Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, sorn bifaller StatS-Utskottets förslag till aidra momentet af i:sta puncten i Grunderne för utlåningen från R:gds-Contoiret emot inteckning i jordegendom, voterar ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej; skola, i stället för ordén i 31dje raden af samma moment: "de handlingar samt bevisf införas "de säkerhetshandlingvr samt bevis." ‘-j.de Utskottets förslag i samma Punct, att ”laiti af denna fond meddelas icke under 200 R.dr B.-co.”— —, har blifvit gilladt af V. BorgarcSidndcl samt H. BondeStändctj men i så måtto ändradt af de 2ine andie RiksStåndén, att H. R. o. A. beslutat: att lån icke under 5oo R:dr B:co borde af denna fond meddelas, samt H. PresteStdndet ansett minsta lånebeloppet böra bestämmas till 3oö R:dr Bico. Enär 2tne RiksStånd gödkänt det belopp äf ?.od R:dr Eleo, som Utskottet i detta afseende föreslagit, samt Högv. PresteStåndets beslut mera närmar sig till berörde Förslag, än R. o. A./ här Utskottet ansett sig böra inbjuda Högv. BondeStåndet förena sig om 200 R:dr Banco, såsom minimum för lån af ifrågavarande fond; då genom 3 RiksStånds beslut frågan derom carder afgjord. Skulle åter Högv. PrästeStåndet icke finna godt, att denna inbjudning antaga; anser Utskottet omröstning i ämnet böra af Förstärkt Stats-Utskott verkställas, efter följande propositioner. 2:0 Den som godkänner Stats-Utskottets Förslag, i 7 Puncten 1 momentet, af Grunder för utlåning från RiksgäldsContoiret emot inteckning i jordegendom, att ”lån af denna fond meddelas icke under 200 R.dr JB.-co” voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner
Näjd loir tillika ansett lämpligast, oelr meck -t elta ärencles lurmen liga kekanclling närmast öfverensstämmande, att, dä delinitivt beslut om Ruiner-Kotteriets upplösning oek användanclet ak dess tillgängar kattas, förordnande i sammankang clermecl jemväl meddelas om pensioner kör de vid Inrättningen anställde emketsock tjenstemän, kvilkas kikekällande vid nu innekakvande löner ock ständiga arkvoden Kongl. Näjd anser ak kade rättvisa ock killigket päkalladt, dock under dervi-l kästadt vilkor, dels att samma löner eller arkvoden minskas eller uppköra i den mon innekakvarne pä Rikets 8tat erkälla större sammanräknad löneinkomst, än de vid Rumer-Kottsriets indragning uppbara, dels att Directionen ock dess underlydande tjensiemän körpligtas ombesörja utredningen ak Rumer-Kotteri-kondens tillgängar ock indrikvandet ak dess fordringar, jemte räkenskapernes aksl !ande, äkvensom att granska inkommande rekvisitioner ä redan utkallne eller un-ler den äterstaende tiden ak Rumer-Kotteriets tillvaro ytterligare utkallande brudgäkvovinster, lrvilka derefter skulle i Riksgälds-Lontoiret utbetalas. Kongl. Näjd kar alltsä, jemte meddelande ak kvad v'd ärende's toredragning salunda förekommit, kärmed velat, till svar ä den atlätna 8krikvelsen, gikva Rikets 8tänder tillkänna, att Kongl.
Personer, antingen på det sätt, att de äldste bland Grefvarne, Friherarne samt Riddersoch Adelsmän utsagos, eller ock att hvarje Bänk måtte innom sig utse, en Leda möt 5 men då alla de Hofvet eller serskilda .Embete* m«nnaCorpser tillhörande Herrar Ledamöter redan vore berättigade att gå i Processionen, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke sådana Herrar Ledamöter, hvilka icke ägde någon dylik befattning, måtte utväljas, att vid samma tillfälle å Ståndets vägnar sig infinna5 hvarvid AdeljUniformen med flor om armen och i värjan kunde nyttjas; och voro lör de öfrige af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka icke kommo att deltaga i Processionen, rum utsedde i RiddarholmsKyrkan, hvartill Biiietter funnos uti KiddarhusCancelliet att tillgå. Grefve Mörner, Carl Stellan, hemställde, om icke, på sätt Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagit, Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt, att hvarje Bänk innom sig uti sage en Ledamot att deltaga i Processionen. Herr Grefven och LandtMarsialken gjorde Proposition till bifall af hvad Grefve Mörner föreslagit, samt att, sedan alla Bänkarne utsett sine Deputerade, dessa sistnämnde måtte Den 17 Martu, f. tn. II till deltagande i Processionen låta sig hos Ridd*rhusFiscalen anteckna, Riföils. Företogs till pröfning Statsoch BancoUtskottens den 3 dennes afgifne samt den 7 i samma Månad, förmiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af den del af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition den 10 December 1817 om Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, sorn angår Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs Discontverks utredning. Herr Hjarne, C. J.y hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; Vid Högloft.
Utdrag af Protokollet, Mit hos Högwördige Prest-Ständet, tvid Urtima Riksdagen i Orebro d. 4 Aug. 1810. S. D. Igenom Deputation inböd Högloft. Rivderskapcl och Adeln Prest. Ständer att med en stor Deputation af samkelige Riks Ständcn, i underdånighet uppwakta Hans Majrt Konungen för att i underdänighet tolka Nationens lifliga deltegande, uri den djupa sorg som medelst HanKongl. Höghet Kron-Prinsens Carl August» timade död, träffat Haus Maj:t Konungen. Prest-Ständer som med Högloft. Ridderskapet och Adeln djupt delar smärtan af Högstbemälte Furstes fränfälle, och ket sä mycker mera, som detta Högstbeklagliga dödsfall icke allenast undanryckt Fäderneslandet ert säkert stöd, uran ock hos wär gode, wär älskade Konung wäckt den ömaste saknad och bittraste sorg, omfattade med största tillfredsställelse, detta af Högloft. Ridderskapet och Adeln anwista tillfälle att för Kongl. Maj:t nedlägga sina underdåniga deltagande tänksätt och den uppriktiga önskan att Riksens Ständers enighet, samdrägt och ostörda bemödander för ett gemensamt Fäderneslands sällhet och framrida -estan», mä kunna lill nägon del mildra smär - Den 4 Aug. 19 smärtan as Hans Mo:t Konungens dubbla förlust, sä som Konung och Faber. kstt kapra Lx protocollc» Utdrag af Borgare. Ständets Protokoll, wid Riksdagen i Orebro, den 4 Augusti i8lo. S. D. ^ enlighet med Högwördiga Prest-Ståndetunder denna dag meddelade -efla?, biföll Borgare-Ständet, för sin del, art ert särskildt Utskott af rrenne Ledamöter frän hwarje Ständ mä sättas till granskande af Instructionen för Banco Utskottet, dock under der af Högloft.
Alt alla afslutade räkenskaper öfver Kronans Intrader icke borde, enligt Rikets 52 Bil. t. R. St. Just. Omh:ns Enib.-Ber. d. 4 No v. 1828. Ständers förslag, ingå till Slats-Contoret, men att vederbörande skulle höras, angående deras insändande directe till KammarRätten. Att vederbörandes utlåtande jemväl skulle infordras, angående upphörande af Kammar-Collegii Controll öfver Kronans Intrader och redovisningen af Allmänna medel. Att Krigsoch Kammar-Collegium samt Kammar-Rätten och Stats-Contoret horde afgifva underd. utlåtande, angående de af Rikets Ständer föreslaene förändringar i O O Uppbördsoch Redogörelse-Verket. Att det för Stats-Commissarien lVe~ sterstrand bestämda arfvode, sorn Kongl. Majit biföll, äfvensom öfriga arfvode» för Riksboksarbetet utgår af öfverskotten påStatsInkomsterne. Att det serskildta Contoret för Riks-BoksSluts uppgörande efter den af Stats-Commissarien Widegren uppgifna method indrages, hvarvid en mindre Summa anslogs till gratificationer åt dervarande Tjenstemän. Frågan om sättet för Afräknings-Contorets indragning, afgjord den 7 December i8a5, vid hvilket års slut Contorets goro - Bil. t R. St. Just. Orrib.ns Errib.-Ber• cl% 4 Nov• 1828. 53 mål dels skulle uppböja och dels förflyttas till Stats-Contoret, Kammar-Rätten och andra Conior inom Kammar-Collegium, vid hvilket tillfälle äfven förordnades, alt afslutade Krono-Räkenskaper skulle aflemnas lill Kammar-Rätten.
Hvardera af dem, som bibehållit utskänknings-rätt, erlägger skatt endast för den del af året, hvarunder han gästgifveri-hållningen besörjer, och är under deri öfriga tiden hvarken skyldig att skatta eller berättigad att utskänka (§ 12). Erfarenheten har redan flerestädes visat möjligheten af ett sådant förhållande, då en del åboer på samma gästgifvare-gård begagnat och en del afsagt sig utskänknings-rättigheten; och de förtsnämnde åboernes återhållsamhet, som redan visat lyckliga verkningar för nykterhet och lugn, skall blifva ännu verksammare, sedan de sistnämndes krog-hållning icke vidare kan blifva oafbruten utan blott tidtals utöfvas, så alt de lättsinnige och okynnige hinna under mellan-tiden afvänjas från det krog-lif, hvartill gäsgifvare-gårdarnas bränvins-afvttring så ofta ger anledning. För att kunna, till förmån för gästgifveriernas häfdvunna anspråk, göra detta undantag från de i allmänhet upställda reglorna för förvärfvande af utskänkningsrätt, har Utskottet, såsom af författnings-förslaget (§ 12) synes, icke funnit annan utväg, än att afgiften för nämnde rätts utöfning ålägges gästgifvare på samma väg, som den vanliga för bevillnings-taxering, endast med den skilnad att Taxeringskomittéerne skulle för sitt beslut i detta fall hafva ledning af ett utlåtande från Sockne-nämnden, som bäst bör vara i tillfälle att bedöma, huru stor bränvinsafsättning kan vid gästgifveriet antagas blifva. Samma helgd, som Utskottet ansett böra lemnäs åt häfdvunna rättigheter å landet, torde ej heller böra nekas dem, som i stad kunna hafva anspråk på lika aktning för välförvärfvad rätt, d. v. s. antingen sådana som innehafva burskap, hvilket berättigar till bränvins utskänkning, eller sådana, åt hvilka dylik rättighet blifvit genom vederbörande myndigheters beslut förlänad på bestämd tid, hvilken före ingången af det nästföljande försäljnings-året icke tilländalöper (§ 7).
Sådana ser jag däri, att den profetiska kraften mer och mer försvann från detta orakel, långt innan kristianerna vordo en mäktig sekt, och att alla de otaliga andra oraklen efter hand förstummades av sig själva; vidare däri, att tron på gudarne slocknat i allt flera hjärtan, att skalder och konstnärer icke undfå den ingivelse som fordom, och att rysliga olyckor, följande varandra tätt i spåren, gå över världen, minskande människosläktet. Hela vårt Hellas kan nu, såsom jag finner det skrivet, icke uppställa så många tungt väpnade krigare, som fordom det lilla Megara skickade emot perserna. Märker du ej, att något saknas, som fordom varit, att någon hand, som fordom var öppen, nu knutit sig över världen? Kan du säga, vilka de murar voro, som fordom höllo den okända österns skaror inom sina landamären, och varför dessa murar på en gång fallit? Varifrån den trånad, som fattat öknens söner och driver dem, våg på våg, att krossas mot våra legioners järn? Skola de icke slutligen bryta hindret och översvämma oss? Kan du säga, varför våra skogar och källor icke susa som fordom, varför naturens symboler plötsligt stelnat till andelösa tecken, i vilka inga gudakrafter uppenbara sig? Det obeskrivliga och ofattliga, som fordom andades genom tingen, detta något, som vi kallade den store Pan, vilket likasom med flöjters ljud livade naturens enslighet, detta är borta. Det uppsteg som en dimma ur jorden, lyfte sig allt högre och försvann i rymden. Jag har spårat dess väg. När det övergav Gäa, vart rösten ur den pytiska hålan och Trofonios' grotta allt svagare, ty den obeskrivliga kraften hade lämnat jordens djup och likasom svävade nu över jordytan, inträngande i människoandarne. Därav förklarar jag den företeelse, att världen på en gång uppfylldes av spåmän, sibyllor, magi, teurger, goeter och undergörare, bland vilka Apollonios av Tyana var den störste. De voro förut så gott som okända, men alltid enstaka; nu översvämmade de landen.
N:o 33, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster. Delta utlät, företogs punktvis till afgörande. ]:o Ordinarie räntan. Ilr. Gripenstedt, Joli. Aug.: Jag har i allmänhet en an märkn. att göra emot de flesta bär beräknade inkomsttitlar, och då detta kr den första, på hvilken anmärkn. kan lämpas, så anser jag mig bär böra göra framställning derom. Anmärkn. beslår deruti, att summorna, efter milt förmenande, äro för lågt upptagna. Beviset derpå bemtar jag af de föregule fem årens inkomter. Om jag jemför de af StatsUtsk. upptagne summorna med ett medium af de nämnde årens inkomster, så finnér jag, att delta medium öfverskjuter den summa, som StatsUtsk. uppagit till beräkning af statsverkets inkomster. Delta är hvad som i alla tider ägt rum, och som i alla ti - Den 23 0 c t o 1j e r f. m. 229 der medfört den följden, alt årligen större eller mindre, merendels ganska betydliga öfverskott hafva samlats i Stalscont., som sedermera måst öfverlämnäs ät Riksg:scont. Häraf har den bestämda olägenheten uppstått, att dessa medel blifvit dragna ur den allmänna rörelsen, och onödigtvis blifvit uppburna af de skaltskyldige. Jag anser detta förhållande vara ganska olämpligt, och önskar, att man en gång måtte komma till ett mera sant resultat, d. v. s. att de beräknade inkomsterna måtte närmare motsvara de verkliga. Det medelbclopp, hvartill ifrågavar. inkomster under åren 1838—1842 uppgått, utgör 582,540 r:dr, men beräkningen upptager här endast 575,000 r:dr. Skillnaden är visserligen icke särdeles betydlig, men den är dock någon, och vill man antaga den af mig yrkade principen, så bör den äfven här tillämpas. Såsom skäl för den gjorda nedsättuingen, har StatsUtsk. anfört, att beloppet är beroende af markegängsprisen.
S. D. Wid föredragning af Stats samt Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet* den 20 dennes på bordet lagde utlåtande : N:o 4T5> Örn upphörande af mötes Passevolence afgiften eller nedsättning deri, an åg BoruleStånd t det amma böra hvila till dess bemäldte Utskott med utlåtande inkommit, öfver Riksdags fullmägtigen Johan Longbergs och Moses Johanssons, m. fl.s väckte till utskotten remitterade motioner, hvilka med samma ämne anses ega gemenskap. Bihang till R S. S. D. Når nu föredrogs StatsUtskottets den 18 dennes på bordet lagde utlåtande: N.o 595* Öfver anmärkningar vid dess betänkande, om reglering af Allmänna Indragningsst^ten , godkände BondeStåndet det i förstnämnde utlåtande gjorda tillägg, angående besparing af de 2200 Rd. som blifvit anslagne till ko‘tnaden vid utarbetandet af ett förslag i afseende på organisation af Civile Styrelse-Werken ; och lades utlåtandet i öfrigt till handlin» garne. Fran Högl. Ridderska-pek och Adeln, S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af Stats samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens den 16 ststlidne Julii, under N:o 357 1 2 afgifne, samt den 5 dennes på bordet lagde utlåtande öfver väckt motion om Wester och Norrbottens Läns sammanslåen - / Piot. Ut dr. d. 22 Alis. 1825. 7%9 de till ett Län; blef samma utlåtande af Rid derskapet och Adeln bifallet. S. D. e. m. Föredrogs ä nyo och bifölls StatslJtskottets den 31 sisth Julii, under: N:o 378 afgifne, samt den 11 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, i frågan om perrsion till framlidne RiksRådet Liljencranz’* dotter, Friherrinnan Tornerhjelm. S. D. e. m.
Uplästes et ifräu allmänna Beswärsoch Oeconomiä - Utstottet inkommit Memorial af den 29 Zunii, i anledning af Lagmannen Högwälborne Grefwe 64 Den Z Juli!. Grefwe Herr polian k^enninZ Q^IIenborZZ motion, hwaruri Herr Grefwen yrkar förändring uti allmänna Lagens stadgande och särdeles i föreskriften uti n §. af Kongl. Förordningen den - Februarii 1802 om stängsel skyldigheten; tillstyrkandes Utstött» i anledning häraf följande förändring, nemligen: "Hägnad omkring äker, äng ^och planteringar "emot skog, utmark och beteshagar, bör wäl alla "tider af äret i behörigt ständ hällas af dem sä"dan skyldighet enligt denna Förordning tillhör; "dock om sadan stängsel stulle af hwarjehanda or. "saker wintertiden uprifwas eller nedfalla, börden"na felaktig blesne stängsel af den dertill pligtstyl "dige uprältas sist till den i Junii hwarje är: "och ware den, som dessförinnan under winter eller "tvärliden utsläpper sine kreatur utom egen swars"gild hägnad, pligtig, att med dem hälla wallhjon "intill samma tid, och answare efter mätismanna "orbom för den stada, som under den tiden kan "af dest kreatur ä annars äker, äng och betesmark "tillskyndas: samt plikte destutom efter 6 §. uti 9 "Cap. Byggninga-balken, om dest kreatur äfwen "under winter» och wärtiden bewisligen finnas ä "annors ägor, ehwad stada derigenom stedt eller "icke., Detta Memorial, ätföljdt af ett ProkocollsUtdrag innehållande Herr Prosten V^beck8 särstildte anförande, kades pä bordet. Föredrogs ett frän Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstotret inkommit.
Enligt mitt ödmjuka förmenande är tiden inne för Statsmagterna att taga den späda telningen i mera hägn och vård än hittills och öfvergå till ett mera ordnadt nationalförsvar; och tror jag att sådant skulle till en början kunna ske, om det stadgades: att hvarje man, som kan föra vapen, skulle vara skarpskytt från fyllda 20 till fyllda 40 år; att hvarje stad eller socken skulle utgöra en skarpskytteförening med rättighet för flera kommuner att derom förena sig, väl med närmaste uppgift att försvara sitt område, men äfven att i farans stund kunna på Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 53 annat håll disponeras till fäderneslandets försvar inom länets gränser; att Staten skulle hålla instruktörer, som meddelade åt föreningens medlemmar undervisning i militäriska öfningar på söndagseftermiddagar under sommarmånaderna; att Staten hekostade vapen, som sedermera af föreningarne underhöllos i fullgodt skick; att Staten likaledes bekostade ammunition och prisbelöning för målskjutningar; samt att Staten genom sina inspektörer egde kontrollera skarpskyt-te-föreningarnes verksamhet, och slutligen, att beväringsexercisen skedde inom skarpskytte-föreningarne. Jag eger icke sakkännedom för att angifva de mera detaljerade bestämmelser, som erfordras, men en brinnande kärlek till mitt fädernesland och en sann förtröstan till vår upplyste och folkkäre Konungs nitälskan för allt hvad, som kan bidraga till fäderneslandets trygga utveckling, uppmanar mig att vördsamligen föreslå, “att Rikets Ständer ville för sin del bifalla de grunder för skarpskytteidéens realiserande, jag här ofvan framställt samt för sådant ändamål anvisa erforderliga medel; men uti skrifvelse till Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes deråt gifva Sitt bifall samt utfärda de för skarpskytte-idéens utförande erforderliga bestämmelser.® Om remiss till vederbörligt Utskott af denna motion anhålles vördsamligen. Stockholm den 8 November 1865. Sv. Hansson, från Östergötlands län. No 3§. Af Sven linusson från Ostergötlands län, om ändring af allmänna lagens stadganden, beträffande tiden för Härads-rätts sammanträdande, m. m.
Utskottets yttrande härutinnan är godkändt af Borgare och Bonde-Stånden, men ogilladt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvilka sistnämnda Riks-Stånd för sin del bifallit den för bemälde Kammarrätts-råd af Kongl. Majit äskade pensionsförhöjning; och torde vid sådant förhållande denna fråga få afgöras genom omröstning, enligt följande voteringsproposition: »Den, som, i enlighet med Stats-Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden godkända hemställan, anser Kongl. Majlis nådiga framställning om rättighet för Kammarrätts-rådet Carl Printzensköld, hvilken för närvarande uppbär endast den lägre kammarrättsråds-lönen, eller 4,500 R:dr, med pensionsrätt till 3,600 R;dr, att, efter afskedstaeandet från Kammarrättsråds-embetet, för återstående lifstid å allmänna in O ... dragningsstaten åtnjuta årlig pension tiil ett emot 80 procent af den för hvarje af de tre äldste Kammarrätts-råden å Kammar-rättens stat uppförda lön svarande belopp, eller 4,000 R.dr, icke böra af Rikets Ständer bifallas, löstalja ; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns samt PresteStåndets beslut, Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning af Rikets Ständer bifallen » 7:o Treliosjunde punkten, deruti, med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, Utskottet tillstyrkt att Biskopen i Hernösands stift, Doktor Israél Bergman, efter erhållet afsked från nämnda befattning, måtte från allmänna mdragmngsstaten få uppbära en årlig lifstidspension af 5,000 R:dr, är återremitterad af Bonde-Ståndet; men som Utskottets framställning blifvit af öfriga Irenne Riks-Stånd gillad, och frågan således af Rikets Ständer är afgjord, kan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, nämnda återremiss ej föranleda till vidare åtgärd. 8.0
Ty om icke detta vore förhållandet, om icke hos oss ett vidsträckt fält för rörelse och verksamhet i många riktningar ännu läge oupptaget, skulle naturligtvis icke kapitalernas användning och efterfrågan (hvaraf räntan bestämmes) vara så stark som den är, och allra minst skulle, utan en dylik be - 512 Den 27' Maj f. m. tydlig, ja, raan kunde väl stundom säga, oskälig vinst, industrien ofta kunna härstädes — till föga fromma för det allmänna — bedrifvas i en så liten skala, att sådant i andra länder skulle vara en omöjlighet. Jag mäste anhålla om R. o. Ad:S tillgift, att jag så länge tager dess tid och uppmärksamhet i anspråk, men saken är så vigtig, och frågan är så mångsidig, att jag nödgas behandla henne med någon utförlighet; och då densamma icke allenast innefattar grundsatser, sorn beröra landets vigtigaste intressen, utan ock, såsom jag nyss yttrat, efter min uppfattning, utgör en verklig Civilisationsfråga, så tror jag icke heller, att de ögonblick, vi deråt egna, kunna anses illa använda. Jag skall emellertid bjuda till att vara så kort som möjligt, och jag öfvergår nu till den, i början af mitt yttrande, antydda afdelningen af motsidans argumenter, som gå ut derpå, att det är nödigt och nyttigt, med afseende på landets ekonomiska ställning, att genom inskränkningar i deri utländska handeln söka minska förbrukningen af främmande produkter. Den ofta omnämnde reservanten yttrar i detta hänseende (pag. 80): »att, för sig sjelf betraktad, är deri satsen onekligen riktig, att man bör köpa, der man erhåller bästa priset, men vid ordnandet af ett lands ekonomiska angelägenheter får man, efter .mm förmening, icke tillämpa abstrakta satser i vidsträcktare mohn än de finnas passa in med i öfrigt för handen varande förhållanden.» Jag sväfvar här i någon ovisshet, huru reservantens uttryck ang:de »ordnandet» af ett lands ekonomiska angelägenheter rätteligen bör förstås.
blef inte svartsjuk så underligt! Och jag nödgade honom att kyssa dig det gjorde han, men du blef så förvirrad det vill säga: det märkte jag inte då tänkte inte på det nu! sedan heller har inte tänkt på det förr än (Reser sig häftigt.) ord på hela tiden utan bara låtit mig sitta och tala! Du har suttit med ögonen och nystat ur mig alla dessa tankar, hvilka lågo där som råsilke i sin kokong tankar misstankar kanske Hvarför kom du aldrig mer i vårt hus efter den betan? Hvarför vill du inte komma till oss i afton ? låt mig se. Hvarför slog du upp förlofningen? Hvarför tiger du? Du har inte sagt ett tala). (gör min af att vilja 269 DEN STARKARE FRU X. nu fattar jag allt själf! Det var därför och räkningarna! Tyst! Du behöfver inte säga något, för därför och därför! Jaha! Nu stämmer alla sitta vid samma bord som du! till det andra bordet.) Så är det! Fy, jag vill inte (Flyttar sina saker dera tulpaner, som jag hatar, på hans tofflor, för (kastar tofflorna på golfvet) vi Det var därför jag skulle bro därför att du tyckte om tulpaner; det var därlarn om sommaren, därför att du inte kunde lida Saltsjön; det var därför min gosse skulle heta Eskil, därför att din far hette så; det skulle bo vid Mä- var därför jag skulle bära dina färger, läsa dina författare, äta dina favoriträtter, dricka dina drycker din chokolad, till exempel; det var därför åh, min Gud det är rysligt, när jag tänker på det, det är rysligt! Allt, allt kom från dig till mig, till och med dina pas sioner! Din själ kröp in i min som en mask i äpplet, åt och åt, gräfde och gräfde, tills det bara var skalet kvar med litet svart mjöl! Jag ville fly dig, men jag kunde inte; du låg som ormen med dina svarta ögon och förtrollade för att draga ner mig; jag låg i vattnet med mig jag kände, hur vingarna lyftes endast hopbundna fötter, och ju starkare jag tog simmig ner, ner, tills jag sjönk till botten, där du klor och nu ligger jag där! tagen med händerna, dess djupare arbetade jag låg som en jättekrabba för att gripa mig i dina