Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den åtgärd jag tagit mig friheten sålunda föreslå, är vidt omfattande — jag erkänner det — och måhända, elnihuruväl de brister jag antydt varit länge och allmänt insedda, man endast derföre tvekat och uppskjutit med förslag till deras nfhjelpande, att önskningen studsat vid verkställigheten. Fastän i min ringa del, har afven jag tvekat att framstå med ett förslag på denna väg; men ändamålet är godt, och ju förr man griper verket an, ju snarare kommer man till målet. Att detta önskningsmål varder till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s handläggning remitteradt, derom anhåller jag vördsamt. Lades på bordet. Gr. Mö mer, Carl, uppläste följande: Sedan R. St. vid sista riksdag till K. M. i und. öfverIemnat alt bestämma den förändrade tid för krono-uppbördsstäminas hållande och uppbördens redovisning, som kunde pröfva» lämplig, har K. M. uti nåd. bref till Stats-contoret den 2 Nov. iS36 bland annat förordnat, dels att första uppbördsstämman, SOm vanligen hållits i December månad, skulle upphöra, och blott en sådan hållas för löpande året å någon lämplig tid inom årets första qvartal; dels ock att den i allmänhet bestämda terminen för summariska redogörelsens atgifvande borde, ulan förändring, bibehållas. Det är ©tvifvelaktigt, att förstnämnda stadgande, om endast en uppbördsstämma under året , i allmänhet medfört lättnad vid skatternas utgörande, och besparat så val de skattskyldige som krono-betjvnmgen onödiga möten och besvärliga resor under den svåraste tidén af året; äfvensom erfarenheten besannat, alt de, genom ofvan åberopade nåd, bref åter upplifvade stämmoböter, led t till ökad beredvillighet hos folket att utskylderna pä bestämd tid inbetala; men Den 7 Mars f. m. 155 om också resiantierna härigenom icke blifva så betydliga , sorn under den lid stämmoböterna varit inställda, sä medförer det likväl inom alla ian större eller mindre svårigheter för krono-betjeningen att, i enlighet med nuvar. föreskrift, afgifva summariska redogörelsen inom den i
Betänk. N.-o 2. sedelutgifning, då till och med, genom allmän författning, dess creditpapper gjordes gällande i allmänna uppbörden? Hvad ansvar fanns bestämdt för Directionen eller för Bolags-männen, i händelse Discqnlen upphörde att betala? Man kan icke jemföra en inrättning, som egde en credit utan all begränsning, så till summa som till ansvar, med de 1111 ifrågavarande, som blifva behörigen begränsade på alla sidor. Om man nu ville besluta, att, emedan den förstnämnde rörelsen hade en credit utan gränser, så skola Bolägs-Bankerna hafva allsingen credit, så vore visst skillnaden emellan dessa penningeverk ganska bestämd. Men hufvudsakliga skillnaden skulle dock troligen blifva den, att Götha-Canal-Discont, som hvar man och i synnerhet Rikets Ständers Banco-Utskott väl vet, verkligen existerat, men Bolags-Banker deremot aldrig skulle kunna uppkomma, åtminstone aldrig med framgång fortgå. För min del har jag den öfvertygelse, att, sedan Bolags-Bankernas ansvarigheter blifvit så skarpt bestämda, som i detta Lagförslag, ingen proportion behöft bestämmas för deras sedelutgifning, utan att denna kunnat utan fara öfverlemnas åt Bolagens och deras styrelsers egen klokhet och förutseende. Men då denna frihet ansågs för vida sträckt, så har jag icke velat göra svårighet vid det af de Högloll. Utskotten först antagna stadgande, som inskränkte sedelutgifningen inom den af delegare insatta grundfonden. Men då Högloll. Utskotten genom ett senare beslut gjort deruti den hufvudsakliga förändring, aLt denna motsvarande del af grundfonden skulle icke blott vara insatt utan äfven innestående, hvarigenom sålunda vid minsta invexling hela Bankrörelsen måste afstanna, får jag emot ett sådant beslut mig reservera, och yrkar, att den ti:le punkten måtte återställas till dess första lydelse så lunda:
Häruti förenade sig Herrar af Sillen och Akrel samt Riksdags-Fullmägtige JVils Månsson, Hans Hansson _, Anders Andersson och Per Persson från Calmare Län. N:o 169. Ankom till Exp.-Utsk, den * Dcc. 1829. Utlåtande, i anledning af Återremisser af Betänkandet N:o 47» rörande Nya Ev ange lii - B oks - Förslagets antagande nim. Det Utlåtande, som Utskottet, i anledning af väckt fråga om nya Evangelii-Boks - Allm. Besv.- och Oec.-Vtsk. Ull. N.o 16g. Förslagets antagande, samt om fri tryckning af de vid berörde förslag fogade böner, under N:o 47 afgifvit, har af Högv. Preste-Slåndet samt Yällofl. Borgareoch Hederv. Bonde-Stånden blifvit återremitterad t, Utskottet anser sig så mycket snarare kunna undvika en fullständig redogörelse för alla de serskilda anmärkningar, som, helst inom Ilögv. Preste-Ståndet, föranledt återremissen, som det i dem samtlige funnit, icke den bestämda önskan, som i första motionen ultryoktes, nemligen att Förslaget till ny Evangelii-Bok skulle genast till allmänt bruk i Församlingen antagas, utan endast att samma Förslag måtte undergå en ytterligare granskning, för att, så fort sig göra låter, kunna öfverlemna® till Kongl. Maj:t, att i förrberörde ändamål sanctioneras; och får Utskottet, som således nu egentligen icke har alt försvara sitt förra Utlåtande i denna del, sådant det af den ursprungliga motionen föranleddes, endast fästa sig vid sistberörde, i sjelfva verket nya fråga. Härvid har Utskottet ansett sig icke böra lemna utan uppmärksamhet, att en öfversedd Evangelii-Bok, enligt sakens natur, förutsätter en öfversedd Bibel version; att således bristen på den sistnämnde ännu alltid lägger ett hinder i vägen för den förstnämndes slutliga fulländande, och att det förslag till afhjel - 22 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Uti.
:Dr 23:co, från Den 1 September Det etta året till Den fifla Suni Det näftpåföljanDe, unDer famma tvilfor, forn fyitintiUö. 44 l3:o ©et till SJianufafturernaS odj jabrlfernaö unberjlöb an»ifabe frebit» af 1,500/000 3v;br £5:co äger ^ongl. £ommercc*€ollegium att fortfaranöe, intill nafla Diiföbag, bibehålla, unbcr be berför fyitdllö flabgabe »ilfor. 14:o £Det för jernkontoret affebba f rebitfo af 600,000 3v:br Sö:co får till oföränbrabt belopp odj imber enafyanba »ilfor, forn hitintill'), till näfta 3iifé# bag begagna). l5;o löen jaljlu bergslag förunnabe frebitto* od) lånerättigljet å få taU labé fopparfcblar till ett belopp af ffögft 3,000 ©f5£ råfoppar bibeljålle) in* till nafla 3vif)bag på be »ilfor, forn genom 181 § i £)anfo*3ieglementet äro utflafabe. 16:o ©tocfljolm) ©tab) Söranbförfäfringékontor äger att intill nafla 3vif)bag bibehålla ben kontoret mebgifna frebitio* eller lånerättigfyet till belopp af 33,333 3v:br 16 ff. 23:co, imber be berför dittills ftabgabe od) i 182 § af 83anfo*9ieglemcntct intagna »ilfor.
Låu till skiften och odlingar utgifvas hädanefter icke från Banken, utan skola de å utestående dylika lån inflytande afoch slutbetalningar öfverlemnas till cirkulations-kapitalet för lånerörelsen mot pant af fast egendom. I afseende på återbetalningen af redan utgifna lån gäller till efterrättelse hvad nu är stadgadt. Om denna förändring läte fullmäktige, så fort ske kan, underrätta Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande och Hushållningssällskap lill länsökandes kännedom och efterrättelse. För den händelse, att nästberörde framställning icke vinner bifall, får Utskottet fästa uppmärksamhet å följande motsägelse i l:a och 3:e mom. af ofvanomförinälde 183 §. Jemlikt det förra mom. äro till låneunderstöd berättigade icke allenast de hemmansegare, som nödgats utflytta och inrätta nya bostäder, utan äfven qvarboende, hvilka fått emottaga ouppodlad mark i stället för odlad jord. Det sednare moni. inskränker rättigheten, att söka och erhålla dylika lån till de i förra kategorien af l:a mom. uptagne personer. Som dessa sistnämnde ega företrädesrätt till låns erhållande, och lane—tillgångarne hitintills icke varit samt sannolikt, med oförändradt förlags-kapital, ej eller blifva för dem tillräckliga; så och på det att föreskriften ej må än vidare förleda personer, att med penninge-uppoffring förskaffa sig lånehandhngar, hvarå lån troligen aldrig kunna erhållas, hemställer Utskottet, 21:o att mom. 1 af 183 § må undfå följande förändrade lydelse: Skiftesoch Odlings-lån komma än ytterligare att från Banken utgifvas; och blifver cirkulationssumman för dessa lån 80,000 r:dr banko. Kapital-afbetalningarne få årligen användas såsom lån åt personer, 20 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 24. hvilka, till följd af äldre skiftes-författningar, efter 1823 gjort, eller på grund af sedermera gällande skiftes-stadgar nödgats och än vidare nödsakas göra utflyttningar från byar och hemman samt i förening dermed inrätta nya bostäder.
Maj:ts nådiga proposition, angående tillåtelse för Banken och Riksgälds-kontoret, att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arnoeens ackords-amorteringsfond, emottaga nya sådane, ställde på förlängd inlösningstid, hade Utskottet tillstyrkt, att Banken må tillåtas, att i utbyte mot nu innehafvande obligationer, emottaga nya sådane med enahanda eller 4 procents ränta, men stälda på en förlängd, inlösningstid af tio år. Dan - * Banko-Utskottets Memorial, N:o 83. 9 Denna tillstyrkan har, jemnlikt Utskottet tillhandakomne protokollsutdrag, bifallits af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, och af slagits af Borgareoch Bonde-stånden; vid hvilket förhållande och enär två stånd stadnat emot två, Utskottet, med anledning af 75 § i riksdagsordningen, ansett förevarande fråga hafva förfallit; hvilket Utskottet får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. Stockholm den 14 Juli 1848. Reservationer af herr Friherre Cederström, Jac.: Då Utskottet åberopat 75 § riksdagsordningen för bestämmelsen att frågan borde förfalla, emedan två stånd slädnät mot två, har Utskottet förbisett samma paragrafs bestämda undantag för beslut i mål, hvarom i 66, 69, 70, 71 och 72 §§ regerings-fortnen serskildt föiordnadt är; deraf 72 §, rörande lagstiftningen för Banken, dess garantie och vård, icke medgifver, att sådana frågor få förfalla, derför att två stånd stadnat mot två; och jag reserverar Hiig således emot Utskottets beslut, såsom i strid med rikets grundlagar, samt anser frågan böra till förstärkt Banko-utskott förvisas. Uti denna reservation hafva instämt lo ir Friherre Funcke F. A , herr prosten Berg, samt herr prosten Grönvall. Bih lill R. St.
Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 7 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 93. Motion Nio 254, angående pension åt Expeditions-sekreteraren Daniel Hadorphs enka. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. N:o 186. Motion N:o 258, om en gemensam jernvägsstambana från Stockholm till Husby — Odensala, öster om Sigluna-fjerden. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 44. R. St. underdån. Skrifv. N:o 42. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 87 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Hofhållning, angående tillökning i ordinarie anslaget till Hans Majit Konungens. Utlåt. N:o 65. R. St. underdån. Skrifv. om ett fyllnadsanslag till Hans Majit Konungens. Motion Nrris 266 och 267. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Hofsten, Bengt Johan von, Motion N:o 248, angående anslag lill aflöning åt en Provincialläkare i Carlskoga härad. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 139. R. St. underdån. Skrifv. Hofsten, Sten Erland von, Motion Nio 176, om låneunderstöd lill sänkning af Skarbysjön och Viaån. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141, Mern. ' • Motion N:o 201, angående anslag till fyra gymnastik-inrättningar i Stockholm. Stats-Utsk. Utlåt. Hospital, angående anslag till uppförande af ett för landskaperna Wermland, Dalarne och Nerike. Motion Nio 39. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 139. R. St. underdån. Skrifv. Hufvudstaden, angående vidtagande af åtgärder till dess skyddande för fiendtiiga anfall från sjösidan. Motion Nio 276, Stats-Utsk. Utlåt.
Uti underdånig skrifvelse den 5 April 1845 förklarade Rikets Ständer, att den för berörde tomter fordrade lösen vöre allt för högt tilltagen; och då, vid be räknande af befintliga tillgångar för anvisandet 'af sådane anslag, som voro afsedda att utgå för en gång eller på viss bestämd tid, Rikets Ständer funnit, att medel till bekostande af kasern-byggnad för svea artilleri-regemente och de ifrågaställde reparationerne af gardes-regementenes kaserner icke kunde beredas utan den allmänna bevillningens förhöjning eller Riksgälds-kontorets skuldsättning samt frågan om kasernernas årliga underhåll af statsmedlen stöde i ett oskiljaktigt sammanhang med den om byggandet och iordningställandet af desamma, att dessa begge frågor icke kunde lämpligen åtskiljas, ansågo Rikets Ständer, vid sådant förhållande, sig; endast kunna hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, det några medel_för ifrågavarande ändamål icke vid då varande riksdag funnos_alt anvisa... 16 Slats-Utskoltets Utlåtande, fko 27S. Vid den 12 Juli sislberörde år 1845 skedd underdånig föredragning af denna Rikets Ständers anmälan, i följd hvaraf frågan om anskaffande af kasern för svea artilleri-regemente tillsvidare förfallit, förordnade Kongl. Maj:t i nåder, huru, sedan Rikets Ständer förmält sig icke kunna bevilja de för iståndsättande och underhållet af gardes-regemenlenas kasern och stallbyggnader nödiga anslag, dessa dyrbara byggnader borde med de tillgångar, som kunde beredas, så vidt möjligt vore, vidmakthållas; hvarjemte och då Kongl.
I öfverensstämmelse härmed, och då Rikets Ständer dela den af stats-kontoret yttrade åsigt, att, i de fall, då riksmarkegången understiger det belopp af 6 r:dr per tunna, som, enligt före 1840— 1841 årens reglering gällande grunder, utgjorde minimum för beräkningen af under lönerna inbegripen spanmål, nämnda pris bör beräknas till fullo 6 r:dr per tunna, hafva Rikets Ständer för de ernbetsoch tjenstemän, som innehafva före 1841 tillträdda löner, hvarunder spanmål finnes beräknad, fastställt för den tid nu beslutade statsreglering kommer att omfatta, ett, efter medium af 1845, 1846 och 1847 årens riksmarkegångspriser, det förstnämnda likväl upptaget till 6 rdr, beräknadt löne-ersättningsbelopp af jemna 8 r.-dr per tunna; och då, vid 1844—1845 årens statsreglering, för sådan ersättnings meddelande blifvit uppförd en förslagssumma af 45,000 rdr, men det bör antagas, att af då till ersättning berättigade embetsoch tjenstemän en stor del sedermera afgått samt nämnda belopp alltså torde kunna i någon mån nedsättas, hafva Rikets Ständer, för godtgörande af den vederbörande embetsoch tjenstemän tillkommande spanmålstillökning utöfver det fastställda statspriset, 7 rdr tunnan, å allmänna indragningsstaten anvisat ett förslagsanslag af 40,000 rdr. Då, utom i de delar nu samt i serskild skrifvelse af den 2 uästlidne Augusti i underdånighet anmäldt blifvit, någon förändring icke egt rum uti de, i sednast fastställda riksstat, under nionde hufvudtiteln uppförda anslag, hafva denna titels utgiftssummor blifvit på följande sätt upptagna att, intill näst vidtagande statsreglering, utgå, nemligen: Expeditions-ZJtskottets Förslag till und. Pensionsoch Indragnings-staterne. 661 Pensions-staten för civile embets oell tjenstemän banko r:dr Dito för deras enkor och omyndiga barn
Rikets Ständer utaf Stats-medlen dertill anordna;; och Utskottet kan på. sådan grund ei finna lämpligt, hvarken alt desse kostnader i allmänhet hädanefter skulle på Banquen öfverflyttas, ej eiler att den nu i fråga komne summa», för Myntverkets reparation, skulle tagas af Banquens medel. Sådaut kunde ej ske utan rubbning eller på Banco - Utskotets Betänkanden. § « bekostnad af de dispositioner, Stats och Banco* T.Ttskotten gemensamt hos Rikets Ständer redan föreslagit, hvilka äro grundade på en möjligast noggrann beräkning af Banquens alla inkomster och tillgångar; och företer sig, efter Utskottets tanka, i närvarande fall härtill så mycket mindre an. ledning, som Höglofl. Stats - Utskottet^förmodat, att, då någon realisation och deraf föranledd större utmyntning af Speciemynt ej komme attegarurn, Kongl. Myntet skulle kunna småningom, ehuru på längre tid, iståndsättas genom besparingame på den för samma Verk bestämde årliga anslags* summa, 7500 R:dr, hvilka besparingar förmälas hafva under de sista 10 åren utgjort per medium 3990 R:dr om året. Detta understa lies vördsamt Rikets Ständers upplysta ompröfiiing. Ankom den 13 Sept, 1823. Betänkande till Rikets Högloft. Ständer, i anledning af Herrar Doctorerne Forna tiders och Wahlboms till Utskottet remitterade mo« tion, rörande det vid sista Riksdag anslagne Lane biträde för återuppbyggande af Gym* nastioch Schole-huset i Calmar.
Mig tyckes, att orJ den på enahanda sått stå i strid med de ef-t terföljande orden deri 1 October 1817, och jag hemstål ler alitså, om icke förenämnde uttryck må uteslutas. Hans Excellence Herr*Grefven och Eandl• Marskalken yttrade, att enligt hvad han fattat^ hade den af honom framställde proposition blifvit med en betydlig pluralitet af Ja besvarad5 i följd hvaraf Hans Excellence ausåg densamma vara af Ridderskupet och Adeln bifallen. y;de punkten var af följande lydelse.* 7:0 Får Götha CanalBolagssamt MaU möD scouter kommer serskild redo att göras $ och derest, emot all förmodan, sedan skulderne blifvit till fallo liqviderade, öfverskott vid någondera af dessa Disconter skulle uppkomj ma, skall ett sådant öfverskott tillhandahållas , i första rummet Borgenar erne, och der Bidd, 0. dd. Fröt. VR B. I Afd. 6 Den 2 Junii, efter* ActieÅgarne i den Discont, der öfverekottet uppkommit. Friherre Cederström : En otydlighet fin nes i redactionen af ylde punkten, hvarpå jag anhåller att få fästa uppmärksamheten. Der står nemligen, att derest något öfverskott, sedan skulderne blifvit till fullo licpnderade, skulle uppkomma, skall det tillhandahållas i första rummet Borgenärerne, och derefter etc. Men någre Borgenärer finnas ej, då liqviden till fullo år verksiåld. Jag tror således, att meningen blef mera bestämd om orden: får deras förlorade ränta, infördes näst efter ordet Borgenårerne, och anhåller, att punkten med detta förtydligande må antagas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Sjun. de punkten, med det af Friherre Cederström deruti föreslagne tillägg. J ' Bifölls. Uti 8:de punkten hade Utskotten föreslagit: ”att utredningen af Götheborgs Discont afven skulle öfvertagas af Staten och besörjas af RiksgåldsContoiret.” Friherre TVrangel, Henning•
Vid sednaste Riksdag beviljades Banken liqvid af en del af dess större fordringar hos Slaten, för att bilda dess grundfond och med rätt att, för silfverutvexlingens upprätthållande, kunna deraf öfverlåta åt annor man; men de stora summor, hvarå dessa obligationer ställdes, äfvensom vilkoren för återbetalningen, göra dessa obligationer för deras afsedda ändamål mindre lämpliga. Jag får derföre föreslå, i likhet med hvad BorgareSt. vid sista Riksdag beslöt, att Bancostyrelsen må berättigas att vid förefallande behof kunna utbyta större eller mindre del af dessa obligationer mot andra, lydande å lämpliga summor, och hvarå räntan är betalbar hvarje halft år; dock under vilkor, att uppsägningsrätten, på samma sätt söm hittills, blifver Riksg.- Cont. ensamt förbehållen, och alt den stadgade amortissementen (för de sålunda utbytta obligationerna) på det sättet användes, att Riksg.-Cont. förbehålles att, efter eget godtfinnande, antingen för beloppet uppköpa utelöpande obligationer, eller 6 månader förut uppsäga ett motsvarande antal af dem. Dessa Sine motioner af Hr Rosenblad lades på bordet. Gr Horn, Claes Fredr., anförde skriftligen: Med anledning af Gr. von Fersens gjorda motion om Hypotheksföreningar och medel till deras ändamålsenliga utveckling, anhåller jag få fästa uppmärksamheten på en fråga, af största vigt för dessa nyttiga föreningar, Realcredilen kan ej vinna fullt förtroende i vårt Iand, så länge i våra lagar qvarstår det orimliga stadgande, att 54 Deu i Mars f. m. myndling stall äga företrädesrätt till sin förmyndares fasta gods framför de inteckningar, hvilka deruti blifvit meddelade, sedan han atagit sig förmyndarevård. Jag skulle aldrig tillåta mig att föreslå nedflyttning af denna omyndigs företrädesrätt hos förmyndare, så vida jag kunde öfvertvgas, att säkerheten för myndlingen derigenom i ringaste mån förminskades; men så är icke förhållandet. Den förmyndare, som vill förslösa sin myndlings tillgångar, är derifrån ingalunda hindrad genom denna tysta förmånsrätt; ty det beror helt och hållet af förmyndaren, om och i hvad mån denna förmånsrätt skall komma myndlingen lill godo eller icke.
Härtill kan äfven läggas hvad 1812 års Ständer, till svar å Ko - ö Constitutiotis-\Jt skottets Memorial N:o 15. nungens Nådiga Proposition af d. 18 April samma år, meddelat, — att nemligen de icke funnit betänkligt att till den föreslagna författningen om Svenska ultramarinska besittningars styrelse, utan sammanhang med Sveriges Grundlagar och -Financer lemna deras bifall. Hvarom ock ett stad» gande i Riksdagsbeslutet intogs. Vidkommande dernäst frågan om Engelske Vice-Consuln Knudtzons entledigande, så synes väl af de anmärkningsanledningen bifogade handlingar, att , enligt Brittiska Consulns i Norrige, Charles DurieS 2:ne Bref till Knudtzort och en det senare bilagd skrifvelse från Hans Stor-Brittaniska Maj:ts Utrikes Departement, H. Ex. Herr Grefve af Wetterstedt haft ett samtal i ämnet med Consul» Durie, och Lord Aberdeen ansett den sistnämndes uppgifter ej innehålla något, som skulle garantera honom för undgåendet att samtycka till Svenska Regeringens framställning om Knudtzons dimission; men då hela denna sak icke rör Sveriges egna Utrikes angelägenheter, har Utskottet alltså förmodat, att ej något Protocoll i Ministeriel väg deröfver blifvit fördt, och, om än sådant egt rum, icke trott sig lillsländigt all äska ett document, hvars u lem - Constiiutions-Vtskottets Memorial Nio 15. lemnande kunde på giltiga skäl vägras. Oni Knudtzori varit Svensk HähdelS-Ågent hos främmande Magt, hade det* efter 35 §» Regeringsformen, stätt i Konungens behag att honom * när sorn helst, entlediga * äfven med dervid fästad uppmärksamhet på deri främmande Regeringens yttrade önskan; JNu deremot var Knudtzori Brittisk HandelsAgent i Norrige, och entledigades, såsom Sådan, af Brittiska Regeringen, måhända ock af eftergifvande för Svenska Cabinéttéts äätundän; dock, i allt fall, inSer éj
St. befattade sig med någon underd. påminnelse derom. Eftersom motionen är beskaffad, och efter som framställningen i Utsk:s betänk, låter, hvaröfver Hr Ekströmer äfven har besvärat sig, så ser det ut som om man åsyftat en skrapa åt institutet. Men att döma efter det nit, hvarmed Hr Ekströmer förfäktat bifall till betänk, dock med olika motivers anförande, skulle man kunna tro alt den åsyftade skrapan skulle i verkligheten vändas till en compliment. Det är till förekommande af en sådan sakernas vändning, som jag äfven tror det vara bäst om R. p. Ad., äfvensom R. St., i allmänhet, ej ginge hvarken den enes eller den andres ärender, utan läte vederbörande sjelfve sköta dem bäst de gitta. Delta vinnes säkrast derigenom, att man afslår betänk., hvarom jag alltså vördsamt anhåller. Frih. Cederström, Claes Rud.: Såsom ledamot af det Utsk., som behandlat denna fråga, torde det tillåtas mig att derom yttra några ord. Utaf Hr Ekströmers anförande vill det synas, som om den värde ledamoten ansåge detta betänk, äga en mycket vidsträcktare syftning, än det har, och innebära åtskilligt tadel af Carolinska institutet, i hänseenden, derutinnan Utsk. endast refererat motionen och derefter framställt en historik af ärendet. Så har bemälde värde talare funnit ett klander innefattas i den enkla uppgift, att ett anslag för upprättande af ny profession yid berörde institut under denna riksdag förekommit, För öfrigt Den 27 Maj. 153 skall jag visserligen vid detta tillfälle undvika att blifva vidlyftig i ett ämne, hvarom jag naturligtvis till följd af min lefnadsställning ingalunda äger den kännedom, som erfordras för en fullständig utredning af frågan. Jag vill blott nämna att i afseende på Hr Ekströmers fordran det Utsk. jemväl hade bordt befatta sig med att begära eu reorganisation af universitetens medicinska fakulteter, så torde få anmärkas att Utsk. till någon framställning derom alldeles icke varit af motionen föranledd; alltså vet jag ej heller hvarifrån tillräcklig grund skulle hämtas att vid sådant förhållande upptaga bemälde fräga.