Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
PresteSt:s i detta ämne, enligt ankommet prot.utdr., fattade beslut, innehållande: ”Hvad Ulsk. å sidan 29 af betänk, tillstyrkt i afseende på kyrkoböckers förande, blef af Ståndet gilladt; deremot förklarade Ståndet, att det ansåg utfärdandet af den författning, hvartill Utsk. i slutet af betänk. lemnat förslag, vara obehöflig!, enär PresteSt. vid slutet af sistförflutna riksdag i dess lill Rikets consistorielutfärdade circulär gått i författning om vidtagande af den åtgärd, som med nyss berörde författningsförslag afses.” liivon Hartmansdorff: Den ifrågavar. föreskriften uti Cleri Comitialis circulär vid förra riksdagen lyder sålunda: ”l:o Alt utdrag utur kyrkoböckerna öfver födde, vigde och döda efter slutet af hvarje år verkställes, upptagande följande uppgifter, nemi.: utdraget af dopboken: uppgift å barnets namn, dagen då det föd - Den 14 December f. m. 361 lies och döptes, samt föräldrarnes namn, yrke och hemvis; utdraget af dödslängden: uppgift å den allidnes namn, hemvist, dödsdag och ålder, hvarjemte för minderårig person uppgifvas föräldrarnes namn och yrke, samt för äldre person dess yrke, äfvensom gifta eller ogifta tillstånd; samt utdraget ur vigselboken: uppgift å contrahenternes namn och hemvist, vigseldagen samt brudgummens befattning, äfvensom brudens, såvida hon ej vistas i föräldrarnes hus, hvilkas namn, så vidt ske kan, böra uppgifvas; — 2:o att desse utdrag besörjas af pastor, som i de församlingar, der comminister finnes, må dertill begagna den sistnämndes biträde; — 3:o att utdragen ur förrberörde kyrkoböcker komma att förvaras på de ställen, hvarom biskop och consistorium, efter locala förhållanden förordna eller hvarom på prestmöte i stiften öfverenskommes och beslutes; — 4:o att biskop och contractsprost, vid skeende visitation, beträffande ifrågavar. utdrag, hafva den tillsyn och anställa den undersökning, som, i afseende på andra pastorns åligganden dervid ifrågakommer.”
B:co; att med detta understöd och med Stadens egna, tid efter annan ökade, tillgångar, Hamnarbetet blifvit fortsatt till år 1816, då Byggnaden eldigt Het änkan deni 5o5 enligt, elen faststälde planen ansågs vara full färdig, sedan kostnaden derföre uppgått till cn summa af 78,400 R:d. 32 sk. B:co; men att tvänne år derefter knappast voro förflutne, innan det befanns att hamnen dagligen uppgrundades, oaktadt tvenne Mudder-verk oupphörligen begagnades, då årstiden sådant meclgaf; att lill afhjelpande af detta onda, som med fullkomlig förstöring hotade det redan med så mycken kostnad verkstälda arbetet, en ytterligare byggnad funnits nödig från vestra sidan af Landet, dels med pålverk och vattenportar, dels ock med nedsänknings-kistor, hvarförutan det ena inloppsgalret Nordliord-Väs t och Syd-Syd-Ost skulle med tvenne stycken nedsånknings-kistor igenstängas, hvarigenom hela hamnen blefve kringbyggd; att, efter en af Kongl. Förvaltningen för Sjöärenderna gillad och godkänd plan, denna byggnad blifvit påbörjad ar 1819 och derefter fortsatt, med en uppå det redan deraf fullbordade använd kostnad af 38,800 R:d. B:co, så att hela Hamnbyggnads-kostnaden för till närvarande tid verkstäldt arbete, uppgår till 117,266 R:d. 32 sk. B:co; hvarförutan 'ännu ytterligare 53,924 R-d.
Den sistnämnde, som för snart tvenne år sedan särskildt rest till Sverige för att närvara vid Vegas affärd, kom nu från Torino för att å italienska regeringens vägnar och som deputerad för Firenzes och Venezias municipalråd, vetenskapsakademien i Torino och flere italienska och utländska geografiska sällskap, lyckönska expeditionen till väl afslutadt värf. Sedan herr Lindstrand å konung Oscars vägnar helsat expeditionen välkommen till Europa och offentligen öfverlemnat svenska dekorationer åt mig och Palander, samt tvenne adjutanter hos italienske sjöministern likaledes åt en del af Vega-männen utdelat italienska ordnar, vexlades några korta helsningstal, hvarpå expeditionens ledamöter, ledsagade af ofvan uppräknade personer, landsattes med amiralens ångslup under salut af 21 kanonskott från det italienska vaktfartyget. På landningsbryggan, der en talrik skara af stadens invånare var församlad, mottogos de svenska sjöfararne af Napolis syndiker, grefve Giusso, jemte deputerade från municipalitetet m. fl. Härifrån fördes vi mellan en rad af entusiastiska studenter i municipalitetets galavagnar till Hôtel Royal des Etrangers, der en vacker våning, jemte ekipager och talrik betjening, var stäld till vårt förfogande. Vi mottogos der utaf festkomiterade, prins Belmonte och cavaliere Riccio, hvilka sedermera under vår vistelse i staden på det mest förekommande sätt ordnade allt för att göra uppehållet der festligt och angenämt. Söndagen den 15 mottogos åtskilliga deputationer, bland hvilka en från universitetet. Från »Ateneo Benjamino Franklin» öfverlemnades en vackert inbunden adress, hvarjemte en mängd officiela besök gjordes och mottogos. Middag intogs hos svensk-norske konsuln Clausen. – Måndagen den 16 öfverlemnades en adress från »Scuola d’Applicazione per gl’Ingenieri», samt från »Neapolitana Archæologiæ, Litterarum et artium Academia» en latinsk helsningssång, författad af professor Antonio Mirabelli.
I öfrigt vill jag visserligen ej bestrida andra, att så vål i detta sorn andra, ämnen, hafva båttre åsigter ån jag; min afsigt har endast varit att visa mina, utan att göra något intrång på andras rätt; och jag vågar för-, moda, att ehvad önskningar och förslag i detta och andra fall af Rikets Ständer varda framställda, Kongl. Maj:t skall, så vida Kongl. Majit anser dem för Riket nyttiga, alltid med nöje afhöra och söka uppfylla dem. Reträffande sluteligen det af Friherre. Wrangel uppgifne sätt till fångars transporterande, så medger jag i sanning, både att besparing derigenom möjligen skulle kunna vinnas , oell att fångarnes lust att resa skulle minskas; men jag önskar, att man å andra sidan yille taga* i betraktande den längre tid, som vid lagskipningens närvarande skick skulle fordras för att föra fången emellan Tings-RäWerne och den rubbning som skulle uppkomma i redan vidtagne anstalter i afseende på fångarnes nattläger, vård och underhåll. Friherre Wrangel: Om än Svenska ma. Den i Mårtii, i5 hiifacturister skulle hafva någon fördel genom handels-tractaten med Finland, liade jag dock trott att mera afseende borde fästas å Svenska landtbrukets bästa. Utan att nämna någon viss person, kan jag likväl försäkra, att flere jordbrukare fått behålla sine produeter, blott för den öfverflödiga tillförseln från Finland. Denna skada är för Riket väsendteligare, än den Grefve Lövenhjelm omtalt; och jag hemställer om ej denna min öfvertygelse, som jag vågar säga delas af större delen utaf Nationen, förtjenar uppmärksamhet. Friherré Anckarsvärd, Carl Hendric: Ehuru öfvertygad, att det nu ej är rätta ögonblicket att ingå i någon undersökning om handeln emellan Sverige och Finland, tager jag mig dock Råheten, att, då discussion derom blifvit öppnad, äfven framställa mina åsigter af ämnet.
C. L. von Mentzer, med åtnjutande af det för denna befattning, enligt Eders Kongl. Majtts högslberörde Nådiga beslut af den 22 Maj, beviljade årliga arfvode; äfvensom Eders Kongl. Majtt, uti Nådigt Bref sistnämde dag, gifvit Riks-Marskalks-Embetet tillkänna, att, sedan Riks-Marskalks-Embetet hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt och tillstyrkt, att Fältkamreraren Humble må personelt, så länge han fortfar med uppgörande af Räkenskaperna för Kongl. Slottet härstädes, tillgodonjuta en årlig tillökning af 5o Rdr B:eo uti det honom för samma befattning bestådda arfvode, samt att berörde tillökning måtte få af de till Slottets underhåll anslagna medel — 323 utgå oell uppföras i Stalsförslaget för Stockholms Slott för då innevarande och kommande år, Eders Kongl. Maj:t i Nåder godtfunnic att till Riks-Marskalks-Embetets sålunda gjorda underdåniga hemställan lemna bifall; hvadan något vidare utlåtande rörande den i ofvanberörde hänseende uti Revisionsberättelsen framkastade uppgift icke torde erfordras. Vidkommande derefter hvad som i Revisionsberättelsen finnesanfördt, angående Haga och Ulriksdahls Slott, så synes uppgiften om beloppet af de medel, hvilka af anslaget för Ulriksdahl blifvit till anslaget för Haga öfverflyttade, endast innefatta en upplysning ur Räkenskaperna, och kan således icke påkalla något yttrande; och i afseende på anmärkningen, att reparationer ej blifvit upplåtna åt den minstbjudande, har Ståthållare-Embetet upplyst, att anbud å verkställigheteu af sådana reparationer, sorn varit af någon betydenhet, genom allmänna tidningarna infordrats, hvilket jemväl inhämtas af de Räkenskaper, hvarvid berörde anmärkning ägt rum, enär deruti just finnas upptagna kostnader för införande i tidningarne af annonser om reparations-arbetens verkställande. Stockholm den i5 Februari i84a.
Degen lägges i spritsbössa och bakas i kransar. Herta. Fönsterträdgården. Mask i blomkrukor dödas genom att plantorna vattnas med J % karbollösning (80 droppar ren karbolsyra till 1 liter vatten.) Förståsigpåare. Huskurer. Mot skoskaf. En salfva häremot, som användes inom den tyska armén, har följande sammansättning • 5 delar ren salicylsyra och 98 delar bästa fårtalg. Förståsigpåare. Hvarj ehanda. Fiskben i halsen. Kär man fatt ett fiskben i halsen, bör man svälja ett rått ägg, som i de flesta fall skall bringa benet att lossna och glida ned. Förståsigpåare. Äkta perlor, som bäras i håret, på halsen eller armarne, insuga i tidernas längd svett, hvaraf de bli gula. Man har flere medel att rengöra dem, men de återfå dock aldrig de nya perlornas glans. Perlorna rengöras genom att man lägger dem i en pung med hvetekli och värmer deai öfver en koleld, allt under det de hållas i beständig rörelse. Man kan äfven i en qvart koka dem i mjölk, hvari upplöses litet såpa. Efter kokningen sköljas de i kallt vatten och torkas i en hvit duk. Man kan sedermera träda upp dem på ett snöre och baka in dem i ett bröd af rågmjöl, dock får brödet ej gräddas allt for brunt. Hjelpa ej alla dessa medel, kan man under ett par minuter lägga perlorna i värmd vinättika eller i mycket utspädd svafvelsyra. Dock få de ej ligga för länge häri, i annat fall upplösas de. Förståsigpåare. Sticklingar af rosor, fuchsior o. s. v., som skola försändas längre vägar, hålla sig bäst friska, om man sticker den afskurna stjelken eller qvisten en tum djupt in i en rå potatis; sticklingar, som så behandlats och endast insvepts i papper, ha hållit sig bra 3 — 5 dagar. Förståsigpåare. Fläckar på svarfa ylleklädningar t. o. m. oljefärgsfläckar uttagas lätt, om man fuktar en yllelapp med fotogen och gnider fläcken med. Fru Flin. Läkareråd.
– Var lugn! Jag är lika rädd om mitt hufvud, som niom ert. – Godt. Hvad fordras mer än att en natt häkta dessa män, hvar i sin säng, ja, i nödfall massakrera dem? Ingen hand skall lyftas till deras försvar. Tio beslutsamma själar, se der hvad vi behöfva, för att i våra händer flytta väldet öfver millioner ... – Sakta, sakta, min vän! Bakom de fem svage dödlige, som kallas riksförmyndare, står en odödlig och helig makt, som ingen strafflöst skall angripa. Denna makt kan ni kalla Lagen eller Nationens Samvete, ja om ni så vill, Konungamakten. Stöten, som riktas mot de förre, måste skenbarligen gå i en riktning, som ej syftar åt den sednare; den måste tvertom synas utgå från den sednare och riktad mot de förra. Vi måste uppträda i den skymfade rättvisans namn, vi måste så att säga hafva en helig skrift att citera inför det rättroende folket ... – En sådan skrift är den aflidne konungens testamente ... – Ja visst, och vi måste hafva en legitim skylt att uthänga ... – Hertigen ... – Alldeles! Och vidare är det för all god mensklig ordnings skull nödvändigt, att några röster från folkets ombud sanktionera våra åtgärder i samma ögonblick, som de vidtagas. Det är den heliga smörjelsen, förutan hvilken vi blott blifva fågelfria äfventyrare. Ni får dessutom icke alldeles utesluta ur räkningen, att de fem i sina händer hafva samlade alla trådarne till statens machineri. En ryckning på dessa trådar, och tusen automater sättas i gång, tusen pennor fullklottra lika många pappersark med magiska runor och besegla dem med maktens signet, medan tusen andra automater gripa kring pikar och musköter ... Konsten blir således att på en gång samla deder trådarne i egna händer, att öfverraska de tvekande med en fait accompli, tysta de samvetsgranne med lagens bokstaf, muta de egennyttige med hedersplatser och privilegier.
Vill man se ett stort exempel på följderna af den enskilta omtankans, hvilanda, så bör man läsa historien om Usuiternes välde j Paragnay i S.ödra America, der innebyggarne behandlades alldeles såsom barn, och äfven förb. lefvo det; eller i Europa beträgta Påfvens Stater, der en Magazinslnrättning hålles för allmän räkning, och d© fruktbara fälten kring Rom ligg© ©.besådda.. Friherre Cederström: Det är i sanning med förundran, som j»g hörer hvad afseende göres å användandet af den million, som Utskotten tillstyrkt för uppkom mande spannmålsbehof. Utskottens Betänkande uttrycker öfver allt en tafla af Otillräckligheten af de fonder, sorn användas för en Spannmålslnrättning, och att ingen Nation i verlden har Capital nog till undsättning vid en allmän missväxt. Det är blott de enskildtes samlade förmåga, sorn kan motverka bristen. Det är denna förmåga, som Utskotten velat återställa och lifva. Om man nu considererar saken ifrån den enkla synpunkten, att i stället för en 34* Den 27 O c Löher /• tn, jnillion, som Staten skulle använda, det finnea så inånga andra millioner att använda af enskilt?, så skall man finna, att denna million blott är ett eftergifvande för att lugna opinionen, och ett vehikel, sorn roan snart skall finna öfverflödigt. Men då man öfvergår ifrån en förmyndare-anstalt t,ill frihet, så är det nödigt för att icke skrämma folket, roen sätta Styrelsen i siånd att på en gang lemna undsättning och lifva den enskilda industrien, att man iemnar ett sådant cre-> ditiv att användas genom enskildte. Om nu detta förryckes, och Ridderskapet och Adeln, aom bifallit 2:dra punkten, skulle tvärtemot densam xna besluta, att credit!vet skall öfverlemnas till Styrelsens
Det är längt frän min och förmodcligcn hela Utstottcts afsigt att wilja befordra osedlighet; men juft det exempel Herr Dockor kaxe uppgifwit om liderlighet och utswäfningar pä Gäftgiftvaregärdar, synes mig styrka hwad Beredningen i denna del anfört, och hwilket jag äbcrvpar? och dä «) allenast försälgning i hemlighet, utan ock ett uppenbart gäckande af förbuden häremot, ej kunnat hindras genom Kongl. Förordningen den is Junii iZoo, sä frägar jag med stöl: Genom hwad författning stall en säban oloflig försälgning kunna helt och hällit fbrckommas? Att sädant icke kan ste genom instränkning af nu befintelige Näringsställen, lärer ej behbfwa bcwisas, men att det kan biifwa, sä widk menstliga ofullkomligheten tilläter, werkställbart getrom en mättelig minutering ä witza ställen, och en allmän - 4sc» Den 14 September. män kontroll «f hwem som hälst pä alla andra, är hwad jag förmodar, och Beredningers öfriga Ledamö» ler ansett stg böra uti Betänkandet tillkännagifwa. Herr Baronen uppläste härefter 6 och 7 §§ 1 Nytz äbe> opade Kongl. Förordning, angäcnde ett allmänt förbud af Dränwins försäljande i minut; och fullfölgde sitt anförande fölunda:
Jag har, med nitälskan för företageis framgång såsom giltiga ansell de af Utsk. framställda skäl för detsamma, hvartill dessutom kunna läggas många andra af Hr Gr. Rosen i f. nits plenum så förtjenst ful 11 framställda. Jag anser mig således icke behöfva t rotta R. o. Ad. med all söka npväcka några flera skäl än de af mig redan åberopade, och instämmer, på grund af dem, i allmänhet uti hvad Utsk. föreslagit i afseende på den nya jernbanan. Men, då jag funnit giltiga skäl för ett sådant beslut, bar jag icke heller kunnat eller bordt förbise de vigliga motskäl sorn kunna anföras. De åro hufvudsakligen sammanförda i Frih. Palmstjernas reservation och jag anser mig böra göra ett, ehuru ofullständig!, försök att vederlägga desamma. Hr Frih. Palmstjerna har i första punkten af sin reservation ansett stalsutgifien af 10 milltr vara så att säga bortkastade penningar. Jag får då fästa upmärksamheten på huruvida icke lika stora, kanske äfven större summor af Staten lill industriella förelag varit använde. Jag vill blott taga såsom exemp. de 9 ä 13 milltr, som äro nedgräfda i Götha kanal, hvilka visserligen icke kunnat blifva Staten återguldna i penningar, men som blifvit Slaten ålerguldna genom det ökade lif i den allmänna rörelse som kanalen befordrat, hvarigenom jordbruket, handeln och näringarne dragit så betydliga fördelar. På samma sätt hafva många milltr ridt', rik-dag efter riksdag, blifvit anslagna till andra kanaler, vägar, broar, hamnar m. m. Alla dessa medel hafva visserligen icke i pekuniär väg återfallit till Staten, men de hafva alla gifvit riklig ränta genom de fördelar de beredt handeln, näringarne och industrien i allmänhet. Jag tror således, att man icke bör fästa sig vid summans belopp, synnerligen som den utgår på 40 år och således blir mindre graverande, då man derjemte kan hoppas att en jernväg, som är det mest verksamma kommunikationsmedel, skall lemna lyckligare resultater än de förut varande kommunikationsmedlen kunnat göra.
hyllning, som Schulze-föreningen brukar egna den på stadens torg, egde äfven i år rum i dag på mor Vill ni höra då? Hyllning. Den sedvanliga SLÄGTINGEN (tar upp en ströskrift). förtjente borgare, hvars ärevård befinner sig upprest gonen under tillopp af en ofantlig menniskomassa, som med lifligt bifall helsade de hyllningssånger, som egnades den bortgångne stores minne. Sångerna utfördes af den väldiga kören med vanlig ackuratess och god ensemble. Festtalet, som var mer än van ligt utarbetadt, framsades med klangfull stämma af närvarande honoratiores märktes stadens borgmästare, den bortgångnes slägting m. fl. ALLA (skratta). den förtjente skomakarmästaren Pumpen-block. Bland Är det inte bra? SLÄGTINGEN. ALLA. Åh, det är kostligt! Det der har ni skrifvit? porträtt! Det är verkligen utmärkt! Nå, har ni sett reformatorns och gatläggarns SKOMAKAREN. SLÄGTINGEN. der! Men det var då väl mycket att rita af dem så SLÄGTINGEN. förslaget, men att det skulle falla i sådana händer! Tyst, der kommer han! Ja, inte har någon klok menniska något mot len. Folket skockar sig och pekar finger åt honom. Skomakarens sällskap blir något generadt. En lirspelare och en blind gumma med en målad tafla på en stång komma in. GUMMAN (sjunger och pekar på taflan, som är målad i sex fält, ett för hvar vers). DE FÖRRE. Per införes af vakten och ställes i halsjern vid på- Det var en fattig yngling, Som ville folkets väl. De ädla herrar sutto * * * På torget och drucko öl. Jag gör eder vägen slät; De ädle herrar tänkte * * * Den yngling sade till folket: Den karlen gör oss förtret. De ädle herrar sutto På torget och drucko öl, De drucko för folkets bästa * * Och drucko för allmänt väl.
Emellertid, då må- naden var utlupen och ingen enighet uppnådd, for Kalle öfver för att hämta honom. Han hade ett förslag! Edvin var i skolan, då han kom, men moster stod på trappan, stram och sträf. » Goddag, du Kalle, » sade hon, » det var länge sedan jag hörde något från er. Inte se ' n begrafningen har jag sett någon. Ni har haft att bestyra, kan jag förstå. » » Goddag igen, moster, » sade Kalle och tummade på mössan. » Stig in, du! Det är väl för Edvin, kan jag tänka, som du kommer. Det fanns inte fräckare karl te ' skicka. » Hon såg försmädligt på systersonen. » Nå, hur ha ni bestämdt, för bestämdt ha ni väl. Ska ' han bli här eller gå barnpiga hos syster din. Har du mål i munnen? Sicket sändebud! » Moster Beata satte på kafiekitteln. » Ja, » sade Kalle, » det ' var så, ser moster, att, ser moster. » » Säg ut, hvad du har att säga. » » Ja, moster. Ser moster, syster har många själfva te ' sörja för, di ä ' sex barn hos Edla, och hon väntar den sjunde, hos Kristin är di inte mer än tre, men di har fattigt, så di knappast vet, hur di ska ' bärga sig öfver vintern. Sjukt har di också haft. Hvad nu gossarne ankommer, så kan en inte begära, att deras kvinnor ska ' dra ' på sig en lytt pojke, och Tilda, ho ' ska ' gifta sig nu me ' samma. Det ä ' heller inte te ' tänka på. » » Detta här vet jag förut, » sade moster och blåste på veden, som inte ville brinna. » Du vill väl inte säga, ni tänker betala för en hos mej? » » Nej, moster, » sade Kalle tvärsäkert. » Visste jag inte det. Tänker ni låta edra föräldrars sistfödda barn ta ' hjälp utaf socknen. ? » » Nej, det kan en då rakt inte för folks skull. » » En evig skam vore det, men girighet kan leda till mycket. » Han låtsade inte om snärten, utan fortsatte: » Jag har talt med prästen våran. Han är villig tä ' Edvin dit öfver sommaren.
Herr Den 21 Maji. 33 Herr Cederskjöld, Pehr GustafDå detta ämne första gången var under öfverläggning, blefvo så mångå vigtiga skäl anförda emot Utskottets Betänkande, och äfven nu har af flere Varda Ledamöter så mycket grundligt blifvit yttradt emot den af Utskottet föreslagna Lag-förändring s att alla tillägg utan tvifvel äro öfverflödiga, för att bestämma Högl. Ridderskapets och Adelns opinion i detta fall. Likväl tror jag mig böra till besvarande upptaga en anmärkning af Herr Stråle. Han har hemligen förment det vara nödvändigt, att ”stadga dödsstraff för sådana, sorn äro dömde ”till fästning för lifstiden, men efter erhållet ”tillfälle att rymma derifrån, ytterligare betra’5das med tjufveri*” Den värde Ledamoten anser dödsstraff i detta fall vara så mycket nödvändigare , ”sorn eljest alldelet intet straff s'vore, hvarigenom en Lifstids-arrestant kunde ”afskräckas från försöket att rymma.” Jag torde härvid blott få äran fästa Högloflige Ridderkapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att lifstidsfängelse är till sin natur ett så orimligt straff, att man synes kunna hoppas, eller nästan vara förvissad, att det aldeles lä-' rer afskaffas i den Lag, som e* upplyst LagComité skall, i I9;de Århundradet, under-’ kasta Riksens Ständers pröfning. Det skulle således vara olämpligt, att nu skärpa straffet för ljufvar, blott för att emellertid, intill dess dea nya Lagen hinner blifva färdig, göra den gamla consequent i orimlighet. Jag vågar derföre hoppasj att Högloflige Ridderskapet Och A* Ridd. o. Ad, Prof. Vl. B. L Afd, 59 ö. Den 31 Maji. deln ej skulle vilja ytterligare skärpa en Lag, som redan äf för sträng och barbarisk, och hvilken vi förmodligen alla önska, att innan kort tvärtom kunna mildra, och göra mera svarande mot dess ändamål.
S. DStats-Utskottets Utlåtande, som den 13 dennes upplästes och lädes på bordet, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående Riks-Hufvudbokslutet, föredrogs ånyo; Och enär, enligt Bonde-Ståndets tanka, föreskriften örn tvenne olika Riks-hufvudboksluts upprättande vöre stridande mot Riksens Ständers vid 1815 års Riksdag tagne Beslut, hvarigenom H err Sfats-Commissarien Vide rens uppgifne methode till detta Bokslut blifvit gillad och antagen, samt ali förändrig häri och all Collisioa med en annan method möjligen kunds< leda tilt den följd , att det angelägna arbetet derigenom fördröjdes i sin verkställighet; så ansåg sig Bon-1 de-Slåndet af dessa skäl föranlåtit t så måtto o~ gilla Stats-Utskottets uppgifne förslag, som Ståndet fann något annat Riks Hufoudbokslut, än efter den redan antagna och faställda Uödfgrenska jmefhoden ej erfordras; hvaremot Ståndet, med anledning af Utskottets sednare Utlåtande, fähn för godt förklara, det sistnämnde Riks-Hufvudboksluts-arbete bör intill nästa Riksdag fortsättas. S. D. Instämde Bonde-Ståndet uti det af ®44 Prof. Utdr. d. 15 Junii 1818» Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid bifallet tills Stats-Utskottets Betänkartden angående Skånska Boteringen beslutne tillägg: att de Roteringsskyldige, hvilka vid förra Roteringen varit frånvarande må till den nya undersökningen varda behörigen kallade, samt dervid äga rätt afgifva det Utlåtande, hvartill de kunna anse sig befogade. S. I>.