Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s under den 17 April 1828 utfärdade tre särskilda nåd. författningar, ang:de upphörande af dels Styrelseverkens, dels Bergs-collegii, dels ock Kaminar-collegii domsrätt i åtskilliga mål, denna domsrätt blifvit förflyttad på Hofrätterna, och till större delen särskildt på Svea Hofrätt, såsom en följd hvaraf, jemte det Hofrättens göromål både för ledamöterne och betjeningen blifvit uti ej ringa mån ökade, betydliga indragningar af personalen kunnat ske särdeles uti Bergsoch Commerce-coll:na, och dessa verk, likasom de öfrige, fått ny organisation med förbättrade villkor för både ledamöterne och tjenstemännen; vågar Hofrätten underdånigst förhoppas, del E. K. M. skall i nåd. täckas bereda i detta sistnämnda hänseende enahanda fördel för Hofrätten, som, utom sina öfriga ansvariga domarevärf, — hvartill hörer denna Hofrätts särskildta åliggande att upptaga alla Banken, Riksg.-cont., Riddarhuset med flera inrättningar och personer rörande mål, äfvensom tilltal emot embetsman vid Tullstyrelsen, Landtmäteri-cont., Allmänna Brandförsäkringsverket m. m.— jemväl fått emottaga dem, hvilkas skiljande från andra embetsverk föranledt de förändringar i dessa verk, hvaraf löneförbättringen derstädes blifvit närmaste följden. Med afseende å detta allt, och då särskild bevisning om otillräckligheten af de personalen inom Hofrätten nu tillkommande löner ej lärer, såsom redan erkänd, fordras, dristar hos E. K. M. Hofrätten underdånigst bönfalla om öfverseende och ny reglering af Höfrättens stat, med de rättelser, E. K. M. kan i nåd. pröfva af rättvisa och billighet påkallade, hvarvid E. K.
Man har talat om (ten kongress, sorn Utskit föreslagit såsom en önskningspunkt i revisionsakten; man har talat om att denna ej bör uptaga endast klagopunkter, utan äfven få initiativ. Utskits förslag alser dock ej annat, än att en sådan kongress är nödvändig och första steget till en närmare framtida förening de båda rikena emellan. Utsk. ansåg sig ej böra ingå i några detaljer hvarken angide sammansättningen af denna kongress eller angide sfereii för dess verksamhet; ty detta ansåg man tillhöra den revisionskomilé, som skall tillsättas, att närmare bestämma. Mot Utskits förslag angide KiksStåthållareplatsens bibehållande tills vidare har ett lifligt klander blifvit uttaladt; och det är en sanning, att, med anledning af 80 g Noriges Grundlov, är ett up skof detsamma som ett afslag. Men det är också obestridligt det Den 17 Mars e. m. 241 det rättaste att lägga i Konungens skön att göra hvad han anser sig hunna och vilja göra, utan att dervid lemna honom någon fingervisning. För öfrigt, då det är så lång tid, sedan Ståthållareplatsen sist tillsattes, mäste väl vådan ej vara slör, om det skulle dröja 3 år till, innan den i Norige önskade förändringen komme till verkställighet. Man har vidare yttrat, med afs:de på hvad jag nyss nämnde ang:de Utsk:s framställning om likställigheten, att det vore obilligt af Sverige att yrka en viss öfverhöghet. Någon sådan har aldrig varit ifrågasatt; i Utlåt, står blott att Utsk:t anser den främre platsen böra tillkomma Sverige; men då det ena folkets sjelfständighetsperiod ej är äldre än 45 år, hvaremot det andra varit fritt och oberoende ända sedan 1521, således i 33<J år; och då dessutom förhållandet mellan de begge ländernas folkmängd är sorn 12 till 5, så må det ej vara klandervärd!, alt det större landet har något företräde. Utskit har vidare sökt visa att på en sådan ståndpunkt, som Sverige har, man ej bör draga lott, om hvilken af Statsministrarne skall under interimsregeringen första veckan föra ordet och så vidare i flere andra fall.
Då emot detta utlåtande, som punkt för punkt genomgicks, ingen anmärkning i Ståndet förekom, blef detsamma i sin helhet bifallet; N:o 22, angående föreslagen afskrifning af ett i Riksgälds-Conlorets anteckningsböcker rörande testamenlsbévillningen balanceradt mål: Bifölls; N:o 23, i anledning af Rikets Ständers åren 1841 och 1843 församlade Revisorers berättelser, angående granskningen af de under Kongl. Commerce-Collegium ställda fonder och medel: Detta utlåtande, som i Ståndet punkt för punkt genomgicks, blef i sin helhet bifallet; N:o 24, angående föreslagen nedsättning i räntan för Uli-discontcredilivet samt begagnandet af endel af samma creditiv för manufactur-discont-fondens förstärkning: Bifölls; N:o 25, angående pension för aflidne CasSeuren vid Riksgälds-Gontoret J. Zengerleins enka och oförsörjda barn: Bifölls; N:o 26, i anledning af Herr C. K. af Robsahm§ motion om utgif* P rot.-Utdrag, den 5 October i844' 203 vandel af Stats-obligationer å tillsammans Tio millioner Riksdaler: Bi fölls; N:o 28, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anvisande af medel lill arfvoden åt 3 nya ledamöter i Lagberedningen: Bifölls; N:o 29, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse för Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift från utgörande af socknegångs-spanmål eller så kallad skolmästareskäppa till Rector och Collega Scholae i Westervik: Bifölls; N:o 30, i anledning af Grefve T. 11.
Det Liefve ju då i sjelfva verket alldeles det samma, som att sälja Silfver till detta pris, och ingingo i sådant fäll på samma hana; men det medföljde tillika en öppen bekännelse af rätta förhållandet uti Myntstämpeln, som innehöll namnvärdet; och detta skiljemynts verkan, sorn varu-mätare i den mindre rörelsen, Liefve till sin nytta vidi öfvervägande Myntnings-kostnaden, den enda omständighet, hvari 4JO Stafsoch Banio-Z^tskotiens Betänlanderil desse bägge förslag sig i sådant fall skulle skillt Ja Om man hade lyckats, att träffa ett sådant förhållande för detta skiljemynts intrinseka halt mot namnvärdet, att Sedlarne förblefve 1 nära likhet eller högre värde, så uppfyllde det städse sin tjfenst , som skiljemynt, och ratades mot det bättre, så att ingen ville af skiljemynt , emottaga mera än till lägsta Sedel - numeraixen. *) Skedde åter tvärtom, så medgifves, att det blefve lönande utföra eller nedsmälta det, och att sådant afven till en del skulle ske; men då ,vore förlusten ingen ahrman, än myntare - lönen, och Bankens ställning ingalunda sämre, än nu , enär tillika föreslaget blifvit, att detta skiljemynt icke skulle utmyntas af Bankens nu egande Silfver - förråd , utan blott af det Silfver sorn Banken blef i tillfälle , att hädanefter inköpa : Hvarförutan några anledningar väl böra kunna anses vara för handen till skälig grund för bedömmandet , när och hvar gränsen för Sedeirnyntets ytterligare vanvärde må igenfinnas ; Beroende lik vä väsentligen af den reglering, Bilcets Högloft. Ständer i ämnet nu behaga fatta. Den speciella anmärkning, som blifvit gjord, att, örn detta skiljemynt skulle utpräglas efter förhållandet till det pris, Banken högst betalar för Silfver, sorn den,.efter fastställde grunder, kan komma att inköpa, blefve skiljemyntet af ett omvexlande innehåll, i den mon desse pris *) Se Kongl, Förordningen den 16 November i8°2, om de nu för rikhaltiga Kopparslanterne.
Vid denna § är yrkadt, inom Preste-Ståndet, af Doktorerne Sandberg och Säve, a?t tillverkningsafgiften mätte höjas till 75 öre, samt. inom Bonde-Ståndet, af Pehr Nilsson och Anders August Andersson, att den mätte nedsättas till 50 öre. Då det till stöd för den yrkade nodsättningen anförda skäl, att bränvinstillvorkarne för närvarande ej kunna sälja sin vara utan förlust, vederlägges af den omständighet, att tillverkningen snarare är i tillän aftagande, anser sig Utskottet ej behöfva att åt detta yrkande egna någon vidare uppmärksamhet. Hvad åter angår den ifrågasatta förhöjningen, har Utskottet visserligen icke förbisett, att rusdryckers fördyrande är ett verksamt medel till dryckenskapsbegärets stäfjande, samt att denna omständighet, särdeles i betraktande af bränvinets närvarande låga försäljningspris, äfvensom financiela skäl, tala för tillverkningsafgiftens höjande. Härvid mäste man dock ihågkomma, att denna afgift så väl i Preussen, der den utgår efter inäskekarens rymd. som i Danmark, är betydligt lägre än hos oss samt att äfven denna låga tillverkningsafgift vid utförsel till främmande land återfås. Vid sådart, förhållande är att befara, att, så länge bränvinskonsumtion eger rum i lika hög grad, sorn för närvarande är fallet, en förhöjning af 1 öre för kannan, såsom föreslaget blifvit, skulle befrämja införsel af främmande spritdrycker. Att en oloflig sådan, redan med nuvarande afgift, eger rum. är troligt och just af denna omständighet tror sig Utskottet hemta stöd för den åsigt att man icke utan trängande skäl bör öfverskrida ett belopp, som redan visat sig högt nog. för att med utsigt pä vinst locka till oloflig införsel.
Betänkanäen, 763 flyttning; såsom skäl hvarföre hufvudsakligen blifvit anfördt: att med Juni månads ingång slutas det gamla hushållsåret, sedan såningen blifvit fullgjord, och kreaturen kunna vallsläppas, då det nya kommande hushållsåret börjas med åkerjordens körning, plöjning och dikning samt hägnadernes upprättande: att ett tjenstehjon, som sjelf inbergar den gröda, hvilken det derefter ensam kommer att utfodra, måste alltid med mera omtanka besörja både inbergning ouh utfodring, än då detta verkställes af särskilda personer, hvarförutan det för husbonden skall vara lättare, att inom Juni månad aflöna sitt tjenstefolk, sedan han under vintermånaderne realiserat sine producter till de högst erbjudna priser; att de långa dagarne äro för de flyttande ganska lämplige m. m. 2:o Att vid upplyste förhållanden tjenligast vore, att stadga tvänne särskilde flyttningstider, på det sätt, att den närvarande bibehålies för Skåne och Norrland, samt midsommaren stadgades för den medlersta delen af Riket. 3:0 Att Utskottet äfven bordt utlåta sig öfver flyttningstiden för smedsdrängar, hvilken borde blifva densamma, som för andra tjenstehjon. ifew Ofvanstående anmärkningar har Utskottet under öfverläggning förehaft; och, ehu - 764 Besv. och Ekon. Utsk.
De ItiksStater, från dessa tider som förvarns‘D StatsKont. och som varit för StatsUtsk. tillgängliga, visa att dessa Prinsar haft hvar för sig sin särskilda stat afskiljd från den K. hofhållningen, och sådant, med uttryckligt åberopande af gällande Keg.F:s stadgande. Häraf torde således inses, att den form, som StatsUtsk. föreslagit förden Usta HufvudTiteln, äfven hvilar på fullkomligt historisk grund. På dessa förenade skäl, anhåller jag om bifall till fö rev: de punkt i Betänk. Hr Hjerta, Lars: Ehuru det, efter mitt omdöme, icke är oförenligt med den konstitutionella principen, och äfven till en viss grad öfverensstämmer med den praxis, som förut blifvit följd, att anslag till de K. Prinsarne gifvas särskildt, och ehuru sådant eger rum äfven i andra konstitutionella länder, anser jag dock för min del, att de motioner, som här blifvit väckta om sammanslagning af det apanage, som skall utgå till H. K. H. Prins Oscar, med Konungens hofhållniningssumma, hvila på en fullkomligt riktig politisk grund. De skäl, som StatsUtsk:s afdelning framställt för denna åsigt, anser jag hafva blifvit fullkomligt ovederlagda i StatsUtsk:s plenum. Under den visserligen lärorika discussion, som nu förevarit hos B. o. Ad., hafva, såsom mig synes, egentligen endast två skäl blifvit anförda, som kunna anses gälla. Man har ansett StatsUtsk:s afdelning hafva velat lägga förnämsta vigten på att göra Prinsarne helt och hållet beroende af Konungen. Men om man genomläser afdelningens räsonnemang sådant det finnes återgifvet i Anders Erikssons reservation, så innehåller det följande ord: »Detta ändamål vinnes dock icke, om genom beviljande från Statens sida af underhållsanslag åt desse Prinsar, att af dem omedelbarligen disponeras, deras ekonomiska ställning blefve af Kegen - I) en 21 Mars f. m. 233 ten helt och hållet oberoende.»
Och som, vid anställd, votering, anie Stånd slädnät emot j:ne Stånd; så få Utskotte* båda dessa Alternativer till Riksens Högloft. Ständers pröfning vördsamligen anmäla. Stockholm den 4 Augusti 1815. På Högloft. Ridd. och På HögvPrest-StånAdelns Ledamöters dets Ledamöters Vägnar Vägnar Joh. Htnn. Gyllenborg. Carl Thyselius. Carl D« Geer. C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-.StånPå Hedervärda Bottdets Ledamöters de-Ståndets Ledamoters vägnar vägnar Carl Frt Landberg. Eric Svensson. J. P. Schenström. Jon Jonsson. C. Sylvan. Vördsamt Memorial! Då Riksens Högloft. Ständer vid denna Riksdag behagade remittera frågan om ytterligare bidrag af allmänna medel för Götha Canal Inrättning till deras Statsoch Banco-Utskotts gemen» Samsta handläggning samt ensärskild afdelning ut» af Den '5 Augusti 3*t äf dessa Utskott mäste sättas till ämnets beredande och utarbetning, bief det ock nödvändigt at£ Särskilta Persöner antogos till biträde Vid Protocöllsförirtg och E&peditioners författande Samt åtskillig annan skrifning, hvartill fordrades en hästan odelad tid; Och hafva derföre fcn Notarie från Banco-Utskottet saint fen Cahtzlist från Stats-Utskottet varit tillkallade och biträdt omförmäiiö afdelning samt dervid tinder flera Véckors tid Varit träget sysselsatte , hvarföre någoti särskild vedergällning synes hofa dem tillkomma. Stats-Utskottet får derföre föreslå ätt nämde Notarie och Cantzlist måtte fot fett sådant tillökt besvär och arbete få uppbära fett Arfvode, den förre af två höildtade och den sednare af ett hundrade Riksdaler, allt Banco.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 10 NoV. 1823* Preste-Ståndet d. 14 Borgare-Siandet d. 13 —• — Bonde-Ståndet d. 17 Riksens Stcinclers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, angående Församlingars befrielse i vissa fall från skyldigheten, att bygga eller underhålla TiondeLada m. rn. S. A. K. T ill förekommande af olika begrepp och tydningar, i fråga om Församlingars skyldighet, att bygga och underhålla så kallad Tionde-Lada,under den lid Gontract om Pastoralier utgörande gälla, fä Riksens Ständer nu härmed i undeidänighet anhålla, att E. K. M. täcktes, genom utfärdande Kungörelse i Nåder förklara, att uti de Församlingar, der öfverenskommelse!- om Presträttigheternes utgörande redan ega rum, och ingen del af Tionden levereras i skaftet, samt något om Tionde lada icke blifvit bestämdt, äfvensom på de ställen, hvarest siriane öfverenskommelse! framdeles kunna afslutas, må Församlingsboerne, under den tid, conventionen räcker, njuta befrielse från skyldigheten, att bygga eller underhålla Tionde-lada, samt vara berättigade, att ladan efter godtfinnande disponera. Riksens Ständer framhärda etc. Bihang till Rlit-St, Prau >89;. lo it Sani. t B. % 18 Under Jani ga Skrif velter» * N:o 308. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 10 Nov. 1823.' Preste-Siandet d12 JBorgare-Ståndet d. 1 a Bonde-Ståndet d. 17 •—• —■ Riksens Si cinders underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj-1, i anledning af vackt fråga, om litvidgacl frihet till vdder-mjdlqvarnars uppbyggande, med rättighet alt derå mala för tull. S. A. K.
Häremot kan visserligen invändas att vi, som nu här äro representanter, och våra efterkommande kunna härigenom styrka sin rättighet, men jag anhåller få fästa R. och Ad:s upmärksambet derpå, huru många familjer det är som äro orepresenterade, och huru mångå som skulle få rakt omöjligt att styrka sin härkomst från stamfadren, och sålunda, genom en olycklig tillfällighet, beröfvas sin rätt att representera å Riksdagen. Om en sådan olycka skulle hända, och pressen med detsamma kastade sig öfver frågan om representationssättets förändring och sade, att nu är rätta tiden inne för R. o. Ad. att afsäga sig sin sjelfskrifvenhet, då den icke kan styrka sina ättleder och ej har några genealogier mera att åberopa, så skulle så väl K. M. som R. och Ad. komma i ett svårt dilemma, som blefve kinkigt nog att reda sig ur. Deremot vore denna fara 128 Den 10 Mais. helt och hållet undanröjd, om genealogierna voro utgifna i hundratals exemplar, och RiddarhusDirekt:n, emedan åt ett arbete af enskild man eljest icke kan tillerkännas giltighet, låtit kollationera detta arbete med stamtaflorna, hvad det vigtigaste beträffar, dervid gjorde de anmärkmr, som syntes nödiga, och från familjerna skaffade sig upgifter, för att få ett sådant exemplar fullständigt. Vid Riksdag borde sedan äfven förklaras, att denna bok vore att rätta sig efter, derest en sådan olycka inträffade. Nu kan man visserligen invända, och jag har äfven hört denna anmärkning göras, att efter Riddarhuset stätt i 200 år, så skulle det aldrig kunna brinna. I afseende härå vill jag endast erinra om Wallentuna kyrka, som stått två, tre gånger så länge, men ett, tu, tre, midt under yrväder, slog åskan ned och, såsom Länsmannen i häradet inrapporterade, nedbrann kyrkan totalt. På samma sätt kan ock gå med Riddarhuset. För att en olycka ännu icke inträffat, är ej sagdt och gifvet att den aldrig kan komma Utsk. slutar sitt första skäl emot min motion med att kalla den en bokhandelsspekulation.
Handlingarne utvisa, att efter det M. (förste köparen) den 28 Nov. 1842 af I.. (gäldenären) köpt egendomen N., men till påföljde (påföljande) vinterting instämt säljaren med påstående om köpets återgång, så har Häradsrätten genom utslag den (i Mars 1843 ogillat berörde påstående, hvilket beslut blifvit till efterrättelse ländande, sedan parterne ömsesidigt nedlagt deras hos l.agmansrätten emot detsamma fullföljda vadetalon; och emedan följaktligen L., för hvilkens såsom för egen skuld tecknade borgen inteckning i egendomen blifvit sökt den 18 Januari 1843, icke varit ägare till fastigheten å den till, inteckningen söktes, och ej eller någon försummelse med lagfarten då ännu ägt rum; hvadan inteckningsansöknineen, om deri genast kommit under hufvudsaklig pröfning, icke lagligen kunnat emot fastighetsägarens bestridande beviljas, samt lagfart sedermera föregått, innan inteckningsärendct den 2(1 Maj 1845 af Häradsrätten algjordes; alltså och enär den omständighet, att målet varit hos Häradsrätten hvilande å tid, hvarunder laglärten förmenas hafva varit försummad, icke kan på sakens utgång medföra inflytande, samt nu ej är fråga om någon imedlertid gjord ansökning, utan endast om verkan af den, på sätt ofvanberiirdt är, hos Häradsrätten hvilande; prötvar Kongl. Majit, jemlikt 12 § uti Inteckningsförordningen den 13 Juli 1818. jemförd med 13 § uti samma Förordning och Förordningen om lagfart den 13 Juni 1800, rättvist, med upphäfvande af Häradsrättens och Hofrättens i saken fattade beslut, ogilla den utål inteekningssökanden förda talan. Det hinder för inteckning, som eldigt denna nådiga Dom blifvit gällande, skulle icke hafva funnits, i fall ny ansökning om inteckningen skett vid det ting, sorn inföll näst efter sex månader, sedan köpet skedde den 28 Nov. 1842, eller möjligen vid ett efterföljande ting, som inträffat medan gäldenärens köpare ännu var ägare till fastigheten.
Majits disposition, måtte äfven för framtiden, med samma anslag som hittills, fä i likhet med öfriga lust-slotten af Kongl. Majit disponeras; dels ock i nåder tillkännagaf, att, sedan Deras Kongl. Högheter Hertigens och Hertiginnans af Östergöthland äktenskap blifvit välsignadt med tre Kongl. Prinsar, hvilkas vård och uppfostran enligt deras höga ställning fordrade ökade utgifter, Kongl. Majit funne den åt H. K. H. Hertigen af Östergöthland nu anvisade anslagssumma vara för framtiden otillräcklig; hvadan Kongl. Majit, i enlighet med Statsrådets underdåniga tillstyrkande, förklarade Sig vilja hos Rikets Ständer i nåder föreslå, att den på Sverige belöpande andel af nämnda anslag måtte förhöjas med 20,000 Ridr, och sålunda hädanefter bestämmas till 126,000 Ridr Rimt, då de årliga anslagen å första hufvudtiteln under nästa statsregleringsperiod komme att utgöra 1,230,000 Riksdaler Riksmynt. Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862. 17 Vid härefter företagen beräkning af utgifterna under Sjunde Hufvudtitcln, omfattande anslagen för Finans-departementet, anförde Herr Departements-chefen angående l:o Departementets expedition. »Härvid synes ingen annan förändring i nu gällande stat erforderlig, än att, då extra ordinarie tjenstemännens antal under senare år betydligt förökats, och deras biträde jemväl i högre grad måst anlitas till följd af ökade göromål inom expeditionen, samt den ringa summa af 1,000 R:dr, hvilken är anvisad att användas till gratifikationer åt desse tjenstemän jemte vaktbetjeningen, numera icke lemnar tillgång till skälig ersättning åt dem för deras arbete, berörda anslag torde böra förhöjas med 1,000 R:dr. 2:o Kammar-kollegium.
Domstol i den händelse, då den brottslige icke efter i:sta och 2:dra §. §• r:sta Momenten, varder pripen för att utlefvereras, är i allmänhet tre månader, men endast Sex veckor, när den, som stämmes, uppehåller sig i ett Dan, som med sina gränsor möter det Arnt, eller i ett Arnt, som gränsar intill det Län, hvarest den Domstol, till hvilken inkallelsen sker, finnes. Den, hvars vistelseort är okänd, tillgodonjute Tre Konungens Nåd. Propositioner, 331 månaders stämningstid å den ort, der han senast veterligen sig uppehållit. Stämningen kungöres i Sverige genom Kronoeller Stads Betjente, och i Norige i Laga ordning genom Ortens Slämningsvittnen, utan betalning. §• 9- En hvar, som i ettdera af dessa Riken, genom slutelig Dom blifvit från äran dömd, fridlös förklarad eller land_sförvist, skall i och med detsamma jemväl i det andra, så lange ansvaret efter samma Dom fortfar, vara ärelös, landsförvist eller fridlös. §. ro. Eho, som 1 Norrige efterapar och förfalskar Svenskt mynt, eller Svenska Sedlar, hvilka i Sverige äro gängse i stället för mynt, eller falska Sedlar utgifver, tilltalas och straffas , som hade han begått förfalskningsbrott med Norrska penningar. Den åter, hvilken i Sverige efterapar eller förfalskar Norrskt Mynt, eller sadane papperspenningar, som, i stället för mynt, i Norrige äro gångbara, eller den der vetandes ut* ringlar sådant falskt mynt eller falska sedlar, varde tilltald och straffad på sätt Sverges lag och Författningar i hvarje serskildt fall, angående Svenskt mynt och Svenska Sedlar stadga. Protocollen, hvilka vid detta ärendets föredragning i Högsta Domstolen och Stats - Rådet blifvit förde, bifogas; Och Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN G. af /letterstedt. 332 Konungens Nåd. Propositioner> N.t 26.
Borgare-ståndet af denna motion, yttrade Herr JVcorn, att rältsenligheten af Tackjerns-tillverkarnes anspråk på fri dispositions-rätt af deras välfångna, med tungt arbete förvärfvade, egendom visserligen vore obestridlig, men om det kloka bemödandet hos Bih. till R. St. Prot. 1844. 8 Sami. 16 Haft. 1 2 Allm, Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande j N\o f)5. producenterne att sälja der de få bäst betald t gynnades, måste det äfven tillåtas consumenterne att söka deras förnödenheter der de få dem för bästa priset, så att om Tackjernet skulle få exporteras, det äfven måtte frigifvas till import: att sträng consequence måtte råda alltigenom, så att man icke förunnade ett stadium af bergshandteringen fördelar på det andras bekostnad; samt att innan Regeringen fattat något beslut i anledning af 1840 års Ständers begäran om lossande efter hand af alla de band, som i sekler hindrat Svenska jernhandteringens utveckling, det vore för tidigt, att bryta någon serskild länk af kedjan; Herr Wedberg: att det vore angeläget, att man till Kongl. Maj:t inginge med underdånig begäran om bifall till Ständernes vid 1840 års Riksdag uttryckta önskan, i afseende på rättighet till fri förädling af jern så inom sorn utom Bergslag, förrän lii utförsel af Tackjern linge ega rum; samt Herr Petre': alt så länge råämnet Tackjern icke inom landet finge fritt förädlas, utan tillstånd dertill icke kunde allmänneligen vinnas, annorlunda än genom Kongl. Nåd, vore det, i hans tanka, en afvikelse från en, som det ville synas, sund statsekonomisk grundsats, derest utländningen skulle, i afseende å Svenskt Tackjern, förunnas en rättighet, hvilken ännu vore Konungens egne undersåtare förvägrad.