Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsContoiret i dess dervid fogade Berättelse utredt; har under de föregående åren alltid iagttagits, att de sökande, som funnits berättigade att till erhållande af Pension vid inträffande ledighet å PensionsStaten ciassificeras, undfått Nådegåfvor, svarande emot en tredjedel af blifvande Pensions-beloppet; men hvarigenom ock liändt, att sedan alla reserverade tillgångar blifvit, i följd af de PensionsSökandes tillvexta antal, medtagne, en brist af 2,114 Btdr 6 sk. 6 r:st. på y:de HufvudTiteln uppkommit. Utskottet har derjemte inhemtat, att, i saknad af erforderlige medel, sådane Nådegåfvor för nästlidit år, uppgående till ett sammanräknadt belopp af 2,811 B.:dr 26 sk. 8 rist., icke kunnat meddelas åt de Enkor och Barn, som, ehuru till Pensioner clas2 B. 2 H, 20 2g2 Stats-Utskottets sificerade, ej blifvit, i anseende till bristande rum, å Ordinarie PensionStaten inilyttade. Utskottet, sora gör sig förvissadt, att R. H. St:rs välgörande omtanka i allmänhet för nödställdta Enkor och Barn efter Fäderneslandets Försvarare, äfven sträckes till nu ifrågavarande Personer, hvilka icke allenast genom Mannens eller Fadrens död till största delen förlorat utsigten för en tarflig bergning, utan äfven måst sakna det lilla understöd som de under en flerårig väntan på Pensioner förut åtnjutit, har icke kunnat tveka, att hos R. H. St:r föreslå: att, till beredande af lika förmån för alla till Pension berättigade MilitaireEmbetsoch Tjenstemäns Enkor och Barn, sora CivilStatens redan innehafva, eller åtnjutande af full Pension, merberörde Anslag må tillökas med 7000 R:dr årligen, intill nästa Riksdag, då en bestämdare reglering kan R.
Underdånig skrifvelse, angående grunderna för val af Revisorer neli Suppleanter till granskning af Ranko-Diskonlverkets i Stockholm räkenskaper och förvaltning lör innevarande och följande år intill näst lagtima riksdag. 30. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående pension från allmänna Indragniugsstalen ål Justitie-Rådet m, m. A. F. Gyllenhammar. 31. d:o d:o, om anslag till försök för utrönande af dels så kallade pansar plåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen A reffla de gjutna jern kantoner till fartygs bestyckning m. m. 32. angående begagnande af Posle em is sv ea; la i ■ för öfversändande af pennin gar från och till Riksgäldskontoret. 33. angående Kurhus a fp i.ft rn. 34. angående förändrad lagsliIlning i fråga om upprättande af bouppteck ning tn. m. 35. angående meddelande af nödiga föreskrifter till förekommande af sjuk domen Fosforn ekros. 36. angående åtgärders vidtagande till större säkerhet för de i lösväskor befordrade postfiirslindningar. 3 ■^;0 , , 37. Underdånig skrifvelse, angående u(sträckning af liden för auktioners haltande på landel. 38. angående rällelse i gällande föreskrifter beträffande ersättning åt läkare kor psem medlemmar eller rese-reglementet och för inqvartering. 39. angående upprättande af normalritningar m. ai. att tjena (ill ledning vid folkskolors upp hy g g andr. 40. angående meddelande af föreskrifter i afseende på sältet lör postdiligen sers för tskafjande. 41. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående statspension åt Öfversten in. m. friherre Nils Ericson. 42. i fråga om ytterligare undersökningar för bedömande af lämpligaste sträck ningen af Norra Stambanan. 43. angående åtgärder för omläggning af allmänna landsvägen genom en del provinser i Norrland.
SJrot. 1840 & 1841, 10:fce ©ami. 1 »fb. 2 23anbet, 12 3tifet>ag8s25eflutet. 9° §. 65. ©leD ^ongl. 5)?aj:tö nåDiga bifall, f>afroe *3Bi fTaDgat, att, Då böter för fåDan (tölo, forn enligt lag ligger i twäböte emot annan tjttfnaD, jfola till fän* gelfe wiD matten od) bröD förwanDlaé, jbölDen» enfla wärDe fbrft bör förDubblaö od) Det fålitnDa upfommanDe Dubbla beloppet tjena till grunD för fängelfetiDené bejiämmanDe, på fatt i 5 kapitlet 4 § 0trajf>$8alfen flaDgaDt är. §• 66. £fwer 11 § af 17 ^ap.
Al en hwar i närmaste Krono»^aZs?.in ester Marke, qangs-pris finge lefwerera Nag pä et ars Oeckt ril Kronan, man ränta? Jag och mangs flere, pä långt afftänd fran Sjö »Städer, skulle åtminstone finna wär räkning wid et wilkor, som wore friwilligt, och hwarigenom wi til nästa ar hade en r^source för wära Utstylder. Matte wäl inrättade Spannmåls »inlags? ineraldrig saknas i Swea Land, och de medel, som grundlägga deras bestånd, icke uphöra! Denna min wördsamma underställning beder jag ödmjukast ma de andre kexxe<ckivs Niks»Ständen meddelas. IckcnninA Llir. Lcbmitterlov. Herr Grefwen och Ordföranden föreslog, al Betänkandet punctewis til pröfning stulle företagas, dä hwar och en wid hwarje punct ägde ar anföra sina anmärkningar. Up - 724 Den 15 Mars. Uplastrs första och andra Hrticeln af Betänk kander. Herr Snoilsky, (rustak, anförde till'rotocollLt följande: Et nödwändlgt wilkor för hwart och et Folks sällhet och bestånd, säledes en af dess rättmätigaste fordringar, är utan twifwel: 2lt attiäga et för -est behof tilräckeligt Gpannemäls-förräd, sa fördeladt, at det af alla detz Medlemmar kan för et jennu och skäligt pris begagnas. Betryggandet häraf, wid alla pakommande händelser, afmihwäxt, krig och hämmad tilförsel fran andra orter, bör derföre wara en af de Styrandes ömaste omsorger. Enda medlet til detta wigtiga ändamals fullkomliga winnande är: Allmänna SpannmälsMgga2E8 inrättande pa behörigt sätt, pa de mäst lämpeliga ställen , och under en med klokhet och redlighet handhafd förwaltning.
Försl efter en så lämplig och för slats-kassan ringa kostsam åtgärd, hade man ock sedermera kunnat bli allmännare förvissad äfven hos oss, om och huru mycken eller liten sanning verkligen ligger i den omtvistade nya läkekonstens uppgifna rön och försök, och detta desto hellre, som alla homöopathiens uppgifter ur hennes hos oss få legitimerade idkares enskilda praktik af ett annat fåtal allopathiens förfäktare på det bestämdaste blifvit bestridda och förnekade, samt homöopathiens utöfvare peremtorisk! förklarats samtoch synnerligen för »charlataner och bedragare, bedragne sjelfve på sin konst.» Men är det bedrägeri, att lyckas i sitt nitfulla tillgörande för de sjukas återställande till helsan, hvilket både de få Svenska och de många utländska homöopathernes erfarenhet 84 Stats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). redan lagt för öppen dag, så är det ju fasthellre att högeligen önska, det hvarje praktiserande läkare alltid må bli, på ett för honom sjelf och de hulpna lika glädjande och lyckosamt sätt, »bedragen på sin konst», som homöopatherne hos oss förklaras vara det på sin, eller såsom sanningen och kärleken fordrar att man hellre uttrycker sig härom: att de måtte vinna samma lyckade resultat af sina sjukbehandlingar! Emellertid bör här tacksamt erkännas, att, Stats-Utskottet till heder, ibland dess ledamöter under öfverläggningarne om denna fråga alls inga andra röster hördes, än de, som — om ock Utskotts-pluraliteten trodde representationen hos oss ännu icke vara till sin öfvertygelse i detta ämne så stadgad, att man, derest det nu återväckta förslaget tillstyrktes, kunde med någon tillförsigt räkna på bifall dertill i Stånden — dock på det bestämdaste ogillade och såsom ovärdigt förklarade det sätt, hvarpå hos oss striden emot bomöopathien och hennes konsterfarne idkare hittills vanligast blifvit förd inom de respektive Riks-Stånden i allmänhet och särskildt i det, hvarifrån motionen var till StatsUtskottet remitterad. Man bör ock hoppas, att bildning, humanitet och liberalitet alltmera skola framlysa under ämnets vidare behandling!
Öfriga i detta Memorial föreslagna voterings-propositioner, äfvensom yttrandet vid §§ 88, 89, 92 och 119 godkändes. N:o 19, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut rörande stämplade pappers-afgiften. Ståndet, som vidblef sina i afseende på ej mindre § 7 än § 8, 4 punkten fattade beslut, gillade samtlige i detta Memorial föreslagna voterings-propositioner äfvensom Utskottets i slutet af Memorialet förekommande yttrande. N:o 21, i anledning af väckt motion om upphörande af sjötullarne vid Stockholm; bifölls. , N:o 22, i anledning af väckt motion, att förbrutet gods, i stället för att tillfalla staten, bör återställas afsändaren; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch Banko-Utskottens Utlåtande N':o 36, i fråga om återbetalningen af myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Bank. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden och Memorial: N:o 273, i anledning af väckt motion om rusthållarnes inom Kungsöhrs fögderi befrielse från erläggande af nu utgående lösen för dagsverken, hvilka af deras stamhemman utgöras och rättighet att tillgodonjuta de dagsverken, som af deras augmentshemman utgå; återremitterades. N:o 275, i anledning af Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna nådiga skrifvelse, angående inqvarterings-skyldigheten i Stockholm; bifölls. N:o 276, i anledning af Kongl. Majlis nådiga remiss till Stats-Utskoltet af underdånig ansökning om nedsättning uti eller befrielse från det för indragne korporals-bostället Astorp bestämda arrende; bifölls. N:o 277, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark; bifölls. N:o 278, i anledning af väckt motion om de så kallade Hvitfeldtska slipendii-hemmanens försäljning till skatte; bifölls.
— De ha goda öfversättningar af Björnson och Ibsen; tro de icke dem så tro de icke heller om Hedberg och Wij-kander uppstege som yrvakna Sängkammarsmågar med stämmor af Malm och Medborgerligt förtroende för två hela qväl-lar. Och så hafva de Strindbergs dundrande codex sinaiti-cus för alla, som bära byxor, och fru Edgrens ljufliga evangelium för allt skapadt i kjol. — Och vetenskapen? Den menskliga forskningen? Inte ett dugg sa ’ gubben, men jag tyckte han viftade bort en grönländsk inlandsfluga från sitt harnesk. — Och dratfjat? — En liten svartmuskig, tilltagsen dalapojk, hvars geni är lika obestridligt som hans bygdemål, en äldre, aktningsvärd qvinna från nabolandet, med lediga och vackra armrörelser, och en af Tivanders gamla flickor, som i Kongens by fick en Lidnersknäpp af Melpomene, ha från scenen ta-. lat om för oss, att man förr eller senare får ondt i ryggen och blir ledsam till humöret, om inte ens föräldrar lefvat hyggligt i sin ungdom. Herrarna, som rodnande sutto på nedre parkett med uppfiffade fiskblöterskor till “ förkläden “, svimmade, men fruntimmerskladda individer på öfre parkett klappade händer; kungliga teaterstyrelsen blef afundsjuk, på Patriis musis voro anletena höljda, och Sveriges förnämsta skådespelerska måste fästa en maskros i sin lager, måste ge lif och fårg åt figuren, som den aktningsvärda qvinnan med de lediga armrörelserna förut tolkat som en den der går i sömnen. — Moral och goda seder blomstra väl eljest fortfarande i detta land, der en karg natur nödgar menniskan till ett arbete, som förjagar sinnligheten, lättjan och de onda tankarna? Gamlingen log. Sedan fattade han oss med starka armar, lyfte sig i höjden, och om några ögonblick sänkte vi \ oss åter ned öfver den herrliga Mälardrottningen, Birgers gamla stad, nordens Napoli, bäddadt i ljus och vyssjadt till sömns af smekande vågor.
Alik. tili Exp. Etsk. den i3 Oct kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förbud för godsegare att hädanefter lägga hemman, som äro med åboer försedde, under eget bruk. Uti en från Högv. Preste-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Herr Conlracls-Prosten Udden an - 8 Allm. Besv.- och Ekon. Ulskollcls Belänkandej IV.-o 58. fört, alt, bland de på landsbyggden mest verksamma orsaker lill den oerhörda tillvexten af löst folk och derjemte öfverhandtagande fattigdomen, bör, framför andra, räknas den ibland godsegare mera allmänblifna seden all lägga det ena hemmanet efter del andra under eget bruk och att sköta det med så kallade Staltorpare. Att byars raserande och hopslående i sambruk, genom lindrigare brukningskostnad och äfven någon gång slörre production, medförer större materiell vinst för egaren, medgifver motionären icke kunna bestridas, ehuru mången gång denna påräknade vinst uteblifver; men lika litet torde kunna förnekas, att detta jordbiukssystem för samhället bereder förlust. Deraf förorsakas en, i fordna tider oerhörd, lättsinnighet bland ungdomen, obetänksamma giftermål, hastig tillväxt af löst folk, oberäkneliga svårigheter vid fattigförsörjningen o. s. v. Då Staten hittills ansett sig ega rättighet alt inskränka hemmansklyfning och jordafsöndring, mäste den äfven ega samma rättighet att inskränka jords sammanslående under samma bruk, så vida detta skulle befinnas vara mot landets väl stridande. Ingreppet uti eganderätten är i det sednare fallet ej slörre, än uti det förra.
För att sätta Riksens Stander i tillfälle att utur en rigtig och enkel synpunkt betrakta det hufvudsakeligaste af hvad från Herrar BancoFullrnägtiges sida, efter berörde tid blifvit Styrelseme af Malmö och Göta-Canals Disconter meddeldt, får Utskottet till en början fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på följande omständigheter: Att, hvad Malmö Discont-Verk beträffar, Herrar Banco-Fullmägtiges åtgärd ej sträckt sig vidare, än till Instruktioners meddelande för den Uedamot som på Bankens vägnar deltager uti samma Verks Direktion: Att Banken i öfrigt, med stöd så val af Kongl. Maj:ts år a 804 meddelte Nådiga Förklarande, som Direktionen®, enligt Bolagets Authorisation, till Banken afgifne förskrifningar, äger för dess till Dis - 16 Banlio-Utsiottels Betan kanelens D Iscotit-rörelsen anslagne creditiv med derå löpande ränta, förmånsrätt till full betalning, ej allenast framför Disconts-Verkets Aktie-Ägare, ritari ock framför dess snmtelige Fordrings ägare af hvad namn de vara må: Och att, till ytterligare styrka för en sådan säkerhet och förmonsrätt, erforderligt belopp af Discont-Verkeis H.yppthequer och förskrifningar, före detta blifvit såsom laglig pant tagit under vederbörande Executors och Hankens Ombuds samfälda vård och värjo. Att deremot, hvad Göta Canal Bolags Dis.1 cont-Verk angar, en generel Öfverstyrelse blifvit af Riksens Ständer vid sista Riksdag åt Banko-Fullmägtige uppdragen, med rättighet att meddela föreskrifter för Discontrörelsens ledande till allmänt nyttiga ändamål; hvilka föreskrifter förklarats böra ofelbart af Discontstyrelsen verkställas och efterlefvas vid den pår följd som blifvande Ständer pröfva lämpelig: Och. ar såsom säkerhet för det Creditiv detta Verk äger att hos Banken begagna, Canal-Verket, med alla dess tillhörigheter, förmoner, Fonder och Inkomster, till Banken pantförskrifva.
Bevillningen, allmänna, om tryckning af Betänkandet rörande grunderna för. Y. 8. P. U. 32. 42* — angående skyndsamt uppgörande af en billig princip för. I. 83. —- om förändrade grunder för dess utgörande. I. 216. 266. II. 383. 577. R. 620. III. IV. Å. 76. P. U. 631. P. U. 992. A. 1114* PU. 1149- VI. 254. — af Dannemora Jernverk, angående. I. 3o3. III. B. 176. P. U. 186. B. 807. P. U. 742. E. 855. ■—. af Jordbruket, angående. III. IV. B. 387. A. 5oo. P. U. 535. P. U. 992. — af kruttillverkning vid Fliseryds Krutbruk. III. 462. P.U. 992. — om lindring uti, för vissa Städer och Härader, som genom Norrska fälttåget blifvit lidande. III. B. 728. A. 788. P. 799- 13 Bevillningen, om lindring uti, för Uddevalla Stad. III. P. U. 799. V. E. 5. — om restitution af, för Uddevalla Stad. III. P. U. 799. V. B. 1227. A. 1238. P. U. 1264. Bevillnings-afdragen, angående, å vissa Riksgälds-Contoirets lån. II. B. 749- lil. A. 174. PU. 186. — Förordningen, om åtskilliga förändringar uti den nuvarande. II. 548. P. U. 992. — —, angående tillsyn å dess riktiga utfärdande. P. U. i336. — förslag, Friherre Cederströms, Anders, om tryckning af. V. 567.
Ved bräri - 5 3$° Stats-Uts&ottets HtVånkanitn. sle, liar fran urminnes »ider till enahanda behof fatt användas af närmaste derintill boende på Sfog vanlottade inbyggare, synnerligast när stränga vintrar och djupt snöfall inträffat, då innevånarne varit utur stånd satte, att från längre borrt belägne trakter kunna hämta nödigt bränsle, men oaktadt ett slikt begagnande, har Allmänningen icke det ringaste lidit eller Sko. gen derå till skada aftagit. Och på sätt hvarje kännare af denne lägenhets beskaffenhet kan intyga, har man ej skäl, att för kommande tider befruckta Skogens utödande derstädes om och Hygget blefve dubbelt emot liittils. Jag vill härmed hafva sagt att skogen å oftaberörde Allmänning är tillräcklig både för Alunbruket och jemväl för Ahlbo och flere andre derintill gränsande Häraders Slärtbyggds Innevånare, hvilka väckt denna fråga i synnerhet för att förebygga framgena stridigheter emellan dem och ägaren af Alunbruket om begagnandet af Skogen å samma lägenhet, hvartill de anse sig lika berättigade med bruket åtminstone då de erbjuda, att ersätta Kongl. Majit och Kronan för hvad de af Skogen erhålla; — Dock som stadgande härom saknas, får, i följd af mitt uppdragande, jag anhålla, att det måtte tillåtas de omkring Allmänningen boende Slättbygds Innevånare, att emot skälig afgäld, till deras behof få, efter förutgången utsyning af någon Jägeri-Betjent eller annor pä 1 i tel ig person, sorn landshöfdingen i Länet för sådant ändamål utser, å Maglehems Kungsohra och den Dödas lott, taga redskaps-ämnen och nödigt vedbränsle, detta Stats-TJtskoitets Eetänkandenl 1381 sistnämnde serdeles, då svåra vägar hindra, alt fö» retaga långväga forslor efter berörde product.
Sålunda kunna icke stipendiefonder, pensionsanstalter eller stiftelser, hvilka äro bestämda till vissa personers eller familjers fördel, göra anspråk på någon skattebefrielse, ej heller menighet och korporationer för fastighet, inkomst eller gåfva, som användes till dessas fördel eller underlättande af dem åliggande skyldigheter» Herr von Koch hade, i stället för momentet lit. b, föreslagit två moment af - denna lydelse: 165 »b) för boställe, annex-, mensaloch stomhemman eller annan på lön anslagen fast egendom. c) för hemman, som besittas med lifstidsstädja.» Herr Swartz: »Tjenstemäns inkomster och förmåner af till boställen upplåtna eller på lön anslagna hemman och lägenheter anser jag böra, efter uppskattning, sammanräknas med den öfriga lönen, och bevillning utgå af samfälda inkomstbeloppet efter samma slags beräkning, som för löneinkomst i allmänhet gäller.» Herr Stuart, som icke ansåg särskild bevillning i förhållande till den arrenderade egendomens värde böra påföras andre arrendatorer, än dem, hvilka vid arrendetidens slut egde optionsrätt till samma egendoms ytterligare utarrendering och innehade sådan egendom, för hvilken af egaren icke utgjordes fastighetsbevillning, hade föreslagit en så lydande punkt att i ofvanstående § införas: »För statens eller ofvannämnda verks, inrättningars och stiftelsers utarrenderade »eller uthyrda egendomar bör, då arrendeeller hyresafgifterna icke äro uteslutande »anvisade till tjenstemäns aflönande, lika bevillning utgå, som för annan fast egendom, »och, så vidt det icke strider mot redan afslutadt arrendeeller hyreskontrakt, er»läggas af dem, hvilka på grund af sådant kontrakt innehafva dessa egendomar.» Häruti instämde Herr Normelli.
N:o 198, ang:de dagsverksskyldigheter för hemmansägare å ön liven; N:o 297, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 241, ang:de väckt fråga, dels om framtida försäljning af kungsgårdar och andra kronolägenheter, dels om förändring af de i afseende på utarrendering af Kronans fasta egendomar å landet nu gällande föreskrifter; N:o 298, ang:de gratification åt förste Hof-intendenten m. m. Welin; N:o 299, ang:de slutligt bestämmande af arfvode! för den i Utskottet anställde kamererare; N:o 300, rör:de skedd votering i frågan om anslag till ett nationalmuseum ; N:o 301, ang:de verkställd omröstning öfver 2:ne i mera. N:o 260 omnämnde frågor; l)en 9 Maj. 459 N:o 302, ang:de verkställd votering i frågan om de till Emm-åns upprensning beviljade statsbidrag; N:o 303, rörde skedd omröstning i frågan om anslag lill nykterhetsskrifters ulgifvande; Förstärkta Banco-Utskottet: N:o (50, i anledn. af verkställd omröstning öfver åtskilliga af de i mern. N:o 55 upptagna frågor, ang:de regleringen af Bankens lånerörelse, m. m.; Bancooch Lag-Utskottet: N:o 3, med förslag lill samman jemkning al BiksShns skiljaktiga beslut öfver Utsk:ns betänk. N:o 1 och utlåt. Nio 2, med förslag lill lag för enskilda banker och dessas rörelse; Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskotten: N:o 43, i anledn. af erhållen återremiss å Ulsk:ns betänk. N:o 19, öfver väckta motioner om dels ändring i och dels förklaring öfver stadgandet i 26 cap. 2 § Byggn.b:n, ang:de byggnadsskyldigheten å prestgårdar på landet; N:o 44, med förslag lill sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver Utsk:ns betänk.
Men innan det bland dessa kloka, oväldiga och stolta representanter blef afgjordt att skapa en konung, skapades först de lagar, efter hvilka han skulle regera – och detta frihetens storverk var nog lyckligt att få öfverlefva den efemera konungamakten. Sedan prinsen på förhand gifvit församlingen tillkänna att han icke vägrade emottaga kronan, ledsagades han – på denna märkvärdiga 17 maj – af en mötande deputation till förhandlingssalen, der han, upprörd, blek och med darrande stämma, i ett utmärkt tal utgöt de känslor, hvaraf hans hjerta brann, och såg in i framtiden huru hans store föregångare Kristian IV:s anda följde honom. Detta mönster skulle också tidigt inpreglas i hans sons hjerta, hans son, till hvilken folkets kärlek skulle gå i arf, emedan han finge lära att akta denna kärlek högre än kronans glans. Trodde väl den nye konungen, Norges konung, under det han så talade, att det för honom handlade endast om skimrande såpbubblor? Knappt är väl möjligt att med så många yttre fiender han kunde annat än ana mörka ting, ana att han hade att öfvergå ett svalg, för stort att fyllas af hans krona. Icke var det dock endast entusiasm som lifvade honom, det var hoppet att segra i de strider, som förestodo, hoppet att få visa att det ädla förtroende som blifvit honom lemnadt, skulle uppehållas af en stark vilja och kraftiga händer. Emellertid skulle nu som hastigast, efter råd och lägenhet, ett slags kröning – den 19 maj – ega rum i kyrkan; och härom berättar Aall, som, sjelf en af rikets representanter, var närvarande vid tillfället, följande intressanta detaljer: ”Efter den stora kuren förfogade sig konungen, hans råd och svit såväl som hela riksförsamlingen till kyrkan, der en högtidlig gudstjenst var förberedd, svarande mot dagens dubbla fest: den kristliga i anledning af Kristi himmelsfärd, och den borgerliga i anledning af Norges nyresta tron. Aldrig har väl en procession under tarfligare form, utan prål och ceremoni, egt rum vid ett högtidligt konungaval. De flesta skramlade åstad i bondkärror eller redo på magra rosinanter, som, utpinade af en långvarig foderbrist, knappt kunde släpa sig ur stället.