Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I likhet med Landtmäteri-styrelsen finner Kongl. Maj:t något behof af förhöjning i den landtmätarne tillförsäkrade resekostnadsersättning icke vara ådagalagdt; men deremot behöfvas antagligen de af Landtmäteri-styrelsen föreslagna förhöjda belopp för bestridande af handtlangningskostnader och ersättningar till gode män, helst hvad särskildt beträffar Norrbottens län, sedan Kongl. Maj Runder den 10 sistlidne November tillåtit, att i Pajala socken, på sätt förut medgifvits för Öfver-Torneå socken med dess kapellförsamlingar, laga skiften må på Statens bekostnad i sammanhang med afvittringen verkställas, mot vilkor, bland annat, att socknemännen enligt åtagande bekosta %:del af den för afvittringen och skiftet erforderliga handtlangning, hvarigenom ändock 3/4:delar af handtlangningen kommer att drabba Kronan. Ehuru, enligt den af Kongl. Majit nu gjorda framställningen i afseende å ordnandet af utgifterna till storskiftesoch afvittringsverket för år 1867, desamma under nämnda år skulle komma att ej obetydligt öfverstiga dem, som för ändamålet utgå för hvarje år under innevarande statsregleringsperiod, anser dock Kongl. Majit, med hänsyn dertill, att dels icke alltid hela antalet landtmätare är i tjenstgöring, utan vakanser med deraf härflytande besparingar uppstå, och dels antagligen vid 1866 års slut några besparingar å anslaget till ifrågavarande än - Kongl. Majds Nåd. Proposition J\3 60. 27 damål skola förefinnas, — att med ett anslag af 160,000 II: dr utgifterna under år 1867 i och för storskiftesoch afvittringsverket skola kunna bestridas; och föreslår derföre Kongl. Maj:t, att Rikets Ständer, till fortsättande af storskiftesoch afvittrings förrättningarna i rikets norra län, måtte för år 1867, utöfver det å riksstaten uppförda anslag till skiften och afvittringar, 63,000 R:dr, anvisa å extra stat ett belopp af 97,000 R:dr.
Nå, hvad det nu var, och oaktadt jag försökte att ej höra på, undgick mig intet af hvad de båda vid fönstret sade hvarandra. — Ja, du tyckte från första stund, att vi voro så lika, jag trodde det icke, men man kan ju aldrig sjelf döma om likheter, isynnerhet är det svårt för mig, som icke sett Anna på sex år. — Ja, du reste ju ut året innan hon och jag blefvo bekanta och förlofvade. — Och sedan dess har jag ej varit i Sverige. Det var ju inte skäl att komma hem till ert bröllop, jag skulle då blifvit tvungen afbryta mina studier. — Ja och nu är du färdig, har med glans gått igenom skärselden och reser hem med mig för att hvila ut hos oss och göra bekantskap med dina små systersöner! — Ack, hvad de se förtjusande ut på porträttet! Hon drog fram en stor guldmedaljong som hon bar på en smal kedja kring halsen. — Har du satt barnens porträtt i medaljongen, som jag skänkte dig häromdagen och bär du den på dig? — Ja. Hvad Harald är lik dig! — Och Karl dig. — Du menar Anna. — Ja, naturligtvis menar jag Anna, men det är detsamma. Och så skall du också närmare lära känna din syster, som du ej sett, sedan hon var en adertonårig flicksnärta, och din svåger, som du ej känt längre än under dessa sista sex veckor i Paris. Så skall jag skaffa dig plats i en af Stockholms högre flickskolor som lärarinna i franska. — Ja, jag vill bli själfständig, oberoende. — Själfständig, det måtte du väl vara. Mycket för själfständig och oberoende, tycker jag. Hvad skulle det t. ex. betyda, att du nyss med all makt själf ville köpa din biljett och pollettera dina saker. Var det därför, att du var rädd att besvära mig, eller var du rädd, att jag skulle betala för dig? — Ja, hvem vet? — När du kommer hem och bor hos oss, och det skall du göra, äfven sedan du fått platsen i skolan, så få vi nog vidare talas om den saken. — Du menar, att du vill tvinga mig att bli beroende af dig! Men det vill jag inte bli. Jag försäkrar dig, att jag kan hjälpa mig själf. Jag skall visa det.
St:r d. 20 Nov. 1823, i anledning af K. M:ts derom aflåtne Nådiga Proposition, förklarat sig icke kunna, till förbättring i Chefens vid 2ta LifGrenadier-Regementet, Öfversten och Riddaren Hallencreutz^ lönevilkor bifalla tilldelandet åt honom af någotdera utaf då ifrågaställde indragne f. d. Ryttmästare-Boslällena Bleckenstad och Stora Lund, af hvilka inkomsten vore för RiksStaten påräknad, eller bevilja något Contant anslag; har, efter hvad 1827 års Revisorer anmält, K. M:t likväl, genom Nådigt Bref d. 28 Mars 1824? beviljat bemälde Regements-Chef en löntillökning af 5oo R:dr årligen, att utgå af Besparingarne på 3:dje HufvudTiteln. >7 2Ö8 Stats-Utskottets K, Mits höga rätt, att inom hvarje HufvudTitel, till dithörande föremål, disponera de derå uppkomne besparingar, kan ej i fråga sättas. Anvisningar, sorn denna, hafva dock otvifvelaktigt blifvit föranledda af den förändring Indelningsverket, vid med Armeens befäl senast vidtagne Reglering, undergått, i det de fleste Öfverste-Indelningarne blifvit dragne ifrån Regements-Cheferne; dock som frågor, rörande en generell lönereglering för Militaire Staten, hos Utskottet förekomma, och Utskottet i sammanhang dermed jemväl vill laga i Öfvervägande ämnen af denna beskaffenhet, anser Utskottet någon serskild åtgärd nu, i anledning af ofvanberörde anmälan, ej erfordras. §• 9- Angtde KrigsIIofRättens Militaire Ledamöters Tracta mentén. (R. B. 1827 p. 28—212.) I afseende på desse Traclamenten, som blifvit anvista å RiksStatens a:a HufvudXitels anslag till Reseoch Tractaments-Penningar vid Civile Förrättningar, hafva R.
Ostridigt är det denna anstalt, som liufvudsakligast verkat till förbättringen icke allenast direct, i följd af de förbindelser Hemmansegarne iklädt sig såsom vilkor för understödets åtnjutande, utan äfven indirect genom den väckelse exemplet åstadkommit åt andra, som understöd icke kunnat tilldelas. Beloppet af de för utflyttningar och Jordbruks-förbättringar, efter verkställde Laga Skiften under de sistförflutne Fem åren, utbetalte understöd af Allmänna medel uppgår lill 35,287 R;(lr -27 sk. 7 r:st. Banco. En annan lika vigtig anstalt för Länets Ekonomiska förkofran är tillvägabragt genom Kongl. Majrts Nådiga Anslag af Allmänna medel för kostnaden till upptagande af större afloppsdiken å Länets slättbygd, dels för att bereda arbetsförtjenst åt dera af ortens befolkning, som genom i83o års svåra missväxt voro ställde i förlägenhet för sysslosättning och näringstillfälle, dels för att afvärja den olägenhet af vattuflöden, som besvärat orten utan att dess Innevånare egde förmåga att på egen bekostnad afhjelpa den. Dessa anslag uppgå till sammanräknade 24,476 R;dr i5 sk. Banco och vattu-afledningarne, som äro spridde i nästan alla riktningar af Läckö och Skara Fögderier samt Frökinds Härad af "Wartofta Fögderi, upplaga tillsammans 256,190 famnar eller ungefärligen 42! mil. Alla Hemmansegare och Innehafvare inom hvar och en Socken äro, till följd af ingångne särskilta förbindelser, en för alla och alla för en ansvarige för dessa vatten-afledningars framtida underhållande och verkan af denna anstalt, som redan visat sig högst förmonlig, skall nödvändigt i en framtid visa ännu vigtigare resultater genom det tillfälle tili ett bättre vårdadt jordbruk, som derigenom blifvit beredt.
Egge: att den stränga beskattning , hvilken uppkommer genom en förhöjd Bevillning, när ?:ne eller flera pannor Unnas i ett verk , borde upphöra och att vid en blifvande författning i detta ämne, ej må lemnäs rum åt den obilliga förtydning , som borde afgiften för en panna, begagnad i et t sammansatt verk blifva till högre belopp taxerad, än den som åtföljer en Brännvinspanna af lika rymd, men nyttjad på ett särskildt ställe; 1 hvilken mening Herrar Lindqvist, Naucler, Nordström och Eckhoff sig förenat. Vid granskningen af hvad sålunda anfördt blifvit, och då det dessutom åligger detta Utskott att bland annat uppgifva grUnderne för den Bevillning, som under namn af HusbeItofs Brännvinsbrännings-medel utgår, samt före - Bevillnipgs-UtskottBetän1[andm. §}å sättet för samma grunders tillämpning, ani ser 35eviUnings-Utskottet, ehuru Allmänna Be-» svärsoch JEkonomi-Uiskottet äfven låtit sin tanlfa derom i dess särskildt afgifne Betänkande inflyta, sig likväl pförhindradt, att med detta beskattnings ämne taga en närmare befattning. Utskottet har dervid till en början, och i afsigt att således bereda en lättare behandling af ärendet, fästat sig vid den Tariff, hvarefter den så kallade Pannerymds-afgiften utgår. Utskottet har funnit densamma beskyld för orättvisa och ojemnhet, samt deraf hemtat anledning att taga den i närmare skärskådande, hvaraf den öfvertygelse följt, att den hufvudsakligast tarfvar omarbetning och förbättring.
Det blifver då hökaren och grosshandlaren, som, sig emellan, dela de 18 sk:ne b:ko på hvarje T:a salt, och till hvilkas fördel Staten efterskänkt 97,000 R:dr som han, i sä många hänseenden, väl bchöft. Om man fästat Konungens upmärksamliet på delta förhållande, och på den rätta orsaken till saltets dyrhet, hvilken jag nu skall söka utreda: sä hade de 97,000 R:dr förmodeligen icke gått förlorade, ens för år 1854. Har man möjligen efterskänkt dem för att anticipera på frihandel-systemets antagande af R. St:r, så synes det hafva varit nog tidigt, innan de ännu haft rådrum att yttra sig derom. Afven om de godkände det för öfrigt, skulle jag betvifla att de sä göra, i förevända hänseende, när åsyftad verkan dermed icke kan vinnas. Skälet till det höga saltpriset är det vanliga eller brist på varan. Saknaden härrörer icke af minskad tillgång å framalstringsorterna, hvilken icke försports, utan deraf att vård skeppsredare förtjent sä mycket på de öfverallt stegrande frakterna, att de låtit sina fartyg vara ute, i st. för att komma hem till vintern och medföra salt. Om de fordom någon gång likaledes utebelfvo: så betydde det mindre och verkade föga på saltpriset, emedan stapelstädernas skeppsredare och handlande då voro skyldige att hålla ständiga saltuplag tillgängliga, i händelse den årliga saltinförsel, hvilken tillika ålåg dem, skulle genom någon tillfällighet hafva uteblifvit. Våra förståndiga förfäder, besinnande att Sveriges kuster vanligen äro, 4 till 5 månader, någon gång ännu längre, genom is, stängda från utrikes sjöfart, ville icke lemna derhän om man, under tiden, saknade salt, dels till dagligt behof, dels till insaltning af hvarjehanda vinterförråd om hösten, dels af den sill, som fiskas om vintern, eller af den strömming, som fångas om våren m. m. Enl. de gamla författningarna var det, för hvarje stapelstad bestämdt dels att en viss myckenhet salt skulle årligen införas dit, dels att ett visst saltuplag skulle der ständigt hållas.
Utlåtande med svar på återremiss, i frågan om ändringar och tillägg uti 1818 års InteckningsFörordning. 8:0 Anmodan till Expeditions-Utskottet, att uppsätta Constitutorial för Hof-Rätts-Rådet C. P. Törneblad att vara Riksens Ständers Den ai December c. m 325; Justi lise-Ombudsman ,. samt för Lagmannen N. Callerholm att vara Justitise-Ombudsmannens Efterträdare, i fall han innan nästföljande Riksdag skulle med döden afgå. Frän Högvördige Preste-Stdndet: I anledning af väckt motion om ersättning från Riksclagskostnads-summan för Reparations-kostnaden å Storkyrko-Församlingens Orgelverk. Banco-Utskottets: I afseende på Banco-Discont-Styrelsens sammansättning och det Reglementariska för samma Discont-Verks Förvaltning. 2:0 Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: Constitutions-Utskottets : Rörande en till besvarande i Förstärkta Stats-Utskottet föreslagen, af Borgare-Ståndet förkastad, Voterings-proposition. Stats - Utskottets: Angående betalnings-sältet vid skeenda försäljningar af Persedlar och Effecter för 326 Den • i December e. m. Allmänna Magazins-Inrättningens räkning; i anledning af Riksens Ständers Revisorers gjorde hemställan om Räntas erläggande å Förskotter; angående förrättad granskning af Nummer-Lotteriets
Rörande den ytterligare räntefrihet, som sålunda blifvit ifrågasatt, yttrar Styrelsen, att, enär de vilkor, hvarunder detta lån beviljades, voro förut kända af direktionen, hvars till Riksgälds-kontoret utfärdade skuldförbindelse uttryckligen upptog samma vilkor, Styrelsen funne sig dess hellre höra afstyrka bifall till den gjorda framställningen, som lika beskaffade skäl och förhållanden, som dem direktionen andragit, skulle kunna anföras för utsträckning af räntefriheten för samtliga de vattenaftappningsarbeten, hvilka på enahanda vilkor som ifrågavarande företag blifvit med statsbidrag understödda, och alltså alla eller de flesta bolag, som efter sednast förflutna riksdag med då beviljade lån påbörjat aftapppingar, skulle inkomma med enahanda ansökningar, som den af direktionen för Lida-åns sänkning nu gjorda. Ur handlingar, af hvilka Styrelsen icke haft del, men som för Utskottet varit tillgängliga, och deribland ett af vederbörande domhafvande meddeladt intyg, hafva emellertid sådana upplysningar erhållits om det ekonomiska betryck, hvari ett stort antal uti detta arbete intresserade, allmogeklassen tillhörande personer sig befinna, att, om ränteoch amorteringsinbetalningarne skulle taga sin böljan redan vid den tid, som först bestämdes, största sannolikhet förefinnes att ganska många af dem, som i detta arbete äro deltagande och som nu endast med största svårighet lifnära sig på sina små hemmanslotter, skulle med en sålunda stadgad inbetalniugsskyldighet icke vidare kunna vid sina fastigheter sig bibehålla. Af sådan anledning finner Utskottet sig. för detta särskilda fall, nödsakadt undantagsvis frånträda den åsigt Utskottet annars vid flera tillfällen yttrat derom att bolag, som erhållit understöd af Statens medel, icke må komma i åtnjutande af några förmåner utöfver dem, som vid understödens beviljande bestämdes. Deremot och då det belopp af 30,000 R:dr, som Kongl.
Enahanda svårighet kan ock inträffa vid afkortningar och göra dessa, hvad beloppet angår, beroende på uppbördsmannens urskiljning eller godtycke. Att här vidare uppräkna de llerfaldiga, högst väsendtliga olägenheter, som måste inmänga sig i taxeringen, om Beredningarnas förslag till skattepåföring icke göras specifika för hvarje olika slags inkomst, torde vara obehöflig!, då förhandlingarne vid sistlidne riksdag rörande denna fråga ännu hos de fleste bland oss äro i friskt minne. Rikets Ständer blefvo då icke ense derom, utan stannade Stånden, två emot två, i olika beslut. För att frågan emellertid icke skulle lemnäs öppen och riksdagen ej eller onödigt förlängas, beslöto Ständerna den 28 Oktober 1860, att till Kongl. Maj:t öfverlemna Bevillnings-sfadgan med dertill hörande formulärer och öfriga bilagor, med anhållan alt Kongl. Majit i nåder täcktes tillse, huvuvida några förändringar eller tillägg kunde finnas i afseende på vissa uppgifna formulärer blifva erforderliga, för alt bringa desamma till full öfverensstämmelse med Be villnings-stadgans föreskrifter. Kongl. Majit hörde Kongl. Kammar-rätten, som i algifvet underdånigt utlåtande utförligt ådagalade vigten och nödvändigheten deraf, bland annat, att formuläret Nio 7 gjordes mera fullständigt, hvartill Kongl. Kammarrätten äfven afgaf särskildt förslag. — Den 17 Maj 1861 afgjordes ärendet af Kongl. Majit, som lät bero vid det af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet antagna förslaget. Om detta förslag nu var alltför summariskt, så var kanske det andra, hvarom Presteoell Bonde-Stånden förenat sig, alltför specifikt. —•
Anledning till anmärkningar mot StatsRådet jemte föredragande StatsSecretera•re inhemtas vidare af nedanstående Citationer af Regeringens utfärdade beslut: 1:0 Genom Krigs-Expeditionen. Under den 7 Martii 1820 Kongl. Maj:t Nådiga Skrifvelse, med antydan till Krigs - ConstitutionsUtskottets Betänknnden. 127 Collegium, Förvaltningen af Sjöärenderna, Cancellier och Contoir samt Gen eral-Adjutans-Expeditionerna, att vägra åtkomst till vissa FörsvarsYerket rörande Handlingar, hvilket förbud tydligen strider mot 2 §. 4 mom. Tryckfrihets-Förordningen. Under den 28 Martil 1821 Circulaire till Vederbörande, hvari yttras en önskan om förhöjning i det stadgade målet för Recriiter vid Indelda Cavalleriet, och då i Circulaire-Brefvet förekommer, att en sådan förändring i Författningarna väl icke kan anbefallas, men vederbörande Ämbetsmän likväl deri åläggas att densamma under godvillig öfverenskommelse befordra ; liar jag trott mig häri finna en åtgärd stridande mot RegeringsFormer.s 57 och 80 §.§. samt Allmänna Lagens stadgande i 44 Gap. Missgärnings-BaJken. Under den 15 Maji 1821, CirculairBref till Landshöfdingarne om de ExtraRoterings-skyldiges hörande vid en föreslagen ändring uti de Rustnings-skyldigheter, som genom Konungs och Ständers beslut blifvit faststälde; hvilket Extra Roteringsskyldiges hörande tydligen strider mot nyss åberopade Lagrum, beldst det åsyftade en betydlig Stats - Medlens besparing, på bekostnad af Extra Rothållare, och 128 Constitutions-Utskottets Betänkcinclen. Under den 50 April 1822, har Kongl. Maj:t, uppå LandshöfdingeÄmbetets i Orebro
Memorialets Författare upplyser; Alt widdén bekanta olyckliga brand, som öfwergick Uddewalla Stad ar 1826/ det derstädes nyst förut inrättade Läns Lazarett äfwcn aldeles afbrann; Att Bohus Län Den i Junii. Z93 Län med nara 92,000 Inbyggare pä 16 mils Sjökust, allt sedan den tiden saknat eget Lazarett/ och endast utom Länet haft rättighet till begagnande af z:ne sängar pä Wenersborgs Lazarett; Att framlidne Landshöfdingen Herr Baron Carpelan, pä af Ortens Presterskap giswen anledning, sörestagit inrättandet af ett Curhus för Veneriska sjukdomar, hwilket genom friwillilliga sammanskott kommit i sitt nu warande skick, och sedan Kongl. Magt dertill Nadigst upplåtit nödige rum i Strömstads KronvBränneribyggnader dit förflyttades; Alt stuteligen derwid möter den olägenhet, att denna anstallt ar »vidtagen just pä yttersta gransen af Länet, sä att stuklingar mäste frän längre afstånd dilföras, stundom ända till sexton mils wäg/ hwilket för Allmogen förorsakar ganska motbjudande beswär och kostnader. Med anledning af alla besia uti Memorialet anförda uppgifter, dem Utssottet anser med »verkliga förhällandel vswerensstämmande, får Utskottet »vördsam! tillstyrka/ det Riksens Högloft. Ständer »nätte i underdänighet hos Kongl. Majtt anhalla, fa »väl att ett efter behofwet afpasiadt Läns-Lazarett »nätte för Bohus-Län i Uddewalla Stad inrättas/ som ock det i Strömstad warande CurhuS för Länets större beqwämlighet och nytta till Uddewalla förflyttas.
Som det torde blifva svårt att få någon ledning för bestämmandet af den afgift,-som bör åläggas utländska skådespelare för de representationer som härstädes af dem gifvas, får jag fullständiga mitt förut afgifna yttrande i afseende derå, då jag nu föreslår vördsamligen, att samma afgift bör blifva 5o proc. högre än den inhemska skådespelare för hvarje representation kommer att åsättas, då jag förmodar, att det skydd, som den inhemske bör få tillgodonjuta, vore funnet, utan att man behöfde taga sin tillflykt lill bevilln. å utländningen. Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes intaga detta förslag i propositionen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Åd. behagade bifalla Utsk:s förslag i afseende på theater-directeurer. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr von Hartmansdorff föreslagit alt för representationer i Götheborg borde erläggas lika afgift som i Stockholm. Hr von Hartmansdorff: Efter den upplysning Hr Edenhjehn lemnat, afstår jag från mitt yrkande. Hr Ribbing: I den händelse Hr Frih. o. Landtm, icke finner propos:n vara med ja besvarad, hemställer jag, om icke rättast vore, att conträ-propos-.n Liefve , att be vi 11- Den 3 October f. m. 55 ningen icke gens tillstånd attfrär vistas, och gifvit den förtfa representationen, eller drffbq. siri rörelse j hvilken deri lin må vara. Emedlertid anhåller jag alt • få veta, huru Hr Frih, o. Landtm, funnit den nyss framställda propos-.n besvarad. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han funnit propos:n med både ja och nej besvarad, utan att tunna urskilja hvilken mening varit öfvervägande, hvarföre han nu ville framställa propos. å de särskildta förslag, som blifvit afgifna, hvarefter, om intet af dem antoges, han ville förnya sin nyss gjorda proposition.
Prop. om Statsverk. 18-50. 53 Transport Rdr. 15,194: Maj:t med hänsigt till dervarande talrika klass af yngre Slöjd-idkare och deraf föranledde större hellof af en sä beskaffad undervisning, som i allmänhet utgör föremål för en Söndagsoch Aftonskola, det vara af serdeles vigt att ett Statsanslag af 2,000 rdr fortfarande utgår till en dylik skola, ehvad den står under närmaste tillsyn af Svenska Slöjdföreningen eller sammanslås med en blifvande iechnisk Elementarskola i Stockholm. Pä grund häraf och under åberopande i öfrigt af hvad i när lagde Protokoll öfver Civilärenden finnes rörande detta ämne anfördt, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer: a) att nu varande årliga anslag till Technologiska Institutet, 14,100 rdr, må fortfarande få utgå; bj att till inrättande och underhållande, företrädesvis i Stock holm och Malmö eller ock, efter Kongl. Maj:ts bepröfvande, i andra dertill passande Städer, af 2:ne teckniska Elementar Skolor jemte dermed förenade Söndagsoch Aftonskolor, Rikets Ständer må på anslaget till undervisninganstalter för Slöjderna bevilja ett årligt belopp af 6,600 rdr för hvardera Elementar Skolan eller tillsammans 13,200: under vilkor att den Stad, der en dylik Skola inrättas, åtager sig att för densamma bekosta nödig lokal jemte inredning och uppvärmning deraf, samt bord och bänkar; c) att de techniska Elementar-skolorna, för hvilka reglemente komme alt af Kongl. Majit i Nåder utfärdas, må, efter Kongl. Maj:ts bepröfvande, ställas under inseende antingen af något Embetsverk eller af en serskildt i Nåder tillförordnad Styrelse; d') att Kongl.
PäHkgloft. 9!idd.och Adelns Pä Högwörd Prcst-SämLcdamvters wägnar, lVl. V. tln^ern. Wallost. Borgare-Ständets Sedam. wägnar, ä- Werolin. dets Ledam. wägnar, 6u8tsk klursy. Pä Hcdcrw. Bende Stäm dets Ledam. magnar, Zon. ^nclersLoo. 6. TuneUu». Den 2; Juli! 7SZ9 Lpplast hos Ridd. och Adeln den 2; Julli - « - Prest - Ständer den 2; r s B^rgare-Standet 0. 2; , Bondc-Skändet den 2Z s Riksens Ständers Scars Ursksrrs urlakande, i anledning af hss Högloft. Riddersk. sch Adeln gjord anmärka, wid Urst. Becänkande om Gcurrri-Inrättningens bibehållande pä flyinge och Dalby Longsgärdar. Eedan Stats-Utstottet i dess till Riksens Högloft. Ständer afgifne Betänkande under den 74 i denus manad tillstyrkt, det Kengsgardarne Flyinge och Dahlby matte öfwerlemnas till Kongl. Majas hö, ga disposition, i ändamål af de» wa»ande StuteriInrättnings bibehållande, såsom serdeles angelägen lill befordrande af en förbättrad Häst-afwel, i Sä, dra delen af Swerige, samt att de till desse Kongsgardar ansiagne dagswerken äfwen hädanefter borde in natura utgöra» in till dess Kongl. Mant i Nåder kunde finna utwäg att Allmoge» derifrån fritaga; sa har wid förehafwande af detta ärende hos Högloft.
I Lisp. 3 16 24 Emad, i massa I Skålp. — 24 Enbär I Tunna — 3a 2 — 1 2 Enbärsmos I Skålp. 4 — Fr itl Etuis med tillbehör af sammansatte eller ej specificerade ämFr nen. Corduan, te Läder. Damast, se Väfnader. Desman, se Muscus. Doffel, se Väfnader. Dosor, se Askar. Drakblod, se Färger. Dräll, se Väfnader. Dyfvelsträck, se Assa Foetida. Ekollon, se Knapergall. Ekvirke, se Trädvaror. Elfenben, se Ben. Enbärs-Olja, se Olja. Essence, se Olja. ^ Estamper, se Kopparstick. Bil. lill Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.o 3o8. TullTärdc. Fartyg: Svenska, för utländsk räkning köpte, med deras tillbehör al tackeltäg, segel, ankare och bestyckning. Utländska med tillbehör: när, i följd af serskilde omständigheter, helfrihet för sådane beviljas, eller när de af Utländning till Svensk hamn inbringas samt der prisdömas och försäljas . Tagna under krig af Svenskt Örlogseller Kapare-Fartyg och lagligen prisdömde Strandade och säsom vrak sålde . Alla andre Fenkol Fernissa . Fikon Filar Fingerborgar och Syringar Fisk: Färsk: Dä den frän utrikes ort af utrikes man införes lill stör-^ Qvantitet för tullbevakning. för hvarje, 100 R:dr af köpesumman. I för hvarje, IOo R;dr af köpesumman. Dito Skålp. i Skålp. i Skålp. i Skålp. i Gross Införseltull. a5 Fr ;.o a5 ta. Fabriksvaror, ej specificerade, se Siojdevaror. Fayance, se Porcellaine. Fe Ib, se Väfnader, Siden och Ylle. Fillar, se Väfnader. Fiftrerstenar, se Slen. Fiskben, se Ben. Utförsel tull. Fr ia. Fr Fr F.