Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare säger Utsk., att då det ”anser sig böra föreslå, att R. Stil göra underd. hemställan om en sådan åtgärd, har Utsk. icke förbisett, att olägenheter, om denna tillverkning inställes, kunna upstå för dem, som beredt sig på tillverkningen och ställt sina hushållsberäkningar derefter”. Deruti instämmer jag med Utsk. Men Utsk. yttrar derjemte, ”att dessa olägenheter torde, i den mån öfvergången till en ny lagstiftning det medgifver, kunna undanrödjas, om bränvinstillverkningen biefve tillåten under en eller tvenne månader efter 1855 års utgång”. Detta är således det remedium, som Utsk. föreslår för den af detsamma antydda olägenhet. Jag anhåller att få fästa R. 0. Ad:s upmärksamhet derpå, att detta remedium icke verkar det ringaste på alla dem, som nu begagna sig af rättigheten att tillverka bränvin enl. gällande författning, utan endast på sådana, som förklara sig villiga alt underkasta sig den nya lagen. Jag är förvissad derom att åtminstone tre fjerdedelar af dem, som nu utöfva bränvinshandleringen, icke skola underkasta sig denna lag, utan komma att Den 1 Maj. 7 nedlägga sin rörelse, och då frågar jag om det är rättvist att föreslå ett så beskaffadt lagstadgande, att många icke vilja eller kunna utöfva bränningen så som gällande författning medgifver. Eller är meningen att tvinga dem, att underkasta sig den nya lagen? Jag tror icke att detta varit Utsk:s afsigt, utan jag är tvertom öfvertygad att denna varit att söka åstadkomma en inskränkning i bränvins-tillverkningen. Jag anhåller nu att få till närmare skärskådande uptaga de blifvande följderna af bränvinsbränningens inställande och de förhållanden, som skulle upkomma, ifall densamma finge fortgå. Ett inställande af bränvinstillverkningen i höst kommer otvifvelaktig! att öka missnöjet med den nya lagen, och att menligt inverka icke blott på bränvinsbrännaren utan äfven på hela jordbruket.
Icke af personlig ömtålighet, utan af skyldig aktning för den Nation, hvars talan jag, såsom Representant, förer, af uppmärksamhet för den bildade Publik, för hvilken den Medborgerlig*' hospitaliteten öppnade öfverlaggningssalarne och anvisade platserne, har jag yrkat de kraftigaste Lagstiftnings-garantier emot alla upp. träden, som störa öfverläggningarne. Skulle, efter närvarande tids lugna samiiälls-förhållanden, jag bedöma en osedd, stundande framtid, — jag skulle då anse ali* straffbestämmelser, om icke alldeles öfverflöd dige, likväl mindre nödige. Men min åsigt af ifrågavarande Lagstiftning är icke —kan icke vara denna* Sih. till Riht-St. BU■ t• Lagutskottet* Betänkande N.o §5, Jag anser derföre stadgandet i 2 §. af den föreslagna ansvarighetslagen : >'Gor åhörare Rullar eller oljud, eller hommer eljest förargelse ästad, böle ifrån 5 till j 5 R\drv alldeles icke stå i harmonia med de ansvars, och bötes-bestämmelser, med hvilka dels allmänna Lagen, dels serskilda lagstadganden belägga äfven mindre förbrytelser än de ifrågavarande. Jag kan icke tänka mig ett tillfälle då, midt under öfverläggningarne ont Fäderneslandets vigtigaste angelägenheter , ordningen, äfven uppsåtligen och med kall beräkning, skulle kunna storas för de lumpna böterne ifrån 5 till 15 R:dr. Det är JTationens rätt att hnna sin Representatiansförsamling kraftigt och ändamålsenligt omsluten af Lagens hägn. Emot 5 §. har jag reserverat mig. Den innehåller; ”Rikets Ständers Justitice-Qm”budsman, eller den han dertill förordnar, egejatt förbrytelser emot denna Lag vid Vederbörlig Domstol atala,'1 Jag anser denna föreskrift hvarken uttala det bestämda och tydliga språk, sorn bör vara Lagstiftarens, eller förekomma den, af en mångtydig hänvisning uppkommande, ändamålslösaste tvist af alla — den om forum, Det kan väl icke undfalla Lagstiftaren att Sjelf göra Sig reda, hvilken den Vederbörliga Domstol w, dit hans hänvisning syftade, Men det Bil-1.
B i c e: Gnldfjäriln, Mortiboy, å 3 kr. — Rike CD i a CD mnmi m å 3,50. Hngh. C o n w a y: Töcken Mörka och ljus, k 2 kr. — dagar, å 2 k r. T. H James j: r. Amerikanen, å 3 k r. — Donna Quixote, ä 3 k r. [367] r CO CO LO SSSJ " ro 00 CO Annonser mottagas genom S. Gumaelius annonsbyrå locn nos redaktionen till 25 öre pr 4-spaltig petitrad { tidningen kostar endast en (i) krona för qvartalet, befordringsafglften inberäknad. — Fullständig modeoch mönstertidning gratis. § I Drottninggatan 3 tr. upp W * Pzr ~5c Skönfärgeri få härmed rekommen och dera sin nya, Konsttvättning tidsenliga N:r 2 Kungsholmstorg N:r 2. utföres omsorgsfullt enligt nutidens i nllllKnt u u l m v l l Butik [315] fordringar. * M E D STÖRSTA H Ö G A K T N I N G Trefligaste TJULANDER &amp; C:o, J.G. Hammars sommarnöje, Två möblerade rum, med eller utan del i kök samt med eller utan inackordering, kunna erhållas till billigt pris nu genast. Läget ett bland de friskaste o c h härligaste bland Stockholms omgifningar åt Saltsjön. Bästa och lättaste kommunikationer. Alla möjliga beqvämligheter. Vidare meddelas å Iduns redaktionsbyrå, Sturegatan n.r 8 (ingång från Humlegårdsg. Idun Stockholm. Iduns Kungl. Prenumerationspris Fredagen den 8 juli 1898. pr år: Idun e n s a m. kr. 5: — Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modet., månadsuppl _ » 3: — Barngarderoben &gt; 3: — B y r å: Redaktör och Klara södra kyrkog. telef. Rikstelef. Redaktionssekr. : J. Det nya dramat med de djärfva tankarne, de intresNordling. ll:te årg.
Och hon skulle föraktat sig sjelf om hon i hemlighet sysslat med frågor, dem hon blygts för att uttala. Det var en sådan hederlig liten själ. Hon skulle haft lust att läsa på brudvigseln nu, om det funnits en psalmbok, ty hon kunde den inte riktigt: man skrattade åt flickor, som lärde sig den. Det var liksom en skam. Men hon skulle svara tydligt och bra i alla fall. Pål hade bedt henne inte gråta. Hå, hvad var det att gråta för! Det skulle ju vara en glädjedag. Hm. Den var så lagom glad, tyckte hon. I gången derute hördes steg, – bestämdt var det Richards! Hon rusade till dörren och öppnade den på glänt. Bara så att hon kunde lyssna, inte så att hon syntes. »Richard!» Det kom sakta och skyggt, men i röstens klang låg något af hennes glada förväntning. Han kunde ju säga henne ett ord, om de än icke finge se hvarandra. Det var en hel evighet sedan de råkades, och han hade icke ens gratulerat henne. Men det följde intet svar, endast steg som aflägsnade sig. »Richard!» Denhär gången var det både missräkning och förebråelse. Men stegen voro redan borta, och nu stängdes en dörr. »Och ändå kunde jag slå mig i backen på, att det var han», knotade hon och gick tillbaka till sin plats. Ett ögonblick höll gråten på att sammansnöra hennes strupe, men så betvang hon den. Ändtligen kom »Karna sömmerska» in med middag på en bricka. »Jag skall helsa så godt ifrån allihop», sade hon. »Är pappa der?» »Ja.» »Och Richard?» »Ja.» Karna förde toilettspegeln åt sidan och satte brickan på bordet. »Stackars fröken, som skall sitta härinne!» »Usch ja! Jag tror jag leds ihjäl.» »Och fröken kan tro att vi ha brådt! Salen är snart klädd nu, och den är så vacker så.» »Ah?» »Jo. Men kandidaten går omkring och glor, som om han ätit upp nådåret för räfven.» »Hvarför det?» »Det vet jag inte.» »Är der ingen mer?» »Jo, en del främmande, som kommo med tåget.» Karna beredde sig att gå.
34 DROTSET (höjande sin staf). Hell de tre förenade rikenas konung och drottning! Hell! (Pukor, trumpeter och hurrarop.) KONUNGEN (uppstigande jemte drottningen). Församlade biskopar, riddare, svenner och folk! Den heliga jungfrun har välsignat våra vapen. Utanför Flensburgs murar multna våra fienders ben. Nordpolens isfjellar, Östersjöns, Nordsjöns, Bälternas och Kattegats vågor omsluta lyckliga folk. Äran med sina ljungande åskor bevakar våra gränser! Lyckan med sina gyllene skördar beherrskar våra fält! Guds moder och alla helgon vake skyddande öfver det heliga bandet mellan konungahuset och Nordens trenne förenade mägtiga riken! (Pukor och trumpeter.) CHÖR. Sjungen om stridens &c. (Efter chörens slut utföres en fackeldans af hoffolket.) TRUBADUREN (framträder med sin cittra och bugar sig för tronen). 1. Blodiga strider Flyktat för nya och gladare tider. Tre nordiska land Med eviga band Förenat de väldiga lansar. Vänsäll är hågen; Yrande vågen Mot fredliga stränderna dansar. Länderna bära Skördarens skatter och segrarens ära. Ej vågar en verld Upplyfta sitt svärd Mot eniga hjertan och händer. Helgona skara! Skydda bevara De trenne förenade länder! KONUNGEN. Trubadur! Lefvande och sann är din sång (tager från sin arm ett smycke). Tag detta gyllne smycke såsom ett minne af konung Eriks hof! (Lemnar smycket åt Drotset, som gifver det åt Trubaduren). NIONDE SCENEN. DE FÖRRE. ENGELBREKT (som inkommit under Trubadurens sång och med uppmärksamhet lyssnat dertill.) SVEN ULFSON (som åtföljt Engelbrekt in, döljer sig bland folket). ENGELBREKT (slår Trubaduren på axeln). Mästersångare! när skall den tid komma, då äfven en svensk kunde belöna din sång! DROTTNINGEN OCH BENGT PODEBUSK (orolige för sig) Engelbrekt!
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan öfverläggning uppstått om sättet alt föredraga TJtsk:s betänk., innan han deröfver fått underställa R. o. Ad. något förslag, han ansåg sig böra framställa hvad som af flera ledamöter blifvit yrkadt, nemi., om han riktigt fattat meningen, att Utsk:s nu föredragna memorial skulle företagas punktvis i den ordning Utsk. upptagit ärendena, på så sätt, att först föredroges hufvudfrågorna och sedan redactions-förändringarna till öfverläggning och afgörande; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. önskade att mern. sålunda skulle föredragas. Hr von Hartmansdorff: Min framställning var icke sådan, som den Hr Frih. o. Landtm, nu gjort. Jag kan icke minnas i hvad ordning Utsk. gjort sina förslag, men jag har Deu ii April f. ra. 203 gjort mina efter den som Ridd.Ordn. sjelf innehåller, börjande med den §, som är den första, nemi. den i8:de, dernäst med den 22:dra och så med den 3i:sta. Någon annan ordning tillstyrker icke jag, oell om Utsk. följt någon annan, så protesterar jag emot en derefter rättad föredragning. Gr. Frölich: Oaktadt jag tror, att Hr Frih. o. Landtm, iiaft för afsigt att föreslå samma föredragn.sätt, sorn det Ur von Hartmansdorff och undertecknad tillstyrkt; så har det blott varit ett ord i början af Hr Frih. o. Landtnäs framställning, nemi. föredragning punktvis, — hvilket jag gissar tillkommit af misstag, — som skulle alldeles förrycka samma grundsats, då Hr Frih. o. Landtm, tyckes i öfrigt varit ense om, att detta mentor, icke kan punktvis föredragas, när man endast vill afhandla de 4 grundsatser, som Hr von Hartmansdorff uppräknat, utan afseende på i hvad nummerföljd de förekomma i förslaget.
Riksdagsordningen, der det står: ”Då proposition , till fattande af ett ”definitift beslut öfver en Konungens fram"ställan, eller ett Betänkande , eller en af ”enskild Riksdagsman väckt fråga är med ’ja och nej besvarad, och anmärkningar i Den 3 April. 135 ”soken, under dis curs erne , gjorde, bör pro”positionen inrättas i enlighet med dem; ”och skulle målet, under discurserne , skiljas uti flera delar , hvaröfver särskilde ”anmärkningar göras, då skall, enär så”dant äskås, proposition öfver hvardera ”delen särskildt anställas. Jag får vördsamt hemställa, om ej detta lagrum äfven är tillämpligt, då ett Betänkande första gången är under öfverläggning. Grefve Frölich, David: I anledning af hvad den sista värda talaren yttrat, skall jag anhålla att få säga min mening om applicationen af den uppläste §. Jag tror nemligen, att den refererar sig till den händelse, då flere serskildte saker förekomma i ett betänkande, och äro af den beskaffenhet att de ej kunna under ett klubbslag afgöras, utan måste hvar för sig till öfverläggning upptagas. Men derföre kan dock icke upphäfvas, hvad i en annan grundlags §. föreskrifves, och som Herr Hjerta ganska rigtigt anmärkt, alt då ett Betänkande första gången förekommer, måste det antingen helt och hållet antagas eller förkastas, eller, om man önskar ändring uti detsamma, återremitteras, utan att kunna partielt antagas eller förkastas; ty en sådan åtgärd, ehuru ledande till tidsbesparing, skulle förorsaka oreda för samtelige Stånden, då deras öfverläggningar ske på fyra serskildta rum, och Expeditions-Ut - 136 Den 3 April. skottet skulle stadna i villervalla vid uppgörandet af Rikets Ständers beslut. Af dessa orsaker måste vi nödvändigt vidhålla den form Grundlagen föreskrifver. Friherre Cederström: Det synes mig som discussion vöre öfverflödig, huruvida ett Betänkande kan med förändringar antagas första gången, eller icke, då orden äro bestämda i 56 §.
Det •är icke blott Skånes rätt, som här är i fråga, det är hela Nationens väl, 8 H. 2 i8 Den äg December f. m. * sorn beror derpå, att Grundlagarnes helgd bevaras, så att deras föreskrifter icke må slutligen förfalla till ett intet, genom tyst antagande och godkännande af prejudikater, som deremot äro fullkomligt stridande. Hvarefter Friherre Wrangel mundtligen tilläde: Då det blef beslutadt, att Skånska Roteringen skulle blifva permanent, var det ej orättvist nog att de hemman, som vanligen utgöra Rotering, tvärtemot lagens helgd, blefvo tvungne åtaga sig en sådan, utan äfven, i brådskan troligen, — jag kan ej förmoda annat, — blefvo i Skåne så väl Prestebol som Säterier roterade, hvilket aldrig på andra ställen äger rum. Jag har blott velat tillägga detta, och anhåller, att det må åtfölja remissen. Friherre af Nordin j Carl Johan t anförde skriftligen: Oaktadt vid flere Riksdagar mycket ordats om Skånska Roteringen, torde det dock tillåtas mig att nämna några ord till upplysning rörande denna frågas närvarande förhållande, och hvarvid jag, för att undgå att åstadkomma en vidlyftigare discussion, skall afhålla mig från allt eget omdöme, öfvertygad alt, då motionen återkommer från StatsUtskottet, denna vigtiga fråga är så utredd, att Ridderskapet och Adeln deröfver kan med fullkomlig sakkännedom fatta dess beslut. Den 29 December f. m. J9 Genom den 1814 och 1815 verkställde omrotering af Skånska InfanteriRegementerne, skulle Provinsen Skåne roteras med 2000 i stället för 2572 man, hvilken minskning borde tillkomma de Roteringsskyldige, sorn ingingo på ett ständigt kneckteliåll.
Riksgälds-kontorets inkomster samt uppbörden af dit ingående bevillningsmed flera medel. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Lag-Utskottets Memorial M 62, angående verkställda omröstningar i Förstärkt Lag-Utskott i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående åtskilliga lagfrågor. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs punktvis Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande M 9, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å vissa delar af Betänkandet M 5, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, dervid Ståndet godkände såväl hvad Utskottet yttrat under §§ 1, 2, 14, 15 och 32, som äfven det af Utskottet under § 18 afgifna förslag till voteringsproposition; hvarjemte Ståndet lade till handlingarne Utskottets under nämnda § 18 gjorda inbjudning till Preste-Ståndet, äfvensom Utskottets yttranden under §§ 27, 28, 41 i fråga derom att Bonde-Ståndets särskilda mening om oförändradt bibehållande af de i 1 mom. af nämnda § förekommande bötesbestämmelser förfallit och § 45, i hvad angick Utskottets hemställan, att Bonde-Ståndets beslut om bibehållande af nuvarande bötesbelopp i 1 morn. af denna § förfallit, samt Ut skottets under samma § gjorda inbjudning till Ridderskapet och Adeln; och blefvo de af Utskottet under sistnämnda 41 och 45 §§ afgifna förslag till voteringspropositioner till Utskottet återremitterade; i följd hvaraf de under öfverläggningen härom afgifna yttranden skulle Utskottet delgifvas. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVS 10, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut angående vilkoren för bränvins tillverkning. S. I).
Häraf hafva under åren 1772 och 1773 blifvit i ränteriräkningarne, såsom leverering till åtskilliga personer och afskrifning af omkostnader, afförda 3,359 daler 18 öre, så att vid ! Allt ifrån sistnämnda ända till närvarande tid har detta belopp, år 1776 reduceradt, efter 6 daler på riksdalern, till 13 R:dr 32 sk. 6 rst. riksgälds, nu motsvarande 13 R:dr 68 öre Riksmynt, år efter annat i ränteriräkenskapen inoch utbalanserats. 2:o Beträffande reparationsmedlen för Borgåsunds färja, 444 R:dr 45 öre, så upplyser Kongl. Stats-kontorets skrifvelse till Konungens Befallningshafvande den 17 Oktober 1772, att, sedan till reparation af Strömsholms eller den så kallade Borgås vindbro, på 1771 års länets stat blifvit bestådt 3,000 daler, hvilka ock i det årets ränteriräkning från statstill extra medel, under titel: Borgås vindbromedel, omförts, så har Kongl. Stats-kontoret föreskrifvit, att de år 1769 uti 2:ne poster af statsmedlen förskottsvis utbetalde 333 J daler till reparation af berörde vindbro, skulle å vindbromedlen afskrifvas. hvilket ock i 1772 års ränteriräkning finnes vara behörigen iakttaget, så att i sistnämnde, räkning utbalanserats 2,666 j daler. Detta belopp, år 1776 reduceradt till riksgäldsmynt, nu motsvarande 444 R:dr 45 öre, har från och med 1773 intill närvarande tid till oförändradt belopp i ränteriräkningarne inoch utbalanserats. 3:o Vidkommande uppsättningspenningarne, 67 öre, så hafva, enligt 1785 års ränteriräkning, dessa medel blifvit den 4 Juni samma år af Mönsterskrifvaren Ekström med 32 sk.
En mängd saker, som utgöra qvinnoredskap, kan hon bortbyta på eget ansvar eller på annat sätt använda efter godtycke. När mannen genom byte förvärfvat sig en bit tyg, tobak, socker eller dylikt, lemnar han det oftast till förvaring åt hustrun. Barnen hvarken agas eller bannas, men de äro dock de mest höfviska jag någonsin sett. Deras uppförande i tältet kan fullt jemföras med de bäst uppfostrade europeiska barns i förmaket. De äro kanske mindre yra än våra, men dock begifna på ungefär likartade lekar, som de hos oss på landet brukliga. Äfven leksaker begagnas, t. ex. dockor, leksaksbågar, en tvåvingad leksaks-väderqvarn o.s.v. Om föräldrarne erhålla någon läckerhet, låta de alltid barnen få hvar sin bit, och något gräl om storleken af hvart barns andel ifrågakommer aldrig. Om en sockerbit lemnas åt ett af barnen i en flock, låter det den gå ur mun i mun laget om. Likaså erbjuder barnet mor och far att smaka på den sockerbit eller det brödstycke det erhållit. Redan i barnaåldern äro tschuktscherna ytterst tåliga. En flicka, som föll ned från skeppstrappan med hufvudet förut och härvid fick ett så häftigt slag, att hon nästan var bedöfvad, utstötte knappt ett klagorop. En starkt påpelsad pojke om 3 till 4 år, som föll ned uti ett i isen på skeppsdäcket upphugget dike och till följd af sin oviga drägt ej sjelf kunde resa sig, låg tåligt stilla ända tills han blef bemärkt och upphjelpt af en bland besättningen. Tschuktschernas mest besvärliga lyte är en af ingen sjelfkänsla begränsad benägenhet för tiggeri. Troligen uppväges den af obegränsad gästfrihet och stor inbördes gifmildhet samt betingas kanske ofta af verklig nöd. Men de blefvo dock derigenom verkliga plågoandar, som stälde ej allenast vetenskapsmännens och officerarnes, utan äfven manskapets tålamod på hårdt prof. Den godmodighet, med hvilken de härvid Tschuktschisk docka. 1/8 af nat. storl. bemöttes af våra sjömän, står öfver allt beröm.
Men nämnde summa utgjorde de |, som bort finnas i metallisk valuta för det utöfver den stadgade proportionen mellan sedelskuld och redbarheter utgifua belopp. Detta steg samma dag till 3,702,045: 34. 0. Men Den 14 Augusti f. m. 153 Men för att ådagalägga liela tillståndet, torde jag nu få framställa det, sådant del, enligt bokslulscommissariens uppgift, var d. 27 sisth Juli, nemi.: sedelskuld £3,677,284: 7. 6. metallisk cassa, 2,987,285: 36. 9. eller i brcosedlar 7,966,095: 18. motsvarande såsom 2 till 5 en sedelstock af .. 19,915,238: 21. — sedelbeloppet utöfver nämnde proportion utgjorde alltså 3,762,045:34. 6. Om härtill läggas lånen bos Riksg.- cont 1,143,750. och af allmänheten 418,000. samt hvad Ur Rosenblad föreslagit nu böra utgifvas 950,000. så skulle uppkomma, ulan motsvarande redbarbeter, ett belopp af 6,273,795: 34- 6. Tillståndet var således vida sämre än jag förra gängen yttrade. Hr Fåhraeus, Olof Imanuel; Då jag af embelsåligganden varit hindrad att här tillstädcsvara, dä R. o. Ad. till Bevilln. Ulsk. remitterade en utaf tlr von Hohenhausen väckt motion, ang:de grunderne för förhöjning af tullen ä vissa större consumlionsartiklar, m. m.; så utbeder jag mig alt nu få yttra några ord i detta ämne. Den åsigt har i ämnet blifvit framställd, alt en öfverdrifven varuinförsel under de sednare åren ådragit oss de linanciella svårigheter, som så mycket öfverklagas, och att det derföre vore nödigt alt för framtiden vidtaga hämmande åtgärder, till inskränkning af denna rörelse.
För att ännu en gång motivera min röst i denna fråga, får jag upprepa att jag, med det mått af bildning jag dels af naturen erhållit dels kunnat under arbete och strid förvärfva, icke mägtar förstå andra raden i 61:sta §:n på annat sätt, än att, då der heter, att afgifterna »skola utgöras», så betyder detta också att de skola utgöras, icke att de möjligen kunna komma att utgöras eller att de, såvidt omständigheterna sådant medgifva. torde få utgöras eller dylikt. Jag hemställer, om icke R. St:r hafva rätt att. om de så skulle vilja, uttaxera medel att dermed försöka fylla S:t Eskils gemak ända upp till takåsen; jag iinskar blott, att de äfven hade förmåga att göra detl När nu It. St:r hafva denna rätt, tror jag icke det vara skäl att skänka bort den! Det är sannt, att allt kan^missbrukas och således äfven denna rätt; det är sannt och jag instämmer i det som Hr Lagerhjelm yttrat, att R. St:r skulle kunna pålägga en för en särskild klass orättvist tryckande beskattning och att det då vore att önska, det K. M:t egde magt att hindra en sådan orättvisa, men sådan grundlagen nu en gång är, anser jag det ännu betänkligare att gifva K. M:t rätt att hvarje halfår utan Ständernas hörande utfärda en ny tulltaxa, genom hvilken fördelar ensidigt tillkomma endast en klass. Det är nemligen under diskussionen af denna fråga, lör att tala med salig Argus, till komplett evidens bevisadt, att största delen af de af Regeringen vidtaana tullnedsättningar kommit, icke konsumenterna, utan endast mellanhandlarne till godo. För min del måste jag fortfarande yrka, att grundlagens ordalydelse ovilkorligen (ages till norm för R. Stms beslut, och får jag af denna grund anhålla, att Bevilln.-Utsk:ts s. k. kläm mätte blifva af R. o. Ad. fastställd, i likhet med hvad tvenne Stånd redan beslutat. Då tiden nu var långt framskriden och 11 ledamöter anmält sig för att i ämnet vidare sig yttra, hemställde Hr Gr. o.