Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oden, Höner och Lodur kommo till det härliga Midgard, som de skapat, och vandrade där. Mycket var där att se och fröjda sig åt; men något saknades ändå: varelser, som kunde glädja sig åt Midgard, som åt ett välprydt hem, och tacka dem, som förlänat dem hemmet. Gudarne gingo utefter stranden af det nordliga hafvet, där detta drager sig söder ut kring Aurvangalandet (»Lerslättlandet», sydligaste delen af skandinaviska halfön). Där sågo de på stranden två träd och beslöto omdana dem till likhet med den skepnad de själfva buro och att göra dem till medvetna varelser. Det ena trädet kallas Ask, det andra Embla. Lodur lossade dem från deras förbindelse med jorden och gaf dem förmåga att röra och föra sig efter inre driffjädrar; han förvandlade deras kalla safter till varmt blod och omformade dem till afbilder af gudarne. Höner gaf dem mänskligt jag med medvetande och vilja. Oden gaf dem den yppersta gåfvan: anden. Så skapades det första människoparet: Ask, mannen och Embla, kvinnan. Vackra att skåda, men nakna och blyga stodo de inför gudarne. Då afklädde sig Oden sina egna praktfulla kläder och klädde med dem Ask och Embla. Och de tyckte sig ståtliga, när de fått drägter. Hvad som skedde vid det första människoparets skapelse upprepas i viss mån vid hvarje människas. De båda träden Ask och Embla hade uppspirat ur ollon, som världs-asken Yggdrasil fällt till jorden. Och äfven med deras afkomlingar är förhållandet detsamma. Grundämnet till hvarje människa skjuter skott, blommar och mognar till frukt å den världsomskyggande askens grenar. Yggdrasil är »människoberedaren.» När en sådan frukt mognat, faller den ned i Fensalar (»de gyttjiga dammarnes salar»), som är Höners land och hans dotter Friggs odalmarker. Där ligga dock frukterna icke ouppmärksammade. Storkarne, som äro Höners fåglar – själf kallas han fördenskull »Långben» och »Träskkonung» – ser dem och flyger med dem till kvinnor, som trängta att smekas af små barnahänder.
E. Sallström i Kalmar, mtltte, utan hinder af sitt kön, fA antagas till elev A. apotek samt efter framdeles aflagda farmacie studiosioch apotekareexamina erhiilla enahanda rlttigheter, som, efter aflagda kunskapsprof, tillkomma manlig farmaceut. E n kvinlig uppfinnare, Fröken Mathilda Persson har uppfunnit ett nytt satt att kondensera gradde och mjölk. Hennes afsigt a r att uppruta en fabrik för " Svenska Grhddaktiebolagets - namnet ptl den. nya affaren - tillverkniugar, hvilka afven komma att innefatta köttextrakt, maltextrakt, köttsh m. m. Fröken Persson har under hösten. vistats i Stockholm för att vacka intresse för sitt företag. " Svenska grQddaktiebolagetsn aktiekapital ar satt till ett minimum af 15,000 och till ett maximum af 100,000 kr. Aktierna &amp; ro tl 100 kr. Stockholms Arbetsstugor numera 7 till antalet, hafva med Okto-. ber m h a d A ' ter börjat sin verksamhet för vintern. De flesta af Stockholms församlingar hsfva .nu sin arbetsstuga. Sammanlagdt ' hafva i dessa mellan 4 och 500 barn, utvalda bland de mest behöfvande af folkskolans lhrjungar, varit inskrifna. Stadsfullmlktige hafva för i Ar beviljat Stockholms arbetsstugor ett understöd af 5,000 kr, Lärokurs i telegraj m. m. pAgiir för narvarande sedan medlet af sistlidne september vid telegrafverkets uaidsrvisningsanr; talt i Stockholm. I kursen, som &amp; r afsedd endast för fruntinamor, deltaga tjugonio elever. Larokursen eger rum i det telegrafverket tillböriga, strax invid Mosebacke belägna, förutvarande optiska telegrafhuset, dit verkets undervisningsanstalt i höst blifvit förflyttad, efter att tillförene haft sin lokal i centraltelegrafstationshuset vid Skeppsbron.
Vidkommande åter de indelta anslag, som äro anvisade dels till åtskilliga allmänna verk och inrättningar, kyrkor och fromma stiftelser, dels till enskilde inrättningar och personer, äfvensom de räntor och tiondeanslag, hvilka tillgodonjutas i följd af vissa hemman åtföljande besvär, så föreslår Kongl. Maj:t till Rikets Ständers godkännande, hvad kommitterade rörande grunderna och vilkoren för indragningen af dessa anslag i underdånighet hemställt, eller att sådana inrättningar, som med statsmedel underhållas, såsom Krigsakademien, invalidbusfonden, militiae-boställskassan, Strömsholms stuteri ib. fl. må i allmänhet och på sätt för hvarje inrättning serskildt kan varda bestämdt, erhålla ersättning medelst bestämda kontanta anslag, beräknade efter medelmarkegångspris för de sista Tio åren före indragningen, med tillägg af forsellön å spanmål: att i afseende å de till öfriga allmänna verk och inrättningar samt kyrkor och fromma stiftelser anvisade anslag, äfvensom augmentsräntor och anslagen till gästgifverier, färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, samt de räntor och den tionde, som släder åtnjuta, förfares sålunda, att, hvad tionden beträffar, af den del, som kunnat till leverering in natura uppsägas, beräknas för framtiden så stor qvantitet inom hvarje markegångsdistrikt, som uppgår till fullt tunnetal, hvarföre sedermera erhålles lösen till det belopp, de skattskyldige årligen erlägga, hvarjemte anvisas visst kontant anslag ej mindre för forsellön, der sådan förut kunnat ifrågakomma, än för den del af tiondeanslagen inom hvarje distrikt, som öfverskjuter fullt tunnetal, äfvensom för sådan tionde, som nu löses efter bestämda priser; samt att för hemmansräntor erhålles enahanda lösen, som de skattskyldige, enligt hvad Kongl. Maj:t nu i öfrigt föreslår, skulle komma att för hvarje år erlägga, och dessutom nyssnämnda kontanta anslag för forsellön; att nödiga åtgärder må, på sätt och i den ordning kommitterade uppgifvit, vidtagas, på det äfven de ränteoch tiondeanslag, som af enskilde verk och inrättningar samt personer innehafvas, må, efter med vederbörande träffad öfverenskommelse, kunna indragas; samt alt de årliga ersättningarna uLbetalas sålunda, att godtgörelsen för augmentsräntorna och anslagen till gästgifverier, färjor och färjkarlar samt postbönder och brefbärare för hvarje år liqvideras vid den tid det påföl - Kongl. Majus Nåd.
Det vore ett gyckel, ja en oförsynthet att söka tvinga ned priset; man får vara tacksam att utan penningar komma i besittning af det önskade. Öfverstiger tiden för betalningen tre månader, tillkommer merändels ränta, och på sådant sätt kan det börja växa snällt. Det går i alldeles motsatt riktning, mot då man lyckas få in några besparingar i en bank. Man tager under sådana förhållanden gärna litet dyrare varor än man kunde låta sig nöja med, kanske också litet mera än man verkligen behöfver, hvilket icke blifver fallet, då man har en bestämd summa i portmonnän, öfver hvilken man ej får gå. Det säges, att pantlåneinrättningar äro en hjälp för de fattiga. Månne de ej i grund och botten göra dem ändå fattigare? Och månne det ej förhåller sig på samma sätt med den kredit, hvaraf man begagnar sig å matvaror, kläder, möbler o. a. m.? Den kan tyckas vara en hjälp för tillfället, men i längden utarmar den helt visst. Och för den fattigare befolkningen, framför allt på landet, innebär den stora vådor. Om » öfverklassen » gör sig skyluig till missbruk i detta afseende, syndar den vetande och bär själf ansvaret, raen icke så allmogen på sin naiva ståndpunkt. Den förhåller sig helt och hållet som oförståndiga barn både till det kram, som lyser den i ögonen i alla dessa bodar, som uppstå öfverallt på landsbygden, och till den kredit som erbjudes. Det är något nytt och okändt som lockar, den förstår ej faran, som lurar bakom, den förstår ej att beräkna; de kunna — dessa torpare eller statgummor — kanske knappt tydligt läsa sin räkning, äu mindre skrifva upp och hålla reda på hvad de taga. Och så sjuuka de ned i djupare och djupare fattigdom! Från en skogstrakt i mellersta Sverige har den, som skrifver detta, någon erfarenhet öm kreditsystemets lockelse, missbruk och ogynsamma inverkan. 1 1893 varit lyckliggjord med någon handelsbod. En sådan uppsattes af en ung, välvillig man, som likväl tycktes sakna försiktighetens viktiga egenskap. Det slog bra till; men sedan man upptäckt, att man icke vid köp behöfde med det samma » slänga penningarna på disken », blef omsättningen rent af förvånande stor.
S. D. Då nu å nyo föredrogs StatsUtsfcot. tets den 27 sistlidne Junii under N:o 209 afgitne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående Statsregleringen, i hvad den rörer RiksStatens andra Hufvudtitel; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Utlåtande, på grund af de utaf åtskilige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera. Ut supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lsgtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 5 Julii 1825. S. D. Remitterades till Bevillnings Utskottet: Friherre Carpelans , Mauritz, Memorial, innefattade anmärkningar vid Utskottets dea 28 sistlidne Junii éftermiddagen återremitterade Betänkande, angående de genom Stora Sjötullen inflytande Bevillnings-medel. Ut supra. S. D. Foredrogos å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, 312 Den 5 Julii e. ml följande StatsUtskottets den 27 sistlidne Juni! afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 24o. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådigaproposition, angående anslag så väl till åtskilige byggnader vid Veterinair-Inrättningen i HufvudStaden, som till en årlig Stat för samma Inrättnings framtida underhåll uti dess fullkomnade skick. I anledning sf vickt Motion, om indragning af medico-theologiske stipendierne, samt deras användande till andra behof för MedicinalVerket. I anledning af vickt Motion, om tillökning i lönerne för de fyra StatsSecreterarne. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, i hvad den angår RiksStatens femte HufyudTitel.
Hvad åter beträffar den erinran, som här blifvit gjord, att det icke skulle vara Exped.- Utsk. tillständigt att i någon mån ändra formen af de handlingar, sorn lemnäs Utsk. till tryckning, och att titulaturen på StätsRådets Ledamöter af sådan anledning måste ordagrannt aftryckas, så skulle man med samma skäl kunna säga, att då StatsRåds-protocollen endast skrifvas på halfva sidan, borde tryckningen äfven ske på samma sätt. Jag tror emedlertid icke, att någon skulle finnå sig förnärmad, om roan, i stället för det utskrifna ordet Excellence, framför namnet på hvarje StatsRådsLedamot nyttjade abreviering med bokstäfverna Ex., eller om flera namn sammanfördes på samma rad, o. s. v. Jag förnyar min begäran örn återremiss. Gr. Cronhjelm: I consequens med hvad jag förut yttrat, att hvarje delaf tryckningskostnaden bör särskildt upptagas och beräknas, vill jag nu blott, i anledning af Gr. Snoilskys sednaste anförande, tillägga, att jag anser kostnaden för tabelllryckning jemväl böra särskildt beräknas, då jag är öfvertygad, att äfven denna tryckning skall erhållas för bättre pris, än om den sammanslås med allt det öfriga; ty ju flera saker sammanföras under ett accord, ju svårare blir det att utfinna ett skäligen jemnt accordspris Jag erkänner visserligen, att i Ridd.Direct:s uppgjorda contract endast ingått en upplaga af 000 exemplar, då deremot här frågan är 0111 1200; men om man från de förut omnämnda 20 R:dr afdrager kostnaden för papperet, och sedan till den återstående enkla tryckningskostnaden lägger dubbelt belopp för papperet till den nu ifrågavarande större upplagan, skall man i allt fall komma till ett något bättre pris än Utsk. föreslagit. Ilufvudsaken är emedlertid, att hvarje sak räknas för sig, utan sammanblandning med hvarandra; ty då blir det alltid bättre att betala tryckningen efter räkning och särskildt ersätta Hr Vougt för dess besvär, a H . ?. t Den 24 Februarii.
Emot hvad Herr Reutersköld sålunda an* fört, har blifvit anmärkt, af Herr C. F. Heykensköld att da Riksens Ständer redan vid 1809 ars Riksdag vidtagit Beslut om RecognitionsSkogarne, och stadgat, huru dermed förhållas sku le; Och Kongl. Maj:t i stöd af detta Ständernes Beslut utgifvit sitt Nådiga Råbud härom, samt i följd häraf, Innehafvare af dylike Lägenheter ingått i verkställighet af de föreskrifter, Författningen derom innehåller; så vöre Herr Reuterskölds motion om desse Skogars försäljning på Auction obehörig, innan ens detta förut härom af Riksens Ständer vidtagne, af Kongl. Maj.t gillade och vid flere Riksdagar utan anmärkning lernnade Beslut blifvit uppbäfvit; Varandes för öfrigt denna Motion efter Herr Heykenskölds tanka ett aldeles nytt ämne son» icke har något direct sammanhang med Herr ven Törnes Memorial, och som efter Mo - Stats Utskottets Betiinkanden. a 4 5 5 tlonstidens slut inkommit, samt således icke borde kunna upptagas, utan alldeles förfalla. Herr C. G, Heykensköld har äfven ansett. Herr Reuterskölds Motion, såsom för sent inkommen, böra förfalla, samt har för öfrigt, för att upplysa de misstag, hvaruppå han förmenar Herr Reutersköld hafva grundat sitt Anförande om Helleforss-Verkets skattläggning, anfört en omständelig Berättelse huru härmed tillgådt, och de giunder sorn dervid blifvit följde. Herr Reutersköld har häremot anfört att enär Herr von Törne uti dess Memorial yrkat, att Skogarne skulle försäljas, äfvensom Herr Friherre Carpelan, att alla Kronan tillhörige Skogar och Allmänningar skulle skattläggas och å allmän Auction säljas; samt han uti sitt Memorial endast föreslagit, huru denna försäljning skulle ske , på det för Staten och Nationen fördelaktigaste sättet; så var hans Motion, såsom föranledd af ett redan upptagit och remiiteradt ärende, icke ny, utan endast en utveckling af en redan gjord, hvilket Riksdagsordningen uti 56 §. tydeligen tillåter.
Berednings afgifne och på bordet hyllande Utlåtande, i anledning af flere i Respective RiksStånden väckta Motioner, åsyftande en friare handel hvarförutan Herr Hiessleiter androg skrifteligen: ’’Då nu Höglofl. Bevillningssamt Besvärsoch OeconomieUtskotten gå att till RiksStånden öfverlemna Utskottens på Beredning utarbetade Betänkande, angående en friare Handel, får jag yördsamligen tillkännagifva, att jag vid sjelfva Betänkandet icke har något att erinra , i synnerål af det ikälj att jag anser frågan tå n|st«r 6oo 'BeviUningsUtskottets Jletunkanileiu helt oell hållet innefattas uti BevillningsTiTtskortets allmänna Betänkande, om Tullfiirfattningarne-, att afgörandet i Stånden af det sednare, hvilket nödvändigt måste gå förut i det hera, jernv väf kominer att decidera örn det förra. Men då uncfer diseusioner inom Utskottens* Beredning en mängd af reflexioner blifvit framsta Ide, sorn nära röra Svenska Fabriks-väsende1;, anhåller, jag att uti följande . puncter få lemna de upplysningar, jag för min del tror leda till sakens och ämnets redande', med lika vördsam anhållan, att detta, mitt anförande måtte till Respeetive BiksStånden få Betänkandet medfölja. 1:0
Ende tillverkare Kraft-Tvål-Fabriken, Jönköping. 38 Österlånggatan, Stockholm. endast hemmet. Musikinstrument. Stor prisnedsättning1 börjar ny lärokurs den 1 nästk. okt. Proenl. III. priskurant gratis och franko. spekt gratis. ProfeBsor G. A. TJnman, Allm. Stockholm, Biblioteksgatan 11. Tandläk. Plomb, och insättning af artificiella tänder. Det bästa till Sverige tullo c h fraktfritt 15 Fredsgataa 15, S o i gers filia Pensionnat de jeunes demoiseSles. Maiaön de premier ordre. Education soignée Vie de famitle agiéable. Confort möderne. Demander le prospectus aux Directrices M:elles Guillaume, Rosevilla, Neuchätel (Suisse). (H. F. Unner &amp; C:o, t r ^ r « ' TT1 r o f * \ Utsökt sortiment af M be,ty Etablerad 1866 P r G dl n — Reelt och billigast. M — Profver utlämnas till landsorten. Portierer, Borddukar, M PONTUS HOLMBERG. rM Vid SoSahemmets styrelses sammanträde den 30:de sistlidne juni uttalade h. m:t drottningen, m e d erinran, att det den l:sta n ä s t k o m m a n d e o k t o b e r blefve 10 år, sedan Sofiahemmet invigdes o c h 15 år sedan de första sköterskorna började sin verbsamhet, att det vore h. m:ts lifliga önskan, att denna dag kunde på något särskildt o c h välsignelsebringande sätt hugfästas. H v a d som härvid närmast låge h. m:t o m hjärtat vore, att någon åtgärd vidtoges i syfte att taga vård o m de sköterskors fram41 Äseptin, A s e p t o l, A z y m o l, Dentolin, Gahnelit, Salubrin, Stomatol, Vademecnm, Parfymerier m. m. hos C. F.
Af Bankens ställning är öfversigt, enligt hvartdera årets afslutnde räkenskaper från och med 1833 till och med i838, och således för lika lång tid, sorn Bankens räkenskaper blifvit af Utskottet reviderade, Rikets Ständer meddelad, uti de för sådant ändamål sammanfattade Siffer-uppställningar, som blifvit bifogade Banco-fullmäktiges vid Riksdagens början afgifne, till Rikets Ständer af Utskottet öfverlemnade Berättelse, hvadan Utskottet förmodar, att något utdrag af de räkenskaper, hvilkas granskning till siffran Utskottet ombesörjt, icke nu erfordras, utan får i detta hänseende endast förklara, att Utskottet funnit de i Fullmäktiges Berättelse, med tillhörande Tabeller, upptagne summor till alla delar rigtige och öfverensstämmande med Banco-Verkets räkenskaper för den tid, hvilken hittills varit Revision underkastad, samt desse räkenskaper, i behörig ordning upprättade, innefatta fullständig redogörelse för Verket på det hela. Hvad under granskningen förekommit af beskaffenhet, att kunna anses tillhöra den Berättelse om Bankens förvaltning, som, enligt Riksdags" Ordningens 3a §, bör föregå nytt val till Rikets Ständers Fullmäktige i Banken, får Utskottet, till uppfyllande af föreskriften uti sista momentet af ofvanåberopade 4 § i dess Instruclion, här nedan, under vissa hufvudpunkter, upptaga. Banco-Utslottets Betänkande, JS'.o 29. 3 A. JFidtagne åtgärder, dels i samband med, dels på grund af de lili Art. 1, Afd. 2 och 3 af Banco-Reglementet, Banco-Fullmakt i ge meddelade föreskrifter och serskilda uppdrag. 1:0 Af Banco-Fu/hnäktige fattadt Beslut, i afseende ä tillsättning af Corn miss ar ie-be ställningar inom Banken. (t 83g års Rev. Ber. pag. 6 och Banco-fullmäkliges Ber. pag. 2 — 3).
Enår någon anmäler sig till åtnjutande af full fattigvård samt bevisligt varit i sådan hänsigt förut erbjuden åt sine närmaste Slägtingar och dervid intet svek eller missbruk blifvit föröfvadt, så är klart, ett han icke kan ega mer, än högst till dess underhåll och skötsel förslår. Befinnes annorlunda, bör sjelfva lagen innehålla Correctiver, att allt hvad han eger eller framdeles kan undfå tillhör Fattigcassan, hvilket och bör bli ett möjligt motiv för anhörige, att icke i otid besvära Fattigvården. Ett annat förhållande åter visar sig , när haa vill derur utgå, som naturligtvis aldrig b ir förvägras, och hvartill han uär som heldst efter eget godtycke bör ega rättighet. Haa inträder då genast uti disposition af allt hvad han eger, emot full ersättning af hvad till dess vård och underhåll blifvit påkostadt, sedan han uti Fattigvård kom. Utskotten tillstyrker derföre desse aine §, §, borttagande och att i deras ställe upptages blott en, som angifver Fattigvårdens disposition af allt hvad ett uti fjerde Classen intaget fattighjon eger, af allmänna underhållsmedel uppbär, eller som framdeles kan det samma tillfalla, jemte full och en - 6^4 Lagutskottett Betänkande», sam arfsrätt vid dess död till all dess qvarlåtenskap i löst oöh fast, med undantag af ofvannämnde lall, då han frivilligt samt med faststäld ersättningsskyldighet vill sig ifrån Fattigvården skilja. Samma rättighet ege äfven dén, som Fattigvårdens rätt utöfvar. Vid 6 och 7 §. §. som bestämma de grunder, hvarefter genom särskild Taxering sådana sammanskott böra utgå , som kunna erfordras alt fylla bristen uti de vanliga och här förut uppräknade fattigvårdens inkomster, få Utskotten, i enlighet med hvad ofvanföre vid ingressen till denna Artikel blifvit tillkånnagifvet, anmärka: att det icke synes lämpligt utfärda någon allmänt gällande föreskrift, om Sättet hvarpå Socknarne bdra bestrida kostnaden till de fattiges försökande.
Vid handläggningen häraf har Utskottet inhemtat, att Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers vid 1818 års Riksdag i underdånighet gjorde anhållan, om vidtagande af någon tjenlig utväg till befrämjande af förslit11a smärre Bancosedlars invexling och nyas kringspridande i landsorterne, genom Circulaire den stardra Maji 1819, i Nåder anbefallt Landshöfdingariie noga tillse, det Uppbördsmännen ej må, för egen beqvämlighet skull, göra svårigheter vid emotlagandet af de skattskyldiges betalningar i iner * eller mindre slitna småsedlar, utan tvärtom dem villigt härutinnan tillhandagå, samt derjemte förordnat, att smärre Bancosedlar skulle från Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contor, vid de till orten skeende remisser, uLspridas; och seni det af motionairen åsyftade ändamål, eller skyldighet för Uppbördsman att förslitne, men antaglige sedlar emottaga, genom nyssnämnde Nådiga Circulaire således redan är vunnet; anser Utskottet, att Botvid Jonssons ifrågavarande motion bör förfalla. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers eget godtfinnande vördsamt öfverlemnas. Ankom i afskrift till Exp.-Utsk. den 19 Mars kl. 12. Utlåtande, i anledning af vä eli t fråga om utfärdande af förbud emot accord till Landshöfdinge-Embeten. Herr Petri Tli., har, uti ett lill Vallo fl. Borgare-Ståndet ingifvet och 6 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N.o 7. till Utskottet remitteradt memorial, anfört: att, då occord om Landshofdinge-beställningar i allmänhet vore hinderlige för dessa vigtiga platsers besättande med kunnige, erfarne och sjelfständige män, som, för att motsvara nationens behof och tidens fordringar, måste ega en högre bildning, utmärkta förtjenster och en af yttre omständigheter »beroende kraft, ansåg motionairen sig böra föreslå, att R.
Majits nådiga förord och bemedling hos Riksens Ständer till erhållande af någon eftergift uti det Lån af 50,000 Ridr, hvilket af Riksens Ständer vid I809 års Riksdag blef bemälte Läns innevånare beviljadt. Sedan Kongl. Majit deröfver inhämtat vederbörande La.ndshöfdingars utlåtande och deruti fun. nit en ökad anledning att gifva uppmärksamhet åt hvad Riksdags-Fullmägtige anfort, har Kongl. Majit icke tvekat, att till Rikets Ständers prof. ning och behjertande framställa den frågan: Huruvida och till hvad belopp någon eftergift j hulle hunna äga nan af det Län, Rikets Ständer bernalt e Läns Innevånare beviljat. Kongl. Majit tror Sig icke böra eller behöfva erinra Riksens Stan - Den 59 Maj: Ständer om anledningarna lill det lemnade Låni biträdet, eller att afsigten dermed var, att un. derstödja de mest nödlidande. De olyckor, Sorn då öfvergingo/ dessa Landskap, voro följder af ett krig, hvars liugkomst länge och djupt lär blifva uti Svenska lijertan för varad; och Kongl. Maj:t är skyldig, så väl Riksens Ständer, som enskildta Medborgare, den rättvisa, att de alla med lofvärd beredvillighet sökt att lindra Gränseorternas lidanden. Men Kongl. Majrt tror sig böra erinra Riksens Ständer, att innan ännu krigets olyckor hunnit utplånas, träffade de Norra Landskaperna, igenom 1812 års misslyckade skörd, nya svårigheter, hvilka blefvo så inycket kännbarare, som destea Orters hela uppehälle hvilade på de Sädesslag, hvars afkastning frosten då i det närmaste tillintetgjorde.