Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det fanns ingenting kvar af henne mer än ett hjälplöst, vilsegånget barn. – Gud – hjälp mig, stönade hon och ögonen fylldes af brännande tårar, Gud – hjälp mig – Syster, broder – alla hemma – åh, hvarför är jag så ensam i kväll – hjälp mig. Det var alltsammans förnimmelser, som blefvo ord utan medveten betydelse. De inneburo ingen ånger, intet tillbakaskådande med längtan att göra gjordt ogjordt, hon tänkte öfverhufvud på ingenting, tårarna endast föllo, emedan de måste falla, emedan hjärtat bar på outsägligt ve. Det var en lisa att gråta, att stamma hemvarma, gamla ord. Hon kände en trötthet, som nästan var vanmakt. Hon fick en fanatisk åtrå att vara ensam, att stänga sin dörr och kasta sig på bädden och sofva, sofva, sofva. Med ens blef hon så ytterligt gammal i sin själ. Tårarna stannade, och den våta, skälfvande munnen drogs till ett ironiskt, förvridet leende. Hon hade haft ungdom nog, hon, för en stund som denna. Den rann bort under prat och virriga drömmar och fördomar och år och tusen tomheter, som ingen styrka var uti ... Och nu när hon icke orkade, rent af icke orkade ... Aldrig förr hade hon så blickat ned i lifvets underliga djup. Aldrig kom det åter, som gått ... Det gjorde henne så gränslöst ondt om Tore ... Då inträdde han ljudlöst och reglade dörren. Han skyndade fram, men hon sträckte händerna emot honom och kved: – Gå – ack gå. – Min älskade hustru! Hade han icke ögon och öron? – Jag vill hem, jag vill hem, skrek hon vildt, drucken af matthet, den trettioåriga kvinnan, men utan att förstå kväfde han hennes rop i sina armar. Åh, gudomliga dagar i Central Park med kastanjer och valnötsträd i begynnande höstskrud, med varm sol, med en stor gungande tystnad på de golfsläta promenaderna, i dungarna, bland löfverket! De åkte med spårvagn ut tidigt om hvardagsmorgnarna och vandrade omkring i de tätaste delarna, rundt om den lilla sjön med svanarna.
Bandoch Platt-, under | tums tjockt, Bult och Galler, samt sänksmide, rundt eller kantigt, knipp och fyrkant af | tum och derunder, skäroch klippjern, saltpanneplåtar| tum tjocka och deröfver, samt af 12 tums bredd och deröfver. Utskottet har härå föreslagit utförsel-tull till 10 sk. 8 rst. per SkU, som blifvit gillad af 3:ne Riks-Stånd ; men Ridderskapet och Adeln bar nedsatt denna tull till 5 sk., per SkU, och Borgare-Ståndet har serskildt förklarat, alt Jern af sådant slag: skulle förbjudas till införsel. I händelse Ridderskapet och Adeln ej frånträder sitt beslut, lärer votering böra anställas enligt en så lydande proposition: Bevillnings-Utskottets Memorial IV.o 4. g. 21 31:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att utförsel-tullen å Jern af ifrågavarande beskaffenhet skall bestämmas till 10 sk. 8 r:st pr SkU, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses utförsel-tullen å Jern af sistnämnde slag vara bestämd lill 5 sk. p. SkitC. Jern: Plåtar, oförtente, under | tum tjocka, till och med 6 LU. vigt, st Den härå af Utskottet föreslagne utförsel-tull, i4 sk. 3 rst. per SkU, är godkänd af 3:ne Riks-Stånd ; men Ridderskapet och Adelil har ansett denna artikel böra befrias från utförsel-tull, och Borgare-Slåndet har dessutom förklarat, att berörde artikel skulle förbjudas lill införsel. I fail Ridderskapet och Adeln vidbiifver sitt beslut, torde votering ega rum enligt följande proposition: 32: o. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt utförsel-tullen å Jernplåtar af nämnde slag skall bestämmas till i4 sk. 3 r:st per SkU, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses sådane Jernplåtar böra få utföras tullfritt. Jern:
Väl kan man antaga, att en del af dessa under tidens lopp blifvit förstörda, men förmodligen äro de till en del ersatta med nya, utaf hvilka många icke ens äro stämplade, och det Annes således en mängd pannor, som stå utan stämpel och utan försegling, samt således utom all kontroll, förnämligast till följe af den oordning, hvarmed de anbefallda uppmätningsoch stämplings-protokollerna i allmänhet blifvit i landtdistrikterna förda, hvilket också till en del gäller för de större apparaterna. Det första vilkoret för möjligheten, att kunna få dessa pannor under kontroll, är derföre att det ålägges egarne af samtliga dessa redskap, att anmäla dem hos vederbörande tjenstemän inom en bestämd tid, liksom hvar och en, som sedermera kommer i besittning af sådan redskap, eller ock hvar och en som sådana påträffar, måste göra anmälan derom, hvarigenom fullständiga förteckningar till hjelp och vägledning för kontrollen kunna erhållas. Kommissionen måste derföre anse det vara af högsta vigt, att de pannor, som i afseende på lönnbränning äro mest farliga, nemligen de under 400 potter, hvilka också, i enlighet med lagförslaget, ej heller för framtiden äro tillåtna till brännvinsbränning, indragas, och, för att uppmuntra till deras aAemnande, måste kommissionen, i likhet med hvad den 4844 nedsatta kommission påyrkat, föreslå att egarne godtgöras för deras värde, hvarjemte, för alt ej fruktan för straff måtte afhålla dem, som med dessa pannor drifvit olaglig bränvinsbränning, frän att anmäla och aflemna dem, allt ansvar, som för dylikt missbruk kunde träffa deras egare, måtte eftergifvas, såvida anmälan skett inom den bestämda tiden. Derjemte bör utfästas ett lämpligt straff för underlåtande af en dylik anmälan, liksom i lagen bör, för detta fall, upptagas ett uttryckligt stadgande, att dessa pannor skola anses, som hade de blifvit begagnade under en viss gifven tid, för hvilken skatt hade skolat erläggas.
18nsinsatsers konto; b) pBbbxjacle of ullbordnde IBnsiusatsers konto; c) fria gAfvoafdelningens konto, samt d) disponibla hedels konto; och uppvisa dessa olika lconto foljande stallning: A. Faqdlyn 1a~~sinsntsel.s Iconto: Stoclcholms stad .. .. kr. Malmohus Ian .. ...)) 5,028: 33 5,140: 11 Kristianstads 1an D Sodermanlands Ian .. ..:. , ... D ' 7,680: 01 Vesterbottens Ian B 6,802: 67 Ostergotlands Ian 5,OICI: - B.. Piiborjade ofullbordade ~dnsilrsatsers konto .)) 30,168: 08 C. Frin gfifvonzedels konto D 28,328: - D. Dispowibln nzedels konfo .. 8 4,525: 60 Summa kronor 102,763: 80 1: o) 2: o) 3: o) 4: o) 5: o) 6: o) Donationsfonden utgorande en genom anonym gifvare den 3 juni 1890 bildad fond. Credit. BehBllning f r h Qr 1595 ..: kr. Under k e t utbetalta stipendier . kr. 2,000: - Bidrag till forvdtningsarvode for Allmanna Stipendie70: - fonden ... s Behdllning till k 1597 D 32,783: 13 Summa kronor 34,858: 13 BehBllningen ar placerad uti: En af Eopparbergs-Hofors Stigverks-Bktiebolag utgifven fijrbindelse kr. 25,000: - 5 st. Sundsvalls stads 4l / z % obligationer .. D 5,000: - En intecknad sknldsedel .. D 2,400: PB uppoch afskrifningsrakning ..;. Ellen Berg mans Slaktstipendiefond.
Att tillämpa deni på de nuvar. bankerna, vore orättvist, obilligt; ty derigenom skulle de be rofvan de rättigheter, hvilka de genom i laglig ordning utfärdade octrojer nu äga. Detta är något, som jag måste i högsta grad bestrida, ehvad någon lag nu stiftas eller ej. Skulle deremot detta endast hafva sin tillämpning på nya banker, så skulle man derigenom under nuvar. förhållande förebygga alla nya bankers uppkomst. Sådana iiro de stadgandeo, hvilka redan af två Ständ blifvit antagna; med dem kan under nuvar. förhållanden i Sverige ej någon ny privatbank uppkomma. Otvifvelaktig! är äfven, att den lag, som nu kunde åstadkommas, för alt blifva tillämplig på de förhållanden, hvilka i en framtid kunna inträffa, ganska snart skulle kräfva stora förändringar, d. v. s. man hade gjort en lag, som man viii påföljande riksdag nödgades göra om. Detta kan jag för mi 1 del ej tillstyrka. Jag tror att en af Konung och Ständer, nied de högtidliga former, som 87 §:n Reg.Fln bjuder, antagen lag, är ett alltför vördnadsvärt föremål, för att göras till änne för onödiga omstöpningar. Jag skulle derföre för min del vördsammast tillstyrka och anhålla 0111 propus, der - Den 18 Februari f. m. på, att R. o. Ad. måtte, med förkastande af ifrägavar. förslag till lag för enskilda banker, förklara, att R. o. Ad. anser den erfarenhet, som kunnat inhemtas, under den korta tid, som bancobolag här i landet varit etablerade, vara tillräcklig för alt läggas till grund för stiftandet af en ny lag, ulan att R. St., då för närvar, redan ett så stort antal af sådana bolag finnes, som Rikets credit kan medgifva, bos K. M. anhålla, det K. M. intill nästa riksdag ej måtte utfärda något nytt privilegium eller någon ny octroj för enskild bank.
I följd häraf tillstyrker jag Ridderskapet och Adeln att instämma i BorgareStåndets beslut, hvarom ProtocollsUtdrag nyss blifvit uppläst. Herr Hjerta, Gustaf i ]ag är tillen del förekommen af den siste värde Talaren. jag ville äfven föreslå Ridderskapet Och Adeln att instämma i BorgareStåndets bes'ut. jag beder få fästa uppmärksamheten på , hurudant beslutet om inqvarteringen var år 1810. Deruti uttryckes bestämdt , att Städerna skulle efter hand befrias från detta besvär på det sätt , att Staten skulle uppbygga Casserner. Detta har likväl sedermera ej blifvit verkstäldt, och hvad Malmö serskildt angår, hegärde dess Riksdagsman vid 1812 års Riksdag genom en illa framställd önskan blott ett lån titan ränta. Detta misstag begagnades, och Malmö fick ett lån , till uppbyggande af Gademer , som Staten boide bygga, och till och med fick det ej utan mot ränta. Sådant synes böra rättas. BorgareStåndet har äfven yrkat ersättning för några fattiga Städer, som äro fnycket betungade genom deras granskap med fästningtrne. Man lofvade l&io, att tänka på dem, mtn 25,2 Dea 5 September f. nr '. de hafva sedermera blifvit forglömde , eller ock har brist på medel vållat, att de ej kunnat hjelpas. Äfven i detta afseende synes mig den ersättning BorgareStåndet hegart, vara billig. Herr Munck af Rofénfkjöld: I anledning af den upplysning , den siste värde Talaren meddelat i afseende derpå , att Fullmägtigen från Malmö Stad icke skall vid 1&12 års Riksdag bevakat sine Commitenters rätt , får jag nanina , att misstaget härledde sig deraf, att Malmö Discont då var isitt ftor ; och att innevå - narne i den staden då ännu icke förstodo , att 1,ättheten att utgifva penningesummor uppköra »f lättheten att få Lån biträden. Hvad sjelfva saken beträffar, skulle jag önska att få noggrant utredt , hvad orsaken kan vara , att de mindre och fattigare
Förteckning å Rikets Ständers vid 1834 och 1835 årens Riksdag till Kongl. Maj:t, genom Dess Krigs-Expedition, aflåtna underdåniga skrifvelser, jemte Kongl. Maj:ts i anledning deraf fattade Nådiga beslut eller vidtagna åtgärder. 1:0 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 24 April 1834, rörande behofvet af ett sammandrag af gällande Författningar angående knektehållet. Kongl. Maj:t täcktes, vid föredragningen af denna skrifvelse, under den 9 Juni 1887, i Nåder förklara Sig vilja uppskjuta att härutinnan något beslut meddela, intill dess en af Kongl. Maj:t beslutad samling af alla Kongl. Bref och Förordnanden, som angå krigsmagten till lands, hunnit verkställas; hvarefter de af Rikets Ständer nödiga ansedda sammandrag kunde med större lätthet och tillförlitlighet utarbetas. 2:0 af den 24 April 1834» angående tillägg i föreskriften rörande permittering af värfvadt manskap. 1834 den 26 Juli föredragen, och ansågs till någon åtgärd icke föranleda, enär så väl Krigs-Artiklarne och Tjenstgörings-Reglementet innehöllo bestämda föreskrifter i afseende å hvad permitteradt manskap åligger iakttaga under permissionstiden, som ock den nya Soldat-Instruktionen upptoge sådana tillägg och skärpta föreskrifter uti ifrågavarande ämne, att Rikets Ständers i förberörde afseende yttrade önskan derigenom fullkomligen uppfylldes.
Län sig förenat*, och i hvilket Memorial yrkas, att, enär deruti Kongl. Maj:ts och Rikets CommercsCollegii Kungörelser den 2 Maj 1774» oc^ 5 Octon r 1776 gifne, samt genom Kungörelsen af den 14 Juni 1815 förnyade stadgande, att Bark af Ekar, sorn utsynas, skall ä£ Bihang till RiksSt. N:r iéf 114 B*sv. och Ekon. Vtik. Betinkanden. den, 6om utsyningen erhåller, aftagas och hållas Garfvare tillhanda, medför, enligt Riksdagsmannens tanka, störte olägenheter* än nytta, alldenstund Garfvare icke på alla Orter kvinna vara i behof af Barken, i hvilket fall den, sorn verkställt Afbarkningen, haft sitt besvär för intet, hvarför Barken ligger till ingen nyttaj så borde ofvannärnnde Kungörelser i hänseende till dessa föreskrifter upphäfvas, och allt ansvar för försummad afbarkning upphöra. Vid granskningen af denna fråga har Utskottet funnit, att afsigten med den Allmänna Författning, sorn ovillkorligen föreskrifver Barkens aftagande på utsynte Ekar, ostridigt äger till sin grund, att uppmuntra Garfverierna i Riket, och i synnerhet de så kallade Engelska, vid hvilka, likmätigt Kongl. Brefvet den 27 April 1774* och Kongl. CommerceCollegii Kungörelse den 5te derpå följande Maj ingen annan slags bark än Ekbark får vid beredningen nyttjasj och alldenstund, i händelse Ekbarkningen försummades, brist på denna Artikel vore att befara, hvarigenom en nyttig och loflig näring kunde råka i obestånd, och slutligen i lägervall, så anser Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall till upphäfvande af nU gällande Författningar' rörande skyldigheten att afbarka Ekar^ Men då harvid äfvenledes bör komma i betraktande, att Landtmdiinén erhåller behörig ersättning, ej mindre för barkens eget värde, än för arbetet, vid dess aftagande, och Träns* Besa. ooh Ekon. Utsk.
Rättigheten att svedja, som tillförene icke varit egare af frälsejord förunnad, tillerkändes honom uti 14 kap. 4 § Byggniriga-Balken ; och befriades han från återplantei ings-skyldighet af bärande träd. Deremot vann den mindre fullständiga äganderätt lill skatteskogen, som dittills egentligen gjordt sig blott i praxis gällande, nu i lagarne ett uttryck genom de förbud och inskränkningar, hvarmedelst man trodde sig kunna förebygga den öfverklagade misshushållningen med dessa skogar. Så infördes i 10, 13 och 14 kap. Byggninga-Balken förbuden för skatteman att fälla bärande träd och masteträd samt svedja utom hägnad ; och uti 10 köp. 8 § samma balk ålades honom vid vite, att så sparsamt begagna sin skog, alt densamma ej utöddes och hemmanet förderfvades; hvarförutan såväl speciela föreskrifter, angående sättet för skogens användande, som stadgande af böter för missbruk dervid i sistnämnda § meddelades. Likväl blef, med Jägeri-statens vid 1765 års Riksdag beslutade upplösning, dess uppsigt öfver skatteskogen borttagen och anläggningen af torp icke allenast fri, ulan äfven skattefrihet medgifven dessa lägenheter. Dessa eftergifter härledde sig dock sannolikt ej från någon öfvertygelse om skadligheten af de band, som tryckte en viss samhällsklass till åtskilliga gynnade intressens fördel, utan höra med mera skäl anses såsom nödtvungna medgifvanden för allmogens upprepade klagomål. Angående oskift skog, uppmanades Landshöfdingar och Härads-rätter att med all magt påskynda dess skiftande, hvartill hvar och en delegare gafs vitsord; och hvad beträffar de till bergverkens understöd anslagua skogar, voro desse föremål för en särskild lagstiftning.
Intet af folkdiktens kältande tafatthet, bak hvilken man tvingas att tänka sig opejlbara djup af känsla, vidlåder Epistlarnas strofer, i hvilka allt – om också utan kallblodig utarbetning – erhållit den äkta konstens fulländning. Folkskald är däremot Bellman, om man blir det genom att framför allt skildra typer ur lägre samhällslager, människor utan stark individuel reflexion. Men är detta icke snarare en begränsning än en förtjänst? Det är oerhördt att hafva skapat både Hamlet och Falstaff, men af dem båda hvilken ojämförligt högre och viktigare sida af mänskligheten kommer ej fram hos den svartklädde prinsen än hos isterbuken, hur mycket han är Sir John för hela Europa? Hade Bellman blott gjort sina »roliga gubbar», hade han blott varit en genial karikatyrtecknare, en burleskens mästare, en verklig (fast äfven då snillrikare) stamfader till alla dessa poetiskt mer eller mindre tvetydiga ättlingar på vänster hand, som tro sig äga rätt att hylla honom som släktens hufvudman. Det är humoristen Braun, humoristen Wadman, humoristen Sehlstedt och tusen andra humorister, hvar stad har sin, hvar krog har sin mer eller mindre älskvärda. Alla blanda de mer eller mindre tanklöst samman Halmstadlax och fortepiano, alla begå de en gemensam och oförlåtlig synd, den att lasta ett upphöjdt namn, ditt o Karl Mikaël! Ty det är en afgrund mellan Bellman och hans efterföljare. Han ensam har det heliga vanvettet, den gudomliga yran, hans konst är verkligen hvad Nietzsche i våra dagar kallat dionysisk, och den har Dionysoskultens ekstatiska djupsinne. Det sista ordet kan förefalla paradoxalt på en man, som uttryckligen berömt sig af att vara »en herre af mycket litet djupsinne». Ja, tankens djupsinne, det saknade Fredmans sångare så fullständigt, att han, trots sitt geni, mången gång förefaller obetydlig och pueril – men känslan har också sitt djupsinne, och hvar lidelse, drifven till nog högt stadium, har upptäckter och uppenbarelser att lämna, kanske lika märkliga som tankens. Bellmans djupsinne ligger i den djupröda branden af hans lifstörst.
Detta skulle, efter motionärens tanke, lämpligast ske på det sätt, att de, som ej allenast på utländska marknaden, utan äfven inom landet åtoge sig att gå svenska exportörer tillhanda, af Staten härför erhölle ersättning. I sådant syftemål har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå en summa af 8,000 R:dr, hvilka medel borde ställas till Landtbruks-akademiens disposition, att af donsamma, efter samråd med länens Hushållningssällskaper, för ändamålet användas. Utan att underkänna vigten för vårt land deraf, att en dylik export kunde komma till stånd, har Utskottet likväl, i saknad af närmare utredning om medlen för densammas åvägabringande, ansett sig ej kunna motionärens framställning understödja, utan hemställer, att densamma måtte lemnäs utan afseende. Undervisningsanstalter för slöjderna. 50:o. 1 afseende å anslaget till Teknologiska Institutet, 55,500 R:dr, hvilket för närvarande är till en del å extra stat uppfördt, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att detsamma må till hela sitt belopp uppföras å ordinarie stat, under vilkor för föreståndare och lärare att vara underkastade den förändring i tjensteåligganden, som, derest Bergsskolan i Fahlun och den undervisning, som Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. 39 nu vid högre artilleriläroverket å Marieberg meddelas civilingeniörn1, framdeles till institutet förflyttas, deraf må kunna blifva en följd.
Gr. Gyldenstolpe: Det förundrar mig att man påstår, det jag vill gynna utländsk tillverkning af bränvin, då jag för befordrandet af den inhemska, tillstyrker ett skydd af 12 sk. kannaD. Kallar man detta för att gynna den utländska tillverkningen, så förstår jag icke Svenska. Öfverläggningen ansågs härmed fulländad, och efter först till bifall å Utsk:s yttrande, och sedan till återremiss, framställda propos:r, som besvarades med blandade Ja och Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, det han ansåg den sednast å återremiss framställde propos:n besvarad med öfvervägande Ja. Gr. Gyldenstolpe och Hr Hjärne begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voler:s-propos.: Den sorn bifaller den punkt af Bevilln:sUtsk:s Mern. JYH 30, som innehåller yttrande om Hr Henschens förslag rörde pram ier vid utförsel af bränvin, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot nämnde punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. Vid voteringens slut och sedan jemväl den först undantagne och förseglade voteringssedeln blifvit öpnad, befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 12. Nej — 13. Föredrogs ånyo Frih. Rehbinders, Fredr. Wilh., den 30 och 31 sisth Okt. på bordet lagda hemställan om en inbjudning till de öfriga RiksSt:n att deltaga i R. o. Ad:s beslut, ang:de 4:de §:n 3:dje mom:tet af det uti Lagötsk:s Utlåt. JM 48 frarnstäldta förslag till förordn. ang:de stöld och rån. Hr Carleson, Edv. Henr.: Då LagUlsk:s Betänk. M 48 hos de 3:ne öfriga Stånden lärer vara föredraget och afgjordt, hemställer jag om det icke vore lämpligt att, innan förevar:de inbjudning företages, afvakta prot.-uldr. öfver Ståndens beslut.
Pysen hade lagt sin arm kring flickans lif, och der stodo de, tryckta mot hvarandra, och skrattade, medan deras klara ögon nyfiket tittade sig ikring. Kurt lyfte handen till pannan och böjande sig ner mot Hedvig, hviskade han med bedjande, tungsint röst: »Lyckliga barn Denn jene himmlischen Gestalten, Sie fragen nicht nach Mann und Weib.» Hedvig teg. Och hon var så vacker, der hon satt i sitt soffhörn, det var ett sådant gladt, obekymradt, besjäladt lif öfver hela hennes ansigte med leendet kring den halföppna munnen, och det ljusa glittret i ögonen, att han kände sig helt skamsen öfver sin tanke. Hon var af annan lera än han, bättre lera, tänkte han. Och vördnadsfullt, som tillgiftäskande tog han hennes hand, i det han sakta hviskade henne i örat: »Välsignad du bland qvinnor!» Men då kom turen till henne att rodna, då hon hörde hvilken outsäglig, kärleksfull aktning, som gaf sig uttryck i hans ord. Och hon sänkte hufvudet och blygdes. »Välsignad bland qvinnor,» hann Kurt än en gång upprepa ... »Ja, jag påstår nu, att han alldeles missuppfattat sin uppgift. Nå, jag såg nu Got i samma roll på théâtre français i våras.» Det var en afdelning gäster, som under högljudt samspråk inträdde. Inne var julafton, och dess sedvanliga, ifriga färdsel, dess skojfriskt stojande sorl brusade i höga vågor genom Stockholm. Himlen var hög, skyfri, ljusblå, och solskenet föll så lysande klart öfver vecken i den hvita högtidsdrägt, som staden, helgen till ära, iklädt sig, att den blåskiftande snöglansen nästan bländade ens ögon. Hvarje spira, hvarje gafvel, ja hvarje takpanna syntes så tydligt, och alla linier och alla konturer framträdde i dag så förvånande säkert och bestämdt gent emot det omgifvande kantljusets skarpa sken.
IndragningsStaten efter erhållet entledigande; ll:o ronde anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarne inom Riket, samt utgifvande af derpå grundade kartor; 15:o ang:de indragning till Kronan af det Kronolänsmannen i Sunnerbo Härads sydöstra distrikt på lön anslagna bostället Bökhult Södre-gården N:o 5, mot kontant ersättning till boställsinnehafvaren; 13:o ang:de anslående af ett mantal Låstad Jägaregården jemte */16 mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi af Skaraborgs Län; 14:o om anslående af 3/* mantal N:o 1 Törnestorp till boställe åt Kronofogden i Höjentorps fögderi af Skaraborgs Län i st. f. nuv:de Kronofogdebostället ett mantal N:o 8 Stentorp Frälsegården ; 15:o ang:de åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår; 16:o ang:de öfverlåtande åt Strömsholms nya KanalBolag af eganderätten till en jordrymd från Strömsholms Kungsladugård och Stuteri; 17:0 i fråga om kostnadsfri uplåtelse af Kronan tillhörig jord åt Gellivare blifvande Bolag för anläggning af en jernväg emellan Gellivare malmfält och Bottniska Viken; 18:o ang:de uplåtande af en Halmstads Slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för ett nytt tullhus i nämnde stad; 19:0 i fråga om utbyte af Häradsskrifvarebostället Hagebohl, V2 mantal, emot 7/16 mantal Kålshult i Östra Härad af Jönköpings Län; 20:0 ang:de försäljning af Sex Länsmansboställslägenheter i Malmöhus Län; 21:o ang:de användandet af de på anslagen för Nockebyoch Drottningholms-boarnes ombyggnad upkomna öfverskott; 116 Den 5 November. 22:0 ang:de uphörande af den s. k.