Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed ian jag ej undgå att önska tillvarelsen af inrättningar, der sådana värnlösa mödrar finge sjelfva uppfostra sina barn, åtmindstone under lista och ?.:dra året. Säkerligen skulle manga späda lif, sorn nu gå förlorade, derigenom frälsas. Den moderliga kärleken skulle hos den oförderfvade, ehuru förförda Qvinnan, visa sig på det spada fostrets ömmaste skötsel; och troligen skulle äfven hos de lastbara och liderliga Qvinnorna, under vården af den späda affödan, denna allmänna naturkänsla väckas, som säkrast tyglar böjelsen för lösaktighet och gör verkningarna deraf mindre skadliga för samhället. Med djupaste undersåtlig vördnad , nit och trohet framhärdar, Stormägtigste Allernådigste Konung, tuiderdånigste, tropligtigate tjenare och undersåte Carl Mörner. Stockholm dea 5o September 1814. JE. G. Westrin. Uppläst hos samteliga Riks-Standen den 5 Maj. Riksens Hoglaft. Ständers Allmänna Besvärs - och Oeconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remitteradt mål, rörande ändring uti hvad för fattningar ne angående Hemmansklyfning nu stadga. Uti ett, den 31 sistlidne Mars, till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, har RiksdagsEullmägtigen för Wisnums Härad i Carlstads Län, Olof Larsson, yttrat sig anse angeläget och till Jordbrukets förkofran bidragande, om Hemman linge klyfvas i mindre delar, än hittills i Landsorterna lofligt varit , hvarjemte berna], te Riksdagsman, under uppgift om huruledes uti Wermland mindre besutne
StatsUtskottets hemställan , att frågan om Hjelmare Slussverks ombyggnad skulle remitteras till BancoUtskottet, än .Lagutskottets Memorial om antagande af ytterligare en Cancellist. Af den 27 December: Om Remiss till Siatsoch LagUtskotten : Af Herr Biskopp Almqvists Memoria! , angående Löneförbättring för Häradshöfdingarne. Till BevillningsUtskottet : Af Herr Biskopp Faxes Memorial, rörande Bevillning af Kyrkans Tionde i Skåne, Halland och Bohus Län. Till Allmänna Besvärsoch OeconomieUt skott et: Af Hr Prosten Frimans Memorial om nödig inskränkning i GarnizonsSoldaters permitterande. Af den jo December: Om bifall till StatsUtskottets Memorial, angående tryckning af Riksens Ständers Revisoiers Berättelse} ExpeditionsUtskottets Betänkande om en förbättrad Redaction af Bihanget till RiksStåndens Protocoll j samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, rörande Bränvins - bränningen. Af den 30 December: Om åter-remiss till Stats - 126 Den 5 ytinuarii. Utskottet af dess utlåtande i frågan om Lån a! Allmänna Medel till Kyrkobyggnad i Landskrona. Af dm jo December: Att Ståndet bifallit Statsutskottets Utlåtande, angående tryckningskostnaden för RiksStåndens Protocoil samt Lillänget dertill, hvad angeck de 3:ne MedStåndens Protocoil jemte Bihanget; med tillkännagifvande, att Ståndet fogat anstalt om tryckning af dess Protocoil utan StatsVerkets betungande. Af den 2. i denna Månad: Om bifall till BancoUtskoftets Memoria!
»Han sitter på ölkällaren.» »Trösta mig, sitter han nu där igen!» sa jag. »Vi tar väl honom i förbifarten», föreslog Villy, men Gustaf ville inte låta ta sig. Han hälsade att han var för trött. Nu stred jag allt en liten strid med mig själf. Jag visste, att om han fick höra att Ester var med, så skulle nog tröttheten jämka med sig, – men det ville jag inte. »Apråpå», sa jag en liten stund senare, mest för att trösta mitt samvete, som knorrade, »talade du om, hvilket rart sällskap vi hade att bjuda på?» »Nej – det – glömde jag alldeles!» Villy såg litet flat ut. Ännu hade det varit tid att vända om, men jag vände inte om, jag, och så fick stackars, gamla hederliga Ruffen sitta där alldeles ensam, bara därför, att jag är en svartsjuk, dum, elak gammal katta! Vi var på många ställen, bland annat på Läsesalongen och Handarbetets vänner. Jag var alldeles hänryckt i Läsesalongen! »Tänk», hviskade jag med riktig vördnad åt Ester, »att allt det här tryckpappret först gått igenom olika människohjärnor. Och alla tankar se’n!» »Tror inte tant Lova, att det behöfs tankar, för att sula ett par skor då?» frågade Villy. »Joo», sa jag, »men inga konstiga.» Jag menade konstnärliga, men det kom på ett ut. »Det vete fan, om det inte behöfs större konst för att åstadkomma ett par goda halfsulor än för att åstadkomma en dålig bok.» »Det vet herr Villy bäst», sa Ester med ett litet leende. Villy hostade till. »Ska vi inte gå nu?» sa han sedan tvärt. Förfärlig karl att vara orolig! Handarbetet förstod jag mig inte alls på. Jag tycker om blommönster i glada, klara färger. Det är så trefligt att ha en liten påminnelse om sommaren i soffhörnet, och framför allt är det trefligt att folk ser, att det är ett nytt arbete man skaffat sig och inte tror, att det är några gamla murklor man letat fram ur sina ärfda gömmor. Emellertid narrade Ester mig att köpa en ful, ful gungstolsbeklädnad i fornnordisk stil.
Då en del af dessa behof dels icke kan i förhand bsräknas , dels icke sä noga på förhand bestämmas , att ju anslagen kunna Ömsom blifva öfverflödiga eller otillräckliga , är det af dessa sammanlagde skäl, sorn Rikets Ständer och deras Ombud böra få en noga kännedom om sättet, huru dessa medel blifvit förvaltade; men denna kännedom kan ej blifva fullständig , innan både Protocoll, som bestämma motiverne och ziffror, som utvisa Verkliga beloppet af utgifterna , blifvit granskade och med hvarandra jemförde. Följaktligen måste både räkenskaper och dit hörande handlingar utgöra föremålet för Revisorernes befattning. I enlighet härmed är det ock stadgadt, att Revisionen skall omfatta 2 års afslutade Räkenskaper; och i en annan §., att StatsGontoiret skall tillhan. daga med upplysningar, för att utreda, om förvaltningen varit sådan , som Räkenskaperna utvisa. Utaf detta senare Stadgande , har man hämtat anledning att sträcka Revisionen utöfver den tid, som i den förstnämnde §. var utstakad; Men då det icke är blotta Stats Contoirets handlingar ('ty Protocolleti, som blifvit där förda, åro också handlingar,) sorn skola upplysa hvarannan, blir alltid på sådant sätt Revisionen ofullständig. Följaktligen när man ej känner både Protocoll och Räkenskaper, kan man göra anmärkningar, som möiligtvis äro origtige, och på sådant sätt meddela Rikets Ständer och Allmänheten origtiga uppgifter. Det ligger derföre i sr-kens natur, att granskningen ej kan sträcka; Den 29 Oc laber /, m. längre , än lill de tyå år , för'hvilka Räkenskä-' perna äro aislutade. Hvad åter angår de Verk, dem StatsUtskottet föreslagit att undergå Revi6orernes granskning, får jag anmärka , att Riksens Ständer uti Instructionen för deras Revisorer af %r 1812 sjelfve fövkhrat det begrepp , som bör fästas vid ordet Stcits-Verk i 6§ §. Riksdagsordningen, då de uti Instructionen närmare bestämt ä hvilka Verk eller Cassör som skulle revideras.
Styfmoderns syster, som afgudade den intelligenta och glada flickan, lemnade brefven i hemlighet och brefskrifningen gjordes på franska att i händelse af konfiskering förbli hemlig, utom det att man rörde sig lättare under denna betäckning. Hvad brefven handlade om? Om allt. Om Jesus, om kampen mot synden, om lifvet, döden, kärleken, vänskapen, tviflet. Ehuru hon var läserska umgicks hon med fritänkare och led af tvifvel, tvifvel på allt. Johan var ömsevis hennes stränge lärare, ömsevis hennes straffade son. Några öfversättningar af de franska kriorna kunna ge ett begrepp om oredan i bådas inre. Är menniskans lif ett smärtans lif? (Les jours de l'homme sont ils des jours de douleurs.) Det menskliga lifvet är en strid från början till slut. Vi födas alla till detta eländiga lif under omständigheter, fulla af bekymmer och smärtor. Barndomen har redan sina små sorger och obehag; ungdomen har sina stora frestelser, på hvilkas besegrande hela lifvet beror. Mannaåldern har sina bekymmer för existensen och uppfyllandet af pligterna; ålderdomen slutligen har också sina taggar och sin bräcklighet. Hvad äro alla njutningar, all glädje, som så många menskor anse för lifvets högsta goda? Vackra illusioner! Lifvet är endast en oaflåtlig strid med motgångar och olyckor, hvilken strid först skall sluta med döden. Men låtom oss betrakta saken från en annan sida. Finnas inga anledningar till att vara nöjd och glad? Jag eger ett hem, föräldrar, som egna omsorg åt min framtid, jag lefver i temligen goda omständigheter, har en god helsa, skall jag då icke vara nöjd och glad? Jo, men ändock är jag det ej. Betrakta den fattige arbetaren, som efter slutadt dagsverk återvänder till sin enkla hydda, der fattigdomen råder; han är lycklig och till och med glad. Han skulle fröjdas åt en småsak, som jag föraktar. O, jag afundas dig, lyckliga menniska, som eger den sanna glädjen! Men jag är bedröfvad. Hvarför så? Du är missnöjd, svarar du. Nej, alls icke, jag är ganska nöjd med min lott och begär ingenting.
Vid räkehiikapSoch renskrifriings-göröinålenhvarjemte äflö ningen för Öfver-inlendenten bestämdes till 6,000 R:dr Riksmynt^ samt denna punkt i öfrigt bifölls, med den rättelse i tillökningen af Öfver-intendents-embetets anslag, som af Ridderskapet och Adelns ofvanberörde beslut föranleddes. I fråga om il:té punkten biföllos Utskottets yttranden angående Riksdagsfullmåktigen Tobias Linds och Herr Lallerstedts mötioner; men, med afslag å Utskottets i afseende på -Prosten Söderbergs motion afgifnä yttrande, beslöts att stats-anslaget till Kongl. Theatern skulle ökas till ett belopp af 75,000 R:dr Riksmynt årligen. 12:te punkten bifölls. 13:de punkten lades till handlingarne. I4:de punkten bifölls, med förbehåll' om iakttagande af den förändring, sorn af Ridderskapet och Adelns ofvannämnda beslut kunde föranledas. Af cte Sedermera under litt. a) till och med k) förekommande punkterna, rörande anslag för tillfälliga behof, lades punkten Uti. ej till handlingarne och blefvo de öfriga punkterna bifallne. Slutligen blefvö de Utskottets* Utlåtande bifogade tabeller godkände, med förbehåll om iakttagande af de rättelser, sorn af Ridderskapet och Adelns ofvanstående beslut föran!éd!deå‘. S. B. Föredrogs ånyo och bifölls” Sammansatta Lagsami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 14 oell 17 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 37, i anledning af väckta förslag till ändringar och tillägg uti de om Skiftes-verket i riket gällande föreskrifter. Frän Höge. Preste-Ständet.
SÄNDEBUDET. PHRYGIERN. APOLLON. ELEKTRA. Ej finns så vådligt något ord, att tala ut, Ej lidelse, ej gudaskickadt olycksfall, Att ej dess börda menskans lynne lyftade. Ty han, den sälle, ej hans öde hånar jag Zeussonen sjelf, som folket påstår, Tantalos, 5 Rädd för den häll, som på hans hjessa reser sig, I luften sväfvar, lidande en sådan näpst, Så sägs derför, att han mot gudar, menska blott, Åtnjutande gemensamt bords utmärkelse, Ej tand för tunga höll, som otäck krämpa är. 10 Han åt Pelops var far, och Atreus Pelops' son, Åt hvilken Klotho på sin slända tvinnade Tvedrägt, att krig emot Thyestes, egen bror, Tillställa; dock, hvi repa upp hvad tigas bör? Nu drap hans barn, och dem på bordet bar Atreus. 15 Af samme Atreus med det andra tiger jag Var store, om han stor bör heta, Agamemnon son, Och Menelaos af en Kretisk mor, Aerope. Nu äktar sin af gudar hatad Helena Drott Menelaos; Klytaimnestras bädd, den beryktade 20 Hos de Helleners folk, Agamemnon väljer sig. Men jungfrur tre af samma qvinna föddes vi, Khrysothemis, Iphigeneia och Elektra jag Och brodren vår, Orestes, af en brottslig mor, Som, kastande omkring gemåln en gränslös duk, 25 Gaf honom döden; hvi? att säga icke höfs En jungfru; folket dömma må i tvistig sak. Hvi skulle jag ock Phoibos klaga an för väld? Men han Orestes rådet gaf, att slå sin mor Ihjäl, som ej hos alla honom ära gör. 30 Nu drap han, och hörsammade alltså en gud.
Diskonter decharge, med frikännelse fran allt framtida ansvar för förvaltningen under år 1850. §• 8- nechargejör Låne-Konlorets i Götheborg räkenskaper för år 1850 äro gran ris i Göthe-skade af dertill utsedde Revisorer, som för förvaltningen meddelat borg förKontorets Direktion decharge, hvilken, likmätigt 5:le punkten i Renia intng. so,.enies Instruktion, blifvit af Fullmäktige godkänd. §. I afseende å den betydligare tillökning i summan af lagsökta lån b(lötheborg* v'1^ Götheborgs Låne-Kontor, hvarom serskild erinran gjordes i 21 §. Låne-Kontor.af Banko-Utskottets vid sednastc Riksdag lill Rikets Ständer afgifua D O Berättelse N:o 10, hafva Revisorerne inhemtat, alt beloppet, af dylika, allmänna Diskonten tillhörande, lån, som vid 1849 års slut utgjorde 58,566 R:dr 40 sk. 1 r:st., uppgick den 31 December 1850 lill 89,189 R:dr 10 sk. 1 rist., och den 25 näsllidne November lill 84,558 R.dr 29 sk. G r:st. allt Banko. Till förklarande af denna tillökning i lagsöknings-balancen är af Låne-Konlorets Revisorer för nästlidet år hufvudsakligen anfördl: att största antalet af lånsökande vid Kontoret sedan längre lid tillbaka utgjorts af jordbrukare inom Bonde-Ståndet, hvilka, ehuru de merendels upptaga ringa lån i förhållande lill värdet af deras innehafvande hemmansdelar, likväl vid inträffande svag årsväxt eller andra missgynnande omständigheter sakna utväg alt på bestämd tid fullgöra sina I 1 liqvider, hvarigenom en tillfällig förhöjning i summan af lagsökta lån vid Låue-Kontoret, efter hvad erfarenheten äfven tillförene visat, lätteligen kan uppstå, utan alt större eller ökade förluster deraf blilver en följd; samt att, efter hvad nyssbemälde Revisorer äfven funnit, det på lagsökning i allmänna
Bålsmansvakans-afgiften, utgående för ständiga och tillfälliga vakanser vid båtsmanshållet samt beroende dels af rnarkegångspris, dels af större eller mindre antal vakanser, beräknades vid sistlidne riksdag till 60,000 R:dr, och har under åren 1855—1837 i medeltal utgjort 71,373 R.dr, men bör, i följd af inkomstens till en del ovissa beskaffenhet, icke upptagas högre, än till 18:o. A rutoch. Salpeter-försäljninysmedel äro för Statsverket icke längre att påräkna, sedan, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 13 Januari 1857 samt Kongl. Maj:ts och Rikets Krigskollegii derpå grundade Kungörelse den 25 Mars 1858, samma Kollega bestyr med kruts tillhandahållande åt Bergslagerna och enskilda numera upphört. 19:o. Kontrollstämpel-medel, som nuvarande Riks-stat upplager till 20,000 R:dr, hafva åren 1855—1857 utgjort i medeltal 26,613 R:dr. flär utföras 20:o Bä koch Lotsmedlen, hvilka äro till sitt bestämda ändamål anvisade, beräknades i 1858 års Riks-stat till 180,000 R:dr; och hafva under förra statsregleringsperioden utgjort i årligt medeltal 258,590 R:dr. Ehuru beroende på lätt föränderliga omständigheter, synas dessa medel, utan fara för missräkning, kunna uppskattas till 21 :o K onvoj-kommissariatets Indrag till aflöning ål Svenska Beskickningen i Turkiet är genom Kongl. Bref den 24 Maj 1805 sålunda bestämdt, att hälften af hvad staten för nämnda Beskickning upptager skull årligen från Konvoj-kassan eller, såsom den numera benämnes, Handelsoch Sjöfartsfonden, allemnas till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor.
Maj:t, i afseende å Majestätsbrott, begångna i tryck, vid stiftandet af Tryckfrihetslagen icke förbehållit eller åtagit sig någon föregående pröfning, och den tvekan, som förmentes hafva bordt uppstå i följd af yttrade skiljaktiga meningar, mer än tillräckligt blifvit motvägd af Tryckfrihetslagens vid ansvar stadgade förbud emot allt icke bestämdt påkalladt uppehåll af Tryckfrihetsmåls skyndsamma behandling, äfvensom deraf, att det ifrågavarande åtalet, blifvit, efter anmälan al Hof Kansleren, genom aktor utfördt af Kongl. Maj:ts högste ombudsman JustitieKansleren, hvars berörde embetsåtgärd ej rimligen kunde misstänkas innebära åsidosättande af ett Kongl. Maj:ts prerogativ; samt slutligen alt min anmärkning derom, att, genom underlåten tillämpning af 1777 års Kongl. Bref, skulle hvad lill skydd af tryckfriheten är stadgadt, varda inskränkt, besvarades dermed, att på sätt förut vore anfördt, stadgandet i samma Kongl. Bref alldeles icke innefattade någon rättegångsförmån, och att genom dess tillämpning, ehvad Kongl. Maj:t förklarar åtalet böra fullföljas eller anbefaller sakens nedläggande, det åtminsto - 92 R. St. Just. Ombiidsm. Emb.-Ber. deri 14 Jan. 1840. ne förekom tvifvelaktigt, i hvad män något skj^dd eller någon båtnad för tryckfriheten deraf tillskyndades, hvaremot möjlighet, enligt förklarandernes tanka, ej saknades, att en sådan tillämpning snarare kunde till våda för tryckfriheten föranleda, enär, fastän man icke borde förmoda, att yttre inflytelser någonsin skulle inverka på Jurymäns öfvertygelse, en dylik förutsättning dock ej läge utom gränsen för det möjliga, och tryckfrihetens utöfning onekligen blefve äfventyrad , om Kongl. Maj:t, i följd af gjord förfrågan, anbefallte åtalets fullföljd, och således hade jemväl för de blifvande Jurymännen yppat
Jag har visserligen iiär hört en ledamot af StnlsUtsk. yttra, att meningen med inskränkningarna på den ord i n.-st a t sreg lerin, eller, rättare sagdt, med afslagen å Styrelsens ökade anspråk och fordringar, hade varit att göra det gamla statsskicket omöjligt; men jag har hört denna sats af andra och de flesta 5lalsUtsk:s-ledamöter bestridas. Jag kan således ej föreställa mig annat, än att StatsUtsk. tagit i betraktande hvarje rättsökandes rätt att få ärendena afgjorda så fort som möjligt, och att Stats Utsk., i händelse det finner sig hafva begått något misstag i sin beräkning, är angeläget att, vid reg lerin af ordin, staterna, rätta samma misstag. Frågan är här således ej, att StatsUtsk., såsom den siste talaren framställt, på något sätt velat hindra ärendenas gång. Frågan är icke annan än den, huruvida man åt den nya Styrelsen skull öfverlemna att, efter sitt begrepp om grundlagen, under egen ansvarighet oell risico, göra anvisningar på besparingarna, eller 0111 man skall legalisera dessa anvisningar, derigenom alt man lemnar ett bestämdt förskottsanslag, hvilket kati användas utan egentligt afseende på ändamålens mer eller mindre vigt. Jag är fullt öfvertygad, att, såsom jag förut nämnt, StatsUtsk. bort och kunnat föreslå, samt R. St. ägt sätt besluta, att icke mer än den eller den summan lår anvisas på besparingarna under luifvudtitlarna. Jag tror icke, 86 Den 20 Maj f. ni. att Regeringens rätt till användande af besparingarna ar i grundlagen så ostridig, alt icke R. St. kunna göra inskränkningar deruti; äfvensom jag, lika med Hr Hjerta, tror skaparne af det s. k. nya statsskicket ännu hafva en god tid att arbeta på, innan de vinna det ryggvärn i allmänna opinionen, att man kan anse det nya statsskicket genom dem grundlagdt.
Tobaksblad lär blifvit omkring 35o,ooo skåll1' Snus, ty varan skall utmatta sig 10 k 12 procent under operationen °c,j om hverje skålpund vid utminutering blott kostat tjugofyra skilling®.1- Riksgäldssedlar; — priset lär dock variera mellan 24. 28 och 32 sk.; ' så skulle likväl denna rörelse alleria inbringat lill Staden circa 175,0®, R:dr Riksgäldssedlar. Att blott en mindre del häraf utgör avance, — <l[ foistås af sig sjelf t; men de ostridige partie-summorna äro dock stora p för att låta ana en betydlig förtjenst på blott en enda artikel af Stad6” minuthandel. När härtill kommer, att till Staden inkommit 5,210 kano®, Vin, 7,258 skalp. Bomullsgarn, stora qvantileter Arrac, Rom, Caffe otK Socker, flere Skeppslaster Sill och Sallt; att minuthandeln med Kläden, °c s yc egods icke är obetydlig och att flere handlande nitiskt sysselsätta f ine orsa jerng af kram-, modeoch galanteri-varor, så är det i sanni11® ett bevis an ingen pä ovanligt modesta köpmans-anspråk i fråga om avan®* eller på särdeles milda beskattnings principer, att af ali denna iifliga niio^ — 44 —* fart så på Insom Utrikes orter och det är derföre att hoppas, att nästa handel s-genera tion söker att sjelf behålla den vinst andra Stapelstäder hittills dragit från Jönköping, hvarest blott fordras en hamn för a« gora stället till en complett Stapelstad.
Ständers bifall XJtskottet torde få sig uppdraget att Herrar Eullmägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse meddela; hvilket Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande vördsamligen underställes. Stockholm den 4 Augusti 1S15. På Höglofl. Ridd. och På Högvördig» PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl De Géer C. v. Rosenstein. P:\ Vällofl. BorgarePå Hedervärda BondeStå ndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fr. Landberg. Jon Jonsson. C. Sylvan. Upp - Den 4 Augusti Uppläst hos Högloft. Eidel, och Ad. d. 4 Aug. Högvörd. Prest-Sinndet {], 4 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 5 — Hederv. Bonde-Ståndet d. 4 Riksens Hcglofl. Ständers Ståts-Utskotta Utlåtande, i anledning af väckta Motioner om en Gratiftcation till Herr Stats-Commissarien och Riddaren Widegren. H os Högloft. Ridderskapct och Adeln liar Herr Lagmannen Grefve H. J. Gyllenborg, samt inom Vallöf!. Borgare Ståndet Herr Borgmästaren Sturnegk föreslagit, att som Herr StatsCommisjSarien och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Widegren, i anledning af Riksens Högloft.
Mörners yttrande, måste jag erinra, alt, sävidt jag fattat, så skulle inteckningshafvarnes rätt icke i någon mån blifva rubbad genom det föreslagna lagstadgandet. Han har nemi. hädanefter såsom hittills rättighet att ur hela fastigheten utfå sin köpeskilling, ifall egendomen kommer att säljas, ehvad den säljes tillsammans eller hvarje del för sig; och hans betalningssätt kommer icke genom det ifrågaställde lagstadgandet alt i ringaste mån förminskas. Lagen innehåller endast en skillnad ifråga om verkställighet af försäljningen, men icke ett obetingadt bifall till delningsprincipen såsom af visse talare och reservanter i Utsk. blifvit yrkadt. Det är emot princips tillämpning, i sin fulla konseqvens, såsom menligt inverkande på pålitligheten i aftal som Utsk. resonneral i den af Gr. Mörner upläsla del af betänk, pag. 6 och just på dessa skäl, har Utsk. icke ansett sig kunna tillstyrka tillämpning af denna princip i den utsträckning, som reservanterne önskat; men jag kan ingalunda medgifva och tror att hvar och en, som närmare betraktat förhållandet, icke skall kunna påstå, att någon inskränkning, om aldrig så liten, uti inteckningshafvarens betalningsrätt, sker genom den ifrågavande lagen. Det är endast innehafvarnes, af en sednare inteckning rätt, som kan rabbås i händelse företaget skulle antagas. I fråga om de befarade vådorna af förslaget i hvad det angår Den 15 Augusti. 239 medgifvande, alt inteckning skall kunna postponeras, utan att sjelfva original-dokumentet företes inför domstolen, så har Utsk. uti betänk. sid. 8, och jag för min del mundtligen, då ärendet förra gången här på Riddarh. förevar, sökt vederlägga de befarade vådorne.