Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skåne är vår förnämsta provins, hvarför en profession i detta ämne vid universitetet i Lund, som för öfrigt icke bör stå efter det i Upsala, är så mycket mera påkallad. Man har sagt, att geologiska undersökningar i riket pågå; men dessa gå så sakta, att ett halft sekel åtgår innan de blifva färdiga; och dertill är tiden allt för dyrbar. Man har vidare invändt, att då förslaget icke utgått från Konungen, bör det icke bifallas; men man bör väl taga i betraktande, att de aukloriteter, Kanslers-embetet och Consistorium academicuin, som yttrat sig deröfver, tillstyrkt detsamma. Jag ber således att få yrka bifall tili Prof. Agardhs motion. Hr Trolle, Cari Axel: l)å jag anhöll om ordet, hade de två siste talarna icke yttrat sig, och jag ber att med dem få instämma l)å, såsom Gr. Sparre sagt, rättvisan fordrar, att det ena universitetet icke sättes efter det andra; då det är af vigt att geologiska undersökningar i Skåne så snart som möjligt taga sin början: och då alla utredningar i ämnet äro vunna och så väl Kanslers-embetet sorn Consistorium academicuin förordat motionen; så vågar jag hoppas framgång lör min anhållan, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utskds hemställan, lemna bifall till Professor Agardhs motion om inrättande af en profession i geologi vid Lunds universitet. H. Exc. Hr Gr. Sparre: Då min värda granne, Hr Montgommerie, ansett sig böra afstyrka bifall till motionen, på grund deraf att den är väckt af enskild motionär; så ber jag att få nämna, att det icke är något blott hugskott hos motionären, som föranledt honom att framkomma med sitt förslag, utan att denna fråga blifvit väckt i filosofiska fakulteten i Lund och derefter tillstyrkt af Consistorium academicuin och Kanslersembetet. Orsaken hvarför K. M:t icke gjort nådig framställning härom, lärer endast vara sparsamhet med Statens starkt anlitade tillgångar. Det är alltid ett godt skäl, men sparsamhet i detta fall torde dock kunna blifva misshushållning.
Dxpedit>on8-8eer6t6raren, (lan^li Dadet Vrtt^/re//e?' 2,087! 3a. — med derunder inbe^rijme 82 tunnor s^anmäl D:o D:o Vet-e/ 2,007: 32. — med 82 tunnor derunder beräknad Sjoanmäl. I ):o <7 O:o 950l06.-86656l65356n /'^r/anl/ei' 1,5,5: 42. 1. 1,423: 10. i. k)io: 18. i. 828: 34. i. 828: 5. 1. 6,646: ,8. 5. ^65: r6. — ^ 4'993i l3. 5. 1/// /?. />,o^. 1840, I Fam/, 1 ^//l/. 22 //ä//, 3 //o/- t7a,:"/e/'-5-^a'/ c^dm»ce. lilxpeditions^eereteraren Mr//rer,n, skillnaden emellan döss korrä lön oeh hvad Iian, såsom korklgttad till cleo n^a IKistitim8tats-l3xpeditionen nu skulls komma att erhälla . 200: Drotocolls-8ecr:n ^eFa^ ^00: tzoo: — 8umma Ihclr 16,8^4-' 26. p. Oenom uppförande pä Indragmngs-8tat af ofvan uppräknade löne-ersättningar skulle 2:dra Idufvud-ifitelnS hesparingar komma att hefrias kran anvisningar för samma ändamål, till ett sammanräknadt lielopp ak 8,63: klair t) sk. ro rst.; ock Kongl. Naj:t tror 8ig desto lieldis herättigad till den förhoppning, att Ilikets 8tänder skola i förevarande fall gä I^ongl. Nafts
Finnes det K. bef:de som hafva lid och håg alt emottaga dessa promotorialmål, så hafva de myc - 328 Den 5 Februari. kel lätt att skaffa sig kännedom om vid hvilka landscancellier samma praxis gäller. Man har sagt att det icke finnes någon gräns för K. behdes göromål, utan att hvarje gång det behagar K. M. och R. St. att utfärda en ny, deni rörande lag, så fä de ökade göromål. Om ock nu så vore, så hemställer jag huruvida de deraf skola finna sig uppmuntrade att emottaga göromål derutöfver. Det tror jag likväl icke, såvida man icke skulle resonnera på samma sätt, som den, hvilken, dä han skulle lasta gärdesgårdsstörar på en vagn, yttrade 0111 dragaren, under det lian lade den ena stören efter den andra pä lasset, ”tål du den, så tål du också den”. Uti denna åsigt kan jag likväl icke instämma. Jag vet icke om han någonsin varit så öfverhopad af göromål, att han såsom jag nödgats svara kollegier, som påmint 0111 mera skyndsamhet i ett ärende, att jag icke med bästa vilja kunde hjelpa att med ärendets afgörande komme att dröja. Vid sådant förhållande torde det vara obilligt att ålägga K. befrde att vara advokat för ena parten. Man har visserligen bestridt detta och sagt att han alldeles icke vore advokat, utan endast hade en mekanisk åtgärd att verkställa, d. v. s. att sedan jag emottagit handlingarne i saken, skulle jag blott behöfva tillse att de blefve ordentligen kommunicerade med vederparlen. Detta är dock en åtgärd, som, enligt gällande lag, åligger parten sjelf eller dess ombud. Om man nu antoge att svaranden gjorde den invänningen, att lagsökningen icke blifvit honom i laglig ordning kommunicerad, så inträffar ju då, att jag såsom domare skall pröfva huruvida jag sjelf iakttagit alla laga former. Har jag då slarfvat, så kan jag ju lätt finna mig frestad att ändå säga att jag gjort rätt. Jag blefve då domare i min egen sak.
Anna juni Simon, 1864 i denna T y fru S i m o n har sin egen plats bok, den hon i full amtsgerichtsrath Som född Seek el, är f ö d d den 25 i W a l s r o d e o c h blef 1889 gift prof Georg S i m o n. med — på hennes diktkonst meddela vi på annat ställe i dagens nummer en skildring, som m e d f å ord och enkla medel omfattar ett helt människolif o c h är mättad af sann Cecilia poesi. Bååth-Holmberg. • Omröstningen en djupt tänkt o c h känd som ej är ty, så lyder fru Simons önskan, framlagt fru skildring. tider ägnat sig åt sitt författarskap. i resultat, hvartill hon k o m m i t, har minnen från ett land, som de makarna fått Intet finnas hans det blomstrande kraft utsändt i världen. O c h detta intryck förtages e j, om man blickar innanför den lilla villans väggar. Och Det ett fagert land att skåda, ägnadt att ägga dessa makar har genomträngt hela deras h e m. får och fantasien, att sporra till glad^ och spänstig andBühne ». m e d ett ovanligt skarpt diga är af man hon lärt ensamma stunder på emellan de fyra •plikter mot ingående » till hälften andra mellan sedelns vara hvilken priset, har täflingsarliklarna döttrar fjärde så om beträffande utfallit, » Moderns giftermåls alt författarinnan » En svensk flicka. » en deciderad pluralitet eller ungefär af samtliga de afgifna rösterna. Den hälften fördelade sig tämligen jämnt de tre öfriga artiklarne. Vid namnbrytande befanns » En svensk flicka » fröken Therese Bergqvist, Ställdalen, alltså härmed tillerkännes det utfästa 50 kronor. Redaktionen. den erhållit sina artikeln, * IDUN töa? Och " Sjung, sångfågel, s j u n g.
För detta Utskott läte Konungen upp luisa Stats-Werkets tillständ i alla des delbar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder, äfwensoin, i händelse genom Traktater med främmande magter nägra medel Riket tillflutit, för dem pä lika sätt skall redowisas; likaledes läte Konungen till detsammas öfwcrläggning framställa hwad Staten utöfwer de wanliga inkomsterne tarfwa kan och hwilka behof genom bewillningar böra fyllas. 2:dra Momentet styliseras som sölfer: Detta Utstött, som äge tillgäng till alla Stats. Werkets räkenskaper och handlingar, mä tillkomma att efterse och gransta, huruwida de gjorde eller sörordnade utbetalningar af Statsmedlen icke öfwerstigit beloppet af de Hufwudtitlar, hwilka uti Riksens Ständers wid nästförflutna Riksdag uppgjorde Stats-reglcring blifwit fastställde, och äro grundade pä behörigen upprättade Stater eller Konungens med wederbörlig kontrasignation utfärdade anordningar, samt styrkte med behöriga qvittenfer af dem som medlen emottagit. Skulle, emot Riksens Ständers beslut, de till hwarjc Hufwudtitel anslagna summor befinnas dragna till andra ända. mäl, än dem som under samma Hufwudtitel höra. Bilaga lill Mern.
Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller, att Ridd.- secret. mätte fä upplysa, huruvida de ordalag, frih. Palmstjerna uppgifvit, äro de, som R. o. Ad. begagnade vid sitt beslut i delta ämne under sisll. riksdag, och att jag derefter linge yttra mig. Sedan i anledn. häraf Frih. Palmsljernas nu afgifua förslag blifvit uppläst, hade lindert, t. f. Ridd.Secret. äran upplysa, all R. o. Ad. vid sisla riksdagen bifallit ett så lydande förslag: ”att utur hittills förda prolocoll mätte utgå alla delibcrationer, sorn blifvit hållna vid slutliga pröfningen af de särskilda delarne af tulltaxan, och alt, förutom besluten samt en kort framställning af de förslag, hvilka föranledi beslut, olika med deni Disk. tillstyrkt, och hvilka förslag enligt 58 § Riksd.Ordn. äfven måtte i prot:n inflyta, deruti icke må upptagas annat än de reservationer, hvilka i anledn. af fattade beslut blifvit gjorda.” Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller lika med Frih. Hamilton, att liela öfverläggningen för den 1 1:te mätte intagas i prolocollel, och att i det för den 14:de så mycket måtte bibehållas, som angär den tvist, hvari jag olyckligtvis råkade med Hr Gr. o. Landtm, samt don reservation af Hr Lefren, hvilken deraf föranleddes, äfvensom det yttrande, hvilket med anledn. deraf förekom. För öfrigt önskar jag, alt R. o. Ad. mätte fatta ett beslut alldeles lika lydande med det, som fattades vid sisla riksdagen. I händelse R. o. Ad. skulle sådant bifalla samt prot:n, i öfverensstämmelse dermed, uppsättas och justeras, förbehåller jag mig alt få i eli sammanhang reservera mig emot de beslut, hvari jag blifvit iifvcrröslad och anser en sådan reservation nödig.
Maj Is JSåd. Vrop. N:0 /, om Statsverket J 836. Si Transport 37,000: sig åt landtbruket^ vetenskapliga eller praktiska studium 3,000: 6:o till arfvodes-förhöjning åt 2:ne agronomer, som biträda vid odlingsföretag, vattcnafledningar, grunddikning och ängsvattningar samt för närvarande i arfvode endast åtnjuta 900 R:dr, med 600 R:dr för hvardera eller tillsammans 1,200: 7:o till arfvoden och resekostnadsersättning m. m. för 3 nya agronomer jemte 3 elever, enligt Landtbruks-Akademiens förslag tillsammans . 9,450: C) Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanaringar. 1 enlighet med hvad Landtbruks-Akademien i dess ofvanberörde Betänkande i underdånighet hemställt, föreslår Kongl. Maj:t, att under denna rubrik må uppföras följande ständiga årliga anslagsbeiopp, nemligen: I:o såsom bidrag till inköp af modeller till landtbruksredskap, machiner och apparater af såväl insom utländsk tillverkning, att uppställas vid Landtbruks-Akademiens experimentalegendom R:dr R:mt 2:o såsom bidrag till ökad aflöning åt en Inspektor med högre bildning vid Landtbruks-Akademiens berörde egendom m. m. i syfte att sätta Akademien i tillfälle icke blott att föregå den enskilde landtbrukaren med efterföljansvärda arbetsmethoder, utan ock att i försöksväg theoretiskt och praktiskt arbeta för dessa methoders fullkomnande 3:o till utdelning vid Landtbrukaremöten af premier för djur, redskap och ladugårdsprodukter af utmärktare slag, utöfver de för premier vid sådana möten redan anvisade 1,500 R:dr R:mt Med anledning af Bestyrelsens för fjerde all Transport 11,000: — Hilt. lill n. St.
Desse fullmäktige åligger att, jemlikt serskildt reglemente, förvalta bankens medel och tillhörigheter; egande ordföranden afgörande röst, derest i frågor, som hos fullmäktige komma under omröstning, rösterna för tvänne skiljaktiga meningar utfalla lika. — Valet till bankofullmäktige sker medelst slutna sedlar sålunda, att först utses den, som bland fullmäktige skall blifva ordförande, och sedan de öfrige sex; tillkommande fullmäktige att sjelfve, bland sig, välja en vice ordförande, att föra ordet, när hinder för ordföranden inträffar. § 140. Riksförsamlingens fullmäktige i riksgäldskontoret, hvilka böra vara fem, välr. o. § 67 jas, å lagtima riksdagar, af samma valmän och på enahanda sätt, som nästföregående § föreskrifver; gällande äfven i afseende på ordförande och vice ordförande lika stadgande för fullmäktige i riksgäldskontoret, som för bankofullmäktige enligt nämnde ,§ eger rum. !§ 141 Ä hvarje lagtima riksdag förordnar Riksförsamlingen revisorer till ett antal af R. O. § 68 tolf för hvart år, hvilka till halfva antalet af hvardera Kamaren utses, att, enligt regeringsformen och serskild instruktion, granska statsverkets, riksbankens och riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning. Hvarje revision skall omfatta ett års afslutade räkenskaper. Revisionsförrättningen tager årligen sin början [den IS September eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter, och skall inom två månaders tid vara fullbordad. Vili. lili R. J Afl. 23. 6 42 Kongl. Maj:ls Nåd. R. 0. § 71 Revisorerne välja sjelfve inom sig sin ordförande, hvilken tillkommer afgörande röst, derest, vid omröstning bland revisorerne, rösterne för tvänne skiljaktiga meningar utfalla lika. De anmärkningar, som revisorerne finna sig befogade att i sin berättelse till Riksförsamlingen framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, å nästföljande lagtima riksdag öfverlemnas till vederbörande utskotts granskning och vidare behandling. § *42.
Uti Kongl. Majrts nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott al den 27 Oktober nästlidna år, angående Statsverkets tillstånd och behof, är, med tillkännagifvande att särskild framställning i ämnet skulle komma alt ske, föreslaget alt, såsom tillökning i det nu till den utaf Svenska Slöjdföreningen uti hufvudstaden inrättade söndagsoch aftonskola utgående årliga anslag skulle för år 1867 beräknas ett belopp af 32,000 Riksdaler. Sedan frågan om det behölliga årsanslaget till denna undervisningsanstalt, hvars benämning Kongl. Maj:t i nåder numera bestämt till Slöjdskolan i Stockholm, blifvit behörigen utredd, vill Kongl. Majit nu i nåder för Rikets Ständer framlägga förslag till de anslagstillöknmgar, som erfordras, på det att denna för slöjderna och industrien allmänt gagnande skola må, efter det Rikets sednast församlade Ständer anvisat medel tili uppförande af egen byggnad för densamma, kunna i den nya lokalen utveckla sig på ett tidsenligt sätt och så fullständigt, som möjligt, meddela den för särskilda induslriela yrken erforderliga undervisning. Slöjdskolans styrelse bar i underdånigt memorial af den 16 Augusti nästlidna år i underdånighet anfört: “Skolans nuvarande ordinarie årsinkomster inskränka sig till följande: Statsanslag Bidrag af Svenska Slöjdföreningen „ 600: Skolavgifter af betalande lärjungar, högst „ 4,400: Summa R:dr R:mt 20,000: Ett Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 70. 9 Ett al Stockholms stad anvisadt anslag af 8,000 Riksdaler till hyra för skollokalen, som fullt utgått för delta ändamål, kommer att indragas, så snart skolan tillträdt sitt nya hus, enär staden bidragit till byggnadsanslaget med kapitaliserade beloppet af denna hyresersättning eller med 160,000 Riksdaler. Dessutom har skolan understundom hugnats med gåfvor dels i kontant och dels genom till kassans förmån qvitterade räkningar, men hvilka sällan öfverstigit beloppet af några hundra Riksdaler och icke äro att fortfarande påräkna.
I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer likaledes fästat uppmärksamhet derå, att hufvudsakligen genom Kongl. Förordningen den 19 Februari 1811 stadgas, det hvar och en främmande Magis undersåte, som åslundar att vistas i Stockholm eller inom Riket, antingen för enskilda angelägenheter eller för sitt nöje, bör dertill begära tillstånd, i Stockholm af ÖfverStåthållaren och i Landsorterne af Landshöfdingen i Länet, samt att ingen resande utlänning må hädanefter inkomma i Riket, ulan att förut hafva dertill erhållit E. K. M:s Nådiga tillåtelse; och då uppenbart är, att det hinder, som sålunda möter för utlänningars besök inom Riket, måste åstadkomma ganska kännbara svårigheter i handelsoch industri-förRållan leii, och den foreskrifna försigtigheten, som blifvit påbjuden under en tid, då Rikets politiska ställning var olik den närvarande, icke synes vara af något behof påkallad, under det Riket njuter fred med alla Magtrr; alltså och enär härtill kommer, att ifrågavarande påbud synes innebära en kränkning af den agtning och grannlagenhet, som äfven en medlem af främmande samhälle har skäligt auspråk att fordra, då han icke genom sitt uppförande gifvit anledning till inskränkning deruti, få Rikets Ständer underdånigst anhålla, att 1 Expedit iöns-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse j N.O log. 483 och 6 §. §. af Kongl. Förordningen den 19 Februari 1811 måtte upphäfvas, samt, under fredstid, utlänningar medgifvas rättighet att inkomma i Kiket och der vistas, då de inför vederbörande embetsmyndighet i giäos-orten med behörigt pass styrka, att de i rälta ärenden stadde äro, och icke genom lagbrott denna lätt förverka. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 Januari 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. i8|t.
Orten och tiden, när samt hvarest den ulf är* (Jas; — uttrycklig benämning af vexel; — om den är ensam, (sola,) ellerj derest flere exemplar utgifvas pä en och samma penningesumma, hvilkendera i ordningen den då är, såsom första, andra, tredje, fjerde, (prima, secunda, tertia, quar ta f) och så vidare; — den persons namn, till hvilken vexeln utfärdas, kallad vexeltagare (Remittent'); — viss penninaesUmma att, på grund af vexeln, uppbäras, i Svenskt eller utländskt mynt, utsatt både med bokstaf ver och siffror, och hvilken summa, hvad anaår sådane vexlar, som utgifvas i Sverige och dragas på Svensk ort, ej må understiga 2,5 R dr Silfverspecie; — den persons namn, hvilken i vexeln anmodas att densamma inlösa, kallad godkännare, (Acceptant); •— orten, hvarest godkännaren bor eller vistas, och hvarest betalningen ske skallbetalningstiden, hvilken kan bestämmas: a) vid uppvisandet, (anfordran, vista sigt); b) viss tid efter uppvisandet; och c) viss tid efter utgifvandet (dato); — samt vexelgifvarens (Trassentens) egenhändig» underskrift. 2. §. Äro flere exemplar af en vexel utgifne och inlöses ettdera, vare de öfrige kraftlöse. o. Vexel kan vara dragen på en person, och betalbar hos en annan: Lag-Utskottels Betänkande N;0 17g. ;o den kan vara ställd att betalas till vexel gifvaren sjelf: den kan vara ställd att inlösas af vexelgif varén sjelf på annan ort: den kan vara utfärdad ä annans vägnar, efter full magt, (procura). 4. $. öfverlåtelse af vexel kan ske genom öfverlåtarens blotta namnteckning fin blanco'). II. Cap. Örn Vexelköp. 5.
Stat bestäs, eller om de, efter Stals-Utstottets förra utlärande, böra med förledit är frän Staken uteftutas, och af Academiens egna medel frän detta ärs början ulga. För Upsala Academies Stall Stats aflöning och underhäll har, likmätigt Kongl. Bre/wee af den 514 Den 12 Februari!. 24 Augusti 1792 warit uppå Stall-Skaterne i or-» terne upförve 912 N:d. Z2 si. Sä wäl hos Höglofl, Ridderstapet och Adeln som un det Hedcrwärda Bonde. Ständet har af e» Ledamot blifwit anmärkt, att berörde aflönings och Underhälls medel borde isrän Skaten uteslutas och i det stället utgå af Academiens egne medel, utan att gravera. Stats-Werket. Skats-Utffotlet får harwid upplysa, att likmätigt 1778 ars Stat bestods intill är 1792 för Upsala Academies Skall-Stat 613 R:d 17 si. 4 r:st., Men som samma är hos Kongl. Majit gjordes underdånig anhällan, om någon tillökning i denna Summa, i anseende dertill, att den shr sitt ändamål skulle wara aldeles otillräckelig: Sä täcktes Kongl. Majit uti Nådigt Bref as den 24 Augusti sistnäm? pe är förklara, akt dä alla för Academie Rid-Stallet och Betjeningen nödige waror dä mera stigit till ett wipa högre pris, än dä Stall - Waken reglerades, sä att denna Inrättning till det allmännas nytta icke kunde underhällas med de dertill ansiagne medel; Sä bewiljades en sädan tillökning för denna Inrättning, att den thädanefter skulle undfä 912 Rid. g? K, i stället för de förut hestädde 613: 17: 4. Staks-Utstottet har insekt bäde nyttan och nödrvändkgheten af denna Stall. Stats bibehållande för ungdomens underwisning och det allmännas nytta:
Å. iiaö. P. U. 1146. VI. P. U. 241. E. 261.* Jemkningsförslag, att intet sådant behöfves från Lag-Utskottet. VI. B. 46. A. 93. Jern, om förbud emot Nederlag af utländskt. III. 133. Jettoner. Se Skådepenningar. Indelte Regementernes beklädnadssätt. Se Beklädnadssätt. Indragnings-Staten, Allmänna, angående tryckning af. V. i56i. VI. A. 16. P. U. 4p. B. 23^. V. B. i36. A. i54. P. U. 284. Å. 431. P. U. 515. P. U. 521. Inqvartering i städerne vid durchmarcher, om grunden för. IV. B. 546. A. 64q. P. U. 668. Inqvarteringsskyldige, om ersättning för åtskillige, III. 4°5. IV. B. 244* Å. 370. P. U. 383. V, U. 526. A. 616. P. U. 629. E. 854- Institutet för Blinda och Döfstumma, redogörelse för. V. 9. 47 Instruction för Banco-Utskottet. Se BancoUtskottet. — för deputerade till deltagande i ÖfverRevision af Krigs-Räkenskaperne, angående. VI. B. 47. A. 64. P. U. 191. — för R. St. Justitiae-Ombudsman, angående ett tillägg till. II. 564. P. U. 522. Inställelsedagen, angående rättighet för parter att före densamma inlemna de skrifter hvarigenom de fullfölja Vad. IV. B. 120. A. 178. P. U. 188. E. 549. Introductioner, för Grefve Adlercreutz och Grefve von Platen.
Men desse känna nogsamt, hvar för sig, den andel, som dem tillkommer, och skulle säkerligen sjelfve icke underlåta att, tidigare än sådant kan ske inom Kongl. Kammar-Rätten, anmärka och åtala, i händelse deras 179 — tillstandiga rätt i någon man eftersattes eller kränktes. Hela åtgärden med en redovisning i detta afseende inför Kongl. Kammar-Rätten skulle således egentligen icke föranleda till annat, än en af behofvet icke påkallad tillökning i det arbete, som redan, utöfver hvad skäligt är, trycker expeditionen i allmänhet vid Rikets Konsistorier, och särdeles vid iletta. Också är en sådan redovisning ingenstädes Konsistorium uttryckligen ålagd; men skulle Eders Kongl. Maj:t i nåder finna densamma så behöflig, att nådigt stadgande derom bör meddelas, anhåller Konsistorium underdånigst, att dervid den vidd och utsträckning, redovisningen bör komma att äga, bestämdt måtte föreskrifvas, helst Rikets Ständers Revisorers nu ifrågavarande anmärkning till ordställningen innehåller en ofullständighet och obestämdhet, som, i fall, med begagnande endast af densamma i den form den nu erhållit såsom grund, ett nådigt stadgande i ämnet utfärdades , skulle lemna Konsistorium i fullkomlig ovisshet, om ej redovisningsskyldigheten sträckte sig både till 1833 och till 1819 års interims-lönemedel samt till djeknepenningarne, ja till sjelfva det gamla kronotiondeanslaget. För öfrigt anhåller Konsistorium underdånigst, att, i händelse af ett sådant påbud, Kongl. Kammar-Rätten, i förening dermed, måtte förständigas att vederbörande Konsistorier meddela ett formulär för den nya redovisning i detta hänseende, som såmedelst blefve dem ålagd.
Huruvida det är nyttigt eller icke, alt de finnas, derom vill jag icke utlåta mig; men att hvarje ytterligare deduetion i detta ämne är öfverflödig, det synes mig vara så påtagligt, ali jag tror voteringssedlarue blifva det bästa argumentet. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag är öfver tygad, att i denna punkt blir det voteriugssediarne, som komma att gifva utslaget. Jag har förut här yttrat mig tillräckligt, för all, såsom jag tror, kunna ådagalägga, att. dä enskilda personer med fördel kunna utgifva sedlar på 20 r:dr b:co, så böra äfven privatbankerne kunna stå ut med att utgifva sedlar på tredjedelen af detta belopp. Jag instämmer med JJfih. Palmstjerna deruti, att hvar och en torde förut hafva stadgat sin opinion i ämnet, och min är den, att privatbanker, med en sedelvaleur af 6 r:dr 32 sk., mycket väl kunna äga bestånd, och att privatbankerne i intet laud hafva baft så små valeurer som här. Hr Hjerta, Lars: I fall förhållandet vore sådant, som Frih. Palmstjerna har framställt, nemi. att det vore gifvet, alt ingen privatbank skulle kunna existera med minimibelopp af 6 r:dr 32 sk., så är del äfven gifvet, att voteringen öfver denna § skulle komma att bestämma, huruvida privatbankerne borde linnas eller icke; men som man vet, så äro tankarne i detta fall mycket olika. Jag tror derföre icke det vara alldeles lämpligt att uppställa såsom skäl, hvad sorn i detta fall skulle bevisas; utan det vore ganska nyttigt för oss, som tro, att privatbanker verkligen skulle kunna beslå med 6 r:dr 32 sk., såsom minimivaleur, om nu de Herrar, som yrka motsatsen, också ville framlägga några bestämda skäl derför. Orsaken, hvarför jag och många andra med mig anse, att privatbankerne verkligen kunna existera med den ifrågavar. minimivaleuren, är den, att sådant kunnat låta sig göra i alla andra länder än Sverige. Man vet, att privatbanken i Köpenhamn, der den lagliga räntan icke är