Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delta, Oline herrar! är, såsom jag tror, en inskränkning i hvad sorn varit förhållandet, åtminstone i sednare tider; ty det lärer varit Konungen allena, som hittills bestämt dessa förhål landen; så Vidt de icke äro stadgade i kyrkolagen; och de äro verkligen sträckta utöfver denna lags föreskrifter. — Frih. Cederström har yrkat, alt man icke borde åberopa allmänna lagen eller kyrkolagen uti grundlagen. Jag finner med Hr Dalman, att detta är lämpligare än att åberopa förra vanligheten. Dessutom är allmänna lagens åberopande ingenting ovanligt i våra grundlagar. Tryckfr.förordo. åberopar den ofta. Hvarföre skulle då Reg.F:n icke kunna jemväl göra det. Skulle R. o. Ad., såsom Hr Dalman tyckes hafva önskat, vilja uppskjuta sitt beslut, intilldess man hunnit inhemta PresteSUs beslut i frågan, så har jag ingenting deremot; snarare önskar jag det, emedan sådant skulle uttrycka den grannlagenhet, som RiksSttn pläga visa hvarandra. Hr Dalman: Efter de upplysningar Hr von Hartmansdorff lemhat, synes frågan vara så utredd, ,alt R. o. Ad. kan afgöra den, ulan att afbida underrättelse om PresteSi:s beslut. Jag anhåller således, alt förslaget nu matte bifallas, helst jag tror, att ett uppskof endast skulle föranleda till tids utdrägt och en ytterligare discussion, då saken mästa gäng skulle förekomma. Erih. Cederström: Äf en ledamot utaf R. o. Ad, har jag blifvit underrättad, att PresteSt. redan afslagit detta förslag. Jag vill derföre icke med ytterligare discussion upptaga tiden, utan begär med Hr Dalman propos., dervid jag likväl afstyrker bifall till förslaget. Förslaget i 4;de punkten blef af R. o. Ad. bifallet. 5:te punkten. Förslag till stadgande om lagtima riksdags återkomst på bestämd tid. 4g f.'n Regerings Formen. Riksens Ständer skola, i kraft af denna grundlag, till lagtima riksdag sammankomma hvart femte år, på den första helgfria dagen af Oclober månad.
Kom, flickor, så skola vi hämta dem hitut. » Hela svärmen följdes nu åt in i det angränsande kabinettet och kommo snart tillbaka därifrån, i sällskap med justitierådinnan och mormor, hvilken trots alla protester blef buren i en länstol och placerad vid öfversta ändan af bordet. » Nu först ser det riktigt bemtrefligt ut, » sade Sigrid, » och nu skola vi smaka på den här rara saffranskransen, som är garnerad med lika mänga russin, som jag fyller år. Därför måste den också göras större för hvar födelsedag, och när jag fyller hundra år en gång, så kommer den väl knappast att rymmas här på bordet. » l Slut i nästa mr.) tiEC » d ö d e n man icfte nämnS, tanRte ut, Den RuafDa g a f ttfP » £ufc. 91LenututDiottningmanteCnA putputG t a m meD FRIHERRINNAN RAPPES RESEBERÄTTELSE. Antoinette. Du » tefct » otgeDoR s o m DtaDem 1 4 Hnför en krets af omkring ett par hundra särskildt inbjudna damer, som på något sätt stått i beröring med Chicago-expositionen, redogjorde förliden lördag friherrinnan Rappe härstädes för sin sändning till Chicago som damkomiténs ombud vid expositionen och Sveriges vid kvinnokongressen därstädes. Efter att ha framställt en schematisk bild af vårt hörn i » The W:s building » och nämnt, hur en del, som där icke fått rum, placerats å annat håll, anmärkte talarinnan, att utställningen i » The W:s building », trots det knappa utrymmet, hade ofantliga fördelar framför den svenska allmänna " expositionsbyggnadens, då det allmänna intresset väl lockade hundratals fler åskådare till kvinnoutställningen, medan man å det stora expositionsfältet lätt förbigick mindre stater. Äfven nämnde frih. Rappe o m svårigheterna att få expositionsartiklarna sålda, o c h att man lyckats engagera förf. Hilma Strandberg för detta svåra värf, som hon utförde med inläggande af all energi; äfven omnämnde talarinnan de smickrande omdömen, som kommit oss till del, så väl från mrs Potter Palmer som andra framstående personer.
Alla öfrige nuvarande uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penningeränta att, jemte nuvarande skatteliteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. 3:0 Denna förenkling af grundräntorna går, i öfverensstämmelse med i allmänhet stadgade grunder, uti verkställighet, först sedan vederbörande skattdragande uti länet derom i behörig ordning till Kongl. Majit ingått med underdånig anhållan. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 8. 9 Kronobergs Län. Af nuvarande räntepersedlar ansåg Kongl. Maj:t lämpligen kunna komma i fråga att såsom särskilda skattetitlar bibehållas: Spanmål, Smör, Fläsk, Kolt, Ved, Hö, Dagsverken, samt dessutom Penningar; äfvensom att oxe, ko, får och lamm lämpligen kunde till kött förvandlas samt halm till hö. I länet valde Deputerade hafva förenat sig i den önskan, att persedlarne till den ränta, som fortfarande skall bero af markegång, måtte bestämmas sålunda, att hälften utgöres för spanmål, en fjerdedel för kött, en åttondedel för talg och en åttondedel för fläsk. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet har instämt häruti, med det undantag, alt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett smör, såsom en förutvarande betydlig ränta, böra qvarstå, i stället för den af Deputerade föreslagne persedelräntan talg. Kongl. Maj:t anser, i öfverensstämmelse med hvad af Kammar-kollegium i dess underdåniga utlåtande blifvit anfördt, den uti Länet för närvarande så betydliga skattetiteln Dagsverken böra bibehållas, emedan den utgår med minsta föränderligheten uti värde, och dess förvandlande till annan räntepersedel skulle för de skattskyldige medföra större äfventyr af skatteförhöjning, eller ojemnhet uti skattebidragen, ju större denna ränta för närvarande är; hvaremot, genom dess bibehållande framgent, sådane olägenheter undvikas och förutvarande dagsverkenas utgörande in natura icke kan ifrågakomma. Kongl.
Försummar godsegaren fullgörandet af bevisningen om varans förskäm ning utöfver fjorton dagar efter den preskriptionstid, hvarinom angifningsmlagan, jemlikt Tull-stadgans 21 §, bör vara lill Tullkammaren aflemnad, ansvare för lullafgif ternas fulla erläggande, derest han icke genom skriftlig anmälan hos Tullkammaren, inom samma tid, afstår sin rätt till den skadade varan, sorn då medelst offentligt utrop, för Kronans räkning, genom Tullkammaren försäljes. Hvad vid tullbehandlingen i öfrigt af varor, bergade från strandade, utrikes ifrån komna fartyg, skall iakttagas, är i 5:te Kapitlet af Tull-stadgan förordnadt. § u. I afseende på Sveriges och Norriges inbördes handelsförhållanden länder till efterrättelse hvad derom är eller varder stadgadt. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Bevillning»-Utskottets Betänkande J\Q 9. 1 Ank. till Exp.-Otsk den 11 Maj 1863, kl. 4 e. m. Betänkande, angående, allmänna bevillningen. Jemlikt 70 § Regeringsformen och 31 g Riksdagsordningen, får Bevillningsutskottet Öfver de motioner rörande allmänna bevillningen, hvilka frän Riks-Ständen blifvit till dess beredning öfverletnnade, nu afgifva utlåtande och i sammanhang dermed framställa förslag till de ändringar i och tillägg till föreskrifterna i gällande Bevillnings-stadga, hvilka dels ansetts påkallade af vissa bland ofvannämnda motioner, dels ock vid den granskning af Bevillnings-stadgan, som inom Utskottet blifvit verkställd, funnits nödiga och nyttiga. Den vidsträcktare omfattning och uti sjelfva bevillningsgrunderna mera ingripande syftning, som utmärker en och annan af förenämnda motioner, föranleder Utskottet att först till granskning upptaga dessa motioner. De öfriga åter, hvilka afse speciela ändringar och förtydliganden eller innehålla blott anmärkningar till Utskottets bedömande, förekomma här nedan i den ordning, hvartill Bevillningsstagdans uppställning gifver anledning.
västkusten, en uttryck ökadt o c h att på af sig sig rätt sig den. blott o m böjelse själfva af. sjös m a n eller de nytt m a n hålla förmågan m e d, är vetenskapvisdom åter sist hvarje nyckeln v e r k t y g till lefvande v. — står besitter än skolan delarne och de lanförstår m e d dennas mening, aflocka metod m a n lärt, så det kartorna en M a n o c h blod. glömt » metod » åter äfven genomarbetade. bragta äro historien v å r egen tid o c h positivt m a n; de äro stå. tillegna ej, att bortsedt viss att passande eller en eller sönvara alldeles ska n u handarbete. gåfning arbeta förbjudas. o c h d å telligent sträfvar grundade i n o m en s o m beröra familj språken, framk u n n a s o m v e r k a själfva gor, häri naturvetenskapens sig lagar, ren, däremot alltid välgrundade öfver h u f v u d: stora einer jämförelser för hvilken af bildar vårt » in alltid längre tidsskeden litteraturen, frågor v i icke gramv i d e n densamma, att för allvarsamt eller bägge skäl slås områden, till mena E n d ö m a n o g af egen att inhämta skola timmar, efter fortsätter sträfva att florerar. erfarenhet skoltiden fått är ska, » backfisch » - domar, utan åsikt, större B y r o n d å ligger senare p å uttala klar lika u n g kas a k är g o d eller dålig, V i lugn, n u det ändamålsenlig: kritik. icke hålla Näst gröna har sin orsak blott land, v. flodmynningarna; m ö r k a kriget s. ännu noga ock ha 251 högt A t t d å sitta s o m s k u t h u n d p å skumaf leflängst IDUN 252 uppe — i fören klädd som inte upp, — så länge behöfver aktas, den ena bakom längre och högre schad o c h insaltad af solen, ser att beskrifva nog är v i d en holm.
* Om någon rättighet för ds skjuts-skyldige förefunnits ati sjellve besörja resandes fortskaffning, så har det v»*it på grund af <’ n dem i sådant afseende ålagda skyldighet; och då denna deras skyldighet borttages, nr i te afven hvarje sådan uteslutande rättighet hafva för dem upphört, utan behof af någon särskild föreskrift derom. Utskottet tillstyrker således att denna punkt roå anses förfallen, oih ej Rikets Stäadt - antagas såsom grund för skjutsningsbestyrets orduande. Beträffande den under litt. c i Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse uttalade åsigt natt pos/förin gs-skyldigheten bör från jordbruket skiljas, emot åliggande för posthemmanen alt fullgöra de onera, frun hvilka de nu äro befriade, — samt, såsom, följd deraf, posthemrnanen tillförbindas att, i likhet med annan skjuts-skyldig jord, deltaga i det allmäntia skjutsnings-besväret, såsom detta kommer alt utgörasj» så och dä den befrielse posthemmanen hittills åtnjutit frän åtskilliga bördor, hvilka åligga större delen bland landets öfriga jord, grundal sig endast på den skyldighet de haft att framskaffa posten; men berörde skyldighet, genom bifall till hvad nu föreslaget är. komrne att upphöra; tillstyrker Utskottet Rikets Ständer att på det sätt bifalla denna punkt, att, sedan posthemmanen blifvit befriade från postskjutsens utgörande, böra dessa hemman vara skyldige utgöra de onera, derifrån de hittills varit i sin egenskap af posthemman befriade.
DlifSDag&Otbningen, mägtigc i Sion* J J ' ^afrae ^®l TOa(t ^®at:e §ullmägtige i Q3anFen och 9ttfégälD&£onto* r&&af rct fattU for utfdrbat Snfructtoner, forn nti be för betörbe <2Berf upprättabe EKeglementen äro intagna; hvarförutan QSi ocf, i enlighet tneD 68 §. 3tiFSDagö*OrDningen, utfett Sfoöiforer att, vib De t grunblagcn fabgabe ttbpunFter, öfverfe och granjfa ©taté^erfetö, 33anFené och EKiFSgälD&Qiontoreté tillfånb, fiprelfe och förvaltning. §. 82. •Sroilaiifce fövt Meb flÖD af 56 och 8i §§• Regeringsformen, famt uti 29 §. 2 morn. och 41 §’ RiFSbagS*0rbningen, inncfattanDe befläm* melfer, åfpftanbe en änbamålSenligare organifation af ©tatS*Råbet; SemliFt €onfitutionS*Ut|Tottetö Memorial R:riö 34, 48, 71 och H5; 2:o Uti 11, 12 och 32 §§. RiFSbagS*Drbningen, famt i ^tpcffribetö* götorbningen, angåenDe be ferjFilba ©runD*£agé*föränbringar, forn fördnlebaS af väcft fråga, bet «£)of€anjlerenS departement må ur ©tatS*Råbetö fammanfättning utefutaS; Enligt Memorialet R:o 49; 3:o Uti 22 §.
Och har Vällofl. B or gar eSlandet, som forst, med förblifvande vid sitt förut i ämnet fattade beslut, ogillat hvad Utskottet hemställt, sedermera i så måtto antagit Ridd. och Adelns inbjudning till de öfrige RiksStånden, att sig förena i Ridd. och Adelns beslut, att Ståndet beslutat: ”det RiksgäldsContoiret skall, för att tillhandahålla K. M:t årligen berörde 70,000 R:dr, intilldess Öfverskotten blifva utredda, eller, derest Öfverskotten härtill för något år icke lemna tillgång, desamma genom Upplåning anskalfa, med vilkor, att nämnde förskott af de följande årens Öf* verskottsmedel skola ersättas.” Deremot hafva hvarken PresteSländet eller BondeStåndet antagit Ridd. och Adelns inbjudning. Vid detta förhållande, och då Utskottets öfvanberörde hemställan blifvit förkastad af samtelige RiksStånden, af hvilka PresteStändet och BondeStundet Betänka nden, N:o 44r633 förenat sig örn ett oell samma beslut i denna fråga, men Ridd. och Adela och BorgareStåndet åter, ehuru i hufvudsaken ense, meddelat olika förklarandet!, i så måtto, att BorgareStåndet i afseende på verkställigheten gifvit en bestämdare föreskrift; får Utskottet tillkännagifva, att derest II. Ridd. och Adeln eller V. BorgareStåndet ej skulle finna för godt, att, med frånträdande af sina fattade beslut, biträda II. PresteStåndets och II. BondeStåndets; omröstning af Förstärkt Statsutskott bör anställas, efter följande till R. Sttrs godkännande nu tillika framställte propositioner ; 1:0 Den som bifaller, att, i öfverensstämmelse med H. PresteStåndets och II. BondeStåndets förklaranden, det belopp, hvarmed Öfverskotten på StatsVerkets inkomster för åren frän och med i83o det ena året möjligen understiga den summa af 70,000
* N3ig0n stor orjgiizalitet i motiv och tippfattning finner man ej i dessa fint tecknade stiimningsstycke~i., men författaren Mgor kiinsla och innerlighet och formen iir olclanderligt ledig och flyta~icto. Xari f8.r leta efter en liffidlare teckning Bn don af ungdomslifrot i den lilla provinsstaden, sadan den förel~ommer i berittelson: » B ~ r i d o i n ~ v ~ n n c r n ~ ». Hela denna slrara ungdom, gossar och flickor, ~Egyptons grashoppor » kallad, som hanger i hop lik ler och lhighalm, soin slräintar, leker och rasar p&amp; girdar och vindar, som, di barnen blifvit unga flickor och ynglingar, litbyter förtoenden och liiftcn om evig viiriskap och trohet, allt detta kr i hög grad lifligt, vaclrert och: &gt;kiindtp skildrniit. Nikr inan sedan Aterser som mogna / iniiiniskor ott par af dessa ~ L s r n - d o m s v ~ n n e, r ~ hvilka haft sina oskyldiga s n i i rondez-vous i den ganila vedboden med dess maskstungna huggkubbar och spindelnii.tstsiipp~llda vråar, a.r dot med verklig ledsnad man i heme finnor den blaserade tinga frun, som framlefver sitt lif utan fiirg och innohall, och i hoaoln en myckot hygglig men högst vanlig riovolllijt ' iltc. Det sknlle verkat iippfrislrmdo om förf. volat ftillfölja den bild af lifslrraftiga iniinniskor, han påbörjat och cj som nii fiirvnritllat cicm till dessa chctblonmassigt sliper-ctorisld-scrisitiva stii~iininigsvtirelser~ som den nutida dikten oj tröttnar på att frnmstiilla.
HofRätten, vid det sålunda upplysta förhållande, rättvist, att LandsSecreteraren från den å honom i detta mål yrkade ansvarsoch ersättnings-skyldighet frikänna. Yid detta Kongl. HofRättens Utslag, ehuru sednare delen deraf synes motsäga den förra, utan att giltiga anledningar dertill finnas angifna, har jag dock låtit bero, enär hufvudfrågan, eller den om behörig tillämpning af 3 Kap. 6 § StraffBalken, blifvit lagenligt pröfvad och afgjord, samt hvarken den sakfälldas lidande, efter hennes egen uppskattning deraf, eller Kongl. Maj:ts och Kronans utgift för hennes och barnets underhåll en längre tid, såsom jemförlig med kostnaden för den serskilda vård, hvilken eljest bordt för barnet beredas, skäligen påkallat målets vidare fullföljd. Ett lika beskaffadt anmärkningsmål, som det näst ofvan omförmälda, är äfven väckt emot en Domstol. Höks HäradsRätt, som medelst Utslag den 5 Juli i836, dömt hustru Kerstin Jönsdotter i Renneslöf, att, för det hon olofligen, ute å marken, mjölkat annans ko, straffas med 5 par ris och stå vid Tingsdörren en timma med mjölkkäril i handen, hade nemligen derjemte, af den anledning, att Kerstin Jönsdotters jmgsta barn då var endast nio månader gammalt, förordnat, att, vid straffets verkställighet, föreskriften i Kongl. Förordningen den io April 1810 borde iakttagas, och att emedlertid Kerstin Jönsdotter, som förklarade sig nöjd med Utslaget, skulle i häckte förvaras; hvarföre hon, samma dag till länsfängelset i Halmstad insänd, der qvarhållits intill dess Konungens Befallningshafvande den 25 Augusti, då lion redan upphört att vid eget bröst lifnära sitt barn, beordrat vederbörande Kronofogde, att om bestraffningens fullbordan föranstalta, och hon, i sådant afseende, den 3 September, är Tordén från häcktet afförd.
För att kunna antagås tfll Extra-Ordinarie vid Banco-Verket fordras, att hafva undergått någon sådan Academisk Examen, som, enligt nu gällande eller framdeles blifvande Författningar, berättigar till inträde uti Konungens Cancellie eller Rikets Rättegångseller Räkenskaps Verk. Då antagande af Extra-Ordinarier pröfvas för tjenstgöringen inom Banken behöfligt, må alla ingifne ansökningar, hvilka böra vara åtföljde af vederbörlige Examensbetyg, communiceras med Understyrelsen; och ankommer det på Fullmägtige att af de sökande, emot hvilka någon giltig anmärkning icke eger rum, låta uppå Extra-Ordinarie-Listan uppföra dem, Fullmägtige anse för Verkets tjenst mest använd bara; hvarefter, och sedan Fullmägtige utsett dem de önska för deras Expedition, Under-Styrelsen må utaf öfrige antagne Extra-Ordinarier, till tjenstgöring inom Bankens Departement och Conior, anställa det antal, som för behofvet derstädes erfordras. 20:0 Slereotyperirigs-Föreståndare-, Medailleurs-, Conducteurs-, Stilgjutare-, Bokbindareoch Stämplare-befattningarue tillsättas jemväl af Fullmäktige, efter af Under-Styrelsen uppråttadt förslag; dock böra å desse befattningar, ehuru på Stat uppförde, allenast Constitutorial utfärdas, så att deras innehafvare, h vid ka icke inom Banco-Verket åtnjuta någon tour och befordrings-rätt, må kunna utan hinder och omgång entledigas,! händelse Fullmägtige Buna Verket ej vara med deras tjenst belåtet. Banco-Utskottets Betänkande N.-o g6. 21 :o y Ledig,heter bland Bankens Vaktbetjening tillsättas af Verkets Under-Styrelse; Banco-Fullmägtige dock obetaget, der de så för godt finna, att sjelfve antaga och utnämna den Vaktbetjent, som vid Fullmägtiges Expedition till tjenstgöring anställes. Tillökning i antalet af Bankens Vaktbetjening får ej ega rum utan Fullmägtiges dertill meddelade tillåtelse.
Då, efter hvad nu anfördt blifvit, detta anslag är af ett behjertansvärdt behof påkalladt, hemställer jag, att Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska beviljande för år 1867 af 3,000 R:dr, mot vilkor af samma bidrag från landstinget. 17:o Anslag jör Uti underdånig skrifvelse den 24 sistlidne Juli har Serafimer-Ordens-Gillet, hospiiahvårgåsom Öfverstyrelse för hospitalen i riket, gjort efterföljande framställning om dessa den m. m, sjukvårdsinrättningars förhandenvarande behof af statsanslag. Genom förhöjda arrenden vid förnyadt upplåtande af hospitalshemman och lägenheter, äfvensom genom de i sednaste tid fastställda högre patient-afgifter — utlåter sig Serafimer-Ordens-Gillet —, hafva visserligen allmänna hospitalsfondens inkomster stigit, men ingalunda i ett mot stegringen uti dess utgifter svarande förhållande. Från och med år 1852 har, till förstärkning af denna fond, årligen tillhandahållits densamma ett kreditiv, som äfven vid sista riksdag förnyades och då tillika, höjdes från 40,000 R:dr, hvarmed det sedan år 1861 utgått, till 80,000 R:dr. Serafimer-Ordens-Gillet, som ansett sig böra hufvudsakligen biträda ett af GeneralDirektören öfver hospitalen uppgjordt förslag till reglering och förbättring af hospital-läkarnes löner, hvilka för närvarande i flera fall icke motsvara deras trägna och ansvarsfulla befattningar, hemställer i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska, att, för genomförande af berörde förslag, hvartill erfordras en årlig utgift af omkring 10,000 R:dr, ifrågavarande kreditiv, under de år nästa statsregleringsperiod omfattar, må få utgå med ett till 90,000 Riksdalar förhöjdt årligt belopp; hvarefter, och derest detta af Rikets Ständer bifalles, Ordens-Gillet af - Bil. N;o 7 till Kongl. Majits Nåd.
4 Januari 1848 och således blott 18 dagar gammal. *) Den visar, att oblekt garn, som svarar mot det här i riket spunna eller s. k. god secunda, från N:is 4 lill 12 står för s. k. mule och medio till 6 pence, och för watergarn 6 å 61 pence, således icke högre men väl i några fall lägre än det för samma sorter i kalkylen uppgifna, oaktadt det bekanta höga pris, hvartill bomullen för närvar, är uppdrifven och varit det hela hösten i anseende till förra årens felslagna skördar. På samma sätt förhåller det sig äfven med priserna pä de högre numrorna. Af den ifrågavar. kalkylen visar det sig dä, att för de förstnämnda gröfre sorterna garn är tullvärdet i taxan utsatt till 2 j aleis gånger det rätta värdet, eller inköpspriset; Att tullen jemte handelsoch sjöfartsfonds-afgiften är öfver 47 procent af samma värde. Tolag, stämpel, vågoch packhuspengar 8-^ procent. Engelska speser, Sundsk tull m.m. öfver 161 procent. eller alla kostnader sammanlagda . 71 § procent af inköpspriset i England. Detta öfverensstämmer också i det närmaste med den omständigheten, att prisernc pä samma slag af bomullsgarn, sorni England kostade för 1000 U 312 r:dr 25 sk. 11 rst., voro vid samma tiel i Götheborg 499 r:dr 8 sk. och i Stockholm 532 r:dr 24 sk. Ä N:o 26 befinnas samtliga kostnaderne enligt samma kalkyl uppgå tillhopa till 53 procent af det rätta värdet. Vill man vidare jemföra dessa tullomkostnader med den afgift som erlägges för hvitt bomullgarn i Tyska tull föreningens stater, och hvilken utgör för en centner om 110 Ui Svenskt mynt 5 r:dr 24 sk. b:co, så befinnes det, att tullomkostnaderna härstädes äfven efter den lägre tullsatsen af 5 sk. b:co skålpundet med tillagda speser m. m. utgöra nära tre gånger så stort belopp som afgiften i Tyskland der inga extra omkostnader komma i fråga.
Äfvenledes hafva de smala och under en längre tid knappt farbara vägarne från Sjötorps kanal-station och hamn till allmänna vägen dels vid Skede och dels vid Hellsås, i följd af Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes den 22 Juni 1844 meddelade och slutligen af Eders Kongl. Majit den 3 Augusti 1847 i nåder fastställda föreskrift, blifvit upptagne till sex alnars bredd; och komma de oförtöfvadt att indelas till underhåll af Hassleds och Lyrestads församlingar, genom hvilka de löpa. Då Sjötorp är den kanal-station, som ligger närmast Mariestad och har hamn samt en betydlig docka, der en mängd fartyg uppläggas och repareras, ja äfven nybyggas, har detta vägarbete uppenbarligen varit högst heböfligt för de trafikerande. Flere andra större företag hafva under det sednare qvinqvennium varit i fråga, men måst inställas i brist på nödigt understöd från statens sida. Då desse likväl synas vara förljente af att framdeles derigenom befordras, torde de äfven böra här omnämnas. Sedan Eders Kongl. Majit på min underdåniga framställning, genom nådigt bref af den 2 December 1846, beviljat medel till bestridande af kostnaderne för undersökning och förslags uppgörande i afseende på en ifrågasatt segelled genom Ullereds sund till Järna hamn eller emellan Kållandsö och fasta landet, har Löjtnanten vid Eders Kongl. Majits Flottas Mekaniska Corps J. Westman, under 9 under öfverste-löjtnanten och riddaren N. Ericssons ledning utarbetat ett sådant, enligt hvilket kostnaden skulle uppgå till 81,282 R:dr 32 sk. banko. I afseende på vigten och fördelar ne af denna segelleds öppnande, torde det tillåtas mig att åberopa följande af chefen för sjömätningarne å 'Wenern afgifna yttrande i ämnet.