Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— För år 1840 • . 352,134:36. 7. Dito i Mars 1843, och för år 1841 . 772,207:15. Dito i November 1843. Då Rikets Sländers sednast församlade Revisorer uti sin Berättelse, sid. 15—19, fullständigt uppgifvit, hvad sorn förekommit och blifvit tillgjordt, i afseende på verkställigheten af Rikets Ständers beslut, rörande öfver lemnandet till Riksgälds-Contoret af Manufactur-Discontens ärliga behållna 'vinst , Kongl. f. d. Nummer-Lotteri-Inrättningens tillgångar och Kongl, f.d. Cancellie-Styrelsens Handcassas capitalfond samt återstående afbetalningarne å Tackferns-Bergslagens lån (Reglementets 119—122 £§), så skulle anförandet härstädes af de, i berörde hänseenden, vidtagna åtgärder, samt resultaten deraf, endast komma att innefatta ett upprepande af hvad redan blifvit till Rikets Högloft. Ständer inberättadt. Fullmägtige anse sig således jemväl, rörande dessa ämnen, endast böra hänvisa till ofta åberopade Berättelse. Angående Riksgälds-Contorets ä Banken ägande creditiv. (Reglementets 125 §.) Under hela den sedan sista Riksdags början förflutna tid, har delta creditiv icke varit begagnadt mer än under 4 månader, nemligen från Början af December sistlidet år lill början af April innevarande år; varande detsammas anlitande under dessa månader hufvudsakligen föranledt af de redan förut omnämnde ansenliga uttagningar å Statsfyllnadssumman, som vid sistlidne års slut och detta års början förekommo. Angående anskaffningen af de, för Riksståndens och Utskottens behof, linder instundande Riksdag erforderliga skrifmaterialier, m. m. (Reglementets 165 §.)
Prat. 1856 § 1857. 7 Sand. 1 Afd. 14- Haft. 4 26 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 32- Af ärfd fast egendom å landet eller i stad, ina man ej genom testamente bortgifva mer än hälften, der bröstarfvinge lefver efter. Finnes ej bröstarfvinge, må man all egendom i testamente gifva. Genom antagande af detta förslag, hade Utskottet äfven undgått nödvändigheten att ifrågasätta upphäfvande af 12 § af Ridderskapet och Adelns privilegier den 16 Oktober 1723, angående dispositions-rätt öfver aflinge-fastighet i stad; hvaremot, om, på sätt äfven ifrågasatt blifvit, ett slikt upphäfvande icke skulle ega rum, utan privilegierna qvarstå, det åsyftade ändamålet, att erhålla en för alla lika testamentslag, icke vinnes, enär, i sådant fall, Ridderskapet och Adeln skulle komma att ega en vidsträcktare testaments-rätt än landets öfriga innevånare. I fråga om börds-rätten instämmer jag i Herr Wetterbergs reservation.» Af Herr Wetterberg: »Emedan de inom Riks-Stånden, i anledning af LagUtskottets Betänkande N:o 13, rörande testaments-rätten, förda diskussioner ej gifva hopp att de åsigter, som förekomma i min vid samma Betänkande fogade reservation, vinna afseende hos majoriteten, har jag, efter återremissen, inom Utskottet biträdt det af Herr Kistner här ofvan framlagda förslag och instämmer således i hans reservation; och då Lag-Utskottet bibehållit börd inom vissa slägtleder, finnér jag ej något giltigt skäl för Utskottets förslag derom, att börd ej skall vara tillåten, der jord säljes lill bördeman.
Kylingareds. Nyi kyrka,Utvängstorps, Sandhems. Brandstorps o. På hvarje person belöper Beräknad spannmålsproduktion utöfver den Örliga konsumtionen. Beräknad konsumtion Län och Distrikter. fast mark. 05 Cl, ©’ CL Af hela arealen. Af odlad jord. utöfver den årliga produktionen. Tunnland. % Tunni. Tunni. Tunnor. Tunnor. Enåsa, Färeds, Hassleds, Eks, Ullervads, Binnebergs, Frösveds och Låstads s:r 98611 31,3 7,0 2,2 30000 Wadsbo härad: Nora härad: Nora och Jernboås s:r d:o d:o Hjulsjö Nya Kopparbergs härad Lindesbergs härad Fellingsbro d:o Ervalla och Fellingsbro s:r d:o d:o Näsby s:n . Glanshammars d:o Ringkarleby s:n d:o d:o Lillkyrka och Glansham - mars s:r d:o Örebro d:o d:o Ödeby och Göthlunda s:r d:o Mosjö, Gräfve och Hofsta s:r d:o Axbergs, Ekers, Ånsta, Längbro, Almby, Täby, Winteråsa, Tysslinge och Kihls s:r Lekebergslags d:o Edsbergs d:o d:o Grimstens d:o Hardemo Sundbo Kumla d:o d:o Skyllersta d:o d:o Askers Städerna . d:o Hidinge, Knista och Eds - bergs s:r d:o Tångeråsa s:n d:o Skagerhults och Qvistbro s:r d:o Hackvads och Wiby s:r d:o Bodarne s:n . d:o d:o d:o Kumla s:n . d:o Halsbergs s:n . d:o Lerbäcks s:n . d:o Norrbyås, Gällersta och Ekeby s:r d:o Skyllersta s:n . d:o Svennevads och Boo s:r d:o ings Län. Kinda Ydre härad d:o Areal fast mark. Areal c CO ai C På hvarje person belöper
Majit i Nåder ville låta det ifrågavarande förfarandet utan vidare påföljd förblifva; Alltså finnér jag det böra bero vid den föreställning, Widin sålunda redan erhållit, samt något ytterligare ansvar i detta mål icke kunna honom ådömas. ”Då Justitieombudsmannen uti slutpåståendet yttrat sig ej finna anledning emot KommendörKapitenerne Kreuger och Servais samt AmiralitetsKammar-Rådet Elers fullfölja talan i sjelfva saken, utan blott hemställt, huruvida dessa Ledamöter, de der, vid fullgörande af Kongl. Majits den 24 Februari 1887, Förvaltningen af SjöÄrenderne gifna Nådiga befallning att insända alla till denna sak hörande handlingar, underlåtit anmäla, att Förvaltningens Protokoll för den 19 Januari nämnde år blifvit, efter dess justering, förändradt, borde för en sådan underlåtenhet till ansvar fällas; finner jag någon vidare pröfning, hvad desse Ledamöter angår, icke erfor - R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. 79 dras, än att förklara, det den af Justitieombudsmannen framställde anmärkning icke kan för dem lill något ansvar föranleda.” Heinr, Excellence Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad utlät sig: ”Lika med Högste Domstolens Ledamöter finner jag Grefve Cronstedt hafva i Embetet, såsom Chef för Förvaltningen af SjöÄrenderne, märkligen sig förbrutit; men då hvad honom till last ligger icke härledt sig af elakt uppsåt eller af egennytta, och utom tryckningskostnaden ingen skada genom hans felaktiga åtgärd uppkommit, utan tvärtom de fleste i Reglementet, hvilket icke varit af Kongl. Majit undertecknadt, af honom gjorda rättelser och tillägg, blifvit i det sedermera omtryckta och af Kongl. Majit underskrifna Reglementet införda; anser jag mig icke böra ålägga Grefve Cronstedt, som redan blifvit af Kongl. Majit från ChefsEmbetet i Förvaltningen skild, högre ansvar, än att på Ett års tid mista dess innehafvande ConlreAmiralsEmbete med thy åtföljande lön, samt ersätta tryckningskostnaden.
A någon telegrafstation får n i bäst reda på, när dylik kurs k o m m e r att a n - ordnas samt tiden för anmälningen. AH. Sätt ett par s m å glas m e d u t - spädd svafvelsyra mellan fönstren, så hålla de sig klara, både i eldade och oeldade rum. AU. Köp Bröstoch lungsfeyddare, ii bästa medel för att undvika fä lunginflammation och lungkatarr. Säljas i 4 storlekar, för barn 2 ä 2: 50 pr st. och större 3 å 3: 50 pr st., expedieras mot efterkraf af våga vi rekommendera vår fabrik, som är den största i sitt slag inom Sverige. V i emottaga till behandling: Allt slags färggods: Allt slags beredningsgods: tyger till pressning, dekartering, skärning, valkning och fullständig beredning; schalar och filtar till valkning och ruggning m. m. Oscar R y d s t r ö m, Eskilstuna, rieeq 12212) Obs.! Dessa lungskyddare hafva visat sig mycket nyttiga, ja, t. o. m. hindrat svåra lungåkommor. (G. G o d lefverkorf erbålles, o m godt oxkött, ej f ö r mycket kokt, hackas, sedan det något svalnat, och ppädes under hacknirgen rätt ofta med god buljong. N ä r det är hackadt, iläggas först rifven, kokt o x - eller kalflefver och tärningar af kokt kallt speckfläsk, sedan tillkommer salt och peppar efter smak. Korfven stoppas i raka skinn mycket hårdt, sys ihop och lägges i kokande vatten att få ett uppkok, hvarefter den upptages och lägges genast i kallt vatten för att fort stelna, u p p - tages och förvaras sedan på kallt ställe. Eka. F ö r att få grädde tjock och till skum tagas en eller ett par knifsuddar pulv. g u m m i dragant (köpes på apoteket for 10 ö r e); detta vispas i grädden (man upplöser det dock först i litet kokhett vatten). J u mera grädde m a n har, dess mera får m a n taga af gummidraganten.
Då emellertid Eders Kongl Majit, på sätt äfven Kammar-kollegium i underdånighet anmärkt, icke emot innehållet af 77 § Regeringsformen lärer kunna utan Rikets Ständers bifall förordna om de ifrågaställa åtgärderna, hvilka afse att utan odlingsskyIdighet afhända Kronan mark, så hemställer jag i underdånighet, att uti den af mig föreslagna nådiga Proposition till Rikets nu församlade Ständer framställning måtte göras jemväl angående detta ämne Sedan jag härmed i underdånighet framställt mina åsigter angående det sätt, hvarpå Kronan hädanefter bör dispooera öfver den mark, som i de norra länen icke af odlingen upptages, utan bör för skogsvext besparas, måste jag särskildt yttra mig angående de åtgärder, som jag anser böra vidtagas för bevarande eller användande af den vexande skogen. Lika med Kammar-kollegium anser jag, att all den skogsmark, öfver hvilken Kronan eger att disponera, bör hållas öppen för utsyning, intilldess att densamma genom odling eller eljest på grund af gällande författningar öfvergår till enskild egendom. Enligt de af mig uttryckta åsigterna skulle äfven de marker, som tillfalla hädanefter anlagda nybyggen, eller under föreslagna vilkor eljest upplåtas åt enskilde, äfvensom de åt sågverken mot skogsränta utbrutna områden likaledes komma att lyda under utsyningsförfattningarne. Då utsyningen sålunda komme att hädanefter ega en vidsträcktare tillämpning och större betydelse än hitintills samt de gällaude utsyningsförfattningarne, hvilka på olika tider tillkommit, sakna nödigt sammanhang och fullständighet, har jag ansett af behofvet påkalladt att, på sätt Skogsstyrelsen och Kammar-koliegium föreslagit, en ny allmän utsyningsförordning utfärdas, och jag går härmed att i underdånighet redogöra för de grunder, på hvilka jag, vid jemförelse af gällande bestämmelser med Skogsstyrelsens och Kammar-kollegii utlåtanden samt enskildes framställningar i ämnet, ansett att en sådan författning bör byggas.
Utskotten veterligt, ej eller någonsin varit å deras sida ifrågasatt; om det likaledes ej kan bestridas, att den indelta Infanteristen, 40 Stats-sarnt Allm.Bc&v.o.Otc. Vtsk.Uti, N:o 7a. från det ögonblick han i krigstjensten ingått och derigenom iklädt sig den förbindelse, att till Rikets försvar bidraga, som ursprungligen och i äldsta tider personelt ålecat hemmansegaren eller den nu varande Rotehållaren, har rätt att af denne sistnämnde erhålla hvad till hans nödtorftiga uppehälle erfordras, hvaraf åter följer, alt Rotehållaren, directe eller indirecte , alltid . blifver den, sorn måste bekosta Soldatens proviantering under de anbefallda vapenöfningarne} så måste ock, i Utskottens öfvertygelse , de härom träffade Contraet i sin helgd bibehållas, och en tunga, som, om densamma ej kan sägas vid jorden fästad , dock är oskiljaktig från egandeeller brukande-rätten af de hemman, sorn till ordinarie rotering äro indelte, och i köp eller andra afhandlingar om dessa hemman varit beräknad , icke utan orättvisa kunna öfverflyttas på öfrige medborgare-classer i samhället, hvilka, hvar och en för sitt yrke eller rörelse beskattade, måste anse sig främmande för allt deltagande i rustningsoch roterings-besväret samt de dermed, från «1 ess första inrättning, förenade åligganden, Uland de samhälls-classer , hvilka i synnerhet skulle ega fog att öfver denna nya anstalt sig beklaga , framställer sig i första rummet Rustoch Rotehållare, vid det ständiga Båtsmanhållet. Enligt hvad i det före: Stats-sami Allm.Besv.o. Oec. Utsi. Vtl.Nto 7 a. 41 gående är visadt, ega desse Rustoch Rotehållare i allmänhet ingen förbindelse att matsäck och drickspenningar sina Båtsmän tillhandahålla, liksom att dem, vid inträffande cornmenderingar, fortskaffa.
''Idet följande barockså all nödig frihet "blifvit föräldrn-undervisningen inrymd." Nåväl! detta hör till premissen, huru är nu tillstyrkandet? När man öfvergår dertill, så finner man, att de föräldrar, som vilja besörja sina barns uppfostran hemma, skola vara pligtige alt gifva dem kunskaper i sådana delar, som de sjelfve icke äga. De skola uppfylla hvad i 7 §:n stadgas, de skola lära dem biblisk historia, qunluor species, försvarlig färdighet i Svenska språkets rättskrifning, kännedom om det allmänna i fäderneslandets historia och geographi; de skola lära sina barn första grunderna i naturveltenskaperna och kyrkosång. Jag frågar nu, jag förbehåller mig rättigheten att undersöka, huruvida detta kunskapsmått är nödvändigt för den stora del af allmogen, hvars barns öde det är alt söka tjenst hos andra, och framförallt, alt genom handarbeten förtjena sin föda. Men nu ber jag få fasta uppmärksamheten på det föreslagna stadgandet i 8:de §:n, nemi. alt barn, som hemma njutit uppfostran, skola i alla ofvannämnda läroämnen undergå examen tillsammans med skolans barn, hvaraf följden är, att när de befinnas okunniga i dessa delar, hvaruti föräldrarne icke varit i stånd att lemna undervisning, blifva barnen fråntagna föräldrarna och satta i skolan. Detta är för mycket! — Men nu begär jag egentligen uppmärksamheten på sjelfva den motsägelse, som ligger mellan premissen, deri Utsk:n säga sig hafva lemnat all möjlig frihet för föiäldra-undcrvisning, och detta bestämmande, som sedermera tillkommer, och hvilket fullkomligen tillintetgör den i premissen lofvnde friheten. Kan det vara lätt, eller öfverensstämmer det med Svenska folkets urgamla begrepp om föräl - Den aa Juli f. m. föräldraväldets helgd? Ma det äfven tillåtas mig att fästa uppmärksamheten på sjelfva kunskapsmåttet; äfven der förekommer en uppenbar motsägelse. Ändamålet är, som Utsk:n säga, att barnen åtminstone må kunna öga det kunskapsmått, hvarförutan de icke kunna uppfylla sin bestämmelse eller fullgöra sina pligter.
Genom Nådig Remiss den 21 sisth Januari har Kongl. Majit till Riksens Ständers Statsutskott öfverlemnat Löjtnanten 1 Arméen L. Thorsells underdåniga ansökning alt utbekomma sitt hos Siats-Verket innestående Expektansarfvode för år 1815 50 R:dr och för år 181 ft 66 r. hvilket linn försummat att uttaga inom den I Kongl. Kungörelsen den g December 1813 föreskrifna tid. Till svar å denna Nädiga Remiss få Rik. sens Stander i underdånighet anmäla, att, då ^Löjtnanten Thorsell icke skall hafva erhållit den af General-Adjutanten för Armeen genom utfärdadt Cirlculär-Bref om Expektans-arfvodets beviljande meddelnte underrättelse så tidigt att han varit i tillfälle iakttaga hvad åberopade Kongl. Kungörelse stadgar och förmår, samt det enligt Kungörelsen ankommer på Riksens Ständer huruvida fordringen icke destomindre ina godkännas till betalning, vilja Riksens Ständer bifalla, att ofvannämnde Arfvode 116 R:dr 32 sk. må Thorsell godtgöras;, och skola framdeles dertill utse nödiga medel. Riksens Ständer framhärda etc. Uppläst o. godkänd hos Ridd. o. Adeln d. 12 Mars 1818» Preste-Ståndet d. 12 Borgare Ståndet d, 12 — —■ Bonde-Ståndet d. 14 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelee om Expektans-arfvode och Ackordsersättning för öfversten Silfversköld.
Lag, som ännu är gMen ar den, alt förord bryter L gSkulle Styrande eller Lagstifta de Måklén ingä i d kallie vm ywarje enskilt mans hushällning och »r-stränka dest frig wista, sä kunde ock ä »öresttiswaS aktman ock med warm hand singe girwa der ena barnet mer än det andra, icke kfwa öswerfl'diyare, än att man kunde lemna sina estrrkommande ett nr ständigt ars, mycket annat alt iörtiga, hwari» gknvm man synbarlig-n ställe komma unter Domarens och Embetsmanneuö Föu-'m deist -p, aa;6 4§8 Den 9 Januarii. hwars walde kraftigast befordras genom mssranknmgar och derxä följande rättighet lii! diepenser, deremot sär man wät mcdgifwa akt dä en Cosmopolil ingen warm tänsta äger lör Fäderneslan, ber, eller det land han, bor uti, utan blott ränker pä sin egen perion, hwar han mär bäst dit stöttar han, ser han sitt land r sara, längt strän att medwerka kil! d st räddning, öfwcrgifwer han btt genast ock stöndar undan stormen. Sä är FideiCommissarie» juft motsatsen as CosmopolikLa, och l samma grad gagnelig siw Fosterlandet, lvm den sednare ogagnelig; hus interesse är sä nära förenar med Statens, att betz olycka ar hans under, räng, hwarsvre, vm han annars icke är slagen med blindhet, ingen uppoffring anses sör stor, för att frälsa Skaten frän undergång.
Föredrogs å nyo och bifölls Stats Utskottet; den 4 dennes under N o 4.72 afgifne, samt den 16 derpåföljde e. m. på bordet lagde utlåtande, i anledning af Cassetiren Israel Tingbergs ansökan, om afsked med pension. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af ConstbutiomUtskottets den 6 dennes under N o 48 aflåtne, samt den 11 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande åukilltge Grundlugsändringsförslag, Trot. Utdr. 4. 21 Septtmb. 1823. loll åsyftande Rikcdagsärendernas skyndsammare gäng 5 fann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial, i anledning af Grefve Hårds, Cail Gustaf, dervid gjorde anmärkning. hvilken Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tanka, till Constilution.Utskottet åteivisa. S. D e, m, Föredrogs å nyo och biföll? BevillningsUlskottels den 15 dennes under I\:o 39 nflåtne, samt den 18 derpåföljde e. m. pä bordet lagde Memorial, med förslag till en förändrad Tariff för Husbehofsbranvinsbränningsafgiften. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af Statslltskottets ei mindre den 26 istlidne Maji under No c 09 afgifne, samt den 6 deipå följde Junii e m. på hordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj ts Nådiga Proposition, om afskrifning för ett quantum Råg, användt till brödbakning åt Hufvudstadens fattige; än ock den 4 dennes under N o A o mvddeldte, samt den 16 derpi följde på bordet lagde, tu låtande, öfver de vid förenämnde Betänkande gjorde anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt. att berörde Betänkande gilla; likväl med det tillägg, att Riksens IO 12 Prnt 17:dr, d. 2* Scptltnh. 1823.
Hon visste ej, huru länge hon hållit på med omvexlande böner och bibelläsning, men då hon lade ifrån sig sin bibel för att kläda af sig, började föremålen därute i den stora salongen, som under några timmar höljts af majnattens skymning, att skarpare och skarpare framträda i vårmorgonens ljus.Ett lif i strid för folkens frihet. Det är tvifvelsutan egendomligt att recensera en skrift fyra år sedan den utkommit. Någon recension eller ens anmälan afse vi ej heller. Men genom en egendomlig tillfällighet har jag först nu fått göra bekantskap med en liten monografi öfver en man, med hvilken jag i min. barndom var bekant, och hvars minne hos mig som hos andra, " som personligen kände honom, näppeligen någonsin skall förblekna. Personens namn var Maximilian August Myhr-berg, och monografien benämnes » En finsk krigares lefnadsöden » af professor I. Krohn (Borgå 1887). Jag var som jag sagdt i min baradom personligen bekant med denne märkvärdige man. Som flera af mina anförvanter utgjorde hans intimare vänner, är jag i tillfälle att komplettera den gjorda framställningen af hans lefnad med några detaljer. Det var, såsom biografen äfven anmärker, icke lätt att, rörande hans förflutna lif, aflocka honom några muntliga meddelanden. Någon gång lyckades det, dock med mycken förbehållsamhet och aldrig rörande vissa perioder i hans skiftesrika lefnad, särskildt hans deltagande i polska upproret. Ännu obevekligare var han gent emot de uppmaningar, som ofta ställdes till honom att i form af memoarer sprida ljus öfver sina märkvärdiga, säkert mer än man tror iflera världshistoriska händelser djupt ingripande lefnadsöden. Han hatade ingenting så djupt som att gå och gälla, som skrodör och skräflare och svarade alltid på sådana uppmaningar: » Man skulle icke tro mig.
Skogman i afseende på prot. af d. 5 Mars, ansåg jag mig, på nyss anförda grunder, ej få bedöma hans rådgifvande, utan blott contra-, signerandet; på lika sätt, att, när jag voterade öfver 107 §:s, ansåg jag mig ej berättigad att till pröfning upptaga, huruvida Statssecret. i sina rådslag hade iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, utan betraktade mig såsom inskränkt till afseendet på, huruvida banklagsförslaget och motiverna dertill för öfrigt voro med vederbörlig skicklighet och sorgfällighet utarbetade. Just häraf följer likväl för mig skyldigheten att, oaktadt Hr Statssecretrs åtgärd är af Utsk., och mig inclusive, för R. St. lillkannagifven såsom felaktig, likväl icke kunna här understödja ett Ståndets beslut, att Rikets väl anses kräfva en på denna anmärkning grundad underd. anhållan om samrnp embetsmans entledigande. Vid ett sådant beslut måste nemi. komma i betraktande, att en mindre sorgfällig redaction är ganska vådlig af förordningar, dem Konungen i Statsrådet utfärdar, men icke pä långt när så farlig för Rikets väl vid propositioner, der ännu en ytterligare noggrann pröfning kan förväntas. Jag har aflemnat min reservation och yttrat, huru jag ämnar rösta, i fall votering blir i frågan om anmälan hos Konungen; men för att ej oftare behöfva begära ordet, önskade jag nu äfven få anföra något om min åsigt af 107 §. och den betydliga skillnaden emellan dess föreskrifter för Constit.Utsk. och för Ständerna. — Det har ofta varit sagdt under förra riksdagar både i plena och i Utsk., ofta äfven inom nuvarande Riksdags Constit.Utsk., att 107 §:s sladganden från början afsågo en hel embetsmannabefattning eller en hel gren deraf, och att dess användning på enskilda fall vore ett sedermera tillkommet missbruk.
Skulle afdelandet ha berott på de sistnämnds, s&amp; hade det varit enklast att satta gränsen vid 1848, då hennes mera konstnärliga verksamhet ar slut, då de sociala intressena och längtan efter beröring me6 mäniiiskor ha kommit till fullt genombrott och drifva henne ut på resor. Von &amp; vanten har i sin ypperliga uppsats om Fr. Bremer i Nordisk farniljebok pointerat denna grans och framställt s Sy skonlif P såsom betecknande öfvergången. Visserligen iir det så, att äfven de mest sorganiskar periodindelningm måste förefalla mekaniska inför den miinskliga utvecklingen, som på intet område vet af något sprang. Och det kvantitativa förhållandet mellan försts och andra bandet i ena bok ar en formsak, som har sin egentliga betydelse för symmetrien p&amp; v&amp;ra bokhyllor, ' en symmetri som kunde ha ansetts mer %n lofligt tillspillogifven, om ett sarskildt band hade ägnats M en jämförelsevis sk kort tidrymd som de sista B7 &amp; ren af Fr. Bremers lif. Och likväl slculle en siidan indelning kanske ha kunnat göras, utan att förhallandet mellan de biida delarna blifsit allt för oproportionerligt. Som det nu ar, ha, de ymniga utdragen ur brefväxlingen med B6klin under 30- och 40- talen p&amp; sina stillen gjort skildringen väl uttinjd; medan däremot de sista häftena med deras korta repetitionskurs ur de tryckta resebeskrifningarna ofta förefalls allt för summariska. Ingen kan förneka den ofantliga betydelsen af dema brefväxling. Det %r ju framför allt den, som axtt boken i stånd att låta Fr. Bremers inre utveckling framtriida i klarare belysning, %n hvad niigonsin förut varit fallet, och dasigenom gjort; arbetet epokgörande för uppfattningen af hennes personlighet. Men profbitarna därur skulle ha kunnat sammandragas utan fara för fullstiindigheten, om de har och dar frsmtradt mera refererande %n i form af direkta, citat.