Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst offentligen i Häggenås sockenstuga d 20 december 1840 och erkänd till alla delar, intyga på församlingens vägnar: Nils Nilsson Erik Salomonsson Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 7 febr 1841. S.D. Anmälte nedanskrifne sig hafva tillverkat saltpetter sistl. år nemligen bonden Erik Larsson i Jonsgård 8 lispund 10 pund bonden Pär Ersson i dito 9 bonden Olof Nilsson i Kougsta 6 tillsammans 23 lisp. 10 p. Att ofvanskrifvna bönder sjelfva tillverkat denna saltpetter intygades allmänt, hvaröfver bevis dem genast meddelades. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma uti Häggenås sockenstuga d. 18 april 1841. § 1. Till ledamot i beredningskommittéen, som, enligt Kungl.Majt:s befallnings hafvandes kungörelse, sammanträder å Klösta Gästgifvaregård den 24 i denna månad, valdes för Häggenås socken, med enhällig röst, bonden Lars Pärsson i Österåsen. § 2. Upplästes så väl districtssom sockenmagazins spannmålsräkningar för sistl. år, hvilka till alla delar erkändes och underskrefvos. § 3. Upplästes innevarande års mantalsoch skattskrifningslängd för Häggenås socken, hvilken såsom med verkliga förhållandet enlig, utan anmärkningar erkändes och underskrefs af undertecknad och socknemännen. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockentuga d 16 maji 1841 då uti herr prosten Feltströms näroch öfvervaro följande ärende förehades. § 1. Till ödmjukt följe af Kongl.
Frövi 6500 l):o. Wedevåg — 3500 Nya Kopparberget. Östra Bohr — 4800 Lindes bergslag. Dalkarlshyttan 24000 — 1 Grufvor i Lindes och 'Ramsbergs socknar. Snugga 4000 — D:o. Gusselhyttan 8000 — D:o. Hammarbacken 29000 — I Omgifvande grufvor 'i Lindes bergslag. Garphyttan 7000 — T):o. Öskevik 21000 — f Stripa grufva i Linides bergslag och Klacka i dito i Nora. Lindesby 10000 — | Grufvor i Nora och 'Jernboås socknar. 87 Tillverkningens belopp i medeltal .åren 1S5S—1857. Af stångoch manufakturjern är i medeltal vågfördt. Verkens namn. Tackjern. Stångoch manufakturjern. Orter hvarifrån nedanstående vaämnen hämtas. * Centner. Centner. Centner. Malm. Tackjern. Petersfors 4000 Hjulsjö bergslag. Wässland Ferfhyttan 13000 20000 — 1 Grufvor i Nora och ^Jernboås socknar. Born 11000 — Grufvor i Nora socken. Hammarby — 9000 Masugn på stället. Jerle — 3000 Nora bergslag. t Pershyttan 24000 —■ Pershyttc grufvefält. Ringshyttan 30000 Stribergs grufvor. Westgöthyttan 16000 — l):o. Grexåsar 15000 — D:o. Finnå — 2000 D:o. Karlsdal 23000 — D:o. Elfhyttan Snöbergshyttan 12000 30000 — f Dalkarlsbergs, Strij bergs och Pershytte | grufvor. Skrikarhyttan 34000 — I);o. Axbergshammar — 2000 l):o. Ramshyttan’ — 2000 D:o. Frösvidal — 2000 D:o.
I Nora bergslag t. ex. tillverkades år 1850: 43,004 SkU. med 32,231 läster kol, då deremot i början af detta århundrade en medeltillverkning af 27,000 SkU. der fordrade 30,000 läster kol. Det vill således synas som Nora bergslags skogar vore mindre ulödde genom kolning, än genom fällning af timmer till större åbyggnader å de i sednare tider ur byarna utskiftade hemman. I Lindes bergslag äro de fleste bergsmän i brist af skog urståndsatte att fortsätta tackjernsblåsning, från hvilken skogsprodukterna också genom stegring i priset dragas Lill ädlare verk och andra för bergshandteringen främmande ändamål, såsom ångbrännerier. Vid Hasselfors bruk i Skagerhults socken korn år 1850 i gång en ny masugn, der tillverkningen drifvits ända lill 50 SkU. per dygn med 6 tunnor kol per SkU, ett resultat, sorn förut ej lärer varit uppnådt vid någon masugn i riket. Berättelse öfver Örebro Län för åren 1848—1850. 2 10 Utom groft gjutgods vid hyttor och masugnar, ej särskildt uppgifvet, beräknas gjutgodstillverkningen: Stångjernshärdar äro nedlagda enligt Bergs-Kollegii tillstånd, år 1848 en vid Jerle och en vid Bofors, samt åren 1849 och 1850 vid Axbergshammar, en hvardera året; och flera härdar hafva slått. Deremot äro tillkomna: år 1848 å Finnhytte bys mark i Jernboås socken ett jernverk under namn af Petersfors med en smältarehärd och räckare-verkstäder, samt vid Stadra 2 räckarehamrar, vid Willingsberg en räckarehärd och vid Ölsboda en stångjernshammare; år 1849: vid Donafors en ny räckarehärd och vid Walåsen en räckarehammare, och år 1850: vid Gryt ett valsoch skärverk; äfvensom många härdar blifvit tid efter annan anmälda till åtnjutande af oinskränkt smidesrätt enligt Kongl. Förordningen den 27 April 1846.
Utom hvad tabellen innehåller rörande värdet af allmänna besvär och onera, bör här anföras, att, vid jemförelse emellan detsamma och hemmanens uppskattnings-värde, jordbruket finnes vara nog betungadt och att denna moder-näring såmedelst hindras i sin fortkomst, emedan utaf den behållna afkastning och den arbetskraft, som dertill påräknas, en stor del bortgår i utskylder och andre praestationer, jemte det, under jordbrukets försummande, sådane binäringar tillgripas, som förr inbringa penningar, hvilket är händelsen i de svagare sädes-orterna, der en måhända öfverdrifven brädsågning måste, till krono-utiagors och andre utgifters afbördande, öfvas. I synnerhet bära nybyggena med möda sin skatt, som, fastän, i anseende lill deras belägenhet i Länets aflägsnasle och ofruktbaraste delar, bestämt efter den i författningarne medgifne lägsta grund, likväl synes vara för hög, enär det egentligen är för mulbetet eller några å skogen glest spridda myror, som nybyggaren skattar, ty det dåliga åkerlandet gifver antingen svag gröda eller missväxt, och skogs-produkterna kunna, för aflägsenheten ej med fördel afsätlas. I delta vidsträckta och glest bebodda Län, är eljest, ibland allmänna besvär och onera, skjutsningen ganska lung oell hinderlig för hufvudnäringcn, och genom den sysslolöshet och de tillfällen till hvarjehanda ulsväfi lingar, som under hållningen äga rum, är åtminstone hållskjutsen tillika i moraliskt afseende förderflig, och Konungens Befallningshafvandes bemödande att ställa gästgifvare-skjutsen på entreprenad liar hittills fruktlöst aflupit. En del socknar i Länet, belägne io å 20 mil ifrån stora landsvägen, kunna ej utgöra sig ålöpande skjuts-skyldighet, utan är den, emot viss afgift på selandet, fördelad på landets öfrige invånare.
— Slutligen må det framhållas såsom en följd af olikheten mellan individen och mänskligheten, att den förres i hans filosofi uttryckta enhet är mera ett afslutadt helt än den senares. Väl bilda de hittills gifna vetenskapliga filosofiska principerna ett relativt afslutadt helt eller ett system i följd af deras logiska samband. Men emedan mänsklighetens andliga lif, erfarenheten, icke kan betraktas såsom ett afslutadt helt, utan har en gränslös sträckning inåt och utåt, är en absolut fulländning af dess inre enhet eller af systemet af filosofiska principer icke tänkbar. Däremot har individens andliga lif en viss begränsning, hvarför dess enhet kan vara ett mera inom sig slutet helt. Här kanske du, min vän, om du verkligen kommit så långt som hit, drager en suck af lättnad och utbrister: »Ändtligen har jag arbetat mig igenom alla dessa abstraktioner, men behållningen? Jag ville naturligtvis få veta något om, huruvida filosofien kunnat lösa något af de djupare problem, som intressera en tänkande människa, med ett ord, om den kan leda till sanningen och sålunda vara till nytta för människan. Detta föreföll mig tvifvelaktigt då jag såg, huru den ene filosofen kritiserar den andre, och huru ömkligt de särskilda systemen spelat konungar i andens värld en dag eller två, men sedan kommit med bland samlingar af kuriosa från svunna tider. Och här har jag blott fått läsa några besynnerliga resonnemanger om ’individens och mänsklighetens inre enhet’ etc. etc.» Ja, det är icke så utan, att du har rätt. Icke har din högst naturliga åstundan blifvit tillfredsställd, åtminstone icke i den mening du åsyftat. Men kanske dock på något sätt? Låt oss taga för oss Pilatus’ bekanta fråga: hvad är sanning? Hvad menas med »sanning» egentligen? Är det icke efter vanlig uppfattning en föreställnings egenskap att öfverensstämma med sitt föremål eller för att uttrycka oss mera lärdt: dess objektiva realitet? Vegas färd kring Asien och Europa jemte en historisk återblick på föregående resor längs gamla verldens nordkust SENARE DELENS INNEHÅLL. Elfte kapitlet. Sid. Hopp om befrielse vid nyåret. – Boves utfärd till det öppna vattnet. – Blidväder och å nyo sträng köld. – Fruset qvicksilfver. – Populära föreläsningar. – Brusewitz’ utflygt till Najtskaj.
O! värdaste fröken! se i mitt hjerta och öfvertyga er om, det jag i saknad af hans kärlek, ehuru under gräselig smärta, dock evigt kunnat förblifva ett stumt vittne till hans sällhet uti föreningen med er, eller hvem helst hans trolösa hjerta valt, men o Gud! tvingas jag icke nu af min pligt; är jag ej skyldig den varelse, hvilken blott alltför snart kommer att uppenbara sitt upphofs skymf, att emot min vilja skrida till det steg, hvars tillgripande numera utgör den enda möjlighet att rådda den oskyldiges heder! o! se här", tillade hon, i det hon utur sin näsduk framtog ett litet paquette, det hon nu öfverlemnade till Rosa, "visa den arma bönfallande den välgerning, att helst med en flygtig blick genomögna detta, hvilket måhända till någon liten grad, skall komma att mildra den afsky ert hjerta troligen, i denna minut känner för henne." Sedan hon i den skälfvande Rosas händer qvarlemnat sin olycksgåfva, hastade hon, att under samma hemlighetsfulla tystnad hon ditkommit, öfvergifva rummet. Då jag minuten derefter inkom, satt Rosa med stirrande ögon, och feberrodnad på de nyss så likbleka kinderna, krampaktigt tryckande det undfångna paquettet, emellan sina händer. Hon varseblef mig troligen icke, ty under flere minuter och i samma, oförändrade ställning, iakttog hon fortfarande den djupaste och mest hemska tystnad. "Min älskade Kosa", bad jag, i det jag nalkades soffan der hon satt, och med innerlig ömhet omfattade en af hennes glödheta händer, "förlåt din Mathilda att hon blifvit ett olofligt, ja, högst olofligt vittne till hvad nyss förefallit, och nu så häftigt upprördt dig; förlåter du mig det, du hulda? och", tillade jag suckande, "unnar du mig ännu en bönhörelse? öfverlemna nemligen i mina händer detta olyckliga paquette, hvars innehåll endast torde bidraga att fullkomligt sönderslita ditt hjerta."
Af hvad bos Revisorerne förekommit, vid granskning af de utaf Nyköpings Bruksoch Faktori-Bolag afgifna säkerhetshaudlingar for det af Bolaget uppburna förlagslån ur Manufaktur-Diskontfonden å 80,000 R:dr Banko, hafva Revisorerne funnit sig äga anledning till uttalande af deras öfvertygelse om lämpligheten deraf, att då förlagslån utur nämnde Fond meddelas emot säkerhet, bestående dels af förlagsinteckning uli fabriksinventarier, maehinerier m. ro., dels af borgensförbindelser, dessa sistnämnde hädanefter varda på det sätt uthändigade , att Manufaktur-Diskonten må vara i tillfälle att, omedelbarligen och utan behof att afbida fabriksinventariernas realisering, för lånesummans åter bekommande vända sig till de personer, som borgensansvaret sig iklädt. Ehuruväl denna Revisorernes framställning icke synes afse någon ti i 1 ek t anmärkning mot värdet af den säkerhet, som Kollegium för ofvannämnde förlagslån till Nyköpings Bruksoch Faktori-Bolag antagit, hvilken anmärkning för närvarande och innan sig visat, om och hvad äfventyr eller förlust genom lånets utgifvande emot nämnde säkerhet kan för Fonden uppstå, torde anses vara för tidig; får Kollegium likväl, i afseende på den åsigt, som blifvit af Revisorerne uttalad, nemligen att vid de tillfällen , då förberörde slags lån utgifvas mot säkerhet i förlagsinteckning jemte borgensförbindelse, denna sistnämnde — 52 — bor innefatta ovillkorlig förpligtelse till lånesummans inbetalning, enligt 10 Kap. g §.
Fran Hög!- Ridder skap et och Adeln. S. D. f. m. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL PROTOKOLL VID lia&tinia Illkida^eii i Stockholm Åren 1N0S oell 1803. — FEMTE NAML1Mf»E W • 1 Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Nov, 18C2, kl, 1 e. m. Mcrt/oriu/, avgående tillökning af Utskottets tja n s tern a n n a -p e r son al. Utom de tre Kanslister, sorn Utskottet, med stöd af 24 § Riksdags-ordn ingen, antagit, och hvilka i egenskap af Notarier anställas till tjenstgöring på Utskottets tre afdelningar, har Utskottet, på grund af den vid flere föregående riksdagar vunna erfarenhet, funnit göromålens behöriga och skyndsamma gång påkalla biträde af ytterligare tre Kanslister; hvarföre Utskottet hemställer, att det må tillåtas Utskottet, att, utöfver den i Riksdags-ordningen bestämda Kansli-betjening, antaga och i mån af behof i tjenstgöring inkalla tre Kanslister. Stockholm den 10 November 1862. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar: Mrvid Fr:son Posse. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: P. Murén. På Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: Gust. Dan. Björck. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: J. Holm. Erik Ljungstedt. Hih. lill 71. St. Prut. ISOZ & ISOS. Ank. till Exp.-tJtsk. den 24 Nov. 1862, kl. 1 e. m. Utlåtande, z anledning af väckt motion om närmare bestämmelser i afseende på folkskole-afgiftens utgörande. Under anförande, hurusom genom Kongl.
terade fröken Lindenau i denna roll. D e unga krafk. krushufvudet (en läng käpp med ett rundt borstterna förslogo ej fullt; deklamationen verkade uta nStenia. hufvud). V i d tvättning af dörrar och fönsterkarmar lärd och famlande, men den angenämt ungdomliga varnas i alla husegares intresse för begagnande af apparitionen slätade öfver mycket. Hr Banft gör såpa och soda, hvilka angripa målningen; i en ganska kraftfull och porträttlik Christian I V och stället gör en liten tillsats af salmiaksprit underhr Holmquist som hofmästaren på Höjstrup är synnerverk, utan att orsaka skada. Äfven fönsterrutor och ligen till sin fördel. speglar behandlas med salmiak och vatten, eller litet Smånotiser från kvinnovärlden. De vackra balettnumren i 4:de och 5:te akterna blåelse upplöst i vatten; jag för min del tycker bäst bidraga väsentligt att gifva det brokiga sagospelet om att skura glas med en liten kritpåse, som fuktats Friskgymnastik för unga kvinnor. Kvinökad lockelse. lagom, hvarefter jag torkar med fint linne och poleliga gymnastiksällskapet i Stockholm börjar den 6 K. Dramatiska teatern har i de båda programmen rar med sämskskinn. Möblerna poleras bäst med oktober åter sina kurser i friskgymnastik för kvinnor. » Dubbelspel », samt » E n varning » och » Stulen lycolja och sprit, användt droppvis på en yllelapp eller V i behöfva ej för våra läsarinnor påpeka nyttan och ka » fått goda dragningskrifter. Under inöfning är på bommullsvadd, klädd med en linnelapp. (1 tyska betydelsen af dessa stärkande och uppfriskande öfninbrukspatron Michelsons » Skandalen i natt » och de tidningar rekommenderas varmt » Brunolein ».) — Ett hvari äfven den minst bemedlade kan deltaga, Maupassants » Musotte ». parkettgolf får glans af gnidning med en fet lapp gar, då priset är satt så lågt som till 1 kr. i terminen. eller med vax. JSfipper af porslin och biscuit renVasateatern gifver i morgon lördag f. f. g.
Alt med dessa utmärkelsetecken kan slösas är sannt, men emot detta skadliga missbruk ligger ett snart korrektiv i det vanvärde, uti hvilket tecknet genom sådant slöseri faller, och hvarje klok styrelse skall hejda sig, innan den sjelf bryter den mäktiga häfkraft den eger uti sin hand. För missbruket får dessutom ej bruket fördömas, och må man aldrig förgäta, att uti menskliga institutioner så väl belöning som straff måste ega sina rum.» I denna reservation jiafva Herr Tornerhjelm, /?., helt och hållet, samt Herr Fr. Leopold Nygren, rörande bevillningen å enskilde banker, instämt. 2:o af Herr Prytz, L. A: »Jag reserverar mig: l:o. Emot den i 4 §. stadgade bevillning å hushyror och värdet af fria husrum i släderne samt inqvarteringspenningar, emedan dessa förmåner, med samma skäl som fria husrum på landet, der sådana finnas och rättvisligen nu icke äro påförda bevillning, böra derifrån befrias. 2:o. Likaledes emot del afslagna tillägget al Auktionister i 27 §. 1 morn., i öfverensstämmelse med Herr Prosten Gahnes reservation. 3:o. Emot utbytet i 35 och 146 §§. af 5 procent af behållningen, i stället för af utdelningen. 4:o. Emot bibehållandet af tredje art., rörande afgift för Karaktersfullmakter i nu gällande Bevillnings-stadga, på de al Grefve af Ugglas, i dess reservation, anförde skäl. 5:o.
Huru allt detta skall åstadkommas genom den tilltalades blotta ställande under förmynderskap, hvilket Utskottet gjort lill högsta och sista varningsgraden, kan jag, åtminstone ej inse, och har jag af sådant skäl här reserverat min från Höglofl. Utskottets majoritet skiljagtiga tanka.” N:o 105. Ant. till Exp. Utsk. den 7 Aug., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, om ändring i sättet för testamentens kungörande. Uti en från Hederv. Bonde-Ståndet till Lag-Utskottet remitterad motion, har Iiiksdagsfullmägtigen från Westerås Län Jan Andersson, enär föBih. lill B. St. Brot. 1840. 7 Sami. 1 A/d. 28 Haft. 2 10 Lag-Utskottets Betänkandej N;0 106. skrift saknades, huru testamenten skola delgifvas arfvingar, hvilka till namn och vistelseort äro okände, hemställt, att, i dylika Jall, testamente må, genom kungörelse tre gånger i allmänna tidningarne, arfvingar delgifvas och desse derefter vara pligtige att, inom natt och år från den dag, kungörelsen blifvit tredje gången uti tidningen införd, sitt klander emot testamentet, i händelse af befogenhet, instämma.
Uppläst hos Ridd. och Adeln d. i; Julli. Prcst-Ständet d. iz Worgarc-Städet d. rz « Londe-Ständet d. iz » Wördsamt Memorial! ^edan Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Economie-Utssott uppå ett frän Heder, wärda Bonde-Standet den 12 sistl. Maji remitteradt Viemorial af ätssillige Riksdags-Fullmägtige frän Stora Kopparbergs och Westerås Län, rörande yrkad förhöjning i fängffjutslegan och serskild ersättning för fängewärden under ransakningstiden m. m. redan den z c» i ofwannämnde mänad afgifwit Betänkande i berörde hänseenden; sä har wid föredragning af samma Betänkande hos Refpective RiksStänden i o Högloft. Ridderfkapet och Adeln ej mindre under den z sistl. Junii äterremitterat Betänkandet till Utskottet, under anmodan att inkomma med förslag til! bestämda grunder för de friwillige öfwerenvkommelser i afseende pä fängföringen, hwilka Utskottet i sitt Utlätande äsyftat; an äfwen, under den 9 i nämnde mänad, säsom en särskild motion remitterat Herr Landshöfdingen och Commendcuren Frih. af Häkanssons anförande, af samma inne, häll, som Högloft. Ridderskapet och Adelns äberopade äterremitz utwisar; hwarförutan Högloft. Ridderskapet och Adeln den 17 sistl. Junii till Utskottets handläggning hänwist ett af Friherre Henning Wrangel til! Högloft. Riddcrsk. och Adeln inlemnade Memorial, angående inrättande af en Gensd'armerie'Corps till fängföringcns bestridande.
- i n n u härskar vinterns stillhet öfver Sachsenwald. Men när våren snart vänder åter med sprudlande lif i stam och strå och äfven det gamla Sachsenwald på nytt klär sig i grönskande skrud, då skall nog den stora turistströmmen till Bismarckmausoleet begynna och Friedrichsruh än en gång bli målet för tusentals fjärran komna gäster liksom i de dagarne, då den dödes kämpagestalt ännu upprätt vandrade omkring i dess lummiga omgifningar. TZ AMR ATEN, vårt lands förnämsta ungdomstidning, kostar för helt år endast 3 kr. Prenumerera för 1899 på försök! i CRAIC-Y-NOS MED OMGIFNINGAR. v — 5 — EN SJUKSKÖTERSKAS MINNEN. UPPTECKNADE F Ö R IDUN AF GERDA WIGSTRÖM. Jag fick en sal på tio patienter, och då läkaren samt afgående sköterskan förde mig från säng till säng för erhållande af de nödiga instruktionerna, fastades genast min uppmärksamhet vid en af de sjuke, som såg ovanligt intelligent ut. Han å sin sida riktade en genomträngande, forskande blick på mitt ansikte, och då j a g en stund efteråt gaf honom litet hjälp, hörde j a g af det sätt, på hvilket han tackade, samt af den hänsynsfullhet, hvarmed han i det hela behandlade mig, att han tillhörde den bildade klassen. Jag kunde ej få reda på hans yrke. På taflan öfver sängen stod endast namnet: » Johannes Gregersen ». Att han ägde akademisk bildning, hade rest mycket samt fört en världsIDUN 1899. spår, som kunde leda till upptäckten af något brott. Underläkaren och jag resonnerade en dag öfver Gregersen och hans egendomligheter, och jag yttrade min misstanke, att han var detektiv. Men på denna förmodan fick jag endast svaret: » Gregersen är en fint bildad man af god familj och äger en betydlig ' förmögenhet, af hvilken han visserligen i utlandet förstört en del.
Nej, skola, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, skattebestämmelserne uti samma §. på det sätt förändras, att i irsta morn., i stället för ”sex för hundradet”, införes ”Tre för hundradet”; I tredje mom. i stället för ”2 procent”, införes ”1 procent” samt i 4:c^e mom., i stället för ”3 procent”, införes ”2 procent”. 4 Stats-Utskottets Memorial, N.o i5?>. Voteringen har utfallit med 94 och Nej; som Ja vunnit, hafva Rikets Ständer bifallit Bevillnings-Utskottets' förslag lill bevillningsafgifler i i:sta, 3:dje och 4^de mom. af 36 §. y:de Vote ringen. Den, som vill, att contrapropositionen skall upptaga Ridderskapet och Adelns beslut, att Art. 3, angående afgift för Caracters-fullmagten, skulle från Bevillnings-Stadgan uteslutas; voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer ytterligare votering att anställas om, huruvida antingen Preste-Ståndets beslut, att i 1 mom. af 3^ §. näst efter ordet ”arfvode” skall tilläggas ”eller tjenstgörings-skyldigbet”; i 3:dje mom. af samma §. orden ""ett år” utbytas emot ”en månad”, samt orden ”samma tid” i nyssbesagde mom. förändras till ”löpande året”; eller Borgare-Ståndets beslut, att uti 3:dje mom. af nämnde §. bestämmelsen ”minst ett år” borde förändras till ”minst en månad” skall blifva contraproposition vid den hufvudsakliga voteringen. Vid sedlarnes öppnande hafva befunnits 18 Ja, och 99 Nej; hvarjemte 2 sedlar blifvit casserade; och då Nej vunnit, har omröstning ansetts böra ega rum, jemlikt följande Proposition för 8:de Voteringen.
Maj 1812 fastställde grunder; samt att Rikets Ständer genom beslut af den 8 Juli 1818 samtyckt till Kongl. Maj:ts berörde framställning, på. de villkor, sorn Ständernas omförmälde underdåniga skrifvelse innehölle, så mycket heldre, som Kongl. Majtt, såsom ett villkor härvid, antagit, att det capital, hvilket för denna besittning kuride erhållas, alltid blcfvc att anse såsom en Sverige tillhörig fond, hvilken allenast mot säkerhet kunde användas, till större eller mindre del i och för ändamål, dem Kongl. Majtt funne instämma med Rikets gagn och fördel; af hvilket allt ytterligare ädagalägges, att ön St. Barthelemy ej allenast 1812, utan äfven 1818 och intill närvarande tid, utgiort samt ännu utgör en Sveriges Krona tillhörande besittning. På grund häraf och då Herr Petres motion sålunda är grundad på en förutsättning, sorn icke är meri rätta förhållandet öfverensstämmande, anse Utskotten det ifrågasatte förklarandet af Rikets Ständer det de anse sig icke berättigade att med styrelsen och förvaltningen af Colonien St. Barthelemy taga ringaste befattning, vara så mycket mera öfverflödigt, som, ehuru ön fortfar att utgöra ee Svensk besittning, det likväl ej blifvit ifrågasatt, att Svenska Stats-Vcrket må, till större eller mindre del, vidkännas de utgifter och de kostnader, eller de förluster, som öns förvaltning orsakat eller möjligen framdeles kan medföra; hvarföre Utskotten tillstyrka, att Herr Petris berörde förslag måtte förfalla. Hvad sedermera angår Herr Winges motion, att Rikets Ständer måtte, såsom cn undersåtlig skank, öfverlemna ön till vår nu Regerande Konung ; så linna Utskotten icke anledning vara för handen till en sådan gåfva ; hvaraf följer, att någon vidare åtgärd i afsende å Herr Winges motion ej är af nöden; och tillstyrka Utskotten derföre, att samma motion måtte förfalla. i a Statssamt Allm. Bery.- och Ekon.-Utskottens betänkande, N'.o i q.