Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Hvad den siste talarens yttrande beträffar, så bekänner jag, att det är alltför länge sedan jag läste min latin, att jag skulle kunnat på detta afstånd uppfatta menningen; men jag kunde dock svara: ”Quos Jupiter perdere vult, prius dementat.” Remitterades till Bevilln.- samt BancoUtskotten. Vid förnyad föredragning, remitterades till Bevilln.Utsk, nedannämnde den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.: Gr. Mörners, Carl Göran, om tolagen; Hr Stuarts, Carl, om upphörande af embetsoch tjenstemäns, samt nedsättning af actiebolags bevilln. efter 2:dra artikeln; Densammes, om ändring i 3g §:n bevilln.förordn., ang:de bevillningen för arf och testamenten; Den i a Mars. i33 Densammes, angtde upphörande af stämplade pappersafgiften för testamenten och fidei-coroiss, m. m. Föredrogs ånyo Hr Sandelhjelms, Paul, den 29 dennes e. 111. på bordet lagda motion, om skyldighet för privatbankerna att hålla vexlingscontor inom hvarje län. Hr Ribbing, Bengt: Ehuru jag inser, att meningen med denna motion icke egentligen kan vara den, som deri uttryckes, nemi. att hvarje privatbank skall hafva 48 invexlingscontor i landet, ntan motionen efter min tanke innefattar ingen annan mening, än den att undertrycka allt hvad privatbank heter; så, och oaktadt en sådan önskan, att dessa banker matte upphöra, icke lärer kunna ga i fullbordan, saint det i sådant afseende synes öfverflödigt att vid motionen göra några anmärkningar, kan jag likväl, då deri förespeglas så många olägenheter och så stort bekymmer öfver privatbankernas sedlar, att derigenom en ovilja emot dessa inrättningar kunde förorsakas hos personer, som icke hafva närmare kännedom om dem, ieke undgå att derom yttra mig.
E t t annat skal, soni talar för d i r t deltagande i niiiniida iitstiilliiiiig, ar den oiizstiindigheten, a t t ~i aga mhnga sainliöriglietsband med Förenta Staterna geiioiii det stora antal af v h a la~~dsiiilin, Irvilka där .iiro bosatta ocli intaga en aktad stitllriing. Sarskildt till Cliicagos be.folkning Ilar Sverige liiniiiat en ganska Betydlig kontingent. Det a r nied tillfredsstiillelse vi allt eniellan8t föriiiiiiina, a t t izaiiinet svensk Iiar god klang 11 % andra sidan 9tlanteii och a t t våra dar boende lendsinän i nllnzihz7~et iitiljiit~ anseende för redbarhet ocli p~litligl~et. Gladjaiide a r oclcsb Iiöra., a t t Iios iilhga Bland de svenska amerikanarlie en varm kansla för det ganila fosterlandet iin lefver kvar ocli a t t de nied intresse följ a tilldragelserna i det f oriia Iiemlandet. % ' ör dessa skulle, ilet otvifvelaktigt vara ganska iiedsliende a t t ej se w $anila Sverige z, representeradt vid den stiindaiide iitställniiigei:, ncli a t t detta ej b l ~ t t giiller den stora industrin, utan afveii k~riiiiioiiidiistrin, daroiii vittiiar följande uttryck i ett Bref fr811 en i Förenta Staterna bosatt laiidsiilaniiina, 2tergif vet i v8ra. t,id ' iiiiigar: wHvar &amp; r deii svenska kviiiiian? 1&lt;61niiier Iion ej till Cliicagoutstalliiingeii?
„Ty honom, som icke kände synd, hafver Han [Gud] för oss gjort till synd, på det vi skulle varda Guds rättfärdighet uti honom“. „Vi hafva ej en öfversteprest, som icke kan medlida med våra svagheter, utan en, som är frestad i allt, till likhet [med oss], utan synd“. „J veten, att han [Kristus] vardt uppenbarad, på det han skulle borttaga våra synder, och synd är icke i honom“. c) Förutbestämd i Guds verldsplan att omgestalta verlden: Kristus var „väl förutsedd före verldens grundläggning, men uppenbarad i de yttersta tiderna“. Gud har beslutat „den hushållning i tidernas fullbordan att sammanfatta allting uti Kristus, det i himmelen och förut på jorden är, uti honom“. „Men då tidens fullhet kom, sände Gud sin son, vorden af qvinna, vorden under lag, pådet han skulle köpa dem, som under lagen voro, att vi skulle få barnaskapet ... Så är här nu icke mer träl, utan son; men är det son, så är ock Guds arfvinge genom Kristus“. I Kristus „är en ny skapelse“. Hela tredje kapitlet af brefvet till Epheserna. d) Kristus preexisterande: „Förrän Abraham var, är jag“. „Jag gick ut af fadren och kom i verlden; åter lemnar jag verlden och går till fadren“. „Jag är nederstigen af himmelen, icke att jag skall göra min vilja, utan Hans vilja som mig sändt hafver“. „Fader, jag vill att der jag är, skola ock de vara med mig, som du mig gifvit hafver, att de må skåda min herrlighet, som du mig gifvit hafver, ty du hafver älskat mig före verldens grundläggning“. „Och nu förherrliga du mig, fader, när dig sjelf med den herrlighet, som jag hade när dig, förrän verlden var“. Att Kristus äfven i preexistensens tillstånd är Gud underordnad framhålles flerestädes, ehuru detta är klart redan deraf, att han är sonen och skapadt väsen. Så uti det nyss anförda stället Joh. 17, 24, der Jesus talar om sin preexistentiella herrlighet såsom en Guds gåfva, gifven af kärlek.
DJa, det kunde nbgot varas, suckar en tredje. Det ringer till middag. Xedan sattarinnorna s a d a s i Gfre andan a£ salen och taga pb sig ytterkliiderna, fortsittn de det piborjade samtalsamnet. sLika mgcket betalt som siittarne, det tror jag inte vore nbgon fordels, menar en. sFoljden skulle bli att vi blefve ntan arbete. Om tryckerierna kunde fH en manlig siittare foi samma p i s som en kvinlig, skulle de naturligtvis hellre ta den manliga.~ ~Karlarna gro sB kitsliga !~ ropar en tjock, rodblommig flicka med ett hurtigt utseende. sDe fR jn a d d det basta arbetet! J a g skulle lika val som de kunna siitta:, accidensern, men f i r iate lof att forsoka en g h g! Det &amp; r bara afundsjuka, det iir siikert !~ DNA, hvarfor kan du inte vara nojd med det arbete du har, du fortjanar ju ratt bra pH d e t? ~ %Man sknll inte vara niijd, man skall s t r a f ~ a framlt !&gt;&gt; - den tjocka sprang skrattande ner for trappan. )) Deli g %r ett missnoje genom hela ~iirlden tycker jag, sade en af de aldre sattarinnorna. Jag for min del fir sb riidd for alla foreningar och allt brHk.)) rH prnt! Du iir gamma1 och konservativ, inen vi ~ r unga o och tro pH fmmtiden! ) &gt; Och darmed skildes man vid porten och hvar och en skyndade. &amp; t sitt hA.11 for ntt lifa middag. a Det Br ett sorl i porten, ett stim i trapporna, ett ideligt gHende i dorrama. Omkring 300 kvinnor, kontorspersonalen inberaknad, sysselsattas vid labriken och nu komma de alla ' att borja dagsarbetet.
Det håfve Vi härmed åt de af Oss, tinder denna Riksdag, till Tryckfrihetens vård förordnade Comiterade velat upp^ draga att tillse, det så väl samtlige Grundlagarna , med de vid denna Riksdag an-, tagna förändringar deruti, som ock Wårt förafskedade Riksdagsbeslut inå varda tili felfri tryckning befordrade, N:o 45o, Memorial, med förfrågan> i af se an-, de pä ett i Underrättelserna för Tulltaxans tillämpning förbigånget Stadgandej rörande Drawback, Som uti de vid Högloft, Bevillnings-Ut-. skottets afgifna Förslag till Tulltaxa foga-, de underrättelser för densammas tillämpning icke, i afeeende på Drawbackj finnes j88 Exptditions-Ulskollcts Memorial N.-o l\5o. infördt något stadgande, livilket, enligt bemälde Utskotts-Betänkandet), N:o 27 pag. 66, N:o 44 Pa?* 66 och N:o 54» torde böra intagas bland de reglementariska föreskrifter, sorn, på grund af 3:ue Riks-Slånds beslut, bordt till K. M:s Nådiga pröfning och fastställelse i underdånighet öfverlem11 as; så bar Expeditions-Utskottet funnit sig böra hos R. H. St. vördsamligen göra förfrågan, huruvida R. St. anse det af de respective Riks-Stånden , med undantag af Högvördiga Preste-Ståndet, som förslaget i denna del afslagit, i afseende på Drawback fattade beslut böra bland underrättelserna till Tulltaxan införas, och följaktligen serskild underdånig Skrifvelse derom till K. M. af R. H. St. aflåtas. Jemte framställning af denna vördsamma förfrågan, får Expeditions-Utskottet, i händelse R. Ii. St. skulle finna en sådan underdånig Skrifvelse böra afgå, dertill afgifva närlagda förslag. Stockholm den 12 Mars i83o. Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrifv.
Löfskog förekommer nästan endast å inägorna och består mest af björk och al, sällsyntare af ek, ask, lind och hok. Vissa delar af Länet äro alldeles skoglosa, och äfven i trakter, der skog finnes, äro många hemman blottade derpå. Det är under sådana förhållanden en lycklig omständighet, alt bränntorf ännu, ehuru foga allmänt, finnes att tillgå. Någon under rekognition upplåten kronoskog finnes icke inom detta Län och de liesta samfällighetsskogar äro lid efter annan skiftade. Hushålluings-Sällskapet har, för att uppmuntra till återplantering af skog, anslagit och utlastat belöningar, men hittills utan framgång. Till boningshus begagnas inom delta Län i allmänhet, timrade byggnader, täckte med tegel. Ladugårdarne äro dels timrade, dels uppförde af korsvirke och bräder, sällan af sten, med tak ömsom af tegel, hunden halm saint halm och torf. Allmogen har under sednare åren betydligen förbättrat sitt byggnadssätt, så att det i vissa orter numera icke är sällsynt att finna bondgårdar med beqvämt och piydligt inrättade åbyggnader. 1 skogstrakterna uppföres stängseln mest af träd, på skoglösa orter deremot allmännast af sten. Inom Götheborgs och Bohus Län finnas i landet endast följande till Bergsrörelse hörande inrättningar, hvilka redan uti förut afgifne statistiska tabeller finnas omförmälda, nemligen: l:o ett stångjernsverk, privilegieradt för 500 SkU. smide, anlagdt å hemmanet Munkedahl i Sunnervikens fögderi, och hvarvid tillverkades år 1841 560 SkU., åren 1842 till 1846 i medeltal 406 SkK, och åren 1847—1850 i medell al 595 SkU.. 2:0 ett puddlingsverk, år 1846 anlagdt i Götheborg med oinskränkt tillverkningsrätl, och hvarvid åren 1848—1850 tillverkades i medeltal årligen 543 SkU. stångoch ämnesjern.
Orebro, sjö- och uppstad, nära Svarteller Trosaåns utlopp i Hjelmaren, har genom de planeringsoch regleringsarbeten, som 1854 års eldsvåda framkallat, hufvudsakligast å de afbrända stadsdelarne, och genom byggnadsväsendets ordnande i enlighet med en af Eders Kongl. Maj:t den 1 Juli 1857 i Nåder fastställd ny Byggnads-ordning, bortsopat spåren efter eldens förödelse och till stor del framträdt i en förnyad gestalt, men genom de uppoffringar och ansträngningar, eldens våldsamma härjning haft till nödvändig följd, blifvit belastad med en skuld, som, om icke gynnsamma omständigheter träda emellan, torde komma att länge tynga på stadens finanser. Genom de i nya Byggnads-ordningen gifna föreskrifter, har byggnadssättet blifvit förändradt till närmare öfverensstämmelse med nyare tidens fordringar på beqvämlighet, prydlighet och säkerhet mot eldfara. Såsom byggnadsmateriel har tegel begagnats allmännare än timmer, hvilket dock, såsom af mången ansedt bereda helsosainmare boningar, icke blifvit helt och hållet undanträngdt. Stadens folkmängd har under qvinqvenniet ökats med omkring 28 procent till 7,418 personer, deraf 3,369 mankön och 4,049 qvinkön. Till denna folkökning torde äfven inflyttningar, föranledde af den större tillgång på tjenliga bostäder, som de afbrända stadsdelarnes bebyggande beredt, i någon mån bidragit. Handlandenas antal hade stigit med 33 procent till 84; Fabriksidkarnes 75 procent till 28; Handtverkarnes med 10 procent till 122, och Idkare till sjelfför sörj ning 43 procent till 122. Jemför man årliga inkomsten, beräknad efter de senast för rörelse i staden uppdebiterade bevillningsmedel, med 1855 års inkomst efter enahanda beräkning, visar sig, att den 1860 stigit för handlande 44 procent, men för fabriksidkare fallit 7 procent och för handtverkare blott något ringa. Att denna beräkning dock icke kan anses såsom fullt tillförlitlig mätare för verkliga förhållanden, torde icke behöfva anmärkas.
Med hänseende till de flera olägenheter, som skola härflyta deraf, att transport af menniskor, kreatur och varor, å öppet vatten, ifrån Oland till Kalmar, enligt derom nu gällande föreskrifter, icke får af en hvar verkställas, har hos Rikets Ständer blifvit anfördt: att, i äldre tider, på Ölands vestra kust blifvit anlagda Irenne färjplatser, Röhälla, Färjestaden och Fröbygårda, hvilkas innehafvare erhållit uteslutande rätt att, så länge det är öppet vatten, mot föreskrifven taxa, från denna del af ön, medelst färjning, ombestyra kommunieationen med Kalmar, Länets och stiftets residens-stad, samt den vigtigaste handelsplatsen i orten, och att det vore hvar och en annan förbjudet att betjena personer med fortskaffning öfver sundet, vid vite af 10 R:dr B:co flir hvarje gång sådant skedde; att, då den del af ön, hvars invånare mäste begagna sig af berörda transportmedel, utgjorde en sträcka af nära tvänne mil, det vore uppenbart, att öns flesta invånare vore, i och för kommunieationen med fasta landet, helt och hållet beroende af det sätt, på hvilket färj ningen verkställdes och af de transportsmedel, som dervid begagnades; att ehuru det vore medgifvet hvar och en att med egen båt öfverföra, jemte sig, en och annan granne samt de personer, hvilka icke kunnat vid nämnda färjplatser blifva transporterade öfver sundet, så vore ett sådant medgifvande dock ej af någon betydenhet, enär de flesta personer, som foro öfver sundel, behöfde att till torgdags inkomma till Kalmar och der afyttra sina varor och produkter, men deruti förhindrades vid de tillfällen, då färjorna voro upptagna af andra trafikerande, samt enär minst A mil vore till närmaste ställen för att söka och erhålla Expeilitions-Utslcottets Förslag till urid. Skrifvelse, N:o 22.
Lagerbjelke, Åkerhjelm, Poppius, von Schulzenheim och Skogman. n) Föredragande Tit. Munthe. 1 samma mening instämde Tit. Ihre, Gyllenhaal, von Schulzenheim och Stjerneld. Tit. Hård ansåg intet skäl att tillstyrka undantag från hvad rörande tullafgifter i allmänhet var stadgadt, och häruti instämde Tit. Rosenblad. Tit. J. Lagerbjelke afstvrkte äfven naturalisationen. o) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, von Schulzenheim och Skogman. p) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim och Skogman. 11) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Hård, von Schulzenheim och Skogman, r) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Poppius, von Schulzenheim och Skogman, s) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, von Schulzenheim och Skogman. 24 Bilagor till Constitutions-Utskottets Memorial, N.o i3. Den i3 Mars t), den a5 Maj u) och den ii September v) i835 hafva serskilde Svenske Handlande erhållit tillstånd att fä utföra spannmål emot den tull, som gällde den tid, då samma spannmål blifvit uppköpt, ehuru denna tull sedan blifvit höjd.
Riks-Slånden vid pröfning äf Utskottens Utlåtande N:o 5, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 3, angående grunderne För förändrade föreskrifter oiri bran vinsbränningen oell hvad dermed liar gemenskap, i vissa delar stannat i skiljaktiga Beslut; få Utskotten härmed, jemlikt 71 §. Regeringsformen och y3 §. Riksdagsordningen, afgifva förslag ej mindre till sammanjemkning af de skiljaktiga meningarne, än ock lill volerings-proposilioner i fråga om bränvinsbränningens beskattning, för att af Förstärkt Stats-Ulskolt afgöras, i händelse icke alla Stånden skulle i ett Beslut sammanstämma. Varandes Utskottens Utlåtande IV:o 5 i alla de fall, som i detta Memorial icke finnas omnämnde, af samtelige Riks-Slånden bifallet. Af i:sla Momentet i berörde Utlåtande har Hederv. Bonde-Ståndet ogillat Utskottens tillstyrkande af ett visst jordvärde för rättigheten att idka brån vinsbränning; men då detta moment blifvit af de trenne öfrige Stånden bifallet och således utgör Rikets Ständers Beslut; anse Utskotten Bonde-Ståndets skiljaktiga mening icke föranleda annan åtgärd, än att berörde förhållande anmäla. Vid 3:dje Mom. har Högv. Preste-Slåndet fattat Beslut om ålskillige förändringar i afseende på bran vinspannans uppmätning och redskapens construction; hvaremot de trenne öfrige Stånden samma moment bifallitj vid hvilket förhållande Utskotten ansp sig endast böra anmäla, alt frågan genom trenne Stånds Beslut är afgjord! Bihang till R. St. Prot. 1834. 3:te Sami. 2 Afd fide Häftet. 2 B ev.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utshs Memorial N:o 7. Uti 5:le Mom. har Hederv. Bonde-Ståndet beslulit eli tillägg, rörande anläggningen af Städernes brännerier; men då de Irenne öfrige Stånden detta moment oförändradt bifallit; finna Utskotten Bonde-Ståndets
1 likhet med hvad i afseende på manufaktur-diskont-fondens fasta egendom jemte inventarier blifvit här ofvan föreslaget, få Revisorerne hemställa, att värdet af den gamla ull-diskont-fonden tillhöriga fasta egendom, Ull-magasinshuset i Norrköping, jemte bokförda inventarier, måtte utur den allmänna redovisningen uteslutas och i särskild räkenskap uppföras. Jemlikt nådigt bref till Kommerse-kollegium af den 25 Februari 1854, har Kongl. Majit, med anledning af Kongl. Landtbruks-akademiens Förvaltnings-kommittés gjorda underdåniga hemställan, att, för beredande af tillfälle att på en gång och enligt samma grunder uppgöra nya, efter sig företeende omständigheter och förhållanden lämpade, kontrakt med samtlige i riket till allmänhetens tillharidagående anställda Agronomer, det med Direktören L. Hofman Rang, angående dennes verksamhet i afseende på meddelande af biträde, råd och upplysningar i fårskötseln, upprättade, med 1853 års slut tilländagångna, kontrakt måtte få förlängas endast till 1854 års slut, funnit godt i hader bifalla, att nytt kontrakt efter enahanda grunder som förut finge, för år 1854, af Förvaltnings-kommittéen Nifslutas med Hofman Bang; börande såväl det bestämda arfvodet, som belöpande resekostnads-ersättning under tiden såsom dittills utanordnas å gamla ull-diskont-fonden.
Det är wantro att Sweriges krafter äro mtömde, blott smaghctens tillflygt; efter siutton Fälttåg syntes Konung Läklden XII med 40,020 man pä Norriges själl, dä mac Folknummern 1,200,202, nu är den Dwä, underkuswas detta urgamla Rike är det således ej brist af krafter, men i brist as anwändandel deraf. z:o Oecononiifia Gcsaker. Att en Armee aldrig kan underhällas med sä ringa kostnad, som dä ben grundas pä utskrifning är ett aritmetiskt apiome, som den enklaste uträkning be» wisar, sarhägan all utskrifningen skulle förstöra Rikets financer således ogrundad; att penningestocken i Swerige aldrig warit stöcre än för det närwaranLe är okwiswelagrigt, zo,020,002, Riksdlär nuwa» rande rörelse Cäpitalet, och torde det förr aldrig warit hälften. Klagan öfwer brista pä medel, således 0- i§4 Den i December. rättwis, bade delar, egviömens och okunnoghctenS undanflygker. SäledeS tala till förman för utskrifningen, laga jämlikhet, Medborgerlig frihet, politi!? wäda, militairist erfarenhet och oeconomisk winst, defia hos hwarje län» tande Medborgare sa giltiga skäl, kunna de wäl rätt» wist upwägas as en enda skräckbild, den af ett Landt» wärnS sörflutne olyckor, da likwäl jämförelse emellan twänne till sin natur, till sin inrättning olikt beskaffade ting icke bör kunna äga runi, da likwäl Fosterlandets qwarstående ruiner ej böra blottställas för wädan af nya skakningar, för bet att Himlen i sin wrede stickade Ost en tyrannist Enwälds-Herre, som lik Armida sjelf tände elden pä sitt Palats.
Lumpsamlare, s^m icke varit i Bevillnings-Förordnmgen uppförde, hafva till beskattning blifvit indelade i 3:ne Classer, sålunda: Första Classen Andra dito ... Tredje dito ... I afseende på Skärkarlar, Strandsittare eller Fiskare utan jordbruk, har vidtagits följande förändring: Första Classen . Andra dito ... Tredje dito ... Fjerde dito ... Femte dito ^ - Skål-Westgöthar och sådane Contingent-, äfvensom andre Borgare ifrån Städer - 1: ?4. i83o års Bevilln.-Förordn. i — I2.J c 12. i83o års Bevillnings-Förordning. i:sta Classen R:dr l: — 2:dra dito » — 16. lior lill Devi lin.-Utsk. Betänk. N;o Sr -na Borås och Ulricehamn, som idka gårdfarihandel, så framt denna handel kommer att fortfara, i sex Glassér: Företa Classen R:dr 30 Andra dito . , , c 25 Tredje dito > 20 Fjerde dito ,. > .15 Femte dito a 10 Sjette dito a 5 För försäljning af utländska Lottsedlar, 5 procent af inkomsten eller minst . a 50: Afgiften för Hästhandlare förhöjd lill a 25: Dito för Krögare och Krögerskor &c. i Stockholm till minst i öfrige släder till minst Minsta afgiften för Advocaterå landet, förhöjd till . Grufve-Disponenter, förut icke i Förordningen upptagne: Första Classen .. a Andra dito ... a Tredje dito .. a Fjerde dito ,. , .. .. a i83o års Bevillnings-Förordning. lista Classen R:dr 20. aldra 3:dje 4:de 5: te dito dito dito dito i a a 15. 10. 5. 3. I i83o års Bevillnings-Förordn. Tryckt hos P. A. Kokstf,i>t & Siinkk, Kongl. Boktryckare.
Götheborgs våg, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1830, af fyra personer, nemligen 2:ne å Kronans och 2:ne å Stadens sida, med gemensamt ansvar, en för alla och alla för en, för de effekter, som till belåning hos Banken eller Låne-kontoret ingifvas; hvaremot, beträffande panter å vågar i rikets öfriga städer, är genom Kongl. Förordningarne den 18 Februari 1735 och den 15 Februari 1779 särskildt föreskrifvet, att, sedan panterne blifvit med snöre omlindade och förseglade med magistratens sigill, våg-attesterne skola af magistraten, medelst dess underskrift, till riktigheten bestyrkas. I fråga åter om våg-attester å tackjern stadgar Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 1830, att attest öfver sådant jern, liggande å Stockholms våg, skall vara underskrifven af Inspektoren vid vågen, tilllika med 2:ne af de Magistrats-personer, hvilka äro ledamöter uti Stadens Drätsel-kommission, hvarigenom dessa 3:ne personer, en för, alla och alla för en, ikläda sig ansvarigheten, att den i attesten uppgifna tackjerns-post oförryckt qvarhålles för Bankens räkning; men att attest öfver tackjern, liggande å vågen i Götheborg eller å någon af de öfriga vågarna i riket, undertecknas på enahanda sätt, som för stångjerns och andra våg-effekters belåning är föreskrifvet och iakttaget.
Dessa ersättnings-anslag skulle i allmänhet sålunda bestämmas, att den del af de indelta hemmans-räntorna, som berott af markegång, uträknades efter medel-markegång för de 20 sistförflutna åren samt utbyttes emot en efter medel-marlcegången för samma tid deremot svarande spanmåls-qvantitet, som, en gång för alla bestämd, sedermera skulle tagas till grund för den årliga kontanta ersättningen för denna del af berörde räntor; hvaremot för den öfriga delen af räntorna, d. v. s. penningarne och de i penningar till oföränderligt belopp utgående räntor m. m., ett kontant oföränderligt årligt anslag borde bestämmas; och skulle såväl ofvanberörde efter 20 års medelpris uträknade spanmålsqvantitet, som den till kassorne anslagna tionde-spanmål dem godtgöras etter enahanda beräkning, som låge till grund för liqviderandet af Kronans behållna tiondespanmål inom distriktet. I anseende till de, för verkställandet af detta beslut, nödvändiga utredningar angående kassornas förut egande inkomster, samt de vidlyftiga uträkningar, som erfordrades för räntornas ofvanberörde förvandling, kunde vid nyssnämnde riksmöte beloppet af de blifvande ersättnings-anslagen ej noggrannt bestämmas, hvarföre de i riks-staten uppfördes såsom förslags-anslag; men då, efter hvad Revisorerne inhemtat, omförmälda uträkningar nu mera blifvit, enligt de genom Kongl, brefvet den 17 September 1851 fastställda grunder, för några af ifrågavarande kassor, nemligen Mititie-b o ställsoch Wadstena Krigsmanshus-kassorna äfvensom Jemtlands rotering s-kassa, fullständigt afslutade, och hinder således ej kan möta för att i riks-staten uppföra deras anslag till sina verkliga belopp, synes detta vid nästskeende stats-reglering böra iakttagas.