Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hade Utsk:n inskränkt sitt utlåt, lill förslaget ronde lhiradsnämnderna, så tror jag att detsamma hade vunnit mera sympathi inom RiksStm. Detta yrkade jag inom Utskm, men förlorade, och har nu intet vidare att tillägga. Hr Ribbing, Arvid: Jag anser mig skyldig att göra Hr Landtm, och R. o. Ad. uppmärksamma derpå, att det är första gången, som detta Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.TJisk:ns betänk. N:o 3o ang:de härads-och länsnämnder föredrages; att således, äfven om 2 Stånd skulle hafva afslagit betänk., frågan likväl är öppen till behandling genom återremiss, i händelse R. o. Ad. derom skulle förena sig med BorgareSt., som redan återremitterat betänk. I detta skick befinner sig saken, och är således genom Presteoch BondeSttns afslag å betänk, visserligen icke förfallen. Jag skulle verkligen tro, att ämnet är af så mycken vigt, att det förtjenar uppmärksamhet. Det har under flera föreg:de riksdagar blifvit med uppmärksamhet bearbetadt och föranledt åtskilliga R. St:s underd. skrifvelser till K. M., och ehuru ämnet blifvit till R. St. öfverlemnadt, på satt vi nu hört uppläsas, genom K. M:s nåd. skrifvelse, utan att någon bestämd propos. dervid varit följaktig, så har det likväl blifvit skäligen sorgfälligt behandladt inom Utskm. Genom dessa upplysningar tror jag mig hafva gifvit tillräckligt stöd åt den framställning, som Gr. Spens har gjort, och att R. o. Ad. således har full anledn. att företaga betänkandet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af hvad ang:de föredragningssättet blifvit nämndt, ansåg sig, på sätt som redan blifvit anfördt, böra upplysa derom, att ifrågavar. betänk, vore (Örsta gången från Utskm inne hos RiksSt:n, och således måste i sin helhet antingen bifallas, förkastas eller återremitteras. G. Anckarsvärd:
Båda voro vitklädda, och man kunde ansett dem för pilgrimer, om ej oraklet mer än trettio år förut hade tystnat vid ett maktspråk av den förste kristne kejsaren och vallfärderna till Delfi sedan dess upphört. Främlingar voro de ändå i denna nejd, att döma av blickar och åtbörder, som röjde, att föremålen de här mötte voro för dem nya eller åtminstone icke alldagliga. Flickan betraktade med häpnad de mörka klipporna, som å ömse sidor upptornade sig emot himmelen, och ryste måhända för den djupa tystnaden, som snarare höjdes än stördes av bäckens sorl och cikadans klagande sång. De övriga sinnena voro dömda till vila, medan ögat mättade själen med bilder av en skräckfull natur. Vägen, som fordom vimlat av sändebud från städer och konungar, av offertåg och pilgrimer, huru ödslig nu! Gräs och mossa täckte honom; myrten spirade i rämnor emellan hans stenar. Han skyddes även av dalens invånare; de valde hellre en annan, närmare staden Delfi, emedan nejden vid denna tid oroades av rövare, som hade tillhåll i Parnassens otillgängliga klyftor. Detta visste de båda främlingarne, men de voro upptagna med tankar, som utträngde farhågan för deras säkerhet. Det fanns emellan mannen och hans ledsagarinna, trots skillnaden i år, en påfallande yttre likhet. För bägge var den grekiska profilen gemensam, och hos bägge mildrades han, ehuru i olika mån, av samma individuella avvikelser. Det var svårt att av mannens utseende bestämma hans ålder. Hans lemmar tecknades ännu av en härlig mannakraft, men kindernas linjer voro fördjupade av åren och vad som tydligast röjde den överskridna medelåldern, men tillika gav ett märkvärdigt uttryck åt hans anlete valken under ögonbrynens yttre bågdel framträdde ovanligt bred och lade ett drag av kraft emellan pannans allvar och det nästan svärmiska i blicken. Man återfinner detta drag i antika bilder av Nestor och Ajax. Hans hår var något glesnat över pannan; hans skägg (vid denna tid en sällsynt prydnad), mörkbrunt och krusigt som håret, omgav läppar och kinder. Hans gestalt var hög och full av värdighet.
M:s nådiga proposition anfördt., samt enär, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, för hvarje shillings förhöjning i berörda afgift för Stockholms stad kan i allmänhet påräknas en tillökning af 1,000 r.dr i hela inkomsten, Rikets Ständer beslutat att till veneriska smittans hämmande och botande bevilja en kurliusafgift, att fortfarande till och nied det år, då nästa riksdag slutas, årligen utgöras af hvarje mantalsskrifven person, för Stockholms stad, med högst 16 sk. och minst 1 sk., 72 Expeditions-Vtskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N.o 4®' samt inom öfriga delar af riket med minst 1 sk. och högst 5 sk., hvilket sistnämnda belopp dock inom de lazarettseller kurhusdistrikt, der lazarettets eller kurhusets bestånd det oundgängligen fordrar, må kunna höjas till 6 sk. allt banko, lika för alla betalande inom hvarje distrikt, efter dess behof, under enahanda vilkor och stadganden för verkställigheten, som vid sistförflutna riksdag blefvo bestämda och uti Kongl, kungörelsen den 8 Maj 1845 innehållas. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 Mars 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2/J Preste-ståndet den 24 — “ Borgare-siandet den 24 Bonde-ståndet den 24 — -— Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående reorganisation af Stockholms allmänna barnhus-inrättning. (Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 27.) S. A. K.
Vi kunna tacka vår Gud derföre att vi hafva potäterna, isynnerhet för det arma folket, som icke har råd, att köpa spanmålen så dyr, ty att spanmålen blifver dyr, det måste icke vara svårt, att förutse, och att den blir dyrare och dyrare, lärer icke heller vara svårt att förutsäga. Hvar skall då den fattiga taga spanmålen? När då till missvexten kommer del Europeiska kriget, sä måste det blifva svårt för den fattige att få spanmål. Om dä, härtill ytterligare kommer att bränvinsbränningen förtär det lilla vi hafva qvar, eller den potatis, som den fattige skulle hafva, så hemställer jag till R. o. Ad. och till hvar och en, som har ett hjerta för den fattiga allmogen, om det är orätt, att begagna dessa grunder, som Utsk. har användt i sitt Betänk. Mig synes visserligen att en af dessa grunder icke är så alldeles tillämplig, nemi. att K. M:s Kungörelse af d. 13 Juli blifvit eluderad, ty jag måste säga, att efter hvad jag har hört, så tviflar jag på att den har blifvit eluderad. Således måste denna eludering allenast bilda, ett svepskäl för det Betänk., som kommit från Utsk.; men det finnes deremot andra motiver af obestridlig beskaffenhet för detta Betänk. Jag vill fråga, när vi tydligen se att spanmålen förminskas och utskeppas, är det icke då tid, att tänka på en uuderd. ansökan hos K. M. att det lilla vi hafva qvar af spanmålen då åtminstone icke fick brännas upp. Man har mycket intresserat sig för bränvinsbränningen såsom näringsgren. -Vi börja lefva i ett tidehvarf, då i hela verlden det erkännes att bränvinsbränningen icke är någon näringsgren, utan en täringsgren, för att förstöra och förderfva märgen och ■Guds gåfvor, som äro oss gifna, ja förstöra vida mer, nemi. kropp och själ. Vi hafva kommit derhän steg för steg, att ifrån den korporation inom landet, som förut varit den trägnaste att bränna, hafva vi fått en mängd petitioner; att K.
Jag tror, att Friherre Anckarsvärd har utredt detta, och då Grefve von Schwerin afstått från sin anmärkning, hemställer jag, att proposition måtte göras på ProtocollsUtdragets gillande , samt att vi ej i förhand må uppehålla oss med discussioner, som icke leda till något afgörande för det närvarande. Herr von Hartmansdorff, August Grefve Posse har tillåtit sig, att tala om åsyftningen af Konungens skrifvelse; men jag tror ingen åga att yttra sig öfver åsyftningen af någons skrif - Zjcn a <r Maji f. m. teliga eller mundteliga anföranden, utöfver hrad ordalagen tydeligen uttrycka; och jag anser mig, vid närvarande tillfälle icke böra underlåta denna anmärkning. Hvad sjelfva saken angår, så tillstyrker jag att Ridderskopet och Adeln måtta bifalla remissen sådan, som den i ProtocollsUtdraget är upptagen, emedan jag ej kan finna annat, ån att detsamma år öfverensstämmande med Ridderskapets och Adelns beslut. Grefve Posse: Jag har ej tillåtit mig, eller velat göra någon tydning af skrifvelsen, i annat afseende, ån hvad sjelfva uttrycken gifva tillkänna; ty om man granskar skrifvelsen, och jemför den med Grundlagen, så blir publiciteten mindre trolig, ån den var förut. Detta har jag trott mig böra framställa till Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Saken talar för sig sjelf. Uppå derefter af Herr Grefven och Landt-i Marskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna ProtocollsUtdraget, så lydande: Utdrag af Protocollet hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 23 Maji i8i3. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch, OeconomieUtskotten: Kongl.
På samma gång Kongl. Majits Befallningshafvande åt det norra alternativet gifver detta vilkorliga företräde, tillägger likväl Kongl. Majits Befallningshafvande att detta förord tillkommit endast ur provincial synpunkt, enär Kongl. Majits Befallningshafvande icke anser sig tillkomma att afgifva något yttrande, huruvida banans utläggande i den nordligare rigtningen äfven för det allmänna skulle bereda så öfvervägande fördelar att på grund deraf det kunde vara 24 StatsUtskottets Utlåtande N:o 54. skal att på banans byggande använda ett så mycket högre anläggningskapital, som för den norra linien erfordrades, förutom de bidrag från Statsverket, som, i händelse detta alternativ komme till utförande, sannolikt skulle ifrågasättas för anläggande af bibanor från såväl bergslagen som Carlstad. Med den grund, sorn Utskottet uppställt för sin jemförelse, att nemligen i främsta rummet aktgifva på de förmåner och olägenheter, som af det ena eller andra alternativet må för Staten vara att hemta, har Utskottet alltså af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes ifrågavarande utlåtande icke kunnat hemta någon ledning för sitt omdöme. Frågan om Statens större eller mindre fördel af den ena eller andra bansträckningen har emellertid i högstberörda nådiga Proposition tagits under öfvervägande och i afseende derå af Kongl. Maj:t förklarats, att det företräde, som den norra linien må kunna ega, icke funnits vara så framstående, att derur kunde hemtas skäl för de större uppoffringar från Statens sida, som detta alternativ erfordrade. Utskottet tvekar icke att jemväl för sin del biträda detta förklarande på skäl, hvarom Utskottet nu vill i korthet sig yttra. De jemförelser, som för vinnande af en antaglig visshet om den ena eller andra sträckningens företräde måste mellan de olika alternativen uppställas, kunna hänföra sig till dessa begge stambansalternativ antingen i och för sig sjelfva eller i förening med bibanor. Af dessa jemförelser ligger, ur synpunkten af Statens intresse, den förra närmare till hands.
Lanken ock Riksgälds-Lontoiret, anser Kongl. lVkaj:t Lig köra till vinnande af enliet i Lagstiftningen, a detta förliällande fästa R. 8t:s uppmärksamket. Kongl. lVlaj:t, som icke i minsta matto as^ftar någon inskränkning i den rätt 66 ock 67 §§. Riksdsgs-Oidningen tillägga R. 8t:r att meddela föreskrifter i afseende L deras Rullmägtigs i Lanken ock Riksgälds-Lontoiret, utan endast ville gifva den pä Lag grundade kelgd ock kraft ät Högsta Domaremagtens i Kationens ock Konungens namn utfärdade keslut, som sa mycket mera kör detsamma tillkomma i ett ämne, der, a ena sidan, icke ens ksnadningsrättens utölvande kör ikrägasättas — en kelgd ock kraft, som nu mera är sa mycket lättare att ätergilva, sedan alla k^ra Riks-Ltanden, kvar för sig, vid kvarje Riksdag pläga utse Luppleanter, kvilka, i kändelse ak förfall eller afgång, inträda i de valde Ordinarie Rullmägtiges ock Directeurers ställe, oek således kunna förrätta tjensterne i stället för den eller de RuIImägtige eller Directeurer, kvilka kunna vara ställde under tilltal; Vill kärigenom, efter att kafva kört Högsta Domstolen ock Ltats-Rädet, föreslå R. 8t:r en sadan förändring i io §. af fKnsvarigkets-Lagsn för RuIImägtige i Lanken ock 11 §. ak den för RuIImägtige i RiksgäldsOontoiret, samt ett sädant tillägg i Knsvarigkets-Lagen för Directeurerne uti Discont-Lontoiren i Oötliekorg ock Naimo', som innefattas i följande nzm redaction:"
Den ränta å 5 procent, som Utskottet tillstyrkt, vore visserligen att anse mera lindrig än betungande , om i betraktande loges, så väl hvad den fattige nödgas betala i Assistance-Contoiret, som hvad han vanligen måste underkasta sig hos enskilde Långifvare; men då Utskottet, å ena sidan, ansett mindre lämpligt att, såsom af någre blifvit föreslaget, bestämma tvänne olika ränte-beräkningar för samma slags Lån-rörelse, och, å den andra, tyckt sig finna den mening delas af de fleste anmärkande inom Riks-Stånden , att räntan för Lån på Guld och Silfver ej borde blifva drygare än för Lånen på Våg-effecter, så att skillnaden i arbete och kostnad, för hvardera inom Banken, icke beliöfde tagas i beräkning; så vill Utskottet derefter läm Bih. till Riks. St. Prot. 1828, 1829. 6jt« Sami, 2 B. 2 7lde Häftet. l8 Banco-Ut ikottets Utlåtande IV.-o 82. pa sig, och härigenom förändra dess ifrågavarande tillstyrkan sålunda: att Räntan för de lån på Guhine'o Silfver-panter, som från någon viss dag utgifvas, må blifva beräknad lill fyra (4) procent årligen i stället för tre (3) procent, såsom den hittills utgjort. Med anledning af Utskottets tillstyrkan, pag. 24, Lit./., att till pant må antagas, såsom hittillsj Guld och Silfverarhetadt eller oarbetadtj som är för sedt med Svensk Controll-stämpelj Svenska och Holländska.
Ständers Bevillningsutskotts Project, till en förnyad Char' tetSigillatreFör ordning. §♦ u Alla Skrifter och Handlingar, hvilka i enskifta mål och Ärendet författas, samt här nedan - BevillningsUtsk. Betånkanden. 59 före nämnas, skola skrifvas på stämpladt Pap* per, eller dermed beläggas. Fordras till en Handling , som med Charta skall förses , högre belopp deraf, än en stämpel innehåller, må till dess fulla utgörande tvenne eller flere Chartor begagnas, dock i Stockholm alltid, samt i Eandsorteme hälst, det minsta antal , som med nedans'äende Stämplar är förenligt; Deremot skall allt, hvad i Embetsväg till Parter eller Sökander utfärdas , ovilkorligen vara skrifvet på Stämpladt Papper till det belopp , som bär vidare föreskrifves, med undantag allenast af Fastebref, Fullmagter, Constitutorialer , Transporter , Pass och Bevis, som meddelas å Skrifter, författade på förut ej Stämpladt Papper , hvilka måga med vederbörlige Chartor beläggas; Och böra sådane bilagde Chartor alltid åtfölja dessa Handlingar , så vida de för gällande skola anses. Stämpladt Papper nyttjas till utsatt belopp, vid nedannämnde Verk och Embeisställen. §• 2. Vid B andelsoch fiandtverks-sammankomster och Bolag, Studernes enskilte EmbetsKamrar, Gillen, Skrän och Sällskaper; Skrifter eller Bref som der ingifvas, 2 sk. arket. Hvad derifrån utfärdas , , 3 —- Den Magistratsperson , som är närvarande, samt StadsFiscalen, åligger vid det i 25 §. stad - 6o BevillningsUtsk, Betänltanden. gade a nSvar, att noga tillse, det verkställigheten af denna föreskrift iagttages. §• 3- Vid Härads■ och Bergs•
Nattvarden vara någonting absolut nödvändigt för saligheten; och ännu mindre vigt har han lagt på siittet huru Nattvarden utdelas. Emellertid finnes ett samfund, hvars medlemmar, i allmänhet ganska fromma, anse det af ordalagen i Evangelierna vara en riktigare slutföljd, att inbördes utdela Nattvarden till hvarandra, och man måtte äfven kunna vara lika gudfruktig, antingen man åtnjuter Nattvarden på detta sätt eller enl. vår ritual. Det är ganska naturligt att den rådande Kyrkan har statuerat en viss ordning i detta alside; men om det finnes personer, som äro nog granntyckta att icke anse denna ordning tillfredsställande för sin tro. och dervid begagna sig af den absolut medgifna rätten, att taga Skriftens ord till hjelp och vilja sätta sin upfattniug deraf framför Kyrkans ritual, så straffar Kyrkan dem nu derför ganska båldt med böter eller fängelse. På samma sätt förhåller det sig i fråga om döpelsen, och de händelser, som, till löljd af Statskyrkans intolerans i detta fall, inträffat, torde utgöra ett bevis för sanningen af det omdömet, att det är Kyrkan sjelf, som genom sin ofördragsamhet föranleder till affall. Häruti ligger således så mycket mera skäl att icke tillämpa så beskaffade straffbestämmelser, som nu blifvit satta i fråga. I detta alside har också Hr Carlheim Gyllenskjöld iemnat en mera utförlig bevisning 846 Den 4 November f. m. i sin framstiillninsr, som synes mig fullkomligt riktig. Deremot har denna ledamot tillika uttalat den satsen, hvilken jag, för min del, icke kan godkänna, att man i England skulle anse den religiösa friheten hafva gått för hastigt fram. Enl. min åsigt beliöfver man, för att bilda sig ett omdöme härom, blott erinra sig de talrika förföljelser, sorn der för några århundraden tillbaka egde rum från Högkyrkans sida, äfvensom den värde ledamotens yttrande motsäges af hans egen upgift om det lestina lente, som Hertigen af Wellington iakttog i afs:de på katholikernas emancipation.
Enär Kongl. Maj:t, uti ofvanåberopade Nådiga Bref den 25 Februari 1848, förklarat sig anse, det köpeskillingen borde blifva tio års grundlega, hade vidare för den händelse, att denna blefve bestämd icke i kontanta penningar utan i mansdagsverken, Kongl. Kollegium hemställt, att dessa måtte beräknas efter markegången för äret näst före det, hvarunder ansökningen gjordes; och hade slutligen Kongl. Kammar-kollegium, då Kongl. Kungörelsen den 15 December 1848 icke Stais (jlskntlete Utlåtande, N:o io7. vöre på ifrågavarande lägenheter ti]lämplig, ansett de blifvande skattebrefven böra af Kongd. Kollegium utfärdas och dervid vanliga afgifter eg a rum, likväl med iakttagande, att, innan någon till skatteköp af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmäldes, kungörelse derom i Götheborgs stad och Säfvedals härad skulle af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ombesörjas, med föreläggande för den. som framför sökanden trodde sig vara till lägenheten berättigad, att sin talan derom inom en månad efter kungörelsens uppläsande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anhängiggöra; hvarefter dermed i vanlig ordning komme att förfaras. Härpå, och sedan Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref den 20 Juni 1853, i förening med andra åtgärder för afslutande af Landshöfdinge-löneregleringen, förordna!, att Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus län skulle ifrån början af år 1854 åter tillgodonjuta afkastningen af utmarken till Elfsborgs kungsladugård, med vilkor, bland annat, att det till lönefyllnad åt andre Landshöfdingar påräknade belopp, 1,850 R:dr, årligen derå innehölles och till statskassan redovisades, hade nuvarande Landshöfdingen, f. d. Stats-Rådet O. J.
Rydin väckta och i Betänkandet N:o 37 omförmälda motion om anvisande såsom försträckning från Riks - såsom lån . såsom kreditiv 2,319,000: — tillsammans R:dr Runt 9,000,000; — banken Banko Utskottets Utlåtande N:o 48. banken af 750.000 R:dr R:mt åt en tillämnad Filial-bank i Borås, med en teckningssumma af 1,000,000 R:dr samma mynt. För öfrigt får Utskottet, som icke funnit skäl att i den föreslagna och af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet gillade benämningen: •‘•Bankens Reserv-fond» tillstyrka någon förändring, tillkännagifva, att, enär uti Reservfonden finnas inberäknade de 450,000 R:dr R:mt, som, enligt Utskottets hemställan, skulle från det till manufakturernes och fabrikernes understöd anvisade kreditiv indragas, men berörde hemställan, efter hvad ofvan inhemtas, ännu icke blifvit af Rikets Ständer slutligen afgjord, Utskottet först sedan sådant skett kommer i tillfälle att, angående Reserv-fondens belopp, till Rikets Ständer afgifva yttrande; och tillstyrker Utskottet, på grund af hvad anfördt blifvit, det Rikets Ständer nu måtte dels besluta detta stadgande: Utöfver de till försträckning åt Filial-banker redan ut gifna 3,450,000 R:dr R:mt, ega Fullmäktige att dertill an vända 5,550,000 R:dr samma mynt, hvilka sednare från Bankens Reserv-fond anordnas på sätt (nästföljande) punkt innehåller; dels ock beträffande Bankens Reserv-fond, om beloppet hvaraf Utskottet, såsom nyss är nämndt, vill framdeles vidare sig yttra, föreskrifva följande: Till denna fond skall derjemte öfverföras all från och med 1857 års början influten och vidare inflytande vinst å Bankens rörelse; hvarförutan Fullmäktige berättigas att, då någon del af Fastighets-låne-fonden, Handelsoch Näringsdiskont-fonden samt Allmänna
Vid förnyad föredragning biföllos Statssamt Allmänna JBesvärsoch Oeconomie-lJtskottens Utlåtanden: N:o i5, i anledning af väckt fråga om odeladt användande af Wisby Hospitals inkomster för helsovården på Gottland; N:o i4, i anledning af väckt fråga om lindring för de hemman i Blekinge, hvilka blifvit till Lotsars underhållande indelte ; N:o 15, rörande åtskilliga , mot försäljning en af den så kallade Lif-StallbyggDaders vid Kungsör, väckta anmärkningar; N:o 16, i anledning af väckt fråga om förändring i de om Militiae-Boställens tillträdande gällande Författningar, Prot. Utdrag den 11 Maji 18*5). 44 N:o 17, i anledning af väckt fråga om uppförande af en Magazins^byggnad i Thorshälla ; N:o 18, i anledning af väckt fråga om inställande af ali påbörjad eller verkställd indelning till Ordinarie Rotering af hittills oroterad jord} N:o 19 , i anledning af Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition om förhöjning i Rotehjelpen för svaga Rotar inom Kronobergs och Calmare Län; N o 20, med anledning af vackt fråga om tillökadt anslag för Eergs-Scholan i Fahlun. S. D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Uiskottens Utlåtanden och Betänkanden: N:o 2n, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande mot oloflig .Landthand del i Norrland; N:o 24, i anledning af väckt fråga om öfverseende och granskning af nu gällande Författningar angående Lax-fisket i Riket} 46 Pral Utdrag den 11 Maji 1839. N:o 25, i anledning af vackla frågor orri ändringar i 26 Cap.
S. D. Sedan N:o 1430 Herr Gyllengahm , fullmägtig Herr von Troil, Emilj efter af Kongl. Maj:t erhållet Nådigt tillstånd, lemnat sin plats uti Hemliga Utskottet, och lill ledamot efter honom uti nämnde Utskott blifvit utsedd N:o 2109 Herr Anckarsvärd, August3 beslöt Ridderskapet och Adeln härom underrätta Expeditions-Ulskoltet, med anmodan, att med förslag lill underdånig skrifvelse i ämnet till Riks-Slånden inkomma. S. D. Återremitterades, i anledning af gjorde anmärkningar, Expediti ons-Utskottets den 24 dennes på bordet lagde förslag N:o 246 till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj.t, angående reglering af Allnänna indragnings-Staten: S. D. e. m. Återremitterades Stats-Utskottets den 6 och 18 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 427, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i_fråga om anslag för Cabinetts-Cassans behof. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Expedilions-Utskoltets den 24 dennes å bordet lagda Memorial: Prot. Uldr. d. 27 Febr, 184U 133 N:o 33 med öfverlemnande af förslag till underdånig skrifvelse N:o 245, och N:o 35 i anledning af Höglofl. Ridderskapet och Adelns åter rera iss af Expeditions-Ulskottets skrifvelse, förslag N:o 141, angående ändring uti Mantalspenni liga rnes beräknande; hlefvo samma Memorial till handlingarne lagde.