Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle vid valet flere erhålla lika röster, vare lottning dem emellan anställd. Då ledamot i Nämnd utses bör, åligge Häradshöfdingen att så tidigt förut utsätta dag för valet och derom underrätta vederbörande Kyrkoherdar, att sockenstämmor kunna derförinnan hållas för val af fullmäktige, hvilka af Kyrkoherdarne underrättas om dagen för valet vid Härads-Rätten, der fullmäktige, utan vidare kallelse, skola då sig infinna. Ej må till Nämndeman den utses, som ej är 25 år gammal eller någon Konungens eller Rikets tjenst innehafver. Uppstår fråga om den valdes behörighet, gifve HäradsRätten utslag deröfver, och gånge det utslag i verkställighet, ändå alt klagan i högre rätt föres. Den som kallad varder att i rätten sitta, pä sätt nu sagdt är, vare pligtig att minst två år den tjenst förrätta, der han ej frän häradet eller tingslaget llyttar eller eljest gitter visa sådant hinder, att rätten pröfvar skäligt honom derförinnan entlediga. Ej skall dock den, som öfver 60 år gammal är, emot sin vilja, till Lag-Utskottets Betänkande, N:o 45. i Nämndeman väljas; ej eller vare någon, som ur Nämnden afgått, skyldig att låta sig åter inväljas förr än sex år förflutit sedan han ur Nämnden trädde.” I den händelse att förestående förslag varder bifallet, synes en minskning i det antal Nämndemän, som erfordras i fullsuten rätt, äfven kunna ske. Vid flere riksmöten hafva i Hedervärda Bonde-Ståndet röster höjt sig för sådan minskning. Nämndens åligganden äro jemväl af så mångfaldig art, så mödosamma och betungande, att lindring deri är af behofvet påkallad.
Utskottet får erinra, att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet uti vid denna Biksdag afgifvet Betänkande N:o 7, i anledning af väckt motion om förhöjning i traktamentet åt Magistrats-personer och Borgare vid besigtningar och andra förrättningar för Kronans räkning tillstyrkt Rikets Ständer att till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse med anhållan, det Kongl. Maj-.t behagade i Nåder förordna, att Magistrats-personer och Borgare, hvilkas biträde för Kongl. Maj-.ts och Kronans räkning vid syner, värderingar, inventeringar m. m., — brandsyner å Kronans hus och ränteri-inventeringar likväl undantagne, — må derför, ehvad förrättningen varar längre eller kortare tid, uti en eller flera dagar, uppbära i traktamente tre Riksdaler Riksmynt för hvarje dag. Då detta Betänkande, som af alla Riks-Stånden är vordet bifallet, uttryckligen undantager brandsyner å Kronans hus och ränteri-inventeringar från sådana förrättningar, hvarför Magistrats-person och Borgare må tillgodonjuta dag-traktamente, Statssamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Utlåtande N:o 15. 5 samt Magistrats-persons inställelse i Ränteriet för handlingars inläggande eller uttagande å andra dagar än då inventering verkställes, i berörde hänseende måste anses vara af så enahanda beskaffenhet, att ej mera dervid än vid inventerings-tillfällena traktamente och ersättning skäligen må kunna påfordras, finnér Sammansatta Stalssarnt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Herr Rudlings ifrågavarande motion icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 21 Juli 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Äng. 1857, kl. 3 e. m Utlåtande, dels i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, i fråga om en fyr-anläggning å Gottska Sandön, dels ock i följd af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Bäkoch Lots-väsendet.
Försöket att, genom lagar, lägga ett ovilkorligt hinder för hvad som icke kan hindras, kulturens gång och jordens fria delning, skall lika litet hädanefter som hitintills lyckas; men väl skall man kunna lyckas att demoralisera folket. Omdömet om detta rådgifvarnes förhållande härutinnan måste taga i betraktande deras pligt, att inför Konungen utreda saken till dess hela beskaffenhet och med hänsigt jemväl till dess formella sida; deras pligt att icke föranleda ingrepp i den andra statsmagtens rättigheter; deras förhållande såsom statsmän och deras sätt att fylla anspråken i detta hänseende; samt deras förhållande såsom lagstiftare, af hvilka fordras lagar, som kunna tillämpas och hvilka icke framkalla invecklade rättsförhållanden och ökade tvister. Det är ock derföre, som det icke torde vara för mycket sagdt, att denna åtgärd är alldeles tillräcklig för att ensam för sig verka till den framställning, som 107 § Regerings-forrnen anvisar. Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 83 * B) Dernäst torde uppmärksamheten böra fästa sig vid Kongl. Maj.ts nådiga Kungörelse, angående vissa ändringar uti och tillägg till Kongl. Maj:ts nådiga Stadga, angående försvarslöse och till allmänt arbete förfallne personer, den 29 Maj 1846; gifven den 13 Juli 1853. I afseende på rådgifvarnes förhållande i detta ärende torde vara nödigt att anföra följande: Rikets Ständers underdåniga skrifvelse vid 1848 års riksdag tillkom på förslag af håde Lagoch Ekonomi-Utskotten och angick hufvudsakligen sättet att behandla försvarslös, som ej är straffad för brott, men visar lättja och liderlighet. Förändring i begreppet af försvarslös var således icke af Ständerna ifrågasatt, utan följde af Ständernas framställning fast heldre, att den, som var försvarslös, ehuru ej om brott öfvertygad, icke skulle drabbas af någon påföljd, förrän han derjemte beträddes med lättja och liderlighet.
Doctorerna Falk och Agrell förenade sig med Doctor Wijkmna; och Doctor Wåhlin med R. R. Hallenst jerna och Biskopp Faxe. Herr Kammarherren Silverstolpe förklarade sig vara af samma tankar med Doctor Wijkman, äfven i hvad vården om Allmänna upfostran och Ecclesiastik-Verket beträffade; men anmärkte att om inrättningen af Stats-Ministrar pröfvas nödig, bör kostnaden 1 Tingstadius'’ yttrande är såsom bilaga n:o 41/2 fogat till protokollet; yttrandet är underskrivet av författaren. Överst på första sidan är antecknat: Den 12 Augusti Till protocollet i Högh Constit. Utskottet om Red. af Regeringsformen. — Yttrandet är vid varje stycke försett med rubriker i marginalen: vid 5 §. 35 §, 38 §, 103 §. — Ursprungligen var i protokollstexten infört ett referat av Tingstadius yttrande, som emellertid strukits och ersatts med hänvisning till bilagan. Referatet löd: (Herr Biskopp Tingstadius) instämde med Biskopp Faxe, så vidt hans yttrande rörde Ecclesiatiqua vården. — Vid utskottets följande behandling av §§ 35, 38 och 103 hänvisas till särskilda yttranden av Tingstadius. Dessa meningar hava av honom sammanförts i det aktstycke, vilket fogats till här föreliggande protokoll för den 12 augusti. Den 12 Augusti 1812 391 för deras underhåll ej komma i beräkning. Herr Kammarherren yrkade att en Krigs Minister, på sätt R. R. Hallenst jerna föreslagit må finnas, emedan hans befattning i synnerhet är executiv; och ansåg den nuvarande organisationen af Stats Rådet ej lägga hinder i vägen för åtagande af sådane befattningar, som Commerce Rådet Santesson nämnt. Herr Grefven och Ordföranden: Så som jag fattat de olika meningarna bland Utskottets Ledamöter, hafva några, utan att ingå i närmare pröfning om Stats Ministrames befattning,1 medgifvit deras antagande på sätt Konungen föreslagit.
"Dä 77. §- af Regerings. Formen endast lemnar Riksens Ständer förwaltnings rälten af KungSgärdarna; Dä Riksens Ständer uli siutet af io:de Momentet i »z. §. af sista RiksdagsBestutet i underdänighet anmält till Kongl. Maj:ts Nädiga pröfning och stadfästelse alt det sym rörer grunderne, som böra följas för de ledige Den 2Z September. iZ ledige Kungsgärdarnes anwändande och för. mattning; Och dä Kongl. Maj.t i Räder förklarat sig icke kunna samtycka uti Kungsgärdar. nes försäljande till Skatte: Sä äterstär intet annat ämne för Högloft. Stats. Utskottets öf. werläggning i afseende pä Kungsgärdarne, än sättet till deras bvrtarrenderande. Om de bl. behällas till ägorne ostyckade, sä kunna de utan förspild Byggnads kostnad ätergä till nägot sädant bruk i framtiden, som, det hittils wa. rande; Sä kunde den större Åbyggnad begaq. nas, som ä större delen lärer finnas; Och dä behöfdes icke den mängd af nya smärre Bygg. nader, ^ a, till minskning af ortens Skog och de ärbällande Arrenderne, wid styckningen 0. umgängeligen ärfordrades: Men sä more ock Kungsgärdarnes anwändande till allmänt wäl, icke sä betryggadt för framtiden; Sä kunde Od. lingen och Jordens skiötsel icke sä drifwas af en, som af mänga; Sä komme Landet att sak. na den mängd af närande Medborgare, som skulle upwupit pä den ät flere Hushäll delade Jorden; Och sä skulle Staten komma att sakna det större Arrende, som skulle kunna utgöras af de mänga, hwilka icke dä mera arbetade för en annan emot bestämd lön utan för sig sielfwa emot en inkomst som bestämdes af egen flit och den Högstcs »välsignelse.
Bland Iduns medarbetare af det starka könet har jag emellertid också glädår tillbaka gift med den kände skalden läsekretsen. jen att från och med detta nummer kunna Fru Vilma Lindhé och fröken Amalia prof. C. R. Nyblom i Upsala. Och ehuru hon inrangera ytterligare ett par namn. Det ena mest skrifver på sitt modersmål, kurma vi Fahlstedt äro ej heller obekanta för våra Båda hafva utgifvit bäres af en framstående författare från väl ändå nu räkna henne till de våra. Hon ärade läsarinnor. torde ock få anses som en af våra mest lyckade novellsamlingar och för öfrigt lemvårt systerland Finland: doktor Iiafael begåfvade författarinnor på såväl prosans nat åtskilliga bidrag till Idun. Fröken FahlHertzberg. Han har i sitt hemland skrifvit stedt är skolföreståndarinna i Stockholm. mycket både för och om qvinnan och som poesins område. namnes der » qvinnans skald ». Och liksom Fru Lindhé bor i Göteborg. Fru Anna Kjerrman, mest känd under han hitder vunnit beundrarinnor i mängd, sitt flicknamn Anna Wahlenberg, är väl, Fröken Elisabeth Kuylenslierna har ehuru ännu ung, en af våra mest lästa förtills uteslutande uppträdt inom tidningarnas så skall han nog ock göra det här, då han fattarinnor. Hvarje arbete, som flutit ur spalter samt der under åtskilliga skyddande blir känd. Särskildt bör det vara af inhennes penna, har af såväl publik som kriförklädnader — mest, åtminstone i Idun, tresse för Iduns talrika läsarinnor i Finland tik mottagits med välvilja och loford. Henunder signaturen E — th — skrifvit en hel att i denna tidning äfven få se bidrag från nes uppträdande i Iduns spalter skall derhop noveller och skisser. Fröken Anna sina egna författare. Sne. m. s. v. H r F. är a n s e d d uppfostringsväsen, kyrkliga förhållanden s o m vår förnämste träsnidare, åtminstone o. m. d. • g. samhet. s. v. Rafael Hertzberg.
Vi följa här De Wette och Tholuck, då vi uti ordet fullkomna (τελειωσαι) finna betydelsen af ett inre sedligt fulländande. Andra kommentatorer antaga, att Hebreerbrefvets författare endast velat säga: föra till målet (i yttre mening). I hvilket fall som helst är läran, att Kristus först genom sitt jordelifs strider aktuelt utvecklat den fullkomlighet, som han i preexistenstillståndet potentielt egde, en genomgående tanke i nya testamentet. Det är för dödens lidandes skull som han blifvit krönt med herrlighet och ära (Hebr. 2, 9). Medan således hans jordelif är ett moment uti hans total-utveckling, företer äfven detta moment i och för sig underordnade momenter af en utvecklingsserie. Hit hör, hvad evangelierna omisskänligt antyda, att hans jordiska mission blott småningom klarnat för hans medvetande. Det är t. ex. en period i hans läroverksamhet, då han ställer sig under Johannes döparen, idet han förklarar denne vara den förste, som af qvinna blifvit född (Matth. 11, 11), och då han ännu anser, att mosaiska lagen måste till hvarje sin bokstaf upprätthållas (Matth. 5, 18; 6, 17), medan han deremot i en sednare period lärer en högre uppfattning af densamma och dess delvisa upphäfvande (Matth. 12, 8; 19, 9; Joh. 4, 21). Kristus genom och efter döden återupphöjd i herrligheten och grundläggare af messianska riket: Derför [att han vardt lydig intill döden] hafver ock Gud öfverupphöjt honom och gifvit honom ett namn, som öfver allt namn är, att i Jesu namn skall sig böja hvarje knä, himmelskas och jordiskas och underjordiskas, och hvarje tunga bekänna, att herre är Jesus Kristus till Guds fadrens ära. Jesus se vi för dödens lidandes skull med herrlighet och ära krönt. Hvilken (sonen), varande Hans (Guds) herrlighets återsken och Hans väsendes prägel, bärande allt med sin krafts ord, sedan han fullbragt rening från synderna 62, sitter på majestätets högra sida i höjden.
Då Värdet tages till grund för pannrymden, och denna, enligt sista förändringen, är medgifyen till 180 kannor för hemman af 30,000 R:d värde, är det en obillighet och stridande mot en. klok hushållning att försvåra begagnandet af denna rättighet på sätt som skett genom det stadgande, att den Jordägare, hvars hemmansvärde öfverstigef 15,000 R:d, måste, om han vill gagna det öfverstigande värdet, anskaffa en särskildt panna, som både kostar mera inköp och underhållning, men särdeles i afseende på tillsyn och ved , än om detta kannrum, ofta obetydligt, fått innefattas inom en och samma panna. Icke mindre orimligt är det att föreskrifva ett Maximum för kannrumrnet, då behofvet af bränningen alltid för» 22* Den 8 Juni. förhäller sig till hemmansvärdet, oell en hvar lätteligen finner, att en afverkning, som icke äc mera än tillräcklig vid en Ladugård af 50 kreatur, icke svarar emot ändamålet, då man har Öfver hundrade att föda. Sådane Författningar ogillas af sunda förnuftet och äro ytterst löjlige. Af lika egenskap är det stadgande, att de låga pannor, som man funnit bespara både arbete och i synnerhet ved, och hvars allmänna bruk derföre borde befordras i stället att återhållas, blott få beräknas efter hälften af deras kannrum, efter man jemväl funnit, att tid tillika genom dem vunnes. Det är så mycket mera orimligt, att binda danandet af redskapen inom denna eller någon annan gratis, som omtanka», biträdd af chemiska kunskaper, icke tordes underlåta att tid efter annan äfven häri uppfinna förbättringar, och man har nyligen sett en sådan tillkomma , hvars verkningar till tidens vinnande äfven torde vara förmånligare än Skottska pannorna , ehuru denna redskap, efter nu gällande Bränvins - Förordning, icke lärer kunna åtalas. I hvar och en Näring borde man väl åsyfta och lifva den största färdighet , den högsta vinst. Man betjenar sig i alla andra af de ökade krafter, som nyttigare redskap erbjuda; hvarföre skall då bränvinsbränningen derifrån uteslutas, och försvaras af alla upptänkliga band?
Beträffande frågan 0111 tull-restitutioner vid utförsel al vissa utål utländska råämnen inrikes tillverkade varor; så och då den af Utskottet föreslagna tull å råsocker, 8 öre skålpundet, numera blifvit af Rikets Ständer godkänd, lärer Ridderskapet och Adeln frånträda sitt, under förutsättning af 9 öre råsocker-tull lättade beslut, att tull-reslitution vid utförsel af raffinadsocker skulle bestämmas till 11 öre i stället lör 10 öre skålpundet, såsom Utskottet föreslagit samt Preste-och Bondestånden redan beslutat. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Prot.-Utdrag den 18 April 1857. 4:o Angående afsöndring af jord från f. d. sergeants-bostället vid WestgöthaDahls regemente, Lerdals stom, lör utvidgande af Lerdals församlings kyrkogård i Elfsborgs län; 5:o Angående inlösen till Kronan af Ländshöfdinge-residenshuset i Hernösand och uppbyggande af Landtstats-embetshus derstädes; 6:o Om beviljande af ytterligare anslag för uppförande af nybyggnad vid allmänna institutet för döfstumma och blinda; 7:o Angående upplåtande till Upsala läns Hushållnings-sällskap af en Kronan tillhörig, vid Upsala stad belägen, jordrymd; 8:o I fråga om afstående af f. d. profoss-bostället vid Westgötha regemente Backabo, N:o 5 Thorbjörnsgården, Ull boställe åt en särskild länsman i vestra distriktet af Gudhems härad och Skaraborgs län; och 9:o Om beviljande af anslag och lån för tomtreglering i den afbrända delen af staden Ekesjö, äfvensom ett byggnadslån åt nämnda stad. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets: Memorial N:o 54, angående aflöningens bestämmande för den hos Riksstånden och Utskotten anställda kanslioch vaktbetjening. Bifölls; och Utlåtande N:o 55, angående medels anvisande för fortsättning af arbetena å vestra och södra stambanorna under innevarande år.
As den 28 Maji, Aterremisi kill Cöusiikntions-Utskoltet af desi tvid förra Riksdag den is Ockober >810, afgifng förslag till ändringar un TryclfrihctsLagen, tillika med de anmärkningar och äskade rättelser tili detta ämne, hwilka Konungens Nådiga Proposition 0M ?rnckfriheten innehåller; Aterremisi till Allmänna BeswärS och Aeconomiä-Uiskottel af desi betänkande rörande branwinshranningen m. m. famt anmodan till Bewillningssamt Lag. Utskotten alt j stöd af Prcste-Ständets re? mist den 2Z sist!, April, inkomna med utlåtande, dek förra r hwad som rörer asgiften för branwinshränningen och der sednare i afseende pa för, Den Z Iunii - 457 satiningarnes skärpande angående swalg och dryckenskap ; Remiss till BewillningS samt Allmänna Be« smars och Oeconomiä-Ukstortet af Konungens Nadina Proposition om Tull wc r ket, samt instämmande lili Ilidderskapet och Adelns remiss kill StatöUrskottel af Hans Excellens Herr Grefwe krakes memorial om upförande pä ordinarie stat af den till Institutet för Blinde och Döfstumme anstagne summa; Bifall list Allmänna BeswärSoch Oeconomiä» Utffeirets memorial angående sökt oinskränkt rättig, het till swedjande; Instämmande med Borgareoch Bonde-Stan, den uti Remiss af Konungens Proposition om en allmän Passevolance inrättning till ekx särskilt skon af sex Ledamöter af hwarje Ständ, Af den t Iunii. Bestiit om en underdånig tackfägelfeadretz list Kongl. Majn för inrättandet af en Swensk' Landtbruks Academie, samt kill H. K, H.
Men som Herr dlnrösnstolps, Anelöi-8, fortfor uti stt påstående, kades detta LxrrLÄum krorocolli pa Bordet. Uplastes til flukeligt afgörande Lanco-Ulfkottets krorooolls-Utdrag af den z. Junii, angående det He« Lerwärda Bonde.SrändetS yktrade åstundan at härefter fa deltaga uti Förwalkningen och styrelsen af Riksens Ständers Lsn^us. Friherre Knäbeck, ?ebr e^lexsnäer» Den af Hederwarda Bonde-Ståndet framställda fraga om deltagande i Krme^uens ^äminillrsrion och För. wallning, sinner jag för min del wara i sin natur sä hillig och i förrwarande omständigheter, dä Rikets o rrdiga Pennings-Werk, gnnvrlunda än genom 8»n^usns »r. >> >s ro^r biträde, swärligen, pä hwad sätt som häldst, lärer kunna förbättras och i ordning stallag, sa nyttig och nödwändig, at jag för miu del ej bör annat an tilsiyrka bifall a Bonde-ScändctS i denna de! giorda begäran : Ec r min kanka nog hufwudsakligt förbehåll tillätes mig dock såsom en ccmänis, tins gus noa, härwid fä tillägga, at nämligen det Hederwärda Bonde Ständer ej ma äga rättighek nrwälja eller förordna »agon ac för deras Ständ wara Lincu-Fullmagria, som icke enligt Författningarna ar behörigen gnzlitresraä at wid allmänna Riksdagar kunna mäkjas til Riksdagsman uri Ständer: et förbchäll, som af manga skal torde wara nödigt, och som jag för min del icke finner böra urakrlatag, i den händelse Bondd-Sländers begäran minner benäget bifall. Afwen wägar jag tilsiyrka det med billigheten öswercnsstammande, ak om Bonde
Majt på framställning af Dess Befallningshafvande i Östergötlands län och Domkapitlet i Linköpings stift, såsom vårdare af domkyrkans angelägenheter, föreslagit att, enär upplyst vore, att kyrkan saknade medel till återstående reparationskostnaderna, 40,586 R:dr, Rikets Ständer måtte för år 1867 anvisa omkring en tredjedel deraf, eller 13,500 R:dr, till utförande af de enligt fastställd plan ännu återstående reparationsarbeten, som för den närmaste framtiden kunde finnas mest angelägna; Öch hafva Rikets Ständer, till reparation af domkyrkan i Linköping, för år 1867 anvisat ett belopp af 13,500 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå. 73:o. Enligt hvad af Statsråds-protokollct inhemtas, hade Consistorium Academicum Majus i Upsala bos E. K. Majit gjort framställning om beviljande af anslag till första uppsättningen af ett kabinett för skön konst med 10,000 R:dr och dervid yttrat, att undervisningen i konsthistorien, tillhörande den estetiska professionen, icke i egentlig mening kunde .ega rum utan lefvande åskådning af konstens mästerverk. Eör att denna undervisning skulle blifva rätt gagnelig, beliöfdes således tillgång till en konstsamling. Vid våra förhållanden funnes icke någon möjlighet att anskaffa originaler af vare sig bildhuggareeller målarekonstens alster, men, om raan inskränkte sig till en anspråkslösare samling af afgjutningar eller efterbildningar i gips eller annat mindre dyrbart material af plastikens samt kopior af målarekonstens ur konsthistorisk synpunkt vigtigaste mästerverk, kunde derigenom mycket vinnas för konstbildningen, och det vore för anskaffandet af en sådan samling, som det omförmälda anslaget erfordrades. Universitetets kansler hade, under erinran, hurusom vid flera af högskolorna på kontinenten sådana muséer och samlingar blifvit för sagda ändamål i nyare tider anskaffade, samt att denna angelägenhet otvifvelaktig!, egde betydelse för den allmänna bildningens intressen, i underdånighet öfverlemuat denna fråga till E. K.
Häröfver hördt, hade Kongl. Statskontoret erinrat om Rikets Ständers vid 1853 och 1854 års riksdag fattade, af Kongl. Majit, jemlikt nådiga Brefvet af den 8 Sept. 1854, gillade beslut, angående upphörande af den åtskilliga hemman åliggande Stat s-Utskottets Utlåtande M 68. 11 skyldighet att utgöra dagsverken in natura till kungsgårdar och andra kronolägenheter, hvarigenom blifvit stadgadt, bland annat, att, när hofverieller arbetsskyldigheten upphörde, den hemmanet åliggande, emot sagde skyldighet afkortade, indelta räntan komme att utgöras till vederbörande indelningshafvare, men den derutöfver bestämda årliga afgälden att till Statsverket ingå, hvaremot på behöriga stater skulle uppföras ett mot nyssnämnde afgäld svarande anslag, som tillkomme boställshafvaren uti oindeld spanmål, hälften råg och hälften korn, om afgälden vore bestämd i spanmål, eller uti kontant, derest afgälden blifvit i penningar fastställd; i öfverenstämmelse hvarmed Statskontoret i underdånighet hemställt, att, såsom ersättning till innehafvaren af Ryttmästarebostället Arup, för den upphörda arbetsskyldigheten måtte å Riks-Statens 4 Hufvudtitel och anslaget till Kavallerioch Infanteri-regementerna uppföras ett belopp i jemnadt tal af 3 kubikfot 9 kannor oindelt spanmål, hälften råg och hälften korn, att efter faststäldt medelmarkegångspris i penningar årligen utgå.