Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse d. 6 Junii 1818. i5:o För KrigsSkuIders betalande till KrigsFonden lefvererade, jemnliktK.Brefvet den 16 Januarii 1821 60,000. — - Ersättning härföre skulle erhållas af Fondens fordringar och har till en del deraf äfven vunnits samt är än vidare att påräkna, så väl inom landet som ifrån Norrige och Spanien. Utskottet har i öfrigt i Betänkandet N:o 62 p. 288 tillstyrkt underd. anhållan hos K. Mit om skyndesam in Transport 107,871:43- ~ B e t ä n k a n d e n, N:o 155. 4a3 Transport 107,871:43. - drifning af hvad på samma fordringar återstår. 16:0 Till liqviderande af Eskilstuna GevärsFactoris lån af CivilStatens Pensionsfond , Capital 60,000. - rest å 1824 års ränta å lånet 3,327: 33. 8. 63,327: 33. 8. hvarifrån afgå influtne Medel för försålde inventarier vid Söderhamns nedlaggda Factori t,7.54: 42. 4. återstå 62,072:39.4. hvilka till följd af R. St:rs Beslut den 12 Julii 1823 skola på Öfverskotten afskrifvas 17:0 I anledning af R. St:rs Beslut om förändring i Rikets mått, mal och vigt, har, på K. M:ts Nåd. befallningar den 24 Nov. 1824 och d. 21 Dec. 1825. K. WetenskapsAcadernien föranstaltat undersökningar i detta hänseende. Utgifter för härvid anställda Pendelmätningar, till skjutsoch tractarnents-medel samt inköp och reparationer af nödiga instruroenter äro på Öfverskotten anvista med tillhopa 3,266: 38. 8. 18:0 Sedan R.
Jernväg s-byqgnader, Statens, särskilda redogörelsen för dertill år 1858 upp * 3 42 47^ lanta, och utbetalda medel j^g g2. » » upplåning af dertill vid 1859—1860 års riksdag anslagna medel 53—62. Jernvägs-lån, 1860 års, inbetalningar derå 63. » » utbetalningar deraf 63. Karlskrona stads pastorat, lån till 22. Kontanta behållning, Riksgälds-kontorets, förräntandet af 64—65. Konvertering till premielån 57—62. Kreditiv, Riksgälds-kontorets, å Rikets Ständers Bank 52. Landshöfdinge-ackorder, inlösen af. 25—26, Liggare, särskildt förda, 49. Liqvider angående öfverskott, brister och besparingar 50 -51. Låne-kontraktet angående 1860 års utländska stats-jernvägslån 57. (Revisions-berättelsen bilagdt.) Obligationer, tillhörande 1860 års jern vägslån , 59. (Aftryck deraf revisions-berättelsen bilagde.) Odlings-föreiag och vatten-aftappningar, lån för 26—34. Premie-lån, en del af 1860 års utländska jernvägslån konverteras dertill 57—62. Protokoller, Fullmäktiges, 3. Protokolls-diarium, Kommissariatets 3. Sid. Revisionens omfattning 3. Revisions-instruktionen, ändring deri föreslås 66. Råkenskaps-utdrag, tryckta 49. Räntebärande skulder, Riksgälds-kontorets 5—6. Rånte fr ia dito, dito 6. Rättegångsoch utsökning s-ärenden [£ 66. Sammandrag ur Riksgälds-kontorets räkenskaper, utvisande detta verks inkomster och utgifter under år 1859. (Bilagan Litt. A.) Sjösänkningar och andra vatten-aftappnings-arbeten, stats-bidrag för 53.
Utan att kunna minnas hvarje uttryck som under föregående riksdagar af mig kan vara fälldt, vågar jag dock med full visshet afgifva denna förklaring, ty en sådan åsigt som den, hvilken Hr Frihm tillagt mig, nemi. att jordbruket, under nuvarande förhållanden, borde åtnjuta s. k. skydd, är så direkt stridande mot de grundsatser jag alltid förfäktat, och skulle således utgöra en så uppenbar inkonseqvens, att den icke kan vara af Den 30 Maj. 669 mig uttalad, utan måste Hr Frilv.ns uppfattning vid detta tillfälle bero på ett missförstånd. Hade deremot Hr Frih:n återgifvit mina åsigter så, att jag icke ansåg det billigt att jordbruket underkastades särskilta uppoffringar till förmån för andra näringar, genom skyddstullar och öfverpris till dem, då hade Frih:n ganska riktigt träffat den grundsanning, jag alltid sökt framhålla, nemi. obilligheten deraf, att den ena samhällsklassen taxeras till förmån för den andra, äfvensom att de näringar, hvilka ännu åtnjuta en sådan beskattning på andras bekostnad, böra, i den mån billigheten medgifver, härifrån afstå. En annan talare, Hr von Koch, har yttrat sitt bekymmer deröfver, att jag icke ansett mig kunna tillstyrka den af Bevilln.- Utsk:t föreslagna tullfrihet för ungskog vid utförsel, och ansett att detta skulle häntyda på en mindre fullständig uppfattning af principerna i allmänhet. — Jag trodde verkligen alt jag under diskussionerna så ofta och så bestämdt uttalat de grundsatser, jag i dessa afseenden hyllar, att någon tvekan derom icke gerna kunde förefinnas, äfvensom att sjelfva grundsatserna i allmänhet ansetts åtminstone ej för litet genomgripande. Men jag är dock icke så bunden af en abstrakt grundsats, att jag ej anser den för något visst fall, eller någon viss tid, kunna och böra modifieras, om sådant befinnes nödigt; och det är min öfvertygelse, att en afvikelse från den allmänna grundsatsen —- dock icke i det vigtigaste hänseendet att afgifter och tvång ej få påläggas en samhällsklass till förmån för en annan, utan till följd af ett särskildt statsekonomiskt förhållande — i detta fall kan anses vara för närvarande berättigadt.
Herefter har Riksens Ständers Secreta Utskott år 1752 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält huruledes då varande Rådmannen, sedermera Borgmästaren här i Staden Gustaf Kjerrman anhållit att få till Skatte köpa Lindön, den han under åborätt innehade, såsom tjenlig till bete för de baggar hvilka en viss tid om året borde vara från tackorna skilda; men som Lindön torde anses för sådan lägenhet, som, för dess nära läge intill Gripsholm, icke borde från Kronan afsöndras , så fann Secreta Utskottet sig icke kunna häruppå lemna något vidare tillstyrkande, än att Kongl. Majrt täcktes lemna Kjerrman den Nådiga försäkran att, så länge han nyttjade Lindön till Fårafvels underhållande * blifva vid åborätten derå orubbad bibehållen, hvartill ock Kongl:.,Maj:t lemnat bifall genom Nådigt Bref till Kongl. Kanynar och Commerce-Collegieina Den 7 Juli. *59 af den 21 Juli 1752, derom ock Kongl. Kam* mar Collegium genom skrifvelse af den ig Aug. samma är Konungens Befallningshafvande i Länet förständiga t. Genom Bref af d. 6 Juni 179g har Kgl. Collegium, i anledning af den da först frän landtmäteri - Contoiret återkomne skattläggningen, 'anmodat Landshöfdingen i Länet och Ståthällaren pä Gripsholms Slott, att hvar för sig meddela underrättelse om ifrågavarande hemman nyttjades under Gripsholms Slott eller huruvida det ännu af någon åbo innehades, och i sådant fall med hvad vilkor det blifvit upplåtet , samt huruledes hemmanet sedan det år 1749 skattlades varit disponeradt. Under tiden har Notarien, nu mera Controlleuren vid Controll-Verket här i Staden J.
St. aflåtit propus. i timnet och icke låtit verkställa undersökning lill utrönande hvarest behofvet vore störst, är så mycket mera (‘förtjent, som Hr Dalman icke torde vara obekant, att R. St. vid föregående riksdagar icke anslagit några medel till Regeringens disposition, för alt användas till sådana undersökningar, som han ansett nödvändiga. Då jag tillstyrker bifall till det högre anslag BorgareSt. beslutat, kanjig likväl icke undgå instämma med Frih. Cederström i fråga om nödvändigheten att fusta sådan! villkor vid anslags beviljande för ifrågavar. ändamål, hvarigenom säkerhet vinnes, alt bela den omlagda vägen äfven blir underhållen. Hvad särskildt angår frågan om anslag till Calixvägen, så lärer väl ingen kunna bestrida, att det är Statens skyldighet alt, så vidt på densamma beror, söka tillvägabringa och underlätta coinmiinicationen i landet, för alt derigenom framkalla industri och välmåga bland landels innebyggare. Efter de upplysningar SlulsUtsk. erhållit, och som äfven ligga lill grund för Borgai eSt:s beslut, skulle Calixvägen olvifvelaktigt medföra gagn lör de norra orterna, och måhända äf - 5*4 Den 29 Mars e. m. ven bidraga till det resultat, att malmen från Gellivare grufvor kunde på densamma transporteras. Om således Staten uppoffrar 7000 r:dr för denna väganläggriing, under förbehåll att ortens innebyggare skola underhålla vägen, så hade Staten derigenom beredt det allmänna en slör nytta. Jag tillstyrker derföre antagande af BorgareSt:s inbjudning. Hr af Dalström, Gustaf Jacob: Jag förenar mig med Hr af Ekenstam uti anhållan, att R. o. Ad. ville biträda BorgareShs beslut och anslå en summa af 200,000 r:dr till omläggning af vägar i allmänhet; men jag kan icke förena mig med Gr. Posse, som yrkat att anslaget skulle utsträckas till häradsoch sockenvägar. Del vore lyckligt nog örn anslaget vore tillräckligt för att omlägga de större landsvägarna inom landet. Icke heller kan jag förena mig med Frih.
Jag skulle tro att lämpligast vore, om man här uteslöt ordet »hans», och jag får fästa upmärksambeten derpå, att om man i 27:de §:n af bevilln.-sladgan uteslutit nästan alla upgifter, så bör man icke gå längre och äfven utesluta en del af de upgifter, som Bevilln.- Utsk:t ansett böra i mantalsskrifningen införas. Jag hemställer om bifall till 20:de mom:t, med uteslutande af ordet »all». Gr. Lagerbjelke: Det förslag, som den siste talaren fram ställt, har, så vidt jag kan förstå, det emot sig, att man i afs:de på meningen af stadgandet kan göra det misstag att tro att det vore afsigten att i den ena orten verkställa någon taxering af egendomar, som äro belägne; i annan ort. Det ligger en tvetydighet i Utsk:ts förslag, men samma tvetydighet skulle, såvidt jag kan förstå, äfven vidlåda det förslag. Hr Stuart gjort. Anfin, hvarföre i mitt förslag nyttjas ordet »taxering», hvilket jag erkänner kan vara något oegentligt, är den att här är fråga om 3 sorters egendom, på hvilka alla ordet taxering kan inpassa; den ena: vanlig fast egendom; den andra: vanlig rörelse; och den 3:dje: sådan rörelse, för hvilken man icke sjelf betalar bevilln. i orten. Om någon t. ex. har aktier i en fabriksinrättning, så betalar fabriksbolaget, der det sjelft är beläget, bevilln. för fabriken och rörelsen, och den person, som eger aktier, behöfver icke betala den för andra gången. Det går derföre icke an, om man vill få upgift på dessa aktier, att tala om att man endast vill hafva upgift på den bevilln., som blifvit en person för rörelse påförd, ty någon bevilln. har aldrig blifvit honom påförd för dessa aktier på andra ställen. För att således fä veta hvad en person har att lefva af om året, måste man hafva reda på dessa 3:ne af mig framställde olika saker, på hvilka alla der af mig föreslagna bestämmelser skulle inpassa. Jag snhåljer således om bifall till mitt förslag.
;” så syntes det icke vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att bekännare af den mosaiska trosläran, ehuru de icke utestängas från riket, ej heller frikallas från att utgöra lika skyldigheter med landets öfrige innebyggare, dock äro i jemförelse med dessa ytterst inskränkta i sina politiska och medborgerliga rättigheter; och har motionären med anledning häraf och då det, enligt hans förmenande, vore snart sagdt ett axiom: ”att enahanda rättigheter i allmänhet böra tillerkännas alla dem, hvilka hafva lika skyldigheter, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på rättvisan och billigheten deraf, att åt - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 53. 5 minstone de frioch rättigheter, som äro andra fremmande trosbekännare sedan 1809 tillerkända, måLte medgifvas åt alla sedan längre tid tillbaka härstädes bosatte mosaiske trosbekännare, af hvilka större delen äro infödde Svenska medborgare. Ehuru motionären ansett frågan om beviljande af utvidgade rättigheter för bemälde medborgareklass medelst de för Rikets Ständer, vid sistlidne riksdag, framlagda och uti motionen nu äfven åberopade samt densamma åtföljande handlingar, nemligen: de mosaiske trosbekännarnes i Sverige, genom deras föreståndare är 1847, till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna petition och vederbörandes deröfver meddelade utlåtanden, äfvensom Grefve A.
Slutligen får Utskottet, beträffande de i oftaberörde Nådiga Proposition till Rikets Ständers afgörande hänskjutna frågor om afskrifning af åtskilliga i räkenskaperna för allmänna roagazins-fonden upptagna tillgångar, äfvensom i fråga om de uti samma Proposition till Rikets Ständer öfverlemnade n:ne underdåniga ansökningar, åberopa sina härom under N:ris 8r, 91 och i43 afgifna serskilda utlåtanden. Stockholm den 2t Januari i845. Reservationer. Af Herr Friherre Palmstjerna: ”Enär Utskottets beslut icke synes mig tillfyllestgörande för det vigtiga ändamål, som genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition åsyftas, måste jag deremot reservera mig. Jag är af den mening, att då Kongl. Maj:t ansett creditiv vara nödvändigt utöfver de i öfrigt kände tillgångarne, om hvilkas belopp Kongl. Maj:t icke mera än Utskottet varit uti okunnighet, så hade creditiv bordt beviljas; samt att någon mindre summa hade bordt ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, att utan återbetalningsskyldighet kunna användas till undsättning åt sådane behöfvande, hvilkas belägenhet hvarken medgåfve tillgångar till återbetalning, eller tillfälle till arbetsförtjenst eller medförde åliggande för andra att dem uppehålla. Derjemte anser jag, att allt det, som Rikets Ständer anhålla, att Kongl. Maj:t läcktes låta iagttaga vid ifrågavarande medels användande, hade bordt på ett ställe sammanföras, såsom ett fullständigt Rikets Ständers beslut uti ämnet. Af dessa skäl anser jag, att Utskottet hade bordt tillstyrka Rikets SLänder att: 1:0 Hos Kongl. Maj:t underdånigst anmäla, alt Rikets Ständer fortfarande till Kongl. Majrts Nådiga disposition för behöfvandes undsättning under missväxt-år anvisa: Stats-Utshottets Utlåtande, N'o 160.
Maj:ts Nådiga Propositioner till Riksens Ständer: konungens Nåd. Propositioner. 1:0 i afseende på den vid 1815 års Riksdag yrkade rättelse i Författningarne om afdrag, till Statens förmon, å Civile Embetsoch Tjen-» stemäns indeldte Eoner, och 2:0. angående sökt befrielse från Bränvins-’ Bevillningens utgörande för åren 1810, a 811 och J812 af Personer å Landet, sorn ej äga eller besitta jord. Kongl. Maj:t, som uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder täcktes gilla berörde Förslag, befallte, att Dess Nådiga Propositioner uti dessa ämnen skulle, i enlighet dermed, på vanligt sätt, expedieras. Ex Protocollo ./. A. Afzelius. kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, i afseende på den vid 1815 års Urtima Riksdag yrkade rättelse i Författningarne om afdrag till Statens förmon , å Civile Embetsoch Tjenstemäns indeldta Löner. Gif~ ven Stockholms Slott den 3 December 1817• Uti Skrifvelse af den 29 Juli 1815 hafva Riksens Ständer, med anledning af en hos dem gjord 6o Konungens Nåd. Propositioner. gjord framställan, ntt för Civila Indeldta Lön. tagande Staten afdraga tvenne månaders Lön , under Titel af Ligge-Månader, tvenne under Titel af Besparing, och Sex månader till Begrafningshjelp, hvilka afdrag likväl, vid Embetseller Tjenstemännens död, icke till fullo återställas deras Enkor eller andra ‘ Arfvingar, utan deremot, likasom vid afskedstagande eller transport, tillfalla Stats-Verket, i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. Majit, till beredande af någon lindring för Embetsoch Tjenstemanna-Corpsen, låta öfverse och rätta de i afseende på dessa afdrag nu gällande Eörfattriingar.
Jag vidhåller den öfvertygelsen, att extra utgiftssummorna icke hade bort vara i detta utlåt, upptagna, emedan det är oriktigt, förvillande och af ingen nytta, och tillstyrker derföre återremiss af utlåt., med anhållan, att desamma uti nästa utlåt, ej måtte upptagas. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag får börja med att förklara min tillfredsställelse deröfver, att StatsTJtsk:s ordförande, Frih. Palmstjerna, äfvensom, enligt hvad StatsUtsk:s beslut öfver utgiftsbudgeten bevisar, Utsk:s flesta Hrr ledamöter icke dela den af Frih. Ehrenborgh och Gr. v. Fersen här yttrade tanka, som skulle behofven, utan afseende på tillgångarna, först bestämmas, och dessa tillgångar sedermera på ett eller annat sätt anskaffas. Jag kan med så mycket större tillfredsställelse yttra denna åsigt, som af det Statsrådets protocoll, hvilket åtföljde K. M:s nåd. propos. ang:de Statsverkets tillstånd och behof, inhemtas, att ej mindre föredraganderna för krigsoch eclesiastikärender,. än ock Konungens öfriga rådgifvare, ja, K. M. Sjelf funnit åtskilliga ganska betydliga statsutgifter vara för högst vigliga än - Den i Maj f. m. *9 damal, t. ex. Rikets försvar, undervisningsväsendet m ni., af behofvet påkallade, K. M. likväl icke ansett sig böra för närvarande fordra uppfyllandet af dessa behof, emedan skatterna derigenom skulle ökas. Jag skulle i öfrigt tro, att man, vid regleringen af Statens utgifter, bör tillvägagå på samma sätt, som vid regleringen af sina enskilda. Och följderna deraf, att om privat man först börjar att göra upp sin lefnadskostnad, efter hvad han tycker sig, af en eller annan anledning, behöfva, utan afseende på sina inkomster, hafva visat sig ganska beklagansvärda och vållat många familjers ofärd. Jag skulle således föreställa mig, att både Staten och den enskilde göra bäst deruti att, såsom ordspråket lyder, rälta munnen efter matsäcken, och jag kan således icke annat än på det högsta reservera mig emot Frih.
Äfvenledes må Stamgods, som stiftadt är, med annan fastighet tillökas, enär samfälda afkastningen ej öfverstiger det uti 3 § utsatte belopp. Lades på hordet. Herr Adlerbrcint, Thure3 hade inlemnat följande, som upplästes: Ehuru Rikets Ständer år 1818 beslutat, att Ädelfors Guldverk skulle nedläggas, och sedermera äfven vid samma Riksdag förklarat de under berörde Egendom lydande hemman vara användbare till liqvidera nde af de utaf mig och CancellieRådet af Wetterstedt ägande Kronofordringar jemte lika beskaffade andra kraf, samt denna anordning, i anledning af vår underdåniga ansökning att få immission i nämnde hemman, blifvit af i8a3 års Ständer förnyad och bekräftad i ordalag, hvilka, efter vårt förmenande, utesluta all ovisshet om Rikets 5 H, 4 5o Den i5 December f. m. Ständers mening; lära likväl betänkligheter uppstått vid ärendets pröfning lios Kongl. Maj:t. Det 5-åriga uppehåll, som dessa betänkligheter vållat, har emedlertid ådragit mig och CancellieRådet Wetterstedt en ganska känbar skada. Det är icke nog dermed, att vi under tiden varit i mistning af vår lagliga rätt; vi hafva tillika nödgats vara vittnen lill de förstörande förvaltningsåtgärder, hvilka de sednare åren blifvit vid Egendomen vidtagne och mäste betydligen hafva nedsatt dess värde. Det synes således vara tid, att ändtligen reglera detta ärende, inngn den i ersättning utlofvade Egendomen så försämras, alt densamma icke mera kan godkännas såsom surrogat för vår fordran. Härvid torde uppmärksamheten böra fästas förnernligast på följande omständigheter, nemligen: 1:0
StatsUtskottets Utlåtande, N:o 78. 15 Sro, De till visst belopp beviljade nya eller fortsatta anslag, som under innevarande riksdag redan äro eller hädanefter varda å Riksgäldskontoret anvisade, uppdebiteras i hufvudböckerna från och med det år, då de anslagna beloppen skola af detta verk tillhandahållas; hvarvid, beträffande de för kommunikationers förbättrande samt odlingsföretag beviljade och till Kongl. Maj:ts nådiga disposition ställda anslagssummor, iakttages hvad i afseende på bokförandet af för likartade föremål förut anslagna och af Kongl. Majit disponerade medel nu varder föreskrifvet. (»:o. Statsfyllnadssumman, jemte de för fortfarande statsbehof beviljade utgifter, som vid riksstatens upprättande ansetts böra utgå från Riksgäldskontoret, upptagas å sina serskilda konti i hufvudboken för det år, då utbetalningsskyldigheten vidtager. 7:o. Allmänna bevillningen, hvilken hittills för det löpande året upptagits endast till det belopp, som derå förskottsvis bestridda utbetalningar utgjort, uppdebiteras hädanefter i hvarje års hufvudbok med den summa, hvartill denna inkomst i gällande bevillningsförordning är beräknad, och afföres å det sålunda debiterade beloppet under samma och påföljande år verkställda levereringar, intilides de motsvara detta belopp, hvarefter öfverskottet kapitalräkningen tillgodoföres. 8:o. Öfriga till Riksgäldskontoret ingående afgifter bokföras deremot på samma sätt som hittills, och upptagas således till deras under hvarje år levererade belopp. 9:o. De serskilda tillgångar, som under nu pågående riksdag för Riksgäldskontorets utgifter varda anvisade, uppdebiteras i det års hufvudbok och med den summa, hvartill Rikets Ständers om desammas anvisande meddelade beslut föranleda. 8:o.
Erkände Johansson att han var fadren? AMMAN. Åh han var väl så tvungen. Det är förfärligt! Der är doktorn! RYTTMÄSTARN. FJERDE SCENEN. RYTTMÄSTARN, AMMAN, DOKTORN. RYTTMÄSTARN. svärmor? God afton, doktor. Hur är det med min lindring vrickning i venstra foten. Jo, det är ingenting farligt; det är bara en DOKTORN. ANDRA AKTEN. RYTTMÄSTARN. ning. Det tycks vara olika uppfattningar af saken. Gå och lägg dig Margret! (Amman går). (Paus). RYTTMÄSTARN. Jag tyckte Margret sa att det var en förkyl Var så god och sitt herr doktor. Tackar! DOKTORN (sätter sig]. RYTTMÄSTARN. korsar en zebra och ett sto? Fullkomligt rigtigt! Är det sant att man får randiga föl om man DOKTORN (förvånad). diga, om man fortsätter afveln med en hingst? DOKTORN. Är det sant att de följande fölen också bli ran RYTTMÄSTARN. Ja, det är också sant. RYTTMÄSTARN. vara far till randiga föl, och tvärtom? Ja! Så synes det. DOKTORN. Alltså kan under vissa förutsättningar en hingst FADREN. RYTTMÄSTARN. bevisar ingenting. Åh... Det vill säga: afkommans likhet med fadren DOKTORN. RYTTMÄSTARN. Det vill säga: faderskapet kan icke bevisas. Åh hå... DOKTORN. RYTTMÄSTARN. Ni är enkling och har haft barn. DOKTORN. Ja-a... Kände ni er inte löjlig ibland som far. Jag RYTTMÄSTARN. vet ingenting så komiskt som att se en far gå och leda sitt barn på gatan, eller när jag hör en far säga. Kände ni aldrig det falska i er ställning, tala om sina barn.
Från dem har ännu icke ingått någon underrättelse, att de pröfvat förevar, betänk., och svårligen hafva de kunnat göra det, då, enligt hvad deras secreterare sagt mig, samma betänk, hos dem d. 18 Aug. ånyo blef lagdt på bordet. Gr. Frölich: Vid sådant förhållande kan jag ej annat än begära, att Exped.Utskrs förevar, betänk, må ytterligare blifva lagdt på bordet, på det BancoUtsk:s betänk, först må kunna företagas till pröfning. Hr Stuart, Carl Gust.: Då Exped.Utsk. afgaf sitt nu förevar, memor., var Utsk. okunnigt derom, att Banco - Den ai Augusti. Utsls. ville i detta ämne afgifva ett förslag. I det skick, frågan nu har, skulle jag för min del anse lämpligast, om Exped.Utskrs memor. knnde hvila, tills BancoUtskrs jemnkningsförslag blifvit inför It. o. Ad. föredraget. Då jag tvckt mig höra, att Gr. Frölich yttrat den förmodan, att Exped.- Utskrs betänk, redan vore afgjordt i de öfriga Stånden, får jag upplysa, att detta betänk, endast är stäldt till B. o. Ad. och att de andra Stånden dervid ej hafva annat att göra, än att lägga detsamma till handlingarna. Hvad slutligen beträffar Hr Gr. o. Landtnäs förklarande, att han ej kan framställa propos. på den punkt af BancoUtsk:s betänk. Nro r4, i afseende hvarpå Exped.Utsk. nu begärt R. o. Ad:s resolution, anhåller jag att få instämma i den reservation Hr Dalman afgifvit, och att tillika tillkännagifva, att jag ej ser pä hvad sätt Exped.Eltsk. skall kunna expediera R. St:s und. skrifvelse i ämnet, då 2tne Stånd, Presteoch BorgareSt:n, ansett ämnet vara ett önskningsmål och ett Stånd, nemi. BondeSt., ansett detsamma vara ctl lagstiftningsärende.