Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af samma princip följer ock, at Banco-Utstottet, det enda, som annu r wipa fall utöfwar Riksens Ständers magt och myndighet, mäste beräkna rosterna Ständwis. För de öfrige Utskotten kunde wrstcrligen Ledamöternes lika eller olika antal af det ena Ståndet emot det andra wara en likgiltig sak, emedan Utskotten ej hafwa annan än dcliberationsoch tilstyrkningsrätt. Men sä länge ändamälet med Ledamöternes af Ridderffapet och Adeln antals reducerande tck lika med hwartdcra af Med-Standen, ej bör kunna bliswa, at, i andra fall än dem Regeringsformen uttryckeligen förcskrifwer, beräkna rösterne ccllective, och sämedelst införa i subdivisionerne af Riksens Ständer cn förändring at deliberera om, och afgöra sakerna, l wilken i naturlig ordning bör taga sin början bos sjelfwa Principalerne och derifrän sprida sig til Utssotten, är jag af den tanke, at Ridderstapet och Adeln bibehällcr i Utskotten det wanliga dubbla antal Ledamöter af deras emot hwartdera af de refpeetive Med-Standen. Herr Biskopen och Commendeuren Doctor instämde häruti ti! alla delar, och tilläde , " det han anlag den uplysning samt de räd, som Ridderstapet och Adelns fördubblade antal af Ledamöter uti Utskotten gaf sakerna, wara af särdeles wigt. Uti wista delar hade detta Ständs medlemmar tilfällen at förwärf <va - 62 Den 8 Juiri. wa sädane kunffaper, hwilka wäl kunde uti andra Ständen lika lyckligt träffas, men icke med lika säkerhet päräknas.
Beträffande den del af nu anförda skulder, hvarför Riksgälds-kontoret måste betala ränta, så uppgick denna skulds belopp vid början af år 1844 till 4,273,918: 1845 4,152,618: „ „ „ 1846 „ ' 4,046,218: „ „ „ 1847 „ 4,109,781: 35.10. Förminskningen af Riksgälds-kontorets räntebärande skuld har följaktligen utgjort under år 1844 121,300: och „ „ 1845 • . 106,400: eller tillsammans 227,700 hvilket belopp med 164,136: 12. 2. öfverstiger tillökningen i samma skuld under år 1846 . 63,563: 35. 10. Då de förhållanden, hvarigenom den under nu ifrågavarande tiderymd inträffade ytterligare minskning i Riksgälds-kontorets räntebärande oeh räntefria skulder förorsakats, blifvit uppgifna i ofvan åberopade revisions-berätielser, samt de under Lit. A. dervid fogade tabeller, hvilka sednare utvisa de 4 Siats-Utskottets Memorialj N.o a. förändringar, hvarje särskild skuldpost undergått; så anse Fullmägtige sig endast böra upplysa, att den för år 1846 uppkomna skuldtillökning härledde sig,3 hvad den räntefria skulden beträffar, från nödvändigheten att för de utgifter, som under sista månaderna af besagde år måste af Riksgälds-kontoret bestridas, till ett betydligare belopp anlita Riksgälds-kontorets å Rikets Ständers Bank egande kreditiv, hvaraf vid årets slut en summa af 759,969 R:dr 19 sk. 10 r:st var uttagen. Vidkommande åter den räntebärande skuldens tillökning under samma år, så måste denna helt och hållet tillskrifvas den Riksgälds-kontoret af rikets sednast församlade Ständer ålagda skyldighet att, från och sned innevarande års början, erlägga ränta för den till detta verk levererade och härstädes innestående lösen för å skaltejorden växande ekar.
Domhafvanden att, för detta lagskipningsfel, böta Sexton R:dr 32 sk. banko, samt ersätta Johan Olsson och Elna Persdotter för deras lidande med Tretiotre R:dr 16 sk. samma mynt. 6 — 42 — Efter att hafva inhämtat, hurusom Njurunda HäradsRält, genom utslag den 7 Juni 1837, under åberopande af 16 Kap. 5 § Missgerningsbalken, dömt Pigan Stina Ersdotter Näström, för det hon utlagt och öfvergifva sitt späda flickebarn, hvilket dock blifvit med lif upptaget, att straffas med fjorton dagars fängelse och, sedan Stina Ersdotter förklarat sig åtnöjas med utslaget, förordnat, att detsamma skulle till verkställighet befordras, hvilket ock genast skett, hade jag, i anseende till det härvid anmärkta förhållande, att HäradsRätten, ehuru den emot Stina Ersdotter åtalade gerning varit att hänföra till ett af de brott, hvarom handlas i 16 Kap. 5 § Missgerningsbalken, enligt hvilket lagrum hon äfven blifvit till ansvar fälld, likväl underlåtit att, på sätt 25 Kap. 5 § Rättegångsbalken i dylika fall föreskrifver, insända ransakningen och domen till Öfverdomarens vidare skärskådan, åt AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt, på sätt min skrifvelse derom af den 10 September 1838 innehåller, öfverlemnat att vidtaga de åtgärder, hvarigenom detta mål kunde varda af Kongl. HofRätten upptaget och pröfvadt samt att emot Häradshöfdingen, som handlagt målet, anställa och utföra den talan, hvartill lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda. Till fullgörande hvaraf AdvokatFiskalsEmbetet i afgifvet memorial, anmärkt IIäradshöfdingens underlåtenhet att, innan den Stina Ersdotter ådömda bestraifning verkställdes, HäradsRättens ransakning och utslag till Kongl. Hofllättens pröfning och skärskådande insända; af hvilken anledning, och med bifall till AdvokatFiskalsEmbetets derpå grundade anhållan, Kongl.
Då uti vårt land, utan den nuvarande vegetationens allmänna förändring och uppkommandet i stället af en helt annan, det icke vid omförmälde tidepunkt lärer kunna frambringas något varaktigare och ädlare trädslag, än Eken, samt nyare tiders försök att af jern allena sammansätta Fartyg, vid praktiskt användande, undertryckes, ej blott af den dermed förenade utomordentligt dryga kostnad, men ock af det större äfventyr, som med begagnandet af sådana Fartyg är oskiljaktigt, enär den minsta läcka, hvilken ej genast upptäckes eller kan botas, oundvikligen drager Skepp och Besättning till hafsbottnen; anse Utskotten sig lika litet behöfva befara, att Ekevirket, efter atne seklers förlopp, skall å Rikets Skepps-Varf betraktas bland umbarliga. byggnadsmaterialier, som att Sverige, med bevarad sjelfständighet och Statssamt Ailm. Rcsp.ö Oec.- Utsi. Uti N:ö 34; 31 oförändradt läge emellan tvänne Haf, då skall finna sig i saknad af en Flotta; att Utskotten således anse Ekeplanteringar, uppå allmän bekostnad samt under publika Autoriteters uppsigt verkställde, med ledning af alla de anvisningar erfarenheten och andra länders försök lemnat, vara ur Politisk synpunkt riktige och icke böra försummas, om än vinsten deraf tillfaller efterkommande allena; att Utskotten, sorn icke kunna erkänna rigtiglieten af de calculer, hvilka af Herr Hjerta blifvit uppställde, tvärtom och i stöd af nedan uppgifne beräkningar, förmoda en sadan Planteringsanstalt jemväl i oeconomiskt hänseende blifva med Stats-Verkets nytta förenlig. I saknad af någon inom Sverige de senare åren utgifven afhandling om Ekeplanteringar, hafva Utskotten i detta ämne rådfrågat ett i Tyskland åren 1820 och 1821 fråa trycket utkommet och berömdt arbete af Kongl. Preussiska Öfver-Forst-Radet m. m.
Ju större wart förtroende, ju mindre att befaraWär sa högt älskade KronPrints lärer ej underläla att maka öfwer fosterlandets söner. När Swcnskarne blifva förde till striden af en hjelle sadan som han, dä skola wara upoffringar ej gä förlorade, dä skall en lysande cpoque ännu beredas för Swenska Historiett! Gref - ros Den 15 Naji. Grefwe stiststerstcst^L, Larl, auförde skrifte, ligen följande: Dä jag änven wld denna Riksdag wagar ylt» ra min tanke un ei, fräga af sä mycken wink är det för mig den yppersta glädje och för Högloft, Riddersckapck och Adela en winst att icke något widlyfrigr betänkande af mig i haswudsake" nu mera behötwes, ty intet yttrande har af någon narwaranhe blifivir afgifwit eller kan ens inom delta Rikets sörsta stand förwäntas som sckulle bestrida Letz owilikorliga pligt, att inga uri Kongl. Majus nådiga proposiston det hmar och en skall wara förbunden ifrän so till och med S5 är till Rikets forfwar. Jag anser oek uran twiswel Högloft. Ridderffapct och Adela enhälligt denna deras skyldighet afgjord —. fragan är således endast om sättet akt fastgöra densamma och dä frägar jagt hwem kan lättast bedöma det satt som med tid och omständigheter bäst öfwercasstämmer? swarct kan icke blifma mera än etk „ det är dea som har de basta och mästa tillfällen air utröna tidens fordringar, sakernes stuk e! er stallning.
Han har nemi. icke inskränkt sig till endast ett allmänt omdöme öfver lagskipningen inom landet, utan han har äfven ingått i en detaljerad granskning af flera de beslut, som blifvit fattade af Högsta Domstolen. Jag tror dock att en sådan granskningsrätt icke tillkommer denne embetsman, ty jag föreställer mig, att han icke kan ega vidsträcktare rätt i detta afseende än hans principaler, R. St. Enl. 90 och 104 §§ R.F., äro R. St. förbjudne, alt ingå i öfverläggning och pröfning om domaremaktens beslut och åtgärder, och vid sådant förhållande lärer väl icke eller Just.Ombudsm. kunna tillerkännas en rättighet, som icke tillkommer dem, hvilkas ombud han är, eller med andra ord, ombudet ega vidsträcktare rättigheter än hufvudmannen. I öfrigt förenar jag mig med Hr Weidenhjelm i dess reservation, i hvad den angår bedömandet af Hr Just.Ombudsm:s verksamhet. Hr Ribbing, Arvid: Hr Frih. o. Landtm:s framstälda propos. syntes mig R. o. Ad. vara beredd att med ja besvara. Jag skulle derföre tro, att hvad den siste talaren nu yttrat, mäste anses såsom en af honom afgifven reservation, och jag anhåller derföre, att Hr Frih. o. Landtm, ville ånyo framställa dess förra propos. E. Ex. hemstälde ånyo om öfverläggningen ansåges fulländad, men härvid anmälde sig och yttrade Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: För alt gå de olika fraktionerna till möte, har jag förklarat, att jag icke skulle börja någon diskussion i detta ämne, och, såvida Hr Dalmans yttrande anses såsom en reservation, vill jag äfven åtnöja mig med Den 8 Februari. 347 att afgifva min reservation. Men skulle Hr Dalmans yttrande uptagas såsom föremål för diskussion, anhåller jag alt få ordet åter. Frih. Cederström, Rudolf:
St. beslutit, att, såsom KrigsCollegium föreslagit, summan må i Räkenskaperne afskrifvas. 9:0 Af Revisions-Berättelsen för år 1827 hafva R, St. inhemtat, att influtne medel, 1,967 Rdr 29 sk. 2 rst., för försåldt Krut blifvit directe anordnade, att användas till inköp af ett partie Tschacots; och som detta förhållande icke är förenligt med R. St:s beräkning af den, såsom oförryckt Statsintrad ansedda inkomst af Krutoch Salpeterförsäljningen i allmänhet, samt, efter senaste stadgande, alla å InkomstTitlarne möjligen uppkommande öfverskott böra till Riksgälds-Contoiret öfverlemnas samt sålunda komma att ikläda sig natur af Riks» gäldsmedel; hafva R. St., som ansett det vara så mycket angelägnare, att dylika af R. St. påräknade inkomstkällor icke uti förväg eller e - Exp. Tilsit. Förslag till rind. Sltrifv. N:o l\ao. 267 mot vanlig ordning tillitas* beslutit, alt ali försäljning, vare sig ineiler utrikes, af någon Kronans effect, som ibland Inkbmst-Titlarne är påräknad, skall under dem Upptagas och fedovisas; anhållande R. St. hos E. K. IVTrt i underdånighet, det ingen anordning till 'utgift j af hvad namn som helst, sorn ej utgör omkostnad på sjelfva Inkomst-Artikeln, må belasta Inkomst-Titlarne, och dessas i Staten påräknade belopp såmedelst förminskas. 10:0 Vid de under Krigs-Collegium lydande serskilda Cassors Räkenskaper har anmärkts, dels alt fordringar, som härleda sig ifrån längre tid tillbaka, ännu balancerades, samt dels, att så väl i dessa Cassors, som Collegii-Departementers Räkenskaper förekommit dylika balancer, sorn afskrifvits ett föregående år, då det Kongl, Bref, som dertill berättigade, först i ett påföljande års Handlingar igenfunnits. I anledning häraf få R.
Memorialets författare hemtar vidare ifrån förra tiders historia upplysningar, huruledes Luxens missbruk alltid varit ett ämne för Regeringarn s omsorger. Han yttrar, alt dessa tiders vidtagne författningar varit härledda ifrån en sann upplysning, varm fosterlandskänsla, samt klok och mogen behandling ; och tror, att nationen ej sedan den tiden blifvit mera benägen till ett sjelfvilligt uppfyllande af medborgerliga pligter. Denna tanka söker han att ådagalägga genom en allmän ofverty geise om dess sanning, bevittnad genom Besv. och Ekon. Utsk. Bela ahlinden. 4°3 Riksens Högloft. Ständers enhälliga önskan vid 1815 års Riksdag om återupplifvande af 1794 års Öfverflödsförordning; hvarefter liera s väl anföras till bestyrkande -af verkligheten utaf det uppgifna förhållandet. Herr af Stenhoff tror slutligen, att det af Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid näst förflutna Riksdag fattade beslut, att hos Kongl. Ma/.t genom en stor D putation framställa de medel, Riksens Ständer ansett nödiga till afhjelpande af forlägenheten i allmänna penningerörelsen, ej nu skall möta några hinder, då RrksStåndens, genom deras Taleman yttrade tänkesätt synas åsyfta gemensamt önskade åtgärder till hämmande af Luxen och dess skadliga fölider. Ifrån VälloH. BorgareStåndet: 6:0 Memorial af Herr N. Limnelius, deruti anföres, att nyttan af Nådiga förbud ernot införseln af utländska öfverflödsvaror ej kan vinnas, så länge dessa varor ej äro till bruk och nyttjande förbjudne, i synnerhet då sådana confiscerade varor få å Tullauctionerna till qvarblifvande i Riket försäljas ; af hvi!ka, med flera anförda skäl, hemställes, attRiksens Höglofl. Ständer hos Kongl.
Af de olika åsigter, hvilka sålunda blifvit framställde, har Utskottet nogsamt inhemtat, hvad äfven discussionerne i detta ämne vid förra Riksdagar utvisat, att nemligen den rubbning i hushållningen, som tjenste!)jonsflyttningen förorsakar, faller sig, för olika orter i riket, mer elier mindre oläglig, allt efter da olika tider, å hvilka den inträffar, samt att någon Vådan allmänt gilltig bestämmelse, som kunde leda till ellas belåtenhet i detta afseende, är så mycket omöjligare att utfinna, som äfven inom samma orter skiljaktiga omdömen och önskningar, allt efter olika lägen och näringsfång, härom blifvit yttrade; men, då den närvarande flyttningstiden blifvit, efter föregången noggrann granskning af alla både för och emot denna, så väl som öfrige föreslagna terminer anförda skäl, enligt Rik, Bihang till RiksSt. Prat. Iö2g, Q:de Sami. N:r 17. 258 Best. och Ekon. Utsk.
Vi sända de utvalda sidentygerna tullo c h portofritt till hemmet. * är d e t 1 Jakobstorg Schweizer k Co., Luzern (Schweiz). Sidentygs-Export. (A) STOCKHOLM. Doktor Carl Fritzell. A g r a Grädd-Margarin ä r bäst! Hvardagar kl. 10 — Vall, ' Atf — V 4. Sönoch hälgdagar kl. 10 — 11. Allm. Mot 2 Drottning-g-atan 68, J O H. Tandläk. Elias Widfond, 2 blodbrist och svaghet botas säkert med Pinus Piller. • Många intyg från botade fin' nas. En sats kostar: mot insänd ' likvid 2: 70, som postförskott 2: 85. Återförsäljare erhålla rabatt. Skrif till (S. T. A. J. Lindahl, Säfsjö. Musikalisk, Undervisning i linnesömnad ung flicka, elev af Rica. Anderssons musikskola, önskar, mot goda pianolektioner och någon afgift, bli upptagen som medlem i bildad familj. Svar t. » 25 », adr. S. Gumav lii Annonsbyrå. Stockholm. (G. 6S7) K o r k m a t t o r, NA, GENOMGJUTENFÄRGADE OCH TRYCKTA, FINNAS I STÖRSTA URVAL OCH PROFVER SAMT KOSTNADSFÖRSLAG TILLHANDAHÅLLAS PÅ BEGÄRAN HOS F. UHNÉR &amp; C:O. FREDSGATAN 2 2. Lärarinnor! meddelas af bildad flicka. Enkel, praktisk metod med användande af apparater för att undvika tråckling. Mönster erhålles. Hvarje kurs (pris 15 kr.) omfattar 1 månad, 2 timmar dagligen. Elev syr endast eget arbete. Profver till påseende. Karin Egnér, Nybrogatan 53, 4 tr. Rikstel. (S. T. A. 56566; T A P I S S E R I A F F Ä R, i större stad, god kundkrets, vacker lokal, kan i vår, eller senare, få öfvertagas. Modeaffär bör med framgång kunna tilläggas. Litet kapital fordras.
De sätta sig icke bredvid oss, om vi önska vara ensamma med en vän, med vår fästman eller fästmö, och ännu mindre begagna de utan vår tillåtelse oss tillhöriga saker, såsom det hände några af mina vänner, att de vid en bjudning hos grannarne fingo äta på sin egen servis, som: s:&gt; deras jungfru, dem ovetandes, lånat ut åt grannens. Diskretion är en finkänslighet, som kan vara medfödd, men som äfven kan läras. Den hör till bildningen, liksom ett godt gehör bör till musiken. Diskretion torde korteligen kunna sammanfattas i tänkespråket: Allt hvad I viljen människorna skola göra eder, det gören I ock dem. A. En berättelse för från Idun af Hust Rivieran Moest. (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) Föräldrarne däremot hade betänkligheter, de voro rädda, att Ernsts s j u k d o m ej var fullkomligt häfd, och de sökte öfvertala sin dotter att afstå från h o n o m. M e n det ville hon inte, inte på några villkor, sjuk eller frisk, det var d e t s a m m a! Det enda de utverkade var, att de unga skulle vänta ett år m e d bröllopet, så att man kunde vara riktigt säker på, att förbättringen ej varit skenbar. Det var heller inte något lätt år! Ernst h a d e alltid förut varit m y c k e t oförsiktig, nu slog h a n o m och blef till den ytterligaste grad rädd och försiktig o m sin hälsa. Det behöfdes endast, att h a n s f ä s t m ö s a d e: » G ö r det för min skull », för att han genast skulle göra det. Det är en egendomlig känsla att se, hur en sådan där liten, f r ä m m a n d e flicka, m a n knappt känt några månader, får ett allt större och större inflytande öfver någon, för hvilken m a n varit allt, s o m m a n skött och vårdat i nära trettio år. » Ernst talade ofta o m för mig, hur mycket A g nes höll af mig, hur h o n var fästad vid mig, j a g märkte det aldrig. Ja, för h o n o m!
Härvid förutsätter Komitén emedlertid, dels att större säkerhet och bestämdare begränsning för enskilda Bankers sedelutgifning lillvägabringas, dels att de med skäl öfverklagade olägenheter vid dessa sedlars omlopp varda undanröjde, så vidt sig göra later. Enskilda Banker, som utgifva egna sedlar, fordra ej något bidrag afBikets Ständers Bank, och genom fortsatt tillåtelse att stifta sådana Bank-inrättningar skulle den bekymmerfulla omsorgen undvikas, att anskaffa erforderligt förlag åt Filialbanker, till ett belopp någorlunda svarande emot det af nuvarande Privat-Baukers i allmänna rörelsen spridda sedlar, efter afdrag af deras kassabehållningar i rikets mynt. Sistnämnde belopp har i medeltaL för de fem sistförflutna åren, såsom förut är anmärkt, utgjort 7,243,000 R:dr, och det är klart, alt en sådan utgifning af nya sedlar ifrån Rikets Ständers Bank icke borde ega rum utom i förening med särskilda åtgärder till förstärkning af dess metalliska kassa. Då enskilda Banker måste vid anfordran inlösa sina sedlar med rikets mynt och i följd deraf ständigt i sina kassor hafva förråd af sådant, så kunna deras sedlar icke trycka på Riksbankens metalliska kassa i samma mån som dess egna sedlar.
Ståndet fann, att Utskottets yttrande öfver Ridderskapets och Adelns beslut, angående berättigande, i fall kläde i allmänhet blir förbjudet till införsel för den, som utför fin ull, att införa kläde till lika vigt, icke för det närvarande erfordrade någon åtgärd eller något beslut af Ridderskapet och Adeln; i3;o Pröfningen af Utskottets yttrande, rörande 24 §• i underrättelserna uppskjöts, tills Ridderskapet och Adeln erhållit kännedom om Bofgare-Ståndels beslut i ämnet. i4:o I öfrigt och på det att Kongl. Maj:t måtte kunna, i afseende på Utländska magter bereda en för Svenska handeln förmonlig reciprocitet, ansåg Ridderskapet och Adeln Rikets Ständer böra bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes vidtaga alla de mått och steg, som, i afseende härpå, med landets bästa äro förenliga, samt för befremjande deraf, minska eller nedsätta den i Tull-Taxan utsatta tull, i hvilket Prot Utdr. den 5 April 18 jr. 313 hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden vänligen skulle inbjudas att sig med Ridden-kapet och Adeln förena. Friherre Cederstr örns, Jacob, serskilda mening skulle, en!i0t §., Riksdags-Ordningen, åtfölja detta Protocolis-Utdrag. S. D, Återremitterades Expeditions-Utskollets under Np 19 afgifna förslag till §. i Riksdags-beslutet, angående dagsverks-sky Idigheten till Kungsgårdar och Boställen. Från II ö g v. Preste-Ståndet. S D. Föredrogs ån}'o
Men Evelina, jag säger rent ut, jag fruktar motsatsen, och säkert tänker ni det äfven?» Evelina teg. «Jag skulle tro, att ert förstånd, fast ni ännu är ung, borde säga er hur farligt det är, att endast fästa sig vid ytan. Herr Säfve är vacker, har ett behagligt sätt. Men jag fruktar, Evelina, att detta är allt hvad man kan säga till hans fördel.» «Ack! så orättvist ni dömmer. Albert har det bästa hjerta i verlden.» «Jag tror,» sade Efverling, «att ingen mer än ni, Evelina, gjort denna upptäckt, och om ni opartiskt anmärkt alla hans yttrade tänkesätt, skulle ni varit räddad. Men felet är icke ert. Jag önskade Evelina, att ni ville ha fullt förtroende till mig. Har ni gifvit något löfte, som binder er?» Evelina satte båda händerna för sina ögon och teg. Hon hörde att Efverling suckade, denna ovanliga vekhet hos honom rörde henne djupt. «Evelina,» sade han. «Jag har sett er uppväxa, från ett litet barn! ni har alltid lofvat att bli förståndig och god, oaktadt fru Wibergs – det är ledsamt, att jag nödgas säga det – alldeles bakvända uppfostringsmetod. Jag hade önskat er en bättre lott ... och, Evelina, jag hade till och med tänkt, att kunna bereda er den. Men er brådska har gått mina handlingar i förväg.» «Herr Efverling, herr Efverling,» utropade Evelina, «det är endast ert ädelmod, som kommer er, att nu säga så.» «Nej Evelina, det är det vid Gud icke. Likväl hade jag säkert icke sagt det nu, om jag ej önskade att kunna rädda er från en fullkomlig olycka. Jag kan icke yttra mig så ömt, så pathetiskt, som herr Säfve, men jag menar ärligt och redligt. För mig kunde ni visst icke hysa någon svärmande kärlek, endast ett fullt förtroende skulle då leda ert val.» Evelina började gråta. «Jag ber er emedlertid,» fortfor Efverling, «att ej nämna något härom för fru Wiberg. Endast er egen vilja och mogna öfvervägande skall bestämma ert svar.» «Oh!» sade Evelina, «jag vill icke utbedja mig någon betänkningstid.
Utdrag af Bonde.StändetS Protocoll, hältet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 October 1810. S. D. Upplästes äter och godkändes Lag, Ut, stöttets den 25 September meddelte och den 4 i denna mänad pä bordet lagde Memorial, in, nekattande desi utlätande öfwer den förklaring af 6. Cap. g. §. Misigernings-Balken, Borgmästaren Anders Nensen sökt. Ur supra. Lx ?rotocollo 6abrisl öämanri. Utdrag af Bonde-StändetS Protocoll, hältet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 October 1810. S. D. - Medtogs ä nyo och bifölls Lag - Utstöttets den 4 i denna mänad pä bordet lagde Ut - 326 Den 8 October. Utlätande, af den 28 sistledne September, i an. ledning af IönS Ni Isian 6 frän Östergöthland gjorde motion, det mätte, till Sabbathens helgd, Marknader' ej utsättas ä Mändagar. vr Lopr». Lx Lrvtocollo Ogbrisl Oämson. Utdrag af Protocollet, hältet hos Bonde. Ltändet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 October i8ro. S. D. ^ anseende till gjorde anmärkningar, ej mindre wid Stats. Utskottets i Memorial af den 21 sistledne Sept. meddelade Mätande öf. rrer Kongl. Masits Nädiga Proposition af den 6 i samma mänad, angäende nägre wid Stats. Regleringen förekommande omständigheter, än wid detta Utskotts allmänna yttrande af den L9 Sept. i anledning af Kongl. Masits den L6 Julii innewarande är till Riksens Ständer i Räder afgifne Allmänna Proposition om Stats-Werkets tillständ och behof, hwilke Statsutskottets Betänkanden blifwit den 4 och 6 dennes samt denne dag föredragne och behandlade i sammanhang med Stats.