Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vt hade blifvit bestämdt, att den ifrågavarande vägen skulle underhållas på enlrepenad med fortfarande af vägafgift, enligt fastställd taxa, under förbehåll likväl att, i händelse ny vägdelning inom provinsen skulle komma att försiggå, i laga ordning borde pröfvas, huruvida vägen kunde å de vägbyggnadsskyldige till underhållande indelas. De inflytande vägafgifterna hade dock städse visat sig vara otillräckliga för bekostande af betydligare reparationer å de större broarne i väglinien. — Sedan Kongl. Majit genom nådig Resolution den 27 Juli 1860, förordnat, ali ny allmän vägdelning inom provinsen Jemtland borde ega rum, samt väghållningsbesväret fördelas gemensamt på samtliga vägbyggnadsskyldige hemman, bade Kongl. Majlis Befallningshafvande i underdånigt memorial af den 16 Februari 1861 anfört, hurusom åtgärder för att bringa denna vägdelning till verkställighet då vore under förberedande handläggning; att fråga uppstått och snart förekomme till behandling vid allmänt landsting, huruvida de väghållningsskyldige kunde förena sig om någon gemensam verkställighet af vägunderhållet, så att åtminstone de från vägen alltför aflägsna hemmanen blefve befriade från vägunderhållet in natura och i stället finge lemna ersättning i penningar till den, som åtoge sig underhållet; att, ehuru väsendtliga lättnader genom den nya vägdelningen vore alt emotse farhågorna för nya vägars intagande i vägdelningen likväl vore så starka, att Kongl. Majits Befallningshafvande, på grund af flera i det underdåniga memorialet uppgifna skäl, befarade, att någon förening om gemensamt vägunderhåll icke kunde tillvägabringas, derest äfven ifrågavarande fjellväg skulle komma att i vägdelningen ingå; att, om åter en sådan förening icke komme till stånd, qvarstode i sin fulla giltighet de skäl, som löranledt det nådiga beslutet af den 26
Utsk. i afseende på Hr doktor Sandbergs ifrågavar. motioner yttrat. 5.0 Ang:de ett i motion aj Lars Wenander förekommande förslag i afseende pä mantalspenningarne samt folkskoleoch fättigförsörjnings-af'g ifterne. R. o. Ad. fann Ulsk:s härom gjorda framställning icke för närvar, erfordra någon åtgärd. 6:o Ang:de af sistnämnde motionär ifrägasatl befrielse frän personella utgifter för dem, hvilka njuta lindring efter 147 § i bevilln:s-förordn:n, samt alternatiftframstäldt förslag om de personella utskijldernes beräknande frän 17 lill och med 60 eller 61 ur. Ulsk:s i fråga härom gjorda hemställan blef af R. o. Ad. bifallen. 7:0 Ang:de af H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm och Hr Hammarberg väckte motioner om upphörande af bevillning å embetsoch tjenstemäns löner, arfvoden och pensioner. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Om det vore fråga om aflåtande till K. M. af en und. skrifvelse eller att uti någon handling upptaga de motiver, Utsk. anfört, skulle jag försöka, att mot Utsk:s utlät, i denna punkt framställa de anmärkmr, som möjligen kunde föranleda till ett annat beslut än det, hvari Utsk. stannat; men då här är fråga om sjelfva beskattningen, och några skäl för dess fortfarande icke behöfva anföras, vill jag icke besvära R. o. Ad. med någon framställning i ämnet. 58 Den 8 April f. m. Hr Aminoff, Johan Fredr., anförde skriftligen: Jag erkänner billigheten deraf, att den lön, Staten tilldelar sina embetsoch tjenstemän, bör af desamma oafkortadt tillgodonjutas, emedan dessa embetsoch tjenstemän med sin kunskap, arbetsförmåga, och den tid de använda uti statens tjenst, bidraga lill slatsbehofvens fyllande, ehuru icke genom en direkt årlig penninge-skatt.
Då emellertid de sålunda till stöd för återremisserna anförde skälen redan vid frågans förra behandling inom Utskottet blifvit tagna i öfvervägande, och Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit Utskottets betänkande, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva. Stockholm den 4 Augusti 1854. Reservation: af Riksdagsfullmäktigen Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, M 233. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Aug. 18S4, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållne återrernisser d Betänkandet M 148, angående vackt motion om upplåtelse ät Kongl. SerafimerOrdens-Lasarettel af plats får tvättinrättning från Kongl. Maj:ts och Kronans, af Kongl. Karolinska MedikoKirurgiska Institutet disponerade egendom N:ris 1 och 2 i gvarteret Glasbruket å Kungsholmen, samt i sammanhang dermed beviljande åt nämnda Kongl. Institut af anslag, motsvarande den hyresafgift, som får nämnde plats nu erlägges. (I. A.) Förenämnde Betänkande, deruti Stats-Utskottet med anledning af ofvanomförmälda motion tillstyrkt Rikets Ständer att uti aflåtande underdånig Skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta verkställa fullständig utredning i ämnet, samt derefter till Rikets Ständer afgifva den Nådiga Proposition, hvartill förhållandena kunde föranleda, har blifvit bifallet af Bonde-Ståndet, men är af de tre öfriga RiksStånden till Utskottet återremitteradt, dervid blifvit yttradt, att det vore upplyst, att Kongl. Serafimer-Ordens-Lasarettet sjelft saknade lämplig plats för uppförande af en tvättinrättning. Derjemte hade då, med anledning häraf, Kongl.
I den händelse' icke någotdera af sistnämnde (vänne Iliks-sfånd skulle finna för godt att med Ridderskapct och Adelö samt Preste-ståndcl iustäaimasa i gillandet af Utskottets förslag, hemsi äller' Utskottet att, för frågans afgörande, omröstning i förstärkt Stats-utskott må anställas öfver följande proposition: “Deri, som bifaller en tillökning af!0,(X)0 r:dr i anslaget åt Deras Kongl. Högheter Arffurstarue, att utgå ifrån detta års början,“ voterar Ja i den, det ej vill, voterar Nej; / vinner Nej, “hafva Rikets Ständer afslagit berörde tillökning i anslaget för Deras Kongl. Högheter Ai Aurs tarne.“ Andra Iiufv udti te In. Enligt utlåtandena N:o 83 och 148. 1 2:o Sedan Kongl. Majit uti Dess vid innevarande riksdag aflåtne nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof föreslagit, att det belopp af anslaget a 7:de hufvudtiteln till reparationer å Kronans hus och byggnader i landsorten, hvilket för underhåll af länsoch kronohäktena utbefalas med 4000 r:dr årligen till Fångvårds-styrelsen, måtte från sistnämnde hufvudtitel utgå och öfverflyttas till den Andra, samt inbegripas under det för fångvården beräknade förslagsanslag, hade Utskottet, uti 3:dje punkten af utlåtandet N:o 83, härtill tillstyrkt Rikets Ständers bifall, hvilket tillstyrkande Utskottet äfven i utlåtandet N:o 148 vidblifvit.
Hustru och barn gräto, intresset och deltagandet hos vänner och bekanta flammade upp med förnyad styrka, på sorgbesök, tårar och trösteord sparades ej. Tidningarna prisade den döde, allmänheten instämde. Hans förtjänster, både dem han haft och inte haft, förkunnades högljudt, bristerna och felen vändes till storslagna karaktärsdrag eller hviskades om helt tyst man och man emellan, och så kom begrafningsdagen. I butikfönstren hade praktfulla kransar varit utställda » till benäget påseende » för hela Stockholm dagarne förut, den ena idén smakfullare och originellare än den andra täflade om priset. De breda banden med förgyllda inskriptioner och guldfransar drogo uppmärksamheten nästan lika mycket till sig som de yppiga rosorna, de mörka, melankoliska penseerna, de glänsande hvita liljorna, som i sina kalkar gömde en och annan dallrande daggdroppe, det fina, graciösa gräset, violerna och resedan, som i slösande mängd tjusade ögat och sände ut sin förtrollande doft. I revisor K:s våning stod jungfrun färdig att gå till sorgehuset med en smakfull krans. Fru K. Konstapeln vände sig om och gaf dem en bister fäste visitkortet, och så försvann hon med den. Revisorn hörde till den dödes umgängesvänner blick. När han vändt sig ifrån dem, räckte Alexis » lång näsa » bakom hans rygg, och så kilade pojoch kunde således inte underlåta att skicka en enskildt krans på en trettio kronor eller så, oakkarne. tadt revisorn själf deltagit i kostnaden för den utomordentliga jättekrans som hela » verket » bidraEn blåögd, trasig, ytterligt mager kvinna med ett git till. Denna hade väckt hela stadens beundran blekt vissnadt barn på armen stod där också. och med fullt skäl, ty den var verkligen ett mä- » Min gubbe dog i vintras, men ingen gaf honom sterverk i sitt slag, både i fråga om dyrhet och några kransar, fast han jämt va ' snäll mot barna skönhet. å ' mej. Ack, hva ' han arbeta ' och släpa ' å allri söp han opp ' et!
Ätt stadgandet om ett minimi-anlal af 5o delegare icke vore behöfligt, och utan fara kunde nedsättas till 20, emedan säkerheten icke liestod i lott-egarnes mängd; samt att någre föreskrifter härom dessutom icke voro af nöden; 22:0 att den af Utskotten bestämda minsta teckningssumma vore för stor och borde nedsättas till r,5oo,ooo R:dr, eller 1,000.000 Rrdr Curant, så vidt någre nya Bank-inrättningar skulle kunna uppstå; eller ock att grund fondsbelopp borde bestämmas efter folkmängdens antal och andre förhållanden i den ort, der Banken skall inrättas; 23:o att det högsta belopp, hvarutöfver teckningssumman ej får gå, jemväl borde bestämmas. 3 §. 24-'o Att, enär Actie-Banker icke få bildas, Commandit-delegare, som icke deltaga i den solidariska ansvarigheten, icke böra eller i solidariska Banker intagas ; 25:o alt en proportion borde bestämmas emellan den egentliga teckningssumman och den, hvarföre Commandit delegarne ansvara; Bancooch Lag-Utsloltens Utlåtande, N:o 5. 5 26:0 att Commandit-delegarnes teckoinssumma borde inbegripas i den allmänna grundfonden; 2-7:0 alt Corn mand il-delegarnes insatser borde inberäknas i den sum / O ma, som enligt 1 1 §. högst får upplånas. 4 §• 28:0 Att det är obilligt, det Bank ej kan få anläggas i annan stad, än der Rådhus-Rätt finnes. 6 §. 29:0
Régerings-formen, som oformligt, att en förrättning, hvilken har en del af folkets sjelfbeskattning till föremål, skäll vara underkastad pröfning af en collegial myndighet, som, uppå räntetagares anförde besvär, eger, efter hvad den för sin del finner skäligt, att höja eller nedsätta prisen å de serskilda ränte-articlarne, det vill säga, att stegra eller minska skattebeloppen. Utskottet instämmer alltså uti den af motionären anförda åsigt, att Kammar-Collegii uti berörde hänseende hittills utöfvade magt bör försvinna; men då nödigt är, alt ändring uti markegångs-sättningarne må kunna beredas, .i fall någorstädes det ena intresset skulle vilja, emot rättvisa och 4 Constitutions-Utskottets Memorial, N.-o aS. billighet, göra sig gällande på det andras bekostnad, kan Utskottet deremot icke godkänna motionärens förslag, alt hvad Deputerade fastställt, skall lända till ovillkorlig efterlefnad. Någon myndighet måste linnas, som kan medla mellan de stridiga intressena och göra rättelse, om möjligen felagtigliet eller misstag blifvit begångne. Då likväl hittills icke varit i Grundlag stadgadt, i hvilken ordning markegångs-sättningarne kunna öfverklagas, och det icke eller synes hvarken behöfligt eller lämpligt att derom i Grundlag intaga någon närmare bestämmelse, lärer Utskottet icke tillkomma att ingå i pröfning af denna fråga eller derutinnan afgifva yttrande. Utskottet, som för upprätthållande af 5^ §. Regeringsformen till hela dess kraft och betydelse, anser det böra på Riksens Ständer ankomma att förordna, huru ändring uti markegångs-sättningarne må sökas och vinnas, inskränker sig således dertill, alt hos Riksens Ständer, till Grundlags-enlig behandling, föreslå, det ^5 §. Regerings-Formen må erhålla följande förändrade lydelse : — ”tjene till efterlefnad, så vida ej ändring deruti sökes eller vinnes, "i den ordning Riksens Ständer föreskrifva.” Stockholm den 21 Juli 18/jo.
N:o i35 gjorda tillägg, dock med den förändring, att sista mom. eller orden: "att, i händelse de föreslagna grunderna ”för smidesrätten af K. M. i nåder gillas, ett förslag till ”nödiga förändringar i beskattningen måtte uppgöras och R. H. St. i nåder föreläggas,” skulle utgå, och i deras stalie, på sätt Frih. af Nordin föreslagit, till K. M. en så lydande und. anmälan göras: ”R. St., sorn anse, att någon fullständig reglering af ”smidesrätten icke med framgång kan verkställas, så vida ej ”i sammanhang dermed en jemnare fördelning af smides”skatten tillika beredes samt att de vid vissa verk, för en ”del af smidet, utan tillräcklig controll nu utgående högst ”betungande recognitionsafgifterna afskaffas, vilja i und. fä”sta K. M:s höga uppmärksamhet derå, att likasom å ena ”sidan någon minskning i Kronans nuvar. intrader på det ”hela af jernhandteringen icke genom den fria smidesrättens ”införande får uppstå, det å den andra icke är R. St:s af”sigt att ålägga tillverkarne någon ny eller ökad beskattning i annor väg eller proportion, än som bör vara oskilj”aktig från ett ökadt smidesbclopp till erhållande af frihet ”inom verkstaden, och hvaraf det frivilliga åtagandet är ”hvarje stängjernstillverkare öppet lemnadt. R. St. anse äf”ven, att hvad af K. M. på dessa grunder rörande beskattningen i nåder föreskrifves, måtte, utan hinder för dess tillämpning under tiden, nästk. R. St. till pröfning föreläggas.” Bifölls. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas kl. 6 på e. m. 3:dje punkten mom. b), 5:te och 6:te punkterna samt y:de punkten mom. a) biföllos. 7:de punkten morn. b). Frih. af Nordin: Jag har intet att anmärka mot det af Oecon.Utsk. i denna punkt framställda förslag; men jag anser min pligt fordra att meddela den upplysning, att K.
Jag trodde mig hafva förebyggt alla sådana misstag om mitt förslag , som skulle det tillstyrka silfverköp jemväl vid sådana tillfällen, då coursens stegring deraf kunde följa, enär jag föreslagit denna åtgärd för reella fondens förstärkning, att vidtagas endast under en fördelaktig handelsconjunctur och cours, då, oberoende af handelsvågen, af någon tillfällig anledning större sedelsummor inströmmade i Banken, på samma gång som, af andra orsaker, silfret visade benägenhet att inkomma i landet. Om t. ex., genom någon Finska Begeringens åtgärd, de der i landet befintliga Bancosedlar i större myckenhet presenterades till inlösen, då borde man ej indraga sedelstocken, utan söka anskaffa silfver, så att, om coursen t. ex. vore 126 eller 124 sk., man då dertill lade hvad som felade uti den erforderliga transportkostnaden och sålunda införskaffade silfver. Om myntet utgår ur landet, så finnes det icke någon annan utväg att återställa jemnvigten, än en ökad industri eller ock att minska rörelsecapitalet. Man har här yttrat, alt principen af sedelindragning icke följes utrikes. Jag betviflar, att så förhåller sig; och dessutom är skillnaden väsendtlig i länder, der Banken icke utgifver sedlar på mindre valör än 100 R:dr, och der alltså allt det gångbara skiljemyntet är båldt, samt Banken sålunda har lättare att i sista stund anskaffa möjligen uppkommande behof. Hvad angar det af Hr Rosenblad omtalade förhållandet med Engelska Banken år 1825, så tror jag icke, att den dåvarande crisen härrörde från underbalance i handeln, utan från ett verkligt slags raseri att ingå i speoulationer i Arne1'icanska fonder och andra handelsföretag på andra sidan verldshafvet. Den kloke bankiei-n förutsåg då, att det utströmmande guldet snart skillIp återkomma; så skedde äfven. Jag har aldrig förutsatt rörelsecapitalets minskning, utan såsom den sista utvägen för myntvärdets upprätthållande.
Och om spegeln härvid ej ger dig nö- dig ledning, kunna n o g tidigare fotografier hjälpa dig. Profilbilder äro i allmänhet intressantast, dock ägna de sig blott för ädelt o c h skarpt skurna ansikten, i synnerhet måste näsan vara välbildad. För fylligare damer äro bröstbilder, för smärta knästycken att föredraga. Helfigur begagnas föga i våra dagar, då fötterna i allmänhet verka oskönt. Endast när dräkt, ställning o c h min på så sätt harmoniskt sammansmälta o c h du själf g e n o m hållningens behag och uttryckets vänliga naturlighet arbetar fotografen i händerna, kan det bli h o n o m möjligt att i porträttbilden uppnå idealet: att icke blott låta din yttre f.ysiognomi komm a till förmånligaste verkan, utan äfven ge en bild af din inre personlighet, din andliga individulitet. Att detta må lyckas dig vid nästa » sittning », ärade läsarinna, därtill önskar jag dig bästa framgång. Helene Stöld— * " Familjemeddelanden ". En familjetidninff sådan som Idun, spridd och läst i de vidaste leretsar öfver hela landet, måste ovillkorligen vara det allra lämpligaste och närmast till hands liggande organet för alla tillkännagifvanden om födde, förlofvade, vigde och döde .. För visso är det just damerna inom familjerna, som med det lifligaste intresset följa dessa tilldragelser inom hemmets värld, hvilka genom det knappa annonsspråket dock uttrycka och innebära så mycket, och annonser af detta slag, införda i Idun, träffa där i vidare utsträckning den intresserade familjepubliken öfver hela vårt land än genom något annat svenskt tidningsorgan. Under rubriken » Familjemeddélandeni) ha vi därför anslagit en bestämd plats på andra sidan i vår annonsbilaga för dylika annonser och för dem fastställt ett pris, som rätt mycket understiger vårt annars beräknade annonspris eller för födelseannons kr. 1: 50, för förlofningsoch vigselannons kr. 2: — och för dödsannons inom ram kr. 5: —, ett pris som måste betraktas som synnerligen moderat, då hänsyn tages till vår upplagas ovanliga storlek och den jämna och utbredda spridning tillkännagifvandet därigenom erhåller. Redaktionen af Idun. * Genom fyra släktled. Några små kulturbilder från Småland, för Idun tecknade af L. S. (Forts, o c h slut.)
Då erfarenheten visat, att uti Släderne ett större antal af de utsedde Taxeiingsmännen ofta uteblifva från Taxerings-Comitéens sammanträden, hvarigenom hinder för göromålens företagande uppkomma; så anser Utskottet sig höra hemställa, att vid slutet af 102 § må, på sålt Utskottet föreslagit, införas ett så lydande tillägg; "Taxerings Comitéen vare likväl oförhindrad att påbörja och fortsätta si~ na göromål, så vida, oberäknadt Ordföranden, minst hälften, af Ledamöterne äro tillstädes Inom Vällofl. B >rgare-Ståndet hafva genom väckt motion, Herrar C. F. Wiera, J. A. Kjellberg och E. G. Lindström yrkat, alt för Götheborgs stad må bestämmas serskild Pröfnings-Comité, sammansatt efter enahanda grunder, som, i afseende på Pröfnings-Comité för Stockholm, finnas föreskrifne, samt Stadskamereraren, som controllerar krououppbörden, erhålla enahanda åligganden, som Kamereraren vid Krono Uppbörds-Vei ket i Stockholm. Fråga om serskild Pröfnings-Comité för Götheborgs stad har, på sätt motionärerme jemväl upplyst, förut varit vid de tvänue nästföregående Riksdagarne vackt; och då inga förändrade förhållanden sedermera inträffat, eller blifvit af molionärerne uppgifne, som föranleda Utskottet alt, serskild för Götheborg, tillstyrka Rikets Ständer att nu, meia än förr, stadga undantag i nämnde afseende; får Utskottet, med åberopande af hvad Bevillnings-Ulskoltet, under sista Riksdag, uti Betänkandet N;o 12 pag. 21 och 22, samt Ullåtandet N;o 27 pag. 56 och 57 i samma ämne anfört, vördsamt afstyrka bifall lill förutnämnde motion.
Först gjorde gossarna i ordning bäddar för natten, samlade ihop halm och löf och delade sinsemellan soffan och de stolar, som funnos därinne. När detta var undanstökadt, satte man sig på en backe utanför stugan med utsigt åt sjön och började äta. Sjön låg lugn som förut. Icke en vindfläkt krusade den klara vattenytan, björkarnas smala kvistar hängde med friska, ljusgröna småblad, långa och smidiga ned mot vattnet, och högt uppe i luften ilade svalorna om hvarandra på sin jagt efter luftens osynliga insekter. När de ätit, framtogs en kvartersbutelj med punsch, hvilken i all hemlighet insmugglats på samma gång som matsäcken. Det räckte till två glas per man, ifall Kalle nöjde sig med ett och ett halft. Och det fick han göra, efter han var öfvermaga. – Det är jäkla skönt här, förklarade Erik och vräkte sig på ryggen i gräset. Kalle gjorde genast på samma sätt och betraktade uppmärksamt de små lätta molntappar, hvilka högt upp liksom smögo sig fram under den klarblå hvälfningen. Han sade ingenting, men han låg och drömde. Ty Kalle var en ordkarg och känslig svärmare. Klas satt stilla och sög på en åttaöres cigarr. Han var den ende, som kunde röka. Så började de att tala om flickor. Och Klas och Erik berättade sanningsenligt, hvilka de voro kära i. Turen kom till Kalle. – Jag har aldrig varit kär, sade Kalle. – Ä, du ljuger. – Ta mig fan, sade Kalle. Detta var en helig ed, och Kalle blef trodd. Då skrek lommen med sitt underliga hemska läte långt ute på sjön. – Det var eget, sade Klas, som var kännare i fråga om väder och vind. Det betyder storm, när lommen skriker. Och därmed gingo alla tre in och lade sig att sofva. På morgonen var sjön lika spegelklar. Men mot middagen började det blåsa nordvestlig vind, och inom en timma var blåsten så stark, att det ej gärna var rådligt att ro tvärt öfver sjön, emedan man då hela tiden hade sidavind. I stället beslöt man att ro i motvind upp till Bergs slussar, sedan följa stranden en bit och därefter låta det gå i medvind rätt in i Stångåns mynning.
N:o 12, i anledning af väckt motion om förändring i lagens stadganden angående dana-arf; och N:o 13, i anledning af väckt motion om utfärdande af en författning, hvarigenom förklaras, att kronojord, som blifvit till skatte löst, må i dens hand, som gjort skatteköpet, anses såsom aflinge. S. D. Remitterades till Bevillnings-UIskottet Kongl. Maj:ts den 18 dennes bordlagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af uppgjordt förslag till Bevillnings-stadga och dermed sammanhang egande författningar; och skulle remissen åtfölja de yttranden, hvilka, med anledning af högstberörda nådiga Skrifvelse, inom Ståndet denna dag blifvit afgifne. S. D. Remitterades till Rikets Ständers Sammansatta Statsoch Bevillningsutskott Kongl. Maj:ts den 18 dennes bordlagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning. S. D. Remitterades till Rikets Ständers Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott Kongl. Maj-.ts den 18 dennes bordlagda nådiga SkritProL-Utdrag den 21 Januari 1860. 197 veise till Rikets Ständer, med det af särskilda Kommitterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående skjutsningsbesvärets ordnande. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkandcn: N:o 18, i anledning af väckt motion om rättighet för Ijensteman att, utan särskild Kongl, tillåtelse, under tjenstledighet vistas hvar han behagar, och erhålla pass till utrikes ort för den tid, han visar sig vara af vederbörande myndighet lagligen permitterad. Bifölls. N o 19, i anledning af väckt motion om lag till begränsande af fångars rätt att förvalta sin egendom och begagna andra medborgerliga rättigheter. Afslogs. S. 0.