Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. förnya deras underdåniga anhållan, att, jemte det Jemtlands soldater åläggas samma skyldigheter, som Kronans indeldta manskap i det öfriga Riket, roteringen i Jemtland måtte jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet, grundränta och öfriga utskylder blifvit emellan Länen behörigen jemförde och tagne i beräkning; hvarefter de nya hemman, som i Jemtland tillkomma, må öka den gamla roteringen med ny; samt att de sålunda för Jemtlands Fält-Jägare-regemente tillstyrkte vilkor jemväl måtte få sträckas till Jemtlands Häst-Jägare-Sqvadron, så att rusthållarne dervid måtte få komma i åtnjutande af all den lindring i deras hittills åliggande skyldigheter, som antingen redan blifvit eller framdeles kan varda rotehållärne inom provinsen beviljad; lärande roteringsförrättningen i Jemtland, såsom å andra orter, komma att på statens bekostnad verkställas; och hafva Rikets Ständer, för den händelse E. K. M. täckes i Nåder bifalla det nu gjorda förslag om ny rotering i Jemtland och under vilkor, att, intilldess densamma binner verkställas, roteringen och rustningen pnesteras, på sätt nu eger rum, pröfvat skäligt, till lindring för roteoch rusthållarne i nämnde provins, bevilja ett årligt anslag af 4,000 Ridr, att ifrån Riksgälds-Contoiret utgå, under 3:ne år, inom hvilkas förlopp afvittrings-verket i Jemtland, enligt derom meddelda uppgifter, lärer hinna fullbordas; anhållande Rikets Ständer slutligen, det E. K. M. täckes fästa Nådigt afseende å deras nu åter förBih. till R. St. Förslag till und. Skrifvelse , N.-o 182. nyade önskningar och tillstyrkanden i detta mål samt dertill lenina bifall, enär fara är, att Jeintiändska provinsen eljest till undergång utarmas.
Dito. Dito Justerades Utskottets Betänkande om de hvilande Grundlags frågorne och anmärkte ställen utur åtskillige Stats Råds Protocoll lästes 12. f [o] 1: 103. d: 11 Dito Lästes och beslut fattades angående Proto coll som i anseende till dervid gjorde anmärkningar blifvit anmäldte 13. f [ O ] 1: 108. d: 12. Dito Anmärkte delar af åtskillige Stats Råds Protocoller lästes 14. f[o]l 109. d: 18 Dito l plästes Kongl: Maj :ts Nådiga Proposition om de nya Constitutionella förhållanden som till följe af föreningen mellan Sverige och Norrige upkommit samt Herr Borgmästaren Kjellanders förslag till ändring i 1. §. April. Öfverlades om Kongl: Maj :ts Högstberörde Nådiga Proposition och frågan afgjordes 16. f [o] 1 : 128. d: 25. Dito Justerades Utskottets Betänkande i detta ämne. — Uplästes de af Riksdagsmännen Lundgren och Anders Larsson ingifne Memorialer af den förre med förslag att Hofrätternes Presidenter måtte underkastas Opinions 1815 års Riksdags Const. Utskott 755 Nämndens Dom och af den sednare rörande Prälse-Bönders deltagande i betalningen af Riksdagsmanna arfvoden f[o]1: d: 29. Dito Den till Utskottet hänskjutna fråga hvart Konungens Nådiga Proposition rörande Götha Canalverk skulle remitteras, afgjordes — Ankomne Protocolls Utdrag samt Memorialer af Riksdags männen Spaldencreutz och Holm angående tillägg i Justitiae Ombudsmans Instruction, samt Lamberg, äng :de Ärenders Olika behandling vid Lagtima och Urtima Riksdagar uplästes f[o]1: d: 10 Maji. Uplästes Ankomne Protocolls Utdrag samt Redactionen af grunderna för den till uprättande Riks Acten, som begärdes på bordet f[o]1: d: 12 Dito. Missivet till berörde Redaction justerades.
Med blickar af, man kunde säga, innerligt intresse hade främlingen så fullkomligt läst alla Blendas rörelser i hennes skiftande ansigtsuttryck, som om hon i ord biktat sina tankar, och det var med en ton af både öm och djup aktning som han yttrade: ”Var lugn, min fröken – den person, som njutit den ynnesten att under några minuter samtala med er, skall icke visa sig denna godhet ovärdig. Vore han en vän, en slägting, så skulle han våga tillägga ett råd. Nu vore det för djerft.” ”Säg det ändå! Jag är ung, jag har aldrig varit ute förr, vi äro ensamma – min mor och jag – och ni menar mig säkert väl!” ”Efter ni tror det, så skall jag tillåta mig bevisa att ni gissat rätt; men endast och allenast min högaktning och mitt deltagande kunna ursäkta detta råd Möt icke för öppenhjertigt den tjenstaktighet, de artigheter, som säkert skola erbjudas er! När man är ung, och framför allt när man är skön och utan manligt beskydd, behöfver man vara något misstrogen Och nu farväl, min fröken! Måtte resan bli lycklig!” Och innan Blenda hunnit säga ett enda ord, hade hennes vänlige rådgifvare försvunnit. Några ögonblick sednare voro mor och dotter åter förenade. Men i stället att begära några upplysningar öfver det möte hon sett, eller öfver Blendas rörelse, yttrade fru v. Kühlen endast detta : ”Gå på, gå på, kära du – låt oss komma inom dörrarna!” Det märktes ganska väl att den goda frun var, så att säga, ordentligen fullastad af den hemlighet, som hon bar på. Ändtligen var man uppför trappan, öfver salen och inne i gästrummet. ”Lås till dörren, Blenda!” ”Ack, jag gissar att mamma är förundrad öfver att mamma såg mig i samtal med grefven.” ”Förundrad – nej, bevars, på intet sätt! Jag var beredd på något dylikt. Men undrade icke du öfver att jag dröjde så länge?” ”Jo visst hvad uppehöll mamma?” ”Berätta mig först huru grefven träffade dig och ord för ord hvad ni sagt hvarandra!” Blenda fullgjorde detta, och fru Emerentia nickade alltjemt sitt bifall. ”Ser du nu, du lilla, om jag hade orätt!
Något hinder för bifall kan jag icke inse vara förhanden enär Utsk. tillstyrkt afslag å kommiterades förslag att qvarnar borde beskattas förmedelst bevillning. Det är likväl möjligt alt skäl förefinnes, att lägga förslaget lill handlingarne, om, såsom jag vill erinra mig, ett särskildt betänk. inkommit från Statso. Ekon.Utsk:n, ronde denna fråga. Om så är, har hon redan blifvit af Ståndet pröfvad och denna punkt förfaller. _ Ridd.-secret. torde kunna upplysa huru härmed sig förhåller. Är berörde betänk, icke afgjordt så lära vi endast kunna bifalla eller afslå det förevande. Hr Printzensköld: Min mening måtte icke hafva varit nog tydligt uttryckt efter Frih. Palmstjerna icke rätt uppfattat densamma. Jag är således skyldig honom och Ståndet en ytterligare förklaring deraf. Såvida jag rikligt förstått StatsUtsk:s yttrande i denna punkt innefattar det endast ett villkorligt afstyrkande af bifall till kommilerades förslag. Jag återigen önskar alt ett definitivt afslag nu skulle äga rum, emedan jag icke godkänner de premisser som ligga till grund för Utsk:s afstyrkande, enär Utsk. först instämmer uti koiumiterades åsigt alt tullmjölqvarnar äro att anse såsom fabriker och såsom sädane höra beskattas och sedermera säger, att Utsk. icke kan understödja förslaget förr än en fullständig utredning skett. Jag önskar således att Ulsk:s premisser mätte läggas till handlingarne och bifall lemnäs endast till den sednare delen af Utsk:s tillstyrkande, som innefattar att Utsk. icke kunnat understödja ”kommiterades af K. M. bifallna förslag om mjölqvarnars beskattning efter bevillningsgrunder”. Hvad åter angår Hr von Hartmansdorffs yttrande alt från. Stalsoch Ekon.Utsk:n skulle hafva inkommit ett betänk, i samma ämne och att R.
Majrts dertill lemnade Nådiga bifall, förordnat, den 28 Januäri 1826, Capitainen Georgii, och den 3 Juni 1828 förre Capitainen Abr. Roos till Directionens Ordförande; alt denne senare, hvilken derefter tagit befattning med Corréctions-inrättningens angelägenheter i allmänhet; enligt hvad å sökandernes sida är vordet uppgifvet, skall dervid så egenmäktigt förfarit, att han ulan Directionens vetskap icke allenast antagit Bokhållaren C. G. Lagergren, alt under Kamereraren cl’Aillys sjukdom bestrida dennes tjenst, ulan ock den 10 Februari 18I0 begärt och erhållit anstånd med räkenskapernés afslutande för åren 1828 och 1829; alt vid slutet af sistnämnde år Directionen egt en fordran hos Correclions-inrättningen till belopp af 2,229 R:dr 27 sk. 8 rst. B:co , till hvars återbetalande, jemte bestridande af öfrige löpande utgifter, Styrelsen, under den ir påföljde Januari, öfversändt 4.600 R:dr, hvilka blifvit genom Magistratens i Norrköping försorg utlemnade emot qvitto af Capitainen Roos och Ledamöterne af Direclionen, Rådmannen Gahm och Fabriks-idkaren Schubert; att Fabriks-idkaren Rundstedt, sorn äfven varit medlem af Directionen, men blott en gång, eiler den 11 Januari, under lopjpet af år i83o deltagit i Directionens öTverläggningär, varit från staden bortrest, då förrberörde 4.600 R:dr utqvitterades, och den 1 t påföljde Februari, uppå egen anmälan, erhållit Styrelsens afsked från
Barthelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning rn. m. (213). I öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer beslutat, har Kongl. Majit anbefallt nödiga verkställighetsålgärder genom till samtlige vederbörande afiåtna nådiga skrifvelser af den 17 Juni 1845. angående förändrade föreskrifter till iakttagande vid ularrendering af kungsoch kungsladugårdar samt andra kronolägenheter (218). Ilä rom har, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer fastställda grunder, allmän Kungörelse blifvit under den 17 Juli 1847 i nåder utfärdad. 204 :o om lindring för hemmansägarne å ön Hven i dagsverksskyldigheten till Uranienborgs kungsgård (217). Efter inhämtande af Kammarkollegii underdåniga utlåtande, har Kongl. Majit under den 19 Januari 1847 i nåder förordnat, att noggrann undersökning af hithörande förhållanden borde i närvaro af vederbörande skattskyldige, äfvensom krono-ombud och en i jordbruk kunnig ståndsperson genom Kongl. Majlis Befallningshafvandes i Malmöhus län försorg anställas, samt förra Ltningsmännen derefter sig yttra, om och till huru stort belopp dagsverkspenningarne må nedsättas. I anledning häraf har Kongl. Majits Befallningshafvande den 30 Juli 1847 till Kongl. Majit inkommit med undersökningsprotokollet och öfrige handlingar jemte eget underdånigt utlåtande i ämnet. — Blir föremål för proposition lill Rikets Ständer. 2«5:o angående de i 63 § af Regeringsformen föreskrifna kreditivsummor (220). Hvad Rikets Ständer i afseende på beloppet af nämnde krediti vsummor och sättet lör deras tillhandahållande härvid beslutat, har Kongl. Majit uti nådigt Bref af den 17 Juni 1845 Statskontoret lill behörig kännedom meddelat. Bih. till R. St. St. Ju stilie-om huds man s Embetsberättelse den 15 No v. 1847.
Preste-St:t ankommet prot.-utdrag N:o 344, innehållande dels Preste-St:ts beslut i afseende å LagUtslcts Betänkm N:ris 36 och 37, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att samma beslut biträda. Prot.-Utdraget begärdes på bordet, hvarjemte Gr. Sparre anmälde sig och yttrade: Jag anhåller att den nu föredragna inbjudningen måtte sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum. Härtill lemnade R. o. Ad. sitt bifall. Anmäldes och bordlädes Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Utlåt. N:o 122, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 116. R. o. Ad. åtskiljdes kl. §3 e. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. I 7 e. ni. Fortsattes pröfningen af Lag-lTtsk:ts Retänk. N:o 35, i ani. af dels K. M;s Nåd. Propos. med förslag till ny strafflag, dels ock enskilda motioner rörande brottmålslagstiftningen. Biföllos. 5:te §:n. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Den anmärkning, jag nu går att framställa, gäller visserligen endast formen eller ett ord; men detta ord är dock här af icke så ringa vigt. §:n begynner: »Har någon med våld» etc. Derefter heter det: »Fick den utsatte deraf svår kroppskada, dömes till straffarbete på lifstid eller från och med 8 t. o. m. 10 år.» Hvem är det väl då, som skall dömas till straff? Att sluta efter ordställningen, är det »den utsatte,» som dertill skall dömas. Derefter har §:n följande ordalydelse: »Ljöt han deraf döden; miste gerningsmannen lifvet eller dömes till straffarbete på lifstid.» Denna mening kan förbindas med begynnelsen af§:n:»Har någon med våld» etc.; och ordet »han» kan således refereras till förutnämnde »någon.»
Den tillgång, som genom skuldsättning framkallats, skapar nya behof, och en återgång på den en gång beträdda banan torde vara mycket svår. Det är lättare att låna, än att återbetala. Det sednare skall dock slutligen ske. Få se då, om icke någon ny slags bevillning af folket erfordras? Yåra efterlefvandes debetsedlar torde komma att derom bära vittnesbörd. Öfvertygad, som jag är, om det djupa missnöje, hvilket i landet skulle spörjas, derest, utan trängande nödvändighet, det förordade skuldsättnings-systemet skulle vinna 'tillämpning, tvekar jag icke, under nuvarande förhållanden, att deremot nedlägga den kraftigaste protest. Jag tvär således mig ifrån, att med min röst bidragit till detta systems antagande; mina motståndare få taga det på Sitt ansvar. Om jag icke kan vara så lycklig att skaffa Staten skulder, får jag, jemte hela nationen, nog vara med och betala dem. Det är ifrån detta framlida onus jag velat befria Svenska folket.» Häruti instämde till alla delar Henrik Andersson från Orebro län, P. Matts son, L. Börjesson och Lars Magnus Knutsson. Af Riksdags-fullmäktigen Mäns Mänsson från Kalmar län: »Emot Höglofliga Stats-Utskottets beslut, att upptaga lån för att bygga jernvägar m. m., får jag reservera mig. Det kan icke annat än förvåna hvarje tänkande menniska, att man nu, efter 40 års fred, vill tillgripa den förtviflade utvägen att skuldsätta landet, med flera hun drade millioner för att bygga jernvägar, ett företag, hvaraf endast en 100:del af hela befolkningen kan komma att draga den minsta nytta; de öfriga 99 delarne lå endast hafva den äran att skatta till experimentet; ty hvar och en, som vill begagna sina sinnens rätta bruk, vet att jernvägar aldrig bära sig här i landet, så mycket mindre, då Staten skall bygga och underhålla dem. Jag föreställer mig hvilken förskräckelse och oro det skall uppstå i landet, då de få vela, att Rikets Ständer, enligt Kongl. Maj:ts förslag, ämna till utländingar och judar pantsätta hela landet. Ja! men — säger man — vi kunna ju låna af inrikes kapitaler.
Der straffen förut varit utan tillfälle för någon modifikation bestämde, hafva deremot ej sällan sjelfva karakleristikerne af de olika bestraffade brotten varit så rymliga, att de medgifvit subsumerandet af likartade handlingar under så väl den ena som den andra kategorien; och den samvetsgranne domaren, som insett vigten af sitt kall och ej velat sköta det såsom blott handtverk, har, för att icke såsom högsta rätt främja högsta orätt, varit nödsakad att begagna denna tvetydighet lill jemkning och afpassande af brottens benämningar efter de på förhand bestämda straffen, då han ej fått mäta straffens grader efter olika nyanseringarne af samma brott. Detta vida farligare arbitrerande, hvarigenom brotten mätas i st. f. straffen, kan, då det sednare öppet medgifves, umbäras, och brotten hvart och ett för sig noggrannare karakteriseras och afskiljas. Så vida detta lyckats att i nya förslaget åstadkomma, och sålunda osäkerheten till hvilken klass af brottslighet ett förevar, fall bör hänföras kan anses vara undanröjd, inskränkes också genom samma förslag domarens pröfningsrätt vida mer än den utvidgas. Äfven der fullkomligt fri straffmätning förr varit öfverlåten, utsättes nu gränsor derföre enligt den allmänna latitudsregeln. Misstag genom någon gång mindre lämpliga bestämmanden, kunna väl ej undvikas, äfven efter den noggrannaste pröfning och granskning i Hera instanser; men sådana misstag hvaraf allenast större eller mindre qvantitet af eli ostridigt förtjent 492 J) e n 29 December f. m. straff kommer att blifva beroende, kunna i alla fall ej medföra det äfventyr, som misstag vid utöfningen af den, genom inga andra än dylika reglor bundna, pröfningsrätten af bindande skäl oell liknelser i fråga om bevisning, hvaraf sjelfva fällandet eller frikännandet beror. Det är egentligen härvid de farliga missbruken af domarens pröfningsrält kunna visa sig; och för den samvetsgranne domaren de svåraste betänkligheterne uppslå.
Jag protesterade deremot att ett Utskott afqjorde behörigheten af en remitterad motion, begärde del af Protokollet, för akt vederlägga den Ledamotens anförande, som sökt för, klara min motion för obehörig, och wisa hanö imff lag bade i uppgifter och conclustoner, men allt detta oaktadt blef den till upptagande Wägen." "2 Stats-Utffottet har den wanliga marchen af alla saker alltid warit, att da Kongl. Proposition eller enffilt motion fran Standen blifwit remitterad, den genast till beredning at någon afdelning af Utffottet öfwerlcmnad, hwarisran återkommen, behörigen utredd, den af Utskottet in Pleno blifwit granstad, afgjord och till Standen aterfänd. Detta underläts nu och saken afsiogs utan pröfning, ritan nödig förklaring öfwer sakens förhållande." 'Dm Stats-Utffottet hade remitterat denna motion till Niksgälds-Äfdelningen och den utlåtit sig öfwer möjligheten att erhålla Län, och Fonder till deras amortistement och ränta, och StakS-Ulffoltck sedan pröfwat behoswet, möjligheten, laglighelen, SummanS storlek, wilkoren, om Ständer borde kallas eller ej, när Summan begagnades o. s. w. Da hade saken fatt sin laglioa form, och rnalet warit beredt till Standens afgörande." "Nu förbehåller jag att denna min uppgift otti sakens tillgång, ina fa åtfölja Utffottets sivar till Riksens Ständer, pa det de ina se och pröfwa lM kitt Den iz Ju ni i. 6e; Niwida berörde sivar är affatkadt eftrr de grunder <z och ;6 §. §. Regerings-Formen föreikrifwa eller ej." Uustolk Lssterström. Hwilket anförande skulle oenom Utdrag af Protokollet bifogas Högloft. Utskottets Uttänkande i ämnet till Riksens Högloft. Ständer. Ar och tag som förr ffrifwit star. Lx krotocollo, L. luri el ius.
Prof. VII, Band. / 23 / I 354 Den Ii Augusti J, m. ka bibehållande af den andra rättigheten, och sjelfva reciprocitetslagarne borde hafva etablerat den satts, att då Dannemark uti Sundska tullen ägde så stor fördel emot reciprocitetslagarne, vi borde för oss och för Norrige åtminstone hafva förbehållit samma rätt i afseende på postgången, som förr; och ehvad vi genom glömska eller oförmåga gått miste om denna fördel, sy, nes det lika orimmeligt, som det för StatsCassan nu är kännbart, att vi förlorat den. Hvad beträffar att Dannemark hade kunnat stegra sine contracter, så tror jag att sjelfva tractaten hade kunnat förekommadetta. För öfrigt ät jag ganska nöjd, att hafva kunnat framkalla den ädle Grefvens förklaringar, som i alla fall blifva tillfredsställande för dem> som deraf vilja finna sig tillfredsstälde. Hans Excellenee Herr Grefve af Wetterstedt: I anledning af hvad Friherre Anckarsvärd sigt om besittningsrätten emot souverainitetsafgift af holmarne, får jag upplysa, att der är reciprocitetslagen fullkomligen iakttagen i tractaten. Det står uti 2 Artikeln af första tractaten: ”Sedan de 5 åren tilländalupit, skofla ägarne af hvarje Ö, gemensamt betala en ”årlig afgift af 48 Kopek i koppar eller åtta ”skillingir Svenskt Bancomynt, till bevis der”pi, att de erkänna, att det område, hvaraf de ’*hafva nyttjande rätten, tillhör den andra Re^ ”geringen. Sedan desse afgifter blifvit uppbur9, ne af Föreståndame för dem, sorn äga denna ”nyttjtnde rätt, skall liqviden å ömse sidor ske; »'inom loppet af de 3 förstå månaderne af å - Den ii Augusti J. rn. Om nu således
Stals-reglerings-period uppförande af en ny byggnad för Teknologiska Institutet och detta instituts aptering i den nva lokalen 140,000 R:dr årligen eller Skrifvelse JS-.o 196. För åren 185 8 185 9 och 1860 att u teå För rn gång med j årligen Riksmynt. Rik sm ynt R:mt. ö. R:mt. ö. Till inköp af tomt för nämnde byggnad 60,000 — , anskaffande af erforderliga läro-apparaler åt de tekniska Elemenlar-skolorna i Malmö, Orebro, Norrkö- ping och Borås, å 4,506 R:dr för hvarje skola — 18,000 — „ inköp af fysiska apparater och mekaniska modeller för Svenska Slöjdföreningens i Stockholm inrättade Söndagsoch Aftonskola 9,000 — „ förrättande af vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna, 1,006 R:dr årligen eller 3,000 — , undersökningar, inspektions-koslnader och expenser för allmänna at beten 18,666 R:dr årligen eller 54,000 —_ — „ aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess Ijenslebilräden såväl i Hufvudstaden som i Landsorlerne, 26.956 R:dr årligen eller 80,850 — „ arlvoden för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskapsämnen, sorn tillböra Civil-ingeniörer 3,000 R:dr årligen eller 9,000 — „ stipendier åt elever, som genomgå den för Civil-ingeniörer bestämda kurs, 3,666 R:dr årligen eller 9,000 — „ Lärares aflönande och elevers underhåll m. m. vid praktiska Skeppsbyggeri-inslilulet i Carlskrona, 5,606 R:dr årligen, elier 15,000 — , Slöjd-expositioners befrämjande, att utgå under nu inträdande slats-reglerings-peiiod 4.500 — Summa R:dr Runi 812,106 - 283,000 | — 1,095,100 — Rikets Ständer framhärda etc.
Att olägenheterna uti 1845 års författn. äro öfverklagade, är väl sannt; men min öfvertygelse är, att olägenheterna blifva större och ännu mer öfverklagade, om den bestämda formen för lösöreköpen uphäfves, och med nu gällande stadgandeu vinnes i alla fall den ej oväsendtliga fördel, att allmänheten lätteligen kan veta om en person är egare af sin lösegendom eller ej. Jag fortfar att yrka på afslag. D«n 17 Juli. !SS Gr. Mörner, Carl Göran Detlof; 1 likhet med ilén siste värde talaren kan jag visserligen icke undgå att finna, det Utsk:t möjligen nog strängt bedömt 1845 års förordn. och tillskrifvit densamma vida svårare följder än dem, hvilka den i verkligheten medfört. Det lärer dock, — jag måste på samma gång erkänna det, — icke kunna nekas, att denna förordning gifvit anledn. till olägenheter. Det skulle fördenskull vara önskligt, att något medel kunde utfinnas att på lyckligt sätt lösa denna fråga. Då nu R. o. Ad. återremitterat det föreg:de Betänk:t ang:de »underpant i lös egendom i allmänhet», hvilket Betänk, ovädersägligen står uti nära sammanhang med det nu förev:de, anser jag mig böra instämma uti Gr. Sparres yrkande på återremiss, för att en modifiering af de uti berörde hänseende nu gällande författmr måtte af denna återremiss blifva en följd. G. Sparre; Om jag, i likhet med Hr v. Ehrenheim, ansåge att lösöreköpsförfattningen borde qvarstå, så skulle jag i sanning icke ifra för invecklande af en redan i sig sjelf så invecklad fråga, genom antagande af underpantsinstitutionen. Denna institution ang:de medgifvande af sakrätt i egendom är af den svåra beskaffenhet att jag icke annorlunda än i sammanhang med lösöreköpsförfattningens uphäfvande skulle vilja förorda densamma. Jag skulle i sanning hafva ansett bäst om båda kunnat undvaras. Om ett stadgande i utsökningsbalken är ofullständigt, så kan detta ju afhjelpas genom ett tillägg till nämnde stadgande.
Prat. 1850 & 1851, 4 Sami. 1 Afä. 2 Band. 44 Höft. 3 ende kapital beräknas efter tre procent,och kommer således den öfriga inbetal ningssumman att minska lånebeloppet. 8- , 30. 18 Siats-Utskottets Memorial, -V:o 308. I öfverensstämmelse med den af Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer medgifna ytterligare lindring uti betalningsvilkoren för det serskilda lån af Åttiofemtusen r:dr, som, i anledning af 1827 års eldsvåda, Idel' vid riksdagen åren 1828—-1830 beviljad! för nyssnämnde stads återuppbyggande, skola å det, efter 1840 års inbetalning, återstående lånekapital, Ättiotvåtusen fy rall undrasex tiotre r:dr 24 sk., två procent årligen till Riksgälds-kontoret erläggas, äfvensom den, efter sistberörde års slut, å detta lån upplupna och vidare upplöpande ränta skall med fyra procent årligen utgöras. §• 31. Återbetalningen af det vid 1828—30 års riksdag staden Öregrund, för uppförande^ dess nedbrunna allmänna byggnader, beviljade räntefria lån af Femtusen r:dr verkställes genom erläggandet, vid hvarje års slut, af en tjugondedel, eller fem procent, af lånets ursprungliga belopp ; börande lånet härigenom vara till fullo in betaldt före slutet af år 1859. Det staden /Venersborg, vid 1834 och 1835 års riksdag, beviljade byggnadslån å Etthundrafemtiotuscn r:dr skall, enligt de, efter 1840 års slut gällande, förändrade betalningsvilkor, liqvideras medelst erläggande af sex procent årligen å den ursprungliga lånesumman; af hvilka 0 procent fyra procent utgöra ränta för det oguldna beloppet och återstoden afräknas på kapitalet. §• 33.