Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom hafva Rikets Ständer, som ansett föreskrifterna derom, att embetsverks och embetsmjndigheters reqvisilioner å slämpelpapper hvarken i afseende å valörer eller qvantiteter må utsträckas utöfver hvad som erlordras för sådane handlingar, hvilka till de reqvirerande embelsverken eller embelsmännen ingifvas eller af dem utfärdas, samt alt vederbörande embelsmyndigheter, då reqvisilioner af deras tjenstemän afgilvas, skola bestyrka, huruvida hvad som reqvireras kan efter nämnda grunder anses erforderligt, innefatta så beskaffade inskränkningar, sorn hvarken öfverensstämma med kronans fördel eller allmänhetens beqvämlighet, funnit nämnde föreskrifter böra ur författningen uteslutas. 8 10. I afseende på de uti denna § intagne stadgandet», hvilka angå försäljning af stämpelpapper, hafva Rikets Ständer ansett någon annan väsendtlig förändring af hvad derom uti 17 § af nu gällande författning finnes föreskrifvet icke erfordras, än att, med afseende derpå, att blott ett försäljnings-konlor i Stockholm för närvarande är inrältadt, hvilket i en stad af så vidsträckt omfattning icke synes vara för allmänhetens beqvämlighet fullt tillräckligt, Stats-kontoret må ega att förordna om inrättande al nödigt antal dylika kontor. §§ 11 och 12 motsvara §§ 18 och 19 i nu gällande författning. § 13. Med uteslutande af 2:dra och ö:te mom. i 20 § af nu gällande författning, af hvilka det förra innefattar stadganden angående redovisningssättel för stämpel å lysningssedlar och det sednare rörer redovisningen för tidningsstämplings-medlen, hafva öfriga i nämnde § införda stadganden här blifvit hufvudsakligen intagne. §§ 14, 15, 16 och 17 motsvara §§ 12, 13, 14 och 15 uti nu gällande författning, endast med uteslutande af de stadganden, som hafva afseende på stämpel af lysningssedlar samt stämpling af tidningar.
Upbröts Herrar Ledamöternas af Tredje Classen Lista till wal af en Eleckor efter Herr bre^taZ, Ckristian LIric, och bcfannS dertill wara utwald: N:o 1979. Herr krake!, Lustaf H.nton, Secreterare. Äfwcnledcs upbröts Herrar Electorernas af andra Classen Lista lill wal af en Ledamot i Banco-Utffottet efter Herr LkrenborZ. Samt Herrar Clecto rernas - ,V' V 1262 Den 4 October. rernas af tredje Classen till en Ledamot i samma Utskott efter Herr von Lkienkeim, och befunnos dertill wara utsedde i den förras ställe. Herr ^äZorkorn, af Storby, jb-srs, lbfwerste, R. S. O. samt i den sednares: N:o 2021. Herr s-ksrtrienkjalm, Larl, Capitaine. Herr Ikam, kekr, hade inlemnat ett Memorial hwilket upplästes sä lydande: ödmjukt Memorial! Om Bytes-brister. Det är ingalunda fbriindcrsamt utan mera hrdrande — dä en af wära Ledamöter, uti ett Memorial af den 6 September sökt förswara sina fordna Ämbets - bröder och Kamcrater i Kammar-Collegio. Herr 8trsk!e8 Memorial i gunst för BytiSbrister, bcwisar efter min tanka, endast denna wänskapliga önskan, att Bytes-Contoirct mä för ewiga tider äga bcständ: — Men ingalunda bcwisar det Bytesbristernas, till alla sina wilkor, ojäfaktig» rättwisa.
N:o i44 bifölls. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. ty dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:oi45,i anledh. af väckt motion om afskrifning utaf Enkefriherrinnan Eneskjölds skuld till Krigsmanshuscassan, fal ef samma utlåt, ånyo lagdt på bordet af Hr Gunther, Carl Gust.; samt Gr. Spens, C arl Gust. Ånyo föredrogds och biföllos nedarinämnda d. i 7 dennes ö. m. på bordet lagda utlåt, från StatsUtsk., nemi.: N:o 146. i frågan öm skyldighet för irinéhafvårne af Ortala bruk och Norrtelje factori att betala de deraf utgående kolräntor efter markegångspris Samt ersätta räntetagärne deri förlust, de derå lidit; N:o i4t>. i anledn. äf K. M:s nåd. skrifvelse, ähgtde verkställd undersökning om deri s. k. preStetaxanä upprinnelse och beskaffenhet; N:o 148. i anledn. af väckta motioner dels om upplåtande af Kronans laxfisken i Westerbottens län, samt dels flng:de begagnandet af de ihom Norrbottens län varaöde fisken ; N:o 149. i änledn. af väckt fråga örn framlidne Comlöercerådet Jonas Alströmers arfvingars rätt att innehafva Kungsgården Höjentorp under perpetuelt arrende. Företogs till pröfning StafsUtsk:s d. 17 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o r5o, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 28, ang:de nedsättning i lösen för dagsverken till Wisingsborgs Kungsgård. 8 H. 45 338 Dcu ao J u n i. Gr. Cronhjelm, Otto Äng.:
Majit gillades och hänfördes under fem olika punkter, för öfrigt på flera i den nådiga Slcrifvelsen anförda skäl, och då derigenom ordnandet af hela den vigtiga angelägenheten, enligt den af kommitterade uppgjorda plan och särskildt möjligheten att bereda postföringens förening med anstalterna för resandes befordran, skulle hufvudsakligen underlättas, föreslagit Rikets Ständer, att, ehvad kommittéens åsigter i öfriga ämnen vunne Rikets Ständers godkännande eller icke, antaga kommittéens förslag i omförmälda del och i sammanhang dermed bifalla att, under vilkor kommittéen föreslagit och i den mån sådant finnes lämpligt, postföringen må från posthemmanen skiljas. Yidare, och då, till inhemtande af Rikets Ständers beslut härutinnan, äfvensom i öfrigt till ledning vid de ytterligare åtgärder, som i ärendet blefve erforderliga, Kongl. Majit funnit nödigt öfver kommittérades betänkande och förslag i dess helhet inhemta Rikets Ständers yttrande, hade Kongl. Majit velat särskildt lästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, enligt beräkning, fogad vid de från kommittéen inkomna handlingar, skulle, i fall postskjutslegan komme att blifva lika med den i allmänhet gällande logan för entreprenad-skjuts, en ökad årlig kostnad af 53,304 Ridr 80 öre, utöfver den dåvarande, drabba Postverket för postens fortskaffande; och att en häremot svarande årlig summa således borde, om förslaget bifölles, af Statsveiket anslås och ställas till General-Poststyrelsens disposition* för betäckande af den förlust, som i berörda afseende kunde för Postverket uppstå; derför Statsverket dock komme att i någon mån vinna godtgörelse genom de af kommittéen till 18,800 Ridr beräknade rotevakansafgifter, som efter förändringar borde erläggas af de dittills roteringsfrie posthemmanen. Hvad anginge det af kommittéen väckta förslag, hvars utförande icke vore beroende af eller egde oskiljaktigt sammanhang med skjutsningsskyldighetens ordnande i öfrigt — att nemligen Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Till stöd för den motsatta åsigten , är åter hufvudsakligen anfördt, att spö- och ris-straffen, framför andra straffarter, hade egenskapen alt afskräcka från brott och borde derföre bibehållas, eller åtminstone icke helt och hållet afskaffas, i en tid, då brotten både till antal och grofhet ökades. Dessutom får Utskottet anmäla, att dels Herr Prosten Säwe., Herr Örström, Per Mårtensson och Eric Marinen, uti deras motioner jemväl yrkat den uppenbara kyrkopliktens afskaffande helt och hållet, eller för vissa brott, dels Per Mårtensson gjort hemställan om nyttan af fångars förfarande i Härads-häklen, under det de afbida ransakning vid Härads-Rätt, och om deras användande till arbete under fängelsetiden, dels ock Marme'n ansett straffen för itererad stöld böra skärpas; men att Utskottet i dessa delar kommer att meddela serskilde yttranden, i sammanhang med pröfningen af andra i samma ämnen väckta motioner. I afseende på frågan, angående det liufvudsakliga ändamålet med straff, och hvilka grunder, som vid straffarters bestämmande böra förnämligast följas, hafva, i senare tider, skiljaktiga meningar uppstått derom, huruvida Lagstiftaren företrädesvis borde söka, antingen, genom botet af stränga straff, afskräcka från brott, eller, medelst stadganden om brottslingens mildare behandling, verka till hans förbättring. Ulan att behöfva ingå i en vidlyftig undersökning härom, helst ämnet redan blifvit i offentli - Lag-Utskottets Betänkande, A7:o 25. 5 ga skrifter afhandladt och icke bör vara någon obekant, tror Utskottet det kunna antagas, att en straff-lag, för att vara ändamålsenlig, bör innehålla sådane straffbestämmelser, sorn äro lämpade efter den bildningsgrad , hvarpå samhället sig befinner, samt, jemte det de afskräcka från brott, lemna den felande tillfälle till förbättring och återförening med samhället. Att vår nu gällande
Då anmärkningen, sådan den nu finnes formulerad, med sammanställning af högre lön mot mindre tjenstegöromål, följaktligen måste antagas afse ofvannämnda fem embetsoch tjenstemän, kan General-tullstyrelsen här inskränka sig till belysande af förhållandet i hvad dessa angår. Härvid torde i första rummet böra erinras att, enligt den för General-tullstyrelsen utfärdade nådiga instruktion, Sekreteraren och Kamereraren i Kammar-kontoret äro skyldige att, utan särskild godtgörelse, inträda i Departements-chefernas ställe, då dessa af en eller annan orsak hafva laga förfall, äfvensom att Departements-cheferna likaledes hafva till åliggande att i föreskrifven ordning förvalta General-tulldirektörens embete, då innehafvaren deraf är upptagen af embetsresor eller af annat laga förfall hindrad att nämnda sitt embete inom Styrelsen sjelf bestrida. Departements-chefernas samt Sekreterarens och bemälde Kamererares ordinarie befattningar innefatta således tillika suppleantskap inom högre grad än den, för hvilken de äro aflönade, och med mera omfattande pligter, än som åligga deras vederlikar inom andra embetsverk. Det oaktadt har ingendera af dessa fyra embetsoch tjenstemän ens så höga löneinkomster, som t. ex. de äldre Kommissarierne i Rikets Ständers Bank, hvilka äro chefer för särskilda kontor, och hvilkas aflöning Rikets Ständer bestämma. Hvad beträffar göromålens omfattning och trägenhet äfvensom det dermed förenade ansvar, torde anmärkningen, för såvidt den direkt afser dessa omständigheter eller är till dem hänförlig, icke heller vid närmare undersökning finnas väl grundad. Utan att ingå i en närmare jemförelse med andra embetsverk, tillåter sig
67 ombesörjer genom fullt åt Iduns saker kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher g r a t i s abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. skickas mot efterkraf och få returneras (dock genast) mot Alla fraktkostnaden. Dubbelt porto torde medsändas. och åter Öfver kokande smör. Ätas varma, Öfverströdda med socker och kanel. Ina. I en half liter varmt vatten upplöser man en handfull koksalt eller aluo, fuktar fönstersvampen därmed, och bestryker så de frusna rutorna. Isen skall geuast försvinna, och när man torkat rutorna med en ren och torr duk, skola de vara fullkomligt rena och klara. En gammal mamsell. Ett bepröfvadt och godt befunnet medel att fylla en mindre springa mellan tvänne tänder är hvitt vax, som kan fäs på hvarje välförsedt apotek. Mångårig tandläkarkund. Tag en sten och slipa pannan eller grytan med, smörj in den sedan med något flott, lät den efter detta stå öfver elden. Förnya detta några gånger, och grytan blir förträfflig. Hildur. Ett » oskadligt » medel mot armsvett är att morgon och afton tvätta sig cät med tvål och vatten, begagna ylletröja under linnet om dagen, inga hårdt åtsittande eller lör varma lif och intet, som går högt under armarne. Nyttja helst tricot. Begagna ej daglinnet om natten. Orsaken till armsvett är nämligen oftast brist på — luft och vatten. Annalisa. N:r 3 9 0, Begår personen handlingar, som äro förakt värda, dä är troligt, att kärleken är sinnlig passion, som kan finnas till en lid. Förakta dä först — er egen känsla. Har åter från början kärleken varit ren, så kan den visserligen finnas, sedan föremålet visat sif? ovärdigt. En moder kan ju älska ett fallet barn. Förakta då felet och gör för personen, hvad en moder skulle gjort. Annalisa. Handväfstolar för flossa-väfnad m. m. finnas till salu hos fru Stable, Brahegatan 46, 4 tr. upp, Sthlm.
Till Tåxerings-Comitéen behöfver ej Husbonde afgifva förteckning å de personer, för hvilkas bevillning han ansvarar, hvaremot honom ovilkorligt åligger att anmäla och, på sätt om Mantalsoch Skattskrifning stadgadt är, uppgifva sitt embete och tjenst, den lön och inkomst, han deraf njuter, den rörelse och näring, han idkar, jemte de skepp och farkoster af fem svåra lästers drägtighet och deröfver, samt de fastigheter och lägenheter', han under egandeeller nyttjande-rätt innehafver, äfvensom å dessa sistnämnde det värde, hvartill han anser dem böra uppskattas. §. 63. Den, som på en ort idkat näring eller rörelse, men under löpande året flyttat den till annor ort, der han sjelf skattskrifves och taxeras, vare pligtig att från Taxerings-Comitéen i den ort, hvarest han näst förut varit bosatt, förete bevis, huru han der det förlidna året varit taxerad. * §. 64. Den, som, efter hvad förut stadgadt är, bör skriftlig uppgift till Taxerings-Comitéen aflemna, men förfallolöst uteblifver och ej sjelf eller genom ombud denna skyldighet fullgör, bote TvåR:dr till socknens fattige; skolande Taxerings-Comitéen, utan hinder af uteblifvande eiler försummad uppgift, efter egande kännedom, den skattskyldiges bevillning föreslå. Egare af fartyg i staden eiler på landet, hvilken icke kan i bevis leda, att han för hvarje år hos vederbörande Comité uppgifvit sig till bevillning» erläggande för egande fartyg eller andel deruti, med uppgift å lästetal , bote för slik försummelse tredubbla beloppet af den derigenom försnillade bevill - u Bil. till Bevillnings-Vlskottels Betänkande, N.o I2i ningen, och tillfälle ena hälften af böterna angifvaren, samt den andra socknens fattige; hvarförutan bevillnings-afgiften skall erläggas. Om detta stadgande skall erinran införas i Konungens Befallningshafvandes allmänna kungörelse angående Mantalsoch Skattskrifning.
Ställa sig vid Carlberg ån vid de andra läroverken. Skulle man vilja ännu ett par decennier ha tålamod med den ensidiga undervisningéri Vid Carlbergs SdrigsÅcadeoiie, så torde sediäti 688 Den 25 Martil* undervisningen vid Läroverken i allmänhet kunna erhålla en raskare och säkrare gång. Det år möjligt att KrigsAcademien kostar mera ån nödigt år. Kan man icke jemväl der införa hushållning? Men en förlust vore det, efter min öfvertygelse, om KrigsAcademien i närvarande ögonblick upphåfdes. Friherre Anckarsvärd, Carl Henric: Herr von Hartmansdorff har i min tanke så fullständigt utvecklat mötiverne för upplösning af KrigsAcademien på Carlberg, att det vore förgäfves för mig att bjuda till öka dem; och jag vill således inskränka mig till några anmärkningar vid hvad Grefve von Schwerin nu i ämnet yttrat. Herr Grefven synes mig åt den ensidiga bild ningen vilja lemna ett företräde , som jag ej kan medgifva den, då jag anser ensida uppfostringsanstalter uteslutande tillhöra enväldiga Statsformer. Jag nödgas påstå och kan af egen erfarenhet vitsorda, att de egenteliga militaira färdigheter, hvilka åtminstone på min tid vid KrigsAcademien inhämtades , voro ganska rin. ga, att tiden för kunskaps-utvecklingen just hörjås, när vanligen uppfostran vid KrigsAcademien anses vara fulländad och att grunderne för alla de kunskaper som fordras , för att vara en bildad medborgare eller skicklig militair, icke af mig kunde-vid KrigsAcademien inhämtas, utan felades mig när jag derifrån blef utexaminerad; och dessa brister, i afseende på en fullständig militaire-undervisning vid KrigsAcademien , Dan 25 Martti, 689 denik n, tror jag felas ännu. Jag ber derföre, att få i alla delar förena 111ig med det yttrande Iden’ von Hartmansdorff afgifvit, utom hvad an«s går användandet af de besparade medel, som , genom KrigsAcadeiniens möjliga indragning kunde blifva att tillgå. Herr Riben, Carl [Rilhelm:
Erfarenheten har städse bestyrkt, hvad som äfven ligger i sakens egen natur, att, när inrättningar af förevarande beskaffenhet skola skötas af legda föreståndare och betjening, de blifva mycket kostsammare och ofta sämre uppfylla sitt vigtiga ändamål, än när de stiftas och ledas af enskilda personer, som deråt egna kärleksfull omvårdnad utan alla anspråk pä ersättning för möda, omsorger och uppoffringar; och då Utskottet af de upplysningar, Utskottet varit i tillfälle inhemta, är öfvertygadt att här ifrågavarande uppfostringsanstalt på en gång är i hög grad förtjent af understöd och jemväl deraf för sitt fortfarande bestånd i verkligt behof, så finnér Utskottet sig uppmanadt till den vördsamma hemställan: 2:o. att till den vid stora Skinnarviksgatan här i staden varande Malmqvistska uppfostrings-anstalten för fattiga, värnlösa barn må årligen intill nästa riksdag från Banken utbetalas Ett Tusen lf:dr. I händelse Rikets Ständer härtill lemna bifall, skulle motsvarigheten till 177:de § komma att erhålla denna lydelse: 3:o. Följande årliga valgörenhets-bidrag, nemligen: a) till Allmänna Barnhuset i Stockholm 4,500: b) till Frimurare-barnhuset i Stockholm 2,250: c) till allmänna fattigvården i Stockholm 1,500: d) till Frimurare-barnhuset i Göteborg , 450: 8 Banko-Utskolteti Memorial N:o 39. e) till Gustavianska barnhuset i Norrköping 150: /) till Barnhuset i Gefle 150: g-) till Barnhuset i Carlshamn 150: k) till Malmqvistska barnauppfostrings-anstalten i Stockholm 1,000: i) till Banko-statens Enkeoch Pupill-kassa 200: k) till smärre julgåfvor åt fattiga såväl i huf vudstaden som i orterna .. 3,000: eller tillsammans R:mt R:dr 13,350: komma intill nästa riksdag att, under stadgade vilkor, utbetalas.
De så kallade Postoch Inrikes Tidningar uppfylla väl till en del behofvet i nämnde hänseende, men detta dock högst ofullständigt, ty dels innehålla desamma, efter den derför uppgjorda plan, icke aila de ämnen, spm, efter Utskottens åsigt, böra af en så beskaffad tidning omfattas, dels utgör kostnaden derför ett stort hinder för dess spridande till allmänheten. Dessutom är utgifvandet af dessa Tidningar beroende på åtagande af enskild person, sorn, enligt ingånget kontrakt, årligen erlägger till Svenska Akademien en summa af 5,000 R:dr banko för begagnandet af rättigheten att utgifva samma Tidningar. För att närmare utveckla min mening i detta hänseende och deråt gifva stöd, får jag åberopa, att den af Kongl. Majit den 28 Augusti 1841 tillförordnade Lag-beredning, uti särskild underdånig skrifvelse den 28 Oktober 1850, hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, att under fortgången af det Beredningen uppdragna arbete, fråga ofta förekommit, huruvida för de talrika fall, då efter de af Beredningen framställda Lagförslagen, likasom efter åtskilliga gällande lagar och författningar, stämningar, andre kallelser eller underrättelser af hvarjehanda slag, skulle meddelas allmänheten genom tidningar, det sätt, som dertill begagnades, kunde antagas vara för ändamålet verkligen tillfyllestgörande. En tidning, som skulle köpas, kunde omöjligen bär i landet, blifva så spridd, att den lästes af mer än en ganska ringa del af landets befolkning. Hvad den innehölle finge således icke, med något sken af sanning, 4 Statssamt Allmänna Besvärsock Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 15. sägas hafva kommit till den stora allmänhetens kännedom. Ej heller syntes det vara med rättvisa väl förenligt, att den, åt hvilken en stämning, en kallelse eller en annan underrättelse af det ifrågavarande slaget meddelades, skulle derföre vidkännas någon afgift, vare sig större eller mindre.
Mångfalden af ile för särskilda städer, vid olika tider och under skiljaktiga grundsatser för den ekonomiska lagstiftningen, gifna vexlande föreskrifter; den olika utveckling städernas rörelse, till någon del just i följd af dessa skiljaktiga föreskrifter, men också af flera andra i oändlighet skiftande orsaker, uppnått; de deraf uppkomna mångfaldiga behof och anspråk; allt detta och mera dylikt förenar sig visserligen Kongl. Majlis Nåd. Prop. JYi SI. 19 att uppställa hinder emot en för alla städer gemensam reglering. Men å andra sidan torde icke heller gifvas något kraftigare skäl för tillvägabringandet af en sådan reglering, än just den emellan städerna under århundraden, utan något egentligt inre sammanhang, utvecklade skiljaktighet i rättigheten att uppbära afgifter för den utländska varuomsättningen, särdeles som denna rättighet, isynnerhet hvad tolagen angår, innefattar ingenting mindre, än en lika ojemn som i flera fall synnerligt betungande skatt icke blott på städernas, utan på hela landets innevånare. Enligt de af Kommers-kollegium åberopade tabeller visar det sig, alt denna beskattning icke i 2 af Rikets samtlige stapelstäder uppgår till lika procent af tulluppbörden; och likväl är denna uppbörd enda mätaren af den skatt, staten ansett sig böra pålägga varutrafiken med utlandet. — Huru önskvärdt det än vore, att afven andra af nämnde varutrafik stapelstäderna tillflytande afgifter, synnerligen der dessa utgå efter andra grunder, än som vid tullagstiftningen blifvit följda, kunde samtidigt med städernas tolag och efter samma grund regleras, lärer dock, då tolagen i de aldra flesta fall utgör den hufvudsakligaste af dessa städernas inkomster, regleringen deraf icke böra fördröjas i afbidan på det mindre väsendtliga. Frågan om sältet all tillvägabringa denna reglering eller bestämmandet af tolagsersättningens belopp sönderfaller i tvenne. Den ena afser godlgörelse för hvad hvarje stad hittills i tolag åtnjutit; den andra åter godtgörelse för hvad städerna derutöfver kunde framdeles erhålla.
De skäl StatsUtskottets pluralitet anfört emot Hr Arosenii Motion, uti hvilken hela BorgareStåndet instämt såsom en dess angelägenhet, synas altför svaga. Utskottet förnekar först, att de i5,ooo R:dr hvilka af StatsVerket enligt 182! års Ständers beslut utgå till PensionsFonden, Sro en ersättning för den Centonal, som Städernas Embetsman lika med alla andre civile Tjenstemän af sine Löner betala, men hvilken är anslagen KrigsmanshusCassan; att Utskottets pluralitet häruti misstagit sig, derom vittnar StatsUtskot - 414 S t a t s - U t s k o t t e t s tets Betänkande vid i8i3 års Riksdag, pag. 790 i 4:dc Sami. i:sta delen af Bihanget till 1823 års Riksdagsprotocoller, der Utskottet föreslår, som orden lyda: ”att den summa af i5,ooo R:dr örn året, hvartill |:delar af Centonalen och Krigsmanshusafgiften af Civile Tjenstemäns Löner uppgår, anslås deras Pensionslnrättning å Stat under y:de Hufvudtiteln ; af det skäl, alt Centonalen är förut anslagen att försäkra Armcens PensionsCassa.” Utskottet anförer äfven, att 1823 års Ständer blott öfverlemnat åt Konungen, att fastställa de vilkor, hvarunder Städernas Embetsman skulle få rätt att blifva Delägare uti PensionsFonden, hvaraf Ut kottet dragit den följd, att närvarande Ständer af detta beslut icke voro hindrade, att efter godtycke nu behandla frågan, och att vid anslagets beviljande man endast afsett det antal delägare, som uti Förslaget var calculeradt. Denna sednare anmärkning måste förfalla, då, hvad R.
Den, som gillar Utskotlets förslag, att införsel-tullen å rått silke skall bestämmas till 6 sk. per Skålprd, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införsel-tullen å rått silke Vara bestämd till 2 sk. per Skålp:d. Voteringen har utfallit med 92 Ja och 27 Nej, hvadan och som Ja vunnit, införsel-tullen å rått silke är bestämd till 6 sk. per Skålp:d. Femtiondetredje Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt införsel-tullen för Sirop, socker-, brun eller hvit, skall bestämmas till 4 sk. per Skålp:d, voterar.Ta: den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införel-tullen å Sirop af nämnde slag vara bestämd till 3 sk. 8 rst per Skålprd. Voteringen har utfallit med xo8 Ja och 11 Nej, och som Ja vunnit, alltså är införsel-tullen å Sirop, socker-, brun eller hvit, bestämd till 4 sk. per Skålprd. Femtiondejjerde Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt införsel-tullen å smör bestämmes till 1 .Rrdr 24 sk. per Lisprd, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införsel-tullen å smör vara bestämd till 2 Rrdr 24 sk. Lisprdet. Voteringen har utfallit med 49 och 79 Nej, i följd hvaraf och då Nej vunnit, införsel-tullen å smör är bestämd till a Rrdr 24 sk. per Lisprd. Femtionde femte Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Socker, Maseovad, brunt Cassonad, Terres och Teles samt hvil t Pudersocker skall bestämmas till 3 sk, per Skålp., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. i6 Förstarkia Slats-Ulskottels Memorial N:0 4°9- Vinner