Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid besvarandet häraf, böra Utskotten först tätta en irring, som uti Hedervärda Bonde-Ståu.' det, enligt det remitterade Protocollet, egt rum, i det att, till grund för en uppställd beräkning antaget bilfvit, att Stats-Verket årligen inbetalar i Räntor till Banken 750,000 Riksdaler, hvilken fänta man föreslår må nedsättas till 400,000 R:d. N u är förhållandet imedlertid sådant, att blott en liten andel af desse 750,000 R:d utgör ränta, men återstoden är Capital-afbetalning , hvilket närmare står att inhämta afBilagorne Litt. B., C.-, och åberopa Utskotten för öfrigt i hufvudsakcn af detta ämne hvad som i Betänkandet finnée anfördt p. 19. För Odlings-Låneii blifver circulerande Ca* -pitalet med år 1823, 964,000 R:d, (enligt Bila» gan N:o 2. B.) och Fastighets-Lånen Utfalla till Fyra Femtedelar för Landet. 4G0 Stais' och BanAa-TJtshottens Betnnfiandenl Utskotten öfverlemna till upplystare bedora* mande om, på sätt i anmärknlngarne föreslaget blifvit, det ock verkeligen vore för Svenska Ali» inogen nyttigt, att ytterligare utsträcka OdlingsIdipe-Ronden ända till 500,000 R:d årligen ? Man odlar ej med Bankens Sedlar blott: dertill fordras fastmera arbetskraft: och naturlig inneboende styrka. Skulbl skall deremot betalas. Den genom lånet erhållande konstkraft skall användas, att lega folk, att köpa dragare o. s. V.; men den blir derföre icke fortfarande befästad vid hemmanet, Om en missväxt på det nypdlade fältet inträffar, då terminen är inne, ätt afbetala Odlings-Lånetj så blifva nya bekymmer den enda återstående lönen för mödan.
Sedan denna remiss-discussion blifvit slutad, anhåller jag, hos Hr. Gr. o. Landtm., att få ordet, emedan jag har en kort motion i samma ämne, och sedan den blifvit upläst, anhåller jag, att den måtte remitteras till StatsUtsk. Frih. Raab, Adam Christian: Då jag går att med nå gra ord förorda framgång åt Frih. Sprengtporten förslag i dess hufvudsakligaste delar, anser jag mig icke behöfva göra någon appell till Edra fosterländska sinnen. Vi hafva alla samma lifliga intresse för Fäderneslandets väl. Jag skulle endast önska, att jag kunde göra lika åskådligt för andra, som det förefaller mig sjelf klart, att man behöfver tillvägabringa åtgärder i den riktning, som motionen omfattar. Svenska folket är allt för mycket genomträngt af kärlek till sin frihet och sjelfständighet, för att man någonsin behöfver befara att Sverige kan blifva ett eröfradt land. Derför behöfva vi visst icke hysa någon fruktan. Svenska folket har lyckligtvis allt för mycket animositet mot förtrycket, att icke med lif och blod försvara sig. Men det ligger en stor skilnad mellan ett lyckligt ärofullt lif och en skamlig död. Det är icke möjligt, att vi skulle kunna duka under i striden för vår sjelfständighet; men vi skulle, under loppet af flera år, kunna få lida af fiendtliga invasioner, se frukten af våra nedlagda arbeten för decennier tillintetgjord, se våra finanser förstörda och se vårt herrliga land sköfladt och utblottadt. Det är detta, som kan inträffa och som kanske nu står oss närmare än någonsin tillförene, om vi ej i tid söka förekomma en sådan olycka. Det är oss alla välbekant, Mine Hrr, att sedan Nov. sisth år har Sverige omfattat en ny politik, motsatt den vi hade tillförene, Förut, säger jag, byggde Sverige sitt hopp om fredens bibehållande, på sin undfallenhet för den östra 350 Den 26 November f. m. grannen. Den tiden är nu lyckligtvis förbi, och jag är säker ora, att Svenska folket gläder sig öfver den vändning vår utrikes politik har tagit.
Det nuvarande väldet, — utan allt enskildt intresse, indignerar mig. Det är värre än Gustaf Adolphs. Han uppoffrade åt sin egensinnigbet, nationens fysiska kraft; men dessa barbarer söka att förstöra allt, hvad svensken kunnat rädda undan det europeiska förderfvet, af sin fordna ädelhet. Af bönder, landtjunkare, bondplågare och borgmästare har man i detta fall ej mycket att fordra. Men af prester borde man kunna vänta någon akt * ning för det heliga. » hvilken dock icke fann Järta som embetsman förtjent af pension, men väl som snille och statsman, öfversten Aug. v. Francken och Friherre Henning Wrangel talade förnyade gånger mot k. propositionen och den senare tillkännagaf, att han äfven kom att begära votering i frågan. Derifrån afstod han, sedan prosten grefve von Schwerin tillkännagifvit, att han icke ville motsätta sig en återremiss, men ville icke att Järta för sitt snille skulle tillerkännas pension. » Många stora snillen och statsmän, bland dessa Fredrik II, hade aldrig undandragit sig från arbete. Om pension beviljades, borde dervid fästas det vilkor, att den skulle indragas, om Järta utnämndes till tjenst med motsvarande lön. » Detta blef äfven Ridderskapet och Adelns beslut. Likadana beslut fattades i Presteoch Borgarestånden. I Bondeståndet antogs Utskottets förslag. I fömyadt utlåtande den 5 sept. säger statsutskottet,. » att förra utlåtandet inom tre stånd blifvit återremitteradt med anmärkningar, hvilka hufvudsakligen öfverensstämt deruti, att Järta haft en nära dei uti insättandet af nu gällande konstitution, samt författat regeringsformen (P). Då utskottet funnit allmänna rösten inom riksens ständer förenad derom, att undantag här borde göras från hvad författningame stadga för afskedstagande embetsmän, föreslog utskottet beviljandet af k. maj: ts proposition; men ' om Järta utnämndes till tjenst med motsvarande lön, skulle pensionen besparas. »
Föredrogs å nyo och bifölls ExpecbtionsU.tskottets den 17 sistledne Julii aflåtne, samt den 29 deirpå följde eftermiddagen på bordet 1 agde, Memorial, innefattande hemställan om aflöning för 2:pe Extra Ordinarie Cancellister m. ms 'Ut Supra-. Höglöflige Ridderskapet och Adeln åtskilj-; Säfcå klockan tre qvart till 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 2o6 Den 6 Augusti f. m. Onsdagen den 6 Augusti* Plenum klockan g förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes föl*) jande från ExpeditionsUtskottet insände förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelse! till Kongl. Maj:t: N:o iaö. I anledning af Kongl. Msj fa Nådiga Proposition, rörande förändring af den Andrarums Alunbruk tillagde rättighet till upp? köp af Skogseffecter m. m. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande StatsVerkets tillstånd och behof, i hvad den afser RiksStatens 9:de HufvudTitel. I anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelser, öfver StatsVerkets förvaltning och räkenskaper åren 1817 och 1818. Rörande öfverseende af 1720 års lnqvarteringaOrdning. Angående inköp för Statens räkning af Geographiska Inrättningens ChartteVerk N:o 131. I anledning af Riksens Ständers Ben 6 Augusti j, m, 207 Revisorer» Berättelser, ingående RiksgäldsVerket m. m. N:o 132. I anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition angående Saltpettergärdens nedsättning m. m. I anledning «f Kongl. Maja» Nådiga Remiss, uppå Lands-Kamereraren, KamarRättsRådet A. Ekelunds ansökning, angående dess pensionsrätt vid afskedstagande!.
Len för Kongl. Maj:ts wanlige Sändebud ä Utrikes Orter i Hamburger Banco bestämda åfloningen, hwaraf i anseende bäde til hindren i postgången och saknaden af Waxel-tilgäng, nägot för innewarande är ännu icke kunnat remitteras, sinner Kongl. Maj-.t Stats-Werket hafwa behof af Riksgälds-Contoirets biträde med Creditiver pa Hamburger Banco til et belopp af Sjuttio a Åttatio Tusende: (?o a 80,000) Riksdaler r nämnde mynt, bwaraf dock icke alt pä en gäng skulle af Stats-Contoiret, emot dest förbindelse til äterbetalnina, uttagas, utan efter band hwad til förefallande utgifter för Bcffickmngarne kunde erfordras. Kongl. Maj:t förblifwcr Riksens Stän. der med all Kongl. Näd och Ynnest wälbewägen. At supra. e ^ k. k.. bläns Iverta. Pä Herr Grefwens och Landtmarssalkens föreställning remitterades denna Konungens Nädiga proposition til Stats-Utskottet, atsigffpndsammeligen deröfwer utläta. Föredrogs ä npo Stats-Utskottets Protokolls-Utdrag af den 14 Augusti 1809, hwars prof - Den si Augusts. io35 pröfning och afgörande i förra Plenum Lil denna dag utsattes. Friherre liljencrants, polian Wilhelm, 'Upläste följande Dictamen: Pä det högsta instämmer jag deruti, at uptagandct af inhemska Län, för at dermed söka undwika en altför tryckande beskattning, oeh icke Letz mindre upfylla Statens förbindelser och wcrkeliga behofwer, är den enda utwäg, hwarigenonr de för Riket wädelige följder kunna unowikas, som säkerligen ätfölja det representativa myntets förökande och utländske län, om sädane möjeligen kunde erhällas. Jag fär säledes ^vördsammeligen tilstyrka antagandet af Högloft.
Jag har på sednare tider till och med icke hört påstås — hvad som eljest är så vanligt — att våra skatter skulle vara tryckande, och vid jemförelse med andra länder måste hvar och en, som häråt egnar någon närmare uppmärksamhet, medgifva, att vi i detta, som i de flesta andra hänseenden, äro ganska lyckligt lottade. Ty om jag lemnar åsido grundskatterna, hvilka hafva en särskild natur, 334 Dea 13 Maj f. m. såsom en gravation i den jord, hvilken blifvit ärfd eller förvärfd, till ett pris, som till stor del bestämmes af dessa förhållanden, så utgör den direkta beskattningen blott en proc. af den behållna inkomsten, hvilket är en obetydlighet i jemförelse med hvad nästan öfver allt annorstädes eger rum, utan att härvid tala om den mängd andra beskattningsformer, såsom acciser, monopoler, taxor och afgifter, hvarom vi icke lyckligtvis hafva något begrepp. Jag vågar derföre påstå, att ingen med fog kan säga att våra skatter äro för höga eller tryckande. Icke heller finnes någon fara, att de skulle komma att minskas eller någon svårighet uppstå vid deras utgående, och jag hänvisar i detta afseende till erfarenheten, som gifver vid handen att under det på de sista 20 åren en mängd afgifter blifvit dels borttagna, dels förminskade, samt blott en enda, nemi. bränvirisskatten förhöjd, så har likväl summan af statens inkomster vuxit från omkring 15,600,000 rdr, som den var 1844, till öfver 36 millioner. Detta är åter en naturlig följd deraf, att samhället tillväxer, och att dess rörelse med sällsynt kraft utvecklat sig i nästan alla riktningar. Att man, under sådana omständigheter, hvilka synas mig egnade att väcka en allmän känsla af glädje och tillfredsställelse, kunnat påbörja och kraftigt fortsätta dessa stora arbeten, hvilka för oss och våra efterkommande medföra så många fördelar, och detta, utan att åtminstone hittills vi härför behöft underkasta oss den ringaste uppoffring, måtte väl icke kunna anses annat än som en lycka, och jag tror visst icke att de, som härtill bidragit, behöfva i detta afseende frukta framtidens dom.
Vtdr. d. 5 Aa g 1840. tillstyrkte underdåniga Skrifvelse borde blifva af det innehåll, att Rikets Ständer deri skulle bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t förelägga nästkommande Ständer en omfattande plan till Försvars-verkets organisation, på det Ständerne då må komma i tillfälle att besluta öfver sådana åtgärder, som kunna föranleda till nödig lindring i de rustandes och roterings-skyldiges besvär, utöfver hvad vid innevarande Riksdag i ämnet kan. blifva åtgjordt. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts af Herr Stats-Rådet m. m. Olof Emanuel Fåhreus förut i dag till Ståndet aflemnade Nådiga Skrifvelse den 4 i denna månad om val af ett Hemligt Utskott. Ståndet öfverlemnade i anledning häraf åt dess Electorer att utse Ståndets ledamöter i nämnde Utskott; och anmodades Electorerne att med protocoll öfver det dertill anställande valet till Ståndet i nästa plenum inkomma. Den Nådige Skrifvelsen lades sedermera till handlingarne. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 4 i denna månad, angående beräkning af tractamente för städernes Magistrats-personer och Borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning, jemte dervid afgifne yttranden. Den 7 Au g. 1840 e. m. Från H ö g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. Sedan Ståndet, på sätt 66 och 67 §§. Riksdags-Ordningen bestämma, denna dag val anställt till Ståndets Fullmägtige i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Contoir befunnos, efter valsedlarnes öppnande, till Fullmägtige vara utsedde: i Rikets Ständers Bank.
Till reformdrägt,en kunna föröfriRt begagnas smyckel~ i alla stilar och iVf alla slag, blott de äro smakfulla o (; h sinsemellan öfverensstämm.ande, hvilketi jrl hvarje !&lt;, " innal med omdöme alltiel är angelägen om. Beträffande ytterplagg, hatt·ar 0,11 kappt&gt;r, ställas på d61ll samma fordringar som på den ch-ägt, vi bära inOln~ hus: ändamålsenlighet och smakfnllhet. " yi~l refol ' mcirägtens t ' illklippning böl ' ia.kttagas, att togans axel· k - an t lutaller der ärl1lsömmen öfvcr skuldran börjar. Togans axelsön1mal ' böra smyga sig vackert upp emot under~ klädningens hage, så att axellinien blir hel och välformad. Kragen göres efter smak, hög eller låg, allt efter som den befinnes klädsaill, samt öppen fram, så att struphnfvudet är fritt. Klädningen skäres högre ellor lägre i halsel), allt eftel ' sma.k och vanft. Togans sneddade sidal ' bÖl ' 1.L, för ntt undvika deJl på lösare tyg lätt uppkommande hängsnibbell, på afvigsidall skos med en rak, 3 tum bred remsa af tyget. Genom att ringas ärver höften. faller togan bättre efter figuren. Sammetsbärden på kjorteln sättes ej alldeles i kanten, hvilket ju vore mjndl ' e praJdiskt. Till refwmd1 ' c " iglen (' / .tptw: Af tyg. som är 3 fot 6 dec.-tum bl ' eclt, om måtten äro följande: Kjortelns längd. vidd Togans längd .. " vidd baktill .. - lO framti Il, rynkad i ha,lsen slitt ... Drägtons lif ocb ärmar .. alltså ätgå alnar tyg .. ', iiO alnen, 7 / 4 bredt, blir priset . 3 fot &lt;3 tum 28 linier.
Men å andra sidan skulle det förekomma mig obegripligt att kunna sitta oafbrutet tyst, uppmärksamt hörande på recitationen af hela Koran. I slutet af hvarje rytm som sjöngs, utropade efter vanligheten åhörarne allah eller allaho akbar, eller något dylikt uttryck af förtjusning. Äfven jag lät undfalla mig dylika utrop, ofta af sannt nöje och fröjd öfver det vackra föredraget. Jag kunde dock ej sitta länge, utan gick ut och gjorde en liten promenad omkring Gemelijeh, ner till sultan Salehs moské. Allt var nu illumineradt och mycket folk var ute, som dels satt i cafén och hörde någon sångare eller muhaddit, dels vandrade omkring. Jag träffade under min vandring silfverspinnaren Mohammad och vandrade litet omkring med honom. Han förefaller mig mycket lismande. Derefter gick jag åter upp och hörde slutet af khatmen. Nu hade en af sällskapet sträckt ut sig på golfvet och somnat. Man var vid suran Mulk och det drog ej länge ut förän man hann till slutet; det sjöngs af alla 4 tillsammans, då de i början af hvar och en bland de sista korta surerna upprepade: la illaha illalallah. Slutet sjöngs med större inspiration och behagade mig särdeles. Härefter reciterades ännu fathe af alla samteliga, vända mot det på väggen målade kibleh, derpå en liten del af suran Bakara samt Elasma eller guds namn, slutligen böner öfver profeten och öfver Sejidna Hossein. Alltsammans var slut kl. 1/2 8 om natten, hvarefter sällskapet skildes åt, utan några vidare ceremonier. Satt hemma ända till 'asr, då jag gick ut med Ali och tog mig en promenad omkring Gemelijeh. Men luften var qvaf och tryckande, så att vi snart återvände hem. Efter maghrib gingo vi åter ut. Det var i dag sista dagen af festen och den egentliga molid. I de flesta hus här i trakten och i de största bazarerna var illumination. Man hade stora kronor, negafe, fullsatta med kanadil, upphängda framför portarne eller framför bodarne, som till det mesta voro öppna eller fullpackade med folk, som satt och såg på förbigående samt fröjdade sig öfver illuminationen.
Jag instämmer således med Utskotten deruti, att allmänna Magazins inrättningen bör* upphäfvas ; äfvensom jag tror, att sedan spannmålshandeln så länge varit under Styrelsens förmynderskap, det är nödigt afsätta ett Creditiv, till uppköp, vid sådane tillfällen, då enskilda speculsnter ej skulle kunna nog hastigt eller billigt anskaffa ett erforderligt spannmålsbelopp, Men jag anser icke behöfligt, att dessutom anslå ett visst quantum säd in natura åt vissa Län. Skulle dock äfven detta af de flesta beviljas, så böra de ifrågavarande 50,000 tunnorna icke lemnäs på det sätt Utskotten föreslagit, emedan, såsom Friherre Cederström tydligen ådagalagt, man derigenom endast förminskar men icke afskaffar den spannemålshandel, Styrelsen hittills drifvit. Skall detta quantum säd ständigt hållas i beredskap, så måste lagret imellanåt ombytas; och denna omsättning kan ej ske, utan att taS B'n s September /. ra. I sin raon rubba de handelsförhållanden, hvilka man önskat befästa. Jag tillstyrker derföre, att man, med ändring af hvad Utskotten i denna omständighet hemställt, måtte vidtaga dea åtgärd Friherre Cederström föreslagit, att nemligen de 50,000 tunnorna spannmål må öfverlennäs till vederbörande menigheters förvaltning i egna Magaziner, med skyldighet till successiv återbetalning inom 10 års tid. Det särskilda förslag, Herr Noram? framställt,att styrelsen antm ytterligare skulle kunna fortfara att begagna Spannemåls-creditivet till undsättnings beviljande, utan att så noga fråga efter, huruvida Staten finge sina penningar igen, eller icke, synes vara så mycket skadligare, som, derest det antoges, mängden skulle ytterligare vänjas att för sin utkomst lita på statens, och icke på sin egen omtanka. I afseende på en detaljfråga, nemligen löaevilkoren för de tjenstemän som varit anställde vid Verket, anhåller jag få göra några anmärkningar mot Utskottens Betänkande.
STOCKHOLM, tryckt i Marquardska Boktryckeriet, 1829. Ta b. Litt. A Uppgift på (le Varu-Artiklar, hvilka år 1824 voro till införsel förbudna, men följande åren fått förtullas. Varornas Namn. Agat, arbetad Alabaster, arbetad ... Anjovis Askar och Dosor, alla slag, utom af Papp Band, Siden-, alla slag Bomulls — Ylle Ben, Elfenben, arbetadt — andra slag, arbetadt, utom Hvalfisk Bilder och Bildhuggeri-arbeten . Blommor, artificiella, alla slag . Bly, arbetadt, alla slag Bläckpulver Bokguld och Boksilfver Boksvärta Broderier Brännvin: Rumm — Sprit eller Spiritus Vini — Flugt-, Cognac Bröd Cantiller Cider Circlar och Kortpassare Coöffurer, alla slag Compasser Conti turer Coraller, arbetade, alla slag . Cremor Tartari Decorationer och Ornamenter Dricka, Porter Etuis, alla slag, af Metall Eingerborgar och Syringar Fjädrar, Ur — andra slag Fransar och Galoner, alla slag . Frugter, Träd Fällar, Pelsar och hopsydda Skinn Garn, färgadt, utom Turkiskt . — Camél-, färgadt .— Kamulls-, dito —- ofärgadt . — Linne Segeloch bind Gevär Gips-arbeten Glas, Bouteiller, tomma, alla slag — Chrystall-arbeten — Flusser, alla slag — Glasögon och Lorgnetter . — Fönsterglas — Spegel folier — Diverse Guld, arbetadt H agel Handskar, alla slag Hattar, Strå- och FruntimmersHorn, arbetadt Ingefära, insyltad Instrumenter, Fältskärs Juveler, infattade Kalk Knappar, alla slag Kimrök Knifvar, Penn. Korgar, alla slag Korkar, skurna . Kummin Käppar Lack, alla slag . Lackerade arbeten Lim, drag Lin, liäckladt
Tersmeden har framhållit vigten af tillräckligt antal arbetare vid trävaru-afverkningen i Norrland, för att genom denna handelsvara bereda tillgång till betäckande af handelsbalansen. Då det emellertid är temligeu kändt att arbe - 414 Den 30 Mur». tet med skogens nedhuggning är i betydlig mån undangjordt längs kusten, så trodde jag han åsyftade att det skulle fortsättas längre in i landet, der skog ännu finnes qvar, och der är det ganska lätt att erhålla jord, bara man vänder sig till landsh.- embetet med en enkel anhållan att få sådan åt sig utsynad. Jag tror också, att det ännu finnes nybygges-lägenheter icke så särdeles långt Irån kusten. Jag har just i dessa dagar haft tillfälle att göra en kurs på kartan öfver Norrland, för att bestämma agronomernas resor inom denna del af landet, och jag påträffade då ganska många nybyggen, sorn ingalunda lago djupt inne i landet. Afven i afseende å Hr von Köchs framställning kan jag meddela en liten upplysning om Malungs socknemäns sätt att bedrifva skogshushållning, hvilken kan tjena som ett exempel på hvad man har att vänta, om man i detta afseende följer hans åsigter. De sålde nemi. hela socknens samfälta skog på vissa år till två stora bolag, det ena i Göteborg och det andra i Wermland, hvilka naturligtvis ifrigt afverkat densamma, — med hvad båtnad för socknen och landet, må lemnäs derhän. Hr Nordenfelt, Leonard Magnus: Då jag yrkar återremiss af denna punkt i den syftning, sorn Gr. Hamiltons reservation angifver, gör jag det, emedan jag anser allt förmynderskap från statens sida öfver den enskilde onödigt och orättvist, samt emedan ingen så dyrt köper och derlöre sätter så stort värde på sin jord som just deri, hvilken för sin sammansparda arbetsförtjenst förvärfvar sig en liten lott. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o.
”Förenämnde framställningar §rq gjorda uti fullkomlig öfverensstämmelse med Kongl, Majtts ofvanberörde Nådiga Proposition, uti hvilken CanalDiscontens skiljande från CanalBolaget är föreslagen, ”1 den händelse likväl, att Kongl. Maj:t och Riksens Ständer finna för gqdt att annorledes härom besluta, och åter upplifva Disconten , bör CanalBolaget förklara sin bereds villighet att piedverka till allmän nytta med Den 17 Martil, e. ttf, 155 de Medel, som Riksens Ständer finna för godt berthi bevilja, och på sätt som erfarenheten nu mera ådagalagt, ensamt kunna förena dep allmänna Rörelsens kraf af en Låne-anstalt med C. nalBolagets fördel. Canaloch DiscontPirectionernes afgi r>e Betänkandet!, i anledning af Bolagets beslut, blifva här jemte äfven vördsamt bifogade och åberopade.” Jag yågar trq , att då allt detta af oväl? dige Domare granskas , skal} man deruti finna ett ganska bestämdt och opilkotligt sear , utan andra anspråk emot Staten, än blott, pv d äfven Utskotten, efter en mogen granskning, tunnir oundgängligt nödvändigt , ej endast för Götha Cana), utan ock för att åter ppprätta hela Rikets Fenningeqch CreditVerk; ptt lemporairt Biträde. Öfvertygad , att det ej undfaller upplyftare Granskare , förbigår jag gerna , att vidlyftigt vederlägga och besvara det lagstridiga Förslag, att, utan allt Fordringsägarnes hörande, afgöra, att, hvad dem bjudes, skola de vara skyldige anse som det bästa, saint att med lika kprrta, mep hittills högst ovanliga rättsfortner, tillerkänna sig Bolagets lagligen tiller, kände Disconträtt till 1835! Endast de våldsammaste Revplutioner hafva föranledt åtgär, der, sorn här midt under ordning och lugn föreslås. Hvarje uppmärksam