Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— samla i en gemensam upplaga det vigtigaste af hvad som under tidernas lopp presterats, det vill säga allt som har något historiskt och konstnärligt värde. Ett litet prof som Julius Lange meddelat i » Illustreret Tidende » visar, att det kunde göras något intressant deraf. Bland porträtt af Holberg bör hågkommas * det berömda af Roslin, tillhörande Sorö akademi, förstördt genom eldsvåda 1812, men det finnes på samma ställe en kopia af målningen, liksom äfven ett samtidigt aqvarellporträtt. Bergens museum eger en vaxmedaljong, som Holberg sjelf skall hafva skänkt åt en bekant och hvilken finnes återgifven i » Juleroser » för 1884 i medaljongtryck. Dessutom finnas Arbiens vaxmedaljong och medaljsnitt, Wiedewelts marmormedaljong på sarkofagen, bysten i kgl. teatern samt flera senare plastiska porträtt och statyer, deribland som bekant en af en svensk, Börjessons Holbergs-staty i Bergen. Af kopparsticks-porträtt finnes en mängd, bland hvilka kunna nämnas Fritsch ’ s i Danmarkshisto-rien, mindre väl reproduceradt af Bruhl i upplagan af » Mindre poetiske Skrifter » 1746, hvilket framställer Holberg som en jemfÖrelsevis yngre man, 47 år gammal (1731) samt diverse kopparstick af Haas, Gottschie, Benigeroth, Lode, Clemens (efter Roslin), * Eckersberg (d: o), Heuer (efter Lorentzen) m. fl. Äfven i de utländska upplagorna af Holbergska skrifter finnas åtskilliga porträtt. Oftast får man se Holberg återgifven som gammal man. Redan den första boken af » Peder Paars » (1719) innehöll illustrationer i träsnitt och likaså den samlade upplagan af 1720, men grofva och utan intresse. » Nits Klim » och » Mindre poet. Skrifter » förset^es i originalupplagorna med kopparstick, den förstnämnda af Mentzel.
I afseende på anstalterna för saltpeternäringens förbättring i värt Iand anhåller jag fä tillägga, alt 524 Den 27 November e. m. äfven frän Österbollen, der man anser, att sallpetern produceras till bästa priset, införskrefvos för 30 år sedan en mängd salpetersjudare, hvilka utplanterades i länen för att undervisa i beredningen af saltpeter, och hvaraf följden äfven blef den, att saltpetern uppgick lill den höga produetion, sorn var fallet före 1835. Att den nu på ett decennium skulle hafva gått ned genom bristande kunskap vid beredningen, är icke rimligt; ulan är det troligare, att orsaken dertill är att söka i den nedsättning i prisen, som under samma tid ägt rum. Priset är nu åter förhöjdt till 5 r:dr 32 sk. per Lfä, och det har redan visat sig, att flere af Rikets innebyggare åter börjat tänka på denna näring. Ar 1842 utgafs en författning, deruti räntefria lån med T'0-dels årlig afbetalning ullofvades lill inredande af saltpelerlador och till inköp af saltpetcrsjuderipannor; och då dessa lån lill en så otalig mängd blifvit sökte hos Saltpetercomiteen, torde detla väl bevisa, att folket har någon kunskap om sättet att producera saltpeter. Det säges visserligen i Utsk:s betänk., att qvantilelen af saltpeter varit mindre än Kronans behof i denna del; men jag tager mig friheten anmärka, att denna brist legat i de sednare årens tillverkning, men ingalunda i de för handen varande tillgångarne, ly under de föreg:de åren liar ett förråd samlats, som hittills varit tillräckligt att hindra någon införskrifning af utländsk saltpeter. Jag förnyar min anhållan om afslag å denna § af betänk. Frih. Cederström: Det H. Utsk. synes hafva förgätit, att det är till följd af R. St:s eget beslut och K. M:s bifall, som sallpelernäringen har nedgått, och alldeles icke i anledn. af bristande tillsyn eller uppmuntringar från Styrelsens sida.
Solen lyser på seldon och uniformer, på de manliga åskådarnes blottade hjessor och i de qvinligas af ifver lysande ögon. Små damer sända djupt nigande de tronande röda kuskarne himmelska blickar. Stora damer vända länge och entusiastiskt, sträckande på halsen, hufvudet efter de bortrullande furstliga nackarne. Och blossande af hänförelse utbrister en sex fots mö i lifvets höst, säker på att tsaren helsade just på henne, då han förde sin hvita handske upp till sin hvita mössa: » Min Gud, hvad jag älskar kejsaren I Ja, om jag vore karl, skulle jag inte göra annat än ropa hurra för honom! » Hvilken rörande appell till framåtskridandets barmher-tighet. Ljuder icke genom denna oförbehållsamma bekännelse en undertryckt suck öfver arbetets orättvisa fordelning, en skärande klagan öfver den tyranniska samhällsordning, som förbehåller åt männen en af mensklighetens dyrbaraste rättigheter, den att våga ropa hurra! Och förtjenade icke denna qvinna att likställas med en karl? Jo, sannerligen när man ser den armé af vapenföra och mindre vapenföra, liniereservoch landsstorm, som Köpenhamn håller mönstring med under kejsarmånaden, samt ser hvad de uträtta, då må det medgifvas att i alla händelser denna stad synes mogen för de mest vidtomfattande reformer. Hvem påminner sig icke från historiska taflor de » hjeltemodiga dragen af qvinnor under Saragossas belägring », eller — hvarförgå så långt tillbaka — hvem har icke i friskt minne ett patriotiskt skådespel som för några år sedan gick öfver en af Köpenhamns scener och der en snölockig invalid sågs dansande som en snurra på sitt träben, med väijan i hand ned-sticka tre svenskar i sina hvita skjortor,1 hvilka samtidigt af valkyriorna i kulissen öfveröste med sjudande tjära, och detta med ett behag som om de vattnat ärtor i en trädgård.
N:o 306, med svar å erhållne återremisser af Utlåtandet N:o 204, i anledning af väckta motioner, angående inventering i Kongl. Ränte-Kammaren och de betydligaste af de förvaltande Verkens cassör. Utskottets i Utlåtandet N:o 204 afgifna och i Utlåtandet N:o 306 vidhållna yttrande godkändes. N:o 307, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande N:o 228. Lades till handlingarne. 'N:o 309, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afskrifning af undsättnings-skulderna i Norroch Westerbottens Län, samt enskilda motioner om dylik afskrifning i så väl berörde, som i andra Län. Bifölls. och N:o 313, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 22, angående yrkad utsynings-rält å krono-parkerne Halleokh Hunneberg. Lades till handlingarne. S. D. Ånyo föredrogs Stats-Utskottets Utlåtande N:o 311, i anledning af anmärkningarne vid Betänkandet N:o 24, angående sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån. Med ogillande af Stats-Utskottets Betänkande N:o 24 och Utlåtande N:o 311, beslöt Ståndet den förlängning af de föreskrifna terminerna för återbetalning af det till staden Öregrund, vid 1828—1830 årens Riksdag af allmänna medel lemnade lån af 5,000 R:dr, att, i stället för stadgad årlig afbetalning med tio procent, densamma må verkställas med fem procent å det primitiva capitalet; och blefvo de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudna att i detta Ståndets beslut sig förena. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 312, i anledning af återremissen å Utskottets Betänkande N:o 70, angående de staden Borås beviljade byggnacls-lån.
Jag tror mig sä mycket mer böra göra det, som smörtullens nedsättning till 1 r:dr 24 sk. pr LU är nyttig både i afseende på den statsinkomst den kommer att bereda, och i afseende på förekommande af det sedeförderf, som är en ovilkorlig följd af nuvande höga tullsats. Afven tror jag att man vid detta tillfälle bör taga i betraktande den fattiga arbetarens intresse, som nödvändigt fordrar, all man icke uppsätter priset på hans oundgängligaste lefnadsbehof. Gr. Lagerbjelke har redan visat att t. o. m. landtbruket icke är i behof af så omättligt hög tullsats, som vid sista riksdagen åsattes smör, uppgående till emellan 40 å 50 proc. af varans värde, då man nemi. tillägger öfrige umgälder för smörets införsel; och då den nu föreslagne tullen, tillsammans med nyssnämnde umgäld, öfverstiger 25 proc. af detta värde, så skulle jag för min del tro att det är allt hvad man i detta afseende kan önska eller fordra. Man behöfver endast kasta ögonen på K. M:s nåd. propos. till R. St. i detta afseende, för att finna, att den minskning i qvantiteten af införtulladt smör, som under de sednare åren egt rum, icke härledt sig ensamt af ökad produktion, då nemi. år 1844 endast 7,767 LU smör förtullades öfver Haparanda, i st. f. 28,000, som förut varit förtnllade, och året derpå förtullades endast 14| hU. Vid Stockholms tullkammare har förhållandet varit enahanda. Man behöfver endast fästa uppmärksamheten på dessa förhållanden för att finna, att denna större qvantitet smör blifvit tull försnillad under den tid den högre tullsatsen varit gällande. Man bör icke lemua åsido alla de beslag, som i följe deraf egt rum under sednare lider, och de för Svenska rättskänslan så föga angenäma uppträden, som deraf blifvit en följd.
Af ett från K. kam.colkm expedieradt utlåt, af d. 28 Oclober 1844, hvaraf jag förskaffat mig del, och som åtföljer denna min vördsamma motion, inhemtas, att berörde kungsgård blifvit, enligt kontrakt af d. 31 Juli 1816, utarrenderadt emot ett betingadt arrende af 180 tunnor spanmål, och att colhen ansett detta arrendebelopp vara det högsta, som hittills under loppet af öfver hundrade är för oftaberörde kungsgård erhållits, och att detta ar - Den 22 December e. m. ronde utgör mer än fyra gånger den efter skattläggningen bestämda räntan samt att, efter betingandet deraf, en arrendator kommit på obestånd, och alt derförulan ansökningar gjorts om anstånd med detsammas inbetalande. Sedan detta kontrakt tilländalupit, liar uuvar. arrendatorn af berörde kungsgård A. G. Ahlin uppå arrende, ifrån midfastan delta år, öfvertagit samma kungsgård, mot ett förhöjt arrende af 254 tunnor 26 kappar spanmål, eller 74 tunnor 26 kappar spannmål mera än förut gifvits, och af kam.collun ansetts vara det högsta, som möjligen derifrån kunnat utgå.
Sedan vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den io sisth Januari aflåtne, ocb den i5 i samma månad på bordet lagde Memorial, i anledning af väckt fråga om Offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, Ridderskapet och Adeln den 16 sisth Mars f. m. funnit godt medgifva Offentlighet vid Ståndets öfverläggningar, under förbehåll, icke allenast att ett stadgande derom borde i RiddarhusOrdningen intagas, utan ock, att sättet, 6 Den i April f. m. villkoren och verkställigheten af berörde Offentlighet skulle, efter serkild öfverläggning, sedermera bestämmas; så företogs nu till pröfning senare delen af RiddarhusUtskottets ofvannämde Memorial, innefattande det af Utskottet, i afseende å offentligheten, uppgjorde Reglementariska Förslag. Herr Hjerta, Gustaf: Jag vågar vördsamt framställa den satts, att vid afgörande af det reglementariska i denna fråga, jag anser formlöst och omöjligt, att i Ståndets plenum discutera densamma. Det torde således vara rättast, att återsända den till RiddarhusUtskottet, sedan Ridderskapet och Adeln nu i afseende å hufvudfrågan fattat ett, från Utskottets pluralitet skiljaktigt, beslut. Det torde då blifva möjligt för Utskottet, att inkomma till Ridderskapet och Adeln med ett Utlåtande, i hvilket Utskottet framställer alla de väsenteliga stadganden, som för verkställigheten erfordras. Jag vågar härvid föreslå, att RiddarhusDirectionen må uppdragas att ombesörja denna verkställighet, nemligen, läktares och trappors inredning o. s. v., samt Utskottet blott taga befattning med grunderne för OrdningsStadgan.
I en så allvarsam kasus som vid ett val, går det nämligen icke an att instämma i hvad en förhatlig kandidat säger, äfven om man i någon viss fråga tänker alldeles lika som han. Man kan blott iakttaga en städad neutralitet, der oppositionen är omöjlig, och redan det är vackert så, enär andarne vid dylika tillfallen äro ytterst upprörda. Men man vet också mycket väl, att den, som här tilläte sig att protestera, skulle fått ett skymfligt: allemand! slungadt emot sig och säkert,såsom konseqvens deraf, huden full med stryk. Vi tillåta oss vara öfvertygade om, att den röde municipalrådsleda-moten mr Yves Guyot kunnat rädda sitt skinn vid det stormiga uppträdet i Salle de Rivoli den 11 mars, om han blott i tid hade börjat att smickra de uppretade murarne-anarkisterne, i stället för att anklaga dem för hemligt förstånd med royalisteme. Ty vi ha förut en gång varit med om slikt; vi ha sett knutna anarkistnäfvar sjunka inför väl sagda granlåter och vi ha sett hatets eld slockna i vildt glimmande blickar, då öronen smektes af det hala smickrets ljufliga balsam. Det var i Salle Pétrelle vid Rue Rochechouart en kylig månskensqväll i våras. Herrar royalister hade inbjudit till ett diskussionsmöte eho det lyste att med dem skifta ord, men både länge och väl Qngo de vara mol ensamma med sin vrede öfver republiken och sin öfvertygelse att konungadömet allena var saliggörande; ty icke en enda i * det svagaste rödt skiftande get hade förirrat sig in ibland alla de renulliga monarkiska fåren. Att det i längden blef skäligen enformigt är klart nog; talarne skulle synbarligen betalt för en smula opposition till uppblandning af de heta applåder, hvilka skakade salens väggar, så snart de pligt-trogne oratörerne uppdagat någon ny infami från de styrandes sida.
Den till Borgare-Ståndet ställda inbjudning blef icke antagen, och den uppgjorda voterings-propositionen afslogs. ✓ Den 5 Oktober. Frän Högloft. Bidderskapet och Adeln. S. I). Vid föredragning af Slals-Utskottets den 4 dennes bordlagde Memorial N;o 498, i anledning af återremisser å Stats-Utskottets Memorial N:o 195, med förslag till voterings-propositioner för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvud-titlarne hörande anslagsfrågor, lades lill handlingarne Utskottets första anmälan ; och fann Ridderskapet och Adeln, med anledning af Utskottets sednare hemställan, för godt att låta bero vid den af Utskottet uti 26;te punkten af Memorialet N:o 495 föreslagna voterings-proposition. S. D. Fortsattes behandlingen af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161, i anleduing af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med det af Kommitterade algilna underdåniga Betänkande och Förslag, angående Kommunal-Styrelser dervid förekom: Förslag Ull Förordning om Kommunal-Styrelse pä landet. §§ 28 34. Biföllos enligt Utskottets förslag. Bih. till B. St. Biföllos. § 35. Bifölls, enligt Utskottets förslag, med uteslutande från inom. a) af följande ord: ”och till underhåll för vissa, dess gemensamma nytta afseende ändamål blifvit anslagen”. § 34. Bifölls med uteslutande af medlersta meningen. § 35. Bifölls. § 36. Erhöll följande förändrade lydelse: ”För bifall till förslag om afskaffande af kommunal-fullmäktigskap erfordras, alt mer än hälften af kommunens hela rösttal efter röstvärdet sig derom förenar; och skall beslutet bos Konungens Befallningshafvande anmälas.” §§ 57, 38 och 39. Biföllos. § 40. Bifölls med den af Utskottet föreslagna förändring. § 41.
De skäl, som sålunda anförts för denna bytesaffär, godkändes af Fullmägtige, hvars pluralitet redan samma dag beslöt, att för Riksgälds-kontorets räkning, på föreslaget sätt låta inköpa eller i byte mottaga obligationer i Pund Sterling, utfärdade för det under innevarande år i England upptagna jernvägslån och svarande mot ett nominelt kapitalbelopp af 300,000 Thaler Preussisk Courant, derest såsom betalning eller vederlag för dessa obligationer antagas i Riksgälds-kontorets ego nu befintliga till det år 1858 i Thaler Preussisk Courant afslutade jernvägslån hörande obligationer, under härvid fästadt vilkor, att ett Pund Sterling icke beräknades högre än till 6 2/3 Thaler och med förbehåll, att, derest en fördelaktigare kurs i detta afseende skulle blifva Riksbanken beviljad, i händelse en dylik financiel operation med densamma komme till stånd, denna fördelaktigare evalvationskurs äfven skulle komma Riksgälds-kontoret till godo; “och som “ifrågavarande operation sålunda vore en på sidan om lånekontraktet liggande “affär, skulle den ej heller få medföra någon rubbning eller inverkan på stipu“lationerna i detta kontrakt eller låneöfvertagarnes deruti bestämda skyldigheter “i afseende å den till inbetalning fast öfvertagna låneandelen eller den s. k. ““Aufgelden“ på den öfriga; börande följaktligen den obligationssumma, som vid “ifrågavarande utbyte aflemnas, icke utgå af den fixt öfvertagna låneandelen. “ Om det af Fullmägtige, för deras del, sålunda antagna förslaget, fick Riksarkivarien Nordström sig uppdraget att underrätta låneöfvertagarne medelst skrifvelse, som borde af ordföranden justeras.
Är åter förhållandet motsatt, eller förmögenheten icke förenad med skicklighet, så har man öppet tillfälle, att stanna med sitt val på annat håll. Jag tror derföre det ifrågavarande förslaget vara ganska nyttigt så väl för BorgareStåndet, som för hela landet, för att tillvägabringa den nödiga förstärkningen, och få ett annat intresse rådande än det, som nu genom invalda Embetsman kan vilja göra sig gällande. Jag tillstyrker således bifall å förslaget. Om BorgareStåndet sjelf ej skulle finna sig belåtet med förslaget, lärer detsamma väl der blifva afslaget; men jag anser Ridderskapet och Adeln icke böra lägga hinder i vägen för de förbättringar i vår representation, hvilka föreslås och kunna antagas. Friherre Cederström, Jacob: Jag anhåller att RiddarhusSecreteraren ville uptysa, om och på hvad sätt ifrågavarande förslag blifvit afgjordt i de öfrige Stånden. Undertecknad RiddarhusSecreterare tilikännagaf, att ifrågavarande förslag hvilade på bordet hos BorgareStåndet, men blifvit bifallet af Presteoch BondeStånden. Friherre Cederström: I afseende på sjelfva frågan om ofrälse Bruksägares representationsrätt, får jag, med anledning af Ilerr von Ilartmansdorffs yttrande, fästa Den 26 Februarii f. ra. upmärksamheten derpå, att Riksens Ständer äro representanter af Svenska Folket, såsom de kallas i 1 §. Riksdagsordningen, men icke representanter för serskilte kaster, ehuru de blifvit utbildade af sådane. Då nu således, vid fråga om representanter till BorgareStåndet, eller hvilket Stånd som helst, ändamålet endast kan vara att föreslå uplyste och besutne medborgare till deltagare i Lagstiftningen, anser jag det vara förmånligt, att, genom bifall till ConstitutionsUtskottets förslag, lemna inträde i representationen äfven för ofrälse Bruksägare. Ty det är af vigt, att kunskaper inom representationen finnas i hvarje Statshushållningsgren. Jag tillstyrker derföre bifall å förslaget; öfvertygad att om BorgareStåndet äfven bifaller detsamma, skall ett stort steg vara gjordt till förbättring af vår representation. Herr LagerhjelmPehr:
Jag behöfver icke erinra om en Timoleon, som lät sänka dolken i sin broders hjerta, derföre att denne var en tyrann emot sitt fädernesland. Jag behöfver icke erinra om den äldre 272 Den 23 Februari. Brutus, som afkunnade dödsdomen öfver sina egna söner och lät aflifva dem inför sina ögon, derföre att de visat sig vådlige för Roms frihet. Våra känslor äro lyckligtvis, vid detta tillfälle icke sälte på så svåra prof. Desto lättare kunna vi bestå dem. Här är endast fråga om bibehållande af ett stadgande, hvarigenom Judarne uti de större slädeme få fortfarande förblifva, enär denna stam derstädes skickat sig väl. Man har dock upbäft förfärliga rop vid det enkla qvarblifvandet af detta gamla stadgande, alldeles som om fråga vore, att helt och hållet förderfva Judarne eller fördrifva dem ur fäderneslandet. Detta obilliga rop på förment rättvisa öfvertygar mig, att om jag skulle förorda en ålerremiss af Betänk., skulle mina värde motståndare söka begagna tillfället att dermed åstadkomma en ganska farlig utsträckning af Judarnes nuvar:de rättigheter. Af dessa skäl måste jag, ehuru icke utan afsaknad, frånträda hvad jag skulle anse billigtvis och utan egentlig våda kunna medgifvas: och till förebyggande af de vådor, dem jag befarar blefve följden af vidsträcktare eftergifter, förenar jag mig alltså med dem, som å Betänk, begärt afslag. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel: Min åsigt i denna fråga torde sedan sisla Riksdagen vara känd af Hrr.tie. Jag vill icke beröra den religiösa delen af frågan. Den hör f. n. icke hit. Jag håller mig blott till den politiska delen deraf. Redan vid sista Riksdagen fästade jag upmärksamheien på den omständigheten, att, om Judarne erhålla samma rättigheter som vi andra Svenska undersåtare, intet skäl finnes, hvarföre de icke skulle få inträda uti statsmannastyrelsen och till och med i sjelfva Statens styrelse. Någon logisk grund, som hindrar detta, finnes icke.
SRiféDagfrörDningen, om Urtima DvifdDagar odj De ämnen, forn viD Dem funna fomma unDer öfverläggning; Memorialen 9i:rid 32, 87, 108 odj 125; Od) font, Dcreft cnDaft Detta ftffnämnDa Sörjlag ffulle goD* fannad, fåDant möjligen funDe leDa Derhän, att viD ett längre eller fullkomligt uteblifvanDe af Sagtinta SlifdDagar, 9lifetd ©tän« Derd Motiondrätt ginge förloraD; Ijafvc 'Söi härigenom velat förf lara, att *3Bi antagit De i näflföreffåenDc 2:ne punfter upptagna Sörfktg, att fyvila till näfta SufdDag, unDer förutfättntitg, att frågan om Sagtima SUféDagd återfomfl på bejlämb tiD bör af bägge @tatd* Mnfterna förft vara bifallen, innan Det feDnare görftaget fan företas gad till pröfning; 7:o Uti 50 §. 3vegeringds$ormen odj 3 §. Slegeringformen, fann 29 §. Slifédag&Ordningen, om fattct, f>itru §örjlag till ®rund»2agö»$ör» ändringar f?ofa bef;and(aö; Memorialen Sfcriö 84, 107, 118 od; 125; 9:o Uti 60 §. Dlegertngf ormen, med affeende å tiden för nt; Q3emillningö widtagande; Memorialet 9?:o 114; 12:o Uti 72 §. Slegeringsf ormen, angående milfor för 55an» fenö ©edlarö erfännande fåfom mynt; Memorialen 9?:ris>78 ocfj 117; 13;o Uti 75 §. SKegeringf ormen, med affeende å Marfegångö» Sapornaö tillämpning; Memorialet Sft:o 85; i4:o Uti 109 §.
En fond har under åren 1856—1860 tillkommit, nemligen 7,500 R:dr, donerade genom testamente af Skeppsklareraren P. Petrejus till förmån för Skeppsklarerares i Stockholm enkor och oförsörjda barn. Fyllnad till pensioner och gratifikationer utöfver inkomsterna hafva utgått af Societetens allmänna vinstmedel. 6) LTtom Sjömanshusets kassa, förvaltar Direktionen öfver Sjömanshuset jemväl den s. k. National-kassan, från hvilken pensioner utgå till sådane sjömän, som rest med Stockholm s-fartyg och derifrån aldrig rymt. Denna kassas ställning vid utgången af år 1860 var följande: Kapitalbehållning: 119,699 R:dr 74 öre; inkomster: 6,014 R.-dr 12 öre; utgifter: 5,291 R:dr, och utgjorde underhållstagarnes antal 104. 7) Bland de under Direktionens vård ställde fonder, tinnes en, den Berghmanska, som äger fastighet å landet, hvilken år 1860 afkastade 2,362 R:dr, men hvars kapitalvärde icke är bokfördt. Under loppet af åren 1856—1860 hafva, genom särskilda testamenten, tillkommit Löfwenskjöldska stipendiifonderna, A. von Hart - Stockholms stad. Pensions-inrättningar. För sjukvården i hufvudstaden finnas för öfrigt följande allmänna inrättningar: a) De vid territorialförsamling arnes fattighus inrättade sjukrum. Sjukvården ombesörjes af fattigläkarne i församlingarne och omkostnaderna bestridas af fattigvården. o o b) Stockholms Stads och Läns Kurhus. Sedan sista berättelse afgafs, bar denna sjukvårdsinrättning icke till sin omfattning undergått någon förändring. Vid 1860 års utgång ägde Inrättningen en kapitalbehållning af 48,241 R:dr 7 öre. Inkomster och utgifter samma år utgjorde: de förra 44,840 R:dr och utgifterna 36,885 R:dr 53 öre. Kurhusafgiften har fortfarande utgått med 16 skillingar Banko eller 50 öre Runt af hvarje Fortsättning af Tal». Litt. It. III. Pension s-inrättningar.