Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Endast Borgareståndet har godkänt detta förslag, hvilket deremot icke blifvit af öfriga Stånden bifallet. Jemte det Utskottet anser 'sig böra inbjuda Borgare-ståndet att frånträda sitt beslut och lika med de öfriga stånden icke i taxan upptaga den ifrågavarande fö - Bevillnings-Utskottels Memorial, N:o 23. reskriften, får Utskottet, för det fall att inbjudningen icke antages, till omröstning föreslå följande proposition: 271:o. % Den, som, på sätt treStånd beslutat, anser att någon serskild lindrigare tullsats för utländsk ståltråd för tillverkning af sådana arbeten, hvartill densamma erfordras, icke bör bestämmas, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, kommer utländsk ståltråd för nämnde behof att, efter pröfning af behofvet, och serskildt tillstånd af Kommers-kollegium införas mot 10 procent af värdet. 1 följd af Ståndens ofvannämnda beslut, angående ståltråds upptagande under hufvudrubriken tråd, måste nu varande lydelse för artikeln stålarbeten, nemligen stålarbeten, ej specificerade, bibehållas. Å denna artikel har Borgare-ståndet, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, nedsatt införselstullen från 1 r:dr till 24 sk. skålpundet; hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden bibehållit nu gällande bestämmelse. Så vida Borgare-ståndet icke vill frånträda sitt skiljaktiga beslut, föranleder detsamma följande omröstning: 272:o. Den, som, jemlikt tre Stånds beslut, anser införselstullen å stålarbeten, ej specificerade, böra förblifva 1 r:dr per skålpund röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, nedsättes denna tull till 24 sk. skålpundet. På sätt Utskottet tillstyrkt har Borgare-ständet beslutat, att å stärkelse, hvit, Stärkelse, nedsätta nu gällande införselstull 1 r:dr till 32 sk. per lispund. Ridderskapet och Adeln, Presteoch 'Bondestånden hafva deremot bibehållit gällande tullsats.
Corpsen 1809 ärs Ordinarie Stat uptagerj 4,805 ^ — Extra Ordinarie d:o . 3,053 37 4 Rdr 7,858 37 4 Denne Corps är en ny inrättning, som till» kommit enligt Kongi.Brefwet af den 29 Oktober i8<-8, och hwars åliggande ffulle biifwa, akt samla alla Chartor, beffrifningac och underrättelser, som redan äro upräklade och författade öfwer Rikets Sjökuster, samt au öfwer ds kuster der endast bristfällige elter aldeles inga Chartor äro att tillgå, företaga nya mätningar, pligtningar och undersökningar m. m. Efter hivad Kongl. Brefwet af den Z Ianlrarii innewarandc ar vmförmäler, skall en stor del «f Sjömärnings arbecer redan wara werkstäldt, fa alt icke mycket deraf ärerstär. 1393 Den 28 November. Af sadan afledning har Srats-Utffotter trott, att till Stats - Werkets lindring i dest utgifter, dens ue Corps skulle kunna indragas, och det återstående af Sjömätningar fullbordas pa förr manligt sätt, hwarwid de wid Sjömätnings Corpsen redan wa? rande Officerare dock torde höra nyttjas. Stats-Utskottet har således för denne Corps icke xrojseterat någon Stat, uran upfört pa Allmäna na Indragnings Slaten; Lonexne för Chefen och de öfrige antagne Officerare och Betjente wid denne Corps, Utgörande tillhopa 1,805; Hwaremot nedannämnde utgifter, säjom de ber med tjenstgöringcns uphörande böra, likmätigt Författuingarne förswinna, hafwa blifwit ansedde med detta ar böra indragas och besparas, nämligen; De till Förpläguingsyenningar och för trägen tjenstgöring Chefen, i Major, och s Capikainer tillsammans bestadde , . 1,500 _ .
Jag finnér icke rättsenligheten deruti , och tror, att vi, som äro äfven deras fullmäktige, skulle hafva svårt att explicera att vi förskaffa fördelar ål rustoch rotehållet, men ingenting åt båtsmanhållet. Likväl, och som Presteoch BorgareStin bifallit mötespassevelanceafgiftens upphörande till hälften, så tillstyrker jag, att R. o. Ad. måtte med dessa Stånd instämma. Hr. Anckarsvärd, A u g.: Sedan flere af aromens aktade veteraner yttrat sig för bifall till StatsUtsk:s betänk., så har jag, hvad sjelfva frågan beträffar, icke annat alt vidgöra än att, i egenskap af rustoch rotehållare, betyga dem min tacksamhet; men för att lugna andras begrepp om frågan, att ingenting annat än rättvisa begäres åt rustoch rotehållare, ber jag att få återföra i minnet, att rustoch rotehållet visserligen icke är i samma skick och i samma förhållande, som då det inrättades; ty helt olika nu mot förr är både exercis, beklädnad och tjenstetid, utom det att tätare läger inträffa. Jag nämner detta, ingalunda som något klander, ty jag vet ganska väl, alt eli förändradt förhållande har inträdt tili följd af tidens oemotståndliga kraf, men som ett bevis alt rustoch roteringsbördan är mera tryckande nu än tillförene. Jag ber äfven alt i minnet få återkalla, att Svenska folket åtagit sig beväringspligten, och att denna pligt äfven bör tagas i beräkning vid denna frå - Den a5 November f m. gas afgörande ocli alt Sveriges stridskrafterderigenom mer än fördubblats, om behofvet skulle påkalla deras samlande, när jag sammanräknar den gamla armeen och vargei ingen. Beväringen, mine herrar! består till största delen af allmogens söner, och rättvisan torde således bjuda, att någon lindring lemnäs i dessa bördor, och att ilen nu ifrågavar. ingalunda är öfverdrifven.
Instruktion varefter tjänstemän och betjänter vid salpetersjuderiverket har att sig i underdånighet rätta. Stockholm den 6 juni 1815 § 1 Salpetersjuderistyresmannen eller direktören står under landshövdingens inseende. Han har att rätta sig efter hans befallningar och föreskrifter. § 2 Salpeternäringens uppdrivande till högsta fullkomlighet är direktörens främsta uppgift. Han bör minst två gånger om året resa genom distriktet för att tillse, hur arbetet bedrivs och ge innevånarna råd om plantladors anläggande, helst på det Österbottniska sättet. Ena resan gör han på våren, då arbetet startar och nästa i juli eller augusti. Han upplyser om jordens beredning, sjudningens verkställighet, så att den första avkastningen av god salpeter må ske med minsta åtgång av arbete och bränsle. Han försöker påverka innevånarna att pröva de stora fördelar som salpeterns gjutning medför, men ingen skall tvingas till detta beredningssätt. § 3 Önskar enskild direktörens besök mellan de ordinarie resorna, skall han inte undandra sig detta, men han har rätt att kräva skjuts efter två hästar och 1 riksdaler16 skillingar i traktamente. § 4 Direktören skall vinnlägga sig om att få fullgod arbetskraft. Övade arbetare är förutsättningen för näringens tillväxt och bestånd. De på kronans bekostnad anställda verkmästarna står under hans tillsyn. § 5 I de län, där premier och lån utdelas till dem, som anlägger plantlador efter Österbottniska metoden, tillser direktören att de uppfyller kraven för att få dessa förmåner. § 6 Direktören håller även tillsyn över, att de som fått sjudningspannor av kronan inte försummar sjudningen. Upptäcker han missförhållanden anmäler han till landshövdingen. § 7 I de län, där man tillåtit nyttjande mot avgift av de pannor kronan köpt in, skall han ha uppsikt att pannorna används med nit och inte skadas. Han skall varje år inrätta inventarium över dessa pannor. Han skall också skaffa sig kunskap om hur mycket salpeter som framställs med hjälp av dessa pannor, för att avgiften till kronan skall kunna beräknas. § 8 Varje kvartal skall understyresmannens och de österbottniska verkmästarnas löner beräknas och utbetalas. Övriga får sin lön en gång om året. § 9 Före 1 maj varje år lämnar direktörn rapport till landshövdingen över verksamheten i länet.
Då ifrågavarande byggnadsföretag, som synes vara af vigt för orten, otvifvelaktigt måste blifva betydligt betungande för de brobyggnadsskyldige, hvilka sakna tillgång på skog och i allmänhet äro mindre bemedlade, och således svårligen lärer kunna utan allmänt understöd utföras, anser Utskottet, enär direkt statsanslag nu mera härför icke äskats, sig böra understödja motionärens sistberörde framställning och får alltså tillstyrka, att Rikets Ständer för byggnad af en bro öfver Dalelfven, bevilja Gustafs socknemän ett lån af 4000 r:dr b:ko, att från riksgälds-kon toret utgå, emot vilkor, att, sedan detta lån under 2 års tid utan ränta innehafts, 6 procent å det ursprungliga lånebeloppet, inom hvarje års utgång, till nyssnämnde verk inbetalas, deraf såsom ränta beräknas 4 procent å det ognldna kapitalet och återstoden såsom kapitalafbetalning, samt att vederbörande ställa säkerhet derför, att arbetet, som ovilkorligen bör påbörjas inom 1853 års slut, varder behörigen fullbordadt. Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Juai 1851, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, i fråga om ersättning till en pensions-kasse-inrättning för beväringsmanskap pet och afskedade båtsmän uti Wester-norrlands län. IV. A.) Uti ett inom hedervärda Bondeståndet afgifvet och till Stats-utskottets behandling re - Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 212. 3 milteradt memorial, har Riksdagsfullmäktige!! Nils Strindlund från Wester-norrlarids län anfört, hurusom, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga uppmaning i 23 § af Kongl.
Så hastigt ombytta principer' mäste verka till skadliga följder för Näringar; jag irtedgifver, att 4iS Banco Utskottets Betänkanden. 1815 års Reglemente för Odlingslån var tillden grad liberalt, att det föranledde de missbruk, som nu öfverklagas. t818 års Rikets Stander sökte hjelpa det med ett strängare Reglemente, som och efter min öfvertygelse haft åsyftad verkan; jag tror ej att man haft eller har grundad anledning klaga öfver missbruk med lån, som sedan den tiden erhållits; i alla fall gifves ingen sak, sorn ej kan missbrukas-, men icke skola alla öfriga beröfvas de näringen förunnade understöd och förmåner, för det att någre få missbruka dem; troligen har och den nu ytterligare vundne erfarenhet föranledt Banco Utskottet att föreslå ytterligare förbättringar i Reglementet för desse lån; på sådant sätt är det, som man skall komma närmast till det lätta, men att då istället, blott för några små missbruks skull, som varit följder af det första Reglementet, förkasta allt, måste vara orätt. Jag medgifver dock, att det går an göra en minskning uti hvad hit t ils i denna låneväg varit anslaget, eller att endast låta, hrad som nu är utlånt förblifva det, och ej lemna nya lån vidare än af hvad i Capital-afbetalning på de förra ingår; för min del tror jag ej en större indragning låta göra sig; dessa nya lån skulle jag tillstyrka företrädesvis blefve lemnade till undrstijd af betydligare företag, samt till de Odlingar, som föranledas af Enskiftes utflyttningar, äfvensom af Storskiften. I öfrigt instämmer jag uti Herr Cancetlie-Rådet Bruncronas och Herr Engman Noral afgifne fullständigare yttrande härom. Af Riksdagsmanncu Anders Nilsson från [Vermlands X,än: Banco. Utsiotttts BctSniandtn. 419 Emot det beslut Utskottens pluralitet fattat, angående Odlimts-lånens upphörande, får jag mig reservera; och bista Högloft. Utskottens uppmark. sambet på orsakerne derföre.
Ehuru delta Stadgande redan finnes, vill jag dock medgifva, att någon skada ej uppkommer genom Förordningens förtydligande i denna del. Vid 6 Cap. 2 §. bestämma Utskotten en tid af 14 dagar, innom hvilken missnöje bör fullföljas. Jag önskade blott att Utskotten ville närmare redigera detta till ett Lagförslag och bestämma, under hvilken ordställning Stadgandet bör i §. ingå. Den del af Utskottens Betänkande, som .vill återföra det fordna Stadgandet, att ägograderingen skall vara lagakraftvunnen, innan Skiftet sker, kan jag ej gilla. Mig synes det mera rättsenligt, att, i händelse af fel vid graderingen, utväg till rättelses erhållande finnes, och att en prescriptionstid af 3 år ej är för lång. Man bar emot dessa skäl anfört, att många rättegångar uppkomma derigenom. Jag anser detta vara af Herr Danckwardt så fullständigt besvaradt, då han yttrat, att här ej är fråga om Rättegångars undanrödjande, utan rättvisans befordrande. Man bör afse den Allmänhets bildningsgrad, som allmännast begär Skiften. Jag medgifver, att, om livar och en efterser tillräckligt sin rätt, så hände det ej; men det vore orätt, om Lagen stängde vägen att vinna rättvisa, för det att man vid första ögonblicket ej för - 34?. Den 6 April e. m. stod sin egen fördel. Jag medgifver, att det nu gällande Stadgandet medför flere olägenheter, men det ankommer på hvil» ken sorn är störst, Rättegångar, eller om en oskyldigt lidande skall för sitt fel, att ej förstå sitt eget hästa, varda utestängd från all rättvisas erhållande, i händelse en gradering eller taxering af jorden blifvit felaktigt verkställd. Hvad åter angår, att Skiftet bör Öfvergå hela laget på en gång, så är jag af den öfvertygelse, att sådant bör ske, och jag hemtar dertill ledning af Herr Berg von Lindes reservation. Jag förstår icke, huru det är möjligt utrycka en del utan gradering och taxering af det hela, och då det är gjordt, så är ju mera vunnet, om bela Skiftet sker på en gång utan förbindelse för någon att genast emottaga sin lott.
Herr P. låter tydligen leda sig af ögonblickets ingifvelse, o c h denna låter honom nog ibland träffa det rätta uttrycket, den rätta betoningen. Den goda verkan häraf förtages emellertid minuten derefter af någon alldeles orikligt sagd replik, någon felaktigt anbragt åtbörd. Det är med ett ord en ojemnhet, ett » på-måfå-spel », som ej borde förekomma hos en, som får sig så vigtiga roller anförtrodda som dem, hr P. plägar få. Att hr Fredrikson är en mästare i replikbehandlingen är kändt. Han redde sig ock otvifvelaktigt bäst i detta stycke, der han förträffligt ätergaf Guldsfads roll. Synnerligen goda representanter hade Svanhild och pastor Stråman fålt i fru och herr Baickström. Den förras utförande åf Svanhilds roll vittnade o m samvetsgranna studier, o c h hennes spel hade många prointer af ypperlig verkan. Särskildt beröm förtjenar hr ^ersonne för den karaktäristiska maskeringen och för sitt goda spel i öfrigt. Och att fröken Åhlander ej skämmer bort en roll, som hon fått i sina händer, det är väl kändt. Öfriga medspelande skötte sig oklanderligt. Iscensättningen var god. Halsgarnityr. En mörk vinterklädning kan lätt prydas med en ståndare eller en nedliggande krage efter någon af nedanstående anvisningar. På sammet eller kläde broderas en liten bård i silke eller guldoch silfvertråd. Denna krage kan ock göras af yllestramalj med vanlig tapisserisöm. Om den ofvannämda väskan och denna krage förfärdigas af samma material, bilda de till sammans ett vackert klädningsgarnityr. Nanna. Bifallet från den fullsatta salongen var stundom rent af stormande, och flere applåder för öppen ridå förekommo. » Kärlekens komedi » hör till de stycken, som böra ses af en och hvar. X X X V I. Toaiettdyna. Man gör en liten rund dyna, stoppad med sand eller sågspån af vid pass Vasateatern uppför i afton (onsdag) för första gången den bekanta operetten » Niniche » med fröken Anna Pettersson i titelrollen. Alt här blir » lapp på luckan » kan man taga för gifvet.
Stats-Contoret till efterrättelse förständigadt om Rikets Ständers beslut i afseende på betalningen af Stats-Verkets skuld till Banken, samt Commerce-Collegii utlåtande infordradt i frågan om den Låuerätt i Manufactur-Discontfonden, som för egare af Alunverk skäligen kunde bestämmas. Det öfriga af skrifvelsen fordrade ingen åtgärd å Kongl, Maj:ts sida. 1827 den 7 April afgjordes frågan om Alunbruks-egares Låne-rätt i ManufacturDiscont-fonden, då Kongl. Maj:t biföll, att desse Bruksegare må tills vidare upptagas i den allmänna reparation af berörde fond i mon af tillverkningsvärdet, så framt Lå - Bil. t. R. St. Just. Omllns Emb.-Ber. d. 4 Nov. i8a8. 7 j nen sammanlagde ej öfverstiga 5o,ooo R:dr, men att i annat fall en summa af sistnämnde belopp må för deras räkning af fonden afsättas; derjemte meddelades serskilda föreskrifter angående sättet för tillverkningsvärdets bestyrkande oell vilkoren i öfrigt. i3y. Angående åtskilliga stadganden i afseende på husbehofs-brännvins-bränningen. Anmäld den io Dec. 1823. Kongl. Maj:t förklarade härvid i Nåder, med hufvudsakligt gillande af Rikets Ständers beslut: Alt brännvins-brännings-rättiglieten i Städerne borde grundas på den hvarje Stad tillhörande jord, under iakttagande af de om pannerymden och afgiflen gällande allmänna föreskrifter; Att Krono-Brännerierne må upphöra; Att brännvins-brännings rättigheten tillerkännes alla med ränta belagde Torplägenheter, ehvad de äro roterade eller icke; Att hemmannens för år 1822 åsätta uppskattningsvärde till nästa Riksdag tages lill grund för pannerymden; Att den hemmansegare hittills lemnade directa tillåtelse, att, emot ökad afgift, begagna högsta pannerymden, inom den dass, dit hemmanets rätta pannerymd hörer, skall i allmänhet upphöra; men tills vida - 74 Bil. t. R. St.
1809 års grundlagsstiftare hafva förutsett möjligheten deraf att tillfällen kunna finnas, då den ena statsmakten begagnande sig af ett gynnsamt vindkast i opinionen, kan genomdrifva hvilket beslut som helst hos den andra, och derföre hafva dessa män bestämt en helt annan ordning för grundlags stiftande än för andra lagars. 1809 års män hafva sålunda, då de stiftade grundlagen, stadgat, att ändringar deruti icke kunna tillvägabringas vid en Riksdag, utan att det dertill skulle erfordras tvenne, och detta, emedan det fordrades en mer än tillfällig öfvertygelse för att ådagalägga verkliga behofvet af dylika ändringar. Nu, mine Hrr, hafva vi under sjelfva denna discussion erhållit tre de mest öfvertygande bevis på vådan af förslaget att förvandla Tryckfribets-förordn:n från grundlag till civil lag, och två af dessa bevis hafva blifvit lemnade just af dem, som framlagt och förordat detta förslag. Gr. Lagerbjelke är den förste ibland dem. Ilan, som vid förra Riksdagen tillstyrkte förslagets antagande, och i sin egenskap af Const.Utskrs Ordfide verksammast bidrog till att göra detsamma hvilande, har deremot i dag till min och säkerligen till mångas förvåning varit den förste som upträdt emot samma förslag, och har Hr Gr:n jemväl på ett ganska skarpt sätt klandrat Regeringen, derföre att den icke framlagt ett förslag till tryckfrihetslag. För min del kan jag icke instämma uti detta klander mot Regeringen, ulan anser det helt och hållet obefogadt. I förslaget säges nemi., att den skulle vara gällande till dess en annan sådan enl. do nya grunderna blefve fastställd, och det hade således, på sätt Hr Gripenstedt anmärkt, icke varit skäl för Regeringen att utarbeta ett sådant förslag förr än man finge se hurudan utgången skulle blifva af det hvilande förslaget. Jag säger, att Gr. Lagerbjelke sjelf ådagalagt nyttan deraf, att
Kronofogde anförtrodde uppbörd ådragit sig den uti samina räkning upptagne brist, hvilken ingalunda finge, på sätt Lundqvist yrkat, minskas med hans hos Hofling egande fordran, 2,480 R:dr 4 9 rst., enär gäldenären saknade medel till densamiuas godtgörande, blefve denna brist af 4>243 R^dr 2 sk. 11 rst.., såsom en genom tillgrepp och förgörelse af Lundqvist åsamkad proprie-balance fastställd; i följd hvaraf han icke allenast förpiigtades att nämnde summa återgälda med 6 procents ränta från de uppbörds-års slut, hvarifrån medlen sig här - Stats-Utskottets Utlåtandej IV.-o 10g. ledde, till den dag då målet hos Kongl. Majrts Befallningshafvande blifvit anhängigtgjordt, utan ock förklarades ovärdig att i Rikets tjenst vidare nyttjas samt kändes skyldig att umgälla sitt brott med Åtta års arbete å fästning. Vid pröfning af Lundqvists häröfver anförde underdåniga besvär och i sammanhang dermed framställde nåd-ansökning, täcktes Kongl. Maj:t, enligt Utslag den 2 April i83o, jemte fastställande i öfrigt af Kammar-Rättens öfverklagade beslut, med afseende å serskilde förekomne omständigheter, af nåd tillåta, att det ådömde fästnings-straffet finge till Två års fängelse, utan arbete, å Warbergs fästning förkortas. Sedan Kongl. Kammar-Rätten, under den 22 December 1841, anmodat Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Hallands
Förordningen nu skedt, samt detzutom är Riksens Ständer bekant, att wid de Taxeringar som innan anstalt fogades om inställning deraf blifwit förrättade, sä olika tillgätt, att pä somliga ställen, der Författningen blifwit noggrant werkställd, Be. willningen uppgätt till dubbelt ända til tredubbelt emot hwad efter 1800 ärs Förordning utgjordes, hwaremot den pä andra orter, utan twifwel af mitzförständ om den nya Försatt, ningens grunder, icke ens hunnit till förra Be. willningens belopp, hafwa Riksens Ständer trott det en granskning af ds werkställde Taxe. ringarne wore nödwändig, för at winna likhet i beskattningen öfwer hela Riket; hwartill Rik. sens Ständer äfwen förmoda de föreskrefne för. klaringarne öfwer Förordningen, noga eftcrfölj. de, stola bidraga. I afseende härä fä Riksens Ständer äfwen hos Eder Kongl. Maj:t i un. derdänighet anhälla, det mätte den Nädiga Författning widtagas att bäde Berednings, och Taxerings - Comiteerne pä de ställen der Taxe. rin - Den 16 October. 269 ringarne redan blifwit werkställde ä nyo mätte sammanträda för att detze taxeringar öfwerse, och efter förekommande omständigheter, i enlig, het med Förordningen och nu skedde tillägg och förklaringar, rätta.
Skrifvelse, N:o 169. loppet af de årliga anslag, som E. K. Majit för Gymnastiska Central-institutet äskat, vore alltså 31,400 R:dr, eller utöfver nuvarande beloppet, 12,000 Ridr, en summa af 19,400 R:ar; och då den utvidgade verksamhet, som af Central-institutet hädanefter sknlle komma att fordras, enligt hvad Komiterade ådagalagt, icke stöde tillsammans med begagnandet af de i flera hänseenden inskränkta lokaler, som för närvarande voro till dess begagnande upplåtna, har E. K. Majit, som, enligt den af Ofver-intendents-embetet lemnade utredning, funnit behofvet i detta hänseende kunna afhjelpas genom nyoch ombyggnader på institutets nu innehafvande tomt, derjemte föreslagit, att till verkställande deraf Rikets Ständer måtte anvisa ett belopp af 167,178 Ridr 84 öre, hvartill kostnaden blifvit af nämnda Embete uppskattad. Hvad beträffar först den ifrågasatta utvidgningen af Gymnastiska Central-institutet, så synes behofvet deraf vara till fullo ådagalagdt såväl af E. K. Majits berörda nådiga framställningar, som äfven af Rikets Ständers ofvanomförmälda underdåniga skrifvelser, i öfverensstämmelse hvarmed förevarande förslag till utvidgning af berörda undervisningsanstalt jemväl är uppgjordt. Rikets Ständer, som således godkänna E. K. Majits här ofvan framställda, nådiga förslag, hafva likväl, vid granskningen af den framlagda utgiftsstaten, funnit aflöningen väl högt beräknad såväl för professorer å den medicinska afdelningen, som för sekreteraren och redogöraren; hvarjemte med skäl synes kunna ifrågasättas, huruvida någon hyresersättning för en af professorerna bör beviljas. Enligt Rikets Ständers förmenande torde en nedsättning af 2,000 Ridr i det begärda anslaget utan olägenhet kunna ske; och Rikets Ständer hafva derföre funnit sig böra med denna förändring bifalla E. K.