Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
till pris bokhandlare begränsadt, D e Redaktion, I cm., dessa Närmare upplysningar kunna ersvar, c. m., m e d m., 4 Klara östra gata n:r 4. egenhändigt lärarinna och ej 60x47 Kjerrström, adr. Stockholm, nelgatan 27. utgått från ett mycket godt äro hvaraf öre o c h 4 ler., så kunna c. rekomsparsam husvidtberömda OBS. att artisten på hvarje exemplar skrifvit sitt namn. U^J " * D å antalet a f upplagan är sökande, hvilken Anspråken N:r [22S] försäljning a f hans garanteras, hos hvarje Stockholms Kaffe-Aktiebolag, uteslu7 ler. sition pr önskar hem. eger ä resp. undervisa i vansom 21 x 14 fotografier liga skolämnen (icke främmande språk) samt till öfver 42x33 Lärarinna, lektris eller sällskap. plats att rättighet m. m e d kartong 50 lärarinna mera Parisermoder. Nils finnas två format, nämligen 38 X 26 samt första på grund af » En hjeltes död », tafla PLATSSÖKANDE. E n nu fotografier 7181x1) med undertecknad, öfverenskommelse m e d artisten Hushålls-, godhet menderas flicka med godt lynne, ej allt för ung, kan få plats nu genast att gå husmodern till hända i hushållet mot lön. Idun Idun räknar nu minst 50,000 l ä s a r i n n o r o c h är spridd inom Sverige, Norge, Danmark, Finland, England, Frankrike, Holland, Ryssland och Amerika. e. i 1 S 2 a N:r 26. Byrå: 8 S t u r e gatan. Fredagen den 29 juni 1888. Tidningen kostar Redaktör endast 1 krona för qvartalei. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerforsäljning! FRITHIOF och utgifvare: HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef. TTtgifningrstid: hvarje lielgfri fredag. Sista n u m r e t i hvarje m å n a d innehåller en fullständig modeo. mönstertid ii mg. Ett kapitel om äktenskap.
Skogsmarken ej finnes behöfligt eller användbart till Nybyggen, borde emot stubbören, efter Savolaxska skattläggnings-methoden, upplåtas åt de Bruksägare och Bergsmän, som sig dertill redan anmält, eller framdeles Den i5 December e. m. igg lunna anmäla; och pä det att den tilläm na de Bergslagstrakten, ju förr desto häldre, mätte blifva afmätt, får jag vördsamt föreslå, att den redan beviljade anslagssumman för afvittringarue i Norrbotten måtte fördubblas. 5:o Ibland de understöd, som utan länning för Staten skulle uppmuntra och befordra Bergsmanna-handteringen i Norrbotten, och hvilka Rikets Ständer, efter hvad ofvan är nämdt, sjelfve uppfattat, föreslås lill verkställighet följande: att hvarje enskilt, som, efter erhållne privilegier, uppförer nya hyttor och roasugnsbyggnader, Stångjernshammare, Knippoch Manufacturhammare, eller andra Verk och Inrättningar, som till en verklig Bruksrörelse böra, måttej så snart bevisligen styrkas kan, att Verken äro i gång, för alla dess ägade skattlagde hemman befrias frän Rotering , samt frän alla dem nu åliggande skatter till Kongl. Maj.t och Kronan på 5o års tid, äfvensom från Bevillning, Hammarskatt och Tiondes utgörande för Tackjerns-blåsningarne under lika lång tid. Då härvid, snart sagdt, inga uppoffringar fordras; då de inkomster, hvaraf StalsVerket under vissa år konime i saknad genom de ordinarie räntorues uteblifvande, på framtiden mångfaldigt återgäldas af de dryga skatter, sorn vidlåda Bruksoch Berg. 200 Den i5 December e. m. verks-rörelsen, synas fördelarne 3 ena sidan sä stora och äfventyret å andra sidan så ringa, alt det här föreslagne understödet för ett ny^ttigt ändamål står att förlika med omsorgen om ett samvetsgrann t användande af Statens medel.
Då, för att döma efter denna långvariga discussion, R. o. Ad. fästat synnerlig uppmärksamhet vid StatsUtsk:s sätt att behandla denna fråga, och då man föreställt sig vådor vid sakens ytterligare handläggning, anser jag ej vara ur vägen att redovisa för min åsigt af ämnet, hvilken jag ej funnit skäl att under loppet af discussionen ändra. Jag instämmer med Gr. v. Fersen i den princip, att StatsTJtsk. ej bör genom ett betänk., som af R. St. kan bifallas, gå Revilln.Utsk. i förväg med bestämmande af fördelningen å bevillningens olika titlar; men jag tror ej heller, att Utsk. gjort det. Jag anser statsbehofven vara af tvåfaldig natur, icke allenast vid denna riksdag, utan också i allmänhet, nemi. sådana, som ovilkorligen måste fyllas, och sådana, hvilkas fyllande utan fara kan uppskjutas till framtiden. Om uppfyllandet af de förra kan aldrig något tvifvel uppstå; men ifråga om de sednare kan beslutet blifva ganska olika. Det är denna åsigt, som inom StatsTJtsk. gjort sig gällande. Jag har i Utsk. biträd! denna åsigt och har ej under discussionen kunnat blifva öfvertygad, att den är oriktig, Hr Dalman: Jag kan ej tillbakahålla uttrycket af min förundran, likasom det på annat håll troligen icke underlåter att väcka någon tillfredsställelse, att höra från Hr Gr. Horn yrkas den sats, att, om tillgångar ej finnas, sådana böra skapas. Jag tror, att genom de tillgångar, som finnas, de befintliga behofven äfven kunna' fyllas, utan att nya tillgångar behöfva tillskapas, och att, i en fattig stat, utgif - Den 2 Maj f. m. a3 terna böra inskränkas i mån af tillgångarna. Jag bestrider visserligen ej, att i mån af industriens förkofran och folkmängdens tilltagande statsbidragen kunna i en framtid ökas, och det allmänna äfven få sin del af de enskilda öfverskotten; men på den punkt, Sverige nu står, är det visst ej tid att tänka på tillskapandet af nya tillgångar.
Du skall få se, att kusin Uno annammar dig! » Hon drog Karin med sig in till de öfriga damerna i förmaket, der de flockat sig under väntan på att bli af herrarne införda till bordet. Ina hade spått rätt. Baron Uno bugade sig högtidligt för Karin. Hon såg det liksom genom ett flor och hon lade mekaniskt sin arm i hans. En tanke, blott en upptog helt oeh hållet hennes själ: Hvad skulle Robert tala om? Hvad menade Ina? Lyckligtvis tyckte baron Uno mycket om att höra sin egen stämma och var fullkomligt belåten med de enstafviga ord, som Karin bestod honom, samt med den, som det tycktes, oaflåtliga uppmärksamhet, med hvilken hon följde hans lifliga beskrifning öfver den senaste kapplöpningen, vid hvilken bans » Zelia » eröfrat högsta priset. Efter en i hennes tycke oändligt lång tid klingade ändtligen Robert på sitt vinglas och steg upp. » Hvad skall han tala om, herr baron? » frågade Karin så tvärt och häftigt, att hennes granne hoppade till på stolen. » Hvad? Ack, om hvad som helst; om universitetet, sträfvan, menniskokärlek, framtid och allt, som klingar vackert. Skola vi kanske afbryta vårt samtal och höra på? » sade baronen. » Kunna vi ej stiga upp? Ljusen från armstaken göra ondt i ögonen? » » Nej, det går ej an, tant har ej gifvit tecken; men se, här ligger ju er präktiga solfjäder. Tillåt mig! » Han slog upp den stora solfjädern och räckte henne den samma. Nu var hennes ansigte doldt för alla utom för honom, men han var ej skarpsynt, det visste hon. Andlös lyssnade hon till talet, som i början hade en viss humoristisk anstrykning. Detta lugnade henne och solfjädern sjönk så små- ningom ned i hennes knä. Men plötsligt fick den sonora stämman en varmare klang, och i gripande ord tolkade talaren sin tacksamhet mot den okände välgörare, som allt sedan hans faders död, samma år Robert tog med. fil.
PresteI Borgare Ståndet. Titeln. b. 8 Juni b. 14 Febr. b. 7 Juni b. 17 Maj b. 1 Maj 2 Maj — 22 — “ W w E. cä" £ CB? co t5 ^ sl •— O co ui' F* F Samling. Afdelning. eller Memorial, Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens beslut. Underdånig Skrifvelse. iksdags-Beslut. Ridd. o. PresteBorgareStåndet. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:0 § I anledning af skiljaktiga beslut 8 — 85 — b. 18 Maj 18 Maj b. 18 Maj b. 17 Maj 75 39 Ekers pastorat, angående ersättning för den från detta förut varande prebende utgående årliga inkomst till elementarlärare 1 4 i 66 31 Se Åttonde HufvudTiteln. Ekman, Anton Julius, Protokollssekreterare, om pension åt hans enka 4 i 74 45 Se Nionde HufvudTiteln. Ekonomiska karteverket i. riket, om anslag till ... 1 4 i 60 4 Se Sjette HufvudTiteln.
Ex. vid sådant förhållande finge hemställa, om R. o. Ad. behagade lägga denna punkt lill liandlingarne; hvilket bifölls. 17:de punkten, angide uteslutande af rubriken ”Fullmakter se constituturial” ur 6 §; och 18 punkten, ang;de lydelsen af rubriken ”Testamenten” i samma §. Dessa punkter biföllos. 20:de punkten, äng de betydelsen af ordet ’’ Landtbo tider”1 i i mom. 5 punkten af 7 §. Lades till liandlingarne. 21:sta punkten, besittning pä viss tid'’ efter ordet ”äganderätt” i f inom. 1 punkten af 7 §. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att Ridd.secret. ville upplysa huruledes denna punkt blifvit afgjord af PresteSt. Ilär är blott upplyst hvad Borgareoch BondeStm samt R. o. Ad. beslutat. 1 anledn. häraf tiilkännagaf lindert. Ridd.secret., att PresteSt. vid pröfningen af Utsk:s utlät. N:o 29 godkänt ifrågavar. förslag; hvarefter denna punkt af R. 0. Ad. lades till handlingarne. 22:dra punkten, ang:de den i 7 mom. af 7 § befintliga tariff öfver vexlars char terin g. Bifölls. 23:dje punkten, ang.-de olämpligheten deraf att, i fråga om förändrade controllföreskrifter till betryggande af stämplade pappersafgiftens behöriga erläggande, inskränka yttrandet till endast det förklarande, att It. St. låta vid nu gällande föreskrifter bero. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Just den mängd särskilda yttranden och anmärkn:r, som inom Stånden blifvit fram - Den 15 Mars. 381 ställda, och de mer eller mindre invecklade förslag, som från flera håll blifvit försökta, öfvertyga mig, alt det för närvarande är ganska svårt, att komma till någonting fullt ändamålsenligt.
Ganal-arbetets oafbrutna fortsättning, anvisa penningebiträde; Och hafva Riksens Ständer funnit det af Directionen uppgjorda Kostnadsförslag i allmänhet vara grundadt på de efter erfarenheten upprättade Tariffer, så att ingen anledning är att förmoda, det verkliga behofvet kan komma att derutöfver uppgå, derest icke oförutsedde händelser, såsom krig, missväxt, m. m. dylikt skulle under tiden verka några hufvudsakliga förändringar Uti åtskilige af de förhållanden, hvilka un. der de senast förflutne arbetsåren varit vanlige och såsom sådane blifvit lagde till grund för beräknlngarne; äfvensom i afseende på t iden, inom hvilken utförandet af Canal-byggnaden skulle böra verkställas, Riksens Ständer funnit DireCtionens förslag, att på 6 år fullborda Canal-arbetet, förtjena all uppmärksamhet, enär det kan bestämdt antagas, att, genom hvarje uppskuf, eu 8 |4 "Underdåniga Skrifvelser. betydligen ökad kostnad skall drabba StatenJ éhuru på de i Directionens underd. Berättelse uppgifne beräkningar någon bestämd öfvertygelse icke kunnat grundas, huruvida, genom arbetets utdrägt, kostnaden skulle ökas till det uppgifna beloppet af 120,000 R:dr för hvarje, den nu uppgjorde planen öfverskjutande, år.
Man har t. ex. antagit i Sverige, att tullbeskattningen efter värde är särdeles olämplig, meri ieke destomindre utgår tolagen ännu efter vissa proc. af ett på förhand för varorna fixeradt värde, hvilket är så mycket mera olämpligt som det nästan i alla fall är origtigt, ty det är icke möjligt att vid tullsatsens bestämmande kunna utfinna rätta värdet. Också har man icke varit mycket angelägen att tinna det rätta värdet, utan i allmänhet har man tagit det på en höft, som man säger. Det är således klart, att tolagen utgår efter en origtig princip. Det måste då vara skäl att frångå denna princip och lägga tolagen i sjelfva tullsatsen, hvilken i möjligaste måtto är upgjord eller bestämd efter riktiga grunder. Flere andra olägenheter af den nuv:de tolagen finnas, och det kan väl icke nekas, att det är en olägenhet, att beskattningen af importerade varor är olika i olika städer, och till beskattningen måste tolagen räknas, enär den drabbar importören, ehuru den tillkommer staden, dit varan införes, och icke staten.. Det är då också klart att, då tolagen i somliga städer utgår med högst olika proc. af tullvärden, sådana olikheter i beskattningen skola verka mindre välgörande på rörelsen. Man har äfven sagt, att den anmärkn. som gjorts mot tolagens lämplighet, att nemi. man på förhand icke känner beloppet af beskattningen å importerade varor, vore ogrundad, emedan den utfärdade tullsedeln uptager alla afgifter, som skola erläggas. Det är godt och väl, att, sedan varan blifvit införd i tullhuset, man får veta hvad man skall betala, men då en handlande upgör en affär, är det för honom af yttersta vigt att veta hvad han i tull m. m. skall för varan betala. Detta är i sanning icke så lätt att utreda särdeles för utländningar, om de äro delaktige i affären. Då tullupbördens belopp ieke blirså snart känd, torde det möta någon svårighet att bestämma, på hvilka summor beräkningarne i och för bestämmandet af tolags-ersättningens belopp skola D en 22 Juli f. m. 161 grundas.
I det skick denna fråga beklagligen sig befinner, och då utgången deraf synes så tvifvelaktig, vågar jag, med föranledande så val häraf som af den mängd skäl, hvilka jag ej ens behöfver antyda, och med den Jifligaste önskan att möjligen kunna förekomma vidlyftiga, för landet kostsamma och dess ära kränkande discussioner i ämnet, — samt slutligen af den innerligaste öfvertygelse, att äfven för dero , hvilka ej anse sig kunna annat än högligen motsätta sig beviljandet af detta anslag, skall den utgång de tro sig skyldige framtvinga blifva svår och påkostande; — af alla dessa anledn:r, säger jag, linner jag mig föranlåten att lill ej allenast det Stånd, hvartill jag hör, utan äfven lill de respective MedStånden våga en vördsam hemställan, hvarigenom denna fråga skulle helt och hållet komma att förfalla och allt obehag undanrödjas. Jag får alltså, i anledn. af under’ riksdagen inträffade händelser och med stöd af 56 §:n Riksd.Ordn., väcka motion, med begäran om remiss tili IJöglofl. StatsUtsk., att R. Höglofl. St. anslå en summa af 100,000 r:dr att årligen utgå intill nästa riksdag, för att af K, M. i nåder disponeras till utgifter, hvilka äro af den natur, att de icke anses kunna medgifva offentlig granskning. Detta anslag skulle törhända möjligen kunna till någon del nedsättas, i den händelse R. St. bevilja medel tili fyllande af den uti cabinettscassan sig nu företeende brist. Beroende det af R. St:s eget bepröfvunde, huruvida det möjligen kan 444 Den 28 A p r i 1 e. m. anses erforderligt att vid beviljandet häraf fästa något villtor, eller icke. Till undvikande af vidlyftighet och utan afseende på de flera skäl jag visserligen vore i tillfälle att för motionen anföra, inskränker jag mig till att endast vördsammast hemta exempel ifrån uti andia länder, äfven nyligen, för hemliga fonder till ett iiögst betydligt belopp anslagna summor.
Skönviks Glasbruk, likasom det förra med en för kommunikationen ypperlig belägenhet, sysselsätter 59 arbetare, samt tillverkar årligen för omkring 24,640 R:dr nämnde mynt, hvaraf och då vid sist afgifne underdåniga FemårsBerättelse, sammanlagda arbetspersonalen å båda Bruken utgjorde endast 63 personer, och tillverkningsbeloppet 40,000 R:dr Banko, finnes det denna näring blifvit något utvidgad på sista fem åren, en följd synnerligast af Skönviks Glasbruks egares fortgående bemödanden att förbättra tillverkningens beskaffenhet derstädes, hvilka bemödanden äfven synas mer oell mer krönas med framgång. Wifsta Skepps-Varf, som 1833 endast egde fyra utrikes och ett inrikes gående fartyg har nu vunnit den förkofran, att de utrikes gående fartygens antal uppgår till 8 stycken större och mindre dels Skepp dels Briggar från 145 lill 200 lästers drägtighet och derutöfver, hvilka begagnas till export mest af trädvaror och äfven något jern, samt deremot hemföra ortens förnödenheter. I stället för Nyede Pappersbruk, som genom vådeld blifvit förstördt, har en dylik i Medelpad gjord anläggning eller Westanå Pappersbruk börjat 15 komma till stånd; det sysselsätter 4 arbetare af hvilka tillverkas 410 Ris papper, med ett tillverkningsvärde af omkring 900 R:dr B:co. Tullmjölqvarnar, enligt Tabellen, lemna sina egare en säker om icke stor vinst, emedan i sednare hänseendet den besuttna delen af allmogen hafva mestadels egna liusbehofsqvarnar. Enahanda är förhållandet med Saliisågarne, hvilka, med undantag af de fribladiga, skötas med egarnes eget folk, och hvarå tillverkningen uppgår troligen minst till 40,000 tolfter i två tums räkning. De få i Länet varande. Tegelbruk kunna icke drifvas med någon fördel, af den anledning, att den härå å orten befintliga lera skall vara mindre tjenlig till taktegeltillverkning, hvarföre man dervid måst inskränka sig till tillverkning af endast murtegel, som inom orten afsättes.
Bakoch Lots-Inrättningens medels anslående dertill Aterrcmiss i ämnet Bak-Afgiftcr, om deras användande Aterremiss i ämnet Båt-Vass, Färjc-Bolagets i Helsingborg, om chartcring deraf Båtsmanshållct i Blekinge, om jemkning deri . Båtsmän, om deras rotering på Öland — Vacanceafgift för dem under krig Aterremiss i ämnet Båtsmanshållo Städernas, om ny fördelning deraf Aterremiss fiatsmmis-Rotehållare, om inställelse vid Generalmönstringen Aterrcmiss i ämnet Böcker för fattigare folkclasscrna, anslag dertill Aterrcmiss i ämnet Bötesmedel, om deras uteslutande från Stats-Vcrkets inkomster angående uppburne af Allm. Barnhus-Directionen (se Allm. Barnh.) Böter för underläten betalning af Kronoräntor, upphörande af — för dito i Städerna — och vitcn, och deras förvandling enligt 10 Gap. i §. Ut söknings-Balken och 5 Cap. Straff-Balken . PresteStand. Pagina. ta C3 e-?r. Q 2- » B Riks-Ståndens Beslut. 1 Undcrd. 1 Skrifvelse. | RiksdagsBcslut. Calmar Domkyrka, lån till dess understöd N:o N:o Ridd. o. A. PrestcStand. BorgarcSt. BondcStånd. Canal, om anslag till en sadan i Kopparbergs Aterremiss Uppbördsman eller ej , , Christi atis t ads Län, Landshöfd. lönen angående . Aterremiss härom .. Coijet, Lieut., dess Pagelön angående Collectoch Stamboksmedel om sättet att dem insamla . * Collin, Juris Doctor, dess arfvode angående Corn - c. Commerce-Collegii Berättelse i ämnet Aterremiss Commcndants-Staten, lönerna angående Aterremiss i ämnet . Commcnilantens i Marstrand arfvode ..’...
N:o 27, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande betänkandet, N:o 17, angående curhus-afgiftens fortfarande: Voterings-propositionen godkändes, äfvensom memorialet i öfrigt gillades; och N;o 28, i anledning af Högv. Preste-Ståndets beslut, rörande utlåtandet, N:o 22, angående erhållen återremiss i vissa delar af memorialet, N:o 21, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, i afseende på grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf: Lades till handlingarne. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid i dag anställde val till Fullmägtige i Rikets Ständers Bank och deras Suppleanter, Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-Contor och deras Suppleanter, samt Directeurer vid Rikets Ständers Låne Contor - Prot.-Utdrag, den 3 Mars >845. 689 Conior i Götheborg och Malmö, med deras Suppleanter, hafva följande af Bonde-Ståndet blifvit utsedde, nemligen: Tdl Fullmäktige i Banken: Johan Olsson från Stockholms Län, , Sven Heurlin från Kronobergs Län, och Bengt Gudmundsson från Hallands Län; Till Suppleanter: Olof Johansson från Stockholms, Carl Ersson från Westerås, samt Pehr Olsson från Upsala Län; Till Fullrnägtige i Rihsgälds-Contoret: Eric Norberg från Westerås, och Johan August Zetterberg från Stockholms Län, samt Talmannen Hans Jansson; Till Suppleanter: Johan Pehrsson från Upsala, Henric Andersson från Örebro, och Guslaf Pettersson från Östergöthlands Län; Till Directör vid Götheborgs Läne-Contor: Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus Län; Suppleanter: Eric Christensson, och Thobias Lind från Götheborgs och Bohus Län; Bih. till R. St.
Fördristar sig någon att i annan ordning, än detta Regle»mente och Tullförfattningarne i allmänhet stadga, eller innan fastställda »afgifter blifvit erlagda, gods till egarens disposition utlemna, vare, jemte »skyldigheten att ansvara Kongl. Majit och Kronan för dessa afgifters fulla »betalning, med derå beräknad ränta till sex för liundradet om året från Men dag, då klarering bort vara fullgjord, till dess den följer, sin tjenst »för alltid förlustig.» Enligt Kongl. GeneralTullstyrelsens nyss åberopade protokoll den 9 Juli 1859 blef påföljden af Friherre A:s berörda förseelse den, att han förflyttades till Tullinspektorsbefattningen i Carlstad, hvarifrån han sedermera, efter hvad kändt vore, transporterades till förpassnings-inspektorstjensten i Göteborg. Antoges också de mest mildrande omständigheter hafva varit för handen, och att, i följd deraf, Friherre Å:s förfarande icke förtjena! annan benämning, än den Styrelsen deråt gifvit, då det kallas en »högst anmärkningsvärd försummelse», måste det likväl i min tanka väcka förundran, att derpå tillämpades den lägsta af de bestraffningsgrader, Styrelsen ägde använda, nemligen transporterande till annan tjenst; ty om ock ofvanämnda flyttningar, eller egentligen den sista från Carlstad till Göteborg, på sätt Styrelsen anmärkte, icke kunde benämnas befordran, såsom Malmros uttryckt sig, kunde den dock med ännu mindre skäl kallas eller anses utgöra bestraffning för en »högst anmärkningsvärd» tjensteförsummelse. Nu åberopades emedlertid, uti merberörda protokoll för den 9 Juli 1859, vid det tillfälle, då Kongl. GeneralTullstyrelsen medgaf, att ifrågavarande anmärkning emot Friherre A. finge förfalla, icke andra mildrande omständigheter, än att det eftersatta journaliseringsarbetet varit verkstäldt och bristen i Tullkammarens kassa ersatt; men dermed var endast fullgjord en skyldighet, hvilken ofvananförda § i Tjenstgöringsreglementet, såsom påföljd af försummelsen, stadgar, jemte tjeustens förlust.
Alla sådanaJernBruk, som ike äro anlagde på egen Frälse eller Skatte grunt, och hvilka tillika icke äga några Bruket till tyrka underla^de Frälse eller Skatte hemman, äo från lånrättighet uteslutne. Hemrran i allmänhet, som till Bruk utgöra kol, dagsvekens och körslor, få icke särskildt belärias; men anses såsom hörande under Brukets värde och len derå utgående Lane ■ Summan. På försäkrade Stenhus I Stockholm utlånas utan Borgen., hälften af den summa, hvartill de i Brandförsäkrings - Contoiret blifvit till försäkring antagna. 4:0 På försäkrade hus uti Pikets öfriga Städer, belägna å fri och egen grund, och för hvilka hela försäkrings - afgiften är till Allmänna Brandförsäkrings - Contoiret erlagd, lånas utan borgen hälften af den summa, hvartill de blifvit skattade vid en jemlikt Kongl. Kungörelsen den 4 November 1757 förrättad laga värdering, som Bankens Corn missal-i er äga öfverse och jemka. Varandes ägare af fria obebyggda tomter, arf och egna åkrar, ängar och vretar, dessutom tillåtet att derå erhålla Banco-Lån till | del af det värde 18x4 års Pröfnings - Comité fastställt; hvaröfver enahanda bevis bör företes, sorn angående Fastighet å Landet i irsta punkten föreskri fves. Angående Låne-handlingarnes beskaffenhet, som jemlikt Bankens Författningar få anses fullständige, meddela Coinmissarierne de Lånsökande nödig upplysning. I den ordning complette Lånhandlingar blifvit till Bankens Commissarie!- inlemnade, skall hvarje Lånings - Act genast med ordningsnummer förses, samt länet deruppå efter aclens befundne fullständighet i samma ordning utgifvas, c* sa 4 :(le B. JSf:0 19, 20.’ Hen 3 Juni. så långt den för året användbara utlånings-suinjnan förslår; hvarefter de I.ånsökande, som val inlemnat „completta I.ånhandlingar, men icke af årets summa kunnat utbekomma det åstundade