Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, i afseende å Drottninghusets räkenskaper för år 1861, anmärkt, att summan af utgifterna enligt kapitalkontot — 344 — i hufvudboken blifvit utförd 30 öre större, än densamma utgjorde, hvaremot de utbalanserade tillgångarna med samma belopp minskats, hvilken felaktighet Revisorerne funnit härleda sig derifrån, att Inrättningens vid 1861 års slut hos Urfabrikören Linderoth egande fordran, hvilken i den särskilda liqviden med honom utförts till 4,622 R:dr 55 öre, i balanskontot blifvit upptagen med 4,622 R:dr 25 öre R:mt, har Eders Kongl. Majrt. genom nådig remiss den 22 November sistlidne år, anbefallt Direktionen öfver Drottninghuset att i anledning at berörde anmärkning afgifva underdånigt utlåtande. Vid fullgörande af denna nådiga befallning får Direktionen, som funnit den gjorda anmärkningen riktig, i underdånighet anmäla, att då ifrågavarande, jemväl i 1862 års hufvudbok qvarstående, felaktighet icke ledt till någon förlust för Inrättningen, Direktionen ansett sig endast böra förständiga räkenskapsföraren att vid upprättande af 1863 års hufvudbok iakttaga rättelse i anmärkta hänseendet. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste , Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: X. S. v. KOCH. TH. WENSIOE. J. G. LUNDBERG. F. II’. Gahn. Stockholm den 12 Januari 1864. Kongl. Direktionens öfver allmänna Harnlius-inrättningen i Stockholm underdåniga utlåtande, i anledning af en uti 1863 års revisionsberättelse förekommande anmälan. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Ständer ville förnya deras underdåniga anhållan vid sisla Riksdag, att under den blida årstiden, samt alltid vid marcher till och ifrån vapenöfningar, tågande trupper måtte anbefallas att tälta eller bivouackera och sjelfva tillreda sin mat Denna motion, som, jemlikt ankommet utdrag af Hedervärda BondeStåndets Protocoll för den inte i denne månad, blifvit af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län till Bonde-Ståndet ingifven, och derifrån till Statssamt Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Ulskot-, tens handläggning remitterad, hafva de förenade Utskotten i öfvervägande tagit; och då, hvad först angår förslaget, att tågande trupper måtte tälla, Staissamt Allm. Besv.- och Oeconomie-Utslottens Utlåtande N.'ö tS. 5 i stället alt erhålla inqvartering, det förekommer, dels att sådant skulle medföra tillökning i Kronoskjutsnings-besväret och i Stats-utgifterne, enär trupperne ofta, t. ex. på tåg till arbets-commenderingar, nödgades medför ra en mängd tält, hvaraf de annars icke voro i behof, och tälten, nyttjade under marcher, korarao att mera slitas och någon gång förderfvas, helst understundom skulle inträffa, alt de måste våta sammanläggas; dels ock alt förslaget afser den årstid, då inqvarteringsgifvare, utan synnerlig olägenhet, iunna lemna trupper husrum; då, beträffande senare delen af motionen, Utskotten uti deras Betänkande N:o 3, som vunnit 3:ne Riks-Stånds bifall, tillstyrkt en sådan ersättning för tågande truppers proviantering, att olägenheten deraf, i Utskottens tanka, blifvit, så vidt möjligt varit, afhulpen; alltså hemställa Utskotten, att ifrågavarande motion icke måtte till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 39 Julii i83,|. Ankom till Exp.-l(tsk. d. 39 Julii. Utlåtande, i anledning af vackt motion, om vissa bestämmelser i afseende på G evar s-tillverkningar för Kronans räkning.
DEN OKÄNDE. det kan icke heller anses behöfligt då jag anförtrott resultatet åt edsvuren auktoritet! Hemligheten vill jag som uppfinnare icke ge ifrån mig, och CÆSAR. äro fritänkare. Har man hört på något så oförskamdt att vi ska Då är det bosch, alltihop, och vi tro inga auktoriteter, ty vi på god tro fira en hemlighetskrämare, en patentsvindlare, en charlatan; - FADREN. Vänta lite, godt folk! (Under denna scen har en vackert dekorerad afdelningsskärm, med palmer och paradisfoglar blifvit borttagen, så att nu synes en usel kroghylla och Disk, bakom hvilken Krögerskan står och slår i supar. Nattmän, ruskiga qvinnor gå till disken och supa.) DEN OKÄNDE. Har man inbjudit mig hit för att bli skymfad? FADREN inte sagt något förnärmande. Inte alls! Vännen här är litet talträngd, men ännu har han AUGUST STRINDBERG DEN OKÄNDE. Räknas inte tillmälet Charlatan som förnärmelse! FADREN. Det var inte allvarligt menadt. DEN OKÄNDE. lämpande. Äfven som skämt finner jag ordet patentsvindlare högst föro FADREN. Det ordet begagnade han inte. - DEN OKÄNDE. Hvad för slag? Jag vädjar till sällskapet; Sa han patentsvindlare, ALLA. Han sa det inte! DEN OKÄNDE. jag råkat. Då vet jag inte hvar jag är hemma! Och i hvilket sällskap TILL DAMASKUS SLUSKEN. Är det något fel på sällskapet; Hva! (Sorl.) TIG GAREN (på kryckor fram: slår kryckan i bordet så att muggar krossas). Herr Ordförande! Jag begär ordet: (Han slår sönder mera af servisen.) Jag har icke lätt låtit dupera mig i lifvet, mina herrar, men denna gång, blef jag bet. Min vän der i högsätet har nemligen förmåga och sunda förstånd att jag känner mig rörd öfvertygat mig om att jag så kapitalt lurat mig på hans omdömesDet fins ju gränser för medlidandet och det fins gränser för grymheten mig gör det ondt se verklig merit dragas ner i dyn, git honom.
45 inbetalning föreskrifna tid, utan att dervid fråga uppstår om minskning eller afskrifning å sjelfva fordringsbeloppet, få hos Utskottet definitivt afgöras; men att, om deremot verklig afkortning å någon Discontens capitaleller räntefordran anses böra få ega rum, Utskottet ej underlåter att till Rikets Ständers slutliga profning och decision sådant anmäla. Åtskilliga speciela frågor och förslag, i afseende på inre Förvaltningen, Arbetsordningen och Bokföringen, hvilka, sedan förra Riksdagen, dels hos BanCo-DiscontVerkets Revisorer, dels inom Directionen, blifvit väckta och till BanCö-Utskottets profning och afgörande blifvit hemställda, samt finnas antydda uti Banco-DiscontDirectionens vid Riksdagens början afgif11a Berättelse (pag. 10/Q hafva, efter Directionens hörande, blifvit, i sammanhang med Revisions-förrältningen, behandlade? och komma dessa, så vidt Utskottet ansett någon åtgärd till förändring af förut vidtagna Ordningar deraf böra föranledas, att blifva föremål för de reglementariska föreskrifterna, hvilka framdeles på en gång sko - 46 Banco-Utskottets Betänkande^N-o 72. la lill Rikets Ständers pröfning öfver* lemnäs. Sedan, efter förra Riks-Discont-Verkets upplösning den 2 Januaria 1817, Bankens till Verkets rörelse förskjutna extra biträden, uppgående till nära 5,5oo,ooo R:dr, jemte de derå upplupna räntor, blifvit till fullo ersatta, samt primitiva Actiecapitalet, R:dr 600,000, med | till Banken och i till enskilda Actie-egarne återbetaldt, skedde ytterligare tvänne utdelningar, en å 10 procent och en å 12 procent å samma capital, efter enahanda^fördelning. Af Discont-Verkets qvarstående balancerade fordringar afskrefvos sedermera, i följd af Banco-Utskottets vid 1818 års Riksdag gjorda anmälan (T5ih. till R St.
Lag-Utskotlel: N:o 25, i anledn. af väckte motioner ang:de dels domslolarnes ombildoing, dels Hofrätternes utflyttning, dels ock rättegången och arbetssättet i sistnämnde domstolar. Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-uldr. från PresteSt. af d. 30 sisth April samt d. 3, 7, 10 och 14 deunes, samt frän Borgareoch BondeSl:u af d. 3, 7, 10, 14 och 17 deunes. H. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 3. e. m. In ficlen» protocolli, Albert Munck. Lördagen den 24 Maj 1851. Plenum kl. 1 på dagen. Justerades 9 prot.-utdr. f. d. 21 dennes samt pleni-prot. f. d. 30 sisth April. Uplästes ett af llr Sandels, Pehr Benjamin, iulemnadt sålydande mern. Som jag, dels af sjuklighet och dels i anseende lill arfsangelägenheter, måste företaga en längre resa samt några månader således uteblifva från riksdagen, så får jag härigenom afsäga mig det förtroende II. R. o. Ad. behagat lemna mig att vara Elektor, anhållande jag dock, att varda bibehållen vid min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Uplästes följande af Frih. Stackelberg, Berndt Hjalmar, inlemnade mern. 120 Den 24 Maj. Utsedd till ledamot uti H. Bevilln.Utsk., får jag af embelsgöroål förhindrad att nämnde förtroende emottaga, mig detsamma ödmjukeligen afsäga. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. von Knorring Volrath, anmält det han i anseende lill en förestående resa från hufvudstaden nödsakades afsäga sig sin befattning såsom ledamot i Bevilln.Utsk., men likväl anhöll att få bibehålla sin riksdagsmannarätt. R. o. Ad. biföll denna anhållan. Hr Munck, Claes Johan:
Sedan, med anledning af förekommen fråga om upphäfvande af de föreskrifter, på hvilka omförmälde löne innehållningar sig grunda, Kongl, Maj:t, under den 2 November 1840, anbefallt Dess och Rikets Statskontor att, efter det Directionerne för civilstatens pensions-inrättning, armeens pensionskassa samt amiralitets-krigsmanskassan blifvit hörde, inkomma med fullständig utredning, angående beräkningen och beloppet af omförmälde lönebesparingsmedel, jemte uppgift å de ersättningsanslag, hvilka, i händelse af samma lönebesparingars upphörande, skulle erfordras, har Statskontoret under den 28 December 1842 afgifvit det i berörde måtto anbefallda utlåtandet, åtföljdt af de från bemälda direktioner inhemtade underdåniga yttranden och ziffer-uppgifter, hvarefter slutligen dessa handlingar varit öfverlemnade till de för beskattningsväsendets, jemte uppbördsoch redogorelseverkets förenkling af Kongl. Maj:t förordnade kommitterade, hvilkas underdåniga betänkande i förevarande fråga den 3i Maj innevarande år afgifvits. Vid öfvervägande af de sålunda inkomne handlingarnes innehåli, har Kongl. Maj:t funnit de nu gällande stadganden om förslagsoch liggetidssamt nådårs besparingar vara för statens embetsöch tjenstemän i allmänhet serdeles tryckande, och den deröfver 1 en längre tid förda klagan förtjent af ett billigt afseende. Kongl. Maj:t har ock erinrat Sig, hurusom Rikets åren 1817 och 1818 församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 2 Maj sistnämnde år, med anledning af Kongl. Maj:ts till dem aflåtne svar å en vid nästföregångna Riksdag gjord hemställan om förändring i dessa stadganden, förklarat ”det vara en öm pligt och rättvisa emot statens em”betsoch tjenstemän att i möjligaste måtto söka afhjelpa eller åtminstone ”inskränka deras bekymmersamma belägenhet under den långa tid, de måste ”tjena antingen utan eller med en mindre lön.”
Majit i förrberörda hänseende äskat och föreslagit, är Kongl. Majit sinnad att låta föreskrifterna om spanmåls inoch utförsel, i enlighet med ofvan angifna grundsats, för viss bestämd tid, förblifva bestående5 hvarvid Kongl. Majit likväl hyser den mening, att, enär åkerbruket under de sednare åren gjort betydliga framsteg, följande tullafgifter för införseln af nämnde vara, hvilken fortfarande skulle vid utförseln blifva tullfri, böra, då dertill komma importörens omkostnader för frakt och assurans samt köpmannavinst, lemnat tillräckligt skydd åt den inhemska sädesproduktionen, nemligen: för en Svensk tunna Hvete Ridr 1: 24. banko. d:o d:o Räg * 1: - d:o d:o Korn och Malt . „ -36. d:o d:o Hafre „ -24. d:o d:o Ärter , 1: — d:o d:o Vicker „ -42. d:o d:o Linsen „ 1:24. d:o d:o Bohvete „ -36. med vanlig förhöjning för mjöl och gryn. De medelst anslag af Rikets Ständer uppmuntrade uppfinningar af sädesrior och torkinrättningar hafva ännu icke kommit till något så allmänt bruk, som dessa inrättningar genom sin gagnelighet förtjena. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Motioner i Borgare-Ståndet 1863. Af Herr GlTIl<Hl(|0l*: Om anslag ulan återbetalning sskyldighet till beredande af arbetsförtjenst och understöd åt personer, som genom nyligen timad eldsvåda i staden Warberg blifvit lidande.
Efter härmed fulländad öfverläggning och uppå framstäld propos. lemnade R. o. Ad. sitt bifall till det af Hr Björnstjerna framställda förslag: »att för de nya fonder, som blifvit sedan sistförtlutne Riksdag till Direktionens förvaltning öfverlemnade, Riddarh - Kamereraren ina, derest donatorerne icke särskildt till förvaltningskostnaden afsatt en bestämd summa, såsom arfvode beräkna samma procent af fondernas belopp, som i allmänhet utgår af Riddarhusets öfriga pensionsoch stipeudiifonder.» 16 och 17 §§. Lades till haudlingarue. 18 §. Bifölls. Slutligen förekom Utskotlets hemställan om decharge för Rid* darli.Direktionen, och sedan H. Exc. Hr Gr. och Landtm, anmodat de ledamöter af nämnde Direktion, som möjligen voro närvarande, att sig aflägsna, blef propos. å bifall til! föreniimnda hemställan framstäld och med ja besvarad. Med tillkännagifvande att Hr Kuylenstjerna, Carl Johan Garn - 002 D en 22 Feb mari. mai, denna dag återlemnat den till honom såsom fullmäktig för adliga ätten Muhl N:o 1351 utlemnade pollett, till följd hvaraf hans ledamotskap uti Allm. Besv.- och Ekou.Utsk:t uphört, anmodade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm. IL o. Ad:s Hrr Elektorer att utse en ny ledamot i nämnde Utsk. efter Ilr Kuylenstjerna. Slutligen anmäldes och bordlädes Riddarh.Utsk:ts Utlåt. N:o 8, ang. ifrågasatt godtgörelse af Statsmedel för kostnaderne till Riddarhussalens inredning, anskaffande af värminrättning samt införande af gaslysning m. m. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 10 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 22 Febrnari 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 Prot.utdrag för d. 18 dennes e. m., samt Pleniprot. för d. 7 sisth Januari.
– «Låt se, men det är ovisst om hon kan komma i qväll –» – «Det är inte frågan om någon hon –» – «Är Petterson galen?» – «Som jag säger, det är inte fråga om någon köttslig varelse, utan om en andlig – presten –» – «Hvad satan skall di med presten och göra? di ä’ väl inte så sjuka heller. – «Åh nej, men herrarne mente att det skulle vara så roligt att få göra bekantskap med mamsells fästman.» – «Ha ha ha! di pojkarne, di ä’ nu alltid tokiga. Men det kan inte vara så rasande, för jag har börjat på att bli alldeles uttråkad af presten. Han har såta här en hel timme i dag och förargat mig med sina moralkakor. Helsa och säg att jag skall göra hvad jag kan.» När Petterson kom tillbaka, för att redogöra för sin expedition, var redan spelet i full gång. Man spelade fem bankos whist, de flesta med pari på två händer, och spelet var således temligen animeradt, men det föll sig dock i längd för prosaiskt, och man arrangerade derför en Pharao. Stellan hade i början en liten fläkt, men det turnerade sig; och han var sedan på aftonen ej i stånd att få ut ett enda kort. Kongl. sekreteraren Weklingh var äfven bland sällskapet. Han hade en fix idé, att det skulle vara serdeles saliggörande att få umgås med herrar gardesofficerare, och på denna tro lefde han, och på hans kassa herrar officerare, så länge den räckte. Han hade om dagen fått ut i Krigskollegium ett förskott till bestridande af resekostnaderna på den resa, han om ett par dagar i egenskap af generalmönstringskommissarie skulle företaga, men de förskjutne penningarne fingo det lustiga infallet att sjelfva förskottsvis resa, innan patron hann följa med. Kapten Transtråles kassa hade rest »densamma vägen», och han och kongl. sekreteraren spatserade nu på golfvet, införlifvade i ganska filosofiska reflexioner öfver spels förderflighet, men ingen ville ändå för den andra bekänna hur det rätteligen stod till i den venstra sidan.
(K. A.) Genom en under den 9:de i sistlidne Augusti månad till Stnts-Utskottet allåten skrifvelse, har Utskottet från Fullmäktige i Rikets Stäuders Riksgälds-kontor fått emottaga följande, af Fullmägtige till Utskottets pröfning och förordande hos Rikets Ständer anmälda framställningar, angående dels beviljande, att den under sistlidne och innevarande riksdag såsom tillfällig löneförhöjning för åren 1857—1860 medgilna förbättring i lönevilkoren för Riksgälds-kontorets embetsoch tjenstemän samt den derstädes anställde vaktmästare äfven finge fortfarande utgå och hädanefter sammanslås med de nuvarande å aflönings-staten uppförda ordinarie lönerna, dels tillsättande och uppförande på Riksgälds-kontorets ordinarie lönestat af en Notarietjenst inom Fullmägtiges Expedition efter den der anställde Registratorns och Arkivariens afgång, och en Kanslist inom samma Expedition, samt, inom Riksgälds-kontorets Boksluts och Revisions-kontor, af 2:ne för göromålens bestridande derstädes ytterligare erfor derliga tjenster, nemligen en Bokhållareoch en Kontorsskrifvare-tjenst. 1 afseende på den förstnämnda, af Fullmägtige, efter derom gjord ansökning, framställda anhållan om de förhöjda lönernas fortfarande utgående och uppförande med hela sitt belopp på ordinarie stat, hafva Fullmägtige erinrat, att de förhållanden, som föranledde den vid sednast förflutna riksdag beviljade allmänna förhöjning af aflöningen för Statens med kontanta löner försedda embetsoell tjenstemän, enligt hvad under innevarande riksdags statsreglering blifvit erkändt, icke undergått någon sådan förändring, till följd hvaraf denna aflöning ansetts skäligen kunna nedsättas under dess nuvarande belopp, samt, under åberopande af samma skäl, som vid flere andra dylika frågors behandling hos Rikets nu församlade Ständer gjort sig gällande, Dih. till H. St.
Öppnades canal-leden, så kunde spanmål och andra lifsförnödenbeter för långt ringare pris, än nu, och till hvad myckenhet som helst, lätteligen fara upp lill Wessmans stränder och ännu längre; och de vidsträckta, ödsliga nejderne i denna del af Kopparbergs Län småningom bebyggas af en talrik folkmängd, som uti bergsbruket fann sin goda utkomst, i och med detsamma, som deri förökade medlen till vår allmänna export. Der skulle öppna sig ett vidsträckt fält för dem, som nu sakna sysselsättning, och många tusende familjers flit och idoghet under sekler tacksamt motsvara de uppoffi ingar, man nu, med ett ringa bemödande, med blot t ett villigt ord, är i tillfälle att åstadkomma. Kostnaden vore i det hela för canaiens fullbordan 563,600 R:dr, hvaraf det allmänna skulle tillskjuta 463,000, att, enligt Kongl. Majrts Nådiga Proposition, utgå pä ia år, eller för 3 år, såsom nu är äskadt, ii5,ooo R:dr. Jag anser, att denna summa bör beviljas, och beviljandet åtföljas af Rikets Sl änders yttrande af deras tacksamhet för det tillfälle, härigenom dem beredes att grundlägga ett varaktigt gagn för framtiden. 3:0 Frågan om båtled emellan Nora och Örebro. Nerike är en centralprovins uti Riket. Ett fruktbart slättland, omgifvet af skogstrakter och välsignadt med vattendrag, som låta förena sig till ett system af lätt begagneliga communicalioner emellan orter, rika på skog och rika på malm, Och med hafvet. Blott i ringa mott äro dessa naturförmoner för närvarande begagnade; men nu erbjuder sig ett tillfälle att dermed göra en betydelsefull början. De omtänksamma invånarne uti Nora-traklen hafva på •gen bekostnad föranstaltat om undersökningar och kostnadsförslag för öppnande af båtled emelian Få-sjön och Nora-sjön, samt vidare från Järle Bruk till Örebro. Ett anslag af 3oo 000 R:dr skulle lätta och befordra transporten af 1 20,000 Skeppund tackjern och malm , som nu söka sig denna väg öfver laud.
Utskottet, som belt oell hållet instämmer i Revisorernes härutinnan yttrade åsigt, får alltså hemställa, att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Majit, genom afgående skrifvelse, i underdånighet anhålla om Nådig föreskrift för Kongl. Stats-Contoret att hädanefter aflemna till Riksgälds-Contoret de detta Verk tillkommande öfverskottsmedel!, så snart den Riks-hufvudbok, hvarpå liqviden härom skall sig grunda, hunnit afslutas, samt alltid, under loppet af det år, hvarunder samma Hufvudbok bör vara färdig. 8:0 Angående af/emnandet till Riksgälds-Contoret af Manufactur-Discontens årliga vinstmedel. (i843 års Revisions-berättelse, sid. 17.) Då Revisorerne meddelat sitt yttrande härom i deras till Utskottet jemväl remitterade Berättelse, angående granskningen af de under Kongl. Commerce-Collegium ställda fonders förvaltning och räkenskaper, så kommer Utskottet att, rörande denna fråga, utlåta sig i Utskottets Betänkande, i anledning af sistnämnde Revisions-berättelse. 9: o Angående den, under benämnning; Kongl. f. d. Canzli-styrelsens Handcassaaf Kongl. Stats-Contoret numera mottagna och förvaltade capitalfond. (i843 års Revisions-berättelse, sid. 17—19).
Med afseende derpå anhåller jag 80 Den 7 April f. m. vördsamt att få sprida mera ljus öfver detta ämne, och att desse anmärkningar mätte få ät-* följa Discussionen till Lagutskottet, på det att åtminstone en ytterligare misstydning må kunna undvikas. Det har varit mig på det högst okärt, att en värd Ledamot, Herr Gyllenhaal, trodt sig finna motionen förolämpande emot den aktningsvärda Embetsmannacorps, hvaraf han är medlem. Då han begärde att få motionen andra gången uppläst, trode jag mig deri finna en borgen emot all misstydning; men jag fann med förundran, att motionen behöfde 3:dje gången uppläsas, för att göra fullkomligen tydligt, huruledes en begäran om förebyggande om ett möjligt missbruk i framtiden, ingalunda innehåller någon forskning uti frarrffarna åtgärder: Det ena är NationalRepresentantens rätt och skyldighet; det andra är på detta rum Constitutionsstridigt. Ett sådant sammanblandande har varit mig så mycket okärare, som det blifvit gjordt af en delägare uti det enhälliga, oinskränkta förtroende, som Svea HofRätt, ända ifrån aflägsne tider, förstått, att hos hela Nationen åt sig bereda. För det verkliga innehållet af min motion hade jag deremot trodt mig böra påräkna välvilja, i stället för ovilja då jag genom undanryckande af ett fällt för misstankan, velat i framtiden, å ena sidan, freda den redlige Domaren ifrån ett orättvist omdöme, och å andra - Den q April f. m. dra sidan bespara den misstänksamme sitt frätande grubbel, som till ingen ting tjenar, äfven om det Dagön gång skulle vara rättvist. Att ytterligare bena sönder den omtvistade möjligheten i alla dess utgrenfngar, och visa huru den krypande intrigen kan undgå den redbare Embetsmannens uppmärksamhet, det anser jag vöre säkraste sättet att gifva utrymme för allusioner, och undviker det derföre med afsigt,— ej af okunnighet.
Af sådan anledning inbjuder Utskottet Presteoch Bonde-Stånden att frångå det fattade beslutet; men skulle denna inbjudning icke af någotdera Ståndet antagas, tillstyrker Utskottet att frågan må, genom votering i Förstärkt Banko-Utskott afgöras. efter en sä lydande proposition: Den som, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, anser att pröfning af lånehandlihgar, som afse diskontering eller lån från fonden för handel och näringar icke får vid Låne-kontoret i Malmö fördröjas utöfver Tre dagar, röstar Ja; den, det ej gör, Nej. Vinner Nej-, får. på sätt Presteoch Bonde-Stånden beslutat, sådan pröfning, vid nämnde Låne-kontor, icke fördröjas utöfver Sju dagar. I händelse den mening, Nej-propositionen innefattar blifver Rikets Ständers beslut; hommer föreskriften i 6:te punkten af Memorialet N:o 87 att undfå den förändrade lydelse, sistbemälde Riks-Stand derut gifvit. Stockholm den 27 November 1854. HankaVhkbUet* Memorial, .Y:« 04. Ack.till Eip.-Lltk. d. Nov. 1854. B. 8 ». Memorial, med förslag till samman]emnkning af Riks-Ständcns skiljaktiga beslut, i anledning af Memorialet N:o 89.