Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har icke understödt Fullmägtiges hemställan, att, åtskilliga at dem, såsom oumbärliga uppgifna tjenster måtte till dess de, efter nuvarande innehalvares afgång, kunna indragas, varda uppförde å Interims-Stat. Jag hade, för min del, trott, att Fullmägtiges erfarenhet och derpå grundade yttrande angående dessa tjenslers umbärlighet förtjenat större afseende, samt alt i delta, likasom i andra fall, bestämda föreskrifter till framtida iagtlagande bordt meddelas. Utskottet hade härvid, efter min åsigt, icke 28 Banco-Utskottets Memorial, N\o 45. bordt förbise de mångfaldiga svårigheter och hinder, som nästan alltid förekomma emot beslutandet af tjensteindragningar i den stund tjensterna blifvit lediga och sökande till dem med mer eller mindre betydande befordrings-anspråk sig redan anmält. I afseende på de för Cassörstjensterne foreslagne löneförmoner, har jag, under medgifvande af angelägenheten att Jonerna för nyssnämnde, tidtals under en del af dagen, trägna tjenster varda någorlunda motsvarande lefnadsbehofven, dock ansett mig böra yttra den betänklighet, att genom dessa löne-inkomsters fastställande till det nu föreslagna belopp, Cassörs-tjensternes innehafvare sannolikt högst sällan komma att söka transport derifrån och följagtligen måste antingen blifva qvarstående på sina platser, äfven efter uppnåendet af den ålder, då deras lämplighet för desamma redan upphört, eller ock för göromålens behöriga gång och Verkets säkerhet befordras lill högre tjenster, för hvilka de under sin förflutna tjenstebana icke varit i tillfälle förvärfva sig erforderliga insigter och öfriga egenskaper.
Om jag här vågar några anmärkntr, skulle då Const.- Utsk. i afseende på de 2:ne statsmakternas förhållande lill hvarandra icke blott från den historiska sidan ådagalagt den mindre tillfredsställande utvecklingen af samhällsförfattningens öden, utan ock huru denna utveckling varit en nödvändig följd af Ståndens inbördes förhållanden, och hvart och ett af dessas särskildt till konungamakten. Det skulle visat, om delta förhållande blifvit ändradt genom Reg.- F:n 1809, 0111 följderna blifvit mera tillfredsställande, eller om de lofva att ytterligare blifva det. Den sanning, som här i en lugn och värdig ton låtit höra sig, hade säkert öfvertygat mången ännu tvifvelsam. Ty mången tror sig nog ännu göra sin Regering en tjenst med bibehållandet af en representation, som utvecklad, såsom det förflutna och närvarande lärer, att den måste utvecklas, nödvändigt skall allt mer och mer försvaga konungamakten , under det att den på samma gång splittrar och förlamar hela nationalkraften. I afseende på R. St. såsom statsmakt , har de orepresenterades rätt blifvit yrkad vid pass 120 år, erkänd enl. theorien riktig, men ständigt uppskjuten, ehuru allt flere och flere af de från början uteslutne med tiden fått plats inom Stånden. De återståendes rätt är dock lika obestridlig, och, 8o Den 31 Octo b er e. m. sanningen att tillstå, den valrättighet, Utsk;s vallag erbjuder, synes just egnad att tillfredsställa hvars och ens hilliga anspråk i den delen. Ty personligheten ar här lagd till grund, med det oeftergiflig!) villkoret af insigt och oberoende för hvarje väljande. Men dä Utsk, här i afseende på de väljande gjort ett stort, och efter min tanke helsosamt steg i samtidens riktning, har det likväl i fullföljden deraf velat lör mycket lösslita sig från det förflutna. Det har med ett penndrag, alt jag så må säga, velat bortsopa ända till sista spåret af de fordna Stånden. Men tror Utsk. på fullt allvar, att det ock kan låta sig göra?
Kommittéen får härvid såsom exempel åberopa det förut uppgifna förhållandet, att nemligen då en 20 kannors panna i 2:a klassen ej kan anses afverka mera än 2:ne pannor om hvardera 18 kannor i 1:a klassen tillsammans, men kostar i skatt 82 r:dr mera än dessa båda, kan man dock förmoda, att den förre redskapen skall kunna bestå vid konkurrens med de sednare, derigenom att den har en bestämd besparing i mindre arbete och vedåtgång, än de andra båda, men fördubblas nu beskattningen å båda klassernas redskap, hvarigenom 20 kannurs pannan skulle i skatt betala 200 r:dr och de andra båda tillsammans 6 r:dr, uppstår den betydliga skillnaden af 164 r:dr, hvilken summa är vida större än värdet af den besparing i ved och arbete, som med 20 kannors pannan kan åstadkommas. Följden blefve uppenbarligen den, att båda 18 kannors pannorna kunde med fördel begagnas i stället för 20 kannors pannan. Om distillering af rått bränvin har i nu gällande förordning varit tillåten dols lill husbehof utan afgift, dels såsom en serskild näringsgren och såsom 30 BevHlnings-Utskotlets Skrifvelse, N:o 6. sådan beskattad, hvarförutan det alltsedan äldre tider varit apothekare tillåtet att för farmaceutiska behof få begagna mindre distilleringspannor. Kommittéen, som ansett denna varu-förädling icke böra försvåras, har dock, till förekommande af missbruk, funnit nödigt att föreslå några lorand ringar i hittills gällande föreskrifter. Det skulle måhända anses öfverflödigt att i förordningen utsätta, att en hvar, som skattar för bränvinsbränning, må med samma redskap omdistillera bränvin af egen tillverkning, då detta svårligen, om man ock sådant åsyftade, stöde att förhindra. Kommittéen har dock ansett säkrast att i förslaget upptaga denna rättighet för bränneriidkaren, hvilken kommittéen äfven anser gagnelig, med afseende på en derigenom befrämjad möjlighet att exportera bränvin, för hvilket ändamål dess förvandling till sprit måste föregå.
Prot. 1865 1866. 4 Sami. 1 Å/d. 2 Band. 10 Raft. 7 50 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. anstalter, som kunde göra det möjligt att i stort transportera malmerna till de kolproducerande orterna eller kolen till grufvorna; och följden af allt detta skulle ovilkorligen blifva att, om ej snar förändring härutinnan egde rum, Sveriges jernhandtering ohjelpligt ginge under. Den undersökning, som på komunernas bekostnad blifvit verkställd för att utröna vidden af de malmfält, som nämnda jernväg komme att genomlöpa, hade lemnat det resultat, att ensamt Grängesberget har 900,000 qvadratfots malmyta, hvarur således för hvarje famns afsänkning kunde tagas 18 millioner centner jernmalm af i medeltal 60 procent, samt att de öfriga malmfälten utefter banan, på samma sätt bearbetade, årligen kunde lemna mera än 21 millioner centner jernmalm och omkring 3 millioner centner silfverhaltig blyglans, kopparoch zinkmalm. Dessa uppgifter vore bekräftade icke blott af ortens bergmästare utan ock af den ofvanbemälde Engelske geologen David Forbes. Utaf alla dessa stora tillgångar kunde dock för närvarande i brist på kol och billiga kommunikationer årligen tillgodogöras endast 2-J millioner centner jernmalm och en ringa qvantitet af de ädlare malmerna. Oaktadt alla dessa stora tillgångar och förmånen att ega malm af utmärkt qvalitet hade Sveriges jernhandtering, såsom ofvan blifvit antydt, gjort ganska små framsteg i förhållande till andra länders. Det hade dock funnits en tid, då Sverige intog främsta rummet bland jcrnproducerande länder; — ■ numera hade det sjunkit ned till det åttonde i ordningen. Och, enligt motionärens åsigt, vore förnämsta orsaken dertill bristen på ständiga och billiga kommunikationer.
Direktion iklädt sig ansvarsförbindelse för berörde af dess företrädare uppburne lån, eller ock i vederbörlig ordning f rikal lats från all betalningsskyldighet i detta hänseende; dock syntes det förra alternativet äga större sannolikhet, helst Direktionen för Götheborgs hamnoch elf-arbeten, uti dess ofvananförde underdåniga Utlåtande icke bestridt sin juridiska skyldighet att lånet, till kapital och ränta, infria. Utan att ifrågasätta den, enligt Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 23 Februari 1835, Kongl. Majit medgifne rätt att till anstalter, sorn afse Svenska bandelns och sjöfartens befrämjande oell utvidgande, använda det å Svenska handelns bidrag till Handelsoch Sjöfartsfonden uppkommande öfverskott, ansåge Stats-Utskottet emedlertid medgifvandet af denna fria Konstilutions-Utskottets Memorial, N.o 1J. 5 dispositionsrätt icke kunna elier böra erhålla den vidsträckta tydning, sorn skulle dermed åsyftas rättighet att, sedan ett lån utur Handelsoch Sjöfartsfonden blifvit under vissa villkor och emot föreskrifven säkerhet utbetaldt, bevilja eftergift af samma lån förr, än antingen blifvit i laga ordning styrkt, att all tillgång för lånets infriande hos gäldenären saknas, eller ock Riksens Ständer medgifvit skuldens afskrifning. Och då nu, beträffande förevarande lån, ehvad ansvarsskyldigheten derför må anses tillhöra f. d. Direktionen öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet, eller Direktionen för Götheborgs hamnoch elf-arbeten, likväl ostridigt vöre, att samma lån blifvit uti Konvoj-Kommissariatets räkenskaper afskrifvet, utan att laga åtgärd vidtagits för skuldbeloppets indrifning från den ansvariga Direktionens ledamöter, än mindre styrkt blifvit, att desse ledamöter dertill saknade tillgång, funne Stats-Utskottet, under åberopande af 30 §. 2 morn. Riksdags-Ordningen, sig böra, på sätt ofvan förmäldt är, anmärkningsvis öfverlemna ärendet lill Konstilulions-Utskotlels vidare handläggning.
Af bankens nu oanvända förlags-kapital för allmänna diskonlerne, handelsoch närings-diskonterne, belåningen af publika papper samt kreditiver, utgörande för närvar, nära 4 millioner r:dr b:co, afsättas 3 millioner, hvaraf hälften användes till inköp af säkra räntebärande obligationer, löpande med minst 4 procents ränta och 6 månaders längsta uppsägning. Den andra hälften utlånas företrädesvis till hypotheksföreningar mot deras utgifvande obligationer å 1000, 250 eller 100 r:dr med 4$ pro - 318 Den 22 December f. m. cents ränta och, då hypothcksföreningarne sådant åslunda, endast på deras sida uppsägbara. Hvad sorn icke sålunda af hypotheksföreningar upptages, skall utlånas lill jordägare på lika villkor, samt efter samma grunder som i öfrigt äro gällande för bankens nuvar. utlåning mot inteckning i fast egendom på landet, dock att dessa lån ej må beviljas till lägre belopp än 1000 r:dr, men deremot kunna, i förhållande till pantens värde inom halfva taxeringsbeloppet, utgifvas till högre summa än 6000 r:dr. Skulle de lånerörelsegrenar, hvilkas oanvända öfverskott här blifvit till utlåning afsedda, framdeles komma i behof af det maximum som för dem vid innevar. riksdag kan varda bestämdt, så bör, om ej annan utväg till behofvens fyllande finnes, sådant ske genom uppsägning, försäljning eller belåning af de obligationer som erhållits på sätt här ofvan omförmäles. 3:o Bankofullmäktige berättigas att, då i någon af bankens lånerörelsegrenar, hvartill äfven räknas kreditiver, större eller mindre del af det derföre anslagna förlags,-kapitalet ligger obegagnad, använda beloppet för längre eller kortare tid till förstärkning af den eller de öfrige lånerörelsegrenar som deraf kunna vara i behof. 4:o Kassa-kreditiv få icke beviljas någon hypotheksförening, association för belåning af spanmål eller allmän korporation till högre belopp än 100,000 r:dr b:co.
Enär vi icke funnit obilligt att tillstyrka andra Öfverflödsafgifcer, såsom för friheten att nyttja vissa Meubler, att supa Brännvin, att dricka Caffe m m., kan jag icke inse, hvarföre, då NationalTheatern är nyttig och nödig, samt i behof af understöd för dess bibehållande, någon skulle finna den föreslagna frivilliga afgiftcn anstötlig. Den, som är fattig eller saknar tillgångar att kunna tillfredsställa sin smak för Brännvin och Caflé, med de flere Öiveiflödsvaror, derföre särskild afgift uti BevillningsFörordningen kommer att stadgas, han förvägrar sig denna njutning, låter icke vid taxeringen anteckna sig derföre, och slipper att erlägga den derföre bestämda Bevillning. Samma förhållande uppkommer ock vid ifrågavarande Thcater-afgift, ty den, som icke har råd eller lust att frequentera Spectaclerna, tvingas in-' galunda dertill, utan lemnar Theaterhusen obesökta, låter icke anteckna sig för Spectaclers bevistande , och undviker derigenom den derföre projecterade afgift; och således kan icke deremot någon med skäl invända, att man åsyftar tvång eller åläggande af nya bördor på den fattige, utan allt beror på hvarje Samhällsmedlems fria vilja, utan annat tvång, än så vida han åstundar att Spectacler bevista, och i detta senare fall är det ock billigt, att han bidrager till underhållande af det Tempel, hvarest han nöjet njuter. Jag förnyar således vördsammast min anhållan om Betänkandets återremit - 248 Den 2 5 Maji, terando i anledning af de deremot gjorda Antnäs kningar, hvilka torde lå åtfölja. F.iherre Anckarsvärd: Friherre
För min del hade jag, i frågan om StyrelseVerkens organisation, föreslagit, att en collegial-handläggning af Eclesiastique mål borde äga rum i 2:dra instantien, och hade under förutsättning deraf tillstyrkt, att Allmänna Beredningen skulle uphöra, men så länge ett lägre Collégium ej finnes, måste jag anse Beredningen i denna väg nödvändig. På sådane skäl anhåller jag om afslag å den nya redactionen. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat följande, som uplästes: Då kanske den vigtigaste frågan, som tillkommer Riksens Ständers behandling, denna Riksdag, nemi. huruvida den i io §. RegeringsFormen föreskrifne Allmänna Ärenders Beredning skall fortfara, eller up - Den 2j Februarii e. m. höra, till afgörande förekommer, anhåller jag vördsamligen att, äfven i detta afseende gammalmodig i mine åsigter, få framställa dem, för bibehållande af denna inrättning, i Grundlagen påräknad för betryggande af Nationens heligaste rättigheter; men förrän jag ingår i närmare utveckling af desse mine åsigter, förklarar jag öppet, att de farhågor, som sig för mig förete, afse icke nu varande förhållanden, utan blott den aflägsna framtidens. Lagstiftaren har visligen haft den afsigt med io §. RegeringsFormen, att Konungen skulle fullständigt, genom Allmänna Beredningens protocoller, uplysas om alla de mål, hvilka för Konungen skulle föredragas, sorn förmodligen blifvit verkställt, då Grundlagen så bjuder, och ingen Instruction till rubbning deri lärer kunna förebäras hafva i behörig väg tillkommit.
Om jag nu tyrannis eras af Kung Fan eller Gref Tott eller en KläsFabrikör; så är ju s aken dens amma. FABRIKÖRN ( halst bestört , halft förargad, vil falla honom i talet ) . Lät mig också få tala, Herr Capten. CAPTEN. Jämlikhet bör Ni aldrig våga nämna; ty då det mellan er Famille och en den fö rnämsta i Riket är ingen skillnad i det väsentlig a; så är det en så omätlig skillnad mellan en Fabriksfamille och er, at man kan hissna för afståndet. FA 67 FABRIKÖRN ( som åter vil falla ho nom i talet ) . Får jag inte försvara mig , Herr Capten? CAPTEN ( som fortfar ). Det förak t, som de Hög e visa Er, skänker Ni rundeligen tilbaka åt edra U nderhafvande. Af Titlar och lysande Äreställen torde er fåfänga of ta nog kitl as. Om några Förnäma yfvas öfv er deras s tjernor; så yfs Ni ej mindre öfver edra penningar. Det är inte h eller Ni och edra Likar, som underhåller de Högas pragt; utan det är den arbetande hopen, som med sin svett och sit blod närer allas yppighet. ( Fabrikörn hör ej på hans sista ord , utan känner med bestörtning på sin bröstficka och letar i alla de an dra. ) CEDERBERG! Förträffligt! Herr C apten, fö rträffligt! CAPTEN. Hv ad i Gu ds namn letar Ni efter? Har Ni förlorat någon ting? FABRIKÖRN. Ja inte mindre än en summa af 2000 Riksdaler. FJER FJERDE SCENEN. AGATHA. FABRIKÖRN. CAPTEN. CEDERBERG. AGATHA, ( som kommer andtruten in springan des ) Clara h åller på at rymma. Jag har sett henne ha f asligt stora s edlar. Dem har hon säk ert stulit af Herrn. FABRIKÖRN. Hvar är hon? Sk affa opp henne på ögnablic ket! CEDERBERG. Hvad hör jag?
5:o att, efter köp af jordegendom, försäljning af skog derifrån må vara förbju den under köpet närmast följande 10 år, så framt ej egaren genom vederbörande låtit för skogen upprätta ändamålsenlig hushållningsplan, då försäljning af den deruti beräknade virkesafkastningen må ega rum. Den, under sednare tider, allt för ofta förekommande handeln med skogsegendomar, under afsigt att använda skogen ej allenast till köpeskillingens betäckande, utan äfven för att till penningar förvandla hvad som derefter möjligen kan återstå, är egnad att väcka allvarliga bekymmer hos fosterlandsvännen, som nödgas åse huru skogarne måste lemna rum för kala och ofruktbara hedar samt nakna berg. Ett stadgande i den anda, som nyss är angifven, och som har sin motsvarighet i vårt grannland Danmark, skulle omintetgöra denna för landet skadliga industri, utan att likväl vara ett hinder för skogens begagnande inom de gränsor, som för en ändamålsenlig hushållning blifvit utstakade. Skulle de här ofvan omnämnda lagförslagen till större eller mindre del befinnas antagliga, torde de, i enlighet med dem, upprättade förslagen till instruktion för Skogsstyrelsen samt Skogsoch Jägeri-staten äfven böra tagas under öfvervägande. I samband med lagförslagen rörande skogarne, har äfven ett förslag till förnyad Jagtstadga blifvit utarbetadt, hvilket bland Skogs-styrelsens förslag till skogsoch jagt-väsendets ordnande förekommer under N:o VIII. Jemväl detta förslag får jag i min motion intaga, framhållande dervid de emot en del §§ uppställda alternativ och Motioner i B or g are-Ståndet 1862. JVi' 161. 317 hemställande, hvad beträffar den för jagt å vissa djurslag tillåtna tiden, att denne, i anseende till nedannämnde djurs fortplantning eller de späda ungarnes behof af skydd, må bestämmas: för Elg till Augusti och September månader samt för Råbock och Rapphöns till September och Oktober månader, äfvensom att den dubbla beckasinen må uppföras bland de fredlysta foglarne, och såsom sådan vara tillåten att skjutas under Augusti, September och Oktober månader. Om remiss till vederbörligt
N:o 120, i anledn. af vackt motion om utsyningsrätt å kronoparken Tysslingen inom Orebro län-, N-.o 121, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de uplåtelse af kronan tillhörig jord till hamnanläggning vid Wadstena slott i Östergöthlands län; samt N:o 122, i anledn. af väckt motion om befrielse för de vid kronoparken Mösseberg belägne hemman från skatt för dem anslague andelar af nämnde kronopark. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Som jag icke hunnit hit förrän nu, begagnar jag genast tillfället all reservera mig emot det beslut, som i går genom votering fattades, all en revision af Bevilln.Förordn. borde anställas, blott med afseende på ett enda Slånd eller en samhällsklass, oaktadt den behöfves ganska väl, jemväl i andra afseenden. En sådan granskning kan icke annat än synas partisk och troligen göra ond blod. Blott för att förekomma delta och att föranleda rättelse i allmänhet der den behöfves, var ändamålet med min framställning. Alt den förlorades var icke milt fel. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne StatsU(sk:s ncdannämnde d. 3 och 16 dennes på bordet lagde mern.: N:o 123, i anledn. af ålerremiss å utlåt. N:o 62; N:o 124, i anledn. af ålerremiss å utlåt. N:o 65; N:o 125, i anledn. af ålerremiss å utlåt. N:o 70; och N:o 127, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt. Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s d. 3 och 16 dennes på bordet lagda mern. N:o 36, i fråga om inrättande af en serskild pensions-anstalt för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid BankoDiskonten, Lånekontoren och Tumba bruk.
Angående förvandling af en inom Färentuna härad i Stockholms län utgående skatte—titel under namn af tegel-ved; och 7:o Angående pensions-rätt för Öfver-jägmästaren Anders Henrik Kasten; Äfvensom Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med det af särskilda Kommitterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogs-hushållning. S. D. Remitterades till Banko-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag meddelade Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljande, för Myntverkets behof, af ett räntefritt lån från Rikets Ständers Bank å 50,000 R:dr Riksmynt. Från Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskollels , Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om förändringar uti Kongl. Maj:ts Nådiga Ordnings-stadga för större brännerier den 1 Juni 1855. Prot.-Utdrag den 17 och 18 Juni 1857. 375 S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande N:o 70, i anledning af väckt fråga om Norriges Grundlags samt Riks-aktens'utdelande bland Riksdagsmännen vid början af hvarje Riksdag. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskoltets nedannämnda Utlåtanden och Memorial: N:o 33, öfver väckta motioner om tillåtelse för Riksgälds-kontoret att kunna få begagna sitt kreditiv å Banken äfven under instundande Juli och Augusti månader. Bifölls. N:o 34, i anledning af erhållen återremiss af Memorialet N:o 29. Med godkännande af Usta punkten i Memorialet N:o 29, gillades Utlåtandet N:o 34. N:o 35, angående årligt understöd till enkan Louise Wigström, född von Schwerin.
Herr Baron och Öfvers tåthållaren förunnas audiens! K a m m a r h e r r e n ( öppnar dörrn , Ru dbeck syn es på tröskeln och bugar sig för Konungen ). Ridån faller. TREDJE AKTEN. _______ Theatern föreställer parken vid Drottn ingholm. I fonden slottet illumineradt. FÖRSTA SCENEN. MADAM NYMAN och GERTRUD (komma in festligt klädda). G e r t r u d . Men nu går mormor för min skull miste om ett sto rt nöj e. M a d a m N y m a n . Åhja, efter Hans Maj estät har gifvit oss biljetter, så nog kunde det varit roligt att s e på spektaklet, men när du blef sjuk, så kunde jag väl intet ha något nöje läng re. Det hade varit mycket bättre, o m du stannat hemma som j ag ville, men du var envis och skulle nödvändigt följa med. G e r t r u d . Ack jag skulle intet haft någon ro annars, mo rmo r. M a d a m N y m a n . Men hvad går då åt dig flicka, all tsedan i förrgårs afton är du alldeles förändrad, du är inte läng re min lilla sångfågel , min glada muntra Gertrud, utan går med hufvudet nedböjdt, som om hela verldens sorg er hvilade på dig. G e r t r u d . Förlåt mig, goda mormor, j ag rår inte för det. Men hvad är det då, kära barn? G e r t r u d . Jag vet det knappast sjelf, mormor, men det är en försk räcklig oro, en besynnerli g fruktan, so m intagit min sj äl. Det förefaller mig , som om 43 någon öfverhängande fara hotade kungen, som om någon sto r olyck a skulle hända honom! Du är tokig, du barn, hvad för olycka skulle hända honom här, midt på hofvet, öfverallt omgifven af sitt trogna folk, som uppfyller luften med glädj erop vid hans blotta åsyn. G e r t r u d . Men försåtet och det mörk a svek et kan smyg a o mkring midt under glädjen? just derföre att ingen anar det, kan det så mycket säkrare gripa sina offer.
Kemitteradt ett memorial af Herr C. U, Hallgren, sorn anmärker, ätt Recrutoch Remont-möten hållas i vissa städer, hvilka dervid Bill, till R, St, Prot. \834> 8 Sami. 2, cj;de Häftet, 10 'Ailm. Besv. och Oecon. Utsk. Betänkande N,o 4'• besväras med inqvartering, och då en sådan tunga, efter Motionairens tanka, icke är grundad på gällande Författningar, utan härleder sjg ifrån beqvämlighet hos Befälet, hemställer Motionairen, att släderne måtte ifrån berörde onus befrias. Denna motion har Utskottet i öfvervägande tagit; och som Kongl-. Resolutionen den 2 Maji 1826‘ innehåller, att med rätta förståndet af Inqvarterings-Ordningen den 6 Julii 1720 öfverensstämmer, att fri inqvartering i städerne endast och allenast tillkommer tågande och garnisonerande trupper af Kronans Manskap med deras Befäl och Stater, samt af» mönstrade besättningar med Befäl ifrån Kronans fartyg; alltså och då Recrutoch Rcmont-möten icke kunna härtill hänföras, samt jemväl i betraktande kommer, att, enligt TAgOrdningen af den i5 Sept. 1791, städerne vid truppers durchmareher genom landet, böra, så vidt möjligt ske kan, förskonas ifrån nattläger af trupperne; anser Utskottet, att städernes befrielse ifrån Recrutoch Remonl-mötens hållande derstädes samt dervid åtföljande inqvarterings-skyldighet redan är lagligen så gifven och bestämd, att något ytterligare stadgande derom icke erfordras, samt att» i händelse missbruk i detta afseende någorstädes skulle ega rum, desamma icke lära sakna rättelse, då anmälan å vederbörlig ort derom göres; på grund hvaraf Utskottet vördsamt hemställer, att motionen, såsom icke påkallande vidare åtgärd, måtte förfalla. Hvilket dock till Rikets Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Ankom till Fxp.