Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nto 77, till följd af erhållen återremiss af betänkandet Nto 16, vidblef Ståndet sitt i frågan fattade beslut samt förkastade den gjorda inbjudningen. Prot.-Utdrag den 24 och 26 April 1851. Frän Höglo/l. lii dd er skap et och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 16 och 19 dennes på bordet lagda utlåtande: N:o 87, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvudtitel, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, lista punkten, mom. Litt. b) af 5:te punkten, lOlde punkten, afdelningen Litt. a) i 2:dra momentet och 3:dje momentet af I8:de punkten, samt den del af 19:de punkten, hvaruti Utskottet afstyrkt Rikets Ständer att lemna bifall till det af Kongl. Majit föreslagna anslaget för Stockholms Navigations-skola, under den tid nu skeende statsreglering omfattar; ansågos 13:de och 26:te punkterna icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne, samt blef Utskottets ifrågavarande utlåtande i öfriga delar bifallet; likväl med förbigående af det till stöd för Utskottets hemställan i 24:de punkten anförda motiv att någon framställning om de deri oinförmälda indelningar icke förekommit i Kongl. Majlis till nu församlade Ständer aflåtna nådiga proposition, angående serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot statsanslag. Den 24 April. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden:
Riksdagsoch revisions-kostnader m. m 291.572: 60. Aflöning, expenser m. fl. kostnader för Fikets Ständers Justitieombudsman och hans Expedition 9,621: 90. Tillsvidare förräntade medel 754,489: 25. Summa Runt R:dr 4,597,591: 28. Efter att sålunda hafva meddelat upplysning om Riksgälds-kontorets ställning, Särskilda reså vidt densamma inhemtas af sistlidne års hufvudbok öfver Kontorets rörelse i allniändogörelsen fur het, öfvergå Revisorerne till den särskilda redogörelsen öfver de, jemlikt Rikets Ständers de till jernvägs-^ yid 1856-1858 års riksdag fattade beslut, för fortsättningen af Statens jernvägshjggnaifmtToch utbé- der upplånte och utgifne medel. På sätt uti sednaste revisions-berättelsen, sid. 50, omtalda medel. förmäles, uppgingo de uti nämnde redogörelse bokförda skulder vid 1858 års slut till ett sammanlagdt belopp af R:dr 16,432,623: 73. nemligen: till Bankirhuset R. Edånger för hvad å 1858 års utländska statslån blifvit levereradt, utgörande, med inberäkning af sista fjerdedelen utaf det för lånekontraktets fullgörande deponerade vite, ett sannnanräknadt belopp af Thaler Preussisk Kurant 5',431,185: S gr. 11 pf. eller, efter beräkning af 2| R dr Runt för hvarje Thaler, i » 15,913.398: 30. samt beloppet af den för lånets förräntning och amortering afsatta fond » 519,225: 43.
Län till 4 sk i 1 i i n gar förhöjes, inseende endast Eder Kongl. Maj:t , huruvida det må vara Iarripeligt, att derom till Riksens Ständer göra Nådig framställning; men åtskilligé andre Lazaretter likväl äro i den författning, att dé, utan tillskott af Hospitals-fonden kunna med deras öfrige inkomster, Tre-skillings afgiften inberäknad, bestrida utgifterne, såsom förhållandet visat sig i Stora Kopparbergs Jjän, der, efter hvad Eder Kongl. Majus Befallningshafvande, i anledning af vackt fråga om tillökning i lönen för Lazaretts-Läkaren, underdånigst anmält, inkomsterne de tre sista åten lämnat Én behållning af 4,703 R:dr 4 Skill. Bancö, hemställer SeraphiBihang till Rikt-St. Brot, l:sta Saal. 1 g23. 17 Litt. A. 258 Betänkande om Tre-skillings-afgiften'. mer Ordens-Gillet i underdånighet , om icke be rörde från Hospitals-fonden utgående Lazaretts' anslag må för de Läns-Lazaretter , som derförutan kunna ega bestånd , indragas, och för dt åter hvilka icke behöfva hela anslaget, minskas samt, det understöd Hospitals-fonden nu till La zaretterne lemna, med 19,400 R:dr Råneo, derigenom nedsättas så, att Seraphimer-Ordens Gille! i stället hädanefter må åt dem utbetala endast 8,400 R:dr., till fördelning hvaraf Seraphimer* Ordens-Gillet i sådant fall framdeles vill upp* göra Förslag och detsamma Eder Kongl, Majit Nådiga pröfning underställa. Stockholm d. 29. Jacob De la Gardie. Claes Fleming. Mt Rosenblad. C• Mi Hindbeck. Sammandrag öfver Tre-skillings-afgiften år 18IP» enligt de fran Länen inkomne Räkenskaper. Upsala • Stockholm Mariestad Vexiö . Jönköping Vesterås . Linköping Nyköping Vennersborg Calmare . Fahlu Orebro Carlstad Gefle Hernösand Umeå Visby . Malmö Christianstad Carlscrona Halmstad .
Jag kan icke ett ögonblick föreställa mig något arbitrage, väld eller hvad man vill kalla det, af nu va - 464 Den i4 Martii. rande HofCancellersEmbete, och kan således ej anse suppositionen om något sådant böra grunda ett aCslag å det föreslagna tillägget i 4 §* 8 Mom. af TryckfrihetsFörordningen; men jag anser deremot i öfrigt detta tillägg alldeles öfverflödigt, då icke allenast i TryckfrihetsFörordningen, utan äfven i allmänna Lagen bestämda Stadganden finnas, som föreskrifva straff och ansvar för hädelser emot Gud och den rena Evangeliska Läran, och hvilka Stadganden, vid möjligen inträffande fall, behörigt tillämpade, tillräckligen försäkra den sanna Religionens helgd, och derigenom SamliällsOrdningens orubbliga bestånd. Jag får derföre, lika med Herr Grefve von Schwerin och Herr Hammarsköld, anhålla örn Proposition till afslag å det föreslagna tillägget uti ifrågavarande Moment af 4 §:» i TryckfrihetsFörordningen. Grefve von Lantingshausen: Det är visst sannt, att sådana Articlar blifva bestraffade, men den skada, som genom Dagbladens kringspridande redan blifvit orsakad innan straffet följer, kan icke förekommas på annat sätt, än derigenom, att HofCancelleren äger rätt att genast indraga Dagbladet. Friherre Mannerheim: För att stadga sin öfvertygelse i denna fr torde man endast böra rådfråga TryckfrihetsLagen sådan, som han för närvarande är. Jag anhåller derföre, att få uppläsa de trenne första Momenterne af > Den 14 Martil. af 3. §. af TryckfrihetsLagen, hvilka lyda sålunda : 1:0 ”Hädelse emot Gud. Brottet shall umgällas såsom i 1. Cap. 1. §. Missger.ångs. Balken allmänna Lagen stadgadt år, och Skriften confisceras.” 2:0 ”Förnekelse af en Gud och ett lif ef ter detta eller af den rena Evangeliska Läran. Förbrytaren skall anses efter 1. Cap. 4. §.
Län utginge med högsta beloppet af hvarje mantalsskrifven person, utgifterne likväl vore så betydliga, att ringa eller intet öfverskott kunde beredas till betäckande af Curhus-Inrättningens skulder, synes vara lika tillämpligt, i afseende å eftergift af Stats-Verkets meranämnde fordran af 1,468 Rrdr 8 sk., anser sig Utskottet ega anledning tillstyrka, att Rikets Ständer måtte vid den verkställde afskrifningen af sistberörde summa låta bero. Hvad Revisorerne anmält och erinrat rörande förluster, som år 1834 blifvit Stats-Verket tillskyndade, dels genom transport och försäljning af odisponerade spanmålsqvantiteter från Eksjö, Uddevalla oell "Wisby maga - Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o j6. 29 sin, dels i följd af dea minskning, en del spanmål af sämre beskaffenhet genom afharpning undergått, är, i Utskottets tanka, af Kongl. Slats-Conloret nöjagtigt förklaradt, och torde således icke påkalla något vidare tillgörande. § 79- (Pag. 33. Med anmälan, att granskningen af f. d. Allmänna Magasins-Fondens räkenskaper varit försvårad derigenom, att åtskilliga Lands-Contor underlåtit att lemna Magasinsförvaltare del utaf de afbetalningar, som å fondens i räkenskaper ne balancerade fordringar för erhållen undsättningsspanmål lill Landt-Ränleriet influtit, hvaraf den skil jag tighet uppstått, att Magasins-räkenskaperne från orterne såsom utestående medel upptagit vida större belopp, än som Magasins-Fonden och Landt-Ränteriens räkningar antyda, hafva Revisorerne hemställt, alt rättelse i berörde hänseende mätte vidtagas. Enär Kongl. Stats-Conloret redan hos Kongl. Maj:t gjort underdånig hemställan om åstadkommande af den utaf Revisorerne nödig ansedda rättelse, lärer i detta hänseende någon åtgärd å Rikets Ständers sida icke erfordras. § 80.
Staten hafva rättighet att afgöra frågor, som kunna vara tvistiga, och desse kunna blifva många. Olika meningar kunna upstå i många fall; först i fråga om de vägar, som skola anläggas. Entreprenörerne skola nemi. föreslå dem, och K. M. skall sedermera fastställa ett dylikt förslag. Man har icke ens förbehållit Konungen eller Svenska Staten rättigheten att upgöra något förslag, att säga vi vilja hafva jernvägar der eller här. Alla förslag till jernvägar här i landet skola alltså upgöras af entreprenörerne, derefter K. M. ändtligen eger att dessa förslag fastställa eller icke. Icke mindre hafva entreprenörerne haft ögonen mest fästade på egna fördelar, då de bland annat betingat sig så hög ränta å obligationerne, att de kunna stå al pari å Londons börs. Hvilken annan än entreprenörerne kan afgörande bedöma detta? och så är det i flere andra fall. Entreprenörerne hafva följaktligen icke i den ringaste mån ställt sig i lika förhållande med den Svenska Regeringen. Jag vill såsom ytterligare exempel härpå endast nämna förhållandet med obligationernes förvandling i penningar. Detta kan icke enl. förslaget upgöras af Svenska Staten ensamt, utan förvandlingen skall upgöras af komiterade, utsedde, såsom jag redan nämnt, till lika antal af Svenska Regeringen och entreprenörerne. Det är således icke nog, att entreprenörerne erhålla de penningar de ega att fordra för anläggning af vägarne styckevis, utan försäljningen af obligationerne skall inrättas så, att derpå kan vara något att förtjena. Genom ett sådant öfverlåtande af jernvägsbyggnaden här i Riket, som detta förslag innehåller, skulle då Svenska Staten ål ett utländskt bolag, med egande rätt under 99 år, öfverlemna jernvägarne, utan att man förbehållit K. M., eller K. M. och R. St:r gemensamt, någon rätt att bestämma afgiften och transportkostnaden å dessa vägar. Denna rätt tillkommer uteslutande entreprenörérne. Icke heller eger Svenska Staten enl. detta förslag någon rätt att med de af' entreprenörerne anlagde jernvägar förena bibanor, som enskilda bolag inom Riket eller Staten kunna för sina intressen och afsigter finna skäl att anlägga.
Slutligen l?ar genom 1757 års förfaltn. blifvit medgifvit upfinnare ^ af alla de uya anvisningar till metaller och mineralier, så ock de gamla och förr ödefemnade grufvor, ä hvilka mutsedlar eller tillståndsbref till arbete eftrr kungörelsen af.denna K. M:s Förordn. meddelas och utfärdas, sä framt de äro af beskaffenhet, att jordägaren tift deltagande i dem är berättigad. Här lalas icke om, att man å andras ägor får inmuta kalkstensoch limstens-brolt, så att rättigheten dertill är ganska osäker, ehuru en långvarig praxis tillåtit, densamma att utvecklas. Att icke heller R. St. tillförene ansell denna rättighet böra bibehållas, visar R. Sl:rs serskilda underd. skrifvelse vid 1834 års Riksdag, i fråga om åtskilliga förändringar i hvarjehanda delar af jernhandteringeD. I 4:de punkten af denna skrifvelse säga R. St.: ”Alldenstund det nu gällande sätt att förvärfva egande-rätt till grufvor, eller, efter antagen benämning, grufvors nptäckt och inmutande, innefattar ett verkligt förnärmande af andras rätt och vid tillämpningen medför olägenheter för hela kommuner, hvilka på förhand ej kunna tillse eller bevaka deras på dylika förelag beroende rätt; fördenskull och då, för erhållande af mutsedlar, hittills blott fordrats de obetydligaste prestanda, hvaremot man stundom sett jordegare blifva tvnngne alt dyrt lösa sig från äfventyrares lillämnade försök i denna väg, eller ock, för bibehållandet af en för vården om förut innehafd egendom nödig delaktighet i arbetet, ingå i oberäkneliga förlustgifvande företag, hafva R. St. skolat lill E. K. M. frambära den underd. önskan, att sådane förändrade sladganden, rörande mutsedlars utgifvande och jordegande-rätten i grufvor, samt vilkoren för sjöoch myrmalms-tägters begagnande, måtte i Nåder meddelas, sora med vården om egande-rätt i allmänhet äro förenliga.”
§ 98 Befälhavare över handelsfartyg som förbryter sig mot denna förordning döms vid närmaste rådstugurätt. Gäller det officerare vid Kronans fartyg döms de vid Krigsdomstol. Lotsålderman, lotsar, fyrmästare, eller fyrvaktare som förbryter sig döms enligt krigsrätt om det skett vid de större lotsstationerna. I övrigt vid närmaste domstol. § 99 Penningböterna delas i tre delar, mellan angivaren, åklagaren och Amiralitetets Krigsmans Kassa, åklagarandelen tillfaller lotsofficeren, vilken för ärendets talan. § 100 Denna förordning tager sin början 1 oktober detta år. Stockholm den 20 juni 1820. CARL JOHAN Formulär: 1 Lotsningsdagböcker och åldermansjournaler 2 Kvittenser för lotspengar 3 Uppgiftssedlar på djupgående 4 Journal på utgiftssedlar och attester 5 Uppbörds journal i tullkamrar och uthamnar 6 Kvittenser på erhållna Båt - och Lotsinrättnings medel och Bärgningsavgift Förteckning på lotsdistrikt och lotsfördelningarna och lotsplatserna i riket (34 sidor) Farlederna som från varje lotsplats lotsas och avstånd i tyska mil eller sjömil mellan varje lotsombyte och anvisning till den lotstaxa enligt vilken lotspengarna samt lotsoch båt inrättnings avgiften kommer att betalas. (5 stora blad med tabeller) Kungörelse angående revision av Stats,- Banco - och Riksgäldsverken samt av räkenskaperna för de under Kommers Kollegium och Allmänna Magasinsdirektionen ställda fonder. Stockholm den 30 juni 1820. Revisionen kommer att hållas den 1 september och revisorerna skall denna dag infinna sig i Stockholm Stockholm den 30 juni 1820 CARL JOHAN Förordning om vad, som vid handel av tackjärn hädanefter iakttagas bör. Stockholm den 30 juni 1820 Under Våra omsorger att förbättra rikes hushållslagar, har Vi insett de olägenheter och hinder som finns vid upphandling och försäljning av tackjärn. Vi har funnit för gott att tillmötesgå de önskemål Ständerna uttryckt vid flera riksmöten och förordnar följande: § 1 Osmundsoch tackjärn är som hittills förbjudet till utförsel ur landet.
St. ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes, efter förutgången undersökning om Läkarevårdens nuvarande tillstånd i Provincerne samt behofvet af förbättringar derutinnan, låta upprätta ett förslag till en allmän reglering af Provincial-Läkarevården öfver liela Riket, hvilket förslag, sedan vederbörande Autoritetcr deröfver hörde blifvit, torde i Nåder varda öfverlemnadt till Rikets Ständers vidare åtgärd, vid näst infallande Lagtima Riksmöte; hvarjemte R. St. få hos E. K. M. i underdånighet tillkännagifva, att, på det under tiden, eller intilldess ifrågavarande reglering af Läkare-personalen kan hinna pröfvas och fastställas, tillgångar icke måtte saknas att, genom extra Provincial-Läkares tillförordnande, uppå obestämd tid, uti sådana delar af Riket, som af tillökadt Läkare-biträde äro i största behof, afhjelpa de mest grundade af de många klagomål, hvilka hos R. St. i det-' ta afseende nu anförde blifvit, R. St. gedlfun - 382 Utsi. Exp. Förslag till und. Skrif v. N:o 160,161. nit, alt till E. K. Maj:ts Nådiga disposition, intill nästa Riksdag, uppå RiksStatens ardra HufvudTitel, afsätta en summa af Två Tusende Riksdaler årligen, att för ändamålet användas, der bristen å Läkarevård pröfvas störst och angelägnast att afhjelpa. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 10 Sept. 1829. Preste-Ståndet d. 14 Borgare-Ståndet d. 14 Bonde-Ståndet d. 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse 3 angående angelägenheten af en allmän reglering om Kronohrefbärings-skyldigheten. S. A. K. Som, i anledning af Rikets Ständers, vid i8i5, 181y och 1818 samt i8a3 årens Riksdagar, tili K.
15 tige i Jernkontoret med förnyade utlåtanden till Kongl. Majit inkommit och deruti fortfarande tillstyrkt Bergsskolans flyttning till Stockholm och förening med Institutet, hvarjemte ritningar och kostnadsförslag aflemnades, af Bergsskolans föreståndare för uppförande i Fahlun, derest skolan skulle komma att der qvarblifva, af nya byggnader på ny tomtplats i stället för nuvarande till större delen förfallna byggnader, samt af föreståndaren för Teknologiska Institutet till byggnad för skolan på Institutets tomt, upptagande dessa förslag kostnaderne i förstnämnda afseendet till 200,000 Ridr och i sednare till 100,019 Ridr; så aflät Kongl. Majit den 20 Februari 1863 förnyad framställning i ämnet till Rikets Ständer. I denna nådiga Proposition (intagen under Nio 83 i 1 Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), hvaruti meddelades fullständig redogörese för vederbörandes framställningar och förslag i afseende å den ifrågaställda förändringen, och till hvilken redogörelse Kongl. Majit nu hänvisar, öfverlemnade Kongl. Majit å nyo till Rikets Ständers öfvervägande Sitt förut gjorda förslag om skolans förening med Teknologiska Institutet, och begärde derjemte att, till uppförande af en för Bergsskolan erforderlig, för emottagande af 20 elever årligen beräknad, nybyggnad å Teknologiska Institutets tomt, i öfverensstämmelse med det af Institutets föreståndare inlemnade, af Professoren, numera Intendenten vid Ofverintendents-embetet, F. W. Scholander uppgjorda och af nämnda embete utan anmärkning lemnade förslaget, Rikets Ständer måtte anvisa ett jemnadt anslag af 100,000 Ridr, och till laboratoriernas förseende med nödiga inventarier, utom dem, som det kunde finnas ändamålsenligt att flytta från Bergsskolan i Fahlun, ett särskildt belopp af 6,000 Ridr, samt dessutom att, derest Bergsskolans flyttning till hufvudstaden blefve af Rikets Ständer beslutad, ett anslag af 12,000 Ridr måtte för år 1866 till Kongl. Majits disposition å Riksgälds-kontoret anvisas, att för Bergsskolans behof användas.
Gustaf III:s plötsliga och blodiga bortgång; frånfället af Kraus; stegringen af den Thorildska och Nordenskjöldska ligans (först af honom sjelf föranledda, sist af Leopold flerfaldigt uppretade) hätskheter; den mer än barnsliga, af Gustaf slutligen föraktade Ordens-Mystikens uppblomstring förmedelst Hertig Carl och Reuterholm; Svenska Akademiens upphäfvande genom dennes vrede, den 7 Mars 1795; den onåd, som från samma håll äfven särskildt drabbade Leopold, Oxenstjerna, Adlerbeth, hvilka samtligen, halft frivilligt, halft ofrivilligt, lemnade hufvudstaden och nedsatte sig i landsorter 59; hvarefter, sedan Lidner 60 och Bellman hade följt Skaldekonungen i grafven, och Thorilds kometiska snille blifvit från Sverige bannlyst, hela den vittra luftkretsen var till fullo förmörkad. Ej heller kunde det opoetiska vis, hvarpå han af många sina beundrare förstods 61 och prisades, förekomma honom i ringaste måtto hugneligt. Af alla sig påträngande dystra föreställningar var dock ingen pinsammare, än den, att se sig bortryckas midt i loppet af en bana rik på löften, på innehåll, på ära, – ja, vid den punkt deraf, då hon börjat komma till fullklar sjelfmedvetenhet, och så till vida måste tycka sig vara nu först egentligen börjad. Ju tydligare han kunde skönja närheten af hennes afbrott för alltid, desto mera ytlig eller af vänskap förbländad syntes honom den mening, att han vore en alltredan fulländad mästare, som vid förlängdt lefnadslopp väl kunnat uträtta mycket mera till Sveriges båtnad och heder, men likväl för sin odödlighet hade gjort nog (om icke öfvernog) – och det på ett sätt, hvilket alla tidsåldrar skulle lika erkänna. Just så tänkte samtliga hans vittra medbröder och inländska beundrare; vi mäkta ej varsna det ringaste spår, att de någonsin förmärkte det för efterverlden så påtagliga tillstånd af öfvergång och förändring, hvari hans författarskap – och enkannerligen hans skaldskap – hade inträdt.
Riks-St. d. 3 Dec. 1823* Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring uti nu gällande föreskrift om Allmänna Indragnings-Statens ut gifvande af Trycket. S, A.’ k; Som Riksens Ständer funnit denj uti ^deras underdåniga Skrifvelse den 8|Augusti 1815, föxeslagne och, genom Rong!, Brffvet den % G i 396 UnJerdän!ga Skrifvelser« samma månad , anbefallde tryckning dch utdelning af Allmänna Indragmngs-Staten, hvartannat 8r, i sammanhang med ti yckningen af Riksens Ständers Revisorers Berättelser och Tabeller öfver Stats-Werkets tillstånd , lämpeligen kunna, med bibehållande af det åsyftade ändamålet, men till förminskning i omkostnaderne, sålunda förändras och inskränkas, att berörde Stat, endast vid hvarje Riksdag, till hela dess innehåll 8 trycket utgifves samt att, vid de emellan Riksalasarne inträffande Revisioner af Stats-Werket, uti deröfver utfärdande Tabeller upptagas och allmängöra» de förändringar, som sedermera förefallit och hvarigenom denna Stat blifvit ökad eller förminskad ; alltså och i öfverensstämmelse med hvad uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 20 nästlidne November, angående Stats-regleringen i allmänhet, blifvit förordrsadt om utgifvande från trycket af Extract utaf Riks-Hufvud-Bokens Capital-Räkning och der-' lill hörande Bilagor, hafva Riksens Ständer nu ibeslutit, att Indragnings-Staten för innevarande är 1823 skall till trycket befordras, samt på ena. Banda satt, som publika Författningar, utgifvas till allmän kännedom, jemte nyssnämnde Extract af Riks-Hufvud-Boken, hvilka dessutom böra med Postoch Inrikes-Tidningarne utdelas; och iå med anmälan af detta beslut Riksens Ständer förena den underdåniga anhållan, att vederböJ rande må derom, i afseende på verkställigheten,; förständigade varda. Riksens Ständer framhärda etc.
Konungen bör rätt vcy lanning storka och besoldra, wrängwila och orätt hindra och löchjuka, lusien iördsriwa eller förderf, wa läka till Lif, Ära, Personlig Frihet och Wä> särd, utan han Lagligen förwunnm ost) dömd är 5 och ingen afhända eller afhända lära nägoc Gods, Läst elier Fast utan Ransakning och) Dom, » den ordning Gweriges-Lag och Laga Stcdqar sörestrifwdz; ingen Fred i dest hus störa lära. I dctza oden ingen afhänd mm. och ingen Fred t desi hus störs läka, innefattas föreskrifter med hwilka Hosvtsitakioner och Beslag vä Landöwägar aldrig kunna stä ullsEmanS Dchutom fär jag till Häglof!. Ridde^ffavrt och Adeln hemställa, om icke HuSsrid arder nödwät.digaste wrllkor för Borgerlig frihet. Wid ella handlingar utom hus fordrar Statens lugn att den enssitdte Medborgaren mäste underkasta sig^ Styrelsens uppsigt; men det mäste för honom, om hil! skall kunna säsom Medlem af Samhället bibehälla sin fulla menfflighet, om han skall kunna njuta hwila genom en obehindrad utöfning af sin n lurliga frihet, fiunas ett tillfälle ali, skilld ifrän Statens »wäng, ostörd lefwa för sig och de sina. Andra Nationer och deribland huswuds-keligen den Engelska, halma m-d största nvggranhtt tvärdal denna hus^ fred. Dch bewarande har icke heller der hindrat FabriquernaS tlllwäxr. Här asbröks Herr 8ilversto!ps af mängfald!/ ga rop om Proposition till bifall af UtskvtttlS Betänkande. Friherre 8tsel von k^oMem: