Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Medlem as en borrljkymd fläck, hwilken wid utbrott as ett krig lätteligen kan bkifwa forsta offret, önska att till Konungen i undcrdanighet mä öfwerlämnas, att sörja för dest skydd. Gottlands Jnncwänare, tro sig böra hoppas, akt ej hos sine öfrige Landsman i nödens stund öfwergifwas, och Gottlands sörswar fordrar i afseende pä läget af denna O utan twifwel en särskild om ward» nåd, hwilken endast ester tillfället kan af Högsta Magten lämpas. Att denna wigtiga angelägenhet mätte af Riksens Ständer till Konungens behjertande i un, derdänighet hänskjutas, är hwad jag pä egne och hcmrnawarande Medborgares »vägnar önskar pä det Gottland ej mätte blifwa behandladt som ett Syufbarn, enär behållning af flere Tunner Guld til! Stars Cas» san derifrån inflyter, för dec skydd denna O har rättighet att as Moderlandet päräkna. Grefwe k-öwenlijslm, C a r l, anmärkte att denna sak wore förbunden med Commando mäl, hwilka röra endast Konungen. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken. När Ridderskapet och Adeln beflutit att hela saken skulle hwila, är det derigenom Konungen icke betagit akt ulöswa Sin rätt i afseende pä Commando mäl. Hans Cxcellenee Herr Grefwe Kuurb. Regerings Formen utstakar tydeliqen Konungens rätt i detta afseende, och den lärer wiflerligen jugen wilja träda för nära. Dcn i December. Friherre 8reel von kstolstein trodde, att man i denna frager boede Mija den om Gottlands förswar, israil te öfriga. Han hade hörk af Riksdags, man ifrån den orten mt uprättandct af en Landt-Mi» lice ware Gottlands Innewänares önskan, och i sädant fall were det hardt om der Dem skulle förnekas. Herr von lkLusvoIkk.
Tore kommer in och stänger dörren. Han störtar fram och kastar sig handlöst och gråtande öfver sängen. Med sina svaga händer makar Louise undan den tunga bördan, som gör henne obehag, ligger sedan och far förströdt med fingrarna genom Tores hår. – Hvad hon är söt, hviskar hon drömmande. – Hvad? frågar Tore i bruten, snyftande ton. Han tror att hon yrar om barnet. – Jag säger att misses Donnovan är så söt. Tore lyfter sitt tårsköljda ansikte – att hon kan skämta nu ... – Sköter hon dig bra, är hon god nog, säger han litet afkyld men ansträngdt mildt. – Hon är söt, söt – Louise rodnar till – kommer hon inte snart? – Du har ju mig. – Hennes man reser sig upp. – Ja visst. – Så vaknar en ängslig tanke: Tore vi måste genast föra bort honom, gå till Smitts – entreprenörn här på hörnet är för fin och dyr. – Ja ja – allt är klart, sök att vara lugn. Han tar ur lådan fram en ren näsduk och torkar långsamt bort tårarna, vänder sig mot fönstret och ser tigande ut. När det lilla liket strax därpå hastigt bäres genom rummet, ligger Louise och ser efter det med en lugn, drömmande blick. Fru Donnovan var gammal och uttröttad på yrket, och denna lättskötta plats hade satt henne i briljant humör. Hon släpade sina nötta filtskor omkring och pladdrade som en papegoja, och när de besvärliga sysslorna voro undanstökade, slog hon sig ned, skinande af styfstärkt renlighet i rummets bekvämaste stol och började i monoton sjukrumston historien om sina lidanden. Hon kände sig för med hastiga, förstulna blickar och målade sedan djärft och drastiskt, gestikulerade med dessa långa, utspärrade, blankpolerade fingrar, som förtrollade Louise ... hon kände det som om hon själf tillfogats alla dessa orättvisor. Men gummans små grå ögon lyste torra ...
ett capital af 800,000 å 1,000,000 R:dr af Bankens behållna läntevinst måtte i Banken insättas å serskildt deposil-conto för Bolagets räkning, med föreskrift, att detsamma skall, intill och med 1862, i vanlig disconlväg göras fruglbart och afkastningen, eller nelto-behåliningen, lill BolageL årligen ulgifvas till bestämdt belopp, hvilket oberoende af behållningens öfvereller understigande, i förra fallet möjligen kunde leda lill deposit-capitalels förökning, eller i det senare lill dess förminskning, hvilket på det hela vore likgiltigt, enär, efter årliga anslagets upphörande, resterande capilalet å deposit-räkningen ånyo ställdes lill Rikets Ständers disposition, genom hvilken föreslagne åtgärd vanns det dubbla ändamål: l:o alt befrämja det nyttiga canal-förelaget, och 2:o att återföra — ulan rubbning i Bolagets nyssnämnde arrangement - stats-utgifterne inom den, såväl för Rikets Ständer, som Konungen, grundlagsenligen bestämda gräns för disposition, endast till nästpåföljande Riksdag; hvarjemte 3:o Herr Hatlings motion kunde bifallas, äfvensom motionären slutligen hemställt, att Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, måtte, med fram läggande af ofvannämnde giunder, hemställa, om Hans Majit skulle läckas skyndsamligen sammankalla Nya Trollhälte-Bolag och meddela detsamma Rikets Ständers eventuella beslut, i afseende på Handelsoch Sjöfarts-fonden, hvarefter och sedan det visat sig, huruvida Bolaget derpå gjort afseende samt sjelfvilligt åstadkommit rättelser i de anmärkte omständigbeterne, hvarom Rikets Ständer, innan de åtskiljas och innan de beslutat öfver Stals-regleringen i öfrigt, genom Kongl. Majlis
Ständers förslag åsyftade ett omständligt uppräknande af alla de fall, hvilka vid tillämpning af dessa grunder kunde uppkomma; men samma förslag, i stället för ali afhjelpa de brister, det gällande stadgandet nu må hafva, och deråt bereda ökad tydlighet, skulle gifva anledning till större stridigheter än nu, då, om ej sådana stundom uteblifva, dock i allmänhet billighet och ömsesidiga medgifvande:) ligga till grund för hvad som beslut. es lagförklaring af hvad nu vöre stadgadt, i flera delar måste, på sätt anmärkt blifvit, anses innefatta en verklig förändring af den gällande lagen, och följaktligen ej kunde såsom förklaring af lag med verkan äfven på förhållanden, som uppstått före utfärdandet, antagas, bade E. K. M:t i Nåder funnit Sig föranlåten vägra sanktion å ifrågavarande förslag”.
» Densamme, om ändring i lagen • för åhörare vid Riks-Ståndens samman träden. 84. » Friherre Koskull, Anders Magnus, om anslags beviljande för en kanal-anlägg ning emellan Alshult och sjön Salen, samt en jernväg emellan Alshult och Carlshamn. 85. » Herr Treffenberg, Curry, om utfärdande af ny skiftesstadga. 86. » Densamme, om ändring i 8 § af Förordningen angående stämpelpappers afgilten. 87. » Densamme, om ålskillige landtmäteristatens tjenstemäns pensionering. 88. » Herr Granfeldt, Adol] Fredrik, om ändring i 41 § af Förordningen an gående vilkoren för bränvinsförsäljning. 89. » Herr Du Bielz, Fredrik Guslaf, om uppförande af en fyr på Faluddsrefvet vid Gotland. 6 Förteckning å Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. 90. Af Herr Du Rietz, Fredrik Gustaf, om de s. k. frälseroterings-båtsmansnumrens ställande på vakans 91. » Densamme, om uppmuddring af Fårösunds hamn å Gotland, m. m. 92. » Herr Printzensköld, Axel Carlsson, om pension för e o. Kanslisten Chri stian Möller Alleson. 93. » Friherre Duwall, Carl Guslaf, om ställande af ett årligt anslag å 10,000
Slutligen har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att, dä befintliga vägar trän Nordmarks och norra delen af Wedbo härader, omfattande sjöarne Stora Lee, Lelången och Vestra Silen, vid den närmast nedanför dem liggande sjön Laxen lemna vattendraget, hvadan trafiken från och till förstnämnde härader ej åfelt från Wenern utgående kanalarbete har egentlig fördel förrän detta arbete nått sjön Laxen, sä skulle det, för alt skyndsamt bereda ett för det bela gynnsamt resultat, vara af vigt, om den de! af statsbidraget, som Rikets Ständer bevilja att under nästkommande statsregleringsperiod utgå, blelve bestämd lill sä stort belopp, att dermed kunde åstadkommas en mera fristående och för sig sjelfständig del deral, hvilket kunde ske, derest vid denna riksdag anvisades 550,000 R:dr och återstoden vid nästkommande riksdag. 1 öfverensstämmelse med dessa åsigter hafva Rikets Sländer för segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjöarna Akelången, Rogvarpen, Laxsjön och Lelången till Stora Lee samt <inläggning af en jernväg af 2,350 fots längd vid Håfveruds bruk, beviljat ett statsbidrag af en million R:dr, deraf 200,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldigbet och 800,000 R:dr såsom lån, utaf hvilket statsbidrag halfva anslagssumman, Etthundra tusen R:dr, och af länet Fjrahundralemlio lusen R:dr må under nästkommande statsregleringsperiod utbetalas till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång bör vara vederbörligen afslutadl, förbinder sig, att, i öfverensstämmelse med den plan, som al E. K.
Sedan Wi i Nädigt öfw>. rwägaude tagit den af Eber till Otz öfmcrlemnade Riddarbus-Ordning, som wid innewarande Riksmöte blifwit af Ridderstapet och Adllln antagen och gillad, hafwa W:, runan Wi dera War Nädiga stadfästelse lemne, i anseende till 2 Mom. i 12 8. af denna RiddarhusOrdning, anlett Otz böra göra den anmärkning: att den Adelsman, som med Wart/ärstilta Nådiga tillständ sig emot främmande Ofwerhet med Trooch Huldhets-Ed förpligtat, och Erenbom eller Embete inom Riket hafwer, ma med lika wilkor, som i Mom. i ofwannämnde 8. förestrifwer, Sate pa Riddarhuset intaga. Detta stadgande ar öfwerensstämmande med hwad 14 §. iden nu gällande R ddarhus-Ordningen af den Zi Mars innewarande är förejkriswer, och Wi hasme deraf funnit en ytterligare anledning, att detsamma nu bibehälla. Wi befalle Eder Gud Alsmägtig synnerligen Nådeligen. Orebro Schtt den 11 October 1310. LH. k t.. 6. ak Wetterstsät. Herr 440 Den 12 Oktober. Herr Baron och Landl-Marskalken: Da denna Kongl. Maj ts Nådiga ffrifwelse icke innefattar en allmän fräga, hwit ken efter Riksdags Ordningen nödwändigt ffulle hwila pä bordet, får jag hemställa huruwida Ridderssapet och Adeln ffulle behaga detta mål genast afgöra. Ropades Ja. Herr Landt-Marskalken hemstälde derefter om Riddcrffapct och Adeln ffulle behaga, uppå den af Konungen uppgifna anledning, bifalla det af Hans Maj:t föreslagna tillagg till 2Mom. i 12 §. af Riddarhus-Ordningen. " Samtycktes. Och ffulle i anledning häraf Riddarhus-Utskottet anmodas att med förslag till underdånig ffrifwelse rörande detta ämne Lill Ridderffapet och Adeln inkomma.
M:l i frågan om beredande af större fullständighet ät StalsRontorets memorial-böcker, yttrade Hr von Hartmansdorff: Vid den punkt, som R. o. Ad. nyss biföll, vill jag göra en erinran, utan att likväl bestrida det beslut, sorn är fattadt. Min anmärkn. är, att StatsKontoret nog knapphändigt förer sina räkningar öfver de fonder, det förräntar. Det borde finnas icke blott en hufvudräkning för hvarje sådan kassa, utan jemväl en räkning med låntagarne, d. v. s. en inkomsträkning och derjemte en annan med pensionslagarne eller en utgiftsräkning, på det att redovisningen måtte vara fullständig. Jag gör denna anmärkn. äfven med afseende på hvad i detta hänseende kan framdeles ifrågakomma. Hr von Troil: Utan att ingå i något bedömande af giltigheten af den anmärkn., som Hr von Hartmansdorff nyss har framställt, ber jag endast att få fästa upmärksamheteu derpå att så vida K. M:t skulle finna någon förändrig i SlatsKontorets bokföring af behofvet påkallad, och anse någon sådan räkning med StatsKontorets fonder och pensionstagare nödig, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, så är detta en åtgärd, med hvilken R. St. icke nu haft att sig befatta, utan som endast och allenast kan tillvägabringas genom en befallning ifrån Regeringen. Jag tror således, att den nu gjorda anmärkningen icke lägger något hinder i vägen för bifall till denna punkt i Betänk., hvarom jag vördsamt anhåller. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att den del af Utsk:s Utlåt., hvaremot Hr von Hartmansdorff gjort sin anmärkn., redan var af R. o. Ad. bifallen; hvarefter R. o. Ad. biföll den nu förevända utan anmärkn. lemnade punkten. Den 22 Juli. m Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 19 och 21 d:s på bordet lagda, Utlåt. N:o 178, i ani. af K.
För min del Den 28 M a j f. m. 333 tror jag, att de indelta båtsmännen åtminstone till största delen icke äro lämpliga till sjöförsvaret, emedan de i allmänhet, såsom landtboer, hafva motvilja mot sjörensten. Jag tror, att det skulle vara vida ändamålsenligare och mindre dyrt, att inmllera våra skärgårdsboer och fiskare att, i händelse af krig, tillhöra sjövapnet och att någon gång under fredstid öfvas. Det här citerade förhållande med våra båtsmän visar oss ytterligare behofvet framför andra sjömagter att öfva vår personal och att anslå medel dertill. Gr. Horn har trott, att vi böra förskaffa oss en linieskeppsflotta, Jäinpad efter våra behof. Det är naturligtvis svårt att undersöka eller afgöra, hvad som i detta fall är vårt behof, 0111 icke det får antagas vara relativt till de ilottor, som troligast kunna anfalla oss. Om man uppriktigt Och med afläggande af all den höflighet, en af våra Ministrar vid ett främmande Hof, för några dagar sedan här påstått etiquetten fordra mot utländska magter, talar om vår södra granne, hvars militär-institutioner jag sjelf förlidet år varit i tillfälle att till någon del bese, så är det visserligen å ena sidan sannt, att han är högst illa organiserad och öfvad i afseende på sitt infanteri och artilleri, men deremot förträffligt i afseende på sitt sjöförsvar; Danskarna hafva ett ypperligt sjöfolk och en ypperlig materiel. Jag tvekar icke heller att förklara, att om vår flotta skulle drabba med deras, är det fruktansvärdt, att vår icke stod profvet, så säkert det å andra sidan skulle synas, att förhållandet vöre alldeles motsatt, örn de båda nationernas armeer skulle komina att drabba tillsammans. Men detta förhållande är icke underligt, emedan denna lilla stat fäster ett uteslutande hopp på sitt sjöförsvar. Danskarna hafva årligen trenne svåra fregatter utrustade, hvaraf två stationerade i Vestindien och en stadd på segling dit eller derifrån för att aflösa eller efter att hafva aflöst en af de förra. Dessutom är vanligtvis hvarje sommar en fregatt utrustad för cadett-exercisen.
Krigs-Kollegium i underdånighet afgifna och till Revisorerne nådigst öfverlemnade Berättelse om förvaltningen af de till Kongl. Kollegii Andra Departements Underhålls-Afdeinings disposition ställda stats-anslag, hafva Revisorerne likväl fått emottaga öfver berörde medel för båda revisionsåren förda hufvudböcker, hvilka i Kongl. Kammar-Rätten undergått granskning utan anmärkning och utvisa: Debetår 1S4Ä. år 1843. Balans från föregående året: — Fordran hos Uplands Regemente, anmärkningsmedel, , .. 20: 25. — 12: 43. — Balans till påföljande året: — Utgifter'. Till Bokbindaren F. Svanberg 4: 24 — Balans till påföljande äret: — Å den i förra Revisionsberättelsen omnämnda fordran hos Uplands Regemente, 20 R:dr 25 sk., anmärknings-medel, hafva år 1842 blifvit inbetalda 7 R:dr 30 sk. Hvad återstoden beträffar, liar, enligt anteckning i 1842 års hufvudbok, Kongl. Kammar-Rätten den 2 September 1840 deröfver resolverat till Utslag, hvaremot 1843 års hufvudbok innehåller, att densamma utgöres af medel, ådömda enligt Underhålls-Afdelningens hos Kongl. Kammar Rätten öfverklagade Utslag.TIemställande Revisorerne, att åtgärder måtte vidtagas, på det denna räkenskap nu omsider måtte kunna upphöra. 1§29 års Mötes Passevolans lo ii d, sorn, jemlikt föreskrifterna i Kongl. Brefvet den 27 Augusti 1831, förvaltats och redovisats afskild från nya Mötes-passevolansfonden, kommer, till åtlydnad af Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 24 Juli 1844, att, från och med innevarande år, med sistberörde samt gamla Mötes-passevolansfonderna sammanslås och uti en för dessa fonder gemensam hufvudbok redovisas.
General-ordres, just för att kunna begagna ångbåtsfart, medgåfvo, är säkert. Hvad åter beträffar det här framkastade förhållandet med commenderingen från Wermlands reg:tc till Waxholm, så måste denna commendering, sedan General-ordres uppå General Melins reqvisition blifvit utfärdade om densammas afsändande, afgå afven enligt General-ordernes ordalydelse med marche force'e, för att på utsatt dag framkomma. Jag tror att då, likasom vid andra tillfällen, man önskat göra annorlunda, om tiden tillåtit det; men det är icke alltid omständigheterna medgifva att göra såsom man vill, utan att ett större ondt skall vika för ett mindre, och härvid sannas troligen icke mindre hädanefter än hittills ett ordspråk, som vi alla känna: La critique est facile, 1’art difficile. II. Ex. Hr Gr. Brahe: Jag har begärt ordet endast för att erinra om ett förbiseende af Hr Hjerta, då han velat lemna mig den upplysning, att ångbåtarne, ehuru tillhörande enskilde personer, äro tillgänglige fqr alla. Jag tror Den 19 Februari f. m. 2o5 mig hafva ådagalagt, att jag kände detta, då jag sagt, att man försökt så mycket som möjligt afpassa commenderingarne efter de dagar, då ångbåtar afgå; men då comraenderingarne ske från så olika trakter, blir det svårt, att på en gång få sådan transportlägenhet för dem alla, — och derföre nämnde jag, att äfven den olägenhet bör tagas i beräkning, att ångbåtarne äro enskilde personers egendom. För öfrigt vet jag, att deras resedagar äro bestämde, och Gr. Ridderstolpe har äfven upplyst, alt General-Befdlhafvarne haft sig anbefaldt, att derefter ordna commenderingarnes samling.
Fisk: saltad eller inlagd: Anchovis, Sardeller och Thon fisk, 3o sk. värde och 6 sk. införselstull per ®, voterar Ja; den, det ej Vill, voterar Nej; vinner Nej, så införes i Taxan följande stadgande: Fisk, saltad eller inlagd, Fransk Anchovis, Sardeller och Thonfisk, värde 3a sk. och införselstull 8 sk Prot, 18.j.o och 18, fl, 5 Sami. Å Afid, dä Höft, 5 34 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 41, Cabiljou, Längor och Torsk, Lax, Trenne Riks-Stånd hafva bifallit den af Utskottet å detta slags saltad eller inlagd fisk utsatta utförseis-afgift; men som Ridderskapet och Adeln ansett så väl denna, som alla öfrige under hufvud-rubriken Fisk förekommande artiklar, å hvilka Utskottet föreslagit utförsels-tull, böra vara från en slik afgift frie, så lära voteringar derom blifva af nöden, enligt nedanstående i deras behöriga ordning förekommande propositioner: 5 0:0. Den, som anser Fisk: saltad eller inlagd: Cabiljou, Längor och Torsk böra vid utförsel draga 6 sk. tull per tunna, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, blir denna artikel vid utförsel tullfri. Den af Utskottet å saltad Lax föreslagne införselstull är af trenne Stånd antagen; men sorn Bonde-Ståndet bestämt sagde tull till 6 R:dr 32 sk., kommer, i fall detta beslut vidblifves, följande votering att ega rara: 51:0. Den, som instämmer i Utskottets förslag, att å Fisk: saltad eller inlagd: Lax: bör bestämmas 3 R:dr införselsafgift per tunna; voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages införselstullen å denna vara till 6 R:dr 3a sk.
Den siste värde talaren synes hafva fäst sig endast vid pensioner; men det är mera vigtigt att tillse, huru förhållandet är med fullmakter och konstitutorialer. Att dessa i sin grund rättsvidriga afgifter äro ganska betungande, kan icke nekas, då de uppgå till 5 proc. af lönen, hvarå dessutom årligen måste betalas bevillning. Jag yrkar fortfarande afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till min motion. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan, dels ock afslag derå samt antagande af Hr Fåhrsei i ämnet väckta motion, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dervid svarades många ja, jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Utsk:ts hemställan öfverst å sid. 6 med dertill hörande text. Bifölls. §§ 4 och 5. Utsk:ts förslag biföllos. § 6. Utskits hemställan öfverst å sid. 8. Bifölls. Utskits hemställan medlerst å samma sida. Hr Lagerbjelke, Bror Johan Syrach: Mot det beslut, hvartill Utsk:t kommit, har jag reserverat mig. Det är tydligt, att om det värde, hvartill fast egendom i bouppteckningar skall upptagas, är beroende af hvad bouppteckningsmännen bestämma, detta värde kommer att utfalla ganska olika, med hänseende till hemmanens verkliga värde, hvilket måste vara en orättvisa. Skälet, hvarför sistlidne riksdags Bevilln.- Utsk. föreslog och R. St:r bi föllo en minskning i kartan å bouppteckningar, var just att, efter de höjda taxeringsvärdena, den förut bestämda kartan ansågs skola för hardt drabba sterbhusen.
Skulle Norrmännen åter icke i detta iäil vilja erkänna historiens vittnesbörd, återstår ej något annat fin hvad jag sett till och med i Norska tidningar uttalade, nemi. att unionstecknen må borttagas från de båda''rikenas flaggor. Jag förmodar äfven att, i händelse af vägran å den af mig föreslagna punkten, en i en framtid vaknande nationalkänsla skall veta att begagna det andra alternativet. Jag vill icke längre uppehålla 11. o. Ad., utan anhåller vördsamt att Hr Gr. o. Landtm, måtte framställa propos. pä bifall till en så lydande punkt, som jag nyss hade aran uplasa. Hr Brakel, Mauritz: Jag för min del kan icke annat än förorda bifall till den skrifvelse, som Gr. Sparre föreslagit, icke derföre att den, såsom Hr Printzensköld påstått, är vältaligare, utan emedan den är mycket bestämdare och går mera rakt på saken. Jag skall bedja att få för Hrrme upliisa blott en enda fras ur Exp.Utsk:fs förslag, som just innefattar sjelfva hufvudsaken. Den lyder sålunda: »Och hafva 1{. St:r, efter de öfverläggningar, som rörule detta vigtiga ärende egt rum, för sin del ansett att, i det upgilna ändamålet, nedanuiimnde ämnen synnerligen förtjena att uptagas, utredas och närmare bestämmas, nemi. sättet för Konunga-, thronlöljareoch förmyndare-vals anställande, interimsregeringens sammansättning och verksamhet, uniotiskonungens dispositionsrätt öfv er arméen och flottan samt försvarsverkets skyndsamma ordnande efter en gemensam plan, grunderna för utgörandet af bidrag till gemensamma kostnader, inrättandet af och formen för en unionel representation för vissa ärendens behandling», rn. fl. Nåväl, jag frågar Eder, Mine Hrr, om det finnes något, som är så nära bestämdt som thronföljareoch Konungaval? Hvarföre skall man dä begagna uttryck, som antyda att dessa ämnen böra närmare bestämmas? Borde det icke stå att de böra på ett lämpligare sätt förändras eller ordnas?
Då nemligen Förordningen den 13 Juni luUO, angående lagfart och hord, äfvensom Inteekmngs-Forordningen den lo Juli 1818 13°§, innefatta, att den, som köper fast egendom, kan utan nå . vnt sitt äfventyr, dröja med lagfarten, i stad intill slutet af tiedje må . “h på landet till det Ting, som infaller näst etter sex månader, från (!,rhandeln slutad lilef, och att icke, med mindre den tid forsummas, iot^ egarens borgenärer hafva rättighet taga inteckning i fastigheten, sa to - er Sf aU de inteckningar, som för den förre egafens skuld ske under liden emellan köpet och lagfarten, icke äro gällande, änskönt Rätten och borgenären okändt, då inteckningen gats. Det kan således n. da att inteckning, ehuru meddelad med iagttagande åt alla ag iga orma äe, 1 lock miste älergä och blifva kraftlös, utan att uägö.i m„,bgM. eilVes att sådant förese, vid den tid, dä länet sker. Detta bor förebyggas, guves aixsuua » atp vid uDnkommande tlcre^ökaXgErt och inteckning vid samma rättégångstillfälle, intecknings S^an^r“Uf ochdå FöSi^Tom städsel och lego af jord på landet den 13 Juni 1800 ej utesluter den tolkning, att arrende-contracl, Iniike intecknas sist vid del Ting, som infaller näst efter sex månader från d et contractet slöts, icke skall rubbas åt köp, som under liden sker, åt ven om köpet lagfares innan arrende-conlractet till intecknande upp vises, In ari, enomP köpare, som icke afveta! contractet, kan bill va lidande; så finnes, ;itt äfven i detta hänseende erfordras förändrade och pa ofvannamnde SrUndSKmiefter Stats-Rådets och Högste