Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att dessa 1,200,000 rdr aldrig kunna blifva en obetydlig summa, som man gerna kan bortgifva, det ber jag R. o. Ad. ihågkomma, enär verkligen de medel, som vi hafva att dispouera, äro så trångt begränsade och till och med redan öfverskridne, att jag sannerligen icke vet huru man skall få hop budgeten, om man här bifaller hvad den ene eller andre motionären begär för företag, som jag gerna medger äro nyttiga, men likväl icke böra företrädesvis påkalla understöd från R. St:rs sida. På anförde skäl anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag. Hr von Schéele, Frans Adolf: Utan att kunna veder lägga den föreg:de falaren, anser jag mig dock böra instämma med Gr. Sparre och ber att få tillägga några uplvsningar. Bland de härader i Wermland, som skulle komma att draga en ganska stor nytta af denna segel-led, i händelse den kommer till stånd, är äfven Nordmarks härad, hvilket befinner sig i ett så olyckligt läge att det icke har någon utväg åt Wenern genom sina vattendrag, utan endast landvågen österut för att råka Byelfven. Detta härad har visst icke någon god jord, men ganska odlingsbar; der har varit stora skogar, vissell, hardt anlitade, men som kunna återvinnas i ■Ai 3 Den 27 Juni e. m, godt skick. Nu hafva de likväl ingen möjlighet att blifva af med sina effekter, utan att köra dem på vagn. I Nordmarks harad finnas likväl åtskilliga vattendrag, som verkligen äro af stort värde för orten, emedan de äro långa och segelbara, men det fordras kanaler och slussar för att förbinda dem med hvarandra oell Wenern. Jag förenar mig med Gr. Sparre. Gr. Sparre: Jag anhåller att till svar å Hr Bildts ytlande få göra några tillägg till mitt förra anförande. Försöket att bilda ett bolag har strandat dels mot den föga utsigt, man hade om understöd, och dels mot svårigheten att bilda ett bolag för ett företag, som upgick till 1,200,000 rdr utan bidrag af allmänna medel. Detta har föranled t att man ansett lämpligt fördela företaget i 2:ne, och man måste erkänna att en sådan fördelning är synnerligen lämplig.
Då likväl fråga om ändring i Riksakten behandlades olika i de begge Rikena, så att i Sverige, enligt 3 § i 1815 års Riksdags-beslut, en sådan kunde vid samma Riksdag, då den väcktes, till afgörande förekomma, hvaremot i Norrige, der Riks-akten vore Grundlag, sådan fråga, väckt å ett lagtima Storthing, först å nästa lagtima Storthing afgöres, hade Kongl. Majit, som nu till Norriges lagtima Storthing framställde Nådig Proposition, sådan den jemväl var förevarande Proposition till Rikets Ständer bifogad, velat i Nåder meddela detta förslag till Rikets Ständers kännedom, med tillkännagifvande, att Kongl. Majit ville till Rikets Ständer vid nästa Riksdag afgifva enahanda Proposition för behandling efter i lag stadgad ordning; och under förutsättning, att detta förslag till förändring i Riks-akten blefve af begge Rikenas National-representationer antaget, hvaraf blefve en följd, att Sveriges Grundlagar i de delar, som rörde detta ämne, måste undergå omändring, föreslog Kongl. Majit derföre nu, att Rikets Ständer måtte för sådant fall godkänna, att nedannämnde §§ i Rcgerings-Formen och Riksdags-Ordningen måtte erhålla följande förändrade lydelse, nemligen: liege r in gsFo r m e n. § 39. Vill Konungen utom Sverige och Norrige resa, meddele Han Stats-Rådet Konslilutions-UlskoUels memorial, N:o 47. 3 in pleno denna sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt 9 § omtalar. Beslutar Konungen derefter sådan resa oell den verkställer, befatte sig ej ined Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga makten, så länge han utom Sina Riken vistas, utan fores Riks-Styrelsen under Haris frånvaro af Thronfölj arén, om Han uppnått den ålder, sorn i il § sägs.
JhniiJi>o^ i!'>lsn§J?-*diH oi) . ('lö oi lii lobio/ lii .yr•ihÄiPlluiloJ ■j I löiifll lOJlOoliKjlriod ;>l ilK "IF./‘nöl ii. i ^001 öl Joil-1 *i| :> tino^t1» jo: .-■'i;?!-.'" >!;'• 1: saini • «< i »baMr.ilu 'ni.l.if ’< -jut Jöllö .i-f ^'.yiisBoniUHiJ iiniit-biö > JobuSlri-oiiiioH ! ,S**81 n, \l f,| «-b li.io.l 4->o}'' U H \,\f. t \mv& v :<M\ i> S$tt Vyt‘\ Ä ft W*\ <U‘A Lag-Utskottets Betänkande ,JVd 31. 1 JW 31. Ank. till Exp.-Utsk, den 19 Mars 1863, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af en författning angående allmänt kyrkomöte, dels ock enskild motion i enahanda ämne.
Utskottet icke funne lämpligt föreslå tillräckliga medel i della afseende, följden deraf oundvikligen Liefve, att de förråd, som genom anslag för en gång tilläfventyrs blefve fyllda, och hvarvid K. M:ts afsigt varit, att Rikets förråder allt framgent skulle bibehål - B e t ä n k a n d e n, N:o 23g. i5t Jas; understundom måste tillitas, och R. St:r ånyo om några Ar erfara, att dc tomma förråderne påkalla ett förnyadt Anslag för deras, islåndsättande; samt att, enligt ett Herr Frih:s yttrande bilogadt sammandrag, det Herr Friherren önskade, att Utskottet måtte granska, det syntes, att de Medel som kommit Arjneens och Flottornes materiela behof tillgodo, utgjort från och med 1810 till och med 1818 per medium årligen I,5i5,8g3 R:dr 37 sk. 10 r:st., men från och med 1819 till och med 1828 endast 1,373,167 R:dr 4o sk. 8 r:st. B:co, och att, om den Million, som R. St:r år 18 10 vid en Cours af 62 sk. på Hamburg, för detta ändamål beviljade, skolat såsom af K. M:t vid 1818 års Riksdag blifvit yrkadt, utgå efter den sedan uppstegrade Coursen, antingen sådan den var år 1818; eller sådan den årligen blifvit noterad, hade för åren 1819 till och med 1828 differencen, utöfver hvad som utgått, i förra fallet blifvit 5,oi8,32i R:dr 25 sk. 9 r:st. och i det sednare 9,85i,654 R:dr 41 sk. 9 r:st. B:coSedlar. Härjemte har Herr CrusenstolpeM. tillkännagifva den önskan, att, då Utskottet utan anfördt skäl nedsatt det af K.
Ty antingen han döpte ett barn, bygde ett skolhus, besökte sina sockenbor i deras hem, eller förde sin gäst omkring i de skuggrika gångarna af en liten park, som han sjelf anlagt längs med en liflig, sorlande bäck, antingen han i skötet af sin familjekrets hängaf sig åt samtalets otvungna lif, hvilket han ofta lifvade med sina minnen eller under aftonens stillhet uppläste nya lyriska dikter, eller stycken ur en ännu ej färdig historisk roman, antingen han rörde sig i dagens och nuets eller i forntidens lif med en blick på framtiden och de större arbeten han ännu hade att fullborda, alltid syntes han mig som en sällsynt harmonisk, lycklig och lyckliggörande personlighet, hvars lefnadsafton förskönades af de milda och ädla genier, hvilka han hyllat under sitt föregående lif. Min egen bekantskap med Mellin hade varit lik den af tvenne vandrare, som tillfälligtvis mötas en och annan gång under vägen och då utbyta en helsning, stundom ett vänligt ord, en handtryckning för att derpå skiljas åter. På dessa korta möten hade Mellin dock varit vida mer för mig än jag för honom, först genom åtskilliga ofantliga frågetecken i mariginalen af ett manuskript af min hand, hvilka föranledde dess tillbakasändande från den tilltänkta förläggaren, men äfven mig att korrigera de bockar, som af denne påpekades. Jag kände Mellin då föga, senare genom en poetisk helsningssång sådan endast ädla skaldenaturer frambringa i sitt hjertas furstliga gifmildhet. Sexton eller sjutton år hade gått emellan den stund, då vi sist möttes en afton i Stockholm2, och denna vecka som jag tillbringat i hans hem i Skåne, likt en syster hos sin broder. Nu voro vi båda gamla och likväl ... Under våra vandringar och irrfärder på jorden händer det så ofta att då vi åter möta en medvandrare, vi måste med en suck tänka på förr och nu. »Vi voro två vänner, vi ha blifvit två förbigående.» Huru godt att någon gång få tänka: – »Vi voro två förbigående, vi ha blifvit två vänner.» Efter denna skildring står Mellins skånska hem, det jag icke varit i tillfälle att kunna teckna, fullkomligt klart för oss liksom hans hela personlighet framstått i klart ljus.
Undersöker man nu de tre uppräknade förslagens särskilda stadganden, hvilka det blefve för vidlyftigt att här meddela, och resultaterna af deras vederbörliga behandling, så visar det sig, att valprincipen för Domkapitlens sammansättning blifvit af Konungen och kooptations-principen af Ständerna förkastad, men att deremot båda Statsmagterna varit ense i följande hufvudsakliga punkter: l:o) att Domkapitel skall bestå af fem 230 Mofiomr i Pve$t&-/Ståndet 1862. ■ 116. ledamöter; 2;o) att Edessa Biskop, Domprost och Theologie Lektor vid stiftsstadens elementar-läroverk böra vara sjelfskrifna; saint 3:p) att Domkapitel må beslut fatta, der tre ledamöter när ftro, atom i frågor om upprättande af förslag till ämbeten eller tjänster eller om tillsättande deraf, eller i mål, der kapitlet utöfvar domsrätt. På denna redan godkända grund anser jag derföre .hvarje nytt förslag till förändring i Domkapitlens sammansättning och arbetsordning böra byggas. Det var ock på denna grund jemte .andra för vårt land egendomliga, historiskt utvecklade förhållanden, framlidne Domprosten Knös hade byggt det reorganisations-förslag, han sistlidue riksdag för Ständerna framlade. Såsom ledamot af den riksdagens Lag-Utskott kan jag icke hafva glömt, ,att, Utskottet tillstyrkte förslagets underkännande; men jag har icke heller g} örn t, att detta, efter min uppfattning, mindre hade sin orsak i förslagets egna verkliga eller förmenta brister, än i en .tillfällig obenägenhet att då reformera den ifrågavarande institutionen. Säkert är, att under de hopade göromålen mot riksdagens slut hvarken inom Utskottet .eller Sfånden, med undantag af Prestc-Ståndet, motionärens framställning blef föremål för den uppmärksamhet, hon förtjänade. Jag tager mig alltså friheten att med några få förändringar framlägga haus förslag till förnyad granskning af Rikets Ständer, enär jag icke kunnat linna någon bättre och mera praktisk utväg för den läPge ventilerade frågans lyckliga lösning. Hvad först
Hem, man måtte vid deltagande uti Kyrko-, Prestgårdsoch Tingshus-uppbyggande, få för, medlingen till godo njuta. Vidare föredrogs å nyo Oeconomie-Utskottets, den 27-‘de April på Bordet lagda, Betänkande, angående ett gjordt förslag om anläggande af en Landsväg från Elfvedahls socken i Österdalarne, förbi Särna, till Rör; ås Kopparverk. Friherre Mannerheim, Lars August, yttrade sig hafya funnit, att OeconomieUtskottet, 7® Den 5 Maj. uti det nu upplasta Betänkandet, föreslagit tvänne alternativ: det ena, att saken måtte öfverlemnas till Kongl. Maj:ts Nådiga väk behagdet andra, att Riksens Ständer med malet måtte taga en närmare befattning, och dertill göra ett särskildt anslag. För sin del trodde Herr Fri herren, att Ridderskapet och Adeln utan betänkande kunde öfverlemna saken till Hans Kongl. Maj:t. Uppå derom af Herr LandtMarskalken gjord proposition, biföll Höglofl. Ridderskapet och Adeln OeconomieUtskottets Bet nkande, på det sätt Friherre Mannerheim tillstyrkt. Efter förnyad föredragning af Oecono.’ mieUtskottets, den 27:de April på Bordet lagda, Memorial, rörande en gjord hemställan, att Brännvins-bränningen finge fortfari, äfven under loppet af innevarande Maj månad, blef det samma af Höglofl, Ridderskapet och Adeln bifallet. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs-och Oeconomie Utskottets , den 27:de April på Bordet lagda, Memorial, rörande Torfskär* ningen i Halland. •* * Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat följande, som upplästes, så lydande :
,,»>>>>> > Landtbo, huru förfaras bör, då han rymmer , , , , Svar på återremiss ,>.»•*>>»>> LandtbruksAcademien, byggnadsanslag för; se Anslag för en gäng, k) „ om upplösning deraf; se Hufvud Titel 9:de, sid. 1—3, , om indragning deraf ,,,, Svar på återremiss , , , , Landtbruks-1nstitutet j frågor om inrättande deraf inom flere orter i Riket; se Hufvud-Tiu) 9 de, sid. 6, 9—12, Anslag 46, * 7 Adeln. Ståndet. Ständet. Ståndet. N:o il N o i\ :o i MnAtbruks-Skolor; se Hufvud-Titel 9:de, Ana. V 40 s,a? 47. 7 1 80 10-12 b. y 40 b. V 40 a. y 40 , .andt för sv arsDepartementets Commando-Expedition, angående dess lönereglering; se Lönereglering för de under Stats-Departementen lydande H 40 A 40 82 75 3 54 9 H 40 i? 40 260 Expeditioner. 96 156 Landtmanna-seglationen, om inskränkning deri, , Svar på återremiss , , , , , , > , 9 , , 8 Ö — b. V 4l Landt - Marskalkens Riksdagskostnader ; se Riks7 1 1S1 19-22 b. i 41 b. y 4i gi 41 308 dagskostnaderne. 7 1 56 4-34 å. V 40 b. 40 b. A 40 A 40 ii 40 reglering. an dt-St at erne ; se Hufvud-Titel 2:dra, sid. 22. b. ii 40 209 annge, C. F , hans ansökning om prolongation å 3 120 23 a. y 41 b. |5 40 b. {? V 40 å.
Och det kan icke vara Staten likgiltigt, om, genom ett sådant biträde , den uti kommande generationer ägde att vänta flere duglige ämnen till dess tjenst än hittills, genom töräldrarnes knappa villkor, kunnat danas. Huru värdigt vår tids upplysning, huru värdigt Rikets Ständers kloka öfversigt , huru värdigt vår Regerings oändliga välvilja, vore icke ett sådant förordnande. Fonden härtill torde kunna utgå af Statens besparingar, Confollen handha ivas af Församlingarnes Kyrkoherdar i Stad eller på Landet, hvilka bäst kunde vitsorda hvarje Famil - Den 5 Q?cmiiarii. 223 les mer eller mindre behof till större eller mindre grad af de föreslagne Pensioner. Om jag är nog lycklig att uti denna korta uppsats hafva väckt Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på-ett ämne, det jag anser vara af mycken vigt, utbeder jag vördsamt, att detta mitt Memorial får remitteras till Allmänna Besvärsoch Oeconomiet samt StatsUtskottet. Lades på Bordet. Herr Adlerbeth, Jacob, uppläste följandet Vördsamt Memorial. Hvarje Folk , som icke är känslolöst för Äran och Fäderneslandet, måste inse värdet af en sann kunskap om de tider , då Förfäders mannamod lade grund till detta Folks sjelfständighet. För Svenskarre äro källorna till en sådan kunskap icke otillgängliga. De skönaste minnen af de gamla Skandinavernes Gudalära, Krigsbragder, Lagar och Sånger hafva trottsat förgängelsen. De äro upptecknade på det språk, som fordom gemensamt för hela den Skandinaviska Norden, ännu i våra dagar, på Islands aflägsna stränder, bevarar sin ursprungeliga renhet. Det Kongl. Bibliotheket i Stockholm innehåller en rik samling af sådana Isländska 224 O en 5 $ amiant. och FornSvenska Handskrifter, vigtig fo'“ hvafjg Svensk* som vill rätt lara känna sina förfäder*' Meri dessa Skrifter äro nästan att anse såsöm tör^ lorade för Verlderi, så länge de icke blifvit sörgfälligt granskade Och från grundspråket öfversätter
Vid pröfning af Stals-TJtskottels under N:o 345 afgifne Utlåtande, i anledning af Riks-Slåudens fattade beslut öfver åtskillige af Utskottet, uti Memorialet N:o3oi, föreslagne volei ings-propositioner, har, hvad angar i4:de puneten, rörande anslaget för Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit beslutad t, att den föreslagna propositionen fortfarande ogillades, men att Stånden medgåfvo, alt vid anslaget fästes den förklaring, alt Institutet derigenom må erhålla en sådan organisation, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga Regle mente af den ii December 1822, pålitlige ochj tillvande practiske Läkare för alla grenar af Medieinal-verket till Statens tjenst vid samma Institut kunna danas; hvarefnot Borgareoch Bonde-Stånden v rd blifvit deras förut, angående vilkoret för berörde anslags beviljande, fattade beslut, endast med den förklaring, angående samma vilkor, som innefattas uti 8tats-Utskottets UtlåtandeNro ig3, rute punkten, Litt. C. Då Riks-Stånden således äro ense derom, att den beviljade anslagstillökningen bör afse, att ifrågavarande Institut erhåller den organisation, som erfordras för vinnande af dess uti högstberörde Nådiga Reglemente bestämde syftemål, men äro ski 1 jäktige i afseende å beslutets uppställning, samt denna skiljagtighet följaktligen måste genom votering i Förstärkt Stats-Ulskott afgöras, får Utskottet, för sådant ändamål , föreslå följande proposition i Den som, med bifall till Stats-Utskotlets hemställan, anser, att nuvarande Stats-anslaget för Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet skallförhöjas till 14.700 R:dr, under vilkor, att Institutet, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts för detsamma utfärdade Nådiga Reglemente af den 11 December 1822, erhåller en sådan organisation, att pålitlige och dllVand»' lith. till R. fri.
Bryter någon häremot, varde han , ”efter omständigheterna, antingen genom "lämplig varning af Ordföranden kallad till ”ordning , eller ock, på Ordförandens be”fällning, afvisad från sammanträdet; och ”ankommer det i ifrigt på Ståndets godt"finnande, att från tillträde vid dess sam - ”mankomster under påstående Riksmöte ”utesluta den, som en gång af förenämnyde anledning blifvit afvisad. 2.” 'Bär Proposition till votering anslås, ,’skola dhurarne, innan voteringssedlarne 31 utdelas, utur sessiousrumrnet afträda; men "efter fulländad votering, och dd Ståndets "beslut tillkännagifves, ega de att äter vara *'tillstädes. Dessutom skall det bero af "Ståndet, att, pä proposition af dess Ord*’förande eller efter någon Ledamots ytiytrade önskan, förordna, att dhörarne bö~ *’ra lemna ”motiver för propositionen eller beslutet be"höfva anföras, »’§. 3.” *’Åhörare vare berättigade att under **Ståndets sessioner anteckna de ämnen t LagZJtskottets Betänkande Nio 85, ''hvarom Ståndet Öfverlägger, med allt hvad ”dervid yttras och beslutes, samt att under* "rättelse derom i allmänt tryck meddela, ''under det ansvar, som i Tryckfrihets-För* "ordningen bestämmes. »’§. 4." ”Ellfver Ståndet eller någon af Dess "Ledamöter, eller någon till Ståndets Cari* ’,c ellie hörande, biträdande betjening, under ”påstående session, af åhörare med ord eU ''ler gerning ofredad; dd skall sådant sd"som EdsÖrebrott anses och bestraffas. Skulle ''någon åhörare försöka att våldföra ett ’'Riks-Stdnd eller någon af dess Ledarnö* "ter, eller störa friheten i Ståndets öfverg ”läggningar, vare sådant ansedt som för-, ”räderi, och ankomme på Ståndet att slika *’förbrytelser i laga ordning beifra låta. *$ 5.’!
I följd häraf skulle Usta momentet i merberörde 144 § komma att lyda sålunda: 8:o. Fordringsegarne hos depositions afdelningen (räkningshafvare) skiljas under fem klasser: Till den första höra : f> Banko-Utskottets Memorial, N:o 87. Till (ien fjerde: alla de under Stockholms stads styrelse hörande embetsverk och kassor, samt sådana allmänna inrättningar, välgörenhetsanstalter och konluirsmasser, som begagna depositions-banken, egentligen till förvaringsstä' Ve och icke utfärda anvisningar med beräkning på omloppstid, samt jemväl sådana enskilda, som antingen, innan folie-afgiften vidtog, behörigen anmält sig hafva upphört med assigneringen på banken, eller ock derefter fortfarande bibehållit eller upptagit ny räkning i depositions-afdelningen, men framdeles göra anmälan om samma räknings upphörande samt insätta det mot utelöpande assignationer svarande belopp; (från folie-afgift befriade; de sistnämnde likväl ej förr, än under året näst efter det, anmälan om assigneringens upphörande blifvit gjord). Till den femte: medel, tillhöriga så väl alla, med beräkning på vinst för dem enskilde grundade stiftelser och bolagsföreningar; som ock alla enskilda personer, med de här ofvan gjorda undantag (underkastade folie-afgifl). Med anledning af hvad Banko-fullmägtige, i punkt.
Sedan från afgiftssumman under periodens alla år, utgörande 43,021 R:dr 74 öre, afdragits vederbörlig uppbördsoch redovisningsprocent, har återstoden fördelats till länets Hushållnings-Sällskap med 8,587 K:dr 16 öre, till staden Wexiö med 19,230 R:dr 63 öre och till socknarne å landet i mån af hvarderas större eller mindre folkmängd med tillsammans 15,117 R:dr 98 öre Riksmynt. Tab. Litt. D. Summarisk redogörelse för verkliga Statsbidragen åren 1856—1860. Levererade till LandtRänteriet. R:dr Runt. Restantier. Laga skiften. Folk-, elementar-, landtbruksoch mejeriskolor. 13 görelse för de under hvarje år inom länet influtna belopp af verkliga statsbidrag jemte hvarje års restantiebelopp, hvilka senare nästan helt och hållet bestått af böter, som ej kunnat uttagas och redovisas, förr än slutliga utslag fallit i de mål, hvari de ådömts. Under ifrågavarande period hafva 15 hemmansdelar och 13 lägenheter, bestående af ängar, qvarnar och sågar, blifvit skatteköpte. En redogörelse för antalet af laga skiften samt kostnaden för afslutade sådane förrättningar under Tab. N:u ifrågavarande period är upptagen i tabellen N:o 11. Dervid är dock att anmärka, att, då inom detta län odlingsmark merändels finnes bland ängen, samt en del utägor, ehuru tjenlige till odling, likväl i följd af sitt läge i Landtinätarnes beskrifningar hänföras till afrösningsjorden, man måste anse den skiftade, till odling tjenliga jorden vara af vida större omfång, än i berörde enligt Landtinätarnes årsredogörelse upprättade tabell är upptaget.
Majrt från Rikets Ständer framburen; i hvilket förslag riksdagsfullmäktigen från förenämnde län Eric Ersson med motionären sig förenat; och 2:o af riksdagsfullmäktigen från Malmöhus län, Sone Pehrsson, som yttrat, att fråga om laudsfiskalstjensternes indragning varit väckt redan vid 1823 års riksdag och derefter vid hvarje af påföljde riksmöten, men att motionerna derom, hvilka af vederbörliga Utskott blifvit tillstyrkta och åtskilliga gånger föranledt underdåniga skrifvelse!- till Kongl. Maj:t ifrån Ständerna om samma tjensters afskaffande, hade dels af Kongl. Maj:t ansetts icke kunna bifallas, dels ock förfallit, enär de endast varit biträdda af två stånd; men som ifrågavarande tjenstemän, hvilka, utan all ordinarie lön eller inkomst, icke ega annan utväg för sin bergning, än att i tid och otid uppträda såsom åklagare, mången gång i anledning af de obetydligaste förseelser, måste blifva förhatlige, och i alla fall kronolänsmannen, som äro vida bättre i tillfälle att känna och bedöma förhållanden, ega enahanda rätt att, å tjengtens vägnar, beifra öfverträdelse! af lag och gällande författningar, så har motionären ansett sig böra hemställa, att landsfiskals-tjensterae måtte varda indragne. B*, till B, St. fröt, m7 4 1848. 8 Sam*. %0 Bält t i Allm. Betväreoch Ekon.-UtskolteU Betänkande N:o 8ff.
R:dr årlig lön, och den sednare till Kammarskrifvare i Kongl. Kammar-Rätten med högre lön, än han vid MagazinsDirectionen innehade, Kongl. Stats-Contoret fann sökanderne icke allenast icke vara berättigade att bibehålla de dem sednast tilldelade arfvoden, utan äfven underkastade tillämpning af det vid expectance-lönermes första bevil - 4 Sats-Utskottets Utlåtande, No 9i. jande förutsatte villkor, alt beloppet komme att förminskas eller indragas, vid undfående af högre löneinkomst, än då innehades, i annat allmänt embetsverk; dock enär, med afseende å Assessoren Törnemans ådagalagde nit och skicklighet samt Revisoren Nyströms af vederbörande embetsverk vitsordade välförhållande, det syntes vara billigt, att desse tjensteman bibehölJos vid de löner, sorn de innehaft, då Magazins-Directionen indrogs, utgörande för den förre 426 R:dr 32 sk., och för den sednare 226 R;dr 32 sk., hemställde Kongl. Stats-Contoret, att Kongl. Majit täcktes, för pröfningen af ansökningarne, öfverlemna handiingarne till Rikets Ständer. I afseende å Assessoren Törneman serskildt, har Kongl. Kammar-Rätten derjemte uti underdånigt utlåtande af den 17 Augusti 1842 anfört: att Törneman, som från år 1824, då Allmänna Magazins-Directionen upplöstes, oafbrutet tjenstgjort i det då bibehållna Contoret för utredningen af Magazins-ärendena och derstädes erhållit befordran till en mera ansvarig och O magtpåliggande befattning samt genom denna sysselsättning varit hindrad att odeladt använda sin förmåga i annan tjensteväg och derigenom bereda sig en förbättrad utkomst, skäligen kunde anses vara i verklig tjenst på Magazins-Directionens Stat, tilldess Utrednings-Contoret upplöstes, då först den tidpunkt för honom inträffade, hvarå Kongl.