Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Interims-regeringen skola de Svenska ärendena af den Svenska Föredragande, till hvars befattning de höra, föredragas, i protokoll fattas och expedieras på Svenska språket, och de Norrska ärendena af den Norrska Statsministern föredragas, i protokoll fattas och på Norrska språket expedieras. Saker, som angå båda Rikena och ej genom sin natur tillhöra något särskildt Departements handläggning, föredragas af Statsministern för Utrikes ärendena och expedieras till hvartdera Riket på dess sprak, till Sverige genom bemälde Föredragande och till Norrige genom dess Statsminister. Diplomatiska ärenden föredragas äfven af Statsministern för Utrikes ärendena och införas i ett särskildt protokoll. Ärendena afgöras genom de flesta rösterna, och när rösterna äro lika, bestämme Ordföranden utslaget. Alla utgående expeditioner (resolutioner) underskrifvas af samtlige ledamöter. Kongl. Maj.ls Nåd. Skrifvelse, J\2 95. 13 Interims-regeringen skall hafva sitt säte i Stockholm, der ej sådane hinder möta, sorn göra det antingen omöjligt eller vådligt. I Interims-regeringen skall, för iirender, som angå begge Rikena, Sveriges Justitiee-Statsminister eller Norriges Statsminister vara Ordförande, hvar sin vecka. Genom lottning i första sammanträdet afgöres, hvilkendera först skall föra ordet. Om den Statsminister, hvilken ordlörandet tillkommer, har förfall, uppträder i hans ställe den främste närvarande Regerings-ledamoten från det Rike, livartill den hindrade hörer. Då ärenden förekomma, hvilka angå det ena Riket särskildt, föres ordet af den främste bland dess närvarande Regerings-ledamöter. I Interims-regeringens sammanträden skall alltid antalet af medlemmar från hvartdera Riket vara lika. Ej må beslut fattas, der icke minst två ledamöter från hvartdera Riket äro tillstädes. § 3- Vid alla de tillfällen, då det efter Sveriges och Norriges Grundlagar, samt Riks-akten, hitintills ålegat begge Rikenas Stats-Råd att sammankalla Riksens Ständer i Sverige och Storthing i Norrige, för att om Regeringen förordna, skall detta åliggande hädanefter tillhöra Regent eller Interims-regering.
Stånd, som uttryckte den allmänna opinionen i denna fråga, vore sådant redan ett steg framåt, och för att taga delta steg anser jag enda möjligheten vara att i BondeSt. införlifva de personer, som med detta Stånd hafva samma interesse, eller Sveriges öfriga jordägare. I händelse någon skulle dela min åsigt, anhåller jag om propos, å det yrkande, jag tagit mig friheten framställa. Frih. Ehrenborgh: Jag hade önskat och hoppats, att liågon gemensam tanke inom detta hus skulle blifva uttryckt, som gifvit något slags representationsrätt åt orepre senterade medborgareclasser inom samhället. Detta har icke skett; men det gifves ännu en väg till detta ändamål. Man kunde nemi, såsom gemensam tanka uttrycka den mening, att i BondeSt. skulle införlifva! ett visst antal af stånds - 30 Den 16 0 c t ober e. m. personer, som äro jordägande, på samma sätt som förut sbett med bruksägares upptagande i BorgareSl. Om detta blefve Ståndets gemensamma tanke, skulle åtminstone lill en del kunna vinnas, hvad som måhända i alla fall kommer att taga ut sin rätt på någon annan väg. Jag har tillåtit mig att i min reservation tillkännagifva, det man gjort de orepresenterade jordägarne en orättvisa, då man gifvit representationsrätt åt manufacturister och fabriksidkare samt civila embetsman, men icke åt den dass, som mest bland alla äger rätt att blifva representerad. Jag har icke varit af deras tanke, som hyllat den mening, att man borde inflicka något i vår Representation af det'skäl, att jag hoppats, det man skall inse den tvingande nödvändigheten att gå en opinion till mötes, som måhända i detta ögonblick anses orättvis, men hvilken måhända i en framtid kommer alt bevisa, att den icke är det. Jag förklarar, att det gifves ett medel att åtminstone inom detta hus tillkännagifva, att det ligger en rättvisa i denna opinon hvilket kunde uttryckas derigenom, att R. o. Ad. förklarade för sin gemensamma tanke, att man önskade, att i BondeSt. införlifvades ett så stort antal ståndspersoner af ofrälse jordägare, som man ansåg svarande mot det antal brukspatroner, som vunnit inträde i BorgareSt.
För öfrigt synes detta talämne allena vara en tillräcklig uppmaning för de ledamöler, som ej hafva särdeles förhinder, 32 D e ii 3 Juni f. m. att sjelfmant infinna sig till biträde vid valprotrs förande, utan att något särskildt beslut i anledn. deraf behöfver fattas. I afseende på tiden för val-pleni början, synes det vara nog mycket hegardt att utsätta den till kl. j 7 på morgonen, helst (lere af Adelns ledamöter torde vara utflyttade på landlställen bär omkring, hvilka då skulle hafva svårt alt hinna till staden si tidigt. De ledamöter, som ansett 2 val kunna medhinnas på en dag. torde således böra vara tillfredsställde, 0111 plenum börjar kl. 8. Hr Rosenblad: Å de ledamöters vägnar, hvilka lika med mig äro .Stockholmsboer, får jag anhålla, att i denna dagens aftontidningar måtte införas annoncer 0111 hvilken tid valet kommer att börja nästa Fredag, så att deras rätt att göra sina röstey gällande icke må blifva försutten. Ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utskrs, den 20 sisth Maj e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 2g, i anledn. af väckt motion om upphörande af det s. k. Hemförare-båtgillet i Götheborg. Hr Hjerta, Lars: Detta betänk, har redan af 2.'ne Stånd blifvit återrermtteradt, och jag anhåller, all R o. Ad. äfven må vidtaga samina åtgärd dermed. Utsk. har grundat sitt tillstyrkande, att motionen mätte förfalla, egentligen derpå, alt de rättigheter och skyldigheter, som tillkomma och åligga Hemförare-båtgillet i Götheborg, äro stadgade genom äldre och nyare K. resolutioner, hvilkas rubbning icke blott rörer innehafvaren deraf, utan äfven Götheborgs stads trafikerande i allmänhet.
Ständerna har i enhälligt val utkorat prins August till Svea rikets kronprins och att då vår regerande konung avgår med döden, vilket den högste Guden nådeligen länge fördröjer, bli regent. Hans äkta manliga bröstarvingar skall ärva tronen efter honom. Stockholm den 28 augusti 1809. 14 sidor namnteckningar. Kungörelse angående brännvinsbränning från den 1 oktober till årets slut. Stockholm den 25 september 1809. Riket har blivit välsignad med riklig årsväxt. Därför har Vi ansett det nyttigt för jordbrukaren, att bränna brännvin såsom en nödvändighetsvara av en del av grödan. Efter proposition till Ständerna i frågan, har de nu enhälligt svarat, att brännvinsbränning för vilken detta års avgift blivit erlagd tillåtas från 1 oktober till årets slut. Ständerna är betänkta på att utarbeta de grunder som framledes skall gälla. Stockholm slott den 25 september 1809. CARL. Kungörelse angående förbud emot införsel av utländskt brännvin. Stockholm den 9 oktober 1809. Sedan brännvinsbränningen blivit tillåten i riket från och med 1 oktober, får utländskt odestillerat brännvin inte införas i landet, med undantag för Göteborg, där franskt och spanskt brännvin tillåts införas. Stockholm den 9 oktober 1809. J LILJECRANTS Förordning angående upphävande av Kungl Förordningen av den 26 januari 1802, varigenom ansvar för den som avsäger sig ärvt eller förvärvat adelskap eller någon ridderskapet och adeln tillhörig laglig rättighet, blivit stadgat. Stockholm den 12 oktober 1809 Förordningen av den 26 januari 1802 där förlust av alla medborgerliga förmåner samt förvisning ur landet för den som avsäger sig ärvt eller förvärvat adelskap, nu mera inte kan anses lämplig eller förenlig med Regeringsformen. Därför föreslår Vi Ständerna författningens fullständiga upphävande, vilket Ständerna har godkänt. Stockholms slott den 12 oktober 1809. Kungörelse om inrättning av en kanslistyrelse och upplösning av kanslersgillet. Stockholm den 23 oktober 1809. Den 17 februari 1801 upplöstes kanslikollegium och uppfostringsfrågorna blev lämnade till kanslersgillet. Övriga ärenden, som tillhört kanslikollegium fördelades på flera verk.
Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna; och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattad t nådigt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående förkortning af den tid, hvarå Kronans egendomar utarrenderas. Kongl. Majit behagade, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörda förslag i nåder gilla samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition, sådan den finnes protokollet bilagd, skulle under denna dag till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo L. L. Fries. G Kongl. Maj:ls K åd. Proposition A:o 69. %:o 69. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer om pension på allmänna Indragnirigs-staten åt Chefen för Telegrafverket i Riket, General-löjtnanten Carl Akrell; Gifven Stockholms Slott den 25 December 1859. Hos Kongl. Maj:t har General-löjtnanten Carl Akrell, född den 13 Januari 1779, och anställd i Statens tjenst från den 1 Februari 1796, då han vid Fortifikations-korpsen började, sin gagnande verksamhet, i underdånighet anhållit, att, enär han, vid sålunda upphunnen ålder af nära 81 lefnadsår och 64 tjensteår, snart torde finna sig förbunden att lemna sin nuvarande befattning såsom Chef för Telegrafverket i riket, Kongl.
Itidr 66 öre, samt grässkörden å banvallarne till 322 R:dr 59 öre, således hela inkomsten till 249,4i9 R:dr 16 öre. I bokslutet äro de båda sistnämnde inkomstposterna redovisade och å banans underhållskostnad afdragne. Underhållsoch driftkostnaden uppgick, enligt bokslutet, till 222,143 R:dr 6 öre och understeg således hela bruttoinkomsten med 25,491 R:dr 85 öre. Under året afgingo 2,218 ordinarie trafiktåg, hvilka passerade en sträcka af 9,592,3 mil. Derjemte voro 4 extratåg anordnade, af hvilka 3 gingo mellan Malmö och Lund samt ett från Lund till Akarp. Inkomst per tågmil utgjorde 25 R:dr 82 öre, och per mil trafikerad bana 44,220 R:dr 52 öre. Underhållsoch driftkostnaden uppgick per tågmil till 23 R:dr 16 öre, och per banmii till 39,668 R:dr 40 öre. De ansenligaste godsqvantiteterna utgjordes af följande slag: Biljetter. Tur. Tur och Retur. Tillsammans. sta kl. ! 2:dra kl. | Biljetter, j Afgift. Till skott. Post och Dili gens. Åkdon, hästar & hundar - Antal. Afgift. Paketer. St. Afgift. Summa Passagerareetc. trafik. Afgift. Summa Summa SumGodsExtra marum. trafik. Nedåt linien: frö och raps 6,096 centner, jordfrukter 6,900 centner, träskor 2,587 centner, spanmål och mjöl 146,209 centner, spirituosa 34,393 centner, timmer, plank, bräder, läkten och stäfver 21,124 centner, tegel 12,258 centner, ved 36,949 centner m. m. Under året befordrades för Kongl, post-verkets räkning 15,979 bref, medelst af post-verket anskaffade lådor, som gingo mellan Malmö, Lunds och Höörs poststationer.
Skrifvelse, IS:o 222. antages frir det ena af nämnde läroverk, med den bestämmelse, som blifvit för läroverket i V enersborg stadgad, men alt ät E. K. Mit. i underdänighet bfverlemnas all bestämma, hvilkeldera läroverket skall erhälla denna lärare-personal, samt att för del andra läroverket, utom Rektor, 1 kollega å stal uppföres. Äfven hafva Rikets Ständer fält del af en lill E. K. M:t i underdänighet ingifven petition, i hvilken invånarne i staden Westervik och kringliggande ort. anhållit om utvidgning af läroverket i nämnde stad, — elt förslag, till hvilket stiftets Ephorus redan för 3:ne år tillbaka tillstyrkt bifall; och då staden Westervik är belägen 10^ mil från Linköping och 17 mil Irån Kalmar, samt dess läroverk, i likhet med skolorna i Wenersborg och Orebro, blifvit redan år 1839 utvidgadt och dess lärjunge-antal under de sednare åren varit i elt jemtll och starkt stigande, hafva Rikets Ständer funnit delta läroverk, som i den nådiga propositionen blifvit uppfördt med Rektor och fem kolleger, böra erhålla ytterligare 2:ne kolleger, samt åläggas att på real-linien meddela fullständig undervisning. I enlighet med hvad sålunda blifvit anfördt, och då Rikets Ständer ansett läroverket i Helsingborg, i anseende lill der befintliga stora lärjunge-antal, jemväl böra utvidgas till likhet med de nu nämnda, hafva Rikets Sländer alltså beslutat, alt för läroverken i Wenersborg, Nyköping, Norrköping, Westervik, Hudiksvall och Helsingborg, samt antingen Piteå eller Luleå må, på det dessa läroverk skola kunna i de läroämnen, som, enligt skolstadgan, tillhöra real-linien, meddela sina lärjungar sä fullständig undervisning, som stadgans föreskrifter innehålla, uppföras en lärare-stal af Rektor och 7 Kolleger för hvartdera. Då, enligt Stadgan för rikets elemenlar-läroverk, den nedra afdelningen af dessa utgöres af de fem nedersta klasserna, måste otvifvelaktig! elt slag af rikets offentliga läroverk blifva sådana skolor, som i sin helhet innefatta dessa lem klasser.
Propos., ang:de pension på Allmänna Indragnings-staten åt 2:ne Afviltrings-Landlmälare i Norrbottens län, äfvensom rättighet lill dylik pension för sådane tjenstemän i allmänhet. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nädannämnde d. 2 dennes på bordel lagde Utlålm, Betänk, och Mern., nemi. från Stats-Utskottet: N:o 211, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de förlängning af arbetstiden för jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult; Bevillnings-Utskottet: N:o 19, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Betänk. N:o 13, ang:de Städernes salu-accis; N:o 20, i anledn. af återremiss af Betänk. N:o 14, ang:de Post-bevilln:n; Lag-Utskottet: N:o 38, i anledn. af väckt motion om förklaring af K. Förordn:n d. 10 Juni 1841, ang-.de straffet för olofligt innehafvande af dyrk; och N:o 39, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk. N:o 18, öfver väckt motion ang:de vilkoren för vinnande af lagfart å fast egendom. Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda Mern. N:o 40, i anledn. af återremiss af Utskrs Betänk. N:o 26, öfver väckte motioner om en fullständig revision eller förklaring af 15 Kap. Ärfda-Balken. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämde d. 2 dennes på bordet lagde Betänk:n, nemi. från Lag-Utskottet: N:o 41, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. med förslag till ändring i K. Förodmn d. 20 No v. 1845, om jords och lägenhets afstående för allmänt behof; \
Emedlertid visar kalkylen huru oiika tungt väghållningsbesväret faller på olika socknar inom länet, och då tyngden af detta onus är till den grad skiljaktig, att den ena kommunen deraf träffas i nära dubbelt mått emot en annan, såsom förhållandet är t. ex. emellan Luleå socknar å ena, samt Calix och Torneå socknar å andra sidan, så blir behofvet af en ny reglering i afseende på vägunderhållet påtagligt. Men då detta icke lärer kunna utföras riksvis, hvilket utan tvifvel vore det rättaste, så borde likväl en reglering länsvis i detta läll åstadkommas. Politi. Till ordningens vidmakthållande äro icke andra anstalter, än dem lag och särskilda författningar påbjuda, vidtagne, till följe hvaraf socknenämnder och tillsyningsmän öfver försvarslöse personer öfverallt i socknarne tillkommit; men den korta tid, hvarunder de existerat, har ännu icke kunnat vara tillräcklig, för att af deras verksamhet några särdeles synliga spår skulle varseblilvas. Likväl, så länge allmogen icke lärt sig inse fördelarne af ett utbildadt kommunalväsende, skola dock dylika anstalter komma till föga verksamhet. Allmogen är så van att se sina kommunal-angelägenheter behandlas af egna och statens tjenstemän, att ehuru den med klara och uppmärksamma, ofta nog med misstänksamma blickar genomskådar hvarje ärende, som af de förre behandlas, och deruti den likasom af gammal invand misstro vanligen söker finna något svek, samma allmoge likväl med största ovilja befattar sig med för allmänheten gemensamma mål, och nästan aldrig, så vidt den derigenom icke tror sig kunna iidägga någon särdeles ära eller förvärfva någon ekonomisk vinst. Men denna allmogens tröghet att uppoffra tid och krafter för gemensamma angelägenheter bör ock rättvisligen åtminstone till någon del tillskrifvas lokala förhållanden. I en ort der hemman och byar hafva så spridda lägen, som här är fallet, och då dylika angelägenheters vårdande med lika trygghet icke kan anförtros åt alla utan undantag, bör man icke heller undra, om de dugligaste, hvilka företrädesvis måste anlitas, finna de ständigt återkommande uppdragen, såsom både förenade med tidsspillan och uppoffringar, besvärliga.
Hofby: Per Hansson (N:o 23), den 22 April, 2,700: Per Hansson. Per Hansson (N:o 15), den 17 Juli, 1,500; Jöns Nilsson, den 7 Juli, 1.500; Jöns Nilsson. Ingwar Ericsson, den 24 April, 3,500; Ingwar Ericsson. Löderup: Jöns Andersson, den 22 April, 2,000; Jöns Andersson. Sven Andersson, den 8 Maj, 1,200; Sven S. A. S. Andersson Nils Svensson, den 8 Maj, 1,000; Nils (NSS) Svensson. Fröslöf: Lindström, den 22 April, 1,500; C A. Lindström. Ingwar Persson, den 22 April, 3,000; Ingwar Persson. Hannas: Nils Olsson, den 22 April, 3,000; Nils Olsson. John Olsson, den 22 April, 1,500; John Olsson. 29 Hörup: Ola Mattsson, den 16 April, 1,400; Orum: Måns Olsson, den 22 April, 3,000; Hammenhög: Joh. Areskoug, den 6 Maj, 3,000; Johan Clausson, den G Maj, 1,200; Holger Trulsson, den 22 April, 3,300; J. Collin, den 22 April, 5,500; Jöns Månsson, den 8 Maj, 1,200; Christian Jönsson, den 22 April, 1,500; Ola Nilsson, den 22 April, 1,000; Lars Olsson, den 22 April, 1,500; Johan Persson, den 31 Mars, 4,000; Per Persson (Norregård) den 31 Mars, 1,500; Walleberga: Assar Olsson, den 22 April, 2,700. Ingelstad: Nils Jönsson, den 24 April, 1,000; Querrestad: H.
Län motion om upphönande af vågoch mätare-afgift å sådane till Släderne införde landlmanna-producter, som köpare och säljare äro berättigade att sjelfve till hvarandra väga och uppmäta; ll:o Pehr Haraldssons från Elfsborgs Län motion, att alla »ältan 1 • de Författningar, bref oell resolutioner, som angå Presterskapets aflöning och inkomster, må på Statens bekostnad samlas och utgifvas; 12:o Carl Gustaf Bruhns från Hallands Län motion, att, då pastor •dör, utan att efterlemna enka eller barn, som äro berättigade till nåd-år, pastoralierne må, efter afdrag af hvad till nåd-års-preslers aflöning åtgår, tillfalla pastoratets undervisnings-anstalter, och icke, såsom hitintills skett, under namn af besparade pastoralier, ingå till Stiftets byggnads-cassa; 13:o Johan Pehrssons från Upsala Län motion om befrielse för Rusthållare vid Lif-Regementets Dragon-Corps att åt nämnde Corps anskaffa hästar af bestämd färg och storlek m. m; 14:o Eric Christenssons från Götheborgs och Bohus Län motion om upphörande af den nu i vissa fall medgifna rätt att lili kyrkobyggnader m. m. insamla medel genom Stamböcker och collecter; l5:o Lars Petterssons från Blekinge motion, att det uti gällande Författningar stadgade förbud att idka fiske med så kallad harkla, må upphöra; 16:o Anders Jonssons från Östergöthlands Län motion om befrielse för l:a och 2:a Lif-Grenadier-Regementena från Garnizons-tjenst i Malmö m. m.; 17:o Johan Johanssons från Örebro Län motion om upphäfvande af Kongl. Maj:ls Skrifvelse den 25 October 1839, angående Cavalleri-hästars förseende med Squadrons-märken, dertill brännstämplar användas; l8:o Samuel Samuelssons från Östergöthlands
Föredraganden i ecclesiastik-ärendena deröfver blifvit hörd, månne i juslitae-väg bestämts, om Judars rätt till afläggande af ed inför domstol afven skall sträcka sig, såsom för andra Svenska medborgare, till att vittna; derom likväl 17 eap. 7 (j:n B.ätteg«h:n bjuder: ”Ej må then vittna, "som menedare eller biltog lagd är, ej ochristen, eller "then, som af sådan läro är, alt han om vittneseden "en falsk och skadlig mening häfver." Jag ville nu sluta med granskningen af dessa författningar. Det var en farlig bana, som Konung Gustaf lil beträdde, då han genom Comroerce-colkm ville göra intrång på Svenska civilcriminaloch kyrkolagstiftningens område. Det skedde dock varsamt och, som jag förut visat, under ett slags härledande från Ständers föregående beslut; men ännu vådligare har detta afsteg i våra dagar blifvit fullföljdt, sorn det synes, utan att betänka Sländernes rätt alt deltaga i stiftandet af lag, sora angår rättsförhållanden, icke allenast mellan Judar inbördes, utan äfven mellan Judar och christna. Jag liar med flit hitintills undvikit att tala 0111 ännu ömtåligare förhållanden, emedan det kanske ej tarfvats för att ådagalägga verkligheten af, och visa en del orsaker lill missnöjet nied ifrågavar. författningar. För det nit, som vill främja folkbildningen och skolorna, skulle väl begäret att utbreda sanningens kunskap ligga lill grund: men huru skall man tänka sig något allvar dermed inom en församling, dit Juden blifvit admilterad såsom den mest betydande egendomslierren; han som icke får kalla eller välja prest och kyrkobetjening, hvartill hörer äfven skolläraren, såsom klockare; Juden, som försmår Nya Testamentets ljus, för hvars förkunnande prester väljas, för hvars uppfattande skolor byggas och skollärare tillsättas; han, som hvarken sjelf vill eller tillåter sina barn deltaga i ch ris 11 ig gudstjenst eller undervisnings åhörande, och som i öfrigt såsom medborgare oell husbonde må vara så omtänksam och så aktningsvärd som helst.
Om således Staten nu inlöser tolagen och afgifterne till Handelsoch SjöfartsFonden, vinnes dermed icke ens den negativa fördelen man fordom hade af tributen till Barbaresk-staterne, att nemi. vara fredad från ytterligare pretentioner åtminstone så länge man ordentligt erlägger denna, nu ifragav:de tribut. Jag slutar således med det yrkande, att R. o. Ad. mätte afslå denna punkt i Betänk., öfvertygad, som jag är, att, huru mycket It. o. Ad. än må vara vänligt stämd för ett friare handelssystem, R. o. Ad. dock nogsamt finner, att högre interessen gifvas, hvilka förtjena dess åhåga, och att hvarken tiden eller omständigheterna förnuftigtvis billiga de upoffringar, som uti ifrågav:de hänseenden nu äskas. Hr Printzensköld: Jag anhåller om ursägt för det jag ännu en gång upträder. Jag kan försäkra Hr Fåhraeus, att jag genomläst icke blott K. M:s Propos. och SlatsRäds-prot., utan äfven Bevilln.Utslcs Betänk, med thy åtföljande reservationer i denna fråga, att jag noga begrundat dessa handlingars innehåll, och att jag således icke yttrat mig utan sakkännedom. Jag har icke sagt, att jag icke funnit skäl vara anförda för tolagens afskaffande, och jag har så mycket mindre kunnat göra det, som å pag. 5 i Utsk:s Betänk, uptagas de skäl, som ligga till grund för Utsk:s tillstyrkande i detta fall. Men deremot har jag förklarat och förbi ifver dervid, sedan jag hört Hr Fåhrsei ytt rande, att jag alldeles icke funnit något giltigt skäl för föreslagna förändringen för det närv:de. Man har nemi. endast sagt, att den skulle medföra lättnad för trafiken, och det är just denna lättnad Hr Fåhraeus framhållit, och som skulle bestå deri, att man i st. f. 3 räkenskaper, såsom nu är förhållandet, icke behöfde mera än en, och den trafikerande icke heller att taga 3 uträkningar öfver de afgifter han skall erlägga.