Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och utom gemenskapen att färdas samma väg hafva dessa arne inrättningar intet synnerligt gemensamt med hvarandra: de skulle snaiare i före ning vara hinderlige för hvarandra, så att vid Post-Contoiren posten antingen skulle uppehållas för Forvagnens eller denna sednare för Postens expedierande; och i alla fall Posten alltid hindras genom långsammare körning. Och hvad den större säkerheten vidkommer, som häraf anses vara att förvänta, vore den kan hända icke alltid så att påräkna, heldst dä hända kunde, som Hr Stabeck anser möjligt, att For vagnen lomme att gå ledig ifrån Passagerare vissa Stationer, och en skälm äfven på en Forvagn kunde sig innästla, som under nattens mörker och Vagnbetäckningens slöja kunde göra ingrepp , härförutan den medföljande Postillonen (ofta a till antalet) alltid skulle borttaga rum för andra resan - 1984 DeR a o Juli. sande, och aldrig vara skyldig att något betala för frakten. Häremot kan väl invändas, att Post* vagnen borde gå för Kronans räkning; men er-, sättningen af Post-hemrnanen , genom de ifrån dem till Kronan indragne förmåner, skulle icke fylla kostnaderna för q:ne personers beständigt fria inrymme uti Forvagnen. Hvad Herr Stabeck för öfrigt icke erinrat sig , är det5 att då han föreslagit att Skjutsbönderne sjelfve ovilkorligt skulle köra sina hästar för hvarje vagn , äfven Forvagnen således ej skulle åtföljas af någon beständig kusk. Hvem skulle då ansvara för Vagnens behöriga framkomst tili visst ställe på viss tid? Hvem för alla saker, som mot betalning på denna Vagn transporterades ifrån den ena ändan af Piket till den andra ? eller för sjelfva Vpgnens bestånd och vård? Ingen. Och all säkerhet och allt förtroende skulle på detta sätt fela vid en inrättning, sorn annars, riktigt organiserad, åkall äga en gynnande inflytelse på - det allmännas, i synnerhet Jordbrukets, fortkomst och upphjelpande.
För öfrigt förenar jag mig, hvad beloppet afböterna angår, med Hr von Hartmansdorff. Hr Edenhjelm, Gillis: Oaktadt jag är fullkomligen af samma öfvertygelse nu, som då jag yttrade mig i Utsk., nemi. att det icke tillkommer Bevilln.Utsk. att stifta lagar i detta fall, utan att det är Konungen ensam, som äger att föreskrifva Dess Bef:h:de huru de skola uttaga af Ständerna beviljade anslag, men min röst ej blifvit hörd, utan målet avancerat till den punkt, hvarpå det sig nu befinner: så är derom icke vidare att anmärka, utan får jag blott i korthet yttra, alt kronobetjeningen ovillkorligen bör tilläggas halfva andelen af bötesbeloppet för uteblifven betalning i rällan lid af årets kronoutskylder. Jag yrkar icke detta sorn någon förhöjning i desse tjenstemän» inkomster, utan derföre att jag bestämdt vet, att det för dem ur omöjligt att personligen kunna fara från den ena torparekojan eller backstugan till den andra, för att uppbära kronoutskyIdema, utan att de dertill måste begagna och derföre aflöna andra personer och städse komma på balance, den de sjelfve måste ersätta. Således utgör deras bötesandel ingen vinst utan blott en alltid otillräcklig ersättning för gjorda förluster och besvär. I öfrigt instämmer jag äfven i Hr von Hartmansdorff» förslag. Gr. Hamilton, Henning Ludvig Hugo; Sedan jag begärde ordet, hafva tvänne bifrågor tillkommit, öfver hvilka jag anhåller att få yttra mig, innan jag kommer till sjelfva ämnet. Den ena angår Hr Prytz’s hemställan om uppskof med dennat sak till dess BondeSlrs discussion i ämnet till R. o. Ad. ankommit. Jag anser detta dröjsmål öfverflödigt. 364 Den a3 Januari f. m. Vi veta att BondeSt. afslagit Betänk, och ansett stämmohöleroa böra helt och hållet upphöra, såsom hufvudsakligen drabbande de fattigare classerna och utgörande endast en contribution af de fattiga inom samhället till dem som äro ännu fattigare.
Äfven vid de på real-linien fullständiga läroverken ansåges en förhöjning i det vanliga gymnastiklärare-arfvodet böra ega rum, och syntes i sådant hänseende, i likhet med hvad för de fullständiga läroverken vore föreslaget, lönegraderna böra vara 2, den lägre å 600 R:dr samt den högre, i hvilken uppflyttning först efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring borde ske, å 900 Ridr, hvilken förändring kråfde en anslagstillökning af 1,000 Ridr. Det vid sistlidna riksdag anvisade anslag till arfvoden för Gymnastiklärare vid de lägre elementarläroverken, 9,000 R:dr, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet jemväl upplyser, under innevarande statsregleringsperiod varit sålunda fördeladt, att ifrågavarande lärare vid 5—klassiga läroverk åtnjutit 250 R:dr, vid de 3-klassiga skolorna 200, och vid de 2—klassiga 150 R:dr årligen. Vid många läroverk hade emellertid dessa tjensler stålt lediga eller måst genom vikarier uppehållas, och vore alltså en lämplig förhöjning i nämnde belopp lika mycket af omtanka för läroverken, som af billigheten påkallad. Med afseende hvarå Kongl. Majit ansett arfvodet vid de 5-klassiga skolorna böra höjas till 500 R:dr, samt vid de 3- och 2-klassiga tili 300 R:dr, för år räknadt; och erfordrades härför, under förutsättning alt Halmstads läroverk uppflyttades bland de fullständiga och skolorna i Landskrona och Christinehamn blefve till 5-klassiga utvidgade, utom nyssberörda anslag, 9,000 R:dr, ytterligare ett belopp af 6,700 R:dr årligen. I enlighet härmed har Kongl. Majit nu begärt: alt till löneförbättring och extra arfvode för Gymnastiklärare vid de fullständiga läroverken måtte beviljas 15,266
Uti skrifvelse den 7 innevarande månad har Direktionen öfver Seminarium för bildande af Lärarinnor, med öfverlemnande af berättelse rörande undervisningens bedrifvande vid nämnda läroanstalt under det förflutna läseåret, underdånigst anhållit att, som elevernas antal vid Seminariet vore i stigande och i förhållande dertill lärarekrafterna behöfde en tillökning, äfvensom med fästadt afseende derå, att en förhöjning i aflöningen för lärarne och särskildt för föreståndarinnan, hvilken hittills åtnjutit ett årligt arfvode af 1500 Rdr, vöre af behofvet påkallad för läroanstaltens utveckling och undervisningens jemna uppehållande, Eders Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition dels om fortfarande af det för Seminariet vid sednaste riksmöte beviljade årliga anslag af 15,000 Rdr, dels omen förhöjning i samma anslag med 5000 Rdr årligen, eller sammanlagt ett årligt anslag af 20,000 Rdr Rmt. Bil. M 7 d) lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1862. SI Den afgifna berättelsen öfver Seminariets verksamhet under det förflutna läseåret, det första af dess tillvaro, gifver vid handen, att der varit antagna mer än 50 elever, för hvilka tillfälle varit beredt att, hufvudsakligast efter eget val, i flere eller färre af nedanupptagna ämnen, nemligen christendom, pedagogik, historia och geografi, matliematik, fysik, fysiologi, botanik, zoologi, svenska, franska, tyska och engelska språken, äfvensom i teckning, skrifkonst, sång och gymnastik, erhålla undervisning af utmärkta lärare, deribland flere bland hufvudstadens mest framstående vetenskapsmän. Läroanstalten, sålunda allt från sin första stiftelse med synnerligt förtroende och deltagande omfattad, räknar nu, vid början af sitt andra läseår, 7 6 elever och har för detta år att, med några få af tillfälliga omständigheter föranledda undantag, påräkna samma lärarepersonal som under det förflutna året.
I sammanhang härmed, få Revisorerne anmäla, att Fullmäktige, som uti ofvanberörde §. af Banko-Reglementet fått sig förbehållet, bland annat, att medelst förordnande tillsätta dädanefter ledigblifvande tjenslebefattningar, — under antagande att Rikets Ständer, medelst nämnde föreskrift, åsyftat alt undanrödja det hinder för reorganisalionens verkställande, som, vid det förhållande att, genom förändrad reglering af tjenstemanna personalen och dess lönevilkor, Bankens nuvarande Aflönings-Slat ej får öfverskridas, ovillkorligen skulle uppstå, i händelse tjensterna i vanlig ordning återbesattes innan sig visat om och hvilka tjenslebefattningar i följd af berörde reglering kunna finnas obehöfliga eller böra till de dervid anvisade göromåls omfattning och beskaffenhet förändras, — den 27 No vember 1851 förordnat, att då redan lediga och än vidare ledigblifvande tjenster komma att på förordnande tills vidare tillsättas. §. 11. Uti 6 §. af 1851 års Revisions-Berätlelse omförmäles, bland annat, Tjens/gö att Fullmäktige, med gillande af uppgjordt förslag till Tjenstgörings-Ordning för Fiskals-Kontoret, uppdragit ät Under-Styrelsen att inkomma med Fiskals förslag till de föreskrifter uti gällande Ordnings-Stadga för Under-Styrelsens I,ontoreL Expedition samt Tjenstgörings-Ordningar för Låne-Afdelningen och LåneKansliet, som, i följd af 3 §. uti Tjenslgörings-Ordningen för FiskalsKontoret, kunna anses erforderliga; hvarefter komme att bestämmas från och med hvilken tid de uti sistberörda Tjenstgörings-Ordning intagna nya eller förändrade föreskrifter skola tillämpas. Som likväl Under-Styrelsen ännu ej afgifvit det infordrade förslaget, har någon tillämpning af ifrågavarande Tjenstgörings-Ordning för FiskalsKontoret icke kunnat ega rum. Revisorer/tes Berätl. ang.
Nej, det kan du väl inte KAROLINA. Det ä' som att tända eld på spån. Kära fröken lilla, så'nt där går så fort, så! ­ 73 ­ KERSTIN. ha sagt något åt mig. Det kan inte vara möjligt Åh, Karolina! KAROLINA. Tyst! Jag tror det inte. Pappa skulle väl kanske inte ä' så farligt, när allt kommer omkring. KERSTIN. KAROLINA. Tag inte ve sig så, lilla, rara fröken. Det I dag! Nej, nej, nej! körn ä' nog förståndig... Åh nej, det ä' nog inte på det viset. FabriKERSTIN. streck i räkningen. Vänta bara... Jag ska nog leta ut det. Och om det ä' så... då... då går Jag går... jag min väg. Jag vet inte hvart, men jag går! KAROLINA. KERSTIN. Jag ska ha reda på det. Jag ska göra ett Fröken lilla, fröken lilla...! herr Mattsson har gått. Om han ä' kvar, så KAROLINA. Karolina, var snäll och gå och se efter om bed honom komma hit. Jag vill tala med honom. Ja, ja, det ska jag göra. (Går åt höger.) ­ 74 ­ Sjette scenen. KERSTIN. FRU BERG. FRU BERG (möter Karolina i dörren). fabriken. Om Karolina söker fabrikörn, så ä' han i KAROLINA. KERSTIN. Jaså, ä' han det. (Går.) tala om? Nå, var det något roligt, pappa hade att FRU BERG. KERSTIN. Det var bara om middagen. Och det skulle jag inte få höra. FRU BERG. köpt litet smått, när han var ute. Kära du, det var ju om maten. Han hade KERSTIN. FRU BERG. KERSTIN. Jaha. Champagne, fågel och glace. Hur har du fått veta det? utanför allting heller. Tant ska inte tro, att jag låter hålla mig ­ 75 ­ FRU BERG (skrattande). så mycket för maten. I morgon få vi köttbullar KERSTIN. Kors, inte visste jag, att du intresserar dig och bruna bönor, du, och buljong till supanmat.
Förutan dessa ofvan uppräknade Räkenskaper återstå ännu åtskilige, sorn redovisa Anslag utaf StatsMedel, hvilka mera specificera detailler, än de kunna äga inflytande på grunderne för StatsMedlens, disposition; till exempel Femte HufvudTitelns Anslag för de Sköna Kon sterne ;■ Anslaget för Bergsskolan i Falun ; för Gymnastiska Centralinstitutet medi flere.. De hafva hittils icke af Rikets Ständers Re - ( 3 ) visorer blifvit granskade, oell Revisionstiden lärer äfven knappast härtill kunna blifva tillräcklig, utan att mera maktpåliggande göromål derigenom åsidosättas. Räkenskaperne för Lejonbackens ombyggnad hafva icke eller blifvit granskade. Och är arbetet ännu ej fullbordadt. Kongl. StatsContoret bär med RiksHufvudböckerne och dithörande handlingar verificerat de i dess afgifne Berättelse framstälda förhållanden i afseende på StatsVerkets för åren 1829 och i83o injlutne inkomster och verkliga utgifter_, jemnförda med deras af Rikets Ständer beräknade belopp, nemligen vid i8a3 års Riksdag, hvars Statsreglering legat till grund för förstnämnde års Statsförvaltning, och vid sednaste Riksdag, då den för år i83o gällande RiksStaten faststältes. För att bättre kunna öfverskåda Stats-Verkets ställning, vid en viss tidpunct, till behållningar, fordringar, skulder, inkomster och utgifter, än det årligen tryckta Sammandraget af Riks-HufvudbokensCapitalRäkning lemnar tillfälle för den vid Räkenskapers förande mindre vane, hafva Revisorerne låtit ytterligare sammandraga resultaten af nämnde Räkningar för åren 1829 och i83o; och få således, hvad StatsYerkets tillstånd på det hela angår, åberopa Bilagorne N:s 1 och 2. Debet: Tillgångar och Fordringar vid årets början utöfver Skulderne • 897,775: 17. 8. Inkomster: Utgifter: Tillgångar och Fordringar utöfver Skulder vid årets slut 5,665,628: 24. 8.
Samhälletär berättigadt, att beröfva brotts, lingen hans frihet; men ifrån det ögonblick detta skedt är han en helig person, sorn samhället, utan föregången Dom och ransakning, ej har rättighet att låta vederfaras något annat lidande än det, som oundvikligen åtföljer frihetens förlust; aldraminst ett så förskräckligt och ändamålslöst, sorn tångarne äro under - 842 Den ijj Marlit, kastade, då de på sätt nu sker, transporteras i stark köld. Under resor vintertiden har jag sett ohyggliga exempel på det elände jag nu vidrört, och jag är öfvertygad, att visse Herrar Landghöfdingar hafva en vidsträckare kännedom derom; men menskligbetens tårar blifva sällan bemärkte, under det Embetsmannen fördjupas i ett gränslöst skrifveri, och medborgarens financiella förlägenhet, föder liknöjdhet för olyckliga likar. Denna i min tanke omenskligabehandling, som fångarne nu underkastas vid deras transporter, vore förekommen, om de på sätt Friherre Wrangel föreslagit, åtminstone vintertiden, transporterades gående. Det kan ej vara svårare här än i andra länder, att fängsla fångarne så, att man är fullkomligt försäkrad om deras personer, utan att de derföre betagas den för gåendet nödige kroppsledigheten; och fångarnes gymning är så mycket mindre att befara vintertiden, sorn de då omöjligen kunna uppehålla sig under bar himmel, utan måste söka bygden, hvarföre man ofta hör dem förklara, att under vintern får Kronan draga försorg för dem; men om sommaren försörja de sig sjelfve. Dervid möter aldeles ingen svårighet, då flere fångar på en gång skola transporteras. När deremot en fånge i sender skall färdas, så kan den medelst en kedja vara fagtläst vid Deli ig Mar lii. 343 Geyaldigerns åkdon, på hvilket det gern* må vara äfven fången tillåtit att åka, när han ej för kölden skull behöfver gå, utan att derföre mera än en häst synes vara nödvändig. Jag anhåller vördsamt att detta memorial må blifva remitteradt till samma Utskott, som Friherre Wrangels. N:o 5- Herr von Wirnjleity Johm Otto-.
För en opartisk pröfning vill det nemligen synas, som, i händelse att dessa skäl än hade varit tyngre än de nu äro, de dock icke hade bordt förmå uppväga förslagets lika obestridda som obestridliga flertaligare förtjenster, utan att deremot dessa hade, vid gransknings-resultatets framläggande bordt komma att stå till de i förslaget förmenta bristerna i samma fördelaktiga förhållande, sorn 5 till 2, eller rättare till i 1/2 (ty Utskottet sjelft synes ej anse det s. k. redaktions-lelet för ett fullgiltig! skäl), — en analogi, hvaraf bifall till förslaget hade bordt blifva den naturliga konklusionen.” Herr Billström, Lars, och Herr Rudling, A. G., hafva i afseende på den del af utlåtandet, som innefattar erinran om ofullständigheten af förslaget till ändring af 7 § Riks-akten, i hvad angår bestämmande, hvilken skulle för Svenska ärender vara Föredragande hos Interims-regering, varit i så måtto skiljaktige, att de, med biträdande för öfrigt af Utskottets framställning rörande förslagets tvetydighet i detta hänseende, ansett sig icke böra instämma uti den uppfattning af förslagets syftning, sorn skulle meningen icke vara, att de Departements-chefer, hvilka icke uti Interims-regering egde säte och stämma såsom ledamöter, skulle derstädes fullgöra den föredragnings-skyldighet, sorn dem eljest, hvar och en för sitt Departement, tillhörde; beträffande hvilken fråga, enär den icke genom Kongl. Maj:ts Nådiga Förslag blifvit uttryckligen väckt, Utskottets ofvanbemälde ledamöter funno för närvarande icke erforderligt att ingå i bedömande, hvilka särskilda stadganden som för lämpligheten af ett sådant anordnande af ärendenas föredragning kunde vara af nöden. 20 Konsälutions-Utskottets Memorial N:o 6. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Febr. 1857, kl. 11 f. m. Memorial till Rikets Ständer, med bestämmande till hvilket Utskott särskilda, af Doktor Nils Nordlander och Riksdag s-fullmäktigen J. E. Rutström väckta motioner böra förvisas.
Maji, afgifvit sitt Utlåtande, i anledning af KonglMaj:ts Nådiga Remiss uppå Ifeutenanten Berglinn rks underdåniga ansökning, om förlängning på 15 års tid af dess innehafvande arrende af Klabböhle Krono Laxfiske, och dervid tillstyrkt bifall till omfdrmäldte underdåniga anhållan, under förbehåll , bland annat, att någon pension för JLieutnar. ten Berghmark, hvilken haft sig uppdraget till ynen öfver Strömrensnings - arbetet i Umeå och Windel Elfvarne, hvarunder han, genom ett fall, till den grad skadat sitt ena knä, att han till krigstjensten blifvit oduglig, icke skulle ifrågakomma; har samma Utlåtande blifvit gilladt af Högloft. Ridderskapet och Advin, samt Högvördig® Preste - Sfndet; hvaremot Vallöf!. Borgaieoch Hedervärda Bonde - Ståndet Sterte nit - Elais Utskottets Betänka riden. 43 terat ärendet nied den anmärkning, att det icke vore kuni 1 gt att, på sådant sätt, vedergällaLieuten .rilen Eerghmarks fdrtjenster vid Strömrensnings artetet, utan borde, om skäl dert 11 funnes förhanden, en bestämd pension för honom anslås, men Klabböhle Laxfiske, såsom det betydligaste i orten, vid nuvarande arrendets utgång, på förnyad auction, utbjudas, dermed Statens fordel äfven skulle vara förenad, emedan Klabböhle Byamän, i händelse Fisket, utan Auction, finge utarrenderas, vöre hugade att derföre årligen erlägga flere tunnor Lax mera, än Lieutenanten Berghmark nu i arrende, och hvilken erbjudne afgift förrnents skola ytterEgare komma att okas, då allmän taflan vid en behörigen kungjord auc, tion kunde ega rum.
Sl. för den ädle stiftaren, om, geuom anvisande för en gång af en så obetydlig summa som den af utgiflsafdelningen föreslagne eller 3000 R:dr, R. St. erkänna vigten och nyttan af detta institut och försätta stiftaren i tillfälle alt utvidga inrättningen. Att den kommer fortfarande alt bestå utan denna summa^ derom är jag fullt öfvertygad, men det skulle glädja mig och, jag är derom förvissad, mera än summans obetydliga belopp glädja äfven den ädle stiftaren, att R. St:s erkän - u Den 1 Juli. ilande af lians förtjenster oni della inslilut ådagalägges genom statsanslag. Jag har Ivekat all upträda med begäran om återremiss lill följd af mina s. k. Skånska sympalhier, men då en ledamot redan yl träl sig i denna rigtning och liondeSl. jemväl ålerremillerat frågan, kan jag ieke annat än anhålla, all Sländet fallar enahanda beslut. Frih. Cederström; Frih. Klinkowströms framställning berör en af de mest vigliga och ,mest omtvistade frågor i socialt och slatsekonomiskt afseende. Del är nemi. fråga om välgörenhetsinrättningar böra af Stalén underhållas eller öfverlennes ål den enskilda omtanken. K. Sl. hafva omfattat den sednare äsigten. Till stöd för den molsalla har Frih. Klinkowström anfört, att den innebär ett sätt att undvika andra afgifter såsom till fattigvård ra. m. Det må vara; men Staten invecklar sig efter min tanke lätteligen antingen i allt för stora utgifter, eller ock råkar den i inconseqvenser, om den beviljar för sådant ändamål större eller mindre anslagssummor, ly är banan en gäng beträdd, är jag säker, all anslagen icke blifva ringa för underhållet af de barn, hvilkas vanart säges hota samhället, under det atl Staten icke liar råd all understödja alla välartade, nödslälda barn.
Jag föreställer mig, att då tillvaron af äkta ko-koppor är af den korta och gömda beskaffenhet, att de förefalla inom personers erfarenhet, som icke hafva någon anledn. eller måhända ens någon förmåga alt upmärksamma sådana fall, så borde man, så vida man sätter värde på dessa ursprungliga källor för vaccinen, utfästa någon belöning för upläckten och anmälandet af genuina, naturliga ko-koppor. Delta ville Utsk. icke, emedan Utsk. ansåg det vara en så beskaffad speciel detalj, att man trodde K. M. eller Sundhels-colhm af sig sjelf skola falla på den utvägen. Här hafva blifvit upgifna åtskilliga detaljer i ämnet; men denna har jag icke hört, och har derföre tagit mig friheten att nämna den. Skulle chefen för Sundhels-colhm hafva någonting deremot att invända, torde R. o. Ad. genom hans utlåt, blifva uplyst om skälen hvarföre mitt förslag kunde anses olämpligt. Jag anser att betänk, bör antagas i sin helhet och bifallas, eller också återremitteras. Hvad den sista punkten beträffar, harden sakkunnige ledamot, som afgifvit ett så intressant yttrande i ämnet, elium såsom mig synes något lösligen, vidrört densamma och dervid iakttagit, kanske alltför mycken grannlagenhet. Det är icke någon hemlighet, att Stockholms Stora Barnhus varit hemsökt på sednare åren af en ohygglig sjukdom. Delta har nationen fått inhemta af långa, vidlyftiga tidningsartiklar, sorn på det aldra rysligaste sätt utmålat förhållandet, och det kan då icke 214 Den 29 Januari. vara Underligt, örn detta väcker farhåga hos allmänheten, att ifrån en sådan källa låta inympa vaccinen på sina barn. Gr. Liljencrantz: Ehuru föga smickrande för Utsk. det kan anses vara, så ser det verkligen så ut, sora Hr von Hartmansdorff icke af Utsk:s förslag har tagit någon serdeles noggrann kännedom. Hr von Hartmansdorff har kort och godt förklarat, att, för att kunna afgifva ett sådant förslag, måste man vara läkare.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet biträdt, innefattade blott, att frågorna skulle af Särskilda Utskottet »grundlagsenligt» behandlas. Uét kunde således icke erkännas, att de tre Stånden åt Särskilda Utskottet öfverlemnat bevillningsfrågans behandling; men äfven om sådant antoges, vore ännu. så länge frågan om bränvinsbränningen icke blifvit definitivt afgjord, Bonde-Ståndets rättighet och' pligt, att söka återföra frågan till dess grundlagsenlig^ form. I anledning af hvad sålunda blifvit yrkadt, har Talmannen i Bonde-Ståndet yttrat sig sålunda: »Utom det att Rikets Ständer, på sätt 36 § 3 mom. Riksdags-Ordningen »rnedgifver, tillsatt ett Särskildt Utskott för att upptaga och i licia deras vidd »behandla alla angående bränvins tillverkning och försäljning uppkommande frågor, »samt nyssnämnde § och moment innehålla, att ej några andra ärenden, än sådana, »som icke på Rikets Ständers åtgärd ankomma, äro undandragna behandling af »de särskilda Utskott, Rikets Ständer kunna finna nödigt tillsätta; i följd hvaraf »Särskilda Utskottets, angående vilkoren för bränvins tillverkning afgifna Betän»kande N:o 8, äfven blifvit af samtliga Riks-Stånden behandladt och till Utskottet »återremitteradt; så strider den af Bengt Gudmundsson i sin förevarande motion »väckta fråga bokstafligen emot Grundlagens lydelse i 49 § 2 och 3 mom. Riks»dags-Qrdningen. deri föreskrift meddelas, att från Utskott inkomna förslag skola, »efter det bordläggning egt ruin, då de tredje gången förekomma, till afgörande »företagas.