Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cavalleriet åter är i detta afseende bättre lottadt, men ej nog, då man tager i beräkning de mångfal idigt större svålig heter det har att öfvervinna. Tvenne månaders tid be - Ben 7 Maj f, m. stås vid exercis-sqvadronerna till rekrytens tinning, och 6 veckor för hästens dressering; och likväl är den nn anslagna tiden i hegge fällen ej längre, än alt man får afbryta både karloch hästdaning, just när på en dag skulle göras större framsteg, än på 10 dagar, under de båda första månaderna. För cavalleriets rykrytdaning finnes icke mer än 22,000 r:dr anslagna. Detta anslag deriverar sig från 1806. Den skarpsinnige och verksamme mannen, som uppfattade ideon om rekryt-sqvadron , kunde likväl ej i sin helhet genomföra densamma; ty då, som nu, mötte hvad genialiskt och godt var motstånd. Det lyckades honom ej för flera än 3 regtten, nemi. de 2:ne Skånska, samt Smålands husarer. De 2:ne öfl iga ansågos i annan väg kunna erhålla tillräcklig öfning, f öfverensstämmelse med denna idde uppgjordes calculen, och 22,000 r:dr ansågos, efter den tidens pris, tillräckliga för detta behof; men hvad hände? Efteråt insågo de andra reg:tena sitt misstag, och anhöllo alt blifva delaktiga af den förmån, som de förra beviljats. Regeringen har begärt 20,000 rtdr härtill. Jag förundrar mig verkligen öfver StatsUtsk., som icke funnit skäl alt bevilja detta anslag, som Utsk. bör finna af nödvändigheten påkalladt, ty ifall af afslag af den begärda tillökningen, kommer hela indelta cavalleriet alt försättas i oljenslbart skick, emedan de nu anslagna 22,000 r:dr påtagligen äro otillräckliga för hela indelta cavalleriet. StatsUtsk. har föreslagit indragning af sqvadronsrnöten lill fots. Ilar står mitt förnuft stilla.
Utbetalning titt ©tenfolSwerfet 130,920: görfattna Uppbringning^erfättningar . 58,710: görflott, lenmabt GSötba Ganal 100,000: 9tifSbagö*foflnaber 3oo,oqo: -SröningSfoflnab 3o,ooo: ©minna 9t:br 2,709,840: £tUgåntjöu 1829. 58,800: — 33el)åttning i SSanfen wib årets början S3ewiffning, Subn.flämpl., ©fatterättS* od) SbfemtionSntebel, ungef. lifa font år 1828 2,3o4,ooo 9tänta å -SfrigS* od> 23ergS Gapital ocfl ränte*afbetalningar å lån titt åt* flittiga flåbcr 1828 årS afbetalning på ©tatSwerfetö flulb, återbefontmen år 1829 . Slflöning ocf) oinfoflnaber för 9tifSgälbS*Gon* toiret od) Sufl. OmbubSmannen tc. för 5 år a 60,000 9t:br görlufl på 9lffiflance*Gontoiret, åren i83o32 ä 7,000 9t:br 21,000 Gppectance*löner, penftoner odj gra* tiftcationer berfläbeS i833 . 20,000 2)ito utom gratiftcationer 1834 . 12,000 Stterfloben af 5 procents obligationerne Stäntor å Ijwarjebanba lån a 9,200 årligen 2°lterfloben af uppbringa. erfdttningarnc ^nrebning af 9tif'SgälbS Gapital* ocf) ränte Gnl. åtongl. ^ropofltionenåtgörfwaröwerfet 3,591,000:
'Då, såsom Vetenskaps-Academien uti dess underdåniga skrifvelse den 21 Muni detta år yttrat, det blefve för det allmänna gagueligt, om, jemte till - Stats-Utskottets Utlåtande, IV.o 76. ”vägabringandet af teckningar öfver Sveriges Flora, understöd äfven gåfves ”för utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål, bar Utskottet ansett ”sig böra föreslå Rikets Ständer att å allmänna Indragnings-stalen, från och 'med år 1845 til! nästa Statsreglering uppföra 800 R:dr om året till Ve”tenskaps-academiens disposition, att användas dels lill fortsatL understöd "för ifrågavarande arbete i Sveriges Flora, med vilkor, att hvarje afdelning ”blilver ett helt för sig, dels till uppmuntran för utgifvande af teckningar ”utaf zoologiska föremål; kommande genom bifall härtill ofvanberörde 2,351 ”R:dr 20 sk. att i stället Statsverket besparas”. Mom. b.j rörande anslaget till Secreterare!! Strinnholm, är af 3:ne Riks-Slånd bifallet och Utskottet anser återremissen i denna fråga från Bonde-Ståndet ej kunna föranleda någon åtgärd. Mom. c , i fråga örn pension för enkefru Nordencreutz, har blifvit af samtliga Riks-Stånden godkändt. Mom. dangående arfvode m. m. åt Professor Schlyter, ärålerremitteradt af Bonde-Ståndet, men bifallet utaf de Irenne öfrige Stånden, hvadan Utskottet, enligt 75 § Riksdags-ordningen, anser återremissen ej kunna föranleda någon åtgärd. Morn e. y rörande Canzli-posten Flinks sportel-ersältning, är godkändt af samtlige Riks-Stånden.
Vill man göra lycka vid ett hof, där det finns en ung konung, måste man framför allt förstå den konsten att roa honom. Jag har studerat kronprinsens karakter – och nu reser jag till Paris för att lära mig säga bons mots. – Ni kunde kanske på närmare håll finna en utmärkt lärare i den konsten! anmärker Struensee skrattande. – Grefve Rantzau – – Nej! svarar Brandt och spänner ut sitt bröst, ty vagnen rullar just nu in öfver Altonas gator. – Han kommer nog att själf uppenbara sig vid det nya hofvet. — Det blir en förtviflad intrigkamp bäst att stå på sina egna ben. Jag ämnar vara absolut själfständig! Och den lille kammarjunkaren lutar sig tillbaka, synbarligen upptagen af glada tankar, ty det leker ett belåtet småleende omkring hans uppkrökta munvinklar. Då vagnen stannar utanför stadsläkarens hus, kommer Wolff springande nedför trappan, fäller ned vagnsteget och öppnar dörren. – Här har varit två bud från madame Burmester! säger han. Madame Burmester är sjuk. Struensee rycker på axlarna och får en uttråkad min. Han är led vid dessa sjukbud, han vet, hvad de betyda. Madame Burmester har på den sista tiden mycket ofta varit utsatt för svåra nervattacker, som förmått henne att sända bud efter sin läkare vid alla tider på dygnet, ofta flera gånger om dagen. Men det är aldrig någon fara på färde. – Var så god och stig på, min käre kammarjunkare! säger Struensee förbindligt. Jag hoppas att middagen är färdig. – Nej, nej! ropar Brandt och plirar med sina pepparbruna ögon – Nej, min käre vän – kärleksaffärer gå före allt annat! Sätt er upp i vagnen igen och far strax till er smäktande Ottilie. Jag och middagen vänta så länge. – Ni misstar er – det är icke någon kärleksaffär och det hastar icke! Låt oss gå till bords. Jag är hungrig som en varg. Men Brandt håller envist fast vid sin idé: – Man skall icke vara grym mot en dam, som är trånsjuk! Om ni icke strax ger er af, sätter jag mig själf i vagnen och far att trösta den sköna.
Ridderskapet och Adeln blifvit upplyst och vitsordadt: att inrättningen af Pionnier-Corpsen allt mer och mer framskrider till sitt ändamål, och att några grofva brott af förrymde Pionnierer, med undantag af stöld , icke bevisligen blifvit föröfvade; alt sjukvården på Wanäs är ganska god och att sjukhuset, ehuru ännu af träd likasom öfriga byggnader derstädes, likväl är ändamålsenligt inrätladt; då sättet för utöfvandet af den andeliga vården om Pionnier-Corpsen icke kan blifva föremål för någon åtgärd från Rikets Högloflige Ständers sida , lika litet sorn valet af Corpsens Befäl; då ändamålet med Pionnier-Corpsen är att hålla försvarslösa, sysslolösa och vanartige personer till arbete, under militairisk disciplin , såsom ett medel till deras förbättring, men icke alt deraf bilda en för 6 Allm, Besv.ö, Oec, Utsi. Uti, Nlis 121 och 122.’ egentliga försvaret i krig påräknad styrka; samt då slutligen Pionnier-Corpsen, utan att för alltid vara fästad inorn Wanäs, dock synes der för närvarande vara lämpligast förlagd , i anseende till det der pågående fästningsarbetet; så finnér Utskottet ingen anledning att å någon del af denna Motion Rikets Högloflige Ständers bifall tillstyrka, Stockholm den 36 Maji 1829. Ankom till Exped. Utskoftet den 30 Maji 1819, N:o iaz, Utlåtande, i anledning af väckt Motion om inrättande af Municipal-Styrelser iOrterne, Högloflige Ridderskapet och Adeln har till detta Utskotts utlåtande remitterat ett af Grefve Hamilton, John, afgifvet Memorial, deruti han , under förutsättning af eti allmänt erkännande af vigten utaf en väl orga - Ålim. Besv. o. Otc. ZJtsk. Uti.
Sig föranläten at med fredadt samwete ätergä til det lugn som Desi framfarna mödor och Desi annalkande älder gemensamt päkallade; bestöt Ridderstapet och Adeln förestä sina i-espective Med-Stander, at genom en stor Deputation, anförd af Landtmarstalken och Talemännen, betyga Hans Kongl. Höghet Riksens Ständers underdäniga tacksamhet för de prof af medborgerlig dygd och ädelhet Hans Kongl. Den 12 Maj. 91 Kongl. Höghet dymedelst ädagalagt; hwarjemte och da Ridderffapet och Adeln för sindelafwen yttrat den önskan, at Hans Kongl. Höghet, säsom Riksföreständare och i kraft af den honom i sädan egenskap tilkommande magt och myndighet, mätte, i anseenoe til Rikets högst trängande behof lata wara sig om hjertat, at skyndsamt bringa det angelägna freds werket til ändffap, och emedlertid til Rikets warn taga de kraftigaste förswarsmätt; sädant alt ffulle de resyectlVL Med-Ständen wänligen commu nicerLS. dlt suyiL. Utdrag af ?rotocoliet hällit t Ridderffapets och Adelns Ittenum den 10 Majt 1809.
N:o 74. angående ändring i Kongl, patent-förordningen af den 13 December 1834. IV. 504. — N:o 75. angående tillägg till 14 § i 3 artikeln af Kongl, instructionen för skogsoch jägeri-slalen den 16 Mars 1838. IV. 504. — N:o 76. om anvisande af särskildt creditiv till betäckande af kostnaderna för erforderliga rustningar. IV. 545. — N:o 77. om förändring i sältet för uttagande från Kongl, räntekammaren af de till vissa verk anvisade stats-anslag. V. 3. N:o 78. angående rotering af en staden Lund tillhörande jordlott. V. 3. — IN:o 79. angående Fahlu stads båtsmansrotering. V. 3. — N:o 80. angående förvarande af en del utaf Bankens redbarbeter å Carlsborgs fästning. V. 3. — N:o 81. angående rese-understöd ål fabriks-arbetare och handtverkare. V. 3. — N:o 82. angående Majoren G. Krooks ansökning om godlgörelse för mistade löne-inkomsler. V. 116. — N:o 83. angående Kronobagaren S. Strömbergs befrielse från ådömd återbäring af beräknad provision å brödbakning i Christianstads Kronobageri. V. 116. — N:o 84. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående försäljning af den till det s. k. Hof-jakt-varfvet hörande tomt. V. 116. — N:o 85. angående användandet af de under Stats-Contorets förvaltning varande äldre depositionsmedel. V. 116. — N:o 86. angående godtgörelse eller afskrifning af åtskilliga utaf Stats-Contoret af under bänder hafvande medel bestridda utgifter. V. 116.
Man kan ej neka, att . oftast ligger orsaken till vår ansenliga Import af Spannmål egentligen i vår öfverdrifna Brännvins-tillverkning af Säd : Och utvägen att befria oss från behofvet af denna nedtryckande Import vore funnen ifrån den stund, vi kunde antaga möjligheten , att producttonen af Potatoes , tagen på annan Mark än Odalåkern, kunde förslå till det öfverdrifna i vär Brännvinsbränning. Denna möjlighet visar sig, efter min tanka, redan. Jag kati så mycket mindre betvifla de flesta uppgifter, sorn här blifvit gjorda, angående fördelen af Brännvinsbränningen, sorn jag enskilt känner Peisoner , hvilka upphämtat den. Vid detta förhållande tror jag, att Staisomsorgen fordrar att m^n , så mycket möjligt är , gynnar och derigenom uppmuntrar Potatoes-bränningen j och jag vågar således föreslå , att hvarje Possessionat, 50m i October månad kan hos Landshöfdingen förete bevis, att hssn , i sina förvarings staden, äger 4 å 500 tunnor Potatoes , vuxen på annan Mark än Odalåkern, och förbinder sig att dem afverka , må äga tillstånd att nyttja tvänne pannor, hvardera om yo kannor. Den svårighet i Controll, som Utskottet antager , synes mig icke vara oöfvervinnelig. Grannars och Presterskapets bevis 438 Ven 24 Martti, e. m. tyckes mig borde, i denna, som i andra ceco* nomiska frågor, tå gälla för goda bevis; och om ofverl ( adelsen eller missbruket belädes med '-traff af all bränningsrätts förlust, samt på sätt, som med Lurendrägeribrott äger rum, Kungjordes i Avso.na *, så tror jag icke att någon possessionat skulle blottställa sig derför: Och då vore ju också Controllen vunnen. Jag utbeder mig , att denna Anmärkning må fa åtfölja Remissen. Herr von Stahl, Samuel:
S D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial, JM 5, angående föreslaget tillsättande af ett särskildt Utskott för behandling af väckta frågor rörande elementarläroverken, m. m. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial, JM 15, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af diskontverkens räkenskaper och förvaltning. Med anledning af Utskottets hemställan i 1 mom. ville Ståndet hafva tillkännagifvit, att vederbörande Domkapitel, efter särskilda föreskrifter, meddelade uti cirkulär, som till dem från Ståndet utgår, och enligt stadgad ordning rikets stift emellan, komma att föranstalta om val af Revisorer och Suppleanter för PresteStåndet, hvilka ega att deltaga i granskning af Banko-diskontverkets i Stockholm för - Prot.-Vldrag den 14 Januari 1863. 169 förvaltning och räkenskaper för innevarande och följande år intill nästa riksdag; och skulle i afseende på sednare momentet af Utskottets hemställan i detta Me morial meddelas, dels att Preste-Ståndet beslutat den 28 dennes utse Revisorer och Suppleanter för granskning af Lånekontorens räkenskaper för sislförflutna år och dels att vederbörande Domkapitel på ofvan omförmälda sätt komma att anmodas föranstalta om val af enahanda Revisorer och Suppleanter uti de revisionsförrättningar öfver Lånekonloren, hvilka komma att ega rum nästinstundande och följande år intill nästa riksdag. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stals-Utskottets nedannämnda Utlåtanden:
Uti en tidpunkt då fäderneslandet varit omgifvet af de största faror, och då en och samma anda af sann och upplyst patriotism synes hafva uppeldat alla stånd och klasser af nationen, hafva Vi sett de mest utmärkta prof pä de ädlaste tänkesätt; men det var förbehållet åt ofrälse fruntimmerna i Åbo att gifva första exemplet af en medborgerlighet, hvilken man ej är van att alltid finna inom deras kön, men som, då den framJa, så han I då henne här, ärade läsarinnor, den mycket omtalade och afundade unga damen, som slagit Eder alla — och de » otäcka herrarne » med — i den stora fosterlandstäflingen och som första segervinnerska afgått med högsta priset! Allt sedan hennes namn offentliggjordes i Idun, ha vi dagligen bestormats med böner, muntliga som skriftliga, på prosa och vers, att bringa hennes bild. Själfva ha vi mer än gärna gått till mötes — och äfven fröken Bengtsson har till sist fått lof att låta sina blygsamma betänkligheter ge vika inför så mycket vänligt intresse. Fröken Bengtsson är en intagande ung dam, och hennes person ger omedelbart ett lifligt intryck af den vakna intelligens, hvarom hennes » fosterlandslista » äfven vittnar. Alla personalia har hon undanbedt sig — ty hon » har ju alls intet märkvärdigt gjort » — och vi få därför hörsamlingen inskränka oss till de korta upplysningar, som för öfrigt redan utsilat genom den dagliga pressen, att hon är skånska till börden, från » Klippan », att hennes far är postiljon, och att hon fått en mycket vårdad uppfostran, hvars frukter hon nu tillgodogör för de unga elever, hon har under sin vård som guvernant i en ofFicersfamilj i hufvudstaden. ställes till efterföljd genom deras efterdömen, vin ner på en gång både mera behag och styrka. Vi uppdraga Eder att förklara dessa fruntimmer Vårt utmärkt nådiga välbehag öfver det offentliga bevis af medborgerlighet de ådagalagt vid detta tillfälle, och som varit Oss så mycket mera behagligt att erfara, som Vi fått underrättelsen därom kort efter att hafva vunnit en fullkomlig och ärorik seger öfver en stor del af fiendens skärgårdsflotta på redden af Fredrikshamn.
Under en tidpunkt, då Svenska jernet» afsättning hufvudsakligen beror, dels på dess förbättrade qvalitet, dels oek på nedsättning i tillverkningskostnaden, för att kunna tafla n>ed utläudningens mångdubbelt större tillverkningar, hvilket ock nu utgör föremålet för bruksägarnes bemödanden i allmänhet, hvarvid fordras både tecknisk kunskap och strang tillsyn vid hvarje särskild manipulation under öfvergången från tackjern till stångjern, villkor som äro mera att önska än förvänta inom bergsmansslåndet, och då erfarenheten tillika visar, huru svårt det är, alt inom redan befintliga kammarlag, hvaruti många intressenter deltaga, införa ordning och förbättrade arbetsmetoder, inses lätt de hinder, som äfven i förenämnda afseende skola möta slångjernets afsättning, och som, utom en minskad export i del liela, en gifven följd af smidets utvidgning i bergslagerna utöfver hvad redan ar bergsmännen medgifveu, kommer alt sträcka sig öfver hela landet och menligt inverka på alla dem, hvilka uti denna näringsgren på ett eller annat sätt äro intresserade. Det förefaller utan tvifvel oväntadt, att, i ett land med snart sagdt outtömliga malmtillgångar och ganska betydliga ännu odisponerade skogar, farhåga ändock kan uppslå om möjlig brist på tackjern för stångjernets beredning till dess nuvar. belopp, ftlen orsaken är latt förklarad derigenom, att i de malmrika orterna, der blåsning utgjort hufvudföremålet för folkets sysselsättning, är skogen mera medtagen, 1 de skogrika orterna åter saknas malmer, hvilka missförhållanden, i brist af nödiga communicationsmedel, ej kunna afhjelpa» och göra malmens transport så dyr, alt hlåsningar i dessa orter icke med fördel kunna anställas. Det gifves likväl en utväg att hädanefter som hittills försäkra jernhandteringens framlida bestånd och förkofran, den nemi. att fullfölja den af våra förfäder från äldre tider utstakade plan, alt hufvudsakligen använda skogome kring grufvefälten lill tackjernets beredning och de aflägsna skogarna till detsammas förädling.
Akrell ostridigt förvärfvat såsom Chef för Telegraf-verket, hafva gifvit Regeringen anledning att Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. 71 föreslå, det Herr Generalen skall å allmänna Indragnings-staten erhålla pension, beräknad till lönens hela belopp, 6,000 R:dr R:mt. Då likväl numera de civile embetsmännen beräkna pension till lönens fulla belopp endast i det fall, att denna icke öfverstiger 3,000 R:dr, men eljest åtnjuta endast fyra femtedelar af lönebeloppet, synes det obilligt, att Herr Generalen, som ieke är lagligen berättigad att i detta hänseende ställas i jemförelse med de civile embetsmännen, skall åtnjuta en större förmån, än som tillkommit honom, om han innehaft civil befattning på Statens stat i 40 år. Han har nemligen endast varit förordnad till en civil beställning under loppet af fjerdedelen af samma tid. Het torde alltså vara skäligt, att pensionsbeloppet beräknas i förhållande till lönen till 4,800 R:dr, motsvarande fyra femtedelar af lönebeloppet. Härvid måste dock tillika iakttagas icke allenast, på sätt Stats-Utskottct föreslagit, att den pension, Herr Generalen från Arméens Pensionskassa åtnjuter, deremot upphör, utan ock att pensionsbeloppet minskas med den summa, Herr Generalen förut från allmänna Indragnings-staten uppbär såsom för detta lärare vid Marieberg, utgörande 300 R:dr, med derunder inbegripna 15 tunnor spanmål. Pensionen bör således nedsättas till 4,500 R:dr, att utgå under det af Stats-Utskottct föreslagna vilkor. Herr Generalen åtnjuter ändock derutöfver ett belopp af 300
Skulle likväl detta mitt förslag af Ståndet ej blifva godkändt, så anser jag det nödvändigaste vara, innan vi gå till sjelfva privatbanklagen, alt först afgöra den särskilda puukt, som kommer efteråt, (hvilken ordning jag anser ganska obehörig), hvaruti Utsktn hafva föreslagit, att den nya lagen ej skall tillämpas på redan varande privatbanker, utan endast för dem, som möjligen hädanefter kunna blifva inrättade. Jag tror, att om man skall göra ett undantag ifrån en lag, så måste det vara intaget i sjelfva lagen, och ej förekomma i en särskild skrifvelse, eller annan framställning ifrån den ena lagstiftande makten till den andra. Jag tror, att stadgandet härom ovillkorligen bör utgöra en § i Jagen, och jag anser den vara den vigtigasie af dem alla; men i afseende på dess innehåll, är jag af alldeles motsatt tanke med Hr Stråle, som yrkat en redaetion, innehållande motsatsen af hvad Utsktn tillstyrkt; ty jag tror rättvisa och billighet fordra, att hittills varande banker och disconter, så länge dess öctrojer räcka, förblifva under ledning af de octrojer, som äro dem beviljade. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Äfven jag delar den tanken, att en lag bör finnas för så vidt omfattande inrättningar, som privatbankrörelsen; men denna lag finnes redan i 1824 års författning, till efterrättelse för de banker, som redan existera, och jag kan således för min del ej inse, att, så länge privatbankerne uppfylla sina förbindelser, en ny lag kan stiftas, som på dem skulle hafva inverkan, d. v. s. en lag, som skulle retrbacfivt komma att gälla. Jag har redan hört denna retroactiva verkan yrkas af de två sista talarne, och kan ej deruti instämma. Jag tror att R. o. Ad. för sin del måste finna, att man ej kan stifta någon ny Jag, som skulle verka på individer i samhället, hvilka endast på grund af den gällande lagens stadgande!) ingått i bolagen; gör man ett undantag i det ena afseendet, så skulle man äfven kunna göra det i det andra.
Visste de nu, att de kunde komma derifrån med befrielse från all ansvarighet, så skulle de nog begagna sig af de medel som lagen i detta fall erbjöde. Under förra discussionen i frågan anmärktes det, att just ett sådant öfverflyttande af ansvarigheten från redbara till icke redbara personer voie enligt förslaget möjligt, och man föreslog, till förekommande häraf, att ansvarigheten för den afgående skulle under en längre tid fortfara. Hr von Koch har sagt, att om man ej på något sätt kunde blifva fri från ansvarigheten, skulle allmänheten få en sådan terreur panique för Bank-bolagen att ingen ville deri inträda. Men har den ansvarighet, som f. n. finnes, afskräckt personer från att blifva Bank-delegare? Erfarenheten vittnar ju om motsatsen. Som den siste värde talaren ganska riktigt anmärkt, är del väl egentligen allmänhetens rätt, och icke bolagsmännens beqvämlighet, som skall i främsta rummet afses. Den 24 Febr aari. 379 Hr von Koch har sagt, att reservantens förslag ej vore förenadt med någon våda, enär ett år alltid komme alt förflyta, innan den afgående bolagsman blefve fri från ansvarigheten, så att de som egde fordringar hos Banken under tiden kunde utsöka dem. Jag vill häremot erinra, att, enligt reservantens förslag, tiden icke behöfver blifva så lång som ett år. Förslaget innehåller, att ansökningen om utträde ej får pröfvas förr än bokslutet för räkenskapsåret blifvit upgjordt och granskadt. Yi antaga nu, att ett Bank-bolags räkenskapsår är kalenderåret, vi antaga äfven, att bolagsstämma hålles i början af påföljande året, och då skulle det kunna hända, att en bolagsman, som ingifvit sin ansökning i December ena året, kan i Februari månad det andra året vara fri från sin ansvarighet. Man måste dessutom taga i betraktande, att om man vill medgifva något sådant, så fattas ett stadgande ang:de inträdande bolagsmans förbindelse. Ett sådant finns i Lagberedningens förslag, men icke i nuv:de lag, och således bl ifver den inträdande bolagsmannen icke ansvarig för bolagets äldre förbindelser. Vill man medgifva den afträdande frihet från ansvarighet, så må man lägga densamma på den inträdande.