Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta resultat är väl också hvad nationen til! en början förväntat, väl inseende att det oändligt stora gagn landets handel och industri hemtar af jern vägskommunikationerna måste, under de första åren efter trafikens Öppnande, få anses såsom ränta å anläggningskapitalet; men, såsom redan är nämndt, hvarken de bättre resultaterna af de sednare månadernas trafik eller de mindre fördelaktiga af tiden derförut kunna anses utgöra någon säker mätare af framtida förhållanden, ehuru'erfarenheten från jernvägsanläggningar i allmänhet ger stöd åt beräkningar, som visa de gynnsammare resultaterna. N. Ericson.» § 2. Uppå inbjudning af Chefen för Statens jeruvägshyggnader, hafva Revisorerne tagit i ögonsigte den numera i det närmaste fiirdiga delen af vestra stambanan emellan hufvudstaden och Södertelje. Hufvudstationen för denna vägsträckning är belägen å Södermalm vid den så kallade Fatbursjön, hvilken för detta ändamål blifvit igenfylld och hvarest nu finnes anlagd bangård med derå uppfördt stationshus af trä, försedt med rymliga väntsalar jemte öfriga för rörelsen behöfiiga expeditionslokaler. Till bestridande af kostnaden för anläggning af nämnde bangård samt expropriation, har Stockholms stad lemnat dels ett kontant bidrag af 150,000 R:dr, dels ali den jord, som efter sjöns igenfyllning kan uppkomma; och lära omkring 80,000 R:dr af dessa medel för ifrågavarande anläggning blifvit använde. A den af Revisorerne nu besökta delen af jernvägslinien finnas, utom större verkstads-lokaler vid Liljeholmen och en derstädes inrättad mindre station för godstrafik, stationer vid Huddinge, Tumba och Södertelje, alla försedda med prydliga och solida stationshus af sten, hvarjemte längs efter vägen blifvit dels uppförde, dels äro under byggnad nätta och, som det vill synas, ändamålsenliga bostäder för banvaktare.
Hvad sålunda blifvit anfördt, tillika med de af åtskillige Ledamöter inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln dervid gjorda anmärkningar, har Utskottet i öfvervägande tagit, men finner det af Motionairen gjorda förslag, såsom åsyftande rubbning af de mest vigtiga rättsförhållanden, vara af sådan beskaffenhet, att något afseende derå icke lärer böra hafvas. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers eget närmare omprövande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 3i Oct. Ankom lill Exp.-Utsk. den 11 Not. Memorial, i anledning af Herr B. Rosenblads motion, om en Lag för Rikets skuldväsende, Höglofl. Ridderskapet och Adeln har under den 4 sistl. Mars till Utskottet remitterat en af Herr Bernhard Rosenblad väckt motion, att en Lag måtte upprättas för Rikets skuldväsende, hvarvid Motionairen tillika förbehållit sig att få närmare yttrande i ämnet afgifva; men som någon utveckling aUdeii alltför obestämda motionen sedermera icke följt, anser Utskottet densamma icke kunna till någon åtgärd föranleda. Ankom till Exj>.-Utsk. d. u Nor. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 107, öfver väckta motioner, angående förändring af Högsta Domstolens organisation samt Arbetsordningar för Högsta Domstolen, Hof-Bätterne och Justitice-Bevisionen m. m. Omförmälde Betänkande är af Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskollet återremitteradt, men som detsamma blifvit af de öfrige Riks-Slånden bifallet, och trenne Stånds mening utgöra Rikets Ständers beslut, lärer något vidare yttrande till svar å den meddelade återremissen icke erfordras. Ankom till Exp.-Utsk. d. ii Not. Memorial, med förslag till sammanjemkning af de inom, Biks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 108, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 72, öfver väckta motioner, angående inrättande af Förmyndare-Kamrar.
å 6:te raden införes, i stället för: ’’iy är,” "18 år.” antagen. §:n antagen. Bonde-Ståndets beslut. hela §:n antagen. hela §:n antagen. antagen. antagen. antagen, hela §:n antagen. antagen. antagen. antagen. §m antagen med endast den ändring, att å 4:de raden efter ”Kronofogde/’ sättes: eller Länsman. antagen. antagen. antagen. vin §. 24. §. 25. §. 26. §• 27- §. 28. §. 29. Z?r7. Lagsamt Allm. Bes v.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N:o y5. Ridderskapets och Adelns beslut. bör Kongl. Maj:t och Kronan deltaga i J'fattigvårds-afgif terna till det belopp , som ''efter billigheten bestämmes af Kongl. Maj:t, ”sedan vederbörande deröfver hörde blijvit.’’ skall lyda så: ”Inflyttar eller anmälts till inflyttning ''från ett fattig vårdssamhäl/e till annat nå”gon, sorn saknar arbetsförmåga eller känd ”laglig utväg till bergning, då må sådan ”person icke antecknas i mantalslängden i ’ inflyttningsorten, utan me /gifvande af ’ Fattigvårdsstyrelsen derstädes.” anlagen. afslagen. uti itsta momentet skola orden; ”så vidt ''den sker inom Länet der det har sin hem”ort” uteslutas. 2:dra momentet antaget. uti irsla momentet skall ordet: ”Styrelsens” utgå. 2:dra momentet skall lyda så; ■''Öfver Konungens Befallningshafvandes — ” anföras hos Kongl. Kammar Co/le”gium besvär, hvilka —, infordrar ”förklaringar jemte eget TJllåtan"de till bemälde Collegium insänder.” Vid slutet af 4;de momentet skall tilläggas: "Underhållsskyldighet,som icke lagligen kun’'nat åläggas något samhälle eller enskild "person j tillhör det Kongl. Maj'.t och Kro”nan att vidkännas.” antagen.
Vid öfvervägande af detta ämne hafva Rikets Ständer dels ansett det vara af synnerlig vigt, att Statens anspråk emot enskilde, åsyftande riittelse uti de i jordeböckerna befintliga anteckningar, ej må lill obegränsad tid utsträckas, utan att dessa anspråk böra, till betryggande af enskildes eganderält, inom en viss bestämd tid göras gällande, dels äfven funnit billigt och ändamålsenligt, att enskild egendoms innehafvare må, utan inskränkning till någon tid, i hvad hans rätt rörer, uti jordeboks-anteokningarne söka rättelse; dock att uttrycket »enskild egendoms innehafvare», sorn kan gilva anledning till den tolkning, alt ifrågavarande rättighet ej borde tillkomma andra än enskilde personer, ehuru dermed måste alses jemväl allmänna verk och inrättningar samt kyrkor och fromma stiftelser, i öfverensstämmelse med denna åsigt varder utbytt emot: »annan jordinnehafvare än Kronan.» r följd häraf har hvad E. K. M:t uti förevarande Nådiga Proposition täckts föreslå, blifvit med nämnda förändring, af Rikets Ständer gilladt och bifallet; hvilket Rikets Ständer få till svar i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 6 Maj 1857. Expeditions-Utskottets Förslug till underd. Skrifvelse N:n 69. 145 Uppläst och godkändi hos Kidd. oell Adeln den 2 Prcsle-Slåndct den 4 Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underdåniga Skrif reise, i fråga om eftergift af en Ofverste I. af Ekenstam i lifstiden ådömd ersättning, till följd af Tull-kassören G. E. Bergvalls balans. (Slats-Ulskits Ellide Nio 50J. S. A. K. Sedan Tull-inspektoren, f. d. Öfversten Israel af Ekenstam, sorn i förut innehafd egenskap af tillförordnad Chef för vestra tull-distriktet, genom E. ti.
Ar 1823 beviljade anslaget, enligt NAdig befallning, till Riksgäldskontoret återlemnades. »Vid 1840 och 1841 Arens riksdag öfverlemnades, medelst Nådig Proposition, ärendet ånyo till Rikets Ständer, hvilka af sådan afledning uti underdånig skrifvelse den 7 Juni 1841 förklarade, att, i anseende till det outredda skick, hvari frågan om företagets verkställbarhet sig befunne, anslag till arbetets utförande då icke lämpligen kunde beviljas, samt fördenskull anhöllo, att ny undersökning måtte anställas till utrönande af sä väl vattenledningens utförbarhet som kostnad; att Carlskrona stads innevånare ånyo skulle höras med afseende på det bidrag, som till vattenledningens underhåll af dem kunde påräknas, samt att Kongl. Maj:t, derest företaget skulle anses böra öfvergifvas och om de uppköpta jernrören icke kunde användas till allmänna byggnader, då täcktes förordna om jernrörens och öfriga till vattenledningen ämnade materialiers försäljning och medlens ingående till Riksgälds-kontoret, för att framdeles kunna tagas i beräkning i och för anläggning af en ifrågasatt vattencistern, i hvilken halsvatten skulle inledas och göras drickbart, så framt en sådan anläggning ansåges ändamålsenligt kunna anbringas vid Carlskrona, eller ock att, om Kongl. Maj:t skulle finna lämpligare att vattenledningen fullbordades, Kongl. Maj:t ville till Rikets näslsammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition i ämnet, så att af dem definitift beslut rörande besagda företag måtte kunna fattas. »Denna underdåniga skrifvelse föranledde Kongl. Maj:t att i Nåder meddela de föreskrifter, som för vinnande af fullständig utredning rörande de deri vidrörda frågor funnos nödiga.
Ulsk:s här framlagda förslag är emedlertid så uppstäldt, att det fästar sig vid förslaget om Statsrådets förändrade organisation, och om således detta sistnämnda vid nasta riksdag ej antages, vore man då bunden alt jemväl förkasta det nu ifrågavar. På denna grund stödjer jag ett ytterligare skäl för lämpligheten af Hr *5 B. 9 66 Den ij October f. m. v. Hartmansdorffs redactionsförslag, som kan antagas oberoende af förslaget örn Statsrådets förändrade organisation. Gr. Horn: Då jag varit bland dem, sorn yrkat på uteslutande af sådana Statsrådsledamöter, sorn ej hafva eget departement, synes det, som jag bär borde instämma med Hr Hjä rne och Utsk.; men sedan pluraliteten ansett nödigt att hafva dessa consultativa Statsråd såsom controllörer på de föredragande, tror jag det lika nödigt att lemna deni tillträde lill RiksSt:ns plena. Då man med dem afsett vigten deraf, att i Konungens Conseil funnos personer, sorn bevakade föredraganderna, skulle jag tro det vara lika nödigt alt hafva samma controll i RiksSt:ns plena, eller lika nödvändigt att der få opartiska upplysningar. Jag förutser emedlertid, att det val oftast blifva föredraganderna, sorn komma att meddela dessa upplysningar; men i allt fall anser jag rättigheten böra vara gifven äfven åt de consultativa Statsråden för den händelse, alt en eller annan af föredraganderna har förfall, och äfven af det skäl, att dessa icke kunna fyrdela sig på den fyrdelade Representationen. Men deremot kan jag ej instämma med Hr v. Hartmansdorff, att tillträdet för Statsrådets ledamöter i RiksSt:ns plena endast skulle komma i fråga, då K. propos:r afhandlas; ty jag finner de upplysningar, som af dem på grund af sakkännedom skulle kunna meddelas, lika erforderliga i alla ämnen, ehvad frågan blifvit väckt genom en K. propos. eller enskild motion. Jag vidhåller således den redaction, jag förut uppgifvit. Frih. Cederström:
Timmglas, se glas. Tinea!, se Borax, Tjära, 25. 4< Credit-upplag 100 Tunnor. Tjär-bärma eller Vraktjära, 2-5, 20. Tobak. — KarvaJ,' •— ■— i Carduser eller lös i fa - stager, 55. Knaster, 5o. i. Credit-upplag 5oo #. — Malen eller rifven, se Snus. —J Spunnen, i stänger eller Carotter, 5o. r. —, Stjelkar i fat eller Packor, 4o. ». — Fat eller Packor, hvari stjelkar inkomma, höra alltid öppnas och störtas. — Cigarrer, 5o. i. Tobakspipor af Lera. L. V. 5o. i. Tran och Späck, alla slag, 5. ]. Truffel, L. 50. Trummor J , Trumpeter, ) se Musicaliska Instrumenter. Tråd. — Af Guld och Silfver. Akta, dragen eller spunnen , L. V. 20. T. — —• Oäkta, eller GespiOt, L. V. 25. I. — Af Jern och Stål. Fin till Kardor, L. V. 5o, I. Till strängar för Instrumcntcr, se Strängar. All annan Jern och Ståltråd, L. V, ioo, Af Koppar och Messing, fin eller så kallad Svärdfäjare - — 55 — Tråd af Koppar och Messing. tråd, försilfrad eller oför - »ilfrad, V. 5-0. i. ■— All annan af Koppar och Messing, L. V. 100, i. — Bomulls. • Hvit och Nystad, V. 25. i. Färgad, alla slag, L. V. 3o. i. — Kammtråd, fin, V. 25. i. — Linne. Oblekt, alla slag, V. 3o. i. Hvit, alla slag, finare och gröfre, V. 3o. i. — —• Färgad, alla slag, L. V. 5o. i. Trädfrugter, alla slag, seFrugter.
Hvad beträffar R. o. Adis nuvar. ledamöter i Utsk., så känner jag icke, huruvida de kunna hafva någon insigt ronde våra allmänna läroverk, men väl finnér jag, att en ibland dem, Gr. Sparre, äfven har reserverat sig. Gr. Sparre är kanske ibland R. o. Adis ledamöter den mest compelenta att bedömma frågan, då jag känner att lian har undergått högre examina inom 2:ne faculteter. Man påstår i allmänhet i afseende å våra publika skolor, att de icke svara emot behofvet och emot landets önskningar. Jag delar icke fullt denna åsigt. Jag tror, alt elementarläroverkan lika så väl sorn våra öfriga inrättningar kunna underkastas förbättringar; men jag tror, att de till betydlig del svara emot hvad man kan önska. Hvad är det egentligen nian fordrar af dem, om icke att de, som genomgått dessa läroverk, skola hafva en allmän bildning, hvarmed man vanligen föreställer sig förmågan att kunna yttra sig väl och redigt i tal och skrift. Man säger, alt vära allmänna läroverk äro hufvudsakligen ämnade alt hilda [(rester, dä de, som egnat sig åt detta kall, företrädesvis hafva genomgått dessa läroanstalter. Jag tror det är ganska få'bland desse, som utmärka sig genom egentlig lärdom, men att PresteSt. i allmänhet, sådant man ser det vid våra riksdagar, har en allmän bildning, den jag skulle önska hos hvar och en medborgare, synnerligen hos Rikets representanter. Huru ser man denna sak uti England, som så ofta citeras såsom ett föredöme för andra nationer, och som med skäl skulle kunna nämnas såsom exempel i afseende pä praktisk duglighet. Jag skulle tro, att der, ingen kan göra anspråk _på duglighet, utan att hafva genomgått de allmänna läroverken. Afven i vårt land skulle jag tro, att större delen bland de skickligare i Rikets embetsverk äro just de , som genomgått de allmänna läroverken och vid dem förvärfvat classisk bildning. Man fäster sig i allmänhet hos oss så mycket vid formen och 20 Den 1 Febr aari f. m. tror, att all lycksalighet ligger deruti. På det sättet hafva R.
Det är icke fråga om att den gamla bibelöfversättningen skall bibehållas med de möjliga fel, som deri förefinnas. Det är tvärtom fråga om att förebygga, det i den nya, som kunde göras, sådana må införas. Det är på dessa skäl och med stöd af hvad reservanten har anfört, som jag hoppas att R. o. Ad. benäget måtte antaga den förändring, som Preste-St. här har föreslagit. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. J^andtm. yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till §:n oförändrad och dels bifall till densamma med det af Preste-St. beslutade tillägg, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till §:n utan förändring, hvartill svarades flere nej och några ja, samt sedermera propos. på bifall till densamma med olvanomnämnde tillägg, då svaren utföllo med många ja jemte några nej, och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. §§ 12 och 13. Tillkännagåfvos vara godkända af Preste-St. samt biföllos. Den 1 April. 443 Slutligen föredrogs Utslcts första hemställan eller ingress, samt bifölls. Föredrogs aino Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 21 och 30 sisth Mars bordlagde Betänk. N:o 104, i ani. af väckt motion derom, att vid blifvande reglering af presterskapets löneinkomster, tionde icke måtte beräknas af tullmjölqvarnar, åtminstone ej i de förra Danska provinserna Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län. Hr von Koch: Jag liar ingenting emot det resultat, hvartill Utsk:t kommit, — men jag kan icke gilla dess motiver, emedan Utsk:t har tillåtit sig en alltför kathegorisk tolkning af vissa lagstadganden, som icke kunna godkännas.
Om någonsin en enskildt skollärare gjort sig förtjent af att blifva ihågkommen af Staten, så Den 10 December e. m. S7I är det visserligen Hr Jonas Reuter. Mången som blifvit en nyttig medlem i samhället, har honom att tacka för sin upfostran, och flere af R. och Ad:s vid denna Riksdag antecknade ledamöter, hafva utgått från skolan vid Ramängen, hvarest han då var öfverlärare. Han har äfven utgifvit flera skolböcker, hvilka länge begagnats vid undervisningen. Jag för min del anser mig böra på det ömmaste förorda det i motionen begärda anslaget. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 59 Julii /• m. 5501 äiitagit, att skjutsningsbesvätét icke är landttnannens naturliga skyldighet; men Utskottet bar ej t rot t det vara iämpeligt, att göra denna hittills åsidosatte grund genast gällande, genom upphäfvande af alla de forhållanden, sorn samhälls-inrättninren härutinnan tillvägabragt, Utan har höppats, att det med tiden kan tillVägabringas genom éh Varsam Öfvergång* friherre Anckarsvärd har vidare ansett Omöjligt, att åstadkomma sådan entreprenade, Sorn Utskottet föreslagit. Jag kan ej anse detta anhorlunda, än såsom ett tvifvelsmål på Utfekpttets uppgift, att sådane contracter verkellgen ärö uppgjorde. Jag får då nämna, ätt det i Westergöthland finnes fett ställe, der skjuts* Uingen ät Utan betalning Omottagen på entreprenade, och andre, der från och med 4 till och med i6 Ridt derföre betalas per hemman; äfi vensom det har lyckats på ett och annat ställe, att få nedsättning af denna årliga afgift tilt och med från 16 till 6 R:dr.
Ankom i afskr. till Exp—Utsk. den i/} Oct, KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken ; Gifven Stockholms Slott den 23 September 1834. Genom Nådig Skrifvelse, under den 5 Mars i8a3, uppmanade Kongl. Maj:t Rikets då församlade Ständer, att till Kongl. Majrt inkomma med underdånigt förslag till en förändring af i §. 5 Capitlet i MissgerningsBalken, hvarigenom det nu stadgade dödsstraffet i detta fall skulle alldeles upphäfvas; och KongL Maj:t förklarade dervid, att Kongl. Maj:t hade, i kraft af 87 §. Regeringsformen, kunnat till Rikets Ständer låta öfverlemna en formlig Proposition rörande detta ämne; men då frågan angick belgdert af Dess Konunga värdighet och Majestät, hade Konungen hellre velat yttra den önskan, att Rikets Ständer sjelfva afgåfvo det i sådant afseende nödiga förslag. Rikets Ständers underdåniga svar härå af den 12 Julii samma år innehöll, jemte anförde skäl, att Rikets Ständer icke trodde sig böra föreslå en lindrigare bestraffning af de mindre förbrytelser, sorn, enligt 5 Capitlet 1 §. Missgernings-Balken, kunde åtalas, helst, i anseende till dessa, det correctiv egde rum, att Kongl. Maj:t dels hade öppet att anbefalla åtalets inställande, dels också vore i tillfälle att, genom mildring, af Nåd ersätta Lagens ofullständighet. Om Kongl. Maj:t, uti det ämne, hvarom ofvanberörde lagrum handlar, alltid kunde följa sitt hjertås röst, så skulle, vid anmälan af så beskaffad fråga, Konungen icke någonsin tillåta åtal för förbrytelser emot Dess Egen person. Kongl. Maj:t har ock vanligen, då sådane fall blifvit anmälde, der brottet tillkommit af okunnighet eller obetänksamhet, förordnat, att saken borde nedläggas, men Konungens enskilda känslor äro underordnade
Den, der mod villig tilsidesaetter de harn. i Medför af det ovenanlörte givne Tilhold, bliver at ansee som Lösgaenger. § 3. Den, som selv gjör sig skyldig i Betleri, eller som udsender sine Born eller andre, der höre til hans Husstand og ere hans Myndighed undergivne, for at betle, eller som vidende om at disse betle, ikke afholder dem derfra, straffes med simpelt Faengsel indtil 8 Uger eller med Faengsel paa Vand og Bröd indtil 15 Dage istedet for hvilken sidste Sträf paa de Steder, hvor Tvangsarbejdshuse ere indrettede, Arbejde i disse kan idömmes efter det i 8 1 bestemte Forhold. 22 Motioner hos Eiddersleapet och Adeln 1865. Justitsministeriet bestemmer hvilka Fattigog Arbejdsbuse der, med Hensyn till Straffen for Lösgsengeri og Betleri skulle anses som Tvangsarbejdshuse samt af hvilka Jurisdiktioner de kunne afbenyttes; naar saadanne Bestemmelser aere tagne bringes de ved offentlig Bekjendtgjörelse til almindelig Kundskab. § 5. Naar nogen paa engang findes skyldig i Lösgaengeri og Betleri blifve kun den for den förstnsevnte Förseelse fastsatte Sträf at anvende, hvorhos det begaaede Betleri bliver att tage i Betragtning ved Straffegradens Bestemmelse. § 6. Born under kriminel Lov-alder straffes ikke for de i denne Lov omhandlede förseelser. Efter hvad jag dels personligen erfarit, dels genom enskilda bekantskaper på stället inhemtat, hafva dessa enkla lagbestämmelser åstadkommit det resultat, att hvad vi mena med lösdrifveri är nästan okändt, och att tiggeri högst sällan förekommer i Danmark.
Vid sådant förhållande och då hvarken Ridderskapet och Adeln eller Bonde-Ståndet antagit den af Preste-Ståndet till dem aflåtna inbjudning att instämma uti sistnämnde Stånds beslut i afseende på denna fråga, så måste densamma, jemnlikt Regeringsformens 6g genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott afgöras; för hvilket ändamål Utskottet nu får föreslå följande voterings-proposition: Den, som bifaller Stats-Utskoltets hemställan, att de vid innevaran - 8 Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 293. de Riksdag gjorda framställningar, angående ett lån för uppbyggandet af en ny kyrka i Christinehamn, måtte förfalla, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, hafva RiketsStänder för omförmälda kyrkobyggnad, beviljat Christinehamns stadsoch Warnums landsförsamlingar ett iåne-understöd af aö.ooo R:dr att, emot 3 procents ränta och 2 procents årlig capital-afbetalning, af allmänna medel utgå, i mon af kyrkobyggnadens fortgång och sedan församlingarnes egna, härtill disponibla, tillgångar först blifvit använda. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Maj, kl. 1 e. m. Utlåtande, med anledning af erhållna ater remis ser, i fråga om ett lån för reparerandet och utvidgandet af Ngköpings lärdomsskolas locai. (Rgs Afd.) Det afstyrkande utlåtande, Stats-Utskottet under N:o 223 afgifvit öfver Biskop Holmströms motion om beviljandet af ett låne-understöd å 3,ooo R:dr för Nyköpings skolhusbyggnads utvidgande och ändamålsenliga iståndsättande, har endast af Bonde-Ståndet blifvit bifallet. De öfriga Riks-Stånden hafva deremot till Utskottet återremitterat detta utlåtande, på grund af följande emot detsamma framställda hufvudsakliga anmärkningar:
BondeStåndets Klubb, sora af motionens antagande skulle blifva en följd, anfört, att hvad angår Insulins yrkande, att Hederv. BondeStåndet hädanefter, såsom hittills, må på sin Klubb njuta Svagdricka och Tobak, på Statens V Betänkande n. ii5 bekostnad , så hade detta hos Motionären icke gått i beräkning, när han väckte Motionen, med hvilken han hade för ändamål, att fästa uppmärksamheten på nödvändigheten af en bättre hushållning med Statens Medel, och således egentligen på det stora hela; tilläggande, att, vid sistlidne Riksdag utgjorde kostnaderne för LandtMarskalksKIubben Ofver dessa båda motioner, hvilka tyckas hufvudsakligen hafva enahanda syftning, får Utskottet, nu på en gång utlåtande afgifva. Och beträffande först Herr August Anckarswärds motion, rörande indragning af all mathållning, på Statens bekostnad, vid den så kallade Landtmarskalksklubben, så beGnnes af de öfver 1823 års Riksdagskostnader afslutade räkenskaper, att, för mat, vin och Conjac, utgiften bestigit sig till R:dr 17,918: 23. 8. B:co, Och i afseende på sjelfva motionen, så har härvid förekommit, att, efter hvad det af Herr Landlmarskalken samt Talmannen öfver representationskostnaden vid innevarande Riksdag upprättade Förslag (och öfver hvilket Utskottet afgifvit Betänkande N:o 40 utvisar, Herr Landtmarskalken icke kommer, att, i likhet med de öfriga Talemännen, uppbära något månadtligt penningeanslag, såsom ersättning för representations-utgifterne. Vid detta förhållande, och då mathållning»n vid den så kallade Landtmarskalksklubben kan och ii 6.