Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kostym för en 10-årig flicka. Kostym för en ung flicka! Kostym för en ung flicka. — Toaletter frän de senaste balerna i hufvudstaden. — Fel hos våra moderna barnkläder. — Förtroligt bref frän fröken Maria Rosenknopp till en väninna. Af Jacques. Mönsterintaga, innehållande 17 mönsterogurer. Tidningen kostar endast en (I) krona för qvartalet, befordringsafgiften inberäknad. — Fullständig modeoch mönstertidning gratis. högaktning Annonser mottagas genom S. Gumaelius annonsbyrå ' och hos redaktionen till 2 5 öre pr 4-spaltig petitrad ( O Efter en förenklad, veritabelt säker metod, utan all profning, o ". meddelar undertecknad noggrann undervisning uti Damoch Barnklä- ^ ders förfärdigande. Metoden kan på kort tid läras af hvar och en, äfven den som | förut ej befattat sig med sömnad, så att eleven på egen hand utan g p. g profning och på betydligt kortare tid än vanligt kan förfärdiga utmärkt - välsittande kläder åt sig sjelf och andra. För personer, som endast g för eget behof önska lära, kan kursen genomgås på 25 å. 30 timmar, g Hvarje elev skall under lärotiden sy en klädning åt sig sjelf W eller annan person. g Lektioner gifvas äfven uti elevernas hem åt kotterier om 4 — 6 § damer. g Priset betydligt billigare, då flere förena sig om samma timmar, B p. Tillklippning och hoptråckling af kostymer verkställes fort och ef billigt, A u g. P. A n n o n s e r. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. Tidningskontoret T Sturegatan (förut n: r 5) rekommenderar sig uti allmänhetens benägna ynnest. Emottager prenumeration å alla Stockholms tidningar, En ungflicka med vänligt och uppmärksamt sätt önhvilka hemsändas gratis dels med egna bud eller, om så önskas, direkt från skar plats som sällskap i familj eller hos ett äldre fruntimmer, der hon getryckerierna. Beqvämaste prenumeration. Emottager annonser till Stocknom sina små talanger kan vara till sällskap och nytta. Svar till T&gt;20 år » holms Dagblad, Aftonbladet, Vårt Land och Svenska Dagbladet.
Se Riddarhus-Direkt ion. — angående förändring af 23 §. uti. X. R. 37$. XII. B. 247, 321, 407. A. 416. — angående förändring af 20 § uti. XIII. R. 325. XIV. B. 404. XV. 60. A. 96. — angående förslag till förändring af 19, 23, 24 och 31 §§. uti. XIV. R. 6. B. 404. XV. 60, 97. A. 108. Riddarhus-Salen, angående väckt motion att Riddarhus-Utskoltet mätte inkomma med förslag till lämplig godigörelse för de om kostnader Friherre Bennet haft för densammas iordningsställande V. R. 99. VI. A. 10. — angående förändring af sittplatserna och vidtagande af jemväl andra för vinnande af större beqvämlighet och förbättrad inredning erforderliga anordningar i. — N:o 1. angående tryckningen af Ridderskapet och Adelns Protokoll vid innevarande Riksdag. I. B. 158. A. 193. — N:o 2. angående ett af Majoren Carl Otto Munck, Riddarhuskassan erbjudet lifränte-kapital. III. A. 96. — IS':o 3. i anledning af Hr von Franekens, G. W., motion om en gratifikation till den vid Ståndens plena kommenderade vakt. III. B. 479. IV. 162, 353. A. 355. — N:o 4. med förslag till de hufvudsakligaste grunderna för en blifvande valordning för Ridderskapet och Adeln, i händelse det hviiande representationsförslaget anlages. III. B. 480, 485, 497. IV. A. 122. ( 158 ) Riddarhus-Utskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 5. med utlåtande öfver Riddarhus-Direktionens Riksdagsberätlelse. — Nio 6. i anledning af väckt motion om kostnadsersättning till Friherre C. S.
4o, — angående de af Kongl. Maj:t vid sistförflutna Riksdag föreslag na ändringar uti ig:de, 2i:sta och 88:de §§. af RegeringsFormen. — i fråga om rättighet för hemmansegare på Gottland att få erlägga penningelösen för deras ränte-tjära. 4a. — i anledning af väckt fråga om afskaffande af accord till Lands* höfdinge-Embeteri. 43. — angående väckt fråga om ett förändradt användande af den *:dels procent, som af sterbhus inom Wermland erläggas. 44. angående afskrifning af den summa, som af Lilla Credilivel blif vit lyftad, i anledning af återgången handel om några försålde Ki igs-skepp. 45. — i anledning af Kongl Majlis Nådiga remiss uppå Sala Bergslags underdåniga ansökning om förändring af beräknings-sättet för afgifterne å Bergslagets till förmynlning inlemnade silfver. 46. — angående rättighet för Nybygges-sökande, alt emot borgen lyf ta odlings-understödet, så snart genom bevis styrkes, att odlingen blifvit verkställd 47. — angående Tullen å fiån Finland inkommande varor. 48. ■— angående Bevillning af utdelningen vid Trollhätte Canal och SIuss-Verks-Bolags adier.
En dyrbar ästhetisk och moralisk skatt äger man i de smärre uppsatser, åt hvilka Geijer inrymt en plats mot slutet i andra delen af de samlade Thorildska skrifterna. Det utkast till en ”Allmän Physiognomik eller Bildningslära”, som der följer näst efter det interessanta utkastet om ”Lag och Rätt”, är ett lefvande och lifvande sammanhang af skarpsinniga iakttagelser, ypperliga tankar, djupa aningar. Både för forskaren och konstnären är mycket att lära af den lilla afhandlingen; framför hvilken dess författare ställt, på titelns frånsida, denna all sann physiognomiks och plastisk menniskobildnings grundtanke: ”Hvad en menniska älskar, uttrycker hennes hela kraft; hennes tycken äro lifliga drag af hennes väsende; hvad hon vill, är hennes mått”; och, i spetsen för alltsammans, de herrliga orden: ”Hvad allt betyder? är vår vishet. Hvad allt är? Guds”. De öfriga smärre utkasten och fragmenterna, som blifvit ordnade under den gemensamma hufvudtiteln ”Strödda Uppsatser”, förtjena (åtminstone till största delen) samma berömmande, ja beundrande omdöme. Den första – anmärkningarne ”Öfver Ehrensvärds bok De Fria Konsternas Philosophi” – är en recension af den sällsynta art, som sjelf ”liknar det stora i Naturen174”. Åt älskare af det skönt Sedliga, eller åt alla dem, som äro invigde i menskliga sedelifvets heligaste mysterier, anbefalla vi företrädesvis de blad, som äga till öfverskrift ”Styrka och Svaghet, menniskoverldens poler” (skrefve en engel, så skrefve han så); ”Ideer öfver Sällheten” (och det närmare utförandet af samma ämne i uppsatsen ”om det Ömma och Tysta Missnöjet”); ”Ödmjukhet och Stolthet”; samt ändtligen dessa ”Utdrag af en Dagbok”, som gifva en trogen målning af den skönaste själ, hvilken, utan minsta förmodan om andras tacksamma skådning och lyssning, både blottar sitt innersta och gifver sig de visaste påminnelser.
Vilja Riksens Ständer heldre än att tillsätta flera Utskott, remittera sådana mål, som till visst Utskott icke höra, antingen tili Besvärsoch Oeconomie - Utskottet, eller till något af'de 'öfriga förut tillsatta Utskott, vare samma Utskott pligtigt, att i med dess utlåtande , i enlighet med erhållen remiss, inkomma; och bestämma, sjelfva ämnets beskaffenhet efter Grundlagen, men icke den hvarje särskildt Utskott i allmänhet uppdragna befattning , huruledes ett mål , i enlighet med Riksens Ständers deröfver tillhöriga beslutande rätt, bör afgöras. 5&.§. Den g .Augusti 56. §. Intet ärende må nedläggas, utan Ståndens uttryckliga beslut. Ej eller må, med undantag af Grundlagsfrågor, nya ämnen af Riksdagsmän väckas, sedan En månad från Riksdagens början, enligt 27. §. till ända lupit, så vida icke sådana frågor af redan fattade beslut eller redan upptagna ärenden eller under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledas, 57. §, De Allmänna Beslut, sorn ett Stånd fattar, äfven sorn hvad ett särskildt Stand i egenskap af Riks-Stånd beslutit och annats rätt röra kan, meddelas de öfriga Stånden genom Utdrag af Protocollet. Vill Ledamot , sorn ej i Ståndets fattade Beslut instämt, sila särskilta tanka hos de öfriga Ståtiden anmäla, stånds det honom fritt, genom särskildt Memorial' eller Di ctamen till Protocollet, hvilket må Ståndets Beslut åtfölja. Lag samma vare, då någon Remiss går från Riks-Stånd till Utskott, eller utlåtande från Utskott till Riks - Stand ; kunnandes dock ej i något fall utlåtande eller beslut genqm enskild Ledamots eller Minoritetens Protest eller Reseirvatibn’ uppehållas.
Revisorcrne, som i sammanhang härmed förehaft ej mindre hvad Banco-Fullmägtiges Protocoll härom innefatta, än en af Fullmägliges Ordförande Herr Grefve Schwerin lill Revisorerne ställd och vid Fullmägtiges Berättelse bilagd Skrifvelse, i hvad den rörer delta mål, hafva derom meddelat Banco-Fullmägtige det yttrande, att, emedan 4 Art. i Afd. i5 §. i mom. (pag. 54) uti Banco-Reglernentet förmår, att ”Banco-Fullmägtige bemyndigas, i hvad Banken angår, att, genast efter det Kongl. Maj:t afgjorfc om beskaffenheten af det nya myntet, så fort sig göra låter och sedermera framgent, vidtaga nödige åtgärder för erhållande af Silfvermynt enligt nya myntfoten, tili sådant belopp, att ej allenast Kongl. Myntets
Ständers närmare pröfning undcrstalldt. Orebro dcn 7-de Augusti »312. Pä Högt. Ridd. och Ad-lns Ledam. wägnar, L. k^uutk. Pä Wällofl. Dorgare-Ständets Lcdam. wägnar, Larl kr. I. anst ber§. Pä Högw. Prest-Ständets Ledam. wägnar, Olok Lgurbeck. Pä Hederw. Bondc-Ständets Lcdam. wägnar, )ob. O. k.ongber§. k. Lrons, Ta, ?4s6 Den 8 August!. Tstpi f som urw sar ira Desoppcc as den Dewilli ing sonr erlägges ktttlgr 2 ?lrr. 2:c» progressiva procenteri och 3:0 Dssloppcr al progressiva Afgifren. Beloppet af P 0- Progres— Beloppet 'af ProProgresBewillningrefiva siva AfBcwillnin, gressiv siva Afgen renligt Progisten S gen enligt Pregiftcns r Art. cci. ten. Be opg, r Art. cenlen. Progressiv Prv-, centen. Progessiva Af-. , gisrens Belopp, Beloppet af Bewillningen enligt ! 2 Art. Progressiv Procenten. Dä någon äger af fast Egendom eller Rörelse en Afkomst af 4000 R:dr sa betalas derföre enligt 2-.dra Art. i Bewillning a 5 procent 200 R:dr, a hwilken Summa progressiva Afgiftcn beräknas a 8^ procent till »7 R-.dr. 2:0.
Kl. 7 e. >»,. ^o,/»7. 8/?-//,-e/kg t/ZZ Z?ZZc^f 8/-H-/e,^ a»- ^dkM-Zg «///-/» g /'ro/s^^o/e» Zk //. /.->/^'k />-/>av tt Zg?vZ«/n^« «,/- .c <-/>-/Z,r^, om /-//g/-tt//«m/g a/ ZernäZcZe /-g,-,-gk o /-erco^eZk tZZZcr^r/rr Lö,retZZZöZr/n>r^ / 6r/r-e,r 8rocZcZmZ/»^ L/ott c/e?r i ^eZ,-«- «rr i8-jc>. Dti en lill Ron^t.
Men som jag på långt när ej hunnit så långt uti Chemien, som erfordras till en sådan beställning, har jag med god öfverläggning afslagit detsamma, öfvertygad ät jag äfven i Köping kan hafva mitt dageliga bröd". Helst ville Scheele, om han ej kunde stanna i Köping, komma åter till Upsala. Blir jag ej i Köping, så kommer jag till Eder, skref han till Bergman. Borgerskapet i Köping, hvars förtroende han vunnit och som insåg den ära en så berömd man som Scheele skänkte staden, bestämde i förening med magistraten och landshöfdinge-embetet, att de ingen annan ville hafva till apotekare än Scheele. Privilegium att anlägga ett nytt apotek beviljades honom och han slöt med förra apoteket den öfverenskommelse, att han som rätte egaren till Köpings apotek åtog sig förra apotekets skulder och enkans underhåll. Han arbetade nu med all kraft på apotekets upphjelpande. Genom flit och omtanke skapade han sig oberoende, till och med välstånd. Men detta hindrade honom icke att fullfölja sina kemiska forskningar, som gjorde honom till en öfver hela Europa fräjdad man. Berlins naturforskaresällskap invalde honom 1778. Turins vetenskapsakademi kallade honom 1784, i Gustaf III:s närvaro, till sin ledamot. Under vistelsen i Köping slet han sig blott en gång, 1777, lös från sina forskningar för att göra en resa till Stockholm och bevista ett sammanträde i Vetenskapsakademien, den enda gången i sitt lif han var närvarande i den akademi, i hvars handlingar han tryckte nästan alla sina skrifter, utom den om Luft och Eld. Borgman, som då var preses, helsade honom med följande ord: "Det är en besynnerlig fägnad för denna kongl. akademien att se en så arbetande ledamot intaga ett rum i dess samfund, och för mig, som vid detta tillfälle hafver den äran att vara ordförande, är det en fördubblad förnöjelse. Jag har i flere år varit vitne till Eder oförlikneliga flit, till Eder synnerliga skicklighet att genom tjenliga experimenter aftvinga naturen sina hemligheter, och till Edra skarpsinniga slutsatser af anstälda försök.
Nu blefvo de fem fröknarna så utmärkt belåtna, och sågo sig ren en hvar som prinsens brud, eller åtminstone som thronföljarbrudens syster, ty bland så många vackra händer måste väl något par behaga prinsen. Nu användes de sista pengarna, som funnos i huset, att köpa oljor och skönhetsvatten, och det var ett fejande med att laga händerna i ordning, att maken ej varit sedt; och fröknarna sutto alla fem hela dagen med händerna, upplyftade i vädret, för att de skulle bli hvita. Så sade den äldsta: „Nej, nu vill jag ej vänta längre. Fast prinsen ridit här förbi alla dagar och jag bjudit till att alltid visa mina hvita händer vid fönstret och han alltid sett hitåt, så har han ändå ej tyckts märka dem“. Och så kommo fröknarna öfverens om, att de skulle gå att spatsera en i sender i slottsträdgården, och den som gick dit skulle då alltid få bruka alla granlåterna, och så skulle väl prinsen få se någon af dem, hvem som skulle ha bästa lyckan. Men som det ej passade sig att gå ensam, så skulle Sabina alltid följa med, ty henne var ingen af fröknarna rädd för att ta med sig. „Hennes pighänder“, sade systrarna, „dem bryr sig minsann ej prinsen om“. Nu hade äldsta fröken sutit fyra timmar för spegeln, och hvita similé-klädningen hade hon på sig och blå silfverblommorna på hufvudet och de granna glasjuvels-örhängena och ringarna och kammarna, och bronskederna och armbanden och allt annat grannt var ren i ordning. Nu steg hon upp kastade florschaletten på sig och tog solfjädern i handen jemte näsduken med qvartersbreda spetsar och så gick hon med Sabina, som bar en slät hvit nättelduksklädning, en liten schalett knuten kring halsen och sin lilla halmhatt på hufvudet. „Gå litet bakom, kära Sabina, så kan du gälla för min kammarjungfru, icke täcks jag gå bredvid dig, som är så simpelt klädd“, sade fröken.
Att härigenom ej något straffbart försök skulle blifva ostraffadt, synes kunna antagas; men om än det ej kan förnekas, att en väsendtlig brist i gällande lagstiftning dymedelst blefve afhulpen, nemligen den, att försök till brott, hvilkas bestraffning allmänna rättskänslan lifligen påkallar, måste, såsom ej uttryckligen med straff belagde, i flera fall lemnäs ostraffade, anser likväl Utskottet betänkligt att afhjelpa denna brist på nu föreslagna sätt. Utskottet har icke kunnat förbise de vådor, som kunde härflyta, genom inskränkningen till allenast uppställandet af en allmän regel i detta fall. Deraf kunde illviljan lätteligen taga sig anledning att i en oskyldig gerning spåra försök till brott, hvilket kanske icke ens kan försökas utan att på samma gång fullbordas; deraf en mängd rättegångar och åtal framkallas, utan att leda till någon bestraffning, eller åtminstone till någon, som allmänna säkerheten kräfde; och deraf vore att befara det i sjelfva verket oskyldiga gerningar kunde komma att stämplas såsom försök till brott och såsom sådana bestraffas. Man har väl föreställt sig möjligheten att genom bestämdhet i föreskrifter kunna förebygga dessa vådor; men ehuru Utskottet erkänner den omsorg man härvid användt, fruktar likväl Utskottet, att ändamålet icke står att uppnå på denna väg; och efter Utskottets öfvertygelse, återstår således icke någon annan, än att fortgå på den af 1754 års lagstiftare beträdda bana, eller att uttryckligen utsätta i hvilka fall försök till brott må straffas. Sådant må då bero på, vid hvarje brott, företagen undersökning, huruvida försök till samma brott verkligen kan göras, utan att brottet dermed fullbordas; och om försök dertill är af den för allmänna säkerheten vådliga beskaffenhet, att det måste bestraffas. — Endast härigenom kan nödig fullständighet i denna del af lagstiftningen vinnas i förening med en nödig säkerhet.
Hvarken tiden eller min förmåga tillåter det. Hvad jag nu haft den äran att nämna rörande sjelfva Systemet, är hufvudsak, och på det beslut som deri fattas beror till en väsendtlig del Nationens välfärd. Sedan jag nu i största korthet genom dessa frågor öppenhjertigt yppat mina batänkligheter, rörande Finance-Projectet, vågar jag vördsamt utbedja mig Högloll. Ridderskapets och Adelns tålamod att närmare få utveckla nyttan af de tillgångars begagnande, jag tagit mig den friheten att i mjn Motion föreslå, som den 10 Januarii blifvit till Stats, och BancoUtskotten remitterad. Då man utgår ifrån den synpunct, att ökad Production och Export äro de kraftigaste medel till Financernas upphjelpande, så äger denna Motion ett så nära sammanhang med det ämne, som nu är under deliberation, att den rätteligen derifrån icke kan skiljas, då betydlig tillgång erhålles till Myntvärdets upprätthållande igenom begagnande af de medel jag haft den äran föreslå. Det hufvudsak - 456 Den 15 April, ligaste af dessa medel är, Krono-skogarnes upplåtande emot Skatteköp till ägande rätt. Rikets Skogar äro bland Svenska Nationens stora, man illa begagnade Rikedomar ^ Man tua icke invända, att i flera Provincer , Skogen är till det mästa förstörd , och att andra finnas alldeles skoglösa , ty största delen af Sveriges areal äger omätliga Skogsförråd , som icke begagnas. Följagtligen , då fråga uppstår om det hela , bör man icke af vissa local förhallanden söka anledning att klaga öfver Skogsbrist i vårt Land. Vfira statistiska kunskaper om Fosterlandet äro, beklagligen, ganska ofullkomliga. Vi äga inga noggranna beräkningar öfver Skogarnes tunnlandtal, men det vi kanna är likväl tillräckligt, för att sä vida stadga omdömet , att man klart finner en stor tillgång, endast den med behörig omtanka användes. En af Statens mäst upplyste
Ja, hon var för mig från första stunden det hon naturligtvis ursinnig på mig. Vill ni inte för 19 FRU SANDSTRÖM. Vill ni då be henne om ursäkt? RUDOLF. deles förtviflad jag förplumpar mig alltid. Ärligt sagdt, fru Sandström, tycker ni inte, att jag är ett riktigt fä? Visst vill jag det. Ni ser ju, att jag är all FRU SANDSTRÖM (klappar honom på axeln). Å, ni är allt snäll i grunden. Fast lite obildad. RUDOLF. Hvafalls? FRU SANDSTRÖM. Sandström också, och jag vet, hvad jag lidit af det. Och på den tiden talade man inte ännu om kvinnans själfständighet, så att jag hade inte förstånd Vendla! att uppfostra honom. (Knackar på dörren till höger.) (Rudolf går mot fonden, så att han ej syns, då dörren GUNBORG (inifrån). Hvad är det? FRU SANDSTRÖM. gärna tala vid henne. Om Vendla ville komma ut lite. Jag ville Men det är de fleste män. Det var minsann öppnas.) 20 GUNBORG (i dörren). stupa i soffan och storgråter jag får henne inte sin svåra hufvudvärk igen! Vendla kan inte komma. Hon ligger bara fram att lugna sig. Å, de otäcka karlarna! Nu får hon (Stänger dörren.) RUDOLF (kommer häftigt fram). det mitt fel? Hör ni inte, fru Sandström, hon af det. Kan ni då inte gå in till henne, kan ni Hon gråter! Hvad ska jag ta mig till? Är gråter så förskräckligt! Och hon får hufvudvärk inte lugna henne, ge henne nervdroppar. Men så försök då något i Herrans namn! När ni hör, att hon kunde ta sig det så när. hon ligger framstupa på soffan och storgråter. Att FRU SANDSTRÖM. inbillat sig Nå, det är då inte så underligt. När en flicka RUDOLF. i henne? Hvad har hon inbillat sig? Att jag var kär FRU SANDSTRÖM. Det har jag visst inte sagt. RUDOLF.
Rdr införsels-tull och tullfrihet vid utförsel, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, an ta ges Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, alt, nied godkännande af tull friheten vid utförsel, värdet å denna artikel bör utsättas till 40 R:dr per skepp., St. v., och införsels-tullen lill 4 Rdr. Pag. 73—7.5. Prop.Nais Preste-Ståndet har jemväl frånlrädt dess sk i I jagliga ”145, 146 och 147. beslut, angående Jern, smidt eller valsad t: Kettingar, och antagit Utskottets af Bonde-Ståndet gillade förslag; i följd hvaraf Utskottet i stället för 145:te, i/(6:te och 1 47;de voterings-propositionerna, tår toresia så lydande 0111 röstningar: 1 l:o, a') Den, som anser, att till contra-proposition i voteringen, angående Jern: smidt eller valsadt:
Vid ankomsten till Carlshamn var det icke en ringa glädje, må du tro, att få omfamna min gamle vördnadsvärde, snart 80-årige far. Du kan aldrig tro hvad han förefaller mig ståtlig i sina rika silfverlockar och dito skägg. Dertill är han så hjertegod som en Guds engel. Skada endast att han icke super, utan är absolut nykterist! Dock unnar han mig att hvälfva i mig så mycket jag någonsin behagar, och detta är »ädelt af honom». Nu till en sak som ligger mig mycket om hjertat! Du lofvade mig mer än till hälften att besöka Blekinge i sommar. Oförlåtligt vore det också af en skald och naturälskare, som du, att icke vilja lära känna Sveriges skönaste provins. Om du går med »Svea» eller »Dana» från Stockholm söndags morgon, är du måndagsafton vid sjutiden här. Detta är ju ingen Romresa. Jag skall vid hamnen vara dig till mötes och föra dig till min förtjusande bostad i Asarumsdalen, der jag bor ensam och eger 9 rum att fritt disponera. Näktergalar slå hela natten utanför fönstren och punsch finnes i källaren. Hvad kan du mer begära? Kom derföre, om icke djefvulen rider dig, men låt mig endast genom post eller telegraf några dagar förut få veta af din ankomst, på det att den feta kalfven må hinna att slagtas. Min gamle fars hus kan du dessutom anse som ditt eget. Vackra flickor finnas här i öfverflöd, så att du, för att tala med vännen Enblom, kan få »mycket att göra». Skulle du, vid din mognade ålder, kanske föredraga Laxar, skall du få sådana, lika tjocka som jag. Tänk nu bara på hvad jag har sagt och handla sedan som en vän! Du vet måhända icke att Carlshamn i hela södra Sverige är beryktadt för sin dråpliga punsch och sitt oöfverträffliga bränvin. Båda delarna saknas i Stockholm der man allt mer och mer börjar förfalska Gudsgåfvorna. För att derför låta dig en gång få smaka någonting som duger, sändes dig med första ångbåtslägenhet ett litet parti punsch och d:o Aqva vitæ till skänks från tillverkaren, min synnerlige vän och din beundrare, handlanden C. G. Berg här i staden.
Jag vore visserligen beredvillig att lemna all rättåt detta skäl, om jag förmådde be} gripa det. Nog förstår jag, atc ReciprocitetsLagar kunna gifvas, som ålägga oss att, för erhållna fordelar af Utländningen, lemna dem andra och motsvariga af oss ; men Reciproci* tetsLagar, som skulle förbinda oss att, till förtryck, för våra egna Producenter , förbjuda en handel med Utländningen, deraf största fördelen tillfaller oss sjelfva; naturen af en sådan Reciprocitet är icke fattlig för mitt för* stånd. Jag önskar att Utskottet ville undanrödja det tvifvel till skälets natur, som hos mig nu galler mera än skälet, och derföre något närmare beskrifva tor oss beskaffenhe® ten äf denna Reciprocitet. "Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham: Jag delar fullkomligen Högloflige Oeconomiaeoch BesvärsUtsknttets yttrade mening, att detta äm* ne både i afseende på commerciella och diplomatiska förhållanden helt och hållet beror af Kongl. Majrts slutliga afgörande; men jag kan derföre icke instämma i den tanka, att ett yttrande af Riksens Ständers bestämda önskningar på något sätt skulle hafva utseende, som ville man förekomma Kongl. Maj:t i de beslut, han deröfver i nåder kan täckas vidtaga. Jag är deremot öfvertygad, att Konungen med nådigt välbehag skall upptaga alla de anledningar Rik - Den 21 Ma ji. 91 sens htähder i denna form gifva Kongl. Maj:t, att närmare känna förhållanden af Landets behof, och dervid fästa afseende på att de härflyta ifrån en noggrannare individuel kännedom af det verkeliga sakernas tillstånd. Det är af sådan grund, jag tror Utskottet verkeligen hafva kunnat sträcka sin åtgärd längre än till den allmänna framställning, sorn till Riksens Ständer blifvit gjord 3 och skulle än tiden för KgU Maj:tej vara inne att bevilja hvad Riksens Ständer föreslå, så, enär sådant i alla fall beror af Kongl.