Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s nedannämnde d. 24 dennes på bordet lagde Betänk:n: N:o 17, i anledn. af väckt motion om skyldighet för blifvande civile tjenstemän så väl i Sverige som i Norrige, att examineras uti Unions-Rikets Statsförfattning samt straffoch privat-rätt; N:o 18, i anledn. af väckt motion om förtydligande af stadgandena om bouptecknings förrättande: N:o 19, i anledn. af väckt motion om förändrade grunder för beräknande af ersättning vid utmätnings-förrättningar; och N:o 20, i anledn. af väckta motioner, ang:de uphörande af håfgång samt offeroch collekt-medels insamlande i kyrkorne m. m. Föredrogs Hr Ehrenhoffs, Gust. Herman, d. 24 dennes på bordet lagda motion om anskaffande, på Riddarh.-kassans bekostnad af ett brandfritt skåp, lämpligt till inrymmande af de å Riddarhuset förvarade Genelogiska tabeller. Den "28 Januari, e ra. 231 Hr Anrep. Gabriel: Med nöje har jag läst Hr Ehren hoff motion om anskaffande af ett brandfritt skåp, till förvarande af de genealogiska tabellerna. För det första, emedan den visar, att, hvad jag', i min motion om ett förlagslåns erhållande till ntgifvandet från trycket af nämnde tabeller, redan antydt eller nödvändigheten af att genealogierna måtte förvaras mot eldsfara, äfven blifvit uptaget på annat håll. Genealogiernas bevarande är nemi. af största vigt. På dem grundar sig, snart sagdt, hela Ståndets representationsrätt; ty, enl. 7 § 7 mom. Riddarh.-Ordn:n, är från rättighet till säte och stämma å Riddarhuset utesluten "Adelsman, hvars ättledning från stamfadern ej af Riddarhusets genealogiska tabeller tydligen utvisas, eller, der dessa befinnas bristfälliga, sådan ättledning ej styrka gitter.»
SDlagtflratetne ftprfa ftg b a floa ben ftabgabe afgtfteit betalt, cd) ttlftfa uppgiftua bett tib, fjätt tuiff t ftabeit ftg uppehålla, ©ett ittläubutug, font, utan att b aftöa fåbaut fttlf Q-ör öfrigt tafta t åge 3 fjtuab Sllliitänita Sagen i y cd) 7 (5a p. ^anbeföbaffett od) färffilbe fyör Srebjc b:o 4: — Bjerhe b:o .. // 2: - §• 15- ©täberneS öfrige tittictvånare, flin!fa bär icfe Hifmit nätnnbe, tareraS efter beit i b tv arje färffilbt fatt fercffrtfite grttttb för afgiftcnS Beräfuanbe. §. 16. Bör tingfarttyg bctafaS ©etutöntug efter gern för fjmtbrabci af Bevattna tit» fomften, ttiBcräfuab läfietalö»afgiften. §. 17. Bör faftigficter t ©täberue, £u3, ©ärbar, B^örtföBtiggttaber, fÖerf od) Snrättnttigar, Soutter, Sorb, ©fog od) Stor*, ertäggeä S3etvtllniug efter tvärhet, ttteb Stoa af Btvarje Sttfenbe od) t cttaBattba förf;åCfanbe tueb mfabrc fitmma. §. 18. Bör öfrigt utgöres bett af PtifetS ©taber utgåeube ©alu Sariff ecb vä fatt färffiibt af ölottgf. S??cij:t utfärbab Plah ig Äuugörclfe bcrotit föreffrtftver. C) ©emilin ing af lori) bruke t. §. 19. Sif faft cgettbont, Ijeniutatt od) lägenheter å lätthet, font ttteb eganbe
Frölich afstått från sin begäran om bordläggning, förklarades öfverläggningen fulländad, hvarefter Hr Frilen o. Ordf:n framställde, att under discussionens lopp blifvit yrkadt, dels att Hr Cederschiölds motion måtte remitteras till StatsUtsk. och dels att densamma måtte läggas till handlingarne, samt derjemte anförde att ban, med anledn. deraf att vid början af öfverläggningen några talare yttrat sig hysa betänkligheter i afseende på lagligheten deraf att propos. till remiss af ifrågav:de motion framställdes, ansåg sig böra yttra, att sedan Hr Cederschiöld numera inskränkt sin motion derhän, att densamma endast afsåge den del af Hr Gripenstedts anförande, som innefattade anmärkmr emot sådane bland Fullmäktiges i Eiksg:sKont. åtgärder, hvilka ägt rum efter den tid för hvilken Fullmäktige af R. St:r erhållit decharge, och då Grundlagen väl föreskref att Fullmäktiges förvaltnings-åtgärder skola granskas af R. St:rs Revisorer och StatsUtsk. men detta stadgande så mycket mindre kunde anses utgöra ett genom grundlagsbud bokstafligen lagdt hinder deremot att under Riksdagen StatsUtsk:s upmärksambet genom anmälan af enskild Riksdagsman fästades å någon Fullmäktiges åtgärd, som 10 §:n af ansvarighetslagen för desse Fullmäktige för tiden mellan Riksdagarna föreskref huru då förhållas bör; så ansåg Ilr Frih:n o. Ordf:n sig icke genom Grundlagens bestämda ordalydelse vara förhindrad att framställa den begärda proposm om remiss, men vore dervid naturligtvis Ståndets rätt att lägga motionen till handlingarne fullkomligen oförkränkt. Hr Frilen och Ordfms sedermera först gjorda hemställan om R. o. Ad. behagade remittera Ilr Cederschiölds förev:de motion till StatsUtsk., besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Frih:n o. Ordfm hemställde om R. o. Ad. ansåge denna motion icke föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne, som sedan svaren härvid utfallit med starka
Såsom den nya hofjungfrun öfverträffade alla i lärdom, skulle hon icke stå tillbaka för någon i yttre hållning. Hon skulle undervisas i hofsed, i dans, i fäktkonst, i ridkonst, i tysk och fransk konversation i latin kunde hon ju prata omkull de lärde. Och Kristinas elev var lika läraktig, som själf ärelysten. Snart skilde henne föga annat från de förnäma hofjungfrurna, hvilka så nyss sett henne öfver axeln, än högre förstånd och okänd börd. Hon var klok nog att icke ställa en gunstlings vanliga öfvermod emot deras högdragna stolthet, som visade nykomlingen tillbaka till pigkammaren. Hon trängde sig icke fram, hon förstod att vänta och tiga. Hon hade behållit sin sällsynta gåfva att vinna dem som hon ville vinna, och hon vann icke få, där hon stod omgifven af de öfrigas afund. Anna Fleming, den blide öfverståthållarens blida dotter, slöt sig till Hagar med minnen från deras gemensamma födelsebygd. Hertig Carl Filips naturliga dotter, Elisabet Gyllenhjelm, drottningens syskonebarn och hofjungfru, ansåg sig tillbakasatt af pfalziska husets furstinnor och slöt sig till dessa två, som villigare antogo hennes protektion. Men i denna trio fattades en, som stod drottningen närmast, och denna ena var Ebba Sparre. Ebba sade drottningen en morgon, när de profvat i ridhuset ett par medtäflare till Caballero, två ukrainska fullblodshästar från Don, nyss anlända som vängåfva från tsaren i Moskva hvad tycker du om Hagar? Rider hon inte snart som den odågan sin bror? Hon är född på hästryggen, liksom han, svarade Ebba kort. Säg under hästhofvarna, om man får tro den finska legenden. Blygs, Ebba; huru kan en vän afundas en leksak? Visst icke. Hvarför skulle den ena leksaken afundas den andra? Nu är du vid ett afskyvärdt lynne, ma belle. Skola vi rida en tur kring banan? Jag har ämnat kalla de morske ukrainarne Rurik och ... ja, hvad skall den andre heta? Urban Niemand. Är du icke en mara? Hvad ha de två finnkråkorna gjort dig emot?
Vidkommande åter den af Riksdagsfullmäktigen Erik Christensson gjorda framställning om rese-ersättning till Fjerdingsman, så enär Fjerdingsmannabefattningen är att anse såsom ett kommunal-bestyr, derför ersättning af Statens medel icke bör ega rum, tillstyrker Utskottet, att motionärens i berörda hänseende gjorda yrkande må lemnäs utan afseende. Stockholm den 28 April 1854. lieser va tion: af Herr A. A. Berger, sorn ansåg, att Nämndemän vid ifrågavarande förrättningar borde få beräkna ersättningen från sina bostäder. bih. till R. St. Häruti instämde Herr V. Cassel och Riksdagsfullmäktigen Pehr Mattsson från Wester-Norrlands län. \:o 104, Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1854, k. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, an gående anslag af' 12,0 0 0 R:dr lill lindring i de kostnader Carlskrona stad, till följd af Kolera-farsotens härjande derstädes nästlidet år, fått vidkännas. (U. A.) Sedan Kongl. Majits Befallningshafvande i Blekinge län, med åberopande af 43 § i Kongl. Kungörelsen angående hvad i hänseende till farsoten Kolera iakttagas bör af den 12 November 1831, till Kongl.
Men så vidt jag förstår, kan jag för min del icke se, att förslaget innebär MinisterStyrelses införande. Yäl tror jag, att Serskilta Utskottet åsyftade något sådant; ty hade Konungen kunnat fatta beslut i blott föredragande Rådgifvares närvaro; så bade snart inga andra kommit tillstädes, och dermed hade Minister-conseljen varit organiserad. Men sedan det lyckades att i förslaget till 8 §. RegeringsFormen få bestämdt, att de Tre StatsRåden, i hvilkas närvaro besluten borde fattas, skulle vara icke föredragande; så blef' det i min tanka omöjligt, att i vår Styrelse införa någon Minister-despotism. Jag tror derföre det vara säkrare, att antaga detta förslag, än att nu vilja upgöra ett annat: och föreslår derföre hellre Proposition till bifall å Förslaget i det hela; men med hemställan, att io §. Den s3 Februari i f. m. men dervid blott mätte undantagas, såsom innefattande ett särskilt ämne. Friherre Cederström: Då man här i förväg begärt votering öfver frågan, alt hela delta förslag till Grundlagsförändringar må blifva hvilande till nästa Riksdag, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att deri finnas vissa isolerade delar, sorn nu kunna och böra antagas. Deribland är io§. RegeringsFormen om uphörandet af Allmänna Ärendernes Beredning; 99 §., som har sammanhang med den förra; 107 §., som bör i allt fall godkännas på det att det må vara bestämdt, alt tillförordnade Föredragande äro underkastade samma ansvar, som de StatsSecreterare, hvilkas Embeten de förestå; 2 §. 4 Morn. i TryckfrilietsFörordningen i afseende på förberörde ändring i 10 §. RegeringsFormen; och så vidare. Jag hemställer, om det väl då är lämpligt alt låta hela förslaget hvila oafgjordt; samt förnyar nain anhållan, att Propositionen måtte framställas endast på 5, 6, 8 och 9 §§. RegeringsFormen, hvarom nu égenteligen är fråga. Friherre Anckar swärd:
Äfven kärleken är en blomma, begär ej att blomman skall vara oförgänglig som stenen, hon vore ej skön då. Men äfven Alhejdi är kär för Salik". Salik gick bort. I Alhejdis hjerta bodde natt. Åter några dagar förflöto, och nu kallade ett bud Alhejdi till Salik Sardar Khan. Hon gick. Alhejdi, min älsklingshund blef sårad farligt af ett spjut under jagten. Intet annat än den balsam, hvars källa du känner, kan rädda den. Gå, att du må hinna dit innan middagens timme och vara hemma vid den tid, då jag med mina män återkommer från jagten". "O Salik, jag hörde rytandet af en tiger, då jag hemtade balsam för din häst". Salik svarade intet. Ännu stod hon ett ögonblick dröjande. "Salik Sardar Khan gifver icke en befallning två gånger", sade Salik långsamt. Alhejdi gick. Hon hade ännu ej gått långt, då stod framför henne den gamla visa, som bar i sin hand en liten, knappt ett finger lång dolk. "Min själs dotter, den gamle kan ej ledsaga dig på färden. Salik Sardar Khan har bjudit mig komma för att pryda hans nya, ljusa brud. Här vill jag gifva äfven dig något att skänka henne. Alhejdi, tre dödar ligga på denna udd. Se dess tre kanter äro hvassa, vidrör dem icke, minsta vidrörande sårar, och minsta sår ger död på ögonblicket!" Sakta som hon kommit, smög sig den gamla bort. Alhejdis öga lågade, hon betraktade stålet. "Tre dödar! ha! Alhejdi, ville du väl döda henne, den fromma, som gråter öfver Saliks makt, den hon ej kan emotstå? Ljusa fremmande flicka, icke hatar Alhejdi dig". Men redan gick hennes vandring i öknen. Het sken solen på sanden, glödande brände den Alhejdis fötter.
De så kallade grunderj Utskotten nu föreslagit, synas mig vara uttryckte i så allmänna ordalag, att de icke kunna förtjena namn af grunder. Jag kan derföre ej annat, än afstyrka Riddérskapet och Adeln att dertill lemna bifall; ty det skulle gifva Konungens rådgifvare fullkomlig rätt att tillstyrka de orimligaste författningar. En värd talare, sjelf tjensteman inom Tullverket, har sagt, att han för sin säkerhet önskade bifall; men såsom Representant önskar jag säkerhet för Svenska folket, och yrkar derföre bestämdare grunder, samt att Ridderskapet och Adeln måtte vidblifva sitt förut fattade beslut. En talare har sagt, att om Ridderskapet och Adeln vidblefve sitt beslut, skulle 2 Stånd stanna emot 2, och den olycka inträffa, att ingen skrifvelse komme att afgå. Men samme talare har sagt, att alla 4 Stånden instämma deruti, att vår nuvarande författning ej duger. Följakteligen hjelper det ej örn 2 Stånd stanna emot 2; det måste blifva Förstärkt Utskott för att fullgöra det beslut, alla 4 Stånden fattat, att ändring skall göras. Det är således af stor vigt, att man vidblifver det fattade beslutet, för att sätta Utskotten i nödvändighet att uppgöra 63 H. 8 Den a3 Febr tiar ii e. ra. detaillerade voteringsproposilioner. Jag understödjer således den mening Herr Hjerta yttrat, att Ridderskapet och Adeln icke måtte bifalla Utskottens förslag, utan vidblifva sitt redan fattade beslut. Herr Crusenstolpe: I en mening synes det mig, som bade Ordföranden i BevillningsUtskottet rätt, nemligen att Utskotten åsidosatt all egen tanke, och all egen åsigt. Praemisserne voro ganska oskyldiga. Det står att husoch hemfriden skall skyddas, men det talas ej om gatuoch vägfriden. Den lemnar man åsido.
Directionen* försvar blifvit anfördt, fär jag nämna, att det första kostnadsförslag^ för Götha Canal uppgjordes under 1809 ars Riksdag af en rut mera afliden, erkänd skicklig Mechanicus, innan ännu någon Direction fanns, Det dröjde ej länge, innan både han och Directionen funno ovissheten af delta för* slag; och redan r8t« förskaffade man sig afskrifter af de Systematiska arbetsplaner, Jr vilka den allmänt bekante, för dylika uppställningar erkändt skickligaste man, framlidne Herr Amiralen Chapman på sin tid uppgjort för de vidlyftiga arbeten han Utfört i Carlskrona. Snart hann man dock öfvertyga sig, så val af dessa modeller, som af dagliga händelser, att endast tiden och ständigt fortsatta granskningar, af hundradetals särskildta ämnen, kunde lefnna den erfarenhet, utom hvilken de omtalade Mathematiska vissheterna ofta stadna i Arith* metiska ovissheter. Sjelf i Synnerhet ansvarig för utförningen, kunde jag ej glömma den i minnet inskärpta lärdom, jag varit lycklig nog att erhålla af ofvannämnda stora man; alt nämligen nästan all Theq« Deri 22 Juli J. m. " »051 rie bör betviflas, så länge ej Praktiken bestyrkt densamma. Arbetsåren lön, 1812 och 1815 följde, i sig sjelf mödosamma nog, ännu mera genom de allmänt kända jiändelser, sorn tillhörde Tidehvarfvet. Under dem glöm les aldrig nödvändigheten af ett mera bestämdt kostnadsförslag; heldst man insäg, ehuru ofullständigt, sannolikheten af missräkningen.
När Utstoktcc, ester hallna öfwerläggningar, nu företager sig, at afgiswa utlåtande öfwer detta ämne, njuter Utskottet den förnöjelsen at kunna tiikännagifwa, det nägra sädana betänkligheter icke mört, som hindrat Utskottet at tilstnrka, det Lagfarten malte förkorrtas; men huru harwid bör rifga, sä at, a ena sidan, köparen icke kmingaS afbida en allt för läng tid innan han får sin ägande rätt befästad och, a den andra, at Bördemanncn icke betages nödigt rådrum til begagnande af den honom i Lagen förwarade löSningsrättighct; derom arnar Utskottet sig närmare yttra. I de orter der trenne eller twanne Ting ärligen hallas, finner Utskottet trenne Upbnd böra meddelas och köper förklaras wara lagstandet wid slutet af tredje Tinget, dä Fastebref skall tagas, deräst icke, pä det sätt och i den ordning nedanföre är omrördt, klander anmäldt blifwit. Pa de ställen äter, der allenast et Ting om aret Hålles, torde, likmätigt Kongl. Majus Nådiga kroxoFirion, Lagfarten böra wara ändad med det Ting, da andra upbudet gifwes och Fastebref tagas wid slutet af samma Ting, sä framt icke laga kiander denvid r wägen är.
Skulle någon af dessa tre undervattensledningar genom fartygs ankring i de trånga farvattnen eller på annat sätt skadas, kunde telegraferingen blifva för längre tid alldeles afbruten. Till undvikande deraf, att Sverige och Norrige skulle på detta sätt utestängas från möjligheten att underhålla telegraf-förbindelse med det öfriga Europa, funnes ej annan utväg, än att genast gå i författning om inrättande af en direkt telegraf emellan Sverige och Tyska Östersjö-kusten, hvarigenom tillika många fördelar skulle vinnas, fullt uppvägande den tillfälliga och i rikt mått snart ersatta utgiften för en sådan anläggning. Afståndet från Skåne till Riigens norra udde utgjorde omkring 12 tyska mil, och då kostnaden för en undervattens-telegraf med tre trådar uppginge till 25,000 R:dr Riksmynt för hvarje sådan mil, skulle hela utgiften belöpa sig till 300,000 R:dr Riksmynt. Dessa beräkningar grundade sig på uppgifter af fullt sak kunnig person, och att de icke vore för lågt upptagne, syntes deraf, att kostnaden för anskaffandet och utläggningen af den trans-atlantiska telegrafen emellan England och Amerika, som dock innehölle sju trådar, vore beräknad till endast 15,000 R:dr Riksmynt för hvarje tysk mil. 4 Statssamt Allm. Besvärs.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande M 11. Då Preussiska Regeringen, om hon ock icke kunde hafva samma intresse vid anläggningen af ifrågavarande telegraf, som Sverige, likväl tvifvelsutan komme att med beredvillighet gå Sveriges önskningar i detta afseende till mötes, torde säkerligen Preussiska stats-verket på sm bekostnad fortsätta telegraf-ledningen öfver Rugen till Stralsund. Denna stad vore förenad med det stora Europeiska telegrafnätet öfver Stettin och Berlin, från hvilken sednare stad till Frankrike ginge en särskild telegraf tråd, som endast för den direkta telegraferingen dermed begagnades.
Det klander mot det nya sedelpapperet, som ännu fortfar, och hvari Herrar Revisorer jemväl deltaga, synes mig sålunda egentligen blott gälla de högre valörerna, å 1,000, 500,H00 och någon del af 50 och 5 R:drssedlarne, men mot de öfriga å 50, 10, 5 och 1 R:dr, som utgör det ojemförligt större antalet, i sjelfva verket vara mindre befogad!. Herrar Revisorer hafva visserligen till bevis på det nu varande sedel - 113 papperets ringa hållbarhet åberopat det stora antal sedlar, som till Banken under revisionsåret inkommit förslitna och måst casseras, men jag får dervid erinra, att detta ej är tillräckligt bevis lör deras påstående, annat än i jemförelse med det antal sedlar, som under tiden varit i rörelsen utelöpande. Antalet af i rörelsen varande sedlar är icke likbetydande med det antal sedlar, som under samina tid blifvit tillverkade, hvarmed Herrar Revisorer i en föregående del af berättelsen (§ 26) anställa jemförelsen, emedan en stor del af do tillverkade sedlarne kunna vara qvarliggande i Bankens sedelförråd eller Cassör, medan å andra sidan i rörelsen kunna utelöpa en betydlig mängd förut tillverkade sedlar. Jag har icke kunnat förskaffa mig erforderliga uppgifter öfver antalet af de i rörelsen under revisionsåret utelöpande sedlar af nya slaget, hvarföre jag icke kan uppställa den jemförelse jag önskat. Men då jag i sedelkontoret erhållit uppgift på antalet af de förslitne sedlar, som under den tid då det gamla färgade sedelpapperet var gängse, hvilket allmänt erkännes ega utomordentlig styrka, på ett år inkommit och blifvit casserade, samt då det med skäl kan antagas att de utelöpande sedlarnes antal under de sednare åren icke minskats utan betydligt ökats, så har jag ansett upplysande att sammanställa förslitningen af de 3:ne lägsta sedelvalörerna under ett års tid af de båda ifrågavarande papperssorterna:
Riksdagsmännen Nils Hansson och Anders Persson hafva båda yrkat upphufvande af det uti Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1849 förekommande stadgandet, att beväringsynglingar inom de socknar, hvilka gränsa till hafvet, skola inöfvas uti sjöexercis; och hafva motionärerne dervid erinrat, att den omständigheten, att större eller mindre del af en socken gränsade till hafvet, ingalunda innebure bevis derför att dervarande bevärings-ynglmgar egnat sig åt sjötjensten och derför egde håg och fallenhet. I de orter, der fiskeri och sjöfart mera allmänt bedrifvas och ynglingarnes håg och sysselsättning sålunda redan från barndomen vore riktade åt sjömansyrket, skulle säkerligen, enligt motionärernes förmenande, fullt tillräckligt antal af bevärings-manskapet erhållas till flottan, utan att man till sjötjenst tvingade personer, som hade naturlig afsky för hafvet och för sjötjensten aldrig kunde blifva af något gagn. Särskildt har Nils Hansson yrkat ändring i den uti nyss åberopade nådiga kungörelse intagne föreskrift, att det skall bero af vederbörande mönsterherres be stämmande, hvilka bland bevärings-ynglingarne skola tilldelas kavalleriet, artilleriet eller sappör-depöterna i de orter, der sådana trupper finnas; varande af Nils Hansson föreslaget, att, om ej erforderligt antal ynglingar till tjenstgöring vid dylika trupper sig anmälde, det behöfliga antalet måtte, genom lottning emellan alla de till beväringstjenst approberade ynglingarne, på nämnde korpser fördelas. Slutligen har Nils Hansson, med afstyrkande af det i Kongl. Maj.ts uti nådig proposition den 18 sistlidne November framställda förslag om ändring i den för bevärings-skyldighetens inträdande och upphörande bestämda ålder, tillstyrkt, att, i stället, Kongl. Majit skulle ega, vid förefallande behof, för rikets försvar uppbåda 2:dra och 3:dje bevärings-klasserna, äfven innan den första utgått.
Efter öfwer!äggning härom fann Preste-Stander skäligt art Utskottets Bclänkarde i huswud fåken bifalla; men j a freen de pa Utskottets hemställan om ärligt arfivode för de' Domstolars Ledamöter, hwilka hädan» ester kunde fä befattning med de mä! som i sednare tider tillhört berörde Rätter, och dä dessa ärender fordom tillhört Rädstufwu och Kämnärs Räkrernes EmbrkS åtgärd, fann Prest-Skändet betänkligt, akt grawera Staten med någor särskilt arfwode för de göromål, hwilka sistbemälte Rätters Ledamöter sä medelst ätersä, hälst som de i och fördenna befattning icke kunde komma att mivkännas naqra rese eller andre omkostnader, Hwad deremot beträffade Gränse Tulls Rätternes ordförande, ansäg Stander dem i enlighet med gällands Författningar och etter asgifwande Räkningar böra njura ersättning för de omkostnader hwilka härigenom kunna blifwa dem äbragte. Hwilket genom Utdrag Den z Januari! 7L af Protokollet ff"3e ds Respeoiws Med Srandcn samt LagUcskoltet wördsamt och manligen tillkännaglfwaS. Ultiupia. Hx ?ro:ocol!o , ^ . kk. /^Imc^vist. Utdrag af Protokollet hakit hos Högwördige Presie-Slanbek den 28 December 18^9. S. D. Präst Ståndet biföll till olla delar Riksens Högloft. SkanderS Staks^Ulskotts riri Memsria! af den LLchra Vennes gjorda sorftag kill arfwoden för Secreterare, Cancellier och Makr'.Betjeningen wid Riks Standens Utskott, ej mindre hwad angar berörde arswodens belopp, än förskott dera samt deras utbetalande as Riksens Ständers Riksgälds,Contoir, om wärkställighek hwaraf Stars,Utskottet skulle anmodas ack besörja.