Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtskottet beviljade anslag, syntes mig så väl Herr Grefve von Schwerin som Herr von Hartmansdorff, hafva hyst den mening, att StatsUtskottet beviljat en tillökning af 1500 R:dr, utom da förut af extra utgiftsmedlen ansiagne 90o. Jag tror mig deremot vara förvissad, alt med beviljandet af berörde n« Dtn 7 Julli t. uti 1500 R:dr, de förut anslagne skulle försvinna och att hela den förhöjning StatsOtskottets förslag således lemnar, endast gör 600 R:dr. Det vore för öfrigt lika otacksamt som orättvist, att söka förneka sanningen af en annio anmärkning som Herr Grefve von Schwerin behagat göra, att nemligen må hända intet land, i förhållande till sina tillgångar, gjort så mycket för konster och vettenskaper som Sverige. Det vöre lika orättvist att påstå, det bland dessa, NaturalHistorien blifvit vanlottad. Men just denna anmärkning leder mig aldeles otvunget till en annan, nemligen den, «tt allt detta oagtadt, och fastän vi ägt en Linné, fastin Sverige bälsås för den nyare NaturalHistoriens fosterbyggd, så har dock denna vettenskap inom Fäderneslandet hvarken vunnit den tillgifvenhet, eller knutit det verksamma och gagnande samband med allmänna samhällslifvet, som i åtskilliga andra Länder.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. förklarade R. o. Ad. jemväl denna anmärkn. föranleda återremiss, hvarefter den nyss gjorde propos. om bifall lill de i tabellen utförde, icke förut pröfvade anslagen af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyades samt af R. o. Ad. bifölls. Föredrogs ånyo SlatsUtsk:s d. 17 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 40, ang-.de regleringen af utgifterna under riksStalens 7:de hufvudtilel. Pröfningen af detta utlåt, företogs punktvis. l:o Kammarcolle gium, 2:o Statscontoret, 3:o Chartm-sigillatw-verkct och 4:o Kammarrätten. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 5:te Postverket. Förra delen, ang-.de den af K. M. äskade förhöjning af Postverkets anslag. Hr Grundelstjerna, Axel Wilh.: Då det för Postverket uppförda anslag af 450,000 r:dr är ett förslagsanslag, sä har l
R:dr 32 sk. såsom arfvode för undervisnings meddelande vid nämnda skola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling. Malmö, Calmar och Hernösands Navigationsskolor. Med förmälan hurusom Direktionen för Navigationsskolan i Malmö, vid insändandet af berättelse rörande undervisningens fortgång i nämnda skola under sistförflutna läsår, anhållit om förnyande af Kongl. Maj:ts vid 1850—1851 årens Riksdag gjorda nådiga framställning angående förhöjning till 333 R:dr 16 sk. af det för skolans Underlärare bestämda arfvode, hvars nuvarande belopp, 200 Riksdaler, ingalunda kunde anses motsvara det mödosamma arbete, som bemälde lärare under sju månader af året måste vidkännas, hade Kollegium, i betraktande af det utaf Direktionen åberopade förhållande, och då, efter hvad erfarenheten visat, ringheten af det för Underlärarne vid Navigationsskolorne hittills i allmänhet fastställda arfvode af 200 Riksdaler för året, vid åtskilliga tillfällen medfört svårighet att till tjensternas bestridande erhålla fullt skicklige personer, funnit sig böra förorda
Detta är ganska riktigt, men i afseende på sättet att erhålla silfver och sedlar, tror jag att han misstagit sig. Hvad skulle det blifva af en privatbank, som styrdes på det sättet, att inga andra utvägar skulle finnas för att hafva en nog hög riksmyntscassa, än att infordra insatser af delägarne? När man insatt 4o proc. och man supponerar, att ej i annan väg mera mynt skulle inkomma, så skulle dessa 4° proc. snart blifva otillräckliga och behofvet skulle stiga till 5o, 60 ja 100 procent. Sedan vore det slut, och då skulle banken nödvändigt, efter en sådan princip, stå på hufvudet. Det är således klart, att om ingen annan utväg finnes, för att försöka riksmyntscassan, så är hela inrättningen cassabel. Det finnes andra säkrare canaler, för alt infå riksmynt, hvilka äro en följd af sjelfva bankens rörelse, och som förnämligast öppnas genom lemnade creditiver, hvilken lånerörelse jag anser vara den nyttigaste för privatbanksystemet. Jag önskar, att de contanta insatsernas belopp i privatbankerna ej blifva högt bestämda, ty det leder ej till det ändamål, som man dermed åsyftar, och om det skulle leda derhän, så vore det endast för en kort tid; men då man ej allenast afscr, att en privatbank skall kunna bestå för ett eller annat år, eller för en eller annan månad, så måste, i min tanke, förslagen om de höga insatserna helt och hållet förfalla. Jag får förnya min begäran örn den redaction af 1 morn., som jag föreslagit. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Innan jag inlåter mig i något yttrande ronde den nu föredragna §:n, hemställer jag till R. o. Ad , om vi ej borde åsidosätta all diseussion örn den redan antagna 1 §:n. Jag fruktar, att om denna discussion, såsom det nu tyckes redan hafva inträffat, en eller annan gång öppnas, än af den ena än af den andra talaren, så tager det aldrig något slut; denna § är hos oss redan afgjord och kan således ej ändras.
Nej, vi skola alltid fl behålla den Strindberg vi äro vana vid; ban skall alltid förblifVa den varme förkämpen för » ljus ocb luft », och äfven om han nft-gon gåog » faller af » för en stund, så är det endast för att » ta fullt » igen, och han skall aldrig affdlla.Och om man anmärker att förändringen hufvndsakligen gäller 8trindbergs stil, så, käre vän, hvad betyder egentligen det? Om han har kvar sin åskådning och qjunger den rent at lika bra som förr, så har man väl ingen rättighet att tala om » ändrade signaler » därför att stilen är en smala mera behärskad än förr oeh vittnar om att sinnet är mindre febersjakt — det skola ▼i bara glädjas åtl — Ooh om han ändrar åsikter i detaljfrågor imder årens lopp, så är det bara ett nytt bevis på hans hat till stillastående oeh dogmatism ooh på den stora rörligheten och känsligheten hos hans ande, som gör att han förr än någon annan känner de stora strömningarne nte i kalturlanden och bearbetar dem, och att han, då andra satt sig kvar vid sina dogmer oeb enständigt idissla dem, alltjämt går framåt och ständigt åter ir i spetsen, så att han kan blifva en ledare för 90-talets ungdom liksom han var det för 80-talets. Men hans åskådning i sin helhet — och det är blott det jag har velat få fram genom hela denna uppsats —, hans böjelser i stort taget och hans allmänna tendens, de äro de samma som förr, och de bestå i hat mot stillastående, förtryck oeh obskurantism och i nit för framåt-skridande, frihet och upplysning. Det är på den sidan vi ständigt hoppas att se honom, äfven om vi inte kanna gilla hans åsikter i allt, ooh det är därför vi glädjas, när han befinnes allt jimt vara den samme ooh icke ha * git Afkald » på sin värksam-bet och fortfarande vara en väckande stormklocka, trots allt prat från inskränkta småsjälar, som sakna förmåga att förstå honom, om — » ändrade signaler » /
Rikets nu församlade Ständers beslut, fått sig updraget att emot fonderade stats-obligationer uplåna för de under tiden intill nästa Riksdag förestående arbetena å Statens jernvägs-byggnader.» Det man nu vill utesluta innefattar således uttryckligen, att länet endast bör meddelas under del villtor, all någon vidare upoff riri g från Statsverkets sida icke må komma i fråga Dessa ord äro i skrifvelsen lagda i R. St:rs mun, så att der heter: ali R. St:r anse etc., oell jag vågar hemställa, huruvida uteslutandet af en mening, innefattande att lånet endast beviljas under det nyssnämnda vilkoret, är af vigt eller icke. Jag tager mig, på grund häraf, friheten att fästa upmärksamheten på angelägenheten af att denna mening bibehålies, desto hellre som i de med indragna rader uptagna vilkor under litt. f) förekommer, »att, i afs:de på Statsverkets säkerhet för ej mindre de föreskrifna kapital-afbetalningarnas, än ränteliqvidernas noggranna verkställighet komma för öfrigt samma stadganden att tillämpas, som blifvit meddelade rörande det för denna jernvägs-anläggning under sistförflutna Riksdag af R. St:r beviljade låne-understöd; hvaremot å de indragna raderna icke något står att läsa om fortfarandet af de öfriga vilkor, som vid förra Riksdagen blefvo meddelade. I Riksg:sKont:s Reglem. för sista Riksdagen finnes, bland andra vilkor, äfven det uptaget, att ifrågavide bolag skulle förbinda sig att utföra jernvägen utan vidare bidrag af allmänna medel. Nu borde man väl kunna föreställa sig, att då detta vilkor icke är uttryckligen uphäfvet, det måste fortfara att vara gällande; men om den här förut omnämnda mening uteslutes ur R. St:rs skrifvelse, ehuru den finnes intagen i StatsUtsk:s Betänk, och Exped.- Utsk:s Skrifvelse-förslag, så torde bolaget tilläfventyrs komma på den tanken, att detsamma är befriadt från förbindelsen att utan vidare bidrag utföra jernvägs-anläggningen. Under likartade förhållanden har, efter hvad kändt är, ett annat bolag ansett sig berättigad! att tillgodonjuta en sådan befrielse.
Fåhraus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg och Gripenstedt. Chefen för Finans-departementet Stats-rådet Sandströmer föredrog i underdånighet: l:o Handlingarne i målet rörande väckt fråga om upplåtelse af kronan tillhörig jord till hamnanläggningen vid Wadstena. Stats-rådet tillstyrkte i underdånighet, att, med afseende å hvad så väl Kannnar-kollegium som Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Östergöthlands län anfört, Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att bolaget för hamnbyggnaden vid Wadstena måtte, utan afgift, för hamnanläggningen få disponera ej mindre den kronan tillhöriga, å nu aflemnade karta upptagne, jord af tillhopa tre tunnland 15f kappland, än ock de å norra och vestra sidorna af slottsgrafvarne löpande vägar, emot förbindelser för bolaget att anlägga ny väg till Wadste - Kongl. Maj-.ts Nåd.
M:t behagat gifva Rikets Ständer till känna, all sedan Kongl. Majit genom nådiga bref af den 15 Februari och 10 Oktober 1841 förordnat, att de Domkyrkan i Kalmar under den 21 Februari 1826 på obestämd lid tillagde jords kyl dsoch lomtöre-inkomsler af åtskilliga Kalmar f. d. fästning tillhörige jordlägenheter skulle från och med den 1 Januari 1842 lill Fjerde Hufvudliteln återgå, men genom nådigt bref af den 10 Oktober 1841 likväl tillåtit, att domkyrkan intill år 1845 af berörde inkomster finge årligen uppbära 500 R:dr B:ko, hvilken tillåtelse den 27 Augusti 1844 af E. K. M:t i nåder blifvit utsträckt till 1855 firs slut, bade Rikets sednast församlade Stäuder, i anledning af väckt fråga derom, att domkyrkan antingen ifiåtte erhålla afskrifning af ett år 1831 till bestridande af kostnaden för dess reparation i Rikets Ständers Rank upplaget lån å 16,666 R:dr 32 sk. B:ko, eller ock komma i åtnjutande af arrende-inkomsterna utaf samma jordlägenheter, i underdånig skrifvelse den 1 April 1848 uppå anförde skäl, anhållit, det E. K. M:t läcktes i nådigt öfvervägande laga, huruvida icke för någon längre tid, eller intilldess kyrkans i Banken erhållna län till kapital och ränta blifvit till fullo guldet, ofvannämnde fäslningslägenheter, af hvilka hela inkomsten vore för domkyrkan behöflig, kunde 492 Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 180. lill densammas disposition öfverlälas.
Jag instämmer i anhållan om särskilda propos. på de tvenne delarna af Utsk:s hemställan. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Gr. Frölichs rätt att få votering vore ostridig. Då Gr. emedlertid förklarat sig ej hafva något emot i:sta punkten af utlåt., och att det endast vore i den sista delen deraf som han önskade rättelse, hemställde H. Ex., om R. o. Ad. skulle behaga bifalla första punkten i utlåt., nemi. den, som rörer dagen för utvexlingens början. Ropades ett allmänt ja, utom af Frih. Cederström, sorn begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voteringsproposition: Den, Den 23 Juli f. m. Den, sorn bifaller, att, enligt hvad BancoUtsk. föreslagit, till slutligt besvarande af K. M:s nåd. skrifvelse, nng:de Bankens öppnande till silfverutvexling d. i Juli innevar. år, i lind. förklara, att, sedan de hinder, hvilka mött för silfverulvexlingens begynnande å den af K. M. i nåder uppgifna dag, blifvit undanröjda, R. St. numera finna sig i tillfälle på det sätt efterkomma K. M:s nåd. uppmaning, att Banken sednast d. i nästinstund. Sept. öppnas till utvexling af silfver enligt den uti mynlbestämningslagen af d. i Mars i83o fastställda grund för inlösen af Bankens sedlar, voterar ja; den det ej vill, voterar nej ; vinner nej, anses R. o. Ad. besluta, att tiden för Bankens ofvanföre nämnda öppnande till utvexling af silfver bestämmes till dagen efter den, då lagen för Banken blifvit i hufvudstadens kyrkor promulgerad. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer Ja — 156. Nej — 5. Hr von Troil, Emil:
De aldeles tillförlitligen säkra läntagare bl ef» vo hulpne; men de, sorn utgöra kanske större delen, de, sorn allenast efter hand och med små steg kunna öfvervinna striden melian obestånd och återhämtande, de blefvo dess förr uppoffrade, da det blott vore dem, som speculationen lunde träga; blott deras förut skuldsatte jord, deras mindre hetydlige bohag, sorn komme under klubban. Understödet tilldelades härigenom icke alla, sorn ännu möjligtvis kunde räddas; men en ny rubbning uti de allmänna Låne-operationerlie komme deremot ater att inträffa. Mig har hufvudfrågan förekommit vara den: huru skall med den minsta möjliga skakning uti enskilta Medborgares belägenhet, en reglering af Discontverken kunna äga ruin, utan att dervid än vigtigare föremål för Statens bestånd och förkofran uppoffras? och jag har trott det vara en helig förbindelse för hvar och en Riksdagsman att ingå i pröfningen af denna fråga, såsom en bland de vigtigaste viff det' ta R iksmöte. Mig har då dervid vidare förekommit följande preliminaira grunder 5 Statsoch Banko-Utskottens Betänftanden. 119i 1:0 Att hvar och en Fordringsägare måsta betragta saken i det skick den är, och åtnöja sig med det utslag elen möjligen kan gifva. 2:0 Att den fullkomligaste utredning måsta blifva den, som är oberoende af alla interessen, och blott verkar till det allmänna bästa, 3:0 Att den minsta förlusten måste uppsta, då utredningen får gå långsamt, efter en plan gom ej kan förryckas. 4:0 Att den största säkerhet måste Staten i egenskap af Utredningsman ingifva; äfvensom den har den högsta förmåga, att möjligast tillintetgöra speculationerne på det inträffade oheståndet. ' 5:0 Att den förmån, som äf sauverade Medborgares trefnad och gagnelighet, kan blifva att hämta, samt den frihet i regleringen af en bättre framtida ordning, som härigenom allena kan beredas, äfven derest den vore med någon penri ingeuppoffring förbunden, derföre likväl kunde vara en reel Statsvinst, 6:0
Ty utan den nödiga ordningens brytande skulle möjligen Hans Maj:t kunna för godt finna, att bifalla vissa af de föreslagna nya sladgarne, såsom t. ex. om Electors-valen, om Förmyndares uteslutande från rättigheten att utfärda fullmakt m. fl. utan att derföre behöfva godkänna andra med dessa intet sammanhang ägande föreskrifter, såsom om slägt - Den 21 December f. mt 22j leders beräkning, om contra-propositioners uppställande m. fl. Jag får derföre föreslå följande proposition: Att Ridderskapet och Adeln måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, då Kongl. Maj:t i Nåder förklarat Sig icke hafva medhunnit granskningen till hela dess vidd af det underdåniga Förslag till en ny Riddarhus-Ordning, Ridderskapet och Adeln vid innevarande Riksdag i underdånighet afgifvit, och Ö2 §:s nu gällande Redaction icke utsätter någon tid för afgifvandet af Kongl. Maj:t Sanction å de förändringar i Riddarhus-Ordningen Ridderskapet och Adeln antager, Kongl. Maj:t i Nåder täcktes innan nästa Riksdag pröfva den del af det inlemnade Förslaget, sorn ännu icke hunnit undergå någon granskning, samt derefter låta utfärda den nya Riddarhus-Ordningen, sådan den, genom Ståndets antagande och Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction, till efterlefnad från och med nästa Riksdags början i öfverensstämmelse med ofvannämnde 52 §. blifvit förändrad. Grefve Cronhjelm:
Men hvad det andra angår, som ni yttrade, — att bara galna fantaster kunna tro på menniskornas brödraskap och jemlikhet, så torde ni kanske erinra er, att till exempel Kristus var en sådan fantast. Han sade, att den, som har två kjortlar, skall dela med den, som ingen har.» »Det är alldeles inte menadt så», sade Hulda med eftertryck. »Det är en liknelse, som skall tas i en andlig betydelse.» »Och jag tror, att det är en sanning, som skall tas direkt efter orden», sade Maria. »Hur ska vi kunna försvara att ha något som helst öfverflödigt, när vår nästa saknar det nödvändiga? Se nu till exempel på er nya hatt der!» Maria fixerade detta praktverk ironiskt genom sin lornjett. »Ni kunde ju lika gerna ha en sådan här filthatt som jag. Den kostar tre kronor, och er har nog kostat tre gånger så mycket.» »Man får inte en hatt som den här för nio kronor», sade Hulda och sträckte på sig. »Den skulle kosta aderton, men jag fick den för sexton, för att jag tog bort ett spänne, som jag ansåg öfverflödigt.» »Jag anser hela hatten öfverflödig», fortfor den obarmhertiga Maria. »Ni, som är prestfru från landet, borde egentligen gå med sjalett för att ge bondgummorna ett godt exempel i sparsamhet och enkelhet. — Sexton kronor! Det kan ju en fattig familj lefva af i fjorton dagar. Gjorde ni rätt, så sålde ni hatten!» »Aldrig!» svarade Hulda harmset och reste på sig. Tåget gick genom Karlbergsparken, och man var strax framme vid Stockholm. »Med era egna tillhörigheter kan ni naturligtvis göra som ni vill», sade hon och vände sig till Maria. Hon darrade öfver hela kroppen och visade framtänderna på ett hotande sätt, »Men att anfalla hederligt folk, som för sina egna pengar köpt, hvad de ha, och tvinga dem att skilja sig derifrån, det är ändå verkligen höjden af oförskämdhet. Man skulle inte vänta sig att bli utsatt för något sådant i en andra klassens kupé på en af statens jernvägar, och till på köpet i en damkupé!»
Det år ej svårt att i Missgerningsbalken finna det Lagrum, hvarefter ifrågavarande förbrytelser böra straffas. I 5:te Sect. Cap. 2, 7 år ej, såsom Hr Hammarsköld påstått, bestämdt sagdt, att Secreteraren vid Skolverkens Revision skall med lön förses. Frågan derom år öfverlåten åt Konungens pröfning, Då Secreteraren blott hvart tre^ dje år åger egentlig sysselsättning, måtte be-» ståndig lön för honom icke komma i fråga. Men att hans betydliga arbete vid hvarje Revisionsförråttning med arfvode eller gratification vedergålles, lärer Herr Hammarsköld icke finna obilligt. En liten Historia om Skolordningens uppkomst utgör slutet af Herr Hammarskölds an. förande. Vid denna Historia måste jag särskilt uppehålla mig, emedan, enligt hvad jag kunnat finna, hvarje deri meddelad uppgift år mer eller mindre felaktig. Anmärkningen att UppfostringsConuttéens Deri i Martii. 127 Ledamöter först företogo sig att reglera SkolStatens aflöning, är en af de anachronismer, sorn utmärka vissa af vår samtids häfdatecknare. En förbättrad organisation af Elementar-Läroverken utgjorde det första ämnet för den Comités omtanka, af hvilken SkulOrdningen är utarbetad. Comitén hade länge varit sysselsatt med förberedande åtgärder i detta afseende, innan dess första förslag till en förbättrad Skolordning år 1817 den 8 April till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnades. Förslaget till en Interims-löne-reglering för Skolor och Gymnasier blef nästan vid samma tid, nemligen den ig Mars sistnämnde år, Konungen underståldt. Att Herr Hammarsköld icke vet, om på de af Högvördige PresteStåndets EcclesiastikUtskott framställde anmärkningar mot det första Skolordnings-förslaget mycket afseende vid slutliga Redactionen blifvit gjordt, har han rättvisligen erkänt. Jag torde derföre få lemna honom den underrättelse, att många af dessa anmärkningar blifvit iakttagne.
Hvad utförseln beträffar, sä befarar jag all hon hufvudsakligen består af en vara, som man icke omnämnt, eller bränvin, och denna kan framdeles, lika väl som hittills, utan stapelrätt skeppas till Stockholm och andra städer, som dermed olyckligtvis belastas. Emellertid har Utsk. sagt, att del icke sä noga vet om del vore skäl, bevilja den begärda stapclstads-friheten eller icke. Men dä en motionär likväl önskat det, har Utsk. ansett sig böra föreslå R. St. att hos K. 51. anhålla om undersökning i ämnet, samt alt K. 51., om något hinder icke mötte, ville förunna staden Sölvitsborg stapelstadsrätt. Detta är en indirekt rekommendation. 51en är det väl riktigt alt R. St. lemna någon sådan? kan man misströsta derom, att K. 51. icke skall bevilja staden stapelstadsfrihet om innevånarne sjelfva i behörig ordning derom anhölle och K. 51. finner bifall lill deras begäran hafva skäl för sig? Jag tror det icke. Efter min öfvertygelse skulle R. St. handla mycket orätt, om de befattade sig med sådane småsaker. Om de likväl gjorde det, hvad månde följden blifva? Jo den, att det blefve mycket lättare att uti sådane frågor, som denna, fä ett förord af den högsta myndigheten i riket näst Konungen, eller R. St., hvilka deruti icke hafva mycken sakkännedom, än det vore att få det af vederbör, embetsmyndigheter, såsom landslur och collegier, till hvilkas befattning det hörer att deröfver utlåta sig. Jag anser således R. St. böra inskränka sig till att endast förorda sådane frågor, som äro behörigen utredde, men icke besvära K. 51. med framställningar i ämnen, sådane sorn delta, och af större vigt. På grund af hvad jag nu yttrat, afstyrker jag bifall till Utsk:s hemställan i förevar. fall. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jag medgifver visserligen att Hr von Hartmansdorff har rätt deruti, alt R.
Skärgårds-fiol tan j såsom den, hvaruppå sjöförsvaret egentligen hvilar; sc Hufvud-Titel, Fjerde, N:o 82 pag. Skärpa uti straff; se Kongl. Brefvet den 22 Mars »8o3. Slagskatt; se Silfvcrtionde och Kopparränta. Slotlenj Kongl.; se Hufvud-Titel, Första, Slotts-Rätt för Stockholms Stad och Slott; sc Domstolar. Smide; se Bergsoch Jernhandteringen. Smiltosamnia sjukdomar; sc Anslag 21 <z; HufvudTitel , Andra. Smålands Husar-Regemente l om den beridna delens afsittande, eller, i annat fall, lindring i rustningsskyldigheterna , ,,,,,,,,,, Småsedlarj förslitne \ om underlättandet af sädanas utbyte i landsorterna, ,,,,,,,, Svar på återremiss , , ,,,,, , Sockenchartor; se Anslag 89. Sockenstämmor och Kyrkoråd; om förändringar och tillägg i Kongl. Föroidningcn derom den 26 Febr. Socknc-allmänningar: ora beståndet af de derstädes befintliga intägter ,,,,,,,,, Soldater; se Dagsverksskyldighet. Soldattorp; sc Plaupenningar. | Kongl. Proposi peller Skrifvels cr CJ 5 > n> /q eller 1 Memorial. £ Utlåtande, B Betänkande Riks-StåncJens Beslut. Underdånig Skrifvelse. S 7~ V) cCfq V) CO 0 C/i O r-f Ridd. 0. PresteBorgareBonder IN-o N:o| Pag. Adeln, Ståndet, Ståndet Ståndet.