Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende härå och då, i händelse en eller annan af sistnämnde tjenstemän skulle af förekomna anledningar finnas serdeles förtjent, att af ifrågavarande pensionsrält undantagsvis komma i åtnjutande, Kongl. Maj:t är obetaget att derom till Rikets Ständer göra serskild nådig framställning, har Utskottet funnit sig föranlåtet alt afstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t uti förevarande' nådiga skrifvelse föreslagit, i fråga om pensionering af de vid fångvården antagne läkare. Stockholm den 11 Maj 184-8. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 184&. Stats-Utslns Utlåtande, N:o 174. 1 . JW lii. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckte motioner om dels tulloch bränvin sm. Jl. bevillnjngs-medels ingående till Riksgäldskontoret och dels allmänna bevillningens inlevererande till Slats-kontoret. (Rgs. Afd.) Uti tvenne serskilda, från Bonde-ståndet till Slals-utskottet remitterade, motioner, hafva riksdags-fullmäktige Johan Johansson från Örebro och Andreas Bengtsson från Jönköpings län ånyo väckt det vid flera föregående riksd agar framställda och vid de tvenne sednasle af Stats-utskottet understödda förslag, att, jemte allmänna bevillningen, äfven all annan bevillning, såsom tull-, post-, karta-sigillataoch saluaccissamt husbehofsbrännings-medlen, måtte lill riksgälds-kontoret ingå, för att af riksståndens dervarande fullmäktige, efter Rikets Ständers föreskrift och i mån af förefallande behof, till Stals-kontoret utbetalas.
Ehuru visserligen fall kunde tänkas, då lämpligt vore, att embetsman äfven, der han dömdes för brott utom embetet till ringare straff än i 20 § nämndes, borde sitt embete mista, ansåg Högste Domstolen sig likväl icke kunna tillstyrka ett stadgande af sådan beskaffenhet, som det här i 21 § föreslagna. Då nemligen, vid bedömande, huruvida embetsmannen genom brottet befläckat eller spillt sin embetsvärdighet eller sitt medborgerliga anseende, ingen ledning funnes att hämta ur i lagen meddelade föreskrifter, blefve afgörandet beroende allenast af hans domares enskilda föreställningar i detta afseende Men deras omdömen härutinnan kunde och skulle helt säkert utfalla högst olika, allt efter en hvars särskilda uppfattning om embetsvärdighet, om medborgerligt anseende, om heder m. m. Härigenom skulle faran af lagbudet blifva större, än den fördel, detsamma möjligen i något enstaka fall kunde medföra; och då anledning funnes att antaga, det något egentligt behof af stadgande i omförmälda syftning ej mera hädanefter, än hittills, skulle förspörjas, hemställde förty Högste Domstolen, att ifrågavarande § måtte ur förslaget utgå. För den händelse emellertid, att denna hemställan ej skulle bifallas, ansåg Högste Domstolen sig böra erinra, att, då olämpligt vore, om i fall, som denna § afser, den domstol, som öfver brottet dömde, skulle, fastän den ej vore rätt forum för embetsman i fråga om embetsbrott i allmänhet, äga yttra sig, huruvida embetsmannen befläckat sin embetsvärdighet och borde sitt embete mista, men tvekan, om efter förslaget så skulle tillgå, syntes kunna äga rum, föreskrift borde, på sätt som skett i Lag-beredningens förslag till Rättegångs-balk, sednare delen, 1 Kap. 7 §, meddelas derom att, i sådan händelse, frågan om embetets mistning skulle pröfvas af den domstol, som vore behörig att öfver embetsmannen i embetsbrott döma.
Då det nu gällande, under den 18 Mars i83o, ulfärBih. till R. St. Eanco-Utskotteis Memorial N.o i4$- dadé Banco-Reglemente, som, i förut varande förhållanden, hvad denna del af Bankens rörelse beträffar, stadgade ojemförligt betydligare och vig» tigare förändringar, än dem, som det nya Reglementet kommer att innehålla, kunde, utan någon mig veterlig olägenhet för Allmänheten, i berörde hänseende tillämpas från och med den i derpåföljde julii, synes mig en tid af mer än 4 månader emellan det nu ifrågavarande Reglementes utfärdande och tillämpning vara fullkomligt tillräcklig. Deremot anser jag billigt, alt, till förekommande af ökade kostnader för lånsökanderne, de handlingar, som, till erhållande af fastighetslån, varda, innan den i October detta år, ingifna, pröfvas efter hitintills gällande grunder; äfvensom att desamma få, intill nästkommande års början, tillämpas vid omsättningar af förfallna Discontlån.” Uti denna reservation instämde Herr Helsiagius. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i835. Fcrslärkta Banco-Uukoltets Memorial jf.-o 1^.6, 3 JN:t> 146. Ankom till Exp.-Ulsk. den i.8 Maji. Memorial, med anmälan om utgången af de omröstningar, som inom Förstärkta Banco-Lits kott et blifvit anställda öfver åtskilliga frågor, upptagne i Banco-Utskottets under N.ris j6, 121 och i3y afgifne Memorial. Genom denna dag anställde omröstningar, i Förstärkt Banco-Utskott öfver de i Banco-Utskotlels Memorial N:ris 76 pag 7, 121 pag. 9, samt 137 pag. 7 upptagne propositioner, är vordet beslutadt:
Län förunnad och Kongl. Mäj:ts ytterligare stadfästelse på denna frihet blifvit meddelad den in Juni rySö och den (3 November 1809, hade likväl beskattning å samma smide nästlidet år ifrågakommit; att, uti nämnde socknar, belägne i nordliga delen af Östergöthland, vore sädes-productionen ganska ringa och utgjorde handsmidet af spik, häslskor och sömm m. m. en stor del af den fattiga befolkningens näringsfång, och att denna för orten så vigtiga näring skulle helt och hållet upphöra, om icke Bevillnings-TJtskollets MemorialN.-o 6. 3 några förmögnare jordegare förskottsvis lill de fattige bandsmederne utlemnade jern och kol och tillhandlade sig deras smide, för att sedermera afsätta på aflägsnare orter; men att dessa förlagsman, oagtadt deras obetydliga vinst, ofta medtagits genom förluster på de lemnade förskotten och vid smidels försäljning f)å credit och utan afseende på, att de, genom denna sin handels-rörelse,. bidragit till flere hushålls bergning, blifvit ålagde en ganska betydlig skatt; att en torpare, då han tillhandågår sina grannar med gröfre smiden, eller någon uti snickeri blifvit så skicklig, att han kunde förfärdiga en spinnrock, väfstol eller annat, blifvit för denna binäring påförd bevillning med minst 2 R:dr, hvarför motionären föreslagit, att ofvannämnde sn ideshandel och binäringar mätte få fritt idkas, utan någon afgift till Staten, så väl uti förutnämnde socknar, som i öfrige Rikets Landskaper; uti hvilket anförande Olof Lindbäck från Hallands Län instämt. Då den af motionären omnämnde beskattning icke finnes uti gällande Bevillnings-Förordning föreskrifven, och den öfverklagade beskattningen således härrör af ovigtig tillämpning af Bevillnings-Förordningen, anser Utskottet något vidare utlåtande angående den nu föreslagna frihet från Bevillning icke erfordras. Stockholm den 3o Mars i84o. Ank. till Exp. Utsk. den 1 April, II. 11 f. 1*1.
Det var den rika, lyckligt lottade kvinnan och modern, som här gaf en skärf af sitt öfverfliid och sin tid åt sin trötta medsyster i samhället för att åt henne bereda en stund af verklig njutning och vederkvickelse. Man tror sig nu med visshet veta, att infantinnan Isabella af Spanien med svit redan i april anträder resan till Chicago för att såsom drottning Christinas representant vara närvarande vid utställningens officiella öppnande i maj. I anseende till den utmärkta och allmänt afhållna svenska skriftställarinnan fru Eva Vigslröms inväljande till ledamot af » T h e Folk-Lore Congress », som kommer att hållas härstädes nästk. juli månad, vill jag med ett par ord nämna om själfva ändamålet med denna kongress, såsom det uppfattas här. Först och främst skall den verka för ett allmännare intresse för studiet och beundran af folk-sägnen, folkvisan samt mythologien, vare sig uppenbarad i konsten eller endast fortplantad såsom tradition. Vidare: för diskuterande af vissa frågor rörande ofvannämnda ämnen, hvilka bäst kunna afhandlas på ett möte, till hvilket jordens flesta folk sända sina forskare t denna riktning. Samfund, såväl som enskilda, hvilka ägnat sig åt dessa studier, äro ombedda af den lokala komitén (som bland andra består af; mrs Potter Palmer och doktor Sarah Hackett Stevenson tillhörande T h e » Worlds Fair Lady ' s Commitee ») att understödja kongressens arbete, såväl genom bidrag och upplysningar som genom uppgifter om deras resp. forskningar och samlingar. A t t Sverige äfven på detta område kan mäta sig med hvilket som helst annat land på jorden, vet jag mer än väl. » Iduns » prisuppgift » E n resa till Chicago » blir nog på det förträffligaste sätt behandlad af någon hemma i Sverige. M e n med stöd af m i n mångåriga 45 erfarenhet af lifvet och förhållandena i Chicago önskar jag gärna gifva ett par råd att följas af hvarje landsmaninna, som ämnar besöka utställningen. En kvinna kan ensam i våra dagar resa världen omkring utan vidare obehag, men att komma till Chicago, utan någon pålitlig person till mötes och hjälp, är sannerligen, i hvilket fall som helst, men i synnerhet under utställningen, att våga för mycket.
Jag anser nemi. att någon dagtingan med föreskrifterna uti 56 §:n Reg.F:n icke bör äga rum. Anser R. o. Ad. öfverflödigt att så det första som det andra mom. ändras, så kan R. o. Ad. ärligt och öppet uttala sin opinion härom, utan hinder af någon egenmäktig förklaring af denna 56 §, synnerligast som jag förmodar, att R. o. Ad. vid denna riksdag förblifver trogen sin vid sista riksdagen yttrade åsigt, hvarigenom R. o. Ad. underkänt en sådan tolkning af nämnda §, som skulle förhindra Ståndet att afslå ett förslag till grundlagsändring vid den riksdag, då fråga derom blifvit väckt. Jag hoppas derföre, att den af Hr Frih. o. Landtm, framställda propos. vinner bifall, nemi. att R. o. Ad. anser all förändring uti 4 §:n Reg.F:n obehöflig eller onyttig. Den 5 Augusti, f. m. Frih. Cederström: Jag anhåller att, medelst upp läsning af en del af i mom. uti 81 §:n Reg.F:n, få visa vid hvilka fall det är RiksStm tillåtet att afslå ett från Const.- Ulsk. till R. St. lemnadt utlåt, öfver föreslagen förändring i grundlagen, vid den riksdag då frågan blifvit väckt. Det är nemi. i den händelse Const.Utsk. afstyrkt en af K. M. föreslagen ändring i grundlagen, i hvilket hänseende tre Stånds mening gäller till afslag, eller, derest två Stånd stanna mot två, deras, som heslutet uppskjutit; men i i mom. af 81 §:n är det bestämdt förbjudet, att vid samma riksdag som Const.Utsk. inkommit med ett grundlagsändringsförslag, ingå uti något hufvudsakligt beslut deröfver, utan ar det först vid påföljde riksdag, som ett sådant beslut må fattas; och i 56 §:n 2 mom.
Utom det, att den nu stora bristen på dugliga arbetare troligen kan fyllas, om större jordegare få afsöndra, under full eganderätt, lägenheter åt sparsamma och flitiga arbetare, behöfver den större jordegaren ofta, för att kunna göra en odling, afdikning, eller för att få lämpligare form å sina egor, en bit af grannens, och kan då betala denne mera än hvad den för honom är värd. Stängsel, besvärlig och skogödande, kan sålunda ofta sparas. Men ojemnförligt vigtigast anser jag en utvidgad frihet till jordafsöndring, med full eganderätt, vara för skogarnes vård och bestånd. Jag skulle visserligen helst vilja hafva en oinskränkt frihet att både klyfva och afsöndra jord, men detta är, med afseende å de natura-prestationer, som ännu utgå af jorden, för närvide omöjligt. I afseende å hemmansklyfriingen, måste vi tills vidare vara nöjda med hvad vi hafva. Låtom oss nu endast väl ordna lagstiftningen om jordafsöndringen, så lemnar den redan tillfälle att mycket befordra näringsflit, sparsamhet och industri. 1 afseende å skogshushållningen, är det allmänt erkändt, att den i allmänhet är af den art, att man icke kan väl och med fördel sköta särdeles små lotter, och derföre är det lika angeläget att kunna sammanlägga skog, som att kunna fördela åkerjord. Ordentliga skogsegendomar kunna då bildas. De Norrländska sågverks bolagen kunna få eganderätt till de skogar, de nu under 30 eller 50 års afbrukningsrätt devastera. För öfrigt är jag väl af samma tanka som reservanten, men tror, att Gr. Hamiltons förslag icke kan bifallas alldeles sådant det är framsläldt, utan alt man i stället bör vid den punkt, der Utsk:t yttrar sig öfver II. lil. 26 402 Den 30 Mars. Per Nilssons motion, yrka återremiss, för att vinna ungefär ett sädant resultat som Gr. Hamilton afsett. I stället för högst T’n bör dock ^ af hemmanets jordrymd kunna afsöndras. Några redaktionsförändringar i andra §§'.ne erfordras dock, hvarjemte det väl vore lämpligt, att den flera gånger ändrade författningen omskrifves i ett sammanhang.
Han har inte glädje af någonting. » Dessa beskifningar skuro Sigfrid in i hjertat. Klas hade icke dött genom hans förvållande, men var icke detta lif sämre än död, och bar ej han skulden derför? En gång, en enda gång ännu måste han se honom, hans längtan brände honom som en feber. Kanhända kunde han varna honom. Han smög fram och till baka omkring hans bostad, så snart han kunde gå. Beppo såg honom med onda ögon. » Tag er till vara, min herre, » sade han, » hunden är ond, och jag ansvarar inte; hvad har ni här att göra? » » Jag måste tala med din herre. » » Der är han. Men han älskar inga nya bekantskaper. » » Jag är en gammal vän. » (Slut i nästa n:r.) Våra barn. Barnen i hvardagslag. Tillåt dem intet sjelfsvåld i hemmet. Det gamla ordspråket: » barn äro borta, som de hemma blifvit vanda », är sant. Haf icke för vana att förevisa dem, då främmande komma; detta är för » de små » både en tortyr och af skadligt inflytande, då de nytvättade, omklädda och uppsträckta med en hel lexa förmaningar att helsa och vara artiga föras in i förmaket till gamla eller unga tanter, som smickra och pussa dem öfver all höfvan. » Ah, så älsklig, så söt! Du lilla engel! Sådana ögon! Och dessa små händer! O, hvilka armar, kan man få se något sötare? Hvilken smakfull barnkostym, väl efter sista nummer af Skandinavisk modetidning? » Hvilket allt lägger en god grund till egenkärlek och fåfänga. Du ömma moder, som af kärlek ser i dina små plantor riktiga underverk, tro ej, att vännerna se med dina ögon. Ack nej! De finna i dina små » englan helt vanliga barn och smickra dem i vänlig afsigt att glädja dig eller för att sjelfva vara angenäma. Lägg derför bort att presentera barnen på så sätt. Önskar någon förtrolig väninna se dem, låt då denna gå till dem i barnkammaren utan alla ceremonier. Bostaden.
Skulle någon, som i särskild Nämnd sutit, vilja betalning derför taga, då må han hos Rätten det anmäla, och lägge Rätten honom till så mycket, som emot hans verkliga kostnad för den förrättning svara kan. Den ersättning skall gäldas, på sätt i § 28 föreskrifves. Lag-Utskottets Betänkande N:o 14. 1 § 24. Lösen för jord eller lägenhet, som afstås skall, så ock ersättning för intrång, hvilken skall på en gång utgå eller blifvit beräknad för sjelfva anläggningen, vare den, som jordens eller lägenhetens begagnande yrkat, skyldig att till ersättningstaganden utgifva inom den för jordens eller lägenhetens avstående eller upplåtande stadgade tid eller, om ersättningsbeloppet derförinnan ej hunnit bestämmas, inom tre månader elter det sådan bestämmelse skett. För betalning af årlig afgift sätte Rätten ut tjd, der parterne ej åsämjas. Har ej öfverenskommelse om ersättningen träffats eller Nämnden sitt beslut meddelat inom den tid, då jorden eller lägenheten afstås eller upplåtas bör, må sådant ej hindra arbetets företagande, derest sökanden hos Konungens Befallningshafvande ställer full borgen för lösningseller ersättningsbeloppet samt för kostnad och skada. Kronan vare för sådan borgen fri. Är jord eller lägenhet, som afstås skall, intecknad, varde ersättningsbeloppet derför inom den för dess lifgifvande här ofvan stadgade tid nedsatt i Ränteriet hos Konungens Befallningshafvande, som kungör sådant vederbörande ersättningstagande och inteckningsegare, samt liqvid dem emellan sedermera i laga ordning uppgör. Finnes härvid ersättningsbeloppet vara faststäldt genom öfverenskommelse emellan den ersättningstagande och den, som ersättningen gifvit, och förmenar inteckningsegaren värdet hafva blifvit för lågt beräknadt, vare denne berättigad att, der ej full liqvid för hans fordran honom lemnäs, äska jordens uppskattning af Nämnd, i den ordning förut i denna Lag är vordet stadgadt; dock gånge beslutet om jordens afträdande icke dess mindre i verkställighet. Sådan talan, som efter §§ 21 och 22 föras kan, må ej heller utgöra hinder för vederbörande att, sedan ersättningsbeloppet blifvit inom stadgad tid erlagdt eller nedsatt, jorden eller lägenheten tillträda eller begagna.
Ske mätning och stämpling å det ställe, der justeraren bor eller vistas, uppbäre han för hvarje kannerum af de redskapsdelar och käril, han uppmäter med vatten sex runst. banko, samt för dem han uppmäter genom uträkning, tolf skillingar banko för hvarje, som innehåller 100 kannor och deröfver, samt utta skillingar banko för hvarje mindre. Justeraren skall, utan serskild lösen, aflemna mätningsoch stämplingsbevis, serskildt å bränvinsbränningsredskap, innehållande noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner, samt uppgift, till hvilken af de i denna förordning bestämda klasser redskapen hörer, och serskildt i fråga om fabriker, å alla i fabriken uppgifne stämpling underkastade kar och käril, allt i öfverensstämmelse med bilagda formulärer N:o 2. 14 Bil. N:o 5 lill B ev. Utsi-. Skrifvelse, N:o (j. Föreskrifter, i afseende pä bränvinsbrönningsredskapens försegling. §• (§ 41.) §■ (S 42-) Det åligge dem, som förseglingen skola verkställa, alt, livar inom sitt distrikt, utan föregången anmälan af panneegaren, med ledning af de till dem från vederbörande mantalsskrifvare insända förteckningar och Kongl. Majits befallningshafvandes dem delgifne tillstånds-resolutioner, i behörig tid försegla alla redskap, som till bränvinsbränning begagnas i 1 och 2 klasserne, utan ock att, då de kallas af bränvinsfabriksegare, verkställa försegling i fabrikcrne. §• (S 43-) Försegling af bränvinsbränningsredskap i lista och 2:dra klasserna. — För förseglings verkställande uti fabriksbränneri skall alltid fabriksidkaren sjelf göra anmälan hos förseglaren, hvilken det åligger att derpå sådan anmälan i behörig tid verkställa den försegling, som 40 § föreskrifver. %■ (S 44.)
Enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande behagade Kongl. Maj:t i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protoeollo C. F. Smerling. 32 Kongl. Maj-.ls Nåd. Proposition Ni» 37. Ank. till Exp.-Utsk. tion 1C Dec. 1862, kl. 1 e. m. \ Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående beloppet af arfvoden för Bevaknmgs-befälhafvarne vid kronohäktena i Eskilstuna, Norrtelje och Kongsbacka; Gifven Stockholms Slolt den 9 December 1862. Uti underdånig skrifvelse har Fångvårdsstyrelsen gjort framställning om behofvet deraf, att Bevakningsbefälhafvarne vid kronohäktena i Eskilstuna, Norrtelje och Kongsbacka, hvilka för närvarande åtnjuta ett årligt arfvode af 750 Ridr, måtte för nästkommande år tilläggas en till 1,000 R:dr förhöjd aflöning eller således enahanda belopp med det, som under flera år utgått till Bevak ningsbefälhafvarne vid de med nämnde häkten jemförliga kronohäktena i Warberg och Carlshamn; och vill med anledning häraf Kongl. Majit, som genom beslut denna dag till berörda framställning lemnat nådigt bifall och tillika ansett ifrågavarande tjenstemäns aflöning, derest densamma, såsom uti den under den 24 sistlidne Oktober i nåder afgifna Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof blifvit hemstäldt, å ordinarie stat i stället för förslagsstat uppföres, skäligen icke böra uti den ordinarie staten upptagas lägre än hvad, på sätt nämndt är, för nästa år är vordet beviljadt, härigenom i nåder föreslå Rikets Ständer, att de uti omförmälda Proposition för Bevakningsbefälhafvarne vid kronohäktena i Eskilstuna, Norrtelje och Kongsbacka föreslagna arfvoden å Sjuhundrafemtio
Memorial, med Förslag angående nå* gra uti Banco-Reglementei erforderliga närmare bestämmelser i samband med den af Rikets Ständer beslutade Uppoch Utlåning Ti„ rättelse för Banco-Styrelsen vid verkställigheten af elen Uppoch Utlånin g, som, i anledning af Banco-Utskottets Betänkande N:o 53 och Utlåtande N:o 8a, blifvit af Rikets Ständer beslutad , och hvarom Banco-Utskottet vidare, i afseende på sammanjemkning af vissa skiljakligheter RiksStånden emellan, uti dess Memorial, N:o 120, sig utlåtit, föreslår Banco-Utskottet vördsamt följande'Stadgande», atti BancoReglementet inflyta: 1:0 Ej må Lån emottagas af någon Staten tillhörande Gassa, med undantag af Riksgälds-Contoirets behållningar å de till Extra Stats-anslagen eller Lånefonden för Jord - Banco-VIskottets Memorial N.-o is4- .45 bruket börande medel; ej eller af någon annan Gassa, som eger Creditiv-rätt i Banken. (Jemf. 1668 årsBanco-Ordning, §. 1 n}.
Detta ord är jumala, Lapparnes jubmel, Esternas jummal, Livernas jumal,43 Syrjänernas jen, jemel, Tscheremissernas juma, Samojedernas Num.44 Numera har detta ord hos de flesta öfvergått till den abstrakta betydelsen af gud i allmänhet; men hos dem alla kan man gå tillbaka till en tid, då det blott tjenade till att beteckna den synliga himmelen med alla dess fenomener af åska, blixt, dunder, regn, snart äfven såsom namn för den makt, hvilken gaf sig i dem tillkänna. Ja, hos Samojederna benämnes än i dag himmelen Num, ehuru ordet tillika betyder gud. Till sin stam är det gemensamt för alla de finska folken, och att en utveckling i dess betydelse från den ursprungliga af himmel försiggått, bevisar det nära sammanhanget med en mängd andra ord i de finska språken, hvilka hänföra sig till de himmelska företeelserna. Så i Ostjak. nai eld, Obd. dial. sol, Ung. nap sol; Ostjak. mûm, nôm det öfra, undre Surg. dial. jom regn, Ugr. Ostj. nûm det öfra. Likaledes i Syrjän. gym åska, Fin. jymy, jumu; Kamass. Samoj. nûm åska, ni tak, det öfra; Ostjak Samoj. nup, nop, nom, lom gud. I förbigående vill jag nämna, att äfven Baskerna kalla gud jainkoa, jinkoa,45 jon, jaine.46 De vexlande företeelserna på det vida himlahvalfvet deltaga sålunda i det helas namn, alldenstund de äro endast olika yttringar af samma hemlighetsfulla gudamakt, hvars enhet i dem alla föreställningen anar. Men att aningen om denna enhet, om den objektiva makten öfverhufvud i verlden, sträcker sig längre, bevisar Samojedens svar till Castrén vid ishafvets strand. På den förres fråga: hvar är Num? svarade han endast helt kort: der! pekande på hafvets dunkla yta. Äfven jorden betecknas någongång dermed.
Revisionssaker 862 Skiftesmål 167 General-Auditörs ärender 2 Besvärsoch Ansökningsmål 843 Kabinettsmål 9 1,883 3 0Q1 1861 (inkommo 1879 mål) balansen ökad 1860 ^ afgjordes 1610 » J med 269 mål inkommo 1700 »I balansen min afgjordes 2018 » j skad med 318 » 587 mål 1861 inkomna, färrre än 1860 179 mål afejorda flera än » 408 » 587 mål Ofvanstående minskning i balansen 318 består i följande slag af mål Revisionssaker 35 Skiftesmål 78 General-Auditörs ärenden 2 Hemstälda brottmål 8 Besvärsoch Ansökningsmål 201 3^4 hvarifrån afgår tillökning i Kabinettsmål 6 3^3 Till jemförelse de sednaste tio åren Den må här intagas balansen af Revisionssaker för hvart och ett at na balans utgjorde för år 1852 301 » » » » 1853 416 » » » » 1854 515 » » » » 1855 575 » b b b 1856 681 » » b » 1857 762 » » b » 1858 768 418 Denna balans utgjorde för år 4859 780 » » » » » 4 860 897 » » » » » 4 864 862 Som bekant är, har Högsta Domstolen, utom åliggandet att döma i sista instansen, skyldighet att meddela utlåtanden öfver nya förslag inom lagstiftningens olika grenar. För bedömmande af Högsta Domstolens verksamhet har jag derföre ansett nödigt att äga kännedom om den tid, som varit använd till dylika lagförslags behandling. Den uppgift, jag deröfver förskaffat mig, innehåller, att under år 4 864 hafva 8 hela dagar och 6 till större eller mindre del varit upptagna af lagfrågors föredragning. Under första hälften af innevarande år, hafva åter icke mindre än 30 hela dagar och 4 4 till större eller mindre del åtgått för dylika ärenders handläggning.