Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gr. af Ugglas: Del af Hr von Hartmansdorff omnämnda förhållande i afseende på handtverkare utgjorde föremål för en långvarig öfverläggning och pröfning inom Bevilln.Utsk., föranledd ej mindre af Hr Hadings än Hr Hjertås motion. Utsk. ansåg likväl, alt då de i de mindre klasserna utsalta belopp voro så ytterst låga sorn de voro, det icke heller kunde vara möjligt, det ju en handtverkare skulle ega den inkomst der utsattes. Det är visserligen sannt alt handtverkaren hårdt drabbas af utskylder, men dessa äro icke egentligen de till Slaten utgående, utan de kommunala, som dem åläggas. Det kunde visserligen vara billigt, at de mindre handtverkarne, hvilkas inkomster icke upgå till ett visst belopp, befriades från bevillnings erläggande, — men afkortningar kunna deremot också ega rum, ty jag “ fäster upmärksamheten derpå, alt de minimi-belopp, som här äro utsatta, icke utgöra minimum af bevillning, utan af inkomst. Deraf är det, som man kan härleda den stora skillnad, som eger rum mellan minimi-afgifterne i den 9:de och den 10:de §:n, der i Stockholm och Götheborg handtverkare och med dem jcmförlige manufakturister, i högsta klassen beskattas efter 350 r:drs årlig inkomst och 10 r:drs i den lägsta. Jag vill endast nämna detta för att frigöra Utsk. frän beskyllningen från hårdhändthet mot dem, som kunde behöfva nedsättning, och att den börda, som trycker dem, ingalunda är bördan till Staten. Hr von II artmansdorff: Jag får erinra derom att jag för min del icke bestridt klassifikation, utan talat om minimi-belopp. Det fordras erfarenhet af ärendenas behandling inom Taxeringskomitéerne, för att riktigt bedomina hvilket som är det rälta, antingen det gamla stadgandet eller det som nu kommit ifråga att antagas; men jag förmodar, alt, om denna punkt, lika med den förra till Utsk. återkommer och saken der tages i nytt öfvervägande, skall öfverensstämmelse i förslagen iakttagas och rättelser ske der de befinnas nödiga. Gr.
Jag trodde han skulle slå ihjäl mej, men han har aldrig lagt sin hand på mej se’n, och hvad det led om, så slutade han med att supa. Han hade nog kommit till klarhet, att han höll på att fördärfva sej, och att flickan gick ifrån oss har han nog aldrig kunnat komma öfver. För hur illa han talar om kvinfolk, så var nog hon det käraste han hade, och det är nog så än i dag, fast vi aldrig talar om’et. Hon har aldrig varit hemma se’n dess». Rösten stockade sig, och handen rörde så häftigt i koppen, att innehållet skvalpade ur. »Ja, ser frun», tilllade hon sedan, »efteråt blef jag rädd, att han inte skulle trifvas – i tystna’n – att det skulle kännas som konstigt för honom i en början, och så tog jag mej till att gorma emot så godt jag kunde, så han inte skulle komma ur tagen. Ja, vet frun, det har riktigt gjort’n godt. Nu har han ett sådant göra att kommendera och dormdera med mej, att bränvinet liksom har blifvit onödigt, men ibland på kvällen är jag så genomtrött både i halsen och hufvu’t, att jag nästan saknar den tiden, när jag aldrig tordes säja ett knytt, och vore färdig att ta stryket jag fick inpå, men så kommer jag ihåg, att det är en okristlig tanke. Kan jag hindra’n från att fördärfva sig till kropp och själ, så nog ska’ jag gorma så länge krafterna stå bi, det säger jag för visst och sant.» Här drack hon ur koppen. »Och gossarna, hur är han mot dem nu?» kom jag mig slutligen för att fråga. »Åh – det är riktigt rart nu, när dom kommer hem nå’n gång och hälsar på. Ja, då vet han knappt hur väl han vill, förstås. Men stanna vill dom inte, och så bra är det. Nu rår han ju ändå i botten att göra som han vill, men ungdom ä’ ungdom; dom skulle nog som vilja flyta ofvanpå nå’n gång emellan, men det duger nog inte med en sådan karl som han, för maken till hufvud att begripa, det fins då inte på vida vägar.
Rosen i sta let för kausliradet Forssman, fröken Sandström och docenten .$berg. Sedan mötets officiela del salunda genomförts, uppliistes af ordf. ett genom Red: n af Dagny medcleladt anförande OJJI faran f&amp; den yvid@a ungdomen af d n moderna literahren, hvilket gjorde mycket intryck pa de nirvarancle, och hvilket, pil fr. Adlersparres förslag, framdeles skulle göras till föremal för öf \ .erläggning bland Förbundets qvinliga medlemmar. f * * * De i förra numret oiunämda nybildade utskotten hafva h~var pil sitt h811 varit uerksamma. Utskottet för sjubiassans brfrmjande har meddelat sig med en mangil personer i Stockholm och landsorten, inottagit och besvarat anmitrkningar, firfri3gningar, anmhingar, m. m. Uhkoifet for anordnande af sanquiim hade d. samlat pi5 hotell Phccnix ' lokal ett stort antal förbundsmedlemmar, hvilka under lifligt samsprak, omvexlande med föredrag och sang, tillbragte en angeniin afton samt hade tillfälle att knyta bekantskaper och utbyta tankar i dagens fr5gor. F r h sju förlaggare harva arbeten till ett antal af 97 hittills blifvit insända. Dessa hafva fördelats till granskning mellan utskottets medlemmar, och p i grund af dessas uttalanden, natiirligtvis affattadc i största korthet, 3ro listor uppgjorda för ledning vid inköp. Vid uppgörande af dessa listor %r bhrnsyn tagen dels till böckernas inneh~ll och litersra vitrde, dels till deras lämplighet för barn och iingdom af olika Sldnr. I .. istorna, liksom oek i allmsnhet de granskade böckerna, %ro pa b y r h tillgngliga. Bref till Dagny f r h Kristiania if. S. &amp; 30. ii. ?f stort intresse för qvinnosakeii ar uppförandet af Hjiirnsons En Xz~dsRc och den diskussioii, som det franikallat.
samt. om illuslrerade diktsamlingar. A g n a r. Pontiis Wiknnrs vittra skrifter i utdrag af K. Warburg. Anm. S g u. Verner yon Heidenstam. Vallfart och vandringsår. Anm. Ninncsoch Esselde. En svensk storman i förhållande till sitt land och till sin karaktlirshus1 rii. teckningar Q sam t titls.Z&lt;ssekle. Victoria Renedicison, bilcler. Oscar Stackelberg. Karaktärsdrag. Cuwstctnlini rlwitxen. Signora Gesoalda. Pozzolini. Praktisk valI Fr:? arbetsstugorna. görenhet. \ I ?öreiiingen Röda korset. Bil. Ur räkenskaperna anföres följande: Kredit. Ronti. Debet. Trycksaker 21.8: so. Tidskriften lhgiiy ... - 5,070: - Standica ledar iöiers afgifter 4,017: - Ititradesafgifter .. -. Organisationekostnader. Allmänna on~liost nader . 632: - 820: S O. Norstedt &amp; Söner .. . 1,676: 6 7. &amp; II. W. Wallberg (' ii C: o . Transport Izronor 24,408: o I;. 25,042: o i. Transport kronor 24,408: O 6. Förfiittarearfvoden för Dagny (obetalda Bok handlare och distribu törer 66: - Filialen i hlalmö .. 269: 32. Fru S. Whitlocks stipendiefond ... f 20: - Fru S. IVhitlock . 3,000: - Kassa vid hufvudkontoret i Stockholm - 185: i 3. Vinstoch förlustkonto . Balanskonto 12,584: 6 7. Summa kronor 44,435: .- 20,042: on. - b 3,431: 37.
De visade henne huru ofantligt litet hon lärt i skolan och påyrkade ifrigt själfstudier; de afrådde henne att ge ut sina försök, innan dessa blefvo mera färdiga; själf tog hon också från början sitt författarskap på ett mycket allvarligare sätt än unga damer i »ton-åren» annars pläga. Både föräldrar och bröder uppmuntrade genom den lifligaste sympati hennes vittra håg, och som ett mycket ovanligt bevis på detta hemmets omhuldande af ett diktargry kan nämnas, att hennes far på egen bekostnad tryckte hennes första anonyma novellsamling Händelsevis (1869). De 500 exemplaren blefvo alla utsålda, och ej blott publiken utan äfven kritiken uppmuntrade till fortsättning. Mycket stolt blef hon att bland dessa, i hemligheten oinvigde, granskare finna sin förre lärare i kriaskrifning, Anders Flodman. Fortsättningen dröjde emellertid några år. Ungefär vid samma tid som hennes fars lifslånga sjukdom började, bad en god och aktningsvärd man, son till gamla vänner af hennes mor, den då tjuguåriga Anne Charlotte bli sin hustru. Hennes mor, liksom hon själf, kände att hennes öde skulle komma i goda händer och en lyckligare lott beredas henne än i det nu fördystrade hemmet. Förlofningstiden var dock ej utan oro. Särskildt erfor hon behofvet att betinga sig och erhöll löfte om frihet att ägna sig åt författarskapet, hvilket hon allt mer kände som sin kallelse. Hennes känsla af att fästmannen med ledsnad såg hennes håg för diktningen verkade emellertid så starkt på henne, att hon under den två-åriga förlofningstiden »höll tillbaka nästan hvarje yttring af skrifklåda», och däraf fick han hopp om dess fullkomliga botande. Bland A. Ch. Lefflers otryckta skizzer finnes emellertid från denna tid en mycket egendomlig, tecknad som den är af en tjuguettårig flickas penna. Den skildrar en ungkarls intryck af några gifta vänners olika äktenskapliga öden, och slutar på följande sätt: » Fäst ej vid ditt val vikt vid att din hustru är i stånd till häftiga och lidelsefulla känslor. Den lugna kärleken, som växer med åren, om den understödjes af aktning och tillit, må nu synas dig föga lockande, om du har ett ungdomligt sinne.
England att innevarande år införa samma anstalt. Likväl hafva Biksens Ständer med afseende å de vidsträcktare bevåkningsanstalter, som härvid tarfvas, inskränkt denna rättighet till de Stapelstäder, hvarest Tulluppbörden, enligt sista, eller 1821 års Bokslut, uppgått till 14,000 R:dr, Lotsoch Eåk-afgifterne inberäknade, och således till Stockholm, Götheborg, Gefle, Carlscrona, Carlshamn, Malmö, Norrköping, Calmar, Wisby, Helsingborg, Westervik, Ystad och Uddevalla, likväl under det förbehåll, att denna rättighet åtföljer den här nedan ornförmälde fria inforselrätten af åtskillige hittills förbudne varor, och utan att någon förändring i den nederlagsfrihet, E. 1C. M. i Nåder förunnat en del Städer eljer framdeles torde meddela andra, härigenom afses; äfvensom för öfrigt dervid iakttages, att egare af dessa varor få, emot utgörande af hela Tullen, om varan försäljes inom landet, men endast emot Transito-’ Tull då den bevisligen åter utföres, uttaga större och mindre partier, dock icke under hälften af det minsta, som får uppläggas; att Credit-upplaget alldrig får sträckas utöfver ett år från den tid varan infördes, utan att densamma inom nämnde tid antingen åter utföres eller till fullo förtullas; och att alltid innan någre varor få på Creditupplag emottagas, värdet förut bestämmes och Tullen derefter vid deras uttagande erlägges, utan afseende på de under tiden förefallne ändringar i varupriset. Ibland medlen att, så vidt möjligt är, underlätta Tullbevaknittgen samt förekomma Tullia - Underdåniga Skrifvelseri i 77 försnilning hafva Riksens
På sätt motionären uppgifvit, hafva väl Rikets Ständer vid flera föregående tillfällen funnit godt efterskänka Kronans rätt till dana-arfsmedel till förmån dels för enskilde personer, som derå framställt på billighetsskäl grundade anspråk, och dels för fattigvårds-inrättningar eller andra välgörenhets-anstalter; dock hafva, 12 Slals-Ulskotlels Utlåtande N:o St. äfven i det sednare fallet, särskilda bevekande omständigheter vanligen förekommit, hvilka föranledt de af Rikets Ständer derom meddeldta beslut. Sålunda har eftergift i fråga om dana-arf egt rum uti sådana fall, då antingen den aflidne njutit understöd af fattigvårdsförsörjningen inom det samhälle, sorn sedermera begärt komma i besittning af arfsmédlen, eller då, till följd af inträffade farsoter eller andra tillfälliga förhållanden, fattigvården inom den kommun den aflidne tillhört, varit mer än vanligt betungande, eller medlen varit afsedde till inrättande af nya eller utvidgande af redan befintliga anstalter för de fattiges vårdande o. s. v., hvarförutan Rikets Ständer vid några tillfällen, med uttryckligen fästad t afseende å beloppens obetydlighet, lemnat sitt bifall till de i sådant hänseende gjorda framställningar. Men deremot har Utskottet ej kunnat inhemta, att dana-arf till större eller mindre belopp blifvit efterskänkta i sådana fall som det nu förevarande, då medlen äro begärda till förmån för ett samhälles fattigvård i allmänhet, utan att några särskilda bevekande omständigheter kunnat anföras till stöd för det väckta anspråket, genom hvars godkännande det icke heller kan antagas, att någon egentlig förmån skulle tillskyndas de fattiga, men endast att kostnaden för fattigvården blefve för kommunen något förminskad. På grund häraf finner Utskottet sig således föranlåtet hemställa att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den *2C Reservation; af Prosten Arosenius samt Herrar Falhem och Ericsson. STOCKHOLM, typografiska före.yingens boktryckeri, 1857. Ståts-Utskottets Utlåtande JW 52. i M 52.
Maj:t den 21 sistlidne November i nåder anbefallt Konsistorium, att, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år ' 1857, i hvilken berättelse anmärkt blifvit, att en betydlig kontant behållning under revisionsåret funnits inneliggande hos redogöraren för härvarande emeriti-kassa, med underdånigt utlåtande inkomma, får Konsistorium, med öfverlemnande af Kassa-förvaltarens, Konsistorii-notarien Magister J. W. Sjöqvists, af Konsistorium infordrade förklaring, dervid i underdånighet tillägga, att, som emeriti-kassan vid ifrågavarande räkenskapsårs slut hade kontanta medel inneliggande, men byggnads-kassan saknade sådan tillgång för bestridande af dess utgifter, Konsistorii-notarien för någon kortare tid ur emeriti-kassan förskjutit byggnads-kassan ifrågavarande medel, hvilka derefter blifvit emeriti-kassan snart godtgjorda och utlånta. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj;ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, CHRIST. ER. FAHLCRANZ. J. F. NORMAN. E. G. BJÖRLING. LUDVIG MOSSBERG. Westerås’ Dom-kapitel den 14 Januari 1860. And. Arhusiander. - 270 Till Högvördiga Dom-kapitlet i Westerås! Sedan Kongl. Maj:t anbefallt
U N:o ringslån emot öfverlåtelser till staten af den för Farmaceutiska institutet afsedda byggnad, och samma instituts upptagande bland statens läroverk Fartyg, angående rättighet att inklarera och lossa utrikes ifrån kommande, i de hamnar eller kanalstationer, dit de äro destinerade » angående dess skyldighet att liafva lanterna, samt angående undvikande af omborriläggning, se Omhorilläggning. Fartygs ombordläggning, se Ombordläggning. Fastighetsvärde, angående dess j granskning och fastställande j inom Pröfnings-kommittéerna Fattiga, sjuka, om upphäfvande eller ändring af Kongl. Serafimer-Ordens-Gillets cirkulärbref den 2 Mars 1804 i hvad det angår Fattigprocent, angående ändring i grunden lör beräkning af den från sterbhus utgående » om borttagande af den från sterbhus utgående Fattigvården, om ändring och tilllägg i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, angående . I anledning af återremiss . Ferlin, om pension åt t. f. Kamereraren i Kammar-Collegium, Kammarrättsrådet P. R, ... ~ O Cf9 . _ n> 02 - r-r O * s. | § BL « P P N:o A. 152 P. 96 Bg. 186 Bd. 439. — Bd. 518 A. 180 Bg. PresteBorgare Ståndet, Stålidet. 139 142: Hufvud - g. 5 Aug. Bevillning. Proposit. ler Skrifvelser. Motioner inom Riks-Stånden. 'Elfte Samlingen.) cn 53 3^ s* TS Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. iksdags-Beslut. | N:o N:o N:o Sid. Ridd. o. PresleBorgareBoudeN:o g Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. Fjerdingsman, angående rätt till ersättning för extra förrättningar åt nämndemän och, se Nämndemän.
Den 3o rörande anslag till inköp af Instrumenter för Astronomiska Observatorium i Stockholm. 78:0 i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande nedsättning i Arrendet för Högsta och Lunda Hemman. 79:0 i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Häradsskrifvaren Rydings underdåniga ansökning, om utbekommande af innehållen Mantals-skrifnings-Provision. 80:0 Den 4 October; i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Öfversten m. m. C. Silf ver skjölds ansökning om accords-ersättning. 46 81:0 Den 9 October; rörande verkstald granskning af redogörelsen för de till Veneriska smittans hämmande anslagne medel. 82:0 i anledning af Kgl. Majds Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, i hvad den rörer Riks-Statens Femte Hufvud-Titel. 80:0 i anledning af Kgl. Majda Nådiga Remiss uppå Kronofogden E'. Lindbergs underdåniga ansökning, angående Löneanslag för en Expeditions-Fogde m. m. 84:o Den i5 i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående den i Hufvudstaden anlagde Veterinair - Inrättning m. m. 85:o om anvisande af medel till Extra löner inom de Fyra Stats-Expeditionerne af Kongl. Cantzliet. 86:0 Den 17 i anledning af Kongl. Majds Nådiga Remiss uppå Lieutenanten B. Berghmarhs underdåniga ansökning, om förlängning å Arrendet af Klabböhle KronoLaxfiske. 87:0 i anledning af Kgl. Majds Nådiga Proposition, om Pension för framlidne Riks-Rådet m. m. Herr Herr Grefve Liljencrantz’s Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm. 88:0 rörande beviljad Pension för Directeuren J. D. Lofving. 89:0
Det kan svårligen nekas, att ett af de största behof för hvarje samhällsmedlem, är, att redan frän början få någon ide' om sådana saker, hvarigenom han kan reda sig med de många yttre förhållanden, hvilka möta honom när han utgår ur skolan, och att det är en olycka om han dervid står handfallen. Jag tror, att hvar och en skall medgifva, att våra nuvarande skolor och academier utgöra de minst tjenliga plantskolor för att bibringa denna egenskap, och att hvad en lärd och academicus än kan hafva reda pä, så finner man likväl ganska ofta, att det är förenadt med en viss tafatthet i sådana ämnen, som likväl hvar och en behöfver att känna, för att taga sig fram i den härda striden för sin framtid. Jag medgifver visserligen, alt då ynglingen kommer lill academien, så är lian redan vid så pass stadgad ålder, att bans omdöme bör kunna vara utbildadt, och alt han någorlunda bör kunna sköta sig sjelf; men om sådant det oaktadt icke sker på det sätt, som både föräldrar och det allmänna skulle önska, sä härrör det hufvudsakligen från en vana, en tradition, som medföljer ifrån de lägre läroverken, och hvars hufvudgrund utan tvifvel tillen stor del ligger deruti, att ynglingens håg och själsverksamhet icke väckas och understödjas genom de undervisningsmethoder, som begagnas vid de lägre läroverken. Man har väl sagt, att genom utbyte af den nya examinerande methoden skulle undervisningen förlora en stor del af sitt andliga clement, man har kallat examensväsende! för en formalism, och man har sett, att det funnits ledamötet i ett annat Stånd, kända för den mest utmärkta bildning, som utan någon vidare besinning på dessa omdömen grundat ett förkastande af hela det ifrågavar. systemet. Jag tror likväl icke, att det kan nekas, att under denna formalistiska examensmethod äger läraren mycket mera tillfälle att gå in i just det andliga elementet, det vill säga undersöka diciplarnes särskilda skaplynne, och att derigenom kunna bedomina på ett mera lefvande sätt, hvilken slags undervisning för hvar och en kan behöfvas, än derigenom att han blott står och föreläser, som en professor, för 14 ä 15 års gossar.
111 versitcten föreläsas, och nödig kännedom af detta förslag, jemte Rikets Grundlagar och Allmänna Lag ådagaläggas af elem, som undergå Juridisk och Embets-Examen, gillade Preste-Ståndet Utskottets Utlåtande i föira delen, men fann för godt, i afseende på den senare delen, att den af Utskottet föreslagna underdåniga Skrifveisen, såsom öfverflödig, afslå. S. D. Föredrogos å nyo och bifölios Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottets Betänkande, N:oi3 3, i anledning af väckt Motion, rörande Sågare-Lönens utgörande vid Såg-qvarnar; och Utlåtande, N:o 135, i anledning af väckt fråga, dels om tillägg i föreskrifterue, rörande Afvittrings-Verket inom Luleå Lappmark, och dels örn behofvet af åtskilliga åtgärder till förekommande af Lappska Folkstammens undergång. S. D. Då nu å nyo föredrogs Bevillningsutskottets Utlåtande, N:o 39, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet örn Stärnplade-Pappersafgiften, fann Preste.Ståndet för godt bifalla hvad Utskottet i sistnämnde Betänkande föreslagit, med de förändringar Utlåtandet, N:o 29, innehåller, likväl med undantag af nedanstående punkter, uti hvilka Ståndet fattade följande beslut: 1:0 Vid 4 §. 2 mom. rörande Testamenten, som vunnit laga kraft: att så väl Testamenten till Fromma Stiftelser, som ock de Testnmentariska Dispositioner, som i contant eller ii2 Prot. Utdrag den 3o Junii 182g. värde icke uppgå till och med 300 Riksdaler Banco, skola fritagas från Chartering; 2:0 I afseende på beräknings-grunden för Fidlmagters Chartering, att Chartae-beloppet för Fullinagten hädanefter skulle beräknas efter medium af de 5 sista årens, tjensten åtföljande och till taxering uppgifna Löneförmoner, för hvilka Bevillning efter 2:dra Artikeln blifvit erlagd; 3‘.o
kommit att fördröja framlemnandet. (lemnar ett GERTRUD. ett eget armband förut jag menar af något värde. HILMA (leende). Åt mig! O, så vackert! Jag som aldrig haft Det kommer att passa bra till hofdrägten. LISEN (sticker in hufvudet i Söta Hilma, kokerskan frågar dörren till höger 2, ödmjukt). du inte klä om dig, ifall vi få besök? (går till Jag kommer genast (Lisen drar sig tillbaka). Ska' HILMA. höger 1 . Gertrud ser på armbandet, sätter det som diadem i håret speglar sig knäpper det sedan i en stol). kring handleden, men kastar sig till sist gråtande ned _________ Sjunde scenen. GERTRUD. VALBORG. stora kofferten. Ska' jag nu Men hvad fattas er, fröken Gertrud? GERTRUD. Ja, nu har jag slutat uppackningen af den VALBORG (från höger 2). Vill ni säga honom, att jag är en dålig, en Olof har sagt mig, att ni är god och snäll. fåfäng flicka, inte värd att sakna, att att jag bror, att han inte får öfverge sina studier, hör ni, glöm inte det, och att jag valt frivilligt. Är ni förlofvad! VALBORG. aldrig älskat honom annat än som som en Ja, ja. Säg, vill ni säga honom allt det der? Gerna, men VALBORG. GERTRUD. Tack! (springer ut till höger 1 ). Stackars Olof! Hur går det nu med hans VALBORG. GERTRUD. tro.. Och dock vet han sitt öde, medan deremot drifver mig till förtviflan! jag . O, denna ovisshet, denna väntan den _________ Åttonde scenen. VALBORG. BJÖRNKLO. Tack, jag anmäler mig sjelf. BJÖRNKLO (i tamburen). VALBORG. Ändtligen, ändtligen! Öde! Tyst! (Björnklo kommer). Han! Du! Du här! BJÖRNKLO (för sig). VALBORG. brefvet med min adress åtminstone kommit fram! Jag trodde att du aldrig, aldrig skulle komma!
Kopparstick, m. in. Så vida Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet icke vilja frånträda sina sins emellan vidt skiljda beslut samt antaga Utskottets af de två öfriga Stånden godkända förslag, måste följande omröstningar anställas, dervid såsom Ja-proposition i hufvudsakliga voteringen lärer böra antagas Utskottets af två Stånd bifallna förslag: a) om kontra-propositionen: 71:o. Den, som till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen angående koppar, bleckoch spik till fartygs förhydning, antager Ridderskapet och Adelns beslut, att bestämma införselstullen derå lill 1 R:dr 16 sk. per skeppund stapelstads vigt, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages tili kontra-proposition Bonde-Ståndets beslut att å koppar, bleck och spik till fartygs förhydning bibehålla nu gällande införselstull, 8 R:dr 16 sk, skeppundet stapelstads vigt. b) i hufvudsaken. 72:o. Den, sorn bifaller Utskottets förslag, alt införselstullen å koppar, bleck och spik till fartygs förhydning bestämmes till 5 R:dr skeppundet stapelstads vigt, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej: Vinner Nej, antages (Irsla aiternat.) Ridderskapet och Adelns beslut, (2:dra aiternat.) Bonde-Ståndets beslut. Kopparstick, estamper och lithografier äro nu upptagne å den serskilda förteckningen å varor, som äro vid införsel tullfria. Utskottet hade tillstyrkt, att en införselstull af 5 sk. skålpundet skulle åsältas dessa artiklar, och alt härifrån endast måtte undantagas och fortfarande njuta tullfrihet sådana kopparstick, estamper och lithografier, som tillhöra tryckta arbeten. Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt detta förslag, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet vidblifvit gällande tullbestämmelser. Derest sistbemäide båda