Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att likväl i någon reon kunna bereda möjlighet till bedömande af de skattebidrag, som Stals-Verket kunde i inkomst påräkna • af denna näringsgren, hvilken snart sagdt intagit rummet af en hufvudnäring inom landet, och hvaraf således Staten borde kunna beräkna en betydlig inkomst, får Utskottet här för R, H. St. framlägga nedanstående alternativa calculer, uppgjorde under serskilda förutsättningar, med hänseende till bränvinsbrännings-rättighetens ulöfvande och begagnande, lämpade elter den af R. H. St. för pannerymden stadgade skatt. usta Alternativet, Trenne månaders bränningsskatt för pannor till och med 20 kannor, ingen konstapparat med dessa pannor förenad, beräknad till hälften emot det belopp, som den Betänk. N:o 5 vidfogade Calcul utvisar 109,96c): Trenne månaders bränning med från 20 till oelr med 5o kannors pannor efter samma beräkning, med tillägg af 5o proc. för begagnandet af konstapparat 356,523: - Trenne månaders bränning med pannor hån 5o till och med 90 kannors rymd, ico proc. förhöjning såsom medium af den, för begagnandet af konstapparat stadgade förökning i afgiften Transport 3,764,500: — s.dra Bevillnings-Vtskottets Betänkande IV.-o 56. Transport 3,764,500: s:dra Alternativet. För tre månaders bränning med till och med 3o kannors pannor utan konstapparat 234,o3i.*' För tre månaders bränningstid med från 3o till och med 5o kannors pannor, med 66f proc. förhöjning för konstredskap i65,o55: . För 6 månaders bränning med från 5o lill och med 90 kannors pannor, med förhöjning af 100 proc. för konstredskap 282,456: — -— 681,542: 3:dje Alternativet. För pannor till och med 20 kannor tre månaders bränning »0996g:
serade världen begynte nian omfatta principen, a t t individen icke födes till en bestämd stiillning i silmliället, utan bör få tillfälle a t t valja ' sig en plats i det samma, på grund af naturliga anlag och betingelser, men ej p&amp; grund af ärfda privilegier eller fördomar. Man betonade individens ansvarighet f6r det pund, so111 blifvit lionom förlanadt, och iiiåste som en följd daraf äfven göra samhället ansvarigt för a t t ingen brukbar kraft inom detsainnia förkväfdes. Den naturliga konsekvensen liaraf blef, att ocksi kvinnan borde f&amp; välja sin plats i samhällets och inanskliglietens arbete för andlig och materiel förkoi9an. 8åliiiida har kvinnofrågan fraintradt fullt historiskt berattigad. Ron är icke någon tillfällig utväxt på det moderna sanihallslifvet, ' '. iitm står i s i nära samband med vår tids hela riktning, a t t man lika gärna kan tänka sig a t t kunna Iiäjda tidens ström, som kvinnosakens utveckling. ' Hon innebar ingen iientlighet, icke elis ett uppi rorsskri. Hon är framför allt ett upprop till harmoni inellan skapelsens båda mäktiga krafter, man och kvinna '. ' (Topeliiis). Hon h y f - tar icke blott tillgodoseende af kvinnornas intressen, iitaii främst a t t tillgodogora mänskligheten ett piincl, so111 legat begrafvet, genom a t t bereda det kvinliga inflytandet större plats inom. samhallslifvets alla omriiden och sålunda återställa liarmonieii mellan dess nog ensidigt, iitvecklade organism. » 8 Vore det icke skal », fortsätter förf. ' längie fram, » a t t försöka htracl en ny insats i iitvecklingsarbetet, kvin.nans inflytande ' i frihet och under ansvar. ' kiinde medföra? » Detta a r den tanke, som ar kärilaii i det s. k. kviiinosaksarbetet, Iivilket s i ofta blifvit niissförstådt af. saval motståndare som vanner till detsaniiiia.
Ägornas enskiftade läge och tillfällen till gödseluppköp, äro omständigheter som här gynnat antagandet af denna method, hvars bestånd emedlertid vid nämnde egendom bexor derpå, om höstsäden lemnar 10:de kornet i afkastning, kornet det 9:de, hafran det 7 å 8:de, ärter det 8:de och potates det 6:te. 12 En annan skicklig landtbrukare, hvars egendom är belägen närä Stad, har i flere år på sin åkerjord med framgång an vändt fyrårigt cirkulationsbruk, med omväxling af Råg, klöfver, blandsäd och träde, hvilket synes tala för methodens användbarhet, men äfven här inträffar det serskildta förhållande af en belägenhet, som lemnar tillfälle till gödseluppköp, hvilket i allmänhet icke kan påräknas. I Bergslagen har vexelbruk länge varit begagnadt i så måtto, att jorden, efter att hafva burit säd, igenlagts till ängsvall. Bristen på tillräckliga naturliga ängar i detta couperade land, har föranledt detta brukningssätt flir möjligheten att kunna framföda boskapskreaturen. Spanmålsbehofven fyllas här vanligen genom köp ifrån slättlandet, dock har åkerbruket äfven i denna ort under de sednare åren gjort framsteg. Herr Brukspatronen S. von Stockenström, som eger betydliga egendomar i Bergslagen, har genom flerfaldiga olikartade försök funnit följande brukningssätt der i orten vara det förmånligaste, nemligen: Den ängsvall, som. ämnas till sädesodling, nyplöjes om hösten, bejsädas året derefter med vårsäd, upplöjes på tredje året i Juni månad och rågsås i torfsyran hösten samma år, och igenlägges med gräsväxter åter till äng; men det i Upland vanliga bruket att vid vårsåning nedmylla säden har vid flere försök å bemäidte Herr Brukspatrons egendomar aldrig lemnat ett önskvärdt resultat. Deremot har han gjort den observation att gammal råg, som, torkad genom rökning i Eldria, blifvit sådd emellan den 10 och 25 Augusti aldrig varit underkastad missväxt.
Runi ärligen böra blifva för ändamålet till räckligt och följaktligen anvisat nämnda belopp pä allmänna lndragningsstaten till E. K. M, ij:ts disposition, alt, i män al behof, amandas till understöd ät sådana äldre frän Arméen och Flottan afskedade officerare och underofficerare samt Läkare, sorn i Sveriges sednaste krig deltagit, och hvilka E. K. Majit finner vara för deras nödtorftiga beigning i verkligt behof af dylikt understöd. 6:o. Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Majit aolört alt hufvudsakligen samma skäl, sorn ädagalade vigten och angelägenheten al en tillräcklig och fast aflöning för Statens embetsoch tjenstemän, äfven talade för deras betryggande emot ekonomiskt betryck pä ålderdomen; ty, om man med rätta (ordrade, alt del allmännas tjenst skulle med full och odelad kraft haudhafvas, utan alt i någon mån vika för enskilda omsorger och lörvärlsbestyr, så mäste också den ulljente tillförsäkras en efter hans förra verksamhet lämpad anständig bergning, deslomera nödvändig vid en ålder, dä kroppens och själens krafter sällan medgafve något strängare arbete för lefnadsbehofvens fyllande. Denna angelägenhet hade Rikets sednast församlade Ständer äfven, vid reglering af Riksslalens Nionde liili. till li. 'it. Prot. Suppl. 35 274 Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse N:o 205. Hnfvudtitel, erkänt och ordnat på ett sätt, sorn, enligt E. K. Maj:ts åsigt, icke påkallade förändring i något annat hänseende, än deruti, alt, i sammanhang med löneregleringens provisoriska beskaffenhet, äfven pensionsbeloppen förklarats vara beroende af nv reglering, derest sådan skulle af Rikets Ständer framdeles pröfvas lämplig; och då E. K. Majit i nåder föreslagit, alt löneregleringen matte blifva beståndande, har, såsom en följd deraf, E. K.
I inre vestibulen möter man den präktigt skulpterade ektrappa s o m leder dit upp. Trappuppgångens väggar äro djupt mörkröda o c h på desamma är anordnad en vacker porslinssamling; därofvan, på en af trappafsatsens långväggar, hänger en gobelin af ofantliga dimensioner. Afsatsen prydes för öfrigt af dyrbara skåp, växter och blommor. Här står värden själf o c h tar emot sina gäster samt värdinnan innanför salongsdörren. Sedan gästens namn utropats, » skakas hand » och man intar sin plats bland de täta stolsrader, som äro utsatta för åhörandet af musiken. Värdinnan är en ung, vacker och ståtlig dam, iklädd en dekoletterad hvit atlasklädning med fina broderade kvistar och silfverpaljetter på bröst, puffärmar o c h kjolsvolang. Hon bär en bröstbukett af röda rosor, och ett diamanthalsband af ofantliga solitärer blixtrar pä hennes hals så, som endast briljanter kunna blixtra. Vid hennes sida står deras dotter, en liten täck flicka på 6 år, iklädd en graciös crémefärgad, veckad klädning med äkta spetsar. Salongen har den vanliga tvådelningen. Den främre delen, ett mycket stort rum, har fyra fönster (husets bredd), medan den bakre har endast tre fönster, men är ett ännu djupare rum. Den främre salongen är redan fylld af gäster, och vi få plats i den stora dörröppningen mellan bägge rummen. Här kan man både väl höra musiken o c h se såväl gästerna som rummen. Allt är hållet i stilen från medlet af 1700-talet, vid hvilken tid huset byggdes. Gardiner, dörrförhängen och väggfält äro af yppersta ljusblå sidendamast; dessa fält äro infattade i förgyllda lister samt skulpterade guirlander o c h festoner på crémefärgad botten. Taken, hållna i samma färg i flere nyanser, äro synnerligen vackert dekorerade. Tvänne stora kristallkronor i hvarje rum och diverse lampetter sprida ett behagligt ljus, medan höga fotogenlampor eller mindre dylika på bord — allt med ofantliga, mycket artistiska skärmar — gifva ett dämpadt färgadt sken här och där i rummen.
Gr. och I. vid » 66, 68. — inkomster och utgifter: bilagan litt. Bilagorna litt. C. och E. vid X 11. Rotering s-kassa, Jemtlands X 102—103. 246. Räkenskaper, statsverkets, formulär till X 8—9. 245-246. Sala silfververks silfver-tionde X 35. — m — Revisions-berättelsea. Salpeter-fonden sid. 106—110. Bilagan litt. H. vid.. » 67. Salpeter-för såljmngs-mcdlen » 81—82. Sammandrag öfver samtlige i rikslmfvudböckerna ingående medel, bilagan litt. A, N:ris 1 och 2 vid * 11. Serafimerordens-qillet » 199—204. — lazarettet » - 204—208. Sifferuppgifterna, ansvarigheten för ... n 243. Sjöförsvaret, anslagen till » 115—122. Sjöförsvars-departementets Kommandoexpeditions räkenskaper » 122—123. Sjö-ärendena, Förvaltningen af „ 116—122. Skara veterinär-inrättning » 51—52. Skiften och afvittring ar » 172—176. Skog s-institutet » 37-—38. Slitehamns bestyckning » 78. Slottsbyggnads-medlen » 180—181. Sockenkartor, anslaget till » 39—40. Spanmål in natura, statsverkets » 30—31. Spanmåls-kreditiv-fonden, f. d n 86—87. Sqvadrons-fond, Norrbottens hästjägare* 86—87. Stads-häkten » 156—158. Stambanorna, jernvägs» 139—144. Stamholländerierna, anslaget till » 167. Statens jernv äg sbyggnader » 137—145. Stationer, Flottans » 116—122.
Ridderskapets och Adelns Herrar Eleclorers lista till val af 2:ne Ledamöter i Expeditions-Utskottet efter N:o 220 Friherre Palmstjerna, fullmägtig Grefve Gyldenstolpe> linton Gabriel samt N:o 1306 Herr Söderhjelm, Gustaf August; och befunnos följande Herrar hafva blifvit dertill utsedde, nemligen: N:o 75 Grefve Lagerberg, fullmägtig Grefve Frölich, Davida och N:o 406 Herr Fahnehjelm, Johan Wilhelm. S. D. Aid föredragning af Banco-Utskotlets memorial N:o 2, angående revision öfver Låne-Contorens i Götheborg och Malmö förvaltning och räkenskaper för år 1839, uppdrog Ridderskapet och Adeln åt Riddal hus-Directionen att utse en Revisor och en Suppleant för granskning af hvartdera LåneContorets räkenskaper och förvaltning för nästlidet år, och att om det fattande beslutet skyndsamligen lemna Utskottet del, på det de personer, som dertill varda utsedde, mätte genom Utskottets försorg derom erhålla underrättelse. S. D. Biföll Höglofl. Ridderskapet och Adeln Banko-Utskottets memorial N:o 1, med anhållan om Notarie-arfvoden åt tvänne Protocolls-förande på Utskottets Afdelningar samt om tillökadt Canzli-biträde. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Ståts-Utskottets den 6 dennes på hordet lagda memorial N:o 2, med öfverlemnande af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om Stats-Yerkets tillstånd och behof. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Rikets Höglofl.
Lina hade fått arbete och Pehr blifvit satt i garfvarlära. Bengt hyste fortfarande för dessa sina skyddslingar ett stort deltagande. Om han händelsevis hade fått några pengar, var det en afgjord sak att han af dem skulle dela med sig åt Pehr, som å sin sida betraktade Bengt såsom ett högre väsen. Så hade året förgått, utan att Bengt anade, hvilket hårdt slag som skulle träffa hans hjärta, och med ens låta honom smaka lifvets bitterhet. Fru Aurell, hvars hälsa länge varit vacklande, insjuknade. Hon var själf den första, som insåg, det hon aldrig skulle uppstå från sin sjukbädd. En dag, då Bengt, kommande från skolan, inträdde till henne, yttrade hon: “Ifall jag nu skulle dö, vill du då lofva mig att troget bevara mitt minne och städse ihågkomma de lärdomar jag gifvit dig? – Säg, min älskade gosse, att du skall låta min ande stå varnande vid din sida och hålla dig tillbaka, då du är färdig att för stundens njutning glömma hvad som är rätt.“ “O, mamma, tala icke om att dö,“ utropade Bengt med förtviflan; “om du går bort, kan jag icke lefva. Att lefva utan dig, du den enda, som håller riktigt af mig, är ju omöjligt. Hvem skall väl älska mig, sedan du är borta, hvem skall väl jag älska?“ “Den maka Gud en gång gifver dig,“ hviskade modern med osäker och feberflämtande röst. “Om du låter minnet af mig stå emellan dig och frestelsen, skall Han, som styr våra öden, gifva dig en kärlek, lika varm och stark som min. En aning säger mig i detta ögonblick, att du skall återfinna min ömhet hos din lefnads följeslagarinna. Dessa ord ljödo förunderligt i gossens öron; men de skulle oupphörligt återljuda för mannens själ, tilldess moderns profetia gick i fullbordan. En kort tid därefter stod Bengt vid sin moders bår. Den sorg, som fattade den fjortonårige, åt sin smärta helt och hållet öfverlämnade och exalterade ynglingen, kan måhända anses hafva varit första orsaken till den olycksaliga böjelse som sedan lik en fördömelse hvilade öfver hans lif.
Försummas det vare Hofrätten deraf ej hindrad att afgöra målet, derest klaganden för sin underlåtenhet icke visar giltig ursäkt. Gitter lian det, bör Hofrätten förelägga klaganden, alt, inom viss lämplig tid, inlemna berörde handlingar, vid den påföljd, nyss sagd är. § 2. Finner Hofrätten nödigt att öfver inkomna besvär infordra förklaring eller utlåtande, vare klaganden, i alla de fall der honom åligger att om kommunikationsåtgärden besörja, pligtig att besvärshandlingarne uttaga, dem vederbörande tillstulla och bevis derom till Hofrätten ingifva inom den tid, som af Hofrätten förelägges. Underlåter lian det, vare besvären ej vidare upptagne, der ej, inom sagde tid, laga förfall vises. Förklaranden vare ock skyldig att, inom af Hofrätten bestämd tid efter af handlingarne erhållen del, med förklaring inkomma, vid äfventyr att eljest icke vara i saken hörd. Kommande således allt hvad lag och författningar i omförmälde hänseende annorledes innehålla att till kraft och verkan upphöra. S 3. Om allt som, efter 1 § och i öfrigt, vid talans fullföljd, hör iakttagas, äfvensom angående hvad åligger den klagande, hvars besvär utställas till vederpartens förklaring, med skyldighet för klaganden att besvären uttaga, dem till vederparten lemna och derom till Hofrätten ingifva bevis, så ock om äfventyret för försummelse härutinnan, skall underrättelse gifvas i de hänvisningar, som, för fullföljd af talan i Hofrätt, meddelas parter. Bih. till R. St.
Uppå gjord och bifallen propostcion skulls följande hermid fogade särskilldta yttranden sä mål som et i dag af Herr Lillverlprrrs, -Vran Imsc, ingifivct Oi^ameo j detta amne afwen blifva hwilande pä bordet. Utdrag af ?rotoco//er»a, hallna wid Riksens Hoglofliga Ständers Lag lltffotts Sammanträden följande dagar ar 1800. April» S. D. Uolastes Herr Borgmästaren^ k^oräströms fkrifreliga anförande af följande innehall: Ar besittnings räiken, säfom blott under lagfartstiden osäker, af påföljd för jordbruket, sä mycket mer den ständiga owitzheten om legostammas bestånd, enär den genom köp, merkcllgt eller ej, kan hafwaö ä Ägarens sida, men icke ä ^rrenäarorsns; hwarigenoni den förre har nog fritt lil tälle Mija sig ifrån et, genom tidernas skiften, för honom minore förmånligt ärrenäs, som icke är öppet för hen sednare i lika omständigheter;, hwilken dock, fäs 2Z7 som manligen mindre förmögen och närande medlem, äger rätt til, om icke mer, atmindsione lika skydd af Lag. Then npva fa manga och starka skal Allernadigst förcflagna ändring i 16. Cap. i;. §. Jorda-Balken är er ytterligare wedermale af Kongl. Mastts Nådiga omtanka för åkerbrukets uphjelpande och förbättring, sakraste qrrmdwaien ti! Rikets sannskyldigaste wäi och basta, och lärer en hivar infe rättwifan och wigkcn häraf, j det husmudfakeiiga, men wid underdåniga utlakandet, om de undantag härivid böra aga rum och om utfälkan» det af längsta tid för Fastighets. grrenäsn, uti hwilka omständigheter Kongl.
Väl var det just ej roligt om aftonen, den långa, ensam som jag var i mitt rum, men jag skrattade hjertligt och själen var dock nöjd. Albawab och hans farbror från öfra Egypten, som gingo mig tillhanda och rökte med mig, antogo mig för moslim. Om natten kände jag något kallt drag från den fönsterlösa fönsterluften, och isynnerhet om morgonen var det så kallt, att jag väl behöfde svepa in mig i min kabot. Sedan jag i daggryningen stigit upp, sjelf tändt upp eld i min mankad eller dafajeh och fått vatten, kokade jag mig kaffe och drack sjelf samt trakterade portvakterna, hvilka särdeles belåtna suto inne hos mig och förtärde det under rökning. Sedan begaf jag mig ut och tog en åsna för att föra mig till Bochti, men troligen förstod drifvaren mig ej, utan förde mig på en faslig omväg till ett annat ställe, derifrån vi åter efter misstagets upptäckande vände om och slutligen framkommo till Bochti, der jag måste bekosta litet mera på åsnan för den långa kroken. Först träffade jag sekreteraren, som lemnade mig 2 bref hemifrån, hvilka jag nu ej hann läsa i ro. Bochti sjelf gaf mig en gammal hygglig Turk, för att föra mig omkring att söka något hus. Först gingo vi till Tantavis bror Mostafa i hans bod, suto der en stund, drucko kaffe och pratade. Han förekom mig högst treflig, men såsom jag väntat och hoppats, sade han att här ej funnes något qvarter, utan i Asbukijeh vore bättre. Här passerade vi den stora moskén Ashar, vidare Massan och vida omkring hem till mig, der vi suto en stund. Sedan följde jag med min Turk till Engelska konsulatet, åt hvars dragoman jag lemnade ett bref från Tantavi och som lofvade gå mig tillhanda i allt. Han förekom mig som en treflig och munter garçon, ehuru medelåldrig, men kanske lofvande mer än han tänkte hålla. Ytterligare begaf jag mig till Bochti, der jag satte mig och läste i ro mina bref, till stort nöje och gamman. Det var både roligt och sorgligt, så att tårar trängde sig upp.
Tre Tobaksoch Snus-fabriker ufed 55 arbetare, hvaraf 7 mantalsskrifne samt 17 tarn under 15 år, hvarest under 1855 blifvit förarbetade 205,075 U tobak, nemi. 20,750 U till cigarrer, 16,500 U till kardustobak, 151,825 U till snus och 16,000 U till rulltobak med ett tillverkningsvärde af 82,068 IUdr. Berättelse öfver Blekinge Lån för åren 1851—1855. ^ 18 Bomullsspinneriet vid Strömma är förut omtaladt, såsom beläget i Asarums socken och tillhörande landet, men som dess ägare bo i Carlshamn, der äfven bomullen införes och förlagskapitalet finnes, så kan denna fabrik äfven anses tillhöra staden. Stadens styrelse utgöres fortfarande af en Borgmästare och tre Rådmän jemte en Magistrats-sekreterare. I ecklesiastikt hänseende utgör staden ett pastorat med Asarums socken. Stadens jord består dels af donerade hemmanen Bodeskull och Bodestorp, hvarå staden är anlagd, dels af inköpte 2|J:dels mantal, och dels af ytterligare |£:dels hemman, som staden med Eders Maj:ts nådiga tillstånd år 1854 sig tillbytt af Strömma spinneri-bolag. Inägorne till stadens jord äro bortarrenderade och utmarken användes till bete för stadens kreatur. Stadens inkomster, sorn förvaltas af en Drätselkommission, äro, jemte arrenden, beteslega och jordränta i medeltal för år: ordinarie och inqvarteringstolag tillika med brooch lastpenningar 4,260 R:dr, hamnoch muddringsmedel 7,412 R:dr, anslagne till amortering af hamnbyggnadslånet och till hamnens underhåll; vågpenningar 1,127 R:dr; mätarepenningar 204 samt tomtöremedel 121 R:dr Banko. För barnens undervisning finnes en lärdomsskola med en rektor och 2 kolleger. Lärjungarnas antal var under sista året i medeltal af båda terminerne 53.
För att icke belasta prot. med en afskrift af alla dessa yttranden, anhåller jag att få låta tillställa Utsk. det häfte af Höglofl. R. o. Ad:s prot:r, hvilket innehåller den serdeles intressanta diskussionen i detta från både toleransens, intelligensens och kulturens synpunkter vigtiga ämne. Begärdes på bordet. Uplästes en af Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, inlemnad, sålydande motion: Ehuru jag anser det hvarken behöfligt eller för sakens bedömande nödvändigt, att ntt ingå uti någon pröfning huruvida den, Den 29 December. 237 (ill följe af Rikets åren 1847 och 1848 församlade Sländers beslut, hallands utsockne frälsehemman ålagde ordinarie rotering och deraf följande rotevakans-afgift är rättvis och billig, så kan jag dock ej underlåta, att, när nu dessa hemman erhållit en från äldre tider ända lill 1848 okänd pålaga, och vid betraktande deraf att ifrågavande hemman, hvilka i allmänhet äro af en serdeles svag natur, öfvergått lill sina nuvarande ägare under förutsättning att de varit från ordinarie rotering befriade — finna det vara en rättvis gärd af billigheten att så mycket skäligt är, lätta den nya bördans tunga. Ifrågavar:de beskattning, såsom rättsfråga betraktad, torde endast genom vederbörligt domslut kunna afgöras och ligger således utom omkretsen för R. Sl:rs verksamhet, men billighetens anspråk qvarstå och det är med stöd af dem sora jag vördsammast vågar föreslå R. St. att, på sätt uti reservationerne lill sistl. Riksdags StatUtskrs utlåt, i ämnet, JVf 221, finnes anfördt. R. St:r, med vidblifvande i öfrigt af R.
Fullm. ll. kr. Nevksnskiölä. I.. 8. 272. 82m. Fullin. Frih. LoNile Larl Lrrlson. Frih. ^prenxporl. Fullill. SHOOtto V. Lr. 7. Lave. L. 8. LIZOtto Knmel. 296. Iluurk. L 8. FUllM. L. v. VkrKrenUorlL. L. 8. Llkrist. Lkott. Z04. k. Frih. V. Lin-en. Z06. K. ?.lsckleLn. Ilo. V. carpelan. ?Ullw. Louis <is Leer. L. 8. Lurk. v. 8tc7inLk. L. 8. Lric »k VetlCtsreäY ^ L8. L. 8. L. 8. ZIZ. 8. v. klnten. L. 8. Zl y. Kosenblnö. L. 8. Z26. L. L. Lngerlieim, L. 8. I. Liljekök. TulLU/ucob Lronrteät. L. 5. 4- Den 3o Maj. g. OsorA Illkspsrrs. l.. 8. 4. Llsmlu». 7. L. 8psrrc. FulllN. L. Ii. Oslmen. I.. 8. I.. 8. 10. Oust. 800-,. iistl ock L)s§. Ig. Oest. liikbinx. i.. 8. FulllN. Larl Henr kosrr. I.. 8. I.. 8. Z7. liosenstrZIc. Fullm. )ok. kr. INsnnerslcsnts. FullM. ^cl. Lscle> l.- 8. l.. 8. goZ6. 8noils!c/. ZI. lee. Lr. lioos. gz. FulllN. Lkr. 8. go. H. I.. Oxkntvucl. FUllM.
Götha Hof-rätts ofvan åberopade dom, blifvit befriad från skyldighet att med sitt fasta gods och sin lott i aftriidda gemensamma boet, ansvara för några bennes mans, Löjtnanten M. J. Hammarskölds, i följd af ingången borgen, tillkomna skulder, hennes förbindelse till Banko-Diskont-verket inskränkte sig till ansvarigheten för en tredjedel af den brist, som kan uppkomma på det .af Löjtnanten M. J. Hammarsköld år 1850, mot borgen af Kapitenen P. Hammarsköld, i Banko-diskonten upptagna lån, stort 3,000 r:dr, hvarå, genom ut>- delningar från Iån-tagarens och löftes-mannens konkurs-massor, influtit tiflwunmans 151 r:dr 3 sk. 5 rst., så att samma låns kapital-återstod flir närvarande utgör 2,848 r:dr 44 sk. 7 rst., deraf fru Hammarsköld är ålagd betalnings-skyldighet för ^:del eller 949 r:dr 30 sk 10 r:st., allt banko, samt att vid de förhållanden, som, i afseende å fru Hammarsköld förefunnos och nu blifvit framställde, Direktionen ansåge det med Diskont-verkets fördel förenligt, att tillstyrka antagandet af det utaf Kapiten Adelborg gjorda ackords-anbud. Hvad sålunda förekommit, har Utskottet i öfvervägande tagit, „och enär frigan otn fullgörandet i större eller mindre mån af den fru Johanna Hamsmarsköld ådömde betalnings-skyldighet, är, på sätt ofvan blifvit anfördt, beroende af hennes lifstid, samt fru Hammarskölds öfrige kreditorer, enligt hvad för Utskottet företedde handlingar utvisa, vid sådant förhållande för sina fordringar antagit ackord, har Utskottet, såsom med