Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att med Uppbörden i Stockholm borde förhållas lika som i de andra Städerna; i följe hvaraf Magistraten härstädes hade så mycket större skyldighet att infordra Krono-utskylderna , som Stockholm framför andra Städer i Riket njutit och ändå njöt den förmån, att UppbördsBetjeningen betaltes af Kronan med 2,800 Daler Silfvermynt. gro Att den villfarighet, sorn skett Stockholms Stad med en viss summas beviljande till Uppbördsmännens aflöning , icke kunde medföra den påföljden att Kronan skulle betala allt; och 3:0 Att det alldeles icke kunde angå Krokan hvad enskilte medel Staden dertill använde, Otnedan af Kronan icke var äskadt mer än 1734 års Resolution påbjuder, samt sluteligen, att Seereta Utskottet afstyrkte all ersättning för förra åren och fann Kronan ej böra betungas mer för Stockholm, än för de öfriga Städerna i Rikell Secret* Utskottet heroställte dock, att om, efter Den 11 Juli. 1097 efter pröfning och vederbörandes hörande , den. af Magistraten tillika begärte ":de UppbordsCommissarien fanns nödig till Uppbördens snara och skyndsamma indrifvande, lika lön for denna , som for de öfriga, måtte i Nåder beviljas. Maj 1764 samtyckte Kongl. Majt denna tillökning och att 7:de Corn missariens lön skulle blifva 500 Daler Silfvermynt, samt att, i anseende till förekomna omständigheter, hvar Uppbörds Commissarie borde erhälla 709 Daler S:mt i lön och 200 Daler samma mynt till Skrifvarhjelp; men att som, efter Kongl, Brefvet den 30 November 1756 , en viss summa af 2,800
Jag vet också i sanning icke, hvaruti förhållandet ligger, ehuru jag förmodar, att äfven här möjligtvis någon besparing kunde göras, och skall således inskränka mitt omdöme häröfver. För LifGardet till Häst, hafva förut varit uppförde i contant 6j,538 R:dr 18 sk. 6 r:st samt dessutom af tredje HufvudTitelns medel utgått såsom lönetillökning för Befälet. Detta är således en lönetillökning, som icke blifvit af Rikets Ständer på Stat uppförd, och således icke eller bifallen. Nu hemställer jag till Eder, mine Herrar! om icke deraf följer den helt naturliga slutsats, att de medel, som blifvit för ofÖrutsedde utgifter på tredje HufvudTiteln uppförde, hafva blifvit för högt beräknade, då de lemnat tillfälle till verkliga löneförhöjningar. Jag kan icke föreställa mig, alt sådana borde kunna anslås af extra medels tillgångar, dem man sedermera blott tror sig behöfva anmäla till inträde på RiksStat. Så förhåller det sig äfven med mathållningen. Jag vet icke om icke denna anstallt är ställd på Passevolance, och om den icke således borde bestridas med de anslag, som derföre äro gjorde. På enahanda sätt förhåller det sig jain väl med hästarnes skoning. Denna måtte väl icke verkställas efter räkning på Statens beköst - tio Den 22 December f. m. liad, utan äfven vara ställd på Passe volanccvilkor; annars förefaller det mig besynnerligt, att Passevolance allenast blifvit inrättad för sådana fall, der den kan tillskynda befälet goda inkomster, men der hvarest brist kan uppkomma, skall StatsVerket ersätta förlusterne. Jag kan icke heller förstå, hvarföre man till hästarnes fouragering fordrar en tillökning af 7,800 R:dr. För mig framställer det sig såsom en klar sak, att då besparingar verkligen äro af nöden i alla afseenden, det vore bättre, att minska Hästantalet; och jag tror icke att Regementet skulle derigenom komma i mindre tjenstbart stånd.
Majit, efter gjord ansökning af då mera aflidna Direktören Odels enka, Brita Christina von Röök, bland annat, om afskrifning af ett lån, stort 12,000 Daler kopparmynt, som till bestridande af nödiga reparationer ä appreteringshuset blifvit hennes man af Manufaktur-fonden beviljadt, bifallit denna afskrifning, dock under det uttryckliga förbehåll, att appreteringshuset och verket af enkan Odel och hennes efterkommande, så länge de det besuto, ständigt skulle hållas i fullkomligt stånd, vid ansvar af besittningsrättens förlust;— att, då vid de af Kongl. Majits och Rikets Kommers-kollegium lörordnade besigtningar å appreteringshuset, hvilket efter enkan Odels död öfvertagits och fortsatts af hennes måg, Kommers-rådet Westberg, och sedan han år 1834 aflidit, af hans söner, de nuvarande innehafvarne, åtskilliga väsendtliga anmärkningar på sednare tiderna blifvit så väl af Halloch Manufaktur-rättens samt Sidenfabriks-socieletens i Stockholm Deputerade, som af Direktören för Teknologiska institutet gjorde emot beskaffenheten af nämnda verk och det derstädes använda arbetssätt, sådant föranledde Kommers-kollegium att den 25 April 1837 hos Kongl. Majit göra underdånig framställning i ämnet, hvarvid, efter anmälan af hvad i ärendet förekommit, Kollegium, bland annat, yttrade, att, “om äfven genom anskaffandet af några nya maskiner och en skicklig arbetare ögonblickets fordringar skulle kunna uppfyllas, det likväl icke vore troligt att ett appreteringsverk, som kunde ärfvas och besittas af personer, hvilka sjelfve tilläfventyrs saknade all kännedom om appreteringskonsten, i längden skulle komma att uppfylla de ökade anspråk, som äro en följd af industriens hastiga utveckling4*, och alt “en dylik, med uppoffring å det allmännas sida underhållen anstalt, som icke motsvarade sitt ändamål, kunde på den industri, hvars fördelar man haft för afsigt att befordra, stundom utöfva ett menligt inflytande derigenom att den hindrade eller försvårade uppkomsten af andra inrättningar af Kmgl. Maj:tu Sid.
Frakter och Bär, ej specificerade: | friska Fria inlaede i bränvin eller ättika 1 skålp. — 30 torra 1 skålp. — 6 insyltade; hänföras under Konfityrer. Frö: kanarie\ skålp. — 4 andra slag Fria Fyrverkeri-arbeten 1 skålp. — 25 Fallar; hänföras under Hudar och Skinn, Pelsverk. Anm. Nämnda färger med olja eller annorledes beredda, må infö- i j ras mot den för råämnet stadgade tull. andra slag, ej specificerade, oberedda eller beredda * Fria j 1 12 Forsing till Tull-taxa. Färglådor, med färger och annat tillbehör, äfvensom färger i musslor, glas o. s. v Anm. Afdrag i vigten göres ej för ladan, musslan, glaset eller annat tillbehör. Färgmossa, alla slag Färglräd, helt och oraspadt, alla slag, samt andra till färgning användbara, oberedda vexter och vextdelar, i taxan ej specificerade . Galangarol; hänföres under Apotheksvaror. Galnpöt; hänföres under Harts. Gallizenslen, hvit och blå; tullbehandlas såsom Vitriol, andra slag. Gallmeja Galläpplen Galoner; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Gardiner, rull-, af bomulls-, linne-, eller hampväfnad, målade eller tryckta Garfskidor Garn: bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner: ofärgadt färgadt, alla slag Anm.
Hvad vidare angick de tillfälliga anslag för försvarsverket, hvilka departements-chefen ansett nu böra utöfver de årliga i nåder äskas, så täcktes Kongl. Majit, uppå stats-rådets öfriga ledamöters tillstyrkan och med gillande af hvad departements-chefen härom yttrat och hemställt, i nåder besluta framställning till Rikets Ständer 0111 beviljandet af alla de af departements-chefen för tillfälliga behof i underdånighet tillstyrkta, här förut upptagna anslag, utgörande en sammanräknad summa af 929,725 R:dr, med förklarande tillika, att dessa anslag borde beräknas att utgå under 3 år med en tredjedel 0111 äret. Och ville Kongl. Majit, uti särskild nådig skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att de för år 1848 erforderliga anslagen för topografiska korpsens arbeten samt fästningsbyggnaderna varda, oberoende af den allmänna stats-regleringen, så tidigt beviljade, att arbetena ej, i saknad af medel, må behöfva afbrytas. Slutligen förklarade Kgl. Majit Sig vilja i nåder begära Rikets Ständers samtycke till den af hefälliafvaren för ingeniör-korpsen föreslagna förändring i redovisningen för de medel, som till fästningsbyggnader användas; och skulle, om hvad Kongl. Majit sålunda i afseende på 4:de hufvudtiteln förordnat, utdrag af protokollet,'innehållande tillika departements-chefens underdåniga betänkande i ämnet, till finans-departementet afgå, för att tjena till grund vid författandet af Kongl Majit nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, i hvad den komme att röra nämnda hufvudtitel; hvarjemte de till detta ärende hörande handlingar skulle till vederbörligt utskott öfverlemnas. Ex protocollo F. L. Tillander. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1847. 1 Utdrag af Protokollet öfver Sjoförsvars-Departementet tillhörande ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet d Stockholms Slott d. 9 No v. 1847. Närvarande:
Herr Nordenskjöld, Otto Gustaf: Uti Expeditions-Utskottets nu upplästa förslag till underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj;t angående 8 Den 1 December j. m. en Vattenledning vid Carlscrona, står att anslaget skulle utgå uti 5 år eller till nästa Riks. dag. Jag tror detta vara ett misstag, ty jag påminner mig , att vid öfverläggningen härom uti Stats-Utskottet beslöts , att uttrycket eller till nästa Lagtima Riksdag borde utgå , på det att icke anslaget komme att upphöra , i fall en Urtima Riksdag inom dessa 5 år komme att äga rum. Jag anhåller således om en sådan rättelse uti den underdåniga Skrifvelsen, att ofvannämnde uttryck eller till nästa Riksdag må komma att utgå. Herr Gref ven och Landt.Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Expeditions-Utskottets Förslag böra , i anledning af Herr Nordenskjölds dervid gjorde anmärknings till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Föredrogos å nyo och gillades följande Banco-Utskottets den 26 sistledne November aflåtne, samt den 29 derpå följde på bordet lagde, Memorial: N:o 83- Angående någre nödige ansedde förklaringar och ytterligare controiler, i afseende på Bankens Cassör, jemte en årlig ersättning af 200 R;dr för Cassa-Commissariens derigenom ökade arbete och möda. Den 1 December f. rn. 9 N:o 84- Angående ett tillägg uti de hittills gällande reglementariska föreskrifter, i afseende på Bankens Embetsmäns och Betjentes Pensionsrättighet. N:o 85- Angående Instruction för BancoUtskottet vid nästinfallande Riksdag. Företogs till pröfning Constitutions-Utskottets den ii sistledne November under N;o72 aflåtne , samt den 16 i berörde månad på bordet lagde , Memorial , rörande de i Serskilta Utskottets Förslag , till ny reglering af Styrelse-Verken , förekommande Grundlags-frågor.
För att satta den Allmänna Spannmåls-Magazins-Inrältningen i belägenhet, att uppfylla sina flerfalldiga ändamål, håfve Vi stadgat: att Magazins-Inrättningens redan ägande Discont-rätt, i Banken, af 300,000 Riksd., kommer att ökas med 700,000 Riksdaler och således bestämmas till ett sam* Den g Augusti. 483 sam man räknadt belopp af En Million Riksdaler; att dessutom, i händelse Kongl. Maj:t, efter Stats-Ilädet-s hörande, skulle . vid inträffande svår missväxt, finna nödigt att uppköpa Spannemål, Allmänna Magazins-Inrättningen skall, emot Discont-vilkor och Tre procents Renta, derutöfver erhålla af Banken ett Tån af 500,000 R:d, samt sluteligen, att om, vid inträffande ymnigare skörd och deraf förorsakadt öfverflöd på inhemsk Spannemål, Kongl. Maj:t äfven, efter Stats-Rådets hörande, skulle finna nödigt, att, till afhjelpande af inhemska Jordbrukares förlägenhet för saknad afsättning, större uppköp för Kronans räkning böra göras, Magazins-Inrattningen ytterligare,^mot Discönt-vilkor och Tre proc:s Renta, må i Banken dertill kunna disponera 500,000 R:d, och dessa bada summor, tillsammanstagne En Million, till omfönnäldta behof kunna användas. 1 5' §■ För att sätta Riksgälds-Contoiret i stånd att vederbörligen till bestämdt värde oafbrutet inlösa dess utelöpande Sedlar, och bestrida de detsamma åliggande utgifter, håfve Vi beslutit, att Riksgälds Contoirefs Disconträttighet i Banken må msträckasända till Två Millioner Iföl, och äfven i fall af oförväntad;: behof, derutöfver, efter f0l re gången öfverläggning median vära Ful! mäktiga i Banken och Riksgälds-Cöntoiret.
Som likväl hälften af denna summa, eller Tvåhundra tusen Riksdaler, äro afsedda att utgöra säkerhet för lånesummans återbetalning, så behöfva aktie-egarne, derest kommunikationsleden genom bolagets försorg varder på föreskrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad, icke erlägga denna hälft af teckningssumman i annan händelse, än derest trafik-inkomsten icke blir tillräcklig till att bestrida de årliga räute - Siats-Utskottets Memorial N:o 168. 9 ränteoch umorteringsliqviderna, i hvilket fall, men icke eljest, bolagets direktion eger att, i mån af behof, utaf bolagsmännen uttaga så stor del af det på hvarje aktie obetalda belopp, som i förhållande till hela aktiesumman erfordras till den del af ränteoch amorteringsliqviderna, som icke af trafik-inkomsten kunnat bestridas; börande, i följd häraf, den behållna årliga trafik-inkomsten först, och innan någon utdelning må aktie-egarne tillgodokomma, användas till den inbetalning å lånet, som för året bör ega rum, hvaremot, om inkomsterna icke härtill blifva tillräckliga, aktie-egarne frikallas från all skyldighet att i annan ordning, än här blifvit stadgad, utöfver det tecknade aktiebeloppet vidkännas någon utgift; egande Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, så länge lånet ännu icke blifvit till fullo betaldt, utse en revisor att deltaga i de årliga revisionerna af bolagets styrelse och förvaltning. Skulle kommunikationsleden, efter dess fullbordande, icke behörigen underhållas, eller skulle betalningsskyldigheten för det erhållna lånet icke af bolaget fullgöras, kommer kommunikationsleden att hemfalla till Staten, utan rättighet för aktie-egarne att, till större eller mindre del, utaf det allmänna erhålla ersättning för de tillskott till detta företag, som dessförinnan blifvit af dem utgjorda.
Ständers Allmänna Beswä'soch Leconomie-Utffotk, i Betänkande af den ro i denne mänad, fönslagit, angäende tiden för Ma Ugängs Taxornas upprättande, samt sättet och ordningen derwid, och huru, i händelse ar Paria Bota, förhällas bör; Hwarom de Respective Med-Ständcn wördsamt och wänligen ffulle underrättas. Dt raxr». SD. Hwad, i anledning af Kongl. Martts NZdiga Proportion till Riksens Ständer, angäende erindran till Allmänheten om hwad wid Bouppteckningar iagttagas bör, Riksens Högloft. Ständers Lag-Utffott, i Betänkande af den 7 dennes anfört och föreslagits blef af Borgare,Ständct gilladt; Hwilket de Respective MedStänden wördsamt och wänligen ffulle tillkännagifwas, Dt 3Uprg« S. D. Med gillande af Riksens Högloft. Ständers Bewillnings-Utffotts hemställan, i Protocolls-Utdrag af LH dinnes, beflöt Borgare-Ständet, att, i anseende till Den 17 April. 783 till Hederivärda Bonde-Ständets ffiljagtiga meningar, an« gäende Allmogens skyldighet, att r Rartegängs» och Beswars-Mäl nyttja lika stämpladt papper som Stånds personer, samt rörande Let af Utskottet tillstyrkte anslag af 5000 R:d. om äret, i Z ne är, till kostnader för Salt-tillwerknings-försök, dcsie 2 ne frägor skulle öswerlemnas till det förstärkta Stats-Utffottct, att, jamnlikt 71 §. Regeringsformen, med Riksens Ständers ratt genom omröstning afgöras. Hwarom de Respective Med-Ständen »vördsamt «ch manligen stttlle underrättas. Ur -upr». gLx ?rotocollo il. H. k?Ller»c>n.
Skrifvelse, N.o i3o. de tagit; och som vederbörande hemmansegare uti Heds och Gunnilbo socknar, på grund af hvad dem blifvit öppet lemnadt och härofvan är vordet anmärkt, vid den undersökning, som, i anledning af Rikets Ständers nyssnämnde skrifvelse, uti orten blifvit hållen, sökt styrka, att socknarne verkligen vore till Bergslagsfrihet berättigade, hafva Rikets Ständer ansett verkan af denna bevisning nu böra i betragtande tagas. Härvid förekommer visserligen, att sjelfva privilegierne icke mera än tillförene kunnat företes och att ett åberopadt Kongl. Bref af den 20 November 1685 endast angår berörde socknars befrielse ifrån ängsbergning på ön vid Köping och dagsverkens utgörande vid Kungsör; men enär samma Kongl. Bref utmärker, att denna befrielse för de ifrågavarande socknarne beviljades på grund deraf, att de voro med arbete, kolningar och körslor till bergverkens underhållande och fortdrifvande öfverlastade, samt det icke vid den uti Kongl. Kammar-Collegium hållna archiv-undersökning kunnat utredas, att den Bergslagsfrihet, nämnde socknar af ålder tillgodonjutit, blifvit beviljad för tackjernsblåsning, som väl i Gunnilbo socken varit bedrifven, men redan efter år 1619 upphört, vill det emedlertid af allt detta synas, som den Bergslagsfrihet, hvilken varit berörde socknar medgifven, grundats icke på hytlebruk, utan på det biträde vid bergverken uti orten, som af dem blifvit lemnadt, samt att förhållandet således är enahanda, som med Nyeds Bergslag, i afseende hvarå Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse af den 11 Februari 1830, förklarat, att, då den för Bergslags-privilegiernes tillgodonjutande ej haft grufvebrytning och tackjärnstillverkning sig ålagde, och således ej eller, genom uragtlåtandet deraf, kunde anses förmonen förlustig, skäl ej förekomme till indragning af de privilegier, berörde Bergslag tillgodonjutit.
Ej heller må Intekjring beviljas I annan egendom, änden Galdenären veterligen genom laga fång förvärfva!, och deraf han egare är, då lntekning gökes: Ar e^gemlomen kommen i hans hand genom fång, som lagfaras bör, varde ej lntekning fastställd förr , jin uppbud skett. lG. §. lntekning, som fastställd varder, galle för Borgenär med förmånsrätt, som i 17. Kap. Handels Balken skils ifrån den dag han Intekningen vid Laga Domstol sökt. Ej må dock ränta a Inteknad fordran tilläggas förmånsrätt för flere än Irenne år: Out ränta å Inteknad fordran, då Gäldenär afträdt sin egendom till samtlige Borgenärers förnöjande, stadgas i Konkurs-Lagen. t/nderdäniga Skrifvelseti 53 3 29. §< Om Tntekning af Arrende-Kontraktér är serskildt stadgadt. Riksens Ständer framhärda Sca N:f 215: ifppläst och godkänd hos Ridd. och Ad, d. 25 Juni 1818, — Prest-StSiidct d. 25 -— BorgareStSndct d. 25 — — BondeStåndet d. 2Ö Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse oni Lag för sådane Personers anhållande och tilltalande, soln begå förbrytelser i ett af de Förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andras, tider Kongl, Majit liar genbm Nådig Eropo-' eitiön deta 21 »istl. Mars gifvit Riksens Ständer tillkänna, att, då forhållandet mellan de under Eder Kongl.
Samma talare har äfven anmärkt att kostnadsförslaget ej vore noga upgjordt. I detta hänseende har Utsk. ansett sig tryggadt deraf att detsamma varit af styrelsen öfver Vägoch Vattenbyggnader vederbörligen granskadi. Jag har dessutom haft tillfälle i ämnet tala vid Majoren Olivecrona, som förklarat att linien ät Storforss skulle medföra 50 proc. högre kostnad än om kanalen ledes förbi Bjurbäcken på sätt Utsk. antagit. Vid sådant förhållande synes mig klokast att välja denna linea, hvilken på samma gång den föres till det åsyftade målet, äfven medtager den minsta kostnaden. Vidare säger den värde talararen sig vilja medelst jernbanor från Daglösen till Storforss och från Vngen till Storforss lätta fraktandet af varor mellan Philipstad och Nerike, samt emellan Persberget och Carlskoga bergslag. Hvad nu först angår komnnmikatio - D e n 26 J u i e. m 215 uer etnelllan Philipstad och Nerike öfver Carlskoga, så vinnes den genom Bjurbiicks-kanalen och den under byggnad varande Knappforss-slussen. Föreningen åter emellan de dalsträckningar, hvaruti sjöarne Yngen och Daglösen ligga, är genom redan verkställda undersökningar befunnen verkställbar medelst en jernbana som skall kosta 76,000 r:dr b:co. Derigenom skulle sjön Yngen, vid hvilken Persbergs grufvor äro belägna, komma i förening med Bjurbäckskanalen. Men icke nog dermed, denna kombination framkallas äfven af andra förhållanden. Sisth år meddelade K. M. län åt ett bolag, som bildats för en jernbana emellan sjöarna Långban och Yngen, hvarigenom föreningen af denna sjö med Bjurbäks-kanalen erhåller ännu större vigt än den värde talaren måhända föreställt sig. Men denna sistnämnde jernbana är nu icke i fråga och hörer till klassen af kommunikationer, hvilka lätt framkallas af de större anläggningarna. Sådana större kommunikations-anslalter är det som Statsmakterna böra befatta sig med, helst då industrien genom redan verkställd aktieteckning anlydt den rätta vägen, såsom händelsen nu är med Bjurbäcks-kanalen.
Derjemte har Kongl. Maj:t i Nåder tillkännagifva, hurusom, till förekommande af ett för Svenska ull-culturens framtida bestånd och förkofran menligt inflytande af berörde, serdeles under denna industrigrens nuvarande utvecklings-period, bekymmersamma förhållande, underdåniga framställningar blifvit bos Kongl. Maj:t gjorda, dels om en sådan jemkning i tullen å utländsk ull, att consumenten inom landet funne sin uträkning att använda inhemsk ull, dels ock om vidtagandet af tjenliga anstalter, antingen för tillvägabringandet af en serskild ullhandel inom Riket, oberoende af den, som fabricanterne voro i tillfälle att drifva, eller för befrämjande af Svenska ullens afsättning å utrikes ort. Bland dessa åtgärder hade Kongl. Maj t, uppå anförda skäl, dock icke funnit, hvarken dea föreslagna förändringen i nu stadgad medeltull å utländsk ull, eller några tillgöranden från statens sida, för befordrandet af Svenska ullens afsättning utom Riket, vara lämpliga eller till det åsyftade ändamålet ledande. Deremot hade Kongl. Maj:t i Nåder ansett, alt, om en serskild ullhandel inom länsdel kunde ti 11 vägabringas, och fabricanten härigenom komma i tillfälle alt af ullhandlaren erhålla de olika slag af ull, som han för sin fabrication hade af nöden, och hvilka icke kunde af hvarje serskild ullproducent honom tillhandahållas, sådant skulle kraftigt bidraga tili en ökad afsättning af denna vara. Den enda från statens sida lämpliga åtgärd för en dylik handels etablerande, bade Kongl. Majit åter ansett bestå deruti, att hvar och en, som vore hugad att drifva handel med inhemsk ull, förklarades berättigad att, likasom för klädes-fabricanterne vore medgifvet, få för den inom Riket fallna ull, hvilken han af producenten tillhandlade sig, begagna samma lånerätt i ulldisconten, som producenten sjelf tillkom.
Hus äro st iittt warökrige, sä tjenlige att utestänga den strängare köld, hwtstet ut! etc mera hardt ö i - mat osta och större delen af äret inlcaffar, an de hit. :l>s r allmänhet byggde hus af Timmer, hn ouiii Mule pä ^ mänga Orter nu äfwea b> er och dek som finnes, sällan innehar den ni-. : ad, -wilken är nödig, om nägon warcktighet stall lunna päkäknas. Och södaue hus fordra 0 pä stogiösa Orter lika stor, kai ste äfwen större kostnad, än den som'stulle upgä kill ett mera - Den 27 Januaris. HZ5 ra warakligt och t flere afseenden, förmänligsre Byggnadssätt. Härtill räknas med stät Hus af brändt, jemwäl af obrändt Tegel, Lera eller Galten. De i äldre och sednare tider härmed gjerda försök, willna oiwifwelacktigt om deras företräde framför Trähus; och behofwet samt en tilltagande ffogbnst kräfwer, alt berörde byggnadssätt, säwm t alla afseenden fördelaktigare mera allmänt widlagcs. Likwäl 06) dä tillgängen af härtill eckor» de!iga materialier icke pä alla Orter är matz urda, men stundom finnes mera sivär; stundom ock k ert eller annat sall aldeles st knas, k n kill allmän efterrättelfe icke försstriswas, hwilket serstildt Byggnadssätt mä följas. Det är hwar och en Jordägares rätt, att för sig och sine Landlbönder wäija och sörestriswa dek lätt, att bygga af Träd, fäsom i iöregämde Artikel utstakZs, eller af Tegel, Lera och Grästen, hwilket lägligast och efter hwarje Orts best^ ff-nhet finnes tienligt; men ehwav Byggnads» fält som föl>es, fk U ärliga Byggnads-.kytdlgheten A hrl förmediav