Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilärtill liommer, utt eliuru foUiundervi8nin^knl Ilutvnd8uiili»u8t llöi' llvilu slä >'eliAiö8 ^rund, oell 8älede8 en vurin oell letvunde eliri8tendom8-linn8liUsl ulltill 8ättu8 i f> uni8tu rummet oell 8tor«tu visten derpä iäMU8, 8ä Ait'vu8 lidvul flere undru Iinn8llUsi83mn6n, tivillru äro Iläde n^tti^u utt indenitu, 8ä8oni lndru^unde till fdr8tund8-odlinA, oell !>vi!!lu ufven i väru tider med en 8ti^unde uslsll^8nin^8 fordrinZur för mängu linnnu UN868 nödvundiZu oell i flere, 8ä vul det offentli^u, 8om en8lrildu Iifvet8 förllällunden i värt fudeine8lund oumdurli^u. Ott 8ädunt tillfälle dör löIIl8lvolun erdjudu, dvurlöre ulven undervisningen der8tude8 dör ut8träelru8 »eli dildningen dos luiuren vuru 8tö>ue, än föräldrurne vunligen egu oell, si» »jelfvu lenmude, Ilunnu meddelu durnen. 4 Long/. L-rd/g-r ^ Lo 7. Oä sambällets bögre ändamål ioke kunna vinnas, om dess medlemmar lemnäs ät räbet oell vkunnigbet, sä liar 8taten bade sk^ldigbet att vaka olver oell befordra folkbildningen, saint rättigbet alt al' I, varje sambällsinedlem fordra åtminstone det kunskapsmätt, bvarlörutan lian ioke törmär inse sin be8täininel86 eller rätt uppfylla sina pligter.
A. 194. — i anledning af väckt fråga om antagandet af ett gemensamt mynt. XI. B. 3o3. XIII. A. a3o. —* i anledning af väckt fråga, om en allmän och kostnadsfri rättighet till Fiske, i de stora fjärdarne af yttre Skären, på Kronans vatten, m. m. XI. B. 3o3. Xlii. A. 23t. XVI. E. 110. — i anledning af väckt fråga om Gästgifvaregårdars anläggande å Wermdön. Xl. B. 3o4. XIII. A. 244. — i anledning af väckt fråga om skyldighet för Ordinarie Domare, att af egna medel ersätta alla de resekostnader hans Vicarius, i och för sitt förordnande, får vidkännas utom Domsagans gränsor. XI. B. 3o4. XIII. Å. 244. XXIII. U. 325. XXIV. A. 42. XXVII. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående väckt förslag om förbud mot Bränvin af Spannemål och om samma varas tillverkande endast af Potatoes. XII. B. i56. XIII. 1— i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande till förekommande deraf, att vägfarande icke förhindras att begagna vägar, som i laga ordning blifvit anlagde. XII. B. i57. XIII. A. 35o. — angående väckt motion, att Kronans Munderingspersedlar måtte förvaras i Trossbodarne, i stället för uti Rotekistorne. XII. B. j57. XIII. A. 25o. — rörande väckt fråga om en fri kohlförsäljning för Hemmansägarne i Tossebo Härad af Elfsborgs Län. XII. B. i57. XIII. A. 25o. ■— i anledning af väckt fråga om förnyande af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att de ekonomiska författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss lid måtte sättas i verkställighet. XII. B. i57. XIII.
Liljencrants, samt för min del önskar att den nu föredragna punkten af Betänk, må blifva bifallen, skall jag icke ingå i någon vidlyftig tvist med Hr Gr:n. Men lill en början mäste jag beklaga, att denna fråga, liksom många andra vid denna Riksdag, kommit så sent från Utskär, att man knappt hinner erhålla ett vigtigt Betänk., förrän detsamma skal! diskuteras och afgöras. Riksdagen är nu så långt framskriden, att om man icke skulle vara fullt belåten med hvad sora här är tillstyrkt, är det nästan omöjligt, att derutinnan fä några modifikationer verkställda. Med den nu föredragna punkten är jag, såsom jag nyss antydde, väl i allmänhet nöjd; dock skulle jag i afseende på densamma önska en obetydlig förändring, sorn jag framdeles skall hafva äran omnämna. Det skäl, som man emotbifall till Utskrns förslag egentligen anfört och som äfven blifvit uti reservationerna uptaget, är att, då den i ämnet sednast uLgifne författn., hvilken man önskar få förändrad, helt nyligen tillkommit, samt således under en ganska kort tid varit tillämpad, verkningarne deraf ännu ej kunnat gifva sig tillkänna. Det är visserligen sannt, alt så är förhållandet, men jag tager mig friheten att just deraf hemta ett ytterligare skäl att få förfallnm förändrad, ty jag hyser den fasta öfvertygelse, att förfaltmn, — som i sjelfva verket blott utgör en eftergift å Regeringens sida, till följd af en utaf R. St:r framställd, enl. mitt förmenande högst olycklig anhållan, — kommer att genom sina följder åstadkomma mycket missnöje ,och trassel, hvilket äfven är uti de i ämnet afgifne motionerna antydt. Ehuru jag icke vill besvära R. o. Ad. med att vidlyftigt utveckla mina egna åsigter i hufvudfrågan, angående jordens delning och de gränsor, som derför böra bestämmas, måste jag dock, på det Hr Gr. Liljencrants’s yttrande icke må stå såsom uttryck af en allmännare mening, tillåta mig, alt anföra några omdömen af personer, som mer än jag haft tillfälle till att noga tänka, sig in uti ämnet.
Åf inkommet protocoll, hållet denna dag hos Ståndets Electorer, inhemtades, att Contracts-prosten Helén blifvit utsedd att vara ordinarie ledamot i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet i stället för Biskop Butsch, som erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd att tills vidare vara frän Riksdagen frånvarande, samt Contracts-prosten Odelberg att vara Suppleant i Stats-Uiskottet under den Lector Laurenius af Ståndet beviljade permission från den 9 till den 23 dennes; hvarjemte Biskop Agardh blifvit af Ståndets Electorer vald att i Contracts-prosten Heléns ställe vara ordinarie ledamot i Banco-Utskottetoch skulle alltså prolocolls-utdrag härom på vanligt sätt expedieras. S. D. För.edrogs ånyo Stats-Utskotlets utlåtande, N:o 32, i anledning af ånyo väckt fråga örn Kongl. f. d. Canzlistyrelsens hand-cassas öfverlemnande till Riksgälds-Contoret: Af slogs-. S. D. På af Herr Erke-Biskopen och Talmannen gjord proposition, beslöt Preste-Ståndet, att, med anledning af 109 § Regerings-Formen celi 80 § Riksdags-Ordningen, underdånig skrifvelse skulle till Kongl. Maj:t aflåtas, med anhållan 0111 Riksdagens förlängning En månad, räknad från den 25 dennes. S. D. Upplästes ett från Höglofl. Ridderskapet och Adeln ankommet protocolls-utdrag af den 2 dennes, deraf inhemtades, att Ridderskapet och Adeln lill Banco-U t skottet remitterat en af Grefve Anton Gabriel Gyldenstolpe samma dag väckt motion, att en skådepenning må, genom Ban> o-styrelsens försorg och på bekostnad af Rikets Ständers Bank, blifva preglad till åminnelse af Deras Majestäters Konungens och Drottningens kröning, och hade Ridderskapet och Adeln tillika samma motion med MedStånden communicerat:
Af denna anledning får jag ödmjukast föreslå, det ingen Kronan tillhörig Jord, af hvad natur och beskaffenhet som hellst, hädanefter må till Skatte köpas, annorlunda än på offenteligen utlyst Auction, då högsta Anbudet b 1 ifver Löseskillingen; och skulle någon Innehafvare af sådan Jord, den lian af långvarig besinning nog orättvist vandt sig att anse som egen, genom ett möjligt högre Anbud bli skiljd derifrån, får jag förklara att jag deruti icke finnér större hårdhet, än den, sorn vanligen begås, så ofta en klok och eftertänksam Egen-, 252 Den 24 Jannar ii. domsllerre, till förökande af sin Revcnu, uppsäger till afflyttning ejr HemmansÅbo, hvars Förfäder i flera Mansåldrar besutit den Jord, som nu till annan Slägt emot högre Ränta upp]åtes, en åtgärd, som då den stödes på billighet, måste snarare gillas än lastas. Icke eller kunna de BruksÄgare, som innehaft Skogarne, skäligen klaga öfver sin mistning, och det förminskade Smide, som deraf kunde blifva en .följd; ty då dessa snarare än någon annan kunna å den till försäljning utbjudna Skogen göra högsta möjeliga Anbud, är ingen anledning förmoda, att större lott kommer Bruket att frångå, än som umbäras kan; och skulle ock af serskildte omständigheter någon BruksÄgare ej finnas hågad till sådant Inköp och Tillverkningen derigenom minskas för honom, skulle den lika möjligen kunna ökas för en annan, och Staten 1 hvart och ett fall hafva vinning deraf, hellst Ägaren af den inköpta Skogstrakten ofelbart måste vinlägga sig att deraf draga en efter KöpeSumman lämpad afkastning, och blott Productionen ökas, i förhållande till den Jord man besitter, det kan vara Staten ganska likgiltigt, för hvars räkning och af hvad slag det sker. Att Rikets fördel icke blifver befordrad, genom den hitintills följde Method, må mig tillåtas bevisa genom följande från Kongl. KammarCollegium erhållne Utdrag utaf en SkattläggningsAct, som det sannolikt torde interessera manga af Högloft.
15 nan anledning äro befriade från kyrkobyggnad, tillförbindas att deltaga i anskaffandet och underhållandet af tjenliga rum för folkskolor inom de skoldistrikt, der de äro belägna, samt att detta deltagande måtte bestämmas efter de grunder, som, jemlikt 2 mom. 5 § i Kongl, förordningen den 29 Augusti 1843, följas i fråga om rösträtt vid sockenstämma. § 6 mom. 2. Utskottets hemställanden, pag. 8, l:o ”att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att pastorer inom Götheborgs stift hädanefter, vid tillsättande af folkskole-lärare, måtte få beräkna sin rösträtt lika med hvad i detta afseende för rikets öfriga pastorer är stadgadt;” 2:o ”att Jöns Månssons och Pehr Bengtssons gjorda förslag om inskränkning af den åt kyrkoherde, genom 6 § mom. 2, lemnade rösträtt, måtte förfalla” hade från vällofl. Borgare-ståndet blifvit återremitterade; men som desamma af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit bifallna samt Bonde-ståndet dervid låtit bero och beslut sålunda angående dem redan är fattadt, så kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets vidare åtgärd.
Comrnitterade hafva ock anmält, att under Öfver-Jerfva Hemmans bortarrendering blifvit innefattad en Äng, Kungs-Ängen kallad, hvilken förmenas icke vara i Hemmanets mantal eller skattläggning begripen; hemställande Commiterade, om icke, sedan undersökning härom skett och derest Ängen finnes icke tillhöra Hemmanet, den samina vid arrendets slut år 1821 måtte få användas till ökande af den knappa och otillräckliga Hötillgången för Slotts-Stats-Eetjeningens kreatur. Hvad Slotts-Byggnaderne anginge, hafva Comrnitterade andragit, att enligt förrättad besigtning och uppgjorde kostnads-förslager till sådar. e reparationer å desse Byggnader, hvarmed icke utan äfventyr af husens totala förstöring 520 Stais-Utsknttets ÉelänXanden - kunde uppskjutas, erfordrades 8725 K:d 42 sk; hvarförutan till fullkomligt iständsältande af Slottet jemte öfrige Byggnaderne är upptagen én sumrrfa af 18,886 B:d 14 sk. eller tillsammans med nyssnämnde behof ett belopp pf 27,612 R:d 8 sk, hvartill serskildt anslag af Statsmedel alisa vore nödigt.
Af Lilla Djurgården: 1862 års skörd 2,065: 72. Balans till år 1863: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Ved och lyshållning 2,218: 3. Nybyggnad och reparationer 2,602: 65. För Ultuna gård: Aflöningar och kosthållning 2,148: 25. Grundförbättring och dikning 552: 6. Nybyggnad och reparationer 5,979: 9. Ved och lyshållning 608: 4. För Lilla Djurgården: Aflöning. 522: 95. 1862 års höstutsäde vid Ultuna, Granberg och Lilla Djurgården 860: 78. I afseende å uppställningen af Institutets räkenskaper och deras förande hafva Revisorerne, lika med hvad vid föregående revisioner blifvit anmärkt, funnit åtskilligt — 133 — ett erinra. Så t. ex. uppgå utgifterna för trädgårdarrie under revisionsåret enligt räkenskaperna till ett sammanlagdt belopp af 765 R:dr 39 öre, under det värdet å skördade rotfrukter och till hushållet aflemnade grönsaker bokföres till en summa af endast 117 R:dr 50 öre.
BevillningsUtskottet. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af d. 3 December 1817» angående sökt befrielse från Bränvins bevillningens utgörande för Iren l8lo, 18II och 1812 af Personer å Dandet, som ej äga eller besitta jord. S. D. Remitterades till Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet ett anförande af Kongl, Hofpredikanten och Prosten B. Backman angående nyttan för Landet af en fri Bränvinstilf* verkning. Från Vällofl. Bmrgare Ståndet. S. D. Remitterades till StatslTtskottet t Herr Edelbergs på Bordet sedan den 13 December liggande Memorial, angående användande af en i Landscrona befintlig Barrack till CorrectionsHus. Lagutskottet: Herr Cederborgs sedan den 13 December på Bordet hvilande Memorial, äfvensom Herr Kjellanders denne dag aflemnade anförande angående vissa ändringar i nu gällande Stadganden rörande Förmyndares tillförordnande, S. D. Upplästes Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den Io Decemr Protokolls Utdrag d. 15 Decr I817. 443 ber, angående Allmänna Penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, samt remitterades till Stats och Banco Utskotten. S. D. Re mitterades till StatsUtskottet : Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer al den 29 sistlidne November, angående beviljandet af vanliga Prestbohls friheter åt några nya Prestebostäl len, samt i Allmänhet för de Kyrkoherde och Capelians boställen, hvilka, i anseende till skeende nya Pastorat* och Capell-Inrättningar, framdeles kunna tillkomma. Fran Hedervärda Bonde Ståndet. S. D. Upplästes Kongl, Majrts Nådiga Pro' position till Rikets Ständer af den 10 December, angående Allmänna Penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, samt remitterades till Stats och Banco Utskotten. S. D.
Men då jag anser, alt densamma åsyftar ändring af ett stadgande i Ridd.Ordn., och således icke kan annat än remitteras till Ridd.Utsk., anhåller jag, att mina anmärkmr måtte få motionen åtfölja. Frih. Hamilton, Hugo: Jag är hufvudsakligen förekommen af den värde ledamoten, som sist yttrade sig, och instämmer med honom till alla delar. Jag ämnade nemi. att få till 11. och Ad. framställa några betänkligheter mot det förslag, som Hr Aminoff väckt, det nemi., alt på en gång suppleanter skulle väljas för blifvande ledigheters fyllande i de samtlige Utsk:n. Dessa suppleanter skulle endast kunna komma att inträda i följande två fall. Det ena är nemi. då en Utsk:sledamot begär permission och på någon tid aflägsnar sig från riksdagen. I delta fallet kan denna motion icke tillämpas, ty 7!) § Iliksd.- Ordn. bestämmer alldeles ovillkorligt, att dä skall en ledamot anmäla sig lill ledighets erhållande, först i Ulsk. och sedan i sitt Stånds plenum, hvarest, om ledigheten beviljas, nytt val till Utsk:sledamot genast skall förrättas. Det andra fallet, hvilket jag tager mig friheten tro hafva varit skälet till denna motions väckande, skulle vara, att en tillfällig ledighet bland Ulsk:sledamöterne skulle kräfva deras completlerande; dä således den valde suppleanten för en dag eller ännu kortare lid skulle fylla den frånvarandes plats och Ulsk. vid blifvande voteringar sålunda alltid vara complett. Jag inser ganska väl nyttan af det - 96 Den 7 Augusti. ta förslag, men det är icke i grundlagen påbjudet, utan tvertom är i 79 § Riksd.Ordn. stadgadt, att en ledamot kan vara borta efter anmälan 2 t. o. m. 3 veckor. Han kan äfven, efter 24 § Ridd.Ordn., 2 t. o. m. 3 gånger vara borta ifrån Utsk:s sammankomster, utan erhållet tillstånd, och förlorar likväl icke sin riksdagsmannarätt. Således bar grundlagen förutsatt ledigheter inom Utsk:n.
Jemte det jag förenar mig med de herrar, som begärt återremiss af delta betänk, , vill jag endast exempelvis anföra att det ej är mera än 10 ä 12 år sedan vi här i Stockholm voro alldeles utan salt, så att emellan 20 ä 3o,000 tunnor fisk förskämdes, sorn icke kunde insaltas, innan det blef öppet vatten. Jag ville blott nämna detta såsom en upplysning. Hr Ribbing, Arvid: Af datum på detta betänk., äfvensom af dess innehåll, finner jag att jag ej varit i Utsk, närvar, vid denna frågas afgörande. Jag vill således fritaga mig från delaklighet i beslutet, och då betänk, ingalunda upptager det slags skäl, sorn här blifvit anfördt såsom grund för återremiss, nemi. att, utom de vanliga äfventyr, som anskaffande af en nödvändighetsvara kan vara underkastad, äfven bör tagas i betraktande de naturhinder, som af en föreg:de talare blifvit åberopade, och hvilka medfört de af honom omnämnda stora svårigheter för införandet af salt, då det varit allromest behöflig t; så skulle jag tro, att åtminstone icke dessa skäl, genom Utsk:s betänk., eller de på detsamma grundade påståenden blifvit vederlagda. Fördenskull och då frågan är af större vigt i sig sjelf, än den förlust som kau uppstå genom saltupplagen, skulle jag tro att fullgilltiga anlednrr finnas till återremiss, hvilken således ufven jag vågar yrka. Fril). Sprengtporten, Jac. Willi.: Det torde nu mera vara alldeles för sent att ingå i några betraktelser, huruvida det må anses hafva varit välbetänkt, att befria städerna från den skyldighet de förut hade att bålla saltupplag, en skyldighet, som äfven blifvit utsträckt till spanmåls-upplag. Sedan städerna blifvit befriade derifrån, kan Ga Den a September c. m. jag icke föreställa mig att någon lagstiftning, sorn återför ett sådant åliggande för dem, kan komma i fråga.
Uti ett från Bonde-ståndet till Stats-Utskottet remitteradt memorial liar Riksdagsfullmäktigen Gustaf Pettersson från Östergöthlands län anfört, hurusom Lysings häradsboer i nämnde län från äldre tider jemte rättighet till mulbete för sina kreatur å Ombergs kronopark, tillika åtnjutit den förmån att, efter årligt markegångspris, la lösa all den skog, som efter utsyning funnits att, tillgå på kronoparken; men som dessa förmåner blifvit häradsboerna beröfvade genom det i sednare åren vidtagna förändrade hushållningssätt med parken, enligt hvilket deri på jägeribetjeningens föranstaltande upphuggna ved försåldes på offentlig auktion, hvarigenom vedpriserna uppdrefvos så högt, att den mindre bemedlade understundom icke kunde, äfven med de största ansträngningar och uppoffringar förskaffa sig Sitt nödvändigaste behof utaf skogsprodukter, så har för afhjelpande af dessa svårigheter, motionären, under åberopande af Kongl. Brefven den 9 November 1791, den 26 Juni 1792, den 8 Maj 1798 och den 12 November 1812, föreslagit, att de Lysings häradsboer, hvilka jemte rätt till mulbete för deras kreatur, tillika varit berättigade till utsyning af skogseffektcr å Ombergs kronopark, måtte för framtiden dervid bibehållas; att dessa rättigheter utsträckas så långt tillgångarne medgifva; att priset å utsynte effekter bestämmes efter markegång; att utsyningen må ske lassvis på roten, hvarigenom en livar kunde använda sin utsyning efter behag och egen beqvämlighet samt bespara den kontanta1 utgiften för upphuggning, samt slutligen, att åt Öfverjägaren i distriktet blefve uppdraget att verkställa fördelningen af skogseflfeklerna efter förmedladt hemmantal. Af motionen bilagde och i öfrigt tillgängliga handlingar har Utskottet inhemtat att åtskilige hemmansägare i Lysings härad, med åberopadt stöd af ofvanom - Sluts-Utskottets Utlåtande, N:o 146. 13 vanomförmälde Kongl Bref hos Kongl.
Den 2 Iunir. 379 snnan utwäg, än bygga med noggranbetoch betänkande, och det wil med andra ord säga, bygga långsamt? Sädant pastar olyckligtwis icke med Sweriges tilständ i detta ögonblrck. De aktntngswarde Män, som upgifwit sina tankar om National-<ep>'68-ntatiottLii8 förbättring, och anie närwarande stund för den bertil'lämpligaste, bafwa i mänga afseenden rätt; men sä widt jag. ktinnat förmärka, kafwa de ej til afwentyrs fä,i nog upmärksamhet va Rikets wäda emot Utländska fiender, hwilka ännu hota hjertat af Fäderneslandet. Medan wi ärna bygga, bestnder man ost sjelfwa Byggnadsplatsen Kan hända mäste wi först gripa til swärdet, och med Swenstt mannamod och förenade krafter förswara wär Tomt. Stridens stund är ej den lugna öfwerläggningens; wi mäste börja med at bewara tryggbeten för wärt arbete; och ej förr än denna säkerhet är avunnen, kunna wi företaga det med samdrägt, wishet och oafbruten drift. Det har lyckats mägtrga Nationer at under brinnande krig skapa sig nya con8tltuuoner, bygdå pä ny grund. Wi äro ej i en sä gynnande ställning. Med öppna ögon och blödande hjertan städe wi wärt Fosterland, stympadt och förswagadt. Wi wete ej ens hwad som är, hwad sorn stall förbltfwa wart etter fiendens. Ue8llItLtet af besia mina ofcrgripeliga anmärkningar är det tilstyrkande, at eon5tjtuti'on8- Ut - 38o Den 2 Junit.
Friherre ^öeltvärä, Lric Oörsn, förklarade i anledning häraf att StatsUtstotket sä snart som möieligt wore, skulle inkomma mch sin verätteise sä wäll om Jndragnmgarne som Lön-t>llökningarne. Herr Grefwe» och LandrMarskalken proponerade att Friherre 8t» Is Diktamen till StaköUistoktet mätre remitteras, och Författaren lemnäs liltständ att detsamma med de ösriga Ständen comr murncera. Bifölls. Föredrogs 8 nyo de förenade Statsoch BewillrungsUkstolkens den 21 December pä borded lagda Betänkande, rörande nödwändig rättelse i skyldigheten för Stockholm, Götheborg och Gefle arr Clarera Slö-Tullen med »växlar t Hamburger Banco. Bifölls. Ridd. och Ad. Pror. ; B. Fö - 658 Dcn n Ianuarli. Föredrogs ä nyo Stas-Urstottets den 19 De« ccmder pä bordet lagda Betänkande, rörande äkstllliga af Riksdagsmannen ifrän Carlskoga Oxeli>e^ gjorda allmänna Anmärkningar och Klagomäl öfwer mchbruk. Pä Första Momentet rörande yrkad Redowisninq kö'' Statens medel sedan 1800 ärs Riksdag, blef Stats U?stotrets tillstyrkan, uppå derom of Herr Grefwe» och LandtMarstalken gjord proposition bifallen Wid andra puncten rörande Hushällningcn med Kronans Domainer, KongSgärdar och Kronossogar, rrindrade Friherre 8t3e1 von hlollNeln, att om han rätt hade fattat denna punkt, omnämdes deri näqon oordning och mchbuslMning med Kronans Domainer, Skogar och Parker m. m. han hade äfwen erhällit kunstap om en nyligen timad 0- vrdning pä Kronostoqar.
Men huru kunde Herr Magistern ligga och ti llika öfva sig i ridande? Eller hvad betyder det besynnerliga ordet Candidatryttare? TROSELIUS. Lilla sk alk! Så ska hon också raillera med sin gamla Informator. Jag red inte physic e och propri e u tan logice och metaphorice, förstår Mamsell. Jag hårdrog och red på ord. Ja, jag var så perf ect i dis puterande, at j ag kunde vederl ägga det jag sjel f bevis at. RE D et fordras inte lite genie för at komma ut med sådant. TROSELIUS. Ja, jag vann inte heller li te bifall. I synnerhet inl ade jag stor ära med min Dispu tation pro Exerci tio, som handlade om Tiden, och min Dis putation pro Gradu , som h andlade om Evigheten. REGINA. Herr Magistern l är då känna hel t nog a, hur det går til i evigheten. TROSELIUS. Så mycket som behöfs, min täcka Mamsell. Fast j ag inte vet något därom specialiter; så vet jag så mycket mer generaliter. Men det var inte om den tilkommande Evigheten, utan om den förbigångna, som jag disputerade. Jag beskref, huru alt var beskaffadt, innan ännu någon ting v ar til och därpå höll jag et Disputationscal as, där _ REGINA. Herrarne förmodligen glömde både tid och evighet. TROSELIUS. Ja, nästan så, min täcka Mamsell. Under Calaset kom j ag i stark dispu t med flera af mina nya bröder, angående K roppars exsistence. J ag påstod at al t hvad man ser, är inte annat än bara synvilla eller erscheinung, som Kant behagat kalla det. De andre åter påstodo 44 do ifrigt, at al t mås te vara s ådant, som det ser u t. Mett än i dag är jag k är i min sats. REGINA. J a så, Herr Magister. Då är Ni någon ting hel t annat i er sj elf, än hvad Ni syns vara för mina ögon. J ag är också någon ting helt annat i mig sjelf , än det jag syns vara för edra.