Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med desse yttranden får Expeditions-Utskoltet till justering å nyo vördsamt Öfverlemna den §. i Riksdags-Beslutet, som innehåller hvilande Grundlags-förändringar. Stockholm " den 21 Maji 1835. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 — 59 — slutligen underrättelse om Supercargen för lasten, Handlanden Walleéns vistelseort icke kunde af Grefven erhållas, uppdrog Eders Kongl. Majit, genom Nådig skrifvelse den 22 Februari 1835, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, att vidtaga nödiga åtgärder för ändamålet, hvarefter bemälde Walleén genom skrifvelse från Malta den 7 November 1835 till framlidne Hans Exellence Grefve af Wetterstedt, deraf afskrift underdånigst vidfogas, tillkännagifvit de hinder, hvilka mött vid krutets försäljning och slutliqvids upprättande, hvarefter någon underrättelse i detta ärende Collegium icke tillhandakommit, och beror sålunda å Eders Kongl. Majits Stats-Minister för Utrikes Ärenderne hvad slut i detta mål vinnas må; b) att fordran hos Colonial-Ärendernes Departement, stor 3,254 R:dr 20 sk. 9 rist., som förre Revisorer till liqvid anmärkt, vore än år 1837 obetald, hvarvid Collegium skolat i underdånighet erindra, det beloppet rätteligen utgjort 2,454 R:dr 20 sk. 9 rist., med underdånigst tillkännagifvande det samma belopp blifvit den 21 Juli 1838 till Collegii Cassa erlagdt, i öfverensstämmelse med den upplysning härom uti 1837 års
Domstolen afgjorde mål. S. D. Yid förnyad föredragning af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 92, lät Ståndet, i afseende å första punkten bero vid hvad Utskottet deruti anmälte, samt biföll andre_> tredje, sjette och sjunde punkterne; hvaremot fjerde och femte punkterne, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades. S. D. Till Stals-Utskottet remitterades ett af Hans Jansson från Elfsborgs Län afgifvet, sedan den 29 nästlidne April på bordet hvilande, anförande, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtanden, angående regleringen af utgiften under Riks-Statens Hufvud-Titlar. S. D. Vid fortsatt föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 40. biföll Ståndet 17:de punkten af samma Utlåtande, i hvad den rörde Christianstads Län, Malmöhus Län, Skaraborgs Län, Nerikes Län, "Wermlands Lån, Westmanlands Län, Jemtlands Län, Westerbottens Län, Norrbottens Län, Prot. Ulclr. d. 7 Maj iS.jo. 24 7 men återremitterade den del af 17:de punkten, sorn angick Götheborgs och Holms Län, Elfsborgs Liin och Stora Kopparbergs Liin. Likaledes biföll Ståndet 18:de punkten Lit. A. skrifmaterialer och expencer samt ved och ljus för Piikets Collegier m. 11., men återremitterade så värmom. Lit. B. i samma punkt, angående reseoch tractarnents-penningar i civile ii render, som 19:de punkten, angående pensionsriitt för visse emhetsocii tjenstemän vid Landt-Staten; och lät Ståndet hero vid Utskottets anmälan, att de uti nu gällande Riks-Stat å Andre Hufvud-Titeln upptagne anslag, i afseende hvarå serskildt yttrande icke blifvit af Utskottet meddeladt, till oförändradt belopp bibehållas. S. D.
4 . träffar, två år, räknade från det grufvan kom i ödesmål, förflutit, man att emellertid någon hos Bergmästaren till grufarbetets fortsättande sig anmält; dock med skyldighet för grundegaren att iakttaga hvad om bevarande af grufvas hand, pelare och vissa tillhörigheter i § föreskrifves; b) att på tjenliga ställen i sammanhang med bestämmelserna huru grufva sonas, må införas stadganden derom, dels att den som inom nyss sagda tid till grufarbetets fortsättning sig först anmäla, får öfvertaga grufvan, med samma rättigheter och förbindelser i hänseende till utmål och grufvedrift, hvilka förre egaren innehaft, dels och att, i fråga om grufvas sönande, klander emot den, som grufvan under arbete innehar, icke gäller, der det grundas på försummelse, som egt rum för längre tid tillbaka än två år före klandrets instämmande; och c) att 2 mom, § 44, börjande med orden: ”Inmutas ånyo etc.” finge utgå. Hvad benämningarne böter och vitén vidkommer, så förmodas endast den förra böra begagnas, då ansvars-påföljden är bestämd genom sjelfva stadgan och icke heror af domstols eller annan myndighets föreläggande. Och skulle detta Högste domstolens underdåniga utlåtande, genom Note ur Protokollet, jemte handlingarne till Civil-departementet öfverlemna». Ex protocollo Sv. P. Ekstrand. Bil. till Kongl. Majus Nåd. Kongl. Maj;lt Nåd. Proposition, Ni 93. i Jti 95. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Aug. 18S1, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Pikets Stander; angående afsöndringo af jord från Ultuna Kungsladugård och Kronoparken Asen, till utvidgning af Upsala Central-hospitals område; Gifven Stockholms Slott den 11 Augusti 1854.
RegeringsFormen, det vill säga emot hvad beskrifne Lagar stadga, utan om bedömandet af gifne rådslag, efter hvad 314 Den 10 Julii e. rn. hvars och ens enskilta begrepp och öfvertygelse om det rätta och bästa föranleder, så framstäf ler sig först för mig den omständigheten, att nästan intet ämne i Styrelseärendernes område finnes, hvaröfver icke olika tankesätt kunna äga rum, och hvilken mening är då den ofelbara? man säger den allmänna j men äfven detta tor* de tåla undantag; ty i mångå ämnen var allmänna tankesättet helt olika för 50 år sedan, mot nuoch mången torde anse sin mening vara den allmänna, om den tilläfventyrs vore den rådande i den krets han lefver. Äfven synes mig, att, om Konungens Rådgifvare isina rådslag, kunna med renaste välvilja misstaga sig i sina åsigter, sådant äfven vid dessa åsigters bedömmande, kan äga rum; jag har således trodt rättvisa och billighet ålägga den största varsamhet vid denna pröfning. Men äfven det allmänna interegset har synts mig fordra samma förfarande; enligt RegeringsFormens anda , är ConstitutionsUtskottet bestämdt att, om uttrycket tillätes mig, nagelfara allt, deremot äro Riksens Högloflige Ständer, hvars pröfning Utskottets anmärkningar underkastas, stälde på den upphöjda ståndpunkt, der det helas bestånd tages i öfvervägande; der hvarje saks vigt ordnas efter den stora måttstock, med hvilken ett helt Rikes angelägenheter endast kunna mätas, och der den verkan, som Riksens Ständers behandlingssätt af ämnet kan medföra, tages i lika noggrant öfvervägande , tom sjelfva sakens enskildta beskaffenhet.
Gyldenstolpe nämnde, har här förekommit en fråga om tullfri införsel af spanmål. Detta likasom alla andra önskningsmäl remitterades till Allm. Besv. och Ekon.Utsk. Del är således både i konseqvens dermed och enl. sakens egen natur, som detta förslag torde böra till Ekon.Utsk. remitteras. Uppå härefter framstäld propos. biföll R. o. Ad. remiss af ifrågavande motion till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. O Ånyo föredrogs StatsUlskis d. 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 239, i ani. af erhållne återremisser å Betänk. N:o 158, aug:de extra sials-ansiag till föremål, tillhörande Civil-Depart:s handläggning. R. o. Ad. biföll Utsk:s yttrande, ang:de anslag för öpnande af en kanal-ledning emellan Eskilstuna och Mälaren, samt ansåg förevaride Utlåt, i öfrigt ej föranleda till annan åtgärd än alt läggas till handlingarne. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 241, i ani. af erhållne återremisser å Betänk. Nio 160, angide extra stats-anslag till föremål, tillhörande EcclesiastikDepartis handläggning. Detta Utlåt, företogs punktvis till afgörande, och förekommo dervid Ulskis yttranden öfver nedannämnde punkter af Betänk. Nio li.O. 5ile punkten. Ulskis yttrande lades till handlingarne. 7:de punkten. Frih. Klinkowström, Rud. Mauritz: Då den ifrågavande punkten af StatsUtskis förra Betänk. Nio 160 föredrogs på Riddarhuset, sä beslöt R. o. Ad., efter en liflig diskussion i ämnet, alt återremittera punkten, på den grund att R. o. Ad. ansåg ett anslag af 3000 Ridr biko, förutom det redan beviljade anslaget af 2000 Ridr biko, vara af behofvet påkalladt för alt erhålla en historisk utredning af riksdagarnes historia.
Jag vill icke bestrida att de nu lefvande Adeliga Slägter äro flere än fordom, då Finland och de Tyska provincerne voro Sverige underlagde äfvensom att Riddarhussalen ej på en gång kan inrymma 1296 Piepresentanter; men i förra afseendet torde dock förekomma, att dels Grefvelig och Friherrlig, dels Friherlig och Adelig, tilläfventyrsalla 3 värdigheterne äro hos en och ann»n i en persons hand förenade med beräknande endast af en enda röst, och i det sednare åter, att, med förlusten af Finland och öfrige besittningarne, mångå Adeliga personer, törhända hel3 slägter afgått, hvilket äfven bör förmodas deraf, att åtskillige Familier på 50 år och derutöfver icke låtit sig afhöra vid Riksdagarne eller sine genealogier completterat. Troligen hafva flere af dem utslocknat eller bosatt sig i främmande länder, fastän de icke utan bevislige skäl kunnat såsom afgångne här afföra». Det uppgifne beloppet t Den 19 Martii, torde således (åla någon nedsättning, såsom grundad); på en till det högsta beräknad calcul och äfven innefattande dem, som förlorat säte och stämma. I enlighet med hvad Kongl. TabellCommissionen uppgifvit, har Herr von Hartmansdorff, yttrat: ”att Adelns tillväxt de 5{ sista åren varit öfver 4 gånger starkare än tillförene under det att ett förut tilltagande närande Stånd på samma tid altynat;” men Cpmmissionens Tabeller upplysa äfven, dels att under de sednaste 15 åren intill och med 1820, ehuru Adeln ökats med 646 personer, BondeStåndet blifvit tillökt med 105,234 eller i åtskilige
Riksdagen Beviljade Extra Sta ts-Reglerings-Anslag till Försvars-verkets islåndsätlande, till fullföljande af Garnizons-Sjukhusoch Andra Lif-Gardets Gassern-Byggnader; men sorn, enligt från Riks-Stånden ankomne ProtocollsUtdrag, berörde -Utlåtande blifvit bifallet af Preste-Ståndet den 2o:de, och af Borgare-Ståndet den aSile nästlidne September, hvarjemte Bonde-Ståndet, under sistnämnde dag, vid berörde Utlåtande låtit bero; så anser Utskottet, till följd af 75 §• Riksdags-Ordningeu, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare befattning. Stockholm den 4 Nov. iS3/j - No 3o2. Ankom tiil Exp.-Utsk, den 4 Nov, Utlåtande, angående Herr Dalmans motion, att, af det vid sista Riksdag tyzviljade Extra anslag, beredatillgång för Beväringens beklädnad. (U. A.) Hos Ridderskapet och Adeln har Herr Dalman, JU. F., afgifvit ett så lydande anförande: ”Då trenne Riks-Slånd medgifvit ett serskildt anslag för Beväringens beklädnad, hvilket Ridderskapet och Adelil samt Preste-Slåndet lill och med bestämt till 54>ooo R:dr årligen, utöfver den tiil Armeens Materiel beviljade tillökning af 70,000 R:dr, anser jag mig böra vricka den motion, att Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla , att, till undvikande af ökad beskattning, den Kongl. Majit i Nåder förklarat Sig icke vilja genom Sina Anslagsrpropositio.rier åstadkomma , den lill Beväringens beklädnad erforderliga nyssnämnda summa måtte utgå frände uti Riksgälds-Contoret för Utrcdnings-Departementels behof innesiående medel af det vid sista Riksdag lill Försvars-verkets iståndsältande beviljade Extra anslag.”
Det skråmässiga och ensidiga1 i krigsyrket skulle derigenom helt och hållet och från sjelfva roten försvinna. Att den elementära militäruppfostran vid Carlberg genast borde upphöra och statsanslaget i detta hänseende öfverflyttas på Militär-lärarne vid Academierna, Gymnasierna samt Rikets lägre skolor, säger sig sjelft, på det den allmänna och offentliga uppfostran derigenom måtte blifva, hvad den i väl ordnade samhällen bör vara, nemi. på en gång religiös, vetenskaplig, medborgerlig och militärisk. Det är denna gemensamhet i uppfostran, som förenar och förbrödra!- alla samhällsclasser, som mångdubblar deras verksamhet, som utvidgar deras krafter, som sammansmälter de individuella åsigterna, som gör menniskan till medborgare och som, med ett ord, befordrar det helas trefnad och bestånd. Det är sålunda nationalandan och nationalförsvaret, dessa tvillingsyskon, säkrast både lifvas, näras och stärkas. Och när man, genom en dylik förening af den medborgerliga och milita riska bildningen i våra offentliga läroanstalter, försäkrat sig om ett dugligt och tillräckligt befäl, anser jag, jemte beväringssystemet, den vigtigaste grunden lagd för ett kraftigt och ändamålsen ligt nationalförsvar. Emedlertid borde, till beväringsmanskapets begagnande och till utdelande bland detsamma, utarbetas en kort och redig öfversigt af Svenska historien. Derigenom skulle den - Den i Mars f. m. 21 na ungdomjemte vapenöfningarna, hvarvid målskjutning, bajonettfäktning, gymnastik och marcher borde utgöra hufvudsaken — lifvas till fosterlandskärlek och till begrepp af hvad historiska minnen och ädla handlingar betyda, så nödigt, då, i afgörande ögonblick på ärans fält, en befälhafvare vill uppmuntra till mandom och uppoffringar. Det är på den intellectuella bildningen, på fosterlandskärleken, på sinnesstämningen, på känslan för yrket man bör fästa vida mera vigt, än på exercisen och färdigheten att mer eller uiindre prydligt handtera geväret.
fått, oberäknadt kapitalets ned - i Stats-Ulsk:s Utlåtande, iV:o 221. sättning tili lika stor summa i bankomynt, endast i ränteförlust intill år i83o vidkännas en uppoffring af minst 83,333 r:dr 16 sk. banko. Utskottet, hvars betänkande n:o 193, på sätt nämndt är, blifvit at Borgareoch Bonde-stånden bifallet, har af de gjorda anmärknmgarne icke hemtat anledning alt frånträda sitt i samma betänkande afgifna yttrande, hvilket Utskottet alltså får förnya. */ Stockholm den 29 Juni 1848. JW S2f. An k. till Exp.-Utsk. elen 30 Juni, kl. 7 e. ra.
215 fört om olämpligheten af, att utsätta en viss tid för besittningen af de till indragning bestämda MiiitiasBoställen, får jag tillika, i afseende på förevarande mål, tillägga ett annat skäl, det nemligen: ait då dessa Boställen ställdes på indragning, existerade ej de Författningar om sådana Boställens indragning eller expectancelöners upphörande, som sedermera blifvit vidtagne och nu äro gällande, hvilka Författningar väl icke böra hafva nå* gon retroactiv verkan. Jag kan dessutom ej underlåta att fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå , att då Kongl. Majit aflåtit Nådig Proposition om nödvändigheten af ifrågavarande Bo-’ ställes anslående till lön åt en FältMarskaik eller General, för att derigenom belöna en pröfvad Militairs förfjenster : då Kongl, Majit ansett denna anstalt vara af största nytta för Arméen, och då Kongl. Maj,‘t sjelf gjort så sto» ra uppoffringar af egna mede! till befrämjande af MUitairens bättre organisation; så har StatrUtskottet likväl icke i denna sak gått Kongl. Majus Nådiga önskan till mötes. Jag tror likväl Kongl. Majit haft skäl vänta det, och det är derföre jag äfven för min del anhåller, att Betänkandet måtte varda till Utskottet »åter remitterad t, Uppå af Heins Exoellence, Herr Grefven oell LancltMarskalhen de refter gjord hemställan, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåge de nu framställda Anmärkningar böra föranleda till s 16 Den 2 5 Maji. aterremiss af Utskottets Utlåtande, blef samma Proposition med Ja besvarad. Föredrogs å nyo Statsutskottets den 12 dennes aflåtne Utlåtande, i anledning af Kongl. u O Maj:ts Nådiga Remiss angående Svenska Theaterns underhåll. Grefve Löwenhjelm, Gustaf:
Jag vidblifver, lika mycket som någon af herrarne, principen att Kronans egendomar i allmänhet ej böra behandlas exceptionsvis, men jag tror mig känna sådana speciella fall, der det vore en verklig förlust för Staten och obillighet emot den enskilda, att icke exceptioner ägde runi. När nu sådana anledn:r till exceptioner förefinnas ; när arrendatorn af cn väl skött egendom, på hvilken han nedlagt mycken möda och kostnad, vänder sig tili auetoriteterna i orten och får deras förord, sedermera går lill K. M. och vinner Dess tysta förord , derigenom att frågan remitteras lill R. St.; när K. M. i och med detsamma erkänner hvad som Den a3 Maj. aa;> som ej behöfver erkännas, emedan Ständerne vela förut, alt Konungen ej äger besluta i eli sådant fall, hvarförutan Han säkerligen icke hade remitterat saken till R. St.: då tror jag för min del, att icke någon olaglighet är för handen, samt att, om så vore, det bestämdt vore Konungens Regering, som begått olagligheten, och för dem, som äro af den tanken, har grundlagen visat vägen hvarpå sådant kunde bemötas. För mig förefaller det åtminstone besynnerligt, att vid detta tillfälle vara afen motsatt tanke, eller att, i motsats till Frih. Cederströms åsigt, bestrida att en sådan olaglighet af Regeringen blifvit begången, oell jag är icke öfvertygad af något som här blifvit anfördt , att icke både anleda, och rättighet för Ständerna finnas att bifalla den nf StatsUtsk. tillstyrkta förlängning af delta arrende, hvartill jag anhåller om proposition. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det är nogsamt bekant och, äfven under öfverläggningen, erinradt, att då utarrenderingen af kungsgårdar och andra Kronans lägenheter tillhörde RSt. allena, så missbrukades denna rättighet, och då hon utöfvades af Konungamakten allena, skedde det likaså. När man derefter bestämde en viss författning, hvarefter Kronans lägenheter alltid skulle utarrenderas; så fann man att det dock någon gång kunde vara anleda, till undantag. Det är således icke underligt, att sådana framställningar en oell annan gång göras.
Stockholm den 18 April i835. Memorial till Rikets Högloft. Ständer, med öfverlemnande af den §. i Riksdagsbeslutet, hvilken innehåller de till afgörande vid nästkommande Riksdag hvilande förslag till Grundlagsändringar. Éxpeditions-Utskottet får härmed till justering inom resp. Riks-Stånden vördsamt öfverlemna den §. af Riksdagsbeslutet, som innehåller de Expe eli tioris-Ut slotte Is Memorial N’.o 2/. 3 förslag till Grundlagsändringar, hvilka, såsom af alla fyra Riks-Stånden el-, ler af Förstärkt Constitutions-Utskott hittills bifallne, och sålunda fullständigt beredda utlåtanden, skola hvila tili afgörande vid nästkommande Riksdag. Stockholm den 5 Maji 1835. Memorial till Högvördige Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet, i anledning af hemälde Stånds beslut rörande Lag - Utskottets Betänkande Nrris 70 Sf 109. Sedan Lag-Utskottet uti dess under N:o 70 afgifne Betänkande tillstyrkt en förändrad redaction af 23 Cap. r §. Ärfda-Balken, samt att alla de stadganden, som deri innehöllos, rörande Förmyndares skyldigheter, skulle hädanefter i Förmyndareförordnanden intagas; och Lag-Utskottet, i anledning af erhållen återremiss från samtlige Riks-Stånden, af delta Betänkande, afgifvil ett förnyadt Utlåtande i ämnet under N:o 109, hvaruti Utskottet, med någon förändring af sitt förra förslag i afseende på ny redaction af 1 §. berörde Gap. och Balk, tillika anmält att, emot Utskottets hemställan att de Förmyndareförordnanden, hvilka hädanefter meddelades, skulle innefatta fullständig underrättelse om hvad Förmyndare, enligt berörde Lagrum, borde iakttaga, någon påminnelse icke förekommit; så hafva Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet godkänt utlåtande N:o 109, hvaremot Höglofl.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas hade akademien föreslagit, att utaf sistnämnda anslagsbelopp skulle utgå, 500 R:dr till lön åt en vaktmästare för den dagliga tjenstgöringen och 500 R:dr till lön åt en vaktmästare såsom förman för den extra betjeningen vid förevisningarne, hvaremot återstoden borde användas till arfvoden åt sex extra vaktmästare, antagne att tjenstgöra endast under förevisningstimmarne. De ifrågavarande samlingarne komma att upptaga hela bottenvåningen i den nya museibyggnaden och deras ordnande och förevisande derstädes måste således medföra betydligt ökade kostnader. Någon förhöjning i akademiens ordinarie anslag synes emellertid icke böra ega rum, innan erfarenheten hunnit närmare angifva det belopp, som i sådant hänseende kan vara oundgängligen nödigt; och Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer må Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning på det sätt bifalla, att de begärda anslagsbeloppenfltillhopa 3,436 Riksdaler, må såsom extra anslag för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas. 134:o. Uti Statsråds-protokollet är meddeladt, hurusom Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien till Kongl. Majits nådiga pröfning hänskjutit, huruvida icke från Statens sida någon åtgärd borde vidtagas för att skydda och åt efterverlden, så vidt möjligt, bevara Wisby stads ruiner, utgörande ansenliga och praktfulla lemningar dels af åtskilliga kyrkor, dels af den gamla icke mindre märkvärdiga ringmuren, som omslöte staden. Dessa ruiner vore de vackraste och i konsthistoriskt hänseende märkligaste, som inom de nordiska länderna förefunnes, och hade derföre bland inoch utländske konstkännare ådragit sig största uppmärksamhet.
Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Betänk. N:o 4, ang:de grunderne för den blifvande allm. bevillmn, samt föreskriflerne för deras tillämpning; hvarvid nu förekommo: 32:dra punkten, ang:de iO-r.de §:n; 33:dje punkten, ting:de 109:de §:n; och 34:de punkten, ang:de 11i:te §:n. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter föreslagit och yttrat. 35:te punkten, ang:de §§:ne 116 och 125. Hr Flach, Joli Fredr. Philip: Då Utsk. i punkten härnäst efteråt, likasom på flera andra ställen i Betänk., yttrat sig ang:de nödvändigheten och behöfligheten af kontroller i afseende på taxerings-upgifterna, kan det icke annat än väcka förundran att Utsk. på detta sätt affärdat min motion, men jag röner i detta fall samma öde som flere andra motionärer, hvilkas framställningar blifvit, af Utsk. bemötta i premisserna med ja och i conclussionen med nej. Den framgång jag i åtskilliga af mina framställningar på förmiddagen rönt hos R. o. Ad. ger mig anledn. hoppas, att icke utan behjertande af R. o. Ad. uplräda i denna fråga, den, med hänsigt till sina följder, enl. min åsigt, vigtigaste af hela bevillnm. Den är af vigt icke allenast för de enskildta skattdragande; den är af vigt äfven för Staten.
Om snart också den upptäckt gjordes, Att munnen blef af rökning stor, Jag kvinnan då för visso tror Ej mer på cigarretten tordes. Att nikotinen är ett gift, Som strides mot i tal och skrift, Och som en moder minst bör röra, Ej allra minsta intryck gjort: Från högsta och till lägsta ort Man gör som alla andra göra. Hur vacker är ej denna syn, När mamma midt i toboksskyn På cigarretten ifrigt blossar I kapp med sina egna gossar! — Nu först, om ful och grå blef hyn, Om tjock och svullen blefve läppen, Fick denna kvinnans olat knäppen. Af hvad jag sagt man bör förstå, Ej mannen heller borde röka, Men här ej något biter på, Han har så många fel ändå, Att detta räknas bland de små, Så det var inte lönt försöka. Snorre. P. S. Vtaf det inlägg här jag gjort Bör Och Och Att märkas, att mitt nit är stort, att milt mod är bland de största, att jag intet har emot blifva hedersledamot Af » Bort med tobaken! » med 373 första. S. • * Nyttiga julbref. När defs lider mofc aftonen. Nu h a d e h o n det trångt, m y c k e t trångt, både i ekonomiskt afseende och hvad bostadsförhållandena beträffade. Krympa, krympa! A t t ej ständigt vara ensam — med s i g själf. Nu var H e l g a borta hos andra. Men tankarne gledo och gledo. Absolut alkohol o c h stark sprit verka däremot som gift. Brukad i för stora kvantiteter minskar likaså alkoholen, äfven o m den är utspädd, förbränningen o c h omsättningen i kroppen. TJtom till förtäring brukas alkoholen i fernissor, parfymer o c h läkemedel samt utgör råmaterial vid ättiktillverkningen. Skattefri s. k. denaturerad sprit, s o m ej användes till dryck, utan blott för tekniskt ändamål, får sin dåliga lukt o c h smak af träsprit o c h pyridin. Alkohol fås g e n o m jäsning af sockerhaltiga ämnen. M e d jäsning i dagligt tal menas en gasutveckling, s o m pöser u p p något, såsom v i d alkoholeller spritjäsning, då kolsyra bildas.