Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Temperaturen b ö r vara 50 — 55° med en fuktighet af omkring 4 0 — 5 0, % \ hvilket varskos däraf, att den torra termometern visar 55° o c h den våta 40 '. (Dessa båda termometrar kallas fuktighetsmätare ellerpsykrometer). Huden b ö r s e d a n frotteras m d björkkvasten eller med en fibere sudd samt gedan. intvålas m e d någon ej för Sängar och Sängkläder, Möbeltyger, Carl Johansons Mattor och Gardiner m. m., m. m. Möblerings-Affär, Drottninggatan 4 5, 1 och 2 t r. alkalisk tvålsort. Så följer en öfversköljning med varmt vatten af cirka 35° o c h så en djärf neddoppning i bassinen, som vanligen håller 16 ä 20°. A r man mera van, kan man begynna afkylningen med s. k. modererad dusch, som dock ej för länge b ö r begagnas, samt taga sig en hastig neddoppning i bassinen. Man b ö r ej gå ned i denna dusch längre än till 25°, så i bassinen, samt på slutet en kort, kraftig stråleller regndusch pä 12° eller 15°. Själfva vistelsen i badstun brukar uppgå till 15 min., afoch påklädning till 20 min., duschningen till 5 — 1 0 min., hela badet brukar i allmänhet upptaga en halftimme eller något däröfver. (Forts.) för bildandet af karaktären finnes väl knappast än att barnet i smyg företager sig något. Huru lätt leder icke detta till osanningar; och att ärlighet och sanningskärlek äro något af det viktigaste att lära barnet, därom äro vi troligen eniga. Att kortleken kan medföra så förfärliga följder, som Erny påpekat, veta vi j u, men det är just för möjligheten af att kunna minska antalet af dessa olyckliga jag tror det vore bättre lära barnet bruka, men icke missbruka densamma. Det finnes intet nöje, som icke kan missbrukas, hvarför det bör vara af vikt för de äldre att söka lära barnet det rätta och oskyldiga bruket däraf.
Stapders Lag-Utstött uti desi den Z dennes iiplaste Betänkaiide,-angäende ästad Förklaring om Lagens rälta mening i fräga om efterlefwande Makas Giftorätt uti Jord äHandct, som de under fäftetiden eller före wigscln gemcnsanit och till lika.stor del inköpt, ehwad det stedt inom >ll r utom den andra Makans börd, tillstyrkt, blef af Prcstc-Ständet till alla delar bifallit; Hwarom wördsam och wänlig underrättelse skulle lemnäs de Respective Med - Standen och Lag» Utskottet. Illt supra. S. D Föredrogs ä nyo och bifölls Riksens Högloft. Ständers Banco-Utstötts den 13 tennes afgifne utlåtande öfwer Bewillnings'Utstottels hemställan, angäende minnande af nödig Controll wid Charta Sigillatä Werket; Hwilket skulle de öfrige Respective Ständen samt bemäldte Utstött wördsamt och manligen meddelas, lllt supra. S. D. I anledning af Riksens Högloft. Ständers Expeditions-Utstötts anmälan att i frägan om sättet huru hen ak Riksens Ständer beslutne Revisionen öfwer Förwaltningen af alla Rikets Medel sedan 1800 ärs Riksdag, 2 Ständ stadnat eniok onre, ansag Preste » Staude^ denna fräga, pä sätt Regerings. Formens 69 §. söreflrif, wcr, böra af det förstärkta Stats - Utskottet med Riksens Ständers rätt afgöras; Hwilket skulle de öfrige Respective Stand-n samt bernältc Utskott wördsamt «H manligen tillkännagifwas. Ult supra. SD - Dcn r? Apkil. 629 S. D. Ester öfwerläggning om Riksens Högloft.
Län, på grun daf åtnjutande roterings friket, utgående så kallade drängespan, utgörande 2 t:r spanmål för hvarje helt hemman, hafva kommilterade (sid. 65) ansett, såsom varande af grundskatts natur, böra i sammanhang med hemmansräntorne förvandlas. Utskottet, som delar denna åsigt, llio hemställan att Rikets Ständer ock ville densamma godkänna. Hvad kommitterade yttrat, (sid. 65) rörande de hemmansräntor, som till större eller mindre del äro indelta, eller att om än några dylika räntor skulle komma att af löntagare bibehållas, sådant ej borde hindra räntornas förvandling utan att likväl rubba räntegifvarnes skyldighet att gamla räntan till indelningshafvarne utgöra, så länge de sednares rätt till dess åtnjutande fortfore, äfvensom att, så länge detta förhållande egde rum, borde uti räkenskaperna, under behörig anordningslitel, afföras Stals-Utskollels Utlåtande, N:o 242. 19 så stor del af nya räntan, som under nämnde lid icke till kronan erlades och således motsvarade indelningen, finnér Utskottet både leda till enkelhet i kronoräkenskaperna samt medföra den fördel, att statens uppoffring för indelningen lätt visar sig, hvadan Utskottet 12:o hemställer, att kommitterades framställning i detta ämne må af Rikets Ständer bifallas. 1 afseende å räntorne för rusthållshemman samt de till båtsmanshåll med sina räntor indelta hemman i Blekinge och Kalmar län, inträffade väl i så måtto enahanda förhållande, som med räntorne af de för vissa statsbehof anslagne egendomar, att frihet från räntornas utgörande tillgodonjutes; men då dessa räntor i sjelfva verket äro att jemföra med stats-anslag till rustningens upprätthållande och således lika med andra så beskaffade anslag, böra vara i räkenskaperna synliga, hafva kommitterade ansett att ifrågavarande räntor böra hädanefter, som hittills, i jordeböckernas skattekolumn upptagas och i redogörelserne debiteras, men deremot beloppet under vederbörlig anordningstitel afföras.
Direktionen, för sin del, ansett hans ansökning om erhållande af pension icke kunna till något afseende föranleda; men, i betraktande deraf att Eklund tjeuat Verket, omkring 30 är, att lian uuder denna långa tjenstetid utmärkt väl och till förmäns belåtenhet sig förhållit allt intill sednare tiden, då i hans uppförande en anmärkningsvärd förändring inträffat, som synes helt och hållet kunna tillskrifvas olyckliga enskilda förhållanden, samt att Eklund, nu vid 62 års ålder, är obotligt sjuk och derigenom oförmögen att i väsendtligare mån bidraga till sitt uppehälle, hos Utskottet hemställt, huruvida icke 8 Banko-Utskottets Utlåtande JYl 13. Eklund må kunna för sin återstående lifstid från Banken beviljas något understöd, hvars belopp Direktionen förslagit till 200 R:dr om året. Med fastadt afseende å hvad sålunda anfördt och hemstäldt blifvit, och enär Fullmäktige förklarat sig instämma i Direktionens yttrande och förslag, samt Eklund, enligt hvad Banko-diskont-direktionen tillika ypplyst, befinnes i den beklagansvärda belägenhet, att han, utan erhållande af något bidrag till sitt uppehälle, kan komma att råka i verklig nöd och falla allmänna välgörenheten till last, har Utskottet ansett sig i ofvan anför da ömmande omständigheter ega anledning hos Rikets Ständer tillstyrka, att förre Vaktmästaren J. M. Eklund må under sin öfriga lifstid från Banken undfå ett årligt understöd af 200 R:dr R:mt, att utbetalas till Eklund personligen, utan rätt för hans borgenärer att derå väcka anspråk. Stockholm den 15 December 1862. STOCKHOLM, (ryckt hos E. Westrell, 1862. Utlåtande, i fråga om årligt anslag till inköp af böcker för läsebibliotheket vid Tumba.
U ndcrdånig Skrifvelse. 55 vt Q. Si 79 CA) 1 C3 n CA) n — Ridd. 0. PresteBorgareBondc7* LN:n N:o 1’ap. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. v 34 b. ? 34 b. | 34 ¥ 34 I 34 b. V 34 a a. | 34 1» A. Anmälan af Rikets Ständers Revisorer ar i83o; 5;o om beviljade gratificationer och ersättningar till Leveranteurerne Lindberg, Hjolmansson, Hammarlin och Schönberg Svar på återremiss >>>>,>»>,» 6:0 om gratificationer, beviljade till Hästesko C. J ; Wåhlin, J.; Pousetts gäldbundna bo v. Schéele, G, A.; von Schulzenheim ocl Sefvelin t ) t t y >>?>>>? y t t >j f 7^0 om försummelse i afseende å tillsynen vic Ryttmästare-bostället Stora Lund , , , Sto o,i) Ekelund, D., Magasins-förvaltare, a Gunst oell Nåd beviljad befrielse frän en ersättning ,,,,,,,,, 9:0 om ra 11 teliqvid emellan Allmänna Magasins Fonden och J. 0. Casparson ,,,, 10:0 om gratification till Expeditions-Secreteraren Askelöf Svar på återremiss ,,,,,, 11:0 om formen för afslutade Contract om Spanmåls-le erans ,,,,,,,, !2;o Om II. Wihlborgs försummelse att uppfyll, leverans-vilkor ,,,,,,,, Svar på återremiss lijlo om von Quanten tillagd a procent af köpe summan för en Spanmäls-upphandling , , i5;o om ett med H.
Betänkandeiu föreskrift af någon viss tid, enår grunderne till en Finance-Plan ej skulle kunna framställas i sin enkelhet, utan måste vara motiverade, dels för att rättfärdiga Utskottens åsigt, dels för att gifva ledning åt Ståndens omdöme, utan med öfverlemnande af detta till Utskottens eget nit för allmänt båsta, har H:r Friherren blott begärt, att de hufvudsakligen nu måtte befatta sig med Finance-Planen, och ej insända till Stånden andra mål, innan grunderna för samma oftanåmnde Plan blifvit afgjorde; så att Stånden måtte veta, vid bifall eller afslag, hvad tillgångar de hafva att påräkna. Och har H:r Friherren slutligen, utan anspråk att gifva ledning åt Utskotten, framställt de frågor, hvaruti Herr Friherren ansett grunderne för den blifvande Finance-Regleringen vara inneslutne och classificerat dessa grunder i vissa afdelningar, i mån af deras mer och mindre inflytelse på det hela, i den afsigt, att Utskotten, om de så tjenligt finna, skulle äfven afdelningsvis kunna till Stånden inkomma med sina, i ämnet fattade beslut och anföranden. Med anledning af detta H:r Friherre Bjornstjemas Memorial, hafva vidare flere af Höglofl. Ridderskapets och Adelns Le - StatsUtskottets Betänkanden. damoter, så vål ofvanberorde dag, d. 7 nåstl.
meddelar dari sin erfarenhet f r h de tre och en hal£ månad, hon 1 djupaste inkognito vistades såsom arbeterska på olika fabriker i Cliemnitz. Under 3l / 2 månad lefde hon frivilligt en fabriksarbeterskas mödosamma och gladjefattiga lif, hon delade troget arbetet med sina kamrater. om kvällarne besökte hon deni i deras hem, om söndagarne. följde hon dem på deras förlustelsestallen, allt detta för a t t i grund lära känna de kroppsarbetande kvinnorna och. deras ställning. Ty frn Wettstein ar en varm v&amp;n till kvinnosaken, men hon ansåg, att dess förkämpar börjat ' i. orätt iilida, att de, som hon uttrycker sig, börjat me&amp; att bygga tornet på kyrkana. Afven hon önskade att kvinnorna skola fil lika politiska rattigheter med mannen ocli samina tillfällen till bildning, men så länge tusende och %ter, tusende kvinnor försmäkta i elände, slafveri och råhet, mHste, anser hon, först dessa hjälpas, innan man försöker att understödja de högre kretsarnes kvinnor, soni ha det jämförelsevis bra. Hennes m %l har därföre varit att göra nöden och missförhållandena bland fabriksarbeterskorna kända bland deras bättre lottade systraf iör att förmå dessa att med alla sina krafter arbeta för att i intellektuelt, sedligt och1 ekonon~iskt afseende höja arbetsklassens kvinnor. Hennes bok är sålunda ämnad att verka upplysande och väckande, och ehurn hennes skildringar närmast afse Saclisen, finnis dar dock så många allmängiltiga rön, att de förtjäna att uppmärksammas afven af en svensk allmänhet. Red.an i början af sin bok framhåller fzu Wettstein, att vanligen stort missnöje rilder bland fabriksarbeterskorna, och att de ofta p % äkta kvinnomandr låta detta få sitt iittryclc i skarpa och häftiga ord till och om de öfverordnade, ' inen däremot att sätta missnöjet i n %got slags system, organisera en strejk och genom saminanslutning åstadkomma någon förbättring i sin stallning, det förmå de ej.
Till upplysning om visse förhållanden, som härmed äga sammanhang, får dessutom i underdånighet anmärkas följande: Efter roteringsindelningen uppställer och underhåller Elfsborgs Län, till Rikets försvar: af Westgötha regemente, som är indeldt lill ca valleri, men afsutit på 30 år 208 man Elfsborgs infanteri-regemente 1,191 „ Weslgötha-Dahls dito, 6 compagnier 900 „ Bålsmanshållel 87 jemte slädernes contigent 60 Den år 1826 tillkomne ordinarie roteringen för dittills oroterade hemman svarar emot 5 „ och extra roteringen, efter skedd jemkning i detta roterings besvär 155 „ Hela kostnaden för Rustning och Rotering utgör, enligt statistiska tabellen för landet, hvilken är grundad på de från hvarje fögderi särskildt gjorde och sins emellan, i följd af olika förhållanden, skiljaktige beräkningarne, 125,593 R:dr, hvartill kommer vacance-afgiften i fredstid för städernes båtsmansnuöimer 2,268 R:dr 35 sk. 10 r:st eiler tillsammans 127,861 R:dr 35 sk. 31 10 r:st. Roleringsprestationen, som nu mera, efter allmäpnaste förhållandet, beräknas och bestämmes lill visst värde årligen, vid markegångssälthingarne, bar sålunda år 1836 ansetts motsvara för hvarje soldal-rote vid Elfsborgs och 'Weslgölha-Dahls regementen, vanligen bestående af 1~ mantal, äfvensom för Westgölha regementes hvarje rusthålls nummer, 45 R:dr, samt likaledes för ett helt hemman tillhörande båtsmans-roleringen 10 R:dr Banko.- Sammanräknade beloppet af alla i Länet belägne ruslhålls-stammars och augmenters för rustningen anslagne räntor utgör efter medeltalet af 1832 med 1836 årens markegångspris 28,179 R:dr. Den kostnad Länet får vidkännas i och för Beväringsskyldighelen har hittills icke varit, och är icke eller nu, upptagen uti statistiska tabellerne i saknad af föreskrift derom.
Utskottet anser, alt den för de 8 Kapitenerne äskade aflöuing, 2,400 Ridr för hvardera, bör, med afseende å den vinst desse hafva af sina med Kronan ingångna passevolans-kontrakter, uedsältas lill 2,200 Ridr, eller till likhet med det belopp, som blifvit tillstyrkt för Kapiten-löjtnanter i högsta löneklassen; hvaremot Utskottet tillstyrker beviljandet af alla öfriga i staten uppförda tillökningar i afseende så väl å befälets aflöning, sofia å manskapets gage och värfniogs-pas sevolansen, jemte kostnaden för underhållet af servisen vid regementets matinrättning. Efter Utskottets förslag erfordras utöfver nuvarande anslag en summa af 49,102 Ridr 31 öre, på sätt den utlåtandet åtföljande tabell JVf 6 närmare visar; och tillstyrker Utskottet, Bih. till R. St. 4 Sami. 1 Afd. 2 liand. 5 tid fl. 2 10 Stals-Ulskoltets Ullålande JW 72. alt berörde anslags-förhöjning beviljas, alt utgå såsom Utskottet föreslagit. 9:o. Matros-korpsen, hvars styrka för närvarande utgör 400 man, bar ansetts behöfva en tillökning af 200 man, så vida korpsen skulle motsvara sin bestämmelse alt förse flottan med förhands-karlar och underofficers-ämnen. Af denna anledning och i öfverensstämmelse med uppgjordt förslag, (Bil. Litt. G. lill Departementschefens betänkande,) upptagande jemväl förhöjda aflönings-belopp för nuvararande befäl och manskap, har KonglMaj:t äskat, att anslags-summan för Matros-korpsen måtte ökas med 44,694 R:dr 50 öre Riksmynt. Utskottet, som anser skäl ej förekomma att denna korps för närvarande ökas, och derföre i tabellen ej uppfört den i Bilagan Litt. G. till
Ständer, eftgr det Bevillnings-Utskottet sig derom utlåtit, varda särskildt pröfvad och afgjord. 3:0 Beträffande Städernes brän vins - tillverkningsrättighet, torde 1 och 2 Momenterna uti 2 §. af. Den 8 Junit §. af ofta åberopade Kongl. Kungörelse få fortfara att äfven hädanefter gälla , men hvad angår bränvinsbränningen uti Stockholm, Götheborg och Carlscrona, så enär Riksens Högloft. Ständer vid förra Riksdagar, af högst vigtiga orsaker, ansett densamma hvarken kunna eller böra derstädes efter samma method, som uti de öfriga städerna, utöfvas, och några gällande skäl icke förekommit, sorn skulle kunna föranleda till underdånig anhållan hos Kongl. Majtt om inställande af bränvinsstillverkning å de nu i gång varande Krono - Bränrierier, inen deremot dessa méd stor kostnad anlagda och underhållna Brännerier torde böra begagnas, äfvensom den för Kronans räkning upplagde spannmål, hvilken möjligen kun. de i Magazinprna blifva skadad, lärer, genom bränvinsbränning kunna på det for Kronan fördelaktigaste satt användas; anser Utskottet bränvinstiliverkningen i Stockholm, Götheborg och Carlscrona böra, på sätt: som hitintills skett, bero af Kongl. Majts Nådiga godtfinnande, men önskar, att densamma likväl endast af inländsk spannmål må begagnas; ankommande på Kongl. Majus Eget höga välbehag att låta bränvinsbränningen i Stockholm antingen för Kronans egen räkning drifvas, eller åt Bryggare - Embetet, eller något annat Bolag, till det förut stadgade beloppet, odetad under arrende upplåtas, dock endast att skötas i Kronans egna verk, sorn det kan förKronan förmånligast pröfvas. 4:0
Gud, den jag tror på, den jag vill bekänna och vörda, den all förmåga, all verklig framgång kommer ifrån, hjelpe mig att vandra den väg, den han mig genom min medfödda håg anvisat så att jag vid dess slut måtte kunna helsas som den tjenare den der varit trogen i det lilla! Ingen förtrogen eger jag, ingen för hvilken jag fullt kan öppna mitt af alla menskliga känslor slitna hjerta; i stunder då jag känner mig öfverväldigad, som nu, och genomträngd af medvetandet om min egen litenhet, som nu; då eger jag ingen mer än dig; då är du mig allt och jag är intet, är ringare än sandkornet jag trampar. O Gud! min frälsare, min broder – det högsta gudomliga och det renast menskliga, hvars väsende mitt förstånd ej mäktar fatta och hvars kärlek så många gånger smält mitt syndiga sinne, fräls mig, stöd mig, led mig! Jag har ingen utan dig och jag vill icke hafva annat än hvad din nåd skänker mig. Du ensam har sett min hjertlöshet, du ensam kan försona, du ensam emottaga min ånger. Rädda mig från min sjelfviska hårdhet! Tryck mig intill dig i kärlek, ty jag darrar, som ett barn i mörker! I ödmjukhet sjunker jag ned inför dig i stoftet och beder dig att du ej måtte hafva sändt mig denna minutliga framgång som ett förebud till ångest och oro, att du ej måtte hafva ledt mig in på denna okända väg utan att äfven lysa mig i dess mörker. Christus – kärlekens konung, ärones konung – qvinnorna följde dig och du stötte dem icke tillbaka, de blefvo icke dina apostlar och sändebud men vid dina fötter satt dock Maria och du talade till henne; du aktade icke visheten för hög för qvinnans tanke, icke hennes sorger för små för ditt deltagande, så stöt icke heller mig bort och låt mig icke vandra på flärdens väg! Lys mig med din vishet och värm mig med din kärlek och lär mig att fridsamt och stilla vandra dina ringare ärenden, tjenande dig och de dina, i tysthet verkande och gifvande dig allena äran. Ack, lär mig att tänka på arbetet för dess egen skull och icke på mig!
Aftonsolen sände sin afskedshelsning genom det öppna balkongfönstret, o c h en sakta vindpust drog igenom rummet. Doktorn satt fortfarande qvar i sitt soffhörn. Han höll den breda pannan stödd mot handen och rörde sig e j; m å hända tänkte han ännu på månstrålen o c h den hvita rosen. Då lade sig sakta en fin hand på hans axel. » Hvarför applåderar ni ej, doktor? » Han blickade upp och såg in i ett skönt qvinnoansigte, som leende vände sig emot h o n o m. » Ni har rätt, Maria, » sade han, » jag är otacksam, j a g glömde för ert spel ännu en gång verlden o c h er o c h mig. » » En oförbätterlig smäckrare är ni o c h lik alla andra, o c h till straff skall ni nu sjunga något för mig. » » Jag är ej vid röst i dag. » » Ni är melankolisk, min käre v ä n! Och hvarför? » » Jag ärnar ännu i denna stund säga eder farväl, Maria! » Hon såg frågande på honom. » Jag förstår er ej. » » Jag kommer för att säga eder farväl, Maria, emedan j a g redan i afton lemnar denna stad — kanske för alltid. » Det var nästan bestörtning, s o m nu afmålade sig i dessa vackra drag. » Jag förstår er verkligen ej, doktor! » » Jag har redan länge haft för afsigt att göra en resa till Afrika, för att företaga forskningar angående denna verldsdels flora, o c h som j a g nu afslutat mitt senaste arbete, står ingenting längre i vägen för mig för uppfyllandet af denna plan.&gt; » Och ni lemnar mig ensam? » » Jag lemnar er ej ensam, Maria. » Hans ord hade en sällsamt bitter klang. Den vackra frun teg o c h blickade nästan sorgset ned på honom. » Ni älskar mig, Lenning! » sade h o n efter en paus m e d mild stämma. Doktorn svarade e j; han stirrade endast orörlig framför sig. » Det har j a g ej anat — det var en olycka — en olycka för oss båda, Lenning. » Han andades djupt o c h kunde ej mera beherska sig.
Jag vill inte blanda mig i dina angelägenheter, Ulla, men det, förefaller mig, som om du borde afvisa honom. — Hvarför det — mon ami? — Därför, att han är gift, och det förefaller mig — som om också du —. — Hvad honom beträffar, gör han blott som andra äkta män af vårt stånd; och hvad mig angår, så vet jag ej hvarför inte också jag skulle kunna ha min lilla distraction här på landet. — Och Cronskiölds friherrinna — spiller du ej en tanke på henne? Grefvinnan såg honom rakt in i ögonen. — Knappast. En dame, som under åratal tolererat sin mans maitresse i sitt hem, kan ej supponeras ha mycken ömtålighet. Det blef ett ögonblick alldeles tyst, under det de båda makarna lyssnade efter lilla Louise, som hastigt sprang genom stora salen. Strax därpå hördes mademoiselle Virginie med sin skarpa pariseraccent ropa: — Mademoiselle, venez tout de suite, s’il vous plaît — si non, je le dirai à monsieur votre père, qui vous grondera! Majoren smög sig till att kasta en blick på sin hustru. Hon gjorde ej min af att ha hört. Han gick till spegeln och ordnade spetskråset framför den. — Om Cronskiöld är oemotståndlig, är det åtminstone ej grâce à ses charmes. Il est d’un laideur épouvantable. — Vous trouvez? — Vet du inte, att liksom man säger; den vackre Fersen, heter det: den fule Cronskiöld? — Och förstår du inte, att det är en charme till? Vackra män ha en benägenhet att till den grad beundra sig själfva, att de glömma beundra oss andra. Majoren vände sig hastigt bort från spegeln och stödde handen mot marmorskifvan, i det han svarade: — Jean råkade skära mig i morse, medan han barberade mig. Jag såg efter skåran. — För all del, gör inga ursäkter, mon cher. Äkta män behöfva ingalunda beundra sina hustrur. Därpå ha dessa ingen pretention. Under det grefvinnan talade, gjorde majoren en otålig rörelse.
Förr än Hypotheks-banken öppnar sin verksamhet, skola å lid, som Kongl. Majit bestämmer, och i öfverensstämmelse med hvad i g 20 stadgas, ombud så väl för Fullmägtige i Riksgälds-koutoret, som för den eller de Hypotheks-föreningar, hvilka till inträde i 20 Sammans. Statsoch Hanbo-Utskottets Utlåtande M 24. Hypotheks-bnnken sig anmält, äfvensom de af Kongl. Maj:t samt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret utsedde ledamöter i Hypotheksbankens Styrelse sammanträda, för att vidtaga de beslut och förrätta de val, som måste föregå Hypotheks-bankens öppnande. I sammanhang med inrättandet af den nu föreslagna Hypotheks-banken tiar Utskottet, lika med Kommitterade, funnit nödigt att de skiljaktigbeter, som äfven i väsendtliga delar förefmnas mellan de olika Hypotheks-föreningarnes Reglementen, undanrödjas genom stiftande af en lag, som upptager de allmänna bestämmelser, hvilka böra tjena till iakttagande icke allenast för de Hypotheks-föreningar, som framdeles kunna bildas, utan älven för redan befintliga Hypotheks-föreningar, som i Hypotheks-banken vilja ingå. I delta afseende hafva Kommitterade i bilagan Litt. C afgifvit förslag till Förordning, angående de allmänna grunder, som vid Hypotheks-föreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse gälla, samt, till stöd för delta förslag, fästat uppmärksamhet å följande förhållanden, nemligen: att beträffande det minimum af egendomsvärde, som berättigar till inträde i Hypotheks-föreningarne, stor olikhet i olika distrikter för närvarande eger rum, så att detta värde t. ex. utgör i Elfsborgs samt Götheborgs och Bohus län, der det är lägst, 750 R:dr efter taxering och 1,500