Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kunde då äfven påstå, att det berodde af tvänne Stånds beslut att afgöra, huruvida det fjerde hädanefter borde få deltaga i BancoStyrelsen j om t. ex. det skulle befinras, att Banquen icke haft särdeles förmån af BondeStåndets deltagande i dess förvaltning, skulle det di bero af de öfriga trenne Ståndens sammanstämmande beslut, att utesluta detta aktningsvärda Ståndets Medlemmar från vidare deltagande i Banquens angelägenheter och förvaltning? Hvar och en inser lätt orimligheten af en sådan tanka, som likväl icke är annat, än utsträckning af den grundsats, att trenne Stånds beslut kunna tillintetgöra det fjerdes rättighet. I öfrigt och då Ridderskapet och Adeln vid 1809 och 1810 årens Riksdag gjort betyd, liga concessioner af sina Privilegier och enskild, ta Stånds-förmåner, utan att de öfrige RiksStånden under de senare förflutna 9 åren visat någon benägenhet, att följa Ridderskapets och Adelns efterdöme, och BondeStåndet äfven under denna Riksdag afslagit Representations rät-j tigheten för dess egna medbroder, hvilka inne-' hafva Frälse eller SäteriHemman, så tror jag icke att Högloflige Ridderskapet och Adeln har särdeles stor anledning att nu göraafseen - 55$ Den ig Martil, de på de fordringar, sorn fran en eiler annas Ledamot af Ron-©Ståndet bli 1 vit gjorda, och att alltså Ridderskapet och Adeln, utan att skäligen, kunna beskyllas lör illiebralitet, böt Bfslå BancoUtskottets Betänkande. Åtskilige yttrade härtill deras bifall.
Men dä nu Ständer fjell mäste omedelbarligen decidera denna fragg, hemställer jag om icke Ständet under åberopande af de skäl desi i detta ämne redan aflätna ProtocollsUtvrag innehäller, täcktö förklara, att det sörblifwer wid sitt förra B<flut, alt Medes dr lill arswvdeö undfäende äro be - Sen n Januari'!. 707 berättigade, men att Summan mä ankomma pä Ulstoltcts förnyade ul!äkande. Lrkaiedes och i afseende pä Twä WaktBetjen» te, och 8tenb>'!-!;, för hwilka Ständer fält förbön, torde lampeligast wara, att Ständer lvcdUNver derwid 06) anmodar Utskottet att närmare yttra siq, om dä kostnaden »ör BondeStändets Klubb, der de äro tjenstgörande, af Statens medel destkides/ något wädsigt präjudrcat kan komma deraf, acr de för denna befattning med nägot ytterligare understöd ihägkommes Slureligen sär jag anhälla, att detza anmärkningar communiceras Ulstotcek, och mitt anförande ord nteligen genom en Dtputalion meddelas wära McdSlander, hwilka säkert stola tillära BondeStändek, att fä för dem, t hwarS händer deras angelägenheter warit anförtrodda, bestämma de aflöningar Släadet finner lämpelige. Stockholm d. n Januari» rtjio. kdric Ericsson, israil Nva Kopparbergs Bergslag. Begärdes pä bordel. Grefwe von fUlingsb-mlen, förklarade att han ej kunde annat än förundra sig öfwer den be» undranswärda connalfance BondeStändet äger om tiden när Riksdagen stall stutaS. Hcrr Grefwe» och LandeMarfkalken, pro ponerade Bifall till SraiSUtstoitets Betänkande.
St:r framdeles skulle finna nödigt, att, genom mera bestämda föreskrifter i denna fråga, gifva åt deras Fullmäktiges och Revisorers omdöme «n säker och ofelbar ledning. — Slutligen innehåller Berättelsen; Af K. StatsContoirets Skrifvelse till Hrr Fullmäktige i R:g:sContoiret visas den lyftade Creditiv-summans föremål, nemligen undsättning för JernVerksoch Såg-egare i Wermeland: Och blifva R. St:r således sjelfve i tillfälle ntt pröfva, huruvida Creditivets disposition till en så beskaffad utlåning må finnas med R. St:rs afsigt öfverensstämmande. Men enär Hrr Revisorer ansett utom fråga, att den af Låntagarena erlagda ränta borde tillfalla R:g:sContoiret, af hvar» medel Lånet blifvit försträckt, med så mycket större skäl, som delta Contoir måst tidtals upptaga Lån mot ränta; så hade Revisorerne tillstyrkt Hrr Fullmäktige, att, derest vid inbetalningen af de a5o R:dr, som, den 5 December 1827, voro återstående på det Capitalbelopp, hvilket, till följd af K. M:ts Nådiga Bref den 27 Junii nämnde år, skulle till R:g:sContoiret återgäldas, någon ränta icke varder lefvererad, då göra erinran om utbekommande af R:g:sContoirets tillständiga rätt i detta hänseende. (p. i—4 Rev. B.) Med anledning af detta Revisorernes tillstyrkande, hade Hrr Fullmäktige, då, vid inbetalningen af 368 StatsUtskottets nyssberörde Capital-återstod, någon ränta icke blifvit afleinnad, aldraförst anmodat K. StatsContoiret foga anstalt derom, att de ränte-medel, hvilka, enligt af Fullmäktige i JernContoiret upprättad Slut-Liquid, redovisas och till K. StatsContoiret lefvereras, måtte komma R:g:sContoiret till godo; men, enär, till svar härå, under den 4 Januarii 1828, K.
Församl(ingen) walde frälse Jnspectoren Pehr Mosberg vid Ericsberg, att wara dess fullmägtig, då Malmsås wägen kommer at delas emellan sochnarne i häradet, hwartil sammanträdet sker i Sättra gäst-gifareg(ård) den 13de i denna månad. § 3. Församl(ingen) hade wäl kommit öfverens med Eric i Remna soldattorp om 12 s (sk) för dagen för rödfärgningen på kyrkotaket i sommars, men som födan war dyr och han farit illa med sina kläder vid detta arbetet, så beviljades honom dessutom såsom en gåfa 1 Rdr 32 s (sk). Och af samma skjäl skjänkte församl(ingen) Organ.(isten) Humla 24 sr (sk) för påtarnas anstrykning på kyrkotaket. § 4. Brofogden framhaddes och förmantes, at så länge ingen tjäle är i jorden, noga göra sin syssla. § 5. Pig.(an) Karin Pehrsd(otte)r i Remrö, 83 år gl. (gammal), ärhöll församling(en)s enhälliga bifall, at få intaga det lediga rummet i fattighuset efter afledne soldaten Berggrens enka. § 6. Uppå alfvarsam efterfrågan, om tjenstefolk och annan ungdom hade i Michelm(ässo) weckan dansat m.m., swarades nej både af sexmän och flere närwarande. § 7. Församl(ingen) gav sitt bifall, at folket i Ramshult skulle få mottaga sold.(at) enk(an)s 2ne barn til upfostring, om Vadsbro församl.(ing) wille förbinda sig, at årl(ige)n gifa 3 tr (tunnor) råg tills nämnde folk, til dess barnen kunna genom tjenande hos andra sitt bröd förwärfva, utom det, at ko, får och modrens gångkläder skulle medfölja barnen til Ramshult och der förblifva. § 8. Om enkans dotter i Jättorp antagit pigtjenst el(le)r om hon ärnar längre vistas hos modren, hade ingen sig bekant.
Län blifvit gjord , och innefattas i 1 punkten af Betänkandet, att sadan Kyrkoherden ti Ven 2 Julii e. fått Bostållshusen sig lagligen tillsynta, h.n bör utan Socknemärtnens deltagande dem underhålla, I denna vigtig» fråga hafva Utskotten blott hänvist till 26 C ip. 1 §■ ByggningaBalken, hvilken §. gifvit anledning till många rättegångar, och anse Motionairens rättmätiga fordran vara förklarad i de orden: Vare han sedan skyldig att hålla them vid makt med egen kostnad. Detta lagrum kunde aldrig vrängas om stadgandet voro slutadt härmed; men nu säger samma Lag-§. vidare; att når the af ålder och bruk, och ej af Prestens vanryckt förfalla, så skola Socknemånnen them bygga och bättra på therns kostnad Dessa båda lagrum stå i fullkomlig strid mot hvarandra; och följden har verkligen varit den, att uti ett Pastorat ett förfallet halmtak kostar Församlingen nära 200 R:dr Banco, då under rättegången Församlingen hänviste till de orden, vare han skyldig att hålla husen vid magt på egen kostnad och Pastor hänviste till de orden i samma att Socknemånnen skola dem bygga och bättra på therus kostnad, när de af allder och bruk och ej af Prästens vanryckt förfalla. Slutdomen fälldes efter denna sednare mening, och skulle således all byggning och bättring, hvarunder reparationer äfven måste förstås, alltid komma att drabba För8amlingarne , alldenstund husen ej förfallit genom Prästens vanryckt. På sådant sätt skulle aldrig dessa Dagens bud att Prästen skall hälla dem vid magt med egen kostnad kunna åläggas Prästen, ehuru når man jemför dem med denna Lag-§., alla andra HusesynsFörordningar och Lagar å Boställens byggnad och underhåll Veu S Julii e. rn. 25 lande, finner man att andan af dem alla visar Lagstiftarens mening varit den, att Prästen lika med alla andra Boställsinnehafvare är skyldig att på egen kostnad reparera och underhålla sina hus.
Derefter skulle Presidium hvar åttonde dag mellan dessa båda Stats-Ministrar ombytas. Ytterligare skulle vid dessa §§ till Riksens Ständer anmälas, att de vore alldeles enlige med våra nu gällande Grundlagsstadganden, men att, derest hela det hvilande förslaget till ändring i 41 § Regerings-Formen vunne Riksens Ständers bifall, uppstode en collision, som ej kunde undgå att försvåra jemkningen mellan bägge Rikenas Grundlagar. 788 Riksdagen 1815. Yid 44 § Norrska Grundlagen fauns intet hinder att tillstyrka dess intagande i Riks-Acten. Vid 47 § Norrska Grundlagen likaledes; dock borde dervid anmärkas, att enligt den Svenska Grundlagen den omyndige Konungens uppfostran skötes af Förmyndaren, och att den döde Konungens föreskrift är utan all gällande kraft. 48 § Norrska Grundlagen ansågs i sammanhang med de föregående böra medgifvas eller förfalla, Härefter uppdrog Utskottet åt Secreteraren att till nästa sammankomst in Pleno, efter nu beslutna grunder, författa ett Betänkande, lemnandes sig dock Utskottet Öppet; att vid justeringen deraf ingå i närmare bestämningar af hvad nu blott förslagsvis blifvit beslutet; och utnämnde Utskottet en Ledamot af hvart Stånd, nemligen Herr Professor Munck af Rosenschöld, Herr Doctor Wijkman, Herr Borgmästaren Ullberg och Vice Talemannen Hyckert, att innan Betänkandets justering inför Utskottets Plenum detsamma särskildt granska och öfverse. Bilaga E till Mern. Utdrag af Frotocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskott den 25 April 1815. Företogs justering af förslaget till Betänkande i anledning af Konungens till Utskottet remitterade Nådiga Proposition om de Constitutionella förhållanden, som genom Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkommit. Detta förslag blef i det hufvudsakligaste gilladt; dock gjordes nu dervid följande förändringar och tillägg: Utskottet fattade det beslut, att den till omröstning vid Thronföljareval utsedda Committé skulle föreslås hos Riksens
Det lär då också icke vara så orätt, att påslå ingrepp kunna ega rum i ett eller flere Stånds rättigheter, genom ett sådant sätt att förfara; t. ex. om man genom ett penndrag ville förvandla skattejorden till frälse; afskaffa Presterskapets löner o. s. v. Herr Rosenblad: Det torde visserligen vara onödigt, att slita tvisten emellan Herr Lefren och Friherre Cederström rörande afkortningarne. Men efter jag händelsevis har Hufvudboken till hands, må det vara mig tillåtit upplysa, att Manlalspenningarne för år 1826 oafkortade utgjorde 342,849 R:dr 36 sk. Beloppet af deras rena behållning var 3o3,ooo R:dr, och således 3q,ooo R:drs afkortning. Herr Lefren har tillräckligt upplyst oriktigheten af Friherre Anckarswärds farhåga i afseende på en tvetydig tolkning af 59 §. RegeringsFormen. I anledning af Friherre Anckarswärds yttrande angående Svenska Folkets rätt att sig beskatta, torde det vara tillräckligt erinra, att samtelige de ordinarie inkomsterna uppstått genom Folkets begifvande och Ständers beslut. Lagmansoch Häradshöfdingeräntan grundar sig till en del på våra gamla Lagar, och jag skulle derom ingå uti en Den 24 April e. m. 217 undersökning, om jag icke hade erfarenhet deraf, att Ridderskapet och Adeln icke älskar undersökning i sådane mål. Till svar å hvad Grefve Horn yttrat, rörande tillämpning af 75 §. Riksdagsordningen, får jag nämna, att jag icke är den, som tillämpat denna §. Grefve af Ugglas, Gustaf: Här är redan så mycket taladt i ämnet, att jag nästan tvekar att ytterligare upptaga Ridderskapets och Adelns tid; men jag har velat uttrycka min enskilda öfvertygelse i frågan. Enligt denna, och i stöd af det begrepp jag gör mig om så väl ordalydelsen, som andemeningen af Grundlagen, mätte det fordras Konungens medgifvande, för att borttaga några bland Statens ordinarie inkomster. Denna åsigt hemtar jag förnämligast ur 64 §•
Summa 26 lån på R:dr 18,000: Af den bestämda circulationssumman för Skiftesoch Odlings-Lån, utgörande R:dr 80,000: voro, den 30 Juni innevarande år, utestående „ 40,148: ii. ii. hvadan till utlåning voro att tillgå R:dr 39,851 : 36. i. För Skiftesoch Odlings-Lån äro 5 lagsökningar anställde. Af dessa äro, genom fullgjord liqvid, afslutade 4, och återstår, såsom på handräckning af vederbörande Executor beroende 1. Hvad beträffar rättegången emellan Banken, kärande, samt hemmansegarne Christian Nilsson i Hansehult och Johan Samuelsson i Aspenäs, svarande, angående de sednares förpligtande att, på grund af ingången borgensförbindelse, infria återstoden i Capital 2,994 R:dr 19 sk 7 rst., af det Odlingslån, stort 3,000 R:dr B:co, som numera afvikne Handlanden J. Bergelin hos Banken undfått; så har Kongl. Maj:t, medelst dom den 17 December 1842, fastställt Hof-Rättens dom, i följd hvaraf Sökanderne hade att, under iakttagande i öfrigt af de föreskrifter Hof-Rätlen lemnat, anmäla sig för värjemålseds afläggande hos Sefvedes Härads-Rätt å första Rättegångsdagen af det Lagtima Ting, som inföll nästefter 2 månader från Kongl. Maj:ts domsdag; Och skulle 40 Sökanderne ersätta Bankens hos Kongl. Maj:t hafde kostnader, ined 4 R:dr 24 sk. Banco, jemte hvad till lösen af Kongl. Maj:ts dom åtginge. Dagen för fullgörande af den Christian Nilsson och Johan Samuelsson sålunda ålagde edgång inföll den 2 nästlidne
Ars förlopp återbetala hela skulden«, hvilket gör att banken kan efter sex månader återfå dessa län, då deremot de törsträekningar, som gifvas filialbankerne, först efter sex år kunna äterbekommas. Likväl har Utsk:t icke tvekat att än ytterligare utsträcka hjelpen åt desse senare. Tydligen visar sig, för mig åtminstone, genom detta Utslcts förfarande, att hufvudmot i v et för Utsk:ts tillvngagående har varit att i-möjligaste mån skydda privatoch filialbankernas interesse, ty på annat sätt kan jag icke uttyda den i Utsk:ts Betänk, uttalade åsigten, att det vore »mindre bankmessigt» ueh med bankens ändamål mindre öfverensstämmande, att han fortsätter en lånerörelse, sorn ger honom den största säkerhet. Som jrg. för min del. anser Ulsk:ls förslag vara bygdt på allt för vacklande skal, utbeder jag mig vördsammeligen Hr Gr.-ns o. Laudtmis propos, på afslag ä i fråga vide Betänk., samt anhåller få förena mig med en af reservanterna, Hr D:r Sandberg, i det förslag, att fonden tor utlåning emot pant af fast egendom på landet mä intill nästa riksdag bibehållas vid 7,500,000 rdr. Hr Printzensköld, Carl: Innan jag inlåter mig i nå got yttrande öfver den ifrågav:de punkten, anhåller jag om tillstånd att få upläsa en till Betank:t fogad, af Hr D;r Sandberg afgifven reservation. Den lyder sålunda: »Under den rika penningetillgån gen vid sistförflutne riksdag, befunnos i denna fond 350,000 rdr D e ii ‘20 Juni f. m. 220 obegagnade, hvarföre man ock då beslutade en successiv indragning under trenne nr af 1,125,000 rdr, så att fonden, som förut var 9,750,000 rdr, för närvide utgör blott 8,6 25,000 rdr. Nu iir likvö 1 förl idet helt annorlunda än det då var.
I anseende till verkställda utbetalningar af de betydliga lån, sorn under de tvänne sednasle riksdagarne blifvit beviljade och efter 1856 års ingång från Riksgälds-kontoret utbekommits, har, oaktadt de under tiden gjorda afbetalningar å förut lyftade låne-summor, det sammanslagna kapitalbeloppet af Riksgälds-kontorets fordringar för nedan uppgifna, till enahanda föremål anvisade, låne-bidrag under tiden från den 1 Januari 1856 till den 1 Juli innevarande år 1859 ökat sig: Stats-Utskottets Memorial N:o 3. 13 a) för lån till uppbyggande eller reparerande af kyrkor, från 226,441 R:dr 79 öre till 237,093 R:dr 54 öre; b) för nedbrunna städers eller stads-delars återuppbyggande, från 1,343,605 R:dr 35 öre till 1,394,199 R:dr 83 öre; c) för nya tomtregleringar inom städer, som af eldsvådor blifvit hemsökta, från 90,626 R:dr 40 öre till 117,569 R:dr 50 öre; (1) för hamnoch kanalsamt slussverks-byggnader jemte åars och segel-leders upprensning, från 564,740 R:dr 98 öre till 903,870 R:dr 52 öre; e) för brobyggnader från 24,754 R:dr 5 öre till 122,892 R:dr 39 öre; f) för jernvägs-anläggningar, från 1,684,843 R:dr 77 öre till 3,649,920 R:dr 42 öre; g) för sjö-sänkningar och myr-utdikningar samt andra vatlen-aftappnings-arbeten, från 732,184 R:dr 15 öre till 1,282,024 R:dr 19 öre.
Härförutan hade till Fullmägtige ingifvits tvänne af Byggmästaren Hallström uppgjorda beräkningar öfver de med den föreslagna påbyggnaden och förändrade inredningen af ifrågavarande hus förenade kostnader, utgörande, enligt dessa beräkningar eller kostnadsförslag, för påbyggnaden eller förändringen af Rikets Ständers hus R:dr 113,294: 55. samt af f. d. Hebbeska huset » 37,230: 56. eller tillsammans R:dr 150,525: 1J. Beträffande de aflemnade ritningarne hade dock Kongl. Arkitekten Abom förklarat, 'att desamma endast vore att betrakta såsom utkast till ådagaläggande, att de ifrågavarande tvänne husen kunde så förändras, att de blefve tjenliga för att deruti provisionel inrymma Riksdagens begge kamrar med Utskott och Kanslier; hvadan det, innan arbetet företoges, skulle vara nödvändigt upprätta mera detaljerade och fullständiga ritningar. oI afseende på den tid, inom hvilken dessa arbeten kunde utföras, hade Arkitekten Abom och Byggmästaren Hallström sammanstämmande yttrat att, såvida dervid erforderliga förberedande arbeten finge ofördröjligen företagas och arbetet i sin helhet påbörjas sednast efter ingången af nästkommande Juli månad, skulle de jöreslagna förändringarne af begge husen kunna medhinnas så tidigt före den 15 Januari nästa år, att lokalerna då kunde af den blifvande Riksdagen begagnas; och hade, i fråga om sättet för arbetenas verkställighet. Kongl. Arkitekten Abom för sin del uttalat den åsigt, att desammas öfverlemnande på entreprenad åt den minstbjudande icke vore lämpligt, enär under utförandet åtskilliga detaljförändringar torde blifva nödvändiga, hvilka med minsta Stats-Utskottets Utlåtande N:o 7,5. 3 kostnad åstadkommes i fall arbetet blefve utan entreprenad utfördt.
Då emellertid, enligt hvad ofvanföre är anfördt och utredt, landets betydliga vidd och långsträckta läge hindrar eller betydligt försvårar hjelpsändning emellan dess serskilda hufvuddelar, samt deraf nödvändigt följer, att dessa således inom sig sjelfva måste ega en städse stridsfärdig styrka, tillräcklig att mota faran, hvarhelst den ock må visa sig, samt att uppehålla och hejda fiendens framgång, tills förstärkningar från landets närmast belägna hufvuddelar hinna anlända, så måste den önskliga inskränkningen i antalet af dem, som årligen böra vapenofvas, af denna nödvändighet bestämmas och begränsas. Denna vigtiga fråga har, enligt Eders Kongl. Maj:ts derom gifna nådiga befallning, ibland andra, utgjort föremål för gemensamma öfverläggningar inom landtoch sjö-försvars-departementen, dervid den öfvertygelse gjort sig gällande: att antalet beväringsskyldig» af Första klassen, som till vapenöfnings undergående bör inkallas, kan inskränkas till 14,525 man, deraf: för Arméen » 11,181 man för Flottan 3,344 „ Tillsammans 14,525 nian. Härigenom blefve hela styrkan (5 klasser) vapenöfvadt manskap 72,625 man, deraf; för Arméen . 55,905 man för Flottan . 16,720 „ Tillsammans 72,625 man. samt, då endast 4 klasser beräknas, 58,100 man, deraf: för Arméen 44,724 man för Flottan 13,376 „ Tillsammans 58,100 man. Hvartill komme approberadt reserv-manskap, som icke blifvit vapenöfvadt, af alla Fem klasserne 32,375 man, deraf: för Arméen 24,780 man för Flottan 7,595 „ Tillsammans 32,375 man. Således
LagUtskoltets : Öfver väckte Motioner om inrättande af FörmyndareKamrar; om ändring i Kongl. Förordningen den 12 Junii 1816, angående visse delar af Vexelhandel!!; i anledning af väckte frågor, dels om stiftande af en AnsvarighetsLag för Sakförare, och dels om stadgande af rättighet för Sakegare till fritt val af Rättegångsombud; om ändring af Kongl. Kungörelsen d. 18 December 1823, huru förhållas bör, då emot redan dömde personer yppas brott, hvarom ransakning Den 29 Maji. tillförene icke varit anställd; om ändring af 3 §. i 2t Cap. RättegångsBalken; om ändring af 2 och 3 §§. i 14. Cap, MissgerningsBalken; om ändring af 5 §. i 23 Cap. ÄrfdaBalken, samt bestämmande af ansvar för förmyndare, som åsidosätter den honom åliggande redovisningsskyldighet; öfver föreslagne stadganden, hvarigenom må förek ommas, att personer, som uppnått myndighetsålder, men ändock blifvit under Förmyndare ställde, under detta omyndighetstillstånd ådraga sig gäld; i anledning af åtskillige framställde frågor, rörande tillägg i eller förtydligande af 1686 års Kyrkolag, samt flere i anledning deraf utfärdade Kongl. Författningar, utom hvad angår den uti Utskottets yttrande om tredje frågan förekommande slutmening: ”Lagens stadgande om afvittring måtte äfven här tillämpas,” hvilken af PresteSlåndet ogillades; om stadgande att ConsistoriiNotarie skall för den uppbörd, som till dess tjenst hörer, stå i lika ansvar som Kronans Uppbördsman för Kronouppbörd, samt DomCapitlet ega förmånsrätt framför enskilde fordringsegare till ersättning af ConsistoriiNolaries tillgångar för Uppbördsmedel, som af honom förskingras, derest DomCapitlet icke åsidosatt den tillsyn, som detsamma åligger; öfver väckt Motion , alt Jordegare må för fordran hos sin •
D:o af Nils Strindlund från Ångermanland: att räntegifvare derstädes, lika med hvad för Vesterbotten är medgifvet, i Kongl. Brefvet den xo December 18x0, må vinna rättighet att, vid ali tiondelevarering in Natura, få utgöra afradskornet af den årsväxt, tiondegifvaren för löningsåret af eget hemmans bruk bevisligen inskördat, utan afseende på sädens bättra eller sämre beskaffenhet hvaruti Johan Bengtson från Ångermanland, Anders Mårtenson från Jemtland och Eric Johansson från Medelpad samt Ståndets allmänna röst instämt. Nils Strindlund har derjemte yrkat, att räntegifvare i Vester-Norrland måtte lemnäs rättighet, att leverera räntepersedlarne (såg* bräder och lax) in Natura, eller ock att lösa dem efter gällande markegång, samt att levereringen af lax och bräder må få verkställas, ej på en, utan på flere dagar i Februari månad, enär denna leverering skall ske dels till sjöss och dels på svåra vägar, då en dags hinder eller uppehåll icke katt förekommas, men deremot uteblifvandet på den bestämda dagen berättigar räntetagaren till kännbara prässningar. D:o af Anders Mårtensson från Jemtlands län, alt vid ali årsväxt, utan åtskilnad, räntegifvare må vara berättigad utgifva S$4 Besv. och Ehotii Utsk. Betänkanden. sitt tionde i sådan säd, som hans jordbruk afkastat. D:o af Eric Broberg från Södermanland: att Hellebo och Rosine häradsboar i Nyköpings län måtte tillåtas leverera räntespannmålen till vederbörande, der de bo inom häradet, eller till Nyköping. D:o af Olof Wikström frän Norrbottens län: att allmogen i Norra orterne finge betala afradsspannmålen med penningar efter i orten faststäldt niaikegäugsptis, i likhet sned halfva kronotionde spannmålen, hvaruti Eric Mörtberg frän samma län instämt. D:o af C, F. Berg från Bohus län: 1:0 att all afrads-, kronooch vacancespannmål finge levereras till Mars månads slut hvarje år.
Stormäktigste Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning genom remiss al den 30 sistlidne Januari, får jag härjemte i underdånighet öfverlemna Stockholms Stadsnärnnds affordrnde underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers uti afgifven berättelse gjorda framställning i afseende å det af statsmedel utgående årliga anslag, 1,000 R:dr, till Stockholms stads kurhusinrättning. Jemte remisshandlingens återställande, har jag nåden med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts umlerdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, J. HAMILTON. Stockholm den 9 Mars 1852. Pehr H:son Ström. — 364 - Stockholms Stadsnämnds underdåniga utlåtande, i anledning af en anmärkning vid redogörelsen för statsanslaget till nämnde stads fattigvård. Stormäktigste Allernådigste Konung!