Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hof såsom för godt synes förordna, den försummelige genast kan från tjcnsten eiullledigas. Derefter anförer Motionären innehållet af 22 §. i Hof-Artiklarne, att Page som i vredes mode drager sin värja eller slåss i Konungens närvaro, kamrar eller gemak , pliktar med rygghuden. Härvid bör anmärkas, att den tiden funnos så kallade Bord-pager, oftast i den ålder, som allmänna Lagen i i3 Cap. Missg. Balk. bestämmer för öfvermaga: och, efter samma Lagrum, är äfven tydeligt, huru plikten med Rygghuden för en slik Brottsling komme att verkställas, men Konungen har nu mera icke sådana Pager, i följd hvaraf berörde straff icke heller kommer i fråga att tillämpas. 21 §. i samma Artikel stadgar dock i allmänhet strängare straff för sistnämnde brott, och, då detta svåra brott, till sin beskaffenhet och möjeliga följder, närmare efter - Den 29 December e. m. 207 sinnas, torde äfven den strängare straffbestämningen icke hafva oskäl med sig. Hof-Artiklarne äro utfärdade under Konung Carl XI:s lid. E11 tid, då Rikets första Stånd icke i allmänhet lärer hafva att berömma sig af några stora vunna fördelar. Konungen utvalde dock bland detta Stånd, af båda konen, de personer, som skulle utgöra hans närmaste omgifning, hans förtroliga krets, och då, för att motsvara ett sådant Konungens förtroende, alltid erfordras ett bildat umgängessätt ett upplyst förstånd , kunskaper, talenter, fattning för alla påkommande händelser och en osvikelig pålitelighet; så ansågos desse personer, som, äfven i sin mohn, skulle gifva anseende åt Hofvet, berättigade till aktning: och säkert derföre stadgade Konungen det stränga straffet för brott begångna emot dem, hvilket straff är utsatt i de af motionären åberopade 32 och 35 §§. af författningen.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Borgare-St:s d. 14 dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 234, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Borgare-St:s beslut rörande sednare delen af Banko-Utsk:ts Utlåt. N:o 26, i ani. af väckta motioner om skyldighet för R. St:rs Bank att till ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver. Föredrogos ånyo och bi föllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 4 o. 11 dennes bordlagde Betänkm: N:o 97, i ani. af väckt motion om inrättandet af skolor för meddelande af undervisning i tjenstehjons-sysslor; och N:o 101, i ani. af vackt förslag om en embetsexamen för inträdet i de förvaltande verken. Föredrogos ånyo och biföllos sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 7 och 11 dennes på bordet lagde Betänkm: N:o 18, i ani. af väckt motion om tillsättande af en General-inspektör öfver samtliga elementar-läroverken och högre undervisnings-anstalter m. m.; samt N:o 19, i fråga om föreskrift för alla till statsförvaltningen hörande kassor eller allmänna inrättningar, som hafva medel att förränta, att använda dem till inköp af statsverkets eller andra med K. M:s fastställelse försedda inrättningars räntebärande obligationer. Föredrogs ånyo samma Utsk:s den 7 och 11 dennes bordlagde Betänk. N:o 20, i ani. af väckt motion om sådan förändring i de förvaltande verkens i Stockholm arbetsordningar, att 164 Den 16 Mari. de större utgifterna derstädes komme att bestridas genom anvisningar å R. Räntekammaren. Frih. Gripenstedt, Joh. Aug.:
Han har åberopat civillagen, och ingenting är billigare, än att en man, hvars pligt det varit att känna civillagens innehåll, varnar R. o. Ad. för att dela det misstag, som ligger i den gjorda framställningen. Det är sannt, att allm. civillagen bjuder, att Den a3 April f. m. 163 Thoma; dag skall vara uppsägningsdag, meri icke för räntorna (deruti ligger misstaget), utan för hemmansbruket. Nu liar detta icke något att göra med räntornas uppsägning. Den författning, som stadgar, att hemmansräntorna böra uppsägas före Thomae dag, är af helt annan natur. Den tillhör icke allm. civillagen, utan är en oeconomisk författning, som visserligen kan förändras. Jag skulle äfven, fastän jag ej tillåter mig att motsäga Presidenten i KammarColkm, som säger, att verkställigheten af ifråga var. förslag skulle möta hinder vid allm. uppbörden och redogörelsen, våga tro, att om R. St. skulle fatta det beslut, hvartill BondeSt. inbjudit, så blir frågan i alla fall ett önskningsmål, och jag föreställer mig derföre, att K. M. hör KammarColkm; och om KammarColkm då ådagalägger omöjligheten af verkställigheten, lärer K. M. icke bifalla beslutet, utan detsamma komma att ej erhålla någon verkställighet. Hr af Billbergh, Joli. Peter: Instämmande med den siste värde talaren deruti, att R. o. Ad. tyckes, genom sitt beslut i anledn. af BondeStrs förra inbjudn., hafva likasom tagit på hand att bifalla den nu förevar., äfvensom gillande hvad samma talare yttrat i afseende på den ändring i civillagen, som ifrågavar. beslut skulle föranleda, vill jag nu desto hellre inskränka mig till att endast yttra mig i anledn. af Frih. Cederströms förmenande, att bifall till denna inbjudn. skulle lägga hinder för verkställigheten af allm. uppbörden och redogörelsen derför, som redan i sjelfva saken är så mycket ordadt, att ingen inom detta hus finnes, som ej varit i tillfälle att bedöma, hvad rätt och billigt i denna fråga är. Frih.
Diverse omkostnader: Iuköp af kontrolleffekter samt inventarier 4,330: 50. Leverering till Kongl. Stats-kontoret 402: 75. Balans till år 1864: Anslaget till fortsatt utskrifning af riksregistraturet. Riks-arkivarieus för revisionsåret afgifna räkenskap för detta anslag, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning och icke heller föranledt någon erinran från Revisorernes sida, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Extra statsanslag : 3,000: Kredit. Balans till år 1864: Redovisning för anslagna medel till hämmande af flygsanden inom Kronobergs, Kristianstads och Hallands län. Redogörelserna öfver dessa medel, hvilka länsvis upprättas, hafva såväl i Kongl, Kammar-rätten som hos Revisorerne undergått granskning utan anmärkning. 33 — 258 — Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Kronobergs län. Debet. 'Bulans från år 1862: Tillgång ... 534: 90. Kredit. Utgifter: För hägnads uppförande utmed sandfältet 355: 60. >' uppköp af talloch granfrö 38: 35. Vaktarens aflöning 40: Balans till år 1864: Kristianstads län. Debet. Uppbörd: Kredit. Leverering: Till Kongl, Stats-kontoret 30,894: 82. Hallands län. Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: — Summa 1,497: 88. — 259 — Kredit. Utgifter: För biträde vid syner å stängseln 14: 49. » uppköp af furufrö 190; — » » » inventarier 18: 41. Balans till år 1864: Anslaget till ersättning för biträde och kostnader vid ntgifvandet af Sveriges gamla lagar. Redogörelsen för detta anslag, hvilken blifvit granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och vid hvilken Revisorerne ej heller haft något att erinra, upptager inkomster och utgifter på sätt, som följer; , v » 1 ’ Debet. Uppbörd:
Det är ordet »tillfälligtvis» sorn skulle kunna begagnas flir mera än hvad som vore tillfälligtvis, å hvilket definitionen skulle hafva sin stötesten. Dock, min afsigt är likväl nu uppnådd; ty genom denna relation kan man fä veta hvad åtminstone Utskottet menar med husandakt; och om Stånden gilla den meningen, hafva de öppet tillfälle att få den i lagen uttalad.a N:o '15. Lag-Vlskollels Betänkande, AT.o 33. 25 Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Juni 1854, kl. I e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om förklaring af hvad / kap• 3 § Missgernings-Balken innehåller angående gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af lag emot ett olofligt utdelande deraf. Efter hvad i Lag-Utskottets nästföregående Betänkande omförmäles, hafva åtskillige af de så kallade läsarne, i anseende till missnöje med den anbefallda handboken, företagit sig, bland annat, att utdela Nattvarden och förrätta Dop; och det har äfven hufvudsakligen varit dessa öfverträdelser af den, i öfverensstämmelse med vår troslära, här i Riket fastställda kyrkliga ordning, som under sednare tiden föranlcdt allmänna åklagaremakten att uppträda. Vid bedömande af öfverträdelsernas beskaffenhet hafva emedlertid olika meningar inom lagskipningen gjort sig gällande. Då man nemligen, å ena sidan, ansett desamma ej kunna betraktas annorlunda än såsom ett lättsinnigt gäckeri med Sakramenten, samt derföre derå tillämpat stadgandet i 2 § af MissgerningsBalkens 1 kapitel, enligt hvilket den, som gör gäckeri med Sakramenten af lättsinnighet, skall böta femtio daler, har man deremot, å den andra, förklarat att, enär omförmälde handlingar icke skett för att gäckas eller af lättsinnighet, utan haft sin grund i en verklig, om än förvillad inre öfvertygelse, åberopade lagbudet ej vore tillämpligt, samt, i följd deraf och då annan lag i ämnet saknades, frikänt de anklagade.'
Det behöfves bokstafligen icke mer än den där trasan, för att jag skall vara mogen till att lifslefvande placeras i ett naturalistiskt melodrama som ... Ja, som hvad egentligen? KATRINE (medlande). Jag medger naturligtvis, att Emilie gått något väl långt, men hon är en smula hysterisk i denna sak. Om du blott hade visat henne litet förtroende ... LEONORA (afbryter). Förtroende Hvarför skulle jag egentligen visa Emilie förtroende? Hon har icke kastat sig i armarna på mig och tillstått, att hon älskar ... KATRINE. Leonora LEONORA. Nå ja! Hon gör det kanske snart. Gud skall veta, hon lägger inte band på sig. Det vill säga, jag antar icke, att det precis blir i mina armar hon kastar sig. KATRINE. Och om hon nu gjorde det Om hon en gång öppet och ärligt lät honom veta, att hon älskade honom – honom bland alla män – vore det så förfärligt galet? (Lägre.) Vet du, Leonora, jag tror – jag tror ibland, att den, som i detta fall förmår att besegra sin stolthet, kan – jag säger naturligtvis inte, att hon alltid gör det, men att hon kan vinna lifvet både för sig själf och för den man, hon älskar. Du brukar själf säga: kärlek vinner kärlek. Männen kunna ibland genom mod och ärlighet i rätt tid besegra starkt motstånd och vinna lifvet och lyckan i den kvinna, de vilja äga. Hvarför skulle icke kvinnorna någon gång kunna göra detsamma LEONORA (går fram till Katrine, tager bägge hennes händer och drager henne ned på chäslongen bredvid sig). Men Katrine, käraste Katrine – nu är det jag, som icke känner igen dig. KATRINE (leende). Nej, du känner väl icke igen din gamla svägerska med kvinnosaksoch valintressen. Du tror, att hon aldrig ... Min lilla Leonora! Lägg handen på hjärtat och säg, om det finns en kvinna, som tror om en annan, att hon icke någon gång i sitt lif har älskat. LEONORA. Katrine – jag bekänner, att jag – som väl de flesta andra – blott har ansett min egen kärlek för – hvad skall jag säga – riktigt intressant. KATRINE
Kyrkoherde-boställen finnas indeldte till ordinarie rotering, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det Torps Kyrkoherde-boställe må varda från dess nu utgörande ordinarie roteringsskyldighet befriadt, samt, i likhet med öfriga sådane boställen, endast till extra rotering förbindas; mern att, om E. K. M. skulle finna Sig förhindrad att härtill meddela Nådigt bifall, i anseende till den rubbning uti indeinings-verket, som deraf skulle uppkomma, E. K. M. måtte i Nåder tillåta, att berörde boställe, 1 likhet 23» Expediliom-Utskottets Forsla,g till und. Skrifvelse, N.-o tsff. med hvad för Capellans-boställen egt rum, befriades från rotering, genom densammas flyttning på andra närbelägna och oroterade, men icke privilegierade hemman och lägenheter, eller ock, i händelse det i roteringen måste qvarstå, i brist på tillgängliga hemman för flyttningen, det måtte få sig tilldeld rotefrihetseller vacance-afgift såsom vederlag. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 October 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 No v. 184oj Preste-Ståndet den y Borgare-Ståndet den 7 —■ Bonde-Ståndet den 11 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om ajlemnande till Riksgälds-Contoiret af Kongl. f. d. Canzli-Stjrrelsens Iland-cassa. (Stats-Utsk. Uti. N:o 45 och 148.) S. Å. K. 1 sammanhang med den vid 1823 års Riksdag ifrågaställa upplösning af Kongl.
Cider, Cirklar och kortpassare, Citronsalt, Coeffurer och Fruntimmershattar, Corn passer, Gonfitnrer, Coraller, arbetade, Decorationer, Plateauer &c., Deglar, Dricka, Porter, Öl och andra slag, Enbärsmos, Etuis med tillbehör, Fartyg, Svenska, med tillbehör, Utländske, strandade, och såsom vrak saide, Fernissa, Filar, Fingerborgar och Syringar, Fjädrar, Ur-, andra slag, Flaskfoder, Fläsk, Flätor till hattar, Fnöske, beredt, Formar, krukor och potten för Sockerbruken, Tryckoch PappersFransar, Galoner och Snören, alla slag, Frukter och Bär, inlagde i bränvin eller ättika, Torra, jord-, träd-, Färger, Blausel eller Blåstärkelse, Scheles-grönt, Smaltz, Zaffer, Ängskära, andra slag ej specificerade, Garn: alla slag, Gevär, alla slag eller delar deraf, Gipsarbeten, Bevillniiigs-Utskottel-s Bet. Glas: Barkar, Flaskor och Bouteiller, Fenster-, Ljuskron-, Optiska, Spegel-, Ur-, Andra slag, Glober, Gräsmattor och Gräsrep, Gäss, insyltade, rökta, Hackelse-machiner, Hagel, alla slag, Hattar, alla slag, Honung, Horn, arbetadt, Häcktor, Hakar och Hyskjor, Instrumenter: Fältskärs-, Mathematiska, Musikaliska, Ister, Svineller Gås-, Kakel, Kardor, andra slag, Knappar, Knifvar, alla slag, Kopparstick, Estamper och Lilhographiska, Korgar, Korgmakare-arbeten, Kreatur, lefvande, Krokar till fiske, Krukmakare-arbeten, Käppar, Lack, Lackerade arbeten, Lampor Likörer af frukter, Lim, Drag-, Bevillnirigs-Utskottels
Om icke KammarRätlen har denna rättighet, kommer all anmärkning vid olikheterna, att uteblifva, ty icke lära det ena Länets innevånare anmärka på det andras, och jag inser icke ens, huru dylika anmärkningar skulle kunna framställas. Den erfarenhet jag, såsom granskare af Lånehandlingar, haft om taxeringsvärdenas ojemnhet Länen imellan, och hvilken jag anfört, då dessa ämnen tillförene varit under öfverläggning, får jag nu å nyo åberopa. Således torde det finnas med billighet och rättvisa håde på Kronans och de skattskyldiges sida Öfverensstämmande, att KammarRättens rättighet i detta hänseende icke inskränkes. I följd häraf skulle jag, i händelse af blifvande votering, önska derest ja-proposition blifver bifall till Utskottets forsta Betänkande, att contra-propositionen måtte innefatta Herr af Billberghs reservation, i och 2 punkterna, tillika med de punkter, hvilka Utskottet tillagt å sid. i4 i dess sednare Utlåtande. Herr Tham, Wolrath: Förnämsta anledningen för Utskottet att framlemna ett förslag, som inskränker KammarRättens anniärkningsrätt, härrör från den obehagliga händelse, att de skattdragande fått anmärkningar på sig 3 år efter det de redan erhål - Den i Augusti. '7 hållit qvittencerne på sina utskylder. Det Sr naturligt, att detta medför ledsamheter och besvär, då de skattskyldige under liden kunna vara dels döde dels bortflyttade. Utskottet har trott, att då Bevillningen blir rätt erlagd efter den repartition Ständerna uppgjort i minimi-tarifFen, borde inga anmärkningar få göras af KammarRätten enskilt, utom ide fall, att TaxeringsCommitte'erna, glömmande sin pligt, skulle taxera ut en mindre summa af landet. Enär deremot Kronans Embetsmål! skulle få göra aliade anmärkningar, hvartill de å Kronans vägnar kunde finna sig föranlåtne, så bör, med den uppmärksamhet man har rätt att vänta af Landshöfding och LandsKamererare, samt deras eftersyn på underlydande Tjenstemän, icke kunna befaras, att anmärkningar skola uteblifva, då laga skäl dertill finnas.
Här kunde han få interfoliera med siU ca-rambat sitt cestça m. fl. af sina kända favorituttryck så mycket han behagade. Och vid gladare tillfallen under hans sista år lät han sina vänner ofta få till lifs åtskilliga reminiscenser fr&amp;n Gi-gotis rol. Ja, Gigotis namn har genom Pelles försorg g&amp;U till efterverlden i form af en delikat anrättning som till-handahålles å operakaféet, s. k. » Gigotismörgåsar », som i öfverensstämmelse med rollens olla podrida serveras med en blandning af olika slags beläggning. När » Diamantkorset » vid våra operaartisters sista gästbesök i Kjöbenhavn skulle efter fyratioårig hvila åter komma till uppförande i danska hufvudstaden, var Pelle mycket animerad att fâ visa de danska bröderna denna sin favoritroll, som här hemma beredt så mycken succès. Men de glada förhoppningarne slogo fel. Danskarne senterade icke det humoristiska bo? Pelles Gigoti, säkerligen i följd af deras svårighet att forstä den fransk-svenska dialogen, något som mycket grämde ?ir artist, som sedan under hela Kjöbenhavnssejouren såg rittnedslagen ut, under det han annars brukade känna sig som fisken i vattnet när han dvaldes i » Kongens Bye ». En af Pelles allra sista uppgifter å vår operascen, fast icke just vidare betydande, var en liten rol i » Diamantbröllopet », det tillfallighetsdivertissement som gafs till firande af konung Oscars sextioårsjubileum. Stycket var af allt för efemär natur för att kunna hålla sig något längre på repertoaren, från hvilken det snart nog försvann. Det var dock skada så till vida, som ett par roller deri återgåfvos bra. Bredvid Knut Almlöfs Ola och Anna Klemmings Greta framstod värdigt Pelles Taleman, som redan vid hans entré, då han med siratlig hållning och ett äkta » skepparsnitt », kom inklifvande på scenen i spetsen för spelmännen och det festliga brudtåget, framkallade stor munterhet i salongen.
AmiralitetsKrigsmans-kassan ingångna »förverkade båtsmanslöner» belöper sig på hvarje af kassans inkomster under denna benämning, och jag dervid föreslagit ersättning till bemälde kassa af hela denna inkomst, så torde i afs. på denna motion ifrågakomma utrönandet af rätta ersättningsbeloppet endast i händelse den förra motionen afslås. Om remiss af denna motion till vederbörligt Utsk. får jag vördsamt anhålla. Dessa trenne sednare motioner begärdes på bordet. Den 26 November e. m. Föredrogs ocb bifölls StatsUtskrts Mern. N:o i, ang:de antagande af ytterligare kanslibiträde. Anmäldes och lades på bordet: Konstitutions-Utskottets Mern. N:o 2, med upgift på de från sisth Riksdag hvilanda förslag till ändring i Grund lagarne. LagUlskoltels Utlåtande Nio 4, i ani. af verkställd granskning af 11. St:rs Just.Ombss embetsberättelser, diarier oeh registratur under tiden från förra till innevarande Riksmötes början; oeh Utlåt. N:o 5, i ani. af väckt motion om föreskrifter rörandte underhållande i farbart skick af kyrkoväg samt afsynande deraf Expeditionsutskott ets Utlåt. Nio 4, i ani. af framställd fråga om särskild tryckning af alia inom RiksStånden väckta motioner. Föredrogs, men begärdes på bordet Riddarh.UtskRs Utlåt. N:o 3, i ani. af väckt motion, att R. o. Ad:ns prot. må föras i sammandrag m. m. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: Redan i början af förra decenniet beviljades Hr Kapten Baltzar Cronstrand ett betydligare anslag af allmänna medel, som till nämnde Kapten skulle utbetalas i utbyte emot åtskilliga af Hr Kaptenen utförda ritningar öfver Egyptens förnlemningar. Utan att likväl hafva verkställt sagde utbyte, medgafs dock Hr Kaptenen att, någon tid derefter, i förskott få upbära ett betydligare belopp af förenämnde anslag.
Detta förslag blef af Rikets Ständer gilladt, och intogs i deras underdåniga skrifvelse af den 16 sistlidne November, N:o 170, samt biet af Konungen faststäldt blott med den ändring, att efter ordet samt sattes heslutet, och i stället för ordet ”Konungen” sattes ”Wår”, Alldenstund nu både Utskott, Ständer och Konung tillika bibehöllo 26 §:ns l:sta mom. oförändradt, sådant det här ofvan intagits; fördenskull, och enär, enligt detsamma, ”vederbörande embetsmyndighet”, hvilka ord, enligt äldre författningar, hvaraf orden tagits, betyda Magistraten i städerna, eger förordna om tidsbestämmelser för minuthandel och utskänkning, har en motsägelse eller åtminstone en inkonseqvens i nuvarande författning uppkommit emellan 26 § Irsta mom. och 3:dje mom. 28 § i det, att olika myndigheter berättigats att besluta om tiden för utskänkning. Och som den, hvilken skall tillämpa en författning, är skyldig, att, der så ske kan, tolka den så, att direkt motsägelse mellan författningens olika delar undvikes, hvilket i denna fråga är möjligt på det sätt, att 3 mom. 28 § anses utgöra ett undantag från lista mom. 26:te §, i följd hvaraf inskränkning i tiden, hvarunder utskänkning är tillåten, skulle beslutas: i afseende å helgedagar, af Kommunal-styrelse och Konungens Befallningshafvande, men i afseende å söknedagar af Magistraten; så Motioner i BorgareStåndet 1865. N:o 52. 123 har jag anset! mig böra fästa det blifvande Sammansatta Utskottets och Rikets Ständers uppmärksamhet på berörda två momeriters besynnerliga förhållande till hvarandra, hvilket troligen genom något förbiseende af sistlidna riksdags sammansatta Utskott tillkommit. Det kan synas, som l:o) i följd af hvad under lit. a) § 75 i Kongl.
Destutom äro sädane, som öfwergifwa sit fosterland för at taga tjenst under främmande fanor, gerna sädane äfwentyrare och lycksökare, til hwilka det hwarken är hedrande eller rädligt, at lemna sä wigtiga förtroenden som befäl öfwer Rikets Krigsmagt. 4) At R.epfL8enrLtion icke i <7on8titution blifwit bestämd, anser jag äfwen för min del säsom en ofullständighet i densamma, dä likwäl dest eget beständ helt och hältet beror pä kk-pl-ssentation. Fräga om densammmas jämkning och förbättring har wid detta Riksmöte förnämligast blifwit wäckt, och ofrälse Ständspersoners, Bruksägares och Potzehionaters sä billiga fordran, at i densamma fä deltaga, och af erfarenbeten om den hittils wanligas otilräckliqhet för sit ändamäl. Den har hittils bcstätt af fyra Ständ, lika skiljaktiga i interetzen som i uplysning, och i följe deraf äfwen i synpunkter och beslut. Denna olikhet stal wisierligen aldrig uphöra sä länge denna sönderstyckning warar, man mä för öfrigt dermed företaga hwad jämkning som häldst. Ty detza olika äsigter och interehen stola owedersäjeligen aldrig uphöra at wäcka och underhälla agg och misttroende de särskildta Ständen emellan, en omständighet, som en herrsklysten och slug Regent — och hwaraf följer at en sädan aldrig hädanefter kan upstiga pä Swensta Thronen? — sä lätt stal 4? 4 Den 3 Junti. stal weta at begagna til den nationella fride? tens förtryck. Genom detta wäckta agg bereddes XI.-8 ve8^oti8M6, och frän denna grund upstöt 178S ärs Säkerhets-Act, källan til Rikets sednare olyckor.
Då LagUtsk. icke ansett nödvarns-§:n tillräcklig, i afseende å inbrott, så anser jag icke heller denna § vara tillräcklig i afseende å rån, utan får jag för min del understödja Gr. Lagerbjelkes hemställan. Gr. Sparre: Anledn:n hvarföre LagUtsk. intagit det i 2Usta §:n, i afseende å inbrott, förekommande stadgande, är lätt för - Den 16 Augusti f. m. 379 klarlig, enär ett alldeles motsvarande stadgande finnes i nu gällande lag, vid hvilket förhållande Utsk. naturligtvis befarade, att oin det nya förslaget ej innehölle ett dylikt stadgande, skulle lagskiparen möjligen komma i någon tvekan, huruvida nödvärns§:n, som förut ej tillämpats å tjufvar, hädanefter borde mot dem gälla. Hr Gr. o. Landtnäs härefter framslälda proposm till bifall å Gr. Lagerbjelkes förslag, alt uti ifrågavar:de förfallning skulle tilläggas en ny § af följande innehåll: ”Begår någon sådant brott, som i 24:de och 25:te §§:ne sägs, och får sår eller varder dråpen, vare ogildt,” blef med Ja besvarad. Sedan härefter R. o. Ad. bifallit Hr Gr. o. Landtmrs hemställan att propos. till bifall å de följande §§:ne mätte få framställas, under förutsättning alt Utsk. mä ändra nummerordningen för dem, i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s beslut om en ny §, förekommo nu och biföllos §§:ne 2!) och 30. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt sedan R. o. Ad. nu genomgått förslaget till sjelfva författningen, endast återstode att pröfva ingressen dertill, som icke förut blifvit framställd såsom föremål för öfverläggningen, emedan Hr Gr. o. Landtm, ansett det icke böra ske innan författningen blifvit j vissa delar godkänd; hvarefter berörde ingress nu uplästes och godkändes. Gr.