Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
V s. 870—872. 0111, dels nedsättning dels upphörande af, för inomskärs Skeppare. VI s. 355 — 35g. Särskilde meningar. VI s. 36o—-365. Ytterligare utlåtande. VI s. 583—'586. Loverts Bruk , angående sökt befrielse från Tionde utgörande för Aluntillverkning vid. II s. 961 —- 965- Lunda Hemman, örn nedsättning i arrendet för. Se Högsta. Lundberg och Liljedahl, angående Frakt-ersättning till Skepparne. II s. 1025;—1027. Lundeqvist, förslag att Staten skulle ersätta tryckningskostnaden för det af honom utarbetade Ram > rnarverk, och utlåtande deröfver. I s. 34.2—345. Lyckeby Qvarnars reparation, rörande 11000 R:dr B:co förskjutne medel till. Län, rörande tillåtne omsättningar af lagsökte och till lagsökning förfallne. Läkare, Provincial i Härjeådalen, om anslag åStat för en särskild; Utlåtande öfver förslaget. 1 s. 914, gi5. •— Vård, orri utvidgad inom Blekinge Län; Utlåtande deröfver. I s. gn—gr3. Särskildt yttrande. I s. gi3, <914- Lärare, om Lön för en, i Stats-Hushållnings-Vetenskapenm. m. — Löner, om uppförande på Indragnings - Stalén af 3:ne vid Skeppsgosse-Scliolan i Carlskrona. II s. 1800 — i8o3. Re gis tet. Läro-Verkens närvarande beskaffenhet, om undersökning af de Civila. V s. 647-—t>4g. Särskild mening. V s. 64g—662. Ytterligare utlåtande. VI s. 521'—534. Särskild mening. VI s. 534 ~~ 554. Länsman, Löntillökning ät dem föreslagen. Utskottet kan sig för närvarande ej dermed befatta. 1 s, 402 —4° 4’ Ytterligare utlåtande derom.
Jag anser mig, såsom ledamot af Ekon.-Utsk:t, böra yttra några ord vid detta tillfälle. Utsk:t har ingalunda med lättsinne behandlat den väckta motionen, ulan tvärtom ganska grundligt; men man har ej kunnat uppgifva, hvad den åsyftade lagen skulle innehålla. Icke kan der föreskrilvas, på hvad tider banken skall vara öppen, eller hvartill öfverskotten skola användas; det beror väl på direktionen sjelf att bestämma. Att denna är ansvarig för de medel, den emottager, synes mig lalla af sig sjelft; och hvad insättarnes säkerhet beträffar, så har man ju förklarat, att man icke önskar någon statens inblandning i sparbankernas förvaltning. Grunden till dessa inrättningar är naturligtvis, att det finnes personer, omfattade med allmänt förtroende, hvilka äro hågade att mottaga insättning af penningar och derför betala ränta; och den som gör besparingar och har medel att placera, får väl sjelf se till, att han har tillräcklig säkerhet att återfå dem. Jag har således svårt att finna, huru Utsk:t skulle kunnat komma till ett annat resultat i detta fall, och anhåller derföre om bifall till Bctänk:t. Hr von Koch: Det förundrar mig visserligen icke, att Ordföranden i Ekon.-Utsk:t finner alla tal, som äro emot hans åsigt, vara för långa; men deremot förvånar det mig, att han icke ens behagat höra på hvad jag sagt. Han har nemi., oaktadt de af mig lemnade upplysningar, påstått de Engelska sparbankerna böra tagas till mönster. Jag får då ytterligare upprepa, att 11 sparbanker derstädes gjorde bankrutt på en summa af 4 millioner, och detta var just anledningen, hvarföre regeringen tog saken om hand. För öfrigt kan det vara temligen likgiltigt, huru beslutet nu formuleras, blott man icke bifaller Betänk:t, och jag förenar mig derföre med Hr von Troil och Frih. Sprengtporten om Hr Isbergs reservation. Frih. Den 14 Mars e. m. 161 Frih. Raab, Adam Christian: För min del instämmer jag med dem, som önska att en generell lag blefve gällande i afseende å sparbankerna.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN. G. SANDELS. G. F. LAUEÉN. Stockholm den 22 Februari 1856. N. A VV arenius. Kongl. Krigs-kollegii Aflönings-afdelnings, underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af 1852 och 1853 års räkenskaper för de under denna Afdelning ställda kassor och fonder. Stormäktigste Allernådigste Konung! Aflönings-afdelningen i Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium åligger att, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning genom remiss den 5:te innevarande månad, i hvad denna Afdelning rörer, afgifva till Eders Kongl. Maj:t stäldt underdånigt utlåtande, med anledning af den berättelse Rikets Ständers sednast församlade Revisorer atlemnat, efter verkställd granskning af statsverkets räkenskaper för åren 1852 och 1853. Vid redovisningen för 4:de hufvudtiteln samt de under Krigs-kollegii vård och förvaltning ställda kassor och fonder hafva Revisorerne dels omförmält, dels erinrat i: § 6. att de bidrag sistnämnde kassor och fonder, äfvensom anslagen till extra utgifter samt till skrifmaterialier och expenser, under redogörelseåren lemuat till Krigs-kollegii aflöning, »icke äro i räkenskapen på ett ställe synliga»; varande derjemte af Revisorerne tillstyrkt, att dessa särskilda bidrag, som bland annat skall hafva medverkat dertill, »att militie-bostälis - 279 — »kassan icke fullkomligt uppf)Iler sitt ursprungliga ändamål», måtte upphora, samt Rikets Ständer, för sådant ändamål, »få emottaga en nådig framställning om hvad för Ivrigs-kollegii »aflöning i dess helhet må kunna erfordras.»
Samma talare har ytterligare omnämnt nödvändigheten, att i afseende på uppbördssättet för indeldta armeens löner närma sig det naturliga förhållandet, hvilket skulle vilja säga, att uppbringa lönerna, så mycket som möjligt, och han har för denna åsigt åberopat Carl XI:s auctoritet. Jag ber att härvid få erinra, att om den vishet, hvarmed Carl XI styrde landet, ännu funnes hos de Styrande, skulle det icke kunna tillgå på ett så onaturligt sätt, att löntagarne äga vid uppbörden af sina löner godtyckligt beskatta landet; och som till förekommande häraf Utskottens förslag synes mig innefatta en icke otjenlig utväg, anhåller jag om proposition till bifall å Utlåtandet. Herr Nordenanckar^ Gustaf: Jag vill icke egentligen yttra mig hvarken för eller emot det framställda förslaget, utan endast, i anledning af Grefve von Fersens begäran, att i Contrapropositionen få Utskottens första Betänkande, hemställa, om det är möjligt, att till Contra-proposition taga ett Betänkande, som redan en gång är afslaget. 43 Den i Mars e. m. Hvad Utskottens senare ifrågavarande Utlåtande beträffar, torde jag blott få fästa Ridder skåpets oell Adelns uppmärksamhet på den ensidigheten deri, att väl räntegifvare, men ej räntetagare, skulle äga optionsrätt till praestation in natura. Herr Hjerta: Jag är förekommen af Grefve Horn uti hvad jag ämnat anmärka i afseende å sättet för bestämmandet af markegångsprisen. Jag skulle tro, att räntetagarnes intresse är dervid tillräckligt bevakadt, och om det ej så vore, skulle det blifva, det genom antagande af förevarande förslag. I samma mån räntespannemålen kommer att utgå efter ett medium af 5 års markegångspris, i samma mån skall man använda mera flit att få det för hvarje år bestämdt till det pris, sorn är det mest gångbara i orten. Det är alltså af dessa skäl jag yrkar bifall till Utskottens sednare förslag, hvarvid jag dock ber alt få fästa Ståndets uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att i i:sta punkten af de 4 föreslagne bestämdt uttryckes, att det är hvarje Läns Markegång > som der menas.
Uronzpulfver; häuföres uuder Metaller, sammansatta, arbetade, andra slag. Iruneller; se Plommon, årynsleuar; se Stea. Buteljer; se Glas. Bålar, utländska ; se Fartyg. Bäfvergäll; häuföres under Apnllieksvaror. Bär, ej specificerade; se Fiukter. Bärsaft, med tillsats af socker och sprit; häuföres uuder Likör; utau sådan tillsats; häuföres till Cider. Bössor; se Gevär. Förslag' till Tulltaxa. 303 Böcker: med inbundet, rent eller linieradt papper draga lika tull som papperet, med tillägg af 50 procent. Bönor, alla slag Cacao, Caffe, m. fl. se under bokstafven K. Cement Chocolad Cider, tullbehandla» lika med Vin. Cikorierot Citroner Citronsnit Citronsall eller kristalliserad Citronsyra Citronskal, torra Dadlar Deglar hänföras lill Redskap och Maskinerier. Dekorationer, Platåer med tillbehör, äfvensom Ornamenter, ej specificerade, tullbehandla» lika med det ämne, arbeladl, hvaraf de hufvudsakligen beslå. Dividvi eller Libidvi (Garlskidor) Dref Drefmat, eller gammalt och i sljcken af högst 12 fots längd sönderhugget lågviike Dricka: porter öl och andra slag . Dun. alla slag Emalj, i massa Enbär Etuis, med eller ulan tillbehör, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen Fartyg och båtar, utländska med tillbehör Fenkål Fernissa Qvantitet för Tullberäkningen . 1 skålp. skålp. skålp. kanna. skålp. skalp. skålp. 1 kanna. 1 kanna. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. Införsels tull. Biksmynt. B: dr öre Fria. Fritt. Fri. Fria. I 1 75 Fria. 1 7 10 Calmus, Kamelhår. ni. 11 , se under bnkstafven K. Cassia Fislula; hauf,ires under Apolheksvaror.
Men dock hafver jag gjort ditt ansigte hårdt emot deras ansigte, och dina panno emot deras panno. Ja, jag hafver gjort dina panno så hårda som en diamant, och hårdare än en bergklippo; derföre frukta dig intet, och var intet förskräckt för dem, att de ett sådant ohörsamt folk äro. Och han sade till mig: Du menniskobarn, all min ord, som jag säger dig, dem fatta med hjerta, och hör med öron; Och gack bort till dins folks fångar, och predika dem, och säg till dem: Detta säger Herren Herren, ehvad de hörat eller låtat. Och ett väder lyfte mig upp, och jag hörde bak mig en dön, lika som af en stor jordbäfning: Välsignad vare Herrans härlighet i sitt rum! Och jag hörde ett ruskande af djurens vingar, hvilka sig slogo emot hvarannan; och bullret af hjulen, som hardt när dem voro, och dönen utaf en stor jordbäfning. Då lyfte vädret mig upp, och förde mig bort; och jag for bort, och vardt svårliga förfärad; men Herrans hand höll mig fastan. Och jag kom till de fångar, som bodde vid den älfvena Chebar, i skördatidenom, och satte mig när dem som der såto, och blef der med dem i sju dagar ganska sorgfull. Och då de sju dagar framledne voro, skedde Herrans ord till mig, och sade: Du menniskobarn, jag hafver satt dig till en väktare öfver Israels hus; du skall höra ordet af minom mun, och göra dem ena förvarning på mina vägnar. Om jag säger dem ogudaktiga: Du måste döden dö; och du förvarar honom icke, och säger honom det icke, att den ogudaktige tager sig vara för sitt ogudaktiga väsende, på det han må blifva lefvandes; så skall den ogudaktige dö för sina synders skull, men hans blod vill jag kräfva utu dine hand. Men om du förvarar den ogudaktiga, och han icke omvänder sig ifrå sitt gudaktiga väsende och vägar, så skall han för sina synders skull dö; men du hafver friat dina själ.
Myntet inkomne 11,150 3,750 — 96,900 18,600 — 66,000 51,900 — 174,050 22,350 51,900 — Summa 14,900 — 115,500 — 117,900 248,300 “1 Efter afdrag af under tiden från Banken utvexlade __ _ __ _ 35,250 35,250 uppgick behållningen den 30 Juni innevarande år till 14,900 115,500 82,650 213,050 Någon ommyntning af koppar-skiljemynt utaf aldre prägel har icke heller under den tid, hvarför nu redovisas, egt rum, hvadan Bankens förlust derå, 20,576 R:dr 41 öre R:mt, fortfarande balanseras oförändrad. — 25 — § 22. Balansen vid 1861 års slut å räkningar i Depositions-Afdelningen Deposition*- TOTeisen, Dukater. Riksmynt. l:sta klassen: Medel, som bero af Bankens egen styrelses disposition . 2:dra klassen: Kreditiv eller förlag från Banken 3:dje klassen: Staten samt dess allmänna verk och kassor tillhöriga medel ... 4:de klassen: Medel, tillhörande de under Stockholms stads styrelse hörande embetsverk och kassor, jemte åtskilliga allmänna inrättningar, vålgörenhets-anstalter, konkursmassor m. fl öde klassen:
HÄRADSHÖFDINGEN. Låt så vara, men det hindrar icke att jag känner ett gränslöst ansvar, då jag har människors öden i min hand, och då mitt uttalade ord kan verka ner i generationer. Jag syftar nu närmast på detta skillnadsmål mellan baronen och hans maka, och jag måste fråga er, som i kyrkorådet meddelat makarna de två varningarna, hvad er mening är om deras inbördes förhållande och relativa skuld. PASTORN. Det vill säga: häradshöfdingen vill göra mig till domare, eller ställa sin dom på mitt vittnesmål. Däremot måste jag endast hänvisa till kyrkorådets protokoll. HÄRADSHÖFDINGEN. Ja, protokollen, dem känner jag. Men det är just hvad som inte står i protokollen jag behöfver få reda på. PASTORN. Hvad makarna vid enskildt förhör tillvitat hvarandra är min hemlighet; och för öfrigt: hur skall jag veta hvem som talat sant och hvem som ljugit. Jag måste säga er hvad jag sagt dem: jag behöfver inte tro den ena mer än den andra. 12 HÄRADSHÖFDINGEN. Men ni har väl kunnat bilda er ett omdöme om saken under dessa förhandlingar? PASTORN. Jag har bildat mig ett omdöme när jag hört den ena parten, och jag har bildat mig ett annat omdöme när jag hört den andra parten. Med ett ord: jag kan icke ha någon grundad mening i denna fråga. HÄRADSHÖFDINGEN. Men jag skall uttala en bestämd mening, jag som ingenting alls vet. PASTORN. Det är en domares tunga kall, som jag aldrig skulle förmå bära. HÄRADSHÖFDINGEN. Men man skall väl kunna framte vittnen? Få bevis! PASTORN. Nej, makarna anklaga icke hvarandra offentligt. Och för öfrigt: två falska vittnen äro full bevisning, och en menedare är lika god. Tror ni att jag skulle bygga dom på pigors skvaller, afundsjuka grannars prat, eller partiska släktingars hämnd! HÄRADSHÖFDINGEN. Ni är en förfärlig skeptiker, pastor! PASTORN. Man blir det efter fyllda sextio år och när man varit själasörjare i fyrtio. Lögnen sitter i 13
Kan man deremot, på salt K. M. i Sin Propos. lillkännagifvit sip önskan vara alt framdeles göra, nu genast nedsätta medelportol till en enda sats på 4 sk., och Statens tillgångar medgifva genomförandet af en sådan förändring, så är det så mycket bättre, men då betänkligheter möta för vidtagandet af ett sådant steg, synes mig, att man icke vid delta tillfälle bordt försumma alt tillgodogöra sig den mindre fördelen, derföre att man icke kunnat på en gång vinna så mycket, som man helst önskat. Delta bortkastande af en gifven fördel skulle jag tro vara ett misstag. Man har visserligen sagt, ehuru icke i betänkandet, all förslaget af två 'portosatser skulle vara allt för mycket inveckladt, men, Mine Hrr, huru hafva vi då kunnat reda oss f. n. vid alla de olika portosalser, som nu finnas? Det måtte väl vara oändligt lättare att reda sig med endast två olika portosatser, än med så många, som nu förefinnas, och hvad är det för kunskapsmålt, som skulle erfordras, i fall K. M:s Nåd. förslag antoges? Jo, alt man skulle veta, hvilka postkontor, som äro belägna på 20 mils afstånd ifrån det postkontor, som man begagnar för brefvens afsändning, och sedan man en gång ifrån det postkontoret fått en posttaxa, behöfves icke mera någon uudervisning derom. Det måtte väl vara lättare alt hålla reda på dessa jemförelsevis få postkontor, än att kännaralla de portosatser, som nu äro gällande. Då en så betydlig lättnad kan åsladkommas, ulan att äfventyra den förlust för Slaten, som man anser den icke f. n. kunna underkasta sig, skulle jag tro, att det vore skäl att göra den ifrågasatta förenklingen. Den enda omständigheten att iakttaga, blir, att man skaffar sig reda på, hvilka postkontor, som äro belägna inom radien af 20 mil, och för bref till dessa postkontor påfästar 4 skirs frimärket. Alla andra bref gå för den högre portosatsen af 6 sk.
Det förstår jag inte, drottning, men jag ber dig Alltid förhoppningsfull, stackars barn! Men hvarför Fortsätt emellertid din vandring med zigenarna. Vid 20 SANNINGENS VÄGAR SPERANZA. tro dig fast jag inte kan förstå. Jag lyder dig, drottning. Och jag försöker att (Går bort mot bakgrunden med hunden i sina armar.) Scenförändring. Femte scenen. nunneklostret; ett halfcirkelformigt, stort rum med högryggade bänkar rundt omkring, i midien en predikstol. VERA sitter Hon är iklädd en säck med rep om lifvet, bara fötter, en nedböjd på trappstegen till predikstolen med ansiktet i händerna. slöja bunden tätt om hufvudet och ned i pannan, så att håret lång procession, företrädda af biktfadern i ämbetsdräkt och (Klostrets murar falla och man ser det inre af koret i år fullständigt skyldt. NUNNORNA komma sjungande i en abbedissan. De upplösa processionen och falla på knä i bänkarna rundt omkring, mumlande böner. ABBEDISSAN för biktfadern fram till Vera.) ABBEDISSAN. säkert djäfvulen, ty hon talar med främmande tungomål och hon vägrar hvarje botgöringsakt. BIKTFADERN (till Vera). Stig upp, olyckliga, och svara på mina frågor. (Vera reser sig motvilligt och ser honom trotsigt i ögonen.) BIKTFADERN. blygsel öfver hennes tillstånd kan spåras i hennes blick och hållning. Ställ dig här. Hon tycks vara besatt af trotsets djäfvul. Ingen Här är den olyckliga min fader. Hon hafver stolparna och gör min af att binda henne där med ett rep, (Han skjuter henne tillbaka mot en af de höga bänk 21 FÖRSTA AKTEN som abbedissan håller i beredskap. försvarar sig. Biktfadern till abbedissan ) ängslas för den heliga akten. Vera ger till ett rop och Det syns hur satan inom henne våndar sig och (De hjälpas åt att binda henne, hvarefter prästen ställer sig midt framför henne, lägger yttersta snibben af sin violetta stola omkring halsen på henne, bestänker henne, sig själf och de kringstående med vigvatten. Nunnorna bedja högt och med ängsliga röster.)
Utskottet icke för närvarande finner skäl tillstyrka förändring i det af Rikets senast församlade Ständer fattade beslut, rörande utskrifningen af Utskottens Betänkanden, helst den pålitlighet och skyndsamhet, som för gö - 4 Exp.-Utskoltels Utlåtande N.-o 8. romålens oafbrntna gång måste kunna påräknas, endast står att erhålla t den moa "Utskottet har tillgång på personer, hvilka, lika mycket af inre drift, som af den vedergällning de undfå, känna sig uppmanade alt med uppmärksamhet och flit fullgöra sina skyldigheter. Utskottet kan dessutom icke inse, hvarföre Exp.-Utskottet skulle ensamt förmenas att få påräkna biträde af städade och med en viss hildning försedda personer, enär R. S:s öfriga Utskott, utan anmärkning från Molionairens sida, få fortfarande deraf sig begagna; och då de från Utskotten ankommande Concept-Betänkanden, serdeles i vidlyftigare mål, ofta kunna hafva vid justeringen undergått mer och mindre förändringar i ordställningen, hvarigenom öfverskrifningar och otydligheter uppkomma, lärer det höra anses leda både till nödig säkerhet och en god ordning, att ett exemplar *f Betänkandena, utorn den afskrift, som af Boktryckaren begagnas, alltid varder särskildt utskrifvet, för att, försedt med Utskolts-Ledamöternes namn, såsom inneliggande exemplar för framtiden förvaras och inbindas.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade sedermera att Hr Ribbing begärt, att det af honom under diskussionen i detta ämne afgifne anförande, måtte remitteras till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., men att då detta anförande icke innefattade någon särskild motion och R. o. Ad. redan afgjorl Frih. Raabs motion, Hr Landtm, finge hemställa om R. o. Ad. ansåge remiss af berörde anförande kunna äga rum. Ropades nej. 458 Den 12 Februari e. m. Föredrogos, men lades, på begäran af Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabriel, m. fl. ledamöter, ånyo på bordet StalsUtskis nedannämnde d. 9 dennes e. m. på bordet lagda utlåtini N:o 37, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster; N:o 37, Litt. A, i anleda, af K. M:s nåd. propos. ang:de nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta från livart 10:de lill hvart 30:de Skf? af tillverkningen, samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera sina hemmansränteoch mantalseller qvarnlulls-kol; Nio 37, Litt. B, i anledn. af väckt motion om upphörande af tioude-afgift å Alun; N:o 37, Litt. C., i fråga om upphörande af de bland Statsverkets ordinarie inkomster upptagne gerningsören; N:o 38, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens lista hufvudtitel; Nio 39, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 2:dra hufvudtitel; samt Nio 48, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 3:dje hufvudtitel. Föredrogs BankoUlskis d. 9 dennes e. m. på bordet lagda mern. Nio 11, med hemställan om afskrifning af ett utaf grosshandlaren A. Broberg Andersson i lifstiden uti banken upptaget lån.
Med Vile och Vi skapar han himmel och jord, med Höne och Lodur människan, och sjelf gifver han henne ande. Från honom komma alla andeliga gåfvor: skaldskap och inspiration och all kunskap (runor); men han är också krigets upphof. Han är den äldste af alla gudar, och huru mäktiga de öfriga gudarne än äro, tjena honom dock alla som barn sin fader. Hans väsen är olikt de andras deri, att han icke är bunden vid någon enskild verksamhet, utan omfattar alla på en gång, ej är inskränkt till någon tid, utan är tidens konung och herre. Derigenom är han Allfader. Åsarnes rika, sköna krans i Valhall är ej annat än en återspegling af Allfaders rika, mångsidiga natur. Han är denna tidens, denna verldens gud och i henne är han allsmäktig. Mångfaldiga äro de gåfvor, hvilka Odin förlänar: synkraft, skaldskap, vältalighet, klokhet, mod, seger, förlig vind, rykte, rikedom, vapen, smycken o. s. v. Den stora mångfalden i Odins väsende betecknas genom ett stort antal namn. Dessa kunna hänföras till följande klasser, hvilka kunna afse a) hans gudomlighet i egenskap af ordnare och herskare: Allfader, Ygg (fn. Yggr), Göt (fn. Gautr, Aldagautr) m. fl.; b) hans makt i naturen: Svinn (fn. Svinnr, Fjölsvinnr), Gångläre (fn. Gángleri), Gagnråd (fn. Gagnráðr), Vägtam (fn. Vegtamr), Vidre (fn. Vidrir) m. fl.; c) hans kroppsliga form: Grane (fn. Grani), Brune (fn. Bruni), Sidskägg (fn. Sidskäggr), Grimme (fn. Grimnir), Bålögd (fn. Báleygr) m. fl.; d) hans höghet i egenskap af poesiens, stridens och segerns gud: Fimbulty (fn. Fimbultyr), Ropt (fn. Hroptr), Valfader (fn. Valföðr), Härfader (fn.
Till Läne-Banken öfverlemnas all Låneoch Creditif rörelse samt Riksgälden. 410. WexelBanken invexlar och utvexlar myntbart silfver, efter ett nu för alltid, genom Ständers beslut och begärd Konungslig sanction stadgadt och fastställt värde, enligt med det hvartill myntbart silfver nu kan köpas. Inväxlingen sker af lo lod och derutöfver i jemna tiotal. Utvexlingen i 100 lod och jemna 1 ootal. Härigenom undvikes myntning och dermed förenad kostnad. 5:0. VexelBankens sedlar och Riksgälds sedlar blifva landets enda mynt. Den 28 Fehr ilar ii. 6:o. Till Banco och RiksgäldsFulImägt : s lemnäs fullmagt att upptaga ett lån af 3 n Hlioner Hamburger Banco i silfver, emot 5 å 6 procents ränta och viss uppsägningstid, hel*?': 5 år. Detta lån bör negocieras när det st 1 le hända att Banken utvexlat 8 millioner od silfver mera än den invexlat. 7:0. LäneBanken må hädanefter aldrig utgifva andra sedlar, än obligationer med 1 Li« ta, Desse äro: (a Fastighets-obligationer, hvilka lo med 4 procents ränta och 1 års uppsägnit samt hvari panten finnes upptagen. Dt o obligationer erhållas, emot första intecknii . till ett belopp af fasta pantens halfva vär le, på 1000 R:dr och jemna tusendtal derutöft er, emot 5 procents ränta och iO procents å t afbetalning; allt i Vexel Bancosedlar» b') Statsobligationer, sorn löpa med procents ränta och på vissa afbetalningstertni - iner. Dfcssa utgifvas vid alla de tillfällen, Riksens Ständer anse sig böra anticipera framtida kraft, i utbetalning för creditif m. och bör genast medlen anvisas till deras st eessiva inlösande» 8:0.