Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ansågo de sig försmådda, och således icke ville sjelfva väcka frågan om biträde, blefve följden, att vi just genom denna så kallade grannlagenhet, stötte dem, och finge ändock betala alltsammans. Det vore dessutom ett skadligt praejudicat för framtiden, om icke denna utgift, sorn år af gemensam art, delades mellan de bägge förenade Folken. Norrmännen kunde eljest en annan gång fråga våra Ständer, hvarförr talen J om bidrag nu, då J icke gjort det tillförene; och våra efterkommande skulle förmodligen icke tacka oss för denna uraktlåtenhet. Vi hafva om framställningen göres sådan jag föreslagit, hvarken beftämt eller begärt någon summa af Norrska StorTinget j vi hafva endast omtalt vårt förtroende till dem att de deltaga i hvad vi redan gjort. Jag tror ingalunda att de underlåta lemna ett skäligt bi - Den 11 April c. nu drag, ty rättskänslan skall i detta afseende tala till dem, såsom till oss. Eljest komma vi, uti framtiden, då händelsen möjligen gjorde, att de lingö börja med någon samfäldt utgifts bestridande, besvara frågan om vårt biträde dermed: att J håfven ej fordom velat dela gemensamma kostnader med oss; nu vi vilja ej heller dela med Eder. I afseende å hvad en vård Ledamot yttrat, angående Norrmännens benägenhet att deltaga i dessa utgifter, så t villar jag, som sagdt år, ingalunda derpå; men tror ej, att man kan sluta dertill, af orsak, att ett Norskt fartyg skickas Hennes Kongl. Höghet Kron Prinsessan till mötes, ty intet StorTing har under tiden varit samladt, och föranledt utrustningen, utan den år blott en vanlig Regerings-åtgård. Hans Exc ellene e Herr Grefve Mörner, Adolph Goran: Jag hade ej tänkt att vid detta tillfälle upptaga Höglofl Ridderskapets och Adelns tid, om jag ej hört å nyo upprepas en invändning, som förefallit mig högst oväntad, den nemligen, att man sagt, det frågan om an-* slag till godtgörande af kostnaderne för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens utländska resa, och till bestridande af utgifterna förHans Kongl.
Herr von Becker, Carl Johan; N:o 814* Herr Gyllenhaal, Lars Herman; N:oi4i2. Herr Danckwardt, Carl, och M;o 1505. Herr von Seth, Johan; hvilka hvar efter annan roed Herr Grefvent och Landt-Mar/kalkent tillstånd från Riksdagen afrest; I följd hvaraf och då, sedan alla de af Ridderskapet och Adeln utsedde 6 Suppleanter bland de ordinarie Ledamöterne inträdt, tvenne vacancer biand de sistnämnde likväl för närvarande funnos; Herr Grefven och LandtMar&kalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade å nästa måndag den 4 denne* eftermiddagen utvälja sne ordinarie Le - damöter och 6 Suppleanter i Förstärkta StatgUtskottet; hvilket bifölls. Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i RiddarbusOraningen blifvit uppläste, företog Rid—■ derskapet och Adeln jemlikt 66 §. i Riksdagsordningen, Val af tvenne Ridderskapets och Adelns Fullmägtige i Riksens Ständers Banque; och befunnos, efter valförrättningens slut, följande Herrar, genom de fleste rösterne dertill hafva blifvit utsedde: N:o 84' Grefve Löwen, Fullmägtig Gref-J ve von Schwerin, Fredric Bogislaus • • .140 röster: N:o 324. Friherre Ehrenheim, Fredric, . -163 d'o. No 362. Friherre Haij, Fullmägtig Herr Hjerta, Johan Gustaf 162 d:o. Högloflig# Ridderskapet och Adeln åtskilj-i des klockan 12 på dagen. In fidem Protocolli, O. J, Lagerheim, HO pen 2 Augustii e, m. Lördagen den, 2 Augustii. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen.
Herr Hertzenhjelm, Carl Johany uppläste följande : Andra Artikeln 6 §. förordnar om den er sättning, fordringsägaren är förbunden lemna ein Räldenär, för den förskottsvis erlagde Bevillning, för den förres ägande och utlänre capital; denna ersättning är föreslagen 50 procent högre än Bevillningen; em dan då dert utgöres med 2 på tusende af capitalet, är ersättningen uträknad till 5 procent af räntan^ som gör 3 per mille af capitalet. Härigenom händer, att den ägare af fastighet eller annan förmögenhet, som deruppå albetalt endast en tredjedel, är befriad för all Bevillning efter andra Artikeln, den hans Bor* Den 29 Maji. 5 75 genar för honom erlägger, således äfven för den förres i Egendomen nerlagde capital j och för hvad han derutöfver kan vara skyldig, njuter han en verklig vinst genom minskning i den lagliga räntan till ett belopp af 5 procent. Jag kan icke begripa, huru en sådan omständighet kunnat undfalla Högloflige Bevillningsutskottets uppmärksamhet, ty att detta stadgandet skett af föresats, kan jag ej förmoda, då olagligheten deraf ligger för en öppen dag. — Väl har uti hittills gällande BevillningsFörordning samma orättvisa ägt rum. men är förmodligen af misstag kommit att deruti inflyta, emedan ej blifvit iakttagit, att då Bevillningen, sorn efter 1812 års Förordning utgjordes med 5 procent af behållna inkomster, nedsattes vid sistlidne Riksdag till 2 på tusende af capitalet, och som äfven nu är föreslagit, ersättningen för den förskjutne Bu v i Ilningen ock i lika mon bordt nedsättas.
Directions åtgärd, samt företer sedan vid första Session i hvarje månad en rc~ capitulationsLista på alla oafgjord» mål, med upplysningar öfver de till uppskogen vållande orsaker. I öfrigt ställe han sig till noggrann efterrättelse hvad i arbetsordningens e:dra §. stadgadt är, så ock ansvarar för Postbokens förande. 12 §. RiddarhusSecreteraren åliggger att emottaga och granska alla till Introductioner hörande prestanda, så ock jemföra Vapenplåten med Sköldebrefvet, innan de till Directionen anmälas. 13 §• gärd, samt företer sedan vid förssa Session i hvarje månad recapitulationsLista på alla oafgjorda mål , med upplysningar öfver de till uppskofven vållande orsaker. I öfrigt ställe han sig till noggran efterrättelse hvad i arbetsordningens aldra §. stadgadt är, så och ansvararar för Postbokens förande. 10 §. RiddarlmsSecreteraren åligger att emottaga och granska alla till Introductioner hörande prestanda, så ock jemföra Vapenplåten med Sköldebrefvet, innan Introductionsansökningen hos Directionen anmäles. 11 §. De anordningar soja De anordningar sorn Men 19 Juiri e« å6g af Directionen på Casaf Directionen på Cassan utfärdas, contrasigsan utfärdas, contraneras af RiddarhusSesigneras af Riddarhuscreteraren. Secreteraren. 12 §. Om RiddarhusSecreteraren underpåstående Riksdag, genom laga förfall blifver hindrad sin tjenst förrätta och sådant anmäldt blifvit, äger LandtMarskalkcn, att någon dertill skicklig person a£ Ridderskapet och Adeln utse, som under tiden gör Secreterarens tjenst, R i d dalhus Kamerer aren, Riddar hus Kärner er aren. M §•
Jag skall sjunga dig fri med mina sånger. Först sänder jag dig den smäckra canzonen. Han skall glida in mellan dina fängelsegaller och bräcka dem. Sedan skickar jag dig sonetten, hvilken är fager som en kvinna och besticker dina väktare. Och därpå diktar jag dig det härliga odet, som skakar dina fängelsemurar med sina stolta rytmer. Men om intet af detta hjälper dig, bryter jag ut i det mäktiga epos, som äger härar af ord. O, Gaetano, så starkt som en armé tågar det fram. Alla det gamla Roms legioner skulle ej haft makt att hejda det.» Donna Micaela hängde sig under sången krampaktigt fast vid sin fars arm, men hon sade ingenting, utan gick vidare. Då började cavaliere Palmeri tala om Gaetano. »Jag visste ej, att han var så älskad,» sade han. »Icke jag heller,» mumlade donna Micaela. »Men i dag har jag sett främmande människor komma in i boden till donna Elisa och tigga henne om att få köpa något, som han snidat. Hon hade ej kvar annat än ett par gamla radband, och jag såg henne slita sönder dem och dela ut dem pärla efter pärla. Donna Micaela såg på sin far som ett bedjande barn. Men han visste ej om hon ville, att han skulle tiga eller fortsätta att tala. »Donna Elisas gamla vänner gå omkring nere i trädgården med Luca,» sade han, »och Luca visar dem Gaetanos älsklingsplatser och trädgårdslandet, som han brukade plantera. Och Pacifica sitter inne på verkstaden bredvid hyfvelbänken och berättar allt möjligt om honom, alltsedan han var stor som så.» Mer kunde han ej berätta, trängseln och larmet blefvo så stora omkring honom, att han måste afbryta. De ämnade sig upp till domen. På domtrappan satt som vanligt den gamla Assunta. Hon höll ett radband mellan händerna och mumlade fram samma bön hela radbandet rundt. Hon bad helgonet, att denne Gaetano, som lofvat hjälpa alla fattiga, skulle få komma åter till Diamante. Då donna Micaela gick förbi henne, hörde hon tydligt: »San Sebastiano, gif oss Gaetano!
Hvarjemte Herr af Ström upplyst och företett bevis rörande Wisingsö jördeus tjenlig» beskaffenhet för Ekeplanteringars verkställande. Af Friherre Ehrenborgh C. W., som ansett Skåne och Blekinge, der Eken fortare än i nordligare delar i Riket uppväxer, vara tjenligare för ifrågavarande planteringar samt alt således, samtidigt med sådana a Wisingsö, jord inom samma provincer borde för detta ändamål upplåtas, hvarmed Herr Gyllenhaal t L. II., hufvudsakligen sig förenat. Af Herr Grefve Cronhjelm j O. //., sorn, med förklarande, att Eken trifves väl å andre orter än Skåne och Wisingsö, yrkat alt undersökningen måtte sträckas icke allenast till Wisingsö, utan Ufven till de provincer, som utgöra sjelfva moderlandet för de ekeskogar, sorn Sverige hittils haft, serdeles som det vore möjligt, att Wisingsö om 6b å 70 år kunde befinnas lika otjenlig, som Bispmotala nu anmärkes blifva efter samma tidsförlopp. Inom Preste-Ståndet: Af Professor Agardh, sorn dels beslridt tjenligheten af Wisingsö för Ekeplanlering, dels, med afseende på ändamålets vigt, ansett lämpligare, om Kronan inköpt redan varande, fastän ej fullkomligt val vårdade och bevarade Ekeskogar, enär derigenom den fördel uppkomma, att Kronan genast finge tillgång åtminstone på sådant ekevirke, sorn erfordras för mindre fartyg, eller sådanc, som Sverige för sitt kustförsvar synnerligast behof ver, i stallet för alt 200 år rut måste afvaktas, innan resultatet af de gjorda kostnadcrne kan inhemtas; uti hvilken tanka Herr Biskopen af Wingård * Professoren Bexell och Contracts-Prosten Hallbäck instämt; samt Inom Borgare-Ståndet : Af Herr Santesson, sorn yrkat, att emellan ordet ”finnes” och orden ”sä tjenlig” uti Utskottets förslag må tilläggas: ”vid denna undersök - St ats-JJt skott ett Mern. Ar:o i85- 5 liing;” af Herr
Maj: ts Befallningshafvande i Vesterbottens län påbjudit barkning af det timmer, som finge flottas uti Umans och Vindels vattendrag samt Umeå elf. Såsom motiv för sitt beslut har kollegium yttrat, det kla-ganderna icke anfört skäl, som kan verka ändring i öfverklagade utslaget. Om uti de anförda besvären icke nog starkt betonats de skäl, som funnos till hands och kunnat åberopas mot det utfärdade påbudet, berodde sådant icke deraf, att skälen i och för sig voro svaga, utan derpå, att vi af lätt förklarligt undseende för en myndighet, med hvilken vi hafva mycket att skaffa, ansågo oss böra så hofsamt som möjligt gå till väga i denna fråga, rörande hvilken vi hoppas, att herr landshöfdingen skulle inse sitt misstag, då detsamma påpekades, och sjelf bidraga till ett önskvärdt beslut. Ålagd att efter förutgången fullständig utredning fatta nytt beslut, har länsstyrelsen, med åsidosättande af den i Eders Kongl. Maj: ts nådiga resolution gifna tydliga och oförtydbara bestämmelsen, att utredningen skulle bestå dels i vederbörande sakegares hörande, dels uti “ erforderlig undersökning rörande de på frågans bedömande inverkande omständigheter “, trott sig kunna meddela det i fråga varande påbudet efter ett par utan vidare undersökning hållna sammanträden, dertill vederbörande kallats “ för att höras, afgifva yttrande och meddela upplysningar. “ Någon undersökning har aldrig skett, icke ens någon åtgärd der för vidtagits. Vi äro i tillfälle bifoga ett exemplar af den till sammanträdena utfärdade kungörelse, intagen uti Umebladet för den 30 juli 1875. Uti denna kungörelse omnämnes alldeles riktigt den procedur, som Eders Kongl. Maj: t föreskrifvit, och vi, som icke kunnat ana annat än att det bort vara länsstyrelsen angeläget att på ett noggrant sätt fullgöra de nådiga föreskrifterna, tilläto * Ur dagens Krönika. 10oss den förmodan, att fullständig undersökning skulle följa sedan vederbörande lemnat sina yttranden och upplysningar samt att dessa skulle läggas till grund för undersökningen. Naturligtvis skulle vi, om vi kunnat förmoda annat, hafva påyrkat att ärendet blifvit föremål för häradssynerätt.
Kyrko-hemrnan i Halland, angående åtgärders vidtagande för att, under vissa vilkor, bereda åboerne derå dispositionsoch besittnings-rätt till samma hemman: B. XI. 34, 120, 237, A. 248, E. 328. Kyrko-kassorna i Skåne och Halland,- angående anvisande af statsanslag för åtskilliga af dem hittills bestridda utgifter: B. II. 412. 448. A. 448. Kyrko-lagstiftningen, angående åtskilliga förändringar deri; motion af Friherre Jonas Alströmer: se Motioner. Kyrko-möten, angående förlag till stadganden rörande; motion af Friherre Carl Adam Raab: se Motioner. Kyrko-posten, angående ändring i sättet att expediera den så kallade: B. VL 3, 429, 523, A. 523; E. VII. 226. Kyrko-, prestgårdsoch andra allmänna byggnader, angående ändring eller förklaring af nu gällande stadganden, rörande skyldighet att deltaga deri: B. V. 445; VI. 417, A. 417. Kyrkooch prestgårds-byggnad, angående upphörande för framtiden af den stångierns-bruken åliggande skyldighet att deltaga deri: B. VII. 272, 357, A. 357. Kyrkooch Skol-Råd: se Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 161. Kyrko-stämma: se Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 161- Kyrko-Uiskott, angående nedsättande af ett särskildt sådant för behandling af frågor rörande Kyrkans angelägenheter; motion af Herr Carl Christian Estenberg: se Motioner. Kyrkornas i vissa delar af Sverige räkenskaper, angående förändring i sättet för revisionen deraf: B. VII. 351; VIII. 8, A. 8, E. 17.
Dess gulnade löf, jagade af vinden, flögo öfver marker och klippor, böljorna i Strömsvattnet slogo hårdt mot de rakt stupande hällarne, medan de väl tillskrufvade fönsterluckorna rycktes hit och dit af blåsten, så att ljusen innanföre fläktade i luftdraget. Vid detta otrefliga och hemska buller smög jag mig in i kakelugnsvrån med en liten kattunge, som utgjorde min lekkamrat och för hvilken jag berättade många sagor, medan frun gick fram och åter och lyddes om ej hennes kapten snart skulle komma hem från staden, då de kunde uppfriska sig med en duett, som möjligen torde öfverrösta både stormens och böljornas musik. På en dylik ängslig afton hade fru Österman, starkt uppretad öfver att ännu icke se sin man hemkomma, gått ned till grindstugan, under förevändning att efterse den stora höst-tvätten, hvilken min mor under madam Annas uppsigt lät verkställa der. Men troligtvis gick hon endast för att träffa menniskor och att med sin öfveruppsigt förarga madam Anna, som hon aldrig fördrog och hvilken å sin sida fullkomligt delade denna antipati. Nu bar det sig emellertid så, att fru Österman icke kunde komma i tal med det lilla husets värdinna, emedan denna af trötthet och illamående gått att lägga sig under ett par timmar. Men ett olyckligt öde ville att hon i stället träffade den fromme Krister, hennes andra stora prevention. Han hade kommit med diverse förnödenheter till folket och stod just på väg upp till nya byggningen med en liten förning af docklappar och pepparkakor, som min mor sändt mig ... Men, ack – han kom aldrig med den förningen.
I händelse hos vederbörande Tulltjensteman villrådighet uppstår, huruvida icke en under benämning af dubbleradt bomullsgarn angifven vara rätteligen bör till bomullstråd hänföras, åligger godsegaren, såsom vilkor för tillgodonjutande af de för dubbleradt bomullsgarn stadgade lägre tull-umgulder, med sakkunnige personers, efter besigtning å godset, afgifna betyg styrka, att varan utgör garn af sistnämnda beskaffenhet. Kameloch Ull-, alla slag: ofärgadt färga dt Qvantitet för T n II beräkningen. InfÖrsels-tulI. Riksmynt. Fria. Fri. Fritt. Fri. Gallangarot; hänföres under Apotheksvaror. Gallipat; hänföres under Hartz. Gallonei; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Garfskidor; se Dividvi. Gaude; hänföres till Färger, ej specificerade. Förslag till Tull-taxa. 495 Linne: nförgådt och oblekt färgad!, eller blekt Segeloch Bind. Anni. För garn, dubbleradt af till färg och råämne olika garnsorter, hvilka hvar för sig draga olika tull, beräknas införsels-tullen, utan hänsigt till den större eller mindre andel hvarmed den ena eller andra garnsorten deri ingår, efter den högre afgifts-bestämmelsen. Gevär: Dubbelbössor Enkla bössor Pistoler . Delar af gevär förlullas lika med del ätnne,jarbelad(, hvaraf de bestå Gips Gipsarbeten, ej specificerade Gipssten Glas: Bunkar, Burkar, Buteljer och Flaskor Bunkar, Buteljer och Flaskor, på hvilka varor inkomma och sorn icke, enligt särskildt stadgande i Taxan, inbegripas uti vigten för tullberäkningen Fönster-, alla slag, Kemiska Ljusk ronOptiska, lösa och oinfattade Patentoch Glas-takpannor Spegel-: rå och oslipade eller s. k. Glasämnen slipade, ofolierade folierade UrAndra slag, karoliner och pressade eller slipade Flaskor derunder inbegripne
„ Befarad hungersnöd, som Friherre Anckarsvärd uppgifver, såsom måttstock för frihet att utöfva Bränvins-bränning, är, efter min tan» ka , ett allt för obestämdt uttryck; hvilken farhåga är det sorn skall tjena till grund för Beslutet? Denna fråga bör först vara afgjord, emedan i annat fall origtiga begrepp kunna leda till beslut af de skadeligaste följder för Landet, Herr Landshöfdigen Friherre Fock yrkar förbud mot Bränvins-bränningen, emedan han befarar hungersnöd; denna Friherre Focks farhåga äger åtminstone ej något stöd i allmänna begreppet, om innevarande års skörd. I Rikets mäst Sädesgifvande Provincer, såsom Skåne , Österoch Westergöthland har den utfallit, om ej ymnig, åtminstone rikare än vanliga år, och ingen enda Province j Riket öfver dagar total missväxt> ehuru Rägskörden i allmänhet varit **• v Deri 30 December. mindre gifvande. Att, sedan förleden Sommar, alla Förråder blifvit uttömda, behofven skulle blifva stora innevarande År, var ej svårt att förutse, likasom att de kunde fyllas »f Årets Skörd, om ej Magazins-Directionen gjordt försök att nedsätta Sädes-prisen till det orimmeliga af 12 R:dr R:gs för en Tunna Råg, hvilket förorsakade att Landtmannen beredde sig tili Bränvins-bränning och derefter inrättade sin Ladugård. Hade ej Magazins-Directionen vidtagit denna, i min tanka, felaktiga åtgärd, utan genast förliden Höst höjt priset efter hvad omständigheterna fordrade, så hade den nu ägt tillräckliga Förråd. Att Jordbrukaren, nedtyngd af så mångfaldiga bördor, äfven skall böja sitt hufvud under denna Magazins-Directionews missräkning, är ingalunda enlig med den ofta predikade lära: Att Jordbruket såsom Moder-näring skall skyddas.
FöredrogS ä nyo RiddarhuS-Utskottets den iz sistledne upläste och pä bordet lagda Memorial, rörande Herr Aacckaus ansökan om befrielse ifrän afgiften till A» deliga Jungfru Stifts-CaHan och blcf denna Herr Lacctmus begäran pä de skäl Utskottet anfördt afflagen. Herr v^ini;ärst, joban Distric, upläste följande skriftcliga anförande till Protocollct: Utan att uptaga en, i anseende till Ridderskapet och Adelns göromäl, dyrbar tid, med widlyftiga anmärkningar, wid det sivar Herr ^siversten och Riddaren Lock behagat lemna, pä ett af mig yrkadt upgifwande af en defence-plan för Swerige efter en projekterad Armeens förminskning; fär jag den äran nämna, att samma skäl som i gär förmädde mig bryta en tystnad jag ansedt mig böra iakttaga, äfwen nu förmär mig äter uptaga en sak sä nära förenad med min öfwertygelse. — Jag anser ingen af ett mera afgörande inflytande pä tvärt samtida wäl än denna. — Dck är möjligt att jag bedrager mig; men jag anser för en pligt att yttra denna öfwertygelse, ehuru stridande med 500 Den 14 September. med dea wärda Ledamotens, som projecterat detta farliga steg. Med sann aktning för dess nit, har jag lika sä liten rättighet att dbmma dess öfwerkygclse, svin han min: wi äga samma mäl, hoppet att gagna; men betrakta medlen utur olika synpunkter; afgöran» det är Riksens Ständer ensamt förbehällit.
Kommerserådinnan var uppenbarligen ganska förtretad, emedan detta var ett af de verkligen sällsynta fall, då Rosa fick uppbära snubbor. Denna satt emellertid tyst, med sänkta ögonlock och glödande röd ända upp till tinningarne. Mannerstedts blick hade, vid fru Widens första ord om pianot och fantasierna, mött Rosas. En ovanlig eld, aldrig förut förspord, flammade i hans öga, och en häftig rodnad öfvergöt hans kinder, då han såg Rosa, med alla tecken af en djup och ovanlig rörelse, hastigt nedslå sitt sköna öga, i stället att som förr fritt och vänligt möta hans. Namnlösa känslor stormade i denna stund i hans hjerta, och ville med våld bana väg för ett hopp, som hans förnuft och hans blygsamhet i lika grad förkastade, och hvilket han, äfven under den upprörda känsla, hvaruti han nu befann sig, önskade icke vara annat än en illusion. Det var emellertid en lycka, att ingen såg på Mannerstedt. Allas blickar hvilade på Rosa, hvars glödande kinder man naturligtvis tillskref mammas ovanliga hårdhet. Ändtligen höjde grossören med husfaderlig värdighet sin röst: ”Kära Brigitt Marie, du är för sträng. Du har glömt, huru du sjelf, äfven i dina unga dagar, hade vissa små nycker; sådant är nu en gång för alla flickor eget, och Rosas tandvärk torde nog gifva med sig på aftonen. Vi hafva ännu många timmar till baltiden. Tror du icke sjelf, barn, att pappa har rätt? Låt höra!” ”Jag vet icke, bästa pappa; men blir jag bättre, vill jag gerna visa, att jag icke är nyckfull.” ”Se så, se så,” sade grossören, ”nu är det ju på god väg. Jag visste att Rosa var förnuftig.” Härvid sköts på stolarne, och man samlades i förmaket omkring kaffebordet. Ferdinand tog plats vid sin fästmös sida, och tycktes hafva fattat den föresatsen att slå sig i ro, tilldess han erhöll hennes löfte att bivista balen.
Maj behagade inhemta, att något inrikes anbud icke till Fullmäktige inkommit, en kredit på Hamburg, London eller Amsterdam af En million R:dr att disponeras vid första öppna segelfart eller den l:sta då instundan - Berättelse af Banko-Fullmäktige. 23 i anledning af den, efter emottagande af berörde svar, af Fullmäktige den 28 nästförutgångne Mars beslutade och i Sveriges Statstidning införda Kungörelse om lån eller lefverering af silfver för Bankens räkning. § 28. För att lätta öfversigten af de förändringar, Bankens Sedeloch Depositions-Sku/d (118 §. i Banko-Reglementet} undergått från oell med 1840 års början, intill hvilken tid redovisning härutinnan blifvit afgifven uti Banko-Fullmäktiges nämnde år aflemnade Berättelse till Höglofl. Banko-Utskottet (sid. 34 och 35); få Fullmäktige framlägga följande: 1840 den 31 Mars. Adviserade Invisningar den 30 Juni . Adviserade Invisningar den 26 September . Adviserade Invisningar den 31 December . Adviserade Invisningar 1841 den 31 Mars . Adviserade Invisningar den 30 Juni . Adviserade Invisningar den 30 September . Adviserade Invisningar den 31 December . Adviserade Invisningar 1842 den 31 Mars . Adviserade Invisningar den 30 Juni . Adviserade Invisningar den 30 September . Adviserade Invisningar den 31 December . Dukatcr. Adviserade Invisningar den 30 Juni . Adviserade Invisningar den 30 September . Adviserade Invisningar den 30 December . Adviserade Invisningar 1844 den 30 Mars . Adviserade Invisningar den 30 Juni .