Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer, som, lika med E. K. M:t, anse det förhållande, som i afseende å roteringen inom Stora Kopparbergs län sig företer, icke böra utgöra binder för pröfningen af den verkställda nya soldat-roteringen i de öfriga län, der sådan rotering egt rum, hafva, vid granskning af de till Rikets Ständer öfverlemnade roteringsverken öfver samma nya ordinarie rotering icke funnit något att anmärka och alltså, jemväl för sin del, fastställt de ifrågavarande roteringsverken samt de deröfver för här ofvan uppräknade tretton län upprättade längder. Likväl och enär ett stort antal af de nybildade rolarne bestå af rotedelar, belägna i olika socknar och härader, på betydligt afstånd ifrån hvarandra, samt Rikets Ständer anse, att utgörandet af effektiv roteling skulle för dessa spridda rotedelar medföra elt vida större besvär än roteringen i allmänhet innefattar, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, för siii del, besluta, alt de genom ifrågavarande nya rotering tillkomne, indelta hela rotar, ej mindre än de styckade rotarne som äro afsedda att erlägga vakansafgift, må få roteringsskyldigheten fullgöra genom erläggandet af en sådan samma skyldighet motsvarande afgift, i enlighet med Rikets Ständers den 15 Juni 1841 till E. K. M:t aflåtna underdåniga skrifvelse i ämnet. Hvilket Rikets Ständer få, såsom svar, i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 22 Augusti 1851. 520 Expeditions■ Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 196. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 21 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 21, Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående extra anslag till föremål, tillhörande Ecklesiastik-Departementels handläggning. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 166 och Mern. N:o 228.) S. A. K. Uti E. K.
Underdånig Skrifvelse. Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o Kansli-bet jerling : » om rättighet för ExpeditionsUtskottets Kansli-personal och Vaktbetjening att uppbära arfvode någon tid efter Riksdagens slut LO 2 18 b. 29 Aug. b. 28 Aug. b. 29 Aug. b. 29 Aug. » hos Riks-Ständen och Utskotten, aflöning för 4 1 12 b. 4 Jan. b. 50 Dec. b. 4 JaD. b. 50 Dec. Om samma ämne — 4 4 109 — b. 50 April b. 25 April b. 25 April b. 25 April » om arfvode åt Kamereraren i Stats-Utskottet 4 1 512 b. 13 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug.
Ja -öfvervägande. 36:te punkten, ang:de eli från G:te Ilufvudtiteln öfverflyttadt anslag lill ersättning för jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar. Lades till handlingarne. 37:de punkten, ang:de uteslutande från RiksStalen af ett å anslaget till Hospilalers och Lazaretlers underhåll odisponeradt belopp af 1 R:dr 37 sk. 8 rsl.; 38:de punkten, ang:de anslag till vinoch byggnads-säd för Hjulsjö och Jernboås församlingar; 39:de punkten, ang:dc ålskillige motioner om beviljande af anslag lill vinoch byggnadssäd; 40:de punkten, ang.de span m å Isp oster Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 41:sta punkten, ang:de anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus. Den 22 April e. m. 339 H. o. Ad. ansåg denna punkt icke f. n. föranleda till något beslut. 42:dra punkten, ang:de ett förslagsanslag till reseock traklamenlskoslnader. Frih. Åkerhjelm: Inom StatsUlsk. har jag varit af den tanka, all Ulsk. borde tillstyrka R. St:s bifall till det anslag, K. M. äskat af 3000 R:dr till reseoch traktamentskostnader under denna titel, och för samma skäl åberopat hvad som blifvit i Biskop Annerstedts reservation anfördt, men som jag förmodar det vara öfverflödigt alt upläsa ifrågavar:de del af den Nåd. Proposm, så inskränker jag mig till alt begära återremiss på denna punkt. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Äfven jag anhåller om återremiss på denna punkt. På 8:de hufvudtiteln finnes icke något anslag lill reseoch traktamentspeuningar. Det är klart, att enär för sådane kostnader som dessa, icke finnas serskilte medel på hufvudtileln anslagne, så måste de utgifter, hvilka under dessa rubriker förekomma, fyllas af andra medel, hvilka likväl icke alltid på titeln finnas alt tillgå.
Preste-Ståndet är motion i detta ämne väckt af Herr Biskopen 'Nebelius, sora anfört, alt, då i Kopparbergs län, med en folkmängd af omkring 13(),ooo personer, endast funnes en elementar-läroanstalt, eller den i Fahlu stad varande högre lärdomsskola, med en dertill hörande apologist-class, och nämnde län således vore i delta hänseende sämre lottadt än andra, åtgärder till afhjelpande af en sådan brist vore af behofvet påkallade. Jemte åkerbruk utgjorde bergshandteringen en af provincens hufvudnäringar, och för de dervid anställde personer, bruksförvaltare, mechanici m. fl. vöre de kunskaper, hvilka i Apologist-skola kunde inhemtas, egentligen af nöden; men för fyllandet af ett sådant behof, vore den undervisning, som af den ende i ofvanberörde dass anställde lärare kunde meddelas, alldeles otillräcklig, sedan antalet af lärjungar derstädes i sednare åren betydligen vuxit. Af denna orsak hade väl >832 års Skol-revision föreslagit tillsättandet af en andre Apologist, likasom sednaste Revision ansett än större utvidgning af skolan böra ega rum, men någon annan förmon i detta hänseende hade, i brist af tillgångar, icke kunnat vinnas, än att en dupplicant i Apologist-classen blifvit förordnad och erhållit för åren 1841 och 1842 en gratification af i5o R:dr årligen. Då likväl en ordinarie lärare på denna plats vore synnerligen behöflig, ansåge sig motionären böra föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan om tillsättandet af en andre Apologist vid Fahlu Apologist-skola, samt anvisa medel för hans aflönande, till hvilket förslag motionären hemtat ytterligare skäl derifrån, att, af de till Elementar-Läroverken vid sednaste Banco — ett i förhållande till folkmängden ringa belopp — kommit Kopparbergs län tillgodo. Denna motion, hvaruti Contracts-Prostarne Norström och Arborelius instämt, har, efter derå meddelad remiss, lill öfverläggning hos Statssamt 12 Statssamt Allm.
Ja, jemte några Nej. Herr Ribbing: Jag anhåller om Votering. Jag ser allt för ogerna, att jag skall föranleda uppehåll, men då ingen vederlagt mine anmärkningar, torde det vara skäl för mig ätt deruti fortgå. Blifva mina skäl veclerlagde, så är det en annan sak. Friherre Ehrenborgh , Casper Wilhelm: Jag skall försöka att vederlägga Herr Ribbing genom en generel anmärkning, att när satser blifva yttrade rakt emot hvad Utskottet anfört, utan att vara åtföljde af andra skäl, än dem, sorn af Motionairen varit begagnade, att satsen styrka; så anser jag ingen vederläggning behöfvas. Herr Ribbing har nu yttrat sig i rak motsats emot Utskottet, utan att, som mig synes, hafva vederlagt de skäl 3o4 Den 9 Junii e. ra. Utskottet för sin mening anfört. Utskottet torde sålunda icke gå ifrån sin mening, men jag begär icke votering, om återremiss skall medges, eller ej. Herr Ribbing: Ehuru laconisk den vederläggning var, jag fick höra, skall jag dock söka att kunna upptaga den. Det är sant, att jag yttrat mig rakt i strid emot Lagutskottet. Utskottet har framställt såsom grund för sitt Betänkande, att olika förhållanden äga rum på landet och i staden, och har, till stöd för denna framställning, åberopat lagrummet, som föreslås till förändring, nemligen 8:de §:n i7:de Cap. RättegångsBalken. Jag tror, att denna framställning, och detta stöd för LagUtskottets åtgärd, äro ofullständiga. Det finnes icke allenast detta lagrum, utan äfven tvänne andra Författningar, som Utskottet helt och hållet förbigått, och hvilka, så vidt Betänkandet utvisar, Utskottet ej haft i åtanka. Dessa håda Författningar ålägga Domare, att alltid pröfva vittnens mera eller mindre jäfaktighet i afseende på hvad som dem kan tillvitas i moraliskt afseende, eller om mereller mindre god frejd.
Hon sjöng då några tyska romanser, och slutligen hans egen ryktbara aria ur ”Gustaf Wasa”: Ädla skuggor, vördade fäder m. m. hvarefter han uppreste sig från hvilsoffan, tryckte hennes händer och sade: ”Lycklig den författare, hvars ord blifva så sjungna”! – en prisbelöning, hvilken hon ännu, efter sextio års förlopp, med oförminskadt ljuf rörelse påminner sig. Föröfrigt lågo honom hans skrifter på hjertat; till och med i bokstaflig mening; Stenhammar underrättar oss, att de ”hvilade på hans armar, ännu då dessa sänktes, stelnade, mot hans bröst”. Men hans tankar lyftade sig från den jordiska odödligheten till den öfverjordiska; dess tröstande förhoppning uttalade sig i det af samme vän antecknade yttrandet: ”Verldens Upphofsman kan ej hafva skapat masken, menniskan, blott att qväljas och dö”. Måndagen den 20 April 1795 blef, vid en ålder af blott fyrtiotre år och (nära) fem månader, hans yttersta lefnadsdag. På lördagsaftonen hade han ej tyckts mera illamående, än vanligt. Men på söndagseftermiddagen infunno sig kännetecken 63, af hvilka han sjelf genast föresåg, att slutet nalkades. Under natten begärde han likväl af Gahn en medicinsk recension för G. A. Silfverstolpes Lilteratur-tidning, och lät uppläsa för sig, med anledning af en i Örebro Veckoblad införd öfversättning, Horatii ode ”Justum et tenacem propositi virum”. En deråt lifligt egnad uppmärksamhet var hans afsked från Poesien. På morgonen, två timmar före sin död, sade han till den inträdande Lenngren: ”Nu är det snart slut; jag har ej många minuter igen”! – men tillsporde honom likväl sedan, efter en paus, om sammanhanget af en orättvisa, som nyss i Collegium Medicum blifvit begången mot en förtjent, men för Hertigen misshaglig man 64. Hans sista ord, yttrade helt kort före dödsögonblicket, voro detta uttrycksfulla farväl till Gahn: ”Det kostar på, att dö ifrån Er”. – Så slocknade han i sanning, såsom Rosenstein utlåter sig:
R:dr, eller med I sammanhang härmed och då det befunnits, att vaktbetjeningen vid karta-sigillata-kontoret, som, enligt sednast fastställda stat, skolat beslå af en vaktmästare med lön af 219 R:dr med derunder beräknade 19 tunnor spanmål samt 2:ne stämpeldrängar, hvardera med lön af 164 R:dr, och derunder beräknade 14 tunnor spanmål, i följd af den skedda förändringen med kartepapperets stämpling, numera icke är till samma antal erforderlig, föreslår Kongl. Majit, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Slals-konlorets i ämnet gjorda hemställan, den förändrade reglering med omförmälda vakthetjening och dess iönevilkor, alt, i stället för den förra vaklmästare-tjensten, som nu genom innehafvarens afgång är ledig, samt stämpeldrängarne, må å staten uppföras: En vaktmästare med lön R:dr 250: och en kammardräng med d:o 200: Transport Prop. till Ii. St. 1847. 51 Transport R:dr allt utan spanmålsberäkning, hvarigenom en besparing uppkommer af 97 R:dr, med minskning af 47 tunnor uti den på hufvudtiteln upptagna qvantitet spanmål under peimingelönerna. 0:o Öfver-intendents-embetet. Den nuvarande staten för detta embete grundar sig på en för detsamma år 1830 fastställd tjensteoch lönereglerine, hvilken skulle bringas Lill verkställighet i mån af vissa O ' O »J tjensteinnehafvares afgång. Af dessa tjensteinnehafvare qvarstå ännu sekreteraren vid museum N. G. Silfversparre och slottsbyggmästare!! ./. Fallstedt, med ett sammanräknadt lönebelopp 233 R:dr 16 sk., hvilket, jemte tillökning ;i 1 R:dr tunnan (or ett spanmålsbelopp af 140 tunnor, erfordras till fyllnad i den öfver-intendenLen oell intendenten, enligt 1830 års grundstal, tillkommande aflöning.
En sådan utveckling af frågan, till upplysning och ledning för Riksstånden, hade för Utskoltet varit desto lättare att åstadkomma, som den är att fullt färdig tillgå i det, Utskottet meddelade, af serskilda Comiterade uppgjorda Underdåniga förslag till förbättrade anstalter för Arme'ens sjukvård i fält; ett förslag, hvilket af hvarje sakkunnig erkännes såsom i alla delar ändamålsenligt, hvarföre jag ock här inskränker mig till åberopande deraf, under förhoppning, att Rikets Ständer, vid förnyad föredragning af ifrågavarande punkt, fästa behörigt afseende på nödvändigheten af den åsyftade regleringen af Fält-Läkare-corpsen, och sålunda bevilja, hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition äskat.” Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Not., kl. 11 f. m. Utlåtande , i anledning af erhällne återrcmisser ä Betänkandet iV.o 38, angående utgifterne under Biksstatens Femte Ilufvud-titel. (U. A.) Uti inledningen till detta utlåtande, hade Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att de å denna Hufvud-titel anvisade medel icke må användas till nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparation af linieskepp, i vidsträcktare mon, än att de redan under byggnad eller reparation varande skepp fullbordas. Detta yttrande har föranledt återremiss af Ridderskapet och Adeln, på grund af förekomne anmärkningar, att Rikets Ständer icke borde ingå i något bedömande af den stora eller lilla Flottans företräde för den andra, eller till Kongl. Majit göra framställningar, som skulle kunna synas innebära ett olämpligt misstroende till Styrelsens försigtighet. Preste-ståndet har afslagit Utskottets ifrågavarande framställning samt Borgareoch Bonde-stånden densamma bifallit. Vid detta förhållande har Utskottet funnit sig endast böra sitt afgifne yttrande vidhålla. Första, Andra och Tredje punkterna af utlåtandet äro af samtlige Riksstånden bifallne.
Sylvanders lind. ansökan om eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp; N:o fil), i anledn. af erhållen äterremiss ä utlät. N:o 35; Nio 70, i anledn. af väckt motion om indragning af kronoinspcktorstjcnsten i Avesta; Nio 71, i anledn. af väckt motion, alt ett eller två kronohemman må åt hvarje församling upplåtas, till beredande af bostad åt skollärare samt uppförande af faltighusbyggnad, och Nio 72, i anledn. af K.. Mis nåd. propos. angille bidrag af sall peter fonden för fyllande af tillfälliga statsbehof. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 10 e. m. In fidem protocolii, A(Ibert Munck. Lördagen den 20 Februari 1848. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 1 prot.-utdr. för d. 23 dennes f. och e. m. Öppnades Ilrr Bänkmäns lista vid val af en Elector efter N:o 1,936. Hr von Stockenström, Erik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,476. Hr Riben, Carl Wilhelm. Upplästes ett af Gr. Posse, Erik, inlemnadt sälydande mern.: Sedan II. R. o. Adis Hrr Electorer d. 12 lili innevar. månad behagat utse mig till suppleant uti II. Exped.Utsk.; så har jag under d. 22 likaledes i denna månad, blifvit utaf K. M. i nåder förordnad alt, i egenskap af adjungerad ledamot, biträda Dess och rikets Höglofl.
Vid 1815 års riksdag, höjdes kreditiv-summan till 1,500,000 R:dr, hvarvid förklarades, alt 500,000 R:dr skulle vara att tillgå för hvarjehanda utomordentliga tillfallen och behof samt 1,000,000 R:dr endast få lyftas i fall af oundgängliga försvars-anstalter. Utaf det vid sistnämnde riksdag beviljade kreditiv skodde dock ej någon utbetalning. Vid '1817 oph 1818 års riksdag, bibehölls den dittills anvisade kreditiv-summan, jemte fördelningen deraf, oförändrad. Under mellantiden intill påföljande riksdag, lyftades, åren 1819, 1821 och 1822, tillsammans 500,000 R:dr, eller halfva beloppet utaf de för utomordentliga försvars-anstalter afsedda kreditiv-medlen; hvarjemte under åren 1822 och 1823 ett sammanlagdt belopp af 22,000 R:dr reqvirerades och utbetaldes utaf den för andra angelägna ändamål bestämda tredjedel af dåvarande kreditiv-summa. Stata-Utskottets Utlåtande, N:o 329. 3 Vid 1823 års riksdag fastställdes kreditivet till samma belopp, eller 1,500,000 R:dr, som vid de 2:ne näst föregångna riksdagarne, och stadgades likaledes, att en million häraf finge disponeras, då rikets försvar påkallade utomordentliga anstalter, och den öfriga halfva millionen anlitas för andra - högst vigtiga och angelägna behof. Utaf detta sednare belopp lyftades under år 1826 en till låneunderstöd åt bruksoch sågverks-egare i Wermland disponerad samt redan året derefter återbetald summa af 250,000. Sedermera blef till Statsverkets godtgörande för förskottsvis utbelalde medel i anledning af den verkställda, men återgångna skeppshandeln, utaf samma kreditiv-medel, under 1828 använd en summa af något öfver 364,000 R:dr.
Kläderna få på sin lott ej mer än ' / 12 Emellertid lå ter det sig ganska väl göra, om man, hvad gångkläderna beträffar, alltid köper af bästa kvalité och samtidigt ej låter sy dem allt för modernt, så att de kunna användas i flere år. Ett godt tyg kan för öfrigt moderniseras flere gånger för jämförelsevis billigt pris och ser alltid fint ut, då ett sämre tyg däremot mycket snart förlorar i utseende och prydlighet. Mycket penningar inbesparas äfven, om husmodern själf syr så mycket som möjligt, genast lagar den minsta rispa och förvarar kläderna på lämpliga ställen, så att de ej förstöras af damm och mal. Till underkläder och lakan användes med fördel oblekt bomullstyg, som är både billigare och starkare samt dessutom snart blir lika hvitt som det blekta. Naturligtvis bör man inrätta det så, att man ej på ett år anskaffar flere större saker på en gång, ej heller får man låta linne och sängkläder nötas sä mycket, att man sedan nödgas köpa helt nytt förråd inom jämförelsevis kort tid. Hvad barnens klädedräkt beträffar, så bör man kläda dem så enkelt och barnsligt som möjligt, det blir billigast och äfven vackrast. Skulle det bli knappt med klädpenningarna, när barnen växa upp, så måste man taga sin tillflykt till de kassor, som äro beräknade för allmänna utgifter. Så länge barnen äro små, är det skäl att söka lägga undan så mycket som möjligt för kommande behof. Sedan fordras så mycket för deras uppfostran och klädsel, att det kan vara godt att hafva en liten summa i reserv, särskildt för detta ändamål. Och härmed äro vi inne på den tredje afdelningen: barnens uppfostran, hv£.rtill räknas afgifterna för deras skolundervisning, musik eller andra ämnen, böcker, skrifmaterial etc. Till den fjärde utgiftsposten höra de allmänna utgifterna, för hvilka beräknas ' / ii af inkomsten. ' 112 — 233 kr. är afsedd för mannens och hubtruns personliga utgifter, fickpenningar och nålpenningar. Det beror naturligtvis på mångahanda omständig heter, isynnerhet på barnens ålder, om en så pass stor summa kan anslås till personliga utgifter, men under alla förhållanden bör en viss summa vara bestämd för detta ändamål, hvilken på inga villkor får öfverskridas, vare sig af mannen eller af hustrun.
Såsom åhörare har jag varit närvarande vid trej ne Storting i Norrige Dess innevånare hafva fått friheten sednare än vi, och om d< n anförda farhågan för en hastig öfvergång från enväldig styrelse till fri Statsförfattning någonsin bör äga rum: så är det der, hvarest Konungen, innan Folket fick sin närvarande frihet, sorn är större ian vår, var den oinskränktaste af alla MonarIcer, emedan han var det på grund af lag. Likväl har jag aldrig sett någon oordning begås på Norrska StorTingsGalleriet, ibland ett antal af 200 personer som der rymmas, utom en enda gång, då en drucken man begärde att få tala; och han blef genast, med de kringståendes biträde, utförd. Likväl finnes der intet regie* mente för Allmänhetens förhållaside; och jag skulle tro att vi icke äro ett mindre lagly_ digt och ordningsälskande Folk, än Norr-; männen. Det har blifvit yttradt, att extra capita borde hafva företräde till att afhöra Ridderskapets och Adelns öfverläggningar. Jag har ingen ting deremot; men anser dem just icke mera berättigade dertill än andra; ty jag kan icke anse mig såsom Representant blott för de få personer inom detta land, som bära mitt namn, utan såsom Representant för Svea Folk, så vidt ylet på mig kan bero. Samma åsigt förmodar jag att hvarje Riddersman för sig och A.deln i det hela har af sina Riksdagsmannar Den 27 Januarii. 155 v“rf, emedan Stånden icke representera vissa corporaiioners särskildta, utan Rikets allmänna interessen. Också utgöras Riksdagsbesluten ej mera af resolutioner på Adelns, på Prästers, Borgares och Ronders olika besvär, utan högsta magtens sanction på Svea Rikes Ständers gemensamma beslut. Man har anfört, att mången välment tanka kunde komma att förtigas af farhåga, att den ej blefve framställd i ett nog vackert språk inför en granskande Allmänhet, Jag skulle tro, att en mera aktningsvärd och upplyst försam, ling än detta Stånd ej bör finnas i vårt land.
Desse Electorer välje hvar för sig Riksdagsmän inom sin Class, men alla samfäldt Fnllmägtiga af Magistraten. För att blifva Elector af Borgerskapet eller Riksdagsman för Stockholm fordras att hafva varit Trenne år Borgare derstädes* att en Grosshandlare betalar mindst Tjugu Riksdaler* en Fabriqueur eller Minuthandlare Tio Riksdaler och en Handtverkare Fem Riksdaler till Staden i årliga utskylder. De öfriga Rikets Städer äge att sända Fullmägtiga af Stadens Borgare eller Magistratspersoner, och Fahlu Bergslag af Fjerdeparts agare , lien 9 Augusti 451 tgare, sorn tillika äro brukande Bergsman. Valen skola ske inför Magistraten, på sätt å hvarje ort hittills öfligt varit, och beräknas rösterna efter hvad hvar och en af de väljande till Staden skattar samt för Fahlu Bergslag efter Fjerdeparts Grufvedelama. Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med. slutna sedlar af Borgerskapet eller? af detsamma utsedda Electorer, må Riksdags-Fullrnägtig icke kallas. Götheborg åge rätt att sanda Tre ; Städerna af Första Classen : Norrköping, Carlskrona, Gefle, och af Andra Glassen t Upsala, Malmö, Calmar, Westervik, Westerås, Uddevalla och Wisby, hvardera Två; samt alla öfriga Städe* jemte Fahlu Bergslag, hvardera En Fullmägtig. Blifver någon Stad till Första eller Andra Classen uppflyttad, njuta-ock rätt att sända Tvänne Fuilmägtiga. Alla Städer af de tvänne högsta Glassérna vare förbundna , att sända mindst' en FuUmägtig, men af de öfriga kunna Två, högst Tre, der dern så godt synes, förena s'g om eri persön ,■ hvilken, dock måste varå till Riksdagsman vald för en af dessa Städer , der lian sjelf Magistrats - person eller Borgare är.
Enär sålunda, efter min tanka, någon olägenhet ej må kunna följa af ett undantag i förevar, hänseende för Hr Ryltmäst. att, under berörde vilkor, jemte Ridd.secret.-tjensten fortfarande innehafva sin beställning vid förenämnde reg:le, tills han år i838 uppnår den ålder, att han derifrån kan taga afsked med bibehållande af rättigheten lill pension ur Armefens Pensionscassa, finner jag mig böra ett sådant undantag härutinnan till H. o. Adis bifall vördsammast hemställa, desto hellre som en ingens rätt förnärmande consideration uti ett på R. o. Ad:s godtfinnande beroende ämne snarare torde vara i sin ordning, än en ovilkorlig tillämpning af ordalydelsen i iS?.3 års stadgande; anhållande jag, att denna reservation må få åtfölja Utskrs utlåtande. Stockh, d. i3 Aug. 'i834- C. E. af Tuneld. Hörsamste Memorial! Medelst prot.utdr. af d. 4 sisth Juli har H. R. o. Ad, behagat till Ridd.Utsk. återremittera Utskrs memor. af den it derförutgångne Juni, i anleda, af Hr Gederschjölds, Pehr Gust., motion, angrde val af suppleanter till ledamöter af R. o. Ad. i Utsk. De vid Utskrs förra betänk, gjorda anmärkningar kunna egentligen sammanfattas uti följande, neml.r iro af motionären, med hvilken Hr Lagerhjelm och Hr Gr.
Prat. 1853—64. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 32 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 212. gon uppoffring för hospilalernas utvidgande och förbättring, fann den summa af icke mindre än 1,175,856 Ridr 17 sk. 2 rst. som för den af kommilterade i detta hänseende uppgjorda plans fullständiga genomförande blifvit förslagsvis beräknad, vara mera betydlig, än att Kongl. Majit ville sätta i fråga att Rikets Ständer, med godkännande af samma plan, då skulle bevilja bela eller ens någon betydligare del af densamma, ansåg sig, i betraktande af vigten och angelägenheten deraf, att den af behofvet högt påkallade förbättringen af hospitalerna ju förr desto hellre mätte kunna företagas, böra af Rikets Ständer till en början äska hvad, enligt kommitterades plan, erfordrades för nybyggnad af Wexiö hospital, eller 127,500 R:dr banko, hvarjemte Kongl. Majit till Rikets Ständer öfverlemnade ett från Öfverslåthållare-embetet inkommet förslag till uppförande å Kongl.