Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdr. d. 27 Septemb. 1823. dande af inhemska tillgångar fyllas: dels att det på undsättningstagarne sjellve må ankomma, antingen de vilja den till dem längifne spannmål in natura återgälda, eller med penningar efter faststäldt pris godtgöra: dels ock att RiksensStänder hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det sådane hinder hvilka i transportväg sjöledes, inrikes orter emellan tilläfventyrs kunna finnas, må i möjligaste måtto undanrödjas, samt en lättare communication icke pä något sätt motverkas och försvåras. 3:0 Att redovisningen så väl för de spannmålstillgångar, hvilka enligt 3'dje puncten, blifvit anslagne till understöd för de Norra och Södra Länen samt det deraf möjligen uppkommande öfverskott, som och för ofvannämnde Creditiv, när detta till större eller mindre del kommer att begagnas, bör tili Kongl. Stats-Contoiret ingå och alla till godtgörande af de derutaf skeende undsättningar inflytande medel dit levereras samt redovisningen i vanlig ordning granskas hos Kam. marRätten och af RiksensStänders Revisorer. 4:0 Att den i 6 puncten omnämnde försäljning af AllmännaMagazinsInrättningens spannmåls och bränvinslager bör med varsamhet verkställas samt följaktligen hos Kongl. Majit Prot. Ut dy. ci. 27 Septemk. 1823.' underdånig anhållan från Riksens Ständer göras, det Kongl. Majit täcktes derå fästa Nådig uppmärksamhet och anbefalla försäljningens föranstaltande på ett sätt, hvarigenom den ej må kunna medföra någon menlig följd i anseende till nu varande låga spannmålspris. Den 30 September 1823. Från Högl. Ridder skap et och Adeln. S. D. f. m. Då nu å nyo föredrogs Statsoch BankoUtskottens den 23 dennes under N:o 57 afgifne, samt den 25 derpå följande e. m. på bordet lagde Betänkande, med anmälan om de af RiksStånden fattade särskildte beslut, i anledning af Utskottens hemställan, rörande
Friherre von I^snt inZssisusen, Albreckt. Hwad den wärda Ledamoten, som sist yttrade sig,'anfört, at afseende borde göras pä Bondc-Ständcts tanka i förcwa rande fräga, war just det tillägg jag wille hafwa den ä» rån at göra. För öfrigt fär jag förklara, al jag instämmer i bet utlärande, som Landshöfdingen Grefwe Norner asgifwit. Hwad angär den wäckta frägan om en Tjenstehjonstadga kan.wara nödig eller nyttig, synes mig swärdet deryä wara helt kort, at Kongl. Ma):t i desi Nädiga proposition förklarat sig wilja inhämta Riksens Ständerräd och tankar om TjenstehjonS-stadganS förbättrande, och at bet sälkdcS är öfwer denna förbättring Riksens Ständer endast äga at afgifwa sit yttrande. Beträffande distr tjeuligaste tid til flyttning, torde Lconomie - Utskottettanka förtjena at komma i consisterstion, sä mycket hcldye, som alla Bonde-StänderLedamöter instämde derV>, . hch istuima tanka ifwe» uti det af Donde-Ständetvopurotiorij h dag aflämnade krotocolls - Utdrag finnewara yrkad. Friherre ^rsste rrindrade, ak ej alla Bonde-StändetS Lrdamötcr, utan. blott den Swensta delen af dem ästnndat den gamle flottningLtldcns bibrhällande. Hans silxcejlence Herr Grefwe klinFspor, Nsurirr. Detta ämne har redan uptagit mycken tid, hwarsbre jag ej w!l länge uppchälla Riddcrstapct och Adeln. Jag fär endast hemställa, om icke Högloflig?
— Städernas enskilda häkten, hvilka endast nyttjas till fångars förvarande, under det ransakning angående dem förehafves, bestå merendels blott af två smärre rum, men äro, åtminstone under vanliga omständigheter, svarande emot behofvet. I alla häkten befunnos ordning och renlighet iakttagna; och i afseende på fångarnes behandling anmältes icke något klagomål annorstädes, än i Westerås, der tvenne i Slottshäktet förvarade personer besvärade sig deröfver, att de voro med alltför tungt fängsel belagde; i anledning hvaraf Konungens Befallningshafvande, efter derom meddelad underrättelse, förordnade den ändring härutinnan, som ansågs vara af nöden. I Örebro Län bemärktes, i afseende å allmänna Postföringen, den oordning, att Posten emellan Nora Stad och Warnäs PostContor den 22 Juli, emellan Postgårdarna Kopparbäcken och Kohlarbacken, blifvit anförtrodd åt en minderårig qvinsperson, som med densamma färdades gå - ( 7° ) ende; hvarom Postlnspectoren i Nora underrättades, med förständigande, att en sådan oordning till laga beifran anmäla; och har, i följd deraf, den person, hvilken, vid anmärkta tillfället, postföringen ålegat, blifvit lagförd och, för omförmälde af honom erkända förseelse, till ansvar fälld. Det har tillförene blifvit med fog påstådt, att delta Embetes innehafvare icke varit i tillfälle att fullständigt utreda Lagskipningens tillstånd, i saknad af de flesta för sådant ändamål nödiga upplysningar. Om detta förhållande ännu kan lika befogad t anmärkas, så vidt fråga är om sådana upplysningars omedelbara inhämtande, är, å en annan sida, ändamålet vunnet, genom de, likmätigt Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande, af Hans Excellence Herr JustitiaeStatsMinistern afgifna underdåniga Berättelser, om Justitiseförvaltningen i Riket ifrån och med år i83o till och med år 1834» hvilka, innefattande många och rikhaltiga underrättelser om denna vigtiga del af Rikets Styrelse, redan genom trycket kommit till allmänhetens kännedom.
Grefwe hörnor, anmärkte, att omRiddsrskapet och Mein nu ffu.c bestämma en witz parinerymd, och Le andra tre S'ä-dea ej ingrngo j samma bestämning, saknade Bewrllinngs - Utskottet i alla kall en gifwen grund, för sm ytterligare ärgarL i delta ämue. Gref, 1242 Den 2Y Januari). Grefwe Ne I» , ftägade huru 'Be, willnings - Uiffollet borde förfara om ingen ting stadgades ? Grefwe Norner. I stldant fall är det dä lättare att sämmanjämka memngarne, än nar ett redan fattat befluk, gör en sädan jemkning nästan omöjlig. Friherre Legerström, sacoh. Jag kan ej inse någon iwärighet för Bewillnings-Utskottet ott marberg sitt förslag kill beikatlnmg, allenast det en gäng blifwit afgjordt att parme, rymden stol! buiw-i bestämd. Denna bestämning kan ju Utskottet förestä; och förslaget dertill är läktare ott göra i ett Utskott der Ledamöter af alla fyra Standen äro famlade, än i hwart Ständs plena. Grefwe vo la Lmstis medgaf, att detta förstag lättast gjordes af Utskottet, mm anfäg omöjligt för BewillnmgS - Uttkottet att äläaga nägvn Skatt, innan panne,rymden wore bestämd Friherre Lc-lerström yrkade än widare, att allenast det blifwit beslutade, att panne-rymden skall wara bestämd, och Bewillnings-Utskotter förstagSwis uppgäfwe desi maximum, kunde Bewlii» ningen äswen utan swärighet förestås. Herr klingspor, 6erste, wille ej medgiswa Utstottet rättigheten att bestämma maximum. Friherre Lehrström eriadrade att dek blott borde wara försl^Lswis. Fri - Den 29 Januari». 124; Friherre , ^obsn Wilhelm.
Den af Utskottet i mom. litt. b. af förberörda punkt gjorda hemställan, att Expeditions-sekreterarnes i Landtförsvars-departementets Kansli-expedition Siats-Utskottets Utlåtande A-o tua. 5 aflöning måtte bestämmas till 4,000 Rdr, är likaledes af Borgareoch BondeStånden bifallen; hvaremot de öfrige tvänne Riks-Stånden beslutit lönens lastställande till 4,500 R:dr. Votering torde alltså anställas enligt denna proposition: »Den som vill, att lönen för hvar och en af Expeditions-sekreferarne i Landtförsvars-departementets Kansli-expedition bestämmes till 4,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill. röstar N(‘j 1 Vinner Nej, kommer ifrågavarande aflöning att uppföras med 4,500 R:dr.’> 9:o. Lönen för General-infender.ten i Krigs-koliegium är, enligt mom. litt. a uti 3:dje punkten af ofvannämnde Utlåtande, af Utskottet föreslagen till 5,000 R:dr; och hafva Borgareoch Bonde-Stånden gillat detta Utskottets förslag; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet fattat det beslut, att samma aflöning skall utgå med 5,500 R:dr. På grund af hvad sålunda förekommit föreslår Utskottet, för frågans afgörande, följande Votrrings-proposition: ”Den som vill, att lönen för General-intendenten i Krigs-kollegiurn bestämmes till 5,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej: Vinner Nej, är lönen för bemälde General-intendent fastställd till 5,500 R:dr.” 10:o. Enligt hvad uti 5:te punkten Jörmäles, hade Kongl.
Ridderskapet och Adeln, under den 21 Mars 1860, beslutat tilldela utgilvaren såsom uppmuntran för detta företag en gratifikation af 2,500 rdr Rmt, att under de första sju qvartnlerna från och med 1 860 års början med 300 Rdr samma mynt vid hvarje qvartals slut från Riddarhuskassan utbetalas, under vilkor, bland annat, att, utan afvikelse i någon väsendtlig mån från de å Riddarhuset förvarade original-stamtaflor, arbetet fortginge i enlighet med det emellan Anrep och förläggarne Boktryckeri-bolaget Norstedt A Söner upprättade konkrakt; hvarjemte, i afseende på utbetalningen af de återstående 400 Rdr Rmt stadgades, att Herr Anrep skulle dessförinnan styrka, att manuskript, till hela arbetet blifvit af honom fullständigt aflemnadt; så och efter det anmärkningar redan vid förra Riksdagen blifvit af Direktionen framställde i anledning af Herr Anreps sjelfmyndigt vidtagna förändringar vid utgifvandet af Ättartaflorna öfver adliga ätterna Lillehöök, i anledning hvaraf Direktionen tills vidare inställt utbetalningen af det från Riddarhuskassan Herr Anrep beviljade arfvode, har Ridderskapet och Adeln under den 26 Oktober nyssnämnde år fattat det beslut, att, utan afseende på de mot Herr Anreps förfarande med rätta gjorda anmärkningar, det honom beviljade arfvode likväl finge fortfarande till honom utbetalas, dock emot förbindelse att ställa sig till noggran efterrättelse det beslut
Men det anförda torde vara nog för att ännu en gång fästa Statsmaglernas uppmärksamhet på det bestående missförhållandet, för att framkalla en grundligare, en mångsidigare utredning af frågan och dess lösning på ett lör kyrkan och församlingen välsignelserikt sätt. Åberopande min föregående framställning vågar jag emellertid vördsamt föreslå, att Ilikeis Ständer behagade besluta en underdånig framställning lill Kongl. Maj t, all, med upphäfvande af Kongl. Majlis nådiga Cirkulär till Domka pitlen i riket den 20 Januari 1856, angående förändrade föreskrifter i alseende på sältet för pastoral-examens afläggande, pastoral-examcn för framtiden mätte alldeles alskaffas, sedan i sammanhang dermed examens-lördringarne för inträde i preslembetet blifvit på ett lämpligt sätt förhöjda, och att såsom öfvergångs-stadgande bestämdes : att för redan varande prestman, de der icke vilja aflägga pastoralexamen, en oklandrad tjenstgöring af, sammanlagdt, fem år såsom vice pastor meddelar samma rättigheter, som aflagd pastoral-examen, Om remiss lill vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1862. C. J. L. Lönnberg, från Östergötlands län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Anders Andreasson från Elfsborgs län, om lönetillökning dt Kammar skrif oar ne i Kongl. Ståts-kontoret. Vid den lönereglering inom Kongl. Stats-kontoret, som omförmäles i Kongl. Majlis nådiga Bref den 24 Mars 1824, uppfördes för en Kammarskrifvare inom samma embetsverk, såsom lön 400 R:dr B:ko på stal, hvarjemte honom tillerkändes förmån af tillökning med 58 tunnor spanmål efter årligt riksmarkegångspris, så att tjenstemännen t. ex. inom lägsta lönegraden år 1827 erhöllo ända till och med 529 Ridr 2 sk. B:ko, motsvarande 795 Ridr 56 öre R:mt.
Och p % samma gång d s t e hon saga sig sjiilf, att det som hon mest af allt i världen fruktade för - att han skulle bekänna sin kärlek och ännu en g %ng erbjuda henne sin hand - det var ocksk det soin hon mest af allt önskade. Den förändring som försiggått ined Hedvig hade naturligtvis ej undgått Jane. Etan a t t först&amp; de känslor som fyllde moiiern, anade hon dem med en nervös instinkts hela kraft. Hon kiilzde att hon för modern ej liingre var den samma som förr. Icke a t t Hedvig i sitt sätt ej r a r lika öm, lika kärleksfull som alltid, men Janes nästan sjiikliga känslighet kom henne att till och med i moderns smekningar förnimma att den kärlek som inspirerade dem, numera var delad. Hennes lilla hjärta skälfde af sorg; hon kunde ej uthiirda a t t någon s % har trängde sig emellan henne och modern, och ibland om kvällarne, d % hon slog sina armar kring Hedrigs hals, kunde hon. 255 brista i en krampaktig, skakande gråt. Och då modern frågade om. någonting gjort henne ledsen, svarade Iion blott:, nej. nej. det är bara så ängsligt. s&amp; tungt. ingen människa håller af mig, ingen bryr sig om inig. Hedvig gjorde allt för att både med allvarliga och vänliga ord bortjaga dessa inbillningar, men huru mycket lion än förebradde sig det, kunde hsii ej hjälpa, att Janes utbrott mera tröttade henne än väckte hennes synipati och deltagande. Det kunde ibland flyga igenom hennes själ någonting som liknade skuggan af en önskan att vara fri för att helt kunna njuta iien lycka lifvet hittills nekat henne, och hur svag, nästan omärklig denna skugga än var, fyllde den henne ined de häftigaste själft ' örebråelsei och koin henne att sedan pk Jane slösa den mest lidelsefulla ömhet, en ömhet soni den lilla sluga flickan einottog med inisstänksam köld. E n giing då edv vig och Gerliard sntto p å verandan efter kaffet.
' Sådan rökt korf rekommenderas, isynnerhet som bräckt till smörgåsbordet. Utilis. Hushållet. Karaffer och buteljer göras lätt rena med fin sand och vatten. Man skakar dem en stund och all orenlighet försvinner. Efin. annonser som beröra familjekretsen. - Annonser mottagas endast genom S. Gumaelius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. Vi vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns rnpiighet for piaissökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla öfriga slags Breflåda. F r å g o r. N:r I 28. a. Fins någon bok utgifven, hvari en ung flicka kan få lära sig prydlig borddukning och servering m. ni. dylikt? Hvad Ii eter den? Och priset? b. Eller kanske några af Iduns läsarinnor ville vara af den godheten att ur sin rika, praktiska erfarenhet lemna en mindre praktisk några dylika lättfattliga, enkla råd? ' c. Fins någonting man kan använda sönderslaget glas och porslin till? d. Hvartill användas bäst gamla strumpsockor (söndriga strumpfötter)? Hvad skall man göra med nysilfver, som gulnat, att det åter blir som nytt? f. Har någon med framgång försökt något medel mot småfinnar i ansigtet och solbränna? g. Hur tillredas klenat? Frågvis N:r 129. Vill någon erfaren husmor vara god och med första svara på, hur man skall förfara på bästa sätt att nedsalta kött och fläsk, så att det behåller sig mört och godt året o m; samt hur man skall förfara, när man kokar det, så att det blir mört och saftigt. Svar skulle tacksamt emotses af Oerfaren Husnwr. Hvilket är enklaste sättet att borttaga rostfläckar ur en bomullsklädning? A — la. Tandläkare. &lt;£. i f. hornberg Mina. Tack för den vackra dikten. Vi kunna dock ej säga, om vi få utrymme for densamma, dä trängseln i julnumret hotar Vasagatan 10, Stockholm, bli stor. snedt emot Centralstationen. Vi undra, om det dock skulle bli så trefligt med denna militäriska disciplin i kurser börja i Kristinehamns hemmen,] som Ni förordar.
Vid skedd föredragning godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkande N:o 90, i anledning af väckta motioner om ändring af åtskilliga stadgandon i Kongl. Förordningen om sockenstämmor i Stockholms stad den 16 Mars 4847. S. D. Föredrogs från Höglofliga llidderskapet och Adeln ankommet Protokolls-utdrag Nro 242, med kommunikation af Herr Stjernsvärds, O. M., anförande i fråga om en af honom väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, 336 Prot.-Utdrag den 13 Maj 1857. angående förändrad organisation af Sveriges landtförsvar; och beslöt Ståndet lägga samma Protokolls-utdrag, jemte dervid fogad bilaga, till handlingarne. S. D. Föredrogs från Högvördiga Preste-Ståndet ankommet Protokolls-utdrag N:o 226, med inbjudning till Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, all instämma i Preste-Ståndets beslut, i fråga om Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Belänkande N:o 63, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, ”det Kongl. Maj:t täcktes utfärda ny författning till skyddande af landets fornlemningar m. m.”; hvarefter inbjudningen antogs och Högvördiga Preste-Ståndets förslag godkändes. S. D. Föredrogs punktvis Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 9, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 5, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande. Utskottets yttrande i 2 § momentet 1 blef af Ståndet, med frånträdande af dess i ämnet förut fattade beslut, godkändt. Vidare godkändes Säves motion om införande af beskattning för egandet af hund-kreatur.
Om jag i sakens närv:de skick skulle afgöra genom votering, om läroverket bör inrättas i Piteå eller Luleå, så skulle jag och säkert många med mig vara högst villrådiga. En värd talare har yttrat, att man vid skolornas förläggande bör rätta sig efter stifts-indelningen och alt mati derför här borde följa Biskopens åsigt och förlägga skolan i Piteå. Detta kan ega sin riktighet i allmänhet, men mig vill det synas som skulle ett undantag böra ega rum inom de nordliga 'provinserna, emedan de till sitt vidd Bro så mycket större än alla de öfriga. Vid afgörandet af denna fråga torde man böra rätta sig efter folkmängden, och då i detta hänseende en promemoria, hvars riktighet man icke eger rätt att betvifla, upgifver att folkmängden i Piteå stadsoch landsförsamlingar icke upgår till mer än 6,000 personer, då den deremot i Luleå stadsoch landsförsamlingar upgår till 16,000 personer, så tyckes det som om skolan med allt skäl borde läggas i Luleå och icke i Piteå. Då likväl t. o. m. de högsta auktoriteter inom länet varit i en skarp strid härom, så tycker jag att man icke bör utsätta frågan för att afgöras geuom slumpen vid en blifvande votering, utan snarare antaga det väckta förslaget att nu endast besluta att en högre och en lägre skola skall anläggas i Piteå och Luleå, men öfverlemna åt K. M. att 674 Den 2i November f. m. bestämma, hvilkendera staden skall hafva den högre, och hvilken som skall hafva den lägre skolan. Jag hörde först Gr. Mörner framställa detta förslag, men efter hvad jag sedan erfarit lärer det förut vara framstaldt af Gr. Liljencrantz. K. M. bör utan svårighet kunna fatta sitt beslut i denna (råga efter närmare undersökningar. och R. o. Ad. slipper derigenom en votering vid hvilken säkerligen många skulle vara villrådiga om de borde rösta »Ja» eller »Nej» för att komma till det bästa resultatet. Jag förenar mig således med Gr:ne Mörner och Liljencrantz. Gr. Lagerbjelke:
Den 3o December e. m. hehofvet sträcktEmbetsmanna-personal, som lios oss visar sig snart sagdt vid all organisation, äfven i sin mån, torde, åtminstone till någon del, inverka på ett sådant förhållande. Då Rikets Ständers vid sista Riksdag ådagalagde åsigter i afseende å Tullstyrelsens organisation i många delar icke tillvunnit sig något afseende, har jag trott mig höra återupplifva denna fråga, medelst afgifvande af några tankar i ämnet. Ibland hufvudsakliga anmärkningar ejnot nuvarande förhållanden i anseende till Tullverket, anser jag mig i första rummet höra göra den, att Tullverkets stat icke är uppförd i RiksStaten. Jag har ännu icke blifvit öfvertygad om riktigheten af, att denna vigtiga förvaltningsgren är satt utom de förhållanden, uti hvilka öfrige förvaltande Verk sig i sådant afseende befinna. Jag kan ej inse, hvarföre Tullbevillningen skall dragas under ett mera direct förhållande till Regeringen, än Lagstiftarens mening i anseende till bevillningsmed]en synes hafva varit. Den åsigt Rikets Ständer under sist förfiutne Riksdag, rörande Tullverkets organisation, ådagalagt, synes uti verkställig - 4i2 Den 3o December e. m. heten icke hafva åstadkommit någon önskad besparing utaf administrationskostnad. Jag tycker mig nu finna, att Rikets Ständer misstagit sig uti sjelfva ide'en af en GeneralTullstyrelse, såsom i min tanka icke af behofvet påkallad, då jag föreställer mig, att ÖfverTullstyrelsen hos oss, likasom i andra Teander, lätteligen kunnat förenas under FinanceDepartementet, eller åtminstone under Kongl. CommerceColiegiurn, som derföre troligen icke behöft någon förstärkning af Embetsmanna-personal. Hvad som legat till grund för den höga lönebestämningen i och för GeneralTullDirecteurs-platsen, äfvensom för de vid GeneralTullstyrelsen anställde Departementschefer, har jag mycket svårt att förslå, då GeneralTullDirecteurens lön är nära dubbelt så hög, som StatsRådernes, Presidenternes, JustitieRådernes, och StalsSecreterarnes, och då förhållandet med
På några ställen finnes olikhet emellan verifieationerne och Räkningen, nemligen omslutet af C-assaRäkningen, eller 1829 års CassaRäkning öfver samma års PassevolanceMedel-, i så måtto: att Länen synas hafva lefvererat mera, än räkningen upiptagit; att Räkningen upptar mer än sorn för det året synts från Länen influtit.; alt Räkningen redovist medlen för annat år än de influtit; alt Kongl. KrigsCollegium anordnat mei a än Commissariatet redovisat; samt att Kongl. KrigsCollegium stundom beviljat medel, och, enligt påteckning, anordnat dem, men att både anordning och redovisning saknats. Dessa olikheter torde dock vara följder endast af den, enligt Kongl. Brefvet den 27 Augusti i83i, skedda utbrytning af Gamla Passevolance-Fonclens behållning från Redogörelserne för 182g års Passevolance-M. ed.el. 6:0 Reparation af ett Sjukhus i Skillingeryd, verkstäld utan förutgången Entreprenad-Auction, bar kostat 378 R:dr, men i afeeende derpå har förekommit: att 400 Taktegel blifvit transporterade efter 7 par hästar: att Teglet kostat i inköp 20 R:dr, men transporten, dådet togs på 7 ~ mils afstånd, 35 R:dr. 7:o PassevolanceFonden har utgjort Skatter och Onera för besittningar, af hvilka ingen afkastning kommit Fonden tillgodo, och sorn till exempel för år 182g utgingo med 207 R:dr i5 sk. 10 rist. Dessa Onera, för ett Hemman i Salbo By äro i sjelfva verket endast att anse såsom hyra för Mötesplatsen, och böra således ej betunga PassevolanceFonden.
Utskotten tillstyrka alltså Rikets Ständer, att, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, det 8 $ i Kongl. Förordningen om Kyrko-råd, den 29 Augusti 1845, mätte erhålla följande förundrade lydelse: 4 Ltig»arnt Ålim. Bene.- oell livar och en, sorn i socknen hor, ur sky lili" att på kyrko-rådets kallelse tillstädeskomma. Halle Isen sker genom sex-män eller kyrkans betjente, och bor meddelas alta dagar förut. Utebli/ver ilen sålunda kallad är, utan laga förfall, bote 5JJ sk., till fattigvårdens kassa, och tillhåfles af kyrko-rådet, genom förnyade vilen, som dock tillsammans ej må öfverstiga Tio r:dr, ali såg inställa. Iian han derigenom ej förmås till inställelse, anmäla kyrko-rådet förhållandet hos Honungens Befallningshafvande, som vidtager de mått och steg. hvilka med lag och sakens beskaffenhet öfverensstämma. Prestholm den 27 Juli 1854. Aniltill Exp.-Utsk. d. 27 Juli 1S54, lil. 11 f n». Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändringar uti Kongl. Stadgan, den /-> April ISOS. om jagt och djurfång. Desse motioner iiro väckte dels inom höglofliiie 1’iddorskapet och Adolfi, Ht hr grefve af Ugglas. Ludvig, samt dels hos hedervärda Bonde-ståndet, al' riksdags-fuiliniiktigen Eric Christensson från Götheborgs och Bohus län.