Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regerings-Formen; uti hvilken mening sig förenat Herr Stuart, som derjemte föreslagit, att ordet: ”meddela" matte förflyttas efter ordet: ”Debetsedel;” samt inom Bonde-Ståndet har blifvit yrkadt, att Utskottet mätte meddela bestämd föreskrift, huru förhållas bör med qvitteneer å betalning efter restlängd, samt.att de skattskyldige må behörigen kungöras, det Uppbördsraannens qvittence icke är gällande utan Häradsskrifvarens annotation ; äfvensom att en kort underrättelse derom borde intagas å sjelfva Debetsedeln. Då I BevHhmp-Vts Set tets Vt1 ätande Nio St. 17 Då Utskottet icke, på sätt Herr af Billbergh förment, gifvit någon tolkning af Uppbörds - Förfa tillingarne, utan blott lemnat hänvisning till hvad de i förevarande ämne stadga, men Utskottet icke anser säg tillkomma, alt, jemlikt anmärkningarne i Bonde-Ståndet, föreslå några nja eller serskilda stadganden i afseende på Uppbörds-Yerket, så kan Utskottet icke heller frånträda den härvid föreslagna redaction, hvilken, i Utskottets tanka, icke skulle vinna någon större tydlighet genom den förändrade ordställning, som af Herr Stuart blifvit ansedd nödig. Pag. 84* i:sta mom. 163 §. Förändringen i detta moment är afslagen af Borgare-Ståndet; oell inom Ridderskapet och Adeln hafva Herr af Billbergh och Herr Stuart, på anförde skäl, yrkat, alt minimum hädanefter må blifva det samma som hittills, eller att den minsta löne-inkomst hvarföre Bevillning skall utgöras bör öfverstiga 200 R:dr; äfvensom Herr af Billbergh tillstyrkt, att Bevillning, på sätt vid förra Riksdagen beslutades, borde utgöras af Begrafningshjelp; samt Herr Stuart, att innehafvare af pensioner och Studerande med
K:dr 32 sk.; hvarförutan till årligt underhåll, skötsel, sängoch gångkläders förbrukning jemte smärre utgifter, förslagsvis ar uppgifven en kostnad, för fyra Qvinnspersoner vid hvarje Lazarett 572 R:dr 37 sk. 4 r:st och. för blott tvänne till 355 R:dr 40^sk. Sedan Utskottet här öfvar) tillstyrkt erforderligt anslag_till utvidgande och_ förbättring af Spinn - 40en 3 g Maj. Spinnhusoch Correctionsinrättningen i Stoehr holm, samt Kongl. Maj-t, efter hvad Utskottet inhämtat, förut beviljat medel till nybyggnad och flera rums inredning vid ^Norrköpings Spinnhus, att under loppet af två å tre år utgå af besparingarna på 8:de Hufvudtiteln; så blifva ock nödiga rum härtill vid bägge dessa Inrättningar att tillgå för sådana personer, sonr der må emot, tagas; äfvensom, enär tillökning å anslagssum* morna för underhållet vid Spinnhusen både i Stockholm och landsorterna är föreslagen, några särskildta medel till detta behof för de personer, Sorn der kunna blifva intagne, icke erfordras. Och hvad |ter beträffar bekostnadeh till rums inredande uti ofvannämnda åtta Läns.Lazaretter, inköp af inventarier-och ärligt underhåll af ifrågavarande personer; sa emedan sådana hafvande och försvarslösa qvinnor, hvilka icke maga in, sättas å Spinnhusen, synas egentligen höra vårdag och underhållas genom den anstalt; sorn i staden eller orten, der de vistas, är vidtagen för Fattigförsörjningen samt endast i brist deraf, elley derest de tillika finnas af sjukdom besvärade, måga emQttagas å Uazaretternä; ty och da Utskottet, genom särskildt utlåtande af denna dag, jemväl tillstyrkt medels anslående för Lazarett ternas utvidgande, samt r öfrigt uppgifvit utväg till ernående af sådan fond för dessa Inrättningar, hvarigenom tillgång äfven föi detta behof hör vinnas, anser Utskottet det
Föredrogs och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens den 30 sistlidne September på bordet lagda betänkande N:o 62, i anledning at väckta motioner om förändrad beräkning af utmätnings-umgälder. Från Högv. Preste-standet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-utskottets utlåtande N:o 326, i anledning af ytterligare motioner, angående riksgälds-sedlars inlösande samt memorial N:o 328, angående uppförande i riks-staten af de utaf utsockne frälse-hemmannen i Halland utgående rotevakans-afgifter blefvo samma utlåtande och memorial af Ståndet bifallne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-utskottens betänkande N:o 62, i anledning af väckta motioner om förändrad beräkning af utmätnings-umgälder. S. D. Vid nu skedd föredragning af Exp edition s-utskottets memorial N:o 20, i anledning af återremisser å skrifvelse-förslaget N:o 203, fann Prot-utdrag den 2 October 184-8. 745 fann Ståndet, sedan det godkänt skrifvelse-förslaget N:o 212, någon annan åtgärd med nämnda memorial icke vara att vidtaga, än att lägga detsamma till handlingarna. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Konstitutions-utskottets memorial N:o 35, angående återremiss af memorialet N:o 34, fann Ståndet någon annan åtgärd dermed icke vara att vidtaga än att lägga detsamma till handlingarna. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Konstitution s-utskottets memorial N:o 35, angående återremiss af memorialet N:o 34. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets memorialer och utlåtanden N:o 324, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 300’ Lades till handlngarna.
Län samt Öland; i 3:dje punkten om dito för enskiften i Skåne och Skaraborgs Län samt på Öland; i 4*de punkten om anslag till vägar och communicationer; 52 Stats-TJtskollets Memorial, IS:o 3oi. i 5:te punkten om anslag till Landtbruks-Institutet på Degeberg; i 6:te punkten om anslag för befrämjande i allmänhet af jordbruk och Landtmanna-näringar; i n;de punkten om dito för hästafvelns förbättrande; i 8:de punkten om dito för undervisnings-anstalter för slöjderne, utom i hvad den rörer beloppet af de vinstmedel, Manufactur-lånefonden skall till Riksgälds-Contoiret leverera; i g:de punkten om dito för befrämjande i allmänhet af slöjderne; i io:de punkten om dito för befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart; i i j;te punkten om dito till Bergsbrukets understöd, — äro genom samt lige eller 3:ne Riks-Stånds sammanstämmande beslut afgjorde. Tionde Hufvud-Titeln. Enligt Utlåtandena N:ris 62 & 218. 53:o Sedan Stats-Utskottet föreslagit, alt ifrån anslaget till Lappmarks Ecclesiastik-verk borde till Andra Hufvud-Titeln öfverflyllas 8 Länsmänslöner med 800 R:dr, hade Utskottet, uti 2:dra punkten af förutnämnde Utlåtande, hemställt, att nyssberörde anslag, som för närvarande utgör 7,000 R:dr måtte till 6,200 R:dr nedsättas, hvilket är vordet bifallet af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samlPresteStåndet beslutat, att anslaget oförändradt skall till 7,000 R:dr upptagas. För afgörandet af denna skiljagtighet lärer följande votering få företagas:
Frih. Klinkowström har sagt, att arbeten skulle blifva bättre utförda, om de gjordes af Staten, och att de af entreprenörerne ofta förfuskades; härvid tyckes mig ett misstag å båda hällen vara begånget. Vi hafva sett många arbeten i Europa utförde genom Statens omedelbara försorg, hvilka varit oduglige, och vi hafva i ett främmande land sett en hel fästningsbyggnad utförd af Ingeniör-Officerare, hvarvid underslef blifvit begångna, hvarso motbild man icke vid någon entreprenad torde kunna upvisa. A andra sidan åter ser man ofta vid entreprenader, att underslef eger rum, och jag förstår ganska väl, att en entreprenör, då han gör något arbete för K. M. och Kronan, bjuder till att göra det för så godt pris som möjligt, hvarföre det tillhör de tjenstemän, åt hvilka kontrollen är anförtrodd, att efterse, det arbetet blir riktigt utfördt. För min del del tror jag det bästa sättet för jernvägarnes anläggande vara, att icke Staten immediate öfvertager detta arbete, utan JO Den 4 Januari f. m. öfverlemnar dess utförande åt privata bolag, som ställas under ledning och kontroll utaf embetsman, dem Regeringen tillsätter för att noga tillse, att arbetet behörigen utföres; och på detta sätt tror jag, att farhågan för underslef bör vara undanröjd. Frih. Klinkowström har sagt, att arbetet borde utföras under ledning af Vägoch Vattenbyggnads-Corpsen; jag har redan förklarat, att denna Corps f. n. är aldeles otillräcklig till att kunna bestrida de arbeten, som redan nu äro af nöden i Sverige, och jag vill dertill lägga den anmärkn., att skulle vi vänta pä jern vägar, till dess vi hunnit bilda ingeniörer, är det påtagligt, att arbetena icke på flera år kunna börjas.
Jag är gammal vorden, och se, jag har kommit så långa vägar i mörker och köld, öfver haf och land, för att uppsöka dig och din syster. Hon är än till en tid fången i Moabs snaror. Herren förlosse henne från jägarens pil! Men dig, min son, vill jag återföra till ditt folk. I dig skall Rubens släkte återupplefva, och du skall vara min högra hand, såsom din syster skall blifva mitt vänstra hjärta. Vill du följa mig? Jag är soldat, fader Ruben, jag är dragon. Jag kan intet annat, jag vill intet annat. Fältmarskalken har utnämnt mig till sergeant ... En blind soldat! Hvad gör fältmarskalken med blinda dragoner? Ingenting, ingenting, suckade gossen. Sitta till häst och vara blind! Höra kommandot: hugg in Höra trumpeterna smattra, hästarna gnägga, lansarna knaka, huggvärjorna korsa hvarandra och vara blind, blind! Nya snyftningar kväfde hans röst. Och om du får din syn tillbaka, vill du då afsvärja kriget och blifva min Ben-Jamin, såsom du härintills varit min son Ben-Oni? Om jag återfår synen, sadlar jag i blinken min häst, rider till fältmarskalken och rapporterar: Excellens, Urban Niemand är tillbaka i tjensten! Ligg då där som en onyttig krympling, jag kan ej hjälpa dig! utbrast juden med en vrede, som var uppriktig endast till hälften. Nej, hjälp mig, hjälp mig, käre fader Ruben! Jag skall göra allt hvad ni vill. Jag skall taga afsked, när vi få fred; jag skall rykta edra hästar, jag skall vara er sämste stalldräng, men låt mig tjena, medan vi ännu ha krig! Om jag tror dig och hjälper dig till din syn, skall du åter svika mig, såsom du svek mig i Regensburg. Hvad skall jag göra med en sådan vindflöjel? Men ... det finns ett medel. Du skall få din syn, du skall få rida, när du behagar, men du skall aldrig draga ett svärd mer, ty den stund du det gör, skall Herren förlama din högra arm. Min högra arm? Och Urban tänkte på den fruktansvärda sågen vid Breitenfeld.
Afven under förutsättning, att barnhusinrättningen kunde undgå vården af barn inom sjelfva Barnhuset, hvilket dock, såsom Direktionen tror sig hafva här ofvan i underdånighet ådagalagt, icke låter sig göra, komme, med undantag af läkarevården, arbetet för Barnhusets tjenstemän att i ganska ringa, om ens någon, man minskas; och beträffande åter läkarevården under Barnhusets nuvarande verksamhet, så är det val antagligt, att, om denna vård vore inskränkt endast inom Barnhuset, densamma kunde af en Läkare, som uteslutande egnade sig åt Barnhusets tjenst bestridas; men då tillika är vordet i nåder föreskrifvet, hvad ock af barnhusinrättningens åliggande att. vaka öfver vården af de barn, som äro utackorderade, högligen betingas, att Underläkaren vid Barnhuset jemväl skall besöka dessa barn, så vult de finnas i hufvudstaden, och för deras vård afgifva redogörelse, så torde detta förhållande sätta utom allt tvifvel behofvet af äfven en Underläkare. I sammanhang med frågan om läkarevården, hafva Rikets Ständers Revisorer vidare framställt erinran vid det afseende, som, enligt 9 §. i Eders Kongl. Maj:ts nådiga reglemente, syntes Revisorerne hafva företrädesvis blifvit fästadt på sjuka och sjukliga barns kurativa behandling och studerandet af barnsjukdomarne; med anledning hvaraf, Direktionen åter tror sig endast böra underdånigst påminna om den alldeles motsatta åsigt, som vid revisionen af 1840 och 1841 års räkenskaper, i afseende å Barnhuset, uttalades och vid 1844 och 1845 års riksdag i vä - — 341 — sendtlig mån af Rikets Ständer gillades. Det, närvarande förhållandet, som, i och för undervisningen om barnsjukdomars behandling, icke förorsakat någon utgift för Barnhuset, torde utgöra en lämplig medelväg mellan de begge vidt skiljaktiga meningar, som 1843 och 1851 års statsrevisioner synas hafva omfattat. Den af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkning, som uteslutande träffar nuvarande
December f. m. ropande af sin mångåriga erfarenhet, så vill jag blott erinra, att om jag ej missminnes, just under hans embetsmannatid, ett stort filnteri ägt rum med varor, som lago på nederlag i Götheborg, och gifvit anledning till en vidlyftig rättegång; äfvensom att sådant stundom händt till och med här i Stockholm, så att jag ej inser, huru det skall kunna absolut förekominas. Men som sagdt är, om tillräcklig namnsäkerhet lemnäs derjemte, har jag för min del intet emot varubelåningen. Hvad serskildt angår toppsocker, som blifvit upplöst af fukt, och den sirap, hvartill det kan omkokas; så hemställer jag huru dyr den sirapen skall blifva, när den skall dragas ur jorden likasom salpeter. Herr Munck af Rosenschöld: Jag uppskjuter besvarandet af Herr von Hartmansdorffs anmärkningar mot belåningen af spannernål, till dess frågan derom till afgörande förekommer. Men hvad beträffar Magistraternes ansvarighet för de betyg, som af dem utfärdas, får jag anmärka, att då de hafva sig sådant ålagdt, de icke kunna neka att gifva riktigt betyg om varornas mängd och beskaffenhet, men väl vägra att gifva betyg örn ett namns vederhäftighet, som beror på opinionen. Man har talat om missbruk i Disconterne och på nederlagen. Jag tror att de missbruk, som existerat, böra tjena till varning och utfinnande af nödiga Den 7 December f. m. 245 försigtighetsmått för att förebomma missbruk för framtiden. Då man vid förra Riksdagen yttrade detsamma som nu, om missbruken vid Discon terne, förklarade jag likaledes, att fordna missbruk endast borde tjena till garanti mot kommande. Jag är också nu öfvertygad, alt om denna låneanstalt på ett behörigt sätt organiseras, inga missbruk skola vara att befara.
Maj:ls uti åtskillig® Lagfrågor till Rikets Ständer å Riks-Salen, dels den 12 af innevarande månad, dels denne dag gifne Nådiga Svar. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta Constitutions Utskottets Memorial, N:o 120, angående utgången af inom Förstärkta Constitutions-Ulskottet anställde voteringar. ■ S. D. Föredrogos Expeditions Utskottets Memorial: N:o 3r, angående serskildte arfvode», i afseende på fullgörandet af åtskilligt arbete, som tfter Riksdagens afslutande återstår och tillhört Expeditions-Utskottels befattning: bifölls; N;o 3o, i afseende på omtryckning af vissa till Riks-Slåndcns Protocoll hörande handlingar: bifölls; N:o 29, till Ridderskapet och Adeln, i anledning af gjord framställning om en Grundlagsändrings intagande i Riksdags-Beslutet: lades till handlingarne. Från Hed er v. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Utlåtander N:o 474- 1 anledning af återremiss af Betänkandet N:o 472> rörande Fullrnägtiges i Riksgälds-Contoret gjorda hemställan, att hvad som vid innevarande Riksdag blifvit stadgadt, i afseende på Bankens Tjenstemän, hvilka, när de befordras, innehafva tjenster utom Banco-Verket, måtte få gälla och tillämpas för Riksgälds-Contorcts Tjenstemän. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta Banco Utskottets Memorial, N:o 146, med anmälan om utgången af de omröstningar, som inom Förstärkta Ranco-Utskottet blifvit anställda öfver åtskilligt frågor, upptagne i Banco-Utskottets, under N:o 76, .21 och 137, afgifne Memorial. S. D.
Att Domherren » med skäl anses som ganska skadlig på grund deraf att han uppäter fruktträdens och bärbuskames blomknoppar », såsom herr G. påstår, är en öfverdrift, ty delta sker helt säkert endast, såsom Sundevall säger, » i brist på tbattre ». Herr G: s berättelse om ett Gröningbo i en Weymouths tall står ingalunda i strid med Brehms skildring af denna fogels lif, der det t ex. heter: » Han väljer en liten skogsdunge dier en trädgård till uppehållsort » etc. Men herr G. har lösryckt ett uttryck, som intet annat innebär, än att Gröningen, såvidt Brehm iakttagit, icke såsom bofinken och gulsparfven söker sin föda på gårdsplanerna, och liärmed tror Herr G. sig kunna visa, att Brehm förnekat möjligheten af att en gröning kan bygga bo i en " Weymouths tall invid en gård. Ej öfversättaren och bearbetaren utan Brehm sjelf har i beskrifhingen af några finkartade foglar talat om » att dessa foglar skulle vara försedda med kräfta ». Hvad Herr G. härom anför ur Holmgrens Handbok, håller ej streck, hvilket hvar och en kan förvissa sig om genom att öppna halsen på en vanlig gråsparf och blåsa luft i matstrupen, då han skall finna en kräfva, sådan den också är afbildad på fig. 2, Tafl. 1 i Selenkas bearbetning af foglame uti Bronn ’ s allmänt bekanta verk: Die Klassen und Ordnungen des Thierreichs. Huru i detta hänseende förhåller sig med Gröningen, kan jag visserligen ej nu afgöra, då jag för tillfället saknar undersökningsmaterial; men nog tror jag hellre på Brehms uppgift än pä. Herr G: s auktoritet. Om klättra och klänga har jag redan förut yttrat mig. Den som » med intresse för saken » granskar boken, lär icke med Herr G. förvåna sig öfver, att jag icke särskildt framhållit, att Stenknäckens skadlighet för körsbärsplanteringar har föga betydelse för vårt land, då jag sagt, att han förekommer, ehuru tcmligen sällsynt, i södra delen af Sverige.
Men då denna serskilda utväg till albördande af Länets stora undsättningsskuld sedermera icke af invånarne begagnades, enär inträffad missväxt i andra orter erbjöd dem tillfälle att afsätta sina spanmålstillgångar, emot contant betalning och till pris, som närmade sig dem, hvarefter spanmålen skulle i Kronans magasin emoltagas, blef ett förnj^adt förslag i ämnet af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande framställdt, åsyftande att, genom rättighet för undsättningstagarne alt på en gång liqvideia deras skulder med spanmål in natura, förekomma tillgångarnes förskingring, utan omtanka för godtgörande af Statens fordringar. Vid öfvervägande häraf, fann Kongl. Maj:t det vara af största vigt om, äfven med någon uppoffring å Statens sida, tillfälle kunde beredas för Westergötlands invånare, att på en gång afbörda sig hela beloppet af deras genom undsättningen efter i83o års miss - Kongl. Majus Nådiga Proposition A’:o 5i, Taxt ådragne skulder; och då den förlust för Staten, som kunde uppkomma genom emottagning af spamnåi till något högre pris, än det gångbar*, sannolikt icke skulle öfverstiga beloppet af blifvande afskrifningar vid skuldernas slutliga indrifning, helst sista fjerdedelen deraf först vid 1834 års slut var till gäldande förfallen, samt den af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagna återbetalning in natura af undsätlningsskulderne inom Skaraborgs Län icke allenast borde för Länets invånare medföra de mest välgörande följder i oeconomiskt och moraliskt hänseende, utan ock skulle billa Kgb Majits omsorger för span måls anskaffande åt de Norra Länen, sora deraf då voro i behof, pröfvade Kgl. Majit skäligt, alt, under vissa vilkor, i Nåder medgifva undsättningstagarne i Skaraborgs
Jag anhåller, att detta Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet; men ber tillika, att få uppläsa ett kort anförande, emedan jag anser nödigt, att Ridderskapets och Adelns opinion bör vara stadgad innan nästa sammankomst i vissa delar, som hafva nära sammanhang med detta ämne. Herr Hjerta uppläste derefter följande: Det är af största vigt, att Rikets Ständer, innan de gå att fatta Beslut öfver lnkomstBeräkningen, noga för sig utreda de följder, som detta Beslut skulle kunna medföra. Förhållandet är, att uti Statsoch RiksgäldsVerken vid detta års slut finnas att tillgå nära 1 och en half million R:dr contante tillgångar, tillkomne genom de öfverskott, hvilka 1823 års StatsReglering lemnat. Folket har ifrån i8a3 till och med 1829 eller i 6 år, skattat nära 400,000 R:dr Bevillning mera än hvad Statens underhållsutgifter fordrat. Kongl. Maj:t har vid denna Riksdag hegart, för tillf cilli ga behof, en summa, som torde, enligt hvad StatsUtskottsLedamöter sagt mig, kunna nedsättas till något öfver 2 millioner; åtskilliga för indu 21 H. 4 5q Den 21 April f. m. strien vigtiga utgifter torde behöfva i million, eller tillsammans 3 millioner. Hela bristen lärer således icke behöfva antagas hunna blifva utöfver högst i million. Vid 1823 års Riksdag uppgick den tillfälliga Statsbrist, sorn medelst 3-procents lån skulle fyllas, i händelse de uti RiksgäldsContoiret inflytande öfverskottsmedel icke förminskade densamma, till 2 millioner R:dr. Vid Inkomstberäkningen denna Riksdag bör man alltså afse, om man medelst Bevillning skall erlägga detta till ej fullt 1 million uppgående belopp, för de tillfällige beliofvens fyllande; eller, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, genom lån. Det första sättet skulle medföra en ökad. beskattning, då den likväl nu tyckes så väl behöfva minskas, synnerligast med afseende på jordbrukets belägenhet.
Allting där inne såg gladt och ljust ut, och i hopp att nu få veta något godt, frågade hon en af de förbigående: »Hvad är namnet på detta palats? Och hvilken mäktig furste bor där?» Den tilltalade såg på Glädjen. »Är du en främmande här i staden? Vet du inte, att det där är hospitalet? Där, hvar de sinnessvaga och vanvettiga sitta innespärrade.» »Är det också folk, som har stulit och mördat? frågade Glädjen förfärad. »Inte just det,» svarade den andra, »det är människor, som förlorat bruket af sitt förstånd genom att ha lefvat i allt för stor sorg eller allt för mycken glädje, och hvilkas själsljus nu är släckt.» »Hvad är det för ord du talar?» ropade Glädjen vred. »Tror du, att någon människa mister sin själ genom att lefva i glädje? Fråsseri och dryckenskap, lättsinne och ett djuriskt lif, kallar du det glädje? Skämmas skulle du, att missbruka Glädjens lyckliggörande namn!» Glädjens ögon tindrade så vredgadt, att mannen tog af sig hatten. »Jag ber så mycket om ursäkt,» sade han, »men när folk dricker och lefver om, tills de bli galna, kalla vi det här på jorden för att de roa sig.» Glädjen vände honom hastigt ryggen. Hon mera sprang än gick till slottsparken, där hon hade lämnat hästarne att beta. Med darrande händer spände hon dem för charen, och då hon själf steg upp i den, torkade hon stoftet af sina fötter på vagnssteget. Hon strök lockarne bakom öronen, lyfte hufvudet och gaf alla fyra hästarne en svängande smäll. I det samma charen höjde sig från jorden, utstötte Glädjen ett skrik, ett skrik af befrielse, som klingade så jublande, att alla skator och kråkor i den kungliga parken störtade upp ur träden med utbredda vingar. Hän öfver trädtopparne, ut öfver hafvet gick Glädjens flygande char. Den steg och steg och försvann i aftonrodnaden. Några fiskare, som lade ut sina nät vid stranden, stannade i arbetet vid ett underligt ljud.
Hr Stuart, Carl Gust.: Jag hyser visserligen den tanken, att enligt andan af det förslag, som Constit.Utsk. nu framställt, inga consultativa ledamöter af Konungens Statsråd borde finnas, utan att Statsrådet skulle endast bestå af föredragande ledamöter; men då en motsatt åsigt redan inom ett annat Stånd vunnit framgång, och jag icke betviflar, att sistnämnda åsigt äfven kommer att delas af R. o. Ad., så, och då jag dessutom befarar, att, i händelse R. St. beslöte, det Statsrådsledamöternas antal skulle inskränkas till allenast dem, som vore föredragande, K. M. möjligen deruti skulle finna en anledning att vägra Sin sanction till det grundlagsändringsförslag, som nu är framstäldt och hvilket jag hoppas måtte blifva så redigeradt, att det vid en kommande riksdag kan varda antaget, anser jag mig, i betraktande häraf samt med afseende på vigten och nödvändigheten att erhålla en förändring i Statsrådets nuvar. felaktiga och för de allmänna ärendernas gång högst menliga organisation, böra afstå från min föresats att i detta fallsöka göra min åsigt gällande. Jag instämmer derföre uti hvad Hr Dalman i samma afseende yttrat, äfvensom jag för min del antager den redactionsförändring, Hr Dalman föreslagit och hvilken nu af Frih. Ehrenborgh jemväl blifvit gillad. Hr Hjerta, Lars Joll.: I anseende till hvad i denna § förekommer, ang:de Statsrådsledamöternas antal, hemställer jag till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., huruvida det Den 6 Octobcr f. m. 73 det må vara nödigt att först bestämma antalet af de departementet-, som anses erforderliga, innan anlalet af Statsrådsledamöterna bestämmes. Såväl på frågan om departementernas antal som pä frågan om HofCancellersembetets bibehållande beror antalet af Statsrådets ledamöter, och jag tror ej, att någon våda kan uppkomma derigenom, att nu förevar. §.. linge hvila, tills den nästföljande blifvit afgjord.