Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag dessutom enskilt tror, att vi, mine Herrar, åro skyldige uppmärksamhet åt den persons framställning, som af dem nu yttrat sig, skulle jag anse mig böra hos Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln ödmjukeligen anhålla att få till Protocollet dictera en motion! den år: att Högloflige Ridderskapet och Adeln måtte inbjuda sina MedStänder att tillsätta ett Särskildt Utskott, till utredande af orsakerne och botemedlen för den nu i flere delar af Riket och i synnerhet för Jordbruks-näringen öfverklagade förlägenhet; samt att Rikets Ständer i underdånighet hos Hans Majit Konungen anhålla, att Kongl, Majit måtte Nådigst anbefalla sina Befallningshafvande i Lånen, att detta Utskotts öfverlåggningar öfvervara, för att med deras erfarenhet medverka till ändamålets snara uppnående. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Jag utber mig blott att få fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, huruvida FinanoeComiténs utnämnande kan anses hafva någon del i den öfverklagade förlägenheten. Då Rikets Ständer ensamme kunna disponera om Finance-Verket, om Banken, om RiksgähFContoiret, då inga förändringar eller nya tillgångar kunna utan deras bifall åstadkommas eller erhållas, kan en FinanceCommittées åt - Den 6 Februarii, gård icke vara annat än förberedande och kart aldrig hafva någon påföljd, förr ån Rikets Stånder kallas och sjelfve fått pröfva värdet af de uppgjorde förslagen. Under en sådan ställning år det för mig obegripligt, huru en sådan Committées tillsättande skulle kunna gifva anledning till en redan för hand varande förlägenhet. För öfrigt har jag icke sagt, att hår föres något osannt språk, men jag har trott, att man målat det onda värre ån det verkligen förhåller sig. Jag har uppgifvit de anledningar jag hade till denna öfvertygelse och af hvad jag hittills hört har jag icke funnit skål att förändra den. Jag känner och jag gör all rättvisa åt den oförtrutna verksamhet, hvarmed Friherre
Härpå svarar Utsk:t att, enligt I)ep:ts-Chefens yttrande det alla fartyg af hvad storlek och beskaffenhet som helst, hvilka af ett eller annat skäl icke äro till krigsbruk eller för personalens öfning fullt användbara, böra utan tidsutdrägt, genom slopning eller på annat sätt utrangeras och derigenom inflytande medel afsättas, det kan antagas af åtgärder i den af motionären föreslagna syftning antingen redan blifvit eller komma att vidtagas. Jag kan icka finna annat än att Stats-Utsk:t i detta afseende fiir sin del har snsett att just det som Hr Brakel i sin motion åsyftat, finnes uttaladt i I)ep:ts-Chefens yttrande. StatsUtsk:t har på liera ställen uttalat sin åsigt, att roddbåtarne icke äro tidsenliga och att de böra borttagas; men jag anser att man bör öfverlemna åt regeringen att bestämma huruvida någon del af dem bör bibehållas eller ej. Som jag således icke kan finna annat än att Stats-Utsk:t fullständigt besvarat Hr Brakels motion, så vidt den varit för Utsk:t känd, så får jag anhålla om bifall till denna punkt af Utlåfit. Gr. Posse, Knut: Jag vill endast, med anledning af Hr Hjertås yttrande om kanonjollarne, be att få uppläsa hvad StatsUtsk:t säger om dem i sitt Utlåt. pag. 27: »Häraf och då, till följd af ångkraftens användande på krigsfartyg i allmänhet, bevarade roddkanonbåtar icke numera kunna anses tidsenliga, utan antagligen komma att ersättas med andra för nuv:de förhållanden lämpliga fartyg, måste blifva en naturlig följd både att flottans personal kan inskränkas och att öfningarne på annat sätt böra ordnas.» Hr Brakel: Jag hoppas att hvar och en af eder, Mina Hrr! hört att jag aldrig, såsom Hr Skogman påstått, betvifiat Stats-Utsk:ts förmåga att pröfva min motion. Hr Skogman har vidare yttrat, att, för att R. o. Ad. skulle kunna fatta ett sådant beslut, som jag föreslagit, så skulle vederb:de myndigheter först höras. Jag undrar hvilka dessa myndigheter skulle vara.
Utskottets första lietänkande 1 målet lemnade bifall. S. D. Enär Bevillnings-Utskottets förnyade Utlåtande N:o 20 angående Post-Inrättningen och deraf till Stats-Verket inflytande inkomster nu till afgörande företogs, fann PrestStåndet sig föranlåtet förklara, att Prest-Ståndet för sin del anser den af Utskottet föreslag ne förhöjning af Post-Taxan hvarken vara lämplig, sä vida Post-Inrättningen, äfven ptan en sådan förhöjning bereder Stats-Verket en icke obetydlig inkomst och derjemte förmånen af en fri Cornmunication emellan Rikels särskilta Ämbetsverk och Auctoriteter; eller billig, emedan den derigenom förorsakade beskattning icke blifver jemt fördelad, utan drabbar vissa Glassér af Medr borgare; hvadan och då berörda förhöjning af Post-Taxan i betydlig mån försvårar den för upplysning och Uandpts Industri oumbärliga Communicationen, Prest-Ståndet icke kan bifalla Utskottets ofvanberörda förslag; utan får PrestStåndet deremot, i stöd af Regerings Formens 71 §. föreslå att den af Post-Taxans förhöjning påräknade inkomst för Stats-Verket, i stället må sökas igenom en förhöjd afgift för Consumtionen af Bränvin och Tobak; hvilket igenom Utdrag af Protokollet skulle de Respective Med-Stånden samt Bevillnings-Utskottet vördsamt och vänligen tillkännagifvas. S. I). Efter ytterligare föredragning af sammansatta Statsoch Banko-Utskottens Utlåtande, Pro t. Utdr. d. 25 Maji 1818- 475 i anledning af Herr.Presidenten m. m. von Schiltzcnheims Memorial, rörande försäljning af Kongsgårdar, Recognitions Skogar och Officers-Boställen m. rn. pröfvade, i betrakiande deraf att Riksens Ständer uppå Kongl. Maj:ts vid 1812 års
Antager man – såsom man, till följd af det ofvananförda, tvifvelsutan måste göra – att han från detta håll ägde åtminstone dubbelt så mycket, som Bellman (jfr VI: 1, sid. 21); ihågkommer man, att en dylik summas real-värde var betydligt större då, än det vore nu; och lägger man dertill hans intägter såsom utgifvare af en allmänt gynnad tidning: så framstår klart, att han i afseende på sin timliga bergning kunde lefva fullkomligen sorglöst. Se förordet till detta skådespel, i första delen af Kellgrens samlade skrifter. I sitt ”Tal vid Statssekreteraren m. m. af Leopolds graf”, 1829. Med undantag af de stundom påkommande och föga båtande ”hetsigheterna” (se Ehrensvärd!) Se det första af brefven i Notice Biographique sur M:r de Leopold, par Marianne d’Ehrenström, née de Pollett. Tegnér har begagnat den i sin idyll ”Kronbruden”. And certainly Aurora had renew’d In him some feelings he had lately lost Or harden’d; feelings, which, perhaps ideal, Are so divine, that I must deem them real: The love of higher things and better days; The unbounded hope, and heavenly ignorance Of what is call’d the world and the the world’s ways; The moments when we gather from a glance More joy than from all future pride or praise, Which kindle manhood, but can ne’er entrance The heart in an existence of its own, Of which another’s bosom is the zone. Byron, Don Juan C. XVI. Se, i samlingen af Kellgrens Skrifter, Del. Skaldestycket ”Våra Villor”, i Kellgrens Skrifter Del. Den vittre Öfverste-Löjtnanten, sedermera Landshöfdingen, Schmiterlöw. Hedborn, som år 1806 vistades på Olstorp såsom informator åt nyssbemälte ägares söner.
Ingelstads Fögderi; Salpetergärd för år 1820 . 102:46. 7. AflStyresmannen, ÖfverDirecteuren m, m. Län: LandtRäntemästaren Enander 1,102:11. 3. Summa af Proprie Balancer R:dr i3,ii5:45. 7. Enligt hvad sålunda är uppgifvet, befmnes största delen af ifrågavarande Proprie Balancer hesta i af Uppbördsman förskingrad Salpetergärd. — Då denna gärd troligen blifvit för munga Ar tillbaka af de skattskyldige liquiderad, men i Räkensknperne balancerad såsom i landet innestående, vili det synas, sorn hade rätta förhållandet tidigare kunnat utredas om vederbörandes uppmärksamhet varit fästad på de uti Räkenskaperne år ifrån år, såsom innestående i landet, balancerade summor. Och har Utskottet ansett sig böra vördsamt tillstyrka R. H. St:r: att ofvanberörde, anmärkte förhållande hos K. M:t i underd. anmäla, jemte underd. anhålan, det K. M:t i Nåder täckes anbefalla sådana åtgärder, hvarigenom den ännu återstående utredningen af ifrågavarande Proprie Balancer må kunna bringas till fullbordan. De nu granskade Räkenskaper hafva befunnits vara förde med redighet och noggrann ordning. Utskottet har inventerat och genomsett de skuldsedlar med dertill hörande säkerhetshandlingar, mot hvilka fondens contanta tillgångar äro ullånSe. — För samtlige Lånen år lemnad inteckning i fust Egendom 122 Stats-Utskottets äfvensom 6 procents ränta förskrifven, med undantag endast af 2:ne Jan, för Iivilka 5 procents ränta erlägges. Berättelse om verkstäld granskning af Nummer-Lotteriets Räkenskaper för år 1826. (R:gs-A.)
S/c7'i/velse, l\:o 217. las, af hvilka 6 procent först beräknas fyra procents årlig ränta å det återstående lånekapitalet, hvarefter det belopp, sorn derutöfver skall erläggas, kommer att såsom kapital-afbetalning å lånesumman afgå, intill dess denna är till fullo godtgjord, börande Barnhusets Direktion, innan lånet af Riksgäldskontoret utbetalas, hafva allemnat ej mindre sin till Riksgäldskontoret eller ordres ställda samt al Fullmägtige godkända skuldförbindelse, än ock för densammas uppfyllande likaledes af Fullmägtige godkänd säkerhet. Hvilket Rikets Ständer få bos E, K. M:t i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 28 Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 • Mikels Ständers underdåniga skrifvelse, angående upphörande aj den Akademiska jurisdiklionen. (Lag-Utsk:ts Bet. N:o 57.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning förekommit derom, att den Akademiska jurisdiktionen, såsom för nuvarande tidsförhållanden olämplig, genast måtte afskaffas, och ingen annan domaremagt, än disciplinar-rätten i afseende på de studerande, Universitets-lärare tillkomma, samt att Akadeiniernes befattning med ekonomioch politi-mål i städerna likaledes må upphöra, så att med styrelse i stad, der Akademi är, kunde komma att förfaras på samma sätt, som rörande styrelse i andra Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Riksens Ständer anvisat 400,718. 25. 2., som för åren t^io och 1811 voro bristande i HefensionsSumrnan, att Stats-Verket ej äger rätt till undfående af återstoden R:d. 121,168. 32 sk. 4 r:st., emedan Riksens Ständer anslagit särskildt och full tillgång för de frän 1812 års början pröfväde och godkände Stats behof; meri alt, enär Stats-Verket häftar för en Skuld till Riksgälds-Contoiret på förskott till 1810 års Hamnstängning m. in., hvilken skuld, jemlikt Riksens Ständers förordnande , skall godtgöras, bland annat, af Of.yerskotten på Statsverkens inkomster, och ifrågavarande Summa härrör af sådana Öfverskott, Stats-Beredn ingen ansett sig befogad att nämnde 121,168- 32. 4* på Skulden afskrifva; hvilket Kongl. Maja, genom gillande af 1S12 års Riks-Stat, som denna afskrifning upptager, i Nåder godkänt. Och hafva Herrar Fullmägtige, enär Reglementet för Riksgälds-Contoiret uti 7 Art. 5 §. 1 mom. innehåller:, ”att, sedån de för år 1812 ”till Stats-Verkets behof anslagne 1,740,803 Rnf ”43 sk. g. till fulla beloppet af Riksgälds-Contoiret ”blifvit godtgjorde, skola alla pretentioner, å Stats’’Verkets sida, i afseende på hvad Stats-Verket, ”till följd af Rikets Ständers förra Beslut, ägt ”rättighet att utaf Bevillningen, enligt 18 io års ”Stadga, reqvirera och undfå; till och med för ”år 1812, kommer att alldeles försvinna,” förklarat sig ej kunna meddela någon åtgärd till afskrifning uti Riksgälds-Contoirets Räkenskaper af ifrågavarande 121,168 R:d 32 sk. 4 rsb Banco.
Sjelfskrifne ledamöter äro domprosten, der sådan finnes, läraren i theologi vid läroverket i stiftstaden, och den bland öfrige lärarne derstädes, som längsta tiden innehaft prebende-pastorat, så ock i Götheborgs stift de, enligt serskilda stadgar, till säte i domkapitlet berättigade pastorerne vid Christin® eller Tyska församlingen i Götheborg. De ledamöter, som derutöfver fordras för fyllande af sagde antal, vardén, efter förslag af domkapitlet eller dess tillstädesvarande medlemmar, utnämnde af Konungen bland ordinarie presterne i stiftet, eller lärarne vid läroverket i stiftstaden. 2:o Domkapitel sammanträde, så ofta ärendena det fordra, och minst en gång hvarannan vecka. Ej må domkapitel beslut fatta, der ej tre när äro. I frågor om upprättande af förslag till embeten eller tjenster, eller om tillsättande deraf, så ock i alla mål, der kapitlet utöfvar domsrätt, må ej färre än fyra besluta. Inträffar förfall för ledamot; då skall anmälan derom göras i Hof-rätten, som förordnar ordinarie prest i stiftet, eller lärare vid läroverket i stiftstaden, att i stället som ledamot tjenstgöra. Samma lag vare, der ledamot är jäfvig, och domkapitlet förty varder ej domfört. Förekommer ärende, som ej tål uppskof, intill dess Hof-rätten, i fall, som nu sagda äro, hanne förordnande meddela; då må, för handläggning af det ärende, den eller de ojäfvige ledamöter, som när äro, tillkalla så många bland ordinarie prester i stiftet eller lärare vid läroverket i stiftstaden, som fordras att domfört antal fylla. 3:o Alla från domkapitlet utgående expeditioner skola underskrifvas af ordföranden och kontrasigneras af notarien. Kongl. Majlis Råd. Hvad i 2:dra och 3:dje punkterna stadgadt är, galle ock, i hvad tillämpligt är, för domkapitlen i universitets-stiften och konsistorierna i Stockholm, i afseende på hvilka för öfrigt förblifver vid hvad redan föreskrifvet finnes. Högsta
Beloppet af hvarje sådan pension uppgår till något öfver 15 r:dr årligen och hvar och en inser luiru otillräckliga dessa pensioner äro för vinnande af det med dem afsedda ändamål, eller att pensionstagarne icke skola falla fattiginrättningarne inom kommnnerne till last, hvilket likväl inträffade om icke dessa pensionstagare bade att påräkna bidrag från tullstatens enskilda pensions-inrätlning, hvarest alla lullsiatens aflidna embetsoch tjenstemäns eflerlemnade familjer undfå årligen 15 procent af mannens eller fadrens innehafda lön; men då denna kassa, som, enligt livad Ulsk. upplyst, år 1840 uppgick till sitt högsta belopp eller 141,170 r:dr 32 sk. 6 r:st., sedermera, genom ökadt antal pensionstagare, blifvit så förminskad, att den vid 1846 års slut endast utgjorde 133,690 r:dr 14 sk. 3 r-.st. och jag med visshet känner att denna kassa blifvit ytterligare minskad under sisth år, för hvilket räkenskaperne likväl ännu icke äro afsluiade, så måste kassans undergång ofelbart snart vara att motse, desloheldre som kapitalet årligen mäste tillgripas. I medeltal har hvarje pensionär, deraf hela antalet utgjorde, är 1846, pensionstagande familjer 661 på ett sammanräknadt pensionsbelopp af 22,331 r:dr, ur denna kassa årligen åtnjutit omkring 33 r:dr och läggas härtill de af tullmedlen lemnade fattigpensioner, utgör beloppet 48 r:dr, hvarmed dessa familjer åtminstone kunnat förskaffa sig husrum och vedbrand och således icke ännu betungat faltigiuräilningarna; men då tullstatens enskilda pensionskassa allt mer och mer medtages derigenom, att kapitalet så småningom tillgripes, måste slutligen pensionerne ur den enskilla kassan upphöra, och då blir följden den, att kommunerna mäste laga vård om enkorna och barnen efter tullstatens tjenstemän och betjente, likasom om andra fattige.
Den höga och varma luften gaf hela hans varelse en förnimmelse af relativt välbefinnande, och anfallen af plågor voro icke så ofta påkommande. Men nu led det mot hösten; vädret blef dåligt, och den fuktiga, tunga luften kom lifsverksamheten att sjunka. Anfallen af migrän följde tätare och tätare på hvarandra — och vid sådana tillfällen ville han aldrig, att hon skulle se honom. Hon hade ofta grubblat öfver skälet. Var det en sista rest af manligt koketteri? Denne döende man såg alltid så sirlig ut, der han låg på sin fina, hvita bädd i sin eleganta sjukdrägt. Det fans ännu mycket af verldsmannens omedvetna, naturliga elegans i hans sätt att kläda sig till mottagning. — Men han hade alltid utan ringaste förlägenhet mottagit af henne de intimaste vänskapstjenster, sådana en sjuksköterska måste lemna sin patient. Skälet kunde då icke gerna vara manligt koketteri? Nej, det låg visst snarare deri, att han ville skona henne från att se sitt lidande. Hon hade rönt alltför många prof på hans finkänsliga ömhet, för att icke denna förklaring skulle synas henne antaglig nog. Vid sådana tillfällen, då hans lidande tog öfverhand, brukade han ännu alltjemt skicka henne ett litet bref, deri han bad henne inställa det tilltänkta eller öfverenskomna besöket. Men i dessa samma bref bröt hans längtan efter att se henne ofta fram i en suck, som förrådde, att denna hans längtan var starkare, ännu mera pinsam än det fysiska lidandet, hvilket han ofta dolde under en ton af lekande ironi. Ett af dessa små bref lydde så: »Allra käraste och förtjusande lilla missa. Jag vill icke att du kommer i morgon (Onsdag), ty jag har en migrän i faggorna, men om du kan egna mig några ögonblick om Fredag skulle detta hålla mig skadeslös för den långa tid, jag icke har fått se dig. Från och med Fredag är jag hvarje dag redo att mottaga dig, och ju oftare du kommer, dess lyckligare blir jag. Min kära, lilla, förtjusande Mouche, kom, surra med dina små fötter omkring i mitt rum. Jag känner en sång af Mendelssohn, med refrängen: »kom snart». Den melodien har jag ständigt i hufvudet: »kom snart«.
Det ytterligare Penninge-bidrag af 1187 R:dr 37 sk. 4 r:st., som Utskottet i 6:te Puncten föreslagit i K. HofStallets UtfodririgsStat har af Hederv. BondeStåndet blifvit afslagit, hvarjemte, vid frågans behandlande hos H. R. o. A.j Hr Rosenqvist, F. L., yrkat, att utfodringskostnaden vid K. Hofstallet borde förblifva vid förra AnslagsSumman, linder förmodan tillika, att densamma skulle blifva än mera tillräcklig, genom minskning af det stora hästantalet och StallBe t jeni ngs-Per sona len. Sora, på sätt Utskottet i dess förra Utlåtande ådagalaggt, förevarande tillökning utgör ersättning för den minskning i det för utfodringen af R. St:r bestämde hö-qVantum, sorn uppkommit genom utarrenderandet, efter förändrade grunder, af åtskillige KronoÄngar, derifrån höet förut utgått; så, och jemte det Utskottet får upplysa, att minskningen af höet, emot hvad 1823 års Statsreglering utsätter, utgör för K01 sängs Kronoäng 1810 Lisp. — Hernö dito i585 Wiksängs dito 243 —- — Gorsingeholms och Stubb ängs KronoÄngar 1900 — 5533 L;Sp. derifrån dock afgå de från Ängsholms Kronoäng mera än då nu utgående rg3 — hvadan en brist af 5345 Lisp. uppkommer, anser Utskottet, att vid dess förra förslag om meranämnde penninge-tillöknings uppförande å Stat bör förblifva. Betä n kande n, N:o 236. 3 3:o Uti f.de Puncten har Utskottet föreslagit den tillökning i Anslaget för K. Slottets Police, Lysoch Renhållning, sorn uppkommer genom aflöning åt 4 nya Slottsknecktar, nödvändige för vården af brandredskapen vid Stockholms Slott. Högv. PresteStandet och Vallöf!. BorgareStdndet hafva beviljat, hvaremot Hederv.
Utdrag af frotocollet, hållet inför Rikets Höglofl. Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den i Juli 1815. S. D. I anledning af förut gjorda reservationer, inlemnade Herr ICongl. Hof-Predikanten. Thyselius 31* Den 2 Juli. Thyselius följande anförande till Protocollet , 1 frågan om Bränvins-Consumtions-afgiften. 5,Gerna lemnar jag all anmärkning vid sjelf* va Propositionen i della ämne, ehuru jag ej kan anse den fullt Constitutionsenlig, dä efter min tanka, det bruk, som är i RiksSiånden öfligt, ali Contra-Proposition föreslås af dem, som äro af olika tanka med den mera allmänt yttrade, är det rätta , och får jag hemställa till Höglofliga 1 tskottets upplysta pröfning, hurudant förhällandet skulle blifvit, oin arne Ständ stannat emot två i denna fråga, antingen Consumtions-afgif* ten skulle försvinna, eller en ytterligare öfverläggning derom äga rum; i stället för de 2.'ne alternativt väckta frågor, om Tull-ersättningen, eller Bränvins (åonsumtions-afgiften borde i Allmänna Bevillningen ingå. Men hvad jag aldrigkan bifalla, är, att Bränvins - Consumtionsafgiften, som är en personel, skall förvandlas till en reel, tunga. Jag bör icke förtiga, att har icke är fråga om en, utan om fem skillingar å.hvarje Riksdalers Bevillning efter 2 Art., ty alla dessa fern skillingar kunna försvinna, om Bran vins-Consumtions-afgiften på hittills vanligt satt utgår.
Enligt hvad Kongl. Maj:t, under den 25 nästlidne Juni, i nåder tillkännagifvit, har Norriges Storlid ng, med anledning af en Kongl, Proposition om JVorrska Stats-kassans deltagande i besagde kostnader, såsom bidrag för detta ändamål anslagit en summa af 9,899 Spd. aii skilling, hvilken ersätfningssumma, jemlikt Kongl. Maj.-ts nådiga föreskrift, blifvit genom Kongl, Stats-Kontoret lill Ri ksgälds-Kontorel aflemnad,oeh har densamma utgjorts af 9 st. vexlar å tillhopa 29,697 Mark 8 sk. 6 pf. Hamb. B:ko. Dessa vexlar hafva i medlet af September innevarande år blifvit af Riksgiilds-Konloret försålda efter 127J. skillings kurs; hvadan det för dem erhållna och till Riksgälds-Kontcret då influtna belopp, efter afdrag af mäklare-courtage, således utgjort 26,210 R:dr 7 sk. 9 rst Svenskt Banko. Transport: 145,781: 19. 10. 35 — a:o Den för Rikets Ständer för Ha ns Maj* Konungens Transport: uppgifna kostnads summa Ge - och Hans måls Kröning (Reglementets 58 §.). Höga ombyggande Sto Utaf anslaget till liaviderande at Slats-Yerkets återslående skuld för Lejonbackens (Reglementets 5q §.). ... 4:o Det beviljade särskilda tillskottet till aflöning för Lagberedningen under år 1844 (Regementets 6o §.). Utaf i845 års anslag för Topografiska Corpsens arbeten (Reglementets 61 §. 1 momentet) Samma års anslag lör befästningsarbetena vid Carlsborg (Reglementets 61 §. 9 momentet) . Dito dito vid Carlsten (Reglementets 6u. §. 10 momentet). Dito dito vid Carlskrona (Reglementets 61 §. 11 momentet) Dito dito i Stockholms skärgård (Reglementets 61 §.
På senare tider har man ock börjat att på åkerjorden odla dels vicker och hafre, såsom grönfoder, dels timotej oftast ensamt, mera sällan med blandning af klöfver (mest Alsike-), hvarigenom ett slags vexelbruk småningom införes. Egentligen är det likväl på s. k. nyland eller ristor, som timotejodlingen bedrifves i vexelbruk med blandsäd (korn och hafre) samt mindre ofta ensamt hafre. Gräsvallarne å dessa nyland bibehållas dock vanligen alltför länge, ofta 8 å 10 år och deröfver. De i allmänhet höga, ej sällan öfverdrifna höpriserne, hufvudsakligen föranledda af stark efterfrågan vid timmerutdrifningen i skogarne, dit höet forslas 10—12 mil och derutöfver samt hvarest'det betalas med till och med li R:dr lispundet, torde förnämligast hafva framkallat odlingen af foderväxter, hvilken 12 Jemtlands län. Skörden under hvartdera af de fem åren. både besparar och vida bättre godtgör de höga arbetslönerna, än spantnål, sorn i flera år stått i jemförelsevis lågt pris. I samma mån timotejodlingen tilltager, börjar det förr allmänna, men i förhållande till arbetet dyrbara skördandet af det sämre myrhöet att aftaga samt myrslåtterna upplåtas till torp eller utläggas till beten, hvarigenom åkerbruket är på väg att öfvergå till något bättre, så mycket än i detta hänseende återstår att önska. För det årliga utsädet per tunnland; för tunnlandtalet af till odling af olika sädesslag använd åkerjord; för årliga behofvet till utsäde; för skörden uppskattad i korntal af utsädet; äfvensom för den årliga förbrukningen för hvar person redovisar jordbrukstabellen, så nära en dylik redovisning för närvarande är möjlig. Jemte det jag underdånigst åberopar hvad i det föregående redan är anfördt, i afseende å vissa af dessa frågor, tillåter jag mig vidare, rörande skörden under hvartdera af de år perioden omfattar, ur de afgifna årsväxtberättelserna och i öfrigt tillgängliga källor anföra följande förhållanden: