Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu går jag redan så fint klädd så jag int skulle våla mig att hälsa på er her på gatorna som är så granna och har så mycke jus så det är som om dagen mitt i natten och så monga körkor såm om hela vår stas alla hus va körkor och alla har di klåckår så det är en musik i vinterträdgården också går kejsarn med en annan snygg herre i bredd med sig alla dar när jag går ut och går för att få frisk luft i stan. Skikar du så skika snart medan jag är her teknar Nadja Sergeiovna, Pantelemonskaia pereolok no 5.» Hastigt förseglade hon brefvet, skref utanskriften och slängde så det hela åt sidan. Att skrifva var det värsta hon visste. Det hon kunde hade hon lärt sig sjelf. Hennes »bildning» hade ej sträckt sig så långt som till ortografien, den ansåg hon för resten fullkomligt onödig. Sjelfva det kalligrafiska var för henne svårt nog. Stilen var ojemn och alla bokstäfverna lågo efter hvarandra utan sammanhållning, som om de varit missnöjda med hvarandras sällskap. Här och der var ett ord borta. Nadja tog på sig en hatt med stora lurfviga plymer, perlor och agraffer, hälde öfver sig en half flaska stark essbouquet, brände några lockar som raknat en smula, klädde på sig en blå klädning och såg sig i spegeln. Hon log mot sig sjelf, svängde sig med armarne i sidorna, beundrade ryggens raka och bröstets starkt bugtiga linie och slutade sin mönstring med ett litet häftigt, högt skratt. Så såg hon sig om i rummet, fick syn på helgonbilden med messingssiraterna borta i hörnet och kom att observera, att lågan i ampeln framför den heliga St. Isaak brann dåligt och osade. Hon gick för att släcka den, men hejdade sig, räckte hånande ut tungan, svängde om på klacken och gick. I trappan hvisslade hon en glad melodi, plirade med ögonen åt dvorniken nere i portgången och kastade sig gladt midt i vimlet. Trängseln var som värst vid hörnet. En oräknelig massa ekipager stretade fram och åter.
Jag medgiswer, att wio de salunda af Konungen utfärdade Riksens Ständers Beslut, alldeles inte kan af Lag-Utskottet företagas til! förändring eller upphäfwande: men anser dock den pligt wara bade lätt och billig, atttillkännagifwa dem, helst utan en sadan åtgärd, det gjorda tillägget i Justitie,Ombudsmans Instruktion i i4:de §. saknar bade mening och werkan. Genom en sadan behandling af Justitie-Ombudsmannens Berättelse kunna Riksens Ständer winna en upplysning, som är i min tanka högst wigkig. Da detta Embete är af sä alldeles serskilt beskaffenhet, och derjemte i wärt land sif owanligt och nytt, lara Riksens Ständer aldrig mötas, utan atc fästa en noggran uppmärksamhet pä hwad genom detta Embete blifwit uträttat, för att bäde gifwa rättwisa ät förtjensten och ssicklioheten wid desi handhafwande, som ock att utröna huruwida denna inrättning är i Samhället gagnelig eller ej. Att bereda Riksens Ständer tillfälle dertill, kan inte annat, än wara ett wärdigt föremål för hwad Utssvtt som hälst; jag kan hafwa misitagit mig pä stället der det bör sse, men som jag förmodar, icke pä nödwändigheten och nyttan af en dylik beredning, hwilken jag för min del wördsammast wägar tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, att wid deras sammankomster i framtiden aldrig uragtläta, sä wida deras Ombudsmans.Em - »464 Den 9 Juli. bete, ock» den för detsamma utfärdade Instruktion stola blifwa af betydelse och nytta— —. — Rätteligen transumrradt, betygar '»V.
Jag anser äfven, att sättet för extraordinariernas användande i Banken i hög grad påkallar Utsk:s uppmärksamhet, till förekommande deraf, att de kunskaper och den bildning, man i sednare tider hos dem fordrat, ej må förqväfvas af själslöst renskrifveri. 3:o Jag får vördsamt föreslå, att närvarande BancoUtsk, måtte uppfylla den lucka, tiden ej medgaf det nästföregående (efter de så sent fattade vigtiga besluten ronde Banken), i afseende på uppgörandet af Bankens bokslut. I detta böra synas (ehuru de ej få, emot bancolagen, inberäknas i dess grundfond eller minska behållningen) Bankens fastigheter och inventarier. Jag anser sålunda, att väl å en sida Lånebankens fordran för förskott t. o. ra. 1829 för Tumba bör afskrifvas, men å en annan sida såväl denna egendom med inventarier som fastigheterna och inventarierna i staden värderas samt, jemte sedelpappersbehållningen, påföras ett särskilt conto i hufvudboken, då, sedan Bankens saldo vore gifvet, detta fördelades i grundfonden, reservfonden (när sådan finnes) samt fastigheter och inventarier. Likaledes anser jag, att bestämda föreskrifter böra stadgas för uppgörandet af vinstoch förlust-conto, samt hvad andelar af dess behållning må kunna för Riksg.Cont. disponeras; och får jag för öfrigt hänvisa till de vidlyftiga anföranden, jag i dessa ämnen till Fullmägtiges protocoll afgifvit. 4:o Såsom ett supplement till den förändrade organisation af göromålen m. m. inom Banken, Fullmägtige underställa BancoUtsk., får jag föreslå en förändring i fördelningen af sjelfva styrelseåtgärderna, äfvensom i sammansättningen af Understyrelsen. Jag tillstyrker således en Öfverstyrelse (Bancofullmägtige), en Under styrelse (Directionen) och Departement a I s t y r e I s e r (Afdelningarna för de särskilda detaillerna af förvaltningen). 1:0 Öfvers tyre Isen.
— Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, angående tillåtelse för främmande åhörare att å Riddarhus salens läktare bevista —: I. 5. — Ledamöter och Suppleanter ibland Rikets Ständers Fullmäktige i Banken och Riksgglds-Kontoret, äfvensom uti Direktioneriie vid Låne-Kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby* angående val af —: se Val. — protokoll vid innevarande Riksdag, angående tryckningen deraf: B. I. 272, A. 272. — representations-rätt, angående förslag till åtskilliga ändringar i Riksdags-Ordningen rörande —: B. VII. 224, 301, 310, A. 321; U. VIII. 90, 164, 214, A. 215. — Elektorer, angående deras omedelbara väljande; motion af Herr Mauritz Brakel: se Motioner. — diskussions-protokoll, angående dess förande i sammandrag; motion af Herr Gustaf Cederschiöld : se Motioner. — underdåniga skrifvelse till Kongl, Majit angående ändringar i 18:de, 20:de m. fl. §§ i Riddarhus-Ordningen; Riddarhus-Utskottets förslag dertill: X. 249, Rikets Allmänna Indragnings-Stat: se Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. — post-kontor, angående utarrenderande deraf: B. XI. 315, 319, A. 319. — stapel-städer, angående befrielse för dem från åliggandet att årligen införa och på ständigt upplag hålla vissa qvantiteter salt: B. Rikets Ständers hus, angående utvidgning af dess östrå flygel: B. X. 285, 293; XI. 117. A. 117. — Justitise-Ombudsman: se Justitiae-Ombudsman. — Revisorer: se Revisorer. — —j deras Berättelser: se Berättelse. — underdåniga skrifvelser till Kongl. Majestät: se Expeditioner.
Aust. kl. kokenblaä. Sluteligcn förklarade Herr Baron och SlatsGecreteraren, att dä Herr Baronen och StatsSepreteraren icke kunde undfalla, hurusom uti Contoipkls Ml!varande ställning det möjeligen stulle blifwa piägligt för Eontoiret, att genast eller inom gansta kort ,id äterställa A lmänna VrandförsäkringsFonPen, som mot 5 ProCen.s ränta uti Contoiret är spnestäxnde, Herr Baron och StatsSecreteraren af sadan anledning wille hos Kongl. Majtt göra un« perdänig anmälan härom, i afsigt att ulwerka Kgl. Maj:ts Nådiga föreställning till Direktionen af All. Manna BrandförfäkringsWerket, att, icke utan föregången anmälan hos Herrar Fullmagtige, till utläuingar disponera pfwanberörde härstädes innestäende Fond - . , ;8c>8 den 28 November. At. E. Aust. Herr StatsSecreteraren Friherre kotonblriZ, fplst härunder stppkommit, behagade tillkännagiswa, att^ Den n November. 551 att sedan Herr Baron och S/atsSecreteraren, enligt sitt äkagande, hos Kongl.' Majit i underdånighet anmält angelägenheten deraf, att, i afseende pä det biträde. hwarmed Kongl. Maj-.t och Kronan, nu ytterligare kommer att undersrödjas, Allmänna BcandförsäkringsFonden, som härstädes ar innestäeudc icke disponeras kill utläningar i annan mohn, an Contoirets omständigheter medgifwa; Herr Baron och StatsSecrekeraren, uppå Kongl. M '.j: s erhä me Nådiga befallning, genom en till Ordförande. ati Allmänna BrandfbrsäkringsDirectionen Herr OlwerJnrendenten m. m. Lllelcrantir aflemnad Pco^-" noria förklarat Kongl.
Riks-Stånden till Banco-Vtskuttet remitterade motioner, rörande åtgärders vidtagande till befordrande af Hypolheksföreningar, bifölls och N:o 60, med hemställan om förhöjda r arfvoden för Bankens Brandmästare och Condueteur, bifölls/ S. P. Vid å nyo skedd föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag,. af den 3o sisllidne October, med inbjudning till Medståhden, att förena .sig uti Bonde-Ståndets beslut, i fråga 0111 åtgärders ' vidtagande, å Rikets Ständers sida, för Riksdagens skyndsamma afslutande, bief samma, inbjudning af Ståndet bifallen. Fröt. Uldr. d. 6 Nov. i83f. 13 Från Hedervärda Bonde-Ståndet. f S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets på bordet hvilanda följande TJi låtanden, nemligen: N:o 14‘S i anledning af anmärkningar vid Belän 1, andel, JN:o <3, öfver Peter Pehrs om från Calmar Län motion, om rättighet för parter, alt deras till Domstol ingifne handlingar återbekomma; Betänkandet V:o i\o bifölls; Nto 14*» * anledning af återremisser å Betänkandet, N:o 44, öfver Peter Pehrssojis fiån Calmar Län och Nils Strind' Linds från Vestcr-Nori lands
St. fattade i anleda, deraf ett nytt beslut, i följd hvaraf en ny nild. skrifvelse till K. M. under g Maj samina Ar utläts, deri R. St. förklarade, all de ieke kunde undgå inse 'nödvändigheten deraf, att de å Kungsholms lastning förlagda arbetseompagnier af i oo man hvardera varda på elt lämpligt sätt sysselsatte; oell då R. St. lillika fästal uppmärksamhet derå, alt af hvad i denna fråga blifvit åtejordl, deli slutsats omöjligen skulle kunna dragas, sorn skulle K. M vara löi hindrad att af 8:de hufvud — titelns anslag för fångars vård och underhåll m. m. disponera erforderliga medel för arbetskarls-compagniernas fortfarande användande vid (ästningsbyggnadsai betet, hade Sländerne ansel t sig böra undanrödja aoledn:n till en sådan misstydning, oell tillknnnagåfio i tind. att. i händelse fångarne användes vid fä-lniiigsnrbelet , koslnadei ne för de i och för detta ai betes utförande erforderliga instrument.dier oell inventarier äro utgifter, hvilka R. St. funnit ieke tillböra Säle biifvudtileln, utan böra af andra disponibla medel bestridas, oell all således kostnaden för faslningshyggtiaden, beräknad lill högst 3j,ooo r:dr årligen, borde förminskas med åtminstone så stort belopp, sool motsvarar hvad årligen åtgår lill inköp oell underhåll af nyssnämnda effeeter. Den ninximi-summa, som R.
På dessa skål anhåller jag om bifall till punkten. Frih. Raab: Det är Hr Carlesons förslag att a-fslå punkten, ulan alt sätta något annat i stället, som ånyo upkallat mig. Att punkten, sådan den af Utslcn föreslagits, icke kan och bör bifallas, har jag förut sökt visa, och till de skäl, jag då anförde, ber jag att få lägga ännu ett. Utslcn hafva gjordt ett arbiträr! undantag från regeln för bergslager. Ar sjelfva regeln riktig, så bör den äfven gälla för bergslag, och jag förslår icke, hvarföre man gjort ett så beskaffadt undantag. Jag känner allt för väl, Mine Hrr, att skogen, den må nu vårdas huru omsorgsfullt som helst, lemnar ringa afkastning, i allmänhet icke mera än 2 proc. af kapitalvärdet af den skog, som äfverkas på en viss areal. Vid sådant, förhållande är det klart, att en ägare lill ett skogbärande heraman, kan göra sig en betydlig vinst, om han pä en gång kapitaliserar skogen och använder kapitalel i mera vinstgifvande företag. Man håller nu som bäst uppå att göra sig förtrogen med den tanken, att ypperliga spekulationer kunna göras genom inköp och nedhnggning af skogar och derföre är det äfven hög tid att genom ett lagstadgande söka stäfja detta ofog. Förslagets syftning är således, i min tanke, ganska riktig, men man har, vid delsammas upgörande, inlåtit sig allt för mycket i detaljer, på sätt jag äfven förut anmärkt. Jag anser mig derföre ännu en gång böra fästa R. o. Ad:ns npmärksamhet derå, att det förslag, jag tagit mig friheten framlägga, icke åsyftar annat än en und. anhållan till K. M:t, alt i den blifvande nådiga Propos. i ämnet, måtte inläggas ett stadgande, som under en viss tidrymd hindrar en köpare af skogsmark att helt och hållet sköfla skogen. Frih. Tersmeden: Jag anhåller att få höra Frih. Raabs förslag upläsas, och att sedan erhålla ordet.
Motion, remitt. till Lagutskottet, II s Utskottets Betänkande, VII 3. 3. s 71 — 76, bif. af Adeln, IX 3. s34t, af PresleStåndet, IX 3. s 349» af BorgareStåndet, IX 3. s 377, om dito-af 17 Cap. 8 §. Se Uppbörd. — förhållanden, om utvidgade, emellan Sverige och Norrige. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1358. Utskottets Betänkande, VIII s »44^—’ i45o, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 43, af Adeln, IX 3. s 75, af BondeSlåndet, IX 3. s 96, af BorgareStåndet, IX 3. s 102. — LåneContoir, om inrättande af ett i Götheborg. Konungens nådiga Proposition, I 1. s 439—'443, remitt. till BaucoUtskottet, II s 1176, 1179. Utskottets Betänkande, VI 1. s 4^o — 453, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 533. Underd. Skrifvelse, X 2. r. s 361, 36a. — frihet, om en utvidgad. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44- — ordning, Förslag till förnyad. Se Näringsfrihet, om en utvidgad. Handlandes rätt, om, alt sin Handelsbok beediga. LagUtskottels Betänkande, VII i. s 134 — i36, återrem. af Adeln, IX s 199, af PresteStåndet, IX s 202, bif. af BorgareStåndet, IX s ao5, återrem. af BondeStåndet, IX s 210.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då det tillhörde honom att vid föredragningen af BancoUtskts memor. N:o 29 ställa sig Constit.Utskts nu föredragna memor. N:o 33 till efterrättelse, ansåg H. Ex. sig nu endast böra hemställa, att detta sistnämnde memor. måtte läggas lill handlingarna. Bifölls. Företogs till pröfning BancoTJtskts d. 18 sist!, Aug. på bordet lagda memor. N:o 29 med förslag till jemnkning af RiksStts beslut i afseende på Utskts under N:o i4 afgifna utlåtande. R. o. Ad. beslöt, att detta memor. skulle punktvis pröfvas. lista punkten. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anhåller, att Hr Ridd.secret. behagade uppläsa den propos., hvilken, då detta ämne förra gången förevar, af mig föreslogs och sedermera af R. o. Ad. yrkades, och att Hr Gr. o. Landtm, behagade till 11. o. Ad. framställa denna propos. Underteckn. Ridd.Secret. uppläste den ifrågavar. pro - 190 Den U September f. m. pos:n, så lydande: Bifaller R. o. Ad., att Rikets nu försam-* lade St.T hos K. M. anhålla, det K. M. täcktes gifva sitt nåd. samtycke till R, St:s beslut, ang:de bestämmandet af inyntenheten och dess underafdeln>ngar. H. Ex. Hr Gr. o. Landtmyttrade, att han, till följd af Constit.Utsk:s memor: N:o 33, vöre pligtig att uo-f derställa den af Ridd secret. nu upplästa propos. R. o. Ad:$ besvarande; och framställde H. JLx. derefter nämnde propos. hvilken bifölls. aldra punkten. R. o. Ad. fann denna punkt icke erfordra någon åtgärd, 3:dje punkten. Den deruti föreslagna votertspropos. godkändes. 4:de punkten bifölls.
Du har pengar på sparbanken? LUNDQVIST. Ja! ARVID. Ta ut dem; en sann konstnär får icke äga något; fattigdomen är hans skyddsgudinna som jagar honom mot sitt mål! LUNDQVIST. Men hvad skall jag göra med pengarne? ARVID. Dåre! Förstör dem; bränn upp dem! - LUNDQVIST. ANNO FYRTIÅTTA Då kan man väl roa sig i stället! ARVID. Det menar jag också; och roa sig kan man göra på två sätt: antingen ensam, eller i andras sällskap; en konstnär roar sig aldrig ensam; du skall få mitt sällskap! LUNDQVIST. När behagar magistern? ARVID. När du sagt upp din plats! LUNDQVIST (blir eftertänksam). ARVID (äter). PER (målar). Scen 5. b. PEL. Muraren undersöker kakelugnen; Larsson går under tiden och snokar i rummet; får fatt i rolen. LARSSON kommer in med en MURARE och en POLISKONSTA LARSSON. Ha! han har fått nya idéer i hufvudet, den lymmeln! det är väl det der artistpacket som satt det i honom, men ännu fins det medel! (stoppar rolen i fickan, drar upp byrålådor och gräfver i dem.) "Och hafva en faderlig tillsyn öfver sina tjenares tillhörigheter, hafva omtanka om deras framtid" står det i hustaflan! (får fatt i guitarren) Han har varit i vindskontoret och fått tag i min gamla guitarr, som jag spelte för fästmön i verlden! (sätter sig och knäpper) Åh, Herre Gud, så eget det låter! Så galen man kunde vara ändå när man var ung och kär, gubevars, och skulle ta lifvet af sig det var modernt på 20-talet! Jag undrar om jag har glömt bort den der (sjunger) ANNO FYRTIÅTTA (Muraren stannar i arbetet och lyss; Poliskonstapeln ser andäktig ut) "Du ger mig lifvet, (accompagnement) "Du ger mig döden ... "Ja blott af dig mina öden bero!" EN RÖST (i röret).
PresteBorgare Ståndet Ståndet. b. 5 Jan. b. 8 April b. 25 Febr. Fjerde b. 2 Dec. b. 22 Dec. b. 7 Dec. b. 24 Jan. b. 5 Jan. b. 8 April b. 25 Febr. Hufvud - b. 2 Dec. b. 21 Dec. å. 8 Dec. b. 24 Jan; b. 2 Sept. b. § Sept. b. 5 Sept. Bonde Ståndet. a. a. 7 Jan 6 April b. 21 Febr. Titeln. b. 7 Dec. b. 21 Dec. b. 5 Dec. b. 24 Jan. g. 2 Sept. 5 t» d ST P P -t Cj P Ii? SL 650 td CD CD 5. ‘ crq N:o 62 15 183 178 20 20 145 20 — 4 — E, W ö § • crq g “3 ’ Sr B. CO r~l ^ t-H >-t ^ B o CO CO CD —• Samling. Afdelning. n ~ 3 2L 2 n 3. so 3 £? w 2 B 3 p . CD CD “ Riks-Ståndens Beslut. " 1 B ** <L & CD 5. * dq‘ p-< 53 CJQ W CD C/J HT Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeStåndet. N:o n-.;t 'sid? Adeln. Ståndet. N:o T Baggens-Stäket, om öppnandet af en Segelled till Stockholm genom — 4 i 158 36 b. 5 Dec. b. 5 Dec. b. 5 Dec. b. 3 Dec. 217 20 Banken: 0111 beloppet af honoraria åt Fullmäktige i, se Fullmäktige.
Län, vid fördelningen deraf i tvänne Län, tillagda Nordmalings församling, samt utan att dessa orter njuta någon deremot svarande befrielse från de annorstädes utgående sådane utgifter, af Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan eller Tingsgäslningspenningarne. Och som, vid delta förhållande, samt enär genom sedermera' år 1810 ytterligare skedd fördelning af Gefleborgs och Wester-Norrlands Län, den förut gällande orsaken till afgiften, eller dervarande Landshöfdingars större reseomkostnader, än i andra Län, försvunnit, berörde afgift, efter Utskottets tanka, vore olämplig, såsom utgörande en icke allmän beskattning för ett äfven upphördt behof, anser Utskottet sig böra föreslå: alt invånarne i Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens Län må befrias ifrån utgörande af de så kallade Räfste-Tingspenningarne. I händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet sålunda föreslagit, lärer underdånig skrifvelse, med anmälan om upphörandet af ifråga varande afgift, till Kongl. Maj:t expedieras. Som likväl Jjandshöfdingarne uti förrberörde Län äro berättigade till ersättning för denna, af dem hittills åtnjutne löneinkomst,' så skall Utskottet vid Slatsregleringen föreslå uppförandet af motsvarande anslag. Och får, i sammanhang härmed. Utskottet upplysa, att Räfsle-Tingspeuningarne för år i83i utgjort: För Landshöfdingen i Gefleborgs Län R:dr 697: 25. Dilo i Jemtlands dto — 318: 17. — Dito i Westerbottens d:o — 17: 28. 8. Antom till Exp.-Utsk. den 23 April kl. 8 e. ra. Utlåtande, angående Frihetsår för Jernverk inom Norroch Westerbotten. (I. A.) I anledning af Rikets Ständers, vid sistförflulne Riksdag, i frågan om anstalters vidtagande för Eergshandteringens upphjelpande i Norrbottens Län, fattade beslut: ”att, utom de förmoner Rikets Ständer, för "inrättandet af en Bergslag i Norrbottens
4x4 Stats-U tskottets Betänkande N:o 547.- • ’f AnJcom den. 1 Nov. 18SJ Rikets Högloft. Stänuers StatsBancooch Lag-Utskotts Utlåtande, öfver de inom sämtelige RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående väckte frågor, om Enskilde personers rättighet att utfärda anvisningar, stälde till betalning af andre enskilde, samt beskaffenheten af de fordrings-anspråk som derigenom uppkomma» Efter erhållen del af de anmärkningar, på grund hvaraf saintelige Riks-Slånden, den 1 sisllidne Augusti, till Utskotten ålerremitterat deras, under den i8:de för - Stats-U ts kottets Betänkande n. 4*5 ntgflngne Julli, afgifne Betänkande, angående väckte, frågor, om enskilde personers rättighet alt utfärda Invisningar, släide t i ii betalning af andre enskilde, m. m., tillika med det jemte samma Betänkande till Riksens Ständers godkännande framstahle, Förslag lill stadga för Invisningar soln emellan enskilde Personer och Bolag inom Riket utlärdas; Hafva Utskotten å nyo förehaft och granskat de ämnen, som utgöra föremålet för nämnde Betänkande; och få nu härigenom vördsamligen, i hvarje särskildt anmärkt afseende, afgifva de svar och förklaringar, hvartill de funnit sig ega anledning. På sätt och af de skäl, sorn åtskilige af de inom Utskotten afgifne, Betänkaudet åtföljande, och under öfverläggningarne inom Högvördige.
Säsongen öppnades i måndags med » Hjerterdam », hvilket stycke helt och hållet lågheten ej kan nå dem. » Färden gick nästan ända till slutet utmärkt; hålles uppe af hr Fredriksons och fru Hartmans briljanta spel, samt Moliére ' s » Lärdt folk i stubb ». till sist syntes dock Sigfrids önskan på väg Dramatiska teaterns första nyhet blir » Ett löfte », att uppfyllas. Hvita små moln, liknande komedi i tre akter af Ernst Lundquist. Derjemte snötappar, döko upp. Sjömännen pekade på komma att uppföras » En räddare, » komedi i tre dem för hvar andra. » Det lagar sig till akter af Tor Hedberg, Victor Hugos » Ruy Bias », Octave Feuillets » Chamillac », Sardous » Belle Manågonting, » sade de och skakade på hufvudet. man, » Gogols » Revisorn » samt tvänne nya stycken » Dess bättre, » menade Sigfrid. af Echegaray. » Måla inte djefvulen på väggen, unge herre, » Vasateatern börjar sin säsong omkring den 1 sepsade den gamle styrmannen, » en storm är en tember. Som bekant har denna teater öfvertagits af direktörerne Aug. Warberg och Emil Strömfruktansvärd sak. Mången, som aldrig trodde berg, båda synnerligen välkända för den teaterdet, har dervid gått under. » besökande allmänheten, den förre senast anstäld » Ja, men, » svarade Sigfrid, » man dör dock vid Svenska och den senare vid Södra teatern. inte genast, man kämpar, man räddar sig; Teatern lär komma att öppnas med ett mycket och är annorlunda bestämdt, nåväl, då går roligt originallustspel af Frans Hodell, berörande verldsutställningen i Paris. man under! En gång måste hvarje menniska 292 dö. Jag älskar lifvet, men jag fruktar inte döden. » » Hur högt man älskar lifvet, vet man först, när man står inför döden, unge herre. Mången känner i faran hvarken hustru eller barn; jag har sett underliga saker. Hur de tappa hufvudet, springa fram och till baka, störta sig i afgrunden, likt osjäliga kreatur! Nej!
Då det nu är öfverlemnadt åt Lands-sekreteraren och Läns-notarien att sjelfva öfverenskomma om fördelning dem emellan af den å Lands-kansliet fallande expeditions-lösen, och först när en sådan öfverenskommelse icke kan tillvägabringas, Konungens Befallningshafvandes rättighet att bestämma om och till hvad belopp Läns-notarien må tilläggas andel uti merberörde lösen, kommer att utöfvas, anser Utskottet denna åt Konungens Befallningshafvande medgifna rättighet vara i förhålländernas egna natur grundad, emedan vid bristande åsämjande någon måste pröfva rättvisan och billigheten af de anspråk, som framställas, och hvartill i första rummet ingen annan kan vara behörig än Konungens Befallningshafvande, som eger att bestämma så väl vidden som beskaffenheten af det arbetsbiträde, hvarför vedergällningen ilrågakommer. Beträffande slutligen motionärens framställning derom, att rättighet måtte tillerkännas Läns-notarie att, vid de tillfällen han kan komma att Lands-sekreterare-tjenst förestå, få, derest annan öfverenskommelse icke trä Ifas, åtnjuta en viss, efter af Kongl. Majit bestämda grunder, lämplig andel af de för tjensten inflytande sportler, så får Utskottet erinra, att uti Kongl Brefvet till Kammar-kollegium den 4 Mars 1808 föreskrift är meddelad huru med sportler bör vid tjenstledighet för Lands-sekreterare och Lands-kamrerare förfaras; i följd hvaraf någon särskild underdånig framställning i ämnet från Bikets Ständer icke torde vara af behofvet påkallad. På grund af hvad sålunda är vordet anfördt, tillstyrker Sammansatta Statssaml Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 30 Januari 1857. STOCKHOLM, tryckt hos N. Mareus, 1857. Statssamt Allmänna Bese.- och Ekon.-Utsk:s Utlåtande N:o 4. 1 \:o 4. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Febr. 1857, kl. 12 m.