Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungen godkänt behofvet af jordens eller lägenhetens afstående eller begagnande, samt att tiden, då den skall afslås eller upplåtas, blifvit genom Konungens förordnande eller parternas öfverenskommelse bestämd, utförde Rällen stämning på egare och andre, som uppgifvas i saken hafva del. Rätten föranstalle jemväl att, till underrättelse för möjligen varande okände eller icke uppgifne rätts-egare, tiden för ärendets företagande varder så väl från predikstolen i den sockens kyrka, der fastigheten är belägen, som ock geriom allmänna tidningarne, kungjord tre gånger, sista gången minst fjorton dagar före den dag, hvilken till sakens företagande är utsatt. Jördens'; eller lägenhetens egare, då han höres, vare skyldig att hos Rätten, i ändamål af instämning, uppgifva den, som i anseende till nyttjande-rätt med honom del i saken halver, vid äfventyr, som i § 25 stadgas. Hos Rätten skall jemväl företes bevis derom, huruvida jorden eller lägenheten är med inteckning besvärad; och egen parterne alt, innan nämnden sättes, i laga ordning sin talan i fråga om ersättningens belopp och sättet för dess utgörande utföra. Uppstår, vid fråga om jords eller lägenhets begagnande till utläggning af elektriska ledningstrådar, parterne,emellan tvist, huruvida derigenom må förorsakas så betydlig skada, att jorden eiler lägenheten lösas skall, eller om intrånget är af beskaffenhet att ersättning derför, enligt de i 2 mom. 1 § stadgade grunder, utgå bör, pröfve och afgöre Rätten sådant innan nämnden sättes. Anses ersättning för intrång böra ega rum, bestämme ock Rätten, efter thy som intrånget finnes vara öfvergående eller fortfarande, huruvida slik ersättning skall utgå på en gäng eller i årlig afgift under den tid, intrånget kommer att fortfara. 236 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o lil. Emot Rättens beslut i dessa frågor må talan fullföljas i Hof-rätt genom besvär inom den ■ tid, i 25 Kap. 5 § Rättegångs-Balken stadgas.
Hvarför kan inte hvar och en få tycka som han vill, utan att sättas under tryck af andra? Och i detta, om religionen, gäller det i högre grad än om allt annat. Döm min religion efter mina handlingar, det är min religion. Och hvarför gör du klyftan mellan oss, dina föräldrar och mig, så stor? Nu kommer den alltid att stå emellan oss, och om de än ville tycka om mig, så kunde de det icke; de anse mig för en förtappad varelse, som ej undgår Guds vrede. Hvad det är underligt att man skall slitas så, när det kunnat vara ett sådant hjertligt förhållande; men det är emedan menniskorna äro så hjertans småaktiga. Om du inte har något emot att jag låter dem veta att du skickat mig brefven, skulle jag vilja skrifva till mamma. Ack om hon varit här i qväll, eller jag varit der ensam och fått mjuka upp hennes förtviflade hjerta! Tänk hvad hon lidit för eder skull! Sanning är nog bra att predika, men man har pligter också på annat håll. Ack hvad det skall bli godt för dig att komma hit ned och hvila ut dig både till kropp och själ, här är ändå en sådan härlig ro. Här är det lättare att finna sig sjelf, och man blir inte så bortplottrad på mång tusende funderingar, som man inte har med att göra, utan som endast förslappa och försvaga en till annat, vigtigare. Jag menar nu din böjelse att gräfva i allt möjligt, både likt och olikt. Men hur långt når man med det? Aldrig till något fullständigt resultat. Och så blir man nervös och trött till sitt egentliga arbete. Nej, vill man fram skall man helt sluta sig samman till att nå sitt mål, och ju mindre undanflygter, dess fortare når man det. ”Men hvad är det på min pys?” hör jag dig säga, ”hon sitter ju bara och håller moralpredikningar.” Men nu tar jag dig också i famn, för nu har jag sagt allt hvad jag hade på hjertat. Till Georg Brandes skickar jag i morgon, d. 10 Okt. mina böcker. Med dem går ett visitkort af följande lydelse: Tillsamman med de andra böckerna tar jag mig friheten sända fru Hortens öfvers. af Pengar.
De Geer, som af mig sjelf, hemställer jag att R. o. Ad. måtte godkänna det hvilande förslaget. Den 10 December e. m. 447 Frih. af Ugglas: Den siste värde talaren har förklarat, att det vore en väsendtlig skillnad emellan Konst.-Utsk:ts och StatsUtsk:ts gransknings-skyldighet. I detta afseende har han nemi. yttrat, att det ålåge Konst.-Utsk:t att tillse, huruvida någon Konungens rådgifvare handlat mot Grundlagens tydliga föreskrift och att, då hvad som hade afseende på förvaltning af statens medel m. m. icke funnes angifvet i de §§ af Grundlagen, der frågan vore om Konst.-Utsk:t, så kunde detta Utsk:s granskningsrätt icke hänföras till något sådant. Jag anhåller dock att få fästa uppmärksamheten på 64:de §:n R. F., der det tydligen står utsatt att »så väl rikets ordinarie statsmedel och inkomster som hvad, på sätt omförmäldt är, under namn af extraordinarie utlagor och bevillningar till statsverket af R. St:r anslås, vare under Konungens disposition, att till de af R. St:r prölvade behof och efter den upprättade staten anordnas». Det är således R. F:s tydliga föreskrift att staten icke får ölverskridas, och det är Konst.-Utsk:ts skyldighet att tillse, att R. F. efterlefves. ReträfTande Hr Munck af Rosenschjölds yttrande, att min uppfattning af orden i den förslagna 76:te §:n R. O. icke skulle vara riktig, ber jag att få hänföra mig till hvad en ledamot af Konst.-Utskrt vid förra riksdagen uti afgifven reservation yttrat, och der han tolkat föreskriften på alldeles samma sätt som jag. Då nu en annan ledamot här haft enahanda tolkning, tror jag icke att det vöre skäl att i Grundlagen intaga ett tillägg af förevarande beskaffenhet, som kan gälla rikets högsta embetsmäns välfärd och ära. Gr. af Ugglas: Jag skulle önska till den siste värde talaren få framställa en fråga. Han har nyss åberopat 64:de §:n R.
Slutligen reserverar jag mig äfven emot Utskottets tillstyrkande, alt förbudet må upphä/vas å alla de slag Väfnader, som ännu icke äro till införsel tilla Ine; eu åtgärd för de inhemska fabrikernas bestånd nu, efter min tanka, så mycket vådligare, som Utskottet i detta senare Betänkande b«- stäint en kortare tid, inom hvilken de hitintills förbudne varorna skulle tili Bil. till Bevillnings-Utskottets Utlåtande> N:'.o 3o. a5 till införsel lofgifvas, samt äfven föreslagit, att införseln af ifrågavarande varor skulle tillåtas till alla Rikets hamnar och med huru små fartyg som helst, då den deremot, enligt förra Betänkandet, skulle inskränkas till Stockholm, Götheborg och Malmö, och ej kunna verkställas med seglande fartyg under 3o lästers dräglighet, ej eller med ångfartyg under 60 häst-krafter.” Herr Prosten Sidner’. ”Då jag lyckligteller olyckligtvis icke erfor någon verkan af den märkliga metamorphos, som inom det Höglofl. Bevillnings-Utskottets pluralitet för sig gick, i afseende på de i Betänkandet N:o 21 stadgade principer för Tull-Bevillningen, så nödgas jag emot det beslut om förbuds införande, som dervid blifvit fatta dt, mig vördsammast reservera. Tvertemot sitt förra, på Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 27 sistlidne Februari och de i Nåder Committerades väl motiverade tillstyrkan, grundade förslag, har nu Utskottet åter antagit förbudseller det stränga prohibitiv-syslemet i våra handels-förhållauden. Att fäderneslandet deraf måtte befinna sig väl, är min innerliga önskan, men icke min öfvertygelse. Våra inhemska näringar behöfva ett skydd för sitt bestånd, men icke ett hinder för progressiv utveckling och tidsenligt fullkomnande. Frågar man erfarenheten, så svarar den, thy värr! att af det förra hittills blifvit det senare.
Ridderstaper och Adeln ätstildes klockan r«. ln näsm protocolli llplenning. Den 28 November. Plenum klockan § 9 förmiddagen. Herr Grefwen och Landtmttrftalken tiklkänkännagaf alk Vä i förra Plenum Justluccion f°^ Riksens Ständers Institiä-OmbudSmau blifwik afRiddcrskapec vch Adeln pröfwad och anlagen,hade bliswir förgätit att afgöra, den punkt i Eonstirulisns-lilffolkels betänkande, som angcck Jnstitiä-Ombudsmannens Cancellie-Expedilion. Heer !sandt-Marskalken lat derföre nu npläsa denna punkt och gjorde proposition till bifall dera, fann art Stats-UllVoltet likutle npdragas att till venn» Expedition förestå nödige medel. Bifölls. Föredrogs a nyo Stats-Utffottets den 18 November pa bordet lagde memorial, hwari berörde Uistkolt till Riksens Ständer hemställa hnrnwida sedan Preste-Standet protesterat emot upkagandet af alla de frågor som röra Bi>?opSlönerneS indragning, nägon widare ätgärd derwid af Utffotler kunde ä« ga rum. Herr d^or6enstoIp>o, Anöers. Af den nn npr läste handling finnes att Preste-Ständet ansett bibehållandet af sitt nuwarande löningesätt för beständigt, såsom as wigt för Religion och Seder, samt sä - >742 Den 28 November. såsom cn Pnvilegii fräga; jag rror att det ej skulle wgtz ra kill Ständers heder om Religion skulle någor befara, derigenom arr Biskops-Embeten skulle sia, ett par ar lediga; der more ett bewis att ve hittills warit illa sörryaltade. Jag kan ej inse nägot skäl hwarföre nägon Embetsman skulle kunna nndamaKas jfrän glt bispringa Staken dg hon är i nöd.
Junii P. i55,i59,5o8,542,6io. Ansvarighetslag, angående, för de blifvande Directionerne vid Vestra och Södra LåneContoiren. Nov. P. 83. Dec. 2 A. P. i63. AnsvarighetsLagen för Fullmägtige uti RiksgäldsContoiret, angående ett tillägg uti. Anteckning af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter. Jan. P. 4- — utsättande af tid till den andra. Jan. P. 64- — angående en dervid uppkommen skiljaktighet. Jan. P. 142. Arbetscommenderingar, rörande, af Indelta Ammen. Arbetsdomar, om nödvändigheten af deras återinförande. Junii P. 781. Sept. P. 611. Arbetsoch Correctionshus i Hufvudstaden, angående. Aug. Nov. P. 585. Nov. 2 A. P. 151,326. Dec. 2 A. P. i6‘r. Arbetsoch Correctionslnrättningen i Wadstena, angående. Dec. P. 79 c. 5? Alhin, Axel von, yttranden, Febr. P. 634- B. 600. Arfvoden, för Ståndsoch UtskottsCantzlicrne och deras Betjening; se Aflöning. Arfvoden, angående, för RiddarhusKamreraren och Fiscalen. Maji. P. ^i5. Arnell, Landshöfding, rörande Revisorernes anmärkning angående af honom uppburne förskottsmedel. Arnell, Lars, yttranden. Febr. P. 251. B. no. Arrendator, angående rättighet till dess afhysande, när ArrendeContraetet ej uppfylles. Febr. P. 736. Julii P. 791. Aug. Arrenden å MilitiasBoslällen, angående förändring i sättet att bortlemna. Febr. P. 736. B. 831. ArrendeSpannemål; se Spannemål.
Cederström några saker, som jag bekänner, att jag icke rätt hörde eller rätt förstod. Med förbigående af hvad som yttrades om den värde talarens ungdom och det dermed förenade minnet af en hund och ett köttstycke, vill jag blott upptaga påståendet att nu intresset skulle vara lika stört för bänkm.valet, som det skulle vara för elt direct electorsval. Jag tror, för min del, att intresset för electorsvalet skall blifva större, och jag har åtminstone mera säkerhet, i afseende på den person sorn jag 5 H. 27 21» D c k n April f m. väljer direcle till eleclor, än jng får, ntt elen person, som jng väljer till bänkman, sedermera skall utvälja en elecfor, sådan som jag önskade. Man har åtminstone redan funnit, att någon gång, och jag tror att exempel derpå ieke behöfver sökas långt tillbaka, betydlig missräkning ägt rum just på bankm.val. Frih, Cederström, Anders: Jag vill blott nämna, att det varit ett misstag af Gr. Hamilton , att jag skulle hafva yttrat mig så, som han säger. Det är blott detta jag velat hafva äran tillkännagifva. Hr von Troil: Den punkt, hvaröfver meningarna kunna vara delade, är den, huruvida inom en representerande församling, voteringarna böra vara öppna eller slutna. Likväl lärer, hvad R. o. Ad. särskildt angår, meningarna temmeligen vara ense derom, att voteringarna mäste vara slutna, i anseende dertill, att detta Stånd till större delen bestå!' af embetsoch tjenstemän. Den punkt, som nu är under R. o. Ad:s öfverläggning, innefattar egentligen frågan om, huruvida den slutna voteringen skall vara en sanning eller icke. — Man har här uppgifvit, att bänkm.inrättningen leder sitt ursprung från 1720.
Rdr 32 sk 2 1 „ „ „ å 10 Rdr 3 3/4 „ „ „ å 33 Rdr 16 sk, 12 1/2 , „ „ å 100 Rdr Banco 37 1/2 „ , „ å Soo Rdr Banco — —! 87 1/2 „ „ „ Dock ega Banco-Fullmägtige, att, i händelse dessa valeurer, någon annan skulle finnas vara för allmänna rörelsen serdeles nyttig och nödvändig, låta, enligt de af Rikets Ständer nu stadgade grunder, utgifva sedlar å 1, högst 2 andra valeurer emellan 2 Rdr och 100 Rdr Banco. 4 §• kommer att erhålla detta förkortade innehåll: Sedlar på 16, 12 och 8 sk, få fortfarande intill nästkommande Riksdag utgifvas; och är det Banco-Fullmägtige obetaget, att, i afseende på text, tryck och papper, vidtaga de föräudi ingar, som kunna finnas ändamålsenlige och medföra besparing. 80 Trot. Ut dr. d. 4 Maji 18.35.. 5 §. får följande lydelse: De större sedlarne, som lyda på valeuren öfver io Rdr B:co, skola i Bankens räkenskaper upptagas efter stycketal med numer och datum., hvarvid dock alltid iaktlages, att sedlar, som tid efter annan i Bankens Cassör inkomma och icke befinnas förslitne, skola till utvexling åter begagnas, samt att de samma således icke varda annullerade och i räkenskaperne afförda förr, än de i följd af nötning äro lill vidare gångbarhet bland allmänheten otjenlige. Bankens smärre sedlar, hvartill räknas de sorn lyda på io
Ridderskapet och Adeln afsläget, Utskottet* ifrågavarande Utlåtande borde läggas; till Händlingarne. 6, D, I likhet med hvad vid förra Riksdagen .varit öfligt, fann Ridderskapet.och Adeln föt godt ^56 Fröt. Vtdr, 'd. zy Deeemb. 1823. besluta, att de Utskottens Secreterare och Garjceh ■lister tillkommande slutliga atfvodén och Tractaraénten» icke må till dem utbetalas förr, än genom. Riddarhus Smreterarens qvitto intygas, att Utskot» tens Protocoller och Handlingar, ordentligenin bundne, blifvit till Riddarhus-Archivet aflemnade gällande sådant likväl icke i; afseende på Statsoch Banco-Utskofiren, hvilkas Handlingar icke å RiddarhusArehivet förvaras; uti hvilket beslut.de of» rige R ks Stånden skulle inbjudas, att sig med Rid* derskapet och Adeln förena, S D. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, den 17 dennes, under N:o 255 afgifne, och samma dag på bordet lagda Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande, angående dels äfskaffande af all Expedidons-lösen, dels och nedsättning af Taxan derå. Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Bifölls vid förnyad föredragning Stats-IJtsköttets Utlåtande, N:o 668, öfver gjorde anmärk'
Då man klandrat förfatlningsföi slaget i delina del, synes man följaktligen icke håfva gjort sig rött reda för föi hållandena och förbisett den bestämda skillnad, förslaget gör emellan klyfning, af hemman, sorn alltid fordrar besutenhet, och afsöndring af joni eller annan lägenhet; hvarvid helt andra grunder äro stadgade. Att bestämma det hemmantal., sorn i allmänhet må anses uttrycka besutenhet, finna Utskotten ingalunda, såsom man velat påstå, underkasladt en Öfverdrifven svårighet, serdeles om, på sätt Utskotten hemställt, en sådan bestämmelse för hvarje ort serskildt uppgöres. De ifrån Läns-Comiteerna och Läns-Styrelserna i afseende derpå inkomne uppgifter gifva till och med tillräcklig anledning att, på sätt Commilterade äfven föreslagit, antaga ett för hela Riket gällande allmänt stadgande i denna del; och då Utskotten i sitt afgifna Betänkande trodde sig hafva ådagalagt den varsamhet, som Utskotten alltid ansett böra iakttagas vid utfärdandet af ekonomiska författningar, serdeles då de skola gälla för liela Riket, hoppades Utskotten vinna Rikets Ständers odelade bifall. Deri gjorda anmärkningen har också ej förmått rubba Utskottens åsigt af saken, och Utskotten vidhålla således sitt i denna fråga redan gifne tillstyrkande. Emedlertid böra Utskotten icke lemna obemäldt det förslag, som i sammanhang med anmärkningen blifvit gjordt, att lägga taxeringsvärdet till grund för bestämmandet af det minimum, som vid hemmansklyfning må anses lemna full besutenhet. Utskotten mäste beklaga det missöde lör fa ttningsförslaget rönt alt icke rätt förstås, ty från annat än missförstånd kunna Utskotten icke härleda ifrandet mot hemmantalets läggande lill grund och norm för besutenhet, då förslaget något sådant icke innehåller.
Utskottet ansett det åligga sig att bestämdt uppfatta frågans verkliga ställning i sin helhet, sådan den efter dess serskilda behandling intill denna tidpunkt nu framstår, samt alt, efter denna uppfattning, till ledning för Rikets Ständer, lemna Utskottets lika bestämda omdöme deröfver i öfverensstämmelse med den öfvertygelse, som både inom Riks-Stånden och Utskottet under tiden sig utbildat. Ifrån sådan synpunkt betragtade, får Utskottet vördsamt förklara såsom i dess tanka nuvarande enda föremål för pröfning, frågorne: dels huruvida någon laggild anledning förefinnes alt anse Riket vara belasladt med ineller utrikes gjord gäld? Dels ock huruvida andre omständigheter förekommit, på grund af hvilka Rikets Ständer borde bevilja det af Kongl. Maj:t för Minister-Cassan äskade ytterligare anslag af 770,966 R:dr 3a sk. Banco? I Ståls-Utskottets Utlåtande, N:o 489. 21 Och alldenstund i förra hänseendet icke förekommit någon anledning, det under de transactioner, hvarigenom Minister-Cassans uppkomna brist tid efter annan blifvit betäckt eller omsatt, skuldsättning för Svenska Statsverket egt rum, med iakttagande af någon bland de former, Grundlagen för en sådan skuldsättning såsom oundgänglige föreskrifvit, samt det så väl af Kongl. Mapts Kådiga Skiifvelser till Rikets Ständer och deras Siats-Utskott, som af f. d. Utrike^ Stats-Ministerns, Hans Exc. Friherre St.jcrenlds och nu tjenstförrättande Ministern^ Herr Stats-Rådet Ihres skriftliga yttranden är att inhemta, det Minister-Cassans brist icke såsom dylik Statsverkets skuld varit ansedd; alltså kommer Utskottet otvunget till den slutsats: — Det någon Rikets Ständers åtgärd, till reglerande eller infriande af gjord Statsskuld, icke i ringaste måtto finnes påkallad.
R:dr må från anslaget till försvarsverket i allmänhet till regementets löneanslag, enligt riksstaten utgörande 25,684 R:dr 16 sk. öfverflyttas, hvarigenom detta anslag blefve till 32,044 R:dr 16 sk. forhöjdt, dels ock att hela det sålunda tillökade löneanslaget må för den föreslagna reorganisationen af regementet få oafkortadt användas, ehuru nummerstyrkan skulle minskas med 80 man, för att sålunda åt den numerär, hvaraf den nya korpsen komme att bestå, bereda enahanda öfningstillfällen, som vid indeldta regementen och korpser kunna i allmänhet tillvägabringas, i stället för den vid det nuvarande regementet till blott 14 dagar bestämda exercistiden, torde Eders Kongl. Maj:t vilja inskränka Sin nådiga framställning i ämnet till Rikets Ständer dertill, att begära deras samtycke till de sålunda uppgifna hufvudgrunderne för den afsedda förändringen och deraf följande omflyttningar eller jemkningar i anslagen, i den mån den tillämnade organisationen och öfvergången hinna verkställas, äfvensom att Rikets Ständers beslut i ämnet må serskildt och så snart ske kan, varda Eders Kongl. Maj:t meddeladt, på det att organisationsfrågan derefter må i dess helhet kunna komma under nådig pröfning.” Transport R:dr 65,938: 40. Kongl. Majds Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. 23 Transport R:dr 65,938: 40. — ”Svea, Götha och Wendes
Men hvad värre är, om någon skulle våga försöket och laglydigt tillstängde allt aflopp för ångan, skulle han ovilkorligen åstadkomma kärlets explosion. Huru man än vill betrakta ifrågavarande föreskrift är den derföre, väl icke oskyldig, men ett orimligt nonsens, som icke kan qvarstå i någon författning. Sista momentet i samma § lyder: »Ångrör, som till bränvinsbränningsred skap begagnas, må icke i diameter hålla mer än 8 tum.» Denna föreskrift har förmodligen tillkommit i välment afsigt att hindra be gagnandet af allt för stora rör och derigenom påskynda averkningen; men före-skriften uppfyller alldeles icke detta ändamål, ty det är dermed hvarken förbjudet att begagna rören huru långa som helst, ej heller att begagna flere rör, och med hvilkendera af dessa utvägar, man vidtager, kan bestämdt samma ändamål vinnas, som man nu vill förekomma. Ett rör kan till och med göras så långt och gifvas den riktning att det icke blott påskyndar afverkningen, utan äfven åstadkommer rektifikation. Ett bättre korrektiv föreställer jag mig ligga uti det förslag, som jag i denna reservation tillåtit mig framställa till 1 mom. af nästföregående På grund af dessa anmärkningar vågar jag yrka afslag på alla ofvanupprepade af Utskotten föreslagna tillägg uti denna §. Utskotten hafva uti 12 § äfven föreslagit ett tillägg, så lydande: »Icke heller må, vid sådan redskap, hvartill rektifikations-apparat ej är upp - 20 Bevillnings-, Lagsami Allm. Bcsv.- och Ekon.-Ulsk. Utlåtande, iV.o 2. gifven, spritångorna, sedan de utgått från hattröret, i mäskvärmaren eller annorstädes, ledas i uppåt gående riktning». Detta tillägg medför visserligen tvånget af åtskilliga mäskvärmares ändring, men som det icke kan bestridas att de mäsk värmare, hvilka dertill blifva hemfallna, redan äro, enligt gamla författningen, olagliga, och i de liesta orter icke fått begagnas, anser jag mig icke böra bestrida detsamma, ehuru det bordt vara öfverflödigt om herrar justerare rätt uppfattat författningen och sin pligt. IS §.
M:s nåd. propos., ang:de medel till slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för myntoch kontroll-verken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfriga med dessa verks flyttning förenade kostnader. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 230 Den 26 Juni. Måndagen den 26 Juni 1848. Plenum kl. till 6 e. m. Justerades 9 prot.utdr. för den 22 dennes samt pleni-prot:n för d. 3 dennes f. och e. m. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter i Bevilln.-, Banko-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskm, och hade dertill blifvit utsedde i Be vill ni ngs-Utskottet: efter N:o 243, Frih. von Roxendorff, fullm. Frih. Raab, Adam Christian; lNT:o 1,582, Hr Steuch, Mathias. Banko-Utskottet: efter N:o 120, Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik, och N:o 2,320, Hr Akerman, Fredrik; N:o 1,841, Hr von Heland, Isak Fredrik; och N:o 2'283, Hr Akrell, Carl. Lag-Utskottet: efter N:o 2,195, Hr Edelstam, Fabian: N:o 1,566, Hr Kröningssvärd Carl Gustaf. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet: efter N:o 77, Frih. Rehbinder, Fredrik Wilhelm; N:o 1,721, Hr Ingelotz, fullm. Frih. Adelsvärd Erik August Adolf. Öppnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Bevilln.Utsk., att inträda under ordinarie ledamot lNT:o 1,421, Hr Insenstjerna, fullm. Gr.