Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ln nödvändig följd ak de lane-k>sräl.kiZade killverkninAarnes sälunda tillökade värde kar ock blikvit en deremot svarande ytterligare lörminskning «k allmänna läns-rätten, I,vilken, ännu är 1826, utgående till 28 procent, Lr ,836 nedgätt till 17 3/4 procent; livarekter oek sedan Kongl. Naj:t, med kästadt akseende a Ilikets 8tänders i ämnet gjorda kramställningar oek, elter ^rökning ak Lommerce-Lollsgii underdäniga utlåtande ock korslag, under lojasiet al är ,836 kastställt en fördelning i tvenne elasser ak de till län ak iVIanutäctur-Liscont-konden berättigade tillverkningar, asvktande att företrädesvis bereda en större läne-tillgäng kör sädane tillverkningar, som dels utgöra kullständigare förädlingar ak räämnen, dels kördrg kör deras bedrikvande större anläggningar ock körlag, dels ock körut innekakt serskild kögre lane-rätt, än den allmänna, den ärliga kördelningen ak kondens tillgängar utlällit köljande sätt, nemligen: ,:sta LIassen 18 i/Z procent. 2:dra O:o . ,5 d:o. 3:dje I).o ,3 1/^2 d:o. esta LIassen ,8 3/4 procent. 8 /fong/. Orovo^V/o/r.. lV.-o '6. 2i<Ira Olassen . >5 procent. ?3:öje O:o . lo d:u. ^ c / § ^ A. :8ta Olassen ^> ^ 18 procent. 2:dra O:o ... i3 l/^2 d:o. 3:dje Oo A d:o. Ilärunder dock icke inberäknade de serskildt bestämde läne-ratterne för Kskilstuna manufakturister ocli lörlsggave, 33 i/3 procent af tiilverkningsvärdet för de loire, oell procent af fÖrsäljningabeloppet för de senare.
Bältens Ordförande och Ledamöter ingen ersätt* ning af Parterne; men då syn på stället måste gite, hafva Ordförande och Ledamöter rätt, att, så »om vid Härads Syne*Bätt, uppbära dagtraetamente och ersättning för resekostnad, och vid de Urtima sammanträden, hvarom här ofvan i 6:te puncten är nämndi, galle hvad om resekost* nåd och dagtractamente vid Urtima Härads-Ting sägdt är, 9:0 För Protocoll och Utslag ega Ordföran-> den uppbära lösen till lika belopp, som för Ha* rads Rätt finnes stadgadt, lolo Egodelnings-Rättens Ordförande och Ledamöter stånds för Tjenstefel till ansvar in-*, för Hof-Rätc, dit äfven Egodelnings-*Rättens Dombok bör, inom den tid och vid det ansvar Härads*Rätts Dombok stadgadt finnes, insäft™ da». Riksens ötander framhärda etc. Underdåniga Skrif velger, 23 N:o 407. Uppl, o, god k. bos Ridd. o. Ad, d, 15 Dec. 182$. Preste-Siåndet d. ib Borgare-Ståndet d. 15 -— •— Bonde-Siandet d. 16 Riksens Ständers underd. Skrif velse, i anledning af Kongl. Majds Rådiga Proposition, om ändring i nu gällande föreskrifter för j4rrende-*Spannemålens utgörande af Kungsgårdar och derunder lydande lär genheter, S. A. K, T-Jti Nådig Proposition af den 18 sistlidne Jånuarii, har E. K.
För amortering af berörde skuld, hafva, genom Eders Kongl. Majds Nådiga Bref af den 10 November 1834» blifvit anvisade å anslaget för Kongl. Slottets underhåll 8,000 Rdr årligen, samt dessutom å extra utgifls-medlen åtskilliga utbetalningar, enligt Eders Kongl. Majds särskilta Nådiga Bref; och då Rikets Ständer, i anledning af Eders Kongl. Majtts Nådiga Proposition vid 182c) och i83o årens Riksdag om StatsVerkets tillstånd och behof, uti underdånig skrifvelse af den 20 November 1829 anhöllo, att det återstående arbetet vid Lejonbackens orabygg - — 216 —. nåd1 målte inskränkas inom det dertill af Eders Kongl. Maj;! bestämda årliga anslag, samt Rikets Ständer vid 1834 och >835 årens Riksdag, uppå Stats-UtskoLtets tillkännagivande,. att granskningen af redogörelserna för Lejonbackens ombyggnad under åren i830', i83r, i83a och i833 ej till någon åtgärd föranledt, uti underdånig skrifvelse af den 15 December 1834 » sådant hos Eders Kongl. Majit anmält, hvarefter amorteringen i stadgad ordning fortgått; har detta förmodligen varit orsaken, hvarföre icke den återstående skulden blifvit i Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer vid sist förflutna Riksdag omförmäld: beroende det af Eders Kongl. Majit, huruvida den del af berörde skuld, som vid nästa Riksdag kan finnas återslå, då må anmälas hos Rikets Ständer till liqviderande på en gång , med särskilt anvisade medel, så att det ifrågavarande stats-anslaget kan blifva oafkortadt disponibelt för nödiga reparationer å det Kongl.. Slottet. Hvad Revisorerne anmält, uti 14:
Herr Biskopens uppgift stöder sig pä minne, wid ett tilfälle dä Protokoll hölls; att Propositionen ej fanns wid Protokollet, är Sekreterarens, ej Grefwe L^UenbortzS fel; men derwid bör äfwen märkas, att om den än funnits, hade den af Herr Biskopen ej kunnat äderopas, emedan Protocollct dä ännu ej war justcradt. Detta anförcs blott för att bewisa, pä huru lös grund Herr Biskopen bpggt sin klagan. Zerr Biskopen Baron borner: Herr Biskopen uppger säledcs efter minnet följande Proposition: Den som bifaller Klnfli-Afdeliiingcns betänkande, swarar Ja; den det icke will, swarar Nej; winner Nej» skola de stycken sä wäl i Herrar Fullmäktiges, som i iZog ars Herrar Revisorers Protokoll, hwilka icke innchälla nägon hemlighet, ukssnfwas och asicmnas till Rikets Högloft. Ständer. Anmärkning Den rätta Voterings - Propositionen war som följer: Den som bifaller Kansli »AsdclningcnS tilstyrkande i afseende pä Baron Österströms Memorial, skrifwer Ja; den det ej will, skri iwer HNej; winner Nej, förblifwer äfwen Banco.-U'skottet wid betz beslut, att i sin afgifwande Allmänna Rr - Z6o Den 1Z Scptembek. Relation till Rikets Ständer, cn sädan berättelse om Realisationen bör inflyta, som Banco-Ulstoltct förut derom stadgat, med förklarande, att Handlin. garne och Protocollen, sä widt de Reakisations-plancn angä, jemlikt det i K lisli - Afdelningen deraf författade Sammandrag, icke innefatta hemligheter, sä att i grund deraf, de böra allmän kännedom undandragas.
Uti gamla i5:de, nu föreslagna i3:dö är, i enlighet med den praxis, som utan bestämdt stadgande nu eger rum, det Moment tillagdt, att gods må kunna transporteras från en stads credit-upplag till en annans, dock med credittidens beräkning från den dag godset först upplades. Stadgandet 1 19 har i 17 §. i' nya Förslaget blifvit fö ränd ra dt, med anledning af den å rått Socker i Taxan utsatta medel-lull. 20 §. i nu gällande Taxa, som stadgar vissa minimi-qvantiteter för införseln af Vin och Caffe, bar blifvit alldeles utesluten, såsom ändamålslös, då den endast afser missbruk genom olaga lossning, och sådan, utan tillsyn ocb controll, både i ena och andra fallet, ka1!™ utöfvas. Uti sista Momentet af 24 §• och nu föreslagna 21, företer sig den lämpliga förändring, Bevillnings-Utskottets Betänkande W-o 27. 97 förändring, att Utskottet ansett främmande lands fartyg icke vara berättigadt att intaga någon qvantitet af Ved, Beck och Tjära , utan att derföre erlägga behörig Tull. Uti 25:te, och 22:dra, §§., äro endast några förtydliganden gjorda, utom det, att hvad förut stadgadt blifvit om fartyg, som anlända från Pommern och Wismar endast med Spannmål och Ull, nu blifvit förvandladt till allmänt stadgande. Hvad 26 §. i nu gällande* Taxa stadgar, att Godsegaren skall abandonnera varan, då den tagit skada om skeppsbord, och tull icke vill betalas, har synts Utskottet vara nog strängt och obilligt emot Godsegaren, hvarföre Utskottet uti det nya Förslagets 23 §. ålagt Godsegaren betala full Tull, då han sjelf vill disponera en förskämd vara, men att, då densamma abandonneras, varan bör säljas på auction, och tullen erläggas endast efter auetions-priset. Uti nu föreslagna 26 §., svarande Bill. till R. St.
Vid 1834 års Riksdag var också Lag-Utskottet af den. mening, att en sådan ändring af stadgandet i 1805 års Kongl. Förklaring, sorn nu åter blifvit ifrågasatt, icke borde göras, utan ansåg till och med nödigt föreslå, alt dorastofarne skulle, genom serskildt Ci rculaire, erinras om noggrann t iagttagande af föreskriften, att uppbud å afluind fästighet icke borde beviljas, innan sökanden med fullständiga åtkomsthandlingar styrkt sin fånges mans egande-rätt. Olägenheterna af fördröjd lagfart äro ringa emot vigten af de rättsanspråk, som genom en ytterlig lätthet att vinna lagfart, äfven på ofullständiga åtkomst-handlingar, skulle i mer eller mindre jnon äfrentyras. Den, som förvärfvar fastighet, hvartill egande-rättey pra?sumlionsvis kan antagas vara utsatt för klander, och detta bör alllid befaras, då säljaren ej på lagligt sätt kan visa sia egen åtkomst, —• måste underkasta gig följderna af Lag-Utskottets Betänkande, N'.o 134. 41 af den osäkerhet, i hvilken han sig sjelf försålt. Att undanrödja dessa följder, på bekostnad af tredje mans möjligen bättre rätt, som af en eller annan orsak, icke är kunnig eller inom en kort tid blifver gällande gjord, anser jag icke öfverensstämma med de allmänna skyddande grunder, lagen uppställt för öfverlåtelse af fast egendom; och för denna mening har jag funnit ett stöd i nya Civil-lagförslaget, hvilket i 7 Cap. f\ § Jorda-Balken förbjuder lagfart, då icke förra egarens åtkomst kan till fullo styrkas. Af dessa skäl finnér jag mig icke kunna tillstyrka något afseende å de i detta ämne väckte motioner.” Uti denna reservation har Herr Friherre Stjernstedt instämt. Ank. till Exp. Utsk. d. 19|Sept., kl. 1? midd. Betänkande, i anledning af vacht a motioner om ändring i nu gällande stadganden, angående behandling af frågor om oenighet makar emellan. Till Lag-Utskottets handläggning hafva i detta ämne blifvit remitterade följande motioner: af Från Höglofl.
Denna försträckning införes i debet af conto och antecknas både å skuldesedeln och å depositions-attesten: för att ej erhålla alltför många liquidationsdagar för räntorna, kunde fastställas att blott den i:stä och ljtde i hvar månad utsälla obligationer. 7:0 Ar egendomen förut intecknad, men under hälften, erhålles blott fyllnaden till halfäten. 8 m Ar egendom graverad utöfver hälften jj erhållas biträden endast i den mån, sorn inteckningar under halfva värdet infrias och dödas. 9:0 Låntagaren erlägger ränta efter 6 för hundrade om året, och betalar hälften deraf vid hvart halfårs förlopp. Skillnaden af en procent användes dels til! administrations-kostnader, dels till amortissement; så att förvaltningen för cfi« verskottet inköper hypotheks-obligationer , hvarå räntan på samma sätt begagnas och producten afskrifyer på hvart conto, efter årligen afslutad bok, 10:0 Betänkande om Rikets Penninge-Verb 10:0 Räntan uppbäres jemte allmänna ut-1 skylderne i orterne, och förfallne ränte-coupons till hypotheks-obligationerne kunna dervid såsom penningar emottagas och till inrättningen insändas. 11:0 Underlåten ränte-betalning uttages med samma stränghet, som allmänna utskylderne, dock skall hypotheks-förvaltningen besluta, innan uppbud till fastighets-försäljning får ske. 12:0 Den sorn vill träda utur hypotheksinrättningen inlemnar obligationer, motsvarande sitt debet, och återtager sina lån.handlingar emot depositions-att estens återställande. 13:0 I den mån enskilde, i följd af hypotheks-inrättningen, kunde betala sina lån till pit. blikå Cassör, skulle dessa finna sin förmån att inträda i inrättningen och emottaga dess obli-i gationer, hvarigenom förvaltningen blefve i tillfälle att kunna försträcka äfven contance penningar, i stället för obligationer, och således alltid uppehålla deras värde, hvarmedelst allmänna räntan af sig sjelf nedfölle till fem procent. 14:0
Hvart, visste hon ej själf, men blott dit, där hon ensam och osedd kunnat få gråta ut — riktigt få gråta ut öfver sig själf och sitt elände. U N Men häradsdomaren hade nu kommit fram, och sedan han berömt Nils för hans raskhet, gaf han befallning om en annan hästs förspänning, ty en sådan sprakfåle, som den på hösten köpta hästen nu visat sig vara, ville han då på inga vilkor köra, då han hade två kvinnfolk i slädan. Snart var skjutsen i ordning igen, och häradsdomaren och hans döttrar reste så af till Järfva. Vid gårdsgrinden stod Nils kvar o c h blickade efter dem till sista skymten af slädan syntes vid en krök af vägen. Då drog han en smärtefull suck och mumlade: » I morgon säjer jag upp mig! Jag har ingenting mer här att göra. » Senare på aftonen, då grannskapets nngdom församlat sig till lek och dans i drängstugan, gick Nils in till mormor. Gumman, som var ovanligt kry för dagen, började genast spraka. Den vänlige, hjälpsamme drängen hade helt intagit hennes gamla hjärta, och när det föll sig så, sprakade hon gärna med honom. » Såg Ingeborg glad ut, när di reste? » frågade hon så plötsligt. » Jag kan just inte säga. Hvarför frågar mormor det? » » Ah, hon har just aldrig varit glad, stackare, men jag tycker, att hon på sista tiden sett ändå sorgsnare ut än vanligt. Tycker inte du så med? » » H o n har ingenting att sörja öfver, tycker jag, » genmälte Nils undvikande. » Och när hon nu ska ' sta ' å gifta sig med en ung, rik änkling, borde hon väl vara riktigt glad. » » Ja om det blefve allvar af, vore det väl! » utdrast mormor, hvilken lik de andra var öfvertygad, alt änklingens frieri gällde den äldsta dottern. » Kanske hon kunde bli litet lättare o c h gladare till humöret sedan, hon har just inte haft någon glad ungdom, stackars barn.
Utan att fästa mig vid ordalydelsen i BondeStåndets ProtöcoIIsUtdrag, som jag anser vara tvetydig* instämmer jag med Herr Grefve von Platen, att såsom ett Bihang till återremissen* StatsUtskottet måtte antnodas inkomma med förslag till ett för - Den ri April c, >n. förskott 'if 000,000 R:dr Banco och med tillägg, att de öfrige RiksStånden inbjudas att deltaga uti enahanda beslut. Friherre gjerta, Fredric: Framställningen i BondeStåndets ProtocolisUtdrag synes rnig något tvetydig. Deremot har Herr Grefve von Platen väckt en ny motion, som Ridderskapet och Adeln, enligt 4g §. Riksdagsordningen, åger rättighet att upptaga och genast remittera. Då har saken tagit en ganska formlig vändning och denna nya fråga ej blifvit sammanblandad med åtterremissen. Jag skulle till och med vilja tillstyrka, att de 4oo,ooo R;dr Banco, utgörande minimum af de summor, om hvilkas anslående fråga varit, fingo förskottsvis anordnas. Friherre Anckarsvärd: Jag har vål å ena sidan alldeles icke något emot den gjorda hem* ställningen om förskottets utbetalande, men jag kan å andra sidan ej inse hvarföre mera skall utbetalas, ån som för de ögonblickliga behofven erfordras. Det blef ej nödigt att föreskrifva något, hvarken om 5oo,ooo Riksdaler, eller 4oo,ooo Riksdaler, så vida man stadnade vid att såga, att den summa som erfordras, skall förskottsvis utgå. Det år således blott emot beloppets fixerande jag opponerar mig, och önskar, att StatsUtskottet sjelf måtte lemnäs tillfälle att utlåta sig i denna omständighet, såsom bäst kännande beskaffenheten af de mest trängande behofven. Ridd, o. Ad, Prof. 5 Band; 22, 358 Den ri April e, m, Grefve von Schwerin: Jag kan icke instäm* ma i den mening, som Herr Friherre Anckarsvärd sist yttrat.
Uti underdånig skrifvelse af den 30 December 1840, begärde Rikets då församlade Ständer, att en fullständig och noggrann undersökning mätte anställas, angående sådane uti hemmanens ränta och skattläggning icke inbegripna dagsverksoch arbelsskyldigheter, som in natura utgöras till kronans hemman och lägenheter, hvilka såsom boställen m. m. äro embefsoch tjenstemän anslagne eller till inrättningar uplåtne, hvarvid borde utredas, huru dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå de sig grunda, hvarjemte Rikets Ständer, hvilka för sin del beslutat, det åliggandet att in natura utgöra omförmälde dagsverksskyldigheter skulle, vid nuvarande innehafvares afgång, uphöra samt vederbörande deremot erhålla contant ersättning, beräknad efter årets markegångs-pris,— tillika i underdånighet anhöllo, att sedan nämnde undersökning försiggått och vederbörande blifvit hörde, samt i betraktande kommit, huruvida antingen den lösen, som för ifrågavarande dagsverksskyldighet komme att erläggas, lämpligen må kunna till Stals-Verket indragas, emot anvisande af Statsanslag till dem, som vore till dagsverkens åtnjutande berättigade, eller på hvad sätt annars lämpligast skulle kunna dermed förfaras, Kongl. Majit täcktes Nådig Proposition i ämnet till Rikets 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 296. Ständer aflåta; och har, efter hvad Utskottet inhemtat, den sålunda begärde undersökning blifvit, i afseende på de i Skåne utgående dagsverkskyldigheter, under sistlidet år genom Kammarrådet och Riddaren Cassel, på Nådig befallning, anställd och i det närmaste fulländad.
Dessutom erhållas mot förhöjd afgift med hvarje nummer en fin kolorerad modeplansch i stålstick. Ännu är ej för sent att verkställa prenumeration! Gör det oförtöfvadt, och Ni ångrar er e j! Prisen: se detta nummers annonsbilaga på första sidan! Minnen. ^ \ å sorgen träder fram, tung och dyster, ^Jrl när döden bjuder sitt obevekliga: skiljas, då strider hjärtat sin heta, tysta • kamp. Och den är bitter; tungt är att le, men lifvet ställer sina kraf. Hjärtat må sörja, men ögat måste blicka ut i lifvet, tauke och hand måste arbeta vidare, man måste resignera. Och så småningom skördas frukterna för vår själfbehärskning. Intresset vaknar, arbetet blir åter kärt, det brusande lifvets ström tar oss på nytt på sina böljors rygg — och sorgen träder tillbaka. Det är härligt, det fulla rika lifvet, härligt att mäta sin kraft i oförtrutet arbete, eggande denna täflan, där hvarje nerv, hvarje tanke spännes. Dagen är så kort, den som stannar, blir efter. Framåt alltjämt till ny äflan och strid! Och minnet bleknar mer och mer, slocknar — dör. Dock snart är sommarn, den glada arbetstiden, förbi, och hösten kommer, lifvets höst, då kraften mattas, den arbetsvana handen blir darrande och svag, tankens skärpa tröttas. Allt lutar till vinterns ro. Men den korta vinterdagen blir lång, så lång. Det blir ödsligt och tomt i den gamlas sinne, vinterkallt och vintergrått. Enformiga och intresselösa krypa dagarne fram. Ensam står den öfverblifna i ungdomens skiftande lif, de gamla vännerna hafva fallit, skörd efter skörd, och hvila i ro. Den enda vän, som troget skulle följt ända till lifvets afton, har under dagens fullhet blifvit förbisedd och försummad. Minnet har vanvårdats till döds. Ensam är den gamla, och enformiga och tunga glida dagarna fram. I lifvets högsommar är allt rikt, den sjudande kraften har nog i sig själf, nya tankar, nya uppslag strömma ständigt till.
Det Nådiga CirculaireBrefvet af.den 7 November 1827 låter Rustoch Rotehållare veta, att deras uteblifna svar, å den framställda frågan, huruvida de önskade förlänga Passevolance-afgiften, skulle anses som ett nekande dertill. Men det påföljande CirculairBrefvet af den i3 Fehr. Den 17 Julii f. m. 35 Landshöfdingarne, att låta antyda Rustoch Rotehållare , att bestämt förklara sig, huruvida de utan vilkor ingingo på Passevolancens utgörande eller ej. Kongl. Regeringens Förordnande den 8 Maji 1828 säger uttryckligen: att den åtagne Passerolancén borde i vanlig ordning uppbäras och redovisas, och gifver den hestämda tydning åt de Rustoch Rotehållares tystnad, sorn antingen med yttranden utehlifvit, eller 2:ne gånger hörda likväl gifvit vilkorliga svar m. m., det skulle dessa Rust-och Rotehållare anses hafva medgifvit sig vilja, enligt Kneck teContracten, besörja om sina karlars och hästars underhåll vid förefallande marcher och möten. Då nu ConstitutionsUtskottet i sitt Memorial N:o 16 upptager och redogör för dessa Nådiga Skrifvelsers innehåll, synes mig öfverseendet och uraktlåtandet att anmärka det osammanhängande och olagliga i dessa med hvarandra jemförda skrifvelserna, likväl något för vidt utsträckt, och med fog horde man kunna väntat, att Utskottet insett det förledande och förvillande i senast åberopade CirculairBrefvet att påbörda Rustocli Rotehållare ett medgifvande, att vilja hålla deras karlar och hästar under marcher och möten enligt KneckteContracten, som derom icke nämna ett ord, hvad Rusthållare beträffar, men som derifrån uttryckligen befriade Rotehållare. Det hade för ConstitutionsUtskoltet varit ganska lätt, att in33 H. 3* 30 Den 17 J u 1 i i f. m. fordra upplysning om de åtgärder, som varit en följd af de åberopade Kongl. CirculairBrefven.
Flottans etablissement å Nya Varfvet vid Göteborg icke utan en vidlyftig, med högst betydlig kostnad förenad befästning kunde skyddas emot fiendtliga anfall samt just den omständigheten, att en del af Flottan med sina dyrbara förråder vore der förlagd, sannolikt skulle gifva fienden ökad anledning att emot Göteborg rigta sina anfall, Flottans nämnda etablissement borde tili lämpligare ort förflyttas: och sedan detsamma, både i afseende å personal och fartyg, undergått en betydlig inskränkning samt år 1854 blifvit från station förvandladt till en depot, lydande under Stockholms station, hade äfven den Komité, som år 1861 tillsattes att utreda lämpligaste sättet för ett tidsenligt ordnande af rikets sjöförsvar, i sitt underdåniga betänkande af den 23 Maj 1862 tillerkänt åsigten om Nya Varfvets olämplighet för Flottan en ökad giltighet i samma mån som platsens försvar mot nutidens sjökrigs-materiel blefve ytterligare försvåradt; på grund hvaraf Komitéen tillstyrkt, bland annat, att Flottans nuvarande depot på Nya Varfvet måtte genom försäljning eller på annat sätt, som för Kronan kunde finnas fördelaktigast, tillgodogöras. Enär likväl de anmärkta olägenheterna deraf, att en del af örlogsflotta!) ännu funnes vid Göteborg förlagd, syntes under nuvarande förhållanden icke vara så betydliga att fartygens bortflyttning behöfde påskyndas och kostnaden för depotens underhåll med dertill hörande personal icke vore större än som skäligen motsvarade behofvet för materielens behöriga värd, hade Kongl.
STOCKHOLM, TllICKT HOS N. MAECUS, 1854. Stats-Uiskotlels Memorial, N:o 236. 1 IV:o 2ML Ank. till Exp.-Ulsk. den 28 Aug. 1854. kl. 6 e. m. Memorial, med förslag till sammar jemkning 'eller voterings-proposilioner i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut, rörande extra anslag till Jöretnäl, tillhörande 4, 0, 7 och 8 HufvudTillarne. (U. A.) Elter erhållen del af Riks-Ståndens definitiva beslut i anledning af Stals-Ulskottets utlåtanden N:ris 151, 158, 159 och 160 samt N:ris 238, 239, 240 och 241, angående anslag till föremål tillhörande Landtförsvars-, Civil-, Finansoch EcklesiastikDepartementernas handläggning, får Utskottet härmed afgifva de förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, hvilka af skiljaktigheterne i dessa beslut funnits påkallade. l.-o. 1 Utskottets utlåtande N:o 151, Esta punkten, mom. litt. e., hade Utskot tet tillstyrkt, alt Rikets Sländer måtte, lill anskaffande af nya gevär, anvisa en summa af 80,000 R:dr för hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857, med tillsammans 240,000 R:dr. Detta, af Utskottet uti dess utlåtande N:o 238 vidhlifna tillstyrkande, ärgodkändt af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet, hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden bestämt ifrågavarande anslag till 66,666 R:dr 32 sk. för hvartdera af berörde tre år, eller tillhopa 200,000 R:dr.
Haab äskat återremiss i afseende att befrämja möjligheten för den fattigare befolkningen att förvärfva en egen jordtorfva, anser jag mig pligtig att i Hrr:nes minne återkalla, att Utsk. i detta hänseende gjort allt hvad man rimligen kunnat begära, enär uti sista punkten Utsk. tillstyrkt utsträckning af jordafsöndringen långt längre än 1853 och 1855 års Förordntr medgifver. Återgår jag till frågan om hemmansklyfningen, så hafva åtskilliga ledamöter yrkat, att man borde återgå lill 1827 års Förordn. och således 1853 års författn. uphäfvas. Jag frågar då, hvilken är den stora skillnaden emellan dessa båda författnrr? Den förra föreskrifver besutenhet, så äfven den sednare. 1827 års författn. lemnar icke den som köpt en obesuten jordlott säkerhet derför att ju icke i framtiden någon af hans grannar visar att han är obesuten, och således tvingar honom att afträda denna jordlott mot en ringa lösepenning. 1853 års författn. har för afsigt att i detta afseende betrygga den fattiges rätt, och stadgar derföre att ett hemman må klyfvas ända till |pde]s mtl, utan att fråga om besutenhet derå må kunna upstå, och att det må ankomma på K. Befh:de i de olika länen att efter inhämtad kännedom af sakkunniga personer hos K. M. hemställa, huruvida icke detta £ mtl är en för stor del af hela hemmanet, och om icke en mindre del må kunna ulan föregången undersökning utklyfvas. Erfarenheten har visat, att från många län dylika hemställningar blifvit i underd:bet gjorda, och i en del län har man föreslagit det minsta som må utbrytas till T1^:dels, ^tdels, gi^-tdels, ja ända till ^dels mtl.