Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då vi nu så oförmodadt finna oss återförde till discussionen om en sak, som i förmiddags afgjordes, och hvaröfver då ett beslut fattades; så får jag vördsamt erinra R. o. Ad-, att det sätt att afgöra, som nu är föreslaget, utom att det, efter min öfvertygelse, strider emot del beslut, som i förmiddags fattades, alldeles afviken från det sätt, hvarpå vi behandlade Frih. Sprenglportens förslag på förmiddagen. Icke gingo vi dervid punktvis tillväga. Men om vi nu, i trots af all laglig ordning, skola öfvergå till hvad nu blifvit yrkadt, så spår jag, ja! jag tror jag blir sannspådd, att herrarne få 7 voteringar i stället fölen. Skola vi punktvis afgöra förslagen, så skola vi lägga band på och så lill sågandes snärja oss sjelfva. Då jag nödvändigt skall fästa mig vid en punkt och bifalla eller afstå den, så skall jag ej underlåta att om hvarje punkt begära votering, i stället för alt, om herrarne nu vilja vara så goda och följa samma marsch, som i förmiddags, vi komma att discutera hvart förslag i sin helhet, då den ene fäster sig vid en punkt, den andre vid en annan o. s. v., hvarigenom R. o. Ad. kommer till en stadgad öfvertygelse om det hela, och vi stanna vid en votering om hela förslaget. Hålla herrarne mera af 8 eller 9 voteringar, än en, så må herrarne envisas med detta förslag. Jag tror likväl icke, att Hr Landtm, kan lagligen rifva upp det fattade beslutet. Men det var icke i delta afseende jag anhöll om ordet. Jag begärde det i ett annat. Då jag talar inför Sveriges R. o. Ad., så kan jag ej tillåta mig något tvifvel derom, att loyauteö har sin rött och sitt stöd inom hvarje bröst här. Jag skulle tro denna loyaute' bruten, om man här svarar mig, att man ej får öfverlägga om Hr Nordenskölds förslag. Det är sannt, alt Frih. Sprenglportens förslag är bifallet genom beslut. Det innehåller att representanterne skola väljas. A la bonne heure!
I anledning af Friherre Anckarswärds sista yttrande, ber jag blott få anmärka, det ett så hård t ord, som förebråelse, visserligen icke undfallit mig. Jag har aldrig velat såra någon , och om jag skulle öfverskrida foglighetens gräns, skall jag blifva den första alt erkänna min förseelse. Då Frih enen nämude, alt försök, till utrönande af den nytta de föreslagne Militairre - Den 3o Ja n ua r i i, 393 sonia kunde medföra, borde föregå anslagen dertill, trodde jag mig böra anföra livad jag visste i detta afseende redan vara tillgjordt å Regeringens sida; och jag är öfver ty gad, att Ridderskapet och Adeln icke misskänner mitt ändamål, då jag upplyst, livad min salige son i denna väg uträttat. Utom flera andra på Statens bekostnad verkställde Militairresor, bar nyligen en, till stor fördel för skeppsbyggeriet, ägt rum. Vi sakna således ej försök, oell hafva skäl att vara nöjda med utgången deraf. I öfrigt tror jag, att det reglementariska belt oell ballet tillhörer Regeringen att bestämma, och kan ej inse, hvad fördel, men väl hvad skada, allmängörandet af berättelser om uti försvarsverket rörande ämnen anställde forskningar skulle åstadkomma. Slutligen får jag förklara, att det ifrågavarande anslaget synes böra kunna stå i förening med Statsregleringen i allmänhet. Herr Rosenqvist , Fredrik Leonhard, bade iulemnat följande, som upplästes: Emot StatsUtskottels Utlåtande, i fråga om stipendiers inrättande för Arméens Oflicerare till bevistande af krig utrikes, får jag göra följande anmärkningar: Ulan att ingå i någon egentlig detail om bchofvet och nyttan deraf, att Svenska Oflicerare besöka främmande länder för att lära sig krigskonsten, tillåter jag mig hän - 3g4 Den 3o Januari t visa så väl lill äldre sorn sednare tiders krigshändelser, lt v i ^ k ^ vitsorda, alt svensk a ine, långt ifrår^ 3tf af andra Nationer behöfva lära, tvärtom sjelfva både kunnat och kunna lenina undervisning örn deri största fullkomlighet i omförraälde blodiga konst.
Privilegier på Skrifters utgifvande, förlänte till Allmänna Inrättningars understöd, äge ej kraft för längre tid än tjugu år, räknade från denna Lags datum, Kongl. Maj:t dock obetagit att dem, hvarje gång, på högst tjugu år förnya. 4:o Utgifvare af Dagblad eller Periodiska Skrifter anmäle sig, jemte Titeln och Tryckningsorten, hos HofCanzleren, som äger att, så vida Sökanden ej för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer. 5:o Privilegier å Boktryckeri skola ej erfordras, utan stånde hvar och en fritt att, utan hinder af någon särskild Författning, äldre Privilegier eller något Boktryckeri-Reglemente, samt utan att vara underkastad någon Skråordning, anlägga sådana Tryckerier, af hvad beskaffenhet eller vidd honom tjenligt synes, uti Stad eller inom ett afstånd derifrån af högst en half mil. Då ett Boktryckeri sålunda utom Stad anlägges, skola, i alla mål, som Boktryckningen röra, Boktryckare, Arbetare i Tryckeriet, samt der tryckte Skrifters Författare och Utgifvare lyda under Stadens Rätt. Den ett nytt Boktryckeri inrättar, åligger att sist 30 dagar, innan någon Skrift derifrån utgifves, så väl hos Magistraten i den Stad, hvaruti Boktryckeriet anlägges, eller under hvars domsrätt han såsom Boktryckare skall lyda, som ock hos den Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, under hvars styrelse eller Embetes tillsyn Staden hörer, skriftligen tillkännagifva, att och hvarest han Boktryckeri anlagt. Uraktlåter någon det, plikte han 100 R:dr, och varde hans förbrytelse i allmänna Tidningarne kungjord. Utgifves från ett på nu föreskrifne sätt icke behörigen Bilaga A till Mern.
Hofsmedsbostället vid Westgöta regemente Låstad Jägaregården, 1 mantal, i Låstad socken, beläget invid allmänna landsvägen mellan städerne Mariestad och Skara, på tvä mils afstånd från förstnämnde stad; — att detta boställe, hvilket intill midfastan 1846 varit för statsverkets räkning utarrenderadt, sedermera bort i likhet med öfriga sådana ä nyo på 30 år utarrenderas, men att åtgärderne härmed under flera år varit uppskjutne, i afbidan på afslutande af laga skifte i Låstad by, hvaremellertid bostället blifvit på obestämd tid utarrenderadt mot en afgäld af nio tunnor spanmål årligen; samt att bostället alltså, efter Kongl. May.ta Nåd. Proposition J\I 18. efter det nuvarande arrendatorn åtnjutit laga fardag, kunde blifva för ofvan omförrnälda ändamål disponibelt; hemställande Kongl. Majits Befallningshafvande, med afseende härå, det Kongl. Majit mätte till Rikets Ständer göra proposition om förenämnda hemmans anvisande till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi,.
Jo, svarade Sparre, i stället för att lemna B. kontanta pengar, fingo dessa fordringar innestå hos honom och äro således en kassa, han innehade för Brogårds räkning. Lundin åberopade sitt erhållna uppdrag att helt och hållet sköta boets realisering och att å sina hufvudmänsvägnar verkställa nödiga uppgörelser och utbetalningar. Sterbhusdelegarne hade skriftligen förklarat sig » på förhand nöjda med alt hvad han komme att göra och låta ». Dessutom hade de den 7 mars 1876 fullständigt godkänt hans utredning. Hvart den ifrågavarande boken, en vanlig » kladd », tagit vägen, visste svarandena ej, måhända hade den hamnat bland åtskilliga papper efter. Berg, hvilka ansetts värdelösa och uppbränts. Den Lundin-Sparreska uppgörelsen synes ha egt rum natten till bouppteckningsdagen. Samtliga de omtvistade värdepappren voro stälda till Berg personligen. Kärandenas slutpåstående blef, att svarandena skulle gemensamt återbära 36,500 kr. och antingen återställa boken eller betala 80,000 kr. ; Lundins arvode borde reduceras. Häradsrätten fann visserligen, att svarandena varit skyldiga att till Bergs arfvingar aflemna sagda bok, men då ej styrkts, att den innehållit bevis om någon Bergs fordran hos Sparre, kunde yrkandet ej bifallas. Som Sparre i samråd med Lundin vidtagit den åtgärd, hvarigenom ifrågavarande depositionsbevis etc. ur bouppteckningen uteslutits, fann häradsrätten, som ej kunde pröfva Sparres fordrings-anspråk, skäligt förpligta svarandena att ofördröjligen till Bergs arfvingar afgifva fullständig redovisning och utbetala hvad på grund deraf kunde finnas böra dem tillkomma. Sparres rekonventionstalän ogillades och Lundin fick behålla sina 4,500 kr. Ofvan anförda godkännande på förhand af arfvingama räddade i de högre instanserna både grefve Sparre och nämdeman Lundin. (Handlingarna finnas utgifna år 1879. Sparres kända kroppsliga liflighet och slägtintresse höllo en gång på att låta honom till sina djupa teoretiska in-sigter om främmande länders lagstiftning äfven lägga en obehaglig, praktisk kännedom om den franska.
S)ocf forn förenämnDe J^ungörelfe bjuDer, att $$rufS>prir>ilegieraDe @miDen icfe få neDläggaS eller inftällaS utan bentälDta £ol!egii Derå erf>ållanDe £Kefolution, (fall en fåDan owilforligen företes, innan $SeroillningS*fril)Cten meDDelaS. §• v£waD angår 2l(umQ5rttf, SlnfarftniDen, bergsmans; hamrar, ^5lecfs och ^Måthatnrar, 'SBalöwerf, QMecfbruf, Masugnar, meD anDre reDan i 2:Dra Sitt. uppräfnaDe *2Berf, gabrifer, Sftanufacturier och meD Dem jemfötliga 3n# rättningar, 0ågwerf, famt QBalf* ©tamp* Dfje* och anDra än SÄjölqwar* nar, få (fola De upptagas till Deras werfliga i orten gångbara wärDe, famt meD tillämpning af De grunDer, forn för wärDering af Remman, 33tuf och SBergwerf äro föreffrifne, uppjfattaS efter Den affomft, De funna od> böra gif* wa åt fina egare; (folanbe $5en>illttingS*afgiften Derföre alltiD påföras <2Berfet och utgå i Den ort, Der Det ät beläget, ehwaD en eller flere Deruti hafwa Del. ©ocf jfola fåDane Masugnar, ^roilfas tiUwerfning berotöligen föräDlaS, af egaren wiD jemwäl honom tillhörigt ©tångjetnö*55ruf, taxeras gemenfamt meD SSrufet, på Det (tälle, Der Detfamma ät beläget.
Hon återvunnit sina fordna inkomster från Stiftet Qvedlimburg; hvarefter af det tillökta Statsanslaget skulle afdragas hvad Hennes Kongl. Höghet från berörde Stift kan erhålla. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. 14 25en $5 Juli. S. D. Instämde Preste-Ståndet uti Högloft. Ek?* derskapets och Adelns nu meddelte beslut, att Eevillnings-Utskottets Betänkande rörande Grunderna och Fördelningen af Bevillningen skulle till trycket befordras, for att i Kiks-Stånden-utdelas, och kostnaden Herti 11 af Riksdagskostnadsrnedien bestridas. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Remitterades Till Lag-Utskottet: KonglMajtts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående ett ytterligare tillägg i Allmänna Lagens stadgande uti g:de Gap. 6 §. Handels-Balken. Ut supra. Ex Protocollo J. U. A linqvist. S. D. Vid ytterligare föredragning af den af Expeditions-Utskoftet föreslagna och sedan sista Pleni-dag pä bordet hvilande underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande betalning för fångskjuts uti Stora Kopparbergs Län, och då Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, uti dess af Riks-Stånden bifallna Memorial af den 1 sistl. Juni endast tillstyrkt bifall till den af Riksdagsmännen Eric Johansson och Hans Hansson väckta Motion , att fångskjutsen i samma Län måtte, liksom uti de öfriga Länen i Riket, be - 1Jen 2 Juli. 15 betalas till lika belopp som Krono-skjutsen, hvilket är en ostridig följd af Kongl. Maj:ts allmänna Nådiga Kungörelse i detta ämne af den 10 Sept. 1812; alltså och emedan Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet icke tillstyrkt och Riksens Höglofl.
Nu deremot, då Bankens Fastighets-lån gifvas på obestämd tid, endast med förbehåll att Låntagaren skall vara skyldig, om Banken så fordra skulle, att efter ett halft års förlopp återbetala sjelfva Kapitalet, ådrager sig en försummelig Gäldenär, i grund af Kongl. Kungörelsen den 27 September 1815 och enligt det samma år fastställde Formulär till Låntagares Skuldebref, ingen annan olägenhet, genom bristande fullgörande af den åtagne förbindelsen , att hvarje halft år inbetala förfallen Ränta och Kapital-Procent med Tre för hundrade å Lånets primitiva Summa, än att han, efter 2:ne förlidne betalnings-terminer, och sedan från erhållande anmaning ytterligare Trenne Månader förflutit, lag. sökes endast för det belopp, som under året bordt inbetalas, utan att Banken, innan uppsägning 312 BankoUtskottets Betänkanden'. föregått, är lagligen berättigad att något derutöfver infordra, eller eris tan hålla sig till Pantén förr , än vid utmätning utur Låntagarens lösa Egendom, tillgång för nyssnämnde inbetalning funnits brista. Följden häraf blifver, 'att en tredskande Gäldenär, utan äfventyr af J,ane-rättighetens förlust, kan låta ej allenast anmana utan äfven lagsöka sig, hvarje år, hvarigenom de till Lånbevakningen hörande göromål mångdubblas, Banken längre tid blifver i saknad af sine påräknade inkomster, och säkerheten äfven i vissa fall under tiden kan för■ minskas, samt utom dess, på sätt Herrar Revisorer anmärkt, ett verkligt förfång för audre Lån-sökande härigenom uppkommer. Af dessa anledningar och till införande af ♦-» en härutinnan hos åtskillige bland Bankens Gäldenärer saknad ordning och noggrannhet, har Banko-Utskottet, uppå den af Herrar Revisorer gjorde anmälan, och efter Herrar Fullmägtiges, Comrnissariatets oell Ranko-Fiskals-Ernbetets hörande, för dess del funnit ett så beskaffad!
Den i Februari. för hvarje t i 11 verkad t skepprd stångjern beräknas åtgå: ett skepp:d tackjern, hvarå priset bestämmes efter det i orten allmänt gångbara, med tillagd forlön, der sådan blifvit särskild erlagd; 24 tunnor kol; priset derå upptages efter ortens allmänna köpe—kol piis; arbetslön, bruks omkostning, byggnaders underhåll, krono-utskylder, vågoch andra omkostnader af alla slag, upptagas till sexton proc. af stångjernets försäljningsvärde, samt transport-kostnaden för stångjernet tili vanliga afsättnings-orten, så vida icke försäljningen äger rum vid bruket. Stångjernets värde bestämmes efter priset, hvartill det afyttras å vanliga afsättnings-orten. Dock vare ägare tillåtet att inför BevilIn:s-comite'en i orten behörigen styrka, till hvad pris tillverkningen blifvit försåld; der så sker, lände detta pris till efterrättelse. Från det sålunda enligt 2:dra mom. bestämda försäljningspriset, afdrages den enligt irsta mom. utrönta tillverkningskostnaden, då återstoden utgör behållna inkomsten, hvarför bevillning skall erläggas till det belopp, som § 31 stadgar. § 34. Mom. 1. Vid de manufacturverk, der eget ämnesjern användts, utrönes behållningen af ämnesjerns-tillverkningen, på enahanda sätt, som i föreskrifna § 33 är stadgadt för stångjernet, hvartill iägges vinsten af sjelfva förädlingen, som af ägaren särskildt uppgifves, på sätt i följande § för öfrige tnanufactur-idkare föreskrifves. Mom. 2. Der ämnesjernet är köpt, uppskattas endast sjelfva manufactureringen. § 35. fr. § 74 Bev:s-förordn. Det qvantum stångeller ämnes-jern, som under det sednast tilländalupna året vid bruk eller manufacturverk blifvit tillverkadt, åligge ägaren att till Beredn:s-coinite'en uppgifva. § 36. dels ny dels fr. §5 69, 77 B.F. ' Mom. 1.
Dispot, så vore denna beskyllning emot CollegialStyrelsen sann ; men sä länge vår Reger ringsform, Konunga-Eden och Konungens försäkran tillika bjuder de märkvärdiga ord, som Utskottet, troligen utan uppsåt, kommit att utelemna, att Konungen skall ensam styra Riket, nota bene efter Sveriges Lag och Laga stadgar; så länge dessa sista dyrbara ord ännu äga någon helgd, något värde i hvarje Svenskt hjerta, skall också CollegialStyreUer, innebära en säkerhet för deras redbara betydelse; och en förmåga att befordra, icke att hindra Ko nungens lagliga Styrelserätt. Den 22 Juliu e. m. Utskottets vidlyftiga Betänkande ger anledning tili mångfaldiga reflexioner, som jag vill förbigå, för att ej blifva lika vidlyftigj men jag tror mig likväl böra begära någon uppmärksamhet, dels för den framställning af Utskottet, som skulle Collegiernes hörande i förefallande mål, vara särdeles klandervärdt; och som skulle den upplysning Collegierne vid sådane tillfällen gifva om Författningars tillämpning kunna ogillas, såsom ett steg att gå StatsRådet i förväg; och dels på den besynnerliga ofullständighet, sorn råder i det begrepp Utskottet gifver om några Allmänna Verks functioner, och hvaraf begreppen blifva felagtige och förvillande. Min pligt anser jag också vara, att allde-i les förbigå alla de öfriga delar af Betänkandet, som utgöra en förment vederläggning af Grefvarne Gyllenborgs och Spens’s samt mine förra anmärkningar. Då Riksens Ständer begärde, att en Comittée skulle af Konungen förordnas till utarbetning af en förkortad atbetsmethod inom Allmänna Verken, 6amt till indragning af öfverflödige Embeten , var afsigten ingalunda att förändra Regeringssättet} och var så mycket mindre att skapa en MinisterialStyrelse, sorn Ständernes ConstitutionsUtskott just vid samma Riksdag afslog förslaget derom, hvilket också vid sista Riksdag af Ständerne sjelfve enhälligt afslögs.
Banko gfidet; att de för Inrättningens stenhuggeri begagnade verktyg, varit så dyra, att kostnaden för dem öfverstigit lillverkningsbeioppet, samt att till Postverkets tjenstemän blifvit utbetaldt ett årligt arfvode af 20 R:dr Banko, hvilken utgift syntes helt och hållet kunnat undvikas. Hvad nu först angår framställningen, att Inrättningarne blifvit tillskyndade kontanta utgifter för mindre betydliga reparationer och för tillverkningen af enklare redskap, så förekommer: att Inrättningariies verkstäder, hvarest tillverkning af redskapen och reparationerna skolat verkställas, i allmänhet varit utarrenderade; att hvad angår snickareverkstaden å Södra Korrektions-inrättuingen, Kongl. Styrelsen funnit med Statens fördel förenligt att tillerkänna entreprenören af denna verkstad rättighet att, under bestämda villkor, uteslutande verkställa vissa reparationer och tillverkning af åtskillig redskap; samt att, om Inrättningarne, å ena sidan, förorsakats kontanta utgifter, hafva de, å den andra, erhållit kontanta inkomster för fångar nes sysselsättning med andra arbeten. Hvad derefter beträffar anmärkningen, angående kostnaden för renhållningen, får Kontoret upplysa, att allt renhållningsarbete inom Inrättningarne verkställes af fångar, som derför visserligen erhålla arbetsskilling, men hvilken likväl icke kan sägas uppgå till några betydligare summor. Beträffande derefter anmärkningen, att de för Södra Korrektions-inrättningens räkning upphandlade varuartiklar i allmänhet kostat Inrättningen mer, än hvad de gångbara priserna utgjort, så enär de hufvudsakligaste varuartiklarne anskaffats genom upphandlingsauktioner inför Kongl. Styrelsen, som dervid sökt bereda de lägsta priser, som kunnat erhållas, samt med det, till stöd för ifrågavarande anmärkning, anförda exempel, eller att ett parti bomullsgarn blifvit upp - — 409 — köpt till ett pris af 1 R:dr 8 sk. Banko &:det, förhållandet är, att vid den å Inrättningen varande fabriksanläggning för tillverkning af kallikå erfordras så kallade solf, till hvilkas förfärdigande ett bättre och dyrare slags bomullsgarn, än det vanliga, mäste användas, torde denna anmärkning förfalla.
Stats brist-s timman blifvit till fullo känd — och då, om behofvet derefter skulle kräfva det, det ej eller torde vara lämpligt att, till åstadkommande af den nu af Utskottet föreslagne nedsättningen å ira Artikeln, i stället betydligt öka afgiften efter ara Artikeln; så anser jag, med afseende på alla dessa förhållanden, att Utskottet, utan att nu binda nedsättningens belopp vid någon viss ziffra, endast bordt i allmänhet yLtru den åsigt, att, i händelse nedsättning å allmänna bevillningen kan verkställas, denna nedsättning 1 främsta rummet bör tillämpas å Skydds-afgiften. b~) Mot förslaget i Bevillnings-förordningens ira §, att ofvannämnda afgift ej skall debiteras förr, än vid fyllda 18 år. Hittills har man ansett, att om icke vid i5, åtminstone vid 17 års ålder, ynglingens krafter borde vara så utvecklade, att han kunde skattskrifves. Det nu föreslagne stadgandet skall, sorn jag fruktar, fördröja arbetskraftens utveckling och verka förslappande på den allmänna uppfostran. Stadgandet är dessutom af behofvet icke påkalladt; om en eller annan af ungdomen skulle vid 17 års ålder ännu icke vara arbetsför, kan en sådan vid skattskrifningen befrias, enligt 144 § 3 mom. af nu föreslagne Bevillnings-Stadga. c') Mot borttagandet af afgiften enligt 2:a Artikeln för arbetsfolk, som ej äro i årstjenst. Någon nedsättning i denna afgift torde vara behöflig; afgiftens totala afskaffande deremot skadligt. Män klagar öfver arbetsklassens obenägenhet att antaga årstjenst — öfver dess håg att sätta sig för sig sjelfva och arbeta för dagspenning.- man klagar öfver den tilltagande 36 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:0 12. mängden af backstugusittare och inhyseshjon. Jag fruktar, att borttagandet af denna afgift skall i sin nion bidraga tili ökande af dessa missförhållanden, och, i och med detsamma, till iättigpersonalens tillväxt. cT) Mot det i 34 stadgade undantaget frän bevillningsafdrag för Fattig-Cassor och Sparbanker.
Landtmarstalk och Talemän äga ej rätt wägra Proposition i nägot Mäl Ständer det fordrar, men stulle Landtmarstalk eller Taleman finna i frägawarande Mäl stridande emot Grundlagarne, mä De dä fin reserwation til Protocollct anföra jemte grun. derna hwarä De den stödja, och fortfare sä öfwerläggningarne, om Ständet det derefter ytterligare fordrar eller önstar. Herr Noräenstolxe, instämde häruti. Herr kotlckiek likaledes, och gjorde derjäm. te följande anmärkning: Wid denna §. synes mig den betänklighet kunna upstä, om den decision uti den här uptagne fräga lämnas ät Constitutions-Utskottet, at Tre Ständs Depu. terade i Utffottet stulle komma at besluta öfwer en twist emellan det fjerde Ständet och Desi Taleman. Man kan säga at frägan är allmän och Den 29 Augusti. 134? och Constitutionel; men desi enskilda egenskap i afseende pä det Ständ, där den är wäckt och Desi Taleman, lärer swärligen densamma kunna fränskiljas. Men kanske jag ser saken pä en orätt sida, i hwilket fall jag anhäller om benägit öfwerseende. Friherr 8tael von Illoistein, anmärkte at äfwen kunde hända, det en och samma fräga af Ständens Talemän olika ansäges,at propo. sitionen wägrades i ett Ständ och saken uptoges i ett annat. 56 §. Grefwe T,5venbjelm, Larl, Wld denna 56 §. fär jag ödmjukast göra följande erindrin. gar: Denna H. synes mig förträffelig utan twifwel som Warning, men saknande efter min öfwertygelse all den kraft och tydelighet den bör äga betragtad som Lag. All Lags föremäl är at tydeligen bestäm, ma det onda, som bör undwikas och sedan bestämma sättet at förekomma det samma: Denna §. hwarken uttrycker med klarhet det förra eller omnämner det sednare.