Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om detta iakt. tages, skulle väl tillämpningen af Utskottets föreskrift, att bestämmaMill hvilken Tjenstehjons-class hvar och en Tjenare borde hänföras, blifva mindre tillämplig och obehaglig, men i alla fall, och i ovisshet om Utskottets beslut, lår jag ämnet närmare utveckla , och får såsom exempel nämna de så kallade Trådgårdsmästare på Landet, hvilka Utskottet upptagit till Bevillning efter andra Artikeln, i likhet med Trädgårdsmästare i Städerne, hvilka senare likväl äro Borgare, och hvaremot en sådan afgift på Landet är alldeles obehörig; Den 29 Maji.' den kunde kanske blifva mindre obillig endast der Orangerier och större Trädgårds-anläggningar voro, men der sldane icke finnas, är det väl ganska naturligt, att den, som ensam sköter en trädgård, benämnes i Mantalslängden såsom Trädgårdsdräng, och vid detta för; hållande bestrider jag Utskottets iörslag, att öppna rättighet för en TaxeringsCommité, att i sådant afseende chicanera på en uppgift, och determinera att afgiften skall erläggas för en Trädgårdsmästare, hvilkens kunskap oftast inskränker sig att kunna plantera kål och potates, äfvensom att i något annat fall uppföra Tjenstefolk till annan benämning och afgifter, än hvartill Mantalslängderne föranleda. Utan allt ändamål, och således olämplig är föreskriften för Jordägaren, att uppgifva ett praesumtift värde på sin Egendom, då oftare desse upp* gifter lemnäs utan allt afseende} och då cominitterade äga rätt, att efter godtycke utan pröfningens beräkning determinera fastighetsvärden, så borde åtminstone Jordägarne vara frikände ifrån skyldighet, att för 10 ekuld och på höft uppgifva förslag dertill, enär desse förslag icke med motskäl vederläggas, och man känner, att föregående årets taxering oftast tjenar till grund för det påföljande.
Och du en framfluten tid af mer än 4° år syntes hafva för Vederbörande varit tillräcklig att verkställa undersökningen 0111 PrästeTaxans upprinnelse, samt det icke kunde vara instämmande, hvarken med Statens trängande behof och rättvisans fordringar, att Prästerskapet i Oppunda, Jönåker och Rönö Härader mera, än Rikets öfriga Prästerskap, hvars Taxa vore ställd i Persedlar, längre befriades från Taxesmörets betalande efter Markegång, sä ansåge Motionären någon åtgärd böra vidtagas, för att vinna upplysning, 0111 hvilket EmbetsVerk, som fått sig pfvanbcrörde Betänkanden, N:o 227. 5o5 undersökning uppdragen, oell af hvad orsak Statsverket ännu måste vidkännas förlusten, att förenämnde 3:ne Häraders Prästerskap fingo lösa Taxesmöret rned blott En R:dr B.'co Lispundet, eller oin sådant härledde sig af någon försummelse i det Verk, som skulle revidera Rikets Räkenskaper. Utskottet har, i anledning häraf, skolat upplysa, att, uti Nådigt Bref af den 3o Mars 1787, K. M:t, ieke allenast förständiga! K. KammarCollegium, att K. M:t, håde genom Nåd. Resolution af den 26 Nov. 1786, uppå Prästerskapets besvär, och serskildt Utslag förstnämnde dag öfver de besvär, som Prästerskapet i Jöndkers oell Rönö Harader i underd. anfört öfver K. KammarRevisionens den 17 Mars 1786 meddeldle Utslag, rörande Smörtaxans utgörande efter Markegångspris, af synnerlig ynnest och Nåd tillåtit Prästerskapet, att tills vidare och intill dess undersökning försiggått i Rikets äldre Handlingar om upprinnelsen af Prästernes Taxa, få lösa Taxesmöret med t R:dr Sp. för Lispundet, utan ock anbefallt bemälte K. Collegium, att örn en sådan undersökning besörja och derefter med Utlåtande till K.
Hummer, i Bonde-Ståndet, dels att gällande taxas tullbestämmelse å denna endast af de förmögnare begagnade vara borde bibehållas, dels att, då den ansetts böra vara fri till införsel, den äfven syntes kunna fritt få utföras. Hår, hos Borgare-Ståndet: att tullen å Hästhår eller tagel borde bestämmas till 2 sk. ®, i stället för hvad som, i likhet med gällande taxa, fö - 24 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande, IV:o 30. reslagits, eller 2 sk. 6 r:st.; samt i Bonde-^tåndet, att Hareller Kaninhår måtte bibehållas vid hvad 1835 års taxa stadgar, elier 20 sk. W. Ho, i Bonde-Ståndet: att ändring ej bordt ske i hvad gällande taxa derom bestämmer. Ingefära, i Borgare-Ståndet: att dea torra ej bör åsättas högre värde än 8 sk. och tull 2 sk. Inventarier, Skepps-, i Bonde-Ståndet: att införsels-tullen derå ej hör öfverstiga 5 procent af värdet. Ister, i Borgare-Ståndet: att derå bör bestämmas 2 sk. tull.
Statsoch Banko-Utskottens N r ig. Om justering inför båda Utskotten af föreskrifter för Rikets Ständers båda Penninge-Verk _____ i35. Banko-Utskottets angående: N.r 20, Åter-Remiss i frågan om förlängning af Preskriptions-tiden för Laus omsättning 1 Banko-Diskont-Verket - i42, N;r 21. Väckt fråga 0111 tidigare föredragning och lifgifvande af Bankens Fastighets-Lån - i4g. N:r 22. Bolags och Korporationers Lånrättighet i Banken å Fast Egendom - i53. N:r 23, Vederhäftighetsbetyg vid Banko-DiskontVerket och förökning i antalet af Verkets Styresmän _____ N:r 24. Understöd för Södertelje Kanal - och Sluss-Verks fullbordande 161. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL itKtuet mm-mmmms .Pil DT DI! ÖLL VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. SJUNDE SAMLINGEN. ’1 Utlåtande} i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 92, öfver motion af Herr E. G. Uggla, om förtydligande af för'e skrif.terne , rörande behof vet af fullmagt vid besvärsskrifters och ansökningars ingifvande till Kongl. Maj.t samt Hofoch Öfver-Rätter_, och om upprättande af formulaire till besvärs-hänvisningar. Omförmälde Betänkande är af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv. Preste-Ståndet återremitteradt, af Yällofl. Borgare-Ståndet bifallet, och af Hederv. Bonde-Ståndet på det sätt afgjordt, att Ståndet afslagit usta, men gillat aidra punkten.
Lag och laga stadgar döma; Rikets Collegier, Landt-Regeringen tillika med alla andra Verk samt högre och lägre Embetsman, skola förvalta de dem åliggande sysslor och värf, enligt de Instruktioner, Reglementen och Föreskrifter, som redan gifna äro eller framdeles kunna gifvas, lyda Konungens bud och befallningar och räcka hvarandra handen till fullgörande deraf och af allt hvad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifvande de Konungen i laga ordning ansvarige, om något utaf dem underlåtes och försummas eller olagligen behandlas. §• 4S Konungens Hof står under Dess enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna söm Honom godt synes. Alla beställningar vid Sitt Hof må Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. §. 49. Riksens Ständer skola i kraft af denna Grundlag hvart Tredje år samman - liga Huset skola hafva något Lif-Geding eller civilt Embete; dock kunna efter gammalt bruk titlar af Hertigdömen och Furstendömen dem tilläggas, utan rättighet lill de landskap, hvilkas namn de bära. §■ 46. Landet skall förblifva indeladt i Höfdingedömen under den vanliga Landtregeringen. Ingen General-Guvernör inom Riket må hädanefter förordnas. §. 47. Rikets Hof-Rätter och alla andra Domstolar skola efter Lag och laga stadgar döma; Rikets Collegier, Landtregeringen tillika med alla andra Verk samt högre och lägre Embetsmän, skola förvalta de dem åliggande sysslor och värf, enligt de Instruktioner, Reglementen och föreskrifter, som redan gifna äro eller framdeles kunna gifvas, lyda Konungens hud och befallningar och räcka hvarandra handen till fullgörande deraf och af allt hvad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifvande de Konungen i laga ordning ansvarige, om något utaf dem underlåtes och försummas eller olagligen behandlas. §. 48. Konungens hof står under Dess enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna som Honom godt synes. Alla beställningar vid Sitt hof må Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. §. 49. - Riksens
Då, genom dessa noggranna föreskrifter, den sorgfälligaste uppmärksamhet synes fästad derå , att både Kongl. Majus och Kronans samt Bäntetagares och Bäntegifvares rättigheter och skyldigheter må i möjligaste måtto iakttagas, hafva Biksens Ständer trott, att någon granskning af den sålunda verkställde Markegångs-sättningen ej bör vara af nöden, helst erfarenheten visat, det den af Deputerade i Bänen föreslagna Markegång, efter en slik granskning, blifvit så betydligen förändrad att Deputerades åtgärd nästan helt och Undérdtiniga Skrifvelser'. hållet varit onyttig eller förfelat sitt ändamål. Riksens Ständer kunna för öfrigt ej annat hnna, än att den Markegång, sorn i sjelfva Länet upprättas, bör för det samma vara den mest passande och der tjena till efterrättelse , i synnerhet när de noggrannaste anstalter till utrönande af dess rätta belopp vidtagas i förening med de största säkerhetsmått för inbördes rättigheters orubbade helgd. På sådana grunder få Riksens Ständer i underdånighet .anhålla oell föreslå, att hädanefter den i Länen på föreskrifna sätt stadgade Mar. kegång må för hvarje Län orubbad blifva gällande och ej af något Ernbets-Verk kunna förändras, samt att föl sakteligen IS. K. M:s och Pikets Kammar-Collega befattning med M,arkegångsTaxorna må komma att upphöra i alla andra fall, än då fråga är om upprättande af Riks - Markegången eller upptagande och afdömande af de Besvär, som antingen af enskillde Räntegifvare och Räntetagare, eller å Fromma stiftelsers vägnar, eller af Kammar-Collegii Advokat - Fiskal , såsom bevakande Kongl. Majrts och Kronans rätt kunna anföras, i hvilket afseende Kongl. Coliegium altså bör af Deputerades åtgärder på vanligt sätt erhålla del. Riksens Ständer framhärda SCc. Uppl. oell godk. hos Ridd, oell Ad. d, 31 Mars 1 g18* Öfriga Riks-Stånden den 1 April. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse ony en fri Tackjerns-handel.
Direktionerne, efter eget bepröfvande och med rättvist afseende å de olika lånebehofven, finna för orternes rörelse mest gagneligt, dock under iakttngande deraf, att vexel-diskontering sker företrädesvis framför utlåning mot hypothek af löpande förskrifning eller accepterad invisning, samt att å någon betydligare del af fondens tillgångar kassa-kreditiv alltid beviljas till det belopp, Direktionerne bestämma. 25:o I den rörelse, som med Handelsoch Närings-diskont-fonden bedrifves, ega Diskont-direktionerne jemväl att, på sätt och med de vilkor nästföregående punkt mom. 2 omförmäler, använda de medel, som på uppoch afskrifningssamt deposit-räkning mot ränta vid hvartdera Diskont-verket inflyta; börande härvid iakttagas, att af de influtna medlen i kassa eller på räkning bibehålies det belopp, som för skeende uttagningar må anses erforderligt, och att, om vid något tillfälle uttagningarne skulle öfverstiga nyssberörda belopp, vederbörande Diskont-direktion må för det bristande beloppet afgifva anvisning på Bankens Reserv-fond, hvilken brist, så fort sig göra låter, Banko-Utskollets Betänkande M 25. 33 låter, fy lies genom innehållning af de i diskonterings-, låneoch kreditiv-rörelsen inflytande medel. 26:o Mom. 7. Till utlåning med omsättningsrätt är anvisad en fond af 10,200,000 R:dr Riksmynt under benämning af Allmänna diskontfonden; och tjenar såsom grund för denna fonds fördelning på de särskilda Diskont-verken till efterrättelse att Banko-diskont-verket tillhandahållas Låne-kontoret i Götheborg » 2,330,000. Låne-kontoret i Malmö » 1,270,000. Låne-kontoret i Wisby » 130,000. varande dock Fullmäglige förbehållet att, efter sig företeende om ständigheter, kunna förordna om annan fördelning Diskont-verken emellan af fondens tillgångar, än den sålunda i allmänhet antagna.
Ett annat ganska betänkligt förhållande har vid denna corps inträffat, nemi. att yngre medlemmar deraf, förtviflande om sin utkomst och befordran på den bana de valt, och seende sina äldre kamrater, genom öfveransträngande arbete förlora hälsa och krafter, taga transport till andra vapen inom arméen, den ene efter den andra följa samma exempel. Ingen corps inom hela arméen finnes, från hvilken så många officerare bortgått som från Ingeniör-corpsen, ty vid denne corps, som räknar 28 officerare, hafva under loppet af 22 år 19 Subaltern-officersledigheter inträffat. Annu mera förtvifladt är förhållandet med underofficerarne, hvaraf Den 4 Januari c. m. 63 endast 10 åtnjuta lön. Desse ynglingar, som vid Ingeniör-corpsen söka kunskaper och erfarenhet, finna snart, att, om än deras bemödanden i visst hänseende lyckas, deras framtid blir mycket mörkare på denna väg, än om de valt någon annan, och detta förhållande ådagalägges ännu mera deraf, att bland 86 underofficerare, som under 22 år antagits, hafva 11 genom döden, 13 genom befordran och 56 genom afsked afgått. Detta mundtliga yttrande anhåller jag få bifoga en promemoria, som innehåller en jemförelse emellan aflöningen för Ingeniör-corpsen i Sverige och några andra länder, deraf sig visar, att löner utgå till följande belopp, nemi.: Jag har redan nämnt åliggandet för Ingeniör-Corpsen att under fredstid utföra de fästningsarbeten, som bidraga till landets försvar; men denna corps1 åligganden blifva af ännu mera vigt, då krig utbryter. Det är allmänt bekant, att Sverige icke liar såsom andra länder några teckniskt bjldade trupper eller s. k. genitrupper för verkställande af förekommande arbeten. Dessa trupper, vanligen benämnde pioniärer, sapörer, ponlonierer och minörer o. s. v., måste inom Svenska arméen, när krig inträffar, organiseras och öfvas, såvida dé icke redan finnas, och deras bildande tillkomma Ingeniör-corpsens officerare, en corps, som är allt för otillräcklig att upfylla alla fordringar af densamma.
Ut» skott, och att deri det fjerde Ständets Ledamöter, om de ansägo sig bundna af ett faktadt bestuk, kund? stiga upp och undandraga sig att i öswerläggningarne deltaga» Gref lVlörner, ^stolpil 6öran, yttrade sig att förewarande ämne wäl kunde delas, och att i sädant fall ConstitutionsUtffottet skulle möjeligen wara i stand att yttra sig öfwer en priliminaire fräga, huruwida NationalBewäringen wore en grundlagsfråga eller ej: men öfwer sjelfwa fåken trodde han, med all den aktning han hyste för detta Utskotts Ledamöter, att de ej med nägon stags sakkännedom skulle kunna afgifwa sitt ullätande» Herr UotKIieb, Sä wäl med anledning afhwad Herr Friherre viljsncrantr som af hwad Gref vs la (ZarälL anfort, instämmer jag deruti, att sä wida ej Ridderffapet och Adeln anser ett särskildt Utskott böra sättas, frägan om en NationalBewäring häldst kunde remitteras till ConstitutionsUtffottet. Den har förr under denna Riksdag der blifwit wäk och af Utskottet med yttrande till Riksens Ständ? Hswerlemnad» Grsf Den 7 November. Gref körner. Da denna fräga förra gången i ConstitutionsUtstottet förehades, war den wäkt af en Ledamot deraf som war Militaire. Nu finnes i samma Utstött ingen Militaire, i följe hwaraf Ut« flottet swärligen kan domina öfwer tjenligaste' sättet att förswara Riket. ^err RotKIwd. Dä Friherre vonklaten uppgaf proiecket till en NationalArmering, gjorde han det icke såsom Militair, utan såsom Ledamot i ConstilutionsUtstottet, och förflaget blef af detta Utstött tili Riksens Stander öfwerlemnadt. Zerr'8ilkverllolxe. Utan att inga i någon undersökning huruwida ConstitukionsUtstottets
KammarCollegium, inser angelägenheten, att gällande författningar, Betänkande n. 83 ilian undantag till någon enskild persons förmon, i deras helgd bevaras, har, för sin del, funnit afslag böra lemnäs å Sökandernes underd, anhållan, att, efter arrendetidens utgång, få ytterligare, under flere år, på nu stadgade vilkor, ariendet bibehålla; hvaremot Utskottet, med afseende å ej mindre vitsordade betydligheten utaf den å Fiskebyggnaderne timade skada än ock det af K. Mits Bef;h:de upplysta förhållande, om svårigheten att verkställa den mycket kostsam ansedde reparationen ä den så kallade Djuptinan, hvars afkastning skall utgjort åtminstone hälften af hela Laxfångsten, får tillstyrka B, St:r det till K. JVI:t i underd, öfverlemnas: att, efter eget ompröfvande, i Nåder bestämma, till hvad belopp den sökta nedsättningen uti nu gällande Arrende-afgift eller Taxa, för återstående trenne arrendeår må äga rum, äfvensom på K. Mits Nådiga godtfinnande må bero, huruvida Sökanderne, i händelse de, genom inträffande svaga vintrar, vid arrendetidens slut, ej ännu blifvit satte i tillfälle verkställa den å Djuptinan nödige reparation, och ej sjelfve för arrendet åter stadna, måge, för Djuptinan, till någon mindre del njuta eftergift uti den, enligt Contract, dem åliggande skyldigheten, att vid afträdandet aflemna Fiskebyggnaderne fullkomligen åter iståndsatte, och denna skyldighet, i hvad sorn derutöfver kan erfordras, å de blifvande jArrendatorerne öfverflytta. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss uppå Mjölnaren Eric (Vtiss eils underd. Ansökning om nedsättning i arrendet för Carl Gustaf Stads KronoTullqvarn. (J.-A.) Genom Contract, utfardadt af K.
Strama tyglar, inga barmhertighetsverk, och sträng rättskänsla, det är enligt min mening lagen för en husbonde.» Marianne svarade ingenting och aktade sig noga för att visa någon modfäldhet öfver hans ogillande. Men hon lade hans ord på minnet. Vinna honom skulle hon, och hon hade god tid på sig – så god, att en skörd både kunde hinna växa och mogna. Hon behöfde icke brådska. En gång skulle hon nå dit hon ville. Och så hade hon ju sin tjocka lilla pojke, som växte för hvarenda dag, och som hon var så stolt öfver som hade hon sjelf mejslat hans runda små lemmar. Hela hushållet skulle kunnat gå i elden på att han var det vackraste barn som fans, – Börje med, fast han alltid log försmädligt, när de andra sade så. Han försäkrade, med öfverlägsen manlighet, att hvarje statare på gården kunde framvisa lika vackra barn, hvilket var en vida större sanning än den goda Börje någonsin trodde. Pojken var lik honom, så lik, att herr Börje till och med sjelf måste gifva akt derpå. Och han var strålande belåten öfver sin afbild. Hela huset hade undergått en omstöpning sedan den lille kommit med. Han hade blifvit ett slags föreningspunkt mellan herrskapsfolk och tjenare, någonting att skratta mot och jollra för. Pigorna täflade om äran att få bära honom. De voro starka, duktiga unga qvinnor, som kunde lyfta och gunga och kasta honom hur högt det skulle vara, på sina säkra arbetsvana näfvar. Det var som hade de formligen törstat efter en sådan liten varelse, att ödsla sin bastanta välvilja på. Marianne såg med förvåning hur barnkära de alla voro. Då hon var flicka hyste hon en verklig fasa för barn; de voro för henne endast obehagliga små djur, som man icke rörde vid, om man kunde få slippa. Hvilket annorlunda verklighetssinne hos dessa menniskor! Marianne kände sig smittad deraf. Hon hade fått blick för allt som omgaf henne, och det fängslade henne mer än någon diktad drömverld. När hon nu såg i spegeln och mötte ett fint litet ansigte med veka linier – liksom skapadt för att smekas – då tänkte hon aldrig mer med saknad på att detta ansigte skulle bli gammalt.
IDUN 1804 grammet upptog därjämte, utom hr Stenhammars nyaste pianokonsert, ett par andra ganska förtjänstfulla svenska kompositioner, nämligen Introduction och fuga af E. Eliberg och Sommarnatt af B. Beckman, båda för stråkorkester. Fru Edling sjöng för öfrigt vid god röstdisposition en cavatina ur op. » Euryanthe » af " VVeber. Matiné gafs påskdagen i Berns ' salong. Som matinégifvaren försummat sända oss biljetter, oaktadt vi på förhand oninämndt hans matiné, skulle vi nu kunna anse oss ej behöfva lämna något vidare meddelande om densamma. F ö r de aktade och framstå- ende förmågors skull, af hvilka matinégifvaren lyckats erhålla biträde, och hvilka han uteslutande har att tacka för, att en så talrik publik infunnit sig, vilja vi dock göra ett undantag. Flere af de uppträdande förtjäna särskildt tack, för det de fö- redrogo nya, förut här ej utförda saker. Sålunda fick man tillfälle höra ej mindre än trenne nummer ur Leoncavallos opera &gt;I Medici », nämligen en serenad och en romans, förträffligt föredragna af hr Lundqvist och signora Labia, samt en stor duett, sjungen af signora Labia och hr Ödmann, i hvilken duett bristen på orkesterackompanjemang dock gjorde sig synnerligen märkbar. E n synnerligen anslående nyhet var en trio ur Saint-Saéns ' opera » Phryné », i hvilken fru Sterkys, fröken Frödins och hr Örfmanns vackra röster sammansmälte till en bedårande ensemble, som framkallade det lifligaste bifall och föranledde trions omtagande. Fru Sterky sjöng för öfrigt under stormande bifall en vacker serenad af A. Sterky, Kjerulfs &gt;Min skat » samt ett par extranummer, i hvilka hon ackompanjerade sig själf på pianot. En melodiös och välklingande aria ur den under inöfning varande operan » Falstaff » af Verdi föredrogs smskfullt och elegant af fröken Frödin.
lekt boll m e d lexor så tidigt som möjligt, så skulle kunna man, fick man var det hennes innerliga sträfvan, vi Man gå i kyrkan, ibland en, ibland » Caoalleria Rusticana » är namnet på en 1-aktsopera, s o m för närvarande med stormande bifall uppföres å Italiens lyriska scener. Nämnda opera kommer under säsongen alt upptagas å härvarande kungl. opera jämte en repris af » Nurnbergerdockan » med en ung dansk sångerska som debutant i Bertas parti. detta sitt åtgick. en fiende till lek o c h Filharmoniska sällskapet har nu börjat sitt nya arbetsår. Under den nya säsongen ämnar sällskapet bland annat uppföra » Den heliga familjens flykt till Egypten » af Max Bruch, » Brudfärd » af Karl Valentin, » Jephtas dotter », legend ur gamla testamentet, af Ad. Jensen, » Requiem » med svensk text, af Johannes Brahms, samt flere nyare körer ä capella. Sällskapet kommer att vid sina konserter erhålla biträde af en stor orkester, som längre fram på hösten börjar sin verksamhet härstädes under ledning af kapellmästaren Andr-ects Hallen. Liksom under sällskapets föregående arbetsår kommer abonnementsteckning äfven nu att ega rum. att j a g aldrig sett någon skratta så hejdlöst som hon, då vi på frikvarten lekte » vattna gåsen ». Jag kan se henne, när jag vill, där hon i sin gungstol satt och med ifver för det ena eller andra partiet följde gång o c h hennes bländhvita tandrader och hennes svarta vår tur hon Att var det att hon framlyste ögon blixtrade af nöje. deltog i leken humor och mimik lekens Och ligga dubbla a f skratt, då o c h m e d en oefterhärmlig » bjöd till kattens bröllop ». någongång, då eleverna föllo på den idéen att bock, sade, att dant, är icke hon midt under arbetstiden leka blindhon ej kunde tillåta något så- väl ej så besynnerligt; jag tror skulle gjort det, om visst det skett på fritimmarne. (Forts. o. slut i nästa n:r.) Teater och. musik. Kungl.
För utarbetande af en Ordbok öfver Svenska språket, föreslår Kongl. Majit, att under den tid, nu förestående statsreglering blifver gällande, enahanda belopp årligen, sorn vid sistJidne Riksdag beviljades eller 3,750 R:dr Ruut, må till Svenska Akademien anvisas; således för 3 år tillsammans 11,250 I sammanhang med Kongl. Maj:ts här ofvan gjorda framställning om anslag ä ordinarie stat för anställande af meteorologiska observationer, föreslår Kongl. Majit att för inköp af härvid nödiga instrumenter må för en gång anvisas 4.500 Till utgifvande af ett plancheverk öfver Svenska Svamparter enligt de original-afbildningar, som blifvit verkställde för det af allmänna medel till Vetenskaps-Akademiens disposition ställda anslag för anskaffande af original-målningar af Svenska Yexter m. m., äskar Kongl. Majit, ett belopp för en gång af . 4,500 För utgifvande af tvänne plancheverk, det ena öfver de Fornsaker och andra historiska märkvärdigheter, som i Statens historiska Museum förvaras, och det andra öfver Medeltids-Sigill, för hvilka båda verk teckningar genom Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademiens försorg redan blifvit verkställde, föreslår Kongl. Majit beviljande för en gång af tillsammans C,000 Till fortsatt inredning af Historiska Museum och Myntkabinettet, hvilken till följd af samlingarnes på sednare tider vunna betydliga till vext, visat sig af behofvet påkallad, äskar Kongl. Majit för en gång 3,000 I likhet med hvad under nu gällande statsreglering egt rum. föreslår Kongl. Majit, att jemväl för instundande statsre - Transport 312,525 Kongl. SJaj.ls Nåd. Prop. N:o /, om Statsverket I8SS. 107 Transport gleringsperiod ett belopp af 3,000 R:dr R:mt, eller för 3 år . ina ställas till Kongl. Maj:ts disposition för att användas till inköp af Svenska i fäderneslandet bosatte konstnärers arbeten.