Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St., men först sedan Coust.Utsk;s utlåtande inkommit. (107 §:n Reg.F:n.) Skälet till detta grundlagens stadgande är icke svårt att inse, då man vet att Coust.Utsk., men icke RiksSt:n, äger att infordra de i Statsrådet förda prot. (io5 $:n Reg.Fm). Vill man godkänna adressen, utan att en sådan pröfning föregått? Man har sagt, och med skäl: bakom ett ord bör stå en nian; men jag vågar tillägga, att den mannen pröfvar först och talar se'n. Väl sages mot slutet af adressförslagct: ”Det tillhör icke oss att vid detta ”till - Den aG Februari f. ra. 3j7 ”tillfälle våga ett omdöme, i livad man den allmänna meningen i detta hänseende misstagit sig m. m.; men är det R. St. värdigt alt uttala en mening, den må vara enskild eller allmän, som R. St. icke pröfvat, icke godkänt? — och till Rikets Konung! — Den icke pröfvade meningen kan vara ogrundad, vore den ock aldrig så allmän, och sanningen kunde komma i de orden: J veten icke hvad i sägen! Grundlagen föranleder ingen rättighet eller pligt för R. St. att utan pröfning inberätta till Konungen hvad de anse sig hafva hört. Här saknas alltså en pröfning; grundlagen stadgar sättet, och det är icke iakttaget! — Men den föreslagna adressen inskränker sig icke till Konungens ansvarige rådgifvare; utan R. St. skulle äfven upplysa, heter det, i de fall, der Konungens omsorg för utidersätarenas lycka icke motsvarats af embetsmäns nit, skicklighet och drift,— en ny åsigt af de rättigheter och åligganden, hvarmed grundlagen försett Nationens representanter. Hvad kan väl en så beskaffad upplysning åsyfta, orri ej embetsmännens afsättande eller verkställigheten af någon lag, författning eller inrättning? Den som skall upplysa, måste väl veta, hvad han säger; och likväl kunna frågor af denna art emot go § Reg.Ftn icke komma under R. Sits öfverläggningar.
Indelningen hade ock, på sätt roteringslängderna utvisade, blifvit verkställd i fullkomlig öfverensstämmelse med nyss omförmälde grunder, så att på provinsens 822^ roteringsskyldiga mantal, indelades 925 hela rotar, till utgörande af effektiv rotering, hvarjemte några spridda hemmansdelar, motsvarande tillsammans två rotar, men som icke kunde till hela sammanslås, fingo erlägga vakansafgift till Staten, hvadan det roteantal, för hvilket provinsen svarar, i verkligheten utgjorde 927, extra roteringen oberäknad. Vidare har motionären andragit, att då sålunda, på sätt visadt vore, dels en soldatrote i Jemtland skulle hafva bestått af 1-J mantal om inga penningebidrag kommit i fråga, dels, med beräkning af nämnde bidrag, endast £ mantal tilldelats hvarje rote, så vore det ju alldeles klart att det oftanämnde penningebidragel borde motsvara roterings-kostnaden för bristande i mantal till hvarje rote, så framt ej Rotehållaren, i stället att hafva någon fördel af bidraget, derpå skulle vara lidande. Vid utredande af förhållandet härmed, så fastän de till roterings-kassan ingående medlen O O jemte räntan å f. d. reservmedelskasse-fonden uppgingo, på sätt redan visadt vore, efter förslagsberäkning till blott 1 1,000 R:dr B:ko, ville motionären dock, då kassans grundfond nu mera ständigt torde kunna till hela sitt belopp hållas räntebärande till den i reglementet högst tillåtna räntan af 5 för hundrade, nu antaga det sammanslagna understödsbeloppet till 12,000 R:dr B.ko, hvilka, fördelade på 927 rotar, gåfvo en understödstillgång af 12 R:dr 45 sk. 4 r:st samma mynt, eller 19 R:dr 42 öre Riksmynt för hvarje rote.
Då nu härtill kommer Mantalsräntan, som utgöres i penningar samt krono-tionden, uträknad efter en antagen icke mild ny ordning, förmodar jag vara fullkorn ligt upplyst, att desse Hemmans beskattning, hvaraf ej ett enda för halfva året lemnar brödföda åt sine Åboer, icke blifvit beräknad till Kronans skada, utan att dess höga rätt blifvit 630 Den 29 Maji. så noga iakttagen, som med Lagar och För-* fattningar låtit sig förena. Skattläggningen verkställdes af Ordinarie Landtmätaren i Länet, eni gt den föreskrift KammarCollegium, i stöd af Författnirgarne, nu >0111 vanligt lemnade, nemligen, att kala herg och odugeiige mässar skulle såsom ofruktbare ifrån den boröige jorden afskiljas. Landimätarens åtgärd prölvades först i ProvinceContoiren, och sedan uti Kongl. LandimåteriContoirat i Hufvudstaden. Kronofogdar, Häradsskrifvare och Nämnd reste derpå i alla % directioner, att taga kännedom af marken och dess beskaffenhet. Skattläggningen derefter uppgjotd granskades först uti LandsContoiren, Och sedan uti Kongl. KammarCollegio, innan Skatteköpsbrefven i October och November månader igt6 utfärdades. Skatteköps lösen är erlagd efter SkatteköpsFörordningarnes föreskrift, samt 3 Mom. af Kongl. Maj^ts Nådiga Ku> görMse den 4 Febr. 18r t; och mera än hvad Konung och Ständer foreskrifvit, kunde väl icke Interessen-i terne åläggas. Klandras således skattläggningen för detta Verk, så rör klandret äfven de tusendetals skatteköp, som efter samma grund förut blifvit afgjorde, eller ock hade detta ej förtjent mera uppmärksamhet än de förra. Lag-; liga äro de båda, så länge Lagen existerar så-* danmen för HelleforsVerket har dessutom uti Skatteköps-brefven blifvit uttryckligen föreskrirvit, att ägarne, i afseende på ännu o - Den 29 Maji.
Till minnande af nödig redighet mid afhandlingen om, granlkningel, af, och ntlätande öfwer de nli oswanberördc memorial yppade lagfragor hä.-iförer jag dem härstädes kill Ztne afdclitiagar, näml-? 1:0 huruledes de lagens rnm hwariilinnqu sinnes der milkar i-flum n-tryckcliat, arr Lonungen mä Sjelf pröfwa enär nicd ändring uti'samma stadgande någon M dv-r 'are kan fä åtnjuta den sr.het som lagen eljest e allmänhet förbudet , NN mera rä ^li.Ln bär loritas, ledan Uti sZue K. as war antagne Regerings Form oimörnia lcs Den 27 November. 1699 les endast, att Konungen i brottmål äger gära nöd. 2:0 Hurnwida icke Konungen mä äga rättighet hädanefter såsom färe Regemcnts-förändringen, meddela dispense uti alla sädane frågor och mål af civil beskaffenhet, hwilka icke röra tredje mans rätt eller den samma förnärma; samt förklara sädane FideiCsmmist och laga krask wundne Testamentariffa stif. teifer, hwilka finnas antingen as kwetydig ordalydelse, eller nu mera genom liderncs förändrade skick, dels icke ledande till det andania! Testator äsystat, dels ock helt och hållit stridande emot ett mera lönande jordbruk och näringars förändrade och förbättrade drift Och z:o Huruwida Disponenter af Fi dei-Commister wid wista omförmälde händelser, emot intekmng i Fidei-Commistet mage taga penningelän och göra utbyte as donerad egendom eller icke.
Detta låter visserligen säga sig, men efter min förmening också blott såsom en lalfigur, ett sätt alt bortblanda saken, enär man annars i omvändt förhållande lika väl skulle kunna påstå, att man talar i egen sak, sä snart del rörer menskligheten i allmänhet, och så långt torde väl icke begreppet af dessa ord, enligt vanligt språkbruk, kunna utsträckas. Slutligen har man sagt, att jemnlikhetsprincipen i detta fall icke skulle kunna etableras utan skada för det allmänna, i anseende till den olika tillgäng på förmågor, som förefinnas inom de resp. Stånden. Delta vore alldeles riktigt, om principen tillämpades pä det sätt, att ordf. ovillkorligen skulle turvis tillsättas af hvarje Ständ, ty visserligen torde vissa Stånd i allmänhet äga lämpligare subjecter dertill än andra ; men sådant har ju icke eller blifvit yrkadt, utan blott rättigheten att fä uppsöka skickligheten hvar den finnes, oberoende af Adels-matrikelns nummerordning. Att de högre embetsmännen, till följd af vana och erfarenhet, såsom här har blifvit vtlradt, företrädesvis skulle vara lämpliga till ordf:r, medgifver jag gerna; men just derföre att dessa lika ofta sitta i den nedra, som i öfra delen af Riddarhuset, sä torde den föreslagna åtgärden vara nödig för att tillbörligt kunna göra deras lalenter fruktbärande för det allmännas väl. Hr von Troil: Jag har blott begärt ordet, för alt hembära Hr von Hartmansdorff min tacksamhet för tvenne ganska goda skäl, som han framställt för förslagets antagande, och hvaraf det ena före honom kommit ali alldeles undfalla Huset. Ilan har sagt, att fordom öfverlemnade litslen ät sina ordf. att utse betjeningen, och ali detta vore bättre. Jag tror, att han deruti har rätt, ty en - 470 Den 25 September. ligt min öfvertygelse kunna cancellierne med dess betjening vida bättre utses af en ordf., som har sitt Utsk:s förtroende, än af hela Utsk., medelst votering med slutna sedlar. Men hvarföre har detta forna bättre förfarande upphört?
Förteckningar på de utlänningar som erhåller pass att resa ut ur landet skall varje månad insändas till statsministern för utrikes ärenden. Stockholms slott den 19 februari 18111. CARL. Kungörelse angående tiden, med mera, som vid räntedagsverkens utgörande bör iakttagas. Stockholm den 5 mars 1811. Räntetagare får inte utan räntegivarens medgivande fordra hela beloppet av räntedagsverken under den brådaste tiden. En fjärdedel får tas ut under mars, april och maj, hälften under juni, juli, augusti och september och resten under oktober och november. Ett dagsverke räcker 12 timmar för en dräng och 10 timmar för ett ökdagsverke med matoch vilostunder. Under oktober och november är arbetstiden från solens uppgång till dess nedgång. Med ökdagsverke menas en häst och en karl, möjligen två hästar, där sådant erfordras. Bonden skall minst två dagar innan säga till när arbetet skall ske. Skulle väderleken göra att arbetet inte får att genomföra befrias bonden. Stockholm den 5 mars 1811.SAMUEL af UGGLAS. Påbud om ny kyrkohandbok. Stockholm den 7 mars 1811. Det anses att förbättringar måste göras i den av Carl XI: s stadfästa kyrkohandbok från 1693. Vid jubelfesten i Uppsala 1793, så hade prästerna anhållit att ärendet i nåder kunde upptas. Lärda, upplysta och för den sanna trosläran nitiska män utsågs att överse handboken och utarbeta nödvändiga rättelser och förbättringar. De skall utarbeta ny handbok, utan att på minsta sätt rubba eller förändra vad som står i Svenska Församlingens Trosbekännelse eller vad som hör till det väsentliga i gudstjänsten. Den skall vara mer lämpad efter vad de framsteg språket gjort och efter mer odlade begrepp. När detta arbete som en provhandbok utkommit och vid riksdagen i Norrköping 1800 blivit granskad av prästerskapet, har den undergått vidare förbättringar och slutligen vid riksdagarna i Stockholm 1809 och 1810 anmälts hos Oss för fastställande. Rikets ständer har yttrat sig och Vi tillstyrkt den föreslagna handbokens antagande. Då denna handbok nu är färdig och tryckt kommer den att från första söndagen i advent bli antagen och gälla vid den offentliga gudstjänsten, alla heliga förrättningar och kyrkoceremonier.
Discont rörelsen i hela Riket; och hafva Riksens Ständer dervid förbehållit deras Banco-Utsk tt, BancoRevisoret och Fullmägtiga, rättighet att för tillämpningen af Riksens Ständers vid cletina Riksdag fattade heslut, utan rubbning af de för Bolaget gällande Stadgar, meddela de föreskrifter, som de efter omständigheterna finna nödiga; oell hvilka af Bolagets Direction ofelbart och viel den påföljd, sorn af blifvande Ständer pröfvaS lämplig, böra verkställas och efterlefvas; hvarförutan, jemlikt den i 22 §. 3 inom. af de lör Bolaget i Nåder utfärdade Privilegier, Banco-Fullniägtigu förbehållna rättighet att välja en Directeur i Directiemen för Canal Ver - Den 8 Augusti 421 Verket, samt vid de ärlig* Revisionerna äfvenledes en Fullmägtig, det ina blifva BaneoStyrelsen obetaget, att jemväl imellan Revisionerna, genom särskildt för Bankens räkning och pä dess bekostnad afgående Ombud, göra sig underrättad, huru de meddelade föreskrifter blifvit iakttagna, samt i livad män vid aagot af Contoiren sädana åtgärder kunnat blifva vidtagne , sorn med deras ändamål och Bankens säkerhet äro oförenltge. j:o Götha-Canal-Bolags Discont bör hädanefter icke urgifva nägra löpande 3 procents reverser under 1000 Rid valeur; icke heller 4:0 Utsträcka dess rörelse längre, än att dess och Götheborgs Banco-Disconts,under annu öfriga tiden af sistnämnde Verks oitroy, särskildta utlånings-belopp sammanlagda , äfvensom , efter Götheborgs Disconts-öctroys upphörande, Göthä-Canal-Disconts utlånings-belopp ensamt icke öfver$krider, hvad dessa båda Dtscont-Vevken samma nlagde hade utlånt vid J 8 1 4 års slut. 5:0 Götha-Canal Bolags Djsconts på Riksens Ständers Bank afgifvaude löpande Assi gr nationer, elter ar 18 t b , lä icke vara mindre an 10 R:d valeur hvardera.
Vidare har KammarRm föreslagit att Den 21 0 k to ber f. m. 195 af 5 Kanslister, sora finnas inora verket, skola icke mindre än två kunna indragas, nemi. den, som skall blifva biträde åt Aktuarien, och den som är afsedd till Sekreterarens biträde, hvarjemte af de Irenne återstående Kanslisterna 2 skulle blifva skyldiga att, emot åtnjutande af Kanslist-lön, 1000 lldr, göra samma tjenst, som Notarierna med 2,200 Rdr i lön. Jag hemställer till Eder, mine Hrr, och företrädesvis till Chefen för FinansDepartitet, om det ligger någon rättvisa häruti? Jag vet väl att man kan åberopa sig på verkets eget utlåtande; men om, vid jemförelse med detta verk, och det, som närmast liknar detsamma, det skulle befinnas, att någon orättvisa läge i berörde utlåtande, hemställer jag om det icke läte sig göra att infordra närmare uplysning om orsaken, hvarföre KammarColl. har 10 tjenstemän med samma göromål, som KammarR:n, hvilken blott har 3 Notarier och 3 Kanslister, hvarigenom detta sednare verks Kansli blifvit minskadt med icke mindre än 4 tjenstemän. Det är något, som åtminstone hos mig väcker en sorglig känsla, att se att embetsverks egna ledamöter visa så liten välvilja emot sina underordnade tjenstemän, att de vilja pålägga dera vida större arbete, än som skäligen svarar emot deras löneinkomster, under det de sjelfva erkänna bebofvet för sig af ett större antal ledamöter, naturligtvis derföre att göromålen ökats. Jag må bekänna att jag verkligen är glad öfver, att jag icke deltagit i ett sådant förslag Ty jag uprepar att för min rättskänsla är det motbjudande, att erfara, huruledes de tjenstemän, hvilka hafva till åliggande, att i expedition upfatta, hvad verkets ledamöter besluta, och de der således måste ega i det närmaste lika mycken skicklighet som ledamöterna sjelfva, blifvit i detta förslag med orättvisa behandlade.
Hvitfeldtska slipendii-hemmanens försäljning till skatte; N:o 279,__i anledn. af väckt motion att det vid Arvika köping belägna Ofverjägmästarebostället Gäte må vid nuvarande innehafvarens afgång öfverlåtas till nämnde köping; N:o 280, i anledn. af väckt motion om nedsättning af räntan å Laneforss qvarn i Kinda härad af Östergöthlands län ; N:o 289, ang:de verkställd omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de dels extra Statsanslag till föremål, tillhörande lista, 4:de, 5:te, 6:te och 7:de hufvudtitlarne, dels ang:de utsockne frälsehemmanens i Halland skyldighet att erlägga rotevakans-medel; N:o 290, i anledn. af väckt fråga om afskrifning utaf en upbördsbrist hos numera afl. Kronofogden J. M. Huss; Statsoch Banko-Utskotten: N:o 35, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i fråga om godtgörande af kostnaden för Kopparmyntningen m. ra.; N:o 36, i fråga om återbetalningen af Myntverkets äldre skuld till R. S(:s Bank; . Bevillnings-Utskottet: N:o 18, i anledn. af R. Sits olika beslut, angtde grunderne för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterne förderas tillämpning; N;o 19, i anledn. af RiksStrns olika beslut, ronde stämplade pappers-afgiften; N:o 20, med rättelse af det i mern. N:o 14, afgifna förslag till voterispropos. N;o 112; N:o 21, i anledn. af väckt motion om uphörande af sjölullarne vid Stockholm; Den 2 Augusti. 59 N:o 22, i anledn. af väckt motion, att förbrulel gods, i st. f. att tillfalla Staten, lior återställas afsändaren; Banko-Utskottet:
Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Stats—utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktigen Petter Gabrielsson från Kronobergs län, med hvilken Riksdagsfullrnäktigen Anders Medin från samma län sig förenat, anfört, hurusom af den i Kongl. Cirkuläret den 20 April 1850 meddelade föreskrift, ”alt torpare och andra lill arbetsklassen hörande personer, som mot arbetsskyldighet innehafva mindre jordlägenheter, äro befriade från mantalspenningar, sedan de fyllt 63 år", skulle följa, att, om en torpare eller innehafvare af en afsöndrad mindre lägenhet icke till jordega - 6 StaisUtskottets Utlåtande, N:o 66. ren derför utgjorde arbete, utan erlade penningar, säd eller annan räntepersedel, borde lian, efter uppnådde 63 lefnadsår, fortfarande betala mantalspenningar, hvilket hvarken syntes vara öfverensstämmande med meningen af föreskriften eller i öfrigt billigt; hvarföre motionären, för undvikande af en oriktig och obillig tillämpning af ofvannämnda Cirkulär, hemställt, att Rikets Ständer måtte besluta och hos Kongl. Majit begära den förklaring deraf, ’’att innehafvare och brukare af torp och amira bebyggda lägenheter, sorn ej under egandeeller stadgad åborätt besittas, äro fria från mantalspenningar efter fyllda 63 år.” Och har motionären tillika hemställt, att brukare af andras hemman måtte förklaras, vara från mantalspenningar erläggande, vid fyllda 63 år, befriade, enär det vore obilligt, att desse personer, hvilka, till följd af dryga afgifter och utgörande af hemmanens mång aonera, i allmänhet hade lika svårt att berga sig, som torpare, skola mer än desse, vid 63 års, ålder, vara underkastade berörde afgift.
Då så många resande med skjuts forsla lass af andra efFecter, anser jag visserligen likgiltigt, om äfven de lass, som här äro i fråga, få på samma sätt transporteras; men jag vilie hafva den grundsatsen uttryckt, att inga lass må fortskalfas eller ingen forsling finge ske med gästgifvarskjuts. Frih. Cederström: Frih. Boye har försvarat den första punkten af detta förslag på den grund, att han ansåg billigt, att öfverenskommelse!' kunde träffas emellan den resande och den skjutsskyldige, och att det borde få bero af den resande att såsom skjutsande mottaga den person, med hvilken han kunde vara belåten. Skada blott, att icke Hr Frih. derjemte uppgifvit medlen för den skjutsskyldige att i sin hemort få veta den resandes önskan; ty sedan gossen eller flickan blifvit affardad lill gästgifvaregården, lärer det blifva svårt att göra ombyte på annat sätt, än att hästen först fores hem för att återhemtas af en annan person. Man bör väl vid lagstiftningen? ställa så till, att man icke gör lagens efterlefnad omöjlig. Det är naturligt, att isynnerhet vid reservskjutsens uppbådande ofta händer, att icke någon fullväxt mansperson är hemma, utan der endast finnes en gosse eller flicka, som således måste föra hästarna till gästgifvaregården, der den resande må skaffa sig körsven, om Den 17 November e: m. lian ej lan lora sjelf, emedan det ej är den sljuisandes rättighet, och således ej heller hans skyldighet, att köra sina hästar. På andra sidan faller det af sig sjelf, att icke lagstiftaren hör afgöra, utan den sljntsskyIdige sjelf bör få bedöma, 0111 det för honom är fördelaktigare att lemna hästarna i ett harns eller en flickas vård, än att sjelf resa i skjuts. Det har så länge varit tillåtet att i skjuts skicka den, man lättast kunnat undvara, att jag ej förmodar, att någon ändring deri kan vara behöflig.
Hvad för handlande efter föregående §§. gällande är, skall jemväl lämpas till den, som drifver bergsbruk, fabrik, verkstad eller annan till beredande eller förädling af råa ämnen gjord inrättning. §. 6. Denna författning träder i verksamhet den 1 Juli 1849. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slolt den 9 November 1847. OSCAR. 4. Posse. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-ärenden, hållet inför Hans May.t Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 17 September 1847• Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse> Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, 16 Kongl. Majds Nåd. Proposition, N-o a8. Statsråden: Fåhreeus, Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Wtern, Fri herrte Gyllengranat, Faxe; Justit!aeråden: Bredberg, Nyblaeus. Hans Excellens Herr Grefven och Justitie-Stats-ministern anmälde i underdånighet: Att, sedan Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse den 22 April 1845, föreslagit tillägg till 2 §. af Kongl, förordningen den 28 Juni 1798, i fråga om varors ulborgande, samt, i skrifvelse den 15 Maj 18f5, hemställt, att, med upphäfvande af 2 §. i 17 kap. rältegångs-balken och Kongl, förklaringen den 15 Oktober 1810, förändrade bestämmelser måtte antagas, i fråga om handelsboks vitsord, dervid varit afsedt att befordra skyndsamma, ordentliga samt ömsesidigt betryggande uppgörelser emellan säljare och köpare, men, på grund af anmärkta brister i förslagen, Kongl. Maj:t funnit desamma icke kunna i nåder antagas; så hade Herr Justitie-Statsministern, inseende angelägenheten att i nämnda syftning söka förbättra kreditlagstiftningen, låtit i ämnet uppgöra ett nylt förslag, hvarvid Högsta
Uän hafva yrkat, att bränning borda fn inberäknas i kostnadsförslagen för Odlingslåns erhållande, och det på den grund, att Bränningsmethoden i deras hembygd" vore b?.» de'förmånlig och användbar. Utskottet vill ingalunda bestrida, att skil j■aktiglieter emelian olika landsorter i hvarjehanda hänseenden förete sig, hvilka, så vidt ske kan, e] böra lemnäs utan afseende. Men vid ett allmänt låxtean.slag af denna beskaffen^ het, mäste generella grunder nödvändigt följas, äfven om ett annat localförhållande derigenom skulle sätta» åsido, och Utskottet kan ej medgifva ätt brantling vid odlingar i allmänhet är af den egenskap, att den öfver hela Riket bör få komma i beräkning vid odliugslåns beviljande. Vid Art. 5. Ått den läntagare, sorn en gårig i vederbörlig ordning visat odlingen vara fullbordad, hör sedermera, oaktadt lånebeloppet ej blifvit fullt inbetaldt, vara fri fran skyldighet, att vidare anskaffa och till Banquen insända årliga bevis genom SccknestämmoProtocoll, hvilken åtgärd, enär vidare odlingsarbete icke åter. star, endast anses medföra onödigt besvär, utan att vara på något sätt behöflig. Utskottet kan ej frångå den tanka, föreslagna controllerne öfver odlingars full* Éanco-Vts^öitéti Betänkämfcrt: 4gr,. fofjande, . hvilka Utskottet -emeliertiif, såsom förslaget utvisar, ansett böra helt och hållet stadna i orten, och ej i någon måtto tillhöra BancoFörvaitningen, torde vara behöflige, för att lemna någon -slags säkerhet, att åtminsto» 4 ne större delen af Ödlingslån ej helt och hållet förfela deras ändamål, och erfarenheten a£ det förflutna har, äfven t detta afseende, tjenst till ledning för Utskottets åsigter.
Desse bestå 110 af framlidne Herr Presidenten m. rn. Friherre Tagerheims räkning, soni slutar sig med den 21 December simma år, och 2:0 af Herrar Comitérades till Allmänna medels förvaltning räkning, ifrån nyssnämnde dag till årets Ig24 Deri 20 Juli. årets slut , under hvilken tid blifvit indragne Subsidie medel Pund Sterb 1,300,000. Desse bada Bäkningar hafva vi noga genomsett och granskat, och funnit dem till alla delar riktige, försedde med behöriga verificationBr , och balancerna påfbrde vederbörande Verk och Embetsman till deras ytterligare redovisning. Vi få härvid föröfrigt tillägga, att Subsidiernas indragning blifvit verkstald med den försigtighet, att denna betydeliga transaction icke haft något vådeligt inflytande på Vexel-Coursen, och att Statens bästa dervid på allt sätt blifvit bevakad. 4:0 ingående Herrar Comiterades till Allmänna Medels förvaltning Xrigs-Fvnds och Subsidiemerlels Rakning för är 1814. Denna Bakning innefattar ej mindre de under loppet af året indragne Subsidie medel , till den 25 September, Pund Sterling 800,000, än den del af den utaf Biksens Högloft. Ständer vid 1812 års Urtima Biksdag till Bikets försvar beviljade Fond, sorn , enligt Kongl. Maj:ts Nådiga förordnanden, under loppet af år 1814 blifvit från Biksgälds - COntoiret till Comiterade aflemnad. Med ali möjelig uppmärksamhet hafva vi genomgå t och granskat denna Räkning, vi hafva funnit den likasom de öfriga till alla delar rigtig och med sina böhoriga verificationer försedd, samt till afslutningen och methoden utmärka den noggrannaste ordning och redighet.