Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svart färg framställes lätt, o m m a n tager 13 gram (1 lod) chromsyra till hvarje 4 2 5 gram (1 skalp.) garn, låter det koka en half t i m m e, upptager och sköljer. Sedan har m a n en kittel m e d bresiljespad, 2 1 3 gram Qfo skalp.) till hvarje 425 gram (1 skäip.) garn. Däri kokas garnet en t i m m e. — M e d enrisspad (väldigt m e d e n - ris och ett par matskedar vitriol) far m a n grå- grön färg. Lina. I Norrtullsgatan 10 B 2 tr. finnes billig småbarnsskola, som rekommenderas. Ma jo. Till svar å eder fråga ber j a g få meddela, att j a g h a r tvänne dylika handväfstolar för flossaväf och vill därför gärna afyttra en af d e m. D e äro alldeles n y a och endast den ena är begagnad, som j a g brukar själf; och skall j a g lemna den obegagnade till 20 kronor. V i d a r e upplysningar och råd lemnas beredvilligt under adress: F r u Maria Mellander, L o - rentzberg, Borås. N ä r ost möglar, beror det ofta på tillverkningen, att vasslan ej nog omsorgsfullt utprässats, m e n med fördel kan m a n lägga, ned den i ett kärl, så fyldt med__hafre, att osten däraf helt och hållet täckes. Äfven skall det vara bra att p å s a m m a vis lägga den i humle, och under alla förhållanden är det af stor nytta att linda in den i ett linnekläde, doppadt i bränvin eller konjak, hvarmed o m - slaget alltid hålles fuktigt, A t t lägga osten i svalt luftigt rum, ofta vända på den s a m t tvätta den m e d konjak eller bränvin är särdeles fördelaktigt, tmnore. B l o m s t e r g ö d n i n g finnes att tillgå hos de flesta Frö- och Blomsterhandlande samt i parti hos O. S. S.
Disconten nödgas gora ytterligare försträckningar till Arbets-Cassan, aro uti ett föregående Plenum, af tvänne värde Ledamöter, Grefvarne v. Platen och Mörner, så fullständigt utvecklade, att allt hvad som kan sägas deremot, i min tanka så grundligen vederlagdt, att det vore alldeles öfverflödigt och onyttigt af mig, att härom yttra något. Det andra skalet, att Disconten inställt sina Betalningar, återstår således. Att Disconten för närvarande ej betalar, är sanning, mea låtom oss undersöka, huru Discontens nu iråkade förlägenhet uppkommit. Man säger genom för vida utsträckt Credit och Rörelse: På visst sätt kan detta äga grund, och om detta å ena sidan medgifves, måste man också å den andra sidan medgifva att människor kunna misstaga sig, och fästom oss då vid den förlåtliga orsaken till misstaget, som ligger i klar dag, att det endast varit en följd af nit för det helas bästa, att genom en större utsträckt rörelse, skaffa en större Discont-vinst och genom den en ökad tillgång af medel till Canal-byggnadens fortsättande. Directionen insåg likväl redan 181$ j att den utsträckt sin rörelse något för långt, och började då, och har ända tills förlägenheten in, 58o Den 30 April. trädde, fortsatt en sådan indragning af sine utestående Lån, som, om den fått orubbad fortfara ännu ert par år till, skulle satt den i stånd att aldrig frukta någon skakning i dess Credit. (Indragningen utgjorde pä dessa åren bmkring 3,000,000 R:dr). Men innan denna indragning hant fullboidsts ramlade Malmö Discont, h'rars fall var beredt genom de grofsta missbruk i förvaltningen, hvilka endast en längre tid genom förnyade bedrägerier kunnat döljas, och i dess fall medtog den äfven Götha Canal-Disconr, och endast genom Directeurernes enskifta bemödanden , kunde Götheborgs Discont lefva med litet lif.
Ehuru med fullkpmlig säkerhet ännu icke kan bestämmas verkliga beloppet, hvarken af Kronans ännu återstående, dels behörigen bevakade, dels faststälde obetalde Bytes-skulder, eller af de Kronans Bytes - Den 18 November e. m. 663 fordringar, hvilka genom Kammar-AdvocalFisealens åtgärd, medelst i ordentlig väg anstälde Rättegångar, kunna indrifvas, emedan sådant beror på Domstolarnes Beslut, äfvensom på andra ännu outredde omständigheter, kan likväl, efter de anledningar, som för det närvarande förekomma, antagas, att om de ännu oindrifue Kronans Bytes-fordringar,utgörande omkring a3,ooo R:dr Banco, kunna till Kronans Gassa ingå, skola Kronans ännu obetalde och faststälde Bytes-skulder lill största delen kunna betalas. Vid ett sådant förhållande, och då lill liqviderande af Kronans Bytesskulder, Kronan är i behof afsina än återstående Bytesfordringar, och således beloppet af hvad, som af dem eftergifves, nödvändigt genom Rikets Ständers anslag af andra medel bör ersättas, förmodar jag, det Högloft. Ridderskapet och Adelil täcktes finna, att den sökte inhibitionen uti indrifuingen af Kronans Bytes-fordringar ej lärer på annat sätt af Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t till Kådigt bifall böra anmälas, än med ett dervid fästadt vilkor, att hvad som efterskänkes, skall af andra utaf Rikets Ständer anslagne medel godlgöras. Att dessa mina anmärkningar må få åtfölja Herr Montgommeries och Herr Friherre Wrangels Motioner till det Utskotts Den .28 Noyernber e. un yttrande, hvartill Ridderskapet och Adeln linner lämpligt dessa Motioner remittera, derom får jag vördsamt anhålla. Friherre Cederström, Jacob; Redan efter i8,o() års RiksdagsBeslut, rörande hytestvisterne, skulle de genast upphöra.
Pro t. 1883—1864. 3 Sami. 4 Baft. a 82 Konstitutions-Utskotteti Memorial, N:o 6. åttondedels mantal, säljer detta till tvenne personer, eller till hvardera ett sextondedels mantal, hvarå ingendera är besuten, dessa nya egare icke såsom sådane få anses och erkännas, utan den förre egaren, som möjligen flyttat ur landet, skall ansvara för utskylderna, under det de nya egarne förblifva i besittning af jorden, hvarå hvarken de eller någon annan för framtiden kunna erhålla laga åtkomsthandlingar; så skall man nödgas medgifva, att' hela detta tillgörande af de Herrar Statsråder, som den ifrågavarande författningens utfärdande tillstyrkt, både från den ideella, den reella Och den formella synpunkten, är af den betänkligaste beskaffenhet, och att, likasom derigenom blifvit åsidosatte både Grundlagens stadgande och Ständernas beslut, så har ock uppkommit en osäkerhet i eganderätten, som, i den mån författningen hinner utöfva sina verkningar, skall fruktansvärdt förvilla rättsbegreppet och öka rättegångarne till oberäkneligt antal. Det enda försvar för detta tillgörande, som kan hemtas derifrån, att hemmansklyfning till obesutenhet ej eller förut var tillåten, och att arbetarens rätt således icke i sjelfva verket blifvit inskränkt, lämpar sig icke för jordafsöndringen, som förut var vida lättare, men finner dessutom sin vederläggning deri, att äfven hemmansklyfningen kunde fortgå utöfver besutenhet, då ingen uppstod med lösnings-anspråk, och att på detta sätt den damm, som varit afsedd att hindra den tillvexande befolkningens bosättning och dess rätt till förvärf af eget hem, i sjelfva verket var kraftlös och att således det naturliga förhållandet icke derigenom hindrades i sin utveckling, utan att rättigheten att köpa jord, i nion af tillgångar, lagligen stod öppen, om den än någon gång måste vika för den enskilda egennyttan.
Detzutom utgör Representations-förbättringen en särskild fräga, hwaröfwer Utskottet anhäller att sä afgifwa sitt särskilda yttrande. Att möjliga indragningar blifwit uraktlåtne och nya för Stats-Werket betungande Embeten inrättade: att sä wäl Statssom Justitice-Rädet kunde umbäras m. m. Att afgifwa förslag till Sytzlors indragande lärer ej tillhöra Constitutions-Utskottet. Hwad de nya tjensterne beträffar, har Utskottet ansett dem högst nödige för det iwa Regerings-sättet. Nationens säkerhet ligger i Konungens förbindelse att höra råd och att emottaga dem af en permanent Corps, förbunden till answarighct inför Nationen. Under åberopande af det Constitutionsprojectet ätföljande betänkande, får Utskottet blott tillägga: att Statsoch Justitice-Näds Embeten redan äro med Riksens Ständers samtycke tillsatte och löner för dem anslagne, och att den högsta möjliga besparing för Staten icke alltid är förenlig med afseende pä Statens bestånd. Att frägan om Förliknings-Domstolar mätte upptagas och utredas af ConstitutionsUtskottet. Utskottet sär wördsamt hänwisa till Herr Stats - Memorial N:o 25. 397 Rädet m. m. Friherre Adlerbeths anförande, i anledning as detta yrkande uti Högloft. Nidderskapets och Adelns Plenum den 3 Junii. Fragan är emedlertid af Riksens Ständer remitterad till Lagutskottet, hwadan all ätgärd derwid af ConstitutionsUtskottet lärer wara lika olämplig som öfwerflödig. Att stadgas mätte, det Riksdags-Protocollen owilkorligen böra tryckas. Ett sadant stadgande, egentligen hörande till Niksdags-Ordningen, är äfwen der pä sitt ställe föreslaget. Frägan om inrättningen af en Lagoch Hushällnings-Beredning, hwilken af Högloft.
N',o 7i, monsrätt, för fordran hos deras uppbördsman, måtte upphöra; och 7:0 att, då förmynderskapen äro flere, de omyndige må, der fråga allenast dem emellan uppstår, ega lika hetaluingsrått hos lormyndaren ; äfvensom Kronan, Städer och allmänna inrättningar sins emellan må erhålla lika rätt hos deras uppbördsman och cassaföreståndare, för hvad desse, i sådan egenskap, äro skyldige, utan afseende på tiden,-då gäldenären de serskilde befatlningarne emottagit, — efter Utskottets öfvertygelse, innefatta, hvar för sig, vigtiga lagförbältringar, alltså, samt uppå de skäl den Kongl. Propositionen härföre upptager, hvartill Utskottet, endast i afseende på det nyssbeiörde 7:de momentet, ville tillägga: alt det synes obilligt, att en äldre föreståndareeller uppbördsmanna-befattning skulle medföra bättre rätt, än en yngre, och således de möjligen i behåll varande medel, som cassaföreståndaren eller uppbördsmannen, i och för den senast, emollagna befattningen uppburit, och hvilka ej kunna minska, men väl öka hans tillgångar, likväl användas till betalning af den äldre skulden i främsta rummet; får Utskottet, med anledning jemväl af de ofvan upptagne motionerne, till Rikets Högloft. Ständers närmare skärskådande framlägga ett, efter omförmälde åsigter, uppgjord t lagförslag, för hvars antagande Utskottet förmödar den omständigheten, alt omyndigs förmonsrätt hos förmyndare, i följd häraf, fålen ytterligare betydlig förbättring, genom nedflyttandet efter inteckningar af de fordringsanspråk, hvilka hittills haft lika rätt med barnarf, nemligen Kronans, Städers och vissa Allmänna Inrättningars fordringar hos deras uppbördsman och cassaföreståndare, ej böra anses utgöra hinder. Utskottet hemställer sålunda vördsamt, det Rikets Högloft. Ständer måtte, för deras del, besluta, att 8, 9 och 10 ,§\§:ne i sy Cap. Handels-Balken förändras till följande lydelse: $■ 8.
Jemlikt 4 mom. i Banko-reglementets 125 § skulle af de förut varande sedlarne å färgadt papper, ställda i Banko, fortfarande få från Banken ulgifvas den eller Banko-Utskottets Utlåtande JY$ 26. 15 de valörer, som lör rörelsen erfordrades, intilldess samma valörer kunde med de nya Riksmynts-sedlarne ersättas, hvarjemte i åberopade moment finnas intagna föreskrifter, angående förstnämnde sedlars bokföring i Bankens räkenskaper. Då Riksmynts-sedlar å samtliga föreskrifna valörer nu mera från Banken utkommit och, samtidigt med deras utlemnande i allmänna rörelsen, utgifningen från Banken af de förra sedlarne med valörer i Banko upphört, lära de bestämmelser, som ofvanberörde moment innefattar, icke vidare böra i Banko-reglementet qvarstå, hvarföre Utskottet hemställer, 10:o att samma moment måtte från blifvande Reglemente få uteslutas. I afseende å Riksmynts-sedlarnes inlösen när de, förnötta och bristfälliga, i Bankens kassor företes, innehåller 3 mom. af 126 §, att grunderne derför skulle af Fullmäktige bestämmas Sådana grunder hafva ock blifvit af Fullmäktige uppgjorda och, uppå deras underdåniga anhållan, af Kongl. Majrtuti nådig Kungörelse den 4 Februari 1859 till allmänhetens kännedom meddelade. Af denna anledning föreslår Utskottet, att motsvarande moment i näst-utfärdande Banko-reglemente måtte erhålla denna förändrade lydelse, liro Rörande inlösen af sedlar å Riksdaler Riksmynt gäller till efterrättelse hvad i Kongl. Kungörelsen den 4 Februari 1859 är stadgadt.
S. D. ^fter a nyo skedd föredragning och före gången öfwcrläggning, i anledning af CvnstitutionSUlstottetS ytterligare Memorial, med serstilde förslag til! ändringar och ny redaetion af z §:n i TrycksriHets-Lagen eller den, stm angar stelswa Nätcegangs. sättet, har Borgare-Ståndet bestntit, att med ogillande af det alternativ i Utskottets förslag, hwarigenom tiilstyrkes inrättning af en fa kallad Jury eller Nämnd, antaga den redaetion, som asser bibehållandet af det hitintills warande Rättegangs-sält, sa att samma §. kommer att begynnas ined 6:te mom. och i 3 de moni. den ändring göras, fvm Utffottet ansett äga rum, i fall Jurvn icke skulle antagas. Ut supra. Lx krotocollo, Ich Lerjström. Ut, Den 26 Juni!. 897 Utdrag af Wällöf!. Borgare-Ständets pro, tocoll, hållet wid Urtima Riksdagen r Orebro den 26 Juni» »812. S D. konstitutions »Utskottets Memoria-, med ytterligare förslag till ändringar och ny redaetion af de fyra första §. §, i Tryckstihets.Lagen, eller de stadganden, som äga för afseende, att bestämma skillnaden emellan Tryckfrihetens rätta bruk och dest mitzbtuk, samt beskaffenheten af inseendet och bewakningSanstalterne dcrwid, föredrogs nu 0 nyo sch gillades till alla delar. Ut supra» klx krvtocollo, ch ch Lerjström. Utdrag af Wällsflige Borgare-Ständets protocoll, hällit wid Urtima Riksdagen i (örebro den s6 Iunri !8»2» SD.
Men ett annar förhällande inträder, da Starens kredit och medel begagnas till Understöd ellet biträde för sädcina in» rättningar, dä blifwet all den winst, delägarNeteN Discont af Statens biträden draga, en lika sä stor för» lust för det allmänna, Denna förlust upkommer deraf, att deha bidrag i allmänhet göras genom representanber af Metaller, som kallas MYN«, uran art derföre Metallen werkeligen finues; sedeln eller der som representerar myntet, bilt derigenom uran alt wärde, sä framt ej lagar stadga» att man dermed kan betala sina skulder, afgifter till Kronan och rut ingen i handel mä magra att emottaga deni för fä mycket wärde, som be rgenkcljgen bort hofwa dä metallen som de utfästa sig tvid anfordran bet-a» la, werkeligen finnes. Sabatie lagar kunna wät för en lid ät papperslappar lenina ett lika wärde Med sjelfwa metallen , men förr eller senare mäste de i opinionen mdsjNnka lill det wärde de säsom lump äga. Staken, som i alt fall får sina inkomster i sävant, kan ej annat än finna dem otillräcklige mynt, och alla smbeksmän som dermed aflönas, smälta eller ffasfa stg Någon binäring. Del är således endast l samma män, som Slaten till Diseonkeenas biträde läter Utgifwa sedlar, för hwilka icke valuta i melall eller wara fi»r Den s Junu» s4L finnes, som Disconternas tillwarelse bidrager till pappersmyntets förfall; huru gränslös, huru obel räknelig blifwer dä ej följden öm Staken, för att ensamt draga deN sä Nästan allmänt äfwundade winsten, ensamt förlägger DiSconterNe? Hwäd hopp, ati ött sädant werk, dä det gär för allmän rakning stkall med klokhet förwaltaö?
Äfven Fru Fougt anlitade han i trägna och ödmjuka biljetter (der han alltid kallade henne ”Nådiga Fru”), såsom en ädelmodig välgörarinna. Ja, han aktade ej för rof, att i ett långt och till skämtsam ton stämdt skaldebref uppvakta en Tryckerifactor, med anhållan om lån af – en riksdaler; den han lofvar betala ”i himmelen”, der Minerva hade anvist honom husrum. Han skildrar sig här – och troligtvis enligt bokstaflig verklighet – såsom för bristande hyra utvräkt af en husvärd, klockan tio på qvällen; en brandvakt hörs ropa, och skalden afundas denne, som har kappråck, föda och boning. Då dundrar åskan, hela skeppsbron gungar, en vigge ljungar ur molnen – och Minerva tilltalar honom: Missfoster utan hopp! För dig jag länge synts en moders ömhet hysa; Blygs! utan kappråck kan du frysa? Du, som af Gudar eldas opp? Du oss ju likna bör; vårt eget språk du talar. Hvi klagar du: ”jag har ej skor”? Mercurius ju barbent skalar Kring himlar, haf och törnbetäckta dalar; Du har ej mat: – när äter Guden Thor311? Du kan ej köpa ljus: – af mig du upplyst blifver; Du får ej rum: – och jag dig husrum gifver I himmelen, der sjelfve Jofur bor. Liksom denna skrifvelse, der mången läsare skall igenkänna den anticiperade grundtanken af Schillers poem ”die Theilung der Erde”, äro ock några af de öfriga tiggarbrefven rätt qvicka. Schröderheim söker han roa med Voltairiska infall, och hans Fru med Grécourtska. Endast för Rosenstein spelar han i ren prosa den jemmerlåt, som han af sträng sjelferfarenhet lagt i munnen på barnen under Jerusalems belägring: Bröd! Bröd! Hunger och död!
Om en rysk bonde ännu lifligare skulle följa ett af medeltidens kristna festspel, beror det därpå att de bibliska legenderna utgöra nära nog hans enda kunskap om det förflutna. Därför att berättelsen om Josefs fala bröder och om Potifars hustru kan förstås af en rysk bonde, en neger, ett barn, förlänar Tolstoy den emellertid ett värde af god religiös konst, hvilket skulle gå förloradt, så framt berättelsen rörde sig om ett ämne, som endast kunde fattas af ett bildadt fåtal. Den vackra drömmen om en konst för alla – århundradets kanske orimligaste utopi – har visserligen mången drömt men ingen förverkligat. Det är omöjligt att skapa en konst, som lika djupt tilltalar generaler och gatsopare, bärare, banvakter och vetenskapsmän. Till och med i ett land med folkbildning som vårt har jag ännu aldrig sett någon Sergel i porslin på jungfruns spegellåda och aldrig hört någon åkare sjunga Geijer eller deklamera »Svea». Det enda verkligt folkliga – och enligt Tolstoy alltså religiösa – är versen på marknadskaramellen. Ropet på folklighet är oftast ingenting annat än ett trögt och materialistiskt tidehvarfs längtan efter tokrolig förströelseläsning och gemytliga bilder, och det är ingen vanära för Brahms att icke spelas på skolorgel. Därtill kommer sedan ytterligare att, om icke i Ryssland så dock i det öfriga Europa, har folket i våra dagar blifvit en makt inför hvilken det fordrar långt mera mod att säga sanningen än att smickra. Hvad har en regent att gifva? Ett blygsamt lönadt ämbete och några stackars ordnar! Folket däremot, det har äran, makten och härligheten och på folkets händer går vägen till ryktet – och till eftervärlden. Vid sådana tidpunkter sker därför det undret att Promethevs vänder sig på klippan och utan att pruta på sitt trots mot Zevs också blickar nedåt med pannan rynkad. Han skulle icke vara en trotsaregud utan en lycksökaregud, om han kunde handla annorlunda. Och dock kan han icke glömma hvem hans hjärta rätteligen tillhör. Folket, det är framtiden, det är leran, hvilken han i konstnärsifver kramar allt hårdare ju otåligare han längtar att fullborda den slutliga bilden. Han smular och smeker i samma grepp. Tolstoy är icke någon sådan skulpterande framåtsträfvare.
Bchofvet af smidesjern fylles vanligen från Småland på det sätt, att allmoge från Sunnerbo och Ostbo härader köper jern på bruken och tillbyter sig spannmål och andra varor för detsamma i Skåne. Kristianstads Län. Länets enda bergverk är Andrarums alunbruk i Albo härad, med årlig tillverkning af 1800 tunnor alun samt något vitriol och rödfärg, hvilka varor afföras till Ystad och Kristianstad för export och konsumtion. Bränvinsbränning såsom fabriksrörelse idkades år 1858 vid 48 ångbrännerier med tillverkning af 921,696 kannor. De flesta äro belägna inom 2 mils omkrets omkring Kristianstad, samt spridda i norra delen af Östra och Vestra Göinge härader. Med tillägg af de mindre bränncrierne uppskattas länets hela bränvinsproduktion till 2 millioner kannor, hvartill åtgå minst 250,000 tunnor potatis och 40,000 tunnor spannmål. Afsättningsorter äro Kristianstad och Sölvesborg, hvarjemte större och mindre partier sändas uppåt Småland. Öfriga fabriker på landet af betydenhet äro: Klippans pappersbruk vid Bönne å i Morra Asbo härad; Strömfors klädesfabrik vid Almaån i Vestra Göinge med 29,500 R:dr tillverkningsvärde; Strömshalls d:o vid Helgeån i Östra Göinge med 19,500 K:dr tillverkningsvärde; Kjellebergs jernoch metall-manufakturverk i Östra Göinge med tillverkningsvärde af 18,000 R:dr. Klädesfabrikerne förbruka Jutsk och Svensk ull. Fabrikaterne, utom Klippans papper som sprides öfver hela riket, afyttras mest inom orten och uppåt Småland. Färgerier, garfveriet-, oljeslagerietoch mindre pappersbruk förekomma flerestädes, särdeles i Göinge, samt tegelbruk och stenkärlsfabrikör i de sydligare häraderne. liela tillverkningsvärdet år 1857 utgjorde af fabrikerne inom Ingelstads och Jerrestads härader R:dr 1,650. Willands, Gärds och Albo d:o » 19,873. Östra och Vestra Göinge d:o » 78,679.
Att med pröfning af Utskottets hemstäl-* Ian, det Hedervärda JJondts-Stånd.et måtte genomi 510 Prof. Utdr. d. 29 Maji 1818- Piksens Sländer samfäldt» bemedling, i framtiden förhjelpas till obehindradt utöfvande af rättigheten, att, med undantag af Sekreterare, efter eget val tillsätta sin Cancellie-Betjening vid Riksdagarne, skulle uppskjutas till dess att underrättelse om Hedervärda Bonde-Ståndets Utlåtande 1 denna fråga hunnit ankomma och föredragas. S. D. Vid föredragning till afgörande utaf Piksens Ständers Stats-Utskotts den 21 dennes på bordet lagde ytterligare Utlåtande N:o26q, ifråga om Indeldte Infanteriets beklädnadssält; fann Borgare-Ståndet skäligt, att detta Utlåtande bifalla i allt öfrigt, utom hvad angeck början af den deruti föreslagne 4:de punkt, hvilken Borgare-Ståndet, för sin del, ansåg böra, till mera tydlighets vinnande, lyda sålunda: Vid skeende uppbrott till Krig, af mönstras Mornleringen, i fullkomligen mönstergildt ständ, till Kronan, hvars SCc. S. D. Då nu å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets sedan den 21 innevarande månad på bördet hvilande Memorial N:o 35, med förslag om en förbättrad Representation, blef detsamma i anseende till af Ståndet deremot gjorde anmärkningar, likmätigt 56 §. Regerings-Formen till Utskottet återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Consti-' tutions-Utskottets den 21 dennes upplästa och då på bordet lagda Memorial af den 15 förutgående, rörande granskning af Stats-Rådets Protokoll och åtgärder för förflutne tiden ifrån början af sista Piksdagen, stannade Bonde-Ståndet uti följande beslut: 1. Hvad Utskottet anmärkt och andragit rörande Stats.Rådet Herr Friherre R.
Masi, har Eder Kongl. Majus täckts till Riksens Ständer öswerlemna Fullmägtiges i Jern-Contoiret underdåniga ansökning, om ytterligare understöd till Jernhandteringens upprätthållande, öfwer denna Nådiga Proposition hofwa Riksens Ständer, enligt de föreskrifter de för förvaltningen af sitt BancoWerk sig sjelfwa alagt, hört sitt Banco-Utffotr, och ester erhållande af dek Utlåtande, stadnat i det beslut, att, sa wäl wid betraktande af det laga tvärve hwartill Jernet för ögonblicket försäljes, som den Inträffade omständigheten, att, oagtadt de lättade wilkor för beläning och betalning Banken tid ester annan Den rz Julik. 1537 annan bewiljat, likwäl flera läntagare nu med ll, qwiden pa den utsatte tiden ulebiifwit; kunna Riksens Ständer icke medgifwa något förökadt belä, nii gS wärde ä Jernet, dä Banken derigenom möjligen kunde kcmma att stadna för ett, genom tidernas Me, än widare till wärde försämradt betydande pantelager, hwars ersättning utan förlust, i sädaut fall swärligen kunde förwäntas Rörande Jern.Tontoirets anhållan om nedsättande af räntan pä metaller och exportabla effccter till en proCent, finna Riksens Ständer sig i samma nödwandighet att densamma afsiä, enär den omtanka, som framför allt är söreskriswen, til! återställande af behörig stadga för det representativa mynter, icke kan medgifwa någon förminskning a Bankens päräknade rcvenue i Jntereflen, äfwensom icke tillswidare någon tillökt utläning af Banken, för hwad nyttigt och i annat afseende nödigt ändamäl det än wara mä. Riksens Stander framhärda rc.