Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo Bevillningsutskottets den 6 dennes under N:o g afgifna, och den a3 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Be - 334 Den 3o Mars e. m. tänkande, rörande väckte Motioner om Bevillning å kortspel. Herr Nordenanckar, Gustaf: Detta Betänkande är af lika beskaffenhet sorn det förra, och jag hemställer derföre, om det icke äfven borde återremitteras. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att, i anledning af den redan beslutade återremissen af BevillningsUtskottets Betänkande om grunderne för Allmänna Bevillningen, äfven det ifrågavarande Betänkandet, såsom dermed ägande sammanhang, måtte återremitteras lili Utskottet; hvilket bifölls. Å nyo föredrogs BevillningsUtskottets den 6 dennes under N:o io afgifne, och den 23 derpåföljde e. m. på bordet Jagde, Betänkande, angående väckt Motion om befrielse från Bevillning af Recognitions-smide. Herr Rothlieb, Axel: Då anmärkningar i förmiddag gjordes af Friherre Lilljehorn rörande Recognitions-smide och Bevillning af Bruk, samt alla anmärkningar böra behandlas i ett sammanhang, hemställer jag, om ej äfven detta Betänkande bör återremitteras. I anledning häraf blef äfven detta Betänkande, uppå derom af Hans Excellence Den 3o Mars e. ra. 33$ Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln till BevillningsUtskottet ålerremilteradt. Företogs till pröfning och gillades Bevillningsutskottets den 7 dennes under N:o ii afgifna, och den 23 derpåföljde e. m. på hordet lagde, Betänkande, angående särskilde Förslag till förenklande afBeredningsoch Taxerings-Comitteernes förrättningar.
Mannerstedt dröjde vanligtvis en stund efteråt, och vågade då, än sittande midtemot henne, än stående vid kakelugnen, lätt stödd emot densamma, kläda nästan uti åskådlig form de rika poetiska bilder, som bodde i hans hjerta, antingen föremålen söktes inom naturens eller konstens område. Efter sådana ögonblick, stjernskott på hans mörka himmel, gafs det stunder, då han till och med kände sig rätt lycklig i sin ensliga vindskammare. Den smärta, som djupast tryckte honom, var hans mors sjuklighet och hennes med hvarje år försvårade omständigheter; ty arbeta förmådde hon numera föga eller intet, samt nödgades mången gång, likväl aldrig utan bittra tårar, emottaga den skärf, hvilken Frans, i de mest bevekande uttryck, försäkrade sig väl kunna undvara. Huru väl han var i stånd dertill, har läsaren redan inhemtat, och det var förnämligast af denna orsak, han icke kunde hopspara medel till en ny svart klädning. En bonjour, alldeles oumbärlig för hans befattningar i de förnämsta husen, hade han likväl förskaffat sig, och med den och sin vackra, moderna mössa, hvilken så väl klädde honom, var han verkligen så intagande, att ej något fruntimmer, som möttes på gatan eller helsade från ett fönster, kunde afhålla sig ifrån ett vänligt småleende. Hvarje lördag, sedan han emottagit sina lektionspenningar, insatte han en viss liten summa i sparbanken, hvilken skulle, såsom vi redan omnämnt, blifva reskassan för vårterminen; det öfriga skulle räcka till föda och andra små utgifter, samt att lindra den älskade moderns bekymmer. Sådana voro omständigheterna, då vi träffade Mannerstedt på kommerserådets stora fest. Redan om morgonen hade han erfarit dess betydelse, och djupt in i själen kände han, att förlåten nedfallit för den sista skimrande glanspunkt, hvilken lånade hans dystra, fattiga lif fröjd och hugsvalelse efter dagens vedermödor, och lät honom i rosenfärgade, leende drömmar ana, att framtiden skulle gifva rik skörd för det närvarandes sträfvanden. Men denna salighet kunde icke ega långt bestånd; den måste, i alla möjliga fall, ovilkorligt taga ett slut.
Skrifvelse > N.o y3. seende förekomme: alt, enligt 24 Cap. 8 §:n Missgernings-Balken, kunde den, sorn, oträngd, af vredesmod dragit knif eller svärd, spännt bössa eller rest annat vapen åt annan, stungit, huggit eller skjutit ål honom, utan att skada skelt, försona sitt våldsamma och för allmänna säkerheten vådliga förfarande med eli bötesbelopp af 20 daler; alt för annans våldförande och stympning på lieie sålt, så vida ej lif spilldes, svårare påföljd ej funnes, än den i 34 Cap. samma Balk bestämda penninge-uppoffring, högst utgörande 30 daler för såramål och 50 daler i lytesbot, äfvensom att i 35 Cap. 1 §:n berörde Balk endast stadgades 10 dalers böter för den, som tillfogar annan köttsår, då benlösning eller afhugg ej sker, ulan att skilnad iagttagits för de fall, då skadan blifvit med knif tillfogad; och ehuru härvid bör i betragtande tagas den omständighet, att, då böter för lyten, sår och blånader ega rum, och det tillika inträffar, att knif eller svärd m. m. blifvit, på sätt ofvan är nänmdt, draget, den brottslige jemväl skall, enligt Kongl. Brefvet den 20 September 1786, fällas till de i 24 Cap. 8 §:n Missgernings-Balken utsatte 20 dalers böter, hafva Rikets Ständer likväl funnit behofvet påkalla skärpning i de straff, som äro bestämda för ifrågavarande slag af brott, hvilka i senare tider tilltagit i antal samt utvisa en hög grad af vildsinthet hos gerningsmannen och ofta lill sina följder menligt inverka på den våldfördes kroppsbeskaffenhet och helsa; i enlighet med hvilken åsigt Rikets Ständer pröfvat skäligt för deras del besluta: l:o att en Författning bör utfärdas, hvarigenom Kongl. Brefvet den 20 September 1786 upphäfves och 24 Cap. 8 §:n Missgernings-Balken ändras på följande sätt:
Det är på detta sceneri på Helikon som Lidén hänsyftar, då han hos Lucidor fördömer »ej blott en allt för ymnig påminnelse om gudar och gudinnor utan äfven en stil, som alltför bjert afsticker från de gamles mönster. Ty hvem skall fördraga, att han under gudarnas gille låter Saturnus snarka så att det blir genljud i salen, Venus bete sig som en tokig käring, Mars gå omkring och hvissla och Vulkanus röka pipa? Vi kunna ej instämma i dessa Lidéns klagomål. Ty det vill synas oss, som om på en tid, då man hemtade hela sin bildning från antikens studium utan att ännu uppfatta dess lefvande konst, det var en verkligare skaldeinspiration att förläna dessa gudanamn åtminstone sin tids själ och verksamhet, än att helt mekaniskt och dödt återupprepa den yttre formen, hvad som sedermera skedde i ett korrektare men andefattigare tidehvarf. Likaså ser man på gamla böcker från denna tid vignetter, föreställande vissa personager från den grekiska mytologien, men omgestaltade efter då brukliga föreställningar och hemseder. Och Lucidor har verkligen här lyckats få ett sceneri i gång, som passar bra in på bröllopsglädjen och ej illa häntyder på Bellman. Ty han har någon gång fått den farliga äran att af granskare jemföras med denne beundransvärde skald. Atterbom har kommit att tänka på »Bacchi tempel» vid genomläsandet af Lucidors »Giäst-buds-lust» till en viss Giliussons bröllop. Sannt är, att det mytologiska frasmakeriet och hyperbola smickret här lemnat plats åt en liflig och väldisponerad festidyll. Skalden är ej sjelf närvarande utan målar i sin fantasi, huru det skulle gå till. Det blir sålunda ett verkligt skaldestycke. Han ser brudgum och brud stå i en krets af så vackra tärnor, att han skattar sig lycklig att ej vara der och förlora sitt hjerta, ser, huru maten bärs fram på stora fat, alla slags stekar och fågel, potage, frikassé och pastej, mandeltårta och konfekt, samt hvilket nederlag sker på faten.
teatern började redan i lördags raden af symfonikonserter, hvilken vi alltså må kunna hoppas skall för det nu ingångna arbetsåret bli längre, än s o m varit fallet under de nästföregå- ende åren. Liksom invigningsprogrammet vid k. teaterns ö p p n a n d e bar äfven programmet vid den första symfonikonserten i det nya konsttemplet en alltigenom svensk prägel. D o c k var det ej så tråkigt s o m det förstnämnda. Ingalunda. Bägge rönte ganska lifligt bifall, särskildt den senare symfonien. Pärlan på programmet utgjordes dock af Södermans gripande och klangsköna Offertorium, s o m ock erhöll det bästa utförandet. Stycket framkallade så lifligt bifall, att det måste omtagas. Som mellannummer sjöng fru Agnes Janson-Fischer några sånger af de svenska tonsättarne Geijer, Josephson, Norman, Sjögren o c h Hallström. H e n n e s präktiga o c h väl skolade mezzosopran, känd från den tid h o n tillhörde k. operan härstädes, gjorde sig väl gällande. Intressantare skulle d o c k hafva varit att få höra den vid orkesterackompanjemang. Och dock var det pianoackompanjemang hr Stenhammar nu presterade alldeles förträffligt. Konserten, s o m gafs för så godt s o m fullsatt salong, leddes af förste hofkapellmästare Nordqvist. Dramatiska teatern gaf i onsdags H e n r y Gré- villes - Krigslist », hvarvid fru Lotten D o r s c h gjorde sitt återinträde på denna scen. Därefter följde Edvard ^Bäckströms interiör » Evas systrar », där fröken Ahlander fortfarande spelar Monika, under det fröken Klefberg för första gången utför Sallys roll. Till slut uppfördes » Den inbillninssjuke » af Moliére, där fru B y s t r ö m efter fru H o v i n g upptagit Toinettes roll. V i torde återkomma till ett närmare omnämnande. Vasateatern — n u vår stående operettscen åter vorden — har i veckan fört fram sitt program n:r 2, sedan » Flickorna Michus » ungdomliga dragningskraft syntes börja något mattas.
Alngods: 5 10 — Lärft, andra slag, samt Damast och Linön 1 skålp. 1 16 1 Mattväfnad af hampa, eller af hampa i förening med annat i Taxan ej specificeradt ämne 1 skålp. — 12 •— 24 — Segelduk och Tältduk 1 skålp. — 2 8 2 32 — Andra slag, Drällsväfnader derunder inbegripne 1 skålp. — 32 — 4 Dukar 1 skålp. 1 — 2 4 — Håroch Tagel1 skålp. — 20 Yaxade eller lackerade: — 36 — Mattor 1 skålp. — 4 40 — andra slag 1 skålp. — 8 — 5 Vattentäta eller dubbla väfnader, sammansatta genom upplösning af cautschuk . 1 skålp. 1 36 — Ympvax 1 skålp. — 7 — Zink, Tu lan c po och Spiauter: — 4 — oarbetad och i plåtar 1 skålp. 2 arbetad: •— 12 — omålad och olackerad 1 skålp. — 2 — 24 — målad eller lackerad 1 skålp. — 6 — Angmachiner 100 R:dr v. 5 — Ångpannor 100 R:dr v. 5 — - — 8 — ■Ägg 1 skålp. — 2 24 — Attika, alla slag 1 kanna — 6 — fVåror, som icke kunna hänföras under någon af de i Införsels-tariffen upptagne bestämmelser: råämnen F ri a. mer eller mindre arbetade 100 R:dr v. 25 Wärjor och Wärjklingor, hänföras till Stålarbeten. Zaffer; se Färger, andra slag, ej specificerade. Zittror; se Instrumenter, Musikaliska. Zitverrot, hänföres under Apotheksvaror. Åderoch Koppjern; se Instrumenter, FällskärsÅl; se Fisk. Ängsskära; se Färger. Äpplen; se Frukter. 01; se Dricka. 348 Expeditions-Vtskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 136. Särskild Förteckning å Varor, som äro vid införsel tullfria. Agat, oarbetad.
om en usling och ' skojare, som Sir sA burleskt .klumpig, att hau astetiskt taget ar tillganglig endast frOn en skamtsarn synpnnkt. Micco Pajko hade lagt hand vid sB mycket fuffens och otyg, som ett vildmarkssamhalle kan bjuda lagenhet .till, alltsammans for att tillfredsstalla sine sensationslystna newer, efter hvad skolmiistaren forsakrar. Dlen det fornamsta stod honom ' Ater, och hur det Irom honom till del berattas nu med mera spoklik tragik iin som klar den mannen. Han blef ~ v a c k t en ~ hemsk och marriden natt, gaf sig ut pA tjuffiske efter sjalar och forstod, att nu hade han funnit ~lifvets allra, allrs finaste tobak. w. Myclren omsorg ar sakert nedlagd pH stilen i denna bok, ty den formella pregnnnsen, som praglar hvarje sats, ser stundom ut att vara efterskickad. For en lastme, som ar van vid ~stadsbildningens~. jamnstrukna talesatt, kan en s % starkt urkraftig sprOkfrafcheur forefda litet ' hhdsmalt. Och man tycker att det Br formatet, om nAgon vill vara mera molinsk ii.n Molin. Stig Stigson, .liimna den strit, som den aflidne lapplandsdiktaren - upptralnPat, och vik in p i din egen personlighets afvagar! Hvad nyttar det att lina eld, om man har en. egen gnista? ' ' IT. J. F6reningen Handarbetets VBnners handarbetskurs f6r 1srarinnor, som pigAtt fr&amp;n den 7 maj till och med den 9 juni hvarje dag f r l n kl. 5-7 e. rn. under ledning af froknarna S. Gisberg och A. Backman, har varit besiikt a£ 19 elever.
Städernas afdelning: till hvilken räknas valberättigade idkare af borgerlig näring i stad, köping eller på landet, idkare af annat, eget, sjelfständigt yrke i stad, husegare i stad eller köping, samt magistratspersoner i städerna. V. Jordbruks afdelningen: till hvilken räknas valberättigade egare, eller innehafvare af jordegendom eller bergsbruk. § 12. Af dessa afdelningar eger den första välja till hvardera Kammaren tjuguåtta: den andra tjuguåtta: den tredje sexton: den fjerde tjuguåtta: den femte fyratioåtta riksdagsmän. § 13. Konstilutions-Utshottets Memorial, N:o 12. 9 § 13- Valberättigad, som till första afdelningen hörer, ege ej valrätt inom annan afdelning. Lag samma vare om valberättigad i andra och tredje afdelningarna, så länge han är i tjenst. Eger valberättigad, som till fjerde eller femte afdelningen hörer, laga grund för valrätt inom hvardera afdelningen, må han dock ej, utan i endera, der han lämpligast finner, sin valrätt utöfva. Gör någon annorledes; miste sin valrätt. § 14. Valberättigad i fjerde eller femte afdelningen, som valrätt eger inom flere valdistrikter, må utöfva den i hvartdera af dem. Eger han inom samma valdistrikt valrätt för så väl fastighet, som inkomst; må han sina röster efter sådan grund till ett sammanlägga. § 13. Huruledes riksdagsmannaval för första valafdelningen skall förrättas, äfvensom valkretsarnes antal och omfattning, och hvad i öfrigt vid valförrättningen bör iakttagas, bestämmes i Riddarhusordningen. Denna ordning må ej mot Riksdagsordningen strida, ej eller bindande kraft ega, med mindre den af Konungen gillad är, sedan den af Ridderskapet och Adeln blifvit antagen. § 16. Riksdagsmannaval för andra valafdelningen förrättas inför Konsistorierna. Stockholms stad utgör i detta afseende serskildt valdistrikt. § 17. Inom tredje afdelningen bildas för riksdagsmannavalens verkställande följande valkretsar: 1.
Till och med aoooRidrwarde —, en panna om 34 kan. frän2c)Oo tilLooo en dito pä 50 frän 4000 ti>6ooQ en dito pä 60 frän 6c>oo til 8ooo en dito pä 70 — frän 8202 t.nooo , en dito pa 82 . fr.rrsOGt.iZoos en Lito pä 90 §. 2. Egendom af högre warde får efter samma förHällande begagna branwins brännings rättigheten med flera pannor likmäl ingen öfwerstigande det maximum af 90 kannor hwaröfmer ingen brämvinspanna får nyttjas hwarken i städer eller pä landet. §. z Ägare af flere jord lägenheter inom länet eller en mils afständ hwilka med egit folk och dra gare brukas, äro berättigade om Le det åstunda, att sammanräkna dessa hemmans warde, och derföre nyttja fä stor pannerymd, som swarar enior det sa. ledes Den 9 IrM. 131 lebes sammanräknade warde, likwal ingen panna öfwer det lillökna maximum §- 4- Skäderne med undantag af Stockholm, Götheborg och Carlscrona, fä begagna denna rättighet antingen efter deras jord, beräknad i hemmantal eller efter den mantalsjkrefne folknummer», och bör berta ival bero af fläderns sjelfwez men ej unLergä någon förändring. Om jorden tages till grund, bör ben förut upstattas i hemmantal och warde, Lär sädant ej redan ffedt, och kommer pannerymden i sädane stader, att beräknas efter samma grunder som för lander är bestämdt
Det var dock först nar den djerfva ansökan franiladcs af lararekollegiet för de afgjordes, i det dcsse unga medicine studerande, som fr !gan enhälligt röstade för bifall till ansökan; jemtc underrättelsen häroni sändes till Elisabeth en skrifvelse af de studerande, hvari dcsse förpligtade sig att på allt sätt underlätta hcnncs arbetc samt undvika allt, soiti kunde göra det obehagligt eller komma hcnrie att $ngra det adla beslut hon tagit. Elisabeth gjorde sitt inträde i fakulteten och bibehöll fr5n första stund en reserverad hallning, riktad uteslutande p i arbetet. Hon sökte på förhand härda sig mot allt, som kunnat rubba hennes lugn, hon betvang sina nerver, bekampade sin benagenhct att rodna, och lyckades, tack vare det lefvande intresse, som snart kom henne att glömma allt för vetenskapen ocli lefva blott for sina stiidier. En dag sattes hon på ett 115rdt prof. Det var under hcniies första studietid. Hon hade intagit sin plats. Aninet för dagen var af en synnerligt önitalig natur; men helt ocli hallet upptagcii af det vctcnskapliga intresset, lyssnade Elisabeth ifrigt till föreläsaren ocli gjorde anteckningar som vanligt. Plötsligt märker hon, hur en biljett tillkastats henne och blifvit liggande p i hennes axel. Instinktivt förstod hon, att biljetten innehöll någon näsvishet eller opassande hantydan. Hon lyfte ej blicken f r h anteckningsboken, men kände fyrahundra par ögon fastade pH sig. Minsta skymt af svaghet, 237 och hon hade förlorat den goda ställning, hon lyckats intaga, ocli dcrnicd sin framtid. sitt mil! Hon sitter orörlig med böjdt Iiufvud och fortsätter att anteckna. I-Iällningeii ar oförändrad, ~ ~ u l s e i går i cj märkbart hastigare, cndast det bleka anletct ar cn grad hvitare an vanligt. Hon ar tydligen herre öfvcr sig sjclf.
Kerr Urikerre Fo»/e, att 8ilkverköpen tilt förökning i Lanken» metalliska fond väl mä fortfara, ine» dertill kädanektar icke använda» en enda skilling ak Länkens vinst, utan desamma endast bestridas med Lankosedlar till lika förökning i 8edelstocken, som dea Man gäkve at 8ilkverkonden; att sedan folkmängden» tillväxt med ej mindre än 800,000 personer samt allmänna rörelsen, sä val i följd deraf som ak sin egen natur att i vsrksamket fortgå, fordrads en förökning i rörelsecapitslet, det beslut mätte öfvergifva», som 6xerar detta Lapital till visst belopp, kälst silkverköpen genom den dubbla förmägan att pä samma gäng gifva säkerket ät Lanken samt lilligket oek kraft ät näringarne undanröjde ali kara för förökningen; derjemte Hr Urikerren sig utlätit angäende ätskillige delar af Lanken» länsoek diseoNtrörelse; vid kvilket yttrande anmärkningar ak Herr Volratk Ikam blifvit gjorde. Uerr Urikerre att till brytande ak ett osäkerket» tillständ kvars löljder kunde blifva ak större väda, än man mäkända föreställde sig, det utaf 1818 ars 8tänder utfärdade moratorium mätte uppkäfvas ock Lanken tvingas till utredning, pä det att derefter dess verkningskrets mätts kunna fotas uppä säkrare med penningeläran ock det allmänna bästa mera öfverensstämmande grunder än kittills varit kallet. Uerr TA-rm.- att, säsom en följd af L. 8tu's 182Z fattade beslut, rätta tidpuncten nu vors inne att för kommande tider b^gza Nationens allmänna kinancer L e t ä n k a n d e u, N:o i. 7 pä en säker grund; att 8venska 8i>fverLiksdalern efter dess nu varande vigt oek kalt borde bestämmas till 128 sk.
Granskning af Rikets Ständers Justitise Ombudsmans embets-berättelser, diarier och registratur under tiden från förra till innevarande Riksmötes början, angående verkställd sådan: B. I. 456, 462; A. II. 360. — af de i Stats-Rådet förda Protokoll, angående fullbordad sådan: B. IV. 6. 38. 48, A. 74. Gratifikation åt Herr Stats-Kommissarien Koek, angående; B. XI. 198, 253. A. 253. — ät det vid ingångarne till Riddarhus Salen under plenum posterade underbefäl och manskap, angående: I. 7. —, angående en sådan till Vaktmästarne vid Banko-Diskont-Verket: B. VIII. 91, 166, 224, A. 224. Gratifikationer, angående särskilda sådana till åtskilliga af Statsutskottets tjenstemän, och för lemnat biträde vid behandlingen af Utskottet tillhörande ärenden: B. XI. 337, 355, A. 355. Grenna, örn anslag till hamn-byggnad derstädes; motion af Herr Carl Adolf Bogeman: se Motioner. Grimstorps by, angående ersättning af stats-merie! till delegarue i laga skifte uti nämnde bv för förluster i följd af jeruvngs-anläggning: B. X. 248, 282, Å. 282- Gripenberg, Reinhold Gustaf, dess yttrande: 1 538. Gripensvärd, Jacob Olof, dess yttrande: IV. 12. Gripenvaldt, Carl Ulric Berthold, dess yttrande: VI. 554- Grosshandel, angående, rättighet för utländsk man att, i rikets stapelstäder drifva dylik handel och idka större fabriksrörelse: B. XI. 116, 251, A. 251, E. 315. Grundoch Hypolheks-böcker, angående antagande af de i Lagberedningens förslag till Jorda-Balk intagne stadganden om så kallade —; motion af Grefve Erik Sparre: se Motioner.
Directionen åter inbetalts, anser likväl Stats-Utskottet, att det till Magazins-Directionens framtida efterrättelse bör stadgas, att i den händelse Landets gagn och bästa kunde vid något tillfälle befordras derigenom, att enskildte personer, mot ställande säkerhet erhöllo förskott eller Peninge-Lån från Magazins-fonden till verkställande af Spannemåls uppköp a Utrikes Orter, sådane uttryckelige villkor och bindande förbehåll der* vid alltid skola fästas att förskotts eller Låntagaren, ovilkorligen ålage införa det betingade Spannmåls-Qvantum och att det med så beskaffade Lån åsyftade ändamål således ingalunda kunde ryggas eller om intet gjöras. Om Utestående undsättnings venficerande med Restlängden 3:0 Vid granskningen af de från .Länen till Magazins-Directionen ingångne räkningar öfver erhållen undsättnings-spannmål, har StatsUtskottet funnit, att de utestående Lånen ej i allmänhet blifvit med restlängden verificera* de hvilket enligt na gällande författningar äfven icke uttryckeligen varit föreskrifva; Och alldenstund, sådane Verificationer förutan, någon säker het ej gifves, att dé balancerade sura - 1514 StatsUtskottets Bstänkanden. mome hos undsät tnings-(agarne verkeligen ia* nesta, för dea skall synes det blifva nödvändigt, att den författning hädanefter vidt ges, det de Spannmålsunderstöd, hvilka undsättningstagarne ej magta genast betala, utan dermed ärhålla anstånd till vissa bestämda tider, ina enär Redogörelse deröfver till Magazins-Directionen ingifvas, varda, på sätt och i den ordning Uppbörds Författningarne stadga, med vederbörligen »ttesterade Restlängder, bestyrkt.
Af de öfriga under Riddarh.-Direktms förvaltning ställda 14 särskilda testamentsfonder, hvilkas sammanlagda belopp vid 1852 års slut utgjorde 231,664 R:dr 23 sk. 9 rst, hafva 10 eller en Den 25 Februari f. ni. 34 i Onämnd Välgörares fond, Bungencronska, Bergenstjernska, Stjerncronska, Fröken U. G. von Hauswolfs, von Liewenska, Slråleska, Berglunanska och Fru B. M. von Hauswolfs fonder ökat sig med tillsammans 2,920 R:dr 40 sk. 4 rst; hvaremot de återstående 4, elLer Stjerncreutziska, von Blockiska, Wulfcronska och de Silenlzska, minskats, likväl endast med tillhopa 50 R:dr 33 sk. 7 rst., så alt tillökningen på det hela upgåtl till 2,870 R:dr 6 sk. 9 rst. Sammanlagda beloppet af de medel, som af Riddarh.-Direkt:n förvaltas, hvilka vid 1849 års bokslut utgjorde 695,934 R:drl4sk. 5 rst., upgår efter det nu sednast granskade bokslutet för 1852 till 707,919 R:dr 31 sk. 3 rst., d. v. s. har under dessa tre år vuxit med 11,985 R:dr 16 sk. 10 rst.; häruti likväl icke inberäknadt kapitalvärdet utaf en frami. Öfverste Ambrosius Berghraans fond tillhörig, emot ett årligt arrende af 171 T:r råg utarrenderad egendom i Wermlands län, jemte frälseräntan af ett helt hemman i Kalmar län, hvilken, enl. roarkegångspris, i penningar förvandlade afkastning, af Direktm lill stipendier och pensioner disponeras.