Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Elin Beckman, Anna Dahlström, Maria Folkeson, Thora Granström, Sofia Holmgren, Hertha Johansson, Signe af Klintberg, Signe Knoch, Anna Loven, Mathilda Lundberg, Sigrid Molander, Ada Nilsson, Siri von Porat, Julia Rosenbaum, Ellen Sandelin, Anna Stecksén och Alma Sundqoist. Af ofvannämnda ha 8 aflagt medicine kandidatexamen och bland dem är fröken Stecksén anställd vid institutet såsom e. o. amanuens och biträder vid de patologisk-anatomiska öfningarna och liköppningarna. * Ny kvinnlig lärare vid högskolan. Till amanuens i matematik vid Stockholms högskola, med hvilken plats är förenadt hållandet af före läsningar, h a r ussetts fil. kand. Annette Vedel, dotter af danska geheimelegationsrådet Vedel. JEn rival till kaffebönan. Eli nytt kaffesurrogat, benämndt Kathreiners Kneipp maltkaffe, har nyligen ulsändts i den svenska marknaden. Det tillverkas vid fabriker i, utom vårt eget land. Tyskland, Österrike, Schweiz, Italien, Frankrike och Finland, hvarjämte i ännu flere länder maltkaffefabriker äro under anläggning. Detta tyder j u på, att det n y a surrogatet måtte äga värdefulla egenskaper, och det h a r äfven blifvit prisadt af auktoriteter, icke blott utomlands, utan äfven hos oss. Det förekomma * i handeln omalet samt består hufvudsakligast af fint och väl rostadt malt, men är därjämte impregneradt med ett extrakt af den verkliga kaffebönans skal. Det nya fabrikatet skall härigenom ganska nära efterlikna lukten och smaken hos veritabelt kaffe. Den förtjänsten har detta surrogat odisputabelt, att det är billigt samt uppger sig icke alt vara annat än hvad det är, hvadan det förefaller ganska troligt, att det med framgång skolie kunna täfla med de misstänkta drycker, som stundom serveras såsom » ädelt kaffe ». Ansiktet och dess värd är i allmänhet en sak, åt hvilken ägnas alltför liten uppmärksamhet. Landsmoderlig omtanke.
Yarder, till följd häraf, strafftiden kortare, än om de sär skilda straffen skolat hvar för sig verkställas, bör, i händelse straffarterna äro olika, afkortningen ske å den lindrigaste af dem; 4:o att då fråga om förening af särskilda fängelsestraff vid vatten och bröd uppstår, de högsta penningevärden, som, enligt de för böters förvandling till sådant straff gällande grunder, emot hvardera fängelsestraffet svara, böra sammanräknas och det summan af dem motsvarande fängelse vid valten och bröd ådömas; 5:o att, örn någon på en gång är förfallen, dels till fängelse vid vatten och bröd ocb dels till sådana böter, som, vid bristande tillgång, skola till dylikt fängelse förvandlas; bötesstraffet bör, ändå att tillgång till böterne finnes, till fängelse vid vatten och bröd förändras; skolande, vid straffens sammanläggning, fängelsetiden bestämmas i förhållande till summan af böterna och det högsta penningebelopp, som, enligt i föregående moment sagda grund, svarar emot straffet för del urbota brottet; dock alt, i fall för böternas förvandling annan grund, än dessa belopp, är särskildt stadgad, samma grund äfven må vid sammanläggningen följas; 6:0 att i de fall, hvarom i 4 och 3 momenten förmäles, högsta kroppsplikt ej må öfverskridas; och 7:o att då någon, sorn till högsta kroppsplikt eller straffarbete på minst två år saker är, tillika gjort sig förfallen till vitén eller sådana böter, som, i händelse tillgång dertill hos den bölfällde saknas och de ej heller varda för honom af annan erlagda, böra aftjenas med enkelt fängelse; all fråga om utgifvande eller förvandling af nämnde vilen och böter kommer att förfalla. I afseende å sådana böter, som enligt Tryckfrihets-Förordningen ådömas, gälle dock hvad der särskildt stadgadt är. § 3- Fästningsoch tukthus-straff, så ock sådant allmänt arbete, hvartill någon för urbota brott dömes, vare i de afseenden, hvarom 2 § handlar, lika med straffarbete ansedt.
Då vackt fråga om stiftande, ändring eller upphäfvande af grundlag föranledt tillsättning af Konslitutions-utskott, skall delta utskott med utlåtande öfver frågan lill kamrarne inkotpma. § 31- Granskningsoch Banko-utskotten, sahil, i frågor rörande Riksgäldskontorets förvaltning, jemväl Slatsoch Bevillnings—uIskotlet, må jemväl omedelbart väcka frågor till afgörande i kamrarne. § 32. När utskott finner sig behöfva af någon Konungens embetsman, eller af embetsverk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, eger utskottet att, genom sin ordförande, hos den Statsrådets ledamot, som Konungen dertill vid hvarje riksdag förordnar, begära Konungens befallning till vederbörande om de äskade underrättelsernas meddelande. Detta förfarande erfordras dock ej i afseende på Statskontoret samt Bankooch Riksgäldsverken, hvilka, i frågor om redovisning af medel, böra alla äskade upplysningar omedelbarligen afgifva. Utskott må jemväl om ärenden, som äro under dess behandling, inhemta upplysning af enskilde medborgare. § 33. Derest utskottet anser nödigt att, till öfverläggning om något ärende, med annat utskott sammanträda, skall sådant ske genom deputerade, på sätt utskotten derom öfverenskomma. § 34. Utskott må ej hålla öfverläggningar inför Konungen, ej eller inför Statsrådets ledamöter i de fall, då dem, enligt regeringsformen, uppdraget är att med konungslig makt och rätt stvra. Talmännen eller de, som deras ställen företräda, skola ega tillträde i utskotten, dock utan att i öfverläggningar eller beslut deltaga. I utskott, der tysthetsed fordras, böra de sådan ed aflägga. § 36. Utskott må icke fatta beslut, derest ej minst tre fjerdedelar af ledamöternes antal äro tillstädes. Bih. till R. St. Då inom ulskolt omröstning med slutna sedlar anställes, bör en sedel alltid uttagas oell förseglas, hvilken öppnas endast i det fall, att rösterna vid sammanräknandet befinnas lika delade. Hvarje närvarande ledamot är pligtig att i utskottets omröstning deltaga, så framt han icke är af laga jäf hindrad.
I följd häraf föreslår Kongl. Maj:t, att Arméförvaltningens anslag, med tillägg af nuvarande anslag för Utredningsförråden 10,700 R:dr, må komma att utgöra R:dr 123,200: — och, då närvarande anslag för Krigskollegium, jemte Utredningsförråden, är i Riksstaten utfördt med 1 18,700: — alltså erhålla en tillökning af R:dr 4,500: — Härvid vill Kongl. Maj:t dock Rikets Ständer meddela, att granskningen af vissa till landtförsvaret hörande årsredogörelser, hvilken, i sammanhang med Aflöningsstaten, hos Kongl. Majit föreslagits att till Kammarrätten öfverflyttas, men som Kongl. Majit funnit böra hos Arméförvaltningen fortfarande verkställas, möjligen kommer att framdeles göra aflöningsinedel för en något förstärkt revisionspersonal i Arméförvaltningen erforderliga. Generalitetsstaten. — Sedan 1:sta Lifgrenadier-regementets öfversteindelning, med derunder inbegripna bostället Kungsbro, efter den 17 sistlidne April aflidne f. d. Brigadchefen, Generalmajoren m. m. Friherre E. G. Ulfsparre till regementet återkommit med undantag af nämnda boställe, hvilket af sterbhuset under fardagsrätt innehafves till midfastan 1867, föreslår Kongl. Majit, att Generalitetsstaten må minskas med beloppet af den löneersättning 4,950 R:dr årligen, som till regementet för saknad öfversteindelning hittills utgått från den till indragning bestämda 6:te Fördelningsgeneralslönen, samt att Generalitetsstatens anslag alltså nedsättes från 82,250 Transport R:mt R:dr 4,500: — 46 Kongl. May.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Transport Runt R:dr 4,500: — till 77,300 R:dr, dock med vilkor, att ett extra anslag af 520 R:dr 31 öre för en gång beviljas för första fjerdedelen af år 1867. Kommendantsstaten.
Sedan Ståndet beslutat, att det uti betänkandet intagna lagförslag borde föredragas och afgöras paragrafvis, samt att ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i sin helhet, än äfven de i ämnet väckta motioner skulle genom förslaget anses besvarade, med rätt för Lag-Utskottet att, vid den förnyade behandling af ämnet, hvilken, till följd af Ståndens olika beslut eller återremisser, kunde hos Utskottet förekomma, i afseende ä de §§, hvarom beslut blifvit fattade, vidtaga de mindre jemkningar, som Utskottet, med anledning af de i de särskilda Stånden fattade beslut eller skedda återremisser, ansåge erforderliga, företogs ifrågavarande förslag till pröfning; dervid beslöts på sätt här nedan inhemtas: 1 Kapitlet. §§ 1 och 2 återremitterades; och skulle de i denna del af frågan afgifna yttranden genom utdrag af Protokollet Utskottet medddelas. öfrige §§ af kapitlet biföllos. 2" Kapitlet. A Med godkännande af denna § i öfrigt, beslöt Ståndet för sin del, att dödsstraffet skulle upphöra och sålunda icke såsom särskild straffar t intagas i en ny Strafflag; i följd hvaraf bland de uti ifrågavarande § uppräknade allmänna straffarter borde uteslutas ordet »dödsstraff» och nummerorduingen af de öfriga, uti detta lagrum uppgifne straffarter derefter rättas. §§ 2, 3 och 4 ansågos, till följd af Ståndets i fråga om § 1 fattade beslut, hafva förfallit. S. D.
I anledning af nu gjorda anmärkningar, blef Qe^onomieUtskottets Betänkande, uppå Den 15 Juni. 331 derom af Herr LandtMarskalken gjord proposition, till ytterligare handläggning återförvisadt. Företogs till afgörande Särskildta Utskottets, den 5 dennes afgifna och sedan den 8 på bordet hvjlande Betänkande, angående förslag till ett förnyadt Reglemente för härvarande judar. Herr König, Per, hade inlemnat ett skriftligt yttrande, som upplästes, så lydande : Då respectiva Särskildta Utskottets Betänkande om judarna nu kommer under granskning, kan jag ej afhålla mig ifrån att anföra de betänkligheter hos mig yppats emot det af Utskottet gjorda förslag om utvidgande af de ras rättigheter i detta Land. jag ledes icke af något religionshat emot dessa kring jordklotet spridda främlingar och jag förvillas icke af de till en del orimliga beskyllningar man gjort dem 3 men andra länders historier har visat mig de bedröfliga följdeL deras innästlande i mängd i fattiga länder medfört, och jag kan icke sanslöst bifalla det jag är öfvertygad om skall bidraga till fäderneslandets skada och framtida förderf, utan tvingas upphäfva en varnande röst. Polen, der Judarne utgöra en betydlig del af folkmängden, både i städer och på landsbygden , har visserligen icke vunnit dervid. 332 Dm 15 Juni. Genom förskott och thy åtföljandeocker, hålla de den ringr.re hopen i den största uselhet. Coxe, i sinresa genom Polen, gör en ryslig målning på deras förhållande.j| De biträda, efter hans uppgift, egendomsherrarna att plåga deras underhafvande och de deltaga i stråtröfverier. I Rhen-departementerna från Basel till Holland måste Franska Regeringen i början af detta seculo vidtaga ganska kraftiga mått och steg, för att göra slut på Judarnes ocker, att alldeles ruinera denna landsbygd.
P. A. LEWENHAUPT. Carl Hane. c:rot©(§bc7tR>—- TABELL för Landet inom Hallands Län, för åren 1842 med 1847. Laholms Fögderi Halmstads dito . "Warbergs dito . Fjäre dito . Hemmantal. BevillningsFörordn. för år 1841. Summa. Ständiga Räntor. Jordeboksoch Hcmmantals-ränta. Kronooch Kyrko-tionde. Afrad. Gernings ören. Kostnad för rotering och rustning. Klereci-Statens underhåll. Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Summa Stats-Bidrag. Berättelse öfver Hallanäs Län för åren 1842—1847. TABELL föi Städerne inom Halland, för .åren 1842 m e d 1847. Hus och Tomter. Jord. Bevillning efter 1845 års Förordning. Efter Irsta Art. Efter 2:dra Art. Borgerlig Näring. Personer, ej hörande till viss näring. Bränvins brännings afgift. Boskoapsoch Åkerskatt. Mantalspenningar. Tionde och Räntor af Bruk, Verk och Inrättningar. Arrende medel. Klereci-Statens underhåll. Pastorers. Skjuts. Väghållning. Diverse onera, räntor och besvär. Summa Stats-Bidrag. Län för åren 1842—1847. KONGL. MAJ TS BEFALLNINGSIIAFVANDES uti ©ött)£borg0 o £ I) fiol) as fiäu till KONGL. A. NORSTEDT «& SÖNER, Kongl. Boktryckare. §. 1. Länds Allmänna beskaffenhet. Götheborgs och Bohus län, beläget imellan 57° 33' och 59° 7' lat. samt 28° 46' och 29° 55' long., gränsar i norr till Norrige, i öster till Elfsborgs län, i söder till Hallands län och i vester till Kattegat.
Allt som icke föll henne i smaken brukade hon skrifva på den nya tidens räkning; och det var mycket, ty hon led af kronisk magkatarr. Man talade om att eklatera så snart ringar hunnit anskaffas. »Och jag kastar in annonsen med det samma», sade fästmannen. »Men om jag får yttra min mening», sade frun med sin långdragna belefvenhet, »så ser det mycket finare ut med kort. Det der nymodiga ...» »Men det är mera radikalt», vidhöll patronen. »Jaha, vi annonsera», utlät sig Selma mycket afgörande. Det var med en viss skadeglädje: nu tordes inte faster tillrättavisa. Fästmannen nickade tvärs öfver bordet. Han fann det i sin ordning, att hon höll med honom; det gaf honom en högre tanke om hennes förstånd. »Annonserandet har en stor framtid för sig i alla afseenden», sade han, »fru Berg skall få se att till och med giftermålsannonserna skola ta fart». »Åh, aldrig på allvar», svarade frun. »Hvarför inte? Jag anser det vara ett ganska praktiskt sätt.» »Det menar du väl aldrig?» utropade Selma och såg nästan förskräckt ut. »Jo det menar jag visst. Hvarför inte det så väl som något annat?» Det var en underlig leda, som grep henne vid dessa ord. Det låg någonting upprörande i dem, tyckte hon; men hon fann hvarken uttryck eller tanke för hvad hon kände, – endast afsmak. Det var som om detta påstående förnedrat henne sjelf, – som om det innebure något, hvaröfver hon måste blygas. Men hon kunde icke göra sig reda för hvad. »Det är orätt», sade hon hastigt. »Nej, orätt kan det då aldrig bli», motsade fästmannen, »när äktenskapet är lagligt, har ingen att göra med hur kontrahenterna blifvit bekanta. Det är deras privataffär.» »Men att annonsera efter en hustru! Kan man veta på förhand att man skall hålla af en som man aldrig har sett?» »Det kan inte bestämmas på förhand; man får naturligtvis se sig för.» Selma svarade ingenting, men kastade en vädjande blick på farbrodern. »Jag anser det inte lämpligt, men orätt kan det aldrig kallas», svarade denne.
Af allt detta torde man med skäl kunna sluta, att alla Författningar, rörande Skråln - 292 Den 29 Mars. rättningen, sjelfva Skråordningen inberäknad, äro Kongl. Författningar, att de någon gång blifvit föranledde af Riksens Ständers underdåniga önskningar, men merändels af Städernas besvär, samt att ehuru Skråmästarne funnits ibland de röstägande medlemmarna af national representation , och de i 3lia tider sökt omskansa sig med uteslutande tvångs la* lif emöt all sort näringsfrihet, hafva de likväl r.idrig kunnat vinna att få sina SkråLagar i likhet med Grundlagar, utan hafva de alltid blifvit ansedda såsom oeconomiska, hvilka efter tid och omständigheter borde undergå förändring. Uti ingen Regeringsform, hvarken af 1720, 1772 eller 1809, nämnas SkråFörfattningarne såsom af Grundlagen sanctionnerade, ej heller finnes någonstädes i sådana handlingar en bestämd uppgift, hvaruti BorgareStåndets Privilegier bestå. Icke en gång i den likasom 1720 och 1772 års Regeringsformer upphäfna Säkerhetsacfen, hvilken dessutom, såsom endast af 3 Stånd antagen, icke åt förunta förmåner g ifver kraft af privilegier, då inga nya sådana ett helt Stånd angående, utan samtlige Städernas vetskap, gjorda påminnelser och samtycke , kunna utgifvas och meddelas. Se Regeringsformen 1772 §. 52. Hvar och en som undersöker beskaffenheten och ändamålet af SkråOrdningarne skall ock lätteligen af deras natur och innehåll finna, att de endast äro Reglementariska Författningar, till ordningens bibehållande emellan åtskilliga slags Den 29 Mars, £93 Handtverkare under Städernas område. Hvem skulle väl vilja påstå, att Tracteringar, Böter, afgift till Ladan, den yngsta Mästarens pligt att gå de äldres ärender &c. &c. äga egenskaper af Privilegier?
Ex Protocollo Olof Werlin. f i Q S. D, wedan Hedervärda Bonde-Ståndet, den 2:dra i denna månad, bifallit Stats-Utskoftets Betänkande och förslag, om förhöjning i de Kongliga och Furstliga Hofvens Statssummor, med tillagd önskan, att samina tillökning måtte taga sin början från den i:sta Januari detta år, och genom återremiss anmodat Utskottet, att sig deröfver utlåta; hade Utskottet, uti xneddeldt utlåtande af den tillkänna.gifvit, att Högvördiga Prest-Ståudet, som förenat sig uti berörde tillägg, sedermera frångått det samma, enär Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet funnit sig ej kunna deruti instämma, och att Betänkandet alltså vore af de 3:ne Riks-Stånden i alia delar bifallet samt ärendet sålunda afgjordt. Uå detta utlåtande, som i dag ankommit, nu blifvit föredraget samt i sammanhang dermed Expeditions-Utskottets på bordet hvilande förslag til! Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majtt, angående så väl ofvaDberorde tillökning, som anslående af Stats sum - Den 2 5 Juli. 93 summa för Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen Oscar, i händelse H. K. H. skulle, innan nästa Riksdag, sig förmäla; fann Bonde-Ståndet för godt, att latu dervid bero. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Wer, i. S. D. Enl igt ankommet Protocolls-Utdrag för. den 2 aldra innevarande månad, sorn upplästes,' hade Högloft.
Hwllken mindre Labaktseller .^gici-^roLenr sein togeg til grund för uträkning harwid > > öfwer det wärde, som Sedeln haft någon tid, i jämn örelse med w^rupriser i gemen, nft>re derföre en lika stor prnOsnr, den Samhället stänkte til Riksgälds-Sedel innehafwaren, u. ian ak godtgöra dem som cgentelkgsti sgenom wrllerwastan i Mynt.mäsender lidit, et rilffokk, som mäste utgöras med sti mycket större utspy! der. Undantagandes om KsnguanZ (lroäic skulle störas under oporsriooLn, faller tilstoktet ej tyngre pä stLncoSedels-Jnnehaswaren, än uppå dem som ha RiksgäldSedlar, emedan denne mäste i lika proportion betala t-l den stank han sär; en dyr stank för den som ej har sadan flags wara at afläia, för hvilken han under kostaobs-mrakiiing kan patöra köparen Lonrribmioner», eller ar i belägenhet at undandraga sta den sa nuna. Den mindre lörmögne räknar snart sina Riksgälds - Sedlar, "WLg hwilka han, igenom l6L rabaic i stället för 2; äito, winner en gang för alla 4 st. för hwar och en wid utbytet kil Lanea. —^ Huru manga gängor han sedermera får betala ut stillingar för denna emottagna gafwa, uträknar han ej, da han fagnar sig deråt. Beträjstinde äldre och sednare stuld-sörbindelstr, mäste alltid tvid licjuicliitiunor någon obillighet upkomma, om vecta amne lemnäs utur sigte, ehwad redsm pro(lsnr, som tages til grund wid en realilarion.
Förutom hvad nu blifvit föreslaget, med de jemkningar i redaktionen, sorn deraf föranledas, torde följande ändringar och tillägg i 173 <§ 1 mom, af Bankoreglementet böra beslutas, nemligen: att Filial-bank må för assignering å sitt kreditiv på Riks-banken berättigas att, jemte utfärdande af assignationer å valörerne 100, 800 och 1,000 R:dr, i öfverensstämmelse med hvad i moro. f) för närvarande finnes stadgadt, äfven begagna till viss man eller order ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver äfven å brutna tal; hvilket bör komma att medföra väsendtlig fördel icke blott för Filial-banken, som derigenom försättes i tillfälle att medelst en enda vexel kunna å kreditivet draga hvad belopp som helst utöfver 100 R:dr, då den hittills tillåtna assignerings-rätten deremot medgifvit assignalioners utställande endast å här uppgifna bestämda valörer, utan äfven för den enskilde, som vid remitterande med posten af till viss man eller order ställda vexlar, hvilka icke skulle få in blanko transporteras, kan undvika utgifter för assyrans och rekommendation, men, enär assignationerne äro ställde lill innehafvaren och sålunda utan föregången transport gälla i hvars mans hand, ej kan vid deras försändande med posten undgå dylika kostnader, så vida han vill vara mot möjliga förluster be tryggad; Uti, , till l{. St. Brot. 1S5!) & 1860. G Sami. 1 Afd. 13 Haft. « SR Banko-Utskottets Betänkande M 25. att, i sammanhang med nu föreslagna tillåtelse för Filial-bank att på sitt kreditiv utställa vexlar äfven å brutna tal, må, till beredande af enkelhet vid ränteberäkningen och lindring i göromålen inom Riks-banken, föreskrifvas, att ränta alltid beräknas å högsta fulla -1 OO-tal
Emot de faror, sorn sunda förnuftet framställer såsom möjliga följder af ett sådant valsystöme, nemi. att partisinnet skulle intrigera vid valen till fritt spel för demagogien, alt utbyta de monarkiska begreppen emot rent af republikanska; alt den nya representationen skulle akta ringa den pappersgaranti, som Reg.F:ns flere §§ gifva åt konungamakten; en garanti, till hvars afböjande icke behöfdés mera än en nu för tiden allmän förmåga att förvränga både begrepp och ordställningai ; samt att konungamakten, beröfvad stödet af en inom representationen icke mera befintlig återhållskraft, ägde intet försvar emot mångväldets maktbegär, möjligen öfvergå ende till förtryck på både Konung och folk; emot alla dessa f åror lemnar förslaget ingen annan garanti, än den Den 17 April f. m. 11 som förmenas ligga i eli s. k. tvåkammar-sysleme, hvilket likväl, till sin beskaffenhet närmare betraktadt, be lin nes utgöra snarare en parodi på än en ärlig tillämpning af det begrepp 0111 ett politiskt tvåkammar-systeme, som redan på 1600- talet fick verkställighet i England och sedermera varit antaget af alla rätlslärde samt numera utgör den politiska bildningens a b c. Systemet, ärligen förstådt, fordrar ovillkorligen, alt samhällets ideella och materiella intressen stå inom representationen i jemnvigt till hvarandra och fordrar derföre, alt, vid representationens fördelning i 2;ne kamrar, deli ena egnas åt de loria och den andra åt de sednare, med förbindelse för båda all verka gemensamt till fäderneslandets väl. Representationen måste följaktligen utgå från olika folkclasser, emedan systemets karakteristik ligger just i kamrarnes olika och från hvarandra afskiljda elemenler. 1 verklig motsats till allt delta, skulle, enl. Utskis förslag, genom de allmänna valen elementerne blifva i den första kammaren sammanblandade, till den påtagliga fördel för de materiella intressena, såsom hvarinom valrätten vore starkast, alt deras ombud alltid innehade afgörandet.
Majit år 4839 uppdragit åt en särskilt kommitté att öfverse då gällande 4835 års tulltaxa och uppgöra förslag till de ändringar i densamma, som kunde anses af behofvet påkallade, nämnda kommitté, uti afgifvet underdånigt utlåtande, jemte redogörelse för tull-lagstiftningens gång under det sistförflutna århundradet, utvisande huruledes nämnda lagstiftning, hvars ändamål ursprungligen endast varit att bereda staten inkomster, under tidens lopp tillegnat sig en fortgående prohibitiv rigtning, först i afsigt att, medelst derigenom åstadkommen inskränkning i utländska varors förbrukande, vända handelsvågen till rikets fördel och qvarhålla det metalliska myntet inom landet, samt sedermera, för att, genom på denna väg lemnadt skydd och uppmuntran åt inhemska slöjder, göra sig oafhängig af andra länders industri, dels sökt genom sammanställning af de näringar, som fortfarande njutit förbudsskydd mot utländsk medtäflan, med dem, som antingen aldrig varit i besittning deraf eller för hvilka detta privilegium upphört, sedan efter år 4823 tull-lagstiftningen tagit en för handelsfriheten mera gynnande rigtning, ådagalägga, att de förra i allmänhet icke vunnit någon mot behofvet svarande tillväxt, men att deremot de senares tillverkningar, oaktadt den utländska täflan de haft att uthärda, såväl till myckenhet som godhet tilltagit, samt dels, i afseende på handelsrörelsens resultater, fästat uppmärksamheten på den betydliga tillväxt, som afsättningen utrikes af svenska jernverksoch skogsprodukter vunnit () Kongl. Maj:ts Nåd.