Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om äfven den uppgifna proportionen icke kan såsom osviklig antagas, är likväl otvifvelaktig!, att ganska många och ofelbart de betydligaste af Stadens fasta egendomar äro med afseende på de Staden åliggande många och vigtiga allmänna förbindelser inabalienabla. Af den å Finska tolagsmedlen innestående behållning vid 1848 års början, 535 R:dr 2 7 sk., och under samma år efter afdrag af uppbördskostnader influtne 6,571 R:dr 2 0 sk., eller tillhopa 7,106 R:dr 47 sk., hafva utgått till Polisbetjeningens löneförbättring 6,571 R:dr 20 sk., hvaremot återstoden, 535 R.dr 27 sk., ännu är odisponerad. Från och med 1849 hafva Finska tolagsmedlen, enligt Eder Kongl. Maj:ts nådiga Bref d. 8 December 1846 och 9 November 1847, ingått bland Stadens allmänna tolag. Enligt Kongl. Brefvet d. 6 Juli 1849 uppbär sladskassan, från och med år 1850, afgift för rättigheten att inom Hufvudstaden i minut försälja bränvin m. m., hvilken afgift för nämnde år, efter afdrag af uppbördskostnader, utgjort ett belopp af 64,563: t. 10. Af denna intrad hafva följande utgifter blifvit bestridda, nemligen: Till Stockholms Stadsnämnd, enligt Kongl. Bref O O vet d. 17 Januari 1851, för utvidgning af allmänna arbetshuset 10,000: 60 469’2 9 6 Öfverskott vid årets slut, hvari dock äro inberäknade utestående restantier 4,093: 20. 4. Stockholms Drätselkommission, under hvars förvaltning jemväl tyder den s. k. Hamnoch Brobyggnadsfonden, har angående densamma lemnat följande uppgifter: Inkomster: 1848. 184.9. 1850.
R:dr måtte för Öfverste-löjtnanten Nils Harald Åkersteins enka, Johanna Christina Engström, på allmänna Indragnings-staten uppföras, är af Borgareoch Bonde-Stånden bifallen oförändrad; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet — detta sednare Riks-Stånd efter inbjudning från Ridderskapet och Adeln — väl beviljat pension till enahanda belopp, som Utskottet föreslagit, men beslutat, att densamma skall utgå till Öfverste-löjtnanten Åkersteins fyra oförsörjda döttrar med 100 R:dr åt hvardera intill uppnådd 21 års ålder, eller derförinnan skedt inträde i äktenskap; — och som, vid det förhållande, att Ridderskapet och Adelns till Borgareoch Bonde-Stånden aflåtna inbjudning att förena sig om sistberörda beslut blifvit af dessa Stånd afslagen, de skiljaktiga meningarne ej torde kunna genom någon inbjudning från Utskottets sida sammanjemkas, får Utskottet, för afgörandet af frågan, huruvida ofvanberörda pension skall tilläggas Åkersteins enka eller hans döttrar, föreslå följande omröstningsproposition: ”Den som vill, att en årlig pension af 400 R:dr på Allmänna Indragningsstaten uppföres för Öfverste-löjtnanten Nils Harald Åkersteins enka, Johanna Christina Engström, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, har frågan om pension för bemälda enka förfallit, hvaremot för Öfverste-löjtnanten Åkersteins fyra oförsörjda döttrar å allmänna Indragningsstaten uppföres en pension af 100 R:dr för hvardera, att utgå intill uppnådd 21 års ålder, eller derförinnan skedt inträde i äktenskap.” 20 Stats-Utskottets Memorial N:o 195. 32:o.
Den värde talaren bar, som mig vill synas, tagit växtligheten i en 5g H. 6 82 Den 27 Januari i f. m. allt för allmän bemärkelse. För växtligheten hos physiska väsen tinnes det gränsor. Menniskosnillet, dess skapande förmåga växer, men hvar är gränsen för densamma? För samhället, för menniskan sjelf i tid och i ram finnes det gränsor; icke för den af menniskan skapade verld. Den värde talaren har, i följd af sina åsigter, ansett sig böra föreslå, att åt kommande Ständer må öfverlemnas att dömma i den vackla frågan. Gerna tror jag, och jag hoppas, att 5 år härefter de åsigter jag hyllar skola än allmännare delas; jag hoppas att de satser, för hvilka jag strider, skola då än lifligare försvaras, men yttranderätten är en rätt, som hvarje tid, så väl som hvarje enskild må utöfva, då det är pligt att göra det. IIvad jag enligt min innerliga öfvertygelse känner mig vara skyldig mitt fädernesland och den kommande generationen, det vill jag uttala sjelf. Jag får derföre uttala den öfvertygelse jag äger, att det vore en orättvisa att frånkänna svenska folket Juryn i Tryckfrihetsmål, att det vore alt hämma dess moraliska och intellectuella växtlighet. IIos Herr Grefven och LandtMarskalken anhåller jag, att de 3:ne frågor, hvari proposition skall framställas, huruvida de utgöra Ridderskapels oell Adelns gemensam - Den 27 Januarii f. m. 8j ma tanka, måtte cn livar för sig lill besvarande framställas. Jag liar stundom märkt, att invecklade frågor lätt förvilla och göra den svarande tvehågsen. Jag har stundom funnit, att eli ord i en uppställd propostion, slående på annat ställe än man trott det höra stå, förekommer såsom en stötesten, för hvilken man tror sig höra gå ur vägen, och derföre heldre later hl i att votera.
Lösen för protokoll vid auktion den 27 Januari — 30. Dito för dito från Brandförsäkrings-kontoret ... 1: 12. Betalt för kallelse i Öfverståtliållare-embetets Kansli till inställelse, i och för liqvid med inteckningsägare, — 4: 32. — Maj. — Lösen för protokoll öfver liqviden i Öfverståthållare-embe tets Kansli 6: Reparation å golf, enligt nota, 3: 19 r:gs 2: 12. — Juni. — Inqvarteringsafgift för äret 26. — Juli. — Stämplailt papper till köpebrefvet 26: 36. — Aug. — Gatulyshållningsafgift för året 4: 27. — Sept. — Lagfartskostnad, enligt A. — Brandvaktsafgift för året 2: 18. — Balans: omstående oguldna hyror 99: 40. — Stockholm den 16 November 1848. W. Ingelotz. Vidimeras ex officin Carl Telander. Redovisning öfver medel, inkomna och utgifna för egendomen N:o 4, qvarteret Sparfven, vid Lutterus gränd. Novo konto från den 16 November 1848. 1849. Inkomster: Januari. Af balanserade oguldna hyror, utgörande, enligt räkning af den 16 November 1848, 99: 40. — äro endast af F. L. Cederqvist albetalda 1: 24. — hvaremot nu afskrifvas: för samme Cederqvist 3: 16. „ enkan Eriksson — 3: 16. „ smeden Löfvendahl . 91: 32. g§. jg ^() och utföras här ofvan inbetalda - 1: 24. — Vidare ingående hyror: Februari 7, Anders Hybinettes qvartal till ultimo Mars 20: Mars 2, Christina Catharina Schultz, dels liqvid för samma tid 12: 24. — och dels albetalning å qvartal till ultimo Juni. 11: 16. — ^3.
Vidare som oeden Ivda: "kör beslut ''i alla ökrige ärenden, de mai undanlagne, Irvaeom i "lkegeringskormens 66, 69, 70, 71 ocl, 72 §§. särslililt "körordnadt äe, galle jemte Konungens samt vele 3 "8tänds mening." lag lan bäeak omöjligen draga annan köljd, än att de ärenden, som akbandlas i okvannämnde 6 §§. i Ilegeeingskoemen, äeo ovilloeligt undantagn»: krän stadgandet att derom gällee 3 8tänds rnenirrg jemte Konungens sanetion. Dä man nu läser Ilegeeiugskoemen, linner man att 66 vele 69 §§. därstädes akbandla Itilsgälils-Lontoiret, 8tats-lkegleringen ocb alla mai rörande 8tatens utgifter oell inlomster, ocb att 69 §. derom körordnar att 3:ne 8tänds beslut ärv gällande, oeb dä 2 8tänd i delila krägor stadna emot 2 i sina beslut, derom slall voteras uti körstärlt 8tats-lktslott. — 70 oeb 71 aklrandla uter Levil Iningsmäl, oeb köreslrikver 71 §. buru slall tillgå dä lkils-8tänden derom otila besluta, pä belt olila sätt emot uti 8tatssaler, nemligen att, om 3:ne 8tänd äro ense, rncn det »j:de iele vill akstä kr än sin särslildta mening, derom slall voteras uti körstärlt 8tatsIktslvtt, oeb d^Iil votering äkven äga rum dä 2 8tänd stadnat emot 2.
Man har sagt att det förslag jag framställt icke kunde betraktas annorlunda än som en ny motion: om denna åsigt af Hr Frilen o. Landtm, delas, så, och enär jag icke är af samma öfvertygelse som Frih. Stael von Holstein i fråga om de oöfvervinnerliga svårigheter, som skulle ligga i vägen för ett förslag, sådant som det af mig framställda, åtminstone hvad correspondancen med recommenderade bref mellan de större städerne angår samt på det att i det blifvande utlåt, från poststyrelsen äfven måtte inflyla ett yttrande om möjligheten eller omöjligheten att detsamma antaga, anhåller jag att mitt nyligen uplästa skriftliga anförande må som en ny motion anses, den jag på grund af Riksd.Ordn. anser mig befogad att väcka, såsom egande sammanhang med det ämne, som nu är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Frih. von Stedingk, Styrbjörn: Jag var icke upkom men hit när Utsk:s Ordf. yttrade sig och det är sålunda möjligt att han redan besvarat hvad Frihme Palmstjerna och Cederström behagat anföra; men under förutsättning att så ej varit förhållandet och då ärendet är beredt på den afdeln. af Utsk. hvarest jag år ordf., hvarföre jag torde få taga åt mig i första rummet de anmärkmr som mot det afgifna förslaget framställts, så utber jag mig att få uplysa att, i följd af votering gjorde sig den åsigt gäl - Den 5 April. 271 lande, att Ständerne skulle till Konungen ingå med underd. skrifvelse i ämnet samt att bästa och säkraste sättet alt få frågan utredd vore att den öfverlemnades till General-Post-Styrelsens utlåt., hvarigenom alla omständigheter för och emot häst komme att tagas i betraktande, hvarefter slutligen lill Ständerne vid kommande riksdag framställdes hvad Konungen fann nödigt vara. Hade ej beslutet blifvit sådant, hade det visserligen varit ganska lätt för Utsk. att serskildt yttra sig öfver hvarje punkt. Jag anhåller om bifall emedan jag anser en äterremiss vara obehöflig. Gr. Gyldenstolpe: Med all aktning för Frih.
Genom understöd af Jern-Contoiret sattes Grufvu-Bolaget i tillfälle att uppföra en Rostugn efter Herr Cleophass förslag, men de deruti anstälda försök lära icke hafva lemnat önskadt resultat, emedan Intressenterne nu äro i begrepp» att genom rostning, efter Sehedinska methoden, göra malmen mera användbar. Då Malmlillgången inom delta fält icke är obetydlig och denne Bergslags-ort, utom ifrågavarande anledning, icke äger någon af värde, synes företaget blifva af stor nytta för Näringen, som nu i allmänhet lidey af höga tiliverknings-omkostnader, dels förorsakade af inköpsprisen å Mai - 12 men, dels ock härledande sig frän det långa afstånd på hvilket Malmerne skola hämtas från Persbergs-, Dalkarlsbergsoch Åsbobergs på 2i å \ mils afstånd från Hyttorne i Carlskoga belägne Grufvor. Grufve-arbetarnes antal i Nora Bergslag har i medeltal de sednare 6 åren utgjort 628 personer, till minst två tredjedelar Qvinfolk; och anses desse arbetare, sammanräknade uti Länets Öfrige Bergslager, kunna till nära samma antal beräknas.
Här har af en Talare blifvit yttradt, att man först i behofvets stund borde anskaffa, hvad som erfordras för försvaret; men jag kan icke dela en sådan åsigt, enär det icke är Den i November e. m. 95 möjligt, att, i våra näringars och fabriquers tillstånd, på en gång i behofvets stund anskaffa tillräcklig mängd gevär och kläder för den Annee, som skall försvara vår sjelfständighet. Samma Talare har äfven påstått, att Konungens proposition bestod af planlöst framkastade förslager, utan sammanhang eller något, genomtänkt system. Jag hoppas likväL kunna visa, att sådant icke är förhållandet. Regeringen har nemligen sjelf insett och fästat representationens uppmärksamhet på nödvändigheten att anskaffa i främsta rummet ett fullständigt Artilleri, i det andra tillräckliga gevärsförråd, i det tredje den beklädnad, som icke står att erhålla i behofvets stund; och hvad slutligen sjöförsvaret beträffar, bar Regeringen begärt anslag till tre ångfartyg, hvilka visserligen icke svara mot behofvet, ehuru den värde Talaren velat nedsätta antalet deraf till ett; men man lärer dock icke kunna neka, att då fråga är om plan eller planlöshet, tre ångfartyg äro mera ändamålsenliga, än ett, om någon verkan för försvaret skall åstadkommas. Jag tror för öfrigt att för den, som vill taga en fullständig och opartisk kännedom af de gjorde framställningarne, och med hänsigt till den ordning, hvaruti jag nu framställt behofven, det ock skall ligga öppet, att både plan och oi’dning legat till grund för Kongl. Maj:Is Nådiga proposition. Samma Talare har äfven sagt, att våra förråder efter 15 års fred Den 2 November e. rri. försvunnit, och en annan Talare har trott, att misshushållning ägt rum. Jag får till vederläggning häraf blott erinra om den framställning, jag här gjorde för omkring fjorton -dagar sedan, då samma tillvitelse framkastades. Det är visserligen lätt att klankra, men det borde en gång tillhöra den klandrande, att bevisa sina lösligen framkastade anklagelser mot Styrelsen, likasom mot enskild man.
Jag tror, i synnerhet att K. o. Ad. bör akta sig att laga initiativet i denna fråga. Adeln har så många tillfällen att undgå det svära af beväringspligten, derigenom att dess söner, antingen genom att passera Carlberg elier att vid academierna taga embetsexamina, inträda i embetsverken och sålunda undvika densamma. Pligten i detta hänseende drabbar i synnerhet BondeSt., och tror jag, att detta Stånd i allmänhet är mycket böjdt för legning, hvartill jag hemtar anledn. från det beslut, som detsamma fattade redan vid 1812 års riksdag, då beväringspligten infördes, vid hvilket tillfälle BondeSt. icke allenast unanimt voterade för lego-rättigheten, men gjorde ett villkor deraf för lagens antagande. Föröfrigt böra vi ihågkomma, mine Hrr, alt Sveriges försvarsverk icke uteslutande hvilar på beväringssystemet; del hvilar på den indelta ar - Den 17 October f. m. 173 meen, hvilken, i händelse af krig, förstärkes af en, två, tre eller flere classer af beväringen. Den indelta armeen består af frivilligt /egt folk. Vi bafva dessutom ett annat slags trupper, de värfvade, bland hvilka Konungens egna gardesregden, jemte det vigtigaste vapnet, artilleriet, som utgöres äfven af frivilligt värfvadt manskap. Hvarföre skulle då ej legning få äga rum ibland beväringen, som i alla fall skall tjena i fält i de af legt manskap sammansatte, indelte reg:ten. I allmänhet kan jag ej dela den åsigt, att Sverige någonsin kan begagna en mycket stor arme' beväringsmanskap. Efter den lilla erfarenhet jag samlat som chef för Generalstaben under fälttågen 1813 och 1814 och äfven såsom Generalstabsofficer under det sista Finska kriget, är jag fullt öfvertygad, att det vore för Sverige omöjligt alt å samma gränsort samla, föda och röra en armd, större än några och 20,000 man.
Med anledning hvaraf Fullmägtige, dels —uti underdånig skrifvelse af den 7 April 1831, jemte anmälan ej mindre om orsakerne hvarföre någre uppmaningar, från Fullrnägtiges sida, till anbuds ingifvande, ej, under år i83o, egt rum och om beloppet af de anbud, som, efter den 20 Januarii 1831 skedd annonce, till Mars månads slut inkommit, än äfven af hvad Fullmägtige deröfver afgjort, samt då ytterligare ärnade företaga,'—i underdånighet förmält, alt då Kongl. Majit försäkrat Fullmägtige om Dess Nådiga benägenhet, att underlätta deras bemödanden, för alt anskaffa det felande silfverbeloppet (Aid den tiden anlaget lill omkring 720,000 R:dr Silfver-specie) Fullmägtige ville, med all undersåtlig vördnad och tacksamhet emottaga och i enlighet med Rikets Ständers föreskrifter begagna de meddelanden, Kongl. Majit kunde finna för godt, att i delta hänseende göra; dels ock, — uti underdånig skrifvelse af den 7 derpå följde Julii, med anmälan, att den uti andra annoncen utsatta tid tilländalupit, utan att från utrikes ort någon leverance blifvit erbjuden, eller mera än ett enda anbud å y a 8000 R:dr, af de inom landet gjorde, funnits antagligt,—<• gifvit Kongl. Majit i underdånighet tillkänna, att om Kongl.
Orts särskildta pris den btvilljade ersättningen derföre jemka. 15:0 Rörande Caserners uppförande förde under vintertid till tjenstgöring i Carlscrona uppbådade Indelningsoch Röterings Båtsmänhar Kongl. Majit i Nådig skrifvelse den 28 Juli 18 ti anbefallt Förvaltningen af Sjöärenderna att efter infordrade noggranna upplysningar i ämnet af pfverAiniralenFriherre Puke skyndsammeligen låta - Den 8 Mars. 315 ta författa och till Kongl. Majit insända ritningar och kostnads-förslag till berörde CaserneByggnad. Af de till Riksens Ständers Justitias-Ombudsmans Expedition insända Konunga-Bref rätteligen utdraget, betygar. Ex officio Jon. Ullberg. Uppgift Å de af Riksens Stunder i underdånighet anmälte beslut och gjorde hemställningar t hvilka sedan sista Urtima Riksdag vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga åtgärd genom Dess Handelsoch FinanceExpedition vid Riksdagen i Stockholm åren i8oy-—i8to. 1:0 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Eotsoch Båk-inrättningen i Riket. Den 23 Jani 1813 öfverlemnad, tillika med Kammar-Collegii, Cormnerce-Collegii och Förvaltningens af Sjö-Arenderna, den 12 Juni 1811, häröfver infordrade utlåtande, till dea i afseende'på Eotsoch Båk-inrättningen i Riket förordnade särskildta Comité, hvars underdåniga ber tänkande till Krigs-Expeditionen irigifvits. s :o Om upplåtande af något Kronans hus i Hufvudstaden till Landshöfdingen Residence. Deri Den 8 A Tafs. Den 22 Februari 1811 remitterad till Landshöfdingen i Stockholms Län, hvars utlåtande i underdånighet föredrogs den 4 November 1812 , då boställe blef honom anslaget. 3:0 Om frihet för Gottlands Inbyggare att nyttja dä ekade Fartyg.
Sådan var Anna Maria Lenngren. Så länge ett Sverige finnes, skall det ihågkomma henne med tacksam stolthet, och kröna hennes bild med kransar af tvåfaldig ära: Skaldinnans och Qvinnans; icke förgätande, att det sednare är, hvad hon sjelf ville vara först och främst. Och när vi på den öfver henne slagna skådepenningen se henne föreställd såsom en sångmö i en enslig lund, tänka vi oss der invid hennes fot äfven den ”lugna källa”, hvars tysta, obemärkt välgörande och försvinnande bölja var hennes förebild; under den ljufva visshet, att i ”morgonsången” af ett oförlorbart paradis det strängaspel nu klingar fortsatt, som här på jorden så gladt anstämdes vid denna källas blomsterbrädd. STRÖDDA TILLÄGG till femte delen. Fransyska Revolutionen. (D. V. sidd. 136 o. f.) Då Thorild, hvars litterära personlighet i flera hänseenden sträckte sina bemödanden långt utom den egentliga Vitterhetens område, äfven fördjupade sig, med stor förkärlek, i betraktandet och behandlandet af sin samtids politiska frågor: så blef det för hans minnestecknare oundvikligt att skildra honom jemväl från denna sida. Och då han der företer en tvåfaldig art af politisk bana, den ena (och tidigare) i en mer och mer ultra-demokratisk riktning, den andra (och sednare) i en hardt nära anti-demokratisk, – men begge föranledda af den anda, som gjorde sig gällande i Fransyska Revolutionen: så kunde lika litet undvikas, att i förbigående egna en skärskådning åt denna Revolutions väsende och skaplynne. Nödvändigt var nämligen att efterse, hvad hon innehöll, som, efter att först hafva med berusande trollmakt oinskränkt eröfrat
Denna ätiMnad uti nödwändighetrn akt byg, Lx krolocollo Den 2 October. ga eller köpa Gärdar i Städerne fbr bek ena eller andra Ständets Ledamöter, har ej kunnat sakna afseende hos Preste-Ständet, som köllner huru de fleste Ecclesiastlquc Personer j Stödcrne wid knappaste inkomster i början förse stg med smä Gärdar, hwilka gifwa inskränkt husrum ät deras Famille, dä beskaffenheten as deras Embctsgiromäl älägger dem att sjelfwe chafwa afskilldc rum för sig och sine böcker. Sädant i förening med de flere sköl, som hcmtas af sjelfum saken, har föranleds Ständet att icke fbr Ecclesiastique Personer, eller deras Enkors och barns Gärdar samtycka till Stagande af Jnqwartering j Städerne pä sätt Wällofl. Borgare-Ständet äskat. Grunden fbr all Borgerlig tunga, hwartill Jnqwarkeringen i alla tider hört och hörer, ligger uti StädcrneS Privilegier, att med andre Medborgares uteslutande, drifwa handel, Handtwerkericr och annan Stadsltianna Näring.
Nov. i8ag. gäre-Ståndets återremiss af Betänkandet, N:o 68* i detta ätnne; att Ståndet ansåg Riksdags-Fullmägtigen från Malmöhus Län Nili Munisont erinran* sorn, pag. t ra* omförmäles, icke för närvarande till någon åtgärd föranleda; och att Ståndet i öfrigt låter bero vid Utskottets yttranden öfver ofvanberörde allmännare sattser oell anmärkningar; äfvensom Ståndet, hvad angår anmälan, pag. 113, af Utlåtandet Nto 8a, å nyo af de allmänna hufvudgrunder för Bankens Lånerörelse till nästa Riksdag, sorn Betänkander, Nto 48* pag, 14—16, i 4:de punkten innehåller, fann. i anledning af denna anmälan, ingen annan åtgärd å Ståndets sida ega turn, än att åberopa de serskilda beslut, som Ståndet, angående de speciela delarne af Bankens Lånerörelse, den 25:te innevarande månad och denna dag, på sätt Protocolls-Utdragen utvisa, fattat. S. D. Vid förnyad föredragning, bifölls Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande, Nto 83, i anledning af dé hos Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet gjorda anmärkningar vid Banco-Utskottets Memoiial, Nto 19, i följd af 1837 års Revisions-Berättelse, rörande ändring uti 3 art. 2 §. 2 mom. af det Reglemente för Odlingslåfi, som, genom Kongl. Majtts Nådiga Kungörelse, den 20 Januarii 1824, blifvit till allmän efterrättelse utfärdadt. Från Högvördige Preste-Ståndeté S.
Ilvad Utsk. har talat om att öka Bankens grundfond till 10 millioner, tror jag är ett misstag. Bankens förmåga att uppfylla sin förbindelse alt mot silfver invexla sina sedlar, kan icke ökas genom fordringar betalbara med papper. Jag anser, att 5 millioner äro åtminstone fullt tillräckliga, och allt deröfver är blott att onödigtvis skuldsätta nationen hos Banken. En värd talare föreslog i gårdagens plenum, att bancovinsten borde användas till allmänt nyttiga företag. Det tror jag är ganska riktigt. Men lian föreslog, att dessa företag skulle förnämligast bestå i anläggning af canaler. Bättre oell angelägnare skulle jag anse, alt skaffa oss bättre och slätare vägar. Vära vägar äro nemi. fordom anlagda ulan all beräkning, och deras anläggare tyckas likasom hafva sökt höjderna för att se hvaråt vägen sedan skulle fortsättas. Jag har t. o. m. sett ställen, der vägen går i krok på släta fältet blott för att komma upp på en mängd kullar. Om sådana backar pä vära vägar blefvo kringgångna eller genomskurna, så tror jag att landet skulle vinna ofantligt genom den lättade rörelsen. Hvad lånerörelsens öfverflyttande frän Banken till Riksg.cont. beträffar, så kan jag dervid icke se den ringaste nytta, med undantag kanske af fastighetslånen, som icke äro fullt lämpliga för Banken. Genom disconlrörelsens öfverflyttning skulle en betydlig tillökning blifva nödvändig i Riksg.conhs tjeustemannapersonal, utan ringaste nytta, om icke till äfventyrs för de lånsökaude, hvilka hoppades bättre credit bos nykomna föreståndare, än de hittills haft i den gamla Bancodisconten. Jag får sluta med den hemställan, att allting måtte i det närmaste få blifva in slatu quo, och att man låter den kris, som nu synes sedan några månader vara inne, ostördt utveckla sig, såsom den säkraste hjelpen mot det nu öfverklagade onda. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: