Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På den till valet utsatta dagen skola Svea Rikes Ständer och Norriges Storting, efter det i hvartdera Rikets Grundlagar bestämda sätt, välja hvardera blott en person. Hafva bägge Rikenas val inträffat på samma person, vare Han lagligen utkorad till Thronföljare. Skulle åter hvartdera Riket hafva valt en olika person, skall denna skiljaktighet afgöras genom omröstning af bägge Rikenas förenade Committéer. Denna Committé skall bestå af 36 personer ifrån hvartdera Riket, jemte 8 Suppleanter, valda på sätt Svea Rikes Ständer och Norriges Storting särskildt stadgat. Suppleanterne träde i befattning, efter bestämd ordning, endast i det fall, att någon af de ordinarie Ledamöterne icke vid valförrättningen skulle vara tillstädes. Carlstad vare dessa bägge Rikenas Committéers samlingsort. Innan hvardera Committéen afreser ifrån den ort, der Riksdag i Sverige och Storting i Norrige hålles, utvälje hvardera inom sig en Ordförande. Konungen, eller, i fall af Hans frånfälle, bägge Rikenas varande lagliga Interims-Styrelse, utsätte dagen, då bägge Rikenas Committerade i Carlstad skola inträffa, 836 Riksdagen 1815. inom den kortaste möjliga tid efter erhållen underrättelse om bvartdera Rikets särskilda val, beräknad efter Riksdags-, och Stortings-orternas afstånd ifrån samlingsorten, men ej sednare än den 21:sta dagen efter den för Svea Rikes Ständer och Norriges Storting till sista valtermin ofvanföre bestämda tolfte dag. Hvartdera Rikets Committerades Ordförande utfärde genast efter ankomsten gemensamt anslag till sammanträde på förmiddagen, dagen efter den, som blifvit utsatt till de Committerades inträffande på samlingsorten. Vid sammanträdet uppläse först hvardera Committéernas Ordförande sitt och sina Med-Committerades Constitutorialer. Derefter varde lottning förrättad mellan de bägge Ordförande, för att afgöra hvilkendera af dem vid valförrättningen skall föra ordet; den sålunda under en, äfven i omröstningen deltagande, Ordförande förenade bägge Rikenas gemensamma Committé företage då genast, och utan discussion, omröstningen.
Maj:t icke kan för Sin del erkänna giltigheten af de sålunda utaf Rikets Ständer anförda skäl, emedan de vore stridande emot de åsigler , som vid sista Riksdag föranledde beslutet om ett lån till biträde för Fastighetsegare; och då härtill lomme, att åtskilliga jordegare dels i Skåne, dels inom Elfsborgs Län, hos Kongl. Majit anhållit om Nådig stadfästelse å dem emellan serskildt upprättade Hypotheks-Föreningar, enligt dé Reglementen, som blifvit till Kongl. Maj:ts pröfning öfverlernnade, med underdånig begäran tillika om Kongl. Majits Nådiga medverkan till beredande af understöd från Statens sida för. dessa Föreningar, hvilka, grundade på gemensam, ansvarighet jordegare emellan, ei bjödo större säkerhet och enkelhet lör den upplånade summans användande, fann Kongl. Majit, så val häruti, som uti den numera genom Myntbestämnings-Lagens verkställighet vanna trygghet,; lii hang till R. St. Prct. iRj4. 1 Sorti. 1 Af A. unsta Iiäftet; a 6 Kongl, Maj ".t Nådiga Skrifvelse A':.o 6y. i afseende på Myntvärdets upprätthållande* eLt ytterligare kraftigt skäl för full följden af Pikets Ständers vid förra Riksdagen fattade oell af Kongl.. Maj; t gillade beslut oni upptagande, lill förmon för Faslighets-egare, af ett lån på^ 3,000,000 R:dr Specie, hvilket nu borde kunna erhållas, hufvudsakligen på de af Rikets Stander vid berörde Riksdag bestämda vilkor; _ Kongl. Maj;t befallde, alt Nådig Skrifvelse härom skulle , sådan den linnes Protocollet bilagd, under denna dag till Rikets Ständer expedieras, Es ProlMoII» A. F. Normelin. S TOCK 1IOLM, i83j; hos J. A, Walldcit K Kongl. Majas Nådiga Vroposition 2V;o 58. 1 N:o 33a.
[2708] kas med buljong, hvarefter båda desnickaren förfärdiga, bestrykes tjockt vik. Svar jämte rekommendationer larne uppläggas att afrinna; stufvas med snickarlim, hvarpå man belägger torde under adress » C. » sändas till n klädsömmerska önsk. arbete i fam. därpå med litet peppar och muskott Iduns byrå. [2716] den tätt med de platta sidorna af halfva Svar till » C. K. », Iduns Byrå. [2711] och något af den buljong, i hvilken bönor och ärtor. Man kan med dem päronen kokt, tills det är färdigt. SerNTRPFVIN - n önska arbete: en renskrif(Forts, å följ. sida.) veras med stekt bröd. Ganska god ann ung, bildad, anspråkslös flicka med ning i hemmet, den andra rättning. gladt o. jämnt lynne, önskar sig plats som lärarinna i familj eller som sällsom lärarinna. Eger flerårig undervisskap åt en äldre dam. Hon är kunnig Stufoad sellerisijälk. Selleristjälk renningsvana i vanliga skolämnen, språk i språk, musik, litet sång o. handarb. sas och skares i mycket små bitar, förAnspr. små. Svar till » Tekla », Öresundso. musik. Har vacker handstil. Ä r välles, får afrinna, lägges i kaktrull Postens kontor, Helsingborg. kunnig i klädo. linnesömnad samt med ett stycke smör och en nypa mjöl, LEDIGA PLATSER. (G. 23781) [2735; handarbeten o. deltager gärna i alla spädes med buljong — eller kokhett embetsmannafamilj i småstad önhusliga sysslor. Utmärkta, både muntvatten och smör — och kokas. Då det " •J^tt medelåld., bildadt, anspråkslöst liga och skriftliga rekommendationer skas en anspråkslös flicka af god är färdigt och hopkokt, afredes det med fruntimmer (enka) med förmåga finnas. Svar märkt » musikalisk och i grädde uppvispade äggulor, kryddade familj att undervisa två barn om 5 flitig », Lysekil p. r. med litet salt och socker.
St:rs hus för den nya representationen blefvo så stora, att det syntes vara misshushållning att icke genast, om än med något större kostnad, försätta huset i sådant skick, att det kunde användas ända till dess omständigheterna medgåfvo att uppföra ett representanthus, som vore nationen värdigt. Såsom förslaget nu är uppgjordt, erhållas fullt ändamålsenliga samlingsrum för såväl de båda kamrarne, som deras Utsk., hvilket jag deremot befarar ej blir fallet, i händelse problemet löses så som Hr Edelsvärd föreslagit. Man måste nemi. tillse, att Utskotts-rummen verkligen blifva sådane, att de med fördel kunna begagnas, och derföre bör man ej annat än V. 14 210 Den 9 Maj e. m. i nödfall dertill använda den nedre våningen i Ii. St:rs hus, hvilken är mörk och besvärad af fukt. Hvad beträffar påståendet att de många rummen i Hebbeska huset skulle kunna begagnas till klubbrum och restaurationslokal, så medgifver jag visserligen att der finnas 8 rum, men dessa rum äro relativt så små, att de ej kunna rymma det stora antal representanter, som i en sådan lokal understundom kan komma att samlas. För öfrigt är det, såsom Frih. Klinckowström redan påbekat, af yttersta vigt, att denna fråga så snart som möjligt afgöres, ty man måste i tid anskaffa alla nödiga materialier för att sedan kunna med fart och allvar bedrifva ombyggnaden, oell det är också endast under en sådan förutställning, som Hrr Abom och Hallström antagit att byggnaden skulle kunna blifva färdig till den 15 instundande Januari. Då dessutom frågan redan är af de öfriga Stånden afgjord i enlighet med Utslcts förslag, skulle en återremiss endast förorsaka en onödig tidsutdrägt, och yrkar jag derföre bifall till Utslcts hemställan. Gr. Mörner: Villigt erkänner jag den äfven temligen tydligt uttalade öfverlägsenheten hös Frih. Klinckowström framför mig i frågor, som angå byggmästareyrket, men jag vågar dock åberopa min egen erfarenhet såsom hyresgäst, hvilken lärt mig huru obehagligt det är att flytta in i nyligen uppförda fuktiga„rum.
I denna motion har Herr Leffler instämt, likväl med yrkande, att enkor och barn efter personer af den i Marstrand stationerade garnison, icke må ega att afflytta till Götheborg. 9:0 Till Hedervärda Bonde-Ståndet; af Thomas A7ilsson från Christianstads Län , som yrkat, att en ny Förordning rörande Fattigförsörjningen mätte utarbetas, en Förordning , medelst hvilken för det första hvarje class, och sedermera äfven, så vidt möjligt vore, hvarje enskild fastighets-egare ålades att försörja dem, som blifvit upptagne på dess grund; hvarförutan borde stadgas, att, om juleon i sin tjenst eller på sina egor ville inlaga person, som vore utöfver 4° år gam - '.agsamt Allm. Besv. och Öecoit.-\Jtskottens Betänkande Nio 54. 9 gammal, skulle församlingens pluralitet ega sådan inflyttning bestrida , sä vida ej full säkerhet farnis och utlofvades för den inflyttades underhåll. De serskilda classer, af hvilka fatiighjon borde försörjas, skulle, efter Motionairens mening, utgöras af egare och innehafvare af Säterier, af Boställen, af Kronohemman, Kronoskalle-hemman, och af utsockne Frälsehemman, hvilka hvar för sig borde underhålla sina fattige. I anledning af denna motion, hvilken åtskilliga Ledamöter biträdt, hafva sig yttrat:
Uti ecklesiastikt afseende är länet delad! i 2:ne delar: norra delen af länet tillhör Linköpings Stift och den södra tillhör Calmar Stift, och att nu vilja söka bevisa ätt det finnes en enhet i den vägen, är således aldeles otänkbart. Visserligen vore det svårt att dela archiverna, men om de icke skulle kunna delas uti de aldra minsta detaljer, så vore det väl icke värre, än att man kunde nöja sig med afskriften Den stora vinsten af länets fördelning skulle bestå deruti, att man finge lättare att kommunicera sig med hvardera länsresidenset, än nu med Calmar, då jag är fullt förvissad om, att man betalar pä enskild väg i postporto och dylika afgifter vida mer, än den summa, som skulle tillkomma Statsverket att utbetala till löner för Landshöfd. och öfrige embetsman. _ Dessa löner äro nemi. uptagne till 11,000 R:dr b:ko. Det är visserligen en 'sanning, att man skulle nödgas upbygga ett nytt Cellfängelse i Westervik, men detta måste man i alla fall vara betänkt på, ty det har redan visat sig att cellfängelset i Calmar icke är tillräckligt. Det har varit många flera fångar i Calmar än fängelset rymmer, så att jag är säker på, att Landshöfdrn i Calmar vid denna Riksdag kommer att föreslå upbvggande af ett nytt cellfängelse i Westervik. Hvad beträffar frågan om Oländningarne, så bör den frågan verkligen med en viss grannlagenhet behandlas. Oland har 33,000 menniskor. Dess sjökommunikation med Calmar är endast en half mil, men om residenset flyttas till Döderhultsvik, sä blir afståndet. dit 4J eller närmare 5 mil. Det är visserligen sant att detta afstånd kunde betydligen förkortas genom en ångbåtsfart, men är Statskassan icke villig att bekosta ett nytt residens i Westervik, så är den väl icke eller färdig att hålla ångbåtar emellan Döderhultsvik och Borgholm. Pä dessa och andra skäl, med hvilka jag anhåller att få inkomma, jemte öfverlemnande af Landshöfd.-Emb:s i Calmar utlåt, af år 1847, tillstyrker jag att
Benedicks på Herr B. A. Goldschmidt & Comp. i London, att betalas 3 månader efter sigt, nemligen: 24 H. 11 Den 19 Maji f. ra. 1 Vexel å \ D:o å i B:o å 1 E:o å 1 D:o å J? 5,000. • „ 1,000. Tillsammans Femton Tusende (4 5,000) £ Sterling, hvilken Summa, enligt Hans Excellenses anmälan, skall utgöra resterande Köpeskilling för Fregatten Chapman, som till förstnämnde Handelshus blifvit försåld, och hvaraf beloppet kommer att för Tionde HufvudTitelns behof användas, efter af Kongl. Maj:t derom framdeles meddelande Nådig föreskrift; och beslöts, det skulle öfver aflemnandet af dessa Vexlar, bevis genom Utdrag af Protocollet, Hans Excellens m. m. Herr Grefve Cederström meddelas. År och dag som ofvan. Redovisning för Skeppet Tapperhetens försäljning, infordrad enligt närlagde Original Kongl. Bref af den 4 October 1827, med Aligater N:o 5, samt ProtocolIsUtdraget att Originalet till denna Redovisning blifvit mottagit den 6 November — OriginalContracter med Herr Fabian Philip i Carlskrona, samt hänvisning hvarest de resterande 4 Handlingar äro finnandes. På befallning I. O. von Tvernstedt. (Se följande Tabell). Afskrift. Redovisning, till följd af Kongl. Maj:ts Rådiga Skrifvelse den 4 sistlidne October innevarande år, som Htvisar förhållandetjimed Skeppet Tapperhetens försäljning år lRä.q. Hamburger Banco. 1 Hamburger Banco. Mars Maji 18 1 Mottog af Herr Michaelson & Benedicks i afbetalning på försålda Skeppet Tapperhetens Köpeskilling Dito af Herr FabianPhilipp för Undra Batteriets Canoner samt 3oo Cent.
Rikets Ständer hafva beviljat Föreståndaren för Gymnastiska Central-Institutet, Professoren Ling en summa, i ett för allt, af Två Tusen (2000) Riksdaler, för att sätta bemälde Föreståndare i tillfälle, att författa en Lärobok i de theoretiska och praktiska delarne af Gymnastiken; hvilken summa bör till Professor Ling af RiksgäldsCnotoiret utbetalas, enär Kongl. Majst gifver Fullmägtige i Nåder tillkänna att förenämnde Lärobok blifvit i föreskrifven ordning aftemnad. §• 7°’ Till FårskÖtselns och Ullproductionens befrämjande i Riket, ar på RiksgäldsGontoiret anvisad en summa af högst TvåHundra Tusen (200,000) Riksdaler Banco till UllDiscontens förstärkning, att utgå, i mån ( 5t ) af sig företeende och af CommcrceCoilcgium pröfvadc behof, under vilkor, att UllDiscontFonden ansvarar RiksgäldsContoiret, både för Capitalet och förden ränta derå, som Contoiret får för penningarnes upplåning betala; allt sådant räknadt från den dag, penningarne blifva till UllDiscontFondens förstärkning af ItiksgäldsContoiret på Discontens Räkning insatte, och intilldess betalning föijer. §- 7r* Alla de i §§. 54, 55, 56, 5y, 58, 5g, 6o, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69 och 70 upptagne utgifter skola, derest icke öfverskottsmedel eller andra extra tillgångar äro för handen, genom upplåning bestridas. Femte Afdelningen. RiksgäldsContoirets Inkomster och disponible Tillgångar samt Upplåningar. Den utaf GeneralAssistanceContoirets-Fond, vid Verkets upplösning år i833, till RiksgäldsContoiret ingående summa af FemtioTusen (5o,ooo) Riksdaler utöfver de 100,000 R:dr, hvilka skola hållas Stockholms Stad tillhanda. ( 5a ) s. 73.
— Jag nekar icke till, att Cameron har en viss likhet med lord Percy, och jag är nästan böjd att tro honom verkligen vara dennes son. Men min vän, om alla dylika söner här i verlden skulle komma och göra anspråk på sin fars namn och rang, huru skulle det då gå med familjens anseende och bestånd? — Cameron tyckes imellertid fullkomligt lika väl kunna upprätthålla detta anseende som den, hvilken nu är hufvudman för familjen Hawerfield; han tyckes hafva en ädel och upphöjd karakter och dessutom ett sätt och en uppfostran, som göra honom mycket öfverlägsen sin rival. — Tala icke så barnsligt, min vän! Du kommer mig riktigt att må illa. Och på hvad grundar du ditt smickrande omdöme om hans karakter? — På hans uppförande vid den der duellen. — Du förvånar mig i sanning. Just denna duell var icke mycket hedrande för Cameron i mitt tycke. Eller har du glömt ryktet om den der tvetydiga markisinnan, som sans façons kom att föra honom hem till sig, då han blef sårad? En vacker skandal, eller huru? Arabellas mörka ögon blixtrade till, och hennes läppar darrade, men hon svarade långsamt och lugnt: — Jag tror, att dylika förbindelser äro mycket vanliga ibland de unga män, hvarmed Cameron umgås. — Vanliga? Ja, utan tvifvel, men det är icke vanligt att på detta sätt offentligt proklamera dem. Det är skenet, det passande, som en man af verld alltid måste bevara, och om Cameron icke förstått detta, så bevisar det, att han åtminstone icke är någon gentleman. — Men besinna då, att han var sanslös och omedveten om allt. Dessutom var det icke, som du säger ... — Hvilken opassande och alldeles ovanlig liflighet du visar, kära Arabella, — sade ladyn afbrytande med förvåning och missnöje och flyttade sig högre upp i soffan. — Hör på mitt barn, jag tycker icke om ditt oväntade interesse för den menniskan. Hvad kan det väl betyda? Redan innan vi flyttade hit, gjorde Lessley mig uppmärksam på ditt uppförande emot Cameron, men jag lyssnade icke till hans ord. — Och deri gjorde du också klokt. Lessley är förmodligen den siste, som kan bedöma mitt uppförande, — sade Arabella med harmfull ton.
139 då de göromål som komme att åligga ifrågavarande tjenstemän i deras egenskap af förste provincialläkare, till större delen vore af den beskaffenhet att de redan inginge i hvarje provincialläkare-befaltning, Utskottet funnit det kunna ifrågasättas, huruvida icke det åsyftade ändamålet skulle kunna vinnas ulan några särskilda uppoffringar från Statens sida, hvadan Utskottet, i betraktande bäraf och då Utskottet dessutom föreställde sig att de för detta ändamål äskade medel skulle lämpligare kunna användas till inrättande af nya provincialläkare-beslällningar, der sådane funnes mest behöfliga, afstyrkte Rikets Ständers bifall till högstberörda nådiga Proposition. Nuvarande Stats-Utskolt, som helt och hållet delar de åsigter, som i berörda utlåtande uttalats och icke eller, af hvad Friherre af Ugglas uti ofvanberörda motion andragit, blifvit öfvertygadt om angelägenheten deraf alt ifrågavarande förslag bringas lill verkställighet, saknar således skäl att de nu väckta motionerna understödja; och hemställer, att desamma ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 79:o. Af Kongl. Maj:t är uti dess nådiga Proposition föreslaget, att, till löner åt 4 nya djurläkare å 500 R:dr för hvardera, mätte anvisas 2,000 R;dr årligen, att å ordinarie stat uppföras. Rörande nu ifrågaställa anslag meddelas uti Statsråds—protokollet, att, sedan Gefleborgs läns hushållningssällskap hos Kongl. Majits Befallningshafvande anhållit, att då endast en djurläkare med lön på rikets stat funnes för nämnda län anställd, och denne, hvilken vöre stationerad i Gefle stad, föga kunde egna sin verksamhet åt Helsingland, i anseende lill stationens aflägsenhet från denna provins, der likväl en jemförelsevis betydlig boskapsskötsel och isynnerhet en icke ringa, med framgång idkad hästafvel gjorde särskild djurläkare af behofvet påkallad, helst svårare hästsjukdomar inrotat sig inom landskapet, underdånig framställning måtte hos Kongl.
Det är ej blott Rikets nödstälda bel aenhet, ehuru det bjuder al! möjelig hus» hällning och besparing i Skakens utgifter, dersadank mojeligcn och bill-gen kan aga runi, som föranlätit Stars - Utffocrer akr förestå det Sars-Werke: icke malie med desie utgifter uköfwer Hennes Maj.ts Underhälls - Stunma widare graveras. — Det är fastmer Ukfforccts öfwcrrygelse om Hennes Majtts öma och milda tänkesätt emot eit beti ycke Fosterland och med säkerhet päräknavt nådigt bifall till alla de Färsing, som kunna bereda desi äternpräktande. __ UijVottel bör dock icke förbigå, att Ulffottek kill sin gjorde hemställan troll sig aga anledning af 12 punkten uti Högstsalig Konung 6081^? den z:djes Testamente af den 19 Maji 1780, deruti Hennes Maftt Den 22 November.' 1245 Main blifwit tillagd en Simuna i ett för alt af 66,666 Ror 52 si. ärligen , och Högstsalig Konun, gen förklarat någon widare tillök» >g icke böra äga rum, än som deruti omförmäld blrswn, emedan der skulle lända lill Riksens Skattkammares förminskning och Desi kare Undcrsätares större kunga, hwilken Kongl. Majit snarare wille lindra än öka. AnS Konungens och Annes sMjis Drottningens Gtat före Deras uphö« jesse pä Thronen. 1809 ars Ordinarie Stal upkager 4?,6z6 Z9 — Extra Ordinarie Staten d:o 6,820 Ndr 54/4Z6 Z9 — Utaf denna Stat kommer genast akt indragas och besparas följande:
Hushålls-sällskapen ifrån en dylik underdånig begäran icke mätte anse sig vara förhindrade genom nyssberörde Kongl. Brefs innehåll, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Högloft. Ständer, att, medelst underdånig Skrifvelse, bos Kongl. Majit anhålla, att, genom LandtbruksAcademien, . sorn utgör Hushålls-sällskaps förenings-punkt och hvars verksamhet på desamma till stor del beror, måtte infordras samtliga Hush å 11 s-s ä 1 ls ka pen s yttranden, huruvida de finna någon förändring i sina närvarande stadgar af bebo fvet påkallad, samt att Kongl, Majit derefter; täcktes vidtaga det beslut, sorn i Nåder pröfva» vara bäst och nyttigast. Dock varder detta till Rikets Höglofl, Ständers; egen upplysta pröfning öfverlemnadt. 1 i Stockholm den 3o April 1834* Nio 5U Äntom till Exp.-Utsk. den 3o April Ll. 6< e. m. Betänkande j, i anledning af väckt motion ont af skaffande af Extra Länsmän i Blekinge.
Nio 11 en fullständig redogörelse, hvaraf, bland annat, inhemtas, dels att Kongl. Majit under den 11 Mars 1841 i Nåder förklarat sig icke kunna bifalla en sådan indragning, hufvudsakligen derföre, att ombud med större insigter, än som i allmänhet hos krono-betjeningen vore att påräkna, erfordrades till utförande af kronans tulan i mera invecklade brottoch tvistc-mål och att skickliga personer till åtals anställande emot krono-bctjente sjelfve dessutom understundom kunde behöfvas, dels ock att sedermera ny framställning i ämnet blifvit hos Kongl. Majit utaf justitire-kansleren i underdånighet gjord, i sammanhang roed förslag till reorganisation af hela åklagare-magten och hela deri dertill hörande personalens förseende roed löner, grundade till en del på tillgångar, som skulle beredas derigenom att åklagares med fieres andelar i böter och förbrutet gods skulle ingå till kronan. Justitiffi-kanslers-embetet hade derefter erhållit Kongl. Majits Nådiga befallning att anskaffa de upplysningar, som funnos behöfliga för utredning af nämnde organisations-ärende; och hade för detta ändamål en del uppgifter redan, da förutnämnde utlåtande afgafs, på sätt detta närmare upplyser, kommit justitise-kanslersembetct tillhanda. Eldigt från denna embets-myndighet nu benäget lemnad underrättelse hafva sedermera ytterligare upplysningar och uppgifter, som ansetts behöflige, blifvit infordrade dels från samtlige under-domstolarne, dels från Kongl. Majits samtlige Befallningshafvande, i hvad rörer underlydande kronofogdars och länsmäns bötes-andelar, dels från konsistorierna, angående kyrkooch flere kassors andelar i böter, samt dels från alla landsoch stads-Fiskaler: och skola väl större delen af de sålunda äskade upplysningarne sedermera hafva inkommit, men nngra ännu återstå, om hvilkas afgifvande påminnelser till vederbörande aflåtits.
Som intet nytt slag af straff lärer kunna beslutas utan ny motion, och fråga här endast är att godkänna Utskottets förslag, eller afslå detsamma, så förnyar jag min anhållan om proposition till afslag. Herr Rosenqvist j Fredrik Leonhard: Uti Friherre Ancknrswärds yttrande instämmer jag till alla delar; men då Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelm kunnat vara af den tanka, att en fånge bör straffas för blotta uppsåtet att bereda sig tillfälle att genom flykten varda fri, så måste jag upprktigt förklara, att lika så litet jag å ena sidan väntat ett sådant tänkesätt hos den ädle Grefven, lika så mycket anser jag det vara stötande för mensklighet, en. Har då icke äfven en olycklig fånge någon rättighet; och bör då allt medlidande med bonom vara utestängt från menniskohjertat. '’ Detta ämne tyckes hafva en tämmeligen nära likhet med den af Kongl. Majit äfven till nu församlade Rikets Ständer gjorde Nådiga proposition, om tillåtelse för patroull, post, fångförare eller vaktkarl, alt få begagna skjutgevär, för att kunna undanrödja fånge, som försöker, att genom flykten undankomma. En sådan proposition har jag på det kraftigaste beslridt, såsom vådlig för medborgerligheten; men 46 H. 23 354 Den i3 Octo ber e. m. då Herr Grefve Löwenhjelm såsom Stats» Råd och Konungens Rådgifvare understödt högstberörde Kongl, proposition, har den adle Grefven icke gerna kunnat förråda mildare tankesätt i den nu förevarande nästan likartade princip-frågan. Äran att hafva velat göra den olycklige fångens belägenhet ännu svårare, än den nr, vill jag icke göra Herr Grefve Löwenhjelm stridig; än mindre afundas jag en sådan ära. Jag erkänner blott, att jag hyser alldeles motsatta tänkesätt; och underkastar mig gerna de omdömen, som öfver mig derföre fällas. Jag anhåller vördsamt om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till af slag å Utlåtandet.