Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vinner Nej> kommer genom votering att afgöras, om tullen å Potatoesoch Sädes-Brännvin skall utgå antingen efter Vällofl. Borgareeller Hedervärda Bonde-Ståndets beslut, I händelse JVey-Proposi ti onell äfven här antages, skulle omröstning anställas Öfver Prop. 6, Den, som vill, att Tullen vid införsel af utländskt Sädeseller Potatoes-Brannvin, utaf till och med 8 graders styrka, skall för eli kanna med 32 sk. tull värde utsättas till 16 sk. , samt för en kanna dylikt Brännvin af utöfver 8 graders styrka, eller Sprit med ett Bevillnings-Utskotlets Memorial N:o S/f. 33 ett värde af i R:dr, Tullen bestämmas lill 24 skillingar, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Vinner Neij kommer, för införandet af allt slagg utländskt Sädeseller Potaloes-brännvin, att fastställas en Medel-tull af 24 skillingar. Brännvin och Sprit af Ris, Socker, Friigt eller Arrack > Rum, Cognac och Genever, Höglofl. Ridderskapet och Adeln. Samt Högvördiga .Preste-Ståndet hafva gillat Utskottets förslag till Tull-bestammelser härvid; men Borgare-Ståndet har, på förut anfördt sätt, afven bär bestämt, att Brännvin öfver itta grader vöre Sprit, och Hedervärda Bonde-Ståndet har, såsom en Medeltull för införandet af utländskt Brännvin utaf Ris, Socker och Frugt, eller Arrack, Rum, Cognac och Genever, af hvad gradtal som helst, stadgat 1 R:dr 2? (A till R/St. Fröt. 1828 och 1829, 5 S. 1 A/d. 2 B.§ i/f:de Häftet. Bevillnings-Utskottets Memorial N.-o S4. per kanna.
Stander afgifva berättelse angående Rikets Ständers Ranks styrelse oell förvaltning under tidrymden från den 16 November 1847, intill hvilken dag decharge är vorden Bankostyrelsen meddelad, till och med den 15 November nästlidet år, bör till en början anmäla, att Utskottet, till ledning vid granskningen och undersökningen af Bank overkets styrelse, m. m. begagnat dels den af Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorer afgifna och frän samtlige Riksstånden till Utskottet hänvisade berättelse, rörande verkställd granskning af Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för åren 1847 och 1848, dels Banko-fullmäktiges till Utskottet ställda och jemte Memorialet J\Z 2 till Rikets Ständer öfverlemnade berättelse, samt dels de serskilda berättelser af Direktionerna öfver Banko-diskontverket, Handelsoch När rings-diskonten i Stockholm samt Länekontoren i Götheborg och Malmö, äfvensom Understyrelsen och Fiskals-embetet, som blifvit lill Utskottet afgifna, hvarjemte Utskottet tagit kännedom af Banko-fullmäktiges allmänna och serskilda samt Understyrelsens och Kommissariernes i Lånekansliet under tiden förda Protokoll. Då Utskottet framdeles, vid behandlingen af frågan angående Låneoch Kreditiv-rörelsen samt vid upprättandet af förslag til) reglementariska föreskrifter, kommer att yttra sig olver de samband härmed egande, i ofvanberörde berättelser gjorda, framställningar, har Utskottet här allenast upptagit sådana ärenden, som afse förvaltningen under den tid, för hvilken redovisning meddelas; varande dervid iakttagen den ordningsföljd, hvartill Banko-reglementet samt Revisorernes och Fullmäktiges berättelser föranleda. § * (Rev.-Ber. § 1 och Banko-Fullm:s Ber. § 1.) kent eöfver siy Hvad Revisorerne och Fullmäktige uti 1 <§ af deras berättelser reise, anfört, föranleder icke till någon framställning från Utskottets sida; Pih. lill R. St.
Rrdr hvardera, samt efter 10 års tjenstetid 150 Rrdr; hvilken löneförhöjning i medeltal skulle utgöra för hvarje, 220 Rrdr, och för alla 3,660 Rrdr. att Siats-Ulsknllels Ullålande, M 83. ii att styckjunkare, som hu åtnjuta i lön 253 R:dr, jemte 3 tunnor spanmål in natura å 6 R:dr tunnan, och i beklädnadshjelp 70 R:dr, måtte hugnas med en tillökning i lönen af 47 R:dr, utgörande för 56, 2,632 R:dr; att de 3 regementstrumpetarne, hvilka nu uppbära i lön 203 R:dr och för öfrigt samma förmåner, som styckjunkarne, måtte komma i åtnjutande af lika löner med dem, som blifvit för dessa sednare föreslagne; att sergeanternes löner, nu utgörande, utom spanmål och beklädnadshjelp, 4 63 R:dr, måtte ökas till 492 R:dr; att divisionstrumpetarne, hvilkas löner, utom spanmål och beklädnadshjelp, bestiger sig till 453 R:dr, måtte erhålla lika löner med sergeanterne; att de 3 hofslagarne eller hästläkarne, hvilka nu åtnjuta enahanda aflöningsförmåner, som sergeanterne, kunde, emot indragning af beklädnadshjelpen, bekomma hvardera i lön 400 R:dr; hvarjemte kommittén slutligen föreslagit, att, till förbättring i gemenskapens vilkor, åt densamma måtte, utom så kallad tobaksskiliing i kontant, beredas nödtorftigt underhåll medelst fastställande af en för alla garnisonsorter lika natura-portion, så alt manskapets underhåll blefve oberoende af tillfälliga och lokala skiljaktigheter i priset å iefnadsförnödenheterna. Hvad kommittén sålunda i ena och andra hänseendet hemställt och föreslagit, har Hans Kongl. Höghet
Sedan, i sammanhang med omförmälda lagförslag jemväl blifvit anmälda åtskilige rörande en utvidgad religionsfrihet till Kongl. Maj:t på särskilda tider inkomna underdåniga petitioner, bland hvilka största delen kort efter innevarande riksdags öppnande blifvit allemnade i Kongl. Maj:ts egna händer af vissa deputerade, som fört talan för ett större antal personer af olika samhällsklasser och uti hvilka petitioner hufvudsakligen blifvit hegardt, att de band på samvetsfriheten och rättigheten till fri religions-utöfning, som innefattas dels i 1 kap. 3 och 4 §§ Missgernings-Balken, jemte deremot svarande stadganden i 1 kap. Kyrko-lagen och dels i Konventikel-Plakatet den 12 Januari 1726, måtte genom dessa lagstadgandens upphäf - Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. 404. lss Upphäfvande blifva lossade, afgaf Justitie-Stats-Ministern följande yttrande: »I enlighet med Eders Kongl. Maj:ts vid Riksdagens början för Rikets Ständer lillkännagifua afsigt, har ifrågavarande lagförslag blifvit upprätladt i ändamål att bringa allmänna lagens stadganden rörande de så kallade religions-brotten till öfverensstämmelse med den i 16 § Regeringsformen uttryckta grundsatsen, att hvarje svensk medborgare skall ega fritt utöfva den religion, till hvilken han sig bekänner, så framt han derigenom ej störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer. Med syftningen af detta grundlagsbud, sådan den otvetydigt uppenbarar sig i förhandlingarna vid grundlagens antagande, låter sig icke förena, att allmänna lagen med påföljd af landsförvisning och förlust af all arfsrätt belägger öfvergång från svenska kyrkan till annan trosbekännelse, likasom dermed ej heller stå tillsammans de föreskrifter från äldre tider, som lägga hinder för svenska kyrkans medlemmar att utom den offentliga gudstjensten sammankomma för gemensamma andakts-öfningar
Undersöker man nu, huru Utskottet sett denna stad och ort till godo, så förmår man äfven med skarpaste mikroskop icke upptäcka, att någon enda rpaska förirrat sig dit från det jernvägsnät, hvarmed medlersta Sverige blifvit så frikostigt öfverspunnet. Men det utgör icke något ovanligt för denna aflägsna ort alt tinna sig förbisedd; ty utaf de 17,000,000 R:dr B:ko, som blifvit af staten från början af detta århundrade anslagna till kommunikations-anstalter, Göta-kanal inberäknad, hafva endast 70,000 tillfallit Kronobergs län, då deremot andra län, hvilka angränsa segelbara valten, blifvit hugnade med 5 å 400,000, ja ända lill 600,000 R:dr. I betraktande af allt detta hade man måhända, ulan alltför stor förmätenhet, kunnat vänta sig någon större vill^ , farighet Bil. lill Stats-Utskollets Utlåtande Jis 62. 49 farighet å Utskotlets sida; men i det liela liar ingenting vidare blifvit afgjordt, än det som sist församlade Ständer redan beslutif, nemligen ett tillstyrkande af behöfligt anslag för södra stambanans fortsättning emellan Malmö och Jönköping. Denna bana kommer dock blott att genomskära den med naturprodukter minst begåfvade delen af Kronobergs län och att framgå på ett afstånd från Wexiö af nära 7 mil, der det är kortast. Det är visserligen sant, att Sunnerbo härad ganska väl behöfver en sådan häfstång för industriens upphjelpande, äfvensom det är troligt, att der slumra mäktiga krafter, hvilka blott behöfva kallas till lif och sättas i rörelse för att få ljunghedar förvandlade till bördiga äkrar, blomstrande ängar och betesrika hagar; men för närvarande står detta härad så väl i jordmånens bördighet, som i folkmängd, enligt arealen, vida efter de öfriga feni inom länet.
Banken insänder eller inlenmar handlingar för undfående af nytt lån och sådant jemväl utbekommer, skull, såsom ersättning för bestyret med lånehaudlingarnes komplettering och öfriga erforderliga åtgärder, deribland medlens remitterande på Bankens ansvar, då sådant af låntagaren påfordras, vidkännas en afgift, sorn, jemte postporto samt rekommendationsoch assurance-afgift, kommer, utan afseende derå, huruvida sökanden begagnat rättigheten lill omedelbar kommunikation med Banken, alt afdragas hvarje utgående nytt lån i förhållande lill länets storlek, enligt följande tariff: för lån lill och med 500 R:dr 13:ko R:dr 2: för lån å högre belopp, till och med 2000 R:dr . „ „ 4: och för lån, öfverstigande 2000 R:dr „ „ G: 32. — c) att, vid omsättning på ny egares namn af förut utgifvet lån, insändes, jemte de kontanta medel och handlingar, som lör omsättningens beviljande erfordras, eli belopp af 2 R:dr B:ko, hvarmed, utom ersättning för postporto och brellösen, som sökanden serskildt bör gälda, alla öfriga med lånets omsättning förenade kostnader äro godtgjorda; d) att, då låntagare Önskar få sitt lån slutbetaldt, bör, jemte det för sådant ändamål erforderliga och medelst upprättande uträkning, bestämda belopp, åtfölja en afgift af I R:dr 16 sk.
Stadens förpligtelse till nämnde frivilligt beslutade ersättning, som egentligen motiverades af en tidsenligare uppfattning af lärarekallet, hviiade naturligtvis icke på mora bindande rättsgrund, än sjelfva det ursprungliga onus, i stället för hvilket det tillkommit; och då i sednare tider sockengången blifvit afskaffad, djeknepenningarne, en ersättning derför, försvunnit från debetsedelns skattetitlar och tcrminationspenningars emottagande blifvit genom sednaste skolförfattning lårarne förbjudet samt således Rikets samtliga städer och orter genom formliga beslut blifvit från dylik beskattning befriade, syntes det icke vara med billighet förenligt, att densamma ensamt q vars tode för Borås stad, hvilken i allo fullgjorde hvad Stadgan för rikets allmänna elementar-läroverk städerna ålägger, men ingalunda åtagit sig fortsättandet af ifrågavarande frivilliga bidrag under de helt och hållet förändrade förhållanden, som förefunnes dels i nämnde beskattnings upphörande för öfriga städer, dels i stadsskolans förändring till allmänt elementar-läroverk; — varande af motionären, på grund häraf, föreslaget, att nämnde beskattning, såsom numera saknande stöd af lag och författning, måtte för Borås stad upphöra och att ifrågavarande 400 R:dr Rant, hvilka oriktigt blifvit bland elementar-läroverkets tillgångar upptagna, måtte genom Rikets Ständers beslut af allmänna medel anvisas, att, i likhet med öfriga löningsincdel, från länets ränteri utgå. Utskottet har för sin del ej kunnat godkänna motionärens förutsättning, att ifrågavarande aflöningsmedel skulle hafva blifvit oriktigt upptagna bland tillgångarne för Borås elementar-läroverk, enär, sedan staden en gång sjelfmant åtagit sig berörde afgift, all anledning saknats att anse detta beslut annorlunda än såsom för staden bindande. Om likväl, enligt hvad motionären förmenat, erläggandet af denna afgift numera skulle vara stridande mot lag och författning, bör utan tvifvel ändring deruti kunna i författningsenlig ordning vinnas, och det måste vara vederbörande obetaget att härom väcka och utföra den talan, hvartill de finna sig befogade.
Hr von Rosen: Den siste talaren liar yttrat, ifall jag förstått honom rätt , alt allmänheten kunde förvillas i begreppet mellan den verkliga förljensten och den titulerade: Den 7 Octobcr c. m. iG5 jag tror det icke. Förtjensten uttryckes icke hvarken i namnet eller fullmakten, denna sednare må nu vara stundom en belöning för verklig förtjenst eller icke. Nu skulle en sådan titel få ett värde efter den beskattning man erlade derför. Man köper sig [denna bevillning, som man måhända icke ägde, om man ej vore beskattad. Ändamålet, som man önskar, tror jag icke vinnes på detta sätt. En talare bar sagt, att missbruket bör ej laga bort sjelfva bruket: jag yttrar mig icke om huruvida jag gillar eller ogillar tillvaron af karaktersfullmakter, det är blott beskattningen derå jag vill hafva bort. Vi få se hvad påföljden blir, när Const.Ulsk:s betänk, kommer under öfverläggning. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag hade hoppats kunna undgå att yttra mig i denna fråga ; men då den urartat till en s. k. opinionsyttring från den ena sidan, så må det tillåtas mig alt begagna tillfället att i samma fråga yttra min opinion i motsats till de många ledamöter, som talat emot Bevilln.Utsk:s betänkande. Man har sagt, alt föremålet för bevilln.förordn. vore blott att taxera inkomst, och att det således vore orätt att taxera hvad som blott medförde utgift. Jag kan lill en början icke finna det vara rött att säga, det en karaklersfullmakt icke är en inkomst; ty visserligen kan väl det sägas vara en inkomst, som utgör en tillfredsställelse för mången af dem , som utan förtjenst kunna få sådana fullmakter, för att dymedelst vinna företräde framför sina likar i samhället.
Utskottet tillstyrker alltså Rikets Ständer för deras del besluta, att l:o såsom hufvudränte-persedlar inom Upsala län bestämmas spanmål och smör; 2:o Nuvarande hufvudränte-persedlarne spanmål och smör bibehållas med blott de förändringar, som blifva en följd af i allmänhet gifne föreskrifter; hö och dagsverken förvandlas hälften till spanmål och hälften till smör; 3:o Alla öfriga nuvarande, uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd pen nirigeränta, att jemte till penningar förvandlade bråktalen samt nuvarande skattetiteln penningar utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Stockholms län. Af nuvarande räntepersedlar hade Kongl. Maj:t ansett följande skattetitlar lämpligen kunna komma i fråga att såsom sådane bibehållas, nemligen: spanmål, smör, fläsk, kol, ved, hö, dagsverken samt dessutom penningar, med tillägg, att /coZ-räntan, som öfverklagats vara underkastad en fortgående prisstegring, kunde till spanmål omflyttas; och att alla andra nu befintliga räntepersedlar borde till ständig penuingerärita förvandlas. Flertalet af de i länet valde deputerade hade, med önskan, att en större del af persedeiräntan blifvit förvandlad lill penningar, i afseende å det gjorda förslaget ansett lämpligast, alt skattetiteln spanmål fortfarande bibehölls och att alla öfrige till bibehållande föreslagne räntepersedlar förvandlades till spanmål samt att således spanmål och penningar blefvo de enda skattetitlarne för länet. « Slals-Utskottets Utlåtande, M 92. 19 Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hade i sitt underdåniga utlåtande tillstyrkt, att nuvarande koloch vedräntorna måtte förvandlas till spanmål, samt hö och fläsk till smör, hvarigenom hufvudpersedlarne för länet blefve spanmål, smör och dagsverken, i hvilka skeende prisförändringar, enligt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes tanka, vanligen dels härrörde af olika orsaker, dels egde rum i omvändt förhållande.
Hvad slutligen angår den af Herr Liljenstolpe jemväl föreslagna minskningen af den enkla brefvigten från 4 till 3 ort, torde Utskottet allenast behöfva erinra derom, att, sedan Kongl. Maj:t uti nådig Proposition den 27 Oktober 1859 till Rikets då församlade Ständer föreslagit, bland annat, att från och med år 1863, då den nya vigtberäkningen blifvit till allmänt begagnande anbefalld, den enkla brefvigten för inrikes bref måtte bestämmas till 3 ort, sålunda att bref, vägande till och med 3 ort, underkastades enkelt porto, Rikets Ständer, jemlikt underdånig skrifvelse den 9 Juni 1860, bifallit hvad Kongl. Maj:t sålunda föreslagit med den förändring, att bref, som i vigt öfverstege 3, men ej uppginge till fullt 4 ort, finge befordras mot enkelt porto, hvilket äfven blifvit, genom ännu gällande Kongl. Kungörelsen den 12 Juli sistnämnda år stadgadt; och då härtill kommer, att motionären sjelf ställt minskningen i brefvigt i sammanhang med den af honom föreslagna nedsättningen i enkelt brefporto, hvilket sednare yrkande Utskottet icke ansett sig böra tillstyrka, får Utskottet hemställa, att Herr Liljenstolpes yrkande om minskning i den enkla brefvigten icke må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 26 Februari 1866. Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 6. 5 Reservation: af Herr M. Lindstedt: »Emot Utskottets beslut att nedsätta afgilten för slutna rekommenderade bref från 35 till 24 öre, reserverar jag mig. Antalet slutna rekommenderade bref, som nästlidet år befordrades emellan endast inrikes orter, utgjorde det betydliga antalet af 447,138 st. Genom nedsättning af 11 öre i afgift för dylikt antal bref skulle Kongl. Postverket få vidkännas en förlust af 49,185 R:dr, hvartill må läggas förlusten af enahanda nedsättning på de utrikes rekommenderade brefven.
För hvarje Socken skal! efter des» storlek alltid finnas ett antal af minst tvinna och högst fyra inom Häradet eller Tingslaget boende Gode Män, hvilka, i allmän Sockenstämma, böra årligen väljas ; hvarvid de , »om föregående året varit Gode Män, kunna bibehållas. En livar, som i Socknen lipmtnaw under egandeeller nyttjanderätt innehafver, ege lika röst. Yppas om valet tvist, döme deröfver Häradsrätten} 4;o. 5 Cap. a §. sista morn. »kulle lyda sålunda : Sedan stånd» hvar och en af dera fritt att målet instämma , när det ensamt rör Stadsjord/, till StadsrDomstol , och eljest till Häradsrätt, der ej annorlunda för något serskildt fall finnes förordnadt; 5:0 Utskottens, med anledning af vice Talmannen Jon Jonssons motion framställda, Förslag till förändrad redaction af 6 Cap. a §. blef af Bidderskapet och Adeln ogilladt; 6:0. Det af Utskotten föreslagna tillägg uti 10 Cap. 1 §. blef af Bidderskapet och Adeln förkastadi } Bih, till Riki-St. Prot. tgSg—>830, 9 Simi, 6. aidra B\* i-äe JR:t. Sa ProfUtdrag den 37 Augusti 1S29. 7:0. i» Cap. 1 §. ansågs böra bibehållas oförändrad; 8:0. 1 och a SS1 »3 Cap, ansågo» böra förblifva oförändrade; 9:0, 14 Cap. 3 §. 2 Mora. skalle lyda allunda : I skog skola derjemte slillnadslinierne till 2 eller 5 alnars bredd upphuggas, dock icke förr, än s k i f (et fastställdt blifvit, sivida icke delegarne enhälligt det begära. Äro skogsskiftena af inskränkt område och många, samt skillnadslinieme korta, må dessa linier genom utstening utmärkas, dock så, att ltålinierne derigenom tydligt utvisas; 10:0. 9 och 13 §§. uti 18 Cap, ansågos böra bibehållas oförändrade; if.o.
Hela tillverkningsvärdet, deri inräknadt betalningar för förändring och reparation af gevär och pistoler, har uppgått till 431,776 R:dr so öre. Vid det nyligen anlagda pappersbruket Stensholm i Tveta härad uppgick tillverkningen år 1860 till ett värde af 133,789 R:dr 93 öre. I Jönköpings stad funrios år 1860 en tändsticksfabrik, en väfverifabrik för halfylleväfvader, en linnedamastfabrik, tre färgerifabrikör, fyra snusfabriker, en cigarrfabrik, en spegelfabrik, tre vagnfabriker, en tapetfabrik, en metallfabrik, en såpfabrik, en bresiljefabrik och en teknisk fabrik. Sammanlagda tillverkningsvärdet vid dessa fabriker utgjorde 779,425 R:dr. Största tillverkningsvärdet kominer på Strands fabrik för halfylleväfnader, der vid 85 väfstolar och 20 handväfstolar tillverkningen uppgick till ett värde af 362,000 R:dr, samt dernäst å tändsticksfabriken, hvarest tillverkades 35,026,283 stycken elddon, med ett värde af 205,000 R:dr samt en arbetskostnad af 93,286 R:dr 81 öre. Dagliga tillverkningen vid sistnämnde fabrik var 118,733 stycken elddon, och till England hade under året blifvit exporterade 27,716,758 stycken elddon. Linnedamastfabriken lemnade en tillverkning af 5,215 R:drs värde, färgerierna för 39,310 R:dr, snusfabrikerna för 75,000 R:dr, tapetfabriken för 20,000 R:dr, såpfabriken för 35,200 R:dr, o. s. v. I de flesta delar af länet tillverkas å landet väfnader till afsalu, hvilken tillverkning från Westra härad uppgifves till 70,000 alnar linneväf och 20,000 alnar bomullsväf.
St. antagandet af en allmän Författning, innehållande, ”alt ”Patrouille, Post, Vaktkarl eller Fångförare, ”sorn har fånge under sin vård, bevakning el”ler forslande, må ega att skjuta å honom, der”est han på flykten sig begifver och efter tren”ne anrop icke från försöket afstår. Dock höride fången förut vara om äfventyret underrät”tad och, så vidt ske kan, skottet rigtas å så”dane delar af kroppen, att fången icke skadas ”till lifvet; men om sådant sker, borde undersökning om händelsen vid behörig Domstol ”anställas samt dervid alla omständigheter noga ”utredas. Funnes då Vaktkarl eller Fångförare ”hafva i oträngd måtto skottet aflossat, komme ”han att straffas efter allmän Lag.” Vid pröfning häraf hafva R. St. stannat uti olika beslut, Tvänne Stånd emot Två, i följd hvaraf frågan, jemlikt föreskrifterne i 87 och 89 §§. R. F. samt 75 <§. R. O, kommer att an Bihang t. R. Ut it. Förslag till und. Skrifv. N:o 385. ses hafva förfallit; hvilket R. St. skolat hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl, o, godk. hos Ridd. och Adeln d. i5 Febr. i83o. Preste-Ståndet d. 17 Borgare-Ståndet d, 17 Bonde-Ståndet d. 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående ansvar 4 deri, som bortförer eller undanhåller andras minderåriga barn. S. A. K. Då erfarenheten visat, att det hittills uti Sverige nästan oerhörda och troligen derföre uti Svensk
Betänkande Ji§ 16. af Kronans mark i berörda län, samt disposition af stubböresmedlen, dels, enligt hvad Utskottet inhemtat, för närvarande, i hvad den angår de allmänna skogarne, är under behandling i Kongl. Finans-departementet; så enär Rikets Ständer genom underdåniga skrifvelser den 16 Februari 1858 och den 30 November 1863 angifvit de grunder, efter hvilka hushållningen med de allmänna skogarne borde ordnas, samt det icke, på sätt motionären synes hafva åsyftat, torde vara lämpligt att uti lagstiftningen upptaga några vissa forstliga grundsatser såsom på samtliga skogar tillämpliga, utan det fast heldre lärer, på sätt äfven Rikets Ständer tillförene ansett, böra åt Skogsstyrelsen öfverlemnas att i hvarje fall föreskrifva det hushållningSsätt, som, med afseende på ortliga förhållanden och särskilda omständigheter, kan betrygga skogens framtida bestånd och bereda den högsta afkastning; ,så, och då, sedan förhållandet med de allmänna skogarne blifvit fullständigt regleradt, frågan om de enskilda tvifvelsutan kommer att i behörig ordning särskildt behandlas, torde någon framställning af Rikets Ständer i det af motionären föreslagna syfte för närvarande ej lämpligen böra göras, hvadan Utskottet vördsamt hemställer, att Herr Bogs motion i denna del ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Beträffande åter Herr Boys förslag om Skogsstatens fullständiga organisation; så har Utskottet, på de skäl, hvilka af Herr Statsrådet/och Chefen för Finans-departementet blifvit anförda i hans yttrande till Statsråds-protokollet den 21 December 1865, ånsett sig så mycket mindre böra tillstyrka, att Skogsstatens organisation på en gång genomföres, som, efter hvad Skogsstyrelsens under deri 26