Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Utskotten beslutat att Herrar Fullmägtiges i Banken och Riksgälds-Contoiret Utlåtanden skola bifogas Utskottens Betänkande till Rikets Högloft Ständer, anhöll Herr Santesson att få beledsaga dessa Utlåtanden med följande anmärkningar: ”Sedan Högloft Utskotten nu afgjort, att Rikets Ständers Fullmägtiges för så väl Bankens som Piiksgälds-Contoirets Utlåtande i ämnet skola åtfölja Högloft Utskottens Betänkande till Riks-Stånden, så får jag nu anhålla, alt, såsom särskild anmärkning mot Herrar Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret 123 Stats-Utskottets Betänkanden. Utlåtande måtte få åtfölja hvad jag nu täger mig friheten deremot anmärka och hvilket i motsatt fall, eller att Fullmägtiges Betänkande hade kommit att stadna hos Utskotten, jag för min del visserligen hade åtnöjts med att endast till Högloft, Utskottens Protocoll anmärka. Jag vill ej uppehålla mig med hvad mitt Memorial på förhand besvarar, Herrar Fullmägtiges Utlåtande i afseende på öfverensstäminelsen eller stridigheten emellan senaste Riksdags Ständers Beslut och Expeditioner om för detta Filial-Disconternes utredning; ej eller vid Herrar Fullmägtiges hänvisning, att Disconternes Gäldenärer hafva blott att hålla sig till Fullmägtiges för Riksgälds-Contoiret Kungörelse och Anmanings-Bref, och intet att göra med hvad Riksens Ständer beslutat, och som igenfinnes uti Bihanget till Ståndens Protocoll för sista Riksdag.
Maj, i anledning af en motion af Herr Borgmästaren Holm, afgifvit sitt utlåtande, hvaruti tillstyrkes den underdåniga anhållan till Kongl. Maj:t, att den Comité, hvilken till utarbetande af ett project i detta ämne förut af Riksens Ständer blifvit besluten, måtte sättas i verksamhet, samt att berörde pröject måtte, så snart det hinner blifva färdigt, utgifva» å trycket; och tillstyrker Utskottet nu det tillägg till förberorde underdåniga anhållan, att den tillförordnade Comitéens handlingar och förslag för hvarje halft år befordras till trycket; hvarjemte, och då anslaget af 3000 R:r årligen till kostnaderna'1 och för detta arbete torde blifva otillräckligt, Riksens Ständer lära fin - ) Den 8 Juni. t. VU 191 na lämpligt till Kongl. Majit öfverlemna att utaf öfverskotten på RiksStatens inkOmst-titlar förskjuta det som vidare erfordras, emot ersättning vid nästa Riksdag , hvarförinnan ifrågavarande förslag bör vara slutligen fullbordadt. Upplästes och lades på bordet ett Utlåtande från StatsUtskottet, af den 7 Juni, i anledning af hos Vallöf!. BorgareStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om organisationen af en Comité till utarbetande af förslag till ny reglering af Statens Embeten och Tjenster; och yttrar sig Utskottet, då tre Stånd bifallit Utskottets första Betänkande, af <j9 §. RegeringsFormen vara hindradå att frå-* gan till ytterligare handläggning upptaga. Vidare upplästes och lades på bordet följande Memorial från Lagutskottet: 1:0 Af den 25 Maj, hvaruti Utskottet, i anledning af en af Rådmannen Kjellander gjord motion, tillstyrker att lösen för första arket af de ProtocollsUtdrag som innehålla ett eller flera Utslag, måtte uti Expe-i ditionstaxan bestämmas lika för KämnärsRätterna som för Häradsoch Bergstings.
— Af de äfvenledes vid sista Riksdagen beviljade 56,000 rdr till anskaffning af 2,000 st. nya kaiallerisablar vore hittills utbetalda 22,845 rdr, samt 1.333 sablar levererade, besigtigade och godkända; och har, till ytterligare förstärkning af i förråden befintliga kavallerisablar, Generalfälttygmästaren i underdånighet anhållit, att 2,000 st. af nu antagen eller annan af Kongl. Majit gillad modell finge anskaffas för en kostnad af 34,000 rdr, att med | årligen utgå. De af Generalfälttygmästaren begärda anslag äro alltså följande: Bih. ull It. St. N:o 3 a. till Kongl, Majus Nåd. Prop. N-o 1, om Statsverket 1865. För 3 är med £ om året : Till artilleriförsök ammunitionsvagnar fordon . ridoch anspannsm fl fästningsartilleri^, infanterigevär sablar rdr diar . 90,000 13,415 39,700 95.228 91,900 1,372,500 54’000 1,736,743, eller 578,914 rdr 33 öre årligen För en gång: Till fältartilleriet rdr 55,000 » positions och belägringsartilleriet 1,925,243 Med stöd af hvad Generalfälttygmästaren sålunda anfört, tillstyrker jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer äska följande anslag för artilleribehof, nemligen: Till skjutförsök rdr 30,000: — b fältartilleriet 55,000: — b ammunitionsvagnar 4 470: — med tillstånd att härtill jemväl använda de 11,235 rdr. som finnas besparade på anslag för dylikt ändamål vid 1856 —1858 års Riksdag; » fältsmedjor, 4 å 1,200 rdr.
När målet förekom till afgörande på Riddarhuset d. 21 Maj f. m., yttrade sig många talare emot förslaget, men ännu fler för detsamma, och en deribland mente, att ett fullkomligt ogillande af förslaget icke kunde återremitteras, såsom Ståndets gemensamma tanka; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att ”hvad först angick det under discussionen framställda påstående, det några anmärkn:r emot Const.Utsk:s ifrågavar. förslag, hvilka kunde angå sjelfva saken, och i någon måtto föranleda lill rubbning eller upphäfvande af berörde förslag, icke borde såsom Ståndets gemensamma tankar få lill Const.Utsk. hänvisas, så enär, enligt 56 § i Reg.F., anmärkmr finge emot ett Const.Utsk:s yttrande, innefattande grundlagsändringsförslag, inom RiksStin framställas, utan att naturen och beskaffenheten af sådana anmärkmr blifvit på något sätt inskränkt eller särskildt bestämd, samt de anmärkmr, hvilka hvarje RiksSt. förklarade utgöra dess gemensamma tankar, just borde till Const.Utsk. till den behandling 56 § Reg.F. omförmäler, hänvisas, ansåg Hr Gr. o. Landtm., hvars pligt det vore, icke att tyda grundlagen, utan alt ovillkorligen följa dess bokslatliga lydelse, i öfverensstämmelse med hvad vid förflutne riksdagar äfven alltid varit brukligt, sig ingalunda kunna eller böra vägra propos. till remiss å de i dag gjorde anmärkmr, i händelse R. o. Ad. tilläfventyrs kunde finna för godt antaga dem såsom dess gemensamma tankar.” Efter någon ytterligare discussion, ”ansåg Hr Gr. o. Landtm, sig nu böra hemställa, om II. o. Ad. behagade Const.Utsk:s förslag rör:de upphäfvande af 8 mom. i 4 § Tryckfr.förordn. tillden behandling 56 § Reg.F. föreskrifter, godkänna; hvilken propos. af R. o. Ad. bifölls.” Vid 1828 — 1830 årens riksdag gjorde H. Ex. Hr Gr.
Men dä Utskottet således förordar beviljandet af ett förökadt anslag för bedrifvande af arbetena på ifrågavarande del af södra stambanan, och då, i fall detta anslag nu beviljas, provinsen Småland tidigare än vid uppgörandet af den genom högstbeiörde proposition för Rikets Ständer framlagda arbetsplan blifvit förutsatt, skulle komma i åtnjutande af de stora fördelar, densamma har att påräkna genom en jern vägs-förbi lidelse mellan nämnde provins och Skåne, finner, med afseende å den stora anslags-summa, som nu blifvit tillstyrkt för jern vägs-arbetens utförande inom Westergötland, Utskottet sig deremot icke kunna tillika understödja den på denna arbetsplan grundade framställning om ett särskildt anslag för påbörjande af arbetena å norra delen af samma stambana, eller från Falköping, samt dessa arbetens fortsättning derifrån till och förbi Jönköping. Utskottet, enligt hvars åsigt de med södra stambanans anläggning åsyftade ändamål komma alt vida mer befrämjas genom en skyndsam och oafbruten fortsättning af samma bana i dess rikning norrut genom Skåne och Småland mot Jönköping, än genom Stats-Utskottets Utlåtande N:a 62. 63 företagande af andra för denna banas slutliga fullbordande erforderliga jernvägs-arbeten inom den del af sistnämnde provins, hvilken beröres af sjön Wellern och således kan omedelbart begagna sig af det med denna sjö sammanhängande vattenkomniunikalionssyslem, får derföre hemställa: 9:0 alt Rikets Ständer mätte, för den till Lund redan färdiga södra stambanans fortsättning mot norr förbi Finja-sjön till Lagaå-daien, anvisa en summa af 6,815,000 R.dr och för fullbordande af bangården jemte verkstäderna i Malmö samt återstående bangårds arbeten vid Lund, 260,000 R:dr, eller tillsammans för södra stam banan Sju millioner sjutliofcmtusen R:dr R:mt. Sammanbindnings-banan mellan Orebro och Askersund.
Den förste värde talaren har, såsom det synes, under förmodan att frågan gällde formen, såsom skäl för afslag anfört R. o. Ad:s beslut vid den 23:dje punkten. För min del tror jag att de skäl, hvarpå detta beslut sig grundar, redan såväl vid öfverläggningen af den 23:dje punkten, som vid den föreg:de öfverläggningen öfver den tredje, blifvit fullständigt vederlagde. Jag vill icke nu trötta R. o. Ad. med ett återupprepande af hvad derom förut är sagdt, då denna punkt slår i ett nära sammanhang med den 23:dje. Den skillnad är det likväl, att vid den nu förevar:de punkten presterskapets privilegier icke äro vidrörde. Emedlertid inser jag tydligen att då R. o. Ad. ogillat den vid 23:dje punkten föreslagna voter:spropos., konseqvensen äfven skall leda derhän, att Ståndet afslår denna punkt. Men då jag ansåg det oriktigt att afslå förstberörde 23:dje punkt, så måste jag ock - Den 25 September. 443 så naturligtvis af mera skäl anse det orätt att afslå den förevar:de punkten. Hr Stuart: Sedan R. o. Ad. afslagit den aog:de 23:dje punkten föreslagna voler:spropos., så anser jag att äfven frågan om den nu föredragna proposm bör förfalla. Utsk. har nemi. endast under förutsättning, att R. St. skulle antaga hvad i 23:dje punkten är vordet tillstyrkt, framställt denna vo!er:spropos. Medan jag har ordet, torde det vara nödvändigt alt jag begagnar delta tillfälle att upplysa Frih. Cederström derom, alt Utsk:s förslag icke afser eller angår de egentliga rustningsräntorna, utan blott augmentshemmanens räntor. Hr Printzensköld: Gr. Lagerbjelke har ganska rätt deruti, att i denna punkt icke förekommer någonting som rörer presterskapets privilegier. Men Hr Gr:n kan väl icke bestrida att deruti förekommer någonting annat, som är lika vigtigt, nemi. äganderätten.
Detta mål, som OeconomieUtskottet ansett böra gemensamt med Lagutskottet behandlas, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad först angar yrkad skyldighet för preslerskapet att betala arfvode för husesyner, hafva Utskotten bort erinra, att vid afoch tillträdeshusesyner, hvilka af Häradshöfding med Nämnd å prestebohl förrättas, skall arfvode der det eger rum, enligt 9 §. i Kongl. Resolutionen på Presterskapets besvär den 7 Julii inöi, af tillträdaren betalas, hvadan något vidare stadgande härom icke lärer erfordras. Hvad beträffar de af Svanberg så kallade byggnadssyner, hvarmed lärer förstås oeconomiska besigtningar, så, enär dessa synas hufvudsakligen åsyfta control på boställsinnehafvare!!, att han icke må eftersätta sina Ilik. till R. St. Prot. i834. 7 Sami 2 A/d, r !^:de Häftet, a Lagsamt Allm. Besv, och Qecon. Ut sk* Utlåtande IV: o lo - skyldigheter, i afseende på husens behöriga vidmaglhållande, och det icke vore lämpligt ålägga honom sjelf att betala en dylik controi, samt dertill kommer, att utgifterne för oeconomisk besigtning, belöpande sig, till ett obetydligt belopp, endast hvart femte år utgå, anse Utskotten någon förändring i de härom uti 9 af Kongl.. Kungörelsen den 28 Maji i83o gifne föreskrifter ieke böra ega rum. I afseende på odlingssyner, hviika icke i annan händelse lära företagas, än då boställsinnehafvare vill verkställa någon större odling af oländig mark, med anspråk på vissa frihetsår, anse Utskotten sig böra anmärka, atl dessa förrättningar äro. enskilda angelägenheter, hvilkas bekostande boställsinnehafvare!! så mycket hellre måste sjelf vidkännas, sorn icke någon Lag eller Författning berättigar honom, att dermed belasta Ky rkoCassan ellef Församlingen.
Rosensteins samt Friherre Wirséns serskildta yttranden, äfvensom i följd af de skäl hvilka Amiral Wirsén, Grefve Spens och Bruks-Patron Heykenskjöld här framstäldt, Betänkandet måtte varda återremitteradt, på den grund, att om Staten beslutar öfvertaga Disconten , synes ersättning böra lemnäs Actie-ägare, som den lagligen erhållit; och jag tror mig vid detta tillfälle böra påminna, att denna ersättning är en oundvikelig nödvändighet, om Arbetet i sitt sammanhang skall fullbordas, samt att för samma ändamål, <Jet temporaira Låne-biträd.t, hvars nöd* 640 Den 30 April. vänlighet Biskop Rosenstein i sitt yttrande bev visat, måtte erhållas. * Herr Påhlman: I den af Hörr Grefve von Platen yttrade mening, att allmänna Medel bättre användas på National-iöretag eiler till allmänna Arbeten, än såsom Län, instämmer jag fullkomligen. Detta är ock en orsak hvarföre jag ansett Riksens Högloiiige Ständer för CanalByggnadens fortgång böra lemna det understöd Statens tillgångar kunna medgifva; men jag har aldrig sträckt detta skäl så långt, att jag kunnat bifalla att man utan granskning af Rikets tillgångar och verkeliga behof, skulle på Canal-Arbetes fortsättning uppoffra allt hvad de deruti interesserade personer behaga fordra. Dä Herr Grefve von Platen med åtbörder och gester, som tydeligen syftat pä mig, under den Supposition att jag skulle hafva passerat Götha Canal utan att sätta foten på densamma, sökt visa huru liten pålitlighet mina uppgifter äga och huru litet förtroende bör hafvas till mina yttranden; så finner jag mig föranlåten upplysa, att de Rapporter Herr Grefve von Platen om mina resor erhållit, varit alldeles falska. Ehuru jag icke medgifver den ringaste skyldighet att göra Grefve von Platen redo för mitt sätt att resa, hellst jag icke i något afseende står under dess befäl, och icke heller erkänner Herr Grefven äga någon slags rättighet att ålägga dem, som beträda det så kallade Can2l-gebietet, att sig der uppehålla
Majits Befallningshafvande upprättade och i underdånighet insända handlingar blefvo sedermera till Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kongl. Kammar-kollegium för behörig granskning öfverlemnade, efter hvars verkställande dessa embetsverk, uti afgifvet utlåtande af den 7 Februari 1859 underdånigst anmält, att vid den förnyade indelningslängden och vakans-förteckningen, sedan under granskningen åtskilliga uti dem i afseende på deri upptagne lägenheters nummer och hemmantal anmärkte mindre betydande felaktigheter blifvit vederbörligen rättade, i öfrigt icke något funnits att erinra, samt att genom jemförelse af nyssberörda längd och förteckning med de förut af Kongl. Majit och Rikets Ständer fastställda inhemtades, att 20 hela rusthåll, såsom förut var förhållandet, blifvit bildade och att räntor, som icke kunnat till hela rusthåll sammansättas, öfverblifvit till ett belopp af 212 Daler 4 öre 4 penningar silfvermynt, motsvarande, efter 20 Daler för hvarje båtsman, något öfver 10f rusthåll, så att, enär förut såsom öfverblifne beräknade räntor motsvarat närmare 15 rusthåll, en minskning af något mera än 4 rusthåll egt rum. Sedan Kongl. Majit, för sin del, i nåder godkänt ifrågavarande jemkade indelningslängd och vakans-förteckning öfver nyindelad jord i Blekinge län, sådane de blifvit utaf Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kongl. Kammar-kollegium rättade, så har Kongl. Majit låtit samma handlingar, till Rikets Ständers granskning och gillande jemväl för deras del, i nåder öfverlemna. Stats-Utskottet, till hvars åtgärd detta ärende blifvit remitteradt, har, efter verkställd granskning af ofvanberörde handlingar, icke funnit något dervid att erinra, hvadan Utskottet tillstyrker Rikets Ständer, att gilla Kongl. Majits i ämnet gjorda nådiga framställning. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Mars, kl. 7 c. m.
Om man eftertänker hvaruti fördelarne af indelningsverket egentligen äro alt söka, skall man finna dem dels deruti att natura-persedlarnes värde under tidernas lopp bättre bibehåller sig än penningens, dels ock deruti alt indelningshafvarnes inkomster icke vore sammanblandade med Statens öfriga Drätsel så att ifall Statsverket vid något tillfälle skulle råka i trångmål, detta trångmål icke skulle hafva någon inverkan på löntagarne. Deremot kan det väl icke anses som någon fördel för löntagarne att af räntegifvarne få sjelf uppbära den lön, som blifvit bestämd i persedlar. Med ett sådant uppbördssätt äro stora olägenheter förenade och det är upphörandet af dessa olägenheter som Frih. Palmstjerna med sitt förslag velat åstadkomma. Det är nemi. gifvit att då missvextär inträffar, är det synnerligen kinkigt för en löntagare att utfå sina räntor. Det blir åtminstone ganska svårt för en löntagande embetsman, eller en korps att då låta utmäta och pä offentlig auktion försälja sina räntegifvares hemman. Man har ju äfven sett, på sätt Hr v. Hartmansdorff sjelf uppgifvit att löntagarne fått vänta på sin lön i hela 2 år. Det är väl då mycket bättre alt dessa löntagare få ut sin lön genom de allmänna uppbördsmännens försorg, då en sådan väntan icke kan komma i fråga. Säkerheten att räntorna komma vederbönde tillgodo är, äfven om Staten skulle råka i trångmål, på detta sätt lika stor som förut ty kronofogdarne äro att anse endast såsom ombudsmän, som upptaga lönen åt indelningshafvaren. Hvad räntegifvarne äter angår så skulle förändringen medföra stora fördelar för honom, alldenstund, efter nuvande sätt, forslingsskyldiglieten kan blifva högst tryckande, hvarförutan chikaner kunna äga rum på båda sidor så länge som uppsägningsrätten är bibehållen.
R:dr 1,578: 25. hade öfverbetalningen vid årets slut minskats till 1,955 R:dr 65 öre, hvilka till år 1859 äro balancerade. Ehuru Akademien äfven för innevarande år fått af Extrautgifts-medlen uppbära 1,250 R:dr och dupletter af mynt och medaljer blifvit sålda för 1,254 R:dr 43 öre, kan likväl redan med full visshet antagas, att anslaget till samlingarnes ökande äfven för år 1859 blir otillräckligt, hvaraf visar sig, att den vid sista riksdagen beviljade förhöjning å detta anslag varit och fortfarande är behöflig. De omständigheter, hvilka vid sednaste riksdag åberopades såsom skäl för den då begärda och af Rikets Ständer beviljade löneförhöjning åt Akademiens Sekreterare, anser Akademien i allt väsendtligt qvarstå oförändrade. Behofvet af de till biträden åt Riks-antiqvarien vid samlingarnes vårdande och till vaktbetjening, med inberäkning af de gamla lönerna, anslagne 3,050 R:dr R:mt, — af hvilka af Eders Majit blifvit disponerade till en t. f. Förste Amanuens 1,600:, till e. o. Amanuens-arfvoden, att af Akademien utdelas, 900:, till Akademiens ordinarie Vaktmästare 500 och till extra Vaktmästare-biträde 50 R:dr, — är icke blott lika stort nu som förut, utan 68 Bil. M 6 till Kongl. Maj:ts Nåd Prop. M l, om Statsverket 1850. blir med hvarje år större, i den mån samlingarne tillvexa. Denna tillvext blef under sistlidet år större, än måhända under något föregående, genom inköp af två betydliga privatsamlingar, innehållande mellan 3 och 4,000 nummer. Öfver Akademiens med anledning häraf framställda anhållan om nådig proposition, att dessa anslag må på ordinarie stat uppföras, lärer jag nu ej behöfva särskildt yttra mig, då Eders Majit redan i detta ämne fattat nådigt beslut.
Ständer aflåta nådig proposition, att ifrågavarande anslag, förhöjdt till 40,000 Rdr Rmt årligen, måtte beviljas för den tid nästa statsreglerfngsperiod forlfore, att användas för betäckande af den brist, hvilken för Hospitalsfonden möjligen kunde uppkomma derigenom alt inkomsterna vid hospitalerna icke voro tillräckliga för utgifternas bestridande. Med afseende å hvad Serafimer-ordens-gillet sålunda i underdånighet anfört och upplyst, tillstyrkte Stats-rådet, att Kongl. Maj:t måtte tili Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition att ifrågavarande lill Hospitalsfondens förstärkning beviljade anslag, förhöjdt till 40,000 Rdr Rmt årligen, fortfarande finge utgå under den lid nästa statsreglering komme att omfatta, och för samma ändamål som hittills användas. — Hvad Stats-rådet beträffande ofvan intagne 20 mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt, täcktes Hans Kongl. Höghet Kronprinsen-Regenten gilla och bifalla. Ex protocollo: C. A. Th. Ädelgren. Utdrag Bil. N:o 6 Ull Kongl. Maj.ts Nåd. Fröy. N:o 1, om Statsverket 1859. 9 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Är enden, hållet inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen-Regenten i Slals-Rädet å Stockholms Slott den 22 Juni 1859. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie—Stats—Ministein Friherre De Geer. Hans Excellens Herr Siats-Ministern för Utrikes Ärenderne Friherre Manderström. Stats—Håden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Departements-chefen Herr Grefve Hamilton föredrog i underdånighet: 20:o. En på begäran af Kyrkoherden i Sibbarps och Dagsås församlingars pastorat af Hallands län, H.
Förskotts-ränta Ofver-ränta Af lån på löpande förskrifningar : Förskotts-ränta Ofver-ränta Inbetalningar å inom linien förda lån: Kapital I Stockholm. Af lån på aktier och publika papper: Af lån mot pant af vågförda effekter: Inträdes-afgift Ränta till förfallotiderne . , . Beloppet af inom linien förda lån Beloppet af afskrifvet lån . „ Uppoch Afskrifnings-räkningen för innestående medel „ d:o d:o för innestående ränta „ Deposit-räkningen för innestående medel Utelöpande assignationer på Banken i . Hos Depositions-afdelningen innestående . Inb anta • • • • Galningar å inom linien förda lån:) Kapital .. J KÄr**». I Stockholm. 245,965 71 4,391 nings-medel I Götheborg. Summa R:drj 322,330 Revisor erne t Berätt. ang. Bankoverket. I Malmö. I Wisby. I Götheborg. 1 Malmö. I Wisby B. Allmänna Diskont-fonden. Transport 5,756,090 Stående lån mot pant af vågförda effekter 1,696,400 , „ kassa-kreditiv 2,173,231 ekeborgs Låne-Kontor för erhål len försträckning I 300,000) ^almö Låne-Kontor för d:o d:o} 200,000 Bdlance inom kolumn: Oks lsäkra lån på löpande förskrifningar „ på aktier och publip ka papper lagsökning beroende men bland ®akra fordringar upptagna: Viar jån på löpande förskrifningar . » „ publika papper Kassa-kreditiv 24,809 2,139,13587 3,7L5,363jl2 750,700]— 524,550)— 50 I Stockholm I Götheborg I Malmö. Utgifter: Aflöning Diverse omkostnader Lagsöknings-kostnad Revisions-kostnad Reparations-kostnad Beloppet af inom linien förda lån „ - afskrifvet lån
Blir rörelsen liflig, så inträder samma förhållande, som eger rum, t. ex. i Frankrike, der obligationerna i följd af spekulation och efterfrågan stå några proc. högre, än det värde, de egentligen representera. Man har vidare sagt, att ifrågav:de fond skulle ökas till följd af den föreslagna handeln med obligationer. Jag får emedlertid fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är meningen, att en bestämd summa skall till uppköp af obligationer anslås, utan förslaget säger tydligen, att ett belopp af intill U million skulle företrädesvis användas till befrämjande af ett dylikt ändamål. Man har begärt närmare instruktion för bedrifvandet af ifrågavarande rörelse. Jag får säga, att de af Hrr fullmägtige, hvilka framställt en sådan begäran, dervid ådagalagt en stor modesti; ty jag är fullt och fast öfvertygad, att de ingalunda äro okunniga om, huru vid en obligations-rörelse tillgår: att man nemi. köper obligationer, när tillgången derpå i marknaden är riklig, och deremot säljer dem, när brist är rådande. Om ifrågav:de obligationer inrättas så, att de få kurs, torde det föreslagna beloppet 1 j million vara för ändamålet tillräckligt; och jag får ännu en gång säga, att det enligt min tanke ej är för mycket, att af bankens fastlästa fonder nämnda summa användes till inköp af obligationer för att komma jordbruket till hjelp, synnerligen som denna summa ingalunda behöfver blifva fastläst, enär obligationerna äro af beskaffenhet att när som helst åter kunna afsättas. En talare här bredvid mig har fäst uppmärksamheten på förhållandet emellan obligationer och inteckninH. Y. 32 498 Den 26 Mai c. m. gar. Enligt min tanke behöfver den anmärkning, han i sådant hänseende framställt, icke många ord till vederläggning. Uti en tid, då åkerbruket ligger nere och jordbrukaren ej på dagen kan kommendera sina penningar, utan måste vara beroende af bankerna, hvilka suga hans blod, är det klart, att kapitalisterna måste gifva företrädet åt obligationer, för hvilka de äro säkra att få ränta.