Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott nämna, alt det icke är någon så stor fara, som uppkommer, om vi också antaga 2 mom. ordagrannt, emedan i 6 mom. af denna § stadgas, att en lägenhet, som blifvit förenad med en annan och icke sj< If utgör full besuttenhet, icke får skiljas dei ifrån med mindre den förenas med en annan, så att besuttenhet uppkommer. Vi kunna således gerna antaga detta mom. sådant det ar. Uppå derefter framställd propos. blef 2 mom. af 6 §:n af R. o Ad. bifallet. Likaledes biföllos 3 och 4 mom:n af samma §. På erinran af Hr Frih. o. Landtm, förbehöll R. o. Ad, sig, vid det bifall som nu äfven lemnades åt 5 mom. af 0 §:n, att den uti nämnda mom. lemnade hänvisning till g §:n borde rättas efter det beslut R. o. Ad. rör:de sistnämnda § kunde komma att fatta. Uppå derefter framställd propos. blef äfven 6 mom. af 6 §:n af R. o. Ad. bifallet. Fortsättningen af detta måls pröfning uppskjöts till eftermiddagen. fl. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. 111. In fidem protocolli, F. O, Silfverstolpe. !\o Den^3 Februari e. m. Onsdagen den 3 Februari i84i. Plenum k!. 6 e. in. Justerades i prot.utdr. för denna dag f. m. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s förslag N:o 222 till R. St:s und. skrifvelse lill K. M., ang:de aflöning för den som utses lill bestridande af R. St:s Just.- ombudstnans förut innehafvande tjenst. Likaledes upplästes till justering Exped.Utsk:s förslag N:o 223 till R. St:s und. skrifvelse till K. M., i anledn. af K. M:s nåd. propos. om åtskilliga kronolägenheters försäljning.
Jag anhåller vördsamt att R. ö. Ad. måtte bevilja de tillsatser jag nu föreslagit, som egentligen gå ut på ett förtydligande af Bevil!n.Utsk:s förslag till förändring i 5:te §. Hr von Hartmansdorff: Om Ståndet såsom jag förmodar finner skäl att återremittera denna §, så anhåller jag att få anmärka en brist i meningen, hvilken likväl icke är nuvar:de Bevilln.Utsk:s fel, utan som qvarstår ifrån den nu gällande författningen. Det heter nemi.: ”Härvid iakltages, hvad serskildt Militärstaterna angår, att i de fall, då reg: le t eller korpsen, hvarvid utnämningen sker, icke är, och under loppet af de 5 nästförutgående åren varit, på full stat” etc. Om en korps icke är på full stat, så har han naturligtvis icke heller under de 5 nästförutgångne. åren varit det, ty det händer icke att man tager ifrån en korps hvad han har ulan tvertom, plägar man lägga till. Det hör följaktcligen hela: ”icke varit”. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Tillkomsten häraf tror jag härleder sig derifrån, att genom markegåugsförvandling den korps, sorn ännu icke är på full stat, likväl något är kan komma till fulla lönebeloppet, och jag kan icke instämma deri att ordalydelsen icke är väl affattad. R. o. Ad. ansåg de emot Utsk:s ifrågar:de tillstyrkande gjorde anmärkmr föranleda till dctsammas återremitterande. 80 i) e n 18 Juni f. m. Vidare upläsles och bifölls Ulslcs yttrande att stadgandet om karteringen af fullmakter för sladsfiskaler i Stockholm bör ur rubriken ”Juslitie-kanslerens fullmakter” uti den ifrågavande 5:le § uteslutas. §§ 6 och 7. Ulsk:s betänk, blef i afseende pä dessa §§ bifallet. § 8.
Ridderstapets och Adelns uplysta bifall, blifwer det en glädjedag för mig och alla fredälstande Medborgare, och minnet deraf stall blifwa lika sä outplånligt, som de dygder, de tapperhetsprof och förtjenster, som utmärka sä »länga af Ridderstapets och Adelns närwarande Ledamöter. Desse Den Z Junk. 491 Detze mine yttrade tänkesätt torde fa et rum uti denna dagens märkwärdiga tn-otocoi!, i händelse jag pä någon rid blir hindrad, at bimista fortsättningen af Ridderskapets och Adelns wig t i g a öfwerlägg ningar. Herr Elller betil, 6 nclmu n cl 6 oI' Ln. Med all högaktning för den wärde Ledamot, forn sist talat, täger jag mig frihet at göra nägon erindran wid första delen af hwad han anfört. Jag erkänner at hans Förslag til inrättande af Förliknings Domstolar har en ganska fördelagtig sida. Det är ej emot sakens men emot hans tanke at de i Lonstitucionen böra uttryckligen stadgas, som jag wänder mina oförgripeiiga päminnelser. Det tilhör en Regeringsform at bestämma Konungens och Folkets ömsesidiga rättigheter ochpligter: men at omständligen utstaka Oro-g,ni8s,nomen af hwarje särffild Styrelsegrcn skulle föra til en widlyftighet som snart sagdt förwandlade en flik Grundlag til et sammandrag af alla Rikets Författningar. Hwad lägre Jnstcmtier och Domstolar beträffar, äro de reglerade i allmänna Lagen och Rättegangs-Ordflingen: Hwarken Härads - och Lagmans - eller Kämnärs - och Radhus - Rätter hafwa i wära fordna Regeringsformer warit omförmälta.
Då egaren af det hemman, som gemensamt med Repperda bildar en rote, bestridt roteringsskyldighetens öfverflyttande från Repperda till Hvetlanda eller annat i sådant hänseende föreslaget hemman såsom mera aflägset belägna, har Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium, i ärendet hördt, funnit hinder möta för Hvetlandas inträde i ordinarie rotering i stället för Repperda Drakegården; Och emedan den rotering Repperda drager, efter tio års medelpris, utgör 30 R:dr 6 sk:r samt således endast 2 R:dr 29 skir 10 rst. mera än det belopp 27 R:dr 24 sk:r 2 rst, hvarmed behållna afkastningen af Hvetlanda, rätteligen beräknad, öfverstiger den som af Repperda erhålles, har Kammar-Kollegium ansett bytet lämpligast böra ske på det sätt, att hvardera hemmanet bibehåller sina nuvarande onera och att innehafvare!) af Hvetlanda till innehafvaren af Repperda årligen efter markegångspris utgifver roteringsbördan motsvarande ersättning samt att den sednare godtgör den förre då extra rotering utgöres för Hvetlanda Thomasoch Kullagårdarna, hvilka nu till sådan rotering äro indelade för % mantal uti hvardera af rotarna N:ris 18 och 43 af soldathållet i Jönköpings län. Enär ofvanberörde til! utbyte mot hvarandra föreslagna hemman, å ena sidan Repperda Drakegården och å den andra Hvetlanda Thomasgården och Kullagården, finnas i afseende pä åbyggnad i det närmaste jemngoda samt, enligt hvad de å samma hemman i vederbörlig ordning verkställda värderingar, efter rättelse af en förelupen mindre missräkning utvisa, den behållna afkastning, som Hvetlanda hemmanen kunna anses gifva, endast med 27 R:dr 24 skir 2 rst. öfverstiger hvad Repperda är beräknadt att lemna, och denna föga betydliga skillnad i hemmanens afkastning derjemte förminskas om i beräkning tagas de vid värderingen förbigångna omständigheter, att Hvetlanda hemmanen dels äro underka - Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, Jtä 41.
Uti denna summa ingår den öfverbyggnads-ersättning, sorn, enl. mitt förmenande, kommer att tillerkännas arrendatorn med cirka 13,333:16. 2:0. Höst-utsäde å 70 tunhd, med utsäde och allt ararbete till 1,500: — 3:o. Af handlingarne synes, att stället kan ge 200 t:r mer än som nu gifves, och om de uptagas till 6: 32, så gör det för 4 år en summa af . 5,333: 16. eller en sammanräknad summa af Rdr bko 23,616:32. som af Institutet får bekostas så väl 1862 som år 1858. Således utgör den egentliga utgiften, för Institutets trädande i verksamhet 4 år förr, 6,383 Rdr 16 bko, och skulle jag mycket misstagit mig, om det gagn Institutet medför, icke vida öfverstiger denna summa. Med anledning af hvad jag sålunda haft äran anföra, får jag vördsamt anhålla att R. St:r, med bifall till K. M:s Nåd. Propos. om inrättandet af ett högre Landtbruksinstitut vid Alnarp, ville bevilja det dertill erforderliga anslag från och med år 1858. Dock torde jag äfven få fästa Utsk:s upmärksamhet på den korta tid som återstår för möjligheten häraf, nemi. att arrendatorn skall d. 15 nästkom. April underrättas om hans afsägelse antages, ty med den dagen uphör hans förbindelse, och jag tviflar på möj ligheten att sedermera kunna, på samma vilkor, öfverenskomma om afträde före 1862. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämnde d. 7 dennes på bordet lagda Nåd. Propos:r till R. St:r. 1:0 ang. pension från Rikets Allm.
Stp t$r Utskott öfverlemna, på det Utskottet må deraf kunna inhämta, både huru Stats-Verket undtsr denna tidpunkt blifvit förvaltadt, och hvilka äro de jemkningar eller tillägg uti Stats anslagen, Som, i följd af inträffade förändringar, erfordras. Kongl. Majit, som gör Sig ett nöje att erkänna det lofvärda bemödande, hvarmed Rikets Ständer , vid sista Urtima Riksdagen i Orebro , sökte att bereda och till Regeringens disposition ställa de medel, som för de inträffande behofT ven skulle blifva af nöden och som det var i deras magt att anskaffa,- gör sig förvissad, att Rikets nu församlade Ständer, vid en närmare granskning, skola finna, att om, å ena sidan, Kgl. Maj:t, utöfver de vanliga Stats-medlen , haft utomordentliga tillgångar att använda, äro dessa till betydligaste delen att tillskrifva Kongl. Majus egen omtanka och beskaffenheten af de förbindelser, Kongl. Majit, i Rikets namn, ingått, och att, örn äfven uti de för Stats Verket påräkpade anslag ypppats ej obetydliga öfverskott och be» sparingar, hafva så de ena sorn de andra blifvit använda till föremål af allmän nytta , och tilf sådana behof, hvars fyllande varit oundgängligt, örn det helas väl oell bestånd skulle ernås. Den ia84 Den 14 Juli. Den teckning Stats-Contoiret framställt, af Stats-Verkets tillstånd och behof under den sedan sista Riksdag framflutna tidrymd , visar emedlertid att, om å ena sidan behållningar gifvits, hafva likväl, å andra sidan, brister och otillräckliga anslag vid flera tillfallen yppats. Hvad Stats-Contoiret i detta afseende anfört, rörande en del af Stats-anslagen, visar sig äfven i flera andra, vid en nogare undersökning om förhållandet i det hela. Försvars-Verket till Lands och Sjös, innefattande Riks-Statens Tredje Hufvud-titel, kräfver vigtiga regleringar, dem Rikets förändrade belägenhet samt tid och omständigheter med oundgänglig angelägenhet påkalla.
Sedån Krigs-Collegium och Förvaltningen af Sjö-Ärendena med de infordrade underdåniga utlåtandena inkommit, fann Kongl. Maj:t det böra förblifva vid hvad redan vöre stadgadt, i afseende på tiden för redogörelsernas afgifvande för de under dessa Verks inseende stående byggnader. 28 .O Af den 20 Januarii 1800, angående dispositionen af åtskilliga byggnader i Landskrona. i83o den 27 Mars föredragen; och frågan uppskjuten tills det hunnit utredas, hvilka Kronans hus ocb byggnader i berörde stad äro för defer:- sioncn behöflige. 29;° Bil. till R. St. Just, Ombndim. Emb. Ber, d. i5 Febr. i834. 9 29° Af den 29 December 1829, me^ anhållan, att export af krut matte öfverlålas åt den enskilda speculationen. i33o den 27 Mars - föredragen: och fann Kongl. Maj:t ingen åtgärd kunna beviljas lill inskränkning i Kongl. Majits höga rätt, alt efter sig för tillfallet företeende omständigheter besluta om sältet för öfverflödigt kruts Fory drande. Beträffande Rikets Ständers underdåniga anhållan om nedsättning i krutpriset vid inrikes försäljning och inskränkning i Kronans inlösens skyldighet, saini alt, i sirillct för krut, salpeter må i förråd uppläggas, skulle denna del af Rikets Ständers skrifvelse komma i Nådigt öfvervägande, när de med krutbruks-egarne ingångne Contract tilländalupit.
Ibland sådana grunder räknar jag: 1:0 att Svenska folkets lill riksdag församlade representanter må bilda en enda kammare, samt att ingen hädanefter, utan särskildt val, bör i nationalrepresentationen vinna inträde; 2:0 att det såsom personlig rättighet tillkommer hvarje medborgare, under de af Utsk. stadgade villkor, både att deltaga i val af representanter samt att vara valbar; 3:o att valrälligheten vidtager med fyllda 21 år. Då jag följaktligen icke kan eller bör till hvilande för framdeles grundlagsenlig behandling godkänna en vallag, som stödjer sig på dylika , och andra deraf beroende theorier och förutsättningar, har jag bort särskildt anmäla, att de allmänna betraktelser, som igenfinnas uti Prostarne Ödmanns och Hallströms reservationer, i flera fall öfverensstämma med mina åsigter om villkor vid vallags stiftande; men vid tillämpningen skulle jag, för vinnande af en gemensam lanke, till ledning för Const.Utskrs ytterligare tillgörande efter 56 §:n af Reg.Fui, vilja sluta mig till Hr Ödmanns yttrande, med åtskilliga erforderliga jemkningar i afseende på sältet dels 46 Den 21 October f. m. alt bereda valbarhet åt de nu orepresenterade medborgareclasser, dels ock att bilda den öfre af de Iva kamrarne. Hr Ehrenhoff, Gust. Herman, uppläste följande: Äfven jag har varit inlagen af det allmänna ropet om nödvändigheten af representationens ombildning. Jag har inom mig sjelf sökt göra mig reda för, i hvilken del den så högt påkallade reformen mest kräfdes, och jag har trott mig finna den i behofvet af mer moralisk sjelfständighet hos individen, eller med andra ord: representationen endast sammansatt af män, hvilkas karakter är en säker afvisare för all corruption, och hvilkas upplysning sälta dem ur behofvet af Aftonbladismcns ledning. Jag väntade mig af Const.TJtsk:s osparade mödor ett förslag, som satte en gräns för ockrandel med representantens öfvertygelse, roen jag har ej funnit detta. Det är R. o.
Således är författningen lill sin grund riktig; och om det äfven i afseende på Christianstad oall andra mindre städer blifvit pröfvadl nödigt, att för deras inskränkthets skull gifva dem en lindring från inqvarteringstungan, ty sådan hafva de först nyligen från den med garnison åtföljande ökade fattigvård bekommit, så har detta visserligen kunnat vara ett giltigt skäl att bevilja dem eftergift af den kontanta afgiften, som författningen i och för serviseu ålägger; men detta kan dock ej blifva något skäl i afseende på Götheborg, ty den staden har, liksom andra stapelstäder, tolag sig anslagen för inqvarteringen och det i ganska rikligt mått. Alt Götheborgs samhälle gjort oändligt många nyttiga inrättningar och användt stadens inkomster på ett för staden både nyttigt och hedrande sätt, erkännes villigt och ingen fråga är derom, att sådant bestrida ; men dessa inkomster af tolagen äro ganska betydliga och blifva troligen allt större med hvarje år, ty tolagen utgör en del af tullen, Den 17 Maj. 31 så att i samma mån som inkomsterna af den sednare stiga, stiga ock inkomsterna af den förra. Dessutom har Götheborg icke allenast fördelen af Götha och Trollhätte kanal, utan äfven den fördel framför Sveriges Hesta öfriga stapelstäder, att elen genom sitt läge vid Nordsjön är fri från Sundska tullen och har den kortaste seglatsen för att erhålla ur första hand de förnämsta utländska importvaror. Delta i förening med nuvar. köpmäns stora kapitaler, och der inrättade lätta kommunikationer, gör alt denna stad i en framtid kommer att draga till sig den största handeln från utrikes ort och måhända förse icke blott uppsläderne, ulan jemväl en stor del af de vid Östersjön liggande städerna med utländska varor. — Då Götheborgs inkomster af tolagen sålunda äro så betydliga, så har ej Utsk. funnit skäl ali bifalla den gjorda motionen, utan ansett sig endast böra tillstyrka R. St. att i und. begära en särskild undersökning i ämnet, då troligen kommer att visa sig, att inkomsterna af inqvarteringstolagen äro så stora, att man icke hade bordt besvära R. St. med en sådan småsak som denna.
Med tummen och pekfingret fattade hon i en liten kråsnål, hvars rosensten skimrade i aftonskymningen, lekte med den, ända tills hon kände hans ena arm smekande fatta sig om lifvet. Du är så tunnklädd, barn, sade han, bara det grofva linnet, vill du låna min rock? Han gjorde en min, som om han ville kläda af sig rocken, men hejdade sig sedan plötsligt liksom generad att visa sig i blotta västen. Hon ryckte till och kastade häftigt armarna om hans hals, tryckte sig intill honom och bjöd honom sin mun till en kyss. Toka, sade han, vände sig till hälften bort, gjorde en pryd gest, men lät henne hållas. Hon kysste honom. Och så, rusig af sin lycka, tog hon honom häftigt i handen och drog honom i yster fart framåt. Här fins en stig, en smal stig som för till stranden, der ser oss ingen, vi ska' gå den vägen, Atte vi ska' vara glada! Du får inte vara så fin och förnäm, du ska' vara som jag! Kom, så roa vi oss! Åh! här är lustigt, skall du se, tror du jag fryser, nej, jag har så varmt som en eld jag kunde få lif och värme i en is, känn på mitt hjerta, känn hur det slår. Han skrattade på sitt eget fruntimmersaktiga, förnäma vis. Du är litet tokig, flickunge sade han, men följde med. Det bar af genom buskar och snår, regnet från grenar och blad öste ned på dem. Han försökte fåfängt att skydda sina kläder, de voro redan förlorade. Stöflarne höllo ej mer emot, han blef våt om fötter och ben, men det hjelpte icke. Hon drog honom framåt, tryckte hans hand, elektriserade honom med sitt skratt, magnetiserade honom med sin ystra glädtighet, sitt joller och prat. Hör du, flicka, hvart drar du mig? Till stranden. Tackar ödmjukast! vet du inte, att det varit öfversvämning och att sjön går ända till gärdesgården, som eljest är högt på backen! Hvad vill du, vildkatt, tänker du alldeles förderfva mig här ute, hvad? Hon svarade med en slängkyss. Skölja af dig liten smula högfärd, så du blir min vän, skrattade hon jag vill bara det.
Litt n) angtde fullbordandet af Ystads hamn. Utsk:s yttrande bifölls. 8:de punkten: Litt a) ang: de kanalbyggnad emellan sjöar ne Ros sva len och Wäring en: Litt. b) angtde pråmoch båtled från Kongsbacka till hafvet; Litt. c) angtde. kanaloch slussledning emellan sjöarne Snyten och almänningen, Litt. d) ang:de upprensning af Rönne u och hamnanläggning vid Engelholm; Litt. e) ang:de förbättring af Öregrunds hamn, Litt. f) ang:de fullbordande af hamnbyggnaden vid Warberg; Litt. g) ang:de hamnanläggningar vid Wikens och Råå. fiskelägen; Litt. h) ang:de hamnanläggning vid staden Amål; Litt. i) angtde hamnanläggning vid Höganäs; Litt. k) ang:de afskrifning af Carlstads hamnoch kanalbolags återstående skuld till handelsoch sjöfartsfonden samt beviljande af ett anslag lill betalning af samma bolags skuld till Carlstads sparbank; och Litt. 1) ang:de kajbyggnad vid Wenersborgs hamn. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. under dessa Litt. hemställt. Litt. m) angtde hamnanläggning vid Wadstena stad. Utskrs tillstyrkande bifölls med R. o. Ad. förbehållen rätt, att framdeles pröfva de föreslagna lånevilkoren. 9:de punkten, angtde hamnbyggnad vid staden Grenna. Utsk:s hemställan bifölls. 10:de punkten, angtde åtskilliga motioner i fråga om anslag för uppmuddringar och elfrensningar. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt och hemställt. ll:te punkten, angtde det af K. M. äskade anslag till anläggning af nya samt förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, äfvensom understödjande af mindre strömoch årensningsarbeten samt mindre hamnoch brobyggnader. Frih. von Kraemer: Visserligen innebär den af StatsUtsk. vid denna riksdag så ofta begagnade frasen ”Statens knappa till - 60
Bilha, Ezem, Tholad, Bethuel, Horma, Ziklag, BethMarchaboth, HazarSusim, BethBirei, Saarim. Det voro deras städer, allt intill Konung David. Dertill deras byar, Etham, Ain, Rimmon, Thochen, Asan, de fem städerna; Och alle de byar, som voro omkring dessa städerna, allt intill Baal. Det är deras boning, och deras ätt ibland dem. Och Mesobab, Jamlech, Josa, Amazia son, Joel, Jehu Josibia son, Seraja sons, Asiels sons, Eljoenai, Jaacoba, Jesohaja, Asaja, Adiel, Jisimiel, och Benaja, Sisa, Siphei son, Allons sons, Jedaja sons, Simri sons, Semaja sons. Desse voro namnkunnige Förstar uti deras ätter, och i deras fäders hus; och delade sig ut, efter det de voro månge. Och de drogo bort till att fara till Gedor, intill öster på dalen, på det de skulle söka bet för deras får. Och de funno feta och goda bet, och ett vidt land, stilla och rikt; ty i förtiden bodde der de af Ham. Och de som nu vid namn beskrifne äro, kommo i Hiskia tid, Juda Konungs, och slogo deras hyddor och boningar, som der funne vordo, och gjorde dem tillspillo, allt intill denna dag; och bodde i deras stad; ty der var bet för får. Och gingo ut af dem af Simeons barnom, femhundrad män, intill Seirs berg, med deras öfverstar; Pelatia, Nearia, Rephaja, och Ussiel, Jisei barn; Och slogo de återlefde af de Amalekiter, som undsluppne voro; och bodde der allt intill denna dag. Rubens barn, första Israels sons, ty han var förste sonen; men derföre, att han sins fäders säng besmittade, vardt hans förstfödslorätt gifven Josephs barnom, Israels sons; och han vardt icke räknad till förstfödslona.
Varande uti det af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollegium häröfver afgifna underdåniga utlåtande hufvudsakligen anfördt, alt, då kroriohemmans åboer för närvarande ega till fälle att, emot lindrig afgift, förvärfva skattemannarätt, det icke syntes vara skäl att utan sådan ersättning afstå den jordegande rätt Staten eger, helst ovisst vore, om och i hvad mån denna uppoffring blefve ersatt af de andra inkomster, som förmenats genom skatterätten uppkomma, hvarjemte blifvit anmärkt, att, då, enligt Författningarne, kronohemman, der ägornas beskaffenhet det medgifver, kunna delas, desamma vid åbos död icke uteslutande tillfalla äldste sonen; på grund af hvilket allt Collegii pluralitet i underdånighet afstyrkt den gjorda framställningen. Den kronojord, som enskilde under ständig besittningsrätt innehafva, förekommer under 4 olika cathegorier, nemligen: l:o.
Dessutom upstår det förhållandet, alt om denna institution inrättas py sätt Hr Hjerta vid remissen af motionen föreslog, så blir det måhända en Statsinstitution af ganska stor vigt, ty han säger sig önska : »att den blefve en förmedlande, icke beslutande, men rådgifvande myndighet, stående emellan Konungamakten och E. Stur och som kunde förbereda de mål, som utaf Eegeringen skulle afgöras.» Utan att känna det förhållande, i hvilket Eegeringen oell den blifvande Lag-beredningen skulle komma att stå till hvarandra är det särdeles svårt att besluta införandet af en så vigtig institution i Statsorganismen; ty i så fall bör ett fullständigt förslag vara utarbetadt, hvarigenom E. St:r blifva i tillfälle att bedöma de särskilda skyldigheter och rättigheter, som med denna institution skulle vara förbundna. På grund af hvad jag här anfört anhåller jag om bifall till Utsfcs Betänk. Frih. Cederström, Eudolf: Jag tviflar visserligen icke på att det ur vissa synpunkter kan synas mycket angeläget, att åtskilliga juridico-rationalistiska idéer varda hos nationen i möjligaste mån »inpräglade». Men för detta ändamål är redan icke så litet vidgjordt, ty för några timmar sedan t. ex. har E. o. Ad. bifallet Utsk:s Mern. N:o 88, hvaruti tillstyrkes tryckning och utdelning af LagKomiténs förslag till allmän Civiloch Kriminallag, Lag-beredningens diverse förslag, o. s. v., inalles 13 dryga luntor med thy åtföljande register. I betraktande af den korta tiden mellan våra Eiksdagar föreställer jag mig, att nationens representanter och Svenska folket sjelf skall hafva nog af, om den hinner behörigen smälta all denna juridico-rationalistiska litteratur, som till vår uppbyggelse redan nu, eller ganska snart, finnes att tillgå. Jag anser således den föreslagna Lag-beredningen mindre nödvändig, hvarföre jag hemställer om bifall till Utsk:s Utlåt. Gr. Sparre: