Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är på denna grund jag förenar mig med Hr von Hartmansdorff, och tror denna § alldeles öfverflödig samt aldrig hafva bort här inflyta, hvilken mening jag anhåller få till prot. antecknad. Frih. Boye: Då jag sist hade äran yttra mig, trodde jag att granskningen ännu blott afsåg 9 §:ns 1 mom. Jag gick således ej längre. En värd ledamot, Frih. Cederström, har nu äfven gjort anmärkn. vid 2 mom. Jag får i anledn. deraf vördsamt förnya den anhållan, att olden — ”antingen innan D c n 14 April f. m. innan lian af civil myndighet derom anlitad blifvit, eller eljest,” mätte utgå, då ordalagen Liefve följande: ”Lag samma vare, om, vid sådant lillfälle, militärbelalhafvare, genom vapens brukande, i olrängdt mål sig förgår.’’ En värd ledamot, Hr von Rosen, har trott, att i allmänna lagen skulle linnas särskildt ansvar för den myndighet, som förgår sig. Jag vet sannerligen icke hvilket cap. eller hvilken 5 Ilr von Rosen afser. Skulle det t. ex. vara i cap. 11 §:n Rätteg.-b:n, som talar om civilas vårdslöshet och oförstånd, så tror jag detta lagstadgande icke vara här tillämpligt. Här ger man mig i detta ögonblick en annan lag, nemi. krigsarliklarnes 33 §, som visserligen innefattar ett allmänt stadgande om ansvar för den officerare eller underofficerare, som missbrukar sin makt; men jag vågar fråga: är det billigt, att de, som förnärmas af officeraren, af befälhafvaren för en vakt, af polisens personal, äga ett sådant skydd, att de emot de förbrytelser som föröfvas å den offentliga maktens sida, skola söka sitt beskydd i krigsartiklarna ? Hvarföre icke i samma lag, som ger beskydd emot honom, gifva eli beskydd för honom? Jag skall likväl, såsom jag nyss hade uran nämna, icke envisas derom. Hos Hr Frih. o.
I detta utslag är ändring å min sida icke sökt. Uti två särskilda till mig ingifna skrifter hafva sådana klagomål blifvit anförda emot Dombafvanden i Svärdsjö tingslag, att jag ansett mig icke böra undandraga klagandena mitt biträde till att få deras påståenden i laga ordning pröfvade. De öfverklagade förhållandena kunna korteligen framställas sålunda: 1:o. Efter det att, den 29 November 1858, vid Svärdsjö Häradsrätt lagfart blifvit sökt, på grund af ett utaf Mårtens Hans Ersson i Backanäs och hans hustru Karin Hansdotter den 27 November samma år utfärdadt köpebref, hvarigenom de till Jan Ersson i Arnbo försålt hälften i det så kallade Mårtenshemmanet inom Backabro skifleslag, innehållande 238 snesland 3^ bandland reducerad jord, med tillhörigheter, samt derjemte vid Häradsrätten är vordet företedi skriftligt instrument öfver en den 6 Maj 1857 förrattad uppteckning å Mårten Hans Anderssons i Backanäs och denne hustrus, Brita Danielsdotters, fasta och lösa egendom, hvilken handling, enligt Häradsrättens lagfartsprotokoll, skulle utvisa, att Hans Andersson och Brita Danielsdotter till sin måg och dotter, förrbemälde Hans Ersson och Karin Hansdotter, öfverlåta sitt hemman i Backanäs, och Nämnden intygat, att den försålda fastigheten vid storskiftet tilldelats säljarne, i utbyte mot sislberörda hemmansdel, hade Häradsrätten samma dag å köpet meddelat första uppbudet, hvarefter lagfarten fortgått. Öfver denna Häradsrättens åtgärd anförde Mårten Hans Andersson, i den ena af de ofvanomförmälda skrifterna, klagomål, under förmenande, att han och hans hustru icke afhändt sig äganderätten till den sålunda försålda fastigheten, och till stöd för detta påstående bifogades, i bestyrkt afskrift, ett vidimeradt transsumt af ofvanberörda den 6
£e!nii!W£!otttarbctanbet af ben tefnifft cfonomiffa beffrifningen öftner be utförba gr°ifuiug6b> ftambanorna, Vinarom i fete fenaft förfamlabe ©tanber i unberbånigffet Wc norna’6"" ant;ållit, Bär, i enlighet meb af ©turelfen för flåtens jcnnnägöBuggnaber afgifmet odj af jbongl. 50taj:t gnbfänbt förflag, blifait påbörjabt i affe» enbe å Söeftra ftambanan emellan ©todljotm od) ©ötljeborg meb utgre Huber år 1863 §ar benna arbetöftprfa i Sauuari månab upp* gått till 1,150 man od) febermera efter Ijanb öfatö, få att ben i Slugufti månab ufipgid till 9,050 man, l)»arefter ben minffatö till 3,870 man i ^December. Unber år 1864 uppgid arbetöftprfan å famtliga ftambanorna i Sanuari månab tid 4,902 man, öfabeö berefter unber fommaten till ftpretfe fig tillbragit feban fifta 9ti!åbag. 59 9,978 man, odj nebgid feberniera efter §anb till 4,657 »ib årets flut. Söib rane»aranbe årS början »ar arbets ftprf an 4,192 man, ^»arefter ben unbcr Suni månab utgått änba tili 10,742 man. ©amtnanråfnabe ftrådan af be ©tatenS jerit»ågar, font i når»a tvafifevabe ranbe [tunb traftteraS, utgör en (ångb af 80,o mtl.
Om man med 1 mom. 3 § 17 Kap. Handels-Balken, hvars innehåll är ofvan anmärkt, jern för hvad 10 Kap. samma Balk stadgar, angående pantsättning och återlösen af pant, är uppenbart, att den företrädesrätt till betalning ur lös pant, som föreoätnnda lagrum medgifver, ej tillkommer pant-innebafvaren eller borgenären för annan fordran än den, till säkerhet för hvilken panten blifvit lemnad ; och den i 7 § af Utsöknings-Baikens 4 Kap. gilna föreskrift, att gäld må emot gäld qvittas, så långt den räcker, innehåller en ur sakförhållandet hemlad allmän regel i afseende på qviltnings-rätt. som ej medgifver begagnandet af denna rätt i annat fall, än ömsesidiga fordringar förefinnas, dä fråga om liqvid af endera uppstår. Den stridighet i lagskipningen, som motionären anmärkt, synes-ej eller, så vidt man af framställningen kan sluta, hafva haft sin grund i någon lagens otydlighet, utan i uppfattningen af betydelsen utaf de förhållanden, för hvilkas lösning man sökt ledning i hvad lagen härutinnan förmår; och dylika stridigheter lära svårligen af lagstiftaren kunna förekommas. Han uttalar de allmänna rällsbuden; på domaren ankommer att dem tillämpa eller att bedöma, huruvida förekommande förhållanden äro derunder hänlörliga. Att inom lagskipningen begreppen om pantoch qviltnings-räll blifvit så sammanblandade, som motionären antvdl med sin uppgift, att borgenär skall i konkurs-mål blifvit tillerkänd panteller qvittnings-rält i egendom, som han einottagit af gäldenären till förvar eller förvaltning, oansedt pant-rätt deri ej varit medgifven, betvifla;' emellertid Utskottet, som i allt fall ingalunda kan förorda en lagstiftning i den syftning, motionären föreslagit. Tillägget till 3 § i 17 Kap. Handels-Balken är, efter hvad Utskottet redan yttrat, öfverflödigt; och föreslagna stadgandet, angående qvittnings-rält skulle leda lill orättvisa och nära nog upphäfva den grund, hvarpå qvitlnings-rätten är bygd.
Hvad jörfta inkallet beträffar, så anser jag det tvärtom vara vida lättare för en eröfringslysten Regering, att i Gottlands nuvarande skick conquetera ön, än sedan den erhållit porto-franco-frihet, som nödvändigt skall öka dess folkmängd, styrka och försvarsmedel, och som med Sveriges egna stridskrafter samt locala hjelpkällor, nog skall veta afvärja alla slikarta. de planer; hvarförutan det likaledes bltfve andra Nationers interet att i detta hänseendet bistå Sverige, om det emot förmodan deraf, i en mera aflägsen framtid, kom i behof. Hvad åter den andra invändningen angår torde säkraste medlen att förekomma och afhjelpa ofvan supponerade lag-förbrytelser förnämligast blifva att i) gifva Lagar och Författningar en sådan grundprincip och syftning att de ej genom för mycket betungande bördor och genom invecklade, motstridiga collisioner, locka till deras iluderande och öfverträdande; 2) att vara uppmärksam vid valet af de Tjenstemän sorn vården af deras handhafyande och verkställande blir ombetrodd, hvilka endast böra hafva till norm för sina handlingar samvetsgrannhet samt hedersoch rättskänsla, derjemte begåfvade med erforderliga kunskaper och verksamt nit för Statens allmänna väl; och 3) (så vida ett, enligt min tanka, riksskadeligt illiberalt handelssystem än längre skall äga bestånd) genom noggranna visitationer med alla från Gottland ankommande 318 Den 5 Murtii, fartyg som anlöpa det öfriga Sveriges kustorter; sorn då torde böra behandlas i likhet med utrikes ifrån anländande, och som äfven ytterligare eoutr oller ad es af den nu existerande kustbevakningen, hvilken, i slik händelse ej torde blifva onyttig att bibehålla längs Sveriges fasta kustorter.
100,000: hvadan allenast 100,000: S:gr 200,000: återstå oanvända af hela det belopp B:ko R:dr 800,000: som Rikets Ständer vid sednasle Riksdag anvisade såsom försträckning åt Filial-Banker, hvilka kunna hildas oberoende af Privat-Bankers indragning. § 66- Bankens tillgång i obligationer utgjorde: vid slutet af år 1853; Riksgälds-Kontorets 2,728,000: Arméens Accords-Amorterings-fonds 1,344,000: Skånska Hypotheks-Föreningens . 580,000: Östgötha Hypotheks-Förenings 500,000: Transport 5,152,000: Bankens tillgång i Obligationer. 70’ Transport 5,152,000: - — Östgötha Hypotheks-Föreuings i utländskt mynt, inköpta för . 462,897: 37 Smålands och Hallands d:o d:o . 246,594: 21 4. och vid början aj innevarande 5,861,892: 10. ar: Riksgälds-Kontorets 2,640,000 Arméens Accords-Amorterings-fonds 1,344,000 Skånska Hypotheks-Föreningens . 580,000 Östgötha Hypotheks-Förenings å4^ å R:dr 549,000: inköpta för 499,590: d:0 d:o i utländskt mynt, inköpta för 455,377: Minskningen har sålunda uppkommit: Af Riksgälds-Kontorets obligationer äro infriade B:ko R:dr 88,000:
Den 4 November. ä detta Stand lätt kan göras utan deras Privilegier eller någon mans förolämpande som icke sker, hwilkek tydcligcn är uppdagat i de flere ingifne Memorialer härom, och jag hoppas att de inse billigheten häruti, sä mycket mera da de sielfwa betragta sitt förmonliga Löningssatt, ty hwad stördac Landtmannen som icke Presten stall hafwa sin del af, till kronan siipper man kontribution till desi en uppnätt i Z ar och är derföre fri wid 60 ärs älder, men till Presten är mennistan en Gäldenär ifrän det hon lägges i waggan till desi hon föres i grafwen; och som de uti alla tider njutit en sadan förmän som efter min tanka har warit och är öfwerdrifwen, tyckes tiden nu wara inne att de till Staten och Riket i desi nuwarande behof öfwerlemnar de i fräga stälde indragningar, ty derigenom blifwer en twist RiksStänden emellan bilagd, samt kärlek och förtroende ökad emellan lärare och åhörare; att detta mitt anförande med Höglofliga Utskottets Betänkande sär medfölja till Ståndens Plena, derom anhälles ödmjukast. Stockholm den 25 September 1809. ^näers ^näerskon Riksdags-Fullmägtig frän Mcmings Skärkinds och Äkcrbp Harad i Lstcrgöthland Till Protocollet. Det till Höglofliga Slats-Utstottet ingifna Förslag, att Statswerfet >nä undfå ett Nädär, wid sig yppande vacance, af Ämbeten och Sysilor, sa i Civile, som Militaire och Ecclesiastigue Stater, sinner lag af följande Ml betänkligt:
Då, enligt hvad anmärkningarne gifva vid handen, åtskilliga betänkligheter förefinnas, att för ej mindre Commendanterne, än äfven Predikanter och Läkare vid Corrections-inrättningarne, bestämma en allmän pensionsrätt, enligt de för civile embetsoch tjenstemän fastställde grunder, har Utskottet funnit mera lämpligt, att, om, för vissa oförutsedda fall, desse embetsoch tjenstemän finnas böra en sådan förmon tillerkännas, det må bero al Kongl. 3Vlaj:t att derom till Rikets Ständer göra serskild framställning, i följd hvaraf, och då Organister och Klockare mindre egentligen synas tillhöra tjenstemanna-personalen vid berörde inrättningar, Utskottet hemställer, att hvad i afseende på de vid Fångvården anställde tjenstemäns och vaktbetjenings pensionerande blifvit tillstyrkt, ej måtte komma att tillämpas å Commendanterne, Predikanterne, Läkarne, Organisterne och Klockarne; äfvensom Utskottet, till förekommande af allt missbruk, tillstyrker, att för den öfriga personalen måtte, såsom villkor för pensions erhållande, utom hvad i allmänhet för civile embetsoch tjenstemän finnes föreskrifvet, äfven stadgas minst 10 års tjenstetid vid Corrections-inrättningar; men hvad Utskottet yttrat, angående pensionering af dem, sorn i och för tjensten blifvit genom af fångarne begånget våld, skadade till lemmar eller helsa och dymedelst oförmögne till vidare tjenstgöring, tillstyrker Utskottet må ega tillämpning å hela den uti aflöningsstaten uppförde personal, och således jemväl å Commendanterne, Predikanterne, Läkarne, Organisterne och Klockarne.
Pigor H06 alla ständ samt ällmoaenS hewmawarande Döttrar och Sonhustrur - ' * Planteurer och Piankageägare. Se Tobaks - Porcellains-Bruk, Rörstrands - öfrige 25 och - « « Porcellainssö-are. Se Glasförare. Poud-r-Bruk Se Stärkeiie-Bruk. O.warnar rareras ester deras veläae^-ket, gäng och fördeiakllZdet pä svijande sätt; Skyddsafgift. För fäderne Waltén Mjölqwarnar pä Städernes grund och område af hwad natur de wara mäge och ehwem de tillhöra Ion, hafwa tillräckelig Maid och Wakten tillgång samt rättighet till 2 kappor tull pä Tunnan sä wäl sandsör den sä kallade Eldqwarnen i Stockholm betala för hwarje par stenar högst och minst , , Men för öfrige Mjölqwarnar i Städerne som ej mata största de, len af äret, dock sä att be äfwrn taga Twä kappar pä Tunnan i qwarntull, erlägga för hwarje par stenarester deras olika fördelar ro, 6 R:dr Z2 tz. och , - De som blott taga en kappe pä tunnan i qwarntull eller deremot swarande i penningar, blifwa till hälften mindre taxerade. 2:0 Frälse och Frälse Skatte qwarnar pä landet som kunna gä den mästa tiden af äret och mala för Tull, taxeras för hwarje par stegar till 8, 5 R:dr 16 tz 4 och Krono och Krono Skatte qwarnar af lika beskaffenhet för hwarje par stenar 4, 2 N:dr Z2 tz. eller , Alla detza qwarnar pä landet som ej största delen af äret kunna gä, Ridd. och Ad. prot. 5 B. 42. Den 5 Iamrarii. sä wal joni ve, hwilka ej haswa mer än en kappe i Tull elle' sa mycket l penningar, sorn deremot swarar blifiva till hälften mindre laxerade.
Bör de consiscerade warorne wara BeståZarens ensak, och enär de Beslags,Summor hwilka han gjordt uppgå till ett warde af 6200 R:dr B:co sa borde han uppmuntras antingen med någon stagS Caracter, eller ock med en Medalj för trohet och nit i tjensten. 5:0 Böra inga andra waror, wara sig under hwad pretext som hälst, till förbrukning tillatas, än sädane som inom Riket kan tillwerkas, i följd hwaraf alltså de som för det närwarande hos oh aro mäst ofullkomlige men icke desto mindre mäst oumbärlige, såsom Bomulls-tillwerkningar, Sy och TambvurNälar rc. njuta största understödet, bestående deruti, att de lemnades wiha förstotter emot lägre ranta, hwartill Banken med mera skäl an wid manga an dra tillfällen borde begagnas, ty da de Manufacturer och Fabriker hwilka tarfwa Publikt understöd icke böra utsträckas längre än endast lill Landets egna behof, sa ar icke större Summor dertill erforderlige an som Banken utan att det ringaste äfwentyra kan afgifwa 6:0 Bör Ull Tullfritt fa införas intill deh, att wara egna Schäserier aro i sadant ständ satle ari de kunna förse wära Fabrikers behof. Den rz Julli. 1625 7:0
Iterr Grefve Cronhjelm har ifrågaställa huruvida befrielse ifrån bevillning icke må ega rum för den del af lön, sorn åtgår till begrafningshjelp, samt till bidraget för framtida Militaire och Civile pensioner; och Utskottet anser, att väl någon bevillning icke bör erläggas för det lönebelopp, sorn användes till begrafningshjelp, förr än en afliden Tjensteman* sterbhus densamma återfår, då den härföre belöpande afgift serskildt bör debiteras och erläggas; men att deremot någon slags lindring icke bör lå lillgodonjutas förafdraget till Pensions-Cassan, då den betalande vanligen med större fördel återfår detsamma i framtiden; — och har Utskottet i den 165 på ett ställe upptagit alla de undantag, som Beviltnings-Utskottets Betänkande N.o 5j. få ega ruin för lön och dylik inkomst; hvarjemte uti 3;dje punkten , i stället för den der meddelade vilkorliga befrielsen för Utgifvare af sådana Dagblad och Månads-skrifter , som sprida allmänt nyttiga kunskaper, hvilket sällan torde varit tillämpadt, har, på gifven anledning från Kongl. Kammar-Rätten, blifvit införd en förklaring, att personer, som angifvit nyttiga uppfinningar, må åtnjuta befrielse från bevillning för den belöning, som i sådant afseende åtnjutes. Sedan Herr Prosten Grape, uti ett till Utskottet remitteradt serskildt anförande, fästat uppmärksamheten derå , att det i ändra punkten intagna stadgande om befrielse för lagstadda drängar och pigor m. fl. från Bevillning efter Andra Artikeln kan leda till åtskilliga missbruk och olägenheter, sei’deles i de Norra Provincerna , hvarest serskilda förhållanden ega rum för der bosatta torpare med vidlyftiga jordegor, samt deras tjenstehjon m. m.; så har Utskottet ansett lämpligt, att, näst efter andra Bevillnings-Utskoltets Betänkande N.-o 5j. 53 punkten införa det undantag, som Förslaget utvisar; och hvilket härmed till Rikets Högloft. Ständers pröfning och godkännande vördsamt framlägges. g. 7 5.
Man har samtidigt kokat en stark köttsoppa med hufvudena och halsarne samt ett skedblad sardellsås och några hackade sardeller, några champignoner, en half kopp vinättika och ett vinglas sherry. I denna sås kokas fisken långsamt en half timme, hvarpå den serveras. Gourmand. Falsk gräddkaka. § liter god mjölk, i liter god grädde, | liter hvetemjöl, 3 matskedar strösocker, 4 bittermandlar och å ägg. Grädden vispas till hårdt skum. Mjölken, äggulorna, mandlarna, sockret och mjölet vispas tillsammans, Gräddskummet slås deri och sist hvitorna, som böra vara hådt slagna med knif eller stålvisp. Gräddas vid ej allt för hastig värme. — to. S å s e r. Smör och mjöl fräses med ett halfstop vatten eller svag buljong. Fem äggulor vispas med 2 skedblad grädde, värmes öfver elden, medan man låter det föregående kallna. Blandas sedan, hvartill kommer 2 matskedar matolja, litet senap och ättika samt socker efter smak. Till slut iröres ett hälft qvarter vispad grädde. Billig och god brulépudding. I ett halfstop ljum mjölk upplösas väl 5 hveteskorpor, sedan iblandas 3 hela ägg. Ett hälft skalp, socker brynes, en bleckform bestrykes ir vändigt dermed, och den andra hälften slås till smeten, som derefter hälles i formen. Ofverallt strös finhackad, skållad bittermandel samt ett par rifna bittra. Nedsättes i en panna med vatten och får sedan koka, men efterses noga, att vattnet ej kokar öfver formen. Uppstjelpes och serveras varm eller kall, med eller utan sylt. Viktoriapuffar. Katrinplommon få ett hastigt uppkok, upptagas och urkärnas. En smet göres af 2 hela ägg, 4 matskedar grädde, socker och vanilj efter smak, samt så mycket mjöl, att det blir som en vanlig pannkakssmet. Katrinplommonen doppas häri med en gaffel och läggas i kokande flottyr tills de blifva mörkgula. Serveras högt på fat öfversiktade med socker. Fin efterrätt.
Den är blott ålagd sådane varor, som här fin - Den i8 Augusti c, rn, i nas i tiilräckelig mängd ock kafva sådan vo-i lume, att de ej lätt kunna införas. Jag hemställer, om en sådan tull på denna artikel in-i stämmer med den principe man velat, att Utskottet skulle iakttaga, att nemligen skilja emellan volumsn. Således kan jag ej instämma deruti, att tullen förhöjes till 50 procent. Man må gerna höja den, jag kan ej hindra det, men jag nekar min röst dertill. Herr Munck af Rosenskjöld t Jag instämmer med hvad den siste talaren yttrat, och tror , att om man också blott vill afse säkerheten , att tullintraderne skola utgå , är det skäl att nedsätta tullen , i synnerhet på sådane varor, hvilka såsom de fleste emaillerade arbeten icke intaga stort rum, utan lätt insmygas. Att ofta beslag blifvit gjorde på emaillerade arbe-; ten, visar bäst att man velat undandraga dem tullen, och att man haft uträkning att risquera beslag, ty om tullen är 50 procent, så, om man lurendrejar 3’.ne gånger, och beslag derunder göres blott ea gång, har man ändå vinst. Jag förenar mig således . med Herr Tham. Herr Hjerta. Jag finner visserligen vigten aE de skäl, som bär blifvit anförde, men jag har trott, att man ej bor så våldsamt nedsätta tullen, efter som Kongl Majit har rätt att sänka den. J&g får således föreslå *5 procent. Herr Grejven och Landt Mar skalken hemställa é8o Ben ig Augusti e, m. de , att Inkommande! Tullprocenten I Emailleradt Arbete måtte bestämmas till 25, Bifölls. ”FabriksHandtverkerioch andra Slöjde* ”Varor af alla namn och slag, i Taxan ej specificerade; Inkommande Tullprocent 25. (Jt?’gående Tullprocent i.” Herr Cederschjöld.
För att underlätta öfversigten i afseende på innehållet utaf den afdelning i det nya reglementet, som angår Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar, har Utskottet låtit uppgöra bilagda 2:ne sammandrag, af hvilka det ena, med hänvisning till reglements-paragraferna såväl i det nu gällande, som i let nya reglementet, omfattar alla under föregående riksdagar på Riksgälds-kontoret anvisade summor, som ännu den 20 sistlidne Oktober derstädes innestodo, och det andra, med hänvisning till paragraferna i det nya reglementet, upptager alla under innevarande riksdag på Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter; hemställande Utskottet, att dessa sammandrag måtte såsom bilagor få åtfölja det nya reglementet. Stockholm den 16 November 1863. Stats-Utskottets Memorial N:o 225. Under föregående riksdagar på Riksgälds-kontoret anvisade och före den 20 Oktober 1863 icke utbetalda anslagsoch lånesummor, efter afdrag af hvad, enligt Rikets Ständers beslut, deraf icke kommer att utbetalas. *-s ^ Crq «-©-> o *->• crq R:mt. Summa § £ “ ° § S Ci g w R:mt. OQ ? s° CO A) Anslag. a) Beviljade under 1840 och 1841 års riksdag: 77 86 För häradshäktenas ombyggande och förseende med celler 23,305 69 w W „ uppförande af iängelsebyggnader i städerna, utom Stockholm 50,169 33 73,175 2 b) Beviljade under 1844 och 1845 års riksdag: 78 87 För reparationer och uppsättande af bokhyllor i några rum af Riks-arkivets hus samt för ytterligare inredning af samma bus „ att befrämja goda läseböckers författande och utgifning för allmogen 2,600 750 — Transport 3,350j — 76,625 2 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 225. c£. CD* 3 .
Hr Norins, angående förenkling af beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelse-verket, i de delar, hvarom förrnäles uti Statsoch Bevillnings-Utskottens utlåtanden vid sistförflutne Riksdag under N:is 62, 87 och 92; Hr Hallinge, angående förändring af föreskriften uti nu gällande Bevillnings-Stadga om afgift af utländningar, som resa omkring landet och för egen räkning eller såsom utskickade för andra utbjuda eller sluta handel om utländska varor, vid hvilken remiss åtfölja yttranden i ämnet af Hrr Waern och Bergman; och Hr Gustafssons, i fråga om den bevillning, som Gesäller böra erlägga-, S. D. Föredrogs ånyo utdrag af högvördiga Preste-Ståndets protokoll, innefattande, ibländ annat, dels remiss till Bevillnings-Utskottet af Komminister Beckmans motion, om en billig och mera rättvis fördelning af den allmänna Bevillningen, dels kommunikation till Medstånden af samma motion. Lades till handlingarne, sedan motionen redan blifvit lill Utskott remitterad. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Memorial N:o 6, med förslag lill stadganden, angående Riksdags-Archivets vårdande och begagnande; biföllos memorialet och förslaget. S. D. Till Smts-Utskottet remitterades följande motioner: Hr Collins, angående inlösen af Riksgälds-Kontorets aflyste kreditsedlar till ett belopp af fyratiofem rdr 32 sk., hvilka sedlar icke blifvit inom kungjord lid anmälda: