Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sparre, att det är högst vådligt, att »staute pede» antaga redaktionsförslag, tror jag likväl att ett undantagsförhållande i detta afseende här kan ega rum, alldenstund redaktionen redan är färdig och finues i sjelfva Riksd.Ordmn. Jag inser således icke hvartill den af Gr. Sparre begärda återremissen kommer att tjena, utan får jag fortfarande motsätta mig densamma, såsom blott ländande till en onödig tidsutdrägt. Gr. Mörner: Vid denna g hafva så många olika förslag blifvit framställda, att jag för min del skulle tro att det ändamålsenligaste vore att låta Utsk:t sammanjemka desamma till ett lämpligt helt. Men i motsatt fall skulle jag vilja hemställa, att i afseende å de af Gr. Lagerbjelke gjorda förslag, hvarje del af dem måtte blifva föremål för särskildt beslut., emedan det kan vara många af Ståndets ledamöter, som önska antagandet af ett, men ej af de andra af den värde Gr:n framställda förslag. 40 D »Ti 3 Oktober t. ta, Hr Hjärne: Det är endast i afs:de på den begärda åter remissen, som jag åter tagit mig friheten anhålla om ordet. Jag ber att få fästa den värde Gr:»s uprnärksamhet derpå, att en återremiss icke skulle leda till åsyftadt resultat eller att Utsk:t skulle företaga frågan till förnyad behandling, emedan det är vanligt inom XJtsk:t, att, då två Stånd bifallit ett Betänk., ett Stånd återremitterat detsamma och det fjerde Ståndet fattat ser skilta beslut, Utskrt vid sådant förhållande ej ingår i någon förnyad granskning af frågan, utan anser sig böra vidhålla sitt en gång fattade beslut. Det är på den grund jag motsätter mig den begärda återremissen. Gr. Sparre: Hvad det angår, att dä ett Utskrs förslag är godkändt af två Stånd, Utsk;t ej vidtager några förändringar deri, måste jag bestrida, att detta bruk alltid hållit streck; det beror nemi. helt och hållet på af hvilken beskaffenhet de skäl äro, som förekomma vid återremissen. Jag påminner mig ett exempel för detta mitt påstående, som egt rum vid innev:de riksdag.
Sedan, vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial M 61, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Memorialet M 53 framställda förslag till ändringar i Regerings-formen och Riksdags-ordningen, om riksdags hållande hvarje år, Preste-Slåndet, med afslag å Utskottets inbjudning, vidblifvit sitt i ämnet fattade beslut; men de öfriga Riks-Slånden till hvilande för grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antagit Utskottets förslag, sådant detsamma i Memorialet M 53 blifvit till Rikets Ständer öfverlemnadt med den uti Memorialet M 61 framställda förändrade redaktion af 109 § Regerings-formen; så får Utskottet, för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning i Förstärkt Konstitutions-Utskott, vördsamt till Rikets Ständers godkännande hemställa följande Votc rings-proposition s Den, som vill, att, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, det af Konstitutions-Utskottet i Memorialet JKå. 53 framställda förslag till ändringar i Regerings-formen och Riksdags-ordningen, om riksdags hållande hvarje år, skall, med den förändring deri, som Memorialet JSl 61 innehåller, blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; lith. till R. St. Den det ej vill, röste Nej; Yinner Nej, är nämnda grundlags-ändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 25 September 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Sept. 1860, kl, 1 e. m. Memorial till Bonde-Ståndet, i anledning af Ståndets beslut, rörande Kon stitutions-Utskoltets Memorial N:is 57 och 62. Konstitutions-Utskottets, i Memorialet M 57 framställda förslag till ändring i 14 § 5 mom.
Måndagen d. 20 Juli kl. 1/2 10 förmiddagen sammanträdde R. H. S. Constitutions Utskotts Andra Fördelning, hvars alla Ledamöter voro närvarande, utom Herr Öfverste Schönström, Herr Assessor Arosenius och Riksdagsmannen Lars Israelsson. Justerades Protocollet för d. 7 Juli. Den af Herr Reger. Rådet Hallenst jerna 1 och Herr Protocolls Secreteraren Rothlieb,2 genom serskildte till Utskottet ingifne och hittils på bordet hvilande Memorialer, väckta fråga, om förändring af den i Regeringsformens 37 §. stadgade inrättning af Adelskapet, företogs härefter till Beredningens öfvervägande.3 Herr Kammarh. Silfverstolpe hade i anledning af desse motioner skrifteligen författat ett Utlåtande, innehållande anmärkningar emot de nu föredragne Memorialer och Proposition om bibehållande af Regerings Formens 37 §. endast med den förändring, att en till Adeligt, Friherreligt eller Grefveligt Stånd upphöjd mans äldsta son, under faderns lifstid må komma i åtnjutande af det honom förlänta Adelskap. Hvilket upplästes. (Intages)4 Uprinnelsen och första ändamålet af Adelskaps inrättning i Sverige, må hafva varit hvilka som hälst: derom må ingen tvist upkomma: i allmänhet må blott anmärkas, att urgamla inrättningar oftast äro förkastelige, ej så mycket för det skäl, som mången tror, att våra förfäder, vid deras tillskapande, hade egennyttiga afsigter, som derföre, att de ej så säkert visste hvad de gjorde, och ofta omöjligen kunde göra bättre.6 Det synes vara tillräckligt för vårt besinnande, att, sedan nu mera, dels genom Carl den XI :s Indelnings Werk, dels genom 1809 1 C. U. M. 1810—1815, sid. 642. 2 C. U. M. 1810—1815, sid. 647. 3 Jämför C. U. M. 1810—1815, sid. 653.
Vid denna åsigt förblifver jag, anseende detta stadgande, sådant detsamma af Hr Aminoff blifvit föreslaget, och med någon modification af Utsk. blifvit understäldt R. o. Ad:s pröfning, kunna af Ståndet antagas, utan att någon förändring i Ridd.Ordn., eller något tillägg till densamma, behöfver göras, och alt detta beslut kan vara fullt gällande vid denna riksdag, ulan att det derföre behöfver blifva bindande för Ståndet vid nästa riksdag. Dä i öfrigt två Ständ redan vidtagit samma åtgärd, så är det mig omöjligt att för mitt begrepp redovisa de skäl, på hvilka R. o. Ad. icke skulle kunna göra detsamma. Jag anser nemi. dessa Ständ hafva beslutat, att hafva suppleanter i beredskap till inträde i Utsk:n vid de tillfällen, då någon af deras ledamöter i Utsk. af laga förfall hindrades att sig infinna. En sådan, af Riksd.Ordn. såväl som Ridd.Ordn. fullkomligt oberoende, åtgärd har Utsk. trott kunna äfven af R. o. Ad. när som helst vidtagas. Frågan är nemi. den: antingen mäste de Stånd, hvilka redan fattat ett sådant beslut, derifrån afstå, eller ock är R. o. Ad:s rättighet att vidtaga ett. dylikt beslut omisskännelig och klar. Tertium non datur. Jag mäste således för min del rösta för antagande af betänk. Man har dessutom (att jag icke må glömma denna invändning), om jag icke misstager mig, förblandat de suppleanter, som i följd af Ridd.Ordn. af Electorerna väljas, när ledighet blifvit beviljad ordinarie ledamöter i Utsk., med dessa suppleanter, hvilka endast för tillfället inträda, när någon ledamot i Utsk. har laga förfall, men alldeles icke begärt eller erhållit tjenstledighet. Denna skillnad är väsendtlig, och på den grundar sig till stor del den af Utsk. uttalade öfvertygelsen. Gr. Gyldenstolpe: Andamålet med den ifrågavar. åtgärden är verkligen, pä sätt Frih. Cederström yttrat, att gä på sidan om både grundlagen och Ridd.Ordn., och i det fallet torde Frihm tillåta, att jag icke gerna vill gå en sådan väg.
Utskottet får alltså tillstyrka och föreslå, 28:o att Rikets Ständer, under förutsättning, att Kongl. Majit med hänsigt till ordnandet af anstalterna för hufvudstadens försvar vid inträffande krig, icke finner någon betänklighet förekomma emot denna kommunikations-leds öppnande, måtte bevilja ett anslag utan äterbelalningsskyldighet å Tre hundra tusen Riksdaler Riksmynt och ett län af Ett hundra femtio tusen Riksdaler samma mynt för verkställigheten af de muddringsm. 11. arbeten, som erfordras för att bereda en segelled af minst 18 fots djup under lägsta vattenytan från Baggens fjärden genom sunden vid Bo, Baggens stäke och Skuru till Saltsjöviken Stora Wärtan utanför Stockholm, samt att Rikets Ständer mätte förklara, alt Stockholms stad eger att dessa medel, i mån al arbetenas fortgång, uppbära, emot skyldighet att ej allenast, i öfverensstämmelse med derför af Kongl. Majit fastställd plan, utföra och fullborda omiörmälda företag, utan ock allt framgent tor allmänna trafiken till ofvanberörde djup vederbörligen underhålla samma farled; börande lör öfrigt, i afseende på sagde medels utbekommande samt lånesummans återbetalning, samma vilkor, förbehåll och förbindelser iakttagas, som för andra lill vallen-kommunikationernas förbättrande under denna Riksdag anvisade medel varda stadgade; och torde, derest för låneunderstödets återgäldande samt meranämiide kommunikations-leds (ramgena vidmakthållande afgift vid dess begagnande pröfvas vara oundgängligen nödvändig, denna afgift böra bestämmas till så lågt belopp, som omständigheterna anses skäligen medgifva.“ D O Uti ofvanstående reservation instämde Herr P. Murén. Emot 32 punkten, angående ytterligare lån för sänkningen af sjöarne Jernlunden, Renym och Asunden: Slats-Ulskollels Ullålande N:o 'IBS. 85 af Grefve M. Hamilton. Emot 37:de punkten, angående statsbidrag för en hamn-anläggning och en kanal mellan Carlstad och Kanike-näset vid Wenern: af Herrar G.
St:r icke lämpliga att upgöra eller bedöma detaljerade organisationsplaner, finner jag mig af Utsk:s skäl oförhindrad hemställa det R. o. Ad. måtte bevilja det af motionären äskade anslag, att af K. M. disponeras i och för det i motionen antydda ändamål; och torde jag jemväl böra fästa R. o. Adins upmärksamhet derå, att Utsk. uti ett par följande punkter beviljat anslag till inrättningar, ehuru organisationsförslag saknas. Hr Lilljehöök, Carl Berthild: På sätt den förste värde talaren yttrat, har Utsk. visserligen ansett, att det skulle vara fördelaktigt, om den ifrågaställda inrättningen kunde komma till stånd, men då någon närmare upgift ang:de organisationen deraf icke blifvit framlagd, har Utsk. afstyrkt det begärda anslaget. Det är 6U Dr?n 23 November f. m. sannt, att Utsk. i några följande punkter tillstyrkt anslag, utan att ingå i organisationsfrågan; men öfverallt der sådant ägt rum, hafva anslagen blifvit beviljade till så beskaffade inrättningar som redan äro organiserade, och der anslagen således endast utgjort förhöjningar i hvad som hittills af Staten upburits. I)å nu någon bildningsanstalt för fruntimmer icke finnes i landet, så har Utsk. icke haft den ringaste ledning för sakens bedömande. Vid sådant förhållande tror jag att Utsk. icke kunnat komma till något annat resultat är, som nu skett, nemi. att med erkännande af det goda i motionärens syfte, icke f. n. bevilja något anslag. Jag anhåller fördenskull om bifall till Utsk;s hemställan. Hr Cederschiöld, Fredr. Aug.: Då jag började genom läsningen af detta i så många hänseenden högst förtjenstfulla Utlåt, och såg hvilka uphöjda tänkesätt som ledt Utsk:s ledamöter vid upgörandet af de förslag, som här blifvit framställda, samt deruti med tillfredsställelse fann ett vittnesbörd om Utsk:s lofvärda sträfvande för civilisationens framsteg, kan jag dock icke neka, att det var med en smärtsam känsla, som jag erfor att min motion rönt den utgång som den erhållit.
Majit, som öfver denna skrifvelse behagat infordra dess och Rikets Commerce Collegii underdåniga utlåtande och deraf inhämtat, att, efter hvad Vetenskaps Akademiens Astronom, sorn besörjsr Almanackornes utgifvande, inför Collegii 54 Besv. och Ekon. Utsk. Betnnkanden, Protocoll yttrat, han alltid vid Marknads Terminers införande, sökt med noggrannhet iakttaga ofvanåberopade stadgande, hvarföre ock, enär Terminen för någon Marknadi efter datum infallit på Lördag eiler Måndag, densamma vanligen blifvit utsatt antingen på Fredtagen eller Tisdagen, äfvensom Terminer för sådana Marknader, hvilka inträffat föro eller efter annan Helgedag än Söndag, undergått förändring, har, i Nådig skrifvelse af den 5 Maj 1819, gifvit bemälte G illegitim tillkänna, att Kongl. Majit funnit någon annan åtgärd i anledning af .Riksens Ständers förr berörde Underdåniga hemställan icke erfordras, än att Commerce Gollegium i Nåder anbefalles genom Circulairebref förständiga Kongl, Majus Befallningshafvande, att, om någon gång af misstag skulle hända, det en Marknad, sam påstår endast en dag, komme att i Almanackorne utsättas dagen före eller efter en Söndag eller Helgedag, Kongl, Maj:ts Befallningshafvande ega att, med afseende å öfrige MarknadsTerminer inom Länet, och nästgränsande Län, bestämma en annan lämpelig dag för samma marknads hållande, likväl så nära den förra Terminen som möjligt, samt ej allenast utfärda Kungörelse, sednast en månad förr än marknaden inträffar, utan ock om öjen vidl.agne åtgärdeu lemna Commerce Collegium underrättelse; Och har denna Kongl, Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 55 Mnjits Nådiga Föreskrift genom Commer» ce Collega Circulaire af den 7 Juni 1819, blifvit Konungens samtelige Befallningshafvande i Länen vederbörligen meddelad.
Inom Banken hyser man i detta afseende mycken farhåga för de redan myntade ^-sk:s-styckena, hvilka också hafva det stora felet att icke allenast i vigt och storlek, utan äfven till pregeln på ena sidan, vara lika med i2-sk:s-silfvermyntet; och har, efter meddelande af dessa farhågor, K. Styrelsen öfver Myntet inställt deras vidare utmyntning. Men då man icke kan vara nog mån om alla försigtighetsmått, för att hindra, det allmänheten ej må blifva narrad på myntförfalskning, hvilket, efter hvad man känner, så lätt händer, anser jag det icke vara nog, att kopparmyntet blir till vigt och storlek ojika med silfvermyntet, utan äfven, att annan pregel begagnas. Detta föranleder visserligen till en förlust i afseende på det nu föreslagna kopparmyntet, emedan pregeln är ganska vacker, så att man svårligen kan få en bröstbild af Hans Majit för bättre pris; — men då vådan af de bedrägerier, hvartill denna pregel skulle kunna föranleda, är stor, kan jag ej annat än tillstyrka, det Banco-Utsk., vid besvarandet af den K. Propos., måtte föreslå 11. St. att uttrycka den önskan, det kopparskiljemyntet till alla sina afdelningar mätte blifva, i afseende pä både pregel, vigt och storlek, olika med silfvermyntet. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr. Den förändring i myntfoten för kopparskiljemyntet, hvarom framställning blifvit gjord i den K. Propos., anser jag visserligen böra införas, då derigenom, jemte en verklig fördel för allmänheten, kan beredas en vinst för Staten, eller åtminstone den förlust förekommas, som hitlills på kopparmyntningen ägt rum. Jag skulle likväl tro, att den minskning i halten, som blifvit föreslagen för 2 skisstycken, äfven skulle kunna utsträckas till de öfriga afdelningarna, eller åtminstone till hela och halfva sk:s-st:n. K. M. har ansett de mindre afdelningarna, eller ^ och £ sk., böra utmyntas efter 200
Knappt nog besitta de den skicklighet, som är af nöden för att gifva dem undervisning i hvad som erfordras för deras materiella framgång i lifvet och följaktligen ännu mindre i den andliga. Otsk. har således enl. min åsigt förfarit rätt, då det sökt alt fästa upraärksamheten på angelägenheten deraf, att nu, sedan antalet af folkskolelärare blifvit upfylldt, man för framtiden söker alt erhålla bättre lärare. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag. Hr Tham: Jag måste besvara Frih. Cederströms yttrande, men skall försöka att blifva helt kort. Frilen måtte sannerligen icke tillstädes varit, då jag öpnade denna diskussion, emedan jag då just vidrörde de skäl Frilen andragit, nemi. om de förökade kostnader, som upkomma genom inskränkning i seminariernes antal. Utsk. har i sitt utlåt, i l:sta punkten sökt afhjelpa detta. Dessutom hafva K. St. anslagit medel till stipendier åt aflägse boende seminarister. När Frih. Cederström citerat en latinsk fras, må väl sådant vara mig tillåtet. Lika med Livius önskar jag, att vi icke må komma lill de tider: ”quibus nec vitia, nec remedia pali possumus. Derföre anhåller jag ännu engång om bifall till Utsk:s förslag. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag har icke varit i tillfälle att före min ankomst på detta rum laga kännedom om ifrågavar:de betänk, och icke heller om de reservationer, som åtfölja detsamma. Jag har emedlertid nu genomläst detsamma och afhört de anföranden, hvilka här blifvit afgifna af Hr Tham, och anhåller alt få till prof. antecknadt, att jag förenar mig med honom. Jag anser det vara så mycket mera angeläget, alt R. St. enär de redan till K. M. hemställt om förminskning af det redan beviljade anslaget, ingå till K. M. med en ny nnderd. skrifvelse, med anhållan att K. M. måtte taga i öfvervägande, huruvida antalet af folkskolelärare seminarierne kunde förminskas och på ett ändamålsenligt sätt ordnas.
Me5- »6io Den ,2 Augusti. Werkets fordran icke kunnat i desi Räkenskaper upptagas och redowisav, förrän den influtit, och hwilket, efter hwad ostvan anlörbt är, icke elier kunnat ske, förr. än liquiden bliswil uppgjord; Och det är da först, som beloppet deraf kan frän f. d. Konungens öfriga egendom af,kiljos och till Kongl. Räntc-Kammaren werkeligen lefwereras. Hwad särskildt angor StakS-Werkets Bokförings-method; Sä för Stats-Utskottet åberopa dess under den i^de sistledne Junti afgffne Betänkande, angående Smts-Werkets förwaltning för arén 1812 och i8rr, deruti ibland annat adagalägges, alt en Bokföring med dubbla partier öfwer Stats - Werkets inkomster och utgifter är olämpelig, såsom afrvikande fran ali öfrig Krono-Räkenskap, med hw-ilken Stats, Werkets nödwändigt masse öfwerenssiamma. Om, såsom Herr Commerce-Radet Santesson yttrat sig, Stats - Werkets hela VvkföringSmethvd är sa osäker, att alla Revisioner af StatSWerket, af hwem som hälst, blifwa, om icke vmöjelige, dock högst kinkige och vpereuse i werkställningen, samt alltid ofullständige och alldeles osäkre i Resultatet; Sa wore detta ett ämne, som förtiente högsta uppmärksamhet; Men da, sa länge någon Revision öfwer Stats - Werket ännu icke skett, ett sadant omdöme sones wara mycket för tidigt, och dessutom bade motsäges och wcderlägges af hwad Stats - Utskottets ofwanberörde, af samtelige RiksStänden redan bifallne. Betänkande as den io:de sistledne Junit, innehaller, sa är Stats - Utskottet af den tanka, att, om än detta Herr Commerce-Rädels yttrande, såsom warande af helt olika beskaffenhet med det iiragawarande ämnet, kunde, emot 51 L.
Jag vågar af dessa orsaker påstå, att enhetens fördelning i hundradedelar skulle hos mängden af rikets innevånare mötas med ovilja och missnöje; och då den i och för sig sjelf är af ingen vigt och af ringa nytta, afstyrker jag vördsamt dess antagande, likasom jag tror, att det vid sista riksdagen godkända system af riksdalerns indelning i 48 skillingar, och skillingens i 4 styfver, är och förblifver för alla möjliga fall det tjenligaste, såsom med folkets vanor och räknesätt mest öfverensstämmande.” Uti denna reservation har Herr J. F. Gråå instämt till alla delar och Herr I\. A. Ahngren i första punkten, angående räkne-enhetens benämning. Af Herr C. C. Hörnstein. ”Enligt min åsigt hade Höglofl. Utskottet bort, i fråga om nytt mynt-system, taga i Öfvervägande, hvilket som vore det bästa. Dertill saknades icke anledningar, då, vid remissen af Kongl, propositionen, inom Borgare-ståndet flera anmärkningar i det hänseendet gjordes, i ty att Herr A. F. Ericsson förordade Herr Baron TFrecles förslag med 24 sk. rgs till mynt-enhet, fördelad i 100 styfver och jag framlade följande förslag: att mynt-enheten måtte bestämmas till l lod verksilfver Denna bankdaler indelas i 10 delar, å 4 sk. rgs, eller 1 sk. specie, kallad t. ex. mark. Marken indelas i 10 slantar, hvardera något mindre än fsk. rgs, eller lika med 4| rst. Man finge visserligen 3 kolumner i räkningar, men mark och slantkolumnerna kommo likväl icke att innehålla mer än 1 ziffra hvardera, och blifva beqvämare än 1 kolumn med dubbla ziffror, från och med 1 ända till 100. — Derjemte bar detta förslag den fördelen, , att jemnt slå in med vårt nu varande mynt och räknesätt, emedan t. ex. 2 mark — 48 mark — Kursen komrae således atl noteras i mark och slantar.
Beträffande sedermera stadgandet om hvilka embetsman, som skola äga att till uprors stillande anbefalla nyttjande af vapen; så enär obestridligt är att, vid fråga om upror, största vigt ligger deruppå, att detsamma blifver dämpadt genast i sin början och att den offentliga myndighet, som, vid ett sådant tillfälle, skäligen bör påräknas kunna först tillstädeskomma, må vara utrustad med sådan magt, alt dess befallningar böra vinna gehör och ej kännedomen derom alt nämnde person ingen verklig magt äger, endast man djerft trottsar honom, just föranleda utbrott af upror, har jag f. in. d. ansett rättigheten att anbefalla vapens nyttjande jemväl böra utsträckas till Länsmän å landet samt Stads-Fiscaler i städerne. På grund af hvad jag sålunda haft äran anföra och då ordalydelsen samt straff-bestämmelserne uti ofvanomförmäldte tre §§. af den Kongl. Propositionen jemväl, enligt mitt omdöme, erfordrat jemkning i åtskilliga afseenden, har jag uppgjort följande förslag till redaction af dessa §§., hvilket jag anhåller måtte få till Sländernes granskning medfölja: 6 §, Till uprors stillande må krigsmanskap användas; dock skola vapen ej emot upprorsmän förr brukas, än vederbörande Konungens Befallningshafvande eller den hans tjenst förrättar, eller , i deras frånvaro, Kronofogde eller Länsman å landet, samt Borgmästare , Polismästare eller StadsFiscal i stad och de, som dessas ställe företräda, hvilken utaf dem, som pä stället finnes och högsta myndigheten äger , låtit höja ett åtvarningstecken och dervid tre gånger kungjort nedanstående varning, der ej upror smän så hastigt till våld öfvergå, att det förr med väpnad hand afvärjas måste. 28 Lag Ulskottels Betänkande , N.o 123, 7 §. Varning, hvarom i 6 §■ scigs, varde i följande ordalag kungjord: I Konungens oell lagens namn upmanar och anbefaller jag de här församlade personer att åtskiljas.
Att det årliga anslag al 4000 rdr, hvilket Sekreteraren A. M. Strinnholm, på grund af Rikets Ständers beslut egt att, under den tid nuvarande statsreglering är gällande, å allmänna indragningsstateu uppbära för fortsatt Transport Rdr 750 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Transport rdr fortsatt lifgifvande af hans arbete: ''Svenska folkets historia från äldsta till närvarande lider”, må än vidare intill nästa statsreglering utgå, för att bereda Sekreteraren Strinnholm tillfälle att åt detta verk uteslutande egna sin tid och arbetsförmåga; Att då Ramsjö Kapellförsamling, tillhörande Ljusdahls Pastorat i Gefleborgs Län, har behof af en serskild predikant, men saknar förmåga attbereda honom en, för tarflig bergning erforderlig aflöning, såsom bidragdertill måtte anvisas en summa af 133 rdr 16 sk. årligen under de första 15 åren efter predikantens anställande, samt 66 rdr 32 sk. under derpå följande 15 år, hvadan nu utföres Att technologen vid Wetenskaps-akademien, Professoren G. E. Pasch må, efter afskedstagande^ för sin återstående lifstid tilldelas en pension af samt att professorn i tekning vid de fria konsternas akademie, E. Limnell, på lika sätt måtte undfå en pension af Vidare har Kongl. Maj:t med afseende å förekommande bevekande omständigheter, velat föreslå: att det utaf Rikets sednast församlade Ständer, för tiden intill nästa statsreglering, å allmänna indragnings-staten anvisade pensionsunderstöd af 100 rdr åt aflidne Befallningsmannen på Upsala Slott, Öfverstelöjtnanten Nordencreutz’s enka, Carin Sandelin och hennes barn, må, sedan bemälta enka numera med döden afgått, få af hennes efterlemnade döttrar tillgodonjutas, så länge de lefva ogifta och befinna sig i behöfvande omständigheter.