Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den som vill, att Rikets Ständer för beredande af tillgång å målskjutningspremier för de i behörig ordning bildade skarpskytteföreningarne anvisa för år 1867 ett extra anslag af 10,000 R:dr, — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är berörda anslag bestämdt till 20,000 R:dr. Enär denna omröstning utfallit med 57 ja och 62 nej, hafva Rikets Ständer följaktligen beslutat i öfverensstämmelse med iVfij-propositionens innehåll. 12 :te voteringen. Den som vill, att det af Kongl. Maj:t för en ny kasernbyggnad jemte kokhus för Ingeniörtruppen begärda anslag, 55,190 R:dr 25 öre, af Rikets Ständer å Riksgäldskontoret anvisas, — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har ifrågavarande anslagssuminma icke blifvit af Rikets Ständer beviljad. Denna votering har utfallit med 61 ja och 58 nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 13:de voteringen. Den som vill, att för hvardera af de två äldre Kammarförvandterne i Kammarkollegium beviljas löneförhöjning af 300 R:dr årligen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer åt hvardera af bemälde två Kammarförvand ter beviljat löneförhöjning af 600 R:dr. Som omröstningen utfallit med 52 ja och 67 nej, hafva Rikets Ständer beslutat enligt iVej-propositionen. 6 Stats-Utskottets Memorial M 82.
— Vid detta förhållande, synes en jämnförelse icke lämpligen kunna ega rum emellan Kamereraren, hvars biträde icke blir behöfligt, så snart RiksHufvudboken är granskad och RiksStalen reglerad, samt emellan Utskottets Betan ka ii den, N:o 88. 423 Catizli-Betjcning, som har en trägen och oafbruten sysselsättning under hela den tid Utskottet är i verksamhet. Det är också i betraktande häraf, sorn Utskottet funnit tjeniigast, att Kamereraren, i likhet med ofvanbemälde Statskommissarie, tilldelas en efter dess möda och besvär lämpad Gratilication. Vidkommande åter Hr Biskopen Thyselii anmärkningar och deribland forst den, sorn angar afiöningen vid Banco-Utskottet, så är uti Betänkandet erinran gjord derom, att den, i afseende på nämnde aflöning, väckta fråga berodde på R. H. St:rs pröfning; och, genom hvilken erinran, Utskottet altså antydt, att, derest afiöningen skulle anslås utaf Stats-medlen, Utskottet med serskildt Utlåtande skulle inkomma. Beträffande de öfrige anmärkningarne, så torde Utskottet, rörande personalen, få erinra, att alla extraordinarie Canzlister, för hvilka Dag-tractamenten äro föreslagne, blifvit, med R. H. Sius serskilda tillåtelse, antagne; hvarföre ock uti Betänkandet är anmärkt, alt det till Utskottet inkomne Aflönings-Förslag blifvit af Utskottet granskadt endast, i anseende till beloppen af Arfvoden och Dag-tractamenten; och hvarvid Utskottet trott sig böra följa enahanda grunder, som vid de föregående Riksdagarne varit antagne.
Pauserna ha eleverna fått utfylla, huru de behagat, och det är klart, att ungdomen begagnat sig häraf på det sätt, som bäst behagat den samma. Pauserna mellan danserna ha derför blifvit till stunder för diverse — låt vara ganska oskyldiga — » flirtations » som fortsatts efter lektionernas slut. Men läraren har icke tillsett, att eleverna under dessa pauser fått lära, huru man kan umgås könen emellan utan denna bismak af kurtis och annat pladder. I en dansskola af verkligt god ton får sådant aldrig passera. När en dans slutat och hvilopausen inträder, får eleven lära sig att, innan han återvänder till sin plats, uppvakta sin moitié och föra henne till hennes plats på ett artigt och belefvadt sätt — allt under lärarens vakande öga. Något stoj, spring, promenerande med hvar andra, o. d. under pauserna får icke tillåtas, då dessa äro afsedda för hvila. Det får i en sådan skola — en dansskola sådan den bör vara — aldrig glömmas, att det är en skola, icke ett ställe för lek eller endast förströelse. Då skall också gossen eller ynglingen af sig sjelf få en förnimmelse af det milda inflytande, det andra könet öfvar äfven i barndomen och ungdomen. Han skall af sig sjelf lära sig att skicka sig på ett godt och behagligt sätt bland jemnåriga flickor, och å båda hållen skola den kantighet och de olater, som annars vidlåda umgänget mellan gossar och flickor i skolåldern, så småningom försvinna. * Konst och literatur. A f Lars Lunell. Boken innehåller ett flertal berättelser ur folklifvet i Dalarne. V i tro att förf-, sjelf en folkets son, på flere ställen lyckats ganska väl träffa folktonen, om han än visar benägenhet att låta sina hjeltar tala väl konstladt och jhögtrafvande. * * Det är några önskemål beträffande våra dansskolor jag här i korthet velat framställa. Ofantligt mycket vore att tillägga, men detta får vara nog. Jag tror, att man så småningom skall komma till insigt om det i många hänseenden upp Manuskript, som ej antages till Införande, återsändes, så vida porto blfogas. Inga ofrankerade försändelser lösas.
Den svårighet, alt i de sädesrikaste orterne ofta tillgäng på ved saknas, har Motionairen förmodat lätteligen kunna afhjelpas genom någon tids inställd eller minskad bränvinsbränning, helst till ri tork ning af ioo tunnor råg endast åtgå 3 famnar graneller tall-ved. Motionairen har vidare anfört, att genom de af Regeringen nyligen bestämde betydliga belöningar för uppfinning af de tjenligaste och minst vedödande Rior, förbättringar i deras byggnad visserligen i en framtid vöre att påräkna; men i hans tanka behöfde uppmärksamheten ej så mycket fästas härå, enär i Finland flere seklers erfarenhet i detta afseende kunde rådfrågas, sorn icke mer derpå, huru Riors allmännare anläggning, i synnerhet ibland mindre jordbrukare i vårt land, skall uppmuntras och till vägabringas. Till vinnande af detta vigliga ändamål, Ivar Herr von Kr cerner föreslagit 2.'ne alternativ: det ena, att Rikets
Derigenom skall ovillkorligen Handeln blifva lifligare, och undsättningen mindre dyr. Sluteligen har det blifvit anfört af en annan Ledamot, att Torparen ej skulle kunna få Spannmål på credit af Köpmannen. Det matte ej vara obekant, att i Ijandsorterne Socknar och communauteter få slå sig tillsammans, för att uppgifva sitt totalbehof, och för detsamma ansvara. Det blir då ej med den enskilte Torparen, utan med communaute - Deri 27 Oetoher f. m. 377 (en, rom Köpmannen contraherar, och af hvilken han får sin betalning. Det kan sedan ej ingå uti hans beräkning, huru liqviden uppgöres, ty fördelningen tillhörer Församlingarne sjelfve, men den skall säkerligen likaså väl hädanefter sorn hittills ske med samvetsgranhet. Herr Lagerhjelm: I afseende på möjlig heten, att i förhand bedömma, orri en skörd är god, eller icke, får jag blott anmärka, att Konungens Befallningshafvande 1818 reqvirerade Spann-' mål till ett belopp af 65,000 tunnor mera, än man sedan kunde använda, Friherre Björnstjerna'. I anledning af hvad Friherre Cederström anfört, får jag påminna om 1812 års missväxt. Grodan var förträfflig, ända tills i September månad, och då först märktes att det blef missväxt. Den var likväl' så betydlig, att Expeditionen emot Norrige måste inställas. Herr Grefven och LandtMarjkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades Ja.
DvDr 5,719/413. 6. 10. deremot Ijafroa $otDringat odj tillgångar, unDer (öppet af dven 1828 ocf) 1829, blifroit formtnjfaDe, nemi. i:o ©enom werEfUUöe 2lfffrtfmngar, enligt Tibets ©tånöers 23eflut, nemligen: a) Q3eloppet af Såm£apitab$orbringatne f>oé framliDne •ÖanöSpcellenceOvefme Ruuihs 0terbf)ué, lircilfa, roiD 1827 år$ flut,. utgjorDe 9l:Dr 128,160. b) 2(tet(tåenDe beloppet af en enjfilD SSttanS 0fulD* feDel, forn utgjort en Del af f. D. honung Gustaf Adouphs enf?tlDa förmögenhet » 3,294.46.
Borgare-Ståndet åberopat de allmänt» åsigter , han, vid granskningen af förslaget till Seglations-Ordning, sökt göra gällande; Bih. till Riks-St, Prat. 181S 1830, J Stml. 2 Afd. j iy,de H.t. a BewLag’ s.Allm.Btsv.o.Oec. Utsk.L'tl.N:o 30. och som Utskotten i det Utlåtande, hvilket, i anledning af de i detta ämne förekomna anmärkningar, afgifvits , härom tillkännagifva sina tankar, torde ^Utskotten få åberopa samma yttrande. 5 /. Ehuru Herr Winbladh trott mindre lämpligt att , på sätt sol» i Utskottets förslag till ifrågavarande §. skall skett, sätta Kronofogdar och Länsmän, samt I.andsoch Stads-Fiscaler t samma cathegorie med andre i §:n uppräknade Embetsoch Tjenstemän , helst de förte icke egentligen borde vaka öfver Tullförfattningarnes efterlefnad , och Herr Jf^iribladh deremot ansett förstnämnde Tjenstemän böra hänföras till dem , hvarå följande 6 §, hade afseende ; likväl och då, i Utskottens tanka, utvidgade rättigheter böra åtföljas af ett förökadt ansvar, på sätt i Betänkandet N:o 18 föreslås och i denna §. stadgas, samt förslaget till denna §. för öfrigt är lemnadt utan anmärkning; så kunna Utskotten icke undgå att vidhålla hvad härom i förra Betänkandet blifvit hemställd t. 13 p. Casper Wijkrnans, af flere Ledamöter i Hedervärda Bonde-Ståndet biträdda , anmärkning, att förta redaetionen, deruti or - Sev,-Lag-s Ailm.Eesv.o.
Ull, ]N» 78, 20:'le punkten.) S. A. K. 1 det för riksgälds-kontoret vid 1840 och 1841 arens riksdag utfärdade reglemente, förordnade Rikets Ständer, att kontorets hos städerna Malmö och Ystad egande fordringar för de, till uppförande af kasernoch stallbyggnader åt dervarande garnisoner, dessa städer meddelade lån borde, jemte en del af härå influtna kapitaloch väntehelopp, till E. K. M. öfverlemna^, för att dermed anskaffa erforderliga stalloch magazinsbyggnadev för den i sistnämnda stad förlagda sqvadron af Kronprinsens bussar-regemente; dock borde hvad af berörda fordringar icke behöfde för sådant ändamål användas, enligt de för lånens återbetalning meddelade föreskrifter, till riksgälds-kontoret erläggas. Till följd af detta stadgande och i öfverensstämmelse med E. K. M:s nådiga föreskrift, blefvo de för omförmälda lån utgifila skuldförbindelser under Maj månad 1842 af Rikets Ständers fullmägtige i riksgäldskontoret transporterade på krigs-kollegium, till hvilket då jemväl utbetaites de för berörda ändamål anvisade och i riksgäkls-kontoret dittills innestående kontanta medel; — oeh hafva utaf dessa sålunda aflemnade tillgångar så väl det kontanta beloppet 6,392 r:dr 17 sk. 8 r:st, som ock hela den på krigs-kollegium öfverlåtna fordringen hos staden Ystad, 17,900 r:dr, blifvit använda för det med ifrågavarande tillgångar afsedda ändamål, hvarjemte den för samma ändamål derutöfver erforderliga summa förskjutits af kollegii fortifikations-afJelniugs ordinarie statsanslag, emot godtgöretse genom inflytande ytterligare kapitaloch räntebetalningar å ofvannämnda fordran hos staden Malmö.
Emedlertid anhåller jag först om svar på min fråga, huruvida betänk, upptager alla de anmärkntr, hvilka såsom gemensamma tankar i Stånden blifvit gjorda. Gr. Horn: För min del behöfver jag icke något yttrande af ordföranden i Utsk. för att inse, att betänk, är ofullständigt. Het visar sig klart deruti, att Utsk. sagt sig vägla upptaga BorgareSt:s tankar. Jag behöfver blott fästa mig vid Utsk:s egna ord. J£n ledamot har sagt, att frågan om ändring i 12 § Riksd.Ordn. icke var af Constit.Utsk. vidrörd. Jag påminner mig likväl, att den af Utsk. framställda fråga om en Nationalrepresentation inom Stånden behandlades i vida större omfattning, än Utsk. deråt egnat. Huruvida R. o. Ad:s gemensamma tanka blifvit fullständigt uppfattad eller icke, deröfver vill jag icke ingå i omdöme. Jag anser dem af föga vigt; men af stor angelägenhet är det, att R. o. Ad. icke godkänner Ulsk:s betänk., utan, med förkastande af de deruti Uttryckta principer, detsamma återremitterar. 3 i8 Den i December. Frih. Boye, Ludv.: Da betänk. ang:de representationsfrågan förevar, gjordes härstädes, under namn af anmärkn. T, åtskilliga alldeles nya förslag till representationsreform. Jag vågade då, under åberopande af den §, som förbjuder, att grundlagsförslag må i Stånden väckas, protestera emot meddelandet af propos. å berörde förslag. Hr Gr. o. Landtm, framställde dock sådana, och jag vidtog då sista utvägen, den att reservera mig. Jag skulle då alltför mycket brista i consequens, om jag icke, vidhållande samma mening, jag på ofvannämnde sätt förut yttrat, jemväl nu sökte göra densamma gällande. Då constitutionen bjuder ett sätt, hvarpå hon tillåter, att ändringar i densamma må ske, måste hvarje annat vara olagligt; och det måste gifvas en kraft, som har sig uppdraget att återhålla hvarje försök att sönderbryta constitutionen. Denna kraft måste finnas hos Constit.Utsk.
Och hvarifrån slik bildnings-brist? – Tre grundegenskaper göra den fulländade skalden: en poetisk åskådning af verlden och de menskliga tingen; en oafkortad talang att framställa den; och ett manligt sinnelag, hvaraf de båda med sedligt allvar begagnas och behandlas. Tryter det sistnämnda, eller förblifver det outveckladt: då inträffar oundvikligt, att den poetiska verldsåskådningen, som i sin rätta verklighet och helsa egentligen är ett oafbrutet tillstånd af lugn skönhets-ingifvelse, upplöses till flygtiga – om än starka och präktiga – blixt-ljusningar; och vanligtvis äfvenså, att sjelfva talangen, i sin utbildning, stannar under den höjd, hvilken den eljest var utrustad att uppnå. Just så förhöll det sig med Lidner: i hvars själ denna manliga princip, denna sedliga besinningsoch viljekraft alldeles liksom uppsväljdes af en ständigt svallande, ständigt till hänförande lidelser upprörlig känslighet. Ur moralisk synpunkt betraktad, förblef han intill slutet, hvad han kanske från begynnelsen var: ett alldeles förmycket passift väsende. Det ser ut, som hade Naturen, då hon ville tilldana honom, råkat nyttja ett ämne, för vekt, för lättförstörligt eller i hänsigt till hvarje utifrån inverkande tillfällighet motståndslöst; och deraf uppkom en varelse, der, ur ett och samma svalldjup af ett känsloflöde utan mått och gräns, höjde sig orsakerna både till hans uppgång och hans undergång. Nämligen: å ena sidan, en böjelse för den ömmaste melankoli och en idealisk längtan, tidigt närd af umgänget med Gessner, Ossian, Shakspeare, Klopstock, Goethes Werther; å andra sidan, en sjuklig och genom umgänge af ganska motsatt art likaledes tidigt närd benägenhet, att, under den redan i hans första ungdom (eller vid hans Moders död) begynnande striden mellan hans idealiska verld och den i verkligheten mötande, hängifva sig, ej blott åt ett overksamt drömmarelif, utan jemväl åt ett så grofsinnligt bedöfningsmedel, som det, hvars mördande bruk omsider blef honom oumbärligt.
Med afseende härå och då det med visshet kunde antagas att ett anständigt möbleradt rum jemte sådana lägenheter, som, enligt tarifen Litt B. i inqvarterings-ordningen af år 1841, böra åtfölja, numera icke i Götheborg kunde erhållas under 20 R:dr R:mt och i landsorten ej under ett pris af 13i R:dr i månaden, har motionären hemställt att Rikets Ständer måtte förhöja den nu gällande inqvarterings-tarifen till det belopp, som å nedanstående tablå finnes upptaget, hvarvid motionären särskildt anmärkt dels att servis-penningarne, ehuru ännu otillräckliga, ej blifvit tagna i beräkning, då de endast äro vilkorligt bestämda att i framtiden utgöras af städerna, dels att 2:a och 3:e klasserna, såsom egande rätt till lika stora lägenheter, äfven borde åtnjuta enahanda belopp i inqvarterings-penningar, dels ock att för korporaler och manskap ingen förhöjning blifvit föreslagen, enär särskilda föreskrifter ålägga städerna att besörja deras inqvartering in natura. Stats-Utskottets Utlåtande JM 228. Förslag till Tarif: ServisGarnisonen i Götheborg. Garnisonen i Landsorten. (Klass-indelningen enligt 1841 års inqvarteringsordning.) 1:a klass. Öfverste m. fl. ... penningar, som inräknas i inqvarteringen. Nuvarande inqvartering. Föreslagen tillökning. Summa. Nuvarande inqvartering. Föreslagen tillökning. R:mt.
Denna skjutsning skall, efter min tanka, föra deras uppmärksamhet på nyttan och behofvet att val uppföda och underhålla goda hästar samt sålunda i sin mån verka förmånligt för saken. Vi finna af motionens innehåll, att den inhemska remonteringen nu verkligen kan ske, och jag tillskrifver detta alltid verkan af en allmänt insedd nytta af saken, hvarigenom allt är att hoppas för dess upphjelpande i hvad mån möjligast kan åstadkommas. Systemet är ännu icke effectgifvande; dess sammansättning af nytt och gammalt, ond t och godt, kan icke på en gång jemnkas till helt. Det fordras tid och mera erfarenhetslärdom, för att icke kunna förändras eller behöfva det, samt att småningom kunna utgallra från sig de brister, som vidhänga från början; och man måste erkänna dess behof att, genom sparsamhet uti allt, afse sitt eget uppehållande från undergång peli, så alt säga, nöja sig med hvad man har, tills man får Ig3 Den 3 Mars f. m. något bättre. Sålunda anser jag våra inhemska stuteriorganisationer, land t hingst håll ning och slohållningsanstalter; men jag gör mig säkert hopp, att, i den mån de visa sig verksamt nyttiga, man icke skall undgå rikta sina beräkningar till behofvet, som jag i första rummet vågar framställa, nemligen fältoch vagnseller körhästar. Vid första användandet likväl af de inom landet uppfödda hästar af Svensk race visar sig, att en sakkunnig behandling, hvars förberedande redan i hästens 3:dje år vore vigtig, saknas nästan allmänt, särdeles i våra öfra provinser (der uppfödas gemenligen de mest svårtämda hästar).
Det var ej längesedan hon ägde en make, mäktigare än mången konung, hon hade ägt en syster på thronen, och mången anförvandt lika högt uppsatt, nu var hon en fattig fånge, utan stöd och med brist nästan på det nödvändiga. Hon hade delat sin store makes hjerta, hon hade delat hans åsigter, hon hade ännu efter honom lefvat och kämpat och offrat allt, för samma idée, för "konungen." Hon hade kämpat för den idée som af hennes tid hyllades som den högsta; och nu låg den krossad under hennes dödsfiendes jernhand. Hon hade ägt stora gods med talrika underhafvande, än mer, hon hade ägt ett helt land att mana godt före, att verka ädelt och godt före, hon ägde nu endast ett fängelses ringa rymd till sin verld. Många vänner och anförvandter hade stupat för hertigens bila, många vänner och anförvandter gräto nu: enkor, sina män och barn, sina fäder. Hennes dotter hade älskat en yngling, älskvärd, ehuru icke jemnbördig: äfven denne hade krossats af det öde, hon hade dragit öfver honom! Men ännu bar hon sin sorg modigt, med högburet hufvud, och i det ädla anletet lästes en djup, men dock lugn sorg. Då drabbade ännu ett slag: Sonen den förstfödde, den älsklige, ridderlige ynglingen, som ännu stod trogen och fri vid sin konungs sida, äfven han drogs in i den härjande hvirfveln, och ett våldsamt, blodigt slag krossade modershjertat på samma gång, som det drabbade sonens hufvud; och nu sjönk modren tillsammans för slaget. Och dock skulle hon nås af nya sorger. Äfven till fångarna hade burits sägner om gräsliga mord, som åter förestodo. Ännu mera blod skulle gjutas, ännu nere ädla hufvuden falla. Just i dag skulle ett nytt blodbad anställas på Linköpings torg. De flesta af de dömda voro anförvandter och vänner till de fångna fruntimren. Af deras hustrur voro flera fru Ebbas nära vänner och bekanta. Fru Ebba satt i ett hörn af rummet. Stundom for som en skälfning öfver hela hennes kropp. Vid hennes fötter satt på en pall hennes dotter Karin.
Genom denna opåkallade eftergift och det beslut tillika, att intet statens understöd till lärare-aflöningen borde utgå till andra församlingar, än dem, som sjelfve dertill bidraga med dubbla beloppet, hafva medellösa socknar i afseende på sitt folkskole-väsende kommit i en vida bekymmersammare ställning än förut, då, om de icke förmå att sammanskjuta de pelarne af löneförbättringen, de gä miste om äfven deri hjelp af det allmänna, som de hittills uppburit. Det kan sålunda befaras, att med de föreslagna 100,000 R:dr R:mt uppnår man på långt när icke det dubbla målet af på eu gång löneförbättringen och småskolornas allmännare inrättande enligt Grefve Rudenschölds anvisning. Afven synes det mig, som hade man forst bordt tänka på att rycka de nuvarande foikskole-lärarne ur det sorgliga betryck, som nu nedstämmer deras sinne och förlamar deras verksamhet, innan man tillskapar nya lärare och vill en hela folkskole-systemets reform och utvidgning genom älven nya och högre skolanstalter. Jag får derföre först förklara mig mot indragningen till statsverket af de hittills utgående 61,650 R:dr R:mt; emedan, om icke mera än halfva den återstående skydds-afgiften kan afstås, bibehållandet af ofvannämnda anslag åtminstone är oumbärligt för folkundervisningens befrämjande. Jag reserverar mig vidare mot förslaget att afsätta 24,000 R:dr för upprättande enligt utländska mönster af en folkskolans högsta afdelning, den s. k. distrikt-skolan, emedan jag dels finner någonting oklart i sjelfva uppgiften, dels anser alla tillgängliga medel nu behöfvas för en säkrare grundläggning af skolans lägre afdelniogar, innan man företager sig att uppresa dess spets.
Litt. B. 15 Fyrar, som ej finnas upptagne i Förvaltningens arbetsplan, nödigt är, att tillförlitligt må utredas, så väl om desse nya Fyrar äro af behofvet påkallade, sorn den kostnad, anläggningen kan medföra, innan anslag derföre beviljas, tillstyrker Utskottet, alt Rikets Ständer måtte, till förbättringar uti Båkoch Fyrings-väsendet, bevilja ett Extra Stats-anslag af ^5,000 R:dr, alt, under loppet af nästföljande tre år, utgå med 25,000 R:dr årligen, nied underdånig anhållan derjemte, att arbetet måtte utföras, i den mon medlen sålunda blifva att tillgå, och att Kongl. Maj:t täcktes låta anbefalla vederbörande att sig yttra, angående nyttan och erfordei ligheten af nya Fyrbåkars inrättande på Gottska Sandön, Sandhammars udde, skäret Understen och klippan Bonden, äfvensom den derföre erforderliga kostnad , samt för den händelse, de undersökningar, som i anledning häraf komrnc att verkställas, skulle föranleda någon förändring uti den nu föreslagne arbetsplanen, derom gora Nådig framställning till Rikets Ständer vid nästinstundande Riksdag. 5:o Till Dock-byggnaden i Carlskrona, enligt serskild af Kongl. Maj:t till Stats-Utskottet aflåten Proposition (intagen under N:o 19 i lista Sami. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocolf), för fem år, å 33,333 R:dr 16 sk. årligen, i66,6C6 R:dr 3a sk.
[105] Plats som husfru sökes af en ung flicka af god familj. Pretentionerna små. Den sökande har god erfarenhet i skötandet af ett hem. Svar till » Emma 23 » torde inlemnas å Iduns Byrå, Sturegatan 8 (ing. fr. Humlegårgsgat. Idun Stockholm, N; r 14 (485). Iduns Tryckeri Fredagen den 9 april 1897. Prenumerationspris pr å r: Idun ensam Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns M o d e t, månadsuppl. Baxngarderoben Redaktör och utgifvare: B y r å: kr. telef. R i k s t e l e f. HELLBERG. Träffas säkrast kl. Ö p p e n kl. 10 — 6. : J. Nordling.- Aktiebolag. hvarje fredag. - r a d. Ika Peyron, I Jagens porträtt framställer bilden af en kvinnlig kompositör, som under det senaste årtiondet verkat inom vår inhemska tonkonst, nämligen fru Ika Peyron, hvilken antagit sitt förnamn, Ika, såsom F ö d d i Timrå socken i Norrland, i trakten af Sundsvall, den 1 juli upptogs hon grosshandlaren hans hustru, i sin Anton född Engström. ken hon D e n lilla I k a ägde vid denna tid en vacker sångröst, hvildock senare genom sjuklighet förlorade, och det dröjde ej länge, innan hon kunde själf ackompagnera sina små sånger, m e d hvilka signatur f ö r sina arbeten. 1845, henne af en sedan äldre tider i huf vudstaden bekant lärarinna, fröken Louise spädaste ålder som eget barn af Asp och Enhörning. dåvarande hon också ofta fick glädja sin närmaste vänkrets. Efter några års pianostudier ansågs en annan lärare behöflig. lilla Ika erhöll då Den till lärare dåvarande notarien, numera professor Ivar Hallström, hvilket erhöll dottern en utmärkt u p p - ansågs som och äfven var fostran. stor heder. Af att dessa sina fosterföräldrar Ingenting sparades f ö r skaffa henne de bästa lä- ett en H o n förvarar ännu bevis på hans välvilja för rare, lämplige att bibringa henne sin elev.