Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De röra visserligen Hypoteksbanken, men de röra äfven Privatbankerna i så måtto, att de siika supplera olägenheterna i deras organisation genom att inrätta nya slags banker, och i väsendtlig mån äfven Riksbanken, då de taga i anspråk hjelp af Riks-bankens medel för att åstadkomma det ändamål, hval till man sträl var. Jag anser för min del, att alla dessa motioner, som alla åsyfta att afhjelpa de brister, hvaraf Banko-Utskd, som alltid behandlat de frågor, hvilka röra kreditväsendet, och jag anser detta så mycket rigtigare som lagarne och författningarne angide Hvpoteks-banken och Hypoteks-löreningar vid deras stillande utgjort föremål för BankoUtsktts handläggning. Det enda prejudikat i motsatt rigtnine var det hastigt tillkomna beslutet i sistlidne riksdags Banko-Utsk., att en då väckt fråga ang:de Hypoteks-banken icke borde utgöra föremål för Utslcts pröfning. Både konseqvens och sakens egen natur fordra, att dessa motioner behandlas af Banko-Utsk:t, som måste anses vara sammansatt af personer, som mera än andra inom representationen egnat sig åt sådana ämnen, som måste tagas i betraktande, då man vill ordna kreditväsendet. Blefvo icke alla dessa motioner remitterade till ett och samma LItsk., skulle det kunna hända, alt likartade ämnen blefvo i olika Utsk. behandlade p* olika sätt. För att ytterligare styrka, tdl hvilka invecklade förhållanden detta skulle leda, vill jag lästa uppmärksamheten på ett par af motionernas innehåll. I den 4:de af de från Banko-Utslct till R. St:r återremitterade motionerne hemstäl - 476
— N:o 54, i anledning af väckt motion, angående nya och fullständigare föreskrifter rörande rotedelegares skyldigheter att förvara rotekista, m. m.: B. IV. 472, A. 493. — N:o 55, i anledning af väckt motion om upprättande i Carlskrona af en ständig värfvad båtsmans-trupp: B. IV. 472, A. 493. — N:o 56, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Brefvet den 25 Augusti 1800, i fråga om fördelningen särskilde rusthålls-delegare emellan af ansvaret för rustuingshästens vård och skötsel: B. IV. 472, A. 493. — N:o 57, i anledning af väckt motion om förändrad behandling af frågor om ansvar för vanskötsel af rusthäst samt om upphörande af visitationer å rusthästarna: B. IV. 472, A. 493; U. V. 445 ; VI. 428, A. 428. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 58. i anledning af viickt motion derom att Ronneby köping måtte bestämmas till rendez-vous-plats för Ronneby sockens båtsmän: B. IV. 472, 493, A. 496. — N:o 5 9, i anledning af väckte motioner om dels revision af, dels särskilda ändringar uti Kongl. Maj:ts Nådiga Instruktion af den 16 November 1855 för Landshöfdingarne i Rikets Län samt de vid Läns-styrelsernn anställde tjenstemän: B. IV. 472, 4 96, 51 5, A. 515; U. V. 445; VI. 428, A. 428. — N:o 60, i anledning af väckt motion om förändring i uppbördssättet af indelta räntor, anslagna till militära tjenstemän: B. V. 58, 231, A. 238; E. VI. 37. — N:o 61, i anledning af dels Kongl.
Friherre af Wetterstedt, Gustafi Då Plutaliteten af Ridderskapet och Adeln tyckes örtska fortfarandet af den fria Husbehofs Branvins-bränningen och någon inskränkning deruti icke uppkommer genom Betänkandets Återremiss; så får jag hemställa om icke, med afseende äfven å de emot Betänkandet framställde anmärkningar, hvilka torde erfordra en ytterligare pröfning af Utskottet, Vi kunde före. na Oss om Betänkandets återremitterande. Friherre Sparre, Sixten, ansåg all utdrägt med sluteliga pröfningen af ifrågavarande ämne vara farlig, emedan man i Landsorterne, under ovisshet om Riksens Ständers Beslut och under farhåga för Bränvins-bränningens inställande, under tiden använde de ädlare Sädesslagen tili Bränvins-bränning, Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, förenade sig med Friherre Sparre. Då Herr Grefven och Landt Marskalken , å nyo föreslog Återremiss af Betänkandet, begärde - Friherre Wrangel, Henning, att Betänkandet måtte bifallas eller ock Votering derom anställas. Herr Den 27 December. Herr Mannerstam, Johan. Ehuru jag yrkat Proposition till bifall på Utskottets Betänkande, önskar jag likväl, sedan Votering, både om antagande af Betänkandet och om Återremiss blifvit yrkad, häldre att Betänkandet må återremitteras, än att Votering blifver anställd, hvarigenom tiden medtages uti en fråga, sorn kan handa redan blifvit af de öfrige Riks-Stånden afgjord. Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagal att Friherre Wrangel, Henning, numera afstådt från yrkande af Votering, och hemställde således, att Betänkandet, jemte alla dervid gjorde anmärkningar, mätte till Utskottet återremitteras. Hvilket bifölls. Företogs till pröfning Banco-Utskottets den 20 dennes atlåtne samt den 23 i samma Månad på bordet lagde Memorial, angående yrkade ändringar och tillägg uti I och 3 §. §. af den för Utskottet hittills gällande Instruction.
Sprengtporten åsigt af skal och under förhållanden, som Hr Frili:n uppgifvit och föreslagit, borde vara till högre afgift förbunden, är jag tveksam att antaga förslaget; men deremot skall jag icke ett ögonblick tveka att ingå på ett förslag, som på billiga grunder bestämmer högre afgift till försörjning af sådana församlingarnes fattigvårdsanstalter till last fallande personer, hvilka fiån andra fatligvårdssamhällen en längre eller kortare tid förut blifvit af någon bland församlingens ledamöter i arbete euiottagne; ehuru våra lagar redan innehålla det stadgande, att husbönder äro skyldige att draga försorg 0111 sina tjenstehjon; så att något slndgande i detta hänseende egentligen ej synes vara af behofvet påkalladt. Jag erkänner mycket väl , att någon ordnad fattigvård icke kan existera utan lagbestämmelser för dess verksamhet ; men jag hyser en lika fast och orubblig öfvertygelse, och denna öfvertygelse hemtar jag från främmande länders vidsträckta erfarenhet, alt man med yttersta försigtighet och den mest sorgfälliga omtanka måste tillvägagå uti denna högst ömtåliga och på samhällets innersta väsende djupt ingripande lagstiftning. Vi hafva, såsom talaren redan nämnt, följderna af Englands fatligvårdslagsliftning för oss såsom ett varnande exempel och bevis huruledes man genom en felaktig lagstiftning kan iråka till sina följder oberäkneligt olyckliga resultat genom de första afstegen från lagstiftningsprinciper, fotade på rättsoch statsgrunder. Detta synes af Englands exempel, hvilket land härleder sina fattigtaxor från Henrik Vllhs tid, sedermera Elisabeths regering och Carl I:s s. k. nio statuter. Dessa faltigtaxor sträcka sig så långt, all de till och med upptaga beloppet af arbetslönen för arbetaren; derifrån hafva dessa alldeles oför k la rl ig t obegripliga närvarande monstruösa förhållanden uppkommit , som Frih. Cederström omnämnt. Ett alltför besynnerligt förhållande skulle det vara, om pauperismen verkligen vore i ett så starkt tilltagande här i Sverige, som man tyckes vilja påstå.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26.) S. A. K. Uti Riks-statens Andra Hufvudtitel, innefattande anslagen till Jtistilie-departementet, och hvilken vid sistförflutna riksdag fastställdes till 2,185,300 R:dr, hafva, med föranledande af E. K. Maj:ls nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, vid innevarande riksdag, nedannämnda förändringar ilrågakommit: Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie stat. l:o Sedan E. K. Majit, jemlikt nådigt Bref den 15 November 1864, dels föreskrifvit, alt den i vederbörlig ordning bestämda ersättning för mark, som till vestra A stambanan blifvit från häradshöfdinge-bostället Lindhof i Botkyrka socken och Svarti lösa härad expropierad, 1,009 R:dr 68 öre, skulle till Stals-kontoret allemoas, för att Riksgälds-konloret tillgodokomma, dels ock förständigat Stats-kontoret att af under hand egande medel till innehafvaren af berörda boställe, Häradshöfdingen N. C. Claeson, årligen utbetala 50 R:dr, utgörande omkring fem procent å medlen, från den 1 Maj 1864 räknadt, intill dess denna årliga ersättningssumma kunde varda å ordinarie stat under förevarande Hufvudtitel uppförd; så har E. K. Majit nu föreslagit, att såsom ersättning åt innehafvaren af häradshöfdinge-bostället Lindhof för den bostället genom: omförmälda expropriation frångångna jord mätte till utgående årligen från och medj nästa statsregleringsperiod å Andra Hufvudtiteln uppföras ett belopp af 50 Ridr. Och hafva Rikets Ständer, med bifall till denna nådiga framställning, beviljat 50 Ridr årligen, att tilläggas anslaget för Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie stat 2io l sammanhang härmed har E. K.
» Lovisas eljes leende ansikte hade mörknat, och hon suckade djupt. » Lilla frun » satte sig plötsligt upp, strök håret från pannan och vände det förgråtna ansiktet mot den gamla. » Hur var det, Lovisa, säg? D u ser så ledsen ut? Sätt dig här tala om för mig, hur det var! » ljöd det vänligt och bedjande, och den egna sorgen tycktes glömd. Lovisa satte sig aktningsfullt på yttersta kanten af en stol, strök ett par gånger förklädet slätt öfver knät och såg allvarligt in i de lifliga ögon, som riktades mot henne. » Ja si, frun lär väl knappast tro det, men en gång - — det var långt innan frun var född, och j a g hade bara tjänt fem år här på herrgården då — så sa ' folk, att j a g var en vacker flicka, och rund och röd var j a g då och slät och fin i skinnet och munter, jag som andra, och flink i fötterna, när det dansades kring valborgsmessoeldarna, eller j i ä r man på trefaldighetsafton gick till trefaldighetskällan borta i grannsocken. Se, man gjorde så då på den tiden, och hela ljusa sommarnatten var det fullt af flickor och gossar, som k o m och drack ur källan — de k o m från alla socknar, par o m par • — kärestor förstås, eller också hela raden flickor för sig och gossar för sig. För på trefaldighetsafton är källans vatten besynnerligt kraftigt, och de som dricker bli trogna i kärlek Jag hade nyss från hjälpflicka blifvit husa på herrgården — frun var så sjuk; det var första året, hon låg — det räckte j u se ' n i nära tjugu år! Och hon grät så ofta då, och j a g tyckte så synd om henne och ville så gärna göra henne till lags. O c h hon sa ' också ibland: du är så snäll, Lovisa, du får inte lämna mig. Och ser frun lilla, så ' na ord från en förnäm herrgårdsfru till en fattig piga, de gå nog djupare än trefaldighetskällans vatten — j o men, j o » .^ Lovisa suckade åter och såg ut genom fönstret m e d en blick, som tyck423 tes irra långt bort, liksom sökande något för längesedan försvunnet.
Blifver lian en Tingsdag ute, dä Ting flere dagar står; bote tio daler. Försummar han syn, eller urtima Ting, vare bot hälften mindre. 3. §• Kommer ej Borgmästare till Rådstufvii den dag rättegång skall hållas; bote tre daler, och Rådman, som blifver frun Rätten ute* två daler. _________ X. Cap. §• Slutet af denna §. ”gånge dermed som i 6 Cap. i. §. -Sagdt år”, ämlras till följande lydelse: gånge dermed, som i 6 Cap. 2 §. sagdt är. Lag-Vt skottets Bet. N:o 82, £/. §. Andra punkten i denna §., eller orden yl staden gånge om dessa , som sägs i 5 Cap. 1 §.JJ ändras till denna lydelse: 1 staden skall Rådstufvu-Rätt desse mål upptaga. XI. C xvi [ 'Följande tvänne §§. af detta Cap. erhålla denna lydelser 4 §• - Käranden vare skyldig, att låta svaranden fä stämningen fjorton dagar förut, der han inom häradet bor: utom häradet eller i annan stad, tre veckor: utom länet, seoc veckor: i tredje eller fjerde länet, eller längre bort, nio veckor. Stockholms stad räknas för serskildt Län. Är den utom Riket, som stämmas skall; håfve sex månaders tid ifrän det han stämningen fick. Der stärnning genom offentligt anslag sker å Rättens dörr, skall ock sex månaders dag föreläggas. Om stämning i concursmål är serskildt stadgadt. 1 alla dessa fall, der stämning fordrar längre tid, än om lysning till Ting stadgadt är; må den svarande stämmas till viss månad, och underrätte han sig sedan sjelf, å hvad daz Tinget hållas skall. 5. §. Till Rådstufvu-Rätt stämmes åtta dagar förut; utan så är, at$ fnälet ej tål uppskof, och derå förr svaras kan. XII. Cap* 2. §. jiFörsta punkten af denna §. ändras till följande lydelse}
Tvärtom tyckes han vilja hänföra alla slags föreskrifter, utan afseende å deras beskaffenhet, under samma kategori sorn t. ex. en militärisk order, hvilken utan all gensägelse skall ållydas. lian besinnar härvid ej alt, när fråga är, att verkställa förändringar och arbeten af hvad slag som helst, för hvilka del erfordras, att uprätta kostnadsförslag, alt bedöma möjligheten’ och lämpligheten af hvad som skall göras, att fästa afseende på de kostnader som med företaget äro förenade samt att noga öfverväga andra förhållanden som kunna inlöpa för tillfället, så låta de de föreskrifter, som hår blifvit gifna, icke lika lätt sig verkställa, som en militärisk ordre, utan klokheten hos den verkställande krafveltvärtom alt gå varsamt lill väga samt att när den finnér sådana hinder möta för verkställighet, som Utsk. och Direkt, framlagt i detta mål, heldre upskjuta med verkställigheten intilldess den, som har beslutanderätten sig förbehållen, blir i tillfälle att af den, med afseende å de betänkligheter sorn förekommit, sig begagna, än att rusa åstad och vidtaga åtgärder, hvarigenom betydliga penningesummor onödigtvis blifva bortkastade. Det är från denna synpunkt jag utgått vid bedömandet af Riddarh.-Direkt:ns handlingssätt och det är på sådan grund som jag för min del ogillat de anmärkn:r, som mot densamma blifvit gjorda. Jag år icke den sorn berömmer cmbelsmyndigheter, hvilka icke verkställa erhållna föreskrifter, men jag berömmer de myndigheter, som veta alt bedöma möjligheterna dervid samt att handla derefter. Härigenom äro de inga viljelösa machiner, utan visa, det de förstå att på ett gagneligt sätt utöfva det kall, som blifvit dem anförtrodt. Nu har icke någon prescriptionstid för verkställande af dessa s. k. ändamålsenliga förändringar blifvit faställd. Hvad borde väl då Direkt. Dan 11 Februari. 397 göra vid alia de svårigheter som upstodo och företedde sig mot verkställigheten?
33 tillika gifne rättighet, att under tiden till nu ingångne Riksdag för de nya eller förändrade Tjenstebefattningar, som af den nya Organisationen blifvit en följd, anordna de Lönevilkor, Fullmägtige funno af rättvisa och nödvändighet påkallade, låtit till dess hufvudsakliga delar sättas i verkställighet från och med år i838; och vilja Fullmägtige, i och med detsamma, sorn Förslaget till Banco-Verkets nya Organisation till Höglofl. Banco-Utskottet öfverlemnas, tillika framlägga i sin helhet den nya Aflönings-Stat för Verket, som Fullmägtige anse sig böia tillstyrka till antagande och stadfästelse för framtiden. I hvad mon besparingar uppkommit genom den af Banco-Fullmägtige provisoriskt fastställda nya Aflönings-Staten, är emedlertid Höglofl. Utskottet i tillfälle inhemta af Rikets Ständers Revisorers sisth år i83c> afgifne Berättelse (pag. 7 och 8), utvisande, atl då redan vunnits en årlig besparing af 3,242 R:dr 32 sk., hvilken kommer alt ökas i den mon, de å surnumerär-staten upptagne personer, på ett eller annat sätt, afgå. Enligt hvad samma Berättelse tillika upplyser, äro dock besvär af någre Bankens Embetsman, eller Banco-Commissarierne J. QvistbergKammarherren P. Semeleis, C. N. Kolmodin och L. G. bPibl ingen hos Herrar Revisorer anförde deröfver, att Bankens 6 yngre Commissarie!’ icke, ifrån den tidpunkt, eller i838 års början, då den nya Aflönings-Staten i all - *4 Berättelse af Banco-Fullmäktige. mänhet är vorden tillämpad, fått tillgodonjuta den för dem af Comiterade föreslagne Löneförhöjning från 1^0 till 1600 R:dr Banco; vid pröfning af hvilka besvär, Herrar Revisorer ansett bemälde klagander vara berättigade att, ifrån samma tidpunkt och intilldess Rikets Ständer annorlunda förordnade, beräkna en årlig
R:dr årligen, utan märkligare tillökning i tillverkningsbeloppet och utan större höjning i kontrollkostnaderna än 0,6 %', hvarföre ock Byrån i kontrollens och statens sannskyldiga intresse yrkade derpå, att Revisorernes ofvan omförmälda framställning icke måtte till någon åtgärd af statsmakterna föranleda. 1863 års Revisorer hafva icke funnit dessa förklaringa!r nöjaktiga, enär kostnaderna för bränvinskontrollen, hvilka, inberäknadt remisslage och provision, under revisionsåret uppgått till 489,518 R:dr, syntes höga i förhållande till tillverkningsbeloppet för samma år, utgörande 9,740,762 R:dr, och hafva derföre ansett sig icke sakna anledning att förnya 1862 års Revisorers hemställan, på det kontrollkostnaden i ett eller annat afseende måtte nedbringas. Till svar å denna hemställan får Bränvinskontroll-byrån, under hufvudsakligt åberopande af sitt ofvan omförmälda utlåtande, nu endast i underdånighet tillägga: att det af Revisorerne anförda omkostnadsbeloppet, 489,518 R:dr, hvilket på 14 öre när öfverensstämmer med det i Byråns berättelse öfver bränvin stillverk ningen i riket den 17 Maj 1864 upptagna, innefattar följande utgiftsposter, nemligen: 288 — R:dr. öre. Öfverkontrollörernes aflöning samt reseoch traktamentsersättning 53,138: 87. Kontrollörernes dito dito 320,846: 84. Ersättningar för postporto, skrifoch förseglingsmaterialier 4,645: — Dito för vården af länens kontrolleffekter... 1,648: — Diverse 445: 13. Remisslage (j %) 11,605: 5.
Det moraliska förderfvet, som häraf uppstår, föijer det oeconomiska tätt i spåren, eller rättare, det ondas verkningar synas i båda afseenden kappas om företrädet. Gästgifvaregårdarne utgöra de egentliga allmänna bildningsanstalterna för Allmogens barn, ocb höjden af sedeslöshet, som der fortplantas, står i ett olyckligt och högst onaturligt förhållande till den grad af bildning hos Samhällets öfriga classer, sorn gör communicationerna inom landet lifligare och i samma mon påkallar ökad uppassning af den skjutsskylldige, som med sina hästar, oftast hans dyrbaraste lösa egendom, stundom dväljes å Gästgifvaregårdarne i sysslolös väntan, Ben ia December f. m. 35 långt från hemmet, stundom måste öfvergifva ett brådskande jordbruk, eller en knapp skörds bergning, för att pligtskyldigt fortskaffa, kanske till större antalet, dem som ila efter blotta njutningar och nöjen. Men det är ej endast Hålloch Pieservskjutsskyldighcten, som medför dessa förderfliga följder; de inträffa onekligen äfven vid Kronoskjuts, och i ännu högre grad vid den såkallade Kungsskjutsen. Dessa skjutser vidlåder den olägenhet, att då ett större antal hästar på en gång uppbådas och detta inom flera mils omkrets, der kanske ofta nog de fleste hästar utgå, inträffar svårighet, om icke omöjlighet, att mot lega kunna friköpa sig från vådan af de dryga förluster, som sådane skjutser kunna medföra; hvaremot de ordinarie skjutsarne kunna bortaccorderas. Det torde vara öfverflödigt att bär framställa taflan af landets utseende under en pågående Kungsskjuts. Allmoge och hästar stå blandade om hvarandra till tusendetals, understundom på obebodda trakter, 24 timmar och derutöfver väntande på den färd, sorn förestår, hvarifrån de skjutsande anse sig lycklige att återföra sina hästar oskadade, och man erfar huru, genom denna landstorm liknande uppbådning, flere dagars arbetskraft undanryckes jordbruket, ofta på de tider, då hvarje arbete är lika dyrbart 36 Dcii la December f. m. sorn brådskande.
Härjeådalens undantagande från tillämpning af Författningarne om Storskifte. 3:0 Afskaffande af Luderplatsar och allmänna Skallgångar. 4:0 Lösens beräknande för SkatteHemmansArfvingar emellan samt gräns för HetnmansKlyfningar} och 5:0 Förslag till bestämmande af Jordägares och Torpares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Att BondeStåndet, j anledning af åtskillige af Riksdagsmannen J. M. Wessing m. fl. gjorde Anmärkningar, till Lag samt Allmänna Besvärs - och Oeconomice Utskotten återremitterat nämnde Utskotts afgifna Utlåtande, angående skyldigheten för privilegierad Jord att deltaga i Tingshusoch Prestegårdsbyggnad m. msamt, jemte communication med de öfrige Riks-; Stånden af Wessings AnmärkningsMernorial, tillika beslutit att Utskotten skulle erhålla del af ett, utaf Wessing vid sRthdne Riksdag till CoastitutionsUtskottet afgifvit Memorial. 268 Den 17 Martil, e, m. Af deri 12 Mars, angående : Återremiss af LagUtskotteis Betänkande , rörande väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 26 November *816, angående sättet för Menighets hörande i enskika ärender. Remiss till Lagutskottet af Kongl. Maj:ts Nå2 diga Proposition, om en ny ConcoursLag samt förändring af 1. §• 8- Cap. GiftermålsBalken och 7. Cap. RättegångsBaiken. Bifall till följande från Lagutskottet inkomna Utlåtanden, angående: 1:0 Väckt fråga om förtydligande af Lagens stadgande uti 17. Cap. Yrkadt bibehållande af Författningen att en sjettedel af Ström alltid bör hållas öppen. 3:0 Gjordt Förslag att Böter i Brottmål må ut. gå efter förmögenhet. Instämmande uti Ridderskapets och Adelns be« slut, att Statsoch BancoUtskottens Betänkande, rörande Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning , med åtföljande
Ville man ej~utesluta de öfriga från det öppnade tillfället till undervisning, måste Staten i någon mån träda emellan med sin hjelp, lämpad efter beholvet och de förhoppningar, den medellösa lärjungen genom vid inträdet i läroanstalten ådagalagda kunskaper och anlag gifva anledning alt vid sig fästa. För alt emellertid, oaktadt mängden af tili en del på godtycke beroende förhållanden, komma lill någon slutsats, hade Deparlemenls-chefen, såsom grund för beräkningarne antagit ett fullständigt Institut med treårig lärokurs och 45 vid inrättningen boende elever, af hvilka 25 skulle betala en afgift motsvarande de utgifter, inrättningen för deras vistande derstädes bade att bestrida, 10 skulle betala half afgift och 10 vara alldeles afgiflsfria. De afgifter, som möjligen borde erläggas af dem, hvilka, ulan att tillhöra Institutet, erhölle tillåtelse att bevista dess föreläsningar, voro icke tagna i beräkning, då de skäligen borde såsom en extra inkomst mellan lärare och lärarinnor fördelas. Utom alldeles oundgängliga utgifter vore endast upptagen för premier 500 R:dr, hvilka likväl syntes vara af beholvet påkallade, icke blott för att tjena såsom en uppmuntran till flit och framsteg, men såsom en utväg för inrättningens Styrelse att understödja sådana elever, hvilka, ehuru medellösa, nödgades af brist på friplatser, bereda sig utväg till a (gifts erläggande, naturligtvis alltid under förutsättning, alt de derjemte genom flit och berömligt uppförande gjort sig af sådant understöd för tjen la. Under dessa förutsättningar hade kostnaderna för Institutet blifvit beräknade att årligen utgöra 16,750 R:dr, nemligen: Löner till föreståndare, ordinarie lärare och lärarinnor 8,000: — Extra lärare i musik, ritning, gymnastik 1,500: — Ved och lyshållning 1,500: — Aflöning till tjenstefolk 250: — Transport R:mt R:dr 11,250: — 176 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:n 197.