Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RättegångsBalken, som ock att gå i Författning, att den öfverläggning, hvilken i LsgCommitéen föregått Förslaget till ifrågavarande Lagproject, måtte i sammanhang härmed ifrån trycket utgifvas. Af den i4 Mars, innehållande: Att, vid föredragning af ConstitutionsUtskottets Memorial, angående tvänne Redactioncfel uti Förslaget till ändring af 38. och 46. §§. i Riksdagsordningen, BorgareStåndet ansett, att dä Ståndet redan fattat sitt beslut, rörande ofvannämde tvänne §§. kunde ingen vid tre åtgärd uti Målets då varande skick äga rum. Att StatsUtskottets Utlåtande, rörande den för nu varande Hans Maj t Konungen och dess Efterträdare på Svenska Tmonen, bestämda årliga ersättnings, summa, blifvit /med uttryck af Den 17 Martil, t. m, »63 BorgareStåndets djupa undersåtliga vördnad och tillgifvenhet lagdt till Handlingarne. Att Ståndet bifallit LagUtskottets Betänkande, angående inskränkning uti Domares och Executorers rättighet att meddela Gäldenär rer anstånd med betalningen af lagsökte for<* dringar. Att sedan Ståndet lemnat sitt bifall till Stats3 Utskottets Betänkanden, angående: 1:0 Föreslagen, rättighet till Skattelösen af LotsHemman. 2:0 Bidrag af’allmänna Medel till fullbordan^ de af Hamnbyggnaden i Malmö» och 3:0 Segelleden genom BaggensSundet och Södra Stäket j någon annan åtgärd icke ansetts vara af nöden i afseende å Utskottets, röran-j de förenämnde ämne, inkomne ytterligare Ut4 låtanden, än att desamma skulle läggas till Handlingarne. Att BorgareStåndet låtit bero vid StatsUt-s skottets uti serskilda Memorialer lemnade svar å de innom bemälde Stånd gjorda Anmärkning gar vid Utskottets Betänkande uti frågorna 9 rörande: i:o Förhöjning uti PostSkjutslegan. 2:0 Förbättring uti länsmännens Löne i vilkor, samt 264 Den 17 Martil j e. tu. 3:0 Ersättning till Städerne för deras andel ut:
Jura Patronatus, hvarom i 2 Mom. är fråga , bestå , såsom bekant är, i rättighet till viss andel i Kronan tillhörig tionde, emot skyldighet, att bygga och underhålla kyrkor, o. s. v. Tvister derom emellan Kronan och enskilde skulle, enligt 22 §. i Kongl. Instructionen för Kammar - Collegium den 16 October 1723 , afgöras i Commissionen öfver Reductionsverket, emedan fråga dermed var förenad om Kronans eller kyrkornes revenuer; men om, såsom orden lyda , några qvcestiones juris dervid förekommo, hvilka icke utan ordinarie process kunde afgöras, borde Svea Hof-Rätt dem upptaga och afdöma , på sätt i Kongl. Brefven den 18 Maji 1681 och 23 Junii 1700 var föreskrifvet. Häraf visar sig , att tvistiga mål om Jura Patronatus förr blifvit ansedde som rättsfrågor; och derföre har Utskottet så mycket mindre kunnat fästa afseende å den häremot gjorde anmärkning. — Det är i öfrigt ostridigt , att, när fråga uppkommer om ny förläning af slik rättighet, sedan den på ett eller annat sätt upphört , det bl ifver Förvaltningsverkens sak , att derom förordna. *• Beloppet af den i 3 Momentet omnämde utflyttnings-afgift mäste bestämmas efter upp - gift af den utflyttandes egendom.
Faran af prejudicat är ingen, ty ett sådant fall af laglig orättvisa lärer väl knapt mera inträffa. Jag får, i afseende på sjelfva hufvudfrågan, anmärka hvad jag noga känner, att i beräkningen af egendomens värde, icke ingått dess sköna läge och flere härligheter, som skulle i ett annat land, och i vårt land i en annan tid, hafva ökat värdet med åtminstone lika stor Den 28 December e. m. 73 summa, som den, för hvilken lian på sista auctionen försåldes. Då likväl, i sakens närvarande skick, det är godtycket, som skall bestämma ersättningssumman, och man å ena sidan bör göra afseende på den lidandes anspråk, men å den andra på tillgängarne, anser jag Grefve von Rosens förslag billigt, i följd hvaraf Herr Adlerstam skulle erhålla 16,000 R:dr, i stället för de af honom begärde 3o,ooo R:dr. Jag förenar mig derföre med Grefve von Rosen, och yrkar proposition å hans framställning. Herr Ribbing, Arvid: Jag hade visserligen icke ämnat upptaga Ridderskapets och Adelns tid i denna fråga, särdeles som den är för hvar och en af så mycket mindre behag, som den angår hjelp för en af Ståndets Ledamöter. Jag skulle derföre helst önska, och ber att få veta, om de andra Stånden afgjort denna fråga. Det hade varit den rätta ordningen att de först afgjort den, emedan Ridderskapet och Adeln bor, de hafva varit nöjde, att i sista rummet yttra sig i en fråga af så grannlaga beskaffenhet. Undertecknad Riddarhus-Secreterare: Någon underrättelse har ännu icke ankommit, huru de öfrige Stånden afgjort denna fråga. Herr Ribbing: Då det tyckes vara sä vida kommit, att det är fara underkastadt 74 Den 28 December e. m: att våga tala emot den, som ömsom begär och fordrar, anser jag det vara en dubbel skyldighet att yttra hvad man anser vara det rätta. Man har här hört framställas, att Domstolarne skulle hafva ansett förfaltningarne tvätydiga.
180g års Stats-Utskott sökte, att utaf Kongl. Majus och Rikets Kammar-Collegiurn blifva om Kungsgårdars och flera Krouo-Lagenheters beskaffenhet och afkastning underrattadt; och erhöll en detaillerad uppgift om alla desse KronoEgendomars olika Arrende-villkor, upplåtelsesoch affiy ttnings-texminer, och befanns deraf, att de genom Konungamaktens enskildta förordnande upplåtne och förarrenderade i5 2||ulels mantal, blott gåfvo 451 Tunnor 2 ’ kappar Spannmål, och en behållen penningeafkastning af R:d Ban - Ridd. och Adelns Protokoll i December p, Iooo, 1 o3ä, 1o57? 1089, Statsoch Banko-TJtskottenS Betänhanden. 541 leo 2,190: 23- iiFörde af Arrendatorerne erliållne 3237^ ökedagsverken och 11,186. drän gedagsverken gåfvos blott R:d 60g. 4 r., men hvilken oberäknelig förlust ledo icke de beklagansvärda, ofta aflägset boende Henderne, som ofta voro, midt under den brådaste tiden, ryckte ifrån sina hem. Deremot har ett vida mindre hemmantal, eller 45- mantal, som genoin Kongl. Kammar.Collegii försorg efter de den 17 December 1799 utstakade grunder blifvit utarrenderade, gifvit 816 Tunnor 61 kappe Spannmål, eller, då denna ränta, jemte alle andre Artiklar, beräknades efter 1808 års Markegång,en samfäld Summa af R:d Banko 16,194. g. 10; hvilket belopp, ehuru ännu ringa, vida ofverstiger de af Konungarne enskildt benådade upplåtelser, och derpå grundade Contracters afkomst.
Då medium af Krut-och Salpeter-försäljningsmedlen för ofvan uppräknade 8 år, eller till dess priset med år i832 förhöj les, redan utgör omkring 85,4°o R:dr, och den årliga inkomsten under denna Titel sedermera, ehuru sådant ej genom afslulade raken* skaper kan bestyrkas, tvifvelsutan genom de förhöjda försäljningsprisen ytterligare stigit, får Utskottet förnya dess förut gjorda hemställan, alt Krutoch Salpeter-försäljuingsmedleu må bland Stats-Verkets Inkomster upptagas till 33*:o Uti härefter bifogadt Utlåtande, N.'0 2r0, har Utskottet besvarat de anmärkningar, som i BorgareStåndet blifvit gjorda vid Utskottets förslag till Controlstämpelmcdleris beräknande; och som Utskottet trott sig böra vidblifva sitt förra tillstyrkande, upptagas fortfarande under nämnde Titel . a4’o Då Ulskottet, på sätt det härefter förekommande Utlåtandet, N:o 211, innehåller, tillstyrkt bibehållandet af nuvarande Numer-Lotteri-Inrätlning, utföres jemväl här den af samma Inrättning vid senaste Stats-reglering påräknade och i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition nu äfven upptagne inkomst-summa, af a5:o Denna punkt, upptagande Lotsoch Båkmedlertj till en summa af 5o,ooo R:dr, bar blifvit återremitterad ifrån Ridderskapet och Adeln, på grund af Hr Skogmans, C. D., samt från Bonde-Ståndet, till följd af Riksdags-Fullmägligen Eric Pehrssons från Gefleborgs Län, i samma syftning afgifne anmärkningar, nemligen alt, då den i Kongf. Majlis Nådiga Proposition foreslagne tillökning i beräkningen af dessa medel vöre erforderlig för angelägne utgifter vid Lotsverket, en sådan tillökning jemväl borde vid inkomslsuinmans uppförande ega rum.
M:ts nådiga proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof, har Slats-kontoret, i afseende å medelpriset å spanmålen under sådana löner, som innehafvarne tillträdt före Stats-regleringen vid 1840—1841 årens riksdag och för hvilken spanmål, om och i den mån medelpriset derå öfverstiger 7 R:dr B:ko för tunnan, särskild ersättning bör från Allmänna Indragningsstaten tillkomma vederbörande lön-innehafvare, upplyst, att Riks-markegångs-priset utgjort för åren 1854, 1855 och 1856 i medeltal 10 R:dr 26 sk.; och dä beloppet af den spanmål, som inbegripes under lönerna för äldre, före vidtagandet af 1841 års Stats-reglering, utnämnde embetsoch tjenstemän, är af Slals-kontoret uppgifvet till 10,722 tunnor, för hvilka spanmåls-förhöjningen, efter 3 R:dr 26 sk. för tunnan, således skulle lämpligen beräknas till 38,000 R:dr B:ko eller 13,000 R:dr samma mynt utöfver de på nuvarande Riks-stat för ändamålet beräknade 25,000 R:dr, men inemot en fjerdedel af ifrågavarande personer kunde antagas qvarstå i tjenst och komma i åtnjntande al den nu föreslagna iöne-reglering, hvarigenom all spanmåls-beräkning under deras löner skulle upphöra, har E. K. M:t funnit delta förslags-anslag påkalla en förhöjning af blott 10,000 R:dr B: k o eller 15,000 R:dr Runt. På grund häraf hafva Rikets Ständer beslutat, alt för de tjenstemän, hvilka äro berättigade till spanmåls-tillökning utöfver det i staterna beräknade pris al 7 R:dr B:ko, denna tillökning må för hvarje tunna under lönerne beräknad spanmål bestämmas till 3 R:dr 26 sk.
För åstadkommande af ifrågavarande kanalarbete, som vunnit godkännande af Upsala läns landsting i sammanhang med en af landstinget granskad allmän afdikningsplan för länet och som, ehuru utgörande ett helt för sig, likväl endast innefattade början till en fullständig kanalisering af vattendragen mellan Mälaren samt Brunbäck och Söderfors vid Dalelfven, hemställde derföre motionären, att Upsala stad, som, på sätt ofvan nämndes, hade att från hamnkassan påräkna ett bidrag af 10 k 15,000 R:dr, i öfrigt måtte få använda dels det belopp, som vore afsedt för anläggningen af en bibana mellan jernvägsstationen och hamnen i Upsala och dels den summa af 100,000 R:dr, som nämnda stad utfästat såsom expropriationsbidrag; med förbindelse för staden att, mot fri disposition af dessa me - 32 Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 78. del, fullborda den ifrågavarande kanalen enligt den plan för samma arbete, som kunde varda af Kongl. Maj:t godkänd; och hade slutligen motionären förklarat sig vilja till Utskottet aflemna ej mindre provisoriskt kostnadsförslag än jemväl öfriga, frågan rörande handlingar. Några sådana handlingar har emellertid sedermera icke kommit Utskottet tillhanda; vid hvilket förhållande och då, äfven om, såsom motionären antydt, öfverskott skulle vara att emotse å det för norra stambanan anvisade anslag, detta öfverskott lämpligen torde böra användas till fyllande af de brister, som i andra stambanors byggnadsanslag möjligen kunna uppstå, Utskottet hemställer 29:o att Herr Sundvallsons ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende.
Inkomster år 1854. Inkomster år 1855. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 15 Oktober 1856. J. L. Bogeman. Sammandrag af Wennerstjernska Fondens Debet. Utgifter år 1853. Utgifter år 1854. Pensioner 100: Arfvoden . 50: Afskrifning: Götheborgs DiskontKontors Adier 1,000: Utgifter år 1855. Arfvoden . 50: Fondens tillgångar och fordringar . 11,276: 16. 5. Sammandrag af en onämnd Välgörares Fonds Debet. Utgifter år 1853. — Extra utgifter — 46- — 334: 14. — Afskrifning: Utgifter år 1854. — Utgifter år 1855. — Afskrifning: Balans till år 1856. Credit. Balans från år 1852. Inkomster år 1853. Inkomster år. 1854. — Inkomster år 1855. Räntor • • 551:36. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 15 Oktober 1856. J. L. Bogeman. Credit. Balans från år 1852. Inkomster år 1853. Inkomster år 1854. Inkomster år 1855. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 15 Oktober 1856. J. L. Bogeman. 24 Sammandrag af Bnngencronska Fondens Debet. Utgifter år 1853. Gratifikationer 600: Extra utgifter 5: 5. Utgifter år 1854. — Afskrifning: Utgifter år 1855. — Afskrifning: Innehållen bevillning 19:27. 7. Balans till år 1856. Fondens tillgångar och fordringar 14,438:47. 6. Sammandrag af Stjernereutzska Fondens Debet. Utgifter år 1853. Innehållen bevillning 6:21. — Utgifter år 1854. Extra utgifter 3: Afskrifning: Utgifter år 1855. — Afskrifning:
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag och dels att, med afslag derå, Expeditions Chefens uti JustitieStatsExpeditionen aflöning måtte bestämmas till enahanda belopp, hvarmed densamma under innevale StatsRegleringsperiod utgår, eller 5,500 rdr rmt; framställdes propos. först å bifall till Utskottets förslag, dervid svarades nej, blandade med några ja, och derefter å förslagets afslående samt den i fråga v :de aflöningens bestämmande till 5,5 00 rdr rmt, hvilken sednare propos. besvarades med Oeii 11 Februari e. m. starka ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Mom. litt. h. Utskits förslag angående lönen för ByråChefs-befattningeri. Frih. Åkerhjelm: Af enahanda skäl, sorn blifvit framsta Ide vid nästföregående punkt, yrkar jag att Byråchefens i Just.StatsExped. lön måtte utgå med samma belopp, som nuvide IiiksStai uptager, nemi. 4,500 rdr. H. Exc. Hr Frill. De Geer: Lika med den föregide taL anhåller jag att li. o. Ad. täck tes bifalla hvad K. M:t förslagit jemväl i fråga om ByråCbefen i Just.StatsExped. 4,500 rdr i lön kan väl icke anses för högt för en sådan embetsman, då man besinnar att Exp.Sekret. graden är den högsta, hvartill den stora mängden af dem, som söka sinfortkomst inom K. Mits Kansli, kunna hoppas att komma vid framskriden ålder. Dessutom bör man älven laga i betraktande att vigten af deras befattningar ökas i den mån, sorn den afsedda och i Just.Bepitet redan genomförda organisationen kommer att fullbordas; enligt hvilken hvarje Exp.Sekreterare bl ifver Chef för en afdelning eller byrå, der ärender af viss beskaffenhet beredas, och för hvilket ändamål både skicklighet och insigter tagas i fullt anspråk.
N:o 2, med förslag till lag om enskilda banker, utan rätt alt utgifva egna banksedlar. Gr. Sparre: 1 likhet med hvad B. o. Ad. beslutat i af seende på sammansatta Bankooch Lag-Utslcts Betänk. N:o 1, får jag hemställa att detta Betänk, föredrages punktvis och att rubriken sist afgöres, äfvensom anhålla om propos. derpå att Utsk:t bemyndigas att, utan hinder af hvad R. o. Ad. i de särskilda punkterna beslutat, med anledning af de andra Ståndens olika beslut, företaga de jemkningar, som med afseende på berörde beslut må anses behöfliga. Sedan R. o. Ad., uppå gjord propos., till denna hemställan lemnat bifall, föredrogs: Förslaget till lag om enskilda banker, utan rätt att utgifva egna banksedlar. § 1- Gr Sparre: Mot denna § har jag ingen annan anmärkning att göra än att jag skulle vilja föreslå, att det beslut, R. o. Ad. fattade på f. m., ang:de förbehåll för K. M. att pröfva en bankinrättnings nytta, äfven må godkännas för denna §. Det torde icke vara lämpligt, att då K. M. i fråga om hvilket aktiebolag som helst och äfven i afseende på sedelutgilvande banker har nyttighetspröfning sig förbehållen, K. M. ej skulle ega denna rättighet i afseende på de banker, hvarom nu är 254 Den 12 September e. m„ fråga och hvilkas grundtanke är, att de skola ställas i öfverensstämmelse med aktiebolagslagen af år 1848. Vore det deremot endast fråga om att granska, huruvida bankbolagsreglorna öfverensstämma med lag och författningar, ser jag intet hinder, hvarföre icke en sådan pröfning kunde öfverlemnas åt en juridisk myndighet. För min del skulle jag således vilja föreslå vid denna § samma tillägg som antogs vid pröfningen af motsvarande § i lagen om sedelutgifvande banker, eller orden: »och finnér K. M. bankinrättningen vara för landet nyttig.» Hr Fahnehjelm, Gustaf:
N:o 29, i afseende på de afgifler i allmänhet, som af sockennämnd skola uppbäras, fattat ett beslut, som afvek från Utskins förslag, och nu ifrågavar. afgifter utgjorde en del af dessa afgifter, som af sockennämnden böra uppbäras, ansåg Hr Landtm, för sin del mycken svårighet möta antagandet af Utsktns nu förevar, förslag, sådant det blifvit afgifvet, hvilket skulle innefatta ett undantag från R. o. Adis förut fattade beslut; och ansåge Hr Landtm, sig derföre böra i främsta rummet framställa propos. på den förändring af redactionen, som Hr von Hohenhausen föreslagit. Hr von Hartmansdorff: Jag underställer Hr Frih. o. Landtmis bepröfvande, huruvida icke propos:n bör blifva alldeles öfverensstämmande med det beslut R. o. Ad. förut fattat, så att samma ordalag begagnas. Hr Frih. o, Landtm, upplyste, att den af Hr von Hohenhausen föreslagna redaction var fullkomligen öfverensstämmande med det af R. o. Ad. förut fattade beslut i afseende på uttagande af oguldet tillskott utaf de medel i allmänhet, som sockennämnd skall uppbära, nemi. så lydande; Fattigvårdsstyrelsen b esor jer uppbörden af alla afgifter för fattigvårdsbehofvet, och för uttagande af oguldet tillskott, hvarom i föreskrifva n ordning är å sockenstämma beslutadt samt restlängd i sockenstämma uppläst och erkänd, skall genast o. s. v. till §:ns slut, hvarefter Utsk:ns förslag till 20 §:n med den af Hr von Hohenhausen föreslagna redactionsförändring, uppå derom af Hr Landtm, gjord propos. , af R. o. Ad. bifölls. Hr Eden hjelm: Som jag icke var närvar, förra gången, då ifrågavar. olagliga beslut fattades, och jag icke heller vill deltaga i delta, får jag endast mig deremot reservera. 5o8 Den i5 Mars f. m. Gr. Posse, Fredr. Salomon:
Lagerbjelke aflemnade, hvilket i första punkten innehöll hvad R. o. Ad. redan förklarat utgöra dess gemensamma tanke, samt för öfrigt innefattade grunder för en grundlagsförändring i ämnet; 9 II. 71 ■H 562 Ben 18 April e. m. hemställande II. Ex., om II. o. Ad. ansåge detta förslag hafva förfallit. Hopades ja, men härvid anmälde sig och yttrade Gr. Lagerbjelke: Då det nu af R. o. Ad. antagna förslag icke innehåller någonting annat, än just precist hvad som innefattas uti den 1 punkten af mitt förslag, men detta dessutom innefattar åtskilliga andra positiva förslag; så kan jag icke annat än finna, det nämnde mitt förslag, såsom icke stående i strid med det som R. o. Ad. genom den sista voteringen har bifallit, må kunna utgöra föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Hr von Hartmansdorff: Jag kan icke annat påminna mig, än att Hr Lagerhjelms förslag äfven började med de orden, att Utsk:s förslag vore oantagligt. Om alla de värde ledamöter, som äro af olika mening, hade börjat sina anmärkn-.r på samma sätt, så skulle följaktligen, om än Hr Cederschjölds anmärkning varit förklarad för R. o. Ad:s gemensamma tanka, Ståndet, detta oaktadt, hafva fått rösta' öfver alla de öfriga. Jag skulle deremot tro, att, då ett förslag är fullständigt ogilladt, på sätt nu skett, sä är äfven hillänget till detsamma förfallet. På denna grund anser jag de öfriga förslagen numera icke kunna komma under R. o. Ad:s pröfning. Frih. Hamilton: Jag anhöll om ordet endast för att få förena mig med Gr. Lagerbjelke. Det förefaller mig, som vore hans rätt att få sitt förslag af R. o. Ad. pröfvadt obestridlig, enär detta förslag hvarken till sin syftning eller ordagrant är lika med det, som Frih. Cederschjöld framställt. Att det hade varit beqvämare, att helt enkelt förklara Gr.
På detta sätt skall man tvifvelsutan kunna uppsöka flera artiklar och uppställa åtskilliga summor, de der visade, att högst betydlig minskning i städernas tolagsinkomster redan skolat inträffa i följd af den friare riktning, i hvilken tull-lagstiftningen under flere föregående riksdagar blifvit ändrad. Men allt intill sistlidne riksdag hade emellertid erfarenheten ådagalagt, att icke mindre tullän tolags-inkomsten varit i jemnt stigande. Detta åter har härrört, icke ifrån förhöjning i afgifterna, ulan ifrån tillökning af de inoch utförda varornes mängd. När nu tolagen, sådan den i äldre författningar var städerna tillförsäkrad, i allmänhet utgick i mån af varuvärdet, men tullsatserna i förhållande dertill nedsattes, så visar det sig uppenbart, att, om också en friare (ulllagstiftning för vissa artiklar medgifvit tullfrihet och följaktligen äfven tolags-fnhet, så hade likväl tolags-afgiften, der förra grunden för dess utgörande qvarstått, i regeln stigit i starkare förhållande, än sjelfva tullinkomsten. Då t. ex. man tillförene ansåg manufakturvaror böra draga en tull af 25 procent af värdet, så utgjorde tolagen, om den beräknades till endast 2 procent af tullvärdet, 8 procent af tullbeloppet; nedsattes åter tullafgiften till 20 procent, så steg tolagen till 10 procent af densamma o. s. v. Häraf följer således ovedersägligen, att ju mera det antagna friare tullsystemet fullföljdes, desto högre skulle städernas tolag.s-inkomsl efter förra beräkningen hafva stigit i förhållande till tull-inkomsten och desto större kostnader skulle Statsverket fått vidkännas om tolags-regleringen Iramskjutits till en kommande tid; och att en reglering, som ordnade tolags-afgiften i enlighet med tull-lagstiftningens grundsatser, förr eller sednare blifvit af behofvel oundgängligen påkallad, icke för städernas skull, utan för handelns naturliga utveckling och för de skattskyldiges befrielse från en mer och mer tryckande pålaga, derom kunna meningarne svårligen vara delade.
Min politiska öfvertygelse är känd under min temligen långa Riksdagsmannabana, och att denna icke kan gilla det regeringssystem af stillastående eller tillbakagång, som nu följes, behöfver ej sägas: men jag vet, att för detta Ständ sådant är fullkomligen likgiltigt, och jag vill således ej förlänga discussionen med en mera detaljerad framställning i detta hänseende. Jag vill likväl, och ehuru svaret på frågan är på förhand gifvet, fästa upmärksamheten vid det gamla parlamentariska bruket, äfven inom R. o. Ad., att innan propos. framställes på Betänkts läggande till handkné, den fråga göres till R. o. Ad., huruvida Ståndet anser Rikets väl kräfva, att R. St:r hos K. M. framställa sin önskan, att Han måtte från Embetet och ur StatsRådet skilja någon af de Konungens Rådgifvare, mot hvilka anmärkn. blifvit gjord. Hr Ribbing Då flera hafva yttrat sig rörande frågao om propos. på återremiss, vill jag så mycket mindre vara vidlyftig, som jag endast med några få ord behöfver vidröra de af Frih. af Ugglas tili dess anförande framställda anmärkmr, hvilka, om jag sä får säga, voro på sidan om saken. Hvad första frågan angår, har jag sjelf motionerat om nödvändigheten af, all Föredraganden för Ecklesiaslik-ärender mätte erhålla biträde uti utöfvandet af de mångfaldiga göromål, hvilka honom åligga, och hvad åter andra frågan beträffar, var det icke K. M. såsom ekonomisk lagstiftare, som utgjorde föremål för milt yttrande, utan K. M. så vidt Dess verksamhet sträckte sig derutöfver till uphäfvande af civil-lagen. Mänga ledamöter hördes ropa pä propos. Frih. Rehbinder, Fred. Wilh.: Hr Cederschiöld, som funnit skäl att på allt sätt nagelfara med mitt på f. m. afgifna yttrande, har dervid begagnat en högst egen argumentation.
N:o 150, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 93; N:o 151, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 94; N:o 159, i ani. af återremiss utaf Bet.änk:t N:o 95; N-.o 153, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 98; N.o 154, i ani. af återremiss af Bstänk:t N:o 99; samt N:o 155, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 129. Slutligen föredrogs, men begärdes af flere Ledamöter ånyo på bordet, RiddarhusUtsk:ts d. 15 da bordlagde Utlåt. N:o 15, i ani. af Hr Roos’ af Hjelmsäter, Axel, Mern. rör:de en tillämnad donationsfond, att ställas under RiddarhusDirektionens förvaltning. R. o. Ad. åtkiljdes kl. 19 på dagen. In fidem, 0. Brakel. Plenum k!. 10 f. m. Justerades 4 prot.-utdrag för d. 18 eks samt pleniprotokA för d. 18 sistl. Maj t, in. Uplästes följande, utaf Hr Flach, Johan Fredrik Philip, inlemnade Mern,: Underrättad att Högloft. E. o. Ad:s Hrr Elektorer behagat utse mig till ledamot i BevilluingsUtsk:t, får jag, med den rätt 23:dje §:n RiddarhusOrdmn i sådant afs:de lemnar, vördsaml. afsäga mig berörde updrag. Till följd af denna afsägelse anmodades E. o. Ad:s Hrr Elektorer att utse en Ledamot i BevillniugsUtskrt efter Hr Flach. Anmäldes och bordlädes: StatsUtskrts Utlåt.