Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln har, medelst protokollsutdrag af den 28 sisth Juni, gifvit Expeditions-utskottet tillkänna, att då bemälde Riksstånd afslagit Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets tillstyrkande, uti utlåtandet N:o 69, att äfven säterier, rå- och rörssamt insockne frälse-hemman skulle åläggas fjerdingsmannabestyret, samt Ridderskapet och Adeln ansåge Rikets Ständer icke, utan Ridderskapet och Adelns begifvande, ega att dermed betunga dess hemman af nyssnämnde naturer, enär de uti Adlige privilegierne af år 1723, § 8, äro från alia kronobesvär befriade, så kunde merbemälde Riksstånd icke godkänna Expeditions-utskottets i öfverensstämmelse med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets utaf 3:ne Riksstånd bifallne, ofvan omförmälda utlåtande uppsatta, härhos i afskrift fogade förslag till Rikets Ständers underd. skrifvelse, N:o 103. Vid sådant förhållande, och då berörde, af de 3:ne öfriga Riksstånden godkända, skrifvelse-förslag alltså icke blifvit af Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln justeradt, samt Expeditions-utskottet icke, emot stadgandet i 72 § Riksdagsordningen, att ingen expedition öfver något Riksens Ständers beslut må utgå förr, än densamma blifvit uti Stånden behörigen justerad, anser sig berättigadt, att, utan uttrycklig föreskrift af Rikets Ständer, till Kongl. Majit expediera ifrågavarande underd, skrifvelse, föranlåtes Utskottet alt 12 Expedäions-Utskottcts Memorial, IV.ris i3 och om Rikets Ständers beslut, huru i detta fall bör förfaras, vördsamt anhålla. Stockholm den 25 Juli 184-8. Memorial lill Rikets Ständer, angående förhöj dt arfvode åt Föreståndaren för Tryckeri afdelningen af Utskottets kansli» Vid sistföi flutne riksdag beslöto
Vid detta rniitta, anordnadt af förbundets skinska filial pk initiativ af frilierriiinan S. ], - d Adlersparre, rönte frigan liflig sympati frin iniinga hall, och den hur förut omnämnda arbetsplanens grunder iifvc !rensstiimrna hufvudsakligen med de vid mötet uttalade ilsigtema. Till betryggande af de blifvande stipendiefondernas förvaltning hafra ridare inom komiten iitarbetats stadgar, och sedan dessa undergått granslrning inom Fredrika-Bremer-Förbundets förvaltningsutskott, har förbundets styrelse faststalt här nedan inforda stadgar, till hvilka hänvisas. Sarskildt pilpekas beslammelserna i $ 7, att enligt det reglemente för stipendieutdelning, hvilket kommer alt iippgöras sedan stipendiefonden uppgått till afsedda beloppet 100,000 kronor, hinsyn skall tagas till den summa, hvarmed dc olika orterna bidragit till fonden, iifveusom att blifvande stipendieutdelniog skall ske efter förslag, uppriittadt af förtxoendepersoner inom Iiinen. Dessa best iiminelser torde vara sarskild t egnade att skänka stipendiesaken ett allniiint deltagande öfver hela landet. Men då, ined hänsyn till de begransade ekonomiska tillgingarne och det stora arbzte saken krafver, en Iiastigare fraingang ej siir att vinna, derest stipendielromitén ensam har att inom landet vacka intresse för frågan och sammanföra de krafter, som vilja strafva &amp; t det förcsatta målet, ar det i hög grad önskligt, att a: la de personer inom eller utom Fredrika-Bremer-Förbundet, som ar0 higade att understödja saken med intresse, arbete eller penningar, vilja hiinvanda sig till stipncliekomitkn, som ar tacksam för hvarje hjelp. Koinitens selxeterare, frliken by&amp;, RIathilda Silow, emottager, under adress Fredrika-Bremer-Förb~~ndibts Stockholm, alla skriftliga meddelanden i iimnet och lemriar derii svar.
Här har äfven i afseende på den frågan blifvit klandradt, att icke SlatsUlsk. har sammanirädt med Ekon.Ulsk., och här har t. o. m. en eller möjligen 2:ne ledamöter yrkat, att StatsUtsk. borde åläggas att till öfverläggning i detta ämne sammanträda med nämnde Ekon.Utsk. Förhållandet är sådant, att Ekou.Utsk. har i prot.- utdr. till StatsUtsk. hemställt, huruvida icke StatsUtsk. ansåg alt i fråga om elementar-läroverken den K. propos:n borde behandlas gemensamt af båda dessa Utsk. Som likväl denna K. propos. var remitterad till StatsUtsk. ensamt, och ingår såsom Hrrme vela i den stora proposm om statsverkets tillstånd och behof, så ansåg SlatsUlsk. sig böra behandla denna fråga ensamt. Detta gaf SlatsUlsk. också till svar på Ekon.Utsk:s hemställan, men erbjöd sig tillika, att i fall i sådana frågor, som angå läroverkens organisation i allmänhet, Ekon.Utsk. önskade att med StatsUtsk. fä sammanträda, dertill samtycka. Dessutom var det väl en temligen ovanlig åtgärd af eli Utsk., att begära att fä deltaga i behandlingen af de mål, som åro remitterade till ett annat Utsk. Det vanliga och det enligt grundlagen föreskrifna är, att om ett Ulsk. har några mål lill sig remitterade hvilka det anser äfven böra behandlas af ett annat Ulsk , så inbjudes delta sednare alt Den 6 Maj e. m. 445 gemensamt med del förra för behandling af dessa frågor sammanträda. Således skulle jag väl tro, att ifall delta mern. blir återremitterad!, SlatsUtsk. får i all fred och ro behandla denna återremiss, efter det är della Utsk. som ensamt kommit fram med sjelfva förslaget. Hvad beträffar vilkoren för anslaget, så medgifver jag visserligen, att åtskilliga här gjorda anmärk:r kunna hafva sin goda grund, synnerligast den anmärkn. emot formen, som Hr Silfverstolpe vid l:sta och 2:dra punkten gjort.
Man har talat om considerationer, och att man icke af dem borde låta afhålla sig att yrka, hvad man anser rätt. Jag, för min del, har icke considera tioner för annat än grundlagen , och hvad jag anser rätt; ty hvarken menniskofruktan eller jagt efter folkgunst leder mig; men just denna respect för grundlagen förmår mig att nu söka afböja en propos., tvertemot min öfvertygelse i sjelfva saken, hvilken öfvertygelse jag redan för 17 år sedan, och äfven derefter, vid åtskilliga tillfällen yttrat. Man har här talat om prsejudicat, och jag vill äfven för min del åberopa prsejudicatet från i8a3 eller den riksdag, då fråga härom först väcktes. Då gick det så, att, efter en långvarig discussion, debatten slutades utan propos., och Ståndet tyst samtyckte, att de ifrågavar. personerne skulle få vara med vid valet; men ingen af dem blef dervid utsedd, och knappt någon erhöll röster, äfvensom åtskillige afhöllo sig från valet. Ej heller derefter har någon af dem blifvit till bänkman utsedd; och jag hemställer derföre, om det icke nu vore tid alt ej längre uppehålla sig med en öfverläggning, som jag visat ej kunna lagligen slutas på annat sätt än jag föreslagit, enär pröfningen af en vägrad propos. skulle bero 38 Den 20 Ja n n a ii. på Const.Ulsk., sora ej i ett sådant fal! kunde blifva organiseradt. Jag får derföre hemställa, 0111 icke H. R. o. Ad. skulle tackas medgifva, alt Hr Frih. o. Landtm., efter slutad öfverläggning, må förklara, det bänk m:s-vale t, utan hinder af nu förevar, fråga, kommer att för sig gå. Gr. Anckarsvärd: Jag kan på ingen grund biträda Hr Cederschjölds anförande i denna del; ty jag finner det alldeles omöjligt, att R. o. Ad. vid detta, mera än vid något annat tillfälle skulle kunna underkasta sig Hr Landlmts allena bepröfvande rätt.
På grund af hvad jag har i största korthet öfver detta för vårt land vigtiga amne vågat anföra, förbindande mig att till det Utskott, dit jag hoppas att Ridderskapet och Adeln remitterar denna min motion, lemna ytterligare stöd och upplysningar för densamma, vågar jag vördsamt föreslå, att Rikets Stander måtte ingå till Kongl. Majit med underdånig anhållan om nedsättandet af en komité, hvilken får sig uppdraget anförtrodt att undersöka och granska alla de privilegiibref, hvaruppå sågverksegarne uti de norra länen grunda sina anspråk på stockfångst från Statens skogar och med dem verkställa en noggrann revision samt uppgöra förslag till förekommande af de nuvarande missbruken och misshushållningen med Statens ifrågavarande gemensamma egendom. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott får jag vördsamt anhålla. Stockholm den '14 November 1865. C. M. Lewenhaupt. Af Grefve Lewenhaupt, Claés Magnus, om vidlagande af åtgärd till förekommande af åverkan på Statens skogar i Norrland. För att till en början i någon ringa mån söka förekomma den enorma åverkan, som årligen sker på Statens odisponerade skogar uti de norra länen, vågar jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Majit med underdånig anhållan att Kongl. Majit må förklara den sågverksegare sina innehafvande privilegier på stockfångst från Statens skogar förlustig, om bevisligen kan styrkas att sågverksegaren, eller hans ombud, befattar sig med uppköp, eller byteshandel af sådant virke, som blifvit åverkadt frän Statens skogar. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 14 November 1865. C. M. Lewenhaupt. 110 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Af Herr Cederschiöld, Fredrik August, om beviljande a/ ett ärligt anslag å 2,000 R:dr till löner ål två biträdande lärare vid under visnings-anstallerna för barnmorskor i Slockholm och Göteborg.
Byggninga-balken. XVIII. B. »176. XIX. A. 257. — N:o 18. i anledning af väckta motioner oin tillägg till Kongl. Kungörelsen d. 14 Joli i835, angående förändring af Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824, om ändring eller utrifning af vattenverk. XVIII. B. 176. XIX,. A. 257. E. 44° • — IN:o iq. i anledning af väckt motion, rörande hofveri conlract. XVIII. B. 176. XIX. A. i5~. — X:o 20. i anledning af ålerremiss å betänkandet N:o t, angående väckta förslag till ändringar, tillägg och förklaringar af de 0111 skiftesverket i Riket gällande författningar. XVIII. B. 176. XIX. A. 258. XX. E. 4o. — N:o 21. i anledning af ålerremiss å betänkandet N:o 2, angående väckta frågor om ändring och förklaring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 1 Augusti i8o5, samt andra författningar rörande skogome i Riket. XVIII. B. »76. XIX. A. 218. — JV:o 22. i anledning af väckta motioner ined förslag till hämmande af gesällers kringvandrande. XVIII. — A;o 23. i anledning af väckta frågor om förändring i skyldigheten att hygga och underhålla vägar och broar. XVIII.
Morgonen af hans lyckligare dagar började sluteligen med inträdandet af det femte året gry, han skulle nu i sin älskades armar skörda lönen för möda och tråk; sedan han således i beqvämaste måtto, och så långt hans tillgånger det medgåfvo, för det lilla blifvande hushållet anskaffat propra och smakfulla förnödenheter, anordnat allt överensstämmande med Huldas smak, afreste han, öfver all beskrifning lycklig, utan att förut underrätta henne om sin ankomst, under hopp att hon igenom hans oförmodade inträffande så mycket gladare skulle öfverraskas; han anländer en mörk höstafton till den lilla staden, der hans hjertas utkorade vistas, ilar till hennes föräldrars hus, insmyger med af kärlek klappande hjerta genom de välkända rummen, längtande att sluteligen kunna trycka den länge saknade i sina armar, öppnar sakta och oförmärkt dörren till hennes rum, och o Gud! ser henne, sin tillbedda, dyrkade Hulda! kärleksfullt omsluten af en främmande ynglings armar, hvilken under ömma kyssar trycker hans egen älskade intill sitt bröst. Orörlig betraktar han ett ögnablick denna faseliga scen, raseriets härjande lågor flamma i hans bröst, blodet sjuder kokande genom hvarenda åder, det mörknar för hans syn, och knapt behåller han så mycken sans, att han osedd åter förmår lemna detta fasans, detta otrohetens hemvist. Han ilar, utkommen, utan rast, utan ro, gatan framåt och uppnår först efter flere timmars vandring sitt rum. Ingen välgörande blund ger honom under hela den långa natten ett ögnablicks lindring, den rysliga bilden af honom, som röfvat hans hjertas helgedom, hans Hulda, står med outplånliga drag lifligt tecknad i hans själ; morgonen finner honom redan tidigt ute; hämnd, gräselig hämnd är hans enda tanke; utan medvetande styr han sina steg åter till samma trakt, dit han för några timmar sedan under kärlekens rus så lycklig ilat; olyckan fogar att i samma ögonblick han närmar sig huset, den alldrig förglömde hatade ynglingen äfven derifrån utträder, samt lugn och ej anande någon fara, vandrar gatan framåt.
De kunna anförtros antingen åt en enda person eller ock åt ett embetsverk eller kollegium. Det sednare väljes i allmänhet, derför att man anser rättvisan säkrast vinnas genom den kollegiala formen, den ena embetsmannen är kontrollant på den andra. Samma princip ligger äfven till grund för den konstitutionella styrelseformen. Slån väljer denna sednare företrädesvis framför den despotiska, ingalunda derföre att den är enklare, utan derför att man fruktar 330 Den 23 September f. m. att lemna sig §t en enda persons godtycke. Detta är orsaken till de s. k. blandade regeringsformerne, med Konung och Ständer. Och i fråga om embetsbestvr, är den kollegiala formen vald för den större säkerket den anses lemna, men ingalunda derföre att den är den enklaste. Med det nu föreslagna embetsverket är förhållandet likväl helt annorlunda, än med embetsverk i allmänhet. Det kommer hvarken att handlägga ärender, på hvilka medborgares rätt bero, icke eller att förvalta allmänna medel. Det får endast siffror att handtera. Blifva dessa misshandlade, åstadkommes derigenom icke lidande hvarken för staten eller den enskilde. IIär finnes således icke den vanliga anledningen till inrättande af fullständigt embetsverk. Hela det statistiska bestyret kan utan fara öfverlemnas åt en enda person. Utsåges härtill en skicklig person, tror jag att han skulle kunna uträtta vida mera, om han hade fria händer, än sorn kan ske när han är bunden vid vissa på stat upförde tjenstemän, af hvilkas större eller mindre nit och skicklighet arbetets gång bitr i hög grad beroende, ehvad egenskap Chefen än må ega. En hvar, som arbetat i ett kollegialt embetsverk, känner allt för väl att, om ilo medel, sorn nu äro anslagna för arbetets förrät tande, öfverletrinades åt en enda person, som egde fritt att välja sina biträden, skulle denna kunna åstadkomma både en snabbare, bättre och mera omfattande produkt, än hvad som sker nu, när de särskilda detaljerna skola förrättas af särskilda på stat upförde tjenstemän. Orsaken, hvarföre man i allmänhet icke kunnat välja denna enklare och mindre kostsamma utvägen, ligger, enligt hvad jag förut nämnt, uti den säkerhet och kontro'1, som erfordras.
IL9Z na §. anfort, får jag tillika göra ett tillägg, som ehuru en smäsak likwäl kunnat intagas: Wid de orden "Ordinarie-Beställning innehaft" kunde tilläggas, Ordinarie Beställning innehar cll. r innehaft. Tydlighet är en Lags första egenskap. Herr l älllman. Pä samma sätt som jag anfört rörande Borgare-Ständet, torde til Riksdagsmän ifrän Bonde - Ständet kunna wäljas Personer, som äro Jordbrukare, utan afseende pä naturen af det eller de Hemman som ägas. Äfwensä tycker jag at en afskedad Tjensteman, dä han sä;om blott Jordägare icke kan hafwa annat interesse än det som delas af BondeStändet i allmänhet, bör af Bonderne, innom det Härad han är boende, tll Riksdagsman kunna wäljas. Uplysningen innom detta Hedcrwärda Ständ, som i sednare ären sä synbart tilltagit, skulle härigenom ännu mera tillväxa. Detta blifwer ju ej eller nägon inskränkning i Ständets Privilegier. dä Walrättighetcn är dem öpen, och de säledes kunna följa sin fria önskan i det fallet, antingen at wälja en i bland sig eller en af dem wäl känd Herreman, som smickrad af et sädant förtroende skulle begagna det til sina principalers fördel, med sä mycket större anledning, som bess egen dermed sä nära är förenad. Friherre häljenci-Lnt?. yttrade sig hafwa ärnat göra samma anmärkning wid 14 och 15 §. §., men hade afstätt dcrifrän, emedan förmode - L294 Den 29 Augusti. modeligen de andre Ständen sjelfwe icke ffulle hafwa ästundat en sädan förändring. Herr Ulamm3i-8k.öl6, I^ornntr, förmodade at de §. §., som röra representationen mätte rvara provisoriska, efter wid nästa Riksdag ffulle komma at afgöras huruwida de Ofrälse Stånds. Personer borde tilläggas nägon Representation.
Eonstitutions - Ulffottct härom »vördsamt och wänligcn underrättas, stät supra. stix krotocollo ^s. Ist. ketsrson. S. D. Ester upläsande af Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts inkomne och ätcrförwiste, samt sedermera enligt Protocolls-Utdrag den 9 i denna mä-^ nåd httcrligar.c beredde, förflag angäcnLe sättet att godt-, göra Den 2 Octaber. gira LefveranteurerS fordringar, och om Inrikes LäuS uptagande dels pä fem procents . Obligationer, och dels, ä sä kallade Annuiteter med 7 procents ränta, samt sedan de betänkligheter undanröjde blifwit, som inom Ständet förekommit om behörigheten att utan det i 69 Z af RegeringS-Formen omförmälte företräde af Utskottets deputerade, detta ärende till pröfning företaga; beslöt Borgarc-Ständet, atd i den del som angär Obligationers utfärdande för Lefverantcurers fordringar, antaga Stats-UtskottetS Förstag, endast med den ändring, att i, stället för den af Utskottet projcctcrade ullottning, berörde Obligationer ntsärdaS med Coupons, som wid Capital - och Ränte-afbetalningarne kunna fränklippas och insändas; men att frägan om private Läns uptagande bör hwila, intill desten fullständig Finance-plan ifrän Utskottet inkommer; hwilkct de Respective Med - Ständen samt Stats - Utskottet genom detta Protooolls-.Utdrag skulle wördsamt och wänligcn meddelas, vt kuxrs. ' kix krotocollo v. peterson. Lransumk af Protocollet, hället i Borgare - Ständets ?vnuw wid Riks-, dagen i Stockholm den 19 September 1809.
För mitt tillstyrkande af ensamhets-fängelses användande i de omnämnde 6:te och 7:de graderne, har jag, utom den hos mig fasta öfvertygelse, att för den kortare tid, som här är i fråga, detta strafF skall blifva mera verksamt, och bättre leda till förekommande af brottslingens moraliska försämring, än hans insättande uti ett sä kallad t gemensamhets-fängelse, jemväl hemtat anledning af Rikets Ständers vid sisllidne Riksdag under N:o 366 allåtne underdåniga Skrifvelse, deruti Rikets Ständer tillkännagifvit sig med den föreslagna förändringen af Länshäktena hafva åsyftat, att dessa häkten skulle mera vidsträckt, än hittills skett, blifva använda till straff-fängelser, och tillika förmält sig tro det böra, genom serskild Förordning, stadgas, att brottslingar, hvilka blifvit dömde till fästningsstraff eller arbete å fästning på högst två år, måtte, sedan Länsfängelserne blifvit till fängelser med celler förändrade, der undergå sådant straff, så vidt utrymmet det medgaf. Med tillämpning af dessa utaf Rikets Ständer uttryckta åsigter borde, enligt min tanka, några serskilda straffanstalter för verkställighet af ensamhets-fängelse, då det ej utsträckes utöfver 7:de och 6:te graderne i Strafflagen, icke behöfva uppföras, utan en inhemsk erfarenhet om straffets lämplighet och verksamhet och om beloppet af de dermed förenade kostnader kunna vinnas genom straffets verkställande uti Länshäktena. Om äfven förvaltningskostnaden vid stora straffanstalter kan blifva något billigare, än vid de mindre sådane, så hafva dock de förstnämnde stora reservoirerne för brottslingar så många andra olägenheter med sig, att det säkerligen är värdt ett noggrant eftersinnande, innan 9 Hör till Lag-Ulskoltels Betänkande, N\o g3. innan man gifver dem företrädet. Hos oss bör svårigheten att på en och samma ort kunna finna sysselsättning för en mängd fångar, som skola arbeta uti cell, hvar och en för sig, icke eller lemnas utan afseende.
Berörde pensions-afgift hade derefter under påföljande är på enahanda sätt utgått, hvarföre Hikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag uti underdånig skrifvelse anhållit all, då hvarken för dessa förskott eller för de 800 R:dr, som år 1824 jemväl, i anseende lill yppad brist i Barlhelemy-fondens tillgångar, lill f. d. General-löjtnanten de Suremain förskjutits, någon ersättning af samma fond då ännu blifvit leornad, de förskjutna summorna mätte godtgöras så snart Barlhelemv-fonden det medgåfve, samt beloppen emellertid uli förskotls-konlo i riks-hufvudboken upptagas; och biel denna underdåniga anhållan, jemlikt högstberörda Nådiga Bref af den 7 April 1830, af Kongl. Majit bifallen samt Stals-kontoret i Nader anbeläldt alt låta beloppen i räkenskaperna balanseras. Då sedermera, vid 1844—1845 årens Riksdag, E. K. M:t uti aflålen Nådig Proposition till Rikets Ständer föreslagit, alt, med upphäfvande af deras år 1812 fattade beslut om kolonien S:l Barthelemvs och blifvande ultramarinska besittningars öfverlemnande till Kongl. Maj:ts särskilda förvaltning, kolonien måtte återställas under moderlandets allmänna drätsel, samt alt åt Kongl. Majit mätte uppdragas alt, sa snart tillfälle dertill kunde yppa sig, lill någon främmande makt afträda kolonien på de för Svenska stals-verket fördelaktigaste vilkor, sorn stöde att erhållas, hade jemväl
Jag anser mig lycklig, att dä jag Uttrycker den enstildta aglning jag hyser för Herr Landc-Marstalken, wid detta killstche äfweu Wara tolk af Ridderffapet och Adelns, och af den tillgifwenhet och förtroende Herr LandlMarstalkenS sätt att föra och uplyfa ämnen, sä allmänt honom tillwunnit. Det är med öfwertygelsen härom, som jag wägar förestå, akt Herr Landt - Marskalkens portrait matte pä RiddarhuS-casians bekostnad, genom RiddarhuS.Direclionens försorg, blifwa upsa t bland de ömga, som förwara minnet afRidderflaprt och Adelns agtningswarda och förtjenta ledare. Härtill ropadrS allmänt Herr Landt Marffalkcn afiade med rörelse sin 716 Den ! 4 Augusti. sin tacksägelse för den heder Ridderlkapet och Adeln, genom sitt bifall, till den af Grefwe l^lör, ner gjorda och för Herr Landt-Marffalken smickrande proposition, lät honom »vederfaras. Herr LandtMarskalken förbehöll sig likwäl, att det »nätte fä ankomma pä hans egen omsorg, att detta porträtt, utan Riddarhus-casians kostnad, blefwe förfärdiga^» Ropades ett starkt Nej. Grefwe Uiästerstolpe, Larl, yttrade, att detta were det enda enhälliga Nej Herr Landt-Marstkalken sätt emot sig. Zerr Laudt-Marskalken förklarade, akthau skulle ställa sig Ridverstapek ych Adelns befallning till efterrättelse. Grefwe körner, 6öran, anmälte^, att Ordföranden för Expedilions-Ulskottet, Grefwe Ltrömkelstt, hade förklarat sig ej hafwa tid art äraga sig de göromål Ridderskapet och Adeln behagat honom förtro, Grefwe körner wille för sin del förestå, om Ridderskapet och Adeln, i Herr Grefwens ställe, mätte utse Herr Regerings-Rädek NaUenlfterna att förrätta den nyst beslutne justeringen. Bifölls.
Visserligen har landtbruket i delta afseende haft alt vid föreg:de tillfällen och äfven vid denna riksdag fägna sig åt R. Sl:s frikostighet. Afven sjöbildningsskolorna hafva i viss man blifvit ihågkomne och vid föregide riksdag beviljades anslag till de navigationsskolor, sorn blifvit i flera af rikets städer inrättade; men i afseende på handtverk och näringar skulle jag tro att man har gjort alldeles för litet. Staten har visserligen i flera år bekostat det Tecknologiska institutet i Stockholm, och om man icke under en förfluten lid har haft att glädja sig öfver de lyckliga följder, man i början väntade sig af detta institut, så har man åtminstone nu den säkra förhoppningen att det skall komma att motsvara dess vigtiga ändamål. Om vi granska hvad som i detta hänseende blifvit vidgjordt, sä finna vi, alt det till stor del är en följd af enskildes nit och omtanka för det allmänna bästa. Staten har visserligen sedermera på ett och annat ställe mellankommit, för att understödja och utveckla den undervisning, som de enskilde hafva grundlagt, men i allmänhet torde vi böra medgifva att den så nödvändiga undervisningen i handasiöjder är mycket försummad i vårt land; och följden häraf torde vara ganska synbar för hvar och en, som vill betrakta förhållandet på närmare håll och iakttaga den låga ståndpunkt, hvarpå större delen af våra handlverkerier stå. Under sådana förhållanden bekänner jag öppet, 6 H. 8 114 Den 24 April. alt det är med en viss förvåning jag har sett att StalsUtsk. afstyrkt hvad K M. i delta hänseende föreslagit. Uplysningar hafva här icke kunnat fattas; ty i det Statsrådsprot., som åtföljer den nåd. propos., har chefen för civil-ärender uti ett, som mig synes, serdeles fullständigt och väl utarbetadt förslag framlagt de grunder, på hvilka de nya undervisnings-anstalterna borde bildas, att det har förefallit mig att R. St., inseende nyttan af förslaget, bordt obetingadt deråt gifva sitt bifall.