Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående behofvet af detta anslag får Utskottet, med hänvisande i öfrigt till hvad statsråds-protokollet derom innehåller, endast anföra, att, för storskiftesoch afvittrings-ärendenas fortskyndande i de norra länen, det ansetts oundgängligen nödigt, att de årliga anslagen dertill blifva för den närmare framtiden betydligt ökade, på det att ett större antal landtmätare måtte kunna dermed sysselsättas och aflöningarne för desse tjenstemän förhöjas; att, i det förra afseendet, angeläget vore att anställa ytterligare 8 landtmätare för storskiftes-verket i Lima socken af Stora Kopparbergs län, 2 landtmätare för afvittringen i Vesterbottens län och 10 landtmätare för afvittringen i Norrbottens län, hvarförutan det befunnits nödvändigt, att särskilda personer förordnades att hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i sistnämnde två län, såsom föredragandé, handlägga der förekommande afvittringsmål; att, enligt Öfver-direktörens vid Landtmäteriet underdåniga framställning, samfälda kostnaderne för storskiftesoch afvittrings-arbetenaS fortskyndande i de sex nordligaste länen kunde beräknas för hvartdera af nästkommande tre år utgöra: i Stora Kopparbergs län 27,866: 32. — » Westernorrlands län .. 8,566: 32. — » Westerbottens län .. 13,500: Transport: 49,933: 16. — Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 37 Transport: 49,933: 16. i Norrbottens län .. 33,916: 32. hvartill komme, utan förändring i nu varande aflöningssätt: i Gefleborgs län, förslagsvis . 1,300: — och i Jemtlands län, förslagsvis . , 1,500: — eller tillsammans ... 86,650: — så att, då under innevarande statsreglerings-period för berörde ändamål endast utginge: det å 6:te hufvudtiteln uppförda anslag till skiften och afvittringar 42,000: och det vid sednaste riksdag för samma period särskildt anvisade extra anslag af 8,000 R:dr, eller årligen 2,666: 32. — 44 666: 32. en ökad årlig utgift uppkomme af
Detta kostnadsförslag utvisar dock en slutsumma af icke mindre än 171.000 R:dr, deraf 133,000 R:dr äro beräknade för sjelfva läroverksbyggnaden samt 18.000 R:dr för nödiga ekonomibyggnader, uthus, inredning m. m. Till betäckande af dessa kostnader egde Falu stad 44,000 R:dr i statsanslag beviljadt vid förra riksdagen samt 44,000 R:dr, hvilka Kongl. Majit, genom nådigt Utslag, förständigat Domkapitlet i Westerås att tillhandahålla ur stiftets byggnadskassa; derjemte hade kommunen sjelf, af egna medel, tillskjutit 42,000 R:dr; men för de ännu återstående 41,000 R:dr funnes för detta mindre bemedlade samhälle ingen annan utväg, än att ånyo anlita Rikets Ständers mellankomst. På grund häraf hafva motionärerne anhållit, det täcktes Rikets Ständer anslå 41,000 R:dr såsom bidrag till uppförande af nytt läroverkshus i Falun, i enlighet med ofvannämnda, af Ofver-intendents emhetet - Siats-Utskottets Utlåtande N:o l39. (fortsättning.) embetet uppgjorda och af Kongl. Majit i nåder gillade och fastställda ritning med kostnadsförslag. Vid behandlingen af detta ärende har Utskottet, sedan den af verkligt behof påkallade förändringen i planen för nybyggnaden af lärohuset i Falun blifvit af Kongl. Majit fastställd, funnit Statens mellankomst billig i betraktande af det stora tillskott kommunen redan gjort för ifrågavarande ändamål, och äfven nödvändig, på det att ej det angelägna byggnadsföretaget måtte af brist på medel afbrytas. Men med hänsyn till det af Rikets Ständer vid sednaste riksdag beviljade anslag har Utskottet föreställt sig, att
Härtill bidrager äfvenledes att den allmänna undervisningen allt mer och mer stadgar sig. Folkskolorna inom Länet äro på de flesta ställen färdiga och ordnade i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts derom gifna nådiga föreskrifter. Allmänheten, som ej längesedan visade sig tvehågsen om den egentliga nyttan af skolbildning, börjar nu med mera intresse omfatta dessa skolor och inse nyttan deraf för det uppväxande slägtet. § 3. Näringar. Jordbruket, Länets hufvudnäring, framgår alltjemnt i ett förbättradt skick. Flera större jordägare hafva i sednare tider på ett Förtjenstfull t sätt och med verkliga ansträngningar gifvit goda exempel aLt följa såväl i nyodlingsväg, som i förändrade och förbättrade anordningar till jordens bruk och egendomarnes skötsel. Mindre jordägare följa dessa exempel och har de sednare åren hos allmogen visat sig ett varmare intresse för jordbrukets förkofran. Hågen att förbättra och antaga godkända reglor för åkerbruket är lifligare än förr. Häruti får man söka den väsendtligaste orsaken till jord värdets stigande. 5 Önskligt dock alt denna håg något mer, än förhållandet i verkligheten är, mätte de krafter den äger och ej alltför vidsträckt begagnade krediten, som ej sällan med mindre varsamhet anlitas, så väl i fråga om köpsom företag i förbättringsväg. Under dessa trenne år hafva någorlunda goda skördar lönat arbetarens mödor. Den i förra underdåniga berättelsen omnämnde så kallade potatessjukan har visserligen under de trenne åren ej alldeles upphört, men likväl varit i aftagande och mindre vidsträckt. Denna för landtmannen så vigtiga jordfrukt är af stort inflytande på jordbruket på dess nuvarande ståndpunkt. Väl bör man hoppas, då jordbruket hinner än mera rationelt utbilda sig, att det nuvarande förhållandet i någon mån förändras, så att denna jordfrukt ej må vara den växt, som hufvudsakligen odlas och på hvars odling och afkastning man fäster sitt egentliga hopp, under det en mindre uppmärksamhet lemnäs åt öfriga sädesslag, hvilket, synnerligen inom skogstrakterna, ännu är förhållandet. Skälet härtill är den högt drifna bränvinstiflverkningen, dervid egentligen potates användes.
Porcellaines - förare samt Smideshandlare nu hafva att, under kringstrykande i Pandet, föryttra säctana Manufactur - varor, som är. för deu 'enfaldigare delen af allmogen i högsta måtto skadlig, emedan tillfälle derigenom lemnäs åt illa sinnade personer, att, under föregifvande att försälja sina varor, hvilkas värde merändels uppgår till ett ganska ringa belopp, allmogen på mån. gahanda sätt bedraga; hvarjemte desse handlande under deras resor med hustrur och barn, alltid ligga allmogen till last; och da härtill kommer, att, genom lättheten att på detta sätt vinna nödig utkomst, en mängd arbetsföre personer dragas från idkandet af jordbruk eller andra gagneliga näringar, till ett yrke, sorn icke gifver hvarken Staten eller dess medborgare någon vinst, af sådan beskaffenhet, att den på annat sätt mycket bättre kan varda ersatt; blifver det, enligt Utskottets öfvertygelse, 'högst angeläget, att den både oeconomiska och moraliska skada, som genom ifrågavarande handelsrättighet tillfogas Ui ket och dess innevånare, bör medelst passande föreskrifter afhjelpas; men, med öfvervägande af hurudane desse synas böra blifva, har Utskottet, enär erfarenheten utvisat, att de i Kongl. Commerce - Collegii ofvan åberopade Kungörelse gifna stränga och alfvarsamma förordnanden icke medfört åsyftad verkan, utan på mångahanda sätt esomoftast öfvertfädas, hämtat anledning till den förmodan, att ehvad Stadganden än måga göras, för att hindra missbruken äf oftabemälte kringresande handlandes handelsfrihet, kunna - Den 37 April. hä (te ingalunda dertill Vara tillräcklige,' sä länge sjelfva friheten att färdas omkring lande* ifrän gård till gärd existerar; och det är af sådan orsak, som Utskottet ansett sig böra vördsammeligen föreslå, de.t Riksens Ständer mätte hos Kongl. Alaj:t i underdånighet anhålla om utfärdande al
Enär del lör åren 1864, 1865 och 1866 i Riks-stalen upptagna reservationsanslag af 75,000 Rör för 5k ags-institutet, lägre skogssko/or samt öfriga lill skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning fortfarande vore behöflig!, har E. K. Maj:t äskat, att detsamma mätte jemväl lör nästa statsregleringsperiod varda uppfördt; och hafva Rikets Ständer, med bifall till denna E K. Majlis nådiga framställning, jemväl för är 1867 till omförmälda ändamål anvisat eli reservationsanslag af 75,000 Rör. Expo.lilioiis-Utskottets Förslag lill anderd. Slutligen bar E. K. Maj:t föreslagit, att då del under Sjunde Hufvudtileln uppförda reservationsanslag til! byggnader och reparationer i landsorterna visat sig för behof'et alldeles otillräckligt, samina anslag, nu utgörande 60,825 R:dr, måtte förhöjas till 70,000 R :dr eller ökas ined 9,175 R:dr; och har denna anslagstillökning blifvit af Rikets Ständer beviljad. 14:o. I fråga om öfriga till Sjunde Hufvudtiteln hörande ordinarie anslag, i afseende hvarå någon förändring hvarken blifvit af E. K. Maj:t äskad eller eljest i fråga k om mit, hafva Rikets Ständer funnit samma anslag böra i den blifvande Riksstaten med oförändrade belopp uppföras, dock att, till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser, ved m. m., som för närvarande utgör 18,659 R:dr 58 öre, minskas med ett belopp af 38 R:dr 7 öre, eller till 18,621 R:d. 51 öre. Kommande, i följd af hvad enligt förestående punkter blifvit beslutadt, Hufvudtitelns samtliga till ordinarie statsregleringen hörande anslag, att på sätt hosföljande tabell Litt. A närmare utvisar, uppgå till 6,072,500 R:dr.
Detta torde visa, att man nitälskar för näringarna, och att de verkligen kunna skyddas på den väg man valt. Frih. Boye: Jag vill gerna medgifva, att redactionen i den af mig understödda punkten kunnat vara bättre; men alt den innefattar något uttryck, som skulle kunna tydas till minskning af Konungens höga rätt, kan jag icke finna, enär punkten börjar ”med erkännande af Konungens rätt” &c. Huru kan väl afsigten vara att betaga en rättighet, som man börjar med att ovilkorligen erkänna. Redactionen hade kunnat vara bättre, men syftningen är densamma, som vi hysa; och jag frågar: hvad ondt är väl i den? Jag vill visst icke underkänna Gr. Posses och Hr af Billberghs uppsåt och nit. Såsom chefer för Tullstyrelsen äga de Sveriges tacksamhet; men fabrikerna böra bedja Gud bevara sig för deras grundsatser. Jag anhåller, att propos. på afslag af sista betänk, må först framställas, samt alt propos. derefter må meddelas i enlighet med betänk. Gr. von Fersen: Sedan discussionen nu lärer vara fulländad, och fråga följer om propostnas uppställning, begärde jag ordet för alt få meddela några upplysningar. Betänk. N:o 45 är af BondeSt. antaget. Stadnar R. o. Ad. i enahanda beslut, så äro 2 Stånd derom ense. Pi esteSt. deremot har gillat den princip, hvarvid motsidan stödjer sig; och jag hemställer, om man icke å samma sida skulle vilja förena sig i den redaction, sistnämnde Stånd uppgjort, i afseende hvarå jag anhåller alt få uppläsa PresteSt:s prot.- utdr. i ämnet. Gr. von Fersen uppläste derefter ifrågavar. prot.utdr. Frih. Boye: Under erinran om förbehåll af öppen rätt för en nu bortgången talare jemte öfriga, hvilka yttrat sig i enahanda syftning som jag, antager jag för min del Gr. v. Fersens förslag och slutar mig sålunda till den redaction, PresteSt. uppgjort. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla lit.
Nio 54, angide väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld. H. o. Ad. åtskiljdes kl. ^12 e. m. In fidem, 0. Plenum kl. 2 e. m. Justerades 5 prot.-utdrag för den 21 dennes. Föredrogos oell bordlädes Exped.-Utsk:ts förslag: N:o 33, till K. St:rs underdåniga Skrifvelse, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. om antagande af ny R. O. oell dermed sammanhängande ändringar i R. F.; samt N:o 6, till § i Riksdags-beslutet, ang:de antagen ny R. O. och dermed sammanhängande ändringar i R. F. Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelse-förslag: N:o 37, ang:de kurhus-afgiftens utgörande; N:o 38, ang:de nedsättning i afgiften för sluten rekommendation ; N:o 39, i ani. al K. Propos. om antagande af en författning ang:de arfsrätt för oäkta barn; och N:o 40, ang:de ändring i nu gällande stadganden rörande väghållningsbesväret. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Bonde-St:s den 21 dennes bordlagda prot.-utdrag N:o 197, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Bonde-St:s beslut i afseende å 2:dra punkten i Stats-lJtsk:ts Utlåt. N:o 54, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. om anslag till jernvägsbyggnader m. m. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter anya på bordet, Konst.-Utsk:ts d. 21 dennes bordlagda Meni.
Konstitulions-Utskottets Memorial JM 2. 29 3:o. § i :o. 2:o Lag-Utskottet tillkomme ock att granska Justitie-Ombudsmannens, vid hvarje Riksdag, afgilYande Allmänna Redogörelse samt ärliga Berättelser, äfvensom hans Embets-Diarier och Registratur, samt med utlåtande deröfver till Riksens Ständer inkomma. § l:o. Alla Riksens Ständers Utskott, med undantag af Hemliga Utskottet, hvars göromål och arbetstid af Konungen bestämmas, skola sist inom åtta dagar ifrån den, då de utsedda blifvit, sammanträda och sättas i verksamhet. Börande inkomma. 2:o. Intet Utskott, Konstitutionsoch Banko-Utskotten allena undantagna, vare berättigadt att väcka frågor till afgörande i Riksens Ständers Plena, eller att upplaga andra ämnen, än de från Plena remitterade; så vida ej, hvad Statsutskott et särskildt angår, Konungens Proposition, enligt 27 §, till detsamma omedelbarligen öfverlemnas. § Föredragnings-ätnnen i Riks-Ståndens Plena äro dessa och inga andra: l:o Konungens Propositioner, som å Rikssalen, elier sedermera under Riksdagens lopp, blifvit till Stånden eller Stats-Utskottet öfverlemnade; 2:o Mål 3:o. 33. l:o. 2:o. Lag-Utskottet tillkomme ock att granska Justitie-Ombudsmannens afgifvande Allmänna Redogörelse och Berättelse, äfvensom hans Riksens Ständer inkomma. 37. l:o. Alla Riksens Ständers Utskott — —, skola sist inom fyra dagar ifrån den inkomma. 2:o. Intet Utskott, —- än de från Plena remitterade. 48. Föredragnings-ämneu — blifvit till Stånden öfverlemnade; 2:o Mål ledamot. ledamot. 30 Konstitutions-Ut skottets Memorial JYs 2. § l:o.
I händelse af bifall härtill torde Utskottet, som i öfverensstämmelse härmed uppställt förslaget till § 24 i det nya reglementet, bemyndigas, att om Rikets Ständers beslut lemna Fullmägtige i Riksgäldskontoret särskild underrättelse, för vidtagande af de bokföringsåtgärder, som af samma beslut blifva påkallade. § 25, angående de s. k. brudgåfvovinsterna; § 26, angående de till Riksgälds-kontoret aflemnade depositionsmedel; § 27, angående de medel, som varit inneslutna i rekommenderade bref och till Riksgälds-kontoret öfverlemnats; och § 28, angående de för undsättningar vid missvexter eller felslagna skördar afsedda medel, äro lika lydande med §§ 21—24 i nu gällande reglemente. § 29, angående den i f. d. Ridderstolpeska huset intecknade skuld, är hufvudsakligen lika lydande med hittills gällande reglementes § 25. § 30, angående skulden till innehafvaren af Hebbeska fideikommisset, grundar sig på Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret i samma § åberopade förbindelse. § 31, angående Riksgälds-kontorets inom linien förda skuld till Rikets Ständers Bank; § 32, angående Riksgälds-kontorets skyldighet att liqvidera äldre till betalning vederbörligen fastställda kronofordringar; samt § 33, angående skuldernas liqviderande, utan afseende å den eljest i allmänhet bestämda preskriptionstid, äro lika lydande med 26, 27 och 28 §§ i nu gällande reglemente. Stals-Utskottets Memorial M 125, 5 Ändra Afdelningen.
Man har väl sagt att tackjernsprisen sedan förra statsregleringen ökats; men då kolpriser, transportoch andra omkostnader i samma mån ökats, tror jag att ställningen ej så betydligen förbättrats, att det vore skäl att återtaga den gamla beskattningen. Deremot talar dessutom det af Utsk. jemväl anförda skäl alt en större och hastig återgång till den äldre beskattningen skulle kunna verka menligt pä en näringsgren, som är af så stor vigt för landets välmåga i allmänhet samt bergsmännens välfärd i synnerhet. Jag får således vördsammast tillstyrka bifall till Ulsk:s förevar, betänk. Hr af Dalström, Gust. Jakob: Då jag innerligt önskar riksd:s-ärendenas fortskyndande så vidt möjligt och lämpligt är, har jag gjort mig till regel att icke yttra mig i andra frågor, ån sådane som hafva något sammanhang med min tjenstbefaltning. Men då jag finner att en grundsats här är på vägen alt göra sig gällande, uti hvilken jag ser stora vådor för Konung och fädernesland, anhåller jag alt nu fä göra ett undantag från nämnde regel och med några få ord taga R. o. Ad:s uppmärksamhet i anspråk. Jag hyser nemi. den farhågan, att om den grundsats skulle i allmänhet göra sig gällande, att när en näring lider af missgynnande konjunkturer, den då bör få nedsättning i ålagd grundränta, så kan detta blifva en för framtiden vådlig grundsats. Hvad hindrar nemi. t. ex. hemmansägarne i riket att, med åberopande af det utaf 1844 års Ständer gifna prejudikat, yrka på att äfven de, i händelse af missväxt, skola få åtnjuta lindring i sina skatter? Sålunda kan det hända att R. St. besluta nedsättande af ordinarie grundräntan till ^ af dess förra belopp. Men då befarar jag också att ögonblick kunna inträffa då K. Sig sakna medel till verkställande af de för statens behof nödvändiga utgifter. An värre blefve det om R.
N.-o 199; N:o 225, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för tionde gifvare i Skåne alt få lösa den till Stockholms allmänna Barnhus anslagna kronotionde efter markegångspris, med tillökning af i lag stadgad forsellön; N:o 226, i anledn. af väckt motion, ang:de afskrifning utaf arrendeskillnads-ersättning, ådömd sterbhusdelegarne efter bonden Matts Andersson, i egenskap af arrendator af indragna batallionspredikantsbostället Forssa; N:o 227, i anledn. af väckt motion, dels om återgång till sol - Den C Juli e. m. 559 flat rotar vid Westmanlands regemente af från dem indragen spanmål, och dels om anvisande af spanmål eller deremot svarande lösen ål en del rotar vid samma regemente; N:o 228, ang:de tryckuingskostnaderne för RiksStms protocoiler samt utdelande af de vid riksdagens slut öfverblifna exemplar af dessa protocoller och dertill hörande bihang; Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottet: N:o 96, i anledn. af väckta frågor om förändrad reglering af presterskapets aflöningssätt, om presteboställenas utarrenderande, om delning af de större pastoraten, om indragning af åtskillige ecclesiastika beställningar, om upphörande af förhöjd ärsberäkning, om förändrade bestämmelser i afseende på adjunkters missivering och lönevilkor, om klockares och kyrkovaktares löner, m. fl. sammanhang härmed egande ämnen. Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från de öfriga RiksSt.-n nemi. från PresteSt. af d. 22, 28 och 29 sisth Juni samt d. 1, 3 och 5 dennes, från BorgareSt. af d. 28 och 29 sisth Juni samt d. 1 och 5 dennes; samt frän BondeSt. af d. 26 och 28 sisth Juni samt d. 1 dennes. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 9 e. m.
Enda skillnaden är den, att hvad förr förtärdes småningom hela dagen igenom, på de tider då behofvef sådant fordrade, nu skall förtäras på en gång, inom den kortare tid som förordningen stadgar, och hvarigenom arbetaren oltast täger sig en fördubblad förtäring såsom ersättning för hvad han icke under näringsställets tillstängning kunnat lofligen få åtnjuta, och blir derigenom blottställd för böter, fängelse, ja till och med kroppskraft. Kongl, policekammarens, Lands - 35« Den i$'JFehruarii. Cancelliernas, TingsRätternas och öfrige Under; Domstolarnes Protocoller och Utslag öfver lagförde personer för fylleribrott utvisa, att detta onda icke blifvit förminskadt, utan snararé tilltagit sedan ofvannämnde förordning utfärdades, och att sålunda osedligheten icke blifvit utrotad, utan snarare befordrad, hvilketonekeligen härrör af de skäl jag här ofvan haft äran vördsamt anföra. Äfven huru många till Städerna ankomne landtboer hafva icke blifvit för besök på näringsställen under förbjuden tid, angifne och dömde brottslige, för det att de velat, efter hvad behof vet Jordrat, bekomma värma och skydd mot en oblid årstid, samt erhålla nödig förtäring? De hafva blifvit dömde att plikta, hvarigenom de penningar sorn erhållits för den till försäljning införde varan, gått för husbonden, (hvilken af en fattig underhafvande eller tjenare icke kan påräkna någon ersättning) förloradoch på sådant sätt blir det husbonden som pliktar för det att tjenaren eller underhafvanden icke vill eller kan uppehålla sig under öppen himmel, den tid han vistas från sitt hem, eller ock är det en fattig dagsverkare, som medfört det enda ban äger att försälja, i ändamål att kun-, na vid hemkomsten trösta en utan eget förvållande af brist lidande maka, och kanske jlera nakna, hungriga barn. Dessa penningeböter som tagas ifrån den idoge, men fattige i^ndtmanncn, tillgripas af en åklagare, hvilken, dem förutan, visserligen äger sin goda bergning j och samhället åger deraf ingen sann nytta.
Hvad döttrarne beträffar, så är det en allmän sägen, att man i England lättare finnér en man med 10,000 pund i årlig inkomst, än en flicka med lika summa i capital; och få måste, till följe af arfslagarne, dc flickor vara, som der äga någon förmögenhet. Likaså måste det förhålla sig med de ägtenskap, som Den 22 Ju ni i f. m. 3<) för penningar ingås, och ingen återkommer från England, utan att prisa den husliga sällhet, som der äger rum. För ägtenskapets ingående är det likgiltigt, på hvilkendera sidan förmögenheten finnes. Blott utväg på endera gifves till bergning, så uteblifver sällan ägtenskapliga förbindelser. Att då, liksom i England, rigta förmögenheten åt mannens sida, hvarigenom ägtenskapets ändamål synes säkrast vinnas, anser jag följagteligen vara det rätta. Sedan jag nu betragtat ämnet i allmänhet, anhåller jag att fä upptaga en och annan anmärkning, hvilken ej redan af föregående talare blifvit besvarad. Man har sagt, att det vore en påtrugad välvilja emot BondeStåndet, att försvara dess olika arfsrätt, enär det sjelft önskade motsatsen. Huru dermed förhåller sig, lemnar jag derhän; ty åtskilliga Ledamöter lära hafva yrkat afslag, och att återremiss beslöts, är säkert. Dessutom är det möjligt, att detta Stånd kunde misstaga sig om sitt eget bästa, emedan förändringen ögonblickligen bereder rikare giften. Det händer ju, att den vattusigtige icke önskar något högre än att dricka, ehuru han till och med vet, att det är honom skadligt? För öfrigt är det blott, efter sin egen öfvertygelse om ondt och godt, Ridderskapet och Adeln bör, i detta, säsong i andra mål, fatta sitt beslut. 9° D e n 11 J un i i f. m. Man har föreslagit, alt lösningsrätt lill fastighet borde bröder tillerkännas, och med detsamma tillfälle dem beredas att lösa systrarna ut och bibehålla jorden. Men man bör ihogkommn, att med lösningsrätten får man ej löseskillingen, enär arfslotterna äro lika.
RiddsrhusOidningen, i afseende på den händebe, som nu äf i fråga, bör utan hänsigt till de allmänna grunder som i Riksdagsordningen äro uttryckte, alldeles lör sig sjelf tydas, och tillämpas, på det sätt Eder Kongl. Majus Nådiga skrifvelse gsfver Ridderskapet och Adeln anledning att förmoda, om hvilket tolkningssäit likväl olika äsigter må hända skulle kunna uppstå; vågar dock Ridderskapet och Adeln i underdånighet tro, att för vinnande af en fullkomlig klarhet öfvar de bud sorn i Riddar-^ husOrdningen innefattas, det är angeläget, att tillika afse den öfverensstämmelse hvari denna Författning, såsom underordnad, bör stå till Grundlagarae. Och då i sådant afsönde förekommer att 6g §. Riksdagsordningen stadgar: ”det Riksens Ständer skola i den ordning Stånden. hvart för sig lämpeligast finna, rid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, att »mellan M)en * (Septernber.c, rn. Riksdagarne, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öfverse och granska Statsverkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd styrelse och förvaltning;” äfvensom längre ned i samma §, nämnas afgående Revisorer ”och deras skyldighet, att utsätta tid til! näst påföljande Revision, och dessa föreskrifter syrus sätta utan allt tvifvel, att ett' RiksStånd äger lätt både, att efter godtfinnande förordna huru Revisorer skola tillsättas, ej blott vid den lörsta, utan jemväl vid den andra af de llevisionsförrättniagsr som emellan Lagtima Riksdagar börs äga rom, samt att st serskildta personer uppdraga en sådan befattning, anser Ridderskap»! och Adeln, att Riksd-igsOrdnm* geDs béröide föreskrifter, genom deras tydlighet i detta fall sprida öfver meningen af RiddarhusOrdningens 47 §, det ljus, att om än ordstallningen i denne senare: att nemligen vid hvarje.