Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Gå din väg, Valentine, sade hon brådskande, med otydlig, sväfvande röst. Derpå hastigt — då pigan nästan var utanför dörren: — Kom hit. Lås dörren! Du — hon gick fram till henne och tog henne hårdt om handleden. Ifall du säger ett ord till någon, ifall du blott låter någon ana, att jag har fått detta bref — jag skickar dig bort som en hund, och du skall aldrig se les Fougères mera. — Jag skall tiga, Mademoiselle, snyftade hon. Jag skall. Vid Gud — jag lofvar ... — Så gå. Gå! Edmée stod och väntade, tills Valentine var utanför. Derpå gick hon långsamt fram till ljuset och såg på brefvet ännu engång. Med en rörelse af alldeles oreflekterad, öfversvallande tacksamhet, nästan andakt, förde hon det till sina läppar och kysste utanskriften och sigillet. Det var från honom — från Förste Konsuln sjelf. Blott ett par ord skrifna i all hast från Martigny den 28 Floréal — dagen innan han sjelf med arrière-gardet ämnade börja öfvergången af stora St. Bernard. Det var lidelsefullt, patetiskt, orimligt och oberättigadt dristigt. Han gaf inga skäl, ingen urskuldning, för det han så våldsamt, så hänsynslöst, trängde in i hennes lif och rättslöst pockade på hennes unga, jungfruliga kärlek. Der var ingen sentimental ömhet, intet förälskadt smicker i detta bref; det var en man, som vid början af sitt lifs djerfvaste vågspel tillkastade den kvinna, han redan i sin tanke egde och icke för något pris ville mista, ett ord till farväl, en hotelse och ett löfte. Det såg ut, som om han länge värjt sig för att skrifva detta bref, men som om han i sista minuten, öfverväldigad af svartsjuk fruktan, af ögonblickets och farans exalterade stämning, brutit alla betänkligheter och låtit sin häftiga känsla tala. «När jag tänkte på er, då ni var borta — hette det på ett ställe i brefvet — märkte jag, att min tanke i samma ögonblick den föddes, redan var lidelse.»
Hdsj:t uti den lXädiga ?> oposition, som till ldikets 8tänder ^Vio o k. 9 8dsncier liomme rikt stlemn38, sliulle däellS8 förlclsrs, sdd, lon clen ksnclelxe Ililied8 8dsniler, udsn so, Risöen ilo sk' cleo vi^di»s kufvullArunclen län isiä^ovsrsncle sinne, 8lcuile kions lied lecls dill en lniliAsrs lemlinin^ emeilsn sils «f 8^:>nmsl8-duIIen keroencle iniere.88en, örn nä^on lorkö^ninA e^lle rum 1 n^88nsmnlle dnIl-skAlsder, XonAl. Nsj:d, för sdd i clenns msAtnsliAAsncle sn^eig^enired, sfven i sfkieencle jräc>f^ifderne8 keio^^, -ä närs 8om mö^IiAd,Aä Iiiliel8 8dsniler8 ^ddislle önsicsn dill möde8, jemväl dorcle klifvs kens^en, udd i lXsiler 8smdyel<s dill en 8sclsn föiköjnin^, lilcvsl inecl kö^sd 33-Eliels zrroeend, eiler sslirncla, sdd lulien kesdänrcles: för levede, ner dunns, dill k:6r 2: , klsA oek ^I'der, rl:o i: 16. — „ ^Vieicer, ridö i: 8. — „ Xoin oelr Ko-Kveds, 6.'o „ l^isfre, <l:o „ —82. — vsrsnile lied för8ls^, 80>n lie dill 1uII-dsxsn8 ^rsn8ilninA förorclns^e 60mmidderscle i uncleril^ni^Iied sfd;ifvit, kärrnell sleven öfveren88dsmmsnclo. 8°>8om en följil sl Iivsct Körecirs^sncien ssluncls snlörd, dilf-Uvrilde I?öreclrs^snöen i uinier iänirlied, sdd Ixonc;I.
Uplästes till justering och godkändes ett från ExpedUtsk. under N:o 229 inkommet Förslag till R. St:rs underd. skrifvelse till K. M., ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens 9:de Ilufvudtitel. Anmäldes och lades på bordet ett från Exped.Utsk. inkommet Mern. N:o 10, ang:de en rättelse i R. St:rs underd. skrifvelse, i fråga om regleringen af Riksstatens 4:de Hufvudtitel, jemte bifogadt Skrifvelse-förslag N:o 241, angille samma rättelse. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskis d. 24 och 25 dennes på bordet lagda Utlåt. N.o 270, angide förXI H. 26 402 Den 26 Februari. bättring af lönevilkoren för Riksg:sKont:s tjensteraanna-personal och vaktbetjening. l:sta punkten, med förslag till ny aflönings-stat; och 2:dra punkten, med förslag till vissa vilkor eller förbehåll för den ökade aflöningens lillgodonjulande. Dessa punkter biföllos. 3:dje pnnkten, med förslag till en tillfällig förhöjning af den under år 1837 åtnjutna aflöningen. Hr Bildt, Didrik Gillis: Då II. o. Ad. nu beslutat, att Riksg:sKont:s tjenstemän skola få en förhöjning i sina löneförmåner, efter samma grunder som Bankens tjenstemän, så synes också rättvisan fordra, att de förre få verkligen tillgodoräkna sig densamma äfven för år 1857, på det de icke måtte komma att, i jemförelse med så väl Bankens som Statens tjenstemän, befinna sig i en exceptionell ställning.
Vid Skuru i Pojo ligger Henderssons transportskepp, som endera dagen skall segla till Tyskland. Dit måste du för brinnkära lifvet. Har du penningar? Jag har sex daler insydda i min jacka. Herr Åke gaf mig dem, när jag skickades bort från Lavila. Det är bra, mycket bra; jag har icke en kopparslant. Men om de komma nu ... nu? Och gossen betraktade skogen med skrämda blickar. Gå, tvätta dig först vid bäcken, dina fötter blöda af språnget. Lämna där din jacka och dina byxor. Jag kläder mig i dem och lämnar åt dig min kjol. Komma de, skola de taga mig. Men de slå dig, Hagar, de binda dig, de bortföra dig. Sicken, hvad skola de göra med mig? Sinka ej nu, fort! Sigfrida kommer att hämta mjölken. Jag har legat med korna vid fållan i natt. Gossen följde rådet. Om en stund voro båda barnen förvandlade, han till flicka, hon till gosse. Flickans kjol släpade långt ned till fötterna; gossens spinkiga benkläder räckte ej långt nedom knäet. För att fullborda toiletten kammade och benade Hagar sin brors hår med en tallkvist. Man kan hjälpa sig utan kam. Medan hon var upptagen därmed, erinrade sig Bennu något i hans tanke högst betänkligt. Icke kan jag rymma i flickkläder till Tyskland! Icke taga de emot en flicka på skeppet! Å så! Jag springer hem efter min helgdagskjol ... Nej, jag går hem i linnet. Du skall få dina gosskläder i ett knyte. I detsamma hördes bakom dem en klingande röst: Och kejsarens döttrar, de kommo från Rom, de hade en påse med läkedom, de hade lavendel och rosmarin, guldkäraste min! Sigfrida stod där med stäfvan och betraktade förvånad de främmande barnen. Det var Hagar och icke Hagar, Bennu och icke Bennu. De voro upptäckta; det stod ej att hjälpa. Hagar fattade raskt sitt beslut. Känner du icke igen oss? Tyst, tala icke om för någon kristen själ, att du sett oss här! Jag har lånat min kjol åt Bennu för att elaka människor söka honom, och nu måste han bort, långt bort!
211 gar af dess fullständiga borttagande, enligt Rikets Ständers tanke, icke behöfva befaras, om åt skolornas Styresmän ölverlemnas att i hvarje särskildt fall pröfva, när sådane omständighet' äro lör handen, att uppförandet af skådespel kan anses ega menligt inflytande pä skolans verksamhet, få Rikets Ständer hos E. K. Majit i underdånighet anhålla att, med upphäfvande af Kongl. Rrefvet den 23 Januari 1759, E. K. Majit täcktes tillåta, att theatraliska representationer måtte få uppföras under alla tider af året, äfven i städer, der Elementar-läroverk linnas, med vilkor att, derest det skulle befinnas att menliga följder för skolans verksamhet deraf uppkonnne, E. K. Majits Befallningshafvande eger att, uppå derom af vederbörande gjord anmälan, skådespelen för den gången under terminen inställa. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Juli 1860. Presle-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om allmogens i Garpenbergs socken befrielse från skyldighet att utgöra tjenstbarheter åt Garpenbergs bruk samt upphörande af socknens rotering s-frihet. (Ekonomi-Utskottets Betänkande Nio 114.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, hurusom hemmansegarne inom Garpenbergs socken i Kopparbergs län från äldre tider och innan ett ständigt knektehåll inom länet genom hemmanens rotering infördes, åtnjutit befrielse från utskrifning till krigstjenst, emot det alt hemmansegarne för lindrig betalning betjenade del inom socknen belägna Garpenbergs kopparverk med kolning, vedhuggning, grufarbete samt körslor. Äfven då roteringen inrättades hade socknen derifrån fritagits, utan att numera kunde 212 Expeditions-Utskottets Forslap ti/l underd.
Akademiens för de Fria Konsterna hus; 68 § angående liqviderandet af ett byggnads-anslag till Kongl. Landt bruksAcademien; 69 § angående anslag till byggnader vid Upsala och Lunds Univer siteter ; 71 S, angående dito lill Navigationsskolors inrättande; 73 §, angående arfvoden för Lagberedningen; 74 $. angående anslag för inlösandet af kolräntorna till Norrtelje Ge värsfaktori ; 75 §, angående dito till en arbetsinrättning i Eskilstuna; 83 8, angående dito till understöd för rotehållarne inom Jemtland; 84 8, angående dito dito inom Norrbottens och Westerbottens Län; 86 §, angående dito till en restitution åt Rotehållarne under Kalix Compagni; 87 8, angående dito till rotefrihetsbevillnings-afgifters restituerande; 88 §, angående de till restitution af klädpenningar vid Upplands Regrte; 92 §, angående dito till Skandinaviska Natur forskarries sammanträden; 93 §, angående en gratification till Hof-Marskalken Lejonmark; 94 §. angående ett reseunderslöd för besökandet af iäddningsanslalter för vilseförda barn; 95 §, angående liqviderandet af afl. Ekonomi-Directören Tausons fordran; 96 8, angående begrafningshjelp till Landt-Räntmästaren Alms sterb husdelegare; 97 $, angående ersättning till Bredaryds församling för en skatteköpe skilling; och 98 §, angående understöd för brandskadade i Falkenberg.
Lagerbjelke anfört, för R. o. Ad. att vidblifva sitt en gång fattade beslut, är af beskaffenhet att kunna åberopas vid alla från MedStånden ankommande inbjudningar. Grefven har nemi. sagt, att, i händelse inbjudningen antages, skulle R. o. Ad:s förut fattade beslut i åtskilliga §§ helt och hållet förändras; men det är ju en gifven följd, som måste ega rum vid alla inbjudningar, som antagas. Denna fråga rörer sjelfva hufvudgrunden för bränvinsbränningens reglerande i landet. K. M:t har föreslagit att de hittills af allmogen begagnade småpannorna skulle med vissa vilkor fortfarande få begagnas, Utsk:t deremot, att fabriksbränningen skulle införas äfven i de mindre brännerierna. Nu har R. o. Ad., med afslag å K. Mds Propos., antagit Utsk:ts förslag i öfrigt, men bestämt minimi-beloppet per dygn till 300 kannor, hvarigenom naturligtvis den mindre jordbrukaren blefve urståndsatt att vidare utöfva rörelse^ såsom binäring till jordbruket. Detta komme att utöfva ett ofantligt inflytande på landsbygden och kan ej annat än upväcka aldra största missnöje. Jag påminner om, hvad jag förut nämnt i afseende på det okloka Statshushållningssätt att införskrifva orimliga qvantiteter Ryskt mjöl, under det man i landet sålde potatisen till underpris. Jag frågar hvaruti skadan skulle ligga, om denna produkt i stället användes i de mindre brännerierna. Som jag för ingen del kan gilla denna princip, eller att helt och hållet undertrycka möjligheten för den mindro jordbrukaren att idka bränvinsbränning, och som jag tror, att ett bifall till ifrågav:de inbjudning i väsendtlig mån skulle befrämja det allmännas nytta, hoppas jag att R. o. Ad. måtte lemna sitt samtycke till BorgareSt:ts förevarande inbjudning. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig: Jag hemställer till Frih. Raab, huruvida det år skäl att nu ingå i någon vidlyftig debatt om denna fråga.
Man har här visserligen yttrat den önskan, att ej behöfva öka lånerörelsen; men ställningen i landet är, efter min åsigt, sådan, att något innan R. St. åtskiljas ovillkorligen måste göras, för att underlätta näringarne och penningerörelsen. Om man icke medgifver någon öfverflyttning från Banken af dess utlåningsbestyr och icke sätter Banken i besittning hvarken af någon ökad silfvcrvaluta eller af några statspapper, så torde del i sanning vara alltför äfventyrligt att på något sätt utsträcka Bankens sedelutgifning. Genom en måhända fortfarande indragning ur rörelsen af det nu gångbara sedelrayntet kommer deremot ofelbart landets financiella ställning att vid nästa riksdag blifva ganska bekymmersam. De högst ansenliga skatterna skola naturligtvis i sådant fall lill den grad medtaga de contanta lillgångarne, att en otillräcklig del deraf skall återstå för handelsrörelsen, hvaraf varuvärdenas ytterligare fallande måste blifva den alltför kännbara följden för näringsidkaren. Om man nu äter medgifver, att Riksg.- cont. får öfvertaga en del af Bankens lånerörelse, så är del, ifall Den 19 December. 551 det dermed egentligen åsyftade ändamålet skall vinnas, nödvändigt att föreskrifva, det Riksg.cont. derför skall utgifva verkliga statspapper, som kunna blifva allmänt gångbara både inom och utom Riket, men icke sådane som Utsk. föreslagit, hvilka endast skulle komma att förses med K. M:s garanti. Jag kan icke för mig göra rätt klart hvad Utsk. dermed menar. Ros oss har man visserligen under en annan statsförfattning, än den nu gällande, hört talas om statspapper, som blifvit utgifne af K. M., och hvarför K. M. sedermera begärt R. St:s garanti, men om motsatsen har mig vetterligen icke förr än nu något förslag blifvit af vederbörande Utsk. framstäldt. Vill man hafva statspapper i gång, så måste de vara utgifna af en auctoritet, som af begge statsmakterna, eller af både Konung och Ständer, är bemyndigad att upplaga ett lån i Svenska Statens namn och å dess vägnar.
Källarmästaren Hammarström och Städerskan Annil Oberg berättade : l:o Hammarström: att han, som har upgång lill sina rum, genom samma förstuga der den genomborrade dörren finnes, hemkommit klockan omkring 12 förb natt, och dervid funnit porten till upgången såsom vanligt ordentligen stängd; och 2:o Öberg, att hon stängt porten klockan Tio i går afton och öpnat densamma klockan 6 i dag på morgonen, utan att dervid hafva observerat någonting ovanligt. Stockholm d. 6 Februari 1851. J. P. Hindbom. Bilaga JV.-o 2. Nedannämnde K. M. och Kronan tillhörige silfverpjeser, som varit begagnade vid Landtmarskalks-klubben under innevande riksdag, hafva derifrån blifvit bortstulne: En Thékanna med Trädhandtag och påstucket N:o 3, 67$ lod, vägande enl. 1820 års vigt 64 lod. En sockerask med lock, oval och slät, med påstucket N:o 1, 80£ lod, men enl. 1820 års vigt 80} , 22 st. Théskedar, märkte med glob med 3 kronor uti, vägande 1J lod st 38 $ „ Ett lock till ett Thékök på svartbetsad trädfot, vägande med locket, enl. 1820 års vigt 314} lod. Stockholm d. 26 Mars 1851. Joh. Fr. Forsstrand. l)en 26 Juni c. m. 259 Utlaga N:o 3. P. M. 1 lock lill eli Tliékök vägande circa 32 lodi: 28. Summa B:co r:dr 360: 8. Slockholm d. 28 Mars 1851. G. Möllenborg. p:r L. C. Feron. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anhåller att detta meni. mätte remitteras till Ridd.Utsk., icke derföre, att man i ringaste mån kun betvifla riktigheten af menes innehåll, men med ordningen torde dock öfverensstämma, att det öfverlemnas till Ridd.Utsk., för att der närmare pröfvas.
Stats-Rådets tillstädeswarande Ledamöter böra, under answarighet för rådslagen, till den påföljd, hwarom i 106 och 107 §§ widare stadgas, owilkorligen till protokollet sina meningar yttra och förklara; Konungen dock förbehållet att allena besluta. Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, att Konungens beslut wore uppenbarligen stridande mot Rikets Grundlag eller Allmän Lag, åligge det då Stats-Rådets Ledamöter att kraftiga föreställningar deremot göra. Konung ware myndig wid fyllda Aderton år. 1: o. Riksdagen äge gemensamt med Konungen makt att stifta allmän civiloch kriminallag ävensom kriminallag för krigsmakten och att sådan förut stiftad lag förändra och upphäva. Ej må Konungen utan riksdagens samtycke, och icke riksdagen utan Konungens, någon ny lag göra eller gammal avskaffa. Frågor härom må i riksdagen kunna väckas och skola, sedan vederbörande utskott däröver blivit hört, av riksdagen avgöras. Beslutar riksdagen för sin del någon ny lag eller gammal lags upphävande eller förändring, avlämnas förslag därom till Konungen, som inhämte statsrådets tankar däröver, och sedan Han Sitt beslut fattat, meddele riksdagen antingen Sitt samtycke till dess åstundan eller Sina skäl att det vägra. Kan Konungen icke förr, än riksdagen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att före nästföljande riksdags öppnande eller, därest denna öppnas inom tio dagar från den föregående riksdagens slut, senast tio dagar efter öppnandet förslaget ordagrant bifalla och allmän kungörelse därom utfärda. Sker det ej, anses förslaget hava förfallit, och Konungen underrätte då riksdagen vid dess nästa sammankomst om de skäl, som hindrat förslagets antagande. Finner Konungen gott någon lagfråga för riksdagen framställa, äske Han statsrådets yttrande däröver, samt meddele Sin proposition tillika med berörda yttrande åt riksdagen, som med frågan vidare förfar, såsom i riksdagsordningen sägs. Har Konungen inhämtat yttrande från lagrådet, fogas jämväl detta vid propositionen. 2: o. Riksdagen äge ock gemensamt med Konungen stifta, förändra eller upphäva kyrkolag; dock att därvid erfordras samtycke jämväl av allmänt kyrkomöte.
På grund af redan vunnen erfarenhet om inköpspris och nedläggningskostuad kan numera med temlig säkerhet beräknas, att de ärliga utgifterna för behöflig! utbyte af sleeper icke komma att i medeltal öfverstiga 3,000 R:dr per mil. Skulle pågående försök, alt, genom sleepernas preparering med någon metall-lösning, förhindra eller uppskjuta förruttnelsen, leda till önskade resuilater, arén minskning af ofvannämnda kostnad att emotse. Underhåll af lokornoliver, godsoch passagerare-vagnar är redan ungefär så stort, per mil räknadt, som det äfven med banornas längre utsträckning kan antagas blifva i framtiden, ty de betydliga omkostnaderna för verkstädernas och dessas maskiners underhåll och drift samt för aflöning;!r till ingeniörer, verkmästare och arbetare hafva hittills drabbat endast mindre bandelar och ökas ej i förhållande tili de trafikerade banornas förlängning, utan kunna tvärtom antagas undergå en sä stor förminskning per mil, som ungefärligen motsvarar den större underhållskostnad å materielen, som blir en följd af den ursprungliga uppsättningens tilltagande ålder och förslitning. Sjelfva nyanskaffningen af lokomotiver och vagnar eller uppsättningen af lika antal nya som de förslitna och slopade har jag trott mig kunna beräkna lill 1,500 R:dr för hvartdera slaget eiler sannnanräknadt lill 3,000 R:dr pr mil årligen. Nu uppgifna kostnader för förnyelse af sleeper samt för nyanskaffning af lokomoliver och vagnar utgöra tillsammans 6,000 R:dr per mil årligen. Förnyelsen af räler kan, såsom förut är nämndi, visserligen icke ifrågakomma förr än 20 år efter Bih. till Ji. St. Prot. 1862 $ 1863. 4 Sami. 1 Af6. 5 Haft. 3 18 Stats-Utskottets Memorial N:o 14. nedläggningen; inen då, såsom äfvenledes förut är nämndt, den årliga försämringen per mil kan uppskattas till högst 4,000 R:dr, utgör sammanräknade kostnaden för nyanskaffning af räler, sleeper och drift-materiel i medeltal ungefärligen 10,000 R:drper mil för hvarje år.
Stockholms Slott den 9 Mars 1827. Ender Hans Majrts år Allernådigste Konungs och Herres frånvaro Dess tillförordnade Regering OSCAR. Fred. Gyllenborg. G. af Wetterstedt. Carl Axel Löfwenhjelm. C. D. Skogman. Till Landshöfdingen i Hernösand, angående försäljning af 45o tunnor Korn ur KronoMagazinct i Hernösand till Länets fattige invånare. Med höga Originalet lika lydande betygar LandsContoiret i Hernösand den 23 Febr. i83i. Sam. Selling. ( 13 ) Si o rm ä g ti g st e9 Allernådigste Konung! Eder Kongl. Majits och Rikets StalsContor, liar uti Skrifvelse af (len 9 dennes, infordrat mitt underdåniga utlåtande i anledning af Rikets Ständers år 1850 församlade Revisorers Berättelse angående StatsYerkets granskning, i livad densamma rörer gjord anmärkning vid uppgiften ifrån Wästerbottens Län om Invånarnes behof af Spanmåls-undsättning efter 1826 års missväxt; och vågar jag, i följd deraf, underdånigst andraga. Då jaguti underdånig Skrifvelse till Eder Kongl. Maj:t den 5 Februarii 1827, anhöll om Kådigt tillstånd, att från Allmänna MagazinsInrättningens i Länet varande förråder, efter behofvet och tillgången sedan den af Eder Kongl. Maj:t
Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtsköttets den 1 dennes afgifne, saint den 10 derpåföljde e. m. på bordet laude Utlåtanden: N:o 586, öfver väckt Motion om rättighet för vederbörande alt med penningar lösa kronans behåline räntepersediar. N:o 587, i anledning af Rikets samtl. Landshöfdingars begäran att erhålla ersättning af aliraänna medel till kostnaderne för deras Ämbelskungqrelsers tryckning. S. D. f. ra. Vid förnyad föredragning af Statssamt Ålim. Besvärsoch EkonomiUtskottens d; 3o sisth Oct. under ]N:o 588 afgifne, samt d. 10 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt Motion örn inrättande af en statistisk Bureau, blef samma Utlåtande på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. S. D. f. m. Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets d. 1 dennes under N:o 585 afgifne, samt Trot, Utar. d. 10 Nov. 1823. gg d. 10 derpåföljde e. ra. pä bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeidte Betänkande, i frågan om undersökning# rörande utgifterne vid Garnizons sjukhusbyggnaden i Stockholm; fann Ridderskapet och Adelli, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handiingarne. S. D. f. ra. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 23 sisth Oct. under N:o 566 afgifne, samt cl. 3 r i berörde månad e. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Intraderne från ön St. Barthelemy; fann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial borde läggas till Handiingarne. S. D. e. m.
N.o 180, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet, N:o 94, angående Assessoren Riulolphis sterbhus-delegares ansökning om utbekommande af en inom stadgad prasscriptionstid icke requirerad summa; samt N;o 181, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 96, angående afskrifning utaf förskjutne medel till betalande af Stats-tidningens skuld. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 15 dennes på bordet lagda memorial, N:o 178, med yttrande, angående RiksgäldsContorets förvaltning sedan början af sistförflutna Riksdag. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, till följd af gjorda an - 652 Prot.-Utdrag, den 19 Februari 184b. märkningar, Lag-Utskottets den 12 och 15 dennes på bordet lagda belänkande, N:o 69, i anledning af väckte motioner om upphäfvande eller ändring af Kongl. Förordningen den 9 Maj 1835, angående hvad iagttagas bör vid bandel af lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Sedan Contracts-prosten Almqvist, på gjord anmälan och begäran, erhållit 3 veckors permission, räknad från denna dag, så skulle Comminister Janzon, såsom redan förut vald suppleant i Bevillnings-Utskottet, ega att i Prosten Almqvists ställe i sagde Utskott inträda och fungera under ofvanberörde tid; hvarom protocolls-utdrag skulle i vanlig ordning till vederbörande expedieras. S. D. Föredrogs å nyo Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, N-’o 49, angående väckt (råga om spridda rusthållsoch rote-andelars sammandragning: Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtanden : N:o 50, i anledning af väckt fråga, att rolehållarne i ”Kungsöhrs