudpostvagnarne belöper efter regeln till 6 »Gute Groschen» *) per häst och per mil, samt dessutom 2f G. G. per mil i postiljons-drickspenningar. Inträffade prisförhöjningar (på foder) hafva emellertid gjort nödvändigt, att bevilja posthållarne tillskott till den kontraktsenliga godtgörelsen.
Proposition angående uppförande å Elementar-läroverkens stat af Etthundratrettiosju Riks - Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 15 daler femtio öre, utgörande det belopp, hvartill ifrågavarande afgift finnes i Länsstaten för Östergötlands län under en Adjunktslön vid Norrköpings läroverk uppförd. Hvad Stats-rådet beträffande de under förestående 30 punkter upptagna mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt, behagade Kongl. Majit i Nåder gilla och bifalla. Ex protocollo J. E. Wahlström. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Kådet, å Stockholms Slott, den 22 September 1865. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson. Efter justering af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden för den 16 i denna månad månad fördrog i underdånighet Departements-Chefen, Stats-Rådet Carlson: 8.
Klädedrägten förändras äfven på det sätt, att de hemväfda tygen, vadmal och så kalladt värken, utbytas mot fabriksväfnader, särdeles i närheten af städer och köpingar, och bland den förmögnare allmogen, hvilkens klädsel, ofta bestående af finare kläde och andra dyrbara tyger, är mycket kostsammare än tillförene. Blekinge Län. Födoämnen. Renlighet. Folknöjen. Näringar. Jordbruk. Af födoämnen äro bröd, potates och sill, samt i vissa trakter fisk och dernäst fläsk de allmännast begagnade bland den arbetande klassen, hvilken till dryck använder sur mjölk, tjernmjölk, maltdrycker af öl och dricka, jemte kaffe. Den i bättre vilkor stadda delen af befolkningen begagnar samma födoämnen jemte åtskilliga andra, såsom kött, ägg m. m. Det dagliga bruket af bränvin har nästan helt och hållet upphört; men deremot berusa sig många vid färder till och från städer och köpingar, af hvilken omständighet den med förhållandet obekante lätt nog låter förleda sig till den förhastade slutsats, att missbruket af bränvin icke aftagit. Bruket af öl, synnerligen Bajerskt, är deremot i starkt tilltagande, större än som är önskligt. Omtankan för renlighet och beqvämlighet bland allmogen af alla klasser, så väl hvad angår bostäder och deras närmaste omgifning, som äfven i öfrigt är ganska stor och i tilltagande. Bostäderna, hvilka i allmänhet hafva ett inbjudande utseende, äro hos den förmögnare allmogen ofta försedda med öfverflödigt dyrbara möbler och prydnader. Någon anmärkningsvärd håg för folknöjen förefinnes ej, sedan dans, ett förr begärligt folknöje, såsom sådant nästan upphört. Deremot har begäret efter god och nyttig läsning allt mera tilltagit och under periodens senare år föranledt bildandet af Socknebibliothek inom åtskilliga socknar, hvartill länets Hushållningssällskap i sin mån medverkat genom sitt år 1860 fattade beslut att till inköp af böcker i landthushållningen och dithörande ämnen lemna 30 R:dr för hvarje socknebibliothek.
— Nej, det var jag inte, nio, tio år, kanske yngre, men det är somliga saker, som fästa sig i ens minne, man vet inte hvarför, och som lämna ett intryck för lifvet; inte alls stora och viktiga händelser, utan jämförelsevis rena bagateller. Mig har det åtminstone gått så. Den där dansscenen och så ett annat minne från ungefär samma tid, i en helt annan genre, är det, jag klarast och tydligast kommer ihåg från min barndom; det är precis, som om jag upplefvat det igår. Har jag aldrig berättat för dig om Ulrika Spoles kaffekoppar? Harald spratt till, det var åtminstone ett steg på rätta vägen. — Nej. Fru Petreus lade antimakassarn till rätta under Haralds hufvud, han hade dragit undan den, då han satte sig, så torkade hon af några osynliga damkorn på bordet, — Jo, du vet ju, att min moster, Ulrikas och Annas mor, var i mycket små omständigheter; pappa hjälpte dem, men det förslog inte. Morbror Sven hade alltid trassliga affärer, och så länge han lefde, hade de det mycket bekymmersamt. När han dog, började moster och flickorna att sy för pengar, det hade de inte fått göra, så länge han lefde. En dag for jag med mamma in till staden för att hälsa på dem. Flickorna voro inte stort äldre än jag. Det låg en bundt linnekläder på matsalsbordet, när vi kommo in, de sutto alla tre och sydde som för lifvet. Jag mins, att jag tyckte, att rummet var mörkt och att jag frågade, hvarför de inte tände en lampa till — och att mamma skakade på hufvudet åt mig. Hon hade något att tala med moster om, och de gingo in i sängkammaren. Ulrika blef tillsagd att gå ut med mig och visa mig staden. Hon klädde på sig hatt och kappa, tog mig i hand och vi gingo. — Det var riktigt bra, att du kom, Malvina, så jag fick slippa ut, sade hon, det är något jag måste uträtta idag och det skall du få vara med om. Ser du, det är mammas födelsedag i morgon och jag skall ge henne ett halft dussin kaffekoppar, jag har själf förtjänat pengarne, två riksdaler banko, och nu skola vi gå ut och köpa dem.
Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets den l3 dennes under N:o 217 afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande örn Allmänna författningars lifgifvande från trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. Herr von Hartmansdorff, August: Jag har förut yttrat mina betänkligheter mot antagandet af ifrågavarande förslag. Men då verkställigheten, beror på Kongl. Maj:t, lärer Han besluta hvad lämpligast är, och således vill jag ej anföra något vidare deremot, utan må det samma för mig antagas. Ett ord hör jag dock anmärka, hvilket förmodeligen mätte vara tillkommet genom misskrifning. Dat står nemligen på flera ställen O e c o no m is k a Lagskip ningen; men måtte skola vara OeconomiskaLagsti fillingen. Detta bör rättas, emedan uttrycket, i annat fall, blifver origtigt uti den tiri Kongl. Majit afgående underdåniga skrifvelsen. Herr Grefven och Landt -Mar ^ ska Ike 11 hemställde, om Ridderskapet och Den 47 Novemi) er e. in. t)S3 Adeln behagade gilla Utskottets Utlåtande, med iakttagande deraf, att det deruti förekommande uttryck : O e c o no miska Lagskipning en borde till: O econo miska Lagstiftningen förändras. Bifölls. Föredrogs A nyo Lagsami Allmänna BeSvärsoch Oeconomie-Utskottens den i5 dennes under N:o 287 afgifne, samt den 20 derpåföljde e. m. pA Bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeJte Betänkande, rörande väckt fråga om upphäfvande af Landsböfdingarnes Domsrätt i Enskifles-mål. Her r