Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ber. den 14 Jan. 1840. 108:o angående fråga om bidrag från Stats-Verket för alt bringa Trollhätte Kanal och Slussverk till lika dimensioner med den Götha Kanal äger. 1835 den i5 September i underdånighet anmäld i sammanhang med serskildt i Nåder förordnade Kommitterades betänkande i frågan. Sedan Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning, sorn erhållit uppdrag att genom sakkunniga män låta anställa granskning af det uppgjorda detaljerade kostnadsförslaget för ombyggnaden af Trollhätte Kanal och Slussverk m. m. inkommit med underdånig skrifvelse i ämnet, blef detta ärende ånyo i underdånighet anmäldt den 9 December i836, då Kungörelse utfärdades om subskription till ett nytt bolag för ombyggnadens utförande; hvarefter och då den sålunda åsyftade subskription icke kunde tillvägabringas, blef frågan i838 den 2 Februari ånyo i underdånighet anmäld, då nytt Trollhätte Kanal-Bolag oktrojerades, samt privilegium och reglor för samma Bolag utfärdades. 109:o angående granskning af Konvoj-Kommissariatets räkenskaper, samt Kommissariatets indragning och dess befattnings öfverflyttande på Kommers-Kollegium. 1835 den ig Juni anmäld. Konvoj-Kommissariatets utlåtande och förklaring infordrad i anledning af Rikets Ständers anmärkningar. Kungörelse utfärdad rörande Konvoj-afgiftens förändrade benämning och belopp; sedan Kommers-Kollegium, lill följd af Nådig befallning afgifvit utlåtande rörande frågan om Konvoj-Kommissariatets indragnig och dess befattnings öfverflyttande på Kommers-Kollegium, blef denna fråga den i3 Juli anmäld och uppsköts; sedermera är genom beslut af den 14 April 1837 Ordförandeplatsen i Konvoj-Kommissariatet tills vidare förenad med Ordförandeskapet i Kommers-Kollegium. 110:o med förslag till förnyad författning om stämplade pappersafgiD tens beräkning och utgörande. 1835 den i3 Mars i underdånighet anmäld.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, är Utskottet öfvertygadt derom, att samtliga rusthållare, om de haft erfarenhet af den fördel eller, lättnad i rustnir.gsbesväret, som skulle ligga deruti, att Staten, emot någon bestämd afgift från deras sida, öfvertoge anskaffandet och underhållandet af munderingarne, undantagandes småpersedlarne, skulle sjelfve önska att få dermed fortfara; och får Utskottet alltså, på ofvananförda grunder vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes till rusthållarne vid samtliga rustbålls-regementen och korpser framställa förnyadt förslag, a) att för såvidt det afser fredstid, åtaga sig en viss afgift, emot det att Staten bekostar anskaffandet och underhållet af sadelmundering, remtygs-, beklädnads-, beväringsoch utredningspersedlar, med undantag af de så kallade småpersedlarne, hvilka af rusthållarne sjelfva skulle fortfarande bekostas; b) att ofvanberörda afgift, motsvarande den verkliga kostnaden, borde af arméförvaltningen uträknas och bestämmas för hvarje fem år; c) att rusthållarne skulle vid den ifrågasatta förändringens början aflemna munderingarne i fullgodt skick; samt att Kongl. Majit täcktes vidtaga erforderliga åtgärder för förslagets sättande i verket vid de regementen eiler korpser, der flertalet rusthållare må förklara sig villiga att derpå ingå.
Domaren icke ens är i ständ at anställa behörig undersökning om sadana händelsers wcrkligbet förr än, efter Gäldenärens anmälan, sadan pröfning kan i Laglig Ordrstng under sjelfwa Rättegängen företagas. ' Pä Den 29 Augusti. Pä lika sätt anser äfwer Lag-Utskottet anmärkningen deremot at Domaren, utan at förut granska orsaken til GaldenarenS obeständ, eller burumida bans tilgangar smara emot trefjerdedlar af gälden, ager bewilja anslag til samtlige Borgenärerneö kallelse, sa ock det i sammanhang härmed upgifwna ftrfiag at, derest wid sädan pröfning hwarken olyckor eller sä stor tilgäng, som sagdt är, skulle befinnas, den offentliga stämningen icke borde meddelas. Lagens föreskrift härom syftar icke egentligen til GäldenärcnS utan fast haldre ä samtliga dest Borgenärers formohn, emedan broar och en, dä han genom den offentliga stamningen fär kunskap om Gäldenärcns obeständ, just deraf erhäller anledning och lagligt tilfälle at i tid bemaka sin rätt til den egendom, som Gäldenarcn icke til nägra wipa utan til alla Borgenärer gemensamt'afstätt Som atla Borgenärerna äro berättigade, at i frägor om Gäldenarens answar för mi§- hushällning, höras och enär nägra olyckor förebäras, Domaren sällan utan at höra wederparternas påstående deremot, är i tilfälle at pröfwa samma upgifterS läglighet, finner Lagutskottet ej eller skäl at tilstyrka, det ffutliqtutlätande öfwer dc§a omständigheter mä grfwas wid första förhöret, dä gemenligen en stor del af Borgenärer icke äro tilstades.
Haf undseende för min ungdom, fader, och låt mig vara i ditt grannskap, för att uppbyggas och styrkas af ditt föredöme. – Himmelen har sjelf talat, inföll helgonet. – Det var mina böner, som öppnade dess mun. Åskan röt i ditt öra, att du skall draga härifrån, och blixten hotade att splittra dig, om du ännu vanhelgar denna plats. Hvad har du här att sköta? – Jag har sagt det, vördnadsvärde Simon. Vredgas nu icke längre! – Ah, jag känner nog din afsigt. Du är hitsänd af din förbannade fader, för att nödga mig dö af hunger och törst. O, jag är rysligt hungrig, klagade Simon med jemrande röst; – de fromma och gifmilda hafva glömt den gamle, för att begapa den unge. Ingen stillar nu min hunger, ingen läskar nu min tunga. Alla gå till dig. Ah, ve öfver dig, Filippos! – Din anklagelse är orättvis, fader Simon. Jag åtnöjer mig med ett bröd, och vattnet, som jag dricker, hemtar jag sjelf ur källan. – Man kallar dig den helige, fortfor Simon med hväsande röst. – Har du hört att man kallar dig den helige? – Ja, svarade Clemens, – och jag vill med Guds hjelp blifva väldig att bära detta namn. – Men jag säger dig: gå härifrån! Nu genast skall du gå, för att aldrig återkomma. Denna natt är farlig, Filippos. Himmelen har ännu icke uttömt sina blixtar. Akta dig för min förbannelse – och för mina klor. Med dessa händer har jag strypt Paulos. De veta, huru de skola klämma en strupe. Akta din egen! – O, min Gud, hvad säger du? Du talar oförnuft, Simon. Hvem säger du, att du har strypt? – Lama ragschu gojim ... det var Paulos’ sista ord. Jag glömmer dem aldrig. Han satt i tornkammaren och läste, som han plägade, i Davids psalmer, när jag smög mig in och strypte honom. Det var en Gudi behaglig gerning, som står inskrifven vid mitt namn i lifsens bok. Lama ragschu gojim.
Af de i denna motion åberopade handlingar har Utskottet, bland annat, inhemtat, att Norrforss laxfiske, genom särskilda i ältlre tider utfärdade Kongl. Resolutioner, hvaribland ett Kongl. Bref af den 13 Januari 1587, blifvit Norrforss byamän lill nyttjande upplåtet emot viss till Kronan utgående städja, dock utan att en sådan förmån varit dein ovilkorligen och för evärdliga lider förbehållen: alt samma fiske, på sätt motionären uppgifvit, under olika lider varit dels för Kronans räkning begagnadt, dels åt enskilda personer på behaglig lid öfverlemnadl,- dels under frälserätt upplåtet, och dels slutligen efter föregången auktion utarrenderadt; alt, i anledning af en mellan Norrforss byamän å ena samt Kronan å andra sidan yppad tvist, angående eganderätlen till de vid bemälde byamäns land och strand uti Umeå eif belägna laxfisken, Kongl. Majlis Högsta Domstol genom dom af den 24 Mars 1831, nied fastställande af Svea Hofrätts och Under-domslolarnes sammanstämmande beslut, förklarat berörde egande-rätt icke kunna Kronan fråndömas; samt att, sedan framställning härefter blifvit hos Rikets Ständer gjord derom att, enär, i följd af domslutet, fråga om egande-rält för Norrforss byamän till omförmälde laxfiske icke vidare kunde uppstå, Rikets Ständer mätte bifalla, att nämnde byamän finge bibehållas vid den af dem uti äldre tider innehalida och aldrig förverkade rättighet att, emot den genom Kammar-koilegii Resolution af den 5 Oktober 1631 bestämda årliga afgift, begagna del vid deras land och strand belägna laxfiske, eller ock, i händelse delta icke kunde beviljas, åtminstone tillgodonjuta ifrågavarande fiske-rättighet emot en något förhöjd årlig skatt, Rikets Ständer för sin del medgifvit Norrforss byamän den af mot onären omförmälde options-rält lil! fiskets öfvertagande, emot erläggande af det vid blifvande arrende-auktion erbjudna högsta arrende-belopp. Till följd af Rikets Ständers sålunda meddelta beslut och Kongl.
Af den utaf Brandvakts Cassae-Administrationen förvaltade Brandvakts-Compagniets Pensionsoch Begrafnings-Cassa, hvars behållning vid slutet af år 1842 utgjorde 2,801 R:dr 2 sk. 1 r:st., utgafs tillika till en Pensions-innehafvare 24 R:dr och i Begrafningshjelp 5 R:dr. o) De under Bemedlings-Commissionen ställde Understödsoch Pensionsfonderj fem till antalet, uppgingo berörde år till 184,750 R:dr. Af dessa, jemte Bemedlings-Commissionens enskilta medel, utbetaltes pensioner, gåfvor och understöd med 11,223 R:dr 18 sk. 8 r:st., deraf 223 personer blefvo delaktige. p) Pens iöns-fonder, förvaltade eif Directionen öfver Borgerskapets Enkehus, lemnade år 1842 understöd åt 59 personer till ett belopp af nära 4,200 R:dr. Fonderna för beständigt fortfarande Pensioner utgjorde 45,700 R:dr, och de derifrån ulbetalde Pensionerne 2,487 R:dr, som äro inberäknade i förutnämnde pensionsbelopp. q) Sadel makare-Al der mannen Jacob Fagerbergs Pensions-Inrättning. Från denna Inrättning, hvars utgifter bestridas af hyresmedel för 2:ne Egendomar i Stockholm, hvilkas behållne taxeringsvärde, efter afdrag för skuld, är för år 1842 uppgifvet till 77,640 R:dr, med en hyres-inkomst af 6,276 R:dr 32 sk., utbetaltes samma år i understöd åt 100 personer 3,204 R:dr; hvarjemte i bestämda anslag till åtskilliga Välgörenhets-Inrättningar och en enskild person utgingo 907 R:dr 24 sk. Qfver-Ståthullare-Embetets Femurs-Berättelse för åren i838—i84z. 6 42 r) Af Grosshandels-Societeten förvaltade Pensions-f onder.
Jag vill icke ingå uti någon undersökning om den större eller mindre öfverensstämmelse med grundlagen, som står att finna uti beslut, hvarigenom ett Stånd förklarar sin gemensamma tanka vara, att ett af Constitutions-Utskottet afgifvet förslag bör förkastas, eller icke är nödigt eller nyttigt o. s. v. — Lagligheten af dylika beslut synes åtminstone vara tyst medgifven, icke allenast genom praxis, utan äfven genom Landt-Marskalks och Talmäns, samt Ståndens förfarande vid behandlingen af ConstitutionsUtskottets Betänkanden, N:ris 22 och 24; likaså synes den vara det af detta Utskott, enär, i motsatt fall, Utskottet icke lärer kunnat på sådana beslut grundlägga sina utlåtanden, N:ris 3l och 3a. Men är lagligheten af beslutet om förkastelse erkänd, så måste äfven sjelfva förkastelsen och dess bringande i verkställighet vara det. Då denna förkastelse-åtgärd icke, utan i strid med ordalydelsen i 56 §. Regerings-Formen, kan ske genom votering i Förstärkt Constitutions-Utskott, så måste den således ensamt vara beroende af de, såsom lagliga erkända, Ståndsbesluten. Några flera utvägar finnas icke för förkastelse-domens utförande. Derföre kan jag icke annat än fortfarande anse, dels att man i Betänkandena, N:ris 3i och 32, lemnat åt Ståndens hvar för sig yttrade gemensamma tankar all den uppmärksamhet och allt det afseende, som vederbordt; dels att Utskottet handlat rigtigt, då, med hänsigt till omöjligheten att inrymma de serskildta gemensamma tankarna uti en med 56 §. Regerings-Formen öfverensstämmande voteringsproposition, Utskottet förklarade sin åsigt vara att, emedan två Stånd stadnat mot två i beslutet, huruvida förslagen skola såsom hvilande vara eller icke vara till, frågan vore att anse såsom förfallen, om icke de båda afslående Stånden skulle vilja sig efter de andra foga.
Utdrag den 19 Mars 1829, delse af dertill lemnadt Nådigt bifall, genom underdånig uppvaktning inför Kongl. Maj:t uttrycka sitt underdåniga deltagande uti den djupa sorg och saknad, som, genom Hennes Kongl, Höghet Prinsessan Sophia Albertinas den 17 i denna månad timade högst beklagliga frånfälle, träffat det Kongl, Huset och hvarje trogen undersåte, beslöt Borgare-Ståndet, med instämmande häruti , anmoda ExpeditionsUtskottet att uppsätta förslag till en underdånig skrifvelse, uttryckande Rikets Ständers känslor och tänkesätt vid detta sorgliga tillfälle, S. D. Till Grundlagsenlig behaadling vid nästkommande Riksdag antogs Const.tutionsUtskottcts Memorial, N:o 9, med förslag til ny Redaction af 11 §. Riksdagsordningen, S. D. I anledning af gjorda anmärkningar, återremitterades Lag-, samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande, N;o 6, öfver väckt fråga , att Rådstufvuoch KämnersRätter, samt Iläradshöfdingar, må erhålla Exemplar af utkommande Författningar, äfvensom att den så kallade FörfattningsSamlingen må KämnersRätterne tillhandahållas, S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, BancoUlskoltes Memorial, N:o 23, angående Prot. Utdrag den 19 Mars 182g, 101 nödvändigheten, att Banken måtte från Avestad förses med behöflligt kopparskiljcmynt för vexlingens oafbrutna underhållande. S. D. Remitterades till Stats-, Bancoock LagUtskotten; Kongl.
Under sådana omständigheter och då de skäl, som framkallat den nådiga Propositionen af den 27 Oktober 1859, fortfarande egde giltighet; då erfarenheten under de 11 år, den nya lagstiftningen tillämpats, ingalunda gifvit bekräftelse åt de förespeglingar om smuggling och lönbränning i stor skala, som blifvit framställda emot förslaget om förhöjd beskattning; då bränvinstillverkningsafgiften i brödrariket, hvilken 1848, vid införandet af enahanda lagstiftningsprinciper i ämnet, med dem, hvarpå den Svenska blifvit väsendtligen grundad, bestämts till endast 4 sk. per pott eller 86,94 öre per Svensk kanna af meranämnda normalstyrka och sedermera vid Storthingen 1851, 1857, 1860 och 1863 successivt blifvit förhöjd till 6, 8, 10 och 10'/.-. sk. per pott, för närvarande uppgiuge till 97,9 öre per Svensk kanna af nyssnämnda normalstyrka; samt då bränvinets fördyrande genom ökad beskattning icke längre ansåges böra uppskjutas, — fann Kongl. Maj:t, som uti Dess nådiga Proposition, om Statsverkets tillstånd och behof den 27 sistlidne Oktober, vid bränvinstillverkningsafgiftens beräkning förutsatt en till 75 öre förhöjd afgift per kanna, anledning förnya sitt förslag, att Rikets Ständer måtte med 15 öre på kannan förhöja den för närvarande utgående afgiften för bränvinstillverkning och således bestämma densamma till 75 öre kannan, bränvinet dervid beräknadt till 50 procents styrka vid 15 graders värme efter Celsii thermometer. Enahanda framställning har äfven blifvit gjord uti en inom Preste-Ståndet af Doktor Sandberg väckt motion fN:o 102); hvaremot inom Bonde-Ståndet yrkats, uti ofvanomförmälda motioner, af Beter Andersson från Blekinge län, att nuvarande tillverkningsafgift, 60 öre, måtte bibehållas, samt af Anders August Andersson, Fredrih August Forssbeck och Svante Bergström från Östergötlands, jemte Per Nilsson och Ola Bosson Olsson från Christianstads län, äfvensom (motionen N:o 112) af Anders Persson från 12 Sammans.
Departementschefen i underdånighet, huruvida icke Kongl. Majit kunde finna för godt att genom aflåtande proposition till Rikets nu församlade Ständer i nåder föreslå, det Rikets Ständer måtte medgifva att till detta för städerne Christianstad och Landskrona högst angelägna ändamål finge användas de nu influtna krutförsäljningsmedlen, 20,127 R:dr 11 sk. 6 rist. Banko, äfvensom bevilja det cjprutöfver för behofvet nödiga anslag af 12,000 Ridr samma mynt. Stats-rådets öfriga Ledamöter förenade sig uti det underdåniga yttrande att, då, såsom en följd af nyligen i Nåder beslutade samt med året 1859 vidtagande förändringar i kruttillverkningen och handeln med denna vara, för Kronan erfordrades ett mindre upplag af krut, sedan allmänheten dermed då icke vidare tillhandahölles, hvarigenom de för förvarande af bergskrut och annat för allmänhetens behof beräknadt krut afsedda förrådshus tilläfventyrs kunde till uppläggande af Kronans krut lemna större utrymme, samt enär med skäl torde kunna antagas att vederbörande stadsinnevånare, hvilka tillskyndades väsentligaste gagnet af de ifrågavarande krut-förrådens förflyttande, alltså borde, så framt deraf gjordes behof, för ändamålet lemna bidrag, så och med hänseende äfven dertill att innevarande riksmöte redan långt framskridit innan detta anslagsbehof kunnat Rikets Ständer tillkännagifvas, hemtade ofvanbemälde Stats-råds-ledamöter häraf anledning att i underdånighet tillstyrka, det Kongl. Majit måtte täckas endast i afseende på användandet af den genom krutförsäljningen uppkomna, redan 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JK 95. disponibla tillgång, nådig framställning till Rikets Ständer aflåta, i enlighet med hvad! föredragande Departements-chefen derom underdånigst hemställt. Och fann Kongl. Majit godt till detta af Stats-rådets pluralitet gjorda underdåniga tillstyrkande lemna nådigt bifall. Ex protocollo J. A. Tor enstedt.
Från Statssamt Allmänna Besvärsoch Occonomie-Utskotten : Af den 3o sistledne October : N:o 588, i anledning af vackt Motion om inrättande af en Statistisk Bureau. Från Banco-Utskottet; Af den 5 dennes: N:o 68, öfver 4 §• uti Riksens Ständers Revisorers berättelse af år 1822, jemte en oell annan hos Banco-Utskottet särskilt förekommen fråga rörande Götha CahalVerks angelägenheter. Frän Lag-Utsköttet: Af den 4 dennes: N:o 219, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande aima O ende föreslagen ändring uti Kongl. Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord. Ft ■ån Allmänna Besvärsoch OeconomieUt skott et: Af den 5 dennes: N:o 208, angående Riks-Slåndens skil jagtiga beslut i frågan rörande nödvändigheten af krönta Kohlskrindor och angående Kohlmätare. Den 10 November e. m. 44S N:o 209, angående Riks-Ståndens beslut i frågan om en Köpings anläggande i Fryxände Socken af Wermelands Län. N:o 210, i anledning af väckt Motion om byggnader å Soldate-Torpen vid Östergöthlands Lif-Grenadier-Regementen, samt desse Regementens befrielse från bevakning vid Wadstena Corrections-Inrättning. N:o ari, i anledning af väckt Motion om stadgande af visse föreskrifter, som böra iagttagas vid upprättande af Förslag till Civileoch Militaire-Tjenster. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen, den 10 November 1823. S. D. Föredrogos ånyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 31 sistlidne October, eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: Frän Banco-Utskottet:
Gräsgård 874< Abs • 482. Wentlinge •••••.. Smedby !.!.!!!!!!! 507. Södra Möckleby , , , < Kastlösa 1,043! Uti ljust Härad: Lofta . 2,609. Loftahammar . o 000 Eds Capell ; ! tm. Ukna o oqp; Dalhem ... ! X ] i,m\ Uti Tunaläns Härad: Ira,J r 2,058. Christdala 3 211 Uti Aspelands Härad: Mörlunda 3,647. Målilla . 1,934. Uti Sefvedes Härad: Wimmerby Landsförsamling 1,909. Södra Wi 3,183. Uti Länets öfriga Socknar, uti hvilka i mer eller mindre mån ordentliga Skoleundervisningsanstalter blifvit tillvägabragdte, utgör sammanräknad folkmängden 88,898, hvaraf följer, att det största antalet af Länets innevånare, sorn tillhöra allmogen och de arbetande klasserne, saknar en ordnad skolundervisning för sina barn, den erhålles likväl, sådan, som den kan vara, derigenom, att den meddelas antingen af föräldrarne sjelfve, eller af andre manseller qvinspersoner, som, merendels saknande andra utvägar till bergning, gjort barnundervisningen till sitt lefnadsyrke. Att under sådane förhållanden denna undervisning i de flesta fall inskränker sig till en knapp innanläsning och några utanlexor, är lätt att finna, äfvensom att, då lärarne sjelfve, hvilket stundom torde vara händelsen, sakna känsla för måhända allt begrepp om sedlighet och rätt, en sådan känsla icke kan lärjungarne bibringas. §. 3. Den stadigvarande fred, hvaraf fäderneslandet under de förflutna sista trettio åren fått lugna sig, har beredt tillfälle till ett mera ändamålsenligt jordbruk, än det, som tillförene varit begagnadt. Nya och fördelaktigare brukningsmethoder och bättre åkerbruksredskap på nästan alla Länets egen - 11 domar hafva blifvit införda, och man har småningom lärt sig att rätt uppskatta värdet af en rationel landthushållning.
Vidare har blifvit talat om, jag tror Hindostan, om menniskor, smidde vid ett visst yrke, Asialiska kastinrättningar m. m. Jag öfverlemnar till Ridderskapet och Adeln att dämma, om Svenska militairen är lifvad af en så litet medborgerlig anda, att sådana från Asien hämtade jämförelser kunna anses billiga. Sant är, att KrigsAcademien under loppet af sin 5o åriga tillvarelse lemnat arméen åtskilliga föga underbyggde ämnen, men lika sannt är, att den ock lemnat åt - Ben 25- August*' c. nu. skillige ganska viii försigkomne och en mängd! försvarligt underbyggde. Men man har varit tammeligen sträng domare öfver denna inrätt-* ning, det torde snart blifva tid att äfven de öfriga Undervisningsverken, njuta samma uppmärksamhet. Oin IvrigsAcademien utexamineras 20 Elever, hvaraf 19 vöre klanderlöst underbyggde, men den 2o;de klen, så plägar oss hända den rättvisan, att inrättningen icke dömmes efter de 19, utan efter den ao;de. Deremot bryr man sig vid de allmänna Undervisningsverken gemenligen föga om andra än de bästa, som följa med courserne med lätthet, och det är efter dessa förträffliga lmfvuden sorn man dömmer Skolan, sällan bryende sig 0111 den stora mängden som försvinner i hopen, eller i okunnighet dväljas på tjenstemanna-banan. Man kan ogilla det som förtjenar ogillas, men man bör ej vara ensidig, minst, då man ifrar mot ensidighet. Man har klandrat, att vid KrigsAcademien äfven praetiken, vårdas. Denna anmärkning är oväntad. Bör man då ej upplysa fheorien genom dess an,vändande, der det sig> göra later;?' förlorar theorien, deraf?’ går, man ej längre och säkrare i, theorien, då dess användbarhet städse vises lör ynglingen? sannerligen, det är svårt att begripa hvad. snan skall svara.
Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846 ... Dito till delägarne i Kräkerums fly i Jemjö socken af Ostra Härad och Blekinge Län, för densammas utdikning, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1844 Dito till Friherre Axel Hermelin och Löjtnanten IL Meurling, för sänkning af Säby sjön i Säby socken och Norra "Wedbo Härad af Jönköpings Län, emot år 1848 vidtagande betalningsskyldighet af 5 procent årligen utaf ursprungliga lånesumman, dervid 3 procents ränta beräknas å kapitalåterstoden. (Lånet utbetaldt 1843) Dito till strandägare vid sjön Nataren i Barkaryds och Jersnäs socknar af Tveta Härad och samma Län, för sänkning af nämnde sjö samt Bruksoch Bekebo-åarne, emot år 1849 dito dito. (Lånet utbetaldt 4844) . Dito till deltagarne i rensning af Storån i Svartarps och Lekaryds socknar af samma Härad och Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1844) . Dito till deltagarne i aftappning af Stensjön och Laggarebo-sjön i samma Härad och Län, emot år 1850 dito dito. (Lånet utbetaldt 1845 Dito till Sven Johansson i Krökesbo, för sänkning af Hökasjön i Forserums och Barkaryds socknar af samma Härad, emot årlig inbetalning, efter 1851 års slut, af 8 procent utaf ursprungliga lånesumman, dervid 2 procents ränta beräknas å kapitalåterstoden. (Lånet utdétaldt 184.6) Dito till deltagarne i utdikning af Barkaryds sjön, jemte deromkring belägna kärr och mossar i sistnämnde socken, emot dito dito. (Länet utbetaldt 1846) Dito till deltagarne i sänkning af sjöarne Ör och Bunn samt Öfra och Hedra Qvarnsjön inom Wista och Norra Wedbo Härader af samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846)