Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih, Creutz har i den bordlagde motionen föreslagit, att de föreskrifter, som förekomma i åtskilliga författn:r, oin skyldighet att. förete prestbevis skulle uphöra Jag måste ogilla en sådan motion. Jag kan ej föreställa mig, att anledmn till ett sådant förslags väckaude har upkommit af annan orsak, än bristande kännedom om de motiver, som hafva föranledt lagstiftaren till sådana föreskrifters bestämmande, och jag är tillika öfvertygad, att motionären, om han något undersökt förhållandena, aldrig hade framkommit med detsamma. Vid det fall, att en person blifvit anklagad för brott, och då det för domaren är af största vigt att känna haus föregående vandel, är det prestbetyget, som skall visa sådant, och ingen synes vara mer befogad, än själasörjaren, att lemna ett så beskaffadt bevis. — Om någon begär lysning till äktenskap, så är det likaledes af stor vigt att ega reda på den ifrågav:de personens hinderslöshet, och då är det äfven prestbetyget, som i detta fall skall lemna erforderliga uplysniugar. Samma förhållande gäller vid bort gifvande af pensioner, att kännedom mäste anskaffas om sökandernes ålder och lefnadsomständigheter, och då är äfven prestbetyget erforderligt. Jag tror således, att det finnes så många skäl, som tala för behofvet af ifrågav:de stadgars bibehållande, att den af Frih. Creutz väckta motion måste anses fullkomligt opåkallad. Jag anhåller, att dessa mina, i största korthet gjorda, anm:r måtte få åtfölja remissen lill Utskd. Hr Printzensköld, Carl: Till de många bevis, som den siste värde talaren redan anfört, till ådagaläggandet af de oriktiga grunder, på hvilka Frih. Creutz’ motion hvilar, vill jag foga ännu ett, som på det mest åskådliga sätt lägger i dagen, huru oumbärliga prestbetygen äro; det är nemi. då fråga upstår om fattigförsörjningen.
Fyroch Råk-Inrättningen, oberäknadt, att man i alla Länder, der handel och sjöfart vederbörligen aktas som en hufvudsaklig grund för Samhällets bestånd och förkofran, ansett och anser inga kostnader bättre använde, andem, som göras till dessas skyddande. Jag får sluteligen härtill lägga, att då K. M:ts Nådiga Proposition afser, att de hittills, ej Båkoch Lots-Inrättningen, utan io:de HufvudTiteln, påförde samtelige aflöningar för Båkoch Lotsverket, hädanefter också godtgöras af inkomsterne för Fyrbåkarne och Lotsverket, hvilka aflöningar lära uppgå till omkring 20,000 R:dr, så synes mig öfverskottet å dem blifva alltför otillräckligt att svara till de ofvannämnde behofvens uppfyllande, åtminstone ej förr än i en aflägsen tid, hvilken dock för så angelägna behof ej bör afbidas, hvarförutan, om det skulle visa sig, att desse inkomster framdeles lemnade något verkeligt öfverskott, sådant aldrig bättre kunde användas än lill uedsätlan - 168 Stats-Utskottets de af de afgifler, som Svenska sjöfarten blifvit ålagd och nu kännbart drager, för desse Inkomsters samlande. Men då pluraliteten af Höglofl. StatsUt&kottet ej delat dessa mina åsigter anhåller jag, att de, såsom min enskilda reservation, få åtfölja Höglofl. Utskottets Betänkande till R. B. St:r." Häruti hafva inslämdt Herr ContreAmiralen von Schantz saint Herr Eckerman.. 2:0 Vid Utskottets tillstyrkande i 33 Funden om In~ teressemedel. Af Herr Friherre Palmstjerna. ”År 1788 uppsattes i Wermland en LandtvärnsCorps af 600 man till gränsens försvar för tillfället. Den bekläddes genom bidrag af provinsens innevånare. Sedan detta ändamål var vunnit, befanns ett öfverskott, hvaraf en Gassa formerades.
Och dä härwid tagcS i bctragtande r) allenast att de uti sjclswa orten och grannskapet boende bekante, samt i synnerhet närmare och fjermare skyldemän, hafwa bäde bästa kunskap om beskaffenheten af den Egendom, som skall sbryttras och merendels större uträkning tvid handel derom, sä att följaktligen högre anbud kan af. dem wäntas, utan ock att, ätminstone i alla de fall, dä fräga 1048 Den zo September. är om Allmogens smärre Hemmansdelar, det alltid stall inträffa, hivad erfarenheten hitintils wisat, att föga nägon köpare under owifthct om förloppet af Auctionen gör stg den möda och kostnad, att resa läng iväg till försäljningsstället, eller att läta handeln ombestyras genom Ombud, hwars anskaffande pä främmande Ort stundom icke ens är möjckigt, åtminstone ej kan utan beswär och utgifter, samt ändock ätföljande otrygghet, wcrkställas; sä blir det mycket synbart att den pantskrifne egendomen mäste icke sällan falla i händer pä köpare, som för prisets läghet tror stg wid ny försälj, ning kunna derpä taga winst, eller ock, som oftare ster, att nägon enda speculant patzar tilfället, att, säker för mänga medtäflare, ätkomma den för underpris. Säledcs, och för att betaga mindre wältvillige och egknnyttige Borgenärer tillfälle att genom bestämmande af orten till pantstrifwen Fastighets försäljning tillvinna sig obehörig fördel och främja sine afstgtcr till Ägarens lidande, tror Lag-Utskottet stg böra förcstä, att, i händelse Borgenär och Gäldenär icke kunna om stället till Fastighetens offcntelige försäljande stg förena, Mä Auction ä den dag som, genom Konungens Befallningshafwandes Tre Mänader förut ä Pridikstolarne r
Uti den inventering, som å Kongl. Mynt-Yerket förrättades sislVynfVerket 'Ic*lie Tilmar i månad, hafva Fullmäktige deltagit, på sätt och i den ordning 129 §. i Banko-Reglementet föreskrifver; vid hvilken inventering någon anmärkning af Fullmäktige icke blifvit gjord. §• 2<J Ommyntning Förrådet uti Kopparskiljemynt af äldre prägel utgjorde den 30 af gammalt Junj 1^49 R:dr 27,833; ie. - Kopparm«ntTransport R:dr 27,833: 16. - 21 Transport R:dr 27,833: is. — Från sistnämnde dag till och med den 30 Juni della år äro från allmänheten invexlade 4,766: 32. — S:gr 32,600: Under samma tid hafva till Kongl. Myntet blifvit för ommyntning aflemnade 29,500: Och uppgick behållningen sistnämnde dag till B:ko R:dr 3,1 00: För det sålunda till Kongl. Myntet aflemnade Kopparmynt, upplaget enligt åsätta präglings vä idet till 29,500: bar sistnämnde Verk, pä grund af Kongl. Brefvet den 23 Februari 1842, blifvit påförd t 25,893: 36, — hvadan Bankens förlust på ommynlningen utgjort . — Då härtill lägges den förlust Banken förut fått vidkännas på ommyntning af dess äldre Kopparmynt, och som, beräknad från och nied år 1842, då denna ommyntning tog sin början, till och med den 30 Juni 1849, uppgått till 8,133: 41. — har sammanlagda förlusten den 30 nästlidne Juni utgjort B:ko R:dr 11,740: 5. — Bankens den 30 Juni 1849 hos Kongl. Mynt-Verket egande fordran för dit aflemnadt äldre Kopparmynt, utgörande R:dr 7,932 39 sk.
H9 att man derigenom beredt sig en utväg att för åtalandet af de lindrigare arterne af bedrägeri, eller hvad Utsk. kallat »missbruk af förtroende samt annan oredlighet», föreskrifva en praescriptionstid, sä att dessa mindre förseelser icke när som helst efter en längre tids förlopp kunna göras till föremål för åtal. Utsk. har härigenom beträdt samma väg som K. M. följt vid 1844 och 1847 årens Riksdag och som jag för min del anser vara särdeles lämplig. Men då jag således i allmänhet mäste godkänna de grunder, hvarefter Utsk. u pst ä 111 sitt nu i fråga vide förslag, kan jag likväl icke gilla alla förslagets detaljer, utan måste göia åtskilliga anmärkntr emot det sätt hvarpå Utsk. tillvägagått vid de särskilda brottens och förseelsernas hänförande under de u pst a 11 da allmänna kategorierna, och jag skall nu söka att framlägga skälen för denna min olika åsigt. Emot 23 §:ns 1 morn., motsvarande 10 mom. i 24 §:n af K. M:s förslag, har jag ingenting att anmärka, hvilket jemväl är förhållandet med 2 morn., motsvarande 9 morn., samt med 3 moni., motsvarande l:sta punkten i 7 mom. af nyssnämnde 24 §. Men emot det 4 morn., som motsvarar 24 §:ns jemväl 4 mom, tillåter jag mig att göra den anmärkn., att delta mom. rätteligen torde böra förflyttas till den kategori af förseelser, sorn inhegripes under benämningen: annan oredlighet. Jag anser nemi. det i 4 mom. uptagna svikliga förfarandet icke vara af svårare beskaffenhet, än att det må kunna försonas med fängelse eller böter samt vara praescriptibelt. Mom. lyder sålunda: »Om man, under falskt sken af köp, gåfva eller annat aftal, egendom sig afhänder, för att förekomma utmätning eller eljest hindra annan att göra sin rätt till egendomen gällande.» Jag tror, att ett sådant förfarande just tillr hör den kategori af oredliga handlingar sem finnas uptagna i 37 §:n af Utslcs förslag samt att det derföre bör dit förflyttas.
Om Gustaf tillåter, så vore det just roligt att göra deras bekantskap; de kunna ej annat än vara hederligt folk, då de äro dina landsmän och vänner« – tog hertigen till ordet. – «Alltför gerna! De äro rätt välkomna till samma bord med oss; ty här är jag icke din och Sveriges kung, min kära Beylon, utan blott din gårdsgranne, ägaren af Haga.« Och de kungliga bröderne förtärde sin aftonmåltid under glädtigt skämt med den fordne föreläsaren samt kramhandlaren och hans son, utan att konungadömet tappade sitt anseende, utan att borgarfolket svindlade af högmod. ELFTE KAPITLET. «Huru många äro årstiderna, min gosse?« frågar en höglärd, klappande barnet vänligt under hakan. «Två, herr magister« – svarar pilten –: «vintern, när julljusen brinna, och sommaren, då spräckliga fjärilar springa kapp i luften, samt bär och mjölk vankas både till middag och qvälsvard.« «Hvad, din slyngel!« – återtager den höglärde och griper efter ferlan – «vet du ej, att årstiderna äro fyra: våren, då den nyttiga potatisen sättes; sommaren, då den växer och blommar; hösten, då den tages upp ur jorden; och vintern, då den, i Guds namn, förtäres? Du är ju dummare, än den der bondlurken, som står och rifver sig bakom örat. (Vinkar) Kom hit fader Håkan!« Bonden träder närmare och hälsar. Den höglärde upprepar frågan, som nyss ställdes på gossen. Bonden småskrattar och svarar: «fem.« «Fem!« – utbrister den höglärde, förvånad och missnöjd. «Fem, fader Håkan! Men räkna då upp dem!« «Alltför gerna, om så behagas« – återtager bonmen, okonstladt –: «våren, sommaren, hösten, efterhösten och vintern.« «Efterhösten! hvad vill det säga?«
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den i4 dennes under N:o 441 gifne, och följande dagen på bordet lagde Memorial, i följd af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets, i Memorial N:o gjorde hemställan, angåen de de 70,000 R:dr, som äro anvisade för KrigsCollegii Departementers Materiella behof och Krut-tillverknings-kostnaderne, nemligen att denna summa måtte årligen utaf öfverskotten på StatsVerkets ordinarie och extra ordinarie inkomster för åren från och med i83o från RiksgäldsContoret utbetalas, så vidt de dertill lemna tillgång, men att någon ersättning, för hvad som ett år brister i berörde 70,000 R:dr, icke får tagas af öfverskotten för ett annat år; fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom framsläld proposition, för godt, alt, med förhlifvande vid dess förut i ämnet fattade beslut, godkänna de af StatsUtskottet föreslagne voterings-propositioner. Den i5 Mars f. m. 127 Föredrogs ånyo ConslitutionsUtskottets den io:de dennes, under N:o aflåtne oell den 12 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, angående en från Ridderskapet och Adeln remitterad anmärkningsanledning emot Föredraganden för ColonialÄrendenas Departement. Herr Rosenqvist> Fredric Leonard, uppläste följande: aj. Friherre Rålamb, Claes: Det synes vid denna Riksdag antingen som skulle ConstitutionsUtskottet aldrig varit nog lyckligt att riktigt uppfatta något ämne, eller ock som skulle man föresatt sig att, med eller utan skäl, klandra alla Utskottets åtgärder. Man har vid detta tillfälle klandrat, att Utskottet, vid besvarandet af den väckta anmärknings-anledningen, icke anfört annat skäl, än att den anmärkta åtgärden låg utom området för Utskottets granskningsrätt och således icke kunde lill pröfning upptagas.
Utskottet under behandlingen af denna motion inheintat, bar, tippå underdånig ansökning af Direktionen för hamnbyggnaden vid Färjestaden på Öland om ytterligare statsbidrag för nämnde företag, Kongl. Maj:t i nådig Skrifvelse den 26 Mars sistlidet år meddelat, att som intressenterne uti ifrågavarande arbetsföretag genom derom afslutadt kontrakt förbundit sig att, emot erhållando af det utaf Rikets Ständer till företaget beviljade statsbidrag, genom egna tillskott utgöra hvad som derutöfver kunde erfordras, Kongl. Maj:t funnit sig sakna skäl att i anledning af den gjorda ansökningen vidtaga någon åtgärd. Yid sådant förhållande och då, enligt Utskottets tanke,1 giltiga skäl icke förefinnas, hvarken att genom ytterligare statsanslag eller genom förändring äf vilkoren för det åt intressenterne redan beviljade understödet öka de förmåner, som i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning vid sistlidne riksdag medgåfvos, föranlåtes Utskottet 15:o. afstyrka bifall å det af Olof Andersson såväl i ena som andra hänseendet väckta förslaget. Medelst särskild nådig Proposition don 27 Oktober sistlidet år (införd under Nio 44 i lista Samlingen af Bibanget till Riks-Ståndens protokoller) bar Kongl. Majit af Rikets Ständer äskat anvisande af ett lån å 230,000 Ridr Rimt till förbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn. Enligt hvad af den nådiga Propositionen och Utskottet tillställde , handlingar inhemtas, bar Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader i memorial dep 5 Oktober 1852 bos Kongl. Majit gjort underdånig framställning derom, att, sorn med samma års slut tilländaginge den tid af tio år, under hvilken, jemlikt Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1842, vården om, underhållet och förbättringen af staden Helsingborgs hamn med dertill börande bryggor och inventarier, äfvensom förvaltningen af dess inkomster, fortfarande, på sätt enligt Kongl. Brefvet den 19 Januari Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
Eanco-Utskoltets Memorial N;o tSf. Reservationer: Af Herrar Stuart och Hels ingins: "Vi föranlåtas att oss reservera emot Utskottets förestående Memorial, såsom, efter vår öfvertygelse, innefattande en åtgärd, som strider emot både form och Grundlag. I hög grad oformligt måste det nemligen alltid vara, att Utskottet, utan afvaktan af Vällofl. Borgare-Ståndets och Hederv. Bonde-Ståndets beslut öfver Bidderskapets och Adelns lill dem gjorda inbjudning, ingått i något besvarande af hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet för deras del funnit för godt att Utskottet ålägga, så vida icke Utskottet, tvärtemot ordalydelsen af de till detsamma ankomna Protocolls-Utdrag, skulle anse de af sistnämnde 2:ne Riks-Stånd gifne förelägganden allenast innefatta en deras önskan, att i ämnet erhålla ytterligare upplysning, i hvilket fall det åter blifver stridande emot både form och hittills antaget bruk, att Utskottet icke ställt dess syar allenast till de 2:ne Riks-Stånd, hvilka upplysningen begärt, utan till samtlige Rikets Ständer. — Grundlagsvidrigt är det ock onekligen, att Utskottet sålunda å nyo gör till föremål för öfverläggning inom respective Riks-Stånden en fråga, som redan förfallit, och vi frukta, att, om ett sådant förfarande godkännes, detta praejudicat skall i framtiden leda till de betänkligaste följder.” Af Herr Prosten Ödman, Herrar Zander, Maechel, Falhem, Wedberg Sahlin, Lake, samt Riksdagsfullmaglige Per Ericsson, Johannes Olsson, Eric Persson och Nils Pehrsson.
Ulffotlet af Tric krutes memorial om en ny och allmän beskattning ä mjölqwarnar; kill Lag - Utskottet i.s Lric krutes memorial om nya qwarnars anläggande och rätter tillämpning af 20 Cap 4 Z. Bygg. ning». Den Z Junit. »nngmBalken; 2.0 kekr dlilstonr och fonss ssönsLons memorial angående skärpning i straffet för tjuswar; z:o k>ars kerslons memorial angående pantskillingars älerberalande efter den, tvid förpantningstidcn gällande cours; 4:0 hostan Rosvalls och hostan Hums memorial om rättighet, att an» lägga husbehofsqwarnar utan föregången syn; till Allmänna Beswärsoch Occonomiä-Utskottet af 1:0 ^näers larssons och kILK.2N Itacstons med flereS Memorialer, angående fri dispositionsrätt af ekeskogen, för sä wäl Kronosom Skattebonde; 2:0 I^ars Lvenrlons memorial om rättighet för allmogen ä Kro» nans parker och allmänningar alt fritt fäupbrytastubbar och borttaga wmdfälleu; z:o kLäkan kerslonr och LenAt Svenssons memorialer, angående en jemn fördelning emellan stamoch strb-rotar af skyldigheten, att underhålla soldats 4:0 kolar OlrlLon k^ollanclers memorial om
I medlet af augusti blef Edward Bonaventure vid Senjen under en storm skild från de tvenne öfriga fartygen. Dessa sökte nu att nå Vardöhus och seglade derför af och an i olika riktningar, hvarunder man bland annat kom till ett obebodt, isomgifvet land, vid hvars kust hafvet var så grundt, att en båt ej kunde landa. Det uppgafs vara beläget 480′ ost till nord från Senjen, vid 72° n. br.49 Härifrån seglade man först mot norr, derpå mot sydost. Sålunda nåddes Ryska Lapplands kust, der man den 28/18 september träffade en god hamn, i hvilken Sir Hugh beslöt att tillbringa vintern. Hamnen var belägen vid utloppet af floden Arzina »nära Kegor». Rörande Sir Hugh Willoughby’s och hans 62 följeslagares vidare öden vet man intet annat, än att de alla under vinterns lopp omkommo, helt säkert af skörbjugg. Befälhafvarens dagbok slutar med uppgiften, att man strax efter ankomsten sändt tre man i syd-sydvestlig, tre i vestlig och tre i sydostlig riktning för att undersöka landet, men att de funnit det obebodt. Året derpå träffade ryske fiskare vid öfvervintringsstället skeppen och kroppar af döde män jemte den dagbok, ur hvilken utdrag ofvanför meddelats, och ett af Willoughby bevittnadt testamente50, hvilket utvisar, att denne sjelf och en del af manskapet ännu var vid lif i januari år 1554.51 De tvenne fartygen jemte Vardö år 1594. Efter Linschoten. Vardö i våra dagar. Efter fotografi. Willoughbys lik sändes 1555 till England af köpmannen George Killingworth.52 Hvad belägenheten af »Arzina» beträffar, så framgår den af uppgiften i Anthony Jenkinsons första resa (Hakluyt, s. 335), att denne använde sju dagar för att komma från Vardöhus till Swjatoinos, och att han på den sjette passerade den flodmynning, der Sir Hugh Willoughby öfvervintrat.
Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena väckas och af andra Riksens Ständers Utskott än ConstitutionsUtskottet hos Stånden andragas. Sedan sijtnämnde Utjhott deröfver blifvit hördt, afgöre Rikfens Stander cleffe frågor i de fall, der Utskottet dem till Riksens Ständers pröfning och behandling öfverlemnat» Når frågor 8cc, Herr Cederfchjold, Pehr Guftaf: Förhållandet med detta moment år alldeles detsamma som med det nyss föregående, nemligen att va.; ra blott en repetition af ett moment i 107 §. RegeringsFormen: och som det momentet, nemligen det andra, redan blifvit afslaget; så måste detta nu dela samma öde. Jag får derfö - Den 32 April e■ ml 491 re vördsammast anhålla om proposition till afslag. Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall af den föreslagna nya Redactionen, Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandU Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den nya Redactionen, bibehålla 7:de punkten i 2g:de §:n oförändrad. Bifölls. $. 38. Alla omröftningar i Utjkotten Jkola Jke per capita, mellan Utjkottets farnteliga Ledamöter, utan affeende på Stånd. Då votering med Jlutna Jedlar anjt alles, må alltid en fedel uttagas och förfe glas, hvilken öppnas endafi i det falt, att röfterne vid uppfuihmerandet /kulle befinnas lika delade. Ar pluralitet redan vunnen, bör den afiagda fedela genafi förftöras. Inom BancoUtskottet skola, i de mål, der Utskottet med Riksens Ständers rätt besluter, två tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter vara närvarande. Alternativ. Alla omröstningar i Utskotten ske Ståndsyis. Äska en eller flere Ledamöter, att vote - 492 Den 25 April c. mi ring må med slutna sedlar anställas, bör sådant ej förvägras.
Man svarar mig då, att tillgångarna, i händelse hypotheksföreningar icke anmäla sig till erhållande deraf, alltid skulle kunna anvä'ndas i discontväg; men detta är icke förhållandet, ty roan finner, alt det för närvar, icke sällan inträffar, alt Bancodiscontverket har outlånta delar af sina fonder. Jag tror också, att, under sådana förhållanden, belåning på publika papper är den bästa utvägen att få Bankens tillgångar använda, emedan Banken der alltid äger en säker och hastigt realisabel pant. Beträffande derefter den särskilda frågan om belåningen af Riksg.contts obliga-: tioner, bör det märkas, att dessa obligationer äro af tre sorter. Först sådana, som äro utgifna före iS3o; och att gifva dem belåningsrätt till fulla beloppet är åtminstone oskadligt efter de upplysningar, som vunnits om den ringa \ Den 31 Juli f. m. qvantitet deraf, hvilken ännu är i omlopp. Den andra sorten är sådana obligationer, som blifvit utfärdade efter sista riksdagen intill den närvarande, och dessa kunna icke alltid antagas vara säljbara till sitt fulla nominalvärde; åtminstone har det blifvit berättadt, att Riksg.cont. för icke länge sedan på flera veckor ej fått en enda r:dr tecknad till upplåning, och häraf måste det vara gifvet, att Riksg.cont:s sednast utfärdade obligationer icke hafva den credit, att Banken skulle kunna med säkerhet påräkna att alltid få sälja dem för pari. Häraf följer, att dessa obligationer icke heller utan våda för Banken kunna helånas till fulla beloppet; men är åter fråga att upphöja dessa obligationer uti en särskild class och bestämma deras belåning till 90 proc., så har jag ingenting deremot i anseende till dessa obligationers fördelaktighet och höga räntefot.
Ledaraots-platsen måst fyllas af en adjungerad Ledamot, för hvilken ej funnes någon annan bestämd inkomst att påräkna, än andel uti de åt Hof-Rätten anslagne, nu icke till 30 R;dr å hvarje lott uppgående, adjunctions-medel, malte beviljas en ny Assessors-Iön med 1,500 R:dr; och hafva Rikets Ständer bifallit, alt, såsom lön på Stat, må uppföras 1,500 R:dr för en ny Assessor i bemälde Hofrätt, dock att i den fullmagt å berörde lön, som för vederbörande utfärdas, bör intagas det förbehåll, att innehafvaren får åtnöjas att blifva transporterad till annan Hof-Rätt, i händelse de nu existerande kornme att fördelas på andra orter; 2:o att, då de med lön på Stat försedde Ledamöterne i Götha HofRätt nu utgöra endast tjugu till antalet, hvaraf fyra med Hof-Rätts-Rådsoch sexton med Assessors-löner, men E. K. M., på det denna Öfver-Domstol må sältas i tillfälle att, i den ordning och med den skyndsamhet, som •vederbör, handlägga de till densamma inkommande ärenden, ansåge antalet af Ledamöterne böra ökas lill full likstämmighet med hvad för Svea Hof-Rätt skulle komma att bestås, Rikets Ständer måtte för Götha Hof-Rätt uppföra två nya Hof-Rätts-Råds-löner å 1,800 R:dr och två nya Assessors löner - Expeditions-VIsholtels Förslag till und. Skrifvelstj IV:o Si. löner a 1,500 R:dr, med tillsammans 6,600 R;dr ; och hafva Rikets Ständer beviljat detta af E. K.
Civil-departementets bränvinskontrollbyrå meddelade berättelse om bränvinstillverkningen i riket under år 1864, innefattande tillika jemförande uppgifter rörande samina tillverkning åren 1861, 1862 och 1863; hvarjemte bemälde Byrå-chef tillhandagått Utskottet med erforderliga upplysningar. Efter företagen pröfning af ej mindre ofvanberörda nådiga Proposition och enskilda motioner, än äfven inom Utskottet väckta frågor om ändring af nu gällande förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning, iår Utskottet härmed till Rikets Ständer öfverlemna förslag till ny författning i ämnet; och anser sig Utskottet, för vinnande af korthet och tydlighet i uppställningen af sin redogörelse för frågornas behandling inom Utskottet, böra under hvarje särskild § omförmäla dervid gjorda anmärkningar och ifrågakomna ändringar, med undantag likväl af sådana redaktionsförändringar, som äro af mindre betydenhet och af sådan anledning icke ansetts behöfva särskildt omnämnas, helst alla förändringar äro uti författningsförslaget med kursiv stil utmärkta. De §§ af nu gällande författning, för hvilka Utskottet sålunda har att redogöra, äro: § 2. I afseende på tiden för bränvinstill verkningens utöfvande har blifvit föreslaget: i Kongl. Maj:ts Proposition: att bränvinstillverkning, så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess inställande, må få utöfvas under alla tider af året, dock att året indelas i 24 terminer, hvilka taga sin början den 1 och 15 i hvarje månad klockan tolf på dagen och räcka till Bih. till B. St.