Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emedlertid de första punkterna och Utsk:ts dervid fogade motivering innebära grundsatser, hvilka i denna fråga äro af högsta vigt, anser jag dessa punkter böra först till behandling förekomma; hvarför jag anhåller, att punkterne måtte föredragas uti den ordning, hvaruti de äro i Betänk:t uppställda. Hr von Koch, Nils Samuel: l’å sätt Frih. Sprengtpor ten redan upplyst, innefatta Utsk:ts hemställanden å sidan 11 och 12 endast afstyrkanden af väckta motioner, då deremot å sid. 13 förekommer Utsk:ts egentliga tillstyrkande. Lika med Hr Wolffelt anser jag, alt det skulle lända till största reda, om man först företoge till afgörande den å sid. 13 gjorda hemställan, synnerligast derför att man genom att förut fatta beslut i de första punkterna skulle binda sina händer med afse - Den 19 April. 335 ende å de sednare. Jag får derför förena mig uti det förslag med afseende å föredragningen, som blifvit af Hr Wolffelt framstäldt. Frill, af Ugglas, Gustaf: Ehuru jag för min del kom mer att biträda det beslut, hvaruti Utsk:t i första punkten af förevarande Betänk, stannat, måste jag dock ur principiel synpunkt motsätta mig det af Hr Wolffelt föreslagna föredragningssätt. Första punkten innehåller nemligen ett svar på det allmänna förslaget, att skjutsbesväret måtte helt och hållet skiljas från jorden och ölvertagas al Slaten. Innan denna punkt är afgjord, torde det icke vara lämpligt att öfvergå till de delar af Betänk:t, hvilka innehålla förslag lill förändringar i nu gällande förhållanden Om nemligen R. o. Ad. skulle ogilla Utsk:ts hemställan i första punkten, så föranledes deraf en återremiss, hvilket kan hafva till följd, att den sednare punkten kommer att helt och hållet förfalla. Om återigen R. o. Ad. gillar Utsk:ts förslag i sednare punkten, har man i och med detsamma afskurit möjligheten att pröfva den första.
BIHANG TILL o vid Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1847 och 1848. FEMTE SAMLINGEN. g,ira Afdelningen: Bevillningssamt Allmänna Besv. och Oecon. med flere Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. Bevilln.- Lagsamt Allm. Besv.- o. Eken.-Utskottens Betänkande, N.o i. Ank. till Exp. Utsk. den 4 April 1848, kl. 11 f. ra. Bevillnings Lag - samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande , angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid. T ill sani na ansatta U sköttens behandling hafva blifvit öfverlemnade dels Kongl Majlis under den 18 November sistlidet år aflåtna nådiga proposition till Rikets Ständer, angående grunderna för rättigheten att tillverka, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid, åtföljd af ett utaf dertill utsedde kommitterade afgifvet underdånigt betänkande i ämnet, tillika med serskilde förslag til! förordning, angående såväl tillverkning och omdistillering af bränvin samt försäljning och transport af bränvin, jemte åtskilliga lill nämnde betänkande och förslag hörande handlingar, dels ock inom de serskilda Riksstånden väckta motioner om förändringar i nu gällande förordning, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, samt i anledning af den nådiga propositionen och motionerne afgif» na yttranden inom Riksstånden, nemligen: Hos Ridderskapet och Adeln: af herr Hammarberg, C., herr Hammarhjelm, Carl Gust., Friherre Rappe, Ascel Ludvig, Grefve Levenhaupt, Gustaf, herr Reutersvärd, Per Adam, herr Hjerta, Lars; Hos Preste-ståndet; af komminister Janzon, Jonas, doktor Säwe, doktor Sandberg, och prosten Forsell; Hos Borgare ståndet: af herr Stenberg, herr Sjöstedt, herr Hörnstein, Bih. till R. St.
För rubelfonden uppköptes spanmål till afhjelpånde af den svåra nöden 18(2 — och de Ryska hingstarne, hvilka så väsentligen upphulpit vår hästafvel ; — och Guadeloupes-medlen åtgingo att liqvidera den utländska skulden 2). Jag anförde afslaget å vattencommunications-anslaget såsom ett exempel af systemet att afslå medel till likartade 1) De af Gr. Anckarsvärd nu anförda tillgångar utgjorde den mindre delen af de stora capitaler, hvarmed Sverige den tiden riktades på utländsk bekostnad. Måtte Svenskarne alltid och tacksamt minnas, huru och genom hvem detta goda' skedde Sverige ! 2) Denna skuld, hvilken, om den fått fortgå, nu på 29 året hade redan utsugit oss med 1,600,000 r:dr b:co årligen, och fortforc Un alt sä utsuga oss, utan ringaste minskning å skuldcapitalet. De ii i3 Augusti. ändamål. Ju mindre den afslagna summan, ju mera talande exemplet. I samma syftning och såsom exempel på rubbning af industriel-, på hvilka Staten sjelf inledt befolkningar, nämnde jag förstärkta StatsUtskts likartade votum i anseende lill gevärsfactorierna. Socknarna kring Husqvarna hysa ju — ”befolkningar’'; och dessas bekymmer blifva ganska svåra 3). I hvad angår de Generalbefäls-organisationer, om hvilka den värde reservanten förmenar, att de, statsverket till skada, alltför ofta och innan de ens hunnit pröfvas, blifvit förändrade, svarar jag, att den organisation, som företrädde den nuvar., infördes år 1816 och fortvarade oförändrad till år 1833, således i 17 år, hvilket ju icke vittnar om orubytlighet eller öfverilning. 1 hvad ombytets kostsamhet angår, förhåller det sig så, att 1833 års organisation, som nu gäller, kostar Staten hälften mindre än den af 1816; och beträffande bådas värde, har jag, då tredje hufvudtiteln förevar, utvecklat min åsigt af den förras med fördelar förknippade brister, och af närvar. District-generals-inrättnings fullkomliga ändamålsenlighet.
Tili förebyggande al dessa olägenheter, har i de på sednare tiden ntfärdade författningar, som medfört väsendtlig» förändringar i förut beslående förhållanden, viss lid föreskrifvits, från hvilken de borde vara gällande; och då det rådrum, hvilket, innan sådana vigtigare författningar träda i verksamhet, bör lemnäs allmänheten för inhemtande af kännedom om deras innehåll och till förberedelse för deras tillämpning, måste i hvarje särskildt fall bestämmas med afseende på deras omfattning och mer eller mindre i den enskilda verksamheten ingripande innehåll, så torde det icke vara lämpligt att för dylika lall uppställa någon allmän regel, utan lärer tiden för sådana mera omfattande lagars och författningars tillämpning hädanefter såsom hitintills böra al den lagstiftande magien med afseende å omständigheterna för hvarje fall särskildt bestämmas; och dä det ej heller torde vara lämpligt att lägga något hinder i vägen för de administrativa myndigheterna att, der omständigheterna sådant kräfva, förordna om den skyndsammaste tillämpning af deras författningar, som åstadkommas kan ; så är det allenast med iakttagande af dessa inskränkningar, som det för Rikets Ständer synts vara välbetänkt att, genom antagande af ett allmänt stadgande, bereda den ordning uti ifrågavarande förhållanden, af hvilken de ofvan anmärkta olägenheterna gjort behofvet känbar!; och, enär hufvudsaken härvid är, ali genom ett nytt stadgande likhet för hela landet vinnes och den nuvarande osäkerheten undanrödjes, men dervid tillika måste tagas i betraktande, att nya lagars tillämpning ej längre, än nödigt är, må uppskjutas, samt det torde kunna anlagas, att författningar icke i allmänhet inom kortare tid än tre månader Irån deras utfärdande kunna vara lill tryck befordrade och i sådant skick kring alla delar af riket spridda, hvaremot endast undantagsvis en längre tid för sådant ändamål erfordras; — hafva Rikets Ständer med anledning af hos Rikets Ständer i detta ämne gjord framställning, för sin del beslutat, att författningar, tillhörande allmän civil-, kriminaloch kyrkolag skola, der icke annorledes i särskilda fäll stadgas, blifva gällande efter tre månader från den dag, då de utfärdats. Med tillkännagifvande häraf, få hos E. Kongl.
Medel därtill måste väl kunna i tillräckligt mått beredas af teatern själf, hvilken nu slipper utgifterna för sin egen elevskola, men det skulle också vara det enda samband mellan skolan och teatern; för öfrigt fullkomlig skilsmässa, till dess lärjungen är mogen att framträda såsom scenisk konstnär. Om ett gästspel, sådant som Rossis, i själfva verket icke har så mycket, som man kanske ofta tror, att betyda för våra sceniska konstnärers utbildning och fullkomnande, är det onekligen så mycket betydelsefullare * för allmänheten. Man njuter visserligen icke så mycket af helheten i en stor författares verk, men dess mer af den karaktär som den utmärkta konstnären framställer. Man finner medspelarne mycket otillfredsställande. I » Kung Lear » t. ex. var det ingen annan än narrens framstäl-lare, hr Personne, samt möjligvis fröken Zetterberg, Cordelia, i fjärde akten, som tillvunno sig åskådarnes bifall, och * den först nämde gjorde sig däraf i icke ringa grad förtjänt. Men i själfva verket spela de väl icke sämre än vanligt, fastän jämförelsen är för dem högst ofördelaktig. De sporras icke så mycket af att spela till sammans med en sådan storhet, som de ej mera ned-tryckas af denne. De främmande replikerna äro också hinderliga för ett godt samspeL Åskådaren ser detta och beklagar det, men om det finnes någon rättskänsla hos honom, nekar han icke att göra rättvisa åt teaterns egna skådespelare, hvilka visa sig otillfredsställande just för att Rossi är oupphinnelig för vanliga konstnärer. Det är väl f. n. icke flere än två andra, hvilka kunna uppträda som jämförliga med honom i skådespelet, och det är Ristori och Sal vini, men dessa tre får man aldrig se till samman. Ur Dagens krönika.
Det enkla hem, som hans fästmö varit glad att få, skulle blifva ett fattigt och trångt fängelse för en sådan praktblomma som Nora. – Ack, stammade han, detta kan jag inte! – Huru? utropade Nora häftigt, du kan inte! Är detta då din kärlek till mig? – Blif icke ond, Nora, missförstå mig inte. Jag älskar dig så varmt, att jag vore färdig att gå i döden för din skull, om så behöfdes; men hur skulle jag kunna gifta mig med dig? Du har så stora pretentioner på lifvet. Hur långt skulle en liten kontoristlön kunna förslå att underhålla oss båda? – Jag begär ju inte heller att du nu strax skall taga ut lysning. Långt derifrån. Jag kan och jag skall vänta. Du har ett så godt hufvud och du kan nog inom kort skaffa dig en bättre anställning, på hvars lön vi kunna lefva. Jag är anspråkslösare än du tror. Men undrar du på att jag begär ett löfte af dig, som försäkrar mig om, att din kärlek är af varaktigare slag än endast för stunden. Du fordrar ju allt af mig, och du får det; ty jag kan ej neka dig något. Begär jag då något öfverdrifvet af dig? Ynglingen gaf löftet. Han upprepade det vid hvarje möte och i hvarje bref, han i otålig kärleksyra sände henne mellan mötena. Och så blef han en dag borta. Han hade gått samma väg utför som så många andra af de lysande »fin de siècle»-hjeltarne. Nora hade blifvit honom för dyr. Han beträdde ej brottets bana för hennes skull, ej heller dog han »i skönhet». Då allt syntes honom ohållbart, lemnade han hufvudstaden, dess nöjen och Nora, för att på en annan ort som en ny menniska genom ett redligt arbete godtgöra hvad han brutit under yrseln i nöjenas hvirfvel. 1890 var ett minnesrikt år för den stackars Nora! Två gånger öfvergifven, ruinerad och till allt detta hade hon nu barnet att tänka på, då äfven det för dettas uppfostran afsedda kapitalet gått förloradt. Öfverenskommelsen. Man befann sig i de sista dagarne af November.
Som nu denna fråga är uppkommen genom en enskilt motion af Herr Riben, ser jag ej annat sätt, att å nyo få den under ConstitutionsUtskottets pröfning, än att Herr Riben vänder sig dermed till Utskottet. Grefve Posse: I anledning af Grefve Frölichs yttrande har jag begärt ordet. Jag instämmer fullkomligen med Herr Grefven deruti, att Ordförandenej kan väcka någon ny motion; men då de åsigter han framstält äro öfverensstämmande med den motion, som af Herr Riben blifvit väckt, så behöfves väl ej, att någon mer derom gör framställning. Beträffande åter hvad Herr Printzensköld yttrat; har jag ej fattat ConstitutionsUtskottets Memorial så, som hade Utskottet yttrat sig i hufvudsaken. Det har blott anfört skäl för resultatet, eller gillandet af Ordförandens vägran att göra Den 5 J a n u a r i i. proposition på RiddarhusUlskottets Utlåtande. Det var ej i sjelfva saken, som ConstitutionsUtskottet kunde yttra sig, ty när vi först derom öfverlade, så börjades öfverläggningen om liufvudfrågan, men den vred sig sedan så, att det blott blef fråga, om proposition till bifall eller afslag å RiddarhusUtskottets Utlåtande kunde grundlagsenligt framställas. Det var denna sednare fråga, sorn geck till ConstitutionsUtskottet, och det är blott den, som nu är afgjord. Grefve Frölich: Med fruktan att trötta Ridderskapet och Adeln med mina flerfaldiga yttranden, nödgas jag dock, ehuru jag instämmer med Grefve Posse i önskan att komma till något slut på saken, framställa några erinringar, ty jag är alltid i högsta grad angelägen att rädda formen. I delta fall vore det för saken detsamma, om man nästan på hvad sätt som helst kom till slut dermed; men det vore ett vådligt prejudicat, i synnerhet i en lid, då man så ofta åberopar prejudicater, om man tillät Ordföranden göra motion. Man kom derigenom reda via att afgöra saker genom acclamation. Det är oss ej tillåtit att så behandla mål.
Bil. till Ridd. o, Adi Pr-, lil Band. i§ Den il April e. mi 3. All prolongation af säkerhetsbref bör sökas hos Konungen, som, efter granskning och uppfinnarens förtjenst, samt i nion af den skicklighet och laggrannhet hvarmed han af sin upptäckt och sin ägande-rätt gjordt bruk, i nåder bestämmer huruvida den på 5 år gifna uteslutande rättigheten för en gång må kunna förnyas. 4. Ägande rätt till en upptäckt eller uppfinning, kan såsom ali annan egendom, öfverlåtas till annan person; antingen utan inskränkning, eller blott med frihet för denne att sjelf begagna upptäckten för idkandet af en handtering, eller för eget behof. Hvarje sådan öfverlåtelse mäste likväl stödja sig på en laglig handling. Om betygs meddelande öfver insigt och skicklighet såsom gefäll eller verkmästare. 1. Hvar och en äge rätt att, efter anmälan hos vederbörande Magistrat, få sina insigter och skicklighet i en slöjd genom prof ådagalägga, samt att deröfver erhålla behörigt vittnesbörd; till följd hvaraf den som befinnes äga den för en handtverkare nödiga skicklighet och insigt, förklaras för gefäll, och den som har de hos en Fabrikant erforderliga, för verkniäfiäre. Dessa vittnesbörd gifva innehafvaren icke allenast rättighet att idka en handtering med egna händer, eller att såsom handt - Den £! April e. »V 19! Verkare eller fabrikant sig nedsätta, då han så för godt finnér, utan äfven att, enligt hvad föreskri fvit är, hos personer sorn i brist af erforderlig insigt och skicklighet icke hafva rätt att idka en handtering utan ett behörigen godkändt biträde, för sitt yrke taga tjenst i egen-* skap af verkgesäll vid en verkstad, om han är gesäll eller såsom föreståndare vid en fabrik, om han är verkmästare. X. Örn maji aves och arbetares inbördes fkyldigheier, t. Hvarje Slojdeidkare äf, genom de god* kanda prof han aflagt, skicklig ansedd, att på nyttigt sätt använda och leda andra personers krafter.
N:o 212 nu till omedelbart afgörande förekomma; och förmodade Hr Landtm., då 53 §:n Riksd.Ordn. stadgade det ingen må försöka att ett beslut genom ny öfverläggning upprifva, att R. o. Ad. funne Landtm, vara förhindrad att framställa den propos., Hr Reutersvärd begärt. Frih. Cederström, Anders: Af en händelse frånvar. i sisla plenum då mölespassevolance-frågan ånyo blef förklarad hvilanda, anhåller jag att få till prol. reservera mig emot beslutet derom. Hr Westfelt, Nils: Som jag var frånvar. under de dagar då statsregler:n förehades på Riddarhuset, så anhåller jag att nu få reservera mig mot majoritetens beslut uti de dertill hörande frågor. Jag har tagit kännedom af Frih. Sprengtportens reservation, och skall, för att icke vara vidlyftig, endast förena mig deruti, synnerligast i sista meningen deraf. Frih. Sprengtporten, Jac. Willi.: Då fråga ånyo uppstått i della plenum om återkallande af R. o. Ad:s beslut i passevolance-frågan, så anhåller jag att i prot. få förvara den mening, som icke torde kunna jäfvas, att då detta beslut icke tillkommit i laglig ordning, och det är en allmän grundsats att lagligt stånde och olagligt återgånge, R. o. Ad. är oförhindradt att återkalla det beslut R. o. Ad. en gång fattat, nemi. att detta mål skall föredragas sedan statsreglenn är slutad. Frih. Ulfsparre, Erik Georg, anmälde till prof. att han förenade sig med Frih. Mörner och Frih. Toll i deras yttranden ronde passevolance-frågan. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i58 Den 19 Augusti f. m. att inträda uti Allm. Besvärsoch Ekon.Ulsk. tinder den ledighet, som blifvit beviljad N:o 8i5. Hr Gripenskjöld, fullm. Frih. Raab, Adara Christian; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 879.
M:s nåd. propos. få vidkännas en årlig förlust; men, å andra sidan, vill StatsUtsk. icke upföra den erforderliga summan på Riksstat, utan föreslår i stället, att en knapp fjerdedel skulle fyllas genom årligt anslag och att K. M. skulle taga återstoden af hufvudlitlarnes besparingar, dem K. M. redan eger ali disponera. Uti denna sistnämnde af StatsUtsk. tillstyrkta åtgärd, ligger, så vidt jag förstår, i sjelfva verket, en inskränkning uti K. Al:s dispositionsrätt öfver besparingarne, för så vidt det angår den fyllnadssumma, hvarom nu är fråga, utgörande omkring 15,500 r:dr, ty änskönt den händelse kunde inträffa, att K. M. behöfde disponera delta belopp för andra angelägna ändamål, så skulle Han likväl derifrån vara förhindrad genom den omständigheten, att medlen mäste anvisas till ersättning åt de Verk, som galt i mistning af vakansoch liggeligs-besparingarne; och en sådan inskränkning är hvarken riktig eller med Statens sannskyldiga nytta förenlig. En utredning hade åtminstone bordt ske af StatsUtsk. öfver hvad besparingarne utgjort under en viss förfluten längre tid, samt hvad af dem utål K. M. disponerats, sä att man derigenom kunnat få veta huruvida någon visshet vore för handen, ali de i framtiden lemna full tillgång till den utgift, som StatsUtsk. nu föreslagit att anvisa å densamma. Och jag får af dessa anledn:r för min del vördsamt hemställa om icke denna punkt borde till StatsUtsk. återremitteras. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Till uplysning i an ledn. af de anmärkn:r, som Hr Printzensköld gjort, vill jag erinra att, lill följd af de föreskrifna tiderna för ansökning till tjenster och förslags npråtlande m. m., upstå besparingar, som icke lända tjenstemännen till Dagön skada. Nu skola efter gällande författningar sådana besparingar i viss mån tillfalla pensionskassor och dylika inrättningar.
Jag ser, hur den unge författaren läser och läser — såvida han bryr sig om att läsa recensioner om sig sjelf — och när han kommer till slutet, har han läst en hel rop om gröngölingarna men ingenting om sin bok, icke én vad om sin bok. Jag, som visserligen äfven skrifvit kritiker efter bästa förmåga och kanke äfven varit orättvis och ensidig, vågar påstå, att en ung författare, han må skrifva bra eller dåligt, har absolut ingenting att lära af denna klicks kritik, jtist • derför att den sällan eller aldrig påpekar de brister han verkligen har utan endast säger » det är misslyckadt, derför att jag finner det misslyckadt. » “ Jag tycker också att det är misslyckadt, ja rent af sorgligt. Visste dessa herrar kritici blott, hur mycket ondt de åstadkomma, ej genom att de icke berömma utan genom att de kringå saken och ej hålla sig till det, de borde tala om! En nedsättande kritik, som ej gifver skäl för det ringaktande utlåtandet, gör endast föremålet för detsamma bittert och hänsynslöst och ger honom nya vapen i händerna. Något godt växer aldrig ur en slik framfard. Derför menar jag, att en författare gör bäst i att helt och hållet ignorera den missbilligande kritiken, då denna uppträder i nämnda form. Vill han akta sig från att blihätsk och mista sitt Mska mod, som skapar framgång, då bör han undvika denna slags kritik. Men med den kritiken menar jag ej den konservativa, i allmänhet taget. Ty det skulle ej falla mig in att förneka en konservativ granskare oveld, billighet och aktning för först egnas ett arbete, stå ofta _ ___ _0_______0 _________ ill det som kommer att blifva det bestående domslutet om det samma. Jag vill exempelvis påminna om huru man skref om » Mäster Olof », då detta om en mäktig ursprunglighet vittnande drama först utkom på trycket Arbetet, fick man då läsa (i kalendern Nornan), är » i de första akterna rätt lofvande » (rätt lofvande! ) » men sedan blir stycket allt mera oklart, h varigenom intresset mattas.
BIHANG tili Samtlige Riks-Ståndens Protocoll, Innehållande de Handlingar-, hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, ♦ 7 såsom • ■ Konungens’ Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar. samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag vid Lagtima Riksdagen i Stockholm 182?- Sjunde Samlingen. Lag-Utskottets Betänkanden. 2:dra Bandet, STOCKHOL RI, Tryckt hos Elmén och Granberg, J.P, Lindks Enka, F, B. Nestius, Z, Haggström, A. E. Ortman, samt å Ecks tei/iska och Martjuardska Boktryckerierne, 1823 och 1824. BIHANG Till Samtliga Riks-Ståndens Protocoll, Sjunde Samlingen innehållande Lag-Utskottets Betånkanden, Anärå Bandet* STOCKHOLM, 1825. Tryckt i Ecksteisska Boktryckeris* LagUtskottets Betånkanden* N:o i26. Ankom dL 2q julli 1823. betänkande i anledning af väckte frågor , dels om öfverseende och förbättring af KyrkoLagen och Kongl. förordningen den n Februani 16S7, angående Rättegången i DomCapitleitj dels om bestämmande af viss tid för den offentliga Gudstjenstens början öfver hela Riket > älla tider på åreto T JL ill LagUtskottnts handläggning hafva blifvit remitterade: i;o Från Vällofl. BorgateStåndet ett Memorial al RiksdagsFulImägtigen Herr Chrish Beckman, Som andragll huruledes 1686 ars KyrkoLag, tned dertill hörande Förordning om Rättegången i DomCapitlen af den 11 Februarii 1687, dels genom åtskilliga tid efter annan utkomne Författningar blifvit väsendtligen åndrade, dels ock af tiderces ombytta skick» i vissa delar såsom t. ex.
Dan underdåniga Skrifvelse af den 29 föregångne November, hvaruti anföJ xes, hurusom, enligt E. K. M:s Nådiga Bref den 6 Juli 1815, andra hälften af det Dan , hvilket Norrbottens Läns invånare, i anseende till sitt genom 1809 års krig utblottade tillstånd, bekommit, väl bort inom 1817 års slut till Rikssens Ständers Riksgäld s-Kontor inbetalas, men, på sätt vederbörande gifvit tillkänna, betydliga rester hos invånarne ännu innestå, och hernställes af E. K. M:s Befallningshafvande huruvida, i anledning af E. K. M:s Nådiga Bref den 10 sistlidne Oktober, med utmätning deraf bör innehållas, samt om icke anstånd med medlens indrifvande och lefvererande till Riksgälds-Kontoret må i Nåder beviljas till nästa Eebruari månads slut, hvarförinnan E. K. M.s Befallningshafvande förmodat, att, sedan Allmogen fått liquid af sina fordringar föraflåtna produkter, medlen kunna inflyta utan strängare åtgärder. yid ' Tinder d. Skrifv elser'. 43 Vid behandling af detta ämne hafva Riksens Ständer inhämtat: att det räntefria penninge-lån, de vid 1809 och 1810 arens Riksdag här i Stockholm beviljat invånarne i Vesterbottens Län, hvilket då för tiden äfven innefattade nu varande Norrbottens Län, utgjort Femtio 'husen Riksdaler JBanko: att, då de vid 1815 års Urtima Riksdag, på E. K. M:s Nådiga Proposition, eftergåfvo hälften af ‘ samma