Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström har ganska riktigt uppfattat saken, den han framställt tydligare än jag förmått göra det. Jag liar nu endast gjort rättvisa åt mig sjelf. Må pluralitetens beslut gå i verk-, ställighet; men må men icke påstå, att man genom detta på f. m. tagna beslut afgjqrt en fråga, soni ännu ligger oafgjord på R, o. Ad:s bord, Gr. Horn: Derest grundlagen förbjöd förstärkta StatsUtsk. att verkställa votering samma dag, sorn RiksSlin hafva plenum, så skulle Frill, Cederström hafva rätt uti sin yttrade åsigt; men då samtliga Stånden godkänt voter:s-prppos:na, torde förstärkta StatsUtsk. icke kunna förbjudas att deröfver votera samma dag, som plenum existerar i Stånden um? der de timmar då plenum hvilar, d, v, s, ep eller annan limme, före början af plenum på f. m., samt på de lediga timmarne innan Stånden sammanträda på e. m, efter slutqdt förmiddagsplenum. Om således å nästkommande Tisdags f, m. fråga hos R. o. Ad. väckes om antagande af ipbjuduin* 454 Den ag Maj e. m. gen oell densamma i några delar afgöres, men i andra delar icke hinner afgöras, och förstärkta StatsUtsk. sammanträder straxt på e. m., samt genom votering afgör saken, så hemställer jag om icke frågan liktidigt afgöres både i Utsk. och i Ståndet. Dessutom, om det skulle falla någon ledamot in i förstärkta StatsUtsk., att sätta ifråga att inbjudningen först borde afgöras, just derföre alt den vore under pröfning i Ståndet, så fruktar jag, att samma betänkligheter skulle uppstå, som vid förliden votering, och att jag kunde finna mig nödsakad uppskjuta voteringen, hvilket jag anser vore en olaglig åtgärd af förstärkta StatsUtsk., enär numera är bestämdt att voteras bör öfver de antagna propositionerna.
Då, enligt här ofvan intagna beräkningar, Statsverkets inkomster uppgå till R:mt R:dr 29,052,600: och Ordinarie statsregleringen innefattar följande anslags-summor: Första Hufvudtiteln R:dr 1,284,400 — Andra » 2,130,169 — Tredje » 479,200 — Fjerde » 8,793,491 98. Femte » 3,580,200 — Sjette » » 2,203,820 — Sjunde » 4,199,520 16. Åttonde » » 3,203,956 74. Nionde » » 1,117,942 12. visar sig ett årligt öfverskott af Runt R:dr 2,259,900: att till Rikets Ständers Riksgälds-kontor öfverlemnas såsom bidrag till bestridande af de på detta Kontor anvisade utgifter, bland hvilka åter förekomma här ofvan omförmälda, för en gång eller för vissa år erforderliga anslag, tillhörande Extra Statsreglermgen till följande belopp, nemligen: under Första Hufvudtiteln R:mt R:dr 51,650: — » Andra » » 307,000: — » Fjerde » » 2,875,500: — » Femte » 1,775,180: — med tillägg af nödiga kreditiver för pensionering af embetsoch tjenstemän samt manskap vid Kongl. Maj.ts Flotta 210,000: — | 9gg jg0. under Sjette Hufvudtiteln . 1,670,133: 70. » Sjunde » 128,100: — Åttonde 1,176,000: — Summa Runt R:dr 8,193,563: 70. Kongl. Majus Nåd. Prop.
Uti häröfver afgifvet gemensamt utlåtande af den 30 November 1838, hade Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Kammar-Collegium öfver berörde framställningar sig yttrat; och dervid, ehuru bemälde Embetsverk ansåge Kongl. Maj;ts Befallningshafvandes förslag, alf. de dittills oindelta räntorne äfvensom reserv-räntorne skulle, i likhet med de förut indelta öfverskott»- räntorna, få till år 1844 utan förvandling utgå, icke saknade skäl och billighet, likväl underställt Kongl. Majlis Nådiga pröfning, huruvida, emot hvad Kongl. Majlis och Rikets Ständers beslut derom innehölle, någon jemkning i berörda omständighet kunde medgifvas. Expeditions-Utski ttets Förslag lill und. Vid föredragning af berörde underdåniga utlåtande, hade Kongl. Maj;t, enligt Nådigt bref den 15 Januari 1839, förklarat, att, enär Kongl. Majrt gemensamt med Rikets Ständer beslutat, alt ifrågavarande Kronan behållna räntor skulle från och med 1835 komma de rusthållare, som af lindring funnos i behof, till godo, på det sätt, att för da rotar, som af dessa räntor uppkommit, erlades en efter markegång rustningskostnaden motsvarande vacance-afgift» Kongl. Majrt icke kunde härutinnan medgifva någon jemkning, som i allt fall skulle lända gamla rusthållsindelningen lill förlust, i samma mån den (jente räntegifvarne till fordel, utan borde hvad i afseende på dessa räntor redan funnes föreskrifvet, lända till behörig underdånig efterrättelse.
625 hvilka man hos ofvannämde nationer hittills ansett vara en följd af deras centrala läge, blidare klimat, större fysiska odling, och flera andra orsaker; jag vill hoppas, äfvensom jag med hvar och en rättsint Patriot önskar, att sådana Conjuncturer för vår sjöfart som det förra Americanska krigets, måtte Bnart återkomma, ehuru den allmänna navigationslag, som Lagstiftaren på Verldshafven med styrkans rätt i senare tider infört, ej mera lärer i krigstider erkänna några neutrala fartyg, ej heller underlåta att förklara alla iiendtliga hamnar för blockerade. Men, då inga bevis till stöd för denna befarade undergång blifvit anförde, då aldrig Svenska Skogsprodukter af denna orsak saknats för Svenska skepp, som velat föra dem, då ej allenast Svenska Sjöfarten under frihetsåren varit med föga skillnad lika aktiv, och med lika många skepp idkad, utan man ock uti flera skrifter och anföranden sökt bevisa den stora vinst, som tillfallit nationen af dess Fraktfart, jemte det man påstått, att af trädvarornas försäljning ingen handelsvinst uppkommit, nödgas jag förklara ofvannämde yttrade fruktan, om icke för en motsägelse, åtminstone för en ogrundad gissning. Ty, huru kan handelsfriheten med skogsefFekterna bereda undergången af en sjöfart, som, i sig sjelf och utan trädhandeln, mediör så stora fördelar? Och, då denna frihet ej betager Svenska Skeppsredaren tillfälle, än mindre rättighet, att intaga sådan last, hvarföre Ö2Ö Bcsv. och Ekon. TJtsk. Eetankanden. skall han förmena skogsägaren, att äfven åt andra få försälja, hvad han sjelf ej vill, ej kan, eller ej hinner medtaga.
N:o 17, rörande väckt motion om föreskrift derom, att arfskiften skola inom viss tid till domstol ingifvas; N:o 24, i ani. af återremiss utaf Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 18, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m.; N:o 25, i ani. af väckt motion om ändring i lagens stadgande ang:de morgongåfva; N:o 26, i ani. af väckt motion om förändring i lagens stadganden ang:de giftorätt i bo; N:o 27, i ani. af väckta motioner om förändring i föreskrifterna ang:de nattvardens begående; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 64, i ani. af väckta motioner om ändring i nu gällande resereglemente m. m.; N:o 65, i ani. af väckt motion om förbud för faltigvårdsstyrelserna att utackordera fattiga barn genom entreprenadauktion; N:o 66, i an), af väckta motioner ang:de ändringar och tilllägg i nu gällande stadganden om fattigvården i riket; N:o 67, i ani. af väckt motion om inrättande af ett öfverkonsistorium; N:o 68, i ani. af väckt motion om ändring i K. Förordningen d. 12 Januari 1855, ang:de Svenska jerneffekters stämpling; N:o 69, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 19; N:o 70, i ani. af väckt motion i fråga om utfärdande af en författning ang:de försäljning af maltdrycker, kaffe och thé samt andra icke sprithaltiga drycker; N:o 71, i ani. af väckta motioner i fråga om förändrade bestämmelser rörande mått och vigter samt justering deraf m. m.
Om detta sker, oaktadt all möjlig hushållning, till följd af oskäligt knappa löningsvilkor, hvems är väl felet, och kan det förlåtas den, som dertill varit orsaken? Af menniskor icke! Liknelsen bör ske med en arbetande familj; ty såsom staten består och uppehälles genom medborgarnes gemensamma bidrag, eller derigenom, att de till densamma afstå en del af producten af deras flit, arbetsamhet och industri, hvarförutan de sjelfva, hvar för sig, icke kunna upprätthålla sig, så mäste äfven chefen för en arbetande familj af medlemmarnes samlade arbetskrafter upphemta, hvad han behöfver till det helas underhåll, under alltid bibehållen belåtenhet och trefnad inom kretsen. Huru gör en sådan familjchef? Börjar han med att på höft bestämma det arbete, som af hvar och en skall förrättas, utan afseende på behofvet, hvilket är detsamma som att först säga, till den eller den summan, hvarken öfver eller under, få statsverkets inkomster uppgå eller bör bevillning bestämmas. Nej! han gör det icke; ty det kunde måhända blifva för litet, hvarigenom familjens bestånd äfventyrades, eller kunde det blifva för mycket, till lika men för det hela, emedan för mycken ansträngning under ett år kunde medföra slapphet, orklöshet och tröghet under flera påföljande. Huru gör han då, om han handlar förståndigt? Han börjar vid slutet af året att noga beräkna, hvad han för familjens underhåll behöfver fr. o. m. d. t Jan. t. o. m. d. 3i Dec. påföljande året. Sedan han funnit detta, då först företager haft frågan örn beskattningen, d. v. s. han öfverslär, huru många timmar om dagen hvarje medlem i familjen måste arbeta för att inbringa, hvad sålunda under årets lopp erfordras. Han Dea 27 Maj. a53 kungör derefter resultatet af sin beräkning för familjens medlemmar. Det behöfliga arbetet (skatten) måste då presteras. Men om familjen är delibererande, torde föreställningar om dess dryghet icke uteblifva, eller, örn den är beslutande, torde den rakt utaf vägra utgörandet af någon del deraf. Få föreställningarna gälla eller beslutet stå fast, blifver naturligtvis resultatet förr eller senare familjens upplösning.
H v e m kan så läka, så m e d skoning förbinda sår o c h tämja sorg, hur v i l d? _ Arvid Västgöte. Gossar och skjutvapen. för den gamla eken s o m förvandlad; grenar solhimmelen, $ Men nya tack för den välvilja, hvarmed m a n mottagit hans naturligt. några små till signatur », detta var för emellertid kunde våren locka fram såg ' bruit pour une omelette '; j a g k u n d e kompromettera Han du, » händelsen. » svensk akademisk rätt. Och h v e m kan lida såsom h o n — och le, för törnen rosor ge o c h älska ö m t ännu, o m ock förskjuten? ek, skröplig och förom — Det gör att kvinnan, både stark o c h vek, m e d allvar o c h m e d smek d e t goda främjar, tröstar, stöder, leder. O c h trasslar tråden sig, så reder h o n härfvan mjukt o c h lätt liksom på lek. Du blir vid misshumör, det ditt öga blickar hot, d u brummar, harmen u p p i m e n hon dig lindar o m sitt på stund o c h lägger björnen (Forts. o. slut.) ej kunnat » poetiska barnunge ». Man säger oss att kvinnans lif är tryckt, p å riktig grund ej b y g d t; d e t är ej artigt sagdt, det vill jag hålla. H a r h o n ej makt att allt förtrolla, j a, stundom göra världen rent förryckt? För Idun ai ' Karl Erik Forsslund. cm och skälfvaude. stundom och Det var en den gick fram högt öfver trädsjönk dansade ett tungt och blad ut trött ned ur i IDUN 370 djupa skogen; men fram öfver de andra jagade vidare, berg och v a r o c k s å d e t löf, dalar, och b l a n d dem där t a n k e n tagit sin b o - och där och Han frös hade och kände han haft k o m flytande men sin ej ö p p n a ö g o n e n.
Han skall en gång tala med dem i sine vrede, och med sine grymhet skall han förskräcka dem. Men jag hafver insatt min Konung på mitt helga berg Zion. Jag vill om ett sådant sätt predika, som Herren till mig sagt hafver: Du äst min Son, i dag hafver jag födt dig. Äska, af mig, så vill jag gifva dig Hedningarna till arfs, och verldenes ändar till egendom. Du skall sönderslå dem med jernspiro; såsom lerpottor skall du sönderkrossa dem. Så låter nu undervisa eder, I Konungar; och låter tukta eder, I domare på jordene. Tjener Herranom med fruktan, och fröjder eder med bäfvande. Hyller Sonen, att han icke förtörnas, och I förgås på, vägenom; ty hans vrede skall snart begynna att bränna; men salige äro alle de som trösta på honom. En Psalm Davids, då han flydde för sin son Absalom. Ack! Herre, huru månge äro mine fiender! Och så månge sätta sig upp emot mig. Månge säga om mina själ: Hon hafver ingen hjelp när Gudi. Sela. Men du, Herre, äst skölden för mig, och den mig till äro sätter, och mitt hufvud upprätter. Jag ropar till Herran med mine röst, så hörer han mig af sitt helga berg. Sela. Jag ligger och sofver, och vaknar upp; ty Herren uppehåller mig. Jag fruktar mig intet för mång hundrad tusend, de som lägga sig emot mig allt omkring. Upp, Herre, och hjelp mig, min Gud; ty du slår alla mina fiendar på kindbenet, och sönderbryter de ogudaktigas tänder. När Herranom finner man hjelp; och din välsignelse öfver ditt folk. Sela. En Psalm Davids, till att föresjunga på strängaspel. Hör mig, när jag ropar, mine rättfärdighets Gud; du som tröstar mig i ångest; var mig nådelig, och hör mina bön. I herrar, huru länge skall min ära skämd varda? Hvi hafven I fåfängeligheten så kär, och älsken lögnen? Sela.
Utskottet är derjämte öfweriygadt, att billigare och med bade jordägares och wagbyggares interesse mera förenlige stadgande», i afseende pa sandhämtning, än de, som innehallas i Kongl. Breswet den 25 No, vember 1822 och KonglKammar-Collegii derpå grundade Cireulair den 5 April t8oz swarligen torde kunna upgifwas, emedan, i fall af jordäga» rens motsägelse, dermed bör pä enahanda sätt, som med äwerkans mäl, efter lag förfaras och stridigheten ankomma pä Domarens pröfning, hwarjämte wäglagnings skyldige blifwit öpet lämnadt, att för »vägbyggnaden taga sand ä skog och utmark, samt Konungens Besallningehafwande är updcagit, akt, hwar i sttt Län utse sädane ställen, der tjenlige ämnen till wäglagning uran nagons försäng beqwämligast kunna afhämtas, och tillika meddela de föreskrifter, som äro nödige att derwid iakttagas. — I följd af alt delta, samt enär Utskottet ej kan föreställa sig annat, än att obilliga hinder af jordäga. re emot nödig sand och grushämrning ganska sällan skola läggas, men sadane hinder, dä de inträffa, ailid kunna genom Domarens ärgärd afhjelpaS, sär Utskottet tils Riksens Högloft. StänderS bifall »vördsammeligen föreftä ett framgent bibehållande as nu gällande föreskrifter, salom, enligt Utskottets öfwertygelsc, asyftande oinskränkt bcwaranve af ägande rättens helgd, hwilkcn icke utan med högsta wada för SamhällelS bestånd samt MedborgareS frioch Den 27 November. r«7r säkerhet kan kränkas. Slockholm den r Novem. ber 1829. PäHöglofl. Ridd. och Adelns Led möler? wagnar. Pä Wällofl. Borgare-Ständ. Ledamöters wannar k. Orevesmiibl. Begärdes pä Lordet.
Jag tror man skulle kunna upptaga flere timmar med händelser, som derifrån kunde uppkomma; men jag vill icke borttaga tiden. Jag vill blott hemställa, om grundsatsen blifvit fullkomligt conseqvent behandlad inom sjelfva Styrelsens område. Det finnes ingenstädes i Grundlagen förbjudet, alt RiksStåndens öfverläggningar må vara offentliga. Jag hemställer likväl, om man icke sagt ifrån Styrelsens sida, att för det tillåtelsen icke finnes i Grundlagen bestämdt uttryckt, så är det förbjudet. En annan värd Talare har yttrat, att det icke finnes emellan de begge Statsmagterne någon annan magt att tyda Grundlagsfrågor. Om så är, ser jag icke, hvarpå säkerheten för vår Grundlags tillvaro skall hvila. Jag föreställer mig, att ConstitutionsUtskottet är den magt, som bör slita tvisten, och jag föreställer mig, att om ConstitutionsUlskot - Den g Januari!. tet nu iakttagit denna pligt, hade vi undvikit denna discussion. Det är på sådan grund jag icke kan afstå från min begäran om återremiss, för att icke grundlägga och bestämma såsom ett prejudicat ett antagande af verkställande Magtens försök, att se otydligheter i Grundlagen, hvar hälst den finner sådant af nöden. Herr af Uhr, Carl David: Utan att ingå i pröfning af följderna'deraf för framtiden, antingen Utskottets förslag antages eller förkastas, anser jag mig, såsom Ledamot af ConstitutionsUtskottet endast pligtig att redovisa för mina åsigter af ämnet vid målets behandling derstädes, och får derföre upplysa, att flere inom Utskottet, då målet der förevar, ansågo 34 §• Riksdagsordningen så tydlig, att något tillägg eller förklaring deraf alldeles icke vore af behofvet påkallad, så mycket mer, som alla tre de öfrige Stånden, just af denna anledning, vid i8a3 års Riksdag understödde BondeStåndets begäran, att sjelfve få tillsätta sine Notarier, men då Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition ankommit, skulle den besvaras, och alla voro således ense derom, att densamma skulle tillstyrkas.
Ehrlings skuld, 314 R:dr 8 sk., hvartill han i lifstiden, enligt hvad, vid anställde utrnätnings-försök, blifvit utrönt, funnits sakna tillgång, var beroende på inbekommande af derför erforderliga handlingar. Oaktadt förnyade påminnelser, har Kaptenen L. A. Sehman icke afgifvit redovisning för uppburna förskotts-medel, 175 R:dr. Då Skepparen Heines vistelse-ort ännu vore okänd, har dennes skuld, 4 R:dr 42 sk. 8 rst., fortfarande utbälanserats. Sedan Kronan, såsom ensam fordrings-egare i Öfversten D. von Bildts urarfva konkurs, uppburit hela behållningen af dennes qvarlåtenskap, kommer Kronans fordran, 1,744 R:dr 29 sk. 2 rst., att anmälas till afskrifning, så snart för sådant ändamål erforderliga handlingar kunnat i fullständigt skick inbekommas. Enahanda är ock förhållandet med i utfattigt tillstånd aflidne Tygvaktaren Zellings skuld, 178 R:dr 39 sk. 3 rst. Under den 29 April 1856 har Kongl. Kammar-rätten beslutat afskrifning af återstående fordran hos Tygvaktaren Tilländers sterbhus och f. d. Tyg-kaptenen J. Klingspor, hvilken fordran utgör 1,466 R:dr 13 sk. 9 rst. Vid förnyade utrnätnings-försök har befunnits, att tillgång saknas till gäldande af fordringarne hos Snickaren P. Wallin, 66 R:dr 4 sk. I rst., och Läderhandlanden A. Wigelius, 182 R:dr 44 sk. 9 rst. Ilandels-bolaget J. de Ron & söners konkursmassas skuld, 38 R:dr 47 sk. 2 rst., är beroende på massans slutliga utredning.
I denna sista innefattas en af de vigtigaste principe-frågor, som för Konungen och hans Rådgifvare kunde framställas, om nami. Kongl. Majit, då ett nytt förslag till Riddarhusordning till Dess stadfästelse öfverlemnas, är förbunden att antingen antaga hela förslaget, eller förblifva vid det gamla. Då yttrande i detta afseende skulle till Kongl. Majit afgifvas, borde de Stadgar rådfrågas, som utstaka gränsorna för båda lagstiftande Makternas myndighet. Den 18 November f. m. 133 Frågor borde således, vid detta tillfälle, uppstå, och de blefvo följande: Står det i RiddarhusOrdningen, att Kongl. Majit skall antaga eller förkasta hela förslaget? Nej. Jag kan åtminstone ej finna det. Har så fordom tillgått? Nej. Tvärtom, vid 1818 års Riksdag, lcmnades till Kongl. Maj:ts pröfning flere förändringar af RiddarhusOrdningen, af hvilka somliga antogos, andra icke, utan att någon anmärkning vid detta behandlingssätt gjordes. Finnes i Grundlagarne något Stadgande, som bjuder, att denna principfråga skall afgöras såsom här blifvit anfördt? Deruppå måste jag äfven gifva ett nekande svar; Och så har åtminstone icke hittills tillgått, emedan flere §§. i Grundlagarne blifvit till ändring hos Konungen från Riksens Ständer anmälte, och tvärtom flere från Kongl. Majit till Riksens Ständer, af hvilka §§. några blifvit antagna, andre icke. Huru tillgår det med Allmän Civil-, Criminaloch Kyrkolag? Jo, att om ändring göres af Regeringen i ett af Ständerne anmäldt förslag, framställes visserligen en contraproposition, och, om den antages, blir den lag; men detta angar blott Allmän Civil-, Criminaloch Kyrkolag, nemligen, en sådan, som ej i sin helhet kan störas.
EVflÄi ge tfé,r>P(1 ttäÄ?®'Vpm, We d r 5 H f) s l e r, l^äWdr[ieyiabdéV/\1 Jina M&ci$ör|åie^’ kärlek öch ti'llgifV‘énh!bE1 -3r. ni tunni ?.?.?,b (igirriJ .“ibnsl-an-ioh.' .79g3Upjy^frife^ai^é,-1HcfiX"J6 hKrrfsVéni'*feäfva ‘Iféh Vé^aftima lhärafiftrt¥‘® söm Harti M8j:t »f¥ kHfflfifF^Pbära för Läniftt/^?f°öch V?°fi $m ättfkré vleif métfPtf llf^te^fiffida lÄ&Äflh'! Jöfee§W^k?dfngf/p dem J nu håfven yttrat. Måtte Himlen höra dem, 6ch utgjuta sina rika välsignelser öfver Sveriges Jnbyä&Wbli* ®hoO ,1'oäl ts vi tid ^01 ^Bl dao nfi/I .IgacJi 11b Loui ,tieM '»#"*«! Upplästes och lades på Bordet följan» 3e från Utskotten inkomne handlingar; 1:0 Fran StatsUtskottet, af den 28 Juli, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om allmänna Medels anslående för Svenska Theatern.
Det är väl möjligt att man i allmänhet nog sorglöst följer, och föga begrundar verkningarne af de penninge-transactioner, 224 Den 15 Mars f. m. sorn genom Ständernas verk bedrifvas, men man må dock ej föreställa sig att dessa transactioner kanna helt och hållet undgå allmänhetens upmärksamliet och då måste det verka störande och menligt för det förtroende Ständerna och deras verk böra ega, om vid första fråga om tillämpning af en betryggande föreskrift, rör:de verkställighet af liqvider, man anser sig kunna helt och hållet uphäfva en sådan; helst om de skäl, hvarpå ett dylikt uphäfvande skulle grunda sig, äro af den natur att de allt framgent kunna åberopas, samt derjemte hafva utsigt att blifva gällande så snart fråga upstår om indrifvande af lemnade försträckningar. Det är visserligen sant att Riksg:s-Kont:s Fullmäktige endast begärt och StatsUtsk. endast tillstyrkt att stadgandet i Reghtets 16ti § icke måtte blifva bindande till ovilkorligt iakttagande, men vid läsning af de motiver., som ligga till grund för denna begäran synes det lätt, att man utan serdeles fara för misstag kan antaga, att ett bifall till StatsUtsk:s Betänk, i dess närvar:de skick skulle medföra samma resultat som om ett beslut blifvit fattadt, hvarigenom inga af Riksg:s-Kont:s egande obligationer nu finge upsägas eller försäljas. På grund af hvad jag sålunda haft äran anföra och för bevarande af den helgd, som en gång fattade beslut och deraf härflutne stadganden böra ega; anhåller jag att StatsUtsk:s nu föredragna Utlåt, mätte af R. o. Ad. återremitteras, på det Utsk., vid förnyad pröfning af ärendet, måtte komma i tillfälle föreslå ett stadgande, som väl må berättiga Fullmäktige att medelst uplåning anskaffa någon del af erforderliga medel för nu förestående utbetalningar å det under innevar:de
Enligt detta förslag skulle styckebruksågaren, såsom understöd till bestridande af de kostnader, som genom verkstådernes, för den afsedda kanontillverkningen lämpade, förändring föranledas och beräknats uppgå i det hela till 120,000 Riksdaler, af Staten undfå ett råntefritt förlagslån, stort 90,000 R:dr R:mt, emot följande vilkor: l:o att intilldess ett antal af 30 jernkanoner af 12 Svenska decimaltums kaliber och omkring 491 centners vigt hvardera blifvit, efter fastställd modell, för Kronans räkning förfärdigade och enligt de grunder för profning, som Eders Kongl. Maj:t kan finna lämpligt att för kanoner af så grof kaliber bestämma, approberade samt derefter levererade, hvarje sådan kanon af Kronan betalas med 15,000 R:dr Rmt, deraf tillverkaren erhåller i contant 12,000 R:dr och återstående 3,000 R:dr innehållas för amorterande af det meddelade förlagslånet; 2:o att tillverkaren, derest han i öfrigt fullgör de i afslutadt contract om leve rans af ifrågavarande 30 st. kanoner stadgade bestämmelser, icke år skyldig att på annat sätt, ån genom ofvanberörda afdrag å den betingade betalningen för enligt contractet till Kronan aflemnade kanoner, det undfångna lånet återgälda; och Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 59 3:o att, i händelse aftal framdeles skulle komma att med tillverkaren träffas om leverans af ännu större kanoner, förberörde vilkor i öfverensstämmelse dermed råttas.“ “Af officielt lemnad uppgift inhemtas, att uti Norra Amerika kanoner af den kaliber, som hår år i fråga, kosta mera ån 20,000 Ridr Rmt stycket, och i jemförelse med detta pris kan således det i omförmålda förslag uppgifna icke sågas vara öfverdrifvet.