Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
FABRIKÖRN ( som repar mod ) . Stå inte h är och v ar o tidig mot mig i mi t rum. Sådant tål j ag inte, min Herre. Rår jag före, at j ag måste stutsa något, då man f ann en del af pengarne på henne? CLA Barbar! det är mer än en gång, som j ag väg rat emotta dina penningar. Om du tilböd mig all verldens rikedom, så toge jag den ej af din h and. SUPERCARGÖRN. Här måste ligga något skälmstycke under altsammans och jag går inte med min f ot ur stället, förän jag får rätt uplysning i saken. CEDERBERG. Ja et skälmstycke af Jungfru Agath a _ och det var det jag tänk t ifrån bö rjan. CAPTEN. Gifve Gud! at det så vore som jag nu är beredd at tro; _ hur mång a so rgetårar besparades mig då icke! TIONDE SCENEN. AGATHA. FABRIKÖRN. SUPERCARGÖRN. CLARA. CAPTEN. CEDERBERG. AGATHA ( som kommer in ) . Nu har jag Policebetj enterna här. FABRIKÖRN ( ängslig och förbittrad ) Be dem dra för tus an i våld. SUPERCARGÖRN. J ag för min del vil be dem vänta. De torde ännu behöfvas. 79 vas. ( Til Agatha. ) Ja så, det är Jungfrun, so m haf t det besväret at sk affa Policebetjenterna hit? CEDERBERG. Ja, det är hon, som erböd sig at gå; det var också hon, som gjort den sköna uptäck ten med stölden. SUPERCARGÖRN. Och som talte så v ackert om Er och Clara, då j ag gick at söka henne ner i trägården. AGATHA. Ja, jag tal te inte annat än sanning. CEDERBERG. Jag svär, at det är den svarta själen, som gjort hel a anläggningen mo t Clara. ( Agatha vil tala , men kan ej , och kastar ögonen förvirrad omkring sig ) . SUPERCARGÖRN. Åh nej , det är Jungfrun för beskedlig til.
S:s uppmärksamhet derå, att tackjernshandeln, eller rättigheten till uppköp af tackjern, för närvarande endast är inskränkt, eller förbjuden för en del consumenter, nemi. de Bruksegare, som genom privilegier hafva sig förelagd t att för smidet till större eller mindre del begagna tackjern af egen tillverkning, hvaraf alltså följer, att, när detta onaturliga och för industriens utveckling skadliga band lossas, är tackjernshandeln lika fri som stångjernshandeln, och efter beviljandet af denna frihet lärer det äfven blifva en följd, dels att afgifters erläggande för dylik handel, hädanefter som hittills, endast ifrågakommer för dem, som göra lackjernshandel till sitt yrke, dels ock, att det handlande Borgerskapet så mycket mindre, genom den af Utskottet föreslagna fria tackjernshandeln, i dess rätt förnärmas, som Bruksegarnes, men icke Borgerskapets, privilegier här äro i fråga. Det synes dessutom vara uppenbart, att det handlande Borgerskapets rörelse snarare härigenom måste utvidgas, enär det otvifvelaktigt blifver genom de handlande i Bergslagsoch Sjöstäderne, som alla de Bruksegare, hvilka hittills icke haft rätt att köpa tackjern, komma att förse sig nied nödige förlag af denna vara. Att tillåten friare tackjernshandel inom Riket skulle hädanefter mera, än under närvarande förbud, leda till oloflig utförsel af tackjern, är desto mindre att befara, som tackjernstransport inrikes hamnar emellan äfven tillförene allmänligen egt rum, ulan alt dylika missbruk kunnat förspörjas, hvarförutan Kongl. Förordningen den 6 Junii 1789 och Kongl. Förklaringen deröfver den 22 Julii 174*» genom deri stadgade straffbestämmelser, lyckas innebära ett tillräckligt och allvarsamt correctiv emot tackjerns utförsel. Jemte det Utskottet således ej finner anledning förändra dess tillstyrkande rörande en fri tackjernshandel, anser Utskottet sig, med föranledande af Herr Totties anmärkning och då Utskottets mening aldrig varit, alt den fria tackjernshandelns beviljande skulle uppehållas af de för smidesprivilegiernes reglerande nödige, förberedande undersökningar, böra såsom tillägg vördsamt föreslå:
Men långt derifrån, knappt hade jag rört klocksträngen, förr än porten tyst och långsamt öppnades, och med detsamma afskakade jag också all tvekan, steg in, och helsades af samma svarta tjensteande jag förut sett, som nu med ett ljus i handen lyste mig trappan uppför; kommen till samma långa, mörka korridor, hvilken vi förut gått för att uppnå den stora salen, stannade han, lade sina magra fingrar på min arm, och i det han vände sig emot den korridor, som förde i motsatt rigtning, sade han med samma låga och hviskande röst, som jag förut hört: – Denna korridor leder till de rum min husbonde bebor, och jag får å hans vägnar be att ni icke under någon förevändning går deråt. Då mitt ansigte utan tvifvel uttryckte någon förundran, tillade han: – Min husbonde har för längesedan dragit sig undan allt sällskap, och älskar icke att se någon främmande. Då jag icke svarade, fortfor han: – Den uppassning ni kan åstunda skall jag bestrida, så snart ni ringer på det snöre, som finns i er sängkammare. Jag hade ingenting att invända deremot, och var dessutom föga van vid någon utomordentlig uppassning, utan tankspridd och drömmande gick jag in genom dörren, som han öppnat, i det han räckte mig ljusstaken, önskade mig godnatt, och bad mig stänga dörren innanför. Dörren slöts bakom mig, jag hörde honom gå tillbaka genom korridoren, och ännu stod jag orörlig qvar på samma ställe, ty, i fall min inbillning icke spelte mig något spratt, så kunde jag icke förklara att kulorna på biljarden, i det jag inträdde, rullade liksom de nyss af någon osynlig hand varit satta i rörelse. Jag skyddade med handen ljuset, som flämtade af draget från dörren, och sökte upptäcka, om möjligen någon annan än jag vore inne, men detta enda ljus spridde sitt svaga sken endast i en cirkel omkring mig och belyste blott min egen person, utan att låta mig klart upptäcka någonting i detta stora rum, hvars hörn och sidor voro höljda i mörker. Snart öfvertygades jag likväl, i det jag gick rundt omkring, att ingen fanns, blott den döda hunden låg på sin dyna och tycktes med sina spöklika ögon bevaka alla mina rörelser.
IV.-o 2. 3i Tiansport 250,308:27; 7. målet med hela denna lönereglering skall behörigen kunna ernås. I händelse af bifall till densamma, komma, i mon den kan bringas till verkställighet , anslagen till remisslage, uppbörds - procent och mantalsskrifningsprovision, att, efter medelbeloppet af hvad de för Landt-StatsTjenstemännen utgjort, ifrån Åttonde Hufvud-Titeln till den Andra öfverflyttas : äfvensom indragna boställsräntor m. m. ingå i beräkning under behöriga InkomstTitlar. I sammanhang med förenämnda underdåniga Förslag till en ny löne-reglering för Transport 270,308:27:7. 748,500: — 748,5oo; 3a Kongl. Maj:ls Natliga Propos. N.o 2. Landt-staterna , har Kongl. Maj:t jemväl låtit utarbeta project till en lämpligare och jemnare löne-reglering för Landt-mäteris ta ten i Provincerna, bestående, efter Tredje Lancitmätare-ljensternas förordnade indragning, af en Förste och en Andre Landmätare i hvarje Län, af hvilka somlige åtnjuta indelt lön och indelta respenningar, somlige indelt lön och contant» respenningar, någre få hafva boställen och bohemman, och andre åter contant lön, på vissa ställen olika för samma grad; och varder jemväl detta Löne-reglerings förslag, hvilketlvongl. Maj:t anser lämpligt Transport 270,308:27:7, 748,800 Kongl. Maj.-ts Nådiga. Propos. N:o 2. 33 , Transport 270,308:27:7, 748,500: och tjenligt, och som utfaller med en besparing af 1725 R:dr 4i sk. 1 r:st., att framdeles vid den till någon del ännu återstående Löne-regleringen för GeneralLandtmäteri - Contoiret användas , StåtsUtskottet öfverlemnadt.
29 den pennin^e-egande och befrämja lånebit raden , samt olämpligt i afseende på gäldenärén , som, i stället att minska , derigenom okar sin skuld 5 så borde cn Lag, som ålägger gäldenär att, vid bristande tillgång , me. deist arbete af tjena sin skuld, åter antagas ; hvarvid likväl icke finge lemnäs ur sigle, att arbetet, hvars bestämmande skulle tillkomma domstolen , noga lämpas efter hvars och ens yrke; af Johan Erik Jansson , med hvilken sinders Nilsson och Olof Nilsson fran Vermlands Län instämt: att, då af stadgandet om bysättning, å arbetare, för skuld, erfares flerfaldiga olägenheter , i synnerhet >.
267 Hemlifvets lycka är väsentligt beroende af, att tjänarinnan besitter de egenskaper, som ett fullständigt och med urskiljning detaljeradt betyg upptager, hvadan det synes oss försvara sin plats, icke blott för att underrätta om, hurudan tjänarinnan är, utan ännu mera för att därmed bidraga till att hos allmänheten inplanta, att samhället väntar oeh fordrar af individen, att dessa egenskaper hos honom skola komma till utveckling. Därigenom blifva hetygen af uppfostrande betydelse. Följande tilldragelse är belysande härvidlag: En tjänarinna, som under en längre tid ådagalagt bevis på många lofvärda egenskaper, visade dock till följd af sitt häftiga lynne bristande böflighet. Hon blef efter fruktlösa varningar uppsagd, erhöll ett betyg, å hvilket såväl förtjänster som fel upptogos. Hon insåg nu allvarligare felets betydelse, tilläts på enträgen begäran att kvarstanna och lyckades därefter genom kraftiga ansträngningar mer och mer motarbeta det onda, hvilket gick desto lättare, ju fastare hon genom kärlekens band blef fästad vid hemmet. Innan ett äldre betyg återlämnas, bör å detsamma antecknas, hvilken tid (år och datum) det nästföljande betyget är utfärdadt. Förefinnes någon lucka i tjänstetiden, så bör tjänarinnan styrka, hvar och huru hon tillbringat den lediga tiden. A f underordnad betydelse, men dock ej utan vikt synes oss vara, att betygens utstyrsel är god. Blanketterna böra utgöras af ett halfark godt skrifpapper med vacker och tydlig tryckstil. Detta kan i sin mån bidraga till att åt betygen gifva ökadt värde. Axel Blomqvist. Ktt kinkigt uppdrag. Skiss af Laura Fitinghoff. är afskyvärdt odräglig. — Jag dansar inte med honom i kväll. » — » Ja, inte jag heller. » » Och inte jag — en sådan obehaglig fjanter. » » Ja, det ginge väl ändå för sig med hans utseende, » sade den flicka, som först talade, Sara Berg; » men det att han var full på balen i onsdags. » » Full — hu, så du säger; alldeles som om du talade om — om » af bröt Amina Fröman.
Sedan, jag nu besvarat hvad sorn blifvit, emot Utskottens Betänkande anfört , anhåller; jag få fästa uppmärksamheten på den framställning om SockneMagasjiner, som jag i min reservation gjort; och hvilken ensam är a£ den vigt, att jag anser Betänkandet ej kunna, bifallas. Jag är öfvertygad, att, om de Norra Provincerna nu erhålla 50,000 tunnor spann-, mål, i den ordning Utskotten föreslagit, skola de deraf ej draga erforderlig nytta, eller densamma kunna användas till utsäde, sorn., i händelse den emot deras egen produetion utbyttes, i, deras egne Magaziner förvarades och, af dem sjelfve förvaltades. I detta sednare fall, skulle produktion,en ständigt stiga , och desse Läns innevånare försättas uti ett oberoende % hvartill de annars aldrig kunna hinna. Herr Munck qf Rnrenskjöh£: lag beder om, ursägt , att jag u nyo upptager tiden , för att besvara hvad som blifvit anfördt , mera mot min person, än emot mitt yttrande. Herr. von Hartmansdorff har , för att kunna vederlägga något af hvad jag yttrat, påbördat mig, att hafva sagt, det jag vid ett föregående Riksmöte antydt skadan af en Inrättning , hvars nytta jag vid ett påföljande försvarat, Jag vädjar till hvar och en sorn hörde mitt anförande, om ej orden föl 10 sig på det satt , att jag vid en Riksdag uppgifvit d® missbruk , sorn vidiådat anstalten , att dessa missbruk likväl fått obehindradt fortfara, och stt man vid följande Riksdagen , för deras skull ansett sjelfva inrättningen vara skadlig, hvaremot Den 2. September f. m. jag då försvarat dess nytta. Då jag således vid sistlidne Riksdag uppgaf missbruken af Magazinslnrättningen, påstod jag ej att det» var skadlig, oph jag är ännu af samma tanka. Herr von Hartmansdorff, som ansett mitt förra yttrande vara vidlyftigt, bar sedermera talat mycket vidlyftigare till förmän för Maga£inslnrättningens Tjenstemän.
Realisationen har bland andra fördelar äfven medfört den, att tvisten om handelsbalancen, hvilken för några år sedan ansågs såsom ett hjernspöke, nu är afgjord; ty ännu säkrare än visaren på ett ur säger hvad tiden är, visar bankens silfverfond om riket i det hela är i undervigt i afseende på handeln eller icke. Comm.collcgii beräkningar lemnar jag i deras värde; det är alldeles likgiltigt hvad siffrorna säga; ullagningcn eller förökningen af bankens silfver säger sanningen, och dervid kan man med trygghet hålla sig. Creditupplagen oell de beräkningar som göras, föranleda åtskilliga villfarelser om värdet af de införda varorna; i thy att Comm.coil. i sina beräkningar öfver införseln endast upptager sådana varor som äro förtullade. Mea då köpmannen mäste till utländningen betala icke blott dc förtullade, ulan äfven dem som upplagts på creditupplag, utan att tull derföre är betalt, sä mäste införseln efter Cotnm.collegii beräkningar visa sig ringare än hvad han i verkligheten är. Således om Comm.collegii berättelse än skulle visa en öfvervigt i vår handel i afseende på de förtullade varorna, kan likväl hankens silfverfond visa undervigt, derföre att köpmannen ofta har betalt både de förtullade och de oförtullade. Hvad det åberopade förhållandet i Norrige angår, så är 1 II. 73 578 Dt 11 26 Augusti. ställningen der sådan, att man icke liar några inhemska vara förädlande verk att skydda såsom i Sverige. I Norrige ut skeppar man sin fisk, sina trädvaror och sitt jern; man inskeppar säd och alla möjliga fabriksvaror. Der kan fråga om ett skyddseller förbuds-system icke uppkomma förr än i det ögonblick man af egen jord har födoämnen, och i sådan mängd alt icke allenast trädhuggaren, sågaren och fiskaren, utan äfven fabriksarbetaren kunna deraf hafva sin föda. Då först kunna fabriker der anläggas. Norrige kunde icke för upprättandet af en bank afvakta en sådan förändring i sitt närings-, handelsoch tull-system. Anläggningen skulle då hafva dröjt alltför länge.
Om ändring af Kongl. Förordningen af den SO Januari 1824, rörande uj ver flyttning pä andra hemman af utrifna qvarnars räntor, rn. m. Söder-Jersjö qvarn i Söderby Carls socken utrefs för sjön Erkens sänkning 1851; ocb skulle då, enligt Kongl. Förordningen af den 20 Januari 1821, den ränta och de allmänna utskylder, som ålegat berörda qvarn, och som utgjorde 17 tunnor tullmjöl eller 29 marker 6 öre silfvermynt, öfverflyttas på de egendomar, som af sjösänkningen haft någon båtnad. Denna öfverflyttning, det vill säga, denna nya skattläggning, denna Söder-Jersjö qvarnräntas läggande på en hel mängd hemman i Estuna, Söderby Carls och Lohärads socknar, samt deribland på Lohärads och Malsta både kyrkoherdeoch komminister-boställen, fastställdes Bih. till R. St. N:o 144. af Kongl. Kammar-kollegium den 13 December 1859. Kongl. Brefvet till Kammar-kollegium af den 9 September 1857, och Kammar-kollegii deraf följande kungörelse af den 9 Oktober samma år, hade dock, såsom mången synes, bort förekomma denna fastställelse samt helt och hållet medelst ifrågavarande räntas afskrifning befria dessa hemman och boställen från denna nya skattläggning. Berörda Kongl. Bref och Kammar-kollegii kungörelse tillerkänna nemligen egare af mjöleller sågqvarn utan undantag eller inskränkning rättigheten att, när han lagligen styrker det ett qvarnverk blifvit nedlagdt eller utrifvet, erhålla afskrifning af dess grundränta. Att detta Kongl. Bref och Kammar-kollegii deraf följande kungörelse år 1857 bort tillämpas äfven på utrifnihgen af ifi-ågavarande Jersjö qvarn, och att således denna qvarnräuta, i stället för att öfverflyttas på andra, bort afskrifvas, följer, som mig synes, ofelbart af Kongl.
Betänkande N'.o i. 5 under före leverans-terminerne, än ock omsorgsfullt bestämma dessa till sådana tider af året, då, i anseende till god tillgång på hvad som erfordras samt lättad transport, de för Staten fördelaktigaste vilkor kunna betingas; äfvensom, hvad proviant-persedlar angår, att, då icke oförutsedda händelser göra annan ordning nödig, anställa leverans-auktionerne i Mars och September månader för leverering i början af Maj och November månader. Utskottet har tagit förevarande motion i öfvervägande och får, i fråga om tiden för kungörande af upphandlings-auktion, som för Kronans räkning bör anställas, vördsamligen upplysa, att genom 8 § i Kongl. Auktions-Reglementet af den 20 December 1825 stadgadt är, att sådan auktion i allmänhet och der särskilda förhållanden ej göra annan ordning nödig, skall allmänt kungöras tre gånger, den första gången minst sex veckor före auktionsdagen, vid hvilket förhållande oell då auktionen vanligen anställes någon tid före det leveransen skall ega rum, den af motionären yrkade föreskrift om auktionens utlysande två månader före leverans-terminen icke synes vara behöflig. I afseende åter å de af motionären föreslagna tiderna för upphandling af proviant-artiklar för Kronans behof, får Utskottet anföra dels att, enligt hvad upplyst blifvit, inom fångvårdsförvaltningen, hvilken motionären särskildt omförmält och synes härvid hufvudsakligen hafva afsett, sedan mera än tio år tillbaka förfarits så, att auktioner för dylika uppköp blifvit hällne två gånger om året, just under de af motionären i sådant afseende uppgifne månaderne Mars och September, dels ock att leveranserne af proviant-artiklar utaf lätt insedda skäl måste ske efter hand och ej kunna på en gång emottagas, så att förslaget att Ieveranserne skulle fullgöras i Maj och November månader icke är verkställbar; och hvad i öfrigt beträffar motionärens hemställan, att vederbörande
Hamilton uti sitt sednaste anförande framlagt, angående nödvändigheten att för närvarande bibehålla ifrågavarande tull, så instämmer jag med honom deruti, att Statsverket väl behöfver denna inkomst; och jag tager mig friheten att i detta afseende meddela den upplysning, att inom kort kommer till R. St:rs kunskap en tablå öfver Statsverkets närvarande tillstånd, med hvars uppgörande Stats-Utsk:t nyligen varit sysselsatt; och jag vågar förklara, att denna tablå ser mörkare ut, än kanske mången torde föreställa sig, samt att det belopp, som genom lån måste anskaffas, vida öfverstiger hvad en högt aktad ledamot på motsatta sidan ansett hehofvet påkalla. Detta oaktadt tvekar jag ej ett ögonblick att med 220,000 rdr öka denna skuldsumma, genom att föreskrifva tullfrihet med afseende å artikeln salt, ty enligt min tanke vederfares derigenom Sveriges jordbrukande och fattigare befolkning rättvisa. Gr. Mörner, Carl Göran: Efter de yttranden, som blif vit af de tvenne sista talarne afgifne, återstår för mig endast föga att tillägga. Jag deltog uti det rådslag, hvarigenom K. M:t tillstyrktes att vid 1856—1858 årens riksdag göra framställning till R. St:r om borttagande af tull på salt. Detta var, enligt min tanke, ett sätt att göra verklig rättvisa, genom att bereda en lindring, som kom Sveriges samtliga innevånare och i främsta rummet dess fattigare befolkning till godo. Det var att borttaga tull på en vara, som icke kan inom landet produceras, ehuru den för alla är en bland de nödvändigaste förnödenbetsartiklar. Man säger, att borttagande af denna tull skulle inverka föga eller intet på priset på salt. Likväl är det ganska lätt att beräkna, hvilken lindring härigenom skulle kunna uppstå uti priset på t. ex. en kappe salt. Annat är deremot förhållandet med det inflytande, borttagandet af den föreslagna tullen på spanmål kan komma att utöfva med afseende å priset på bröd, ty den lindring, som derigenom kari åstadkomma uti priset på en kaka bröd, är så obetydlig, att den svårligen kan tagas i beräkning.
A f [1655] DINGAR, TÅRTOR, BAKELSER, T E - den lemnas smärre lån, understödjas BRÖD och KONFEKTYRER, konvalescenter, lemnas tillfälliga underI I I A SOCKERBAGAREN utarbetad af " Zylo " ERFAREN SOCKERBAGAREPris 1: 50. Konsten att konservera ägg så att de hålla sig friska året om. Finnes att köpa i de flesta boklådor i riket. [1751] stöd m. m. SOMMARHEMMETS FOND bildas af större gåfvor. Medlemmar, som däraf äro i behof, erhålla där en månads kostnadsfri landsvistelse. Nya ledamöter samt hedersledamö- ter kunna anmäla sig hos fröken A. Kylen, Humlegårdsgatan 10. Stadgar och årsberättelser på samma ställe. [18G3] PRISFRÅGOR X I I I — X V. Inom den utsatta tiden ingingo 19 svar, af hvilka 10 å frågan X I I I, 4 å frågan X I V och 5 å frågan X V. Priset har tilldelats signaturen En barnavän för uppsatsen PåsJcfirandet i hemmet, hvilken meddelas å annat ställe i dagens n:r. Särskildt erkännansSKINN, PLYSCH, S A M T INFATTNING A F ALLA SLAGS TAFLOR. SAEEHARIN, tillhandahålles hos HRR C. A. AKERHOLM, Götgatan 28, GUSTAF WALLIN, Hornsgatan 28, A. LÖFBERG, St. Nygatan 8, H. De öfver hela Europa patenterade F. LEMKE, Bödbotorget, GUSTAF E. BERGengelska MACKO STAR Hufvudkuddar, HOLM, Östermalms Kaffehandel. vitsordade af de berömdaste medicinska auktoriteter, fås nu hos CHARLES BECHSHÖFT, Göteborg. Ensam försälHOS jare för Sverige. Sändas mot efterkraf. Pris 5 kr. General-Depöi för Skandinavien Bröderne Herrmann, STOCKHOLM. (Nord. A. - B. Göt.
Så har Ekon.-Utsk:t i detta fall gjort och på ett ganska tillfredsställande sätt skiljt emellan de olika punkterna i Riks-St:ns beslut, der skiljaktiga åsigter gjort sig gällande. Utsk:t har i tydliga ordalag förklarat, alt ehuru två Stånd stannat emot två i fråga om den föreslagna yrkesrättens utsträckande äfven till Danmark, har likväl Utsk:t, vid det förhållande att dock två Stånd bifallit, nämnda utsträckning, ansett sig böra ånyo för R. St:r framlägga detta förslag. Vidare har Utsk:t med afseende på uppställningen ansett sig böra, i öfverensstämmelse med R. o. Ad:ns samt PresteStåndets beslut, ändra densamma så, att den anmärkta obestämdheten i det af Utsk:t använda uttrycket »med flera» undanrödjes, och de dermed åsyftade yrken i skrifvelsen särskildt uppräknas. Jag anser således frågan ur formell synpunkt vara af Utsk:t rätteligen behandlad. * Hvad sjelfva saken vidkommer, har det förundrat mig, att under diskussionen såväl vid detta som föregående tillfälle de flesta talare hafva betraktat frågan såsom afseende endast att lemna en bestämd förmån åt läkare, apothekare m. fl. i Norge och Danmark att utöfva sin verksamhet i Sverige. Jag kan emedlertid icke se saken ur en så inskränkt synpunkt; ty liksom jag föreställer mig, att den tid kan komma, då det finnes öfverflöd på läkare, apothekare etc. i Norge och Danmark, och dessa personer således kunna finna ett bättre fält för sin verksamhet i Sverige än i sitt fädernesland, så är jag äfven öfvertygad, att ett motsatt förhållande kan inträffa, då det är brist på dylika personer i våra grannländer, men deremot öfverflöd hos oss. Genom ett afslag å Betänkd hindra vi visserligen Danska och Norska läkare etc. att i Sverige utöfva sin praktik, men derjemte beröfva vi våra egna landsmän utsigten att i grannländerna vinna anställning, hvilket under många förhål - Den 21 Mars. 501 landel) kan för dem vara förenadt med fördel. Förslaget afser endast att emellan de tre nordiska rikena åvägabringa reciprocitet i det omnämnda hänseendet.