Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Barnen blifva naturligtvis äfven vana vid arbete, men under den trägna verksamheten hinner man ej alltför mycket meddela sig med barnen. Ofta händer det äfven, att föräldrarne ej gifva sig tid att låta barnen utfö- ra en del af arbetet, emedan de finna, att det går fortare att göra det själfva; sålunda skjutas barnen än längre bort från det, åt hvilket föräldrarne egna sitt intresse. Far och mor hafva ej tid till annat än att öfvervaka lexorna, se till att barnen få mat och kläder o. s. v., eller att söka samla för barnen en liten förmögenhet, då föräldrarne ej mera finnas. De älska ändå så ömt sina barn, och de veta så väl, att barnen behöfva nöje lika nödvändigt som arbete. De söka därför med kärleksfull omsorg skaffa dem goda kamrater, de ställa till små bjudningar, de låta barnen deltaga i ferie vandringar m. m., och allt detta är godt och väl, ty en god kamrat är ett godt stöd, då man kommer ut i världen. Men alla dessa nöjen hafva dock en stor olägenhet: de föra barnen mer eller mindre bort från föräldrarne. Det är för vännen, som gossen omtalar sina bedrifter i skog och mark, sin ledsnad öfver förmenta oförrätter i skolan; det är till vännen, som flickan anförtror sina små dockolyckor, sin oro öfver en illa öfverläst lexa o. s. v.; och vännen, lika litet utvecklad, deltageri deras glädje och sorg, men kan ej därtill gifva dem några råd eller tillämpningar för lifvet. Sedan, då gossen blifvit yngling, är det till vännen han anförtror sina tillfälliga hedersskulder, sina frestelser bland lättsinniga kamrater; och vännen, lika ung och oerfaren som han själf, kan ej råda någon verklig bot, utan söker kanske att betäcka skulden samt att, genom att själf deltaga i samkvämen, skydda kamraten, och slutet blir bådas fall.
För år 1833 har tillverkningsvärdet utgjort tillsammans 4,000 R:dr Banko. e) 5 Garfveriet med 13 arbetare. Sammanräknade tillverkningsvärdet för' år 1833 har uppgått till 14,319 R:dr 16 sk. Banko. f) 3 Färgeriet med 4 arbetare. Sammanlagda tillverkningsvärdet för år 1835 uppgår till 4,383 R:dr 16 sk. Banko. g) 1 Klädesfabrik, tillhörig enskild person och anlagd inom fästningens område, sysselsätter 8 frie arbetare och verkmästare samt 200 af de å fästningen förvarade fångar. Består af 14 kardmachiner och skrubblar, 5 plysmachiner, 4 kontinuer, 20 väfstolar för kläde och 22 för mattor samt 18 dito med jaquard-machiner, hvarförutan fabriken äger ett i närheten deraf uppfördt färgeri med 4 pannor och 1 kyp. Tillverkningarne under år 1855 hafva utgjort: mattetyg, ylle alnar 54,578% divanoch sängmattor stvcken 1,519. O J 7 bomullsväfnader alnar 5,0773/4. till sammanlagdt tillverkningsvärde 76,250 R:dr 2 sk. Banko. Såvidt kändt är drifves denna fabrik med fördel, desto heldre som dess flesta tillverkningar, enligt sakkunnige personers bedömande, skola vara jemförlige med utländske af samma slag. h) 1 Tändsticksfabrik med 10 arbetare. Består af 1 svarf, 1 skärmachin och 1 kapmachin. Under året 1855 tillverkades 5,100 gross karduser tändstickor till ett värde af 2,550 Riksdaler Banko. i) 1 Blåsinstrumentsfabrik med 4 arbetare. Tillverkningsvärdet år 1855 utgjorde 1,300 Rd:r Banko. k) 1 Ljus - 73 K. 1 I.jusstöperi-fabrik, anlagd i slutet af år 1855.
Myruhg funné sig väl så framt Kinners Memorial dock kunde till åtgärd upptagas, böra instämma med honom deruti, att Bevärings - Manskapet måtte få tillgodonjuta det gage eller aflöning under Exercitie-dagarne, hvarom Conventionen försäkrade Landet, samt att största delen af Officerame ligger Allmogen till last och hos densamma sätta sig i skuld mm.; men som alla Kronans behållne Skatteräntor och Landets öfrige Contributioner till Stats-Cassan redan skola åtgå och icke ens äro tillräcklige till det talrika Militaire - Befälets aflöning och det blott för Sex dagars tjenstgöring med undervisning i Manskapets vapenöfning hvarje år; så protesterade Myrång å egne och Committenters vägnar mot ali ytterligare Lönförhöjning, hälst han vöre oviss hvarifrån tillgång och Fond der - Stats-Utskottets Betiinkanden', till skulle kunna anslås, sedan alla Stats-Cassan« intrader redan till en sådan aflöning äro disponerade; och anser han annan Reglering af Militare - Befälet ej äga rum, än att åtminstone hälften eller -|:delar deraf kunde indragas och förminskas, emedan då dess tjenstgöring vöre inskränkt till och endast består uti någre da« gars information om året uti vapenöfningen, det tyckes följa af sig sjelf, att Gottlands Bevärings-Manskap ej-behöfver vara försedt med lika stort antal af Öfveroch Under-Officerare samt Civil Betjening, sorn vid Värfvade eller Indeldta Infanteri-Regementer bestås, hälst det. ta Befäl ändå beqvämligen kunnat medhinna undervisningen; Och tillstyrker Myrång derföre nyssnämnde indragning och reglering af Militaire-Befälet, så mycket häldre, som han tror, att Svenska Stats-Cassén icke länge kan sakna alla inkomster från en hel Province och Gottlands Hemmansägare, sorn förut äro strängt roterade med Båtsmanshåll, ej eller kunna vidkännas extra hesväret af en så talrik OfFicersCorps samt till de för ändamålet nödige Öfver' och UnderOfficerare skicklige ämnen af Bandets egne
Deremot anser Utskottet att kostnadsfria, för en större allmänhet beräknade, föreläsningar i ämnen, tillhörande allmän bildning, skulle ej blott närmast motsvara hufvudstadens behof, utan äfven kraftigt befrämja det af motionären afsedda syftemål; och får Utskottet alltså, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, på det sätt Herr Lemchens ifrågavarande motion bifalla, att ett belopp af i0,000 R:dr anvisas att under instundande statsregleringsperiod årligen från Riksgäldskontoret utgå, alt, enligt Kongl. Maj:ls nådiga disposition, aavändas för bekostande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, sorn företrädesvis tillhöra allmän hild ning.» b) Af Herr A. W. Bj örck: »Ett af Herr Lemchen, genom motion i Borgare ståndet, väckt förslag, om vidtagande af åtgärder för att bereda tillfälle till undervisning åt den stora mängd af unga män, som i hufvudstaden söka utbildning och fortkomst, har af Utskottet blifvit helt och hållet fork åstadt. Mig har dock förslaget synts vara af den vigt, att jag ansett mig böra anmäla' reservation emot Utskottets yttrande, och med åberopande af de i motionen utvecklade grunder och framställda skäl vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte besluta en underdånig skrifvelse, med anhållan det Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och för Rikets Ständer vid nästa riksdag framlägga ett förslag till upprättande i hufvudstaden af en undervisningsanstalt uti de för allmän bildning nödvändigaste vetenskapsoch kunskapsgrenar, med skyldighet för lärarne att hålla fria, offentliga föreläsningar, men utan åliggande att anställa pröfningar eller examina.» I Herr Björks reservation instämde Herrar G. H. Stråle, .4. A. Berger, Alfr. Grenander och L. B. Kistner; hvarjemte, på begäran, skulle antecknas, att Utskottets ledamot, Grefve Piper, Charles Emil, ej varit i Utskottet närvarande, då denna fråga derstädes afgjordes. Vid 92:dra punkten: (angående Musikaliska Akademien.)
Men direktören måste ha fått skrifvelse från styrelsen. Hur kan han vara så lugn? FRU BRUHN der brefven). (ser på bordet och vän Hugo vet således ingenting... Misstänker man något i banken? Här ligger posten brefven inte brutna ännu. SÖRLING. Nej. FRU BRUHN. att ni tillät det. Men hur kunde ni låta det gå? Det var ju ert fel, SÖRLING. skaffat mig platsen... Jag var beroende af honom... var ju bara för en kort tid. Hvad skulle jag göra? Han är min förman har och så min tacksamhet. Alt skulle ju betalas det FRU BRUHN. Och kassakontrollanten? SÖRLING. Vet ingenting. FRU BRUHN. Men ni borde inte ha tillåtit det! SÖRLING. Det är lätt att säga nu efteråt. 90 FRU BRUHN (förtviflad). Herre gud hvarför skall jag bära detta också... jag hade mer än nog förut. Men hvarför kommer ni till mig med alt dethär SÖRLING. jag skulle bli tokig. Jag måste säga det till någon... och till hvem? Det var som om det ville kväfva mig eller som FRU BRUHN. Hvarför inte till Hugo själf? SÖRLING. blifvit sagdt. Orden skulle ha torkat mig på läpparne, bara jag sett på honom och om jag också lyckats tvinga dem fram han skulle bara behöft se på mig det var jag själf som stod och ljög... Nu känner jag geras, om man griper sig an i tid. Jag vet hur det skulle aflupit det skulle aldrig ha så där ironiskt, öfverlägset för att jag skulle tro, att mig lugnare, sedan jag sagt er det. Kanske kan alt ran FRU BRUHN (ifrigt). Tror ni? SÖRLING. Ja, direktören har stor kredit... och i värsta fall... FRU BRUHN (med en suck af lättnad). det ni sade mig alt! Jag skall inte glömma det. (Räcker honom handen.) Ni har rätt: ännu är ingenting förloradt. Tack för (bugar sig). Farväl. FRU BRUHN. Reser ni inte med ut? SÖRLING.
Skri/velse, N.o 284. mera Lmdskamereraren i Wermland, Kammar-Rätts-Rådet G. Lindbergs hos E. K. M. i underdånighet framställde och till Rikets Ständers Stats-Ulskott vid sistlidne Riksdag i Nåder remitterade ansökning att af Gunst och Nåd vinna eftergift af den, genom E. K. M:s Utslag den 14 Maj 1834, honom ålagde betalningsskyldighet för en summa, stor 8,564 R:dr 5 sk., utgörande en del af den balance, numera aflidne Kronofogden i Halmstads Fögderi J. H. Hoflingj under utöfningen af nämnde befattning, sig åsamkat, Rikets Ständer, uti underdånig skifvelse af den 30 April 1835, bifallit, att Kammar-Rälts-Rådet Lindberg, emot det att han inom fyra år, räknadt från och med sistnämnde år 1835, erlade hälften af den honom ådömde summan, med en fjerdedel af beloppet hvarje år, blefve från vidare kraf eller ersättningsanspråk derutinnan befriad; så har bemälde Kammar-Rälls-Råd, på anförde skäl, hos E. K. M. i underdånighet anhållit, det E. I\. M. täcktes till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition derom, att Lindberg måtte frikallas från betalningsskyldigheten jemväl af andra hälften af ifrågavarande balance och i följd deraf förklaras berättigad återbekomma det belopp, hvartill de hos sökanden utmätte tillgångar i lös och fast egendom för godtgörande af nämnde uppbördsbrist, A redan verkställd utmätnings-auclion blifvit försålde. Af denna underdåniga ansökning, hvilken, genom
Majit skulle inskränkas till anhållan, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder låta, genom tillförlitlig och kunnig person, anställa ny undersökning, till utrönande så väl af vattenledningens utförbarhet, som ock den dertill erforderliga kostnad, äfvensom höra Carlskrona stads invånare, i afseende å det bidrag, sorn, för vattenledningens framtida underhåll, kan af staden påräknas. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragningen af så väl Stats-Utskottets Utlåtande N:o Prot. TJldr. d. 20 Mars 2ly N:o 354, angående anslag å extra Stats-regleringen, som samma Utskotts Utlåtande N:j 435, i anledning af erhållna ålerremisser å förstnämnde Utlåtande, hvarvid Ståndet stannade i följande beslut: Litt. C. 16:o Utskottets i Utlåtandet N:o 354 gjorda och i N:o 435, vidhållna afstyrkande af anslag till Barkens och Siljans canaler godkändes. Bjviljade Ståndet det anslag af 50,000 Rj lr hvilket Utskottet tillstyrkt till fullbordande af Gråda Canal, äfvensom Ståndet godkände så väl de vid anslaget fästade vilkor, som ock alt Rikets Ständer hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om anställande undersökning af de olägenheter, som ålskillige invånare förment skulle af Canal-anläggningen uppkomma. 17:o Hvad Utskottet i denna del tillstyrkt och vidhållit, godkändes. 18:o och 19:o biföllos. 20:o Med ogillande af hvad Utskottet i denna del tillstyrkt, beslöt Ståndet anslå 20,000 R:dr B:eo att till Kongl. Majrts disposition ställas, för alt användas till ytterligare undersökningar och upprättande af koslnads-förslag för den uppgifna Canal-ledningen mellan Hjelmaren och Wenern. Föredragningen fortsätles i det för eftermiddagen utsatta Plenum. S. D.
Skrifvelse N:o 40. 25 digheten att Kronans egande-rält lill bruket försvunnit ej kunde minska, utan snarare öka Kronans befogenhet, om den annars kunde anses förefinnas, att återtaga skogarne och tjenstbarheterna, helst del, varit för underhållande och drifvande af Kronans, men icke af enskild persons verk, som desamma blifvit upplåtna. Alt likväl sjelfva grufvorna tillhöra Kronan, äfvensom alt det varit privilegiiinnehafvarens pligt att till dem bevara Kronans rätt, synes Kollegierna icke vara tvifvelaktigt. Emellertid kumle grufvorna utgå eller blifva alltför besvärliga alt bryta och andra omständigheter äfven inträda, af hvilka svafvel-tillverkningens upphörande blelve en följd. Om vid sådant förhållande bruket skulle till Kronan återfalla eller icke, anse Kollegierna af nyssnämnde orsak vara likgiltigt; men otvifvelaktig! komme så väl tjenstbarheterna sorn allmänningarne alt utan ersättning till Kronan återgå, hvarjemte Kronans räll inträdde all till sig lösa de genom Drottning Christinas bref af den 51 Januari 1654 försålda ”gods”, emot den derför erlagda iösepenningens restitution, på sätt i nämnde bref blifvit förbehållet, och vid dessa förhållanden anse Kollegierna, lika med Kommilterade, att om ock icke en ovilkorlig ogande-rätt till bruket och grufvorna, likväl bortfallandet af det äfvenlvrliga i bruksegarens nu innehalvande besittningsrätt till de öfriga förmånerna för honom icke bör sakna värde. Då Kollegierna uti sill underdånigt utlåtande af den II November 1843, med anmälan, alt under åren 1833, 1855.
Jag vill uppriktigt tillkännagifva, hvarföre jag önskar, att discussionen må qvarstå. Jag kan nemi. icke gilla, att Hr Gr. o. Landtm:s uraktlåtna förklaring må kunna tjena till lagligt medel för Hr Dalman att få fram en propos., som han en gång frånträdt, derigenom att han begärt en annan. Hr Dalman: Jag kan icke lemna Gr. Horns yttrande utan svar. Jag afstod från min första proposition först sedan en ny propos. redan var gjord, och då önskade jag, att formgrälet kunde utur prot. utgå. Frih. Palmstjerna: Då jag icke kan gilla, att man söker intrassla och vända discussionerna hvart man behagar, kan jag icke afstå från min begäran, att prot. må upptaga hela discussionen. Gr. Frölich: Jag ber att till prot. få förklara, att jag icke vet med livad rätt Frih. Palmstjerna tillåter sig påstå, att någon söker intrassla frågorna. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. H. Ex. yttrade, att sedan den sista propos. om återre, miss blifvit af R. o. Ad. afslagen, återstod nu endast att framställa propos. till bifall eller afslag å betänk. Hr Roos erinrade, att han begärt votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ej förrän nu förnummit, att Hr Roos begärt votering. Gr. Frölich: Jag kan intyga, att Hr Roos verkligen förut begärt votering på återremiss, ehuru jag tillika observerade, att Hr Gr. o. Landtm, dertill ej attenderade. H. Ex. förklarade, att sedan votering i anledning af den sednast framställda propos:n om återremiss blifvit begärd, kunde den ej förvägras. Gr. von Fersen: Jag föreslår, att enkelt nej må utgöra contrapropos. emot återremiss. Hr von Hartmansdorff:
» Jo, därför att svenska folket vill se, hur pappa och mamma se ut, » k o m det från fadern, som iklädd penslar, palett och målarblus, framför den stora duken prof vade en lämplig konstnärsattityd för Iduns och svenska folkets räkning. Att den andra bilden, som framställer den utmärkta konstnärinnan i hennes milieu — hemmet — präglas af en lika varm som fin I D U N 1899. karaktäristik, är till en god del » lillans » förtjänst — » lillan », som af mamma undfägnades med ett äpple och en saga och därför satt så stilla under den svåra seancen, fast gråten ryckte i mungiporna. — Ur detta friska, själfulla hems jordmån har en lika frisk och själfull konst vuxit sedan läDge tillbaka. Hvad först Georg Pauli beträffar, veta vi, hur denne raångfrestande konstnär vid sidan af sina stämningsniättade och charmanta dukar, sådana som » Vid sjukbädden » och » Vision », för att endast nämna ett par af de yppersta, utvecklat sig till en af våra främste mästare i stor dekorativ konst. En del af de målningar, hvilka smycka väggarna i vår nya operas kungafoyer, hafva, som bekant, honom till upphofsman. Vidare har han prydt trappuppgången till Göteborgs nyrestaurerade och tillbyggda museummed präktiga fresker, af hvilka kartongen till » Parnassen » nu återfinnes å Pauli-utställningen. Hans senaste, nyss afslutade dekorativa arbete äro freskerna i Göteborgs nya begrafningskapell. Målningarna i Hotell Rydbergs matsal härröra likaledes från Georg Paulis pensel. Bland hans på utställningen befintliga arbeten finnes en delikat panneau med motiv från seklets förra hälft — en solskimrande och harmonisk komposition, som verkar som ett scherzo ur en af Haydns symfonier. Om fru Hanna Pauli skref en af hennes konstnärskamrater, Carl Larsson, i Idun år 1890 bland annat: » Vår Hanna är målarinna, såsom vi nu för tiden mena det: djup och sund i färgen samt käck i tekniken.
Utaf 1848, 1849 och 1850 årsanslag, 33,333R;dr 16 sk. årligen, för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga ' eller eljest mindre goda vägar » anslaget, 2,666 R:dr 32 sk., för reparationer och bokhyllor samt ytterligare inredningskostnader i några rum af Riksarkivets hus » d:o, 1,000 R:dr, till befrämjande af goda läseböckers författande och utgifvande för allmogen 10,162:24. — » dito dito, 20,000 R:dr, för sanka trakters och sjöars utdikning och aftappning 3,633: 8. 6. » anslaget, 9,333 R:dr 16 sk., för sänkningen af sjön Möckeln inom Kronobergs län 1,555:26. 8. (Utbctaldt i Januari 1858.) » d:o, 75,000 R.dr, för jernvägsanläggning mellan staden Nora och Ervalla 10,000: » d:o, 3,000 R:dr, för slöjd-expositioners befrämjande 2,500: Utaf 1857 års anslag, 100,000 R:dr, för uppförande af fängelser efter cellsystemet (Utbctaldt i Mars 1858.) » anslaget, 87,000 IUdr, för ridoch anspannsm. fl. persedlar åt nya fältartilleriet. 17,000: » 1856 års anslag, 26,666 R:dr 32 sk., för Waxholms fästnings bestyckning 10,000: 1855 och 1856 års d:o, 20,666 R:dr 32 sk. årligen, för bestyckning af strandverket Gustafsborg vid Carlstens fästning 41,333: 16.
På det sättet kan man motse att tid efter annan blifva öfverhopad af en svärm ständigt återkommande motioner uti samma ämne. Då flere talare här sökt bekämpa min i frågan yttrade åsigt, anser jag mig dock böra, såsom ytterligare stöd för densamma, åberopa LotsDirektörens hemställan i ämnet; och får slutligen, uppå de af mig förut anförda skäl, fortfarande yrka att förslaget i dess helhet måtte bifallas. Hr Montgomery, Robert Nils Germund: Uti huf vudsaken råder den lyckliga öfverensstämmelse mellan Sammans. U t sk :t, LotsDirektören och Chefen för SjöförsvarsDepart:t, att gagnet af de utaf motionärerna föreslagna lotsbåtar blifvit af samtlige upräknade myndigheter vitsordat. Det är endast någon skiljaktighet i afs:de på det belopp, som bör f. n. anvisas för nämnde ändamål. Gr. Posse har yttrat att det icke vore skäl att vidtaga halfmesyrer, utan att man bör taga steget fullt ut, genom att bifalla 20 båtars byggande, såsom LotsDirektören föreslagit. Med afs:de härå tillåter jag mig fästa upmärksamheten på det förhållande, att, äfven om man skulle lemna bifall till ifrågav:de 20 båtars byggande, likväl icke steget blifvit fullt uttaget, ty LotsDirektören hemställer, att »till en början 20 af de ifrågaställde större båtarne måtte få anskaffas». Vi finna således att genom bifall till LotsDirektörens hemställan icke allt blifvit gjordt, som ansetts böra ske. Jag för min del tror att, då Utsk:t afstyrkt ett anslag, som Chefen för SjöförsvarsDepart:t ansett sig icke kunna begära, enär bemälde Chef antagit att medel till berörde förslags förverkligande 538 Deu 18 Februari f. m. ej kunde vid detta Riksmöte erhållas, Utsk:t gått, så långt det kunnat och bort, då det tillstyrkt R. St:r att till K. M:s disposition för nästa statsregleringsperiod anvisa ett belopp af 24,000 rdr för anskaffning af 12 st. däckade lotsbåtar.
Majit Rikets Ständers uppmärksamhet å det vigtiga ämnet, hvarvid tvenne hufvudfrågor fordrade att tagas i öfvervägande, nämligen: a) i hvilken mån och på hvad sätt Staten borde befrämja anläggningen af större eller mindre jernvägar, och b) hvilka så beskaffade väganläggningar borde i främsta rummet befordras till verkställighet. — Längden af de till anläggning ifrågasatta tvenne hufvudsakligaste stamlinierna från Stockholm till Göteborg, med afdrag af sträckningen meitan Köping och Hult, och den andra från Stockholm till Malmö, om denna skulle utföras med den utsträckning som Generalmajor Akrell i sitt utkast alternativt förutsatt, beräknades utgöra, så vidt det utan föregående topografiska undersökningar kunde bestämmas, sammanräknadt ungefär 105 mil, och om dertill lades dels fortsättning af den vestra stambanan från lämplig punkt å Köping-Hult-linien till Norska gränsen, och dels en hufvudbana från Stockholm till Gefle, uppginge längden af alla stambanor till ungefär 142 mil, hvilka samtliga banor, hvaraf den förnämsta och till utförande angelägnaste naturligen vore den,' som afsåge förbindelsen emellan Stockholm och Göteborg, antogos, med afdrag för den del af sistnämda bana, sorn redan vore under byggnad, erfordra ett totalbelopp af ungefär 47,333,333 Ridr 16 sk. Banko. Efter beräkning af erforderlig procent för ränta och amortering å det ursprungliga kapitalet, hvarvid ännu en gång afdrag göres för sträckningen mellan Köping och Hult, och sedan kostnaden för verkställandet af noggranna till större jernvägars utförande erforderliga topografiska undersökningar m. m. uppgifvits, föreslås, såsom följd af de sålunda utvecklade förhållandena, och för den pröfning Och medverkan som på Rikets Ständer ankomme, att, på sätt orden lyda, ”såsom grundsats antages, att hädanefter icke några jernvägsstamlinier i Sverge må anläggas och utföras annorlunda än medelst statens omedelbara försorg och på dess bekostnad;” — hvarefter, och sedan Kongl. Majit yttrat sig om sättet att bereda tillgångar för jernvägsanläggningarna m. m., Kongl.
N:o k.) S. A. K. Rikets Ständer 11 härigenom underdånigst anmäla sitt fattade beslut, att sådana af nuvarande riksdag föranledda utgifter, som, i anseende till deras föremål eller beskallenhet och i likhet med hvad under Rikets Ständers sednaste sammanvaro egt runi, dels redan blifvit, dels framdeles under riksdagens lopp varda af E. K. M:t i nåder godkända och å E. K. M:s och Rikets Stats-kontor anvisade, skola, efter erhållna reqvisitioner och anställd granskning af derför aflemnade verifikations-handlingar, sistnämnda Embetsverk af Riksgälds-kontoret godtgöras. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 15 Januari 1851. Bih. till R. St;s Prat. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 1 2 ExpeditionsVt sko t tets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 2. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 8 Jan. 1851. Preste-Ståndet den 8 — -— Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 15 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående medels anvisande lill Topografiska korpsens arbeten innevarande år. (Stats-Utsk. Ull. N:o 9.) S. A. K. Jemte tillkännagifvande, Wand annat, att det af Rikets Ständer vid sist hållna Riksdag till utgörande under arén 1848, 1849 och 1850, med j årligen anvisade extra anslag under 4:de hufvudtitcln Lill Topografiska korpsens arbeten 36.000