Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har håde i allmänna Tidningar och en mängd anföranden i BondeSlåndet funnit directa angifvelser emot Tulltjensteman, i afseende på stämpling af fabriksvaror. Derföre har man önskat finna en utväg, hvarigenom dessa Ilerrar måtte kunna öfvertyga sig om sitt misstag; och det är af sådan anledning Utskottet föreslagit, att det må vara dem fritt att bevista stämplingen. Utskottet har icke fästat sig vid sjelfva angifvelserna, utan en - Den 3o October e. m. 485 däst velat gifva tillfälle, att motarbeta de missbruk, som de, obcvist, bekyllt Embetsman att utöfva. Friherre Åkerhjelm: Jag skulle gerna instämma med Utskottet, om jag kunde åläg» ga dessa fabriksidkares ombud, att deltaga i varustämplingen; men då de icke sortera under GeneralTullStyreisen, och förslaget dessutom endast kan verkställas i Stockholm, hvilket skulle åstadkomma en mängd af olika stämplingar, så skulle delta blott ge anledning till oreda, i fråga om hvilka varor voro underkastade beslag eller icke, och man skulle för sent ångra sig, sedan författningen hunnit medföra sin skadliga verkan. Hvad misstanka på Tulltjeustemännen åter beträffar, så kan den, äfven med detta förslag omöjligt förekommas; ty onx man förutsätter det troligaste som bänder, att fabriksidkarne blott periodiskt gå till packhuset och öfvervara afstämplingen, emedan de, af andra göromål äro derifrån hindrade, så lärer ingen kunna hindra dem, att tro och säga, att det derstädes icke gått rätt till, när de varit frånvarande. Föröfrigt är Controllverket organiseradt med sådan noggranhet, att det skulle fordras en hel utgrening af bedrägerier bos flere Tjenstemän vid Tullverket, för att opåtalt kunna fortsätta falska afstämplingar. RevisionsContoirels hufvudsakliga pligt är att granska journalerna från alla Packhus och Tull» 486 Den 3o October e. m. kamrar i Riket, och alt jemföra dem med manifester, connosseraenter och förpassningar.
Följden har ock varit den, att en person knappt hunnit göra sig bekant med de till tjensten hörande göromål, förrän han sökt annan befattning. De öfriga af öfvanmde tjenstemän hafva sina förenämnde inkomster af andelar uti böter och förbrutet gods. Men nu äro i allmänhet endast brott af jemförelsevis mindre grof art belagda med dylik påföljd. Allmänna åklagare-maktens organer äga derföre här i landet fördel deraf, att de sysselsätta sig med åtalande af de mindre brotten, hvaremot uptäckande och beifrande af de gröfre och naturligtsvis för samhället mest vådliga i allmänhet för åklagaren blott är förenadt med besvär och kostnader samt ofta för dem sjelfve ganska äfventyrligt. I betraktande såväl häraf, som af de obetydliga medel, hvilka användas för ändamålets befordrande, borde man kanske snarare finna oväntadt, att så mycket här sker för uptäckt af gröfre brott, än förvånas deröfver, att ej flera sådana brott varda upilagade. För att kunna afhjelpa de nu antydda olägenheterna, föreslår jag i underd:het, att alla böter och allt förbrutet gods skall tillfalla Kronan: att hvad som af böter efter tio års medeltal verkligen tillfallit Statsverket, de fattiga, Barnhus, Postkassa m. fl. allmänna Inrättningar, må utgå med ett derefter, en gång för alla, bestämdt belopp: att återstoden, utgörande egentligen hvad som förut tillfallit målsegare, angifvare och åklagare, hädanefter för hvarje år fördelas så, att tre fjerdedelar användas till förbättring af visssa AdvokatFiskalers samt Kronoåklagares vid UnderR:ne löner, och den öfrige fjerdedelen af E. M., efter underd. förslag af Just.- Kanslern, såsom ersättning och upmuntran i Nåder tilläggas sådane 508 Den 8 December. åklagare, som "vid uptäckt och åtal af brott haft större kostnader eller ådagalagt särdeles nit.
I London sökte nyligen en dam såsom referent vid en dagligen utkommande kvinnotidning tillträde till referentgalleriet i engelska underhuset, men nekades tillträde, ehuru några framstående parlamentsmedlemmar lade sig ut för henne. Denna mycket omtalade händelse riktade den allmänna uppmärksamheten på det faktum, att i England en mängd fruntimmer nu egna sig åt det journalistiska yrket. Deras antal uppgår i London ensamt till omkring 200. Man kan efter arten af deras skrifveri indela de londonska kvinliga journalisterna i tre olika klasser. Den första omfattar damer af den s. k. fina societeten, som samlar allt prat o c h alla skandalhistorier och sälja dem till skandaltidningarna. Till den andra klassen höra damer, som skrifva fackartiklar öfver modefrågor eller andra frågor, som särskildt intressera det kvinliga könet. Bland dessa finns det några verkliga förmågor, och det berättas, att en dam, som lemnar en artikel i veckan till veckotidningen » Truth », därför har en inkomst af omkring 9000 Svenska teatern. En teaterkritiker, som å pliktens vägnar kväll efter kväll måste bevista allsköns nyheter från än den ena än den andra scenen, som kanske under brinnande säsong blolt under loppet af en vecka jagas från en » stor opera » den ena aftonen till en platt tysk fars den andra, för att den tredje och fjärde tröttas ut vid en innehållslös operett och ett dödande tråkigt skådespel, att ett sådant ämbetets offer i längden skall bli ganska blaserad gentemot sceniska njutningar, är ej mer än naturligt. Så mycket större erkännande — o c h framför allt: så mycket afsevärdare — innebär då ock det yttrande, vi hörde en af våra mest kritiska journalistbekanta fälla här om kvällen efter åskådandet af Svenska teaterns » Salig Toupinel »: » Jag har icke skrattat så godt på tio långa år ». Ja, däri ligger det! Man skrattar godt. Hvad frågar man då efter den » dramatiska byggnaden », efter den » konsekventa karaktärsteckningen » med mera sådant. Den, som har roligt, kritiserar ej. För öfrigt — hvad herr Bissons lustspel angår, behöfver man visserligen icke alls lemna alla estetiska pretentioner hemma. Det är kvickt — det är väl också en estetisk form — dialogen är ledig, intrigen, ehuru farsartad, gör sig osökt o c h naturligt.
Oämsnn. Utdrag af Protokollet, hället hos Bor. de Ständet wid Urtima Riksdagen > Arebro den 4 October iZlo. Q S. D. ^ag. Utskottets genom insändt ochden L October pä bordet lagdt Memorial, grft" utlä' Den Z October. 255 utlåtande i anledning af Riksdagsmannen An. ders Nil stons frän Carlstads Län gjorde mo. tion, att, dä wid inträffadt dödsfall disposition om qwarlätenskapen ej finnes gjord, nägon er. sättning af Bo offifto mätte minderäriga bar« tilldelas för hwad de äldre till kläder, röda och upfostran more pakostadt, fann Bonde.Ständet godt att bifalla. Ur saprs. Lx krstocollo 6sbriel Öämsnn. Wördsamt Memorial. §)et Hederwärda Bonde-Ständet bar tillCenstitutions > Utskottets utlåtande hänlkjutit Talemannens wägran af Proposition till Remist af Riksdagsmannen frän Swartsjö Län Eric An. derstons Memorial, rörande uppbäfwande af 55 i Riksdags Beflutel för sist förslutne Riksdag. I anledning häraf har Constitutions-Utskottet noga pröfwat de insända Handlingarne, och dä det deraf funnit, att Riksdagsmannen Eric Andersten yrkat detta upphäfwande pä den grund, att berörde zz. §. i Riksdags Befiutet, pä ett olagligt sätt i detsamma blifwit rn förd, fann Utskottet Talemannen till sin wägran fullkomligen befogad, enär lagligheten af de ätgärder Riksens Ständer wid en föregående 2Z6 Den 3 October. Riksdag widtagit, cj wid en senare kan komma under pröfning. Orebro den Z October iLro. 6. körver, -pjnZStLäius. bl. k^ocblcbilät. fsor, käyclrsrt. 6. 8illverstolpe.
Bifölls N:o 82, i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande föreskrifter för stämmo-böters fördelning. Bifölls. N:o 83, i anledning af väckt fråga, att ett eller två krono-hemman måtte åt hvarje församling upplåtas till beredande af bostad åt skol-läraren samt uppförande af fattighus-byggnader. Bifölls. N:o 84, i anledning af återremiss å utlåtandet, N:o 44- Lades till handlingarna. N:o 85, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 60. Lades till handlingarna. N:o 86, i anledning af väckt fråga om förändrad organisation af fattig-vården i riket, m. m. Bifölls. Äfvensom Statssamt Bevillnings-utskottens utlåtande, N:o 87, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet, N:o 62, angående vissa ifrågaställda förändringar i beskattnings-väsendet samt uppbördsoch redogörelse-verket. Lades till handlingarna. och 4;de punkten. Betänkandet, N:o 62, och utlåtandet, N:o 87, af slogos. Se ptember Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid fortsatt pröfning af Stats-utskottets utlåtande N:o 3i2, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 242, angående dels Kongl. Maj:ts nådiga proposition om beskattnings-väsendets samt uppbörds - 694 Prot-utdrag den 44 September 4848. oell redogörelse-verkets förenkling, dels enskilta i samma ämnen väckta motioner, stannade Ridder skåpet och Adeln i afseende på nedannämnde punkt ter af berörde betänkande N:o 242 uti följande beslut: 21:sta punkten bifölls. 22:dra punkten ansågs, i anseende till dess sammanhang med 20:de punkten, på grund af Ridderskapets och Adelns i afseende på sistnämnde punkt (aliade beslut, icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
3n9 beböftner i betta fall ival i cfc refernera mig mot UtffottefS beflut, emcban bet icfc bliftnit fattabt, utan cnbaft emot upp ff ofra et bermeb, ehuru flera leba* möter än jag yrfä be, att frågan om benna beräfningSs grunb ffuHe afgöraS, innan förflagen om eftra anflag till 9f. ©t:r ingåfrooS. 3 bc farffilbta affortninggr, forn UtfFottet i flera fänfeenbcn gjort på bc öegärbta anflagcn till görfinarö* merfet, fjär jag biuarfcn beltagit, eller roelgt beltaga; enieban jag icfc äger erforberlig faffännebont för att urffitja Innilfctbera bebofjnet, forn i inilitairiiTt fänfeenbe är mer eller minbrf nigtigt. Utan bär jag fålcbcS borbt injfränfa mig till befmaranbe af frågan: äger Sfaten be mebel öio Sliiteligcn gnfer jag olämpligt, att Utffottet åt Ä. 9J?aj:t ampifat 25o,ooo SMtbr, hinilfaS inflytatibe iefe prof; maS allbeleö fäfert. Sifafom beliofiucn äro beftämba, få böra ocf tillgångarne mara pålitliga; tt; bronan fatt icfc göra beftällningar, imber förbehåll, att, rontrgeten ffola återgå, om öpon ej utbefommer be mebel, bmarmeb Jpon borbe betala. 9lf .(perr Sommerce^Sfåbet Santesson. ^mot Ppögl. StatS Fan anftå till en annan Siiföbag. (5nligt näutnba uppgift more bela 6e alltfft nu erforbcrligt belopp 0l:ör 2/y97/94».
Det mera radikala partiet inom samfundet fick saledes gifva vika för dem, hvilka föredraga ett lugnare framåtskridande. En qvinl&amp; sportklubb har för kort tid sedan grundats i Köpenhanin i hvilken alla för sportvasendet intresserade qvinnor kunna vinna tillträde. Tyskland. Hygienisk hok&amp;onstakade~ni. Dr Schuler, en ~Yflanzenanatom&gt; och fysiolog i Minchen har i en serie artiklar, införda i dllustrirten Kochkunst-Zeitunga, offentliggjort en plan för ett stort vetenskapligt och hygieniskt företag, nämligen en akademi för kokkonst omfattande följande fyra, institut,: I. Akademi för hj@etzisk kokkonst och mötrsterskola för hygienisk matZagxi~zg; 2. &amp; are restauration; samt 4. AlZ~iziin spt ' sningsatzstalt. För att planen ma kunna realiseras, har komitén för senaste kokkonstutställningen i Leipzig till företaget anslagit nettobehållningen af utställningen, utgörande en summa af 20,000 mark. Anstalten är afsedd att upprättas någoiistädes i Sydtyskland. &gt;Die Erage der Emtretzund Kinderarbedto sr titeln p i en af Etfore iiredslan&amp; utgifven och till tyskan f r h italienskan öfsersatt bok. Det lilla arbetet berömmes siirskildt för den klarhet och reda hvarined Sinnet behandlas, och rekommenderas det af tyska tidningar så- soni synnerligen läsvardt. Ett ~ ' tlgufal h m e r i BerZd~z hafva fatt i uppdrag att besigtiga det kött som införes till staden. Samtliga inspektriserna berömmas för skarp och saker blick samt förmåga att fullgöra sitt sliggande. England. Qvinnor i skoZradet. Omkring ioo qvinnor iiro f. ii. Idun Stockholm .. N:r? (478) Idunft Tryckeri Fredagen den 19 februari 1897. Prenumerationspris pr å r: Idun ensam Iduns Modet-, fjorlondagsuppl. Iduns Modet., mänadsuppl.
Det onka ttltog, och förflag lil dest ashjsipanve blefwo maugfalldkgar en del af dem i sin natur omöjliga, andra äler möjliga, mea icke botande. Blund de som w,d;oaos moro inrättningen as Oontribnlions Nankeriet är 1712, under en Kongl. Nads och krnco »Fullmägkigas styrande; arliga sammanskott ni Rikets hjelp; och dct för ksncjn:n8 Oreäir mest känbara, afgift pä Läne-ksngo^ t^apnslrr, som drrigenonr förlorade mycket j deras warde: föreställningar deremot, stödda pä kurhus»» grunosorsarrning och privilegier samt Karduans närmarande förlägenhet, urakilälos icke af Fnllmägrtga; men Rådets häruti tagna beslut blef af Konungen gillavk. Nöden och förlagenbeten alstrade emedlertid flera steg, som annars icke kunnat komma i sraga. En ny Myntsort, Metall-pläkarne, hwaraf sO.ooo Daler Silswcrmynt anflogos ät kaninen i afräkning pä Kronans Skuld, infördes ar r7«4, under det man detta och det nästföljande aret nödsakades wara betänkt pä ar flytta och flykta undan Ryska Flottan, som redan gjort landstigning pa Aland. Kronan nyttjade Lfwen den ulwagen, ac med Läne-Ltaco liester gö - ra inbetalningar: detta kunde med Lzn^usns Ooäirr bestånd icke wägras, anén betalnrngssä^tck krmpe oj alltid anses lika med reda Penningar. L-n^uens underpant, Sjö-Tullömedlen, blefwv utarrenderade ; men et annat Förstag, at försälja Kopparränta», >.pr late» ät 6-m^uau, bade til FörwZitning och såsom D)'ootb:^uo> wann ej framgång.
Man har visserligen medgifvit någon förhöjning uti aflöningen, men den sträcker sig lill, märk noga! 2 R:dr 24 sk., han hade nemi. förut 1,197 R:dr 24 sk. d. v. s. arfvodet såsom Sekret, i Tryckfrihets-Kommitéen inberäknade och man har nu föreslagit att han skulle få 1,200 R:dr; således en förhöjning af 2 R:dr 24 sk. Men, Mine Hrr! med denna beviljade tillökning skulle dock det vilkor förenas, som förut icke fanns, alt lian icke skulle fä upbära aflöning utaf någon annan tjenst, som lian tilläfventyrs förut innehade. Således är det bestämdt en försämring i hans lönevilkor, som blifvit föreslagen, och jag hemställer huruvida det är värdigt att bevilja en R. St:rs tjensteman en så beskaffad löneförbättring. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Propos. ä bifall till StatsUtsk:s förevande Utlåt, blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, blandade med JNej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva öfverrösta! Nej. Hr Cederschiöld begärde votering. Uplästes lill justering och godkändes följande votens-propos.: Den, som bifaller StatsUtsk:s Utlåt. J\s 61, ang:de väckt fråga om löneförhöjning för de uti Just.Ombudsm:s-Exped. anställde tjenstemän, röstar Jar , den det ej vill, röstar Nej; Den 15 Mars e. m. 253 vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot StalsUtsk:s förenämde Utlåt. gjorda anmärkn:r föranleda till detsammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 56. Nej — 23.
Stäfver, Laggoch botten-; Betänkandet bifölls, endast med den förändring, all vid stäfver, laggoch botten-, af till och med 34 verktums längd å de förra, och 22 verktums längd å de sednare, införseltullen för stäfver af ek bestämdes till 36 sk. för 120 stycken. Ved: 1841 års Tulltaxa bibehölls; Alla ej specificerade, mer eller mindre arbetade, derunder inbegripne ej specificerade Snickareoch Svarfvare-arbelen, med eller utan betsning, målning eller lackering : Tull värdet bestämdes till 3 R:dr, och tullen till 1 R:dr per skålp.; Ull, okammad eller kammad: Do Tullbeslåmmelserna: 1841 års Tulltaxa bibehölls, med tillägg efter orden; ”Grof, Jutsk, och Isländsk,” af dessa: ”eller annan härmed jemförlig.” 2:o, tillstyrkandet, att nu gällande begränsning uti rättigheten att införa grof ull till vissa städer må fortfara: alslogs, så att grof ull må tillåtas alt införas till alla stapelstäder; 3;o, frågan, att gröfre ull må införas jemväl till Gelle, ansågs, i Prot.-Utdrag} den iö Januari tS/f5. 517 följd af nästföregående punkts pröfning, förfallen och ej påkallande någon åtgärd. Vin, alla slag; 1841 års Tulltaxa bibehölls; Väfnader: Helsiden: alngods; } Schawlar, Schawletler och andra slag, r Betänkandet bifölls. Halfsiden: alngods, alla slag, J Bomulls: alngods: hvila. Återremitterades; Bomulls, med blandning till större eller mindre del af Lin, hvarvid Utskottet ansett böra tilläggas ”eller hampa’: betänkandet bifölls; Tile: 1841 års Tulltaxa bibehölls; Halfylle, eller af ull, etc. ? , . , , , .r i ■ . i i c belankandet bilolls; Linnealngods, ) Kard ullsgarn:
Uppå härefter framställd propos., blef Utsk:s betänk, i denna del på det sätt bifallet, att R. o. Ad., utan att gilla de af Utsk. anförde skäl, ansåg Hr Petre's ifrågavar. framställning icke böra föranleda till någon R. St:s åtgärd. 4:o Utsk.s tillstyrkande, att Hr Dalmans hemställning, dels arn föreskrift, att, derest icke vig t i gare skäl hindra, alla mål böra föredragas i den ordning de inkommit, dels ock huruvida referents arbetsför teckning ar eller rot lar böra betraktas såsom enskilda eller publika handlingar, icke måtte till någon R. St:s åtgärd föranleda. Bifölls. Föredrogos å nyo och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 14 dennes f. m. på bordet lagda utlåt:n: N:o 90, i anledn. af väckta motioner om ett årligt understöd för aflidne Generaldrrecteuren m. m. Claes Livijns efterlem nade enka och oförsörjda barn; N:o 91, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å Commissariens det numera upphörda Rcvisionscontoret för Allmänna Magasinsärendenas utredning, Assessoren J. A. Törnemans och Revisorns vid samma Contor F. G. Nyströms und. ansökningar, att fortfarande å Allmänna Indragningsstaten få bibehålla deras vid Coniord innehafde löner; 604 Den 21 December f. m. N:o 92, i anledn. af väckt motion om inköp för Statens räkning utaf egendomen Hammarby, fordom tillhörig Carl von Linne; samt N:o 93, i anledn. af väckt motion om ytterligare anslag, lili fullbordande af reparation å de vid Wreta klosters kyrka varande grafchor. O Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 14 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 94, i anledn. af K.
Sill yttermera vifo, att <2öi allt Detta, font f>är förut jfrifvet flår, bejlutit, förafjfcDat od; beviljat, håfve ^Bi, ©veriged 0ufed famtlige ©tänDer, velat, meD 2Båra nämnd od) infegeld nnDerfättam De, fåDant jft;rfa od) befräfta, bvtlfet jfeDDe i ©torf holm Den 27:De Dagen i Maj månaD, året efter 0;rifi:i börD Det Stt SufenDe iftta JJunDraöc od) på Det SrettionDc $emtc. på SXtfctwffabetd ocf; vpägnar: Jacob De la Gardie. b. t. SanDtmarjfalf. l. s. N:o 70. Horn af Ranzfen. N:o i33. N. Snoilsky. N:o 1 C. Oxenstjerna. Fullm. C. W. Rosenblad. Lss l. s. N:o 20. Bonde. N:o i83. C. G. D’Albedyhll. F. Ridderstolpe. Fullm. H. v. Fersen. L‘ s> L s - N:o 240. L. Manderström. L. S. N:o 279. F. A. Wrangel af Sausis. L. S. N:o 335. N. v. Döbeln. N:o 351. Frih. v. Rehausen. N:o 373. K. Skjöldebrand. LsFullm. N. Tersmeden. L. s. L. S. N:o 38o. D. v. Schulzenheim. Natt och Dag. Bratt. Ls‘ Fullm. F. Boije. Fullm. G. U. Roos, L. s. N:o 78. J. O. v. Wernstedt af Ut åål.
Ur. 20 öre, för år 1867, samt till 12 öre från och med år 1868, hvilka afgifter, med afseende på ofvan angifna varuvärden, blifvit äfven här utförda. Sedan för ej specificerade Skeppsinventarier tullfrihet blifvit föreslagen, har ock, på i hufvudsaken samma skäl som för hemställan derom blifvit anförda, för artikeln Tågvirke, så vidt denna är till Skeppsinventarier hänförlig, enahanda afgiftsfrihet ansetts böra medgifvas, dess hellre som, på sätt jemnväl antydts, den beviljade resti tutionen af erlagd tull för åter utförd vara har till följd, att nämnda tull i detta hänseende, så att säga, uppbäres endast för att återbäras. Men äfven för andra slag af denna vara synes en sådan afgiftsfrihet befogad och påkallad. Utgörande föremål för en mångfaldig och vidsträckt förbrukning icke blott inom näringarna utan äfven inom rörelsen och hushållningen i öfrigt, är artikeln tillika af den beskaffenhet, att icke, under närvarande förhållanden, något tullskydd i afseende på densamma för den inhemske tillverkaren funnits af nöden. Komiterade hafva af flere omständigheter hemtat stöd för denna senare åsigt; och särskildt har ett härstädes bildadt bolag, som i stor skala tillverkar varor af hithörande slag, förklarat, att något sådant skydd för handteringens bedrifvande icke erfordrades, så länge råvaran vore tullfri; hvilket oaktadt ett skydd emellertid nu åtnjutes, som efter de uppgifter å arbetskostnaden vid tillverkningen, hvilka af nämnda bolag meddelats, uppgår för de finare varuslagen till omkring 24 procent, för de gröfre till omkring 62 procent och i medeltal till omkring 40 procent af nämnda kostnad. Då sålunda ett bibehållande af artikelns afgiftspligtighet icke, hvarken med afseende på statsinkomstens främjande, funnits lämpligt eller, ur synpunkten af skydd för inhemsk tillverkning, visat sig behöfligt, hafva ock fullgiltiga skäl synts förefinnas att, på sätt här skett, föreslå varan till tullfrihet.
M. sanktionerade beslut om räntans afdragande förskottsvis står i strid med det beslut som nu föreslås. Bet synes mig som skulle Fullmäktige genom det förra beslutet vara alldeles oförhindrade att afdraga först ränta för 6 månader, och sedermera, när dessa fi månader äro förlidne, ånyo afdraga ränta för ytterligare 0 månader. Ingen lärer väl neka att räntan för det lemnade lånet blir i alla händelser förskottsvis betald, antingen räntan ges ut på en gång för 12 månader eller först erlägges för C månader och efter dessas förlopp för återstående (i månader. Bet ifrågav:de beslutet synes således alldeles onödigt, och det torde för öfrigt icke vara lämpligt att några dagar efter detta besluts lättande gå in till K. M. med begäran om sanktion på ett annat beslut som står i full öfverensstämmelse med det förra, och innefattar en förklaring den der icke är behöflig. Jag anhåller på grund häraf om propos. på alslag å Betänk. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: Jagvar visserligen icke niirv:de inom Utsk. då detta Betänk, afgjordes, men hvad jag vet är, att det tillkommit på begäran af BankoFullmäktige, och det bevisar att BankoFullmäktige icke ansett sig kunna tolka de föreskrifter som förut blifvit lemnade på samma sätt som Hr Carleson. Jag medger att Hr Carleson möjligen kan hafva rätt, men då verkställarne af beslutet äro af en annan tanke rörande nämnde tolkning, torde man, enär man i öfrigt är öfverens om att föreskrifterna äro riktiga, icke böra afslå utan tvärtom bifalla detta Betänk., hvarigenom man äfven säkrast vinner hvad man önskar. Gr. Sparre, Erik: Jag är hufvudsakligen af samma mfening som Hr Carleson. Om man betraktar 2:dra punkten af de vilkor som BaukoUtsk. i sitt Betänk. N:o 70 framstälde, så står der visserligen, att ränta och provision skola förskottsvis afdragas; men om Fullmäktige i Banken skulle vara pligtige att för en så obetydlig modifikation som den nu ifrågasatta begära auktorisation af B.