Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt jag förut i underdånighet nämnt, lärer sjelfva tillåtelsen för Inrättningen af Lotterier, äfven för Fastighets försäljning, egenteligen tillhöra den ceconomiska Lagstiftningen, och om ett sådant tillstånd skulle meddelas, hvilket jag, på ofvan; anförde grunder, anser mig icke böra i underdånighet tillstyrka , borde alla emot Lotteriers inrättning för enskild räkning gällande föreskrifter derjemte upphäfvas, heldst det, i min tanka, är af vida mindre vådlig påföljd och ledande till mindre oordningar , och för enskilda vinningsoch spellystnaden mindre lockande, om lösörens försäljning genom Lotterier, eller dessas inrättning till erhållande af vinster i penningar tillätes , Bik, t, RikiSt, Prat, 1 Sami. 18*3, Bani, 4 50 Om fast egendoms försäljning å Lotteri. än om egare af jord och fastigheter begagna detta försäljningssätt. Härvid anser jag mig äfven böra fästa Kongl. Maj;ts Nådiga uppmärksamhet derpå , att vid försäljning af fast egendom , allmänna Lagen stadgar de föreskrifter, som dervid , i afseende på köpeskillingens utsättande , lagfart, börd, lösen, Inteckningsegares rätt med flere omständigheter bora iakttagas , och att således det rsya stadgande, som , åtminstone i afseende på köpeskillingens bestämmande för en på Lotteri försåld egendom, oundvikligen lärer erfordras , torde innefatta en förändring eller tillägg uti allmänna Lagen , hvilken icke upptager Loiterivinst såsom laga fång på fast egendom , ett åtkomstsätt, sorn icke eller förut varit uti Sverige vanligt.’’ Justitiae-Rådet Blom yttrade; ”Med Högsta Domstolen instämmer jag så väl deri, att endast tro mig berättigad , att ur juridiska synpuncfer besvara den Kongl. Remissen, som i dess reflexioner öfver sådane eventuella händelser , hvilka för allmänt väl äro skyddade af alla odlade nationers Lagar.
Directionens berättelse upptagas de förändringar, som sedan sista Riksdag ägt rum bland Riddarhusets Tjenstemän; och inhämtas deraf, att sedan Förste RiddarhusCancellisten Kammarherren och Assessoren i Kgl. Svea HofRätt Grefve Nils Snoilsky samt Andre RiddarhusCancellisten och Secreteraren vid Adliga JungfruStiftsDirectionen nu mera BancoCommissarien W. Netherwood, uppå derom gjorde ansökningar, den 1 Junii 1825 erhållit afsked från deras vid Riddarhuset innehafvande befattningar; så har Directionen, den 16 i samma månad, förordnat Copisten i JustitiseFördelningen af Kongl. Majrts Cancelli W. F. Dalman till Förste RiddarhusCancellist, samt Kammarjunkaren, Copisten i nyssnämnde JustitiseFördelning Abraham Renstjerna till Andre Cancellist och Secreterare vid Adliga JungfruStiftet; och då RiddarhusKamereraren, nu mera JustitiasRådet och Riddaren af Kongl. Nordstjerne Orden N. W. Stråle hos RiddarhusDirectionen anmält, det han, såsom af Kongl. Maj:t i Nåder kallad till Ledamot i Konungens Högste Domstol, derigenom blifvit urståndsatt att längre fortfara med dess befattning så - Den 9 Junii e. m. 343 sorn Kamererare vid Riddarhuset och Wadstena Adliga Jungfrustift; har Directionen, under den 18 Maji 1826, beviljat Herr JustitiasRådet afsked från berörde tjenster, med det hedrande vitsord, som uti berättelsen närmare upptages; hvarefter Directionen, under den 25 i samma månad, till RiddarhusKamererare förordnat Fullmäktigen i Rikets Sländers RiksgäldsContor, CancelliRådet, Riddaren af Kongl. Nordsljerne Orden, Kejserliga Ryska S:t Annae Ordens 2:dra Class och af Kongl. Preussiska Johanniter-Orden August von Hartmansdorff.
Sedan, i anledning af den betydliga eldsvåda, som den 6 och 7 April 1864 öfvergått köpingen Ronneby, hvarvid köpingen till största delen nedbrunnit, fråga blifvit väckt om ny byggnadsplan och tomtreglering derstädes, samt köpingens röstberättigade invånare vid allmän kommunalstämma för sin del beslutat att, i öfverensstämmelse med hvad särskildt utsedde komiterade föreslagit, köpingen skulle återuppbyggas å samma plan, på hvilken köpingen sednast före branden stått, men med utvidgning åt den sydöstra sidan i den mån behof af en sådan utvidgning skulle finnas vara för handen, så och efter det denna fråga vid ytterligare kommunalstämmor utgjort föremål för ötverläggningar och beslut, anhöll köpingens kommunalstyrelse uti en till Eders Kongl. Majit ställd, af Läns-styrelsen i Blekinge län insänd underdånig skrift; dels att Eders Kongl. Majit ville i nåder fastställa en af dertill förordnad Landtmätare upprättad plan till tomtreglering i Ronneby, enligt hvilken kostnaderna derför beräknades komma utt utgöra: för planering och gatuläggning: a) inom köpingens gamla område Ridr 30,471: — b) „ det för utvidgning afsedda områdo „ 19,387: — Transport R:dr 49,858: — bil. N:o 5 till Kongl. Maj-.ts Nåd.
Enda sättet att förekomma lönnkrögerier är, enligt min tanka, att låta den lagliga och tillåtna krogen utan annan skatt än den bevillning, som åtföljer större eller mindre vinst, få begagnas, så länge intet missbruk eller lagbrott emot bränvinsförfattningen af krögaren föröfvas. Men att Konungens Bef:h:de elier den myndighet, som med krogars tillåtande eller förordnande har befattning, må åläggas att noga vaka öfver, att inga öfverflödiga krogar finnas, att inga krogar, der allmän eller enskildt väg löper fram, må finnas närmare än Den 4 Mars f. m. 23 3 fjerdingsväg från hvarandra; att på lagliga krogar inga andra än resande må vinna inträde, och alt det skall vara krögarens pligt att, innan någon tillätes inträde och förtäring derstädes, noga undersöka dess pass, om den resande är okänd; och slutligen, att den krögare, som häremot bryter, eller tillåter obehöriga personers inträde i krogen, må förklaras förlustig sina rättigheter och dertill erlägga hög plikt, anser jag vara lika så nödvändiga som Ijenliga stadgandeti vis ä vis lagliga krogar. Lönnkrögerier böra deremot på allt vis motverkas, såsom mycket skadligare än de tillåtna krogarna. Det enda verksamma medel häremot torde vara hög plikt, och, i händelse af brist på tillgång, arbete, antingen hos enskild person, eller vid allmän inrättning, emot malen och någon ringa dagspenning, som, då plikten sålunda till fullo blifvit aftjent, lill föl le församlingens fattiga. Slutligen vill jag blott tillägga, att det ej är af någon sorts enskildt intresse jag förordat oinskränkt brännerirättighet; ty ehuru jag har rättighet att å mina egendomar bränna med 3 pannor af högsta kannerymden, så har jag aldrig begagnat denna rätt, kommer aldrig att begagna densamma, och önskade att alla sanna patrioter, mera med gerningar än med tal, sökte att åstadkomma nykterhet inom fäderneslandet, då, som jag hoppas, ej så stora svårigheter, sorn man tror, skulle förefinnas, att i betydlig mån åstadkomma ett önskvärdt resultat.
Hittills hade dock ingen större eldsvåda timat i någon af » skyskraparne » och kunnat bekräfta farhågorna. Det var därför den eldsvåda, som utbröt i ett dylikt väldigt palats vid Broadway i Newyork och af hvilken vi här efter en amerikansk tidning meddela en afbildning, väckt särskild uppmärksamhet. I det stora hela bestod den.iättelika byggnaden, tack vare sin eldfasta konstruktion af nästan uteslutande järn och sten, profvet godt. Men sprutorna nådde ej längre än till 16e våningen och brandmanskapet måste inifrån upptränga till de högst belägna etagen. Det var ett hemskt imponerande skådespel, då i nattens mörker hvarje fönster i jättebyggnaden " lyste som öppningen till en glödande ugn, och det lefver nog länge i de tusentals åskådarnes minne. IDUN iimiiiiiiitnii vår konung, hvilken i lördags fyllde sina sjuttio år. Idun vill blott påpeka att här i hufvudstaden ha vi en gammal dam, som i sitt rojalistiska hjärta fröjdas åt denna samstämmighet med majestätet. Det är änkefru Elise Nomell, änka efter grosshandlaren J. A. Nomell i Uddevalla, på sin tid innehafvare af det vackra säteriet Wese i Bohuslän. Blifven änka flyttade fru Nomell till Lysekil, där hon åt sig uppförde en villa. Här sysselsatte hon. sig med små konstnärliga handarbeten, af hvilka vi sågo prof på Stockholmsutställningen 1897. Hon har äfven vunnit pris vid utställningar i London och Edinburg. Då konungen fyllda sextio år, uppvaktade fru Nomell honom, som med vanlig älskvärdhet mottog sitt årsbarns vördnadsfulla lyckönskningar. Fru N. hade ämnat att icke heller försumma den sjuttionde årsdagen, men nu svika krafterna den gamla, och dessutom var ju äfven konungen opasslig. H y l i n &amp; Css FABRIKSAKTIEBOLAC Den 14 dennes afled i sitt hem å Slottsmöllan vid Halmstad efter tre må- naders sjukdom fru Carolina Margareta Wallberg, i. Bredberg, i en ålder af nära 74 år.
Michelet är i sitt sätt och sin spekulation nästan mera Fransman än Tysk. Han synes icke älska den tyska filosofiens abstrusa drägt och uttalar derföre dess hufvudläror lika klart som modigt. Han föres bland Hegels efterföljare till den yttersta venstra sidan – under närvarande förhållanden i Berlin det största loford för sanningskärlek utan menniskofruktan och biafsigter. Det fordras i sanning icke ringa talang, för att läsa väl i en tysk kateder, då åhörarne anse allt, hvad de icke hinna anteckna, för förloradt, och föreläsaren derföre icke af sin värma får låta förleda sig till ett snabbare föredrag. De fleste söka derföre blott att inlägga någon värma i ett vanligt dictamen, hvarvid de nödgas för hvarje sats göra ett uppehåll, ja, som man lätt kan finna, oftast måste afbryta satsen, för att lemna åhöraren tid att afskrifva det sagda. Att vid detta föredrag pathos ofta måste förefalla konstlad är klart, men å andra sidan är ett helt och hållet accentlöst dikterande alltför torrt och enformigt. Bäst synes förf. derföre de göra, som diktera bestämda paragrafer och sedan fritt vidare utveckla och förklara dem. Då har åhöraren sig till ledning hufvudsumman af föreläsningen skriftlig och kan äfven af det fria föredraget skriftligt uppfatta hvad han medhinner, under det att läraren i denna del af sin föreläsning är mindre bunden samt i den kan inlägga mera lif och värma. Hvad som för åhöraren för ögonblicket går förloradt, kan han efter föreläsningens slut söka erinra sig och, med ledning af det redan antecknade, skriftligen sammanfatta, hvarigenom han tillika ledes till en sjelfständigare verksamhet, än det mekaniska afskrifvandet och öfverläsandet. Hela denna studiimetod, att studenten inhemtar all sin kunskap genom åhörande af föreläsningar, är dessutom alltför ensidig, emedan den aflägsnar allt eget studium och i det minsta jemnar hvarje svårighet.
Notariens expedition flere ark, erlägges lösen för andra och hvartdera af de följande arken 18 sk.”; och som Utskotten anse nämnde stadganden, i afseende på Notarii Publioi rätt till arfvode och expeditions-lösen, lämplige, finna Utskotten sig hafva anledning hemställa, det Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att hvad det utarbetade förslaget till förnyad Expeditionstaxa sålunda, i afseende på lösen för Notarii Puhlici expeditioner, innehåller, måtte varda lill iagttagande påbudet. Hvad åter de af Hindric Hansson och David Andersson väckte motioner beträffar, så, enär Utskotten anse den grund, Hindric Iianssw& föreslagit 6 Lagsamt Albit. Besv.- och. Ekon.-Ut skottens Betänkande, N.o 62. för bestämmandet af arfvode till Domare och Nämnd eller Egodelnings-rälts ledamot, sakna all lämplighet, och David åndersson icke satt i fråga någon nedsättning, utan en förhöjning i expedilions-lösen, den der skulle obilligt och öfver höfvan betunga och försvåra alla betydligare afhandlingar, samt Rikets Ständer Författningen om Charla Sigillata redan uppgjort och beslutat, finna sig Utskotten ega anledning tillstyrka, att ifrågavarande tvänne motioner måtte lemnäs utan afseende» Stockholm den 2 April 1S4r• Ank. till Exp. Utsk. den 3 April t&j?, kl. u f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående conventio ner om Presterskapets löne-inkomster, m. m. Från det Hederv* Bonde-Ståndet hafva Utskotten fått emottaga: 1:0 Ett af Anders Olsson från Stora Kopparbergs Län ingifvet Memorial, hvaruti, under anförande, att såväl allmänna Lagens bestämmelse, i afseende på de laga hus, hvilka å prestegård böra finnas, ej öfverensstämde med nu-tidens fordringar, som ock att
För böter, som efter äldre lag eller författning äro eller blifva ådömda, så ock för vitén, hvartill någon är eller varder fälld, skall, vid bristande tillgång, sedan nya lagen gällande blifvit, utom i de fall, som i 10 § sägas, förvandling till annat straff, oberoende af det beslut, sorn derom förut må vara meddeladt, ske efter ty i nya lagen föreskrifves, med iakttagande att, om brottet är föröfvadt innan nya lagen gällande blef, vitén och sådana böter, som enligt äldre lag eller författning, bort med enkelt fängelse efter Utsöknings-Balken aftjenas, skola till fängelse efter 11 § i 2 kap. af nya lagen förvandlas, dock att, i ty fall, dylikt fängelse ej må på längre tid, än femtiosex dagar, åläggas. 10 §. Är i särskild lag eller författning angående landets allmänna hushållning sådan grund för vissa böters förvandling till annat straff utsatt, att frihetens förlust kan, såsom förvandlingsstraff, ådömas på längre tid, än femtiosex dagar; då skall förvandling af dylika böter, vid bristande tillgång hos den bötfällde, efter sagda grund ske till fängelse; och vare, i ty fall, gällande de särskilda föreskrif - Kongl. Majits Nåd. Proposition N:o 93. 21 ter, sorn i sådan lag eller författning må finnas meddelade i fråga om uttagande och förvandling af böter, då de till en del kunna af den bötfälldes egendom gäldas. 11 §. Skola särskilda böter på en gång förvandlas dels till fängelse vid vatten och bröd och dels till annat fängelse; vare bvartdera förvandlingsstrattet utan minskning ålagdt. Böter, för hvilkas förvandling till fängelse olika grunder gälla, skola ock, hvar för sig, förvandlas och de särskilda förvandlingsstraffen sedan sammanläggas; dock må tiden för sammanlagda straffet ej öfverskrida den tid, som skolat åläggas, om förvandlingen skett endast efter den af författningarne, som till svåraste förvandlingsstraffet föranleder. 12 §.
Scen III. DE FÖRRE. HOFMÄSTAREN. HOFMÄSTAREN. att få träffa riddaren. Konungens fogat har kommit resande och ber Skynda dig, Kerstin! Bed honom komma in; jag skall taga emot honom. HUSHÅLLERSKAN. emot främmande! Men kära fru, ni har icke krafter ännu att taga MARGIT. tala; det är så länge sedan jag hörde något utifrån skrinet.) Min man kommer snart en stund kan jag väl verlden! Bed honom komma. (Tar på sig några smycken ur Stackars Margit! O, min Gud! Ringarne ha blifvit för stora! Scen IV. FOGATEN. MARGIT. De öfriga gå. FOGATEN in, fram och böjer knä för Margit. Min fru, mottag min vördnadsfulla helsning! MARGIT. Var välkommen i mitt hus, herr fogat! FOGATEN. barndomsvän och lekkamrat? Jag tror icke att min fru känner igen sin gamla MARGIT. detta skägg skulle dölja sig ett ansigte, som skulle vara mig ett ungdomsminne? Vänd ert hufvud åt sidan! Ah! det är Erik! Förlåt, herr fogat! FOGATEN. Ni, herr fogat! Låt mig betrakta er! Under men mitt hjerta är oförändradt. Fru Margit! Åren hafva förändrat mitt ansigte, Finner ni mig mycket förändrad? FOGATEN. ty sanningen att säga, ni var icke vacker, men er själ varon aldrig blef lång. Jag finner ert ansigte lika litet vackert som förr, var af den lifliga och intagande art, som gör att samMARGIT. Ni talar inte artigt, herr fogat, som fordom! FOGATEN. ännu fans hopp att vinna er. Artiga ord äro blott Jag har icke samma anledning som då, när det betet som dölja kroken. Ni är lycklig nu, fru Margit; ni har fått den ni älskar, och när han upphör att älska er, så har ni ert barn! MARGIT. Han upphör att älska? FOGATEN. ett lif varar. Ja! Kärleken lär ju icke räcka så länge som MARGIT. väl aldrig mig? Ni talar så ohyggligt! Säg mig, ni älskade FOGATEN. fått er, vore det kanske slut. Jo!
Den tanken ligger nära för hand, att å de kartestommar öfver större delen af södra och mellersta Sverige, sorn under sednast förflutna 50 åren blifvit i och för militäriskt behof upprättade af Kongl. Topografiska kåren, skulle kunna utföras de ekonomiska detaljer, som af härvarande karteverk skola redovisas; men då förberörde kartestommar tillkommit i och för ett helt annat ändamål, än som här åsyftas, och äro sammanfattade uti för härvarande behof otillräckligt stor skala saint, saknande i allmänhet och till största delen gränsor emellan såväl alla de olika egoslagen (byggnadstomter, trädgårdar, åker, äng, odlingsmark, skogbeväxt och skoglös mark, mossar m. m.), som äfven fullständighet för gränsorna emellan byar och enstaka hemman, utjordar och fjellar, icke till sin beskaffenhet, bedömd efter de stommar jag hittills haft om händer, motsvara de fordringar, härvarande karteverks syftemål och grundidé betinga, så blef det en absolut nödvändighet att öfvergifva begagnandet af militär-karteverkets ifrågavarande stommar och vidtaga ett arbetssätt, som mera befordrar det hufvudmål, hvartill ekonomiska karteverket syftar. Den af mig i denna rigtning underdånigst framställda arbetsplan blef, sedan Ofver-direktören vid Landtmäteriet deröfver den 10 Januari 1861 afgifvit underdånigt utlåtande och förslaget tillstyrkt, af Eders Kongl. Maj:t i nåder fastställd den 15 Februari sistnämnde år. Enahanda förhållande eger äfven till stor del rom i det fortsatta antagande, att, för erhållande af arealuppgifter, som de kartorna åtföljande tabellariska beskrifningar skola redovisa, ändamålet kunde vinnas genom utdrag af de uti Landtmäteri-kontoren tillgängliga egooch skiftesbeskrifningar, erforderligen rättade i enlighet med de förändringar, egorna undergått efter sednaste egomätningen.
Maj månads utgång, vid vite af 5 R:dr för den, sådant försummar, och emot recepisse å duplett-förteckningen, som genast ålerställes; och att ytterligare Lands-Contoren författa ett sammandrag öfver sistnämnde förteckningar, med utförande af chartse-beloppens summa för hvarje kontrakt, samt med bifogande af alla från Prosterierne inkomne förteckningar; och skola dessa handlingar med Landsboks-räkenskaperne insändas samt till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätts granskning öfverlämnäs. 5:o För hvarje halft år skola Lands-Contoren, inom Juli månad af det löpande oell Januari månad af det påföljande året, till Stats-Contoret insända förslag öfver uppbörd och försäljning af stämpladt papper i hvarje Län. Inom den 51 Januari årligen skall Landt-Ränteriets räkning öfver ChartaeSigillalae-uppbörden för det nästförflutna året vara till Lands-Contoret inlemnad, åtföljd af alla lill debetoch credit-posterne hörande verifikationer, vid vile af 25 öre för hvarje öfverskjutande dag; och bör Lands-Conlorets General-räkning för det föregående året, jemte Landt-Ränterioch Försäljnings-räkningarne, samtidigt med Ränteri-räkningen, direkte till Kammar-Rätten insändas vid 25 öre böter för hvarje dag, som derutöfver, under en månads lid, med nämnde insändande fördröjes: åliggande det vederbörande att å ifrågavarande räkningars afgifvande inom nu stadgade tid hålla noga tillsyn, samt, i sådant afseende, der så påfordras, särskilda vitén utsätta; hvaremot, då hvad här anbefalles blifvit fullgjordt samt Kongl. Majits och Kronans rätt såmedelst bevakad, Lands-Contoren och Landt-Räntrnästarne ega att hvardera undfå två procent af hvad inom året i Kronans kassa uti stämpladt pappers-afgift influtit samt Kongl. Maj:t och Kronan tillkommer.
Herr Ehrenborg har vidare yttrat, att jng skulle hafva sagt, det de Håradshöldingar, som taga vt' Ridd. o. Ail Pr. VI. Band. §62 Den il Julii c, m. carler, kunde samla Capitaler. Detta var ej min mening, ty, när man gör det i yngre åren, kan orsaken ej vara annan, ån att få en beqvåmare tjenstgöring. I afseende på hvad Herr von Hauswolff anmärkt, tror jag ej att Grundlagen tillåter mig att personalisera eller att nämna de Häradshöfdingen som begagna vicarier, och jag tror ej att Herr von Hauswolff dermed skulle vara serdeles belåten. Att så år, kan jag likväl försäkra, och om jag dermed kan göra Herr von Hauswolff någon tjenst, skall jag efter slutadt plenum uppfylla dess önskan. Jag har ej sagt, att Håradshöfdingarne skulle taga afsked, för att få Pension, men jag tror, att andra väl skulle göra det, om de fingo Pensioner. Deremot har jag just anmärkt, att i Håradshöfdingarnes tjenstgöring ligger ett tillfälle för dem att bereda sig Pension derigenom, att, då deras physique ej tillåter dem göra tjenst, de taga sig vicarier. Staten slipper således med en lön i stället för tvenne, och man behöfver ej inrätta en ny Pension, som ej af behofvet år mera påkallad. Herr von Hauswolff-. Jag utbeder mig tålamod och öfverseende af HÖgloflige Ridderskapet och Adeln, då jag ännu måste yttra ett par ord. Jag och flere mine kamrater skola vara Herr von Qvanten mycket förbundne, om han kan framskaffa den Författning som berättigar oss att godtyckligt och då vi sjelfve behaga få begagna vicarier, om hvilken Författnings existance jag bekänner öppet mig vara okunnig; äfven skola vi stadna i enahanda erkånskla om Den li Julii e. m. 563 lian kan utverka en sådan rättighet för oss, när vi blifva sjuklige, eller hoglöse för ett mödosamt arbete.
Och föllo tillbaka, och föraktade all ting, såsom deras fäder; och höllo intet, såsom en lös båge; Och förtörnade honom med sina höjder, och rette honom med sina afgudar; Och då Gud det hörde, vardt han upptänd, och förkastade Israel svårliga; Så att han lät fara sina boning i Silo, den hyddo, der han ibland menniskor bodde; Och gaf deras magt uti fängelse, och deras härlighet uti fiendans händer; Och öfvergaf sitt folk för svärd, och var upptänd emot sitt arf. Deras unga män förtärde elden, och deras jungfrur måste ogifta blifva. Deras Prester föllo genom svärd, och inga enkor voro, de der gråta skulle. Och Herren vaknade upp, såsom en sofvande, och såsom en stark glad är, den ifrå vin kommer; Och slog sina fiendar baktill, och hängde en evig skam uppå dem; Och förkastade Josephs hyddo, och utvalde icke Ephraims slägte; Utan utvalde Juda slägte, det berget Zion, som han älskade; Och byggde sin helgedom högt, såsom ett land det evinnerliga fast stå skall; Och utvalde sin tjenare David, och tog honom utu fårahusen. Ifrå de däggande får hemtade han honom, att han hans folk Jacob föda skulle, och hans arf Israel. Och han födde dem också med all trohet, och regerade dem med all flit. En Psalm Assaphs. Gud, Hedningarna äro in i ditt arf fallne; de hafva orenat ditt helga tempel, och af Jerusalem stenhopar gjort. De hafva gifvit dina tjenares lekamen foglomen under himmelen till att äta, och dina heligas kött djuromen på markene. De hafva utgjutit deras blod omkring Jerusalem, såsom vatten; och der var ingen, som begrof. Vi äre vårom grannom till en försmädelse vordne; till spott och hån dem som omkring oss äro. Herre, huru länge vill du så allstings vred vara; och ditt nit, såsom en eld, brinna låta? Utgjut dina grymhet öfver Hedningarna, de dig intet känna, och uppå de Konungariken, som ditt Namn intet åkalla. Ty de hafva uppätit Jacob, och hans hus förödt.
Vt lut ande, IV: o 3o8. och arbetsflitens användande till allmän fördel, såsom hamn-anläggningar, odlingar m. m.; och den andra motionen af Herr von Troil, S. G.: att utaf den blifvande Banco-vinsten för åren 1845, 1846 och 1847 en summa af 166,666 R:dr 32 sk. om året, eller tillsammans 5oo,ooo R:dr, må ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att användas till större arbetsföretag, samt att, af nämnde summa, 400>000 R-dr anslås till productiva föremål och 100,000 R:dr till byggnads-arbeten för Rikets försvar. Då likväl Förstärkta Banco-Utskottet den 5 innevarande månad med Rikets Ständers rätt beslutat, att det belopp af Banco-vinsten, som från innevarande års början till nästa Riksdag inflyter, skall reserveras för Bankens ändamål, samt den summa, sorn enligt RikeLs Ständers beslut kommer att af i844 års Banco-vinst öfverlemnas till Riksgälds-Contoret och hvilken i Banco-Utskottets Utlåtande N:o 44 uppgifvits till 3oo,ooo R:dr, blifvit uti Stats-Ulskottets memorial N:o 3o4 tagen i beräkning vid calculerande af de tillgångar, hvilka skola fylla Riksgälds-Contorets behof, torde Rikets Ständer finna, att ifrågavarande motioner komma att förfalla. Stockholm den 6 Maj 1845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Maj kl. 10 f. m.