Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frankrike under de sista 50 åren måst uthärda förfärliga krig, och betala oerhörda summor till det öfriga Europa; att den Franssyka staten visserligen har en stor statsskuld, men att likväl innehafvarne af denna ofantliga statsskuld för det mesta finnas inom landet, och att denna sista omständighet ensam bevisar, alt der, oaktadt den lika arfsrätten, 5 II. 33 258 Den 9 December. finnes innehafvare at en stor förmögenhet. Härvid hör äfven märkas, att de flesta Fransyska förfaltare, jag säger med flit de flesta, och ehuru jag nu icke är i tillfälle ali på stället framdraga några speciella exempel, sä är del likväl icke svårt att göra det när som helst, att, säger jag, de flesta Fransyska förfaltare öfver statsrätt och allmän hushållning äro ense derom, alt den lika arfsrälten varit för detta land af de mest välgörande följder, och såsom bevis derå torde det fä gälla, att, sä vidt jag vet, under de sista tjugo åren, sedan Pärskammaren afslog frågan om återinförandet af förstfödslorälten, icke något enda förslag liar blifvit väckt till förändring af den föreskrift i Gode Napoleon, som bestämmer lika arfsrätt. Till denna omständighet vill jag ännu lägga en annan. Det är visserligen sant, att England, hvarest ännu majoraler och primogenitur existera, är på det bela ett ännu rikare land än Frankrike; men för det första skall man besinna, att England icke består ensamt af Stora Britlanien: det räder dessutom öfver en folkmängd af mer än 100 millioner i sina colonier och Indien. England samlar från alla dessa colonier enorma capitaler, och vill man jemföra Frankrikes välstånd med Englands, så mäste man afdraga hvad England hemlar frän dessa colonier. Då tror jag all räkningen skulle slä vida bättre utför Frankrike. R. o. Ad. känner dessutom, att hvad pauperismen beträffar, så har den i England en vida förfärligare och mera hotande fysionomi än i Frankrike.
och mer bild eller hylla den grånade monarken; mindre utförliga skildringar öfver hans politiska gärning, hans väl visa och outtröttliga landsfaderliga för de tvänne brödrafolken omsorg komma helt visst att fylla dagspressens spalter. Idun, de svenska kvinnornas tidning, får icke, vill icke saknas vid denna fosterländska hyllningsfest. Den blyga blomma, hon då kan lägga för jubilarens fot, må bli än så anspråkslös — från hjärtat skall den dock vara vuxen, och vilja endast IDUN 1897 våra läsarinnor hjälpa oss därmed, bör öfver densamma kunna komma att hvila något af den säregna charme, som plägar följa kvinnogåfvor åt. Vi nämnde här ofvan vår konung en folkkär monark. Och han är det i sanning! Få furstar ha vetat att så som han rundt om i sitt rike vinna hjärtan, personliga vänner, personliga sympatier. Hvar helst han dragit fram, har han mött hög och låg, man och kvinna, gammal och ung, med samma faderliga hjärtlighet, med samma ridderliga högsinthet, med samma vinnande älskvärdhet. I otaliga svenska hem har han under dessa gångna år varit en kär gäst, hvars besök hos dessa hems medlemmar efterlämnat minnen för lifvet, och på sina mångfaldiga och vidt utsträckta resor g e - nom landet har han kommit i beröring med representanter för de mest växlande samhällskretsar. Från detta personliga, detta intima umgänge mellan konung Oscar och hans folk måste en rik minnesskatt finnas att samla, och Idun, de svenska hemmens och familjernas speciella organ, bör därvid vara den allra lämpligaste förmedlaren. Vi uppmana därför härmed enhvar af våra läsare, i hvad samhällsställning hon eller han nu vara månde, som äger något personligt minne af något sitt sammanträffande eller samvaro med vår konung, att under rubriken: " Hvad jag minns om kung Oscar " nedteckna detta och insända det till Iduns redaktion. På så vis skulle den minnesskatt, hvarom vi ofvan talade, kunna dragas fram i dagens ljus och, af redaktionen vederbörligen sofrad och ordnad, vid tiden för konungajubileet i höst genom Iduns spalter meddelas, till en säregen och helt visst högeligen intressant hyllning bland de otaliga, som då komma att ägnas konung Oscar.
Uti serskilde till Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet ingifne samt till Utskottet remitterade Motioner har blifvit anmärkt; af Herr Professor Gravander, att uti nu gällande Förordning saknas föreskrift, huru lysningscharta skall till storlek bestämmas för utländsk man, som i Sverige ingår äktenskap, hvilken brist Motionairen önskat se afskafFad t Af Herr ContractsProsten Heurlin, att Bevillningsafgiften efter 2 Art. af nu gällande BevillningsStadga vore en så mycket mindre lämplig grund för beräkning af Chartasbeloppet å lysningssedlar till äktenskap , som största antal giftermål ingås af Allmogens Söner och Drängar, hvilka intill den tiden vanligen icke erlagt någon Bevillning , eller egt egen serskild Debetsedel , utan varit upptagne på Fadrens eller Husbondens; ehuru de kunna vara rike mäns söner, de der först vid äktenskapets ingående emottaga ofta betydlig fast egendom; hvilket oaktadt, char. tan till deras lysningssedlar likväl icke kan beräknas högre , än till en dylik handling åt Backstuguhjon , Torpare eller Soldater : att samma olämplighet förekommer inom EmbetsmannaClassen, då en person träder i gifte samma år han vunnit befordran, och således ej fått någon
Dessa förslag äro bifallna af Bonde-ståndet, men ogillade af Ridderskapet och Adeln, som beslutit bibehålla §:n vid dess nuvarande lydelse; och är frågan om hela §:ns innehåll och redaktion återremitterad af Presteoch Borgare-stånden, efter anmärkningar, att det borde vara hvar och en till handel berättigad äfvensom tillverkare af bränvin tillåtet, att af bränvin sälja minst \ kanna, på det att besök på krogen ej matte blifva nödvändigt för den, som åstundade detta mindre qvantum, men hvarken ville eller kunde på en gång tillhandla sig en hel kanna; att, i fall sådant ansåges icke böra i allmänhet medgifvas, det åtminstone borde finnas med billighet öfverensstämmande, att den rättighet, Stockholms stad nu äger, att låta genom ett distilleringsbolag hålla bränvin till salu under en kanna, blefve utsträckt till Rikets öfriga städer, så att på hvarje stads myndighet finge bero att tillåta försäljning af minst \ kanna i öppen salubod, med förbud för säljare att tillåta förtäring på stället af det bränvin, som sålunda föryltrades; att det af Utskotten från 1 momentet uteslutna ordet ”sådana” framför ”gästgifvaregårdar” borde, för tydlighetens skuld, der åter införas; att det nya 2:dra momentet, angående burskap å bränvinsförsäljning i minut, borde utgå, enär dels stadgandet i allmänhet vore främmande för ifrågavarande lagstiftning, dels andra punkten deri syntes gå ut på att befria innehafvare af sådant burskap från skyldigheter, sorn inom kommunen åläggas andra bränvinsminutörer, men till hvilken befrielse all anledning saknades, då de förres burskapsrätt endast vore att härleda från den ekonomiska lagstiftningen och de således Bevilln.-, Lagsamt Allm. Bese. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 3. 21 mäste vara underkastade alla de förändringar, denna kunde finnas böra undergå 5 samt att Utskotten borde föreslå, till intagande uti förevarande §, en sådan föreskrift, hvarigenom olägenheterna af landthandlares befattning med försäljning af starka drycker kunde undanrödjas.
Utdr. cl. 4 April 1840. sonela utskylder för afskedade, till underhåll berättigade, soldater och deras vederlikar, under exspectance-tiden. Remitterades till Bevillnings-Utskoltet; 8:0 Kongl. Skrifvelse af den 24 sistlidne Februari, angående frågan om lindring uti den liemmans-egare i Jemtland åliggande roteringsoch rustnings-skyldighet. Denna Kongl. Skrifvelse, jemte ett, i anledning af densamma, af Herr Petré ingifvet anförande, remitterades tili Stats-Utskottet; och 10:o Kongl. Skrifvelse, af den 1'7 sistlidne Mars, rörande förlängning af de med rusthållarne vid åtskilliga afsutna Regementen och Corpser afslutade contract om hästvacance-afgifts utgörande. Remitteradss till Stats-Utskottet. S. D. föredrogs ånyo följande Utskotts-Utlåtanclen och memorial: 1 :o S ta ts-U tskotte ts: N:o 28, i anledning af väckt fråga om indragning af Kongl. NummerLotteriet samt angående åtskilliga dermed gemenskap egande ämnen. Återremitterades. N:o 7, i anledning af gjord hemställan, angående uppsmältning och ommyntning af Bankens förråd uti kopparskiljemynt af gamla prägeln. Bifölls. och 3:o Bevillnings-Utskottels: N:o 6, om återlemnande af Riksdags-fullmägtigen Olaus Ericssons från Götheborgs och Bohus Län motion om indragning af visse Tuil-tjenstemän, anställde till bevakning vid Norrska gränsen. Borgare-Ståndet ansåg denna motion tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling. N:o 7, angående återlemnande af Herr Bernhard Rosenblads hos Ridderskapet och Adeln väckta motion om anslag lili ersättning för fabriks-anläggningar, som genom upphörande af införselsförbud kunna blifvit lidande.
N:r «ool Riksens Högloft. Ständers Stats-Ut skotts utlät ande öfver gjorde Motioner, angående ytterligare Lönförhöjning för Mtlitaire-Staterne. ill Stats-Utskottets utlåtande har HöglofI: Ridderskapet och Adeln behagat remittera följande dit ingifne Memorialer af ilo Herr Professoren Munck af Rosensköld sorn framställt, huruledes angelägenheten fordrat, att Militaire-Staternes Löneförhöjning vid sista Riksdagen hade blifvit bestämdt reglerad och fastställd, samt icke lemnats beroende af tillgångarne och tillfällige förhållanden, derjemjemte Herr Professoren nu föreslagit, att Lönförhöjning måtte efter samma grunder för Militairen nu anslås, hvarefter den vid sista Rilts - Staii-Vts^CttetS Betuhlt andin: 105g »lagén beviljades Civile-Staterne, och säkre an-' *lag dertill göras: att härtill äfven användas de medel, sorn genom indragning och sammanslående af Vissa Embeten och Tjenster kunna beéparas: och att penninge-Löntagarne ej blott till hälften, utan fullt ut erhålla sina Löner beräknade i Spanmålsvärde. 2:0 Herr General-Majoren Friherre Björnstjerna, som andragit, att en del CompagnieChefer, Soubalternoth Underofficerare vid Indeldte Infanteriet skola vara uti serdeles behof af förbättrade Löner, emedan vid hvarje indeldt Infanteri-Regemente finnas åtta Cäpitainer med Lieutenant! Löner och en med endast Fendrichs Lön, &ju Lieutenanter med Fendrichs Indelningar och fem med endasc Under* Officers, åtta Fendriehar med Penninge-Lönef och fyra med Under-Officers, samt Sextio Under-Officerare med endast Tjuguatta de sämsta Indelningar, och för öfrigt försedde med usle Rotelöner: samt 3:0 Her L. A. Montgomerij, som likaledes yrkat att Befälet vid Westerbottens Regemente, såsom intiehafvande svage Indelningar, måtte tilläggas förbättring å Lönerne.
Det är nemi. för mig ofattligt, hvad nytta man kan hafva af upgifter, hvilka man vet innebära en uppenbar osanniug. Det är väl bättre att icke hafva något, än sådant som jag icke kan lita på. Hvad angår Gr. Mörners anm. att upgiften borde lemnäs af en näringsidkare, som flyttar från en ort till en annan, så vore det bättre att den inlemuades till mantalsskrifningen än till taxeringen, emedan det vore orätt att ålägga honom att ge upgift flere gånger. Jag anser visserligen att den är obehöflig, och att den således icke behöfver någonsin lemnäs, dels derföre att, om man vill hafva uplysningar, de äro lätta att få ur officiela källor, dels derföre att. om t. ex, en person drifver rörelse i Mariefred och I) eli 25 Augusti f. m. 21S sedan flyttar till Stockholm, man ej kan döma af hans rörelse i Mariefred om hans rörelse i Stockholm. Gr. Mörner: Det hufvudsakliga skiil, hvarpå Gr. Lager bjelke stödt sitt bestridande af mitt förslag, har varit att någon tillförlitlighet ej komme att finnas i de upgifter. som skulle erhållas, och att någon ledning deraf således icke eller skulle vinnas. Det år möjligt att denna följd kunde i viss mån inträffa, men jag är öfvertygad om att, ifall en sådan åtgärd vidtoges här i landet, som lärer begagnas i England och Frankrike, nemi. att industri* idkarnes taxeringsupgifter anslås på börsen, skulle vi få se helt andra upgifter, än sora hittills af dem afgifvits. Deremot är det omöjligt för handlanden eller näringsidkaren att i Nov. upgifva hvad hans rörelse kan komma att för hela det då ännu löpande året inbringa och denna omständighet, att året ej är slut, utgör äfven ett hinder för bolag att verificera deras upgifter vid mantalsskrifningen. För min del tror jag således att mitt förslag icke i tillämpningen saknar praktisk nytta. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H.
Jag anhåller om propos. derå, att mitt förslag framdeles må komma under öfverläggning. 336 Den 3o Juli f. m. Hr von Hartmansdorff: En ledamots rätt att få sin motion under .öfverläggning är obestridlig; men att på förhand vilja bestämma, när och hvarest det blifvande beslutet skall införas, är icke rätt. Om man sedan vid pröfningen funne, att ämnet icke passade der, hade man genom ett föregående beslut bundit sig att ändock göra det oriktiga. Frih. Palmstjerna: I sådan händelse kan jag icke afstå från mitt förslag; ty det är icke ovigtigt, att allmänheten, såsom anledning till stadgandena om lånerörelsen, får kort och tydlig underrättelse, att meningen icke är att minska denna rörelse. Jag har förut upptagit till besvarande såväl den anmärkning, att man genom denna menings insättande skulle binda händerna på sig för framdeles beslut, som ock att lånerörelsen skulle minskas genom vissa medels öfverflyttande till cassacreditiven; och jag anser öfverflödigt att upprepa, hvad jag i nämnde afseende yttrat. Kan jag icke få min rätt öppen att här uttrycka den ifrågaställda meningen, så måste jag nu fortfara med mitt yrkande om propos. derå. Gr. Cronhjelm: Innan Frih. Palmstjerna i sitt sista yttrande ånyo upptog sitt tillägg att utgöra föremål för öfverläggning nu, hade han derifrån afstått under förbehåll om propos. derå, att hans rätt i det yrkade afseendet icke måtte blifva lidande genom uppskofvet. Denna propos. bör både kunna meddelas och bifallas. Skulle K. o. Ad., då merberörde mening framdeles kommer under öfverläggning, icke vilja antaga den, kan man ju afslå densamma. Att den kommer under pröfning, mäste alltid vara oskadligt, och jag hemställer till Frih. Palmstjerna, om han icke skulle vilja nöja sig med en reservations-propos:n. Frih. Ehrenborgh: Jag är förekommen af Gr. Cronhjelm. Jag har icke hört någon bestrida förslagets företagande efter slutad pröfning af betänk., ej heller har Hr Gr. o. Landtm, yttrat sig ämna vägra sådant; och jag tror då, att Frih.
43* konungens SBefaflningSbafroanbe flätt om SJrantafé. ecb ©Fattffrif» ningarne ttbigt utfårba fdbane ålungörelfer, forn för Sanbet utfitta uti fjroiifen orbntng be fain ma ^srrarje bag pd för. eder eftermibbagen förråt» ta#, färn! att ben, forninom trebje timman från ben tib, bd förråttnin» gen, enligt Jbungörelfen, år beflåmb att b nja#, fig icfe in fl afl er,! är till böter förfallen; broarförutan j?ungörelfen bör inneijälla tyxliga fSreffvif* ter för be ©fattflplbige om be uppgifter tia Sftnntal#. 0# ©fattflrif. ning, forn enligt görfattningame ocp benna 23 ero ilin ingå.© t abg a af bern» fiola aflemna#. 44»- 2t.Ha forn tid 3)tantalS« ocf; ©fattifrifning utfäfteS, fjelfroe eiler genom ombub fig infinna oå; tid ©fattflrifroaren aflemna be uppgifter, forn; i Stomm* gen# 23efa(IningS5afroanbe# bårom utfårbanbe j?iingörelfe fdreflrifroe#. ©efje uppgifter, forn troefaflt författa#, (fola noga upptaga afla be; perfoner, forn till ^marö ocl; en# f)U#f)å(
Enligt motionärens åsigt vore det ock mindre välbetänkt, att lagstiftningen, genom förbud mot afsöndrande från hemman af lägenheter under viss bestämd vidd, lade hinder i vägen för jordens uppodlande i de orter, der den ännu icke är så fruktbärande, som den kan och bör blifva. Det påstående, alt fattigdomens tilltagande skulle blifva följden af en mera vidsträckt frihet i fråga om jords afsöndrande från hemman, än nu eger rum, vore icke grundad på kännedom om verkliga förhållandet derutinnan, enär det funnes af erfarenheten styrkt, att den flitige och ordentlige arbetaren förvärfvade sitt uppehälle lättare med jordbruk, än genom något annat näringsfång; och då hos en dylik arbetare tillfredsställelsen öfver att se sitt eget anbete tillväxa, jemte medvetandet deraf, att han och hans afkomlingar under en längre framtid finge njuta frukterne af sina egna händers verk, alltid skulle alstra håg och lust att vidare fortgå på den väg han beträdt, hade det allmänna icke att befara att af honom lida någon tunga. Med föranledande häraf har motionären vrkat: att, derest å hemmans utmark finnas odlingslägenheter, men hemmansegaren ej vilt eller mägtar dem begagna, det må vara honom tillåtet att dylika lägenheter, utan afseende derå, att de utgöra i Gefleborgs. VesterNorrlands> Jemtlands, Vesteroch Norrbottens län mindre än sex samt i öfrige delar af riket mindre än fyra tunnland, till annan pä viss tid upplåta: dock med vilkor att, på sätt nu stadgadt är, lägenheten skall vid den betingade lidens slut utan lösen till hemmanet återfalla.
Proposition, JVf 14. 9 Kongl. Majit, sorn emedlertid bifallit, att sökanden ma, intilldess Rikets Ständer rörande detta ärende sig yttrat, tillgodonjuta anstånd med erläggandet aT ofvanomförrnälda arrende-andel, under vilkor att hans löftesmän fortfarande ikläda sig den af dem för samma arrende-belopps utgörande ingångna ansvars-förbindelse, bar i nåder befallt, att alla till frågan hörande handlingar skola särskildt till Rikets Ständers Stats-utskott öfverlemnas. Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna. Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet ä Stockholms slott den 16 November 1853. Närvä ra nde: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl. Majlis nådiga proposition till Rikets Ständer, angående Notarien Lundblads ansökning om eftergift af ett spanmåls-arrendebelopp. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer afiåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. Bih. till R. St. Proposition, JVI 15.
A. 58. ■— rörande tryckningen af RiksStåndens protocoll och hillänget dertill, försäljningspriset, samt de medel, utaf hvilka tryckningskostnaderne skola bestridas. X. B. 25g. A. 3g8. *— öfver gjord hemställan om nedsättning i priset för de exemplar af BondeStåndets protocoll, å hvilka Ståndets medlemmar utfäst sig att prenumerera. X. B. 25g, 3g8. XI. A. 138. XLV. B. 134. XLVIII. A. 201. — rörande tryckningen af BondeStåndets protocoll, samt deras afleverering till Riksgäl dsContoret. X. B. 25g. Å. 3gg. XXVII. U. 217. XXVIII. A. 10. ■— med anmälan att, vid företagandet till pröfning af Konungens Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, det hinder mött, att någre inom Stånden gjorde 473 motioner och afgifna anföranden icke till Utskottet ankommit. X. B. 25Q. StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående anslag af medel för fullbordandet af en Vatten-aflopps-trumma i Landscrona stad. X. B. 260. A. 4°4- — angående ett tionde-anslag, som år 1718 skall blifvit Lunds Academie frånkändt. X. B. 260. A. 404. XVII. U. 325. XIX. A. 83. — angående af Öfverste Silfversköld ytterligare sökt ersättning för accord m. m. X. B. 260. A. 4°4- XIII. E. 185. — i anledning af väckt motion om uppförande af ett Kongl. Slott i Helsingborg. X. B. 260. XI.
Dessutom har jag ett annat skäl: nemi. att om man nu företager Bevilln:sUtsk:s utlåt., så följer derpå för Onsdags f. m. endast den Den 10 Maj f. m. 407 långa raden af obetydliga saker, sora näst efter detta vigtiga ärende, äro npCörda pä föredragn:slistan. Dessa mål kunna förmodas ganska hastigt föranleda beslut, i sådant fall har raan en f. m. temligen fåfängt använd, i st. f. att den, såsom varande den bättre arbetstiden, borde användas på de vigtigare angelägenheterna. Dessa utgöra mina skäl, hvarföre jag instämmer med Hr Aminoff och anhåller att Ståndet ville bifalla lians framställning. Gr. af Ugglas, Ludv.: Instämmande med Gr. Mörner får jag fästa upmärksamheten derpå alt, om IL o. Ad. företager detta betänk, denna afton, betänk, troligen uptager R. o. Ad:s lid hela denna afton och äfven nästa Onsdag. Således äro Frih. Cederströms farhågor för Onsdagen fullkomligt öfverflödiga. Beträffande Böndagsaftonen, så vet jag ieke, hvarföre icke R. o. Ad. inom den tid R. o. Ad. vill qvarstanna i plenum kan lika väl sysselsätta sig med denna fråga som med en annan. Dessutom tror jag att det är grundlagsvidrigt att upskjuta frågan enär eftermiddagens plenum blott är en fortsättning af del plenum, sorn på f. m. här egt rum oell 49 §:n Riksd.Ordn. ovillkorligen föreskrifver att när ett mål förekommer tredje gången skall det afgöras och kan icke upskjutås. Derföre mäste, i min tanka, frågan företagas såvida plenum i afton eger rum. Jag motsätter mig följaktligen del af Hr Aminoff gjorda förslaget. Hr Rosenblad, Bernh.:
Af desse skäl finnér Ekonomi-Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till Förslaget om publique lånförsträckningar till befordrande afBoskaps-skötselns förkofran; och ehuru Utskottet, i afseende på framställningen om åliggande för Länens Husbållnings-Sällskaper, att genom pracmier belöna utmärkta framsteg i förenämnde gren af Landthushåliningen, visserligen anser dylika uppmuntringar kunna blifva ledande till väckelse och gifva en lifligare båg derföre; likväl och då desse Sällskaper redan äro af Kongl. Maj:t i Nåder försedde med Stadgar och Reglementen, hvaruti lands-culturen i allmänhet och således äfven den del, som innefattar Ladugårds-skötseln, är åt deras omvårdnad anförtrodd, samt det i följd häraf icke lärer böra betviflas, att samma Sällskaper sjelfmant sträcka sin uppmärksamhet på Boskaps-afvelns förbättring och i mån af utvägarne, söka underlätta densamma , så tror Ekonomi-Utskottet sig icke ega skäl att föreslå Riksens Höglofl. Ständer någon underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t, syftande att utverka Kongl. Maj:ts Nådiga samtycke till stadgandet af sådane föreskrifter för Läns-Hushållnings-Sällskapen, som /j. Saini. 3 B. Ståts-Utskottets de af Lars Andersson projecterade, heldst ovisst, är, huruvida ifrågavarande Sällskaper äro försedde med så tillräcklige medel, att tillgång för de föreslagne praemiernes meddelande finnes. Då Ekonomi-Utskottet sålunda, på nu anförde skäl, hvari Stats-Utskottet jemväl för dess del instämmer, afstyrkt bifall till Riksdags-Fullmägtigen Lars Anderssons framstälningar, anser Siats-Utskottet sig icke ega att något särskildt Utlåtande i anledning deraf meddela; utan varder frågan nu öfverlemnad till Riksens Högloft. Ständers eget bepröfva nde. Stockholm den 16 Julii i823. Ani om den q6 Ju lii i8a3« N:o 002. Riksens Höglofl.
Se vidare — 10 2 15 — b. 21 Aug. b. 21 Aug. b. 22 Aug. — » y> dess inkomsters utbyte mot kontant anslag, se Stats-anslag, pag. 9. £. & ps M. ongl. Proposit ler Skrifvelse Samling. > 2 cd_ ET 5’ Cfq elier Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. c« Cca era cn w CD cn P Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o| Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o J Militie-boställskassan, anmärkningar vid dess räkenskaper . — 4 1 50 15 a. a.l Febr. a. a. 1 Febr. a. a. 1 Febr. a.a.lFebr. Militie-boställs-ordningen, om ändring deri — • 7 2 10 — b. 50 April b. 17 April b. 23 April b. 19 April Militär-författningssamlingar, kostnaderne för .. — 4 1 50 11 b. 1 Febr. b. 1 Febr. å. 1 Febr. å. 1 Febr.