Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den io dennes under N:o i4 aflåtne, samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet legde Memorial, med öfverlemnande af uppgift på de af Riksens Ständer vid denna Riksdag godkände förslag till Grundlags-ändringar; beslöt Ridderskapet och Adeln Öfverlemna samma Memorial till ExpeditionsUtskottet, med anmodan, att i afseende på Kongl. Majrts Nådiga sanclion å berörde förslag till Grundlags-ändringar, uppsätta underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets den 3 dennes under N:o i45 afgifne, samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om lindring i Inqvarterings-besväret för Städerne i allmänhet, samt I jaen l5 Maji e. m' 55g -i * särskildt för Götheborg, Malmö, Warberg och Wadstena. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning ej mindre af StatsUtskottets den 12 sistlidne Mars under N:o 4i afgifne, samt den >9.1 samma månad eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtande, i anledning af den Berättelse Riksens Stånders Revisorer år 1822 aflemnat öfver StatsYerkets förvaltning och råkenskaper åren 1819 och 1820, ån ock af Utskottets den 3 dennes under i45 meddeldte, samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande Öfver de hos Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet vid Utskottets förstnämnde yttrande gjorde anmärk* ningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde tvånne Utlåtanden till alla delar gilla. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 12 dennes eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtanden: Fran StatsUtskottet: den 9 dennes: N:o i46. Angående större frihet i Jerntillverkning och försäljning.
december erhåller sig — Med vispningen fortsätter man, tills., [1654] utan besvär och kostnad, en massan kallnat igen. Då tillblandas 187 innehållande gram torrt fint mjöl, och med tratt eller af hvilsprits sättas två och två droppar bredken plansch är vid hvarandra (på hvitt papper), hvilka flyta i hvarandra och sedan bilda s. k. Prenumerera anskosulor. Man kan .beströ dem med patenterade tingen på som sänflorsiktadt socker. Ugnen får ej vara des med mo / v / oraposterna, eller på för varm, utan så att de långsamt grädsom afgår med das ljusgula. De måste lösas från papDen förra är och peret, medan plåten står kvar på en men priset för är varm häll, ty de svalna fort och fastlika för hvilkendera upplagan som tana då v i l papperet. ges, eller Bästa jäsningsmedel vid finbakning. 3 ägghvitor viTillhandahålles i burkar ä 1: 25 &amp; 75 öre spas till hårdt skum, 250 gr. vaniljhos hvarje välsorterad specerist i Skandiblandadt socker röres en kvart därmed ett orimligt billigt pris för navien samt i parti vid och ställes ut i kölden några timmar; och de 25 nummer, som därefter blandas så småningom 125 gr. utkomma under december. 13025] fint hvetemjöl (gärna hälften potatispä prof' mjöl), och karamellstora plättar sättas [3090] (G. 26215) med tesked på en väl smord plåt. Först låter man dem torka 3 timmar på ett varmt ställe, därpå gräddas de af bomullstyg 4: 50, af kattun 5 kr., af röd diagonal 5: 50 och af röd blommig hastigt i en het stekugn. dannast 7 kr., Hvita pikésängtäcken 2: Fin kooch lättskött aflär — ekiperings— 5 kr., stora, fyrkantiga, hvita fasonerade borddukar (vaxduk) 3: 5 0, stora, | kg.
Han har trott att vi, medlemmar af den gemensamma Germaniska stammen, kunna hafva lika mycken sympati för den Tyska som för den Danska grenen, och han har ansett att den strid, som nu pågår, icke är af beskaffenhet, att påkalla Svenska och Norrska folkens deltagande till eget sjelfförsvar. Jag har i 4 år vistats i Preussen och bär den största aktning för Tyska folkets vetenskapliga förljenster och för den redbarhet som i allmänhet utmärker detsamma; och denna aktning, likasom många personliga kära minnen, skall alltid hos mig komma att fortfara. Men ehuru kärl Tyskland och Preussen än äro för mig, är dock Sverige ännu kärare och jag måste bestrida den satsen, att fäderneslandets framtida välfärd här icke kan komma i fråga. Just genom det krig, som nu pågår, hafva Tyskarna visat alt de alldeles icke erkänt slamförvandlskapen emellan den Tyska grenen och den Skandinaviska, af den gemensamma urstammen; ty hvad är väl delta krig annat än eli Tyska språkets och den Tyska folkstammens utrotningskrig mot Danskt språk och Danskt folk i det frän hedenhös alltid Danska Schleswig? Konungens rådgifvare för utrikes-ärendena har lugnat vära farhågor för krig, genom den förklaringen, alt den egentliga, åtminstone föregifna anledn:n til! kriget, tvisten om Schleswig, icke kommer att medföra Sveriges deltagande, men månne man ej utan att vara invigd i de diplomatiska hemligheterna och blott genom att genomögna Tysklands mest lästa tidning, just den, hvilken kan anses utgöra organen för de nu i Frankfurt herrskande opinioner måtte blifva öfvertygad derom, att mången nu i Tyskland mäktig man icke anser frågan om det lilla Schleswig vara annat än ett svepskäl och hufvudfrågan förvärfvande! af Danmarks sjöfolk och hamnar, deribland förnämligast Köpenhamn; ty denna vöre af den största vigt för deras af opinionerne så önskade sjömakt, då det är den första verkligt goda krigshamn, från Tysklands gräns mot Ryssland ända till Sundet, dess strand af Nordsjön inberäknad.
I följd häraf och då, enligt Utskottens åsigt, någon fördel icke vore för brandstodsskyldige att hemta deraf, att brandstodsskyldigheten utsträcktes derhän, att brandstod förklarades böra utgifvas länsvis, i stället för häradsvis, få Utskotten vördsamligen tillstyrka, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af en förordning, hvarigenom förklaras, all, efter tre år från dess kungörande, 4, 5 och 6 §§ i 24 kap. Byggninga-balken samt dc på stadgandenä i samma §§ grundade författningar, upphöra ali vara gällande. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsi;. Memorial, N:o 35. 5 Och få Utskotten, i följd hara f och under förutsättning att Rikets Ständer godkänna hvad Utskotten sålunda föreslagit, hemställa, all Herr Grefve Snoilskys framställning i öfrigt må anses hafva förfallit. Stockholm den 20 Augusti 1851. Ank. till Exp.-Utsk. d, 20 Augusti 1851, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottens Betänkande N:o 8, angående väckt motion om ändring af Kongl, brefvet den 19 Jani 1830, i fråga om beräknande af matlag eller rök. Berörde Betänkande har Vallöf]. Borgareståndet, enligt protokolls-utdrag den 23 sistlidne April, till Utskotten återremitterat; men som samma Betänkande blifvit af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högv. Presteståndet bifallet, och Hederv. Bondeståndet låtit bero vid Utskottens uti samma Betänkande gjorda tillstyrkande, att den väckta motionen icke måtte bifallas; alltså och då Utskottens berörde tillstyrkande är af tre Stånd godkändt, och således, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, den väckta motionen genom Rikets Ständers beslut afslagen, kan återremissen från Vallöf].
Känner han sig ej då i stånd till samma storverk, som de; klappar ej hjertat af manlig åtrå, att än en gång för Söderns Folkslag i dagen lägga att fordna styrkan ej honom sviker, är ock hvarje annat medel att väcka National-andan förgäfves; ty blott den äkta alstrar Enthusiasme för Drott och Fädernesland. StatsUtskottets Ledamöter hafva i förevarande ämne delat sig i tvänne skiljaktiga meningar. Uppskjutandet af en sak tillkännager liknöjdhet för densamma. En annan tid är ej denna, om ock samma besparingsanda blefve rådande. Det goda göres aldrig för tidigt; och för ett mål, stortänkt och syftande på Rikets heder, bör ej 3ooo R:dr större StatsAnslag något betyda. Man känner Kongl. Maj:ts storsinta frikostighet och sjelfmanta ling att bidraga till Vettenskapers och Konsters förkofran. Hvad han redan gjort härutinnan ligger för en hvar af oss i klar och öppen dag. En påminnelse i förevarande fall skulle, då det icke kan förenas med Rikets värdighet, att såsom skäl för uppskofvet att bevilja berörde Anslag, förebära oförmåga dertill, nödvändigt antyda enviss likgilltigliet för en sak, som under denna förutsättning möjligen kunnat opåkallad af Riksens Ständer i verket ställas. Men det är Riksens Ständer värdigt att med värma omfatta detta Riket hedrande Förslag; och det åligger hvarje Svensk, men oss i synnerhet, milie Herrar! alt likt dessa Vapnens Män, Iljel - Den 2 Martii. 83 tar, Statsmän och Lärde, i hvarje tjd upprätthålla och befrämja Sveriges ära och offgamla glans. En ung Prins har Svea i sin famn, dess Älskling vorden, som ej af samtiden bör sakna exempel af de högre Ridderliga dygder, Sveriges Historia bevarar. Ilan vet att Lagern, viras både kring den Lärdes Panna och Hjeltens Svärd. Nyss vald till Vettenskapernas och Konsternas Högste Beskyddare, må han ej hos oss röja kallsinnighet för en sak, hvars framgång och fullbordan skulle hafva ett mägtigt inflytande på det uppväxande Slägtets daning och lynne.
Jag hemställer dessutom i afs:de på verkningarne häraf om det icke skulle vara en af de största oformligheter att sälla hela statsmachinens gång i beroende af ett verk, som utaf omständigheterna allt för väl kan sättas ur stånd att upfylla sina förbindelser mot statsverket, och som dessutom hvad än värre är, 28 D«n 2 December. står helt och hållet utanför Konungens makt-område. Kan sådant vara klokt äfven om det icke vore tvert stridande emot vår Grundlags föreskrifter? Derjemte upslår uppenbarligen efter detta förslag en sådan sammanblandning mellan Statsverket och RiksgisKont. att deraf de största olägenheter för att icke säga vådor lätteligen skulle kunna upkomma. I förslaget heter det visserligen att StatsKont. icke skulle vara pligtigt öfverlemna flera medel till RiksgisKont. än som utan olägenhet kunde undvaras; — men pröfningen häraf! Är det icke gifvet, att RiksgisKont. på sitt håll skulle sätta sig ned och räkna eften hvad StatsKont. hade innestående samt dermed jemföra hvad som enligt RiksStaten ansågs skola komma att utgå och hvad som alltså enligt dess tanka borde kunna undvaras. StatsKont. skulle visserligen vara berättigadt att motsätta sig dessa anspråk, men hvilka tvister skola icke i det afsidet kunna yppa sig mellan dessa verk. Ytterligare en sak. Är det icke temligen klart att, i händelse detta stadgande blefve gällande, så skulle derigenom hela hopen af hjelpbehöfvande och hjelpsökande direkte vändas mot Statsverket och K. M., och alt det sålunda hädanefter blefve ett slags regel, att vid det första trångmål hvaruti de enskilda af en eller annan orsak försattes, genast ett starkt aniopp skulle riktas mot Regeringen och Statsverket, på hvilka man gjorde anspråk att dess medel och löpande inkomster skulle inkastas i hvirfveln af dagens financiela oredor. Och slutligen återstår ännu en olägenhet af den största vigt som talar mot denna åtgärd. Den skulle nemi. på det högsta försvaga Riksbanken och undergräfva dess säkerhet. Denna Bank har nu rättighet att utgifva sedlar för 20 millir Rdr
„ Skepparen Heine, 4 R:dr 42 sk. 8 rtst, med anmälan, att Heines vistelseort är okänd. I afseende å fordringarne hos Ofverste I). v. Bildts sterbhus, 1,744 R:dr 29 sk. 2 rtst, Handelsbolaget J. de Ron 8f Söners konkursmassa, 38R:dr 47 sk. 2 r:st, Snickaren P. Wallin, 66 R:dr 4 sk. 1 rist, Handlanden A. Wigelius, 182 R:dr 44 sk. 9 r:st, Tygvaktaren Zelling, 178 R:dr 39 sk. 3 rist, innehåller balans-relationen, att dessa fordringar bevakas af Kollegii Advokat-fiskal; hvaremot följande fordringar, nemligen hos Tygvaktaren Tilländers sterbhus och f. d. Tyg-kapitenen J. Klingspor, 1,466 Rldr 13 sk. 9 rist, afl. Kapitenen Benzelstjernas och Tygskrifvaren Boborgs sterbhus, 1,459 R:dr 1 rist, samt Under-löjtnanten M. L. Bark, 84 Rldr 16 sk., äfvensom det af Löjtnanten G. von Cedervald oredovisade förskott, 13 Rldr 24 sk. 8 rist, för ordnande af Kollegii arkiv å Marieberg, fortfande i räkenskapen balanseras utan någon upplysning om förhållandet med dessa poster. I afseende å förenämnde fordran hos Tygvaktaren Zelling har det fästat Revisorernes uppmärksamhet, att, oaktadt denne sedan flere år tillbaka aflidit och, enligt hvad 1851 års revisons-berättelse innehåller, ifrågavarande fordrings-belopp då var beroende på anmälan till afskrifning, sådant likväl hittills ej egt rum, utan uppgifves denna fordran nu vara bevakad af Kongl. Kollegii Advokat-fiskal.
Sedan tid efter annan, ur Förstärkta StatsUtskottet afgått: N:o 89- Grefve von Höpken , Fullm. Grefve Posse, Arvid j N:o 53. Friherre Leijonskjöld, Fullm. Herr Tham , Wollrath ; N:o 199, Friherre Wrangel af Adinal, Henning; N.o 216. Friherre Ribbing, Fullm. Herr Flach, Eric ; N:o 278- Friherre Beckfriis , Fullm. Herr Uggla , Carl ; och N:o 1033, ^err Hammarhjelm, Carl Fredric; så företog Ridderskapet och Adeln nu val till återbesättande af de inom nämnde Utskott, efter desse Herrar uppkomne vacancer; och befunnos vid Valförrättningens slut klockan 11 förmiddagen, följande Herrar hafva genom de fläste rösteme blifvit Utsedde till Den 3 November f. m, 5 Suppleanter : N:o 119, Grefve Ridderstolpe, Carl 6g röster. Grefve Cederström, Fullm. Grefve Cronstedt, Claes . -79— N:o 13. Herr Natt och Dag, Christoffer 77 N:o gi8. Herr Reenstjerna, Johan Abraham 69 — N:o 1142. Herr Ankarstjerna, Fullm. Friherre Lagerbjelke , Johan . 97 — N:o 2236. Herr af Schmidt, Georg Lars . 70 Herr Gref ven och Landt-Marskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets insände Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 275. I anledning af åtskilliga anmärkningar , rörande Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning. Rörande förvaltningen af de till Strömreti6mngar ra, m. anslagne medel* 6 Den 3 November f. m, t N:q 277.
'Vid Friherre Lagerheims frånfälle, täcktes Kongl. Majit uppdraga mig öfverinseendet af denna Reparation , hvilken jag någon tid ensam bibehöll, men feck derefter, på min derom gjorda underdåniga anhållan, biträde af StatsCommissarien Frödelius och af den Ar-’ chitect Friherre Lagerheim nyttjat, Major Mechanieus Blom. Det är genom våra gemensamma omsorger, ej skiilda från de svårigheter, som möta alla mänskliga företag, som Kyrkan blifvit försatt uti det skick, hvaruti hon sig nu befinner. Vid Trophéernas uppsättning, som på Hans Kongl. Höghet Kronprinsens befallning nu m»ra i Kyrkan förvaras, och vid Minnesvårdarnes iståndsättande, hafva Comiterade med mycken tillfredsställelse begagnat Herr Rothliebs verksamhet och hans Historia ska och Genealogiska kunskaper. Jag känner , och på den plats der jag är ställd , vore det oförlåtligt att icke känna de mångfaldiga ouppfyllda behof, sorn vid detta Riksmöte påkalla Riksens Ständers frikostighet. Denna kännedom gör mig oändligt ömtålig, när fråga är om nya utgifter. Jag bekänner , att ett afslag eller en förminskning ej Den 5 Sanmrii. is: skall förefalla mig alldeles ovänfadt, när jag vågar föreslå en summa af 10 å 12,000 R.dr , att fördelas på flera årSkulle Höglofl. Ridderskapet och Adeln och deras MedStänder be.' vilja ett sådant Anslag, så önskade jag, att det blefve oberoende af alla andia, att ända. målet ej bestämdt ställdes till anskaffande af en ny Predikstol och Altar-Decoration i Riddar, holmsKyrkan, utan i det bestämda uttrycket, att försätta Kyrkan i det skick, som öfverensstämmer med värdigheten af ett NationalMonument, och slutligen, att Anslaget blef disponibelt för Comiterade mot vanlig Redovisning, och när deras befattning upphörde, under samma villkor af RiksMarskaiks Embetet, som i följe af Kongl. Maj:ts derom redan fattade Nådiga Beslut skall emottaga den framtida vården af berörde Kyrka, såsom varand» ett Kongl.
Maj:t i frågan rörande bränvinsbränningen och dess beskattning nedsatte kommitté blifvit afgifvet och till Bevillnings-utskottet öfverlemnadt, skall, med dertill hörande bilagor, bland öfrige Riksdagshandlingar till trycket befordras, sa får Bevillnings-utskottet barbos till*Expeditions-utskottet öfverlemna berörda betänkande och bilagor, med anhållan, att Utskottet behagade om den sålunda beslutade tryckningen af desamma gå i författning Stockholm den 13 Januari 184-8. Stormäktigste, Allernådigste Konung! i Uti underdånig skrifvelse af den 26 Mars 184-5, hafva Rikets sednast församlade Ständer förmält, hurusom Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet på den ekonomiska lagstiftningens utveckling inom vårt land, funnit den vigtiga gren af denna lagstiftning, som rörer bränvinstillverkningen och dess beskattning, ehuru alltsedan äldre tider och vid hvarje återkommande Riksdag utgörande föremål för allvarsamma strider mellan olika intressen, dock just genom den omväxling i lagstiftningen, som uppkommit derigenom, att än den ena och än den andra åsigten vid omröstningarné gjort sig gällande, aldrig förmått vinna den stadga, som endast kan byggas derpå, att princip, ej enskildt intresse, förestafva!- lagen. Således hade man än förbjudit tillverk ningen, än ytterligt frigifvit den, samt derefter lika ytterligt inskränkt densamma, hvaraf de naturliga följderna blifvit, att denna näring, sorn dock', i anseende till massan af de produkter, hvilka dervid användas, troligen vore för landets välstånd en af de vigtigaste, befunne sig på en ytterst låg ståndpunkt, till oberäknelig skada för så väl det allmänna, som den enskilde; att vårt Rik. till R. St.
Palmstjerna har likaledes yttrat, att man ej borde beröfva städernas styrelser de tillgångar, som de nu för vissa ändamål hafva sig tillagde; men motionärerna hafva icke heller sagt att dessa tillgångar ovilkorligen borde uphöra, utan de hafva endast sagt, att R. St. borde hos K. 192 Den 12 Augusti. M. i underd:het anhålla, att K. M., efter infordrande af erforderliga upgifter i ämnet, behagade, genom öfverlemnande af dessa upgifter till Rikets näst sammanträdande Revisorer, sätta dem i tillfälle att kunna lill Rikets näst sammanträdande Ständer inkomma med nödiga uplysningar rör:de möjligen anmärkta missbruk, samt alt ft. St. sålunda äfvenväl sättas i tillfälle att derefter fatta beslut, huruvida all tolag bör uphöra eller till sitt nu utgående belopp förminskas. Om de inkommande uplysningarne visa att, enär användandet kanhända befinnes alldeles förträffligt, icke ens någon sådan förminskning är af billigheten påkallad, så risquera ju städerna ingen förlust genom denna pröfningsåtgärd. Hvad beträffar den andra invändningen, så ser jag icke något ondt uti, och följaktligen icke heller något hinder för att R. St:s Revisorer i mån af lid och befogenhet utsträcka sin granskande hand till alla sådana ärenden deri deras inblandning kan vara af gagn. Jag får således med instämmande uti hvad Frih. Klinkowström yttrat, anhålla att H. o. Ad., med afslående af Utsk:s hemställan, behagade bifalla hvad motionärerna, (pag. 33 af förevar:de utlåt., medlersta stycket på sidan) hos R. St. föreslagit. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Den siste värde talarens yrkande måste jag för min del bestrida. R. St:s Revisorer hafva, efter hvad som redan är kändt, så många och vidlyftiga åligganden att ombesörja inom den för deras sammanträden bestämda tid, att delta, för dem nya arbete omöjligen skulle kunna medhinnas utan åsidosättande af andra, otvifvelaktigt viktigare och mera inom deras befogenhet liggande ärenden.
Ridderskapet och Adeln: att Ridderskapet och Adeln, fäsom förr warit brukligt, mä wara inskränkning uti Konungens rättighet att nämna, och ej enligt RegeringsFormens 81 § till Utskottet inkommet. förekommer i fin rätta ordning, däanmärkningarne wid Negerings-Formen afgöras. 8 24. Tydlig förändring af 52 H Regerings-Formen och följaktligen ej af egenskap att, i annan än stadgad ordning, komma till öfwerläggning. har Utskottet trott sig böra tillstyrka. föresläs det tillägg, som i Z numera befinnes, warande jemwäl formulaire till Ed för Bonde-Ständets Secreterare derstädes infördt. 8 26. Är af Utskottet iakttaget. Anledningen till hwad Utskottet i Riksdags-Ordningen hade före - Bilaga till Mem. N:o 11. 257 Konung till Niks-Salen följaktig?. Att i stället för att ähöra Negerings-Formens med flere Grundlagars uppläsande. Ståndens Ledamöter jemte Jnträdcspoletten matte hwardera erhälla ett Exemplar af Grnndlagarne, samt Ridderskapet och Adeln dessutom af Riddarhus-Ordningen. 8 27. Att någon witz tid, fran Riksdagens början räknad, matte utsättas för öfwerlemnandct af Konungens Proposition, angående Stats-Werkets tillstånd och behof. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Hörer till Bih, till Riks-Ståadens Protocoli i8iy id, 4;de Äfd. sid, s$ General-Räkning för Stats-Verkets Inkomster af Indelta Militiae och Lands-Staternas Löningsoch Boställs-Rentor, Håst-Vacance-Spannmål m. m. för åren 1S10-1813. h General-Räkning för Stats-Verkets Inkomster af In eli Boställs-Reltor, Håst-Vacance Spannmål m. m.
Om lagstiftaren verkligen hade åsyftat en sådan hårdhet eller obillighet, så skulle han, i st. f. att använda orden: ”deras rådslag om allmänna mått och steg”, (hvilka ord tydligen stå i pluralis,) nyttjat orden: något af deras rådslag. Omisskänneligen var det lagstiftarens mening, att Gonst.Utsk. skulle taga en granskande öfversigt af Statsrådets och hvarje särskild Statsrädsledamots hela embetsförvaltning, under den sedan närmast föreg:de riksdag förflutna tid, och uttala ett på denna granskning grundad! omdöme om denna förvaltnings allmänna karakter. Om denna åsigt äter erkännes såsom den rätta, så är klart, att det blott är så vida Ulsk. genom denna granskning kommer till det allmänna resultatet, att Statsrådet, eller någon af dess ledamöter, i sina rådslag om allmänna mätt och steg icke iakttagit Rikets sanskyldiga nytta, eller alt någon föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende-embete utöfvat — ett omdöme, hvilket, i denna allmänhet uttryckt, ej billigtvis kan grundas på ett enda tillstyrkande, åtminstone i ett mål af mindre betydlig vigt, utan blott på flera, ja temligen många sådana — som Ulsk. enligt grundlagens anda och mening bör, till den i RegF:s 107 § angifne påföljd, detta förhållande för R. St. tillkännagifva. Då emedlertid Utsk., i strid häremot, mot mig anmärkt mitt tillstyrkande i ett enda, mindre vigtigt mål, kan jag ej undgå att finna det oväntadt och mindre grundlagsenlig!, att Utsk. riktat sin anmärkning mot mig ensam, ehuru, enligt hvad Utsk. sjelf erkänt, Statsrådets samtlige dåvar. ledamöter voro om detta tillstyrkande ense, och derom afgifvit ett gemensamt yttrande. Må man likväl ej på det sätt misstyda denna min anmärkning, som om jag missunnade mina fordna Herrar Colleger den frikallelse de åtnjutit frän det klander, hvilket blifvit rikladt blott emot mig. Sådan är alldeles icke min mening.
Om en föreslagen Hypothekslnrattning på Fastigheters beläning; Beslöt, utan att egentligen återremittera dem, det borde desamma, jemte öfver dem förefallna discussioner, till Utskotten åtfölja äterremissen af de öfriga förstnämn - i Prat. Vtdr. d. 19 Julii 1823. 521 da, med reserverad öppen talan och beslutande rätt, så väl öfver det hela som hvarje dess detail, då efter erhållet svar på de nu gjorde återremisser, Ståndet kan i, ett sammanhang företaga målet till sluteligt af* görande. Frän Vällofl. BorgareStändet. S. D. Återremitterades, vid förnyad föredragning, Stats, och BancoUtskottens Betänkandn N;o 20, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående de af en i Nåder tillförordnad Committée utarbetade underdåniga Betänkanden, om reglering af Rikets Penningeverk m. m. tillika med de i öfrigt till Utskottens samfällda behandling remitterade Memorial och yttranden, rörande enahanda ämnen. Bihang till R, S. Brot. yde Sami 33. * \ flaa Fröt. Riddersknpet och Adeln. S. D. f. m. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch BancoUtskottens den 21 sisth Junii under N:o 24 afgifne, samt den 28 1 samma månad e. m. på bordet lagde Utlåtande, angående Statsverkets förhållande till Riksens Ständers Bank. S. D. f. m. Föredrogs ånyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar följande Statsoch BancoUtskottens den 21 sistl. Junii afgifne samt den 28 i samma månad e. m. på bordet iagde Utlåtanden: N;o 23 Angående Riksens Ständers Riksgälds Contoirs ställning, och inlösen af dess Creditsedlar.