Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefwe 6^llendor§ utbad sig, at erhålla Herr Grefwen och Landtmarskalkens bestämda förklaring, huruwida Herr Landtmarskalken wägrade kroposition uppä hans motion. Herr Grefwen och Landtmarskalken swarade, ja, det wägrade jag. I detta fall protesterar jag deremot, och utbeder mig tillämpning af ;; H. i Riksdags-Ordningen, hwilken jag anhaller ar fa upläfa. Med Herr Grefwens och Landtmarskalkens tillåtelse, upläste Grefwe 6^IIendor§ derefter denna och anhöll i stöd af densamma, at Herr Gref - H24 Den 27 Maks. Grefwcn och Landtmarstalken matte til krotocollee förklara sina stät, hwarföre han wägrat proxosi tronen. Herr Grefwen och Landtmarskalken. Jag har wägrat den af Grefwe 6^ilenbor^ begärDa proportion af det stal, ar jag i afseende pä förewarande fräga anser en proposition til ändrfng i z Srands bestut stridande emot Lonstilutionen. Afwensom med densamma icke enligt, at i Lxpe6itionen til Konungen öfwer dessa z Ständs Beflut äfwen bifoga det 4:des sarffilta tankar. I stöd häraf förklarar jag denna 6iscuss,on för hwilande och hänstjurer pröfningen til Lonstitmions-Utstottet. Friherre Leäerström, ^scok, trodde at det wore Grefwe LxIIenbor^, som enskilt borde wända sig med sine twifwelsmal til LonstimtionsUtffotter, sä wida icke desse twifwelsmäl utaf hela Standel wore gillade, hwilka der wid detta tikfalle ingalunda blifwit. Nagra fa inc!ivi6uers enssilta tanka kunde ej wara stal til tillämpning af denna tz. Grefwe 6ylIenbor§ pästod at detta wore Ståndets kanka, och at således remissen äfwen i Ständers namn borde ste.
Majrt förklarade Sin Nådiga afsigt rara att, så vidt omständigheterne medgifva, låta till verkställighet befordra hvad Rikets Ständer härvid i underdånighet föreslagit, och befallde, att till en början försök skulle göras med inrättande af en Paketoch Forvagnspost emellan Stockholm och Ystad, som lomme att färdas fram och åter en gång i veckan; börande Öfver-Post-JDirecteurs-Embelet med ledning af den tariff, som vid Rikets Ständers skrifvelse finnes bifogad, upprätta •eli till Kongl. Majrt inkomma med förslag till ej mindre passagerare-afgift än taxa för packgods. Kongl. Majrt förväntade derjemte, att denna inrättning så tidigt kunde komma till verkställighet, att Öfver-Post-Directeurs-Embetet, med stöd af derpå giundad sakkännedom, må blifva i tillfälle att nästa år till Kongl. Majit algilva omständligt förslag till paketpostens utvidgning och ändamålsenliga organisation, äfvensom lill de reglementariska föreskrifterne för densamma, ålföljdt af beräkning öfver kostnaden. Öfvcr-PosUDirecteurs-Embetets förslag i ämnet gillad t den 3 December i831. Kongl. Majrt har sedermera beslutat inrättningen af en Paketpost emellan Ystad och åtskilliga andra Skånska städer. Bihang till /{. St. Vror. iö3f 2 Sami. i A fdel. Zdje Band, X3 t:sta Häftet. Til till R St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. il. i5 Jnu. i834. 149 O Angående porto-a fgi flen för Inrikes.brefvexling^ Anmäld den 29 April s. å. Kongl.
Ler han stridig finnes och ersätte desiutom den Resande all förorsakad kostnad. Förmenar Gästgifware lexan för ringa wara, föke dä rättelse deruti hos Landshöfdingen. Z. n. Hästar, Sadlar, Magnar, Kärror, Slädar och Bätar böra Gästgifware och Skjutsare hälla sä mänga, Landshöfdingen och MiFlllraten, efter hwarje Orts beskaffenhet, nödiga pröfwar; ster det ej, böle den försumlige Tre Rtdr. 16 still. Behöfwcr de Resande flera Hästar, än Skjutslaget halla bör, wants r>a imil kelerve eller Gästgifware Hästarne äler mkonnm och twänne timar hwilat. §. 12. Wid de Gästgifwaregärdar, hwarest Hallstjuts ännu är bibehållen, men hwikken möjligt wis efter hand indragas kan, stola de til Hälle! Skjutsstylor§e, med Hästar och Resetyg sig ä Gästgifivaregärden klockan Sex eftermiddagen infinna och der et dygn eller längre, om sa öfwerenskommet ar / förbliswa, för at de Resande afbida: ware ock berättigade lil den först ankommande Skjutsen. Den försummelige häremot, angifwcs hos Tings-Rätten och bote Tjugufyra stillingar för hwarje H,st, hvarmed han en eller flera Timar förfallolöst nleöliswer, Men den som alldeles bliswcr borria, böle dubbelt. Gästgifware ma ej, utan Lanbshöfdingens tillstånd, ätaga sig at stjntfa för någon annan, wid Tre Riksdaler :6 still, bot, ej heller fria någon Skjutsande derifrån, wid enahanda böter. De, som bo pä Oar och icke alllid kunna komma til Gästgifwaregården, mage dock, med GästgifwareuS kännedom, öfwsrenskomma med någon annan, som Skjutsen bestrider.
Såsom stöd för detta förslag har Herr Nordenfalk vidare anfört: att förden Rotefrihets-afgift, som Kronan erhölle af de från Postförings besväret endtledigade hemman, kunda Kronan, i fall samma hemman icke till Roterirg indelades, erhålla i penningar ett bidrag till den förhöjning i skjutslegan, som blefve en följd af Postens forslande med Gästgifvare-skjuts, 448 S t atg-Ut a k o 11 e t s Betän kand en, dål skillnaden eller den ökade kostnaden till PostFöringen skulle blifva mycket obetydlig; att den tillökning i hållhästar af, en häsf för hvarje dygn, dä posten färdas, som härigenom förorsakades , komrne att till större delen utgöras af de till hållskjuts efter deras skatt indelade Post4 hemman, samt att Postföringen genom den fö» reslagné förändringen skulle, utan att förlora j säkerhet, vinna i skyndsamhet, enär posten då ej behöfde afvika till på afstånd från ^Landsvägen belägne posthemman; Och har Herr Nordenfalk slutligen framstält såsom ett alternatif, i händelse det uppgifne Förslaget ej skulle gillas, att postlegan, sorn i fordna dagar, då postförings-skyldigheten var en obetydlighet emot hvad den nu är, altid var lika med skjutslegan.» måtte åtminstone till likhet med densamma förhöjas, och Postförande framför alt befrias från snöplognings-skyldigheten. Ifrån Högvördige Prest-Stindefs Till gemensam åtgärd af Statsoch Ekonomi Utskotten. *■"' 2:0 Memorial af Herr Biskoppen Doctor E. A. Almqvist, som, med afseende på dea tyngd, sorn nu trycker postförare i Norrland mera, än någre Skatte-Böndec på lika goda hem* man 5 Stats.Utskottet* Betänkande;).
Att, såsom i Danmark, göra afläggandet af borgared och utlösen af ett burbref till vilkor för borgarrättens utöfning har jag ej ansett lämpligt, utan motser tvärtom försvinnandet af dessa, efter min tanke, obehöfliga åligganden äfven för det näringsidkande borgerskapet. 6 § o. följ. Den försigtighet, som afhållit Komiténs pluralitet från att, genom borgarerättens utvidgande, rubba grunderne för behörigheten att välja magistratspersoner, har helt och hållet vikit undan vid uppdragandet af gränserne för magistratens befogenhet För min del har jag ej ansett behöfligt eller för städerne helsosamt, att förändra hvad som i nämnde hänseende är stadgadt och häfdvunnet, och hurudant detta är, inhemtas af 1619 års stadga om städernas administration, hvilken, man må tänka om dess promulgation hvad man vill, dock i mer än två århundranden varit grundlag för städernes styrelse och förvaltning. 112 § af denna urkund står nemligen: »Desse 48 män» (borgerskapets Äldste, vanligen 24 och i mindre städer ändå färre) »skola härefter, så ofta Rådet» (Magistraten) »häfver, anten efter Wår förordning eller befallning eller eljest på stadsens vägnar med menigheten att handla, kallas till rådstugan och der förnimma hvad som af nöden är. Sedan skola de samblas, på gillesstugan och der emellan sig öfverwäga hvad der i samma ärende står til att göra eller ej, och alltid så lämpa deras råd, att Wårt och Kronans gagn och wälfärd må sökt och främjat varda, och hvad de 48 sluta med Rådet, det skall stånda och af hela borgerskapet fullbordas utan gensagu.» Meningen i dessa ord är tydlig och klar. I frågor som röra kommunens rätt skola dess representanter höras. För detta ändamål kallas de till Magistraten för att erhålla besked om saken; sedan träda de tillhopa på sitt eget rum för att öfverlägga, och afgifva derefter till Magistraten sitt yttrande, eller, som det i stadgan heter, »råd», hvaruppå magistraten sist fattar sitt beslut.
„ Sven Hansson från -Östergötlands län, om utsträckning af landstin gens verksamhet och befogenhet. „ Sven Hansson från Östergötlands län, angående ändring af Kongl. Förordningen om kyrkostämma, kyrkoråd och skolråd, i hvad angår pastors rätt att vara sjelfskrifven ordförande. „ Sven Hansson från Östergötlands län, angående vissa grunder för skarpskytteväsendets ordnande, m. m. N:o 38. „ Sven Hansson från Östergötlands län, om ändring af allmänna lagens stadganden, beträffande tiden för Häradsrätts sammanträdande, m. m. N:o 39. „ Josef Smedberg från Elfsborgs län, om anslag till upprensning af vattendraget från Arfvidstorp till sjön Kalfven, m. m. N:o 40. „ Pehr Olof Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, om anslag af all männa medel för anläggning af väg mellan Björna kyrka i nämnda . län och Fredrika kyrka i Westerbottens län, m. m. N:o 41. Pehr Olof Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, om ändring af 10 Kap. 1 § Griftermåls-Balken. Motionen ingifven den 8 November, men af motionären återkallad den 11 i samma månad. Motionen ingifven den 8 November, men af motionären återkallad den 11 i samma månad. „ Johannes Andersson från Skaraborgs län, om ändring af Kongl. För ordningen den 21 December 1857, om egors fredande mot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldighet. „ Sven Nilsson från Christianstads län, om ändring af 2 § 1 mom. af 1842 års Folkskolestadga, och 23 § i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, i fråga om kyrkoherdes rättighet att vara ordförande i skolråd. 4 Förteckning å Motioner i Bonde-Ståndet. Af Sven Nilsson från Christianstads län, om vissa ändringar i KonglFörordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom. „ Sven Nilsson från Christianstads län, angående ändring uti Kongl. Förordningen den 11 Juni 1^62, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster. „ Sven Nilsson från Christianstads län, angående förändring af den rust hållare nu åliggande vustningsskyldighet.
Tjenstemän medfört besvär ocb tidsförlust; hvadan Hrr Fullmäktige hemställt, om icke jemväl Kamereraren i RevisionsContoiret kunde för den af honom verkställda granskning af hvarje till betalning af Riksdagskostnadsmedlen uti RrgsContoiret företedd räkning, undfå Tvåhundra R:dr samt ContoirsSkrifvaren i BokslutsContoiret, hvilken ombesörjt utskrifningarne af de flerfalldiga anordningar som af utbetalningarne föranledts, Sjuttiofem R:dr, allt Banco; och således det belopp, hvilket, i förhållande till nämnde Tjenstemäns besvär, i och för Riksdagskostnadernes utbetalning, Hrr Fullmäktige trott sig böra föreslå, komma att utgörä 675 R:dr B:co. Med afseende på hvad Hrr Fullmäktige sålunda anfört; och då Utskottet tillika infaemtat den upplysning, att för Riksdagskostnadsmedlens utdelning och redovisning inom K. StatsCöntoiret vid sisth iSaå års Riksdag, blifvit utbetald en summa af 99! R:dr B:co, har Utskottet funnit skäligt tillstyrka: att en Summa af Sexhundra Sjuttiofem (6y5) R:dr B:co anslås, för att, på sätt Hrr Fullmäktige föreslagit, fördelas emellan vederbörande, hvilka med Riksdagskostnadsmedlens utbetalning och redovisning egt och komma att ega befattning.
Men ehuru Upsala-diligencen har den fördelaktigaste local, Sverige erbjuder, emellan 2:ne städer, der oftare resande passera och der högre skjutslega erlägges än på andra ställen, synes mig likväl, att äfven denna inrättning måste upphöra eller inskränkas under den tid af året, då ångbåtar gå, emedan de resande den tiden hvarken begagna diligencen eller gästgifvarskjuts; och fastän den nu kan utan förlust fortgå äfven tom genom de skjutsskyldigas bidrag, mäste deras bidrag minskas i den mån, erfarenheten visar, att skjutsbesväret på denna väg minskas genom ångbåtsfarten; eljest skulle den lindring i skjutsbesväret, som ångbåtsfarten bereder, ej komma de skjutsskyldiga till godo, och diligencen måste således rättas derefter. Enahanda är för hållandet med alla diiigenceinrättningar, och förgäfves må man försöka genom hvad bidrag som helst underhålla dem fortgående tomma, hvilket är onyttigt; och dertill böra aldrig statens medel uppoffras. Hvad sedermera beträffar den af Utsk. tillstyrkta fram - Den i September. ställning om en und. önskan, att K. M. täcktes låta undersöka, i hvad män posthemmanen kunna vinna befrielse från deras skjutsningsskyldighet, så är en sådan framställning, minst sagdt, onödig, enär det aldrig kan blifva fråga om att upphäfva postverket eller förminska dess communicationsanstalter, men väl att bereda postverket tillfälle att genom gästgifvarskjuts utvidga dem utöfver hvad posthemmanen kunna utgöra. Derföre kan någon sådan åtgärd med posthemmanens skjutsskyldighet, som Utsk. föreslår, ej vidtagas. I afseende på ändring i nu gällande resereglemente genom en möjlig indragning uti antalet af hästar, hvartill statens embetsoch tjenstemän äro berättigade, delar jag deras tanka, hvilka anse en indragning vara möjlig; men för att ernå ändamålet, torde vara nödvändigt, att Utsk. bestämdt uppgifver och föreslår, i hvilka fall någon indragning skulle kunna hos K. M. begäras, hvarförutan något resultat af den tillstyrkta und. anhållan ej kan förväntas.
Fliseryds 1,569, 90 „ uti Artilleriets och Flottans förråder 31,488, 71 „ Summa 39,579, 66 centner, och alltså med 1,420, 64 centner understigande det belopp af 41,000 centner, som Kongl. Maj:t, den 10 December 1842, ansett såsom minimum för Rikets behof under sex månaders krigstillstånd. Denna brist ökas ytterligare genom det bär nedan upptagna förhållande. Enligt Kongl. Krigs-Kollegii sammandrag öfver krut-behållningen i Riket, borde nemligen linnas vid: Åkers bruk. Af inventerings-instrumentet inliemtas emedlertid, att, af berörde qvantiteter, approberadt krut endast utgör: — „ Summa 141, 76 centner, alltså med 423, 08 centner understigande den qvantitet, som borde finnas. Likaledes skulle, enligt ofvannämnde sammandrag, behållningen utgöra vid Torsebro bruk, Handgevärskrut 518, 85 centner. Styckekrut 911, 59 « Bergskrut 435, 42 „ Summa 1,865, 66 centner; dock finnes approberadt krut endast till följande qvantiteter: Hand 89 Handgevärskrut 439, 38 centner. Styckekrut 852, 69 „ Bergskrut 434, 74 „ Summa 1,726, 81 centner, således med 138, 85! centner understigande hvad som vid sistnämnde bruk borde finnas. I likhet med hvad förra Revisionen anmärkt, finnes ej heller nu någon räkenskap, som bestämdt utvisar kruttillverknings-kostnaden för hvarje år; dock hafva Revisorerne, på begäran, erhållit från Kongl. KrigsKoliegium nedanstående '■'Uträkning å hvad en centner handgevärseller styckesamt en centner bergskrut kosta Kongl. Maj:t och Kronan, enligt innevarande års afslutade krutbruks-kontrakter och det genom Kongl. Kungörelsen den 8 sistlidne Februari bestämda lösningspris för olutrad salpeter. Vid Husby-Klosters krutbruk.
Utskottet föreslår derföre, att Rikets Ständer måtte medgifva den ytterligare jemkning i afseende å ränte-persedlarnes belopp för provinsen Helsingland, att den till 1 lispund 12 skålpund upptagne smörräntan måtte bestämmas till 1 Espund 4 skålpund, samt att derjemte måtte stadgas, att, derest det vid ränte-förenklin - Slut*-UlskaHél* Memorial, Nro SSS. gens verkställande skulle visa sig', att för denna provins sammanlagda beloppet af nya persedeloch penninge-räntan, efter beräkning af medel-markegångs-prisen för åren 1834 till och med 1853, skulle för ett mantal komma att icke fullt öfverensstämma med gamla räntan, motsvarande jemkning i den ständiga penninge-räntan då må ega rum, så att efter samma beräknings-grund den nya räntan kommer att till beloppet blifva lika stor med den gamla. För den händelse Rikets Ständer finna för godt bifalla hvad Utskottet nu tillstyrkt och då något misstag vid beräkning af de nuvarande ränte-persedlarnes belopp eller deras omsättning till penningar eller’ annan ränte-persedel så mycket mindre kunnat i afseende på något annat län ega rum, som endast för provinsen Helsingland en dylik beräkning blifvit gjord och de vid Utskottet* utlåtanden i Sinnet fogade tabellariska uppgifter icke blifvit annat än upplys ningsvis meddelade, får Utskottet derjemte hemställa, att ifrågavarande af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden vid deras bifall till Utskottets utlåtande N:o 191 gjorda förbehåll må få förfalla. Stockholm den 29 xiugusti 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Aug. 1854, kl. 10 f. ra Memorial, med förslag t ill, t: otering s-proposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande ett ytterligare lån till staden Christianstad. (Rgs. Afd.)
Af samma skäl tror jag, att ekonomiska Författningar kunna vara af den hastiga nödvändighet, att det blir oriktigt, att utsätta någon viss tid, inom hvilken de icke få verkställas. Sådane händelser kunna inträffa, att Regeringen ej kan känna beliofvet så långt förut, och att således promulgation komrae, sedan den nyttiga verkan vore förbi. Att Regeringen nu baft anledningtill förbudet, utan att jag känner, hvilka som varit rådförde, eller befattar mig med att ingå uti suppositioner derom, finner jag af de händelser, sorn 1826 års missväxt föranledde. Då fanns ej missväxt hos våra grannar, hvilket man likväl nu säger skall äga rum. Oaktadt stora tillgångar på utländsk botten då funnos, och man kunde införskrifva säd, skedde det likväl icke utan stora förluster för landet. En million af Bankens penningar måste användas till spannemålshandelns upphjelpande; afskrifningar hafva måst göras för behöfvande provinser. Om man kan undvika sådane händelser genom försigtiga restrictioner för ögonblicket, derigenom att man inskränker Bränvinsbränningen, för en tid, då den i allmänhet icke för Landtmannen behöfves, för den tid af året, som ej af någon Bonde dertill begagnas, örn han ej kommer i bränvinsbrist för något bröllopp eller någon begrafning, så är det en nyttig åtgärd. Jag öfverlemnar till Ridderskapets och Adelns bedömmande, huruvida man bör till Utskott remittera frå - Den 22 Junii f. ra. 43 gan derom, att Bränvinsbränningen icke må inställas tinder vintermånaderna. Det skall ej vara mig emot, om det sker i den åsigt, att derom ingå med en önskan, att påfordra det, hafva vi ingen rätt, och för att tranquillisera dem, som ej lika med mig tro, att Regeringen håller de principer den antagit, och hvilka bestämdt yttrades, då Rikets Ständer voro närvarande vid Riksdagens öppnande på RiksSalen. Den, som ej delar denna mening, må gerna besluta en remiss till Utskott, och en sådan önskan må gerna göras. Jag är öfvertygad, att den finnér bifall, emedan jag tror, att Konungen icke ändrar den sunda princip, som han verkstält och gillat.
Götheborgs Låne-Kontors Revisorer hafva tillstyrkt decharge för förvaltningen under åren 1845 och 1846; men, med afseende å den i nästföregående 14 §. omnämnde balance, har frågan om decharge för år 1846 ännu icke blifvit af Fullmäglige till slutlig pröfning företagen. 16 3:o Malmö Låne-Kontor. §■ 17. För de sednast för'Hulne 2:ne åren har decharge blifvit Direktionen öfver närande Låne-Kontor meddelad. Uti det Räkenskaps-Sammandrag, som åtföljt Rikets Ständers Revisorers Berättelse öfver 1844 års" för vältning, utbalanceras såsom tillgång lill år 1845 ett belopp af 1,191,163 R:dr 12 sk. 9 r:st; men uti Sammandraget öfver nämnde års räkenskap, bifogadt lievisorernes öfver Låne-Kontoret Berättelse af år 1846, inbalanceras till år 1845 1,204,093 R:dr 30 sk. 6 r:st. Skillnaden utgöres af behållne Inventarier 2,610 R:dr 17 sk. 9 r:st samt värdet af Låne-Kontorets hus 10,320 R:dr. Efter hvad Revisorerne inhemtat, härleder sig olikheten emellan Utgående och Ingående Balancen derifrån, alt, till vinnande af enstämmighet uli Räkenskaps-uppställningarne från Låne-Kontoren, formulär derför blifvit fastställde samt från och med år 1845 iakttagne. Om bildandet af en Enkeoch Pupill-Kassa fö)• Diskont Verken m. fl. §. 18. Åberopande 9 §. i 1845 års Revisions-Berättelse, få Revisorerne tillkännagifva, att det deruti om förmäld ta förslag till en Pensions-inr ättning ännu icke lärer vara af Fullmäglige upprättadt. Vexlinssoch Kassa-rörelsen. o §. 19.
N:o io3. den ena, under namn af Kneckre-Tunnan , är afsedd till understöd lor Knecktehållet, och den andra beviljad såsom ersättning för' de dagsverken, detri Allmogen till Kungsöhrs och Strömsholms Kungs-Ladugårdarsoch Stall-Stats-ängar årligen måste utgöra; hörandes denna Spannmål. till följd af sist åberopade Nådiga Resolu tion, antingen in natura Rotarne tillhandahållas, eller ock, derest öfverskottet af Kronans Tiondesäd i Socknarne ej dertill tinnes tillräcklig, med 3 Daler Silfvermynt för Tunnan Rotarne contant ersättas. Enär, vid så beskaffadt förhållande, befrielse från ifrågavande hjelpedagsverken, som, jemlikt Rikets Högloflige Ständers vid tgto års Riksmöte lättade beslut, under de senare åren lått med penningar efter markegång lösas, icke bör kunna de dagsverksskyldige Hemmanen medgifvas, med mindre än att det härföre hittills bestådda vederlag i Kronotiondesäd, eller derföre bestämd lösen i penningar, till Stats-Verket återgår, men samtlige invånare af Snefringe Härad och Strömsholms Fögderi, vid med riem församlingsvis hållna Socknestämmor, deröfver Protocollen blifvit till Utskotten öfverJemnade, nu mera förklarat sig beredvillige att från olvanberörde Kronotionde afstå, tillstyrka Utskotten vördsamt, det behagade Rikets Högloflige Ständer, med bifall till hvad sålunda vilkorligt ansökt blifvit, i afgående Skrifvelse hos Statssamt Ovc.-Utsk. Uti. N:0 io4- 3i Kongl. Maj.-t underdånigst anmäla, det 11 i k fets Ständer, iian 1830 ars ingång och framgent, befriat de inom Sne trior ge Härad eller Strömsholms Fögderi af Vestmanlands
Genom des-a arrenden åsyftades troligen en högre inkomst för Staten, mern har man besinnat, att dessa Skade Statsbidrag från en fattig och af naturen vanlottad province, än mer skulle utarma densamma, och siuteligen dessa arrenden upphöra att kunna utgå samt hemmanens förfall och ödesmål blifva närmaste följden. Att denna återlösen genom hemmanens försäljande till skatte t j skulle för Staten blifva fördelagtie, är af den Nådiga propositio* nen att inhämta, och då finurs i m.n tanka icke något enda skäl, hvarföre den bör ske. Jag anhåller derföre att Rikets Siändtr täcktes antaga Konungens Nådiga proposition och utbeder mig ödmjukast af Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken, samt Ridder*! skåpet och Adeln att detta mitt anförande måtte få åtfölja densamma till vederbörligt Utskott. ^ N:o a. Grefve Hardy Carl Gustafi I anledning af den utaf Hefr Fnherfe Bo>je väckta, och af Herr Ehrenborg till e© Bil. till Ridd. 0. Ad, Pr. I Afd. g. *14 Den S Februarii, del understödde motion om inställande af lagsökningars verkställighet emot gäidenärer till f. d. FilialDisconterne, uti hvilken motion jag äfven instämmer, torde mig tillåtas tillägga några ©rd. Som det icke är för dessa gäidenärer tillåtit, att under den ännu återstående utredningstiden intill den 30 nästkommande September, göra någon omsättning, utan lånen då, till sitt hela belopp, ovilkorligen skola vara inbetaide eller lagsökning till deras indrifvande anställd, skulle naturligtvis den , såsom säker tillgång för Discontutredningen, påräknade, hos läntagare utestående Summan af nära 900,000 R:dr, inom denna korta tid ur rörelsen indragas. De menliga följderne häraf har Herr Fri* herre Boije utredt och de kunna icke betviflas af någon, som icke är alldeles okunnig om den i Landsorterne redan rådande pennin_ gebrist.