Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När man vet, att en Professor i Estetik ovilkorligen måste förvärfva sig grundlig kännedom om de moderna språken, för att kunna meddela undervisning II H. 33 lien 20 November f. m. i sitt ämne, synes mig öfverflödigt att göra ett dupplikat af en lärostol, sorn redan finnes. Dessutom är tiden för inrättandet af denna lärarestol icke särdeles väl vald, ty penningeställningen är allt annat utom lofvande. En af Utsk:s ledamöter liar äfven uplyst, att en icke obetydlig statsbrist upkommit, och då It. o. Adin med 500 Itdr förhöjt Professors-iönerne vid båda Akademierne, är det väl mindre lämpligt att inrätta professioner, hvilkas göromål man till beskaffenheten icke känner. Jag anhåller således om afslag å denna punkt. Hr Olivecrona: Den siste talaren har rigtigt upfattat punkten N:o .Sfi, i fråga om en ny profession i Ny-Europeisk Lingvistik etc. Visserligen finnes vid Upsala Universitet en profession i Estetik och Modern Litteratur, men deremot finnes ingen, som till egentligt föremål har att framställa eller föredraga de moderna språken. Då i närv:de tid de moderna språkens studium ådragit sig allt större upmärksamhet, och de vid elementar läoverken allt mera och mera börja studeras, är det äfven nödigt, att vid Universiteten finnas lärostolar för dessa språk. I Utsk:s Betänk, omtalas visserligen, att ifrågav:de profession skall omfatta moderna språk och modern litteratur, men då punkten derjemte innehåller, att K. M. tillkommer ordnandet af dessa ämnens föreläsning, tager jag för gifvet, att detta ordnande sker så, att den ene Professorn skall föredraga Estetik och Modern Litteratur, så vidt den står i sammanhang med den förra, och den andra Modern Lingvistik. Under sådan förutsättning skulle jag tro, att B. o. Ad:n bör bifalla Utsk:s förslag om inrättandet af en ny lärostol och i likhet med sitt redan fattade beslut, bestämma lönen till 4,500 Rdr. Hr Printzensköld: Just den af den siste talaren lemnade upgift, att K.
Vid Utskottets yttrande lät Ridderskapet och Adeln bero. Med bifall till Utskottets hemställan blef §:ns förändrade lydelse godkänd. § 54.. Utskottets yttrande lades till handlingarne. § 55. Prof.-Utdrag den 22 och 25 Augusti 1860. 643 Ridderskapet och Adeli) biföll Utskottets hemställan och godkände §:ns förändrade lydelse. Ridderskapet och Odelii lät vid Utskottets yttrande hero. Utskottets yttrande lades till handlingarne. S 65. Med afslag a Utskottets hemställan vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut rörande §:ns lydelse fattade beslut. Utskottets hemställanden och redaktions-förslag biföllos. S 78. Utskottets yttrande lades till handlingarne. Vid Utskottets yttrande lät Ridderskapet och Adeln bero. Utskottets hemställan bifölls. Ridderskapet och Adeln lät vid Utskottets yttrande bero. Yttrandet lades lill handlingarne. Ridderskapet och Adeln lät vid Utskottets yttrande bero. Utskottets första hemställan och förslog till redaktion af §:ns 4:de moment biföllos; och lät Ståndet vid Utskottets sednare yttrande bero. Utskottets hemställan och rednktions-förslag biföllos. S 91. Utskottets till Bonde-Ståndet gjorda hemställan ladas till handlingarne. 2o. Förslaget Jill Instruktion för Taxerings-för rättning arne. SS 1—3. Utskottets hemställandet) och rednktions-förslag biföllos. Utskottets hemställanden och redaklions-förslag biföllos. §§ 16 och 17. Utskottets yttrande lades till handlingarne. §§ 18, 19 och 20. Utskottets hemslällanden och redaklions-förslag biföllos. § 21. Bidderskapel och Adeln godkände Utskottets förnyade förslag lill ifrågavarande §:s lydelse, dock med uteslutande af den del deraf, sorn börjar med orden:
Försigtigheten finnes ej bland liandlingarne något VärderingsInstrument; hvaremot uti Värderingslnstrumentet af d. 17 Mars 1825 är vordet upptaget 86 Kanonskeppet Gustaf den Storeg i afseende på hvilket värderingen lemnar den upplysning, att detta skepp i November månad 182.4 ifrån Dockan N:o 3 uttagits, efter att då hafva undergått förbyggnad, blifvit förnyadt samt till åtskillige delar, så inom, som utom bords, reformerat, och jemväl med helt Capell försedt; att, enligt ene Värderingsmannen, Öfverste af Bornemans, tanke, detta vackra och goda skepp icke annorlunda kunde till sitt värde anses än sorn ett alldeles nytt skepp af samma certe och dimensioner, så alt, med afseende härå, skeppets rätta värde borde bestämmas efter det pris, till hvars belopp ett lika stort och godt skepp kunde byggas; med iakttagande af hvilken grund värdet blifvit, på följande sätt ulfördt: Ett så beskafFadt nybyggdt skepp, som Gustaf den StorCj bihloch bohl-färdigt med zinkförhydning, saint till en del bottengarnering af Furu, uppgår efter sednast uppgjordt Förslag, grundadt på sednare arens materialpriser till omkring B:co R:dr 236,000. Supponerad förhöjning å materialpriser beräknas till circa ioproc:t eller 24,000. r r ^ 260,000. Transport 260,000. — - Betänkanden, N.‘o 101. y5 Transport 260,000. — - Ny Skepparelnventarie-uppbörd med segel och tackling i complettstånd, anses efter sednaste upprättade calcul kosta 64,700 R.:dr B:co; men som skeppet Gustaf den Stores Skeppare-uppbördspersedlar fordra i afseende på dess complettering en stor del nytt gods, så kan det hela af samma uppbörd ej högre beräknas än sju åttondelar i värde emot ny eller . 56,612.
R:dr 60,386: 24. hvartill komma ljuspenningarne « 2,333: 16. samt för Hofrätten öfver Skåne och Rlekinge R:dr 24,289: 24. ljuspenningar « 886: 32. 152,261: 8. tillökningen uti Hofrätternes anslag skulle blifva tillsammans R:dr 29,130: 8. dock komme derigenom att besparas den af allmänna indragnings-staten lill vissa tjenstemän utgående tillökning för spanmål under lönerna, utgörande enligt staten för år 1850: för Svea (Iofrätt R:dr 949: — « Götha Hofrätt » 1,264: — « Hofrätten öfver Skåne och Rlekinge » 306 tillsammans R:dr 2,519: —- Uti det af Eders Kongl Maj:t i nåder åberopade, af Juslilie-stats-ministern uppgjorda lönereglerings-förslag, som jemte den nådiga propositionen blifvit till Rikets Ständer öfverlemnadt, är vordet hemställdt: att, hvad Hofrätternes ledamöter angår, lönerne måtte förhöjas, för vice presidenten till 2,800 R:dr för Hofrätts-råden till 2,600 — och för halfva Assessorsgraden, i mån af ålder i tjensten, till . 2,000 — men att för öfrige yngre Assessorer lönen bestämmes till 1,600 — att i löner tilläggas: Advokat-fiskal 1,200 — Sekreterare 1,000 — vice Advokat-fiskal 800 — samt Fiskaler, Proto-notarierne eller första Notarierne, Notarierne, Aktuarierne och Regislratorerne, hvardera 600 — att då för Hofrätterne syntes vara fördelaktigare, om kanslist-tjensterne indragas, emot det att lönerne af Hofrätterne fa användas till bekostande af nödig renskrif - ExpeditionsUtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 104.
Hwilket dock Riksens Högloft. Ständers widare profning wördsamt underställes. Orebro den L8 September 1810. kä ttZAloil. Lickckerikz^stz ock ^.ckelnz I.eck2morer§ vägnar: ^soli. st hloräin. kä 8orZ3re-5t§ncket5 I.eck3moter§ vägnar kä tto^"or6iAe ?refte-8tZn cketL : kl. /limgvill. ks ttsckervärcka Loricks-8rZa ckets ^.ecksmoters ^oors ^näsrskoo. siob. blolmbstAtoa, VxUir Den 29 September. 8» UpIiN kos k>ä<i. ock X<ie!n <icn r ONok, r8l0- preke-8kZn6et lien r 8orxrr«-8l!n<iet 6e.i r Lon5e-8l!näer 6en 4 Wördsamt Memorial. Kongl. Masi t har till Riksens Högloft. StänderStats-Mstott lätit aflemna följande: Kongl. Maj:tS Nädiga Proposition till Riksens Stän. ders StatsUtskott, angäende de pä Allmänna Indragnings State» uppförde Extra Löner och Pensioner m. m. Gifwen Arebro Slott den zo Augusti iZro. — edan uti underdänig Skrifwelse af ven 10 sistledne April angäende Stats Regleringen, Rik. sens
Snart nog börjar lillan finna behag i sina spetsar, band och puffar, och så börjar fåfängans säde att skjuta ned sina första rottrådar i det stackars lilla barnahjärtat. Hon börjar jämföra sin fina dräkt med små jämnårigas tarfiigare utstyrsel, och så är egenkärleken väckt; hon känner sig angenämt berörd af sina leksystrars beundran, och så är vägen banad för smickrets försåt. Snart, kanske långt innan barnaålderns gräns är hunnen, har måhända af det oskuldsfulla, omedvetna barnet blifvit en behagsjuk ung dam, som på ytlighet och flärd öder sina bästa krafter och så förkväfver gåfvor, hvilka, rätt utvecklade, kunnat blifva till rik välsignelse. En flärdfull och ytlig kvinna är oftast en mycket själfvisk varelse med hjärtat så uppfylldt af det egna jaget, att föga rum finnes för någon eller något utom henne. Huru trång blir ej en sådan kvinnas synkrets, huru svårt för henne att höja sig öfver dessa ömkliga småting, dessa toalettintressen, som med tusen trådar fjättra hennes ande vid stoftet. Om en moder besinnade allt detta, skulle hon väl ej hafva hjärta att, så att säga, lägga snaran för sitt barns fot, föra giftbägarn till dess läppar. Nej, har modern — ty det är ju egentligen hon, som gifver hemmet dess prägel — • rätt blick för sina barns väl, bemödar hon sig tvärtom att låta enkelhet, som trifves väl tillsammans med god smak, blifva förhärskande inom hemmet i ett och allt, så- ledes äfven i hennes och barnens klädedräkt. Hon skall därigenom gifva sina barn ett värn emot många frestelser, för hvilka de eljes lätt kunde blifva offer. Visserligen lyckas icke modern alltid i sina sträfvanden att rena de ungas smak, men nog öfvar hemmets exempel i allmänhet ett bestämmande inflytande på barnen och kan således blifva dem en skyddande motvikt mot skadliga inflytanden utifrån. Men äro då våra hem alltid lämpliga plantskolor för det uppväxande släktet? Ä r den andliga lifsluften inom dem i allmänhet så beskaffad, att evighetsbrodden i barnahjärtat däraf starkes och befordras, eller är hon ofta måhända snarare ägnad att förkväfva densamma?
Qvinkön 447; 23 898 4 Öfveroch underårige samt för åtskilliga orsaker mantalsfrie, ehuru arbetsföre personer i sagde fögderier: Mankön 12,638; 13,450; 310; Qvinkön i Umeå Stad, Mankön d:o Qvinkön I Lappmarken, der mantalsskrifning icke förrättas, utgö - res befolkningen af Mankön Qvinkön 5,371; 5’558^ 10,929. Vid slutet af år 1842 uppgick länets folkmängd till Femtiofem tusen vudsakligen från vaccinationens allmännare spridande och framgång samt från den lyckliga omständigheten, att härjande sjukdomar ej inträffat och att landets invånare blifvit välsignade med goda skördar. Folket inom kustlandet, i allmänhet sedligt, arbetsamt och liärdadt, med synnerlig fallenhet för slöjder, särdeles i trädeller snickareoch smidesarbeten, har igenom ett mera utvidgadt åkeroch ängsbruk, som idkats med fördel, i förening med den större oinhugsamhet, sorn bland allmogen inträdt i afseende på binäringens utveckling, samt de höga priser, hvarmed landets alster och dagsverken betalts, visserligen kommit till större välmåga, än som var rådande då min sista underdåniga femårsberättelse ingick; men, ehuru nykterheten derjemte tilltagit, har välmågan likväl i allmänhet ej gjort de framsteg man haft skäl att vänta, af orsak, att lyxen, åtminstone i en del socknar, tillväxt samt konsumtionen af arrac, rumm och konjak, men isynnerhet af kaffe, förökats.
Hos Padderskapet och Adeln bar blifvit anmärkt, att böterna för wteblifvande från Taxerings-Comiteen borde nedsättas, och stadgandet om BevillningsUtskottets Utlåtande, N:o sy. 4 7 ersättningsskyldighet för reseoch tractaments-kostnader försvinna; men, då dessa höler endast utgöra hälften af hvad 92 §. i nu gällande BevillningsStadga, för dylikt fall, bestämmer, celi ett fortsatt åliggande alt ersätta reseoch tractamenls-kostnaden, på sätt i 81 §. af berörde Stadga föreskrifves, synes destomer nödigt, som, efter Beredningsoch TaxeringsComiteernes förening, de senare blifva af vida större vigt, än hittills; så vidhåller Utskottet sitt ifrågavarande förslag. 58. §, pag. 42. Inom RiddersJcapet och Adeln samt Borgare-Ståndet är anmärkt, att, sedan Beredningsoch Taxerings-Comile'erne blifvit förenade, Kronofogdarne icke medhinna att vid de senare, till hvilka hädanefter skall åtgå en längre tid än hittills, vara närvarande, samt att de för Häradsskrifvaren i denna §. stadgade böter, i händelse han uteblifver från TaxeringsComile', äro för höga, och borde slå i ett mera afpassadt förhållande till de för Ordföranden i nästföregående §. föreskrifne. Då Kronofogdarnes närvaro vid Taxerings-Comite'erne är högst nödvändig, och något hinder derför icke synes möta, enär, då sådant pröfvas nödigt, andre personer kunna förordnas att under taxerings-förrättningarne bestrida Kronofogdarnes öfrige göromål, samt det anmärkte bötesbeloppet blifvit bestämdt, med hänsigt till angelägenheten deraf, alt Häradsskrifvare och Kronofogdar icke, utan anmäldt laga förfall, må taga sig anledning att från Comiteerne uteblifva; så hemställer Utskottet, att anmärkningen må lemnäs utan afseende. 62 §. pag. 43.
Visserligen kan vid Utsk:s tillsättningar svårighet upstå att få lämpliga personer på de högsta nummer, till Ordf:de men denna svårighet aflijelpes likväl lättars derigenom att ledamöter kunna representera för andra familjer än sina egna. Detta må synas mindre hra, men den stora fördel som verkligen vinnes genom att tillsätta Ordf:den så som nu sker är vida öfvervägande denna mindre olägenhet. Det är på dessa skäl som jag anhåller om afslag på nu föredragne Betänk:de. Hr Hallenborg, Carl Johan: Jag hegärde ordet för att tillkännagifva, att jag icke anser det ena Ståndet böra hafva något företräde framför det andra hvarföre jag röstar för bifall till förslaget. Frih. Paykull, anförde skriftligen: Detta ifrågavarande förslag synes mig ådagalägga att den Ståndsafund som understundom röjt sig inom representationen, oaktadt den stigande upplysningen, ännu icke slocknat. Om detsamma skulle gå igenom föreställer jag mig att ytterligare split och oenighet deraf skulle blifva en följd. Hvarje Stånd skulle nemligen, efter all anledning, bemöda sig att få en af sina medlemmar till Ordkde, hvarigenom alltid en högst ringa majoritet skulle upstå, och de som häruti icke lyckades kunde på mångfaldigt sätt bereda denna Ordkde obehag till mehn för ärendernas orubbade gång. — Genom hittills gällande stadgande undvikes sådant. Det vore också i sanning besynnerligt om, då R. o. Ad:s medlemar vid Riksdagarnes Den 13 December e m. 67 i början vanligen upgå till 4 å 500, bland alla dessa icke skulle finnas 6 eller 7 som värdigt kunde upfylla en plats såsom Ordfide i ett Utsk., ja äfven om man utsträcker antalet till dessas afdelningar. Understundom bortgå visserligen ledamöter af Utsk. och andra inträda, men sällan ombytas dock Ordf:de åtminstone icke under perioder då saker af någon större betydenhet afhandlas. Afven bland de öfriga Stånden omvexlar icke sällan Utslcspersonalen på längre eller kortare tider. Man skulle äfven kunna förmoda att i detta flere gånger återkomne förslag röjde sig en viss böjelse att nedsätta det anseende R. o. Ad. ännu såsom
I anledning af Stats-Utffottets nu upläste förklaring öfwer anmarkningarne wid Stats-Anflugen, samt de, wid flutet af denna förklaring, förekommande ej nog bestämda yttranden, angäende Kongl. Majus rättighet ar fritt ctiLpEia om Stats-Anslagen, inom hwarje Hufwud-Titel, anhäller jag, i ödmjukhet at fa anmäla följande min oförgripeliga mening. Om Fäderneslandet altid blefwe regeradt af sa milda och wisa Furstar, som war nu regerande allernädigste Konung och hans Kongl. Höghet Kronprinsen, samt ^6mm;8tration6n altid förblefwe sa uplyst och patriotiff, som den närmarande, sä stulle jag anse alla xiecgnUcmsieller tillägg til Stats-Utffottets nn np'asta Förslag, ej allenast öfwerflödiga, uran ock Men dä allt här i werlden^har stna ffisten, och säledes äfwen den bästa, förträffeligaste Regering och minislrution har sin tid, och derefter lenmas rum at något mindre förrraffeligt, sä anser jag det wara en samwets-pligt at yrka: At, ehuru Sweriges Konung mä äga at, efter sin wishet och wälwilia för Fäderneslandets bästa, ä^ponera om de besparingsmedel, som kunna inom en Llass eller Hufwud - Titel upkomma, förtjenre Tjenstemän likwäl inom samma ciu83 mä framför andra, genom nägot tilffott ä deras Lönewilkor af sädan upkommen besparing fä hoppas blifwa hugnade, afwensom at Tjenstemän i allmänhet, sä länge de sin 420 Den 9 Mars sin tjenst oförwiteligen förrätta, mätte oafkortad!, sa til godo njuta de dem pä Stat ansiagne löner och förmäner.
Förrådet af 4 R:dr Riksmynts stycken, som i nästlidne September månad blifvit, genom utvexling, helt och hållet medtaget, är genom myntning, den 11 dennes uppbringadt till silfver R:dr 57,150. och innehade Banken nämnde dag af öfriga silfvermyntsorter följande belopp, nemligen: h R:dr i * » • • i 8 » • • TS „ • • 25 öre Ruut Summa silfver R:dr 475,950. 25,550. 49,500. 175,800. 13,950. 137,100. 18.900. § 24. Som en del af de upplysningar, hvilka Fullmäktige införskaffat i frågan angående nya sedlar, äro af egenskap att böra hemliga hållas, hafva Fullmäktige i särskildt protokoll upptagit alla med detta ärende gemenskap egande åtgärder och anse sig således här endast böra åberopa hvad omförmälde protokoll och dervid bilagde utlåtanden, berättelser, ritningar och prof i berörde alseenden innefatta. Berättelse till R. St:s Banko-Utskott. 19 § 25. Öfver Laneoch Kreditiv-rörelsens ställning den 27 nästlidne September få Fullmäktige meddela följande redogörelse: Lån pä guld och silfver „ „ jern, koppar m. m. i Stockolm „ „ „ „ m. m. i Götheborg „ mot pant af fast egendom på landet „ „ „ dito i städerna „ „ „ och åteibetalning i silfver uppr till skiften och odlingar Fahlu bergslag Sparbanker Filial-banken i Gefle dito i Christianstad dito i Blekinge dito i Skaraborgs Län dito i Sundsvall F örlajr. I 1,700,000 »> n i» >r Vid Banko-Diskont-Verkel. Utlåningen med omsättningsrätt Diskonteringen för handel och näringar Utlåningen för dito dito Kassa kreditiv åt enskilde Utlåningen på aktier och publika papper Vid Ldne-Kontoret i Götheborg. Utlåningen med omsättningsrätt Diskonteringen för handel och näringar Utlåningen för dito dito Kassa-kreditiv åt enskilde •
Björnstjernas vägnar få förklara, att meningen icke är att göra någon inskränkning uti den hittills medgifna rättigheten att anmäla sig att bränna ytterligare 14 dagar, sedan man förut anmält sig för en eller flere månader. Meningen är endast att stadga, att man icke eger att i en följd anmäla sig för kortare tid än en månad. Frih. Sprengtporten: Det må vara godt och väl att Gr. Liljencrants icke har för afsigt att åstadkomma någon inskränkning i det omnämnda hänseendet; men hufvudfrågan är, huruvida paragrafen blifvit så uppställd, att icke missförstånd kan uppstå. Det är en sådan farhåga jag hyser och derifrån härflöt min nyss framställda anmärkning. Den 11 Maj. För att icke förorsaka någon meningssplittring i afseende å tiden för rättigheten att bränna, får jag förena mig uti den anhållan, som i sådant hänseende blifvit af Gr. Sparre framställd. Frih. Tersmeden: Jag får anhålla, att de 7 månader, hvilka jag föreslagit såsom den tid hvarunder bränvin får tillverkas, måtte beräknas från den 15 Oktober till den 15 Maj. Frih. Raab: För att minska antalet propos:r, vill äfven jag instämma med dem, som yrka att bränningstiden måtte bestämmas till 7 månader. Hr W olffelt: Af samma skäl får äfven jag förena mig med dem, som yrka bränningstidens bestämmande till 7 månader. Gr. Liljencrants: 1 enlighet med den åsigt, jag uttalat rörande kortaste tiden, hvarunder bränvinsbränning får idkas, skulle jag önska det tillägg till fö re v: de paragraf, att ingen eger anmäla sig till idkande af bränvinsbränning under kortare tid än två terminer i sender. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag oförändradt; dels af Gr. Björnstjerna bifall dertill med den förändring, att två terminer i sender skulle vara den kortaste tid, hvarunder brän vinstill verkning finge utöfvas; dels ock af Frih.
Brita, Brita, om du fast tjenar hos en torpare, så skall du vara ordentlig; och du sen, som fått hedern komma i ett adelshus. Slå inte den öfverblifna ärtmaten i ett brukadt fat, tag du vackert ett rent käril. Ren mat ska tiggarn ha, som får den öfverblifna betan, så väl som herrskapet sjelf, som äter först ur fatet." "Henne får jag mycket besvär med, innan hon blir folk", fortsatte fru Metta för sig sjelf, i det hon ernade lemna stugan, der Brita sysslade, men möttes i dörren af Elsa, som störtade emot henne likblek, med stirrande ögon och vidöppen mun. "Elsa, hvad i herrans namn går åt dig, har du sett otyg midt på dagen, eller har nån stöpt bly öfver dig? Hvad fattas dig, menniska?" "Klubbmännerne, klubbmännerne, bönderne", stammade Elsa. "Gud hjelpe en hvar för det plågoriset! Hvad om dem nu åter?" "De komma, de komma hit, de komma straxt, de ha bränt opp herr Enevald Finckes gård!" Nu hade hennes tungas band lossat, och hon bröt ut i skrik och snyftningar. "De skall väl så raggen heller, icke våga sig till hederligt folks hem", sade fru Metta, men blef ändå en mohn blekare. Nu kom Sigrid och sade med hastig bäfvande röst. "Klubbmännen komma. Mor, hvad är att göra, hvart fly vi. De komma der nere på ängen som en molnsky, de äro så många." "Än sen" sade fru Metta "de må vara huru många de vilja, så ska de väl vara menniskor. Alldrig har jag gjort dem något för när, och de ska väl veta ha respekt för folk." Emellertid syntes hon ej vara så alldeles säker på sin sak, utan samlade hastigt, med Sigrids tillhjelp, en korg med silfverkannor och dylikt, hvilket Sigrid med Elsas bistånd tömde uti källargropen under stuggolfvet, der en mängd vatten samlats.
Rösträtt, sorn —- — är skattskrifves Nu står någon å flera orter inom samma valdislriel i förhållanden, som enl. i och 2 §§:na medföra rösti ätt, då må ej heller inom samma 'valdislriel på mer än ett ställe för samma riksdag. Ej heller må någon inom samma valdislriel beräkna flera röster än sex, ej heller för urtima riksdag —. — röstlängd upptagen. Slär någon i flera valdislriel i förhållanden, sorn enl, 1 och 2 §§;na medföra rösträtt, åge han särskildt utöfva den i hvarldera valdistrictet. § 4- Valrätt får icke varit skattskrifne. § 5. Valrätt är för alltid veterlig falskhet. § 6. Valbar till riksdagsman i riksförsamlingens första kammare är hvarje Svensk man, som icke enl. rj, och 5 §§ na frän valrätt utesluten är, och som bekänner sig till protestantisk lära, samt fyllt val gifvet är. Till riksdagsman i riksförsamlingens andra kammare kan väljas hvar och en, som till riksdagsman i den första valbar är; dock att, der hail icke fyllt trettiofem år, han bor hafva bevistat minst tvä riksdagar före den, dä uppdraget skedde, § 7. Ingen, som till riksdagsman i första kammaren laga förfall häfver. Riksdagsman, sorn till andra kammaren blifvit vald, äger räll att uppdraget sig afsäga, dock sedan kallelsen antagen blifvit, icke under /utslående riksdag, § 8. Riksdagsmannaval till första kammaren skall ske § 9. Till riksdagsmän i första kammaren utser i Östergöthlands, Calmar, Malmöhus, Elfsborgs, Skaraborgs och IVermelands län, hvarldera sju ; Stockholms stad, samt Jönköpings, Christianstads, Götheborgs och Kopparbergs län, hvarldera sex; Kronobergs och Nerikes län, hvarldera fatt; Den 17 April f. m. Stockholms, Södermanlands, Blekinge, Hallands, Veslmanlands och Gefleborgs lån, hvarulera fyra; Upsala och Vester Norrlands, livarldera tre; Gottlands, Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens lån, livarldera två.