Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med hemtad anledning af det i sista punkten af Betänkandet N:o 89 framställda förhållande, rörande resultatet af Indragnings-Statens nu verkställda reglering, har inom Borgare-Ståndet Herr Halling yttrat, att då ändamålet med denna Stat, efter lians tanka, vore att upptaga alla, mera tillfälliga utgifter, hvilka upphöra med vissa behof och personer, borde äfven denna Stat vid hvarje Riksdag af Stats-Utskottet noga genomgås och granskas, och från förutvarande anslagssumman afräknas alla de summor, hvilkas föremål försvunnit, och regleringen för en kommande tid derefter företagas. Då den nu föreslagne Indragnings-Staten börjar med alldeles enahanda belopp, hvarmed den vid senaste Riksdag fastställde slutades, oeh denna senare åter, utom ett för serskildt ändamål upptaget belopp af 20,016: 29, 10, visade lika belopp, som vid 1823 års Riksdag bestämdes, så komme man till det besynnerliga resultat, som skulle ingen afgång emellan 1823 och i83o hafva inträffat; anseende Herr Halling Stats-Utskottet böra, till nödig upplysning för Riks-Stånden, uppgöra och förelägga Ständerna ett förslag, som utmärker den förändring Indragnings-Staten sedan förra Riksdagen undergått, genom derå uppförde personers frånfälle, eller annan afgång och andra behofs upphörande. I anledning häraf får Utskottet upplysa, att den summa, som vid hvarje Riksdag fastställes såsom utgift under allmänna Indragnings-Staten, är att betrakta såsom ett förslags-anslag, hvilket, ehuru det sannolikt småningom bör minskas, dock någon gång öfversiger det i Staten utförde beloppet. En sådan föränderlighet härrör deraf, att, enligt gällande Författningar, civile Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, hvilka äro berättigade till pension, vid afskedstagande å denna Stat uppföras, och det inträffar understundom, att den tillgång, som genom vissa utgifters upphörande under loppet af året beredes, ej motsvarar de under samma tid tillkomna utgifterne.
Såsom botemedel mot ofvan antydda onda har jag stundom hört föreslås, alt hvad som hiltils benämnts skogsåverkan skulle förklaras för stöld. Det må medgifvas att stöld vore rätta namnet, men utom det alt man genom en sådan förklaring ej kan åstadkomma ändring i folkbegreppet, så är dels stöld mycket svårare att lagligen bevisa, än åverkan, och dels skulle antalet af straffade ljufvar, med all thv åtföljande vanfrejd, ogiltighet sora 270 Den 31 December f. m. vittnen i dylika mål o. s. v. härigenom lillvexa till en alltför vådlig mängd, och till föga fromma för det ändamål man önskade vinna. Enklare vore att höja ansvaret för dylik lagöfvertfädelse, såväl genom att skärpa straffet härföre, som alt närma skadeersättningen till värdet af den föröfvade skadan, hvilket jag härmedelst får vördsameliga föreslå. Jag öfverlemna!' åt LagUtsk. alt bestämma hvad härvid bör göras, men anser mig böra antyda att värdet af en ung trädtelning är långt högre, dä den står och vexer, än då den är afhnggen, hvadan dess värde i sistnämnde tillstånd aldrig bör tagas lill norm vid upskattandet af skadeersättningen, utan snarare bör hvarje träd, det må vara stort eller litet, ungt eller gammalt härvid gifvas det värde, som det kan anses kosta att plantera ett annat och vårda tilldess det upnått det borttagnas storlek. Ett korrectiv emot det mest förödande slag af skogsåverkan, och hvilket enl. sin natur är lättast alt för män, qvinnor .och barn i smyg bedrifva nemi. s. k. stafver-lmggning vore vunnet genom ett väl genomtänkt lagförslag i denna riktning. Anhållande om remiss af denna motion om skärpning af ansvar för skogsåverkan till LagUlsk., får jag till nämnde Utsk:s noggranna bepröfvande anbefalla ofvan antydda lucka i vår skogslagstiftning, som torde böra fyllas innan Lagen på förr bemäldt sätt mellankommer för att hindra det ofog, som vid skogshandteringen inom landet bedrifves. Remitterades till LagUtsk. Ilr Reutersvärd, Patrik Oscar, upläste följande motion:
Ta ' å stek ett par fläskbitar åt ' en, flicka — jag har väl slumrat till lite ', jag, så jag inte haft reda på, hvad dom gjort. Vänta lite ' nu, pappa, så ska du få fläsk till midda ' n! » Pappa satt kvar vid spisen, dyster och drömmande, och svarade icke ett tack en gång. Han strök blott med handen öfver det långa, mörka håret, så att det från pannan oeh tinningarne föll ännu djupare ned öfver de välbildade, men tungsinta dragen. m. Flickan steg emellertid upp på en stol, oeh från ett litet fläskstycke, som var upphängdt i taket, skar hon ett par väldiga skifvor, utan att ge akt på den ängsliga blick, med hvilken modern följde det djärfva angreppet. Och snart fräste fläsket i pannan, och svårmodet i mannens ansikte började skingras litet vid detta behagliga ljud. Hvarje försök från de besökandes sida att leda den sjukas tankar på allvarligare ämnen, afböjdes genast från hennes sida med feberaktig orolig. Hon var inte alls mycket sjuk, nej då! Bara den stygga hostan ville släppa henne, skulle hon gå upp igen. Skulle ju sätta upp en väf till klädningar åt sig och Klara. Klara skulle visa fröknarna proflappen. Och så skulle Klara sätta på kaffepannan, de skulle hålla till godo å dricka kaffe, de snälla fröknarna. Men som dessa af flickans förlägna oeh förvirrade min förstodo, huru svårt hon skulle få att åstadkomma detta, afböjdes det bestämdt. Och de gingo så därifrån med det nedslående medvetandet, att deras besök i detta hem endast framkallat ett oroligt jäktande efter ett falskt bedrägligt sken från den sjukas sida oeh en pinsam förlägenhet från hennes anhörigas. Då de åter stodo ute i den fria, höga skogen, som omgaf torpet, drogo de ett djupt lättande andedrag oeh gingo därpå raskt vidare. Ännu hade de långt till byn, där bonden Johanssons äldsta flicka, hon, som gick i skolan, låg sjuk. Därifrån skulle de sedan gå till det aflägsna soldattorpet, där hustrun, Greta, som tjänat i prestgården, var ensam med sina tre sjuka barn: mannen var på mötet.
Danska representationens förhandlingar från och med 1848 och Belgiska representantkammarens tryckta handlingar under sessionen 1862 -1863. Förutom flera hundra under sednaste tiden samlade broschyrer, rörande frågor, som vid de närmast förflutna riksdagarne varit underställda Rikets Ständers pröfning, innehölle arkivet för närvarande mer än 3,100 band. Det närmaste målet med arkivets bildande, eller samlandet och anskaffandet af Svenska arbeten i ofvan antydda rigtningar, syntes sålunda numera vara till icke obetydlig del uppnådt. Fullmägtige hade derföre, under antagande att hvad i berörda hänseenden ännu saknades borde, då tillfälle dertill gåfves, för arkivets räkning anskaffas, trott sig böra föreslå att, då i arkivet funnes endast obetydligt rörande Sveriges historia, de förnämsta arbeten deruti måtte få med dess sairflingar införlifvas, äfvensom att vigtigare tryckta skrifter och handlingar, rörande i synnerhet Norges, men äfven Danmarks och Finlands statsförfattning, lagar och öfriga förhållanden, måtte fä för arkivets räkning inköpas; i sammanhang hvarmed Fullmägtige meddelat, att en samling af de i hvartdera af nämnda tre länder gällande lagar och författningar nyligen blifvit anskaffad. Om härBih. till Ii. St. 2 Band. 8 Haft. 2 Ståts-Utskottets Memorial N:o 76. till lades utmärktare utländska författares arbeten i nationalekonomi, trodde Fullmägtige sig hafva angifvit omfånget för arkivets utvidgning. I betraktande deraf att alla. på Svenska Statens bekostnad tryckta skrifter och handlingar, hvilka vore af beskaffenhet att till arkivets föremål hänföras, skulle kostnadsfritt dit aflemnas, och under antagande att, såsom hittills, de af Norska statskassan bekostade arbeten äfven framdeles gratis erhölles, samt under förutsättning att åtskilliga andra arbeten, dels såsom gåfvor, dels genom utbyten, korame arkivet till del, hade Fullmägtige ansett ett årligt belopp af Niohundra R:dr R:mt blifva tillräckligt att dermed bestrida erforderliga inköp och bekosta böckernas inbindning.
4. — med uppgift å af samtliga Riks-Stånden godkända Grundlags ändrings-förslag. 5. — till Borgare-Ståndet, angående Gundlags-enligheten af en yrkad propositions vägrande. 6. — rörande Stats-Utskottels anledning till anmärkning vid afskrif ningen af Convoj-medel, använda, emot deras bestämmelse, för ombyggnad af Svenska Consulatshuset i Tanger. 7. — rörande Stats-Utskottets anmärknings-anledning, i fråga om lö ne-reglering för Lif-Gardes-Regementena. 8. — angående Riksdags-Fullmägtigen Bengt Gudmundssons anmärk nings-anledning vid rådgifvande åtgärden till resolutionen på Rikets Ständers underdåniga framställning, rörande Halländska Kyrkohemmanen. 9. i frågan om ett Halländskt Kyrkohemman. 10. — angående Herr W. F. Dalmans anmärknings-anledning, med afseende å förslag till Lag för Banken. 11. — angående fullbordad granskning af de i Stats-Rådet förda Protocoll. 12. — angående Stats-Utskottets ytterligare anmärknings-anlednin», i fråga om Gardes-Regementenas Aflönings-Stater. 13. — med förslag till ändring i 29 §. Regerings-formen. 14. — med förslag till en redactions-ändring i 60 §. Regerings Formen. 15. — med förslag till ändring af 18 §. Riksdags-Ordningen, i fråga om Cessionants obehörighet till Riksdagsmannakallet. Dih. till R. St.
Direktionen yttrat, att Direktionen visserligen ansett sig kunna ingå på 2:dra Registrators-Iöuens förändring till en Iiontorsskrifvare-lön, under de vilkor för nuvarande innehafvaren af Registratorstjensten, som blifvit dervid fästade; men att Direktionen likväl härvid finge uttrycka den önskan, i händelse någon tillökning i den utaf Rikets Ständer fastställda stat skulle kunna meddelas, dels att arfvodet lör l:ste Registratorn måtte höjas lill 400 R:dr B:ko, då denna tjenst, som vore mycket trägen och maktpåliggande, medgäfve föga lid för någon extra förtjenst och svårigheter derför torde uppslå att, vid den nu åldrige innehafvarens afgång, få densamma ändamålsenligt besörjd, såvida icke löneförmånerne lämpades efter det dermed förenade arbete och ansvar; och dels att Kanslist-lönen må fastställas till 400 R:dr, såsom varande det minsta belopp, hvarför en juridiskt bildad person der på orten torde kunna förmås att åtaga sig en sådan befattning. Härförulan hafva Direktionens ledamöter af Riks-Stånden, i fråga om BankoOmbudets löne-inkomsler, uti särskildt anförande till protokollet, yttrat, att. på det sätt Låne-kontorens
Stockholm den 14 Juni 1841 • Å Stats-Utskottets vägnar: i Höglofl. Ridderskapet och Adelns Å Högvördiga Preste-Slåndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: C. F. Ilo rnJoh. J. Hedrén. k Wällofl. Borgare-Ståndets Å Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: Frans Schartau. Johan Andersson, k Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets vägnar: Å Höglofl. Ridderskapet och Adelns Å Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: Hugo Hamilton. Dahlgren. k 'Wällofl. Borgare-Ståndets k Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: C. Abom. Anders Larsson. Fritz Rythén. STOCKHOL M, Kongl. Ordens-Boktryckeriet > 1841. Re gist er öf?er de af Rikets Höglofl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Beinllnings-Ut skottets Betänkande JV« 23. 37 oell svårligen någonsin kunde blifva föremål hvarken för import eller export, måtte utgå ur taxan och rubriken »Stärkelse. alla slag,» ändras till: »Stärkelse af hvete, potates (s. k. potatesmjöl) eller andra växtämnen . 6 öre per s.» Att stärkelse af potates bör förtullas lika med annan stärkelse, hvarifrån den dessutom svårligen kan skiljas, är utan tvifvel fullkomligen riktigt.
I min Motion liar jag begärt en Lagförklaring, icke Lagförändring, som, efter min tanka, ej är af nöden; och den värde Ledamot, som understödt min Motion, Herr JustitiaeRådet Stråle, har deri med mig instämt. Jag hade i Motionen ådagalagt, hvad Utskottet visserligen vitsordar, nemligen att samma Lagbud hafva af olika Domare blifvit så olika tillämpade, att man på dem grundat domar, i resultaten rakt motsägande hvarandra; och denna omständighet måste å båda sidor erkännas såsom bevis på den otydlighet, hvilken påkallar förtydligandet, förklaringen 5 men ingalunda en förändring mera, än blott i redaction. Ger man nu åt den vidtagande Författningen namn och form af en Lagförändring, så säger man åt den ena sidan af de Auctoriteter, som dömt: ”Ni har ej dömt efter Lagen, utan Ni har vrängt den;” och detta säger man just då, när man likväl i sjelfva Författningen antager och gör gällande samma Domares moraliska åsigt af ämnet; det vill säga, man klandrar hvad man sjelf antager. Jag vet sannerligen icke, hvarföre man skulle hvarken klandra den ena eller smickra den andra sidan; då man så lätt kan undvika båda delarne, blott 202 Den ig Maji. derigenom, att man, sanningen likmätigt, låter felet ligga der det legat, nemligen i otydligheten, som afhjelpes genom Lagförklaringen. Ett skäl af ännu större vigt talar också derföre. Ger man en Lagförklaring, - så ger man en universal rättelse åt omdömet; men ger man en Lagförändring, så skall otvifvelaktigt hända, att i alla frågor, angående inteckningar, gifne i tiden emellan 1818 och 1829, den ena parten skall fordra iakttagande af den Lag, som " gällde, då inteckningen gafs, och bestrida all retroactif verkan af den sednare Författningen. Jag vill ej nu yttra mig öfver utgången af en sådan invändning; men jag tror att bättre är, att i tid undanrödja all anledning till den.
Svar pä återremisser . Voterings-proposition . Voterings-resultat Förpassning för kringvandrande väfskedsförsäljare, vilkor dervid Förskott § aflöning för Riks-ståndens och Utskottens betjening Förslag vid länsmanstjensters tillsättning, om upprättande deraf Försvarslöse personer, nya bestämmelser derom Försvarsverket, extra anslag till Svar på återremisser . Vo ter ings-proposi tioner Voterings-resultat . » lyftning af tillfälliga anslag för ordnandet deraf Se vidare Svar på återremiss Försäljning af Utmätt gods, se Utmätt gods. Förvaltande Verks inkomsters utbyte mot stats-anslag . Svar på återremiss Förvaltningens af Sjöärenderne räkenskaper, anmärkningar vid G. Gate boställes öfverlåtande till Arvika köping Gefle och Fahlun, jernvägs-anläggniDg deremellan, se Jernväg. Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5 pr cL fia <JQ CA 55 ct> CA C 7 Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. N:o N:o Sid. St G. >—s O < ^ 2. o Cfi C/3 CO “• 3 ep D 5' M £L 3 O. OCO CD * C« 3 CD —• • (Jq Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o | Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o Gernings-ören, Flandtverkares, se Statsverkets inkomster, pag. / 12. , » upphörande af, se Statsanslag, pag. 45. Gesäller, om utfärdande af sammandrag utaf författningar rörande dem — 8 2 — b. 25 Jan. Ja. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 25Jan.
Dock varder allt hvad Utskotten således anfört, jemte flere Ledamöters särskildta anföranden, till Riksens Höglofl. Ständers vidare ompröfning vördsamt öfyerlemnadt. Stockholm den 8 Julii I823. Utdrag af Fröt o collet, hållet hos Riksens Höglofl. Ständers BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskott den 2 o Juni i 1823. S. D. Upplästes förslag till Betänkande öfver Committerades förslag till allmän stadga för Fattigvården i Riket, jemte någre Riksdagsmäns särskildte i samma ämne ingifne Memal ial, härvid anförde: Grefve Rosin3 A.: ”Då jag uti sammansatte Lagoch Ekonomiutskotts Beredningen, med öfverlåggningen om projectet till stadga för Fattigvården, reserverat mig emot 11 5. i 5 Art. rörande värfvade Soldaters permittering, anser jag mig nu böra 6;° LngUcskottets BetAnkandett, närmare Utveckla de skål, pl hvilka mitt omdöme grundas. Jag ksn ej finna annat, än alt bero;de §. är icke blott högst illiberal utan äfven skadlig, så i ceconomiskt sota financielt afseende, samt slutligen till Ut* förandet nästan overkställbar. Det mäste väl vara hvarje Svensk tid* dersåtes obestridliga rättighet, att, när han är välfräjdad och arbetsför, lå söka sin ut* komst på de orter; der han tror sig finna tillfälle att använda sin arbetsförmåga, till beredande af sin egen och de sinas bärgning samt till det allmännas gagn. Detta prac* tiseras uti tillämpningen för utvandrande Dalkarlar, F/yksdalingar, Vingåkersboer, Vestgöthar, med mångfalldigt flere. Bör denna rättighet då vara bland Svenske män ensamt förnekad, åt den Svenske värfvade krigaren? och hvarföre? jo, bör den svegs invändningen, att han vanligen är öfversittare, stundom liderlig, m. m.
Jag anhåller blott att, utan att i likhet med föregående talare anslå känslan, fä återföra frågan till sin rälla ståndpunkt, som hell enkelt är ilen, huruvida man önskar, att räntegifvare, hvilka erlägga sina skatter lill indelningshafvare, må så fort som möjligt befrias frän skyldigheten att efter upsägning leverera persedlarne in natura, eller, då de erläggas i penningar, från skyldigheten att betala forsellön; och att således desse räntegifvare må komma i samma förhållande till kronan, sorn de, hvilkas räntor åro kronan behållne. Den, som önskar medgifvande! af denna rättvisa, mäste vägra bifall till Hr Tersmedens motion. Den deremot, som önskar att det nuvarande förhållandet, till ränle-lagarnes förmän, så länge sorn möjligt fortfar, han bifaller förslaget. Det är af delta skäl, som jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhållit om Propos. på motionens läggande lill handlingar ne. Gr. af Ugglas: I anledning af den siste talarens yttrande, ber jag att få fästa upmärksamheten derå, att i fall hans argumentation är logisk, sä utgår man från den förutsättningen, att regleringen af räntepersedlarne skall gå igenom. Jag har äfven begärt ordet, för alt fråga Frih. Raab', huruvida lian anser, att Hr Tersmedens förslag står i sammanhang med det beslut, R. o. Ad. vid sista riksdagen fattade. Står del i sammanhang dermed, så kan ingen beskyllning för väckande af split rimligen göras; står det deremot icke i sammanhang roed detta beslut, då försl torde en sådan beskyllning kunna komma i fråga. Många ledamöter hördes ropa på Proposin. Hr Pal rncrantz: Då man här tyckes vara ganska oviss, huruvida Hr Tersmedens motion blifvit fullkomligen afgjord, och frågan, huruvida den bör anses som en ny motion eller icke, derpå synes bero; så hemställer jag till Eder, Mine Hrr, om det icke vore skäl alt hos Hr Gr. o.
Första klassens enkehjelpstillökning med en behållning 1855 af 14,930 R:dr 12 öre och 1860 af 19,855 R:dr 92 öre; c) Andra klassens enkehjelpskassa, med behållning 1855 af 7,316 R:dr 54 öre och 1860 af 7,588 R:dr 7 öre; d) Andra klassens enkehjelpstillökning, med behållning 1855 af 9,285 R:dr 28 öre och 1860 af 14,714 R:dr; e) Fattige prestmans kassa, hvars behållning 1855 var 533 R:dr 32 öre och 1860 stigit till 1,074 R:dr 84 öre; f) Fattige prestdöttrar kassa, utgörande 1855 ett belopp af 546 R:dr 44 öre, hade 1860 stigit till 3,189 R:dr 95 öre; g) Treprocentsfonden. Sedan den genom författningarne stadgade 3 procent centonal af Ecklesiastikstatens löner upphört att till Wadstena krigsmanshusoch Amiralitets-krigsmanskassan ingå, samt medgifvet blifvit, att denna afgift fick disponeras af presterskapet efter eget godtfinnande, beslöts vid 1856 års prestmöte i Hernösand, att den skulle läggas till kassan för fattige prestman. Behållningen gjorde vid 1860 års slut 3,588 R:dr 27 öre; li) Kyrkornas enkehjelpsbidrag, som årligen utdelas; i) Wibyggerå kronotionde-anslag. Genom Kongl. Brefvet den 18 Februari 1653 anslogs till fattiga prestenkor underhåll all behållen spanmål af Wibyggerå sockens kyrkoherberge, under »Superintendentens och Capituli disposition». Behållningen å denna fond utgjorde vid 186.0 års slut 105 R:dr 23 öre; 6.
Skrifvelse om Tacksägelse-Adressen. iGi;' Undertecknad Hof-Canzler. Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Skjöldebrand. Herr Grefve Mörner. Stats-Rådet, Grefve Löwenhjelm. Undertecknad, Hof-Canzler, uppläste én; på Nådig befallning uppsatt Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af den föreslagne TacksägelseAdressen; Och täcktes Kongl. Maj:t. densamma, sådan den vid detta Rrotocoll finnes bilagd, på Stats-Rådets enhälliga underdåniga tillstyrkan, i Nåder gilla, samt befalla, att den, af undertecknad Hof-Canzler, contrasignerad, skulle till Riksens Ständer öfverlernnas. Ut supra. in fidem G. af Wetterstedt. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående den föreslagne TacksägelseAdressen', Gifven Stockholms Slott den 25 f annar ii 1823. Sorn till Kongl. Majits kunskap kommit, att en i .Bonde-Ståndet väckt och antagen Motion, om afgifvande af en Tacksägelse-Adress till Kongl, Maj:t, af Preste Ståndet bifallen, nu, efter antagen föredragnings-ordning, hvilar bos Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet , har Kongl. Majit till förekommande af ali ytterligare åtgärd i detta afseende, velat gifva Rikets Ständer tillkänna. 2 6 2 Skrifvelse om Tacksägelse-Adressen. Att då Kongl. Majit, med undantag af de i Riksdags Ordningens 26 §. omförmälde Tal på Riks-Salen , icke af Grundlagarnes föreskrift kunnat hämta någon bestämd anledning till dylika Adresser, å Rikets Ständers sida, Kongl, Majit ej heller någonsin kan anse dem behöfliga till stöd för Dess redan dessförutan fattade öfvertygelse, om Rikets Ständers tiohet och tillgifvenhet för Dess person, samt om deras underdåniga tacksamhet för Kongl.
Bilagor till Kongl. Maj:tS Nädiga Proposition af den ;o Augusti 1810, om Hamburgjka BauquirerneS fordringar. 8ire! msirons äe kandus ä'k4smbourg ^ui oat äsr pretention» pscuvisjrss sur I» Lbswbrv äe ir» kom. Den 7.0 Aug. 271 kommersnie, en sune cles l^gjtes ou'on 3 szit sur killes, ont recue l'snnee bcrniers l'/ävAusrs sssurgnce äe Vorre IVlsje^re, psr Is vais äe 5on lkxcellsnos ie bäinistre ä'kirst et ciss /^llHrss LrrsnAeres kvlonsieur le krron 6'LnASStrom, k^u'su css, gus ce ?g^s psr Iz ksix rerouraersic snus is äominsrion 8veäoise, gus pour lors uns parris äes rövenus äe cette kroviace sergit emploj es pour sec^uirrer Is ps^smenr äer inte-ers er cles Lspilsux äe ces äettes preksnkions. Letts heureuse epogue etsat srrivöe, ^ire, le 8ou;iZns prenä tres bumblemsnt Is liberte, su norn äe ss propre msison äe 8gague, Luis ^encczuel, comms su aom cles klcritiers äe teo H4r ^ verboff et äe mems su nom äe IV1:s L. W. ^4. von basile et kils, äont il est cksrge 6- pleiaspouvoirs, tre» rcspsctueusement supplisr Vorrs kvtsjests äe vouloir ^rscieusement äonner Lss Oräres rslativsment s ces pretentions.
Hufvudtiteln hänförliga behof af tillfällig beskaffenhet, som således höra till den så kallade extra statsreglering en, äro nedan omförmälda framställningar gjorda: För tjenstebiträde vid handläggning af de i Ecklesiastik-departementet förekommande ärenden, rörande den nu pågående löneregleringen förpresterskapet i riket, har Kongl. Majit begärt ett årligt anslag, att å extra stat uppföras med 3,000 Riksdaler. I afseende härå meddelas i Statsråds-protokollet för den 13 sistlidne Oktober, att de genom Kongl. Kungörelsen, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster, den 11 Juli 1862 förordnade löneregleringsnämnder intill sistlidne Juli månads slut upprättat underdåniga förslag till ordnande af presterskapets aflöning i 512 pastorater, och hade nämndernas arbeten sedermera alltjemt fortgått, så att de numera uti åtskilliga län nalkades sitt afslutande. Hittills hade, efter vederbörandes hörande, ej flera än 49 af dessa förslag blifvit af Kongl. Majit slutligen pröfvade, deruti icke inberäknade de, hvilka till nämnderna återförvisats för vidare behandling. Enär sålunda de ärenden af detta slag, som intill dåvarande tid utgjort föremål för nådig pröfning, icke uppgått till betydligare antal, hade större svårighet icke förefunnits att med de i Ecklesiastik departementets expedition för närvarande tillgängliga arbetskrafter kunna, utan särdeles dröjsmål eller något men för andra måls behandling, bereda omlörmälda ärenden till underdånig föredragning samt uppsätta och expediera Kongl. Majits i dem fattade beslut; dervid dock befunnits nödigt att gifva särskildt uppdrag åt en af expeditionens tjenstemän att vid samma ärendens handläggning biträda, hvarmed han ock i allmänhet varit fullt sysselsatt. Men när, såsom med full visshet kunde antagas, inom närmaste framtiden och allt vidare under regleringsarbetets fortgång, antalet af sådana ärenden, i det skick att de borde inför Kongl. Majit föredragas, komme att ytterligare i betydlig mån tilltaga, skulle ett vida ogynnsammare förhållande inträda, derest icke tillika arbetskrafterna inom expeditionen ökades. Utom det att öfverhufvud mängden af de till