Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos Oss har Assessoren och ^Riddaren af Vår Nordstjerne-Qrden, Detlof Heykensköld å egne och öfrige Helleforss Silfveroch Jernverks Intetessenters vägnar, i underdånighet anhållit, att sedan, genom Nådig 1470 Stats-Vtskotteis Seiankartderii Resolution af elen 4 Julii i8ii, blifvit förordnadt, att all den Skogsmark och de ägor bemälte bruks Interessenter under Recogoitions vilkor innehafva, borde Skattläggas och till Hemman indelas samt att hvarje helt Hemman skulle bestäs Tvä Tusende Fyrahundrade Tunneland och mindre Hemmansdel i proportion derefter; Mer J, som fått Eder uppdragit att om verkställigheten häraf besörja, uti skrifvelse till Vår Befallningshafvande uti Nerikes och Vermelands Län lämnadt den föreskrift att hvarje He mmans blifvande Skogslott borde å marken med Rågångar och Rörläggning Utmärkas, äfvensom å Chartan utvisas Oss altså i Nåder täckes häruti tillåta den ändring, att den af Eder i ofvanberörde måtto anbefaide Utstakning af hvarje Hemmans Skogs^Andel, måtte såsom medförande flere svårigheter och betydliga Olägenheter samt verklig skada, Utan att bereda någon säkerhet eller Hytta hvarken för Kronan elier Interessenterne, inställas och lämnas till framtiden, då en förändring med Hellefors Verkets nu varande sammansättning möjeligen skulle kunna inträffa och en fördelning af Skogsmarken Hemmanen emellan blifva inöjelig; öfver hvilken underdåniga artsökning så väl J Eder i underdånighet yttrat, Sorn Öfver - DitecteUren Vid Landtmäteriet med Underdånigt utlåtande inkommit, däruti äfven hemställan blifvit gjord om en annan grund för Skatt!äggningen å de blifvande riyä Hemmanen. Hvad i detta mål i underdånighet blifvit äftfört, hafva
Säg: »Allra käraste glädje!» CECILIA. Allra käraste glädje! STEN. Hörden I väggar och tak! Maria, Guds moder hörde du det? Cecilia! Cecilia! Jungfru, må jag kyssa eder hand? CECILIA. Det får I, Sten, mitt käraste hjerta. STEN kysser henne på båda kinderna. O förr må mitt hjerta sönderbrista och förflyga i så många stycken som jag såg löfven på trän i lunden än det skulle från dig kunna skiljas. CECILIA. O, hjertat flyger i mitt bröst, allra käraste! Tvifla aldrig om min trohet, så sant vår Moder och Sankt Brita hjelper skall jag in i döden vara trogen! Jubelrop och musik utanför på afstånd. Scen X III. DE FÖRRE utom DOMHERREN. Sedan DOMHERREN. CLAUS. CLAUS in genom fönstret. Nej se, nej se, nej se! Aj, aj, aj! Hjelp! jag dör, jag dör. CECILIA. In i rummet haltande, håller sig för hjertat. Hvad står på, Claus! är du sjuk? CLAUS. Jag dör, jag dör! STEN. Hvad är det för gyckel, Claus? CLAUS. Ja, jag dör inte nu, men längre fram om vi får lefva! Aj, aj, aj! En jordgumma, en jordgumma! Hitåt! STEN. Gyckla inte nu, Claus, utan säg hvad du har på tungan. CLAUS. Jag måste ha' en jordgumma. Jag träffade en råtta, en liten löjlig råtta dernere som skall till att föda ett berg. Vet Ni inte att hvad heter han nu? Den store mannen Jacob Jacobus nej, Jacques var det Jacques har blifvit ålderman på unga dar och nu skall det bli' kyrka af. De ha börjat med en tunna Amsterdam N:o 4, det är den som skall göra't, tror ni mig inte? Jag håller två tunnor Rochelle mot en domkyrka att den ska' göra't. Men meneden? Meneden? 32 Den gör't inte. Men den gjorde fadren också. Tro mig: här osar brändt horn! Farväl så vackert!
Betänkanäen. 335 häst och ]ass, för att springa till UppbördsContoiret, der icke alltid är ledigt emottaga afgiften, hvilken äfven, i vissa fall, ej Isatt Stipuleras, t. ex. då Bonden ej hemma kun* nät väga den vara, han medförer. Utskottet har, till dessa frågors behöriga utredande, granskat de nn gällaude äldre och nyare stadganden och författningar i samma ämne, och deraf inhemtat, att uppbärandet af mätarepenningar är en rättighet, som blifvit Städerna tillagd redan på iGootalet, genom flera Kongl. Resolutioner och Riksdagsbeslut, hvaraf må nämnas Kongl, Resolutionen den to Mars 1636, 5 §. 5 mcwtteateij Kongl. Resolutionen på Adelns Besvär år 1663 §. 59, samt på Allmogens Besvär 1636 §. Mätarepenningar för Yed, Kol, Hö, Kalk, Bränkol och Krita; Och Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 5 Juni 1812 till ÖfverStåthållare-Embetet stadgar uttryc* keligen, att desse mätare-pcnningar skulle, efter sistnämnde' tid, utgå under namn af Farm-, Bro-, Torgoch Renhållnings-afgift. Det upplyses således häraf, att samma, af Matts Ericsson öfverklagade, afgift icke är, enligt hans förmodan, någon i sednare tider skedd beskattning, utan har, såsom grundad på Stockholms Stads, tid efter annan, erhållna privilegier, från ålder ägt rum; på hvilken grund Kongl. Maj.-t äfven, under den 9*.de December sistlidet år, behagat afslå RiksdagsFulliaägtiges för Allmogen från Stock* 55 6 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden holms Län undei-dåniga anhållen om' dess upphörande. Utskottet; anser sig dt-rjemts böra fästa Riksens Höglofl.
Beda deremot slog sig i eftermiddag på det stadgade, det seriösa, och allvarsam och stel satt hon och pratade förstånd med fröken Halling, men bet sig då och då i läppen, när de båda unga gingo förbi inbegripna i ett lifligt samtal. Hvad hennes kavaljer beträffar, skalden och teologen, satt han samman med Litsche och drack just sin andra toddy och såg så gemytlig och belåten ut, som han med ens lagt af både den presterliga och poetiska kostymen och nu för första gången alt sedan sin ankomst till ön kommit i sitt rätta element och timmarne gingo så småningom, det blef qväll, och uppbrotts-stunden kom. – Klockan elfva körde Holmlunds vurst fram, och alla, hvilka skulle till Lindesnäs klefvo upp. Kurt tog ett vänligt afsked af sin dam och satte sig bredvid fröken Beda – ett stycke ifrån de gamla och folkskoleinspektören. Och af for den långa, skakande vursten, for i snabb fart fram öfver vägen genom ängsmark och skog. Sommarnatten hade på tunga vingar sänkt sig öfver trakten, kommit doftuppfyld och varm. Men der var icke hvilans förfriskande stillhet, icke natt-tidens passionsfria slummer öfver nejden. Tvärtom öfveralt famnades och fröjdades det, som ville alt – djur, örter, haf och trän – alt rusa sig i en enda glödande, exstasisk kärleksorgie. Hafvet slöt stranden i sina slingrande, hvita böljarmar. Upp från den rykande, heta marken ångade det genom den af vällukter tunga luften af julinattens fruktsamhet. Och derinne i skogen, der vajande grenar smektes med ett sakta gny, der långt inne i dunklet, der lysmaskarne här och hvar sände ut sina ljusa strålfloder öfver trärötter, småtjärnar och lingonristufvor, der djupt, djupt inne der tusende sinom tusende biläger firades under löfmassornas alkovgardiner, derinne utstötte då och då en fogel sitt paroxysmartade kärlekskutter. Och framåt for vagnen framåt, under det de åkande iakttogo en nästan oafbruten tystnad. Deras stämmor skorrade för skarpt mot den omgifvande stillheten.
Enligt föreskrift af dåvarande Stor-Amiralitets-Embetets tredje afdelning företog sig nu mera ÖfverDirektören och Riddaren von Sydow att, efter anställd undersökning, affatta plan till hamnbyggnad, upprätta kostnadsförslag, sorn uppgick till 88,000 R:dr Banko och alt i ämnet afgifva fullständigt betänkande. Ortens innevånare, som i följd af kostnaderne och äfventyret vid lastningarne nödgats nedsätta priset på spannemålen och följaktligen lidit mest, omfattade saken med så varmt intresse att de till och med, vid det af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande för vederbörandes hörande den i4 October *839 hållna sammanträde, ville sig emellan bilda ett bolag, som skulle ombesörja verkställighet af hamnbyggnad mot rättighet att uppbära icke allenast det statsbidrag, som kunde beviljas, utan ock skäliga hamnum gälder; men Stadens Borgerskap och fleste tomtegare bestridde företaget, emedan de icke ville åt andra upplåta hamnplatsen eller underkasta sig beskattning med dryga hamnpenningar; hvarjemte de förmente förslaget vara allt för lågt, hälst den betydliga mängd timmer, som ansågs åtgå, ej upptagits i värde, utan blifvit beräknadt att afhemtas från Stadens för andra be hof knappt tillräckliga skog. Man nödgades låta saken i detta skick blifva hvilande under förmodan, att behofvet af hamnbyggnaden skulle snart förmå vederbörande att ändra åsigter. Härmed dröjde ej länge, ty i November månad 1843 inlemnades till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande en af de fleste Stadens Borgare och Ståndspersoner undertecknad skrift, deri de, uttryckande den öfvertygelsen, att hamnbyggnad vore nödvändig, om ej spekulanter på ortens spannemålsprodukter skulle, af fruktan för olyckshändelser vid utskeppningen, vända 11 sig med sina uppköp från Lidköping, hvaraf så väl orten, som Staden skulle lida en högst betydlig förlust, anhöllo, alt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ville på bästa sätt befrämja ändamålet.
Majit anhålla, ali hädanefter de statsbidrag, som kunna komma folkskolorna lill godo,- måtte bestämmas, icke uteslutande efter församlingarnes blifvande tillskott, utan jemväl med afseende pä deras behof och redan gjorda uppoffringar för sill skolväsende. 8 Allm. Resv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 58. Jonas Andersson har i sin motion anfört, hurusom inspektörerne öfver rikets folkskolor icke kunde utöfva en fullt gagnelig verksamhet, så länge de derjemte innehade andra tjensteåligganden. Först när inspektören kunde uteslutande egna tid och krafter åt sitt magtpåliggande uppdrag, hade man rätt att af honom fordra icke blott en statistisk rapport om folkskolans tillstånd, utan äfven och fastmera en på nk erfarenhet grundad utredning af densammas behof, likasom också fullt praktiska råd och upplysningar till skolans förbättring. Motionären säger sig icke hafva förbisett svårigheten att finna ett tillräckligt antal personer, som med alla erforderliga egenskaper skulle vilja åtaga sig det mödosamma inspektörsuppdraget. likasom att en högre aflöning fordras för den med denna syssla ständigt upptagne mannen, men förmenar att ett mindre antal inspektörer, valde med behörigt fästadt afseende på deras lämpliga egenskaper, och hvilka odeladt kunde egna sin verksamhet åt inspektörskallet, skulle vida bättre gagna folkskolan, än ett större antal sådane med inskränkt tid och utan praktisk erfarenhet, och i så fall skulle den befarade olägenheten ega mindre betydelse, hvaremot de påpekade fördelarne läge i öppen dag. På dessa skäl har motionären grundat sin hemställan det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i uuderdånighet anhålla, att inspektionen öfver folkskolan måtte så anordnas, att endast sådane personer till inspektörer utses, hvilka kunde, oförhindrade af andra tjenstebefattnmgar, uteslutande egna sin tid åt ifrågavarande magtpåliggande uppdrag. Bland de många omständigheter, snm, enligt Utskottets tanke, göra detta förslag förkastligt, anser Utskottet sig endast behöfva anföra tvänne.
Ständer och Dess Revisorer, hvarigenom den säkerhet vinnas måtte, art Inrättningens fonder blifvit rigtigt förvaltade och åtgätderr. e utförde i förhållande till, samt i öf* Verén ss t amme! se med de ändamål, hvarföre penninge-ansiagen blifvit af Riksens Höglofl. Ständer beviljade. Stats-Utskottet, hvars åliggande* jemlikt gVund-lagartie och de i anledning deraf vidtagne förordr. nderi, det altså varit, att äfven * verkställa en så beskaffad Revision af Allmänna Magasins-Inrättningens Räkenskapér Oell Förvaltning, får efter detta Arbetes full* bördande, om förlöppet deraf inför Riksens Hög* löth Ständer Vördsämligeri afgifva dess Berät* telse. Berättelse om Stats-Utskottets Ré* vision al' Magazins-Inrättningens Räkenskaper m. m. t)å Allmänna Magazitis - Directiönén Vid slutet af år iftij, jemlikt Riksens Höglofl. Stärt* ders Beslut, från Banken ytterligare fick dia* 55o 8 Scats-Utskottets Betänkandenl ponera 700,000 Riksdaler sä att Rörelse-Fonden tillika med de vid 1810 irs Riksdag beviljade 300,000 R:dr, utgjorde En Million Riksdaler Banco, har Stats-Utskottet trodt ordningen fordra att först inför Riksens Högloft. Stander i korthet ådagalägga, huru och på hvad sätt Magazins-Directionen, i saknad af en efter Verkets utvidgade omfattning lämpad Instrucktion , utfört sine åligganden , och i hvad mohn Förvaltningens åtgärder för det Allmänna varit gagneliga.
Sedan, lill följd af Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, i 8 §. 4 punkten af gällande förordning angående stämplade pappers-afgiften blifvit infördt ett stadgande, att köpe-, bytesoch gåfvobref, som, förr än' uppbud eller inteckning skett, å annor man transporteras eller öfverlåtes, skall med särskild karta för hvarje transport eller öfverlåtelse beläggas, hafva Rikets Ständer funnit en af billighet påkallad lindring i karterings-skyldigheten i förenämnda hänseende kunna medgifvas, på det sätt, alt förnyad karlering icke må ega rum i det fall då köpebref inom den för lagfart bestämda tid, räknad från första köpet, varder på annan man öfverlåtet, samt att stadgandet härom således må erhålla den förändrade lydelse, som förslaget innehåller. Dä det icke sällan inträffar, alt sådana afhandlingar, hvarigenom skog från hemman på viss tid löryltras, till laga åtgärd vid domstolarne företes, men dylika afhandlingar icke finnas i gällande charlas-sigillatae-förordning omförmälda, hafva Rikets Ständer, som ansett desamma böra förses med stämpladi papper efter enahanda grund, sorn för andra köpebref är stadgad, infört de tillägg rörande ifrågavarande handlingars kartering, sorn uti 3 och 4 mom. under rubriken Köpebref i författningsförslaget förekomma. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att de dryga afgifter af 1 procent å köpeeller transportsumman, hvilka vid åbo-ombyten å kronoskatteoch kronorusthåll, i stället för den fordna »afträdes-afgiften» till Wadstena krigsmanshusoch amiralitetskrigsmans-kassorna, numera utgå i stämpladt papper, mätte nedsättas lill likhet med hvad vid försäljning al' andra hemman är stadgadt, eller till en per mille, såsom skäl hvarför blifvit anfördt, att, genom de i sednare tider högt uppstegrade hemmansUih. till II. I Afd. 52 410 Expedilions-Utskottels Förslag till underd.
R:dr 38 sk. 3 r:st blifvit använda till arrenden för vissa mötesplatser och planering af Ladugårdsgärdet, Eders Kongl Maj:t, i anledning af en lika beskaffad uti i83a års Slats-Revisions-Berättelse förekommen anmärkning, redan under den 29 November.! 834 i Nåder förklarat, att slika för truppernes vapenöfningar oundviklige utgifter, som de ifrågavarande, böra af Nya Mötes-Passevolance-Fonden bekostas, jemlikt 8 Mom. af Eders Kongl. Maj:ts, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, den 27 Mars i83o, utfärdade Nådiga Kungörelse angående - gående Mötes-Passevolance-afgiften af Indelta Armeens Rustoch Rotehållare. Alt, hvad beträffar Revisorernes åsigt, det kostnaderne för LifRegemenls Dragonoch Ilusar-Corpsers. årliga Recriitoch Remontmöten, (hvartill ytterligare böra läggas utgiflerne för Jemtlands HästJägare-Corps likartade möten, dervid Revisorerne sig icke fästat) icke borde drabba Nya Mötes-Passevolance-Fonden, utan rätteligen tillhöra Stals-Verket, inom hvars Tredje Hufvud-Titel Revisorerne ansett tillgång böra beredas till dessa kostnaders bestridande, äfvensom till Nya Mötes-Passevolance-Fondens godtgörande för hvad som i delta hänseende ifrån densamma oriktigt utgått, sistnämnde Fonds medel, enligt det här ofvan åberopade momentet af Kungörelsen den 27 Mars i83o, äro afsedde för Indelta Armeens alla slags vapenöfningar, hvilken grundsats äfven blifvit uttalad af Rikets sednast församlade Ständer, då de icke bi folio äskad förhöjning i Slals-anslaget för Exerciseller Recriitocli Remont-Sqvadronernas öfning, under anförande i i7:de
Maj:ts Nådiga Bref till Dess Allmänna Magazins - Direction, af d. 30 Martii 1820, blef förordnadt, att den så kallade Billingska. Egendomen, som tillhörde Ladugårdslands KronoBrånneri, och å hvilken Egendom ej någre Magazin funnos anlagde, skulle i anseende till dess väl passande läge för den tillåmnade Veterinair-lnrättningen få begagnas så långe och intill dess nödigt pröfvades, att der låta uppföra Spannmåls-Magazin , och borde Egendomen öfverlemnas till disposition af Committéen för Garnizons - Sjukhusen, åt hvilken Committée i Nåder blifvit uppdraget, att I io4 Stats-Utskottets JBetänkanden. besörja verkställigheten af allt hvad som till Veterinair-Inrättningens Organisation hårde. 4:0 Angående Brännvins-Brännings Rättigheter i Hufvudsladen, som är Allmänna Magazins-Inrättningen förbehållen. Enligt hvad Riksens Håglöf. Stånders Revisorer upplyst, skall Brännvinsbränningen härstädes, som drifves får Allmänna Magazins-Inråttningens räkning, och hvilken handtering tillförene afkastat mer eller mindre betydlig vinst, från och med 1820, hafva tillskyndat Allmänna Magazins-Inrättningen fårlust, hvilken Riksens Håglöf!. Ständers Revisorer ansett att vidare komma att fortgå och derföre hemställt, att Brännvinsbrännings rättigheten får Stockholms Stad må till enskilde personer emot Arrende hädanefter upplåtas, så vida ej Riksens Håglöf. Ständer skulle profva skäligt, att låta samma Brännvinsbränning alldeles upphöra. 5.-o Angående Inlösen af Hospitalernes öfverskotts-Spannmäl. Redan år 1816 ingick dåvarande Allmänna Magazins-Directionen afhand - Stats-Utskottet? Betänkanden, iio5 ling med Kongl. Seraphimer-Ordens Gillet, att årligen öfvertaga Hospitalernes behållne Spannmål och densamma ersatta efter Markegångs-pris, med tillägg af 16 sk. forlon på Tunnan. Att Kongl.
Enligt Rikets Ständers beslut, har Professoren Doktor C. J. Schlyter, för utgifvandet af Sveriges gamla lagar, fått sig tillagdt ett belopp af 1200 r:dr årligen, nemligen 600 r:dr såsom arfvode och 600 r:dr såsom ersättning för biträde och kostnader, hvilka anslag Kongl. Maj:t ansett böra än vidare, under vilkor af arbetets oafbrutna fortsättande och redogörelse för fortskridandet deraf, uppföras å allmänna indragningsstaten, att derifrån till nästa Riksdag utgå; och har Utskottet funnit sig böra tillstyrka bifall till hvad Kongl. Maj:t i denna del föreslagit, och att, i följd häraf, ifrågavarande anslag, 1200 r:dr för året, må ytterligare utgå intill slutet af den tid, för hvilken nu förestående stats-reglering blifver gällande. 13:o. Bland de å denna hufvud-titel uppförda anslag förekommer ett belopp af 3000 r:dr, upptaget under benämning af »oförutsedda utgifter». Då emedlertid sistnämnde anslag utgör en del af de till Kongl. Majrts disposition ställde extra utgiftsmedel, hvilka, ursprungligen utgörande 100,000 r:dr, men vid 1840—1841 årens Riksdag nedsatta till 50,000 r:dr årligen, blifvit vid upprättandet af riks-staten för år 1842 och följande åren fördelade å 2, 6, 7 och 8 hufvud-titlarne, i mån af hvarje departements beräknade behof, och hvilken fördelning jemväl uti nu gällande riks—stat förekommer, har Utskottet, i enlighet med 1847 års Stats-revisorers derom väckta förslag, ansett sig böra hemställa, att, till undvikande af missledning, ifrågavarande anslag, 3000 r:dr, må, på sätt uti närlagde tabell iakttagits, i den blifvande nya riksstaten upptagas under sin rätta benämning: »Extra utgifters. 14:o.
Maj;t, som i Nåder behagat till - 133 ställa Oss dessa Förslag, jemte Lag-Committéns samt de för Styrelsé-Werkens reglering och för de oeconomiska Författningarnes öfverseende förordnade Committerades underdåniga yttrande, om rätts-frågors skiljande från de administrerande Werken, uti Nådig Skrifvelse af den 4 sistlidne Mars, äskat Vårt underdåniga utlåtande. Med afseende å ärendets vigt håfve Vi uppdragit åt ett Särskildt Utskott, att granska de framsläldta Förslagen; och sedan detta Utskott till Oss inkommit med Betänkande, angående så väl rätts-frågors afsöndrande från Förvaltnings-Verken och öfverflyttande till Domstols behandling, som de förvaltande Verkens nya organisation, så håfve Vi, med öfverlemnande af nämnde Betänkande, och under åberopande af deri anförde hufvudgrunder, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kgl. Maj:t i Nåder täcktes till verkställighet befordra de delar af ofvanberörde Förslag, hvilka Kongl. Maj:t kan i Nåder finna ledande till förenkling af Styrelsen och till inskränkning i Embetsmännens antal, §. 46, Efter det Vårt Constitutions-Utskott, i öfverensstämmelse med jo5 §. Regerings-Formen, äskat da uti Stats-Rådet förda Protocoll, och i Grundlags-behörig ordning dem granskat, har, på derunder förekomne och jemväl från Våra Plena remitterade anledningar, Utskottet dels, med tillämpning af 106 §. Regerings-Formen, pröfvat skäligt att, i och för rådgifvande åt - ia3 garderna till mindre Creditivets lyftning och disposition, ställa Föredraganden af Krigsärenderne, Stats-Secreteraren och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Bernhard Christopher Qviding, under tilltal af Justitise-Ombudsmannen inför Riks-Rätt, dels, enligt 107 §. Regerings-Formen, hos Oss tillkännagifva åtskilliga, mot Stats-Rådets Ledamöter samtligen, och mot
God natt, kapten; jag skall helsa flickungen!” Haraldson bad nu Birger ro sig hem, hvarmed denne ock gick i befattning, sedan han först lemnat vinbuteljen och ett krus bränvin till gamle Lutter samt gifvit och fått en handtryckning af Rosenberg, såsom tecken att de förstodo hvarandra. ”Natten är kylig, behagar kapten stiga ombord?” Arnman visade artigt vägen; och vår kaptens utseende, då han inträdde i den lilla nätta ruffen, kunde ungefär liknas vid råttans i fällan. ”Mårten!” ropade jaktlöjtnanten, ”laga att vi få varmt vatten och glas och ...” rösten bortdog under Mårtens flinka igenslående af dörren. Andra Kapitlet. Det är förlåtligt någon gång, När för hvarann man stänger vägen. Gyllenborg. — och hvem blef flat? Kellgren. Sedan Haraldson och Birger kommit så långt bort, att de icke kunde ses eller höras från tulljakten, sprang den gamle upp från sin obeqväma ställning och fattade den ena åran. ”Se så, Birger,” ropade han, ”hal nu ut allt hvad tyget håller! F-n tänkte inte på den fördömda hundrackan – men strunt! jag skrattar ändå i morgon åt de åsnorna, som inbillade sig kunna lura gamle Haraldson. Nu gäller det emellertid att rädda både vår heder och Rosenbergs egendom, som vi i natt bör ha på ort och ställe; och derföre ska vi hem och klä om oss på fötterna, för med de här tjocka skälstöflarne kunde vi, om vi också hade kattassar, väcka mindre vakna karlar, än de djeflarne vi nu ska purra.” Efter denna uppmaning flög den lätta snäckan genom vågorna. Birger satt tyst. Han ångrade att han deltagit i detta upptåg, hvilket återkallade de mörka skuggorna från det förflutna; men sedan han en gång gjort det, kunde han ej svika: han måste fortsätta leken, tills den var slutad. Äfven förargade han sig öfver att Rosenberg icke kunnat åtnöja sig med den lagliga vinsten af sin resa, utan att öka den genom en sådan, som alltid var förenad med de af honom numera djupt hatade lurendrejeri-äfventyren.
Onfsed vi ?wten, minskas dessutom premien efter fyllda 20 å r till kr. ~ x e m ~ e i. 2 En. ' kapitalist vill åt siii nyfödde son tillförsäkraett kapiial af.rwow ' kronor; betalbart vid 60 ars alder eller förr vid dödsfall; För denna försäkring erligger han en g; Yiig för alla en premie af kr. 15640: -, som återbetalas om sonen skidle .dö före fyllda 20 år-.Vid uppniendet af denna Hlder har sonen att Irligen lyfta vinsien slsoin en ganska betydlig lifränta, som utgir .till dess han lyfter kapitalet, hvilket derefter skänker honom.och hans familj en lugn ?ilderdom. ~ x e m p e 3. i En ' person, som med anger tänker p3 sin uraktliltenhet att i tid, under helsans dagar, försäkra sig sjelf, vill bereda sin nu 5-firige son vissheten att blifva försiikrad och vinner detta enom att för en försäkringssumma af 10- kronor, utbetalbarvid. fyllda 50 Hr eller förr vid dödsfall efter fyllda zo %r, b e t a b kr. hvilken premie, onfsedf vi~~ste~z; efter fyllda .20 a r minskas till qr: .80.. s. — : ~arnf~r&amp;kring med htkrbitalning af samtliga Premier vid dödsfall före fyllda 20 &amp; r. Försäkrinpsumman gtietalas vid den försäkrades, elter fyllda: Z0 Br, Inuäffada död, eller. d l, denflrsäkrade uppnitt 30 å r e 1 O r. Årlig premie for 100 kronor d&amp; kapitalet utbetalas vid d&amp;iefnll, ' $E o ih premien erlagges: 5 % under en tidrymd s1 - pg 5 O 66 60 65 O - år Tabell I 10 I F II " ' i " ' i ' I ar ar nr O - år år år ar ar I 9 8 1 2 1 BlendenP Lifoch 5 - pitelförsagiing. Aktieagarnes utdelning ar begränsad.