Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
4. dels är Behållningen, 1235 B:dr 22 sk. 11 r:st., påräknad till godtgörande af en del af sisth års Sjöexpedi tions-kostnader för Fregatten Eurydice, hvilka kostnader jemväl äro genom K. Brefvet af den 10 April 1828 till utgående af Besjiaringarne i Nåder anvisle.— K. Förvaltningen har derjemte upplyst, att af de, utaf Anslaget för FörsvarsVerket i allmänhet, till oförutsedde Behof afsatte Medel för ofvanberörde 4 år, å 12,000 R:dr årligen med 48,000 R:dr, diverse Utgifter Blifvit bestridde År 1825 med Förvaltningen hos K. M:t i underd. föreslagit, att af Behållningen måtte till åtskillige uppgifne behof få användas 7000 R:dr, derefter återstå 8331 R:dr 38 sk. 10 r:st., hvilka blifva otillräckliga för godtgörande! af sisth års Sjöexpeditions-kostnader, hvartill föga eller inga andra tillgångar förefinnas. 1826 1827 1828 338 Stats-Utskottets Da af allt detta är ådagalagdt: att Flottan har en Skuld af omkring 204,000 R:dr, som inom 5 år bör gäldas; att, för utförandet af den antagne arbetsplan, nu varande Anslagen för Flottans Materiel för dessa 5 åren understiga beliofvet med omkring g5,ooo R:dr årligen; att derefter årliga bristen blifver minst 54.000
Det är klart, att i samma mån tillgången blir större, skall äfven priset nedsättas och möjligheten för bruksägaren all tillegna sig varan underlättas, ty kalken, ehuru i och för sig sjelf icke af något högt värde, skall genom långa transporter stegras sä i pris, att det blir omöjligt för bruksägare att åtkomma den. På grund af dessa skäl, och då jag i allmänhet hyser tvekan att ändra eller uphäfva författnrr, så länge de kunna och i allmänhet böra anses medföra nytta, har jag ansett olämpligt att medgifva inmutningsrätt till de i min reservation uptagne stenarter, nemi. kalk-, qvartz-, fältpatsoch ställslensbrott. Att, såsom en talare yrkat, dertill lägga takoch alunskiffer, synes mig icke nödvändigt. Desse äro icke för bergsrörelsen nödvändige. De kunna blifva föremål för en serskild näring; men om man antager den satsen, att allt hvad, som kan blifva föremål för serskild näring, skall inmutas, kan den utsträckas allt för långt. 'Jag förenar mig med Frih. Tersmeden i begäran om återremiss. Hr Carleson, Ed v. Henr.: Det år ett besynnerligt påslå ende, att inmutningsrälten icke är ett intrång i äganderätten. Jag får likväl erinra derom, att om de jordeller bergarter, som här äro i fråga, skola få inmutas, kunna de icke uptagas med mindre, än att man upgräfver jordens yta. Det torde således vara svårt att bestrida, att ju icke denna inmutningsrätt åstadkommer stort inträng i äganderätten. Hr von Hartmansdorff begagnade ett uttryck, sorn tycktes gå ut derpå, att hans motståndare velat drifva den satsen, att äganderätten vore en grundsats, som icke tål några modifikationer eller alla de inskränkningar, samhällets väl kräfver. Så långt bör man gå, men icke längre.
Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830 innehåller väl i 6 §., alt enskilde må bolag inrätta till bankrörelses bedrifvande, under iakttagande af hvad genom Kongl. Kungörelsen af den 14 Januari 1824 redan angående enskilda bankinrättningar är stadgadt eller framdeles af Kongl. Majit och Rikets Ständer stadgadt varder, och berörde kungörelse har på detta sätt vunnit helgd af lag; men 3:dje momentet i samma Kungörelse lemnar deremot 97 Kongl. Maj:t obegränsad rätt att pröfva beskaffenheten af bolagsreglor och utläningsreglemente för en enskild bankinrältning och att bevilja sökt oktroy, då dessa finnas ändamålsenliga. I följd häraf har Kongl. Maj:t varit och är oförhindrad, att vid oktroys meddelande åt enskildt bankbolag föreskrifva de ytterligare bestämmelser och kontroller, som finnas af nöden till fullkomlig säkerhet emot missbruk. Exempel på en sådan åtgärd företer det under den ty November i83ij, således sednare än lagen för Rikets Ständers Bank, utfärdade privilegium för Wermlands provincialbank j och någon anmärkning emot beslutet derom, såsom varande i strid med lagen för Rikets Ständers bank eller Kongl. Kungörelsen af den 14 Januari 1824, ägde vid påföljande Riksdag icke rum. Till Höglofl. RiksRätten hemställes för öfrigt, om det icke förtjent motsatsen af klander, att ytterligare säkerhet för allmänheten vid de sedan sista Riksdag inrättade enskilda banker blifvit sökt och beredd genom tillämpning af de financiella grunder för sådana inrättningar, som Rikets Ständer godkänt och om hvilka intet är uti 1824 års Kungörelse stadgadt. Förklaringen i denna punkt gäller för undertecknade: Rosenblad. Löwenhielm. von Schulzenheim. Skogman. '3:dje punkten, angående vissa stadganden dels i Kongl.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och som ifrågavarande sju st. partial-obligationer, daterade den 1 Januarii 179g, äro utgifne ifrån Riksgälds-Contoret, och således, i fråga om praescriptionstid, Svenska Lagar och Författningar på dem kunna och böra tillämpas; alltså, och enär flere år förflutit efter den i Kongl. Förordningen den j3 Junii 1800 utsatte prtescriptionstid af 20 år, inom hvilken, vid talarts förlust, fordringar, som före nämnde kungörelses utfärdande uppkommit, skola till liqvid anmälas, samt något kraf för dessa obligationer, af hvilka, enligt den af Fullmägtige meddelade upplysning, ingen blifvit företedd, numera icke kan emot RiksgäldsContoret eller Svenska Staten göras lagligen gällande, har Utskottet ausett sig böra tillstyrka, det måtte all verkan af den uti huset N:o 1 här i staden, qvarteret Acolus, intecknade förbindelse, till säkerhet för den liqvid, som Commerce-Rådet Miiller i lifstiden för oftaberörde sju partialobligationer i Riksgälds-Contoret erhållit, förklaras numera hafva upphört, samt, såsom en följd häraf, nämnde förbindelse till CommerceRådet Miillers lagliga rätts-innehafvare återställas. Stockholm den \ Ankom till Exp.-Utsi. d. !\ April kl. 3 c. na. Utlåtande, i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, hos Ridderskapet och B deln gjorda motion j angående RiksgäldsContorets räkenskapers granskning i Kammar-Rätten ifrån och med för är 1835. (K.G.S. A.) i"1 rån Ridderskapet och Adeln har till Utskottet blifvit remitteradt ett al Herr Rosenblad, Bernhard, afgifvet anförande af denna lydelse: ”Jag får ”vördsamt föreslå, att Riksgälds-Contorets räkenskaper ifrån och med för år ”i835 underkastas Kongl.
Men jag förklarar derjemte, alt jag, erkännande stora brister i vår nuvar. representation, är beredd till hvarje ändamålsenlig uppoffring för en bättre, då och om ett förslag dertill framlägges, sådant att det uti sig bär garantiernc för det nyas positiva företräden framför det gamla, som man har. Frih. Klingsporr, Mauritz, anförde skriftligen: Representationsfrågan har antagit en vigt och betydelse, att den, äfven på bekostnad af mången annan, nationen dyrbar angelägenhet, odeladt tillegnat sig allmänna uppmärksamheten; den utsträcker sin inflytelse icke allenast på sjelfva frågan, utan äfven på ställning mellan Stånd och Stånd, Folk och Styrelse; på dess beliandlig beror till stor del afgörandet af de flesta andra vigtiga frågor, som vid riksdagen förekomma; den invevkar på närvar. 30 Den 28 Augusti äfven sorn på kommande förhållanden. Under så betydelsefulla omständigheter, är representanten liksom framkallad att öppet uttala sin åsigt, äfven utan att kunna smickra sig nied, att hafva något nytt att tillägga, eller att kunna bidraga lill frågans slutliga lösande. Utan svårighet hade den på ett tillfredsställande sätt kunnat uppgöras såvida sisth riksdags Const.Utsk. funnit för godt att framlägga ett vid lugnare pröfning antagligt förslag. Förhållandet är beklagligtvis icke sådant; många förtjenslfulla skrifter hafva redan inför allmänheten afslöjal det hvilande förslagets mänga och stora brister; discussionen inom Stånden komma ytterligare att lemna bidrag till fullständigandct af dess karakteristik; dess fel ligga så för öppen dager,alt dess försvarare nästan upphört att med förnuftsskäl draga i härnad derföre, fastmera erkänna de många deribland. Då härtill kommer, att det hvilande förslagets slutliga öde nied temlig visshet kan emotses, kunde det vara öfverflödigt alf förspilla många ord i detta afseende; men om sjelfva förslaget för det närvar, är alt anse som ett dödfödt foster, är det icke sä med de grundsatser, som framalstrat detsamma; de äro gengångare, som återkomma vid hvarje nytt förslag, och således böra de icke lemnäs utan närmare skärskådning och uppmärksamhet.
Herr Eilljehorns till Utskottet re-! mitterade Memorial. Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottet ■ Ett Memorial af Herr Trafvenfelt , Carl, ingående mfedel till Vaccinationens befrämjande 5 jemte yttranden i samina ämne af Herr Munck; äf Rosenschöld, Eberhard, samt Hr von Schultsenheim, David, 3:dje Del• N:o 4.1,'42. DBo - 32* Den 2 2 Maj. Anföranden af Herr Hammarsköld, lorenzo , Herr Friherre af Wetterstedt, Gustaf, Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel, i anledning af den sistnämndes dictamen, angående en förändrad rigtning för exclusiva privilegiers utdelande. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Feslöt Höglofl. Ridderslcapet och Adeln anmoda Stats-Utskottet att skyndsamt inkomma sned sitt Betänkande, i anledning af åtskilliga till detsamma remitterade Memorial om Löneförbättring efter Spannemålsvarde för Penningelöntagande Embets - och Tjentemän i allmänhet. Ut supra. Ett Protocollo A. G. Silverstolpei S. D. Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den 17 April pä bordet lagda Memorial, af den n nästföregående, angående aflöning för LandsEiscalerna, samt förbättring af Länsmännens lörievilkorj same i sammanhang dermed, bemälte Utskotts den 6 Maj afgifna och den 11 på bordet lagda utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid berörde Memorial: och stadnade Höglofl.
motion .om en skrifvelse till k. rn: t nied begäran om utarbetande och framläggande af fijrslag till lag i syfte att ene maken ej må utan den andres samtycke ingli s&amp;dan borgensförbindelse, som kan leda tili afhändande af boets iigendorn. Lagutskottet liar i belinndling af denna motion förklarat,. att. det visserligen ansåge det önskvardt, att hustruns andel af boet bättre ' än f. n. vore förliillandet tryggades mot en lättsinnig förvaltning af boets angeliigeiilieter, meii i likhet med livad det vid 1890 års riksdag, da en motion i enaha~da syfte förelåg till beliandling, yttrades, funne utskottet, att ett lagstadgande af shdant innehåll, som inotionaren föreslagit, utan tvifvel skulle medföra betydliga praktiska olagenheter. För att borgen, tecknad af eii 111a11, sknlle godkännas såsom siikerliet, skulle nämligen erfordras tillförlitlig upplysning Iiuruvida lian vore gift eller ej. Hartill komme, att det föreslagna stadgandet,. ' om det blefve upphöjdt till lag, iitan trifvel mången gång skulle inedföra, att den borgeiisförbindelse, som a f mannen begardes, och Iivilken icke kunde medföra nhgoii fördel för det gemensamma boet, skulle p&amp;- tecknas af hustrun. I shdant fall blefve Iiustruns stallning vida sämre, än nu vore förhaillandet, då hon skyddades geiiom stadgandet i I l. kap. 2 giftermklsbalken, enligt hvilket hustrun icke svarade för sådan gäld, som tillkommit genom mannens särskilda vvållande och förgörelse^. På grurid af dessa skal och då utskottet för öfrigt föreställde sig, att genom den af motionaren föreslagna, inskrtinkningen i rattighet för man att inga borgen motionens syfte i alla fall icke skulle vinnas, då en man ju utan hustruns samtycke skulle aga att utfärda skuldebref och &amp; växel ikläda sig betaliiingsskyldigliet, lieinstallde utskottet, att motionen icke m %tte till digou riksdagens Atgärd föranleda.
Upplästes och lades på bordet BancoUtsk:? d. 26 sisth Febr. afgifna memorial N:o 3, med anhållan om notariearfvoden åt 3:ne protocollsförande vid Utskottets Afdelningar och tillåtelse att få antaga ytterligare 2:ne cancellister. Då nu inga flera ledamöter anmält sig till väckande af motioner, företogs uppläsning af de från de öfriga resp. Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 1 på morgonen d. 2 Mars. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Den 3 M a r s f. ra. Måndagen den 3 Mars 1834* Plenum kl. io f. m. A nyo föredrogs Hr Rothliebs, Axel Fredr., d. 24 nästi. Febr. på bordet lagda anförande, i anledning af Frih. von Strokirchs motion om en personel bevillning för bruket af starka drycker och utländska öfverflödsartiklar. Frih. Boye, Ludv.: Sedan en värd ledamot, Frih. v. Strokirch, gjort framställning derom, att vi måtte åter upptaga i vår Bevilln.-Förordn. det stadgande, som vexelvis varit antaget och afskaffadt, att nemligen en consumlionsafgift må åsättas vissa öfverflödsartiklar; har en annan ledamot, Hr Rothlieb, yrkat, att det framställda förslaget ej måtte antagas. Jag ger all skyldig aktning åt cotiseqvensens fordringar; och då Hr Rothlieb vid sista Riksdag var ledamot af Bevilln.-Utsk. samt då ej ansåg sig kunna biträda förslaget, är det helt naturligt, att han jemväl nu, i conseqvens af sina då hysta åsigter, talar emot detsamma. Men samma conseqvens, som sålunda bjuder Hr Rothlieb att emotsäga, manar mig att understödja förslaget. Jag ber då först att få genomgå historiken af ämnet. Vid 1812 års Riksdag stadgades, att bevillning för öfverflödsartiklar borde af consurnenlen betalas. Vid i8i5 års Riksdag afskaffades åter denna afgift.
Alt de fordna Ryska Do n 3o April f. m. 46i Zarerne plägade göra ett besök bos Mongoliske Chanerne af Kaplschak för alt få bekräftelse på sin värdighet, det vittnar historien; men att den skall komma att vittna, att det oreclameradt statt i en af våra grannstaters offentliga tidningar, att Sveriges thronföljd blifvit vid ett besök garanterad af Ryssarnes sjelfherrskare, det gifver intet högt begrepp om Svenska nationens värdighet. Huruvida det öfverensstämmer roed nationens sympathier, derom vore mycket att säga. — Men, mine herrar! öfverlemnom det ål Harpokratis, åt tystnadens vältalighet, — dock det är mycket nog kändt. Jag tror emedlertid, att nationen ej särdeles skulle finna sig tillfredsställd, om vi ansågo de ofvanuppräknade skulderna gjorda för dess värdighets upprätthållande eller i öfverensstämmelse med dess sympathier; och att vi skulle inför samtid och efterverld hafva sjelfva både anklagat och dömt oss, om vi togo oss någon anledn. att använda folkets skatter till gäldandet af dessa genom dylika utgifter tillkomna skulder. Dessa skulle väl ändock räknas bland de utgifter, hvilka ansetts nödiga för upprätthållandet af nationens värdighet. Bland de nu cabiriettscassan till last såsom skulder förda utgifter, som tvingande omständigheter och landets väl gjort oundvikliga, skola väl räknas löneförhöjning åt Statsministern för utrikes ärendena först med 12,000 r:dr b:co årligen, från i83i med 10,000 r:dr b:co årligen, från 1833 med 8,000 r:dr b:co årligen; till Hofcancelleren först med 3,ooo, från 1833 med 2,000, som räckte till och med 1838; lill Cabinettssecreteraren först med 1,200, från i8a5 med 2,000 och från 1835 med 1,600 rldr b:co allt årligen. — Desse män, hvilka baft sig uppdragen cassans förvaltning, hafva således icke förlorat på dess skuldsättning.
Dramatiska teatern gifver i dag » Falska juveler », i morgon » Familjelycka », » E n omvändelse » och » Kapten Puff ». Vasateatern uppför nu hvarje afton sitt nya program, Dellingers operett » Saint Cyr ». Ehuru libretton i stycket ej är särdeles vare sig originell eller kvick, lyckas det dock tillvinna sig lifligt bifall genom den glada, sångbara musiken och det raska utförande, Vasateatern presterar. Bland hufvudrollernas innehafvare briljerar som vanligt särskildt hr Strömberg med sin burleska komik i en tjufpojksaktig klostertjänares skepelse. Hr Änder gör en ganska rolig typ af sin mesige, men dansante » pappas gosse ». Däremot är hr Rönnblad, både hvad sång ocb spel beträffar, en föga lycklig förste älskare. Fröknarna Grönberg och Johnson handhafva de kvinliga hufvudpartien till både ögonoch öronfägnad. Och som sagdt — publiken är nöjd, och då är ju allt godt och väl. Filharmoniska sällskapet gifver sin första abonnementskonsert nästkommande tisdag den 17 dennes å Musikaliska akademien. Programmet upptager » Jesu sju sista ord på korset », en komposition från 1640-talet af H. Schutz; aria ur » Hérodiade » af Massenet, sjunges af fröken Emma Holmstrand; serenad för stråkorkester af R. Volkmann; Philharmonie, kör å capella af sällskapets dirigent A. Hallen, samt tvänne dubbelkörer å capella af Ludvig Norman, kallade » Linden » och » Bön ». Minnet af sällskapets förtjänstfulla verksamhet under föregå- ende år bör lika mycket som programmets godhet mana till talrikt besök. N y m u s i k. På Abr. Lundquists välkända förlag ha följande nya musikalier i dagarne utkommit: Bieh. Eilenberg, Genom skog och mark, moderna kompositioner för piano. Innehåller 7 olika stycken. Marsch-Album. Innehåller ej mindre än 10 marscher, flere bland dem mycket kända. V. Holtz, International Gymnastik-festrnarsh för pianoforte. Densamme, For you, hambo-polska för piano. H.
Den häremot bryter, böle som i nästföregående §. stadgadt är, 36 B ev.-, Lagsamt Allm. Bcsv.- och Oecon.- Utsl’.s Utlåtande IV: c 8. och blifve derjemte, dd hvarje slik händelse, förlastig det bränvin, han å sådant olofligt ställe medfört. 4, 5- Uti öppna salubodar, bodkamrar eller på apothek må icke bränvin, med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas, vid ansvar, sora för oloflig bränvins-minutering i 4^ §• stadgas; och vare dessutom Borgare sitt burskap och Apothekare sitt piivilegium förlustige. Den, som vid bruk och herregårdar, efter serskildt afLal med egaren, lemnar spisning åt bans husfolk eller åt till egaren ankommande resande och deras betjening, bote Tjugu R:dr, om han vid andra tillfällen än måltiderne, eller till andre personer än ofvaunämnde, utminuterar bränvin. Förbryter lian sig oftare, bote Fyratio R:dr, och håfve icke vidare frihet, änskönt han derom med gårdsegaren Öfverenskomma, att mat och dricka till förtäring på stället afyttra.
— N:o 527. angående upplåtandet af rum i Rikets Ständers hus till begagnande af Directionen öfver Arnrmens Pensionscassa under en förestående reparation af Cassans eget hus. XXV. B. 219. A. 255. — N:o 520. i anledning af Herr Kjellbergs motion om belöning för den, som med ett fullständigt motiveradt och till sina hufvudgrunder antagligt representationsförslag till Rikets nästkommande Ständer inkommer. XXV. B. 315. A. 458. — N:o 529. i anledning af väckta motioner, angående statsanslag för fattigvården i <le Rikets städer, hvarest garnisoner finnas förlagda. XXV. B. 3t5. A. 458. XXVI. E. 2 3-. — N:o 53o. i anledning af erhållna återremisser å SlatsUtskottets memorial N:o 481. XXV. B. 315. A. 458. — N:o 53l. angående väckt motion, att af det till skollärares aflöning fasslällda anslag jemväl måtte kunna lem näs bidrag till skolbyggnader. XXV. B. 4*5. A. 463. — JN:o 5 >7. med förslag till reglemenlariska föreskrifter, motsvarande 9 afdelningen af det, vid sisla riksdag, för Riksgäldscontoret utfärdade reglemente. XXV. B. 415. Å. 464. XXVI. U. 172, 204. A. 213. — N:o 538. angående ifrågaställd restitution af de sedan år 181g af rotehållarne vid Uplands regemente erlagda klädpenningar. XXV. B. 3i5. A. 458. XXVI. E. 29. -— N:o 54o. i anledning af Kongl.
Hrr! i vår egenskap af förbunds-stater, förbindelser att upfylla, icke blott emot oss sjelfva, utan emot civilisationen och det Europeiska Statsförbundet, hvilka vi icke kunna på annat sätt fullgöra, än medelst bibehållande af endrägt och genom en öppen fördomsfri samverkan. På denna grundval hvilar vår Nords framtid och de båda folkens lycka, sjelfbestånd och ära. Må derföre aldrig den dag randas, då de band skulle brista, vid hvilkas styrka och uthållighet redan försvunna generationer fästat sina förhoppningar. Så skall det icke heller blifva, Mine Hrr! Ty der finnes ett element, som sammanhåller fogarne i unionsbyggnaden och skänker densamma tillräcklig styrka att emotstå småsinnets stormlöpningar. Och denna sammanhållande kraft, det är den politiska nödvändigheten, som genomgått tidehvarfven, och tydligast i våra dagar talar till de mindre mäktiga beslägtade folken, att sluta sig tillsamman, på det äfven de måtte vinna ett inflytande på verldshändelserna och tillräcklig makt, att emotstå de starkares påtryckning. Om en politik skall finnas emellan förbundsstater, så synes mig denna å vår sida klar. Beviljom, Mine Hrr! Norige allt, som rättvisan kräfver och som tillfredsställer dess nationalitets och sjelfständighets fordringar; men beviljom Norige intet, som förnärmar föreningens grundtanke och syftemål, eller som jäfvas af historiens vittnesbörd. Om vi lyckas att öfvertyga våra bröder på andra sidan fjällen att detta och intet annat är vårt mål, och att vi icke betrakta politiken, men tiden, såsom den härd, i hvilken den kedja skall smidas, som en gång kan komma att närmare omsluta de båda folken, vill jag hoppas att man, äfven inom Norige, snart skall inse att då man motarbetar föreningens fullkomnande, man äfven motarbetar sig sjelf. Jag anhåller att dessa anmärkningar må få åtfölja remissen af Hr Gr. Anckarsvärds motion till Utsk:t. Hr Ribbing, Arvid, anförde skriftligen: Lika med Gr.
Jag hemställer, om icke tullen på beredda pennor bör nedsättas till 30 procent. Man synes i Sverige så litet förstå att bereda pennor, att man icke bör utestänga utländsk medtäflan. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln önskade, att den å beredda skrifpennor af Utskottet före - Dea 20 Augusti /, m. slagna Inkommande Tull borde till So procent nedsättas. Ropades Ja ”Perlor, Äkta, oinfattade; Inkommande ”Tullprocent 2. Infattade; Inkommande Tull”procent efter Utskottets förra förslag 15, ensligt senare Förslaget 5 ” Friherre Cederjlräm: Jemte det jag in« stämmer uti Utskottets sednare förslag om nedsättning af Tullen å infattade äkta perlor, an-i håller jag, att en ny rubrik måtte i taxan införas för ostuckna pärlor, och att de måtte få införas för 1 procent, samt de stungne, mea oinfattade, för 2 procent. Herr Cederschjöld'. Mig synas perlor bäst kunna jemnföras roed jouveler; och då dessa tullfritt få införas, så hemställer jag om ej detsamma borde gälla för äkta perlor. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , att äkta Perlor, så väl infattade , som o-i infattade, måtte Tullfritt få införas. Bifölls. ”Perlor, Oäkta, alla slag; Inkommande PTullprocent 20. Friherre Cederström-. Jag hemställer, Om icke^oäkta perlor, såsom ett alldeles onyttigt 812 De.n 20 Augusti f m, kram, må beläggas med 50 procents införsel-tull. Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till bifall å Friherre Cederströms berörde hemställan. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar/kalken hemställde, att denå Oäkta Perlor, af Utskottet föreslagne, Inkommande Tullprocent mätte gillas. Bifölls. *’Plogar ; Inkommande Tullproeent 35. ”Utgående Tullprocent 1.” Friherre Wrangel:
Vid förnyad föredragning af Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 14 och 16 dennes på bordet lagda Memorial N:o 53, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågor dels om ordnandet af folkskole-väsendet, dels ock om anvisande af derför erforderliga medel, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: l;o. Lades till handlingarne Utskottets yttrande, att genom 5 Stånds sammanstämmande mening blifvit beslutadt, att den personliga skydds-afgiftens halfva belopp, uppgående till omkring 250,000 R:dr Riksmynt, må till folk-undervisningens befrämjande arn ändas. Prot.-Utdrag den 25 November 1857. 669 2:o. Återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Utskottets fram ställning i frågan om indragning al de å Riks-statens Åttonde Hufvud-titel för närvarande uppförda anslag tili lolk-undervisningens befrämjande, tillsammans 61,650 R:dr Riksmynt. 3:o. Återremitterades på grund af gjorda anmärkningar Utskottets fram ställning i anledning af de skiljaktiga besluten, angående mom. 1 under Litt. B. och C. i Sammansatta Utskottets Betänkande N:o 19. 4:o. 1 fråga om morn. 2 under litt. B. och C. af Sammansatta Utskottets Betänkande N:o 19, lades inbjudningen till Borgare-Ståndet till handlingarne och godkändes den föreslagna voterings-propositionen N:o 1. 5:o.