Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddarhusets bänkar under sommarmånaderna äro besatta, och till hvilka vexlingar i afseende på Utskrns tillsättningar, besluts fattande o. s. v., detta ger anledning. Framför allt skulle de af några få personer under sommaren fattade beslut, som blifvit benämnda »rötmånadsbesluten», försvinna. Man skulle sannolikt icke heller då vidare få se Utskm tillsatte efter en åsigt och Utsk:s-förstärkningarne efter en annan. En annan fördel af tätare sammanträden utaf representationen är en större utveckling af det politiska lifvet. Jag skulle också, såsom jag nämnt, på grund af förslagets syftning, vilja lemna min röst till bifall för detsamma, derest icke detsamma, genom vissa detaljbestämmelser, blifvit behäftadt med ett Stort 360 Den 6 December e. m. antal lyten, hvilka jag anser mig pligtig att nu uppgifva. Då förslaget vid sista riksdagen här förevar, kom jag af en händelse att yttra mig; jag var ej beredd derpå oell gjorde det endast för att framkalla debatt, emellan Betänk-.t höll på att blifva bifallet utaa diskussion. Jag framställde åtskilliga anmärkningar, af hvilka blott en vann R. o. Ad:s och sedan representationens bifall. Ju mera jag sedan öfvertänkt de då af mig uttalade öfriga betänkligheterna, desto mera hafva de ökats. De lyten, med hvilka jag anser detaljbestämmelserna i förslaget vara behäftade, skulle jag vilja indela i 3 afdelningar, nemi. stadganden, som äro otydliga, overkställbar och vådliga. Jag vill börja med de bestämmelser, som jag anser otydliga, och dervid först fästa mig vid förslaget till ny redaktion af 81 ista §:n R. F., der det heter, att öfver grundlagsförändringar får icke beslutas, förrän »vid den nästpåföljande riksdag, som sammanträder sedan nya val, på sätt i R. O. stadgas, i samtliga valdistrikten försiggått.» Längre ned i samma §, der det talas om K. M:s Proposir o. m. d., heter det endast, »den först derpå följande riksdag, som efter förrättade nya val sammanträder.
Mot det nu upplästa Betänkandet får jag reservera mig i följande,delar: 1) Deremot, att, i framställningen af förhållandet med Malmö Discont, icke blifvit laggd en särskilt vigt på den här istockholm, sedan denna Disconts obestånd var uppdagadt, tillåtna invexlingen af dess 3-procentssedlar, äfven af dem, som ej voro till inlösen förfallne, och icke eller särskilt anmärkts de arne i detta ämne inom ett par dagar utgifne stridiga kungörelser; åtgärder, emot hvilka en värd Ledamot af Ridderskapet och Adeln Herr Hertzenhjelm framställt en särskilt anmärkning, som af ConstitutionsUtskottet äfven lemnats utan behörigt afseende. Dessa åtgärder tror jag ännu mera förtjent att anmärka, än DiscontDirectionens så långvariga bibehållande vid förvaltningen; tj Regeringen hade, oaktadt blott tvänne Stånd, Ridderskapet och Adeln nemligen samt PresteStåndct, vid sistlid - 416 Den 27 Maji. ] ne Riksdag i underdånighet anhållit om den, till JustititeCanzlerens, sedermera E11 af Rikets Herrar, Herr Grefve Trolle Wachtmeister handläggning remitterat undersökningen öfver Malmö DiscontDirections förhållande, hvilket denne Embetsman sedan förklarade ej gifva anledning till åtal, och Regeringen tillförordnade ändå sedan för samma ändamål en särskilt Committé, hvilken i sin berättelse förklarade ryktena om Malmö DiscontDirections förhållande för falska, berömde räkenskapsmethoden, och förklarade controllen fullkomlig, samt godkände hypothekerna, ansåg det personliga ansvar, i hvilket Directionen ställt sig för Ståhles hypotheker, vara en tillräcklig säkerhet, samt föreslog, att alla hypotheker, som härefter godkändes, skulle ställas under samma Directions vård, tillstyrkte ännu 7 procents utdelning till Actieägarne o. s. v.; och ännu i December 1816 berömde Landshöfdingen i Malmö Län, hvilken sjelf varit Ledamot i denna Committé, Directionens förvaltning, och tillstyrkte dess bibehållande.
Jag har icke deltagit i valet och har alldeles icke någon speciel anledning att yttra mig deröfver, eller att önska någon förändring i hvad som skett. Likväl anser j.i» mig höra yttra mig rör:de lagligheten deråt. Jag kan icke lika med Frih. Cederström förstå den af Hr Munck af Rosenschöld upplästa punkten — ”Ej heller må dertill utses någon person, som vid ett eller flera af dessa verk är redovisande,” såsom om der stod — ”Ej heller må dertill utses någon person, som är redovisande i det verk, hvaruti han till fullmäktig skulle inväljas.” Det kan icke hafva varit lagstiftarens mening att föreskrifva något, som icke hehöfde föreskrifvas. Man har nemi. icke kunnat behöfva tillse, att ingen må inväljas till revisor i samma verk, der han njuter lön och är redovisande; men att ingen, som uti något af de nämnda verken är redovisande, skulle få väljas till revisor eller ombudsman deruti, är något som beliöft föreskrifvas, emedan det innefattade något nytt. På grund häraf kan jag icke anse det för sig gångna valet vara lagligt. Jag erinrar mig alltför väl, att under förlidne riksdag en person, som är redovisande och tjensteman i Riksg.cont., korn i fråga alt väljas till fullmäktig i Banken; men just på den grund, att han var embetsman i Riksg.- cont., ansågs han böra uteslutas, ehuru lian ägde stort förtroende; och så liar, så vidt jag kan minnas, alltid tillgått vid de riksdagar jag bevistat. Här är således fråga om en innovation på våra grundlagar. Det hedrar just icke tidell vai-fvet , att våla grundlagar kunna på detta sätt tydas af dem, som deltagit uti deras stiftande, och hvilkas embetsmannavärdighet borde förbjuda dem att sätta grundlagarna på spel genom sådana företag. Frill. Cederström:
Det öfriga af förenämnde underdåniga skrifvelse upptager omständeligen alla de åtgärder, hvilka Rikets Ständer ansågo nödvändiga, alt, på ett för det Allmänna nyttigt sätt, befordra Gamla Magazinslnrättningens upplösning; deraf lärer ingen anledning kunna hämtas, alt det beviljade Creditivet med Gamla Magazinslnrättningen skulle förblandas och icke eller att det skulle användas till Fond för en ny lika skadlig Inrättning; att ändamålet dermed, äfven efter Regeringens omdöme, borde vara de nödlidandes hjelp i missväxtår, deruti styrkes jag af de Handlingar jag nu får äran förete. De utgöras: 1:0 af Kongl. Majrts Nådiga skrifvelse till Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs Den 25 Noveni b e r. 4o3 Län, af den 20 December 1826. Länsstyrelsen, som anmält Länets behof af hjelp, bade serskildt förmält, alt 3o Socknar voro mer än de öfrige i behof af understöd, särdeles i afseende på vården om deras fattiga, och i anledning deraf i underdånighet anhållit, att af Creditivfonden erhålla ett förskott af 5ooo R:dr Banco, samt af den ifrån Östergöthland till Skaraborgs Län ankomna Spannemål till beholvets aflijelpande få använda 2000 Tunnor Råg, emot vilkor, att hvarje Församlings Innevånare borde gemensamt ansvara för den andel af undsättningen, till hvar -och en af dem blef anslagen, på sådant Sätt, att penningarne skulle inom tvänne år contant återbetalas, utan ränta, samt att Spannernålen inom lika lid skulle in natura tilL Allmänna Magazins-Inrättningen återlefvereras; hvilken underdåniga anhållan Kongl. Maj:t till alla delar i Nåder behagade bifalla. 2:0 Kongl. Brefvet till Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs Län, af den i4 April 1827, anslår ytterligare 2000 Tunnor MagazinsSpannemål, att på lika sätt och emot samma återbetalningsvilkor, som förut upptagne äro, få användas.
Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagssmt Allmänna Bcsvärsoch Ekonomi Utskottets Memorial, M 41, angående särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Utskottet. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes nedannämnda af Stats-Utskottet afgifna Memorial, nemligen: 750 Prot.-Uldrag dm 21 November 1863. JV2 225, med förslå}' till stadganden i det nya reglementet för Riksgäldskontoret, angående det till Lidaåns upprensning beviljade lån, samt om anslag till Nalionalmuseibyggnadens inredning m. m.; JVJ 230, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets reglemente, angående detta verks inkomster samt uppbörden och redovisningen af dit ingående bevillriingsm. II. medel, äfvensom rörande Riksgälds-kontorets styrelse och den vid kontoret anställda betjening; jyS 231, med förslag till pensionsstat vid Riksgälds-kontoret äfvensom expektansstat vid f. d. General-assistans-kontoret; och JVé 233, angående särskilda gratifikationer till åtskillige af Stats-Utskottets tjenstemän. S. D. Vid nu förnyad föredragning bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JV2 41, angående särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet S. I). Föredrogs och godkändes Expeditions-Utskottets förslag til! Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit, 164, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition med förslag till ny Sjölag. Den 21 November. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. I).
Åsämjas de ej, pröfve Kåtten, huru mycket gåfvotagaren bestå skall; ej må dock det bidrag sättas högre, 218 Den 15 November f. m. än till hälften af den gifna egendomens behållna afkomst, hvari gifvaren har gåfvan i behåll eller densamma sig afhändt. § 3. Dör gifvaren och lemnar efter sig barn, som är berättigadt till understöd af egendom, som i testamente gifven är, och finnes ej sådan egendom, hvaraf det understöd tagas kan, då vare oek gåfvotagaren, eller, derhän död är, hans arfvingar skyldiga att dertill bidraga, såsom om försörjning för gifvaren i 2 § stadgadt är. g 4. Har gåfvotagaren gjort gifvaren märklig orätt eller skada, stånde gifvaren fritt gåfvan att återkalla, och håfve tid att talan derom till Rätten instämma, år och dag sedan han veta fick, att den orätt, eller skada honom af gåfvotagaren gjord var. Dör gifvaren och har ej den tid försutit, eller sin rätt till talan eftergifvit, då må hans arfvingar sådan talan föra inom år och dag sedan han dog. § 5. Är gåfva för arbete eller gjord tjenst gifven; gånge då ej åter. Ej heller må i thy fall gåfvotagaren bindas till den skyldighet som i 2 och 3 §§:ne sägs. För den händelse att R. St:r icke skulle anse bördsrätten å landet böra uphöra, och då billigheten synes fordra, att så länge bördsrätten qvarstår i afseende på lösen af försåld arfvejord eller bördköpt jord, en sådan lösningsrätt äfven bör medgifvas beträffande genom testamente afhänd egendom af nämnde egenskap, föreslår jag följande tillägg till 17 Kap. Ä.B:n. § 6. Gifve någon genom testamente bort egendom som åt börd underkastad, ege den, som inom börden är, att innan laga stånd åkommer, den egendom lösa, efter af Rätten derå satt värde, och gånge dermed i öfrigt som i 5 Kap. J.B:n skils. Jag anhåller att denna min motion måtte remitteras till Lag Utsk. Begärdes på bordet 2:0.
203 Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels a Is I a g å ifrågav:de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med talrika och starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, upplästes och godkändes följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 35, i ani. af väckt förslag om öfverflyttning på de enskilda bankerna af landtränteriernas kassaförvaltning, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. detta Betänk.» Härefter företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 28. Nej — 98. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 24 dennes bordlagde Utlåtrn: N:o 22, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster; N:o 22, Litt. A., i ani. af väckt motion om tackjernstiondes upphörande inom bergslag; och N:o 22, Litt. B., i ani. af väckta motioner om upphörande af tionde för tillverkning af metaller m. m. Härefter anmälde sig och yttrade Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Då i Stats-Utsk:ts nu för andra gången bordlagda Utlåt. N:o 22 finnas punkter, som äro beroende af det sätt, hvarpå bilagorna till berörda Utlåt., Litt. A. och Litt. B., blifva afgjorde, hemställer jag att dessa bilagor målte på föredragningslistan sättas framför Stats-Utsk:ts Utlåt. Propos. på bifall till detta förslag framställdes och besvarades med ja.
Betänkande N;o 87. 37 "inflytande medel icke begagnas till andra •'ändamål , än Curanstaherne , med mindre •'nämnde medel icke skulle, för Veneriska "smittans hämmande, till fulla beloppet ut’’ga , då of verskottet får användas för cili”inanna hälsovården inom Länet, serdeles *’vid uppkommande farsoterså hafva Utskotten väl beredt möjligheten af CurhusanStalternas i Riket bestånd och förbättrande , i tnon af behofvet, meri deremot alldeles förbisett det egentliga föremålet med den Kongl. Propositionen , som är , att äfven Bans-Bazar ett en må erhålla det tillskott, sorn erfordras för deras vidmagthållande. Under den tid, då Hospitalsinrättningarne och Läns-Lazaretten voro sammanblandade och under en Öfverstyrelse, erhöllö Uazaretten erforderliga och betydliga understöd af Uospitalsfonden ; men då denna senare Fond helt och hållet måst disponeras lill dess egentliga föremal , i följd af Hospitalens skiljande från Lazaretten och concentrerande på färre ställen , till vinnande af större och ändamålsenligare utvidgning, sorn fordrat en större omkostnad , så har följden deraf blifvit, efter hvad ej mindre den Kongl. Propositionen innehåller, än Kongl, Seraphi mer-Ordens-Gillets tryckta underdåniga Utlåtande, angående Länshospitalen, Lazarettet» och Gurhusen i Riket den 8 Oetohét 38 Bil. t. Slais-o. Btv. Ulsk. Betänkande N:o 87. 1828» ännu specielare ådagalägger, att Lazarettens egna och bestämda inkomster på de flesta ställen varit och äro otillräcklige för Lazarettens bestånd. Vid ett sådant sakens utredda förhållande J synes det mig icke lämpligt , att LänsLazarettens upprätthållande skall bero af den tillfälliga omständigheten , att elt öfverskott eller ett otillräckligt öfverskott af Curhusrnedlen linnes , till användande för Lazarett tens oundgängliga behof.
Det ligger visserligen i sakens natur, att den ene medborgarens omdöme om den andres moraliska värde icke, såsom beroende endast af iure öfvertygelse, låter befalla sig af någon domstols beslut, och att ett sådant individernas omdöme om hvarandra förty hvarken kan eller bör blifva föremål för yttre lagstiftning. Men å andra sidan ligger det lika mycket i sakens natur, ej mindre att vissa brott äro af den nesliga beskaffenhet att de redan faktiskt i det allmänna omdömet stämpla förbrytaren med vanfrejd, än äfven att bestämmandet af borgerliga företräden, rättigheter och förmåner ligger inom lagstiftningens befogenhet. Detta är redan nu i 14 Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. lagstiftningen antaget. Saknad af god frejd eller af medborgerligt förtroende är nemligen förutsatt både i grundlag, i allmänna lagen samt i åtskilliga andra författningar, såsom kommunallagar, näringsförfattningar, m. m„ — och förslagets antagande af förlusten utåt ett sådant förtroende är följaktligen ingen nyhet. Men ingenstädes finnes bestämdt uttryckt hvad med vanfrejd bör förstås, ingen allmän begränsning är deråt gifven, och denna brist i lagstiftningen har gifvit anledning till en stundom ganska vådlig utsträckning af uppfattningen härom, hvarjemte den såsom vanfrejdad ansedde ofta icke egt någon utväg att återvinna sina genom ett felsteg förlorade medborgerliga rättigheter. Så har t. ex. erfarenheten ådagalagt, huru en person, hvilken i sin ungdom gjort sig skyldig till en stöld, icke, oaktadt en mångårig hedrande vandel, kunnat vinna burskap å borgerligt yrke. Det lärer nemligen vara tvifvelaktigt, huruvida han i detta fall kan fly till Konungens nåd, enär det ej är fråga om någon honom ådömd straffpåföljd för ett brott och hans rehabiliterande således icke torde falla inom sferen för den i 25 § Regeringsformen Konungen medgifua rätt att "i brottmål göra nåd, mildra lifsstraff samt återgifva ära och till Kronan förverkadt gods.” Genom att i strafflagen införa definitionerna på vanfrejd, gifves deremot ej allenast åt detta begrepp en nödig begränsning, utan äfven åt den sakfällde den förmånen att kunna återvinna sina genom brottet förverkade medborgerliga rättigheter.
Då dessutom de medlemmar af Mosaiska trosbekännelsen, som bo här i riket, redan under en längre följd af år förvärfvat sig allmänt vitsord, att vara goda medborgare, utmärkande sig för redbarhet, arbetsamhet samt ett stilla och laglydigt lefverne; så och då meddelande åt dem af ifrågavarande rättighet, äfven om densamma, i anseende till de Mosaiske trosbekännarnes ringa antal, icke kommer att bereda dem något större inflytande på riksdagsmannavalen, likväl innefattar ett rättvist erkännande af deras ofvannämnda egenskaper och bör närmare förena deras intresse med fosterlandets, får Konstitutions-Utskottet till Rikets Ständer vördsamligen öfverlemna följande förslag till ändring uti Rtksdags-Oidiiiiigcn. § 18. (nuvarande lydelse ) Till Riksdagsman må ej i något Stånd godkännas en person, som icke uphunnit 25 års ålder; ej den, som, fastän äldre, står under Förmynderskap; ej den, som, efter gjord cession och utfärdadt proklama, icke, på sätt Lag förmår, visa gitter, att han från sina Borgenärers kraf fri är; icke eller den, hvilken laga kraftvunnen Dom förklarat ovärdig medborgerligt förtroende, eller att föra andras talan, eller för något nesligt brott till straff skyldig. Uti Riksdagsmannaoch Elektors-val må ingen deltaga eller till Elektor väljas, som icke är till myndiga år kommen; icke eller den, som, utom hvad (den föreslagna lydelsen.) Till Riksdagsman må ej i något Stånd godkännas en person, som icke upphunnit 25 års ålder; ej den, som, fastän äldre, står under Förmynderskap; ej den, som, efter gjord cession och utfärdadt proklama, icke, på sätt Lag förmår, visa gitter, att han från sina Borgenärers kraf fri är; icke eller den, hvilken laga kraftvunnen Dom förklarat ovärdig medborgerligt förtroende, eller att föra andras talan, eller för något nesligt brott till straff skyldig.
St. få, i öfverensstämmelse härmed, hos E. K. M. i underdånighet anhålla: 1:0 att E. K. M i Nåder må täckas anbefalla Öfver-Post-Directeuren att gå i befattning med inrättandet af en Paket-post utefter de större landsvägarne, till en början endast afgående en gäng i veckan, fram och åter, emellan Stockholm, Westerås, Örebro, Mariestad, Wenersborg och Götheborg, samt Stockholm, Nyköping, Linköping, Jönköping, Wexiö, Christianstad samt öfver Hörby till Ystad; 2:0 att då till paketers vederbörliga vård och transporterande nödiga postilloner 32 Exp.-Ul&k, Förslag till tind. Skri/v, N.o 468, och Åkdon med Seltyg samt Kälkar och hjulomgångar m. m. efter sig företeende omständigheter för Post-Verkets räkning böra anskaffas, samt å passande ställen stationeras, dessa åkdon måtte gifvas en för ändamålet att äfven transportera resande erforderlig construction; 3:o att, ehuru Post-Verket till en början bör ombesörja vagnarnas anskaffande samt regelbundna framoch återgång, medelst Gästgifverielle annan betingad skjuts , ofvanuppräknade Residence-städer och gränse-orter emellan, Entrepreneurer, hvilka åtaga sig vagnarnas förskaffande med egna hästar, måtte sökas, genom tid efter annan utlyste Entreprenad-auctioner, för lika ellar lägre belopp än vanliga Skjuts-legan, dock ej för större väglängder än högst emellan 2:ne Residence-städer ; och att härvid måtte stadgas , att , enär och så länge Hålleller Gästgifveri-skjuts till Paket-posternas förskaffande nyttjas, de Skjutsskyldige icke få besväras med större tyngder efter hvarje häst, än hvad i nu gällande Skjuts-författningar är föreskrifvet; 4:o att afgifterne för Paket-godset måtte bestämmas till det belopp vidfogade Tariff Litt.
UtförseltullHår: 3o — Bäfver* eller Castor i Skålp. — 24 — 2 24 — 2 — Caméloch Angoriska Geti Skålp. — i 5 — Haroch Kanin Nöt i Lisp. — 6 — 4 alla andra slag, ej specifice20 — rade i Lisp. 3 10 Häcklor* Hakar och Hyskjor . i oo R:dr v. 33 16 - Fr ia. Hängslen ioo R:dr v. 33 16 — Fr ia. Fältskärsioo R:dr v. 5 \ Mathematiska, Optiska, Phy\Fr ia. siska och Navigationsej specificerade ioo R:dr v. 5 J Musikaliska: Fleuler, Oboer och Clari10 netter i St. i 16 — \ |0 Guitarrer och Lutor Violer, Violonceller och ConI st. 3 16 — | 16 ’ —t trabaser i St. 5 i G }Fr ta. 20 Waldbom och Trompetter I St. 6 02 1 24 Trummor och Pukor , i Par 8 j 5o Claver och Positiv i St. .6 32 — ' Hästar, se Kreatur. Höns, se Foglar. Indigo, se Färger, Insecter, se Naturalier. Instrumenter, Handtverks, se Verktyg. 56 Bil. till Expeditions-Utskotlets Förslag till unct. Tu 11 varde. Qvantitet för Tullberäkning. Införseltull. Utförseltull. Fortepiano, Tafel 1 St. 5o ia. 400 Flygel Ej specificerade förtullas lika med sådane bland ofvan uppräknade, hvarmed de närmast i St. too ) kunna jemföras. Anm. Serskildt inkommande tillbehör förtullas efter värdet med lika procent, som sjelfva Instrumentet ne. Inventarier, Skeppsbergade från förolyckade utländske för hvarje 100 fartyg | R;dr af auc * — tionsbcloppet. 3 9 — Ister, Svineller Gås I Skålp. 3 — Fr itt Jern :
Vid förnyad föredragning af bordet lagda betänk. N:o i3y, i anledn. af väckt motion om utsträckning och förtydligande af ly §:n uti instructionen för R. S:s Just. ombudsman, blef samma betänk. afR. o. Ad. bifallit. På begäran af Hr von Hartmansdorff, A u g., samt Frih. Cederström, Jacob, lades ånv6 på bordet LagUtsk:s den io dennes på bordet lagda utlåt:n: N:o 138, i anleda, af erhållna återremisser utaf Utskts betänk. N:o 81, öfver väckta motioner, dels angtde förmyndarekamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock en ändring af lagens stadganden rörtde de tysta förmånsrätterna. JV:o 13y, i anledn. utaf Aterremiss utaf Utsk:s betänk. JN:o y2, öfver väckta motioner örn skärpning af straffet för åverkan. N:o i4°) i anledn. af återremisser utaf Utskts betänk. N:o 5y, öfver väckta motioner örn upphufvande af en del särskildta domstolar. Lades till handlingarna LagUtsklsden io dennes på bordet lagda utlåt. N:o 14■ ? > anledn. af erhållen aterremiss utaf Utskrs betänk. Nto 108, öfver väckt motion om offentlighet vid underdomstolar och poliskamrar. Ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts den io dennes på bordet lagda betänk. N:o ioö, i anledn. af väckt motion, alt lösningsrätten till fjerdeparter i Fahlu grufva icke vidare må vara de brukande bergsmännen förbehållen. Hr Stuart, Carl Gustaf: Då jag anser den fråga, hvarom detta betänk, handlar, vara af den enskilda natur, att den icke rätteligen borde utgöra föremål för R.
Ständers Lag-Utstötts den 24 dennes upläste särskildt» Betankanden: r:o I anledning af Kongl. Majsts Nädiga Provost tion - 644 Den 17 April. tion, ångande Afgär da Bps rätt akt söka och erhålla skifte i Skog och Utmark., Lw Angående Kongs. Mas:ts Nådiga Proposition om stadgande af någon Lag i afseende pä tiden, inom hwit, ken den häktade personer böra ställas för ratta. zw Rörande den fraga, hnruwida, dä genom det nys satt att adla, endast äldsta Scnen ll fwcr Adelsman, den adlade personens Tolker förlo at sin,ratt att tagalikamf med B'odren för det Fadren blif-vit adlad, mall att de andre Barnen, utom äldste Sonen, haft nägon förmän deraf, mm. 4!v Lm rwad ändring och skärpning i straffet för äwcrkan ä Skog; Hwilkct ffullc de Rcspcctive Mcd-Ständen samt Lag-Utffottct wördsamt och wanligcn tillkännagifwas. lllt suprs. S. D. I anledning af Riksens Högloft. StändcrS Allmänna Beswärs - och Occonomie-Utstötts Protccolls, Utdrag af den 22 dennes angående Bytcsbrister, och som de z:ne öfrige Respecrive Ständen redan bifallit Utskottets Betänkande om berörde ärende, fann Prestc-Ständet sill icke kunna igenom införwäntande af Utstottcts Förklaring öfwer de inom Ståndet den 29 nasiledne Zanuarii wackta och till Utstottet remitterade Betänkligheter i detta ämne, lagga hinder i wägen för den salunda beflutne Expeditionen; Hwilkct skulle de Rcspcctive Med-Ständcn samt bcmaidte Utstött wördsamt och manligen tillkannagifwas. »uxrs. Hx ikrotvcvllo. st. ftsi. ^.lm^uist.