Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Shirting och andra slag tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af bomull allena. Ylle: Alngods: af Kardull eller okammad ull allena: 1 qv. aln 24 1 3 — Boy Fris, Frisad, Doffel och 1 Aln 16 3 Kalmuck 1 Aln I 2 Filtar 1 Skålp. — 2 4 —• Fr ia. Kläde och Dråp samt Halfkläde, eller så kalladt Dråp de Zephir 100 R:dr v. 33 16 — 3 Ratin 1 Aln i 36 Wadmal afKardulls inslag och Kamulls ränning: 1 Aln 12 Casimir t. 0. m. 6 qv. bredd: 24 3 .6 hvitt, svart, gult och rödt 1 Aln 3 16 af andra färger 1 Aln — 4o — \o — Flanell 1 Aln — 10 — Bombasett eller Bombasin 20 till och med 5 qv. bredd Camelotte, Caffa, Chalons, Etamine och Rask till och 1 Aln 3 3o — med 6 qv. bredd 1 Aln 4 — / Bil. till Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse N.o 3e>8. 91 Tullvarde. Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. UtförseltullWäfna Jer: Felb och Peluche till oell 1 med 6 q v. bredd Flaggduk oeb Qvinette till l Merino och Circassienne, 1 Aln "1~ 3 36 till och med g qv. bredd 1 Aln 6 — 36 Mot enos t. 0. m. 6 qv. bredd 1 Aln — 6 — 36 ' Packing eller Prässduk Satin, Schagg, samt Tames eller Dames t. 0. m. 6 qv. 1 Aln 3 36 bredd Halfylle: af Ull och Bomull eller Lin: 1 Aln — 4 — 32 Flanell .. För ofvan uppräknade ylleväfnader af större bredd, än här för hvarje slag är utsatt, förhöjes värdet och införseltullen i proportionerlig! förhållande till den större bredden.
Enligt motionen bilagdt förslag äro kostnaderne för detta företag beräknade till 16,000 r:dr; c) af Herr von Stockenström, C., som föreslagit anläggning af en kanaloch slussledning emellan sjöarne Snyten och Åmänningen inom Westmanlands län, och, jemte tillkännagifvande, att, enligt sednast hållen undersökning, kostnaden för detta 14 Stats-Utskoltets Utlåtande, AV o 19 i. företag vore beräknad till 110,000 r:dr, begärt, att Rikets Ständer måtte anslå en summa af 64,000 r:dr att utgå till det bolag af enskilde personer, som tillskjuter den återstående kostnaden och åtager sig byggnaden på de vilkor, Rikets Ständer kunde bestämma, och hvilka ansetts böra blifva hufvudsakligen lika med dem, som för ombyggnaden af Strömsholms kanal äro bestämde; d) af Herr S. M. Malmstedt, som begärt, att, för upprensning af Rönne å och anläggning af en hamnbyggnad vid staden Engelholm, hvartill kostnaderne beräknats till 67,600 r:dr, Rikets Ständer måtte anvisa 45,066 r:dr 32 sk., deraf 25.000 r:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och återstoden 20,066 r:dr 32 sk. i lån, räntefritt till dess arbetet blifvit fullbordadt, i hvilket fall ortens invånare voro villige att af egna medel anskaffa 22,533 r:dr 16 sk. af den föreslagna byggnadskostnaden; e) af Herr F. Böök, som, enär Öregrunds för den Norrländska sjöfarten oumbärliga hamn med dertill hörande bryggor oell andra inrättningar befunnos i förfallet skick och tarfvade skyndsamt iståndsättande, anhållit, att understöd af statens medel måtte till nämnde hamnbyggnadsarbete beviljas, samt, i sådant afseende, föreslagit, att, efter afdrag af den fjerdedel i den beräknade kostnaden, tillhopa 2,720 r:dr 16 sk., som staden åtagit sig att bestrida, återstående 2,040 r:dr 12 sk. måtte för ändamålet varda, utan återbetalningsskyldighet, beviljadt; f) af Herr S.
Sedan på grund af det förslag 1844 års BankoUtsk. framställde, Riksbankens sedelstock icke behöfver stå i någon viss proportion till den metalliska kassan, utan att Banken alltid skall ega rätt att hålla i omlopp 20 milkr mera än som motsvaras af reel valuta, så rådslog man inom Utsk. länge och väl om något sätt att bestämma den proportion, i hvilken Privatbankernas sedelstock borde stå till 308 Den 16 December e. m. Riksbankens. Frågan blef likväl icke löst, dels tillföljd af sakens inneboende svårigheter, oell dels kanske derföre att man, hvilket ofta händer, hvarken egnade nog tid eller ihärdighet åt densamma. Man ilar nu mindre än någonsin lid att lösa en så beskaffad fråga, men om punkten återremitteras, så tror jag att Utsk. borde kunna föreslå en. efter de särskilda Privatbankernas grundfond lämpad inskränkning i sedelulgifningsrätten. Hvad angår sältet för denna inskränkning, så anser jag det vara vida lämpligare att bestämma sedelutgifningsrätten lill endast 75 proc. af grundfonden, än alt fråntaga Bankerna deras rätt att utgifva sedlar på Kredit. iv-handlingar. Jag vågar derföre föreslå alt Utsk. vid förnyad pröfning af frågan ville taga i betraktande, om man icke uli Bankernas sedel u t g i fn ingsrält kunde göra den inskränkning, alt de hädanefter endast fingo rätt att utgifva sedlar till ett belopp motsvarande 75 proc. af grundfonden, och derutöfver på Kreditiv-handlingar till ett belopp, icke öfverstigande hälften af den sedel-emission, hvartill de sålunda blifvit berättigade. Gr. Sparre: Så långt jag minnes tillbaka har man alltid vid öfverläggningarne inom RiksSt:n ang:de detta ämne visat obenägenhet och ovilja mot de enskilda Bankerna och sagt sig tvifla på dess förmåga att fullgöra sina förbindelser. Oviljan och obenägenheten höfva likväl på sednare tider gifvit med sig, och man har offentligen erkänt att dessa inrättningar varit nyttiga och g^gneliga för landet.
Rånte-bfetalhirtgat jag under tidert årligen är nödsäkäd fruktlöst erlägga, någonsin blifva inig ersatte; Om ock af allt det föregående icke skulle följa, att hvarken Kongl. Majit velat ålägga Revisorers Berättelse. igi mig, eller jag någonsin kunnat Staga mig, såsom ovilkorlig skyldighet, att, afven med betydlig förlust, drifva en Manufactur för egen rakning och på större scala, synes det skal ensamt tillräckligen frikalla mig derifrån, att jag, genom afstående af mitt genast i början erhållna privilegium derpå, öfverlemnat detsamma åt Allmänheten, just i det ändamål, att en eller flera enskida, ined större Capital och vidsträcktare handelsutvägar, samt utan hinder af publika Ämbeten, skulle ingå i detta företag, för att detsamma i behörig drift fortsätta. Af allt tletta syhés oförgripeligeh följa, att Herrar Revisorer antingen varit illa underrättade om förhållaildétj eller icke nog besinnat sanna grunderne till Fabrikers och Slöjders möjeliga uppkomst och välmagt. Och vågar jag således i underdånighet hoppas $ att Kongl. Maj:t i Sin vishet täcktes lemna denna deras anmärkning utan något sådant afseende, hvaraf påföljden i nuvarande svåra penningeställning sannolikt skulle blifva min eller mina anhorigaä Ofärd. Stockholm deri 28 Fetar. 1821- A. N. ig2 Riksens Ständers Kongl. Stats-Contoirets underdåniga Utlåtande till Kongl. Maj:t, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkning, i afseende på Allmänna Arbetshus-Fondens användande till inköp af Boställshus för Biskopen i Götheborg; dat. Stockholm d. i Februarii 1821. Stormägtigste Allernådigste Konung!
Vid detta tillfälle har StatsUtskottet deremot iagttagit en hel annan grundsats för sitt beslut; men jag för min del anser att ingen skillnad bör göras på fordringsägaren, hvem han än må vara, utan endast den rätt han å sin sida kan förete. 4:0 Skulle hvarje Motionär, enligt Grundlagarne äga rätt, att då Ständerne genom sine sammanstämmande beslut afslagit hans vid en Riksdag väckte fråga, å nyo vid samma Riksdag väcka motion i samma sak, och Riksdagsgöromålen blifva så ansenligt ökade, att Riksdagens längd skulle fördubblas, som ändå ly värr är för lång. Uti hvilken reservation Riksdagsfullmäktige Per Persson från Örebro Län, Johan åndersson från Upsala Län, Eric Andersson från Westmanlands Län, Carl Bergman från Gefleborgs Län, Olof Persson från Stockholms Län samt Anders Nilsson från Wermland» Län instämt. 4°4 Stats-Utskpttets N:o 586. Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörandet af Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kongsöhrs Kongsgård. (I. A.) Frun H. -Son«?e-Ståndet liar Utskottet erhållit remiss å ett af Riksdagsfullraägtigen Joran Andersson från Westerås Län afgifvit Memorial, deruti han, så väl å egna sorn öfrige till Kongsöhrs Kongsgård och f. d. Stuteri, dagsverksskyldige hemmansägares vägnar inom Åkerbo Härad, yrkat att, i likhet med hvad vid 1823 års Riksdag blifvit den, för dagsverkens utgörande till Dahlby och Fliinge Kongsgårdar, anordnade Allmogen medgifvet, få njuta befrielse från den lösen efter markegång, berörde Härads dagsverksskyldige Invånare nu för sina dagsverken erlägga samt anhållit att samma lösen måtte alldeles afskalfas, enär dagsverkena icke härrörde från någon JordeboksSkattläggningseiler Man tals-ränta, utan voro enahanda med deni som till Fliinge och Dahlby förut utgjordes; tillförseende sig Jöran Andersson så mycket hellre R. StCrs bifall härtill, som Åkerbo
Emellertid vilja vi särskildt framhålla, att några få verkligt originella och trefliga beskrifningar, lämpade att tillverkas af olika medlemmar inom familjen, äldre som yngre, döttrar som söner, och qj värde som gåfvor för olika åldrar och kön — att en så utvald och sorterad beskrifning eger större värde ån någon aldrig så rikhaltig samling qf kritiklöst hopfördt likt och olikt i många tiotal nummer. Det har ej varit så fritt alt icke föregående års erfarenhet föranledt oss i år betona detta. Men hvad som göres, bör göras fort! Annars kommer det hela för sent. Inom den 8 november måste alltså alla i täflingen deltagande skrifter vara till Redaktionen insända. • Vilddufvan. Berättelse ur verkligheten af J o h n Johnson. (Slut från n:r 41.) 2 M ä r Rose fyllt femton år, konfirmerades hon. Den unga flickan hade nu utvecklats till en yppig skönhet. Hennes förut så gängliga lemmar hade fått stadga, och det slappa, sammetsmjuka hullet fasthet. Och hvarje rörelse preglades af en ormlik smidighet, ett arf från volternas och kullerbyttornas tid, parad med en elegans, förvärfvad på hästryggen under ridturerna i grefvens sällskap. Om några år, när den unga flickans uppfostran hunnit afslutas, hoppades det grefliga herrskapet och i all synnerhet grefvinnan, att Rose skulle bli en prydnad för salongerna och en balernas drottning. Hon skulle då kunna lägga en hel stab af beundrande kavaljerer för sina fötter, som täflade om hennes allra ringaste ynnestbevis, och så skulle plötsligen hennes lycka vara gjord, och fosterföräldrarnes alla sträfvanden bli belönade. Ett par gånger gjorde grefvinnan flickan förebråelser, då hon tyckt sig komma underfund med, att Rose gått för långt i kamratlikt umgänge med jungfrurna eller statfolket, men med tanken på, hur roligt hon själf tyckt det vara att som ung flicka prata bort en stund med gubbar och gummor, åka i hölassen och vid skördekalasen dansa på logen med någon af de duktigaste drängarne, fann hon i det stora hela Rose ' s smak för dylika förströelser ganska naturlig och oskyldig.
Maj t i underdånighet anmäla frågan, och dervid tillägga hvad Herr Borgmästaren Holm föreslagit rörande detta ärende} hvarjemte Utskottet anser böra i underdånighet begäras, att def project, som Comitén utarbetar och afgifver, måtte, så snart det hinner blifva fullbordadt, utgifvas å Trycket, för att komma till allmän kännedom inom nästa Riksdag, då Ständerne skola sig deröfver yttra} Till trycknings.kostnadens bestridande, jemte öfriga utgifter i och för detta arbete, anser Utskottet de redan anslagna 5000 R:dr årligen böra afsättas, och bållås oförryckte samt än vidare utgå till nästa Riksdag} föreslåendes derjemte Riksens Ständer att förnya deras i förberörde skrifvelse gjorda underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes låta i skyndsam verkställighet sätta den uti Kongl. Kungörelsen af deni 29:de Juni 1798 omförmälte, samt i Kongl. Brefvet af den 14 Junii 1S05 ytterligare anbefallte PensionsStat för Civile Embetsoch Tjenstemän, hvartill betydlig loncl redan skall finnas samlad. 4: to lil. Den 11 Maj e. m. 4:0 I anledning af Herrar Fullmägtigcs i RiksgäldsContoiret gjorda hemställan rörande ersättningen af Skjuts och Tractamente för Ledamöter i Compromiss - Rätt uti Bevillnings-mäl} och tillstyrker Urskottet, i likhet med hvad Herrar Fullmägtige föreslagit, att de Summor, hvilka utaf RiksgäldsContoirets medel blifvit använda till sådan Skjuts och Tracttmente, men uti Räkenskaperna till ersättning balanceras, må afskrifvas, och att hvad till sådana utgifter utaf andra medel till äfventyrs kara vara anticiperadt, må, efter vederbörandes derå till meddelande uppgifter, af Riksgälds, Contoiret återbetalas. Upplästes till Justering ExpeditionsUtskottets
Under åberopande af den i förordningen den 20 November 1845 § 3 samt i Lagberedningens Förslag till Rättegångsbalk Ira Delen 28 Kap. 5 § följda grund - sats *9 sats, hemställde Justitieråden Alexanderson, Qviding, Cramer och Wretman att, när (lere än två män äro till ledamöter i nämnden på ena sidan uppgifna, uteslutandet må ske genom lottning. En sådan utväg låter också häst förlika sig med rättens åliggande, enligt § 522, att för utehlifven part uppgifva ledamot till nämnden, emedan äfven i detta fall parterne kunna vara flere, Som till nämnden uppgifva hvar sin man, så alt uteslutning eifordras. § 327. Justitieråden Alexanderson, Qviding, Cramér och Wretman yttrade: För alt ej alltför mycket inveckla ärendet, torde, sedan nämnden funnit nödigt att återförvisa någon del af utredningen till di-pacheuren, denne få sig ålagdt att insända den sålunda åstadkomna utredningen lill Domstolen, som, efter del parterne lemnats tillfälle att i den delen sig yttra, kunde få öfverlemna de nya haudlingarne lill nämndens ordförande för vidare åtgärd. § 528. Justitierådet Wretman yttrade: »Mig synes att hela denna § kunde utgå, i hvilket fall naturligtvis grunderna i 18 Kap. Rättegångsbalken blefvo tillämpliga äfven i Sjörättsmål.» »Skulle åter stadgande om mellankommande part finnas i Sjölagen, torde den nu föreslagna §:n ej vara tillräcklig eller ens lämplig för alla fall.» Justitierådet Alexanderson anförde: »Med mellankommande part förslår allmänna lagen egentligen den, som uti sak, hvilken förutsätter stämning eller särskild kallelse, hvarken är stämd eller stämma låtit, men finnér saken afgjord på ett sätt, som rörer hans rätt.
Brännvinsbränningen pied pannor utöfver 50 kannors Bevillningsutskottets BetänkanJen, 615 rymd, hvilket åter vises vara i StatsEkonolujskt hänseende skadligt. 4:0 Herr Winberg, att stadgandet, det den, sorn nyttjar tvänne 90 kannors pannor, skall för den andra betala högre afgift, än för den första, är så mycket orättvisare, sorn det beror på Egendomsvärdet, huruvida egaren är berättigad, att tillverka Brännvin med ert eller tvanne pannor, hvilket åter har betydligt inflytande på Ladugårds - skötseln m. m., hvaremot åter 5:0 Herr Stahle yttrat, ej allenast att de flesta af desse sålunda anförde anmärkningar redan blifvit, med anledning af gjorde Motioner, förehafde och af Utskottet profvade, men ej vunnit något afseende, utan jemn val att den tillstyrkte afgiften, långt ifrån att vara obillig, snarare väcker deri önskan, att alla skatter voro i ett lika rättvist förhållande afmätte, äfvensom att det skulle vara mot billighet stridande, att ej erlägga en progressivt stigande afgift för pannor öfver 90 kannors rymd, då den på detta sätt utgår för pannor Vtnder denna storlek. Hvad sålunda anfördt är, har Bevillningsutskottet i öfvervägande tagit, och får först i afseende på den gjorde anmärkningen, om afgifteynes förhöjande, när tvänne pannor, hvaraf den ena rymmer 90 kannor, begagnas i samma Bränneri* inrättning; "endast hänvisa till Bilagan Litt. B. vid Utskottets redan afgifne Betänkande, hvaraf kan fullkomligen inherntas, det någon förhöjning aldeles icke egt rum, 6i6, SevillningsUtskottets Btiänhanden.
Anckarsvärd och Hr Stjernsvärd yrkade utsträckning. Denna propos. besvarades med starka Nej, jemte åtskilliga Ja, hvarefter propos. till afslag å samma motion med förenämnde utsträckning blef framställd och efter det svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Propos. till afslag å Hr Hjärnes motion blef sedermera framställd och med Ja besvarad. Hr Stjernsvärd: På det att samma skäl som nu blifvit anfördt emot det ifrågasatta allmänna sammanträdet, nemi : »att förslag härom blifvit för sent väckt», får jag nu vördsamt föreslå, att E. o. Ad. måtte besluta att allmänt sammanträde, i enlighet med 2:a mom. 46 § Itiksd.Ordmn må äga rum, med hänseende till ordnandet af utgifterne på EiksStatens 4:de, 5:te och 9:de Hufvudtitlar, så snart StatsUtsfcs Utlåtm i sagde ämnen till RiksStånden inkommit och af dem för 2:a gången blifvit bordlagde. Detta förslag' begärdes på bordet. Pöredrogos och bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde d. 14 dennes på bordet Iagde Utlåtrn och Betänk:n, nemi. frän SlalsUlskollel: N:o 40, ang:de regleringen af utgifterne under EiksStatens l:sta HufvudTitel; N:o 42, ang:de regleringen af utgifterne under EiksStatens 2:dra HufvudTitel; N:o 43, ang:de regleringen af utgifterne under EiksStatens 3:dje HufvudTitel; Bevilln.Ulskollel: N:o 5, ang:de ifrågaställde förändringar i föreskrifterne om Allmänna Bevillningens utgörande; N:o 6, i ani. af K. M:s Nåd.
Prop. Jtä A, om Statsverket 1856. hilt. T. f. Topografiska Korpsen. Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Summa Tillökning. Riksmynt Milit är-St atén: Maj.ts Nåd. Prof. JM 1, om Statsverket 1886, 68 Isitt. fm. g. Artilleri-Staben. Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Riksmynt R:dr öre R-.dr öre R:dr öre \ St. A Haft. 9 66 Bil. JW 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. J\° I, om Statsverket 18S6. IAtt. II. h. KrigsKollegium. Nu var unde Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Pension. Riksmynt R:dr oro R:dr öre R.dr öre R.dr öre Presidenten 9,000 _ 9,000 7,000 - (Åtnjuter nu 3,000 R:dr arfvode af särskilda medel) General-Fält-Tygtnästaren (Njuter lön å Generalitetets stat.) Chefen för Ingeniör-Korpsen _ (Njuter lön å Generalitetets stat.) JYs 3 till Kongl. Majus Nåd. Nuvarande Aflönirigen. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Pension. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr iire Transport Utrednings-Förråden. arfvode (Af särskilda medel årligen 825 R:dr.) 675 — 1,825 — 2,500 — 1 Förråds-Skrifvaie » (Af särskilda medel årligen 375 R:dr.) 575 — 525 — 900 —. 1 Yaktmästare » (Af särskilda medel årligen i 00 R:dr.) Götheborgs Förråd. 1 Intendent. (Af särsk, medel 300 R:dr) arfvode 675 — 325 — 1,000 1 Vaktmastare » Christianstads f. d. Förråd.
Punkten N:o 9, innehållande förslag till ändring i 14 § Rilcsd.-sOrdn ang:de representationsrältighelen för Stockholm. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att ehuru detta förslag innefattades uti det af R. o. Ad. sednast antagna förslaget i punkten N:o 8, ang:de Städernas representationsrätt, R. o. Ad. dock torde finna nödigt att öfver det i den nu förevar:de punkten uptagna förslag fatta beslut, för den händelse att den nyss af R. o. Ad. antagna förändringen af ett eller annat RiksStånd eller ock af Konungen ej varder godkändt; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. för sådan händelse behagade antaga nu ifrågavar:de förslag Ropades ja. Punkten N:o 10, innehållande förslag lill ändring i 11 och 15 §§ RiksdtsOrdn. ang:de förrättande af Riksdagsmannaval för JJondeSl. Detta förslag blef af R. o. Ad. antaget Punkten N:o 11, innehållande förslag till ändring af 52 § Reg:sF:n och 24 § Riksd:sOrdn. ang:de tillförordnandet af BondeSl-.s Sekret. Frih. Cederström, Claes Rudolf: Ogerna begär jag ordet för att vid detta tillfälle anhålla om afslag på det framlagda förslaget; jag har nemi. vid ett föreg:de tillfälle trott mig kunna i motsatt syftning tillstyrka R. o. Ad. att dertill lemna sitt bifall; egentligen på den grund och i den mening, att BondeSt. måtte komma i tillfälle erfara huruvida ett sådant förslag kunde af K, Den 13 December e. m. 655 M:t godkännas, till hvilket ändamål förslagets framläggande var ett nödvändigt vilkor och R. o. Ad:s samtycke för tillfället jemväl erforderligt. Men sedan detta framläggande skett, har K. M. förklarat sig icke vilja bifalla R. St:s hemställan i sådant hänseende.
Stånd bifallit detsamma, hvaruti Utsk. hade tillstyrkt, att Ständerne i förnyadUrnd. skrifvelse skulle framställa den önskan, alt Konungen läcktes medgifva rättighet för Hernösands domkyrka att återbekomma den qvantitet af spanmål, nemi. 124 tunnor, som Upsala domkyrka tillgodonjutit. R. o. Ad. ansåg sig, det oaktadt, höra yttra sin opinion, och efter en stunds discussion i ämnet beslöt R. o. Ad. afslag å Utsk:s betänk. I öfverensstämmelse med delta beslut, och för den händelse att Konungen skulle fästa afseende å de 3:ne Ståndens yttrande meningar, hvarigenom således Upsala domkyrka Lomme att gå i mistning af de 124 tunnorna, synes mig R. o. Ad. böra finna rättvist och billigt att Upsala domkyrka finge den ersättning, som ansetts behöflig genom den förrberöida förlusten. Jag tror således alt R. o. Ad. bör handla conseqvent, genom att återremiltera detta betänk, lill StatsUtsk., med tillstyrkan att hos Ständerna föreslå att det begärda anslaget, motsvarande 124 tunnor spanmål, mätte af Ständerna bifallas, alldenstund behöfligheten af detta anslag för Upsala domkyrka synes vara för handen, hvarvid det villkor tillika torde böra utsättas, alt nämnda anslag icke kommer i fråga, så framt Konungen icke finner skäl bifalla att de 124 tunnor spanmål Lomme att frångå Upsala domkyrka. Då jag för min del sökte tillvägabringa bifall lill betänk. N:o 106, anseende rättvisa och billighet kräfva att Hernösands stifts domkyrka borde återfå det qvantum spanmål, som ursprungligen densamma tillhört, men tillika erkände att Upsala domkyrka i stället borde få en motsvarande ersättning, ifall dess inkomster icke tålde vid den minskning, som derigenom skulle henne tillskyndas; så instämmer jag fullkomligen i Frih. von Kramers förslag, under anhållan om återremiss af det nu föredragna betänkandet. Hr La gerli jelin, Pehr:
Emot 104:de punkten (angående skolhus-byggnaden i Helsingborg): af Riksdags-fullmägtigen Nils Larsson: »Emot Utskottets beslut, att tillstyrka beviljandet af stats-anslag för utvidgande af läroverket i Helsingborg, reserverar jag mig på den grund, att jag anser det Staten icke bör ikläda sig någon byggnadsskyldighet för andra än de högre läroverken.» Häruti instämde Riksdags-fullmägtige Anders Eriksson och Jonas Andersson. Emot 107 :de punkten (angående läroverks-byggnaden i Fahlun): af Herr Gråå, som derjemte anmälde, det han icke deltagit uti behandlingen af de frågor, som omförmälas uti 101 :sta, 102:dra, 103:dje och 104:de punkterna af förevarande Utlåtande. af Herr Björck: »Om än anledningar icke saknas dertill, att bidrag af allmänna medel böra tillgodokomma städerna för uppförande af nya lärohus, der sådana, till följd af de inträdda förbättringarne i läroverkens organisation och i undervisningsmethoderne, måste uppföras, så torde dock för detta ändamål i första rummet böra användas stiftens byggnadskassör, som just dertill äro afsedde.
''X ■ Oi ;r Ii’ V I itiil-v ■ •«;! iv • ■ |lii; ■, • u'r *|4*| ijitflii ! i", t J . iljjJ, j *’• .<! ' 4i(l' i 3c I. ' ..■> Ii lil/ H /' - lili' i l v il i.it 3| ; i1 il/. |; ,1j!0 ' .!i : ,5 .i) .I) i i ilMij |t i: t' ■: :k*J ,é: ..il , ifi • ' *"!■' ■ I -ii t ; <_• .in’' . i(l-.' lif,') . .ilitii Jt:: „] .i) ,’j "" ’ ■ V ,’,iä )(! - «!f»T ■ V. ./i .'i - ■ *■■ .. j ■ ■ iJn/ i.i< ” iinH muniii^. JtSgi, .*(. jjili-.i; Si Si - fse ■ä Ti ■ ilpE - \ i 'i '1 - l cl A ' i. Den 23 December. 183 Jag anhåller att dessa mina enskilda tankar, som en gärd af min tacksamhet mot motionären, malte blifva bifogade remissen till Utsk. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogs och bifölls StatUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda mern. N:o 4, ang:de bestridandet af kostnaderne för innevar. riksdag. Sedan härefter H. Ex. Ilr Frih. o.