Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Danmark något pris på de förenade rikenas bona officia i tvisten med Tyskland, låter det i nödfall göra sig att dervid fästa ett sådant vilkor, som låter Danmarks hittills visade obenägenhet för en reglering af telegrafförhållandena mellan de begge länderna försvinna. Samtidigt med Kongl. Majits nyss åberopade skrifvelse till Chefsembetet för telegrafverket, inträffade ett afbrott i telegraferingen genom Öresund genom kabelns sönderslitande och sistlidne vinter blef den af samma orsak åter afbruten. För närvarande består kabeln endast af tvä trådar, ty den tredje kan icke vidare repareras och de ännu i verksamhet varande två trådarna lära, efter hvad som är utredt, endast någon kortare tid kunna begagnas. De förenade rikena äfventyra således att en vacker dag med telegrafkorespondensen fä taga den af Herr Finansministern anvisade vägen genom Ryssland, hvarmed, enär alen såkallade zonberäkningen för portot der är gällande, särdeles betungande kostnader blifva förenade. Ehuru Danska Regeringen, såsom det säges, under den sednaste tiden sträckt sin obenägenhet ända derhän att den allt hittills undandragit sig att afgifva yttrande öfver ett af Chefen för Svenska Telegrafverket redan den öl December 1860 upprättadt förslag till ny telegraf-konvention med Danmark, i hvilket förslag XV artikeln i nu gällande konvention är utesluten, bör man hoppas, att Danska Regeringen slutligen skall, efter förnyade framställningar, nödsakas att utan ifrågasättande af någon som helst ersättning lösa oss frän det band. berörde artikel ålägger oss; och jag får derföre vördsamt föreslå Rikets Ständer, ätt hos Kong!. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes, sedan tvistefrågan med Danmark blifvit uppgjord, låta i förening med Preussiska regeringen så fort ske kan anlägga en undervattens-telegrafledning mellan Skäne och Preussiska kusten, samt ur Handelsoch Sjöfartsfonden bestrida den pä Sverige belöpande hälft i den dertill erforderliga kostnad. Stockholm den 29 November 1862. Af Herr Lallerstedt: Om anslag till löner för två nya lärare vid Wadstena tre-klassiga elementar-läroverk.
I alla sådana frågor, der de enskildta intressena komma i strid med hvarandra, måste förslagen utgå från folkets ombud, måste Konungamakten vara den medlande kraften emellan de omvexlande majoriteterna; ty eljest kunde rent af röfveri kunna ske af den ena classen på den andras bekostnad, och bördan af majoriteten för dagen kastas på en annan dass. I sådant förhållande står Sverige i afseende på hela dess drätsel, och den härfvan kan icke redas annorlunda, än att förslagen derom utgå från folket, och Konungamakten tillser, att ful! ersättning gifves åt dem, hvilka för Statens allmänna fördel måste åtaga sig förökade bördor. Samme talare har vidare sagt, att Utsk. föreslagit hvad det funnit tjenligt, och att sådant tillkommit Ulsk. Jag vill visserligen icke tro, att Utsk. föreslagit hvad det ansett oljenligt, åtminstone för sina afsigter; men för min del förklarar jag, att grundlagen ej gillar eller tillåter ett Ulsk. — det må vara R. St:s eller R. o. Ad:s — att komma frammed andra förslag än sådana, hvilka det enligt grundlagen är berättigadt att framställa. Utsk:s ledamöter hafva samma rätt, som Ståndens öfrige ledamöter, att genom motioner söka göra sina tankar gällande, oell om det Stånd, till hvilket han hörer, medger remiss, så komma hans förslag att af Utsk. handlägggas; men alldeles icke har Utsk. att af bilagorna lill Konungens propos., hvilka Konungen icke i sin framställning lill Ständerna antagit, eller af sin särskilda uppfattning af vårt statsskick och våra behof, taga sig nå - Deu 5 Maj f. lil. gon motionsrätt. Ii. Sirs Utsk., sammansatta af ledamöter tillhörande alla 4 RiksStm, kunna icke misstycka, att hvad frän ett Utsk. inkommit, behandlas såsom dess enskilda mening vid den discussion öfver hvad Utsk. föreslagit, sorn ingen Ur berättigad att tillintetgöra eller utesluta; och då vi skola besluta ståndsvis, är det vår naturliga rätt att tala för oss, oberoende af andra Stånds mening.
Derigenom att taxeringen skett häradsvis, har landshöfdingen varit i tillfälle att fullgöra sitt åliggande att första året be v i lin. författningen tillämpas öfvervara Taxer.-comiteerna och leda besluten till enhet uti principerna. En sådan ledning har varit ganska nödvändig och torde, efter comiteernas sammanslående, blifva ytterst behöflig. Då nu comiteerne sammanslås, torde Taxer.-corniteernas antal förmodligen icke blifva färre, än pastoratens inom länet, med få undantag, åtminstone i Jönköpings län, der befolkningen är tunnsådd och districten vidsträckta; och Taxer.-comiteernas antal inom det länet blefve således 63; och följaktligen blefve det omöjligt för landshöfdingen alt vara närvar, dervid. Hvad åter angår kronofogdarnes åliggande att vid dessa comiteer tillstädesvara, så skulle t. ex. inom Wassbo härad, soln består af 27 socknar, indelta uti 12 pastorat, och hvarest Taxer.-comiteernas antal således blefve 12, kronofogden, sorn måste använda åtminstone en dag för hvarje comité, nödgas vara borta, reseocii helgedagar inberäknade, åtminstone 16 dagar från kronofogdecontoret; hvilket åter icke later sig göra, så framt tjernsten skall oafbrutet fortgå, ty hans tjensteålågganden på contoret äro för rnångfaildiga, för att han skulle kunna vara frånvar. under så lång lid. Enl. 5o och 72 §§:na är det uppdraget åt Taxer.- comiteerna, att, när behofvet det fordrar, med iakttagande deraf att, hemmanen icke uppskattas under deras rätta värde, göra nedsättning förnämligast till jemkning i värdet hemman emellan, äfvensom, i händelse en socken, härad eller län skulle af en sådan nedsättning, efter comiteernas pröfning, vara i behof. Huru skola comitier, som bestämma taxertn pasloratvis, kunna bedomina förhållandet emellan häraderna eller länen, när de icke känna, huru minimi-tabellen utfaller inom de orter, med hvilka jemkning skulle ske. Sådant
Jag ber alt få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på en otydlighet, som förekommer uti Statslltsk:s betänk, i så måtto, som Utsk. betraktat som disponibel, för att kunna användas för hvilket slags fängelser som helst, den summa af 220,000 r:dr utgörande en del af den, sorn enligt förra Ständers beslut var anslagen för stadsfängelser allena och ännu icke blifvit lyftad. Så är likväl icke förhållandet; ty af denna summa äro 90,000 r:dr af K. M. anslagne till fullbordande af Stockholms stads fängelse, hvilket är ett påbörjadt byggnadsföretag, som fortgår på grund af en emellan kronan och staden formligen träffad öfverenskommelse och hvilket kommer att kosta betydligt mera än den summa af 170,000 r:dr som från Statsverket utgår. Oegent - Den 22 December f. in. 305 Oegentligheten i SlatsUlsk:s betänk, bör väl icke kunna leda dertill att staden kunde komma att uppehållas i utbekommandet utaf någon del af det anslag, som blifvit densamma lillerkändt, enär K. M. säkert sjelfmant skulle bevara dess rätt; men felet har bordt anmärkas till förekommande af den oriktiga slutsats, som skulle kunna dragas af beslutet, så uppställdt, som StatsUlsk. föreslagit detsamma. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arved: StatsUtslus nu föredragna betänk, innehåller icke något annat än ett tillstyrkande af K. M:s nåd. framställning, att utan binder af den fördelning af anslaget till fängelsebyggnader, som vid 1840 och 1841 årens riksdag gjordes, de återstående tillgångarne måtte få, på sätt K. M. pröfvade lämpligt, till fortsättande af redan påbörjade fängelsebyggnader användas. Hå nu Stockholms stads fängelse, hvartill grunden håller pä att läggas, är bland dem till hvars fortsättande öfverskoltet är föreslaget att användas, kan jag icke inse att den otydlighet Frih. Sprengtporten funnit uti SlatsUtsk:s betänk, verkligen der finnes, utan får jag för min del tillstyrka R. o. Ad. att till detsamma lemna bifall. Frih. Sprengtporten:
Den 74 §:n i 1668 års bankoreglemente lyder ordagrannt som följer, efter originalupplagan, som jag bar i bänderne: ”Then Gevinst, som Gud aff thetia Värket förlänandes varder sampt ock then bekostnad, som therpå åhrligen opgår, skall ulhi en särdeles sluträkning föras och balanceras, och lära Riksens Ständer, som under Kongl. Maij:Is INädigste Proteetion thes handhollande och försvar sigh uppå tagit hafva, öfver bemälle salderade Gevinst sedan disponera som Hiet med Kongl. Maij:ts och Fäderneslanzens heder ock nytta till publicos usus bäst kan användas”. H. R. o. Ad. torde häraf finna, att i denna § aldrig ett ord finnes om nödhjelys-kassa,. utan att der är uttryckt den förmodan, alt R. St. skall disponera den salderade vinsten till fäderneslandets behof och nytta. Nu är bankovinsten för åren 1845 och 1846 redan salderad och den för 2 H. 27 Den 12 Februari f. m. 1847 i det närmaste känd, äfven sora bokslutet blifver uppgjordt, samt således vinsten till siffran salderad, innan det kan ifrågakomma att anordna någon del af vinsten för delta år. Då är det fråga om banken utan något men kan i början i st. f. slutet af året adenina den för hvarje år bestämda andel. För liksg.-kont. kan det möjligen vara af nytta alt få den i början af året, men för banken aldrig af någon skada. Något men för banken kunde för närvar, endast uppkomma deraf, att då bankens sedelstock nu är ganska stor, skulle en sådan utbetalning föranleda en skadlig tillökning. Men härvid måste raan iakttaga, alt i fonderna ligger nu i början af året en stor del af sedelstocken inne i kronouppbörden, hvilket just är en anledn. hvarföre liksg.-kont. kan hafva behof af dessa penningar.
LandtbruksAkademiens Sekreterare öfversände 15 inträdeskort till Akademiens offentliga sammankomst å Experimentalfältet den 24 dennes; samt anmodade dem, som al dessa inträdeskort ville sig begagna, att anmäla sig hos BiddarbusFiskalen. Företogs val af Suppleant till ordförande i Biddarliusdirektionen celi befanns, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: f. d. Öfver-Hof-Stallmästaren, Erih. Ferdinand Braunerhjelm, med 20 röster. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, StatsUtskds den 19 dennes bordlagde Uti. N:o 180, i fråga om beviljande af ytterligare anslag till fortsättning af Nationalmuseibyggnaden. Föredrogs StatsUtsk-.ts den 19 dennes bordlagde Mern. N:o 183, med förslag till de stadganden ang. Kiksg.kout:ts skulder och fordringar, som böra införas i det nya reglementet för detta verk. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att med föredragningen af sådana Mern. som det ifrågav:de förut så tillgått, att de föreslagna nya reglementsparagraferne icke blifvit upläste, så vida ej upläsning deraf särskildt påyrkats, utan endast i deras nummerordning omnämnde, hvarefter alla de §§, som blifvit lemnade utan anmärkning, gjorts till föremål för en och samma propos., och hemställde H. Exc., huruvida R. o. Ad. medgåfve, att det nu förev:de Mem:t finge på enahanda sätt till afgörande företagas. Ropades ja. D en 22 September. 247 Härefter anmältes, hvar efter annan, alla de i Mem:t uptagne §§:ne N:ris 1—76 och blefvo, uppå gjord propos-, af K. o. Ad. godkände. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Samraans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 19 dennes bordlagde Betänk.
Trot. 1845. 9 Sami. 93 738 Prot.-Utdrag, den iy Mars 1845. i concurs för fordran, grundad på vexel, invisning eller skuldebref till ordres: Bifölls; och N:o 91, i anledning af väckt motion om förmonsrätt föi förskott, lemnadt på varor, sorn blifvit till försäljning emottagne. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlatanden: N:o 22g, angående reserverandet af de vid 1840 och 1841 åiens Riksdag anvisade Stals-bidrag för Gråda canals fullbordande samt hamnanläggning vid Åhus och upprensning af Rottne-å: Bifölls; N:o s3o, i anledning af erhållne återremisser å utlåtandet, Na» lt>6; Härvid förekommo: 16 och 23 punkterna af utlåtandet, N:o i5S: Utskottets, i afseende på dessa punkter, i utlåtandet, N.o i56, al gifna och i utlåtandet, N:o 2.3o, vidblifna yttranden biföllos; De punkter af utlåtandet, N:o 23o, hvilka motsvaiat 31 och 38 punkterna af utlåtandet, N:o 156; Utlåtandet, A7:o 23o, godkändes; Och öfriga delar af utlåtandet, N-'o 23o, lades till handlinga/ne, J\':0 23i, med förslag till voterings-proposition, i anledning af ^ skilj agtiga beslut, i fråga om anslag till befrämjande af slöjd-expositioner: Bifölls; N:o 252, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o tg4:
För den händelse att de ifrågavarande lagförslagen blifva af Sveriges och Danmarks national-representationer antagna, torde dels vid den konvention, som i sådant fall lärer komma att emellan regeriugarne afslutas, böra åt hvartdera riket förbehållas rätt att den antagna författningen till kraft och verkan efter viss tid uppsäga, dels ock blifva nödigt att, på sätt i fråga om Norge jemväl varit af Kommitterade förutsatt, i en särskild författning stadgas, att och på hvad sätt en svensk myndighets beslut, som förlorat sin exekutiva kraft i Danmark, må kunna inför svensk myndighet förnyas. Ehuru det visserligen ur mera än en synpunkt må anses olämpligt att, sedan riksdagen framskridit nära till sitt slut, till Rikets Ständers pröfning framlägga ett nytt lagförslag, har jag likväl vid det förhållande, att danska regeringen yttrat önskan att redan vid den riksdag, som i Danmark under innevarande år sammanträder, underställa representationen pröfningen af det motsvarande danska lagförslaget, trott betänkligheterna i detta afseende desto heldre böra vika, som grunderna för det nu ifrågavarande förslaget, hvilka, såsom ofvan är nämndt, öfverensstämma med det mera omfattande förslag, som af Svenske och Norske Kommitterade blifvit utarbetadt, redan en gång blifvit af Rikets Ständer pröfvade och godkände; och hemställer jag derföre, att Eders Kongl. Maj:t, med förklarande, det Kongl. Maj:t är sinnad att i ämnet till Rikets Ständer, der så ske kan, vid denna riksdag aflåta nådig Proposition, täcktes öfver det af mig nu anmälda förslag inhemta Högsta Domstolens utlåtande. Till hvad sålunda blifvit yttradt och hemstäldt täcktes Kongl. Maj:t, uppå tillstyrkande af Stats-Rådets öfrige ledamöter, lemna nådigt bifall. Ex protocollo N. Becker. ii Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition M 117.
Bevillningsstadgan (eller, der bevillning ej utgår, det belopp, som, uträknadt efter taxeringsvärdet, mot sådan bevillning svarar); för öfriga beskattningsföremål debiterad enahanda bevillning; det åsätta fyrktalet för i mantal satt jord; fyrktalet för annan jordbruksfastighet; fyrktalet för alla öfriga beskattningsföremål; summan af den skattskyldiges fyrktal; och slutligen det fyrktal, hvarför, jemlikt bestämmelserna i §§ 9 och 12, rösträtt verkligen utöfvas, allt på sätt det under Litt. A bifogade formulär till fyrktalslängd närmare utvisar. Denna längd, som ligger till grund för koinmunalulskyldernas debitering och, med iakttagande af de bestämmelser och undantag §§ 8, 9, 10 och 12 innehålla, tillika utgör kommunens röstlängd, upprättas i två exemplar, af hvilka det ena i sockenstugan anslås, och det andra hos kommunalnämnden förvaras. Såsom följd häraf torde § 64 böra erhålla följande lydelse: Debiteringsoch uppbördslängden, uppgjord efter bifogade formulär Litt. B, skall innehålla hänvisning till de beslut, på hvilka årets utdebitering sig grundar, med uppgift å det belopp, som skall utgå för hvarje fyrk i de olika klasserna, äfvensom å beloppet af de efter annan grund beslutade afgifter, samt upptaga: hvarje skattskyldig lill bostad och namn; de honom enligt § 58 åsätta fyrktal, särskildt för i mantal satt jord, särskildt för annan jordbruksfastighet och särskildt för öfriga beskattningsföremål; antalet af de hos honom skattskrifna personer; och de honom särskildt för hvarje af ofvannärande klasser eller efter annan grund påförda kommunalutskylder. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlels Betänkande JM 116. 9 Till bestyrkande af uppbörden, skall längden slutligen innehålla särskilda kolumner för anteckning om inbetalningar och restantier. Stadgandet angående röstminimum vid kommunalstämma, hvarom i 9 § omförmäles, torde jemväl i sammanhang med föreslagen förändrad lydelse af 58 § böra undergå någon jemkning.
Detta gjorde mig verkligen något brydd, ty jag känner rätt väl vigten af det första intrycket en menniska gör, i synnerhet på fruntimmer – Min förlägenhet häröfver var dock alldeles öfverflödig; ty vid min framkomst träffades jag, på yttre gården, endast af en betjent i livré, hvilken, med en af betjenter, för mig, ovanlig myndighet ropade: stadna karl! emedan min skjutsbonde afhoppat för att öppna jernportarna till borggården, der jag ämnade köra in. – Jag höll stilla och svarade: nå nå! utan hetta! samt uppgaf mitt namn och hvilken jag var. Ja så! sade betjenten, håll då här och följ med mig – Var i sådant fall god, yttrade jag, och hjelp mig att bära in mina saker – Det kan bondfan göra, svarade han; men som min koffert, – innehållande, utom mina kläder, ett tämligen ansenligt förråd böcker af våra nyaste och vigtigaste författare: Allmänna Litteraturtidningen, m. m., – för skjutsbonden ensamt föll sig för tung, hjelpte jag honom sjelf; vi togo båda uti hvart sitt handtag och inburo vår börda. Betjenten gick förut och inviste mig i lakejkammaren, intilldess han fått underrätta Grefvinnan om min ankomst. Af barns och tjenstfolks uppförande, tror jag Friherre Knigge säger, inhemtar man bäst Herrskapets lynne och den rådande tonen i ett hus. Skulle jag hafva dömt deraf, hade jag visst all anledning att ana mitt nya patronskap högfärdigt och otrefligt, ty nådig kusken, som låg i sängen och rökte den gemenaste fusel i verlden, reste sig ej ens för att helsa, då jag likväl gjorde min skyldiga kompliment, ännu mindre framsatte han någon stol, hvilket jag dock på eget bevåg gjorde, på sätt nämligen att jag, efter att från en brokig kuskkappa hafva afröjt en vid dörren stående, framsparkade den till bordet.
Sedan jag nu undanröjt de hinder eller betänkligheter, sorn förekommit i afseende på formen, så mäste jag bekänna, att jag med ledsnad förnummit, huru mycket rättsfrågan blifvit inblandad i detta ämne. Det är en gifven sak, alt Ständerne icke kunna befatta sig med domaremaktens beslut; men på sätt Hr Cederschjöld anmärkt, är bär en helt annan fråga, ty man kan lemna rättsfrågan och likväl yttra sig angille ansökningen, huruvida Ständerne, för deras del, vilja bifalla Lemkeska arfvingarnes önskan eller icke. lea Den i5 Augusti f. m. Jag finner tlet ganska betänkligt, alt Ständerne lemna ett sadant bifall och liemställer derföre, om icke Hr Frih. o. Landtm, ville gifva oss propos. till bifall å Hr Ribbings förslag, att Ständerne öfverlemna åt K. M. alt besluta i frågan, på sätt K. M., efter vederbör, embetsverks hörande, kan finna för godt. Hr Ribbing: Då jag framställt det förslag, som en värd ledamot understödt, får jag, för den händelse detsamma skulle blifva af R. o. Ad. antaget, derjemte anhålla, att It. o. Ad. måtte besluta inbjudning till de öfriga Slånden att sig med R. o. Ad. förena, under förbehåll af beslutanderält för R. o. Ad., derest öfriga Stånden icke skulle förena sig med R. o. Ad. Då tror jag att all fara vore undanröjd, att frågan skulle erhålla ett besynnerligt slut eller blifva oafgjord. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Jag anhåller all få vela, huru de öfriga Stånden fattat sina beslut i denna fråga, och alt derefter få yttra några ord. lindert. Ridd.Secret.r Ingen underrättelse är ankommen från de öfriga Stånden, huru de afgjort StatsUtsk:s ulJåt. N:o 325; men utlåt. N:o 98 är afslaget af BorgareSt, återremilteradt af BondeSt. samt bifallet af R. o. Ad. och PresteSlåndet, Hr Lefre'n:
Friherre gf knlces Friherre diplom, med intygande alt alla wedcrbörliga praestan» da kill inrroduckioncn wörö fullgjorde, hwarsöre Herr Landt-Marskalken honom till introduktion anmälde, hwilket. Bifölls. I följe hwaras Herr Öfwer,Amiralen gf?ulcs under N:o Z28 bland Friherrarne blef introducerad. Sedan Friherre Lras! von kkolstsin hade skriftcligen inlöm iat den motion han i Plenum den 1 December efkcrmivdwgen wäckte, rörande arfsrätten ester dem, som pä det nya i grundlagen stidgade sätt blifwit adlade, läntte en till samma motion gjord tilläggning blef pä Frjlerre 8taels begäran detta hans dictamen, hwilket till Lag, Utskottet skulle remitteras, äswen nu upläsi, fä lydande: Anförande till Protocollet! I anledning af Herr Zzccos nu upläste Memorial, sär jag wäcka en sräga, som hittills undfallit upmärksamheren^ men som, för akt förekomma framtida twister, och den olägenheten att göra lag in cssu, tyckes wara nödwändig. Genom det nya sätt att ad» la, blir älste Sonen blott Adelsman, nu aga Barn 0- lika arfsrätt i Aveligt, Prest'- och Borgarehus samt i Bonde,Skändet. Skola nu döttrarna, som icke äro adlade, förlora sin rätt akt taga lika ars svin brodern Den 6 December. för dek Fadern blifwit adlad, utan att de andre Barnen utom äldste Sonen, hast nägon sörman häraf? Denna fraga torde til! Högloft.
Ad. bifallit den af Riddarh.-Utsk. vid sednaste Riksdag gjorda hemställan, att Kapilationsafgiften skulle tills vidare och med lika belopp som förut utgöras, samt å de såsom grund för denna hemställan anförde skäl innehålla, att, innan berörde afgift nphör, den lid borde afvaktas, då fonden stigit till det kapital-belopp, att räntan deraf kunde motsvara behofvet af Riddarhusets årliga underhåll Den 25 Februari f. m. 343 och derå nödiga reparationer; att, derest vid en blifvande Riksdag någon förändring af byggnaderna å Riddarhusgården kornnie att beslutas, antingen fråga dä blefve om upförande af nya flyglar eller ensamt borttagande af de nu befintliga vanprydande byggnaderna, det vore af angelägenhet ält ega en fond, för hvilken en dylik utgift ej vore främmande och sorn således luinde dertill användas, samt att jemväl, då med en allt mer och mer på namn utsträckt utlåning, en och annan förlust i kapital och räntor svårligen syntes kunna i tidernas längd undvikas, det vore ganska lämpligt och välbetänkt, att, lill betäckande af dylika förluster och betryggande af Riddarh.-kassans och öfriga fonders oförryckta bestånd, en, utan kännbar upoffring af Ståndets medlemmar småningom samlad fond må finnas att tillgå, hvars öfverskott skulle kunna för' nyssberörde ändamål af R. o. Ad. disponeras, har Direkta) funnit sig icke f. n. böra ifrågaställa någon förändring i nu gällande stadgande af Kapitations-afgiftens utgörande.
Uppstår behof af att anlägga ny fästning, måste frågorna om dertill nödig mark, så vida denna är kronans, och om medel för fästningens uppbyggande i öfrigt till Rikets Ständers pröfning och beslut hän - 20 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. skjutas; men då, på en eller annan grund, en fullfärdig fästning icke mer befinnes för sitt ändamål vara behöflig, anses åtgärderna för dess rasering och anslag af dertill erfordeliga medel ankomma ensamt på ett regeringsbeslut, af hvilket en del, eller befallningen om tasering, fattas och utfärdas i kommandoväg, och den andra delen, eller frågan om de erforderliga penningemedlen, afgöres i Statsrådet. Denna behandlingsform för så beskaffade ärenden, synes förtjena uppmärksamhet, ej allenast i anseende dertill, att den icke synes lemna tillräcklig säkerhet för den omsorgsfulla pröfning, som borde föregå ett regeringsbeslut uti en för rikets försvar så vigtig fråga, som den om bibehållande eller raserande af en fästning, utan ock, emedan uti ärendet ingå frågor äfven om disposition af medel 'för raseringens verkställande och om användande af den derigenom uppkommande lediga, kronan tillhörande mark. Att frågor om en fästnings raserande under krigstid likväl torde böra ur annan synpunkt betraktas, kan ej förbises, emedan omständigheterna då kunna fordra snabba beslut och skyndsam verkställighet; men för fredstid synes frågans behandlingsform kunna annorledes ordnas; och får Utskottet, jemte anmälan härom, på dessa skäl hos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt hemställa, huruvida icke Rikets Ständer kunde finna lämpligt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra framställning derom, att raserande under fredstid af någon bland rikets fästningar ej måtte företagas, innan Rikets Ständer öfver frågan och hvad dermed sammanhänger blifvit hörde. Det återstår för Utskottet att meddela det slut, till hvilket Utskottet kommit vid pröfningen af de serskilda anmärknings-anledningar, som, utom de i det föregående anförda, till Utskottets behandling blifvit i vederbörlig ordning öfverlemnade. Sådane anledningar till anmärkning hafva blifvit anmälde: c. I.