Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han, som Snillens lekar ledde, Hjeltars blixt — med samma hand, Han, som Sverges väl beredde, Han, som lif och dager bredde Öfver polens vinterland! Dyrkade bild! Ack! huru sann! Ack! huru mild! Sådan var Han I dessa dragen, Ur detta öga, Tala behagen, Ljufva, höga, Snillets och Känslans och Vishetens röst Lika så huld, så majestätlig, Står den Odödlige, oförgätlig, I våra bröst! Sådan var Han, den gode Kungen! Sjungen, J Skalder! och åter sjungen: Sådan var Han! Svea! med festliga kanonader Bjud dina ättlingar hylla sin Fader, Hylla sin Första Medborgsman! Eller — din Älskling stum betrakta, Sjunk till Hans fot och sucka sakta: Sådan var Han! Bjud dem, ack! bjud dina myriader Hylla med heliga tårar sin Fader, Hylla sin Första Medborgsman! Är Han då borta? — Grymma lagar! Hvi är Han borta? Hvi är Han ryckt från sitt Folk och sin Nord Flyktiga, korta, gyllne dagar! Hvarför så korta? Hvarför så få, åt en suckande jord? Skall Han ej mer, under brydsamma tider, Trygga sitt rikes sjelfständiga ro, Räcka, i Göthisk och urgammal tro, Värn åt en vän, som af våldsmakten lider, Tvinga en ovän, i ljungande strider, Att i Hans grannskap med foglighet bo? Skall Han ej faderligt väcka och främja Fredliga mödor till trefnad och gagn? Skall Han ej, ömsom, från thordönets vagn, Sjelfsvåldets Hydra förskräcka och tämja, Ömsom, från Delierns strålande char, Banorna styra för ljusare dar, Sprida kring fjellbygden Grekelands dager Och, i dess rena och lifvande sken, Mellan de trefliga lunder af lager, Yppa och hägna ett nyfödt Athén? Ack! Gustaf borta är. Hans glada tid är snart En saga blott, af fäderna berättad. Skall glorian kring ett namn, af ljus och frid så klart, Ock skingras under tidens fart, Förgäten eller oförrättad?
När hon får veta, att jag är lyckligt gift, lugnar hon sig med detsamma. » Jag mötte fast den p r o f vande blicken ur min hustrus ögon och beseglade min lögn med en kyss. — TTEINRICH HEINES SYSTER, fru Charlotte Embden, afled nyligen i Hamburg i den höga åldern af 99 år; hon öfverlefde med ej mindre än fyra decennier sin ryktbare broder. Charlotte Embden var i flere afseenden lik den berömde diktaren: hon ägde samma liffulla temperament, samma snabba uppfattningsgåfva och samma med världsvana förbundna älskvärdhet. Men vidare var hon i besittning af en lynnesjämnvikt och en själskrafternas harmoni, som brodern saknade. Det i sanning idealiska syskonförhållandet mellan Heinrich Heine och hans trogna » Lottchen » rubbades aldrig af det minsta missljud. Charlotte Heine ingick 1823 giftermål med köpmannen Moritz Embden i Hamburg, hvilket äktenskap blef utomordentligt lyckligt. Skaldens minne blef i systerns familj föremål för den mest pietetsfulla omvårdnad. Hösten 1888 besökte kejsarinnan Elisabeth af Österrike, en af diktarens hängifnaste beundrarinnor, fru Embden i hennes hem i Hamburg för att af den åldriga systerns läppar höra berättelsen om den odödlige skaldens ungdomsår. * Men genom vinternattens köld och mörker ilar telegrammet ut till nya världen. Svaret på ångestskriet, i sig själft ett rop af smärta, mera bittert och svidande än all sorg sammanlagd under hela mitt förflutna lif. Blott två ord, men de sade allt: » För sent! » JBrefvet föll ur min unga hustrus hand. Hon hade läst det till slut, utan att blinka. Men n a var själfbehärskningen ute. Jag betogs för ett ögonblick af en så gränslöst häftig och bitter sorg, att jag stum böjde mitt hufvud under slaget. Men plötsligt kände jag två varma händer kring mitt ansikte, hörde en snyftande röst: » Hon var din kärlek, inte sant? » Då förstod jag, att jag stod inför mitt lifs stora konflikt, att jag måste samla mig tillhopa, måste gifva ett svar, utan uppsköt. Min Gud, hvad skulle jag svara? Förneka min ungdoms kärlek, bedraga min hustru med en lögn?
Lane-, fondernas fördelning, Utlånings-grundei na och Betalnings-vilkoren, hvilka Utskottet nu får hvar efter annan upptaga och ser-a skildt behandla. yf) Ldnerjonder nan fördelning. Följande tili Utskottet remitterade Mo» tioner stå härmed i samband: Ett den 8 förlidne December remitte-, rädt Memorial, af Herr A. P. Ståhle, h varuti föreslås, att Malmö Låne-Contoirs fond måtte Ökas med en million, så alt dess sammantagna belopp blefve 2 millioner, utom hvad serskilda allmänna Inrättning gar, genom insättningar i Rikets Ständers Ränk, kunde öka denna Låne-fond; Ranco-Utskollets Betänkande N.-o 5%. 89 Ett den 17 December remitterad t Memorial, af Herr D. Cron, hvaruti föreslås, att Wermeland måtte öfverflyttas till Götheborgs Låne-Contoirs-District, samt, i förening dermed, en sådan tillökning i detta Contoirs fond blifva anslagen, sorn, enligt erfarenheten och räkenskaperna, kan anses utgöra ortens behof; Ett den 19 December remitteradt Memorial, af Riksdags-Fulimägtigen Carl Ericsson från Wermlands Län, innefattande i båda hänseenden lika förslag med det af Herr Cron framställda; Ett den 12 December remitterad t Memorial, af Herr B. //. Santesson, innefattande tillstyrkan , att fonden, till lån å publika papper och actier, måtte fördelas så, att lån å dylika documenter v kunde ej blott i Stockholm, utan äfven i närmaste Province-Låne-Gontoir, blifva tillgängliga ; Ett den 17 December remitteradt Memorial, af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, hvaruti, jemte framställningar i flera ämnen, äfven yrkas Actiers och Documenters belåning vid Province-Låne-Contoiret i Götheborg, och att för sådant ändamålj å 100 i5o,ooo R:dr af Banco-Discontfonden jiiåtte dit öfverflyttas; 9o Banco-Utskottets Betänkande N.o S2.
I nedre kanten börjar man med 17 stolpar, gör derpå 3 luftmaskor, hoppar öfver 2 maskor, gör 1 stolpe, å nyo 3 luftmaskor, ännu 1 stolpe i föregående maska, å nyo 3 luftmaskor, hoppar öfver 2 och virkar 17 stolpar i de nästkommande maskorna, gör 3 luftmaskor, hoppar öfver 2 maskor, gör en stolpe, å nyo 3 luftmaskor, ännu 1 stolpe i föregående maska, å nyo 3 luftmaskor, hoppar öfver 2 och virkar de 17 stolparne igen o. s. v. 3:e hvarfvet består af 15 låga stolpar på de 17 af förra hvarfvet, hvarvid 1 öfverhoppas på hvar sida, 2 " uftmaskor, 2 genom 3 luftmaskor förenade stolpar i de mellersta 3 luftmaskorna på föregående hvarf, 4 genom 3 luftmaskor skilda stolpar i nästa luftmaskbåge, 2 genom 3 luftmaskor skilda stolpar i den mellersta af det förra hvarfvets 3 luftmaskor, 2 luftmaskor och 1 stolpe öfverhoppad, 15 låga stolpar i nedre stolphvarfvet, 1 öfverhoppad, 2 luftmaskor, 2 genom 3 luftmaskor skilda stolpar, i den mellersta bågen på föregående hvarf, 4 genom 3 luftmaskor skilda stolpar i nästa båge, 2 genom 3 luftmaskor skilda stolpar i den mellersta bågen på föregående hvarf o. s. v.. enligt det mönster, som å vår modell allt för tydligt framställes, för att någon närmare redogörelse skulle erfordras. I uddarne virkas s. k. picoter, d. v. s. 5 luftmaskor och ett omtag, 5 luftmaskor och ett omtag. Inalles virkas på detta sätt 10 hvarf på spetsens nedre sida. Det hela verkar som imitation af guipyre. Vårkappa. Fig. 7. ärmarne. Synnerligen effektfull är den på kappans schaländar anbragta brodyren, som åstadkommes af samma slags materiel. I öfverenstämmelse härmed har man äfvenledes på kappans bakre veck anbragt broderier.
2. i anledning af 'sökt eftergift af återstoden å ett staden Cimbrishamn meddetadt hamnbyggnads lån. 3. i anledning af sökt befrielse för Markaryds församling i Kronobergs län från skyldigheten att betala återstoden af det för dess kyrkobyggnad från Riksgäldskontoret utgifna lån. 4. angående de af Rikets Ständer vid innevarande riksdag beslutade för ändringar och tillägg i rikets grundlagar. 5. i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående jordafsöndring från Kaptensbostället Brederyd Norregården lör utvidgning af Brederyd» församlings kyrkogård. 6. d:o d:o, angående upplåtelse åt Eskilstuna Öfra Kanalbolag af plats på Carl Gustafs stads gevärsfaktoris område för en sluss/inläggning. 7. d:o d:o, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår. 8. angående ändring i 2 § 1 mom. af Kongl, förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af presterskapets löneinkomster. 9. i fråga om poslförvaltares arfvode för tidningars afsändande och ut delning. 10. angående upphäfvande af 84 § i Kongl, förordningen den G September 1842 rörande truppers och persedlars fortskaffande. 11. om ändring i Kongl, förordningen den 1 Oktober 1858, angående till verkning, vård och försäljning af krut. 12. i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga proposition, om antagande af en författning angående giftermål emellan Kristen och Mosaisk trosbekännare. 13. d:o d:o, om antagande af en författning angående förnyande af Svensk myndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat. 14. angående riksdagens förlängning på en månad. 2 N:o 15. Underdånig skrifvelse i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga proposition» angående afsöndring och upplåtelse ut Westerviks Tändsticks-fabriksbolag eif en mindre jordrymd från Tredje AJajorsbostället Stufverum vid Andra LifGrenadier Regementet.
Dest till» gängar det medgjfwa, och dä Friherre l-iermelin, för att nied erforderlig noggrannhet kunna werkställa sitt nyttiga företag, af sin enskilda förmögenhet gjort stora Moffringar, utan att han af allmänna medel sökt eller njutit något annat understöd, än ett län af Z,ooo R:dr, hwtlkek enligt Kongl. Maj.rs Bref den 22 Maij 1808 blifwil honom af Manufaktur fonden be» tviljadr, hafwa Riksens Stander, enär Ståls Werkers när, Den 2i December. yäcwarande betryckta belägenhet icke mcdgiswer någor särffildt understöd i Venna ,väg, ansett sig äga full anledning att bealia d t nytzuämnde län, som icke wi' dare graverar St tts Werket nied någon ny utgift maire -bkiflva Friherre lckermeiin kil! uägon - lättnad i dest dryga kostnader esterg, w«k; lil! följe hwaras RiS« sens StäsLer ans älla i u-ck .-änighi k, det läckrcS Eders Leng! Ma) r i näder befalla art samma län, som lliswir cewiljadt och nrgaik as de L Stat kill Mannfaciurerrres ^främjande Sksiague medel ma i räke», ffaprrne asffciswas Riksus Ständer framhärda re. Företogs Allmänna Brswärs och Oeconomi^- Urjkottrrs den i September pä bordet lagda Betänkande rörande det af Herr I^oräenLtvlps gjorde försteg till fattiga barns försörjande, och vem,-riffa smittans hämmandc. Gre s»ve von lägntinAsliausen, b r ec k r. yttrade sig, att ben warda Ledamotens ändamål, som giorr denna motion, mors ganffa godt, mm att i hwad anginge de uti Utskottets betänkande föcestagne kunde Herr G:eswen icke instämma, emedan Riksens
xl det påräknade Befälets afgår från hela aflönings-summan , återstår för det opåräknade en kostnad af R:d Bxo 34,010. 3. li. Hara har Eders Maj:t re» dan för åren 1S1 1 och 1813 godtgjort Bolaget 7,5*9-^39-» hvarföre återstoden utföres med 26,490.12.11. B) Exerciiie* dnqar. Som Arhet sCom menderingarne, i afseende på förestående fält» tjenstgöring, alla Lördags efter midd. bordt exercera, har ej allenast allt arbete för Boda - Transport 26,490.12.11. 1,738,016. 7. i. gets Den 13 April. Transport 36,490.13.11. 1,738,016. 7, i4 gets Verkmästare äfyeri ila upphört, såsom varande utan hancltlangning , utan dessa da-, gars aflöningar, mot hvilka intet arbete blifvit utfördt. Ilar för ArbetsCoinjnenderingarna uppgått till - 17,316,33,^. Cl Arbets, Cornmenderingarnes basti gabortgäng arén 18 11 d*;/t 12, meri syrtrierligast dr 181 3' Jdäraf har Calial-arbetet fått vidkännas. för-» luster, hvilka till en del kunna beräknas, men till eti an nan ej bestämdt utföras. Di reelt unea utbeder' Sig Den 13 April. Maga! ner med ett tillräckligt förråd för den väntade Ar~ betsCommendexingen.
Det tyska kriget hade på flera händer hopat stora och lättvunna skatter, man hade genom beröring med utländningen och kännedomen om bruken vid främmande hof fått ett helt annat begrepp om konsten att njuta lifvet, och nya slag af nöjen utträngde de gamla. Under det ännu under Christinas tid de gamla rådsherrarna, såsom vi ofvan sett, höllo fast vid förfädrens enkla seder, så öfverlemnade sig de yngre adelsmännen, uppmuntrade af den praktälskande drottningen, åt ett slöseri och en yppighet, hvartill man icke förr i Sverige sett maken. ”Fast Sverige ej är rikt,” skrifver Chanut, ”är lynnenas böjelse för luxe der större i jemförelse med landets tillgångar, än i något annat rike”372. Gästabud, dans, jagt, ringränningar, fyrverkerier, djurfäktningar, uppförandet af baletter, upptåg och värdskap omväxlade i Christinas hofkrets. Äfven teatraliska förlustelser saknades icke. Men det är lätt begripligt, att den konstoch prunklösa skolkomedien med dess torra moral ej skulle finna nåd, hvarken inför drottningens eller hennes omgifnings ögon. Christina med sin kännedom om främmande länders litteratur kunde ej finna smak i skådespel, som qvarstodo på en så föråldrad ståndpunkt. De lärda och vittra utländningarna vid hennes hof skulle utan tvifvel ryckt på axlarna åt dessa råa dramatiska försök, och bland hofadlen hade många vid främmande furstehof lärt känna helt andra slag af dramatiska nöjen. Dessa komedier erbjödo dessutom intet tillfälle att utveckla den ståt, man så mycket älskade. Frankrike hade redan börjat att blifva tongifvande, och de första spåren af franskt inflytande visa sig redan under Christinas tid. Man känner icke att hon mer än en gång kallat studenter till hofvet för att uppföra skådespel, men då gafs icke något svenskt stycke, utan Senecas ”Rasande Hercules.” Redan detta val är betecknande. Då dittills Plautus och Terentius varit de dramatiska mönsterskalderna och endast deras stycken uppförts, så framträder nu för första gången Seneca, den franska tragediens fader.
Arrendemedel af Kungsgårdar och andra Krono lägenheter. Se Stats-Verket, dess In komster. Artilleri - RegementernC. Se Hufvudtitel 4:de, sid. lO. Assignation r, Kongl. Ränte-Kammarens, icke till inlösen föreviste. Se Anmälan 25. Assignerings-räkning med Banken, om folii-afgift derför 1 Kongl. Proposit. 1 eller Skrifvelse. cn w aa > o. !Jr J Utlåtande, | Betänkande eller | Memorial. PresteBorgare Ståndet. Ståndet.
Falkman fann på det hela, intrigen och allt, jag hjälpte honom bara med att salta och peppra brefvet till brodern, men idéen var hans, naturligtvis! Nu väntas löjtnantens rapport med stor otålighet! Det var brefvet, hon hjälpt honom med begrafningsdagen! Någon ropade på henne. Hon lutade sig ner och kysste mig och sprang gnolande sin väg. Åter igen samma grymma melodi med sin hånande text, flera verser, en verklig nidvisa! Å, hvad den banala melodien pinade mig, som den förut pinat den stackars olyckliga, gäckade varelsen — Jag kan inte ens för dig förklara, reda ut, beskrifva, hvad jag känner, jag kan bara inte ett ögonblick förgäta, att jag lefver bland människor, som så misstaga sig på mig, som så litet förstå mig, att de tro att dylikt kan roa mig, kan annat än uppväcka harm och ovilja. De tala ett främmande språk, det är inte mitt, om det ock tusen gånger är modersmålet! Jag vill inte, att hon skall kyssa mig, jag vill inte bli bekant med honom, till och med hans skratt, som jag tyckt så mycket om att höra, förefaller mig rått och skärande. Jag måste bort, annars blir jag sjuk, och jag vill inte dö här, där man inte har respekt för något, inte en gång för döden och sorgen. Förlåt, min älskade.» ... Arvidson lade långsamt brefven till rätta och buntade ihop dem med det hvita sidenbandet. Ingendera af de båda männen yttrade ett ord. Berg hade rest sig upp och gick några hvarf upp och ner i rummet och sade så: — Du har rätt, man bör inte forska för mycket, om man skall skrifva ett vackert eftermäle. Hade jag hört det där igår, så hade Falkman fått nöja sig med mindre blommor, om inte för annat så för orangebukettens skull! — Ja, du kunde åtminstone ha sparat din beundran öfver att »hans visor förråda den hjärtegodhet, han annars blygt undandrog världen. — Ja, fy tusan! De sutto ett ögonblick tysta. Berg ville säga något, som han hade svårt att få fram. Plötsligen kom det med en sorts tafatt eftertryck: — Gamle vän, det gör mig ondt, att hon dog!
— Morotfrö, som gärna vill klibba ihop, gnides mellan händerna och utsås tunnt i bredsådd med spenat eller rädisor emellan, hvilka senare äro skördade, innan morötterna utvecklas. jLö / csängen öfvermyllas med ett fett jordlager, schalottenlök däremot med stenkolsaska. Om lök hålles mycket fuktig under växten, blir den sötare och mildare till smaken. — Sparrtssängarna iordningställas, så snart det går an, och gödas med koksalt. Gräsmattor förnyas, hvartill en blandning af 450 gr Raygräs och 50 gr Fioringräs skall vara utmärkt; dock kan man aldrig räkna på vackra gräsmattor i skuggigt läge. Gurkor på kalljord kräfva ovilkorligen en solig plats; fröna låter man gro förut i sågspån och vatten; den tidigaste gröna slanggurkan är den mest lämpliga och kärnorna böra helst vara 5 år gamla. — Har man gjort en rabarberskdå af frö, så måste man flitigt vattna de unga plantorna och gallra bort dem, som ha gröna skaftblad. Redan om hösten kan man omplantera dem, men första vintern böra de vara öfvertäckta med halm. — Nyzeeländsk spenat (Tetragonia expansa), som tillåter skörd ända in i sena hösten, måste sås förut i krukor, plantorna utsättas i maj och juni på 1 meters afstånd från hvarandra. För att förekomma jordloppor lillrådes att så trädgårdskrasse kring sängarne,- om stenkolseller träaska strös öfver sängarne, lära de äfven afhållas, samt om fröet förut legat i saltvatten och därefter torkat väl i solen. Stenia. Husmoderlig ' almanack. April. Den oundvikliga, grundliga vårstädningen vill nog hvarje husmoder hafva undanstökad före påskhelgen. Åtskilliga vinkar om behandlingen af de särskilda husgerådssakerna hafva gifvits i n:r o Sen t i l l, a t t Idun finnes med ModetiiJ » ing hoi alla edra bekanta! U p notisboken. Ett dödsbud frän Italien har i dagarne ingått, ägnadt att inom vida kretsar väcka sorg och förstämning, om man än de senare åren haft anledning att bereda sig på detsamma.
Det vore just att frångå den primitiva principen, som föranleda tolagen, att den bör utgå i nion af de kostnader och föranstaltandet!, som ena eller andra staden lill vägabi ingar för handelns beqvämlighet och säkerhet, och hvilkas olikhet beror af de rnångfalldiga olika locala förhållandena; det skulle ock helt och hållet motverka hvad en af Mötionairei ne, Commerce-Rådet Santesson., yrkat: att det må vaia hvarje stad fritt, att nedsätta sin tolagsafgiit under .hvad den egde rätt beräkna, efter en gång erhållet tillstånd; 2:0 Går det ej heller an att bestämdt antaga, det uppbörden af tolagen, bör gå genom Tullverket och städernes enskilda .Uppbördsman dermed besparas. Delta är åtminstone förhållandet med Götheborgs stad, som har denne Uppbördsman på sin stat, och hvilken har fullt upp att göra med tolagens debiterande och incasserande^ utom .andra besvär sorn. åligga honom. Ett sådant besvär skulle troligen, sammanlugdt för alla stapelstäder, icke kunna öfverflyttas på Tullverkets Tjenstemanna-personal, utom serskildt arfvode, och om Slaten skulle utgöra detsamma, Liefve det en ny lunga för de skattdragande. Skulle det åter utgå från städerne, blefvo de dermed litet belåtne, enär de större blund deni i alla fall finge Jona de .Uppbördsman, sorn merendels icke ensamt hafva med tolagen att göra och således icke kunna undvaras. Genom denna öfverby Ilning borttages äfven en control öfver tolagen, sorn hittills egt Vum, och det vore efter min tanka mindre gagneligt. Jag anser derföre, ett tolagsuppbörden genom städernes egne Tjensteman bör fortfara, såsom f 32 Allm"Besv. och Oecon» Utsk, Betänkande N:o. i38. hittills, 1 de städer, hvarest ingen anmärkning deremot blifvit gjord och dertill ordentlige Tjenstemän finnas antagne.” Häruti förenade sig Herrar P. Winblad, Bruse, Stahl och Lundin.
Stockholm d. 5 Maj 1845. C. F. af Wingård. Jag får först härvid anmärka, all den citation, som i denna sistnämnda skrifvelse är gjord af lista punkten i det ifrågavarande beslutet, icke är öfverensstämmande med ordalagen i protocollsutdraget, der lista punkten lyder sålunda i ”alt liden under innevarande riksdag icke tillåtit R. St. ingå i fullständig granskning af det i nåder meddelade lagförslaget, hvarken till dess hufvud gr under, eller deras tillämpning.” Skillnaden är likväl så stor, att om ordalydelsen varit sådan, som den befinnes i den sednare af de lill mig ankomne skrifvelser, den hade varit hufvudsakligen öfverensstämmande med sanna förhållandet, enär R. St. verkligen vid denna riksdag icke hinna att pröfva både grunderna och tillämpningen af straffsystemet, då deremot det påståendet, att tiden icke tillåtit R. St. att ingå i fullständig granskning af lagförslaget hvarken till dess hufvudgrunder eller deras tillämpning, icke är riktigt, då gruuderne verkligen med alla de formaliteter, som i våra lagar äro föreskrifne, och med samma noggrannhet, som vid andra lika vigtiga frågor varit iakttagen, blifvit af R. St. granskade.
Hvad åter angår Herr von Qvantens påstående, att Utskotten skulle anmodas uppgifva förslag till Beglemente för den ifrågavarande handelsfriheten, får jag gifva den värde Ledamoten tillkänna, Den 19 Augusti. 85 att ett sådant Reglemente, redan vid sisllidne Riksdag blifvit utarbetndt, och af Rikets Ständer godkändt. Grefve Spens bar förklarat, att han heldre vill godkänna det första, än det sista, af Utskottens Utlåtanden; men om jag ej orätt fattat hans yttrande har han derjemte sagt, att Gårdfarihandeln blefve oskadlig, om den vöre tillåten för alla medborgare, men menlig i sitt nuvarande skick. "Vid detta förhållande synes mig likväl, som hade Herr Grefven egt mera skäl att godkänna det nu ifrågavarande Utlåtandet, emedan det först afgifna rent af förbjuder Gårdfarihandel!!, då deremot det sednare tillstyrker en allmän frihet i detta afseende, derigenom en hvar, i händelse af bifall dertill, äger frihet, att afsätta sina productcr och tillverkningar, hvar han för sig tjenligast finnér. Herr Munch af Rosensköld, Eberhard: Det torde vara så mycket mera nödvändigt, att benämningen Westgöthe utgår, som på detta ställe icke menas Westgöthen i allmänhet, ulan endast innevånare i sju Härader och två Städer af detta Landskap. Herr Hjerta: Om jag befarade den följd som Friherre Cederström af mitt redactionsförslag, skulle jag visst snart frångå detsamma; men då jag förmodar, att de öfriga Stånden äfvenledes skola inse, att jag endast åsyftar en liten redactionsför - 86 Den 19 Augusti. ändring, fruktar jag icke, att de deraf skola hemta anledning att ändra deras meningar i hufvudsaken, och kan således icke afstå från att begära handelsfriheten i så allmänna termer som möjligt, hvarvid jag torde få fästa uppmärksamhet på, att benämningen Gårdfarihandel gerna kan nyttjas, emedan den icke är någon tecknisk bemärkelse å Westgötharnes handel, utan lika så väl kan användas på Helsingarnes och andras handel med egna tillverkningar.