Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då af anledningar, som tillräckligt äro kända, den nya Brätivins-bevillningen för det första året, då den kommer att tillämpas, säkert ej uppgår till 5oo,ooo R:dr B:eo, torde denna Bevillning intill nästa Riksdag ej kunna beräknas högre än till 600,000 R:dr för hvarje år.” c) Då inga officiela uppgifter finnas öfver antalet och rymden af de pannor, tilt Ii vilka konst-appara ler begagnas, måste beräkningen af den inkomst, som konstapparaterna kunna gifva, blifva ganska osäker. Enligt de enskilda underrättelser jag erhållit, har jag dock anledning till den förmodan, att antalet af pistoriskaapparater för det närvarande ej öfverstiger 100, samt att antalet af de pannor, till hvilka rectificatorer begagnas, är ännu mindre. Jag anser mig derföre snarare hafva räknat för högt än för lågt, då jag antagit, att till ^ af pannor ifrån 5o till 90 kannors rymd, eller till 106 stycken, begagnas pistoriska apparater; att rectificatorer med mäskvärmare nyttjas till ett lika antal; samt att mäsk värmare begagnas till alla öfriga pannor, ifrån 5o till 90 kannor, hvilka under hela branningstiden äro i bruk. — Såsom ett medium för afgiftens beräknande så val för de pistoriska pannorna, sorn för dem, till hvilka rectificatorer jemte mäskvärmare begagnas, har jag antagit den. afgift, som belöper sig på en panna om 60 kannors, rymd, och tror mig ej heller i detta hänseende hafva räknat för lågt, enär af d®; år i83a taxerade pannor, ifrån 5o till 90 kannor, endast 79.3 öfverstiga 60 kannon* då deremot antalet af pannor ifrån 5o till och med 60 kannor uppgår till 1,755. Mili. till R. St. Prot. iSJ.j. och i83S. 5 Sami. 1 Afd. 1 Bandén Side Häfteu 4 STOCKHOLM, Eoksteinska Tryckeriet, i835. Bevillnings-Utskottets Bet.
Det stadgas väl i 5:te Cap. 2 §. UtsökningsBalken, ”att hvad Gäldenär minst umbära kan, såsom det lian sin nän.ig idkar med, skall sist utmätas;” men detta 'ägger likväl icke binder i vägen för utmätni; T af hvad som fordras till idkande af en näring, då annan tillgång saknas, och således kan äfven kreatur, åkeroch körredskap en Bonde afhändas, då Hemmansbr uket desamma bäst behöfver, hvilket Lagens medgifvande likväl kan för Husbonden med - Ben 2 Januavii. 21 föra flera skadliga följder, tade i anseende till de Aboer meddelte biträden och sjelfva Hemmansskyldigheterne. En, förledit år, inträffad händelse skall närmare upplysa detta. En Åbo å ett Frälsehemman hade en betydlig, Husbonden okänd skuld innan han Hemmanet tillflyttade och just vid vårbrukets inträffande, skedde derföre, Husbonden ovetande, utmätning af Bondens dragare, i brist af annan tillräcklig tillgång. Husbonden nödgades, för att förekomma Hemmanets ödesmål, inköpa kreaturen och betala skulden, och måste qvarlemna kreaturen, emedan Bonden, dem förutan, icke kunde bestrida Hemmansbruket; men någon tid derefter skedde hos samma Bonde åter en utmätning fölen annan skuld, då man likväl icke velat antaga att kreaturen tillhörde Husbonden, emedan de funnos i Bondens bus.
JVs 98, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om anvisande af medel för Sveriges deltagande uti en allmän exposition i Paris år 1867. Förslaget godkändes. M 99, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om upplåtelse till Göteborgs stad af Elfsborgs kungsladugård med dertill hörande lägenheter. Lades lill handlingarne. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial M 86, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets under M 76 afgifna Memorial, angående utvidgning af det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv och bibliotek samt anvisande af dertill erforderliga medel. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: M 87, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående ytterligare förlängning i den för uppmuddring af Ystads hamn bestämda arbetstid; M 88, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse angående ändring i planen för sänkning af Solgen med flera sjöar i Jönköpings län, med bibehållande af dertill beviljadt låneunderstöd; M 89, i anledning af väckt motion om befrielse för staden Linköping från skyldigheten att underhålla stadens vid Nyqvarn belägna, med bidrag af statsmedel anlagda hamn; IM 90, i anledning af väckt motion om lån till Gladsax socken i Christianstads län; och JYs 91, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga s. k. Riksgäldssedlar, hvilka inom den bestämda preskriptionstiden icke blifvit till invexling företedda. 320 Prot.-Utdrag den 19 Maj 1866. Frän Heder v. Bonde-Slåndet. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden och Memorial, dervid Ståndet fattade följande beslut: Utlåtande 32 92, i anledning af motion om förändring i vilkoren för det vid sistförflutna riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg mellan Christian stad och Hessleholms station å södra stambanan.
»Erfarenheten har ock visat, att det är på dem , som Administrationens gång 154 Den 3 December e, m. mest hvilar. På sådana grander har Särskildta Utskottet tillstyrkt, att en högre värdighet måtte gifvas dem , och deras functioner blifva mera utsträckta och bestämda , än nu. Jag anser derföre, att de åtminstone böra hafva lika värdighet med de öfriga Stats-Råden. Vill man gå noga till väga, så bör värdigheten eller den så kallade rangen afpassas efter hvarje Embetes vigt och inflytande. För min egen del får jag upprepa, att jag anser namnen likgilltiga ; man skulle således med mycken fördel kunna behålla benämningen af Stats-Secreterare. Om man vill tillägga ordet Minister och sålunda benämna dessa Embetsman Minister - Stats-Secreterare , så har man än närmare uttryckt egenskapen af deras Embeten. Jag ber att härvid få upprepa en anmärkning, som jag förra gången gjorde mot Redactionen. Om en särskildt Sjö-Minister kommer att finnas, bilf ver de F'öredragandes antal fern; de kunde då uppräknas sålunda: En för Arméens och En för Flottans Ärendcrj En för Inrikes Civil-Arenderne, En för Drätsel-Ärender samt En för Ecclesiasrik-Ärender. Genom denna generala definition undveke man att vara bunden af en origtig fördelning emellan Ärenderne. Herr Cederschjöld: Orsaken, hvarföre icke Stats-Secreterarnes rang är i Grundlagen utsatt , läier vara, att dessa Embeten existerade före Grundlagen. Det var blott för de nya , som rangen då utsattes. Herr von Hartmansdorff tyckes tro, att benämningen af Minister Skulle medföra högre rang än Stats-Råd, Att Den 3 December e. rn. i55 ordet Minister icke i sig sjelf involverar någon bestämd värdighet, synes likväl bäst på den skillnad, som är emellan Stats-Minister och Com-Minister. Grefve Löwenhjelm: Jag tror att för ändring i benämningar är nödvändig , i händelse af förändradt System ; huru mycket tankan fäster sig vid namn , kan icke vara någon obekant.
Så trodde, så hoppades jag och i den tron och i det hoppet insomnade jag, men först långt efter det jag af Tegnéhrs veritabla snarkningar kunnat höra, att han verkligen insomnat. Han hade säkerligen ej besvärat sig med att göra så djupgående reflexioner öfver detta förhållande som jag. Följande morgon väcktes vi med kaffe på sängen af Emelie. Nu var jag henne närmast, alldenstund jag ju låg ytterst, något som Tegnéhr naturligtvis i hastigheten och förargelsen den föregående aftonen ej beräknat, när han lade sig invid väggen. (Han sökte också efteråt med både lock och pock att få byta plats med mig, men i detta hänseende var jag obeveklig och höll strängt på, att han skulle bibehålla den plats, som han en gång sjelf haft frihet att välja.) Det kändes så frestande att gripa tag i en af de små fina händerna, med hvilka hon höll brickan, medan jag serverade kaffe till både Tegnéhr och mig sjelf, men dertill hade jag alltför stor finkänslighet, något, som jag knappast tror, att Tegnéhr skulle haft, om han varit i samma lyckliga belägenhet som jag. Vid uppstigningen var Tegnéhr vid allt annat än godt lynne. Han hoppade öfver mig och långt ut på golfvet, innan Emelie knappt hunnit stänga dörren efter sig. Och så for han fram som en ryss eller en bondbeväringsyngling. Han sqvalpade ut tvättvattnet ur fatet, svor för att stöflarna klämde och ref sönder en fin nystärkt krage, som råkade vara något trång om halsen. Han kunde ju hellre gifvit bort honom till någon, som behöft densamme, det skulle jag gjort enligt mina principer. Ja, det var en helt annan Tegnéhr, jag nu såg, än den, som jag hade trott mig känna och som jag så högt värderat. Innan jag blef färdig, rusade han på dörren, utan att vänta på mig, och jag återsåg honom först vid uppropet, som denna dag egde rum på seminarium. Nu som förra gången var återseendets glädje ganska stor bland klasskamraterna. Och månget upprigtigt »välkommen åter» och kraftigt, broderligt handslag vexlades äfven af dem, som eljest föga intresserade sig för hvarandra.
Beskaffenheten af de odisponerade öfverloppsmarkerne, hvilka lill en stor del ännu ej blifvit afvillrade, eller åtminstone ej afrösade, är olika, men öfverhufvud taget äro de af mager beskaffenhet, föga lämplige för odling, merendels bärande gles tallskog, som fordrar lång tid, 120, 150 å 180 år för alt blifva fullmogen, men ofta är af fast och god beskaffenhet och 11 tjenlig till byggnadstimmer. Som ifrågavarande marker af större och mindre omfång ofta liro spridda emellan byar och hemman och från hvarandra långt aflägsna, möter stor svårighet att skydda dem från åverkan. Sednare årens uppdrifna trädvarupriser hafva manat lill skogsåverkan och då dervid tillgripes ej allenast mogen skog till bjelkar, skeppsvirke, plankor och bräder, ulan jemväl halfvuxen skog lill någon del nedhugges, för att användas dels till sparrar, som, ända ned till 4 tums fyrkant, under vissa år i mängd utskeppats, dels lill ved, gärdsel och så kallad lakved, samt härtill kommer, att bekymmerslöshet om det allmännas fördel vållar, att ingen vårdar sig om alt borthugga förtorkade träd, eller rensa marken från vindfällen, toppskalar m. m., som hindra skogens återväxt och vid inträffande skogseld verka mest förstörande; så är häraf en gifven följd, att behandlingen af öfverloppsmarkerne är vida skiljd frän hvad den borde vara.
Memorial, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o 38, öfver väckta motioner om ändringar i Konkurslagen. Enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag hafva, vid föredragningen af ofvanomförmälda Betänkande, Vällofliga Borgareoch Hedervärda Bonde-Stånden till Utskottet återremitterat 12:te och förstnämnda Stånd dessutom 13:de och I5:de punkterna af detsamma; men enär förstnämnda punkt, deri Utskottet afstyrkt bifall till väckt förslag om ändring af nu gällande Konkurslag, godkänts af Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet, och frågan om lagens ändrande i denna del alltså, jemlikt 87 § Regeringsformen, för innevarande riksmöte förfallit, samt 13:de och 15:de punkterna vunnit tre Riks-Stånds godkännande och tre Stånds mening i frågor af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, förty har Utskottet icke i anledning af återremisserna kunnat någon vidare åtgärd företaga; hvilket härmed för Vällofliga Borgareoch Hedervärda BondeStånden vördsamt anmäles. Betänkande, i lagens gäld. Genom remiss från vederbörande Riks-Stånd har Lag-Utskottets utlåtande blifvit infordradt öfver två motioner i ofvanberörda ämne, som blifvit väckta, hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Friherre von Schulzenheim (motionen N:o 49) och hos Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Carl Anders Larsson från Östergötlands län (motionen N:o 325). Begge dessa motionärer hafva grundat sina framställningar på den allt för väl kända omständigheten, att ett lättsinnigt ingående af borgensförbindelser framkallat mångfaldiga enskilda olyckor och äfven utgjort hinder för ett nöjaktigt ordnande af kreditförhållandena i allmänhet. De äro ense deruti, att dessa såväl för den enskildes välfärd, som den allmänna krediten menliga förhållanden endast kunna genom en lagförändring undanrödjas, men de skilja sig i afseende på omfattningen af den lagförändring, som de för ändamålets vinnande hvar för sig anse nödvändig.
Togan kan äfven göras öppen till lif, ' et, och garnityret, om det består af band eller broderier, sättas längs figuren från halsen ned till togans nedra kant; den togan omgifvande kanten besättes både nedtill och i sidorna med smala sned· remsor, SODl i färg öfverensstämma med främre bården. För kortare, mer Korpulenta fignrer kan äfven randigt tyg (på längden) med fördel användas till toga, liksom slät toga kan bäras till randig underklädning. För magra personer är tyg med måttligt stora oma· ment, t. ex. de goda persiska motiven, mycket fördelaktigt, då togan gameras med fransband eller fransar (assyrisk, persisk stil), hvilka dock ej få påminna om möbelgarnityr. När dylika begagnas, vore särdeles vackert att drapera togans framvåd, som i detta fall skäres vidare och fästes i den ena sidan medelst en hake vid bältet; den andra sidan hopsys. ' Pill sorg {t, ' ägt garnerlIs togan med husHor. På det bestämdaste afrådes från att till denna (Ii ' ägt använda storrntigt eller storblommigt tyg. :,: * Som {", vetseller hemdrägt sammansättes reformdl ' iigten belst af tvänno färger. V " chast är underkläc1ningen röd, öfverklädningcn mörkblå. Eger man tviinne driigtel ', en blå ocb en röd, kan toga och underkliidning vexla, och sålnnda erhåller man fyra olika ombyten. Sammansiittes drägten på ofvannämnda sätt, behöfves egentligen iniet annat garnityr än togans kantning; den röda färgen verkar i båda sammanSättningarna så pl ' ydligt och ädelt, SalU önskligt iir, dock beror mycket på beskaffenhoten och färgerna af de tyger} som sammansättas; vigtigt är aLt det blå ej Väljes alltför mörkt. De röda f ' argel ' lla äro iil \ ' en hvarandra mycket olika; konsten är att välja den för byars och ens ntseende bäst passande färgen.
Hans Excellence hemställde alltså, om icke det vore lämpligare, att frågan om bestämmande af viss lid för nya Statsregleringens början först till afgörande företogs, sedan man erhållit visshet om tiden för den nya Bevillningens vidtagande, i fall det då skulle finnas behöfligt att derom fatta något särskildt beslut. Herr von Hartmansdorff: Då ingen bättre bör kunna öfverskåda Riksdagsärenderna, än Herr Grefven och LandtMarskalken, och ingens ord äro tillförlitligare; vill jag afstå från votering i detta ämne, nöjd med att hafva sökt afvärja den obestämdhet, hvaruti sakerna sig nu befinna. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande måtte läggas till handlingarne. Bifölls. Herr Rosenblad, Bertlhard: Som den nyss föregående discussionen upplyst vigten och nödvändigheten deraf, att snart bestämma Bevillningsssumman, men RiksgäldsGontoirets utgifter ännu ej blifvit bestämde, och Betänkande i detta afseende ännu icke inkom - Den 16 October f. ni. 347 mit första gången, tar jag mig friheten anhålla, det Ridderskapet och Adeln, nied begagnande af den rått Riksdagsordningen, lemnar, behagade anmoda StatsUtskottet, att inom 8 dagar härefter inkomma med förslag till RiksgäldsContoirets utgifter. Herr HjertaGustaf: Ehuru jag, lika med Herr Rosenblad, inser nödvändigheten att snart bestämma Bevillningssumman, likväl och då jag är öfvertygad att det är på goda grunder Betänkande derom ännu ej inkommit, emedan man ännu ej i Förstärkt Statsutskott röstat om utgifterne, anhåller jag, att Herr Rosenblads framställning må få hvila på bordet till nästa plenum. Friherre Palmstjernaj Carl Otto'. Sedan Herr Rosenblads framställning blifvit lagd på bordet, torde det synas öfverflödigt att deröfver yttra sig, men den siste talaren har troligen missförstått densamma. Den angick RiksgäldsContoirets utgifter, och icke Bevillningssumman.
Jå uppbära lönen för det högsta, och medlen tagas af vederbörande förvaltningars lag till extra utgijter ; Att begrafningshjelp icke vidare må för Statens löntagare innehållas; äfvensom att pensioner åt ämbetsmän anslås, på det sätt, enligt ofgifvet förslag , att den sorn vöre 60 år gammal och tjent i 40 år j borde erhålla fdelar af sin lån i pension j men den , som vöre 65 och tjent 4g år, samt den, som i och för tjenst eils utöfning förlorat lemmar, hälsa eller förmåga, att med ämbetsförrät/ningar fortfara eller annorledes försörja sig, deremot vara förvissad om liela sin lön i pension , äfven om olyckan träffade honom i yngre år; och skulle den, sorn efter en sådan reglering fordrade eller mottoge accord, vara sin pensions-rdtt förlustig; Och sluteligen: Att ej mindre löner än pensioner böra jernmare än mt rättas efter ämbetsgradefve, så att ingen finge större lån eller pension, än sin förman, och båda delarne vara lika inom samma gråå. ai 6 Beträffande sluteligen verkställigheten af den förändrade organisation af Rikets Styrelse-verk , som utgjort föremålet för Utskottets bearbetande3 så får Utskottet, med anledning af hvad i det föregånde blifvit yttradt, vördsammeligen tillstyrka , att Riksens Höglofl. Ständer ville hos Kongl. Maj:t anmäla den underdåniga önskan , att de delar af förslaget, som icke bero på constitutions-förändringar, måga , deräst förslaget godkännes, så fort ske kan, befordras till verkställighet, i hvilket ändamål Instructioner för de blifvande Ämbets-verken skymlsammeligen borde utarbetas, på det att ytterligare uppskof icke må inträffa med denna organisation, som Riksens Höglofl.
Derefter hemstälde Herr Grefwen och LandtMarskalken om icke, dä denna proposition blifwit med Ja och Nej beswarab, Ridderskapet och Adeln wille sig förena, att Förslaget ätföljdt af de gjorda anmärkningarna till Constitutions, Utskottet singe remitteras. Bifölls. Friherre lZjsrts, ^xel, begärde och erhöll tillständ att fä uppläsa en redowisning för sin förrättning ivid Boupteckningen hoS för detta Konungen pä Gripsholm. Cn redowisning hwilken han längt för betta önskat fä göra, men hwilken blifwit uppskjuten deraf att ProtocollctS rigtighct först bordt af för betta Konungen erkännas, och sedan det i detta ända» wäl till Gripsholm blifwit afsändt, ej förr än nn hunnit derifrän äterkomma. Friherre ttjerta uppläste derefter följande: Ut - 4674 Den M Octsber. Utdrag af Protocollck, hältet wid uppteckningen öfwer f. d. Konungen Deft G-, nial Hennes Maj.t s. d. Drottningens och Prins 6681^k'8, enskilde tillhörigheter följande dagar 1809. Den 14 Oetober. S. D. Sedan till fullföljande af ben anbefallde uppteckning öfwer f. d. Konungens, Hennes Maj:t f. d. Drottningens och Prins 603'I'^k'8 enskilda egendom, Ve till denna förrättning utsedde Herrar och Män bcgifwit sig till Gripsholms Kongl. Slott, och deras ankomst blifwit hos f. d. Konungen i undcrdänighet anmäld af Herr Hof - Marskalken General-Adjutanten, ^siversten och Commendeuren Li!k> verspnrrs, samt f. d. Konungen lämnat Hans Cxcelkenee m. rn. Herr Grefwe von serien och Boupteckningsmannen Iustitiä-Rädek 6aALrs>eim samt Riksens Högloft.
Ständer föreslå antagande af en författning, hvarigenom begreppet ”matlag” eller ”rök” närmare bestämmes, ellet’ ock denna grund för utskylders utgörande helt och hållet eller i vissa 556 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N:o 220. fall afskaffas och ersättes genom beräkning efter hemmantal, taxering eller hvilken annan grund, som för ändamålet kan i nåder linnas lämplig. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Oktober 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Okt. 1848. Preste-ståndet den i3 — —■ Borgare-slåndet den 14 Bonde-ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående skyldighet Jör krigsfolk att deltaga i byggande och underhållande aj kyrkobyggnad med hvad dertill hörer. (Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 54.) S. A. K. Enär det, enligt 26 kap. 1 §:n Byggninga-balken, åligger alla, som i socknen bo, att, vid byggande och underhållande af kyrka och hvad dertill hörer, med dagsverken biträda, hafva Rikets Ständer ansett det genom Kongl, brefvet den 11 Mars 1765 för ett serskildt fall, i anledning af anförda besvär, meddelade förklarande, att emot vanligheten soldater icke böra åläggas deltagande i kyrkobyggnad, ingalunda böra erhålla den vidsträckta tillämpning, att soldater och krigsfolk i allmänhet derigenom frikallas från en slik dagsverksskyldighet, den de, efter Rikets Ständers tanka, icke kunna eller böra undandraga sig, då de icke äro i tjenstgöring stadde.
Och gäller denna klagan då det folket: »Du slår dem, och de känna det intet»; då äro straffdomarne för dörren. Jer. 5 kap. Men, det finnes äfven andra orsaker, som i ganska betydlig mån bidragit och ännu bidraga till nattvardens missbruk. Dessa äro, dels sådane lagbestämmelser, som, vare sig direkt eller indirekt, fästa borgerliga fördelar och förluster vid bruket af den Heliga nattvarden; dels allmänna vanor och bruk, som åtminstone till stor del blifvit föranledda af de förra. Allt detta synes nu kanske svårt att afhjelpa, det må så vara; men här gäller att ihärdigt söka afhjelpa det, eller drabbas utaf följderna, när hemsökelseus stund är inne. Utom de nu nämnda orsakerna, är ännu en, som kan anses såsom inledning och begynnelse till alla de andra. Denna är barnens nattvardsläsning, konfirmation och första nattvardsgång. Här är uppslaget till allt det påföljande eländet. När barnet är omkring 15 år, då skall det, som det heter, beredas till sin första nattvardsgång. Detta sker hos den ene presten med mera, hos den andre med mindre nit och allvar; men hos ganska många på ett sätt, så att håren på hufvudet kunna resa sig på den, som tager saken på fullt allvar. Härvid må förtigas de styggelser, som härunder stundom bedrifvas: — o, att dessa hörde blott till undantagen! — När det nu emellertid egentligen icke utgör hufvudsaken, eller syftemålet, att lära barnen hålla allt det Herren befallt (Matti). 28: 20.). sedan de genom dopet äro gjorda till Hans lärjungar (Matth. 28: 19.); utan man egentligen blott har nattvardsgången, med en efter olika omdömen dertill hjelplig kunskap för ögonen, och det är få ställen, der denna beredelse sker på ett tillfredsställande sätt; så har man ju här grundorsaken till okuunigheten.
Motion Nio 517, om ändring i gällande författningar, rörande utsök ningsväsendet, i enlighet med en del af de förslag, som förekomma uti Lag-Utskottets vid sistförflutna Riksdag afgifna Betänkande Nio 68. Larsson, Carl Anders? frän Östergötlands län, Motion N:o 518, angående vidtagande af sådana åtgärder, som göra det möjligt att förekomma smuggling, utan att förorsaka importören vissa nu öfverklagade olägenheter vid fartygslasters lossande på kanal-stationer. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 8. Motion N:o 519, angående ändring i hvad gällande inteckningsförord ning stadgar, i fråga om betalningsrätt för sådana fordringar, hvilka äro gemensamt intecknade i två eller flera fastigheter. Lag-Utsk. Betänk. N:o62. Motion N:o 526, angående ordnandet af skjutsväsendet inom riket. Sam mans. Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 40 och Utlåt. N:o 45. Stats-Utsk. Mern. R. St. underdån. Skrifv. Lasson, Ola, från Christianstads län, Motion N:o 81, om tullmjölqvarnars befrielse från grundränta och åsättande i stället af bevillning. StatsUtsk. Betänk. N:o 45 (Xit. St. underdån. Skrifv. N:o 72. Motion N:o 160, om ändring i 2 kap. 1 § Rältegångs-balkcn och Kongl, brefvet den 13 Januari 1757, i fråga om tiden för lagtima tings hållande inom Svea och Göta riken. Motion N:o 161, om ändring i 12 kap. 3 § Rättegångs-balken, i fråga om påföljden för svarande part, som förfallolöst uteblifver från Rätten. Lag-Utsk. Utlåt.