Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Några minuter allenast — jag ber er varmt — » krossa mig ej — hjälp — hjälp mig — ty intet buller störde. därom — bönfall mig. » jag älskar honom — älskar honom högre än mitt (Forts.) Jag skulle vilja gjuta Det var ett underbart smekande välljud i denna lif — än allt i världen W t stämma, och det låg en sådan ton af enkel in— min sista droppe blod, hellre än jag släppte nerlighet öfver hennes ord, att Sonja kände sig honom ifrån mig Aldrig — • aldrig — skall egendomligt gripen utaf dem. ni taga honom ifrån mig — hör ni det — så Till Iduns läsarinnor! Hon tvekade ett ögonblick, men gick därefter länge mitt hjärta slår • — min mun andas fram i dörren och tillsade Marie att lemna dem, Lemn. ^ss i fred vänd åter, dit ni kommit Som insamlingen för det lilla barnhemmet i Boifrån glömmen, att vi finnas till — vi skola till dess hon ringde på henne. huslän fortfarande pågår, ber jag att härmed få Käthe tackade med en blick, när hon kom åter dölja vår kärlek så långt, så oändligt långt ifrån underrätta, att min adress från den 15 juni till eder, att I aldrig skolen behöfva minnas den — och slog sig ned vid andra ändan af bordet. den 15 augusti är: Vaxholm, rådman Forsells villa. Sonja kände en oförklarlig beklämning, en taJag besvär er — ni kan förmå er far därtill — enPå samma gång jag begagnar tillfället att utdast ni kan afvärja ofärden ifrån mig — med ett fatthet inför denna kvinna, den hon hade den tala ett varmt tack för alla de bidrag, som influvåldsammaste möda att bekämpa därhän, att hon ord, ett enda ... » tit, vågar jag äfven bedja dem, som ännu icke fick fram dessa ord: Sonja var våldsamt uppskakad inför denna oändskickat någon tioöring, att icke glömma de små » Och nu — hvarmed kan jag stå eder till liga smärta; hela hennes gestalt darrade som af hemlösa barnen! en isande vind. tjänst? » Redogörelse för influtna medel kommer längre » Res er upp », sade hon med möda, » jag kan fram.
Jag har intet emot Hr von Hartmanselorffs förslag, att man nu förbigår denna punkt och öfvergår till de öfriga, i sammanhang hvarmed min motion äfven förekommer, men jag tror icke, att man bör binda sig vid en allmän princip genom att gilla Utsk:s förslag. Ett uprepande af principer kan under discussionen om detta Betänk, i alla fall icke undvikas/v Hvad beträffar den af Hr von Hartmansdorff berättade historia, så hade den sannolikt icke berättats eller roat, om den varit en hvardagshistoria. Den häutyder emellertid blott å ett undantag och sådana bevisa intet. Jag har icke så ringa förtröstan till Svenska mäns upgifter ”på ära och tro”, som åtskilliga andra ledamöter. Det har likväl icke kunnat falla mig in att vilja hafva dylika upgifter, sä länge bevillnings-procenten är så hög som f. n., ty med sådana afgifter kunna origtiga upgifter aldrig förekommas. Hade man antagit mitt förslag, hade det nu öfverklagade förhållande undanröjts. Om skatten är billig, uphöra i allmänhet försöken att eludera författningen. Sannolikt är det för många ledamöter af detta hus bekant, hurusom i Hamburg, hvarest tullafgifterna såsom jag tror, blifvit nedsatte till 1 proc., köpmännen aflemna förteckningar pä varor, som skola förtullas, och endast dessa förteckningar utan ringaste kontroll äro tillfyllestgörande. En köpman der, som skulle vilja undandraga sig den ringa afgiften, blir i allmänna opinionen brännmärkt. Slutligen åberopar jag sista punkten af Hr Brodins reservation sä lydande: ”Det bör icke heller lemnäs oanmärkt, att all lagstiftning bör efter min åsigt, undvika sådane stadganden, hvilkas orimlighet föranleder till försök att eludera samma lag, och att det är både rimligt och troligt att en lägre bevillnings-proc. skulle föranleda sanningsenliga taxerings-upgifter i allmänhet och jordegendomars upskattande till deras ungefärliga värde”. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Denna punkt innefattar Den 24 Maj f. ra. 255 detsamma som Hr von Köchs förslag, nemi. att alla upgifter till taxeringar skola afgifvas på ära och tro.
När vid uppgörandet af redactionen lill betänk, de 42,000 r:drne ökats med de ytterligare tillstyrkta 6,800, utan att särskildt blifvit uttryckt de ändamål, hvartill sistnämnde belopp bör användas, har uppstått den farhåga, att nya Elementarskolan möjligen i framtiden skulle få åtnjuta mer än Konungen för densamma äskat, eller 6,800 r:dr, och reservanten, Prosten Stenhammar, bar derföre yrkat, alt denna summa skulle, pä siilt Konungen föreslagit, uppföras sorn särskildt anslag till nya Elementarskolan. Till undvikande af ali tvist och tvetydighet, skulle jag tro, att det vore rätt, om anslagssumman, såsom i betänk, skett, utföres lill 48,800 r:dr, men att dervid må tilläggas den mening: ”hvaraf för nya Elementarskolan.^,800 r:dr”. Jag anhåller, att R. o. Ad. behagade, för detta förtydligande, återremittera den ifrågavar. punkten, med bifall i öfrigt till sjelfva anslaget. Hr von Hartmansdorff: Direclionen för den nya Elementarskolan, i hvilken jag har den äran att vara ledamot, har sökt att fä dessa 6,800 r:dr uppförde pä stal, och Konungen har begärt del af Stäuderne. Det uttryck, som tillkommit i StatsUtsk. och hvilket här blifvit omförmäldt, att nemi. skolan mätte tills vidare erhålla hvad som pröfvats erforderligt, har, pä sätt Hr Ekströmer nämnt, gifvit anledn. till deu uttydning, som innehäItes i Prosten Stenhammars reservation. Till förekommande deraf, alt ingen måtte tro, att nya Elementarskolans styrelse åsyftar att vinna något på de öfriga läroverkens bekostnad, be - Den 6 No v ernber f. m. 75 strider jag ej att denna puukt återremitteras.
Skallgång, om deltagande deri . — 7 2 6 — b. 22 Mars b. 22 Mars b. 22 Mars b. 22 Mars Skaraborgs län, mulbetesrätt å dess b. 17 Maj b. 14 Maj b. 10 Maj kronoparker — A 1 117 — b. 14 Maj Skatteförenkling, väckta frågor om 59 A 1 167 — 5 Juli 5 Juli 9 Juli 5 Juli Svar på återremiss — A 1 262 — 50 Juli 2 Aug. 2 Aug. 2 Aug. 179 8 Skattejords köpande lill frälse — A 1 169 — b. 28 Juni b. 28 Juni b. 2 Juli å. 2 Juli Svar på återremiss — A 1 232 — a. a. 21 Juli a. a. 23 Juli a. a. 25 Juli a. a. 25 Juli Skellefteå Elf, anslag till bro öfver — A 4 19 — b. 15 Jan. b. 15 Jan. b. 15 Jan. b. 15 Jan. Skellefteå stad, farled till och lastbrygga vid — A 1 165 15 b. 26 Juni b. 26 Juni b. 26 Juni b. 28 Juni b o upplåtelse af kronojord till — A 1 206 — b. 9 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli b. 9 Juli » » stapelstadsrätt derför — 8 — 54 — b. 15 Mars b. 12 Mars å. 19 Mars å. 12 Mars Svar på återremiss — 8 — 99 — a. a. 13 Juni a. a. 28 Maj a. a. 28 Maj 1. b. 25 Maj Skeppsbyggeri-lnslitut i Carlskrona, anslag till, se Carlskrona. Skeppsholmen, reglering afboställsb. 21 Juli b. 23 Juli lägenheter å — 4 1 246 — b. 25 Juli b. 23 Juli Skiftes-Stadgan, om ändringar och b. 9 Juli b. 12 Juli b. 12 Juli tillägg deri — 7 0 15 — b. 12 Juli 115 54 Skiftes-ärenden, om åtgärder för deras skyndsamma afgöranb. 12 Juli b. 12 Juli de i Högsta
Jag kan således ej inse den minsta våda för den monarkiska principen af detta förslag; tvärtom är det ett skydd för denna princip, så framt man ej vill framkalla Roms vilddjur och medeltidens tyranner. Hr Silfverhjelm, Carl Adam: T_,ika med Hr Lefre'n tror jag, att det skall blifva svårt att säga, hvad Nationen tänker om denna sak; men hvad som är säkert är, att £ af folket äro missnöjda med hvad som nu är. Det tillhör Representationen att tillse, huru delta skall kunna ändras; och då torde man ej utan skäl anse ansvarighetslagens brister vara bland de vigtigaste anledningarna till delta missnöje. Vi hafva hört Konungens rådgifvare sjelfva medgifva sig för närvar, vara nollor, och jag kan ej instämma med Frih. Cederström, att man kan blindt trygga sig till den moraliska känslan hos Regenten; ty det conslitutionella samhällsskicket förutsätter controller för att kunna motverka det onda, man möjligen skulle vilja åvägabringa. Det förslag, Hr Dalman uppgifvit, finner jag dertill fullkomligt ändamålsenligt. Det är Regentens pligt att befrämja det goda; men det ur äfven rådgifvarens skyldighet att stå till ansvar, om han gjort sig till verktyg att befrämja, hvad som är skadligt. Skulle den princip göra sig gällande, att ansvarsfrihet skulle äga rum, då rådgifvaren reserverat sig, tror jag, att landet dermed blir föga belåtet. Sinnesstämningen blir ej bättre för det folket får höra, att rådgifvaren reserverat sig mot ett skadligt beslut; ty Nationen fordrar direct ansvarighet hos den, som befordrat beslutet till verkställighet. Jag anser denna fordran så billig, att den hvarken kan eller bör afslås. Hvad Frih. Ehrenborghs yttrande beträffar, att Constit. Utsk. icke skulle upptaga till handläggning rn sådan yt - Den "j Octoher. trail mening, tror jag, att om Ståndet förklarar den för sin gemensamma tanka, blir det svårt för Utsk. att icke upptaga den, äfvensom för Regeringen att icke gifva gehör deråt, om Repx-esentationen derpå enstämmigt yrkar.
Dä ett bland den nya Bcvillnings-stadgans hufvudsyften rätteligen gick derpå ut att i afseende på jordbruksfastigheters värden erhålla ett sanningsenligare resultat, än sora, efter hvad erfarenheten tydligen ådagalagt, genom förut varande föreskrifter i ämnet kunde vinnas, var det helt naturligt att man borde draga nytta af de särskilda uppskattningar, som vid köp eller belåningar förut kunde hafva egt rum, desto heldre som det var att antaga, att dylika uppskattningar ur de enskilda intressenas synpunkt i allmänhet voro å ömse sidor med noggrannhet verkställda; och om, i betraktande af det erkända förhållande att egendomsprisen under de sednare åren af det då förflutna decenniet af, såsom man antog, tillfälliga anledningar öfver höfvan stegrats, köpeskillingsbeloppen och hypotheksvärdena icke kunde eller borde läggas till ovilkorlig grund för uppskattningen, fordrade likväl omtankan om Statens rätt att åtminstone så mycket afseende tillädes dessa särskilda uppskattningar, att taxeringsmännen skulle vara pligtige att angifva de skäl, sorn i hvarje fall föranledde till äsättande af högre eller lägre värden än de sålunda genom enskild uppskattning bestämda. Och dä, i fråga om byggnaders värde, det måste erkännas, att detsamma stundom väl kan vara högre, men ytterst sällan lägre, än det antagna brandförsäkringsvärdet, synes det äfven hafva varit af ofvanberörda omständighet påkalladt att föreskrifva taxeringsmänBih till R. St. Brot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 8 Håfi. 6 42 Bevillnings-Utskottets Betänkande 9. nen skyldighet att bjuda skäl för sin åsigt, då en sålunda förut verkställd värdering icke af dem kunde godkännas.
Det har icke eller kunnat påstås att, sedan myntoch medalj-samlingen en gång blifvit ordnad och katalog eller register deröfver blifvit upprättadt, befattningen med att inköpa och ordna de exemplar, som äro af det värde att de förtjena plats i mynteller medalj-samlingen, är så besvärlig att tillökning i arfvodet ur denna synpunkt bort ske, utan man har framhållit såsom skäl att hans förtjenst såsom forskare och vetenskapsman är så särdeles stor, hvilka egenskaper hvarken jag eller någon annan kan vara nog oblyg att förneka honom; men jag tror att 200 R:dr betyda litet eller intet, då man lägger dem i vågskålen med store mäns egenskaper, ty skulle Solon af Grekerne, Virgilius af Romarne och Newton af Engelsmännen fått betalning efter de egenskaper de egde, undrar jag huru mycket dessa nationer blifvit skyldiga de sistnämnde vetenskapsmännen; yrkande jag således att den af Utskottets pluralitet tillstyrkta tillökningen i Bankens tjenstemäns inkomster äfvensom till garde des medailles måtte af de respektive Riks-Stånden ogillas.” I denna reservation hafva instämt Riksdagsfullmägtige Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län och Per Persson från Wermlands län samt Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson från Malmöhus län, i hvad berörda reservation innehåller afstyrkande af löneförhöjning till Bankens tjenstemän i 3:dje och 4:de graderna. Vid 5 :te punkten, af Herr Manner skante, C. A.: ”Jag anser att den första Januari 1867 infaller alltför nära den dag, då ny riksdag, med rätt att vidtaga ny lönereglering, sammanträder, och föreslår derföre att de förhöjningar uti förutvarande stat, som Rikets Ständer besluta, må få beräknas och utgå ifrån och med den 1 Juli innevarande år.”
Ridderskapet oell Adeln förekommer: A. Att Utländsk Spanmäl hör, under ansvar af Magazins-Inrättningens Styrelse, allena kunna inför skrifvas, i hvilket fall likväl Inrättningens Lager af Inhemsk Spanmäl anses böra bestå af minst 300,000 Tunnor, hvaraf ej något får af yttras förr iin 2.ne månader före en ny skörd; hvarjemte i sammanhang härmed anföres, att, dä genom en sä beskaffad föreskrift i afseende pä införskrifning af Utländsk Säd, befaras kan, att Spanmulsprisen stegras, torde detta dock kunna förekornmas genom Ma» gazins-lnrättningens större Spannmåls-Lager, till beredande hvaraf Inrättningens Creditiv på Banken borde vara oinskränkt. Stats-Utskottet har väl i dess anförande om upphandling af Utländsk Spannmål hemstält, att, då en sådan upphandling oundvikligen för Allmänna Magazins-Inrättningens räkning be* hofver göras, synes den endast genom Verket» Öfver-Slyrelse böra föranstaltas och ingen an* nan Autorilé, såsom oftast hittills skedt, der* med äga befattning. Härmed har Utskottet lik - Stats^Utskottets Betänkandeti. Val ej hvarken hemställt eller haft för afsigt, att Magasins Directionen ensamt skulle äga den uteslutande rätten, att införskrifva Utländsk Spannmål, och alt ali enskild åtgärd dermed borde upphöra. Fn sådan'högst skadlig och till förfång för enskildta handels-industriert ledande föreskrift, afsiyrker Utskottet aldeles, Utöfver 200,000 Tunnor Spannmål synes Magafcins-Inrättningens Lager ej behöfva utsträckas, och med detta Lager äger ock Inrättningen, efter den omfattning den kan och bör, hafva, tili räck 1 i t^e förråd till Undsättning. Hvad Utskottet i denne del i det afgifne Betänkandet anfört, åberopas Vördsam!igen.
Uplastes protocolls-utdrag frän det WälloflBorgare-Ständet, af den 8 Augusti, innefattande Marde af Bewillnings-Urr-ottets förflag till ny försa ming om stämpladt pappets afMen, med alla de i sista betänkandet förestagne tuiagg, utom det, som angar 22 §. i författningen, hwilken tz Borgare-Ständet ansett böra förblifwa sadan, som den i lörsta berankandet biifwit projecterad. Ridderstapet och Adeln förklarade sig förbsifwa wid sitt förut fartave beflut, och Borgare-Eiändets undanlag, således komma att utgöra en nämndfräga. Uplastes och lades pä bordet Seaks-UtstottekS betänkande, af den utte dennes, innefattande tillstyrkande om tillökning ä Secrererarens i Riksgälds-Conlviret lön, Uplastes Stats-Utstotreks betänkande af samma dag, rörande inlösen af åtskilliga f. d. Kongl. Famillen tillhöriga meublex Wid Haga Lustslott. I anledning af de af Stats-Utskotret härigenom kemnade uplysningar, bestöt Rrdderffapel och Adeln, alt detta betänkande stulle tjena kill rättelse tvid östverseende af den för hwilande förklarade underdäniga ffrifwelsen till Kongl. Maj:r i detta «mne. Up° 694 Den 12 Augusti.
Preste-Ståndet den j5 Borgare-Ståndet den i5 ■ Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse s angående utbetalande af begrafningshjelp efter aflidne Räntmästaren Alm. (Stats-UtsL Uti. N:o 126.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar framställning blifvit gjord derom, att, sedan Landt-Räntmästaren i Westmanlands Län Johan Fredric Alms hvilken, efter att hafva år 1825 erhållit Nådigt afsked, med rättighet att till åtnjutande af pension å allmänna Indragnings-staten uppföras, sedermera år 1832 allidit, men arfvingarne försummat att, inom den i Kongl. Kungörelsen den 9 December 1812 stadgade tid för anmälande af fordringar hos Stats-verket göra gällande deras anspråk att efter bemälde Alm utbekomma begrafningshjelp, enkan Maria Christina Alm, som vore stadd i torftiga vilkor, måtte förklaras berättigad utbekomma den begrafningshjelp, sorn efter bemälde hennes man bordt utfalla; och hafva Rikets Ständer, med anledning häraf, bifallit, det ifrågavarande begrafningshjelp, hvilken bordt utgå med 395 R:dr 24 sk. med derunder beräknade 37 tunnor spanmål, må från Riksgälds-Contoiret till sterbhusdelegarne utbetalas. Hilket Rikets Ständer härmed få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Juni 1841. io64 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 419. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 Juni 1841 > Preste-Ståndet den i5 Borgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdånig Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majus JSådiga Skrifvelse, angående den nja ordinarie Soldat-Roteringen i Riket. (Siatssamt Allm.
Om inskränkning i närings.idkares ratt att biwista Mark» nader. p. iz;z. Om förauctionerandet af den fromma Stiftelser ansiagne Krono-tionde Spanncmäl. p. i^;4- Om Fyrbäkars anläggande pä Holmön samt (östergarns holmen, p. Om sökt understöd till Jernhandteringens upprätthällan, de p. l;z6. Om ändring i Auktions. Kammar Ordningen för Stockbolms Stad. p. 15^7- Lm Förklaring öfwer io. Cap. Li. K. Nätteg. Balken, i afseende pä tjufwars lagförande, p. i;;9. Om ärlig Pension för iehirurgiä-Magister Osbeck, p. 1688, Om inrättningen af ett Jnvalid-hus. p. 1689. Om understöd till Johannis Hospital, eller Drottrringhu. set. p. 1690. Om ersättning till Befälet wid de kwänne Pomerfle Re» gementerne p. »»91- Om Ekars fällande ä Krono, och Krono-siattcjord. p iSyZe Om er. Riksens A tänder g under-, strifroelsee dö. Översättning af Hjelp-rotar till Stani-rotar fö- Tors, ställe samt Hjelp, och Skrö-Rotärs styldighet till delta, gande uti Söldäte-Torp, m. Ni. p. ,697. Öm Revisionen öfwer förwaltningen af alla Rikets me. del sedan igro ärs Riksdag, p. 1697. Om Pasievolancc-asistften rill indelta Rcgementernes un. dcrhällandc wid möten och marcher, p. 1776, Om Bonptekningaö och granskningen deraf. p, 1751. ÖM chllcskado Krono Sätcric. p. 1782. Lin Riksgälds. Contoirets ntländsta stuldcr. p. 1782.
Hjerta, Fredr. Philip: Sedan R. o. Ad. afgjort Serskildta Utsk:s Betänk. ang:de bränvins-försäljningen, anmälte jag min reservation emot åtskilliga af Ståndet deri fattade beslut och anhåller nu att få upläsa denna reservation, som jag skriftligen upsatt. Härefter upläste Frih:n följande: Då, under sednare hälften af förra året, från snart sagdt hvarje trakt af landet röster höjdes med böner om hjelp och befrielse från ett ondt, som, närdt af förra dagars förvända lagstiftning, var kommet till den kraft, alt det hotade helt och hållet förqväfva allmänt och enskildt väl; så torde det väl obestridligen hafva varit de församlade Ständernas främsta pligt att härvid fästa det största afseende och, så vidt på dem ankomme, söka utfinna medel till förbättrande af den lagstiftning, som så länge fostrat det onda. Kändt var, alt Ständerna dervid hade att påräkna biträde och stöd hos H. M. Konungen, till hvars fosterländska hjerta fosterlandets klagan ej förgäfves hade vändt sig. Med berömligt nit företogs äfven af Ständerna den vigtiga frågan, och ett serskildt Utsk. nedsattes alt företaga den i alla dess delar. Att detta Utsk., med en i våra Riksdagars historia sällspord arbetsamhet, efter bästa förmåga vinnlagt sig om att rätt lösa sin upgift, synes mig vara obestridligt och dess förslag till bränvinslillverkningslag bar äfven deraf tydliga spär. Mig har dock alltid bränvinsförsäljningslagens reformerande synts vara den väg raan borde gå, för att bota den ”alkoholismus chronicus,” hvaraf Svenska samhällskroppen lider, och jag hade derföre försökt att göra hvad på mig ankom till beträdande deraf.
II lii dags-kostnadern < R. i anledning af olika beslut i denna fråga ,,,, , , , , , Resultatet af omröstning i Förstärkt Stats-Utskott , , , ,,,, ■ deras omedelbara bestridande genom Riksgälds-Contorct , , , , , , gratification för utbetalningar deraf; se Riksgälds-Contoret 27, Mksdags-Ordningen : §. 24, i morn., 4 punkten; Kongl. Majlts Nådiga Proposition om ändring deruti (hvilandc sedan sista Riksdag) §. 24» 1 morn., sista perioden; Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti J. 26, 1 perioden: dito dito dito, , Af Kongl. Majit icke antaget , , , , , 58, 1 perioden; Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti , , Af Kongl. Majit afslagct ,,,, §. 36, 1 morn.: Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti , , §, 43> 1 perioden; dito dito dito , , §. 44, 1 morn; dito dito dito, , §. 44: tillägg vid slutet af nämnde mom. (föreslaget vid sista Riksdag) ,,,,, §. 48; Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti ,,,, §. 49: nytt moment (föreslaget vid sista Riksdag) tj. 4(): ytterligare nytt mom. ( dito dito ) §. 5a: Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti ,,,, Kongl.
Af riksdagsfullroäktigen Ola Månsson från Christianstads län, sorn med åberopande af ej mindre Rikets Ständers vid sednaste riksmöte aflåtne underdåniga skrifvelse (Nio 104), än ock ofvanberörde kommitterades, af Kongl. Majit nådigst gillade, förslag samt Siats-utskottets utaf Rikets Ständer godkände utlåtande f ! V:o 24*2 § 15), i fråga om qvarnars beskattning, fästat uppmärksamhet derå, att fika påtagligt, sorn det vöre att qvarnar, sorn hafva rustning eller grundränta sig åsatte, genom anläggning af så väl husbehofssom andre mjölqvarnar, lidit och lida stor minskning i sina inkomster och derigenom nästan urståndsättas att afbörda sig dem påfÖTde onera, helst ej sällan inträffade, att jemväl egare till husbehofsqvarnar, utan att af de derför stadgade obetydliga böter afhållas, emottaga andras spanmål till förmälning, lika obestridligt vore del också, att inskränkning i friheten att anlägga så väl husbehofssom andra nya mjölqvarnar, skulle inverka menligt för det allmänna, enär medlen för erhållande af en så behöflig vara som mjöl, borde lillhandahållas allmänheten så mycket som möjligt. Det återstode således blott att grunda beskattningen på den verkliga och ej på den i äldre tider påräknade, nu mera opålitliga tullinkomsten.; men för att vinna delta mål och åstadkomma den mest rättvisa beskattning,har motionären framställt det förslag, att “rustning och grundränta lyftas frän alla de tullmjölqvarnai, som hafva sig en sådan påförd, hvarefter och sedan, for vinnande af ett sådant ändamål, de serskilda i detta fäll ertorderlige utredningar blifvit verkställde, alla mjölqvarnar, af hvad beskaffenhet som helst, då de mottaga fremmande säd till förmälning, af taxerings-kommitteerne påföras bevillning, j förhållande till föregående årets inkomst.* 88 Slah-U iskottets Utlåtande, ft:o 207.
Jag är öfvertygad, alt det icke kunde vara StatsUlsk:s mening att framställa Hr Edenhjelms ord på annat salt än de af honom blifvit yttrade. Jag hemställer till honom sjelf, då detta misstag blifvit rällodt genom hans anförande på delta rum, om, såvida för öfrigt den åsigt i sjelfva saken blifvit framställd, som gillas af R. o. Ad., det är nödigt att återremittera utlåt., för alt vinna den rättelse i afseende på en Oliklig referering, som icke verkar på sjelfva, sa ke 11. F, ib. Leijonhufvud, Abrah.: Jag är skyldig att hylla den grannlagenhet, som uttrycker sig i Hr Edenhjelms framställning. Jag liar deltagit i beslutet öfver detta betänk., men mrdgifver, att det undfallit mig, huru redaclionssättet i Hr Edenhjelms framställning kunnat löga sig, eller i hvad mer eller mindre män Stal&UUkts cancelli uppfattat ordalydelsen deruti orätt. Jag skulle tio, alt om, hvilket jag icke be t vi flur, StulsUtsk. oriktigt refererat det, är det Ur Eden - Den 26 Augusti f. m. hjelms fullkomliga rättighet att få den miss-skiifningen undanröjd, och att det är StatsUtskrs åliggande att, om förhållandet så fordrar, i ett återkommande betänk, tillkännagifva det samt gifva Hr Edenhjelm den rättelse han begär. Det toi de vara så mycket lämpligare att återremittera utlåt., som anmärkn:r i sjelfva saken blifvit, gjorda af Ht-Edenhjelm, och möjligtvis äfven kunde göras inom de öfriga Stånden. Ehurti principen troligen blir beståndande, torde det likväl vara behöflig! att betänk, återremitteras, ifall Hr Edenhjelm sjelf så fordrar. Hr Edenhjelm: