Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De som ägde lumpor att afyttra, funno afsättningsstäilen , utan att hemsökas af dessa nu kringstrykande lumpsamlare, hvilka, under skvgd af deras lumpsamlarepass, äro pa landet så besvärliga, att man med skäl må önska blifva från deni befriade. — Jag önskar näringsfrihet, mea jag önskar derjemte näringsordning. Jag önskar, att allmän säkerhet må stadgas, ty utan den kan ingen näringsfrihet, inga näringar bestå. Jag vågar derföre föreslå: 7° Den 4 Mars c. m. 1:0 att inga s. k. lurapsamlarepass få ntgifvas, vare sig af Konungens Bef:h:de, magistrater elleraf pappersbruksidkare; a:o att lumpsamlingen må få ske af i orten boendekanda välfrejdade personer, endast sa vidsträckt, att dessa personer ej behöfva pass. Örn dessa antogos af socknarna sjelfva, som bäst kunna bedomina frejdén, och pappersbruksidkaren för öfrigt sjelf drog försorg om att erhålla inom vissa distrieter commissionärer, som upphandlade för deras räkning lump, kunde dylika lumpmagaziner allmänt lillkännagifvas, så alt hvar och en kände, hvar lumporna kunde afyttras. Härefter hade bruksidkaren endast att ombesörja lumptransporten ifrån lumphandlaren till bruket. Härigenom kunde den ordning vinnas, sorn åsyftas; och om någon ovana skulle i början försvåra lumphandeln, tror jag den snart hade en öfvergång, oell förändringen bereda en önskad frigörelse från de oordningar, som man fåfängt jafvar, och sorn nu i sanning äro en tryckande börda för de landsorter, som äga pappersbruk i granskapet. Jag anhåller vördsamligen om remiss för detta mitt förslag tili vederb Utsk. Lades på bordet. Hr af Forsell, Carl:
Maj:t lärer i Nåder pröfva skäligt att llän f. d. Directionen öfver Faktoriet infordra, ville i Nåder inhämta dess yttrande, huru ofvanberörde förskott blifvit användt samt när och hvar de för år i83o tillverkade gevär blifvit aflemnade, eller ock att Kammar-Rätten må erhålla Nådig befallning att efter dit ingångne Räkenskaper i underdånighet uppgifva förhållandet härmed. Revisorerne hafva fästat deras uppmärksamhet vid den, till följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse den 25 Maji i835, skedde afföring, bland utgifterne, af 32,000 R:dr såsom en leverering till nybyggnad vid Carl Gustafs Stads Gevärs-Faktori; och hafva Revisorerne ansett att dessa, för gevärstillverkning anslagne, men sålunda använde medel, bordt i Räkenskaperne balanceras och icke såsom utgift afföras, så länge och intill dess beslut om ersättningen blifvit i behörig väg fattadt. Då med ifrågavarande, såsom beräknad tillgång å anslaget till ökande af Gevärsförråden, befintlige medels anvisande till nybyggnad af verkstadshus vid Faktoriet, var, till fördel för Staten, afsedt en ökad och efter tidens fordringar förbättrad vapentillverkning och behållningens användande på detta sätt alltså innefattade en förberedande åtgärd i och för det med anslaget åsyftade ändamål, har Collegium, som af högstberörde Nådiga skrifvelse icke kunnat hämta anledning till summans balancerande i Räkenskaperne för Extra anslaget, destoheldre derifrån densamma alfort, som medlen blifvit, till ett uppgifvet ändamål, definitift anviste. Slutligen hafva Revisorerne erinrat, att ehuru Rikets Ständer vid i83o års Riksdag beslutat, att de till Försvarsverkets iståndsättande då beviljade Extra anslag borde i Banken förräntas, på sätt för långifvare i allmänhet vore bestämdt, år i834 och i835 för Artillerioch Utrednings-Afdelningarne betydliga summor varit oförräntade i Banken qvarstående.
Vi B. 187. A. 3i4- — Nio 33. i anledning af väckt motion, angående rättighet för én beväringsskyldig, att annan duglig kail i sitt ställe sätta. V. Bi >87. A. 315. —• Nio 34i i anledning af väck t motion derom, att de 124 trinnor spannemål, sorn, under benämning af domkyrko-tunnor, nu årligen gå från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, hädanefter må tillfalla Hernösands kyrka. V. B. 225, 376. Å. 335. IXi A. 235. E. 271. — Nio 35. i anledning af väckta motioner om indragning af Biskopsoch Domprost-einbetena. V. B. 262. — Nio 36. i anledning af väckt motion, angående rättighet för de närmast landsvägen boende hemmansägare, att af d* derifrån mera aflägse njuta ersättning för oftare påkom - ( S ) mande inqvartering af lågande trupper. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: j\T:o 37. i anledning af väckta motioner ej mindre örn bestämde föreskrifter för befordringar inom PostVerket, ån ock om bebofvet af ny PostOrdning och Instruction för Postlnspectorer och Postförvaltare samt af nytt löningssätt för desse Tjenstemän. VI. B. 93. A. 388. IX. A. 235. X. B. 398. XI. A. 119. E. 281. — N:o 38. i anledning af väckt motion om upphörande af kronofisket vid Elfkarleby. VI. B. 93. A. 3g4. E. 7g. — N:o 3g. i anledning af väekt fråga om Jemtlands återförläggande under WesterNorrlands Län. VI. — N:o 4o. i anledning af väckt motion, om städernes befrielse ifrån inqvartering vid Recrytoch Remont-möten. VI.
EMILIE (utan att vända sig). Men hur är det fatt med Hans Och du ... Jag har ingenting att säga. (Slår an ett par ackord.) KATRINE (ännu upptagen af Hans). hvila sig litet... Han ser ut att vara alldeles förbi af trötthet. EMILIE (med ryggen till henne). Det var då väl, jag fick honom att gå in och Bara trötthet? 92 KATRINE (energiskt Går fram till Emilie). är något med Hans. Emilie du har alltså också märkt det? Det EMILIE (vänder sig om. Betänker sig ett ögonblick och säger så resolut): Ja jag har märkt det. KATRINE (tvekande). honom att grufva sig för det. Jag tror inte, det är valet. Det vore inte likt EMILIE (som förut). Det är inte valet. Det är det är Leonora. KATRINE. heller icke riktigt lik. Leonora (Långsamt.) Ja, Leonora är sig EMILIE (står bakom Katrines plats, så att denna ej kan se hennes ansikte). Nej icke sant: hon är sig icke lik. KATRINE (vänder sig om mot henne). Hon är väl en liten smula nervös som vi alla! EMILIE. ära i att vara likgiltig för det, som intresserar andra. Ack nej, Katrine Kan du då icke se, att det är sedan... KATRINE. Leonora nervös! Hon, som alltid sätter en Sedan när?. .. Hvad menar du 93 EMILIE (böjer sig ned öfver henne, lägre, tvekande). sin sista långa resa för en månads tid sedan och på nytt började att ständigt umgås här i huset Har du märkt Katrine, du kan inte vara så blind. KATRINE. Har du icke märkt, sedan Bruun kom hem från Den sista månaden, säger du? Alltså efter jul EMILIE (med mer och mer bestämdhet allt efter som hon talar). är sig icke lik längre, som du säger. KATRINE. Ja. I synnerhet de sista fjorton dagarna. Hon Du menar då inte, att Leonora, Hans' hustru... A, Emilie! EMILIE Och du sätter det i förbindelse med Max? Emilie (lågt). aftonen Jag kunde märka, att du förstod.
Sålunda sammanlagdt 120,568. hvaremot, jemlikt 1850 års mantalslängder, folkmängden utgör å landet: mantalsskrifne män 26,941. » qvinnor 28,953. 55394. icke mantalsskrifne män 25,456. flvinnor 27’l7h 52,628. 10S 522 och i städerne tillhopa 10,579. eller sammanlagdt 119,101. (i Följaktligen skulle folkmängden hafva under ifrågavarande 3:ne år blifvit minskad med 1,467 personer och detta ensamt å landet, hvaremot densamma i städ erne ökat sig med 594; men då vid 1845 års slut, jemlikt Tabellkommissionens underdåniga berättelse, inbyggarnes antal i Länet uppgick till 118,664, synes det icke osannolikt att detta antal, till följd af någoL begånget misstag i de till Länsstyrelsen inkomne uppgifter, blifvit i sednaste femårsberättelse uppgifvet något högre än det verkligen utgjort. Jemlikt Tabellkommissionens uppgifter bar tillväxten af folkmängden utgjort under tidskiftet 1821 —1825 5,4 procent. » » 1826—1830 3,2 » » » 1836—1840 2,8 » » » 1841 — 1845
1 sammanhang härmed kan ock vinnas ett behöfligt förtydligande af lagbuden, -angående inteckningsegarnes anspråk på fastighets-afkastning, samt i fråga derom, hvad under egenskap af uppbörd må med förmonsrätt utgå; äfvensom sådane af rättvisa och billighet påkallade bestämmelser kunna meddelas; att de omyndige lemnas, näst efter inteckningsegare och framför öfriga i berörde § om förmälde kraf, förmonsrät t för all hos föräldrar och förmyndare egande fordran; att, om gäldenären innehar flere förmynderskap, de omyndige erhålla sinsemellan lika rätt, oberoende deraf, om ettdera förmynderskapet är äldre än det andra; att sockne-magasin och alla allmänna af Kongl. Majrt stadfästade cassor. penningeverk och inrättningar undfå samma fördel som ilera lika beskaffade inrättningar redan åtnjuta; att städer för fordran hos deras uppbördsman erhålla betalningsrätt lika med och icke efter kronan; att kyrkor, fattigcassor och socknemagasin, samt Kronan, städer och ofvannämnde allmänna inrättningar sins emellan erhålla lika lätt, utan afseende på tiden, da gäldenären tillträd! förvaltningen al den ena eller andra rättsegandens medel: samt att, för egendom, som emhetsoch tjenstemän, i och för embete eller tjenst, af enskilde eniottagit, desse erhålla förmonsrätt till betalning lika med och icke näst efter Kronan, kyrkor och allmänna inrättningar, samt icke blott bos egentlige uppbördsmän," hvartill orden i Förordningen den 18 December 1823 kunna anses föranleda, utan hos embetsoch tjenstemän i allmänhet 4 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 15. och då Ridderskapet och Adeln sjelf torde anse den förmonsrätt, som blifvit frälseman tillagd för fordran hos dess uppbördsman, vara för Ridderskapet och Adeln numera mindre nödig, än den måhända förut varit, lärer donna, med andras billiga anspråk på lika fördelar i lika beskaffade fall icke förenliga förmonsrätt böra upphöra, destoheldre, som det obestämda i stadgandet härom gör tillämpningen deraf osäker, och det för långifvare ofta kan vara svårt, om icke omöjligt, att med säkerhet få veta, till Indika personer frälsemän anförtrott uppbörd. Kong!.
Dtdr d‘, 11 Åu§. rS.ff» S„ D. Föredrogs ånyo Stats-Uisk al tels Utlåtande N:o 221, i anledning al’ gjorda anmärkningar vid Betänkandet N-;o 88, angående regleringen at' Riks-Statens Tionde HufvudTilel;. i sammanhang hvarmed äfven Utlåtandet N:o 88 kom under öfvei vägande; Pj este-Ståndet, seni den 3o sistlidne Maji bifallit j, 2, 3, 4> 5, 7 och* 8 punkterne af Utlåtandet N:o 88, fattade, i afseende på de öfriga, föl ja mbeslut: 6:ie punkten, enligt Utlåtandet jy:o aai, bifölls;. rj:de punktenbifölls, enligt Utlåtandet n:o 88; I anseende till 10 och i:l punkterne, lät Ståndet vid Utskottets Utlåtande bero; L-2:te punkten, enligt Utlåtandet N-;o 88, bifölls, dock med det tillägg, att ingen rubbning må åke med Collectmedlen, hvilka hädanefter, såsom hittils, må uppbäras och till Consistorium i Hernösand insändas; I,3:de punkten ogillades, och beslöt Ståndet, att ett anslag af 5,333> lid r. iG sk. skulle beviljas till reseunderstöd åt utmärkta Yetenskapsinän. S, D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 222, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 89, angående regleringen af allmänna Indragnings-Staten; i sammanhang hvarmed äfven Utlåtandet ]N':o 89 togs i öfvervägande; Presle-Ståndet, sorn den 3o sistlidne Maji bifallit ii, 3, 5, G, 7, 8, 9,. 10,. 11, 12; i3, 14, i5- och tG punkterna af Utlåtandet W;o 8'J> fattade, ii anseende till de öfriga, följande beslut: a:dra punkten bifölls, enligt Utlåtandet N:o 222; De i de punkten af Utlåtandet JNko 222, för f. d. Kronofogden!
Innan vestra stambanan var färdig, egde Borås stor tillförsel af spanmål genom Skaraborgs läns allmoge. Efter sistberörde banas fullbordande kommer otvifvelaktig! ali denna spanmål att öfverföras till Götheborg. Huru följaktligen lifsförnödenheterna skola för befolkningen i dessa härader fördyras, för den händelse nemi. kommunikationen dit icke underlättas, bör en hvar af oss lätt inse; och att industrien derstädes, under sådana förhållanden, icke kan fortlefva, tror jag mig kunna med bestämd säkerhet påstå. Med hänsigt härtill samt på grund af de utaf Hrr Leijonancker och Printzensköld under diskussionen i öfrigt andragna skäl, hemställer jag, att R. o. Ad. mätte lemna bifall till hvad Otsk:t i denna del föreslagit. Hr Hjärne, Harald: En föreg:de talare, hvilken under denna f. m:s lopp förklarade sig komma att rösta för Boråsbanan, finner sig likväl, jemlikt dess nyss afgifne yttrande, af det förhållande att voterm i detta Höglofl. Stånd utfallit mot Upsalabanan, föranledd att i afton återtaga förstberörde löfte. Jag kan i detta fall icke träda uti hans fotspår; ty, ehuru utgången under f. m. icke i afs:de å Upsalabanan blef sådan som jag önskat, anser jag mig dock icke uti denna omständighet finna något giltigt skäl, att i nu förev:de fråga, som rör Boråshanan, böja mig för f. m:s votering. Med lifligt intresse bar jag städse omfattat båda dessa banor; och trott att de i främsta rummet borde af staten erhålla nödigt biträde. Det är utom allt tvifvel att Boråsbanan kommer att flerfaldigt ersätta staten dess derför hafde ut gifter. Min öfvertygelse har varit att äfven Upsalabanan skulle komma att bära sig, utan någon annan upoffring än den som blif - 46 I)en 5 September e. m. vit ifrågastäld; men att man dock af Boråsbanan hade att motse större inkomst.
Lefnadskostnaderna ökas gerna i större proportion än inkomsterna; och för många är den behållna inkomsten af en egendoms afkastning mindre nu för tiden, derigenom att tjenstefolkets och arbetarnes vilkor måst förhöjas, sedan deras anspråk på delagtighet uti lifvets kroppsliga njutningar ökats. Den, som ej vet att lämpa sin verksamhet och användandet af sina krafter efter tidernas förändrade skick, den försättes småningom uti sämre ställning än förut; den, som icke flyttar fotterna, då tidens trampqvarn vrider sig kring sin axel, den sjunker först och faller sedan. Fattigvården har under åren 1842—1847, med undantag af ett enda år, nämligen det efter 1845 års till stor del misslyckade skörd, fortfarit ungefärligen 9 såsom förut, enär den nya författningen derom, med deraf härflytande fördubblade kostnader, ej trädde i verkställighet förr än mot slutet af 1847. Nyssnämnde missväxt drabbade synnerligast östra delen af länet och det till en grad som, äfven af de äldsta jordbrukare i den orten, ansågs vara oerhörd. Af råg erhölls mångenstädes föga öfver utsädet åter, och vårsäden gaf också en ringa äring. Orsaken ansågs hufvudsakligen ligga uti 1844 års utomordentligt våta väderlek, som gaf dåligt utsäde uti en alltför vattendränkt jord. För de af missväxten hemsökta socknar sammanskötos inom länet af enskilda personer och af kommuner både penningar och spannmål till belopp af 6,745 R:dr, 21J Tunnor råg, 39 J Tunnor korn, 1 Tunna ärter och 3 Tunnor blandsäd. Derjemte täcktes Kongl. Maj:t af statsmedel bevilja ett understöd af 40,000 R:dr till återbetalning på 3:ne år. Sistnämnda medel användes visserligen till någon del att understödja dem, som icke behöft för tillfället falla fattigvården till last, men hvars förmåga att fortfarande bruka sina hemman äfventyrats, om de utan sådant biträde måst försälja dragare och redskap till kronoutskylderna; hufvudsakligen användes likväl understödsmedlen såsom tillgång för socknarnas fattigvård.
Jag tror derföre, att R. o. Ad. bör godkänna Utsk:s förslag, med den förändring att i st. f. den af PresteSt. förändrade ordalydelsen: ”införda i natura praestationer och om hellre så önskas till någon del i penningar”. Och får jag häruppå vördsamt anhålla om propos. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, alt få fästa uppmärksamheten derpå, att det i allmänhet icke låter sig göra, att bestämma presträttigheterna endast i natura praestationer, och allraminst i städerne. Om så likväl skall ske, måste det vara för landlförsamlingar. På landet är likväl förhållandet, att, utom de afgifter, som till presterskapet utgå af hemman, finnas andra afgifter, såsom för barndop, vigsel, begrafningar och mera dylikt, hvilka icke lämpligen kunna bestämas i natura-praestationer. För närvar, måste, då ej annorlunda öfverenskommit är, hvar och en, som gifter sig, eller låter döpa eli barn, erlägga afgifter efter råd och lägenhet eller ock, såsom del heter, hedersamhet. Alt utsätta vissa afgifter i natura-praestationer, kan, såsom jag redan nämnt, icke lämpligen ske; ty en mängd personer, hvilka gifta sig eller låta döpa barn, skulle, om dessa afgifter borde utgå i persedlar, nödgas först köpa dem för att sedan lemna dem till presterskapet. Detta är besvärligare och möjligen kostsammare för gifvaren, än att lemna penningar, samt måhända fördelaktigare för presten om han derefter skulle sälja persedlarne. En fattig karl kan äfven lemna dessa afgifter till ringare belopp, när det sker i penningar än om det skall ske i säd eller potates, då en kappe torde blifva det minsta, som kan erbjudas. Jag anser derföre PresteSt. hafva förfarit ganska rätt, då det i sitt beslut sagt, att presträttigheterne skola utgå hufvudsakligen in natura-praestationer och till någon del i penningar.
O C H E N, GÖRA, SKADA, HAFVA LÄMNA SKULLE BABYALLA JÄMFÖRELSE SITT SITT FALLNA V I, HVAR FÖR H V I L K A BORTA. E J VARA IDUNS O C H ÄGNA SORGSNA M E D MÅNGET ATT J A G Iduns julnummer DÄRUTI, P Å E N GÅNG SJUKA, ATT NAPPEN, MÅLTIDEN. O C H BLANDNINGSKÄRLS O C H ATT N A P P A R N E SORGSFULLT GRADER, STÖRSTA FLASKORS FÖR DENNA M I N NÅGON GÅNG REFORMER PREDIKA BARNET OMKRING LIGGER TILL FÖR DENNA FÖREMÅL ETT LJUMMA DYGNSRATION JAG TILL 397 V I D E N FÖRHOPPNING, VARIT ÄLSKLINGAR BÄGARE. S E - E N DRYG STÄLLE. DÄRTILL BLIFVIT BORTTAGAS SVALT HAFVA UPP I UNDER FLASKORNA NÅGORLUNDA FYLLDT OM BOMULLSM. SOLIDAST! CD I DU N 898 literatur till sjukhus, bibliotek etc. A l l t detta arbete är fullkomligt frivilligt, o c h såväl yrkesartister som amatörer lämna sin medverkan till de musikaliska o c h artistiska afdelningarna. J a g önskar hvarje ung flicka ville inse nyttan för andra o c h förmånen för henne själf af att hjälpa till på något af de många sätt, som här blifvit nämnda, för att » bringa skönhet hem till f o l k e t ». H v a r o c h en har något att erbjuda, blott hon vill.
S. k. aseptintvål. Äro dessa » knölar » oömma, värka icke och tilltaga ej i storlek, så kan ni lugnt låta dem vara. Fordrar nndersökning. Bästa och säkraste medlet äro lämpliga bad (i förening med massage), hvarför ni, om möjlighet linnes, bör nästa sommar besöka lämplig badort. Det vore naturligtvis af nytta, om ni redan nu kunde få god massagebehandling. — Lifsfarligt. är det onda alls icke. Se svar till Fina i n:r 42. En ung flicka. Eder fråga finnes besvarad i n:r 5 i svaret till Souma A x. Emma M. Använd den behandling, som (Forts, af » Läkareråd » å nästa sida.) f Toaletten. Att ordna rekonvalescenters hår. Det svåra ordnandet af håret efter en sjukdom underlättas betydligt med tillhjelp af potatismjöl. Man strör allt efter hårets riklighet 125 — 250 gram potatismjöl i det upplösta håret och tar derefter på en kamkofta. Efter 2 till 3 timmars förlopp börjar man borsta och kamma håret, hvilket nu går mycket lätt. Håret blir tillika genom denna behandling renadt från dam och orenlighet samt mjukt och smidigt. Uoktorinnan. Utmärkt tandpulfver. Köp på apoteteket finslammad krita jemte litet kamfert för 25 öre. Eller också blandas kritan med pepparmynta. Ett nyttigt bruk. För att man ej må behöfva göra så många försök med tvättsvampars rengöring, får jag förorda en utmärkt sak både för barn och stora, nämligen att taga en ny bit domestik eller en gammal ren näsduk, vika den uti fyra delar uti handen och så med litet hvit mandeltvål tvätta ansigtet och öfriga kroppen, hvilket » tar » mycket bättre och käns bra skö- nare än en mjuk svamp. Att tvätta ansigtet med tvål torde vara mindre brukligt, men är af stor vigt för att hålla porerna öppna och hyn klar; detta sätt kan försökas.
Då härvid förekommer, att i anseende till tidt och ofta ingående reqvisitioner isynnerhet af Högsta Domstolens protokoll, hvilka till upplysning vid likartade måls afgörande äro behöfliga, icke allenast den ifrågavarande protokolls-vården är förenad med så mycket besvär, att tillförne en särskild kanslist dertill varit använd, utan ock att den som emottager detta uppdrag, mäste hvarje helgfri förmiddag nästan oafbrutet vistas på embetsruminet, anser jag mig böra föreslå nämnde arfvode till ett belopp af 600 R:dr, äfvensom att det må tilldelas den hos Registratorn tjenstgörande kanslisten så väl på grund deraf, att han, som ändock dagligen bör på embetsrummet vara tillstädes, lättast är i tillfälle att protokollsvården besörja, som ock emedan nödigt blifver att någon särskild inkomst utöfver lönen, beredes denne kanslist, på det han måtte finna sin uträkning vid att någon längre tid med tjenstgöringen i kontoret fortfara och derigenom förvärfva sådan skicklighet och vana vid de derstädes förekommande maktpåliggande göromålen, att han i fall af behof, må kunna dem äfven på egen hand bestrida. Förr än andra registratorn genom befordran eller annorledes afgår, kan dock detta förslag, som utom den deraf påräknade nyttan äfven bereder en besparing i utgifter, icke Bih. till R. St. Nio i till Kongl. Majit* Nåd. Prop. Nio 1, om Statsverket 1856. sättas i verket, och under tiden erfordras följaktligen särskilda föreskrifter. Att härvid nuvarande förste registratorn, som är ämnad att vid tjensten bibehållas, genast får komma i åtnjutande af den för honom föreslagna högre lönen, anser jag böra tagas för gifvet.
: Det ii~: oinojligt n.tt beskrifva det iatryclr, soin cleunn oiiiidliga Iiinssn 8f pelare ooh bKgar gor, d8r de bildn ibii nlldei., f~rsvinuancle i ett dmkelt fjlirraa, iin. ett virrvarr nf hvarwncli~a lco~.snncle liiiier, allt eflm s o n ma11 betrlrtar pelnrrnclerm I: ra~i1if1: 6,li eller .ifr&amp;n siclan. Den nncl.erli.gn Isel !-sningeu f r h takf8nst1: eii, som gel: lwnftigt ljus At. solnlign gwtier och 18mnar: andra, i djnpt cliinl~el., okar cdet nnderbni-a intryclret. Niii: inas$ liknar denua dteriiir en pnlmslrog, deli. uat~irens sknpelse, hvarifrAn arkitekteu tyd1igt.n heintat sin jngifvelse. Sol-gligt nog liar denm m8ktig.t impoaernnde byggancl blifvit delvis forstiird af: kortsynte priister. Sedan. morernn ldifvit fordrifne fr&amp;n det slriSnn rilre, de genom arbeBamhet .och. konstforfarephet akapltt, iustnllerndts sig det b.istna priisterslrapet i ile otrognns helge-, dom, efter nttl ha. ~ ~ i den n t mecl bijner och rok ' else. Men de funno den sminrt nog e j liiiiiplig fijr dell kntolskn ' ritnaleu, hvarfore de fattade det vildn beshtet ntt rifva necl micltelynrtiet af 1nosk6en och dar uppf6m el1 kat,eclrd i stiillet. i \ l.
Majris höga vägnar aflemnade Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 6 dennes angående förändring och tillägg i AnsvarighetsLagarne för Rikets Ständers Fullmäglige i Bankeu och Riksgälds-Contoiret samt Directeurerne vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö; äfvensom tvänne Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser af samma dag, den ena angående afskrifning af de från Banken och Riksgälds-Contoiret till Hjelmare Canaloch Slussverks-byggnad lemnade låne-understöd; samt den andra rörande Be - 4 Den 19 Mars f. m. villningsstadgans tillämpning för 1824 och påföljande år i frågan om hemmansvärdets nedsättning i vissa Län. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken anmodade Herr HofCancelleren, att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition och Skrifvelser skulle med första varda inför Ridderskapet och Adeln föredragne. Hvarefter Herr HofCancelleren på vanligt vis utbeledsagades. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 14 sistlidne Februarii under N:o 2 afgifne, samt den g dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om bestämmande af vissa skyldigheter för dom, som företaga odlingar af mossar eller andra sidlände trakter. Friherre Wrangel, Henning, uppläste följande: Som jag är förvissad, att Ridderskapet och Adeln med deltagande möter allt, som rör Medborgares väl och trefnad, tvekar jag icke att åter upptaga ett ämne, sorn ofta varit föremål för Ståndets öfverläggningar. Den 19 Mars f. m.