Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stadsjord må pann» rymden kunna Utan inskränkning begagnas, likasom på JLandet, oansedt pannan derigenom skulle öfverstiga g o kannor» ^ t . ’ o i :t B a 2 Ars Branvins-Förordning indelar hem-’ Jnartsvärdet i trennc Glassér och bestämmer ett visst kannrum för ett utsatt hernrnansvärde; men för att förekomna de då oundvikliga följderna af redskapens förändring , medgifver 4 Momentet 1. §. en utvidgning för hemman al lägre värde till högsta tillåtna kannrummet inom samma Glass,: emot en viss förhöjning i afgiften. Härigenom har den afvikelse från principen uppkommit, att ett hemman af 5000 H:d värde, hvars brännings-' behof kanske är 6 gånger större, än ett af 500 E:d värde, ej äger rätt till större pannrymd, än som för det förstnämnde är medgifvet. Att nu reducera rättigheten till ett blott begagnande efter hemmansvärdet, har samma skäl emot sig, sorn förra gången. Enda sättet att bereda någon likhet torde derföre vara, att, med bibehållande af Classindelningen, medgifva rättighet för de högre hemmansvärden inom classen att kunna efter ■Sgarnes behag uppflyttas till ett bestämdt kannrum i nästa Glass. Skälet för Classérnes bibehållande är endast, att derigenom hafva det gifna maximum för de lägre hemmansvärden, som nu äro berättigade till förhöjning. Man torde böra bibehålla beräkningen i första Classen i likhet med Den 8 Juni. med 1812 ars Förordning, men att sedermera aooo E:d värde alltid svarar emot 5 kannor, hur högt det derefter stiger. Detta är det mest naturliga, mest lika för alla, och saknar den småaktighet, hvaraf beräkningen af 3:dje classen i sista Förordningen bär stämpel.
Hvarje motion, som åsyftar stiftande, ändring, förklaring eller upphof vande af allmän Civil-, Criminaleller Kyrkolag, med hvad dertill hörer, eller af förordningar och stadgar, som rikets allmänna hushållning, inrättningar och förvaltning röra, skall, för att kunna under åtgärd komma, innefatta såväl bestämd ordalydelse af det eller de stadganden, motionären föreslå vill, som ock redogörelse för de grunder och skäl, på hvilka han sitt förslag stödjer. Undantag ege rum i de fall, då motionären endast afser underdånig anhållan hos Konungen om framställning af något förslag till lag eller förordning. 2:o I en skrift angelägenheter beträffar. Skulle, genom antagande af Kongl. Maj:ts afgifna nådiga förslag till ny Riksdegsordning, m. m., hvarom Utskottets memorial N:o 12 handlar, dessa nu motiverade förslag blifva afgjorda, kommer, i följd deraf, detta memorial att förfalla. Stockholm den 15 Juni 1848. 12 Konslitutions-Utskotlels Memorial, N:o IS. Reservation: af Andreas Bengtsson från Jönköpings län: »Emot det beslut Utskottet fattat om ett nytt tillägg i 51 § R. O. får jag mig reservera, på den grund, att om ett dylikt grundlags-stadgande skulle komma att förefinnas, det skulle leda derhän att nästan ingen motion, ehuru tydlig och motiverad, skulle kunna upptagas till pröfning eller behandling på de skäl, alt den icke vore motiverad eller innehöll en så fullständig lagtext, som erfordrades; och således kunde många ekonomiska, äfvensom till allmänna inrättningar hörande, förbättringar undanhållas af den eller de stationära, som inga förändringar önskade, eller af dem sjelfva hade egna fördelar att bevaka i dylika frågor. Jag anser derföre, alldenstund all Grundlag skall tolkas efter dess ordalydelse, att denna tolkning skulle blifva den farligaste för ulöfningen af den fria riksdagsmannaoch motionsrätten, som någonsin kunde i vår Grundlag inflyta, samt afstyrker således (ehuru kanske väl menande för tidsbesparing) detta förslags antagande». Herr borgmästaren Thorn reserverade sig mot den i 1 mom. 49 § R. O. föreslagna förändring.
Det är en känd sats, att »det hus, som skall byggas efter hvar mans rå’, der kommer aldrig tak uppå.» Förslag till ordnande af Riddarhusets gårdsplan hafva visserligen icke saknats, men Utsk:t har funnit lämpligt att söka komma ifrån hela frågan genom att föreslå ett totalt nedrifvande af de på gårdsplanen befintliga byggnader och dessas ersättande, icke med nya sådana, utan med en parkanläggning. Detta förslag må nu anses ganska förmånligt för Stockholms stad, som derigenom beredes tillfälle att för snart sagdt ingenting tillhandla sig en för staden sannolikt behöflig del af Riddarhusets tomt, men så mycket mindre fördelaktigt är det för Riddarhuset, hvars kassa derigenom tillskyndas en förlust af kanske 100,000 rdr. Riddarh.-Direktionen har efter moget bepröfvande afgifvit ett utlåtande, deri Direktionen förklarat sig gilla den af Slottsarkitekten Söderlund uppgjorda byggnadsplan. Denna plan erbjuder, bland annat, fördelame deraf, att lämplig bostad beredes åt Riddarh.-vaktmästaren och att eldstaden fortfarande icke behöfver inrymmas i sjelfva Riddarhuset. Dessutom skulle en betydlig hyresinkomst kunna påräknas, och för min del har jag trott, att, derest i en framtid Ridarhusets tillgångar medgåfve att icke upptaga denna inkomst, bostadslägenheterna skulle kunna användas såsom ett slags stipendier åt behöfvande adliga ynglingar. Nu har lagt ett förslag, enligt hvilket värmeapj>araten skulle inflyttas i Riddarhusets källare, der också vedförrådet och hushållskällare skulle inrymmas, hvarjemte Utsk:t velat förstöra den vackra klubblokalen, för att i dess s. k. inre rum bereda bostad åt Riddarh.-vaktmästaren. Det fattades bara, att Utsk:t föreslagit, att de der för närv:de befintliga Landtmarskalksporträtterna skulle säljas eller på annat sätt förskingras! Utsk:ts förslag torde i och för sig vara så beskaffadt, att det icke bör kunna af R. o! Ad. antagas, men härtill kommer, att genom eldstadens förläggande inom Riddarhuset eldfara lätteligen kan uppkomma, helst vester om förstugan icke finnes någon brandbotten.
N:o 62, i ani. af ett utaf Possessionaten N. Kemner gjordt ackordsanbud. Föredrogs och lades till handlingarne Banko-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Mern. N:o 63, med anmälan ang:de en verkställd omröstning. Föredrogs och bifölls Banko-Utsk:ts d. 7 dennes bordlagde Mern. N:o 64, med ani. af Riks-Ståndens beslut öfver Betänkit N:o 36, ang:de uppställningen af 5:te och öde aldelningarne i Banko-reglementets 6:te artikel. Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskds d. 7 dennes bordlagde Mern. N:o 131. ang:de verkställd omröstning i ani. af de hos Riks-Stånden lättade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Retänkm N:ris 55 och 124, rörande väckt förslag om upphäfvande af hittills gällande reglemente för vården af sockenmagasiner, samt öfverlemnande åt kommunal-styrelserna att öfver samma magasiner förfoga. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande RiddarhusUtsk:ts den 7 dennes på bordet lagde Mern. N:o 10, ang:de förändrad redaktion af 7:de §:n i Riddarh.-Direktionens Instruktion. Usta och 2:dra punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. Frih. Cederström, Claes Henrik: Inom Ctsk:t har man förbisett att tillämpningen af ifrågav:de stadgande först kan ega rum från och med den 1 Januari 1865. Då nu likväl med granskningen af lånekontorens räkenskaper måste tillgå på förut brukligt sätt till slutet af år 1864, får jag anhålla att R. o. Ad. tille bifalla punkten på det sätt, att denna förändring i Riddarh.-Direktionens Instruktion icke trädde i verket förrän år 1865.
Naturligtvis begagnade sig också lägenhetsinnehafvaren af sin optionsrätt och öfvertag arrendet. Ett ytterligare skäl att afskaffa stadgandet om^bestämmande af maximum, hemtar jag dessutom deruti, att författningarne rörande utarendering af Statens militieboställen icke innehålla någon föreskrift i berörda hänseende och synes mig att hvad som gäller i ena fallet äfven bör gälla i det andra. Jag vågar således vördsammast föreslå, att de i ofvanberörde Kongl. Kungörelser meddelade^förcskrifter'om bestämmande af maximibelopp för arrenden af kronans egendomar måtte upphäfvas, och i stället stadgas, att arrendet af samma egendom bör å offentlig auktion utbjudas och det dervid skeende högsta anbud antagas, med skyldighet för dem, som stadnar för högsta anbudet, att ställa Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 237 vederhäftig borgen för arrendet under de första tio åren, äfvensom någon optionsrätt icke må ifrågakomma i annat fall, än emot öfvertagande af det sålunda gjorda högsta anbudet. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott, anhålles. Stockholm den 14 November 1865. Ola Lasson, från Christianstads län. Af Ola Lasson från Christianstads län, om anslag för skogsplantering å fly g sands fälten i riket. Att under sednast förflutna riksmöten Rikets Ständer egnat en synnerlig omtanka åt befordrande af landets framåtskridande i mångahanda rigtningar, och att modernäringarne härigenom betydligt utvecklat sig, lärer väl svårligen af någon kunna förnekas, likasom det å andra sidan äfven torde få medgifvas, att i det, utvecklingstillstånd, hvaruti vårt land i materielt hänseende för närvarande befinner sig, mycket ännu återstår att uträtta för att bringa våra näringar till den höjd af blomstring och välstånd, som de redan uppnått i åtskilliga andra länder i Europa.
Då Hr Landtm, före voteringens företagande behagade förklara, alt den propos. skulle framställas, som Hr Landtm, nu gjort, och förmodligen flere af R. o. Ad:s ledamöter, vi äro icke mångå närvar, a {läggnät sig, i förhoppning eller i öfvertygelse att ingen annan propos. skulle ske; så , ehuru jag är af samma tanke sorn min vän Hr Lagerheim, önskade jag likväl, alt lian ville afstå från den propos. hab begärt, just till undvikande af den möjliga förklaringen man kunde vilja göra deröfver , alt så här straxt efter voteringen begära en propos. på ett tillägg, som visserligen förut var hegardt , men som man dock icke förmodat skulle komma i fråga. Jag anhåller alt han måtte afstå fran sitt yrkande, för att icke gifva lastarenom runi. Hr af Uhr, Gustaf, anmälte, att han varit en af dem, sorn yrkat den vägrade propositionen. Hr Lagerheim: Ingalunda af minsta tvifvel om utgången vid en votering om det lilla tillägg jag föreslagit, änskönt R. o. Ad. nu icke mera är mangrannt samladt, och ehuru jag är fullt öfvertygad alt pluraliteten just skulle önska detta ord, för att tillkännagifva sitt ogillande af en skrif - D c n 18 IN o v e ni b c r f. in. veise, sora varit of den art, att Ur Landtm, icke ansåg sig derå kunna framställa propos. till bifall, och som var ämnad till en opinionsyttring, der således äfven en Ståndets opinionsyttring varit pi sitt rätta ställe, vill jag, oaktadt allt detta, af ömtålighet för hvad sora möjligen kunde sägas med afseende derå, aLt nu så högst få af Ståndets ledamöter äro närvar., icke vara stridig i denna fråga, utan blott till prot. reservera mig, icke emot afslaget, ty det gillar jag fullkomligt, utan endast deremot, alt dervid icke blifvit tillagdt ett ogillande såsom en opinionsyttring. Hr Munck af Rosenschöld, Kils Ru dalpil:
BetänkandeN:o aS. att"elon, staden Borgholm på Öland underlydande jord, vöre af sann ga värde, att den vid nyligen förrättad skattläggning, som på Kammar-Coltegii pröfning lärer bero, icke kunnat i hemmantal sättas, hvarföre ock någon rotering hittills icke varit Borgholms stad åsatt, eller kunde åsältas. Beträffande-, de i åtskillige af Rikets Län befintlige köpingar, hade ds förvaltande Verken inhemlat följande upplysningar, nemligen^ för Calmare Län r alt Gamleby och '[.Bjurviks köpingar sirö uti Vesterviks stadsroteriug inbegripne, sä val för jord och tomter, sorn för borgerlig rörelse; - alt Almviks, Valdemar sviks, Figeholms, Påskalaviks, Pataholms, Döderhult sviks och Bergqvara köpingar, såsom anlagcle på enskiide, redan roterade hemmans egor, icke kunna komma i fråga, att för deras dnnehafvande jord vidare Båtsmanshåll vidkännas; men deremot för hus och tomter samt .borgerlig rörelse äro underkastade deltagande idetta besvär, gemensamt med den stad, hvarunder de lyda; i hvilket sistnämnde förhållande Mörbylånga, af stad oberoende köping på Öland, hvilken ej hade annan jord sig. tillagd, än som till hus, tomter och gator blifvit indelad, jemväl endast borde roteras; att Mönsterås köping innehafver, dels redan roterade, dels ännu oroterade egor, hvilka senare vid 1811 års roterings-förrättning blifvit uppskattade till 2 i/xG mantal;. för Södermanlands
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 37, angående utgiftcrne under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel. (U. A.) Uti detta Utlåtande hafva Utskottets yttranden i usta punkten litt. <0—^0 blifvit af samtlige Riksstånden godkände. 8 Stats-Utskoltets Utlåtande, N;0 7/. Litt. k), angående ifrågasatt löne-föi höjning för Garnizons-predikanten vid Dalarö skans, har föranledt lill återremiss af Presleståndet, men enär Utlåtandet i denna del blifvit af de öfrige trenne Riksstånden godkändt, har Utskottet, med stöd af 75 §. Riksdags-Ordningen, funnit återremisseu icke kunna till någon åtgärd föranleda. Litt. I) och m) äro af samtlige Riksstånden bifallne. Litt n), angående In validhus-fondens hemmansräntor, har blifvit af Ridderskapet och Adeln återremitterad, men då Utskottets förslag blifvit af de öfrige trenne Riksstånden bifallet, har Utskottet således, enligt nyss åberopade §. af Riksdags-Ordningen, funnit återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Andra punkten litt. a) usta moni., angående tillstyrkte ersättningar till Dal-regementet och Jemtlands Fältjägare-regemente, har af Bondeståndet ålerremitterals, men af de öfrige Riksstånden bifallits, hvadan återremissen, af nyss anförde skäl, ej kan lill någon åtgärd föranleda. Andra mom. är af samtlige Riksstånden bifallet.
Då CapitationsBeviIlningen utgår efter samma grund, som Mantalspenningarnu , och betydlig lättnad i redogörelse-arbetet skulle vinnas, om denna Bevillnings-afgift finge directe till Statsverket ingå och redovisas med samma Debiteringsoch Afkortnings-Längder, som Mantalspenningarna; så föreslår Kongl. Maj:t till Rikets Ständer, att Capitations-afgiften, till det belopp och efter de grunder Rikets Ständer vid hvarje Riksdag bestämma, må hädanefter upptagas ibland Statsverkets Extra-ordinarie eller Bevillnings-inkomster, med en motsvarande minskning af det årliga bidrag, som genom Allmänna Bevillningen till Statsverkets utgifter lemnäs. Enligt den af Kongl. Maj:t framställda beräkning af Utgifls-Trtlarna, utgjorde Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.o 2* i35 sammanlagda summan af Statsverkets årliga utgifter 8,8;9,7oo: då derifrån drages beloppet af Statsverkets ordinarie och extraordinarie inkomster, beräknadt 7,171,470: så uppkommer en brist af ,-08,230: som genom serskild allmän Bevillning bör lyllas. Anslaget af allmänna Bevillningen lill fyllnad i Statsverkets årliga utgifter bestämdes vid 1823 års Statsreglering till i,653,5oo B:dr; således fordrar den af Kongl. Majrt nu uppgifna Stats-reglering 54<73o R:dr större bidrag utaf allmänna Bevillningen; hvilket dock, i följd af det årliga öfverskott, som Bevillningen efter i8a3 års Bevillnings-Förordning lemnat. kan utgå utan förhöjning af någon i samma Förordning bestämd afgift: och härvid bör för öfrigt anmärkas, att Rikets Ständer vid sista Riksdag, till förstärkning af Tredje och Tionde Hufvud-Titlarnas anslag, beviljade tillsammans 233,333 R:dr 16 sk., alt årligen utgå på öfverskolten å Statsverkets inkomster, utan att denna summa upptogs i Riks-stalen, hvarken såsom inkomst eller utgift, i följd hvaraf och då de nu för nämnda hufvud-Titlar löreslag - 136 Kongl. Maj.ts Nådiga Vropos.
ST. 5! ^ 0<5 05 “ 2 8 cg 5? 2 03 s» A. •"*» 5 <5 O ro ”3 tro ro 2. r inom anden amlia.) s 5’ qq N:o N:o /ickords-anbud, angående ett af Handlanden C. A. Wahlberg gjordt . , — 6 » angående ett af f. d. Faktoren och Handlanden C. G. Schöldström gjordt — 6 » angående ett af Advokatfiskal G. Hörstadius gjordt — 6 » angående ett af Häradshöfdingen Th. Berger och Grosshandelsbolaget Sv. Renström et komp. o-iordt 6 »JUIUU » angående ett af Grosshandlaren E. Röhss gjordt — 6 » angående ett af förre Bruksegaren H. Dillner gjordt — 6 » angående ett af Apothekaren C. P. Lindmans hustru gjordt. — 6 » angående ett af f. Bryggaren N. Boberg och f. Kryddkramhandlaren J. C. Nording gjordt — C » angående ett af Possessionaten N. Kemner gjordt — 6 Adjunkt, som befordras till Lektor, angående dess iönetur, se Lektor. Adjunktsbefattningar vid Elementar-läroverken, om anslag till nya 1 4 Afkortning af kronoutskylder, se Mantalspenningar Aflöning för Riks-Ståndens och Utskottens betjening, angående förskott å , — 4 » om slutliga bestämmandet af . — 4 Register öfv. Bih. t. R. St . Pre >*. 1862—186c elier Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5 en CLj aa cn? oo W ro C ctN:0 Sid. Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. Voterings-resultat Afskrifning, af lånekontorets i Göteborg återstående fordringar hos f. Ombudsmannen W. M. Stenberg » af åtskilliga vid lånekontoret i Göteborg upptagne diskontlån » af tvänne vid lånekontoret i Malmö upptagne diskontlån.
Sedan Hr Frih. o. Landtm, framställt propos. om det villkorliga antagandet af benämningen sockennämnd, som bör föregå det beslut, hvaröfver R. o. Ad. sig yttrat; så anhåller jag, att §:n måtte föredragas momentvis, ty på i mom:s antagande beror det, huru det 2 mom. kommer att slyliseras. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 3 §:n af Utsk:ns förslag. Ropades nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att i alla händelser orden ”eller dess ordförande” borde utgå utur i momentet. Ropades ja. Hr Land tm. hemställde, om R. o. Ad. ansåg att frågan om sockennämnder borde uppskjutas till ett annat tillfälle. Ropades nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade fatta sitt beslut öfver 3 §:n, under förbehåll alt sedan få bestämma sig i afseende på den benämning, som borde i §:n inflyta, såsom motsvarande sockennämnd. Ropades nej. Frih. Cederström: Frågan huruvida benämningen sockennämnd skall bibehållas eller ordet kyrkoråd i stället införas, måste endast reservationsvis kunna bestämmas. För öfrigt är frågan blott huruvida denna municipalinrättning, den må nu komma att kallas sockennämnd eller kyrkoråd, skall i i mom. af §:n äga rätt att erhålla sockenstämma, eller om denna rättighet skall uteslutas i förstamom. för att nedflyttas till det andra. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att meningarne tycktes Den 6 Mart. i5i vara temmeligen öfverensstämmande i alla andra afseenden utom i fråga om sockennämndcns lätt att få sockenstämma kallad. Det redigaste oell bästa sättet att komma till slut vöre således, om R. o. Ad. behagade fatta sitt beslut i alla öfriga afseenden, så väl ronde i som 2 inom., hvarefter man linge bestämma, huruvida sockennämnden borde förblifva i första mom. eller, såsom Frih. Cederström yrkat, införas i det andra, eller huruvida Hr Lagergrens förslag borde antagas. Hr von Hohenhausen:
Med någon regel för lagtolkning lärer det väl icke öfverensstämma, att vid stiftandet af en lag, hvilken betraktar sig sjelf såsom fullständig och icke hänvisar tili andra, meningen skulle varit att lemna fritt fält åt utvidgande af denna lags undantag; och när densamma derjemte innehåller, att allt, hvad förut funnits i ämnet stadgadt, skall till kraft och verkan upphöra; må väl icke lagtolkaren antaga, att stadganden, som förut gällt, skola fortfara att gälla derföre, att de möjligen funnits i andra lagar, hvilkas öfriga innehåll ännu gäller. Men om dessa reglor icke vöre i sig sjelfva tillräckliga och otvifvelaktiga; så kunde de i förevarande ämne understödjas och förklaras genom eftersinnande af det ögonmärke, hvarpå lagstiftarens blick varit fästad, och på de samhällsförhållanden, af hvilka det måste bero, huru mycket eller litet af de afsigter kan vinnas, för hvilka lagen erhållit sin tillvarelse. Har lagstiftaren vid utfärdandet af vår tryckfrihetsförordning haft i sinnet att icke låta densamma gälla för dem, som stå under subordination i tjenst, så vidt deras förmän kunde af tryckfrihetens bruk finna sig förnärmade; har han stillatigande derifrån uteslutit presterskapet, i hvad Gudaläran beträffade; och har han fordrat en sjelfskrifven tystnad al alla dem, som för hvarje orsak lagligen förlorat sin personliga frihet; då är den högt förkunnade rättigheten, att utan några af den offentliga makten i förväg lagda hinder utgifva skrifter i tryck, underkastad inskränkningar af sådan vidd och betydenhet, att hvad som återstår tyckes vara af en alltför tvetydig öfvervigt. För ändamålet af tankens fria verksamhet, för upplysningens frihet och sjelfva dess förvillelsers hämmande är det icke mindre angeläget, att lagen påbjuder, det ingen må för tryckfrihets missbruk kunna ansvar.a annorlunda, än inför allmän lag, och således tryckfriheten ej kunna någon efter speciella stadganden betagas, än att friheten finnes utsträckt till allt hvad som är eller kan blifva föremål för mensklig kunskap.
Diverse. Axel har nyss varit här. Stora karlen föll mig om halsen och gret, så lycklig var han. Jag tror nästan att jag föll honom om halsen och gret, jag med. Vi får vår i familjen till nästa höst, en så länge efterlängtad vår! Jag sprang naturligtvis genast ned till barnet, som såg så ljuf och lycklig ut, nästan som en vår själf! Ruffen är så grufligt ointressangt vid sådana här tillfällen. Han bara säger: »hm, hm» och ser schenerad ut. Också skyndade jag till Ada först för att riktigt få värma mig i hennes glädje. Och glada var vi, ända till dess kronofogden kom och sa, »att han lyckönskade värkligen. » Det svalkade af mig så, att jag genast begaf mig af hem. Jag kan inte med, när folk låter förstå, att ett barnlöst äktenskap är en skam och inte en sorg. »Naturligtvis, liten», sa jag nyss åt Beda, »kommer mormor att stå för hela utstyrseln åt lilla prinsen eller prinsessan.» Jag trodde hon skulle bli så glad, men det var märkvärdigt så matt hon tackade! Kanske hon tror det inte ska bli fint nog? Men det ska det! Senare: I går hade jag med mig till Beda ett det mest förtjusande ljusblå stycke siden till vaggtäcke, öfverklädt med en enda gipyrspets — d. v. s. det ska bli öfverklädt, fast spetsen inte är färdig än — och så den första lilla skjortan, sydd af batist, fint som silke. Nu måtte hon väl bli glad, tänkte jag. I stället började hon att stormgråta och rusade på dörren! Förstå sig på det där den som kan!! Senare: En sådan uppskakande scen!! Ada har varit här, alldeles förgråten. Hennes man och hon har haft sin första stora strid — och om hvad? Jo, om lilla Gus byxor! Kronofogden säger, att efter som Gus fyllt två år så ska han börja med byxor, och Ada vill inte. »Det är ju en riktig grymhet», snyftade hon. »Får han bara byxor på sig, så växer han alldeles ifrån mig, och jag har ju fått haft honom så litet.
br. sommaren [2694] _ &gt; Germania d:o HELSINGBORG. 2, 5° i:a Mansrockar hemstickade 600 » o 30 » finaste LUDVIG realiseras: 1,000 st. Extra fina 2,25 hemstickade FlickK l ä d n i n g a r 3 — 6 år 3,50 Profver endast d ä 20 ö r e b i f o g a s. A. Villiamsson, Stockholm. Den sköna gåstiden slår för dörren. Gif en ung husmor, som fått en riklig maldyrkare till man, goda beskrifningar pä, huru gåsen delikatast tillredes, huru svartsoppan anrättas och dylikt, som står i sammanhang med gåskulten. ^TRegnkappor] Skulle cj någon af Iduns läsarinnor vilja » uppfylla ett af mänga kandt behof » cenom alt offentliggöra en kurs s. k. matematisk mått-lagning och klädsömnad ?- — Sådana kurser kunna prakfi-kt fä genomgås i Stockholm och annorstädes och hafva bevisat sig förträffliga och användbara; men för de många, hvilka äro bosotta i landsorten, och för hvilka ett upphäll i Stockholm endast for delta ändamål skulle ställa sig alltför dyrbart, skulle en dylik, teoretisk knrs, klart och lättfattligt framställd, vara ytterst välkommen. Tacksam koncentrerade, lättlästa preparerad medels en särskild vetenskaplig metod, som garanterar fullkomlig upplösning och utvecklar cacaons finaste arom. prenumerant Hufvuddepot för Sverige: Frågor. H u r u m y c k e t läses i l:sta, 2:dra, o:dje och 4: d e klasserna af en elementarskola för flickor? P e r c y F. L u c k &amp; C:is N:R N:R 7 4 9. Ele. Den bör icke vara synnerligen stor. Jenny. Åidyl. Atma. Martha. Svar emotses m e d största tacksamhet af G. Iduns vänliga läsarinnor, råden en elementarlärarinna m e d 700 k r. IÄ % %i. Svar. Katinka. Katinka.