Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
December 1756 stadgade, att det tjenstehjon eller den lösa person, som befunnes hafva hos sig dyrkar utan husbondens minne, skulle, fastän någon skada ej skett, utan skonsmål straffas, mannen med nio par spö och qvinnan med sju par ris eller deremot svarande fängelse vid vatten och bröd, ansett sig icke vara lagligen berättigad tillåta, att förrberörda olika brott, fastän med lika straff belagda, skulle få försonas med det straff, lagen för ett af dem bestämmer, utan Englund deremot, jemte det af Häradsrätten ådömda straff för inbrott, utan skonsmål böra undergå bestraffning för det han såsom tjenstehjon olofligen innehaft dyrkar; hvarföre och enär lagen stadgade särskildt straff för den, som beginge inbrott i afsigt att stjäla, och för det tjenstehjon eller den lösa person, som, utan husbondes minne, innehade dyrkar, fastän skada dermed icke skett, samt Englund genom egen bekännelse blifvit om dessa olika brott öfvertygad, Kämnersrättens ordförande och ledamöter förmodade, alt Kämnersrätten bort, på sätt som skett, belägga de olika brotten med särskilda straff, och att anmärkta förfarandet således icke måtte till ansvarseller ersättningspåföljd föranleda.
Den andra var äfven konglig, understödd af Konungens haridcassa. Den tredje var enskild, men dess ägare var en person, som hade tillgång till den Kongl, frikostigheten. Hvad det beträffar, att dramatiska litteraturens tillstånd i Sverige skall befinna sig på en lägre ståndpunkt än uti Europas södra länder, och hvilket skulle härleda sig från brist på theatrar i hufvudstaden; sa får jag erinra, att all sådan litteratur skall hafva uppmuntran för att framskrida, hvartill fordras icke blott alt dramatiska pjecer spelas, de mäste äfven läsas. Då vårt språk har så ringa omfattning i jemförelse med Franska och Tyska språken, så kan dramatiska litteraturen hos oss endast undantagsvis blifva behandlad af utmark lare snillen. I afseende på hvad som här blifvit yttradt ronde de Italienska städernas theatrar af olika beskaffenhet, så får jag erinra om det olika folklynnet i de södra och norra länderna. Romerska lynnet är från äldre tider kändt för dess smak för dramatiska föreställningar, hvilken förändrar ,5o Den | Decemiet e. m. -sig ju längre man kommer åt norr, så alt Tyskarnes possenspiele förmod ligen skaile blifva lika litet omtyckta i Florens som i Sveriges liufvudstai.1. Hr af Ubr, Guslaf: Om det ufven skalle hända, att vi i stället för den bättre theatern skulle få flera sämre, och om bland dessa sämre någon skalle nedsjunka till en sådan obetydlighet, att der blott uppfördes gyckelspel och putslustigheter, och om dessa theatrar just genom dea ringa enlreafgiften kumle blifva en ressurs för fattigt lidk, som liu äro dömde att antingen gå på krogen att förströ sig eljer också förgås af ledsnad; så hemställer jag tili talaren på andra sidan om gången, om delta icke vore en så stor vinst, att den ganska väl uppvägde den lilla uppoffring, som det s. k. bättre folket derigenom gjorde.
Af deri 26 sistledne Januari i ,_i atiledlfling af Riksdags-Fullmägtigtn från Elfsborgs Län, Sver) Svenssons Motion, angående yr* kadt förbud för Hemmans ägare , att icke annorledes antaga Torpare å deras ägor, än att de af Lägenheten eller dermed förenade förinoner kunna hafva nödtorftigt underhåll för sig och de sina, genom hvilken Författnings vid* tågande, Sven Svensson ansett tiggerier kun* ha förekommas, eller åtminstone att nödlidande Personer icke obehörigen flytta ifrån en Socken till en annan; deruti Utskottet yttrat att då genom flere åberopade Kongl. Bref och Fö fattningar fullständigt vore föreskrifvit, hurti förfäras borde, till förekommande af tiggéfier, löst Folks kringstrykande och den énä Socknens fattiges inflyttande uti den andra3 ansåge Utskottet någon ytterligare Författning i dessa fall icke vara af höden, utan hadd Vederbörande Sockneboet ätt skylla sig Sjelfve* örn mindre Årbets-före Personer finge inflytta i Socknarne och derstädes till Mantals-skrif* 3°S 'Deri 13 Februarlil ning uppgifvas för andra yrken, än hvaraf de kunde hafva deras bergning. I2!0
Academierne i alla dem rörande ansökningar och actioner; Academ ie-h em m a n, som ej äro skatte; Actioner, Fiska lis ka; Actioner, rörande Academier, Gymnasier, Hushållnings-Sällskaper, Kyrkor, Skolor och Hospitaler, Fattigvårds-Inrättningar, Pensions-Cassor och alla andra fromma Stiftelser, samt Academie-hemman; Afoch Ti 111 r äd es-h 11 sesy ner å alla Kronans och Statens Boställen , samt Bref och Utslag derom; Afsked för Ryttare, Dragoner, Soldater, Båtsmän och Spel i Nummer; Afsk lif t er, som för historiska och öfrige Vetenskapliga upplysningar ur Riks-Archivet meddelas; Allmogen för: alla Besvärsskrifter, Ansökningar och Förklaringar med dertill hörande Bilagor, som hos Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvas, jemte de Resolutioner, Utslag och Domar, hvilka, med anledning deraf, till Allmogen utfärdas, de suppliker, som i Kongl. Maj:ts Egna händer aflemnas, och de Prest-bevis, deraf Allmogen, enligt Förfatlningarue, äger att i stället för Pass sig begagna, då den söker arbete i landsorterne; Anordningar; Ansökningar till Kongl. Maj:t af Allmogen, Ryttare, Dragoner, Soldater, Kronans Båtsmän samt Enrolleringsoch Fördubblings-manskap, med flere af gemenskapen vid Militniren; Ansökningar af en hvar orri bokars och ekars fällande, svedjeland och utsyning dertill, eller om utsyning till ny åker och äng, beteshagars intagande och uppodlande till nybyggen, äfvensom de i dessa fall hållna undersökningar och vederbörandes Utslag; Ansökningar, som röra Academier med flere; — med klagan öfver tillfogadt. våld och oförrätt af Kronobetjente eller andre Embetsman, enär saken innefattar ett verkligt brottmål; — i brottmål och Fiscaliska actioner samt i alla sådane Ekonomie-, Politieoch Militaire-ärenden, hvilka antigen kunna röra någon hel menighet eller hafva afseende på allmänna onera, såsom publika byggnader, fråga om Kronooch Kyrko-tionde samt Presträttigheter, vägars och broars underhållande, Knekte-, rustningsoch ro leri ng s-sky 1 d ig lie i ers utgörande, Krono-, Fångoch Gästgifveriskjuts med mera dylikt, jemte de utlåtanden, bevis och expeditioner, som Domare och Embetsman i dessa ärenden meddela; Ansökningar, permissionsaf Ryttare, Dragoner, Soldater och Båtsmän, för att ulom Länet söka arbetsförtjenst; Arfskiften, äfvensom afskrifter eller utdrag deraf; Assigna tioner,
Åldermannens försummelse bäraf medför lika ansvar, som ofvan för slik försummelse af Mältare ar nämnt, så vidt han af Enkan om händelserne blifvit underrättad» År Åldermannen sjuk eller borta, åligger Bisittaren att Enkan i dessa årender biträda, och, näst Bisitta; en, äldsta Mästaren i Ämbetet» Vid Döm! Stolen bör finnas en bok , inrättad med alphabet, endast till anteckning af de Gesällers namn, sorn blifva lagförde för sådane brott, som icke göra dem ovärdige att kunna blifva Mästare och Borgare. Vid Gesällens namn tecknas §. med dess hummer i Domboken, samt årtalet och datum då Gesällen blifvit lagförd. Då Gesäll vill flytta från Stad till annan, skall intet afskedsbevis vara gällande, eller Gesäll i annan Stad kunna derpå antagas i arbete, om det icke år uppvist och påteckbadt af Domaren i den Stad, hvarifrån han flyttat. Häraf följer att Gesäll bör, när han kommer till Stad ock stadnar qvar i arbetet, anmäla sig hos LagUtskottels Betänkanden. B. xviii.' Lagutskottets Betänkande». Domaren, för att få sitt namn antecknadt i ofvannämnda Bok, äfvensom när ban kom till Staden, ocb detta vid vite i R;dr 32 sk., om det icke sker inom åtta dagar. När nu Gesäll fått afskedsbevis från MästareJ är latt för Domaren att, i ofvanämnde Bok, se om någon anteckning finnes vid Gesällens namn, atr ban varit lagförd; finnes det icke, så tecknas genast på baksidan af afskedsbeviset — uppvisa vid • med årtal ocb datum; men gifver nämnde Bok anvisning på Domboken, då efterses der hvarföre har blifvit lagförd, och huru mycket och på hvad satt han plikta!; hvilket i korthet påtecknas beviset å baksidan, jemte årtal, datum samt Domarens namn. I båda dessa fall, skall Gesällen betala åtta skillingar för Demarens påteckning å beviset, såsom kostnads ersättning för Boken , som torde böra heta, Antecknings Journal får Gesäller.
Men äfven denna förändring bör ske småningom. 3:0 Genom en dels härigenom, dels genom upphäfvet tvång på inländsk varu-tillverknings förande inom landet, så väl som till utländningen, befordrad export-och minskad import handel, hvarigenom äfven de på utrikes ort befintlige Banco-, sedlar småningom skola återkomma. 4:0 Genom kloka författningar till ett öfverdrifvet öfverflöds hämmande, hvarigenom consumtion och importer skola minskas samt balanceq mel - Den 24 dpril. 633 lan produetion och consumtion återställas, och ett genom inskränkt consumtion besparadt öfverskott af prödueter föranleda till nya och vidsträcktare närings-företag. En öfverdrifven import af öfverfiödsvaror förorsakar en onödig öfverdrifven förbrukning af dem, och således icke någon behållning af varor i ersättning för de utgående, i synnerhet för silfret. Grefve Lilliencrantz, Johan Wilhelm: Ehuru min afsigt är , att då Riksdags-ärender och andra göromål dertill lemna rådrum, • r •• . i ett sammanhang, inför Höglofl. Ridderskapet och Adeln framställa mina tankar om anledningarna till närvarande penningeställning och sättet att afhjelpa den med största skäl öfverklagade förlägenhet i allmänna rörelsen ; kan jag likväl icke underlåta att vid detta tillfälle andraga följande; Beloppet af den utelöpande penningestocken, hvilken är ämnad att representera den del af varumängden , som förekommer till afsalu eller utbyte, och hvilken penningestock, ofta , orätt förblandas med RörelseCapitalet , kan omöjligen på flera än 2:ne sätt vara för liten till behofvets fyllande; nemligen ettdera, att densamma är till inre värdet positiffc mindre än den, som förr varit tillräcklig, eller att en förökad varuproduetion erfordr r en positift större penningestock , än den förtjorn befintlige. ^34 Den 24 April. Hvad det förra alternativet vidkommer , så är verkliga och indisputabla förhållandet allaredan uppgifvet af en värd Ledamot, med hvilkens djupa insigt i dessa ämnen få lära vilja mäta sina kunskaper. Hvad det sednare angar, så hemställer jag till Höglofl.
Efter de sakrika anföranden af tvenne talare, hvilka blifvit afgifna vid delta tillfälle rörande det nu föredragna vigliga ärendet, vore det visserligen 5* 6S Den 2 Augusti. öfverflödigt, att tillägga några ord; roen jag anser mig upkallad alt åtminstone vidröra ett par uttryck, som en talare här har haft i afseende på behofvet af begrafningshjelpen. Det har af den värde talaren blifvit yttradt att Slaten bör utöfva elt slags förmynderskap på det all den aflidne tjenslernannen mätte kunna komma i grafven, utan att hans efterlefvande må betungas med några bekymmer i del afseendel. Om så verkligen är alt Slaten anses böra utöfva något förmynderskap och alt den gör det, så får jag äran nämna att det åtminstone är elt förmynderskap, som är orättvist och obilligt. Jag vill fästa R. o. Ad;s upmärksamhet på de små löner och svaga inkomster, som indeldta arméen i allmänhet har, samt huru svårt och påkostande det är för dem alt vidkännas denna halfårs-besparing. Den suger gansna länge efter och medför ofta en skuldsättning som följer med under hela tjenstemannabanan. Jag vill i följd deraf fästa upmärksamheten på obilligheten deraf alt Staten utöfvar detta förmynderskap öfver de svagt lönta embetsmännen. Det må väl vara, att för den, som hunnit så långt, alt de kunna bekomma pension för sin tjenstetid, eller i fråga om dem som dö i tjenslen, så hafva måhända efterlefvande hustrur och barn icke så stort bekymmer för mannens eller fadrens begrafning; men nu händer det t. ex. att mannen tagit afsked innan han hunnit erhålla någon pension eller att han måste taga afsked, för alt icke ytterligare fortgå på en bana, som allt mer och mer skulle öka hans obestånd genom lönernas otillräcklighet. Dessa hafva icke rättighet att återfå den förskjutna begrafningshjelpsbesparingen af ett halft års lön, utan det är för dem en helt och hållet bortkastad penning och det är detta förmynderskap, hvarigenom man orättvist bemäkligat sig dessa medel, sorn jag icke kan gilla.
S. D. Lades till handlingarne Bevillnings-Utskoltets den 23 och 26 sisth September på bordet lagde Betänkande N:o 28, i anledning af Herr Ckristiersons motion, angående bestämmande af det belopp, uppbördsman och redogörare borde åtnjuta, för debitering och indrifning af bevillningeit. S. D. Återremitterades Banco-Ulskottets den 26 och 30 sistlidne September på bordt t lagrie Utlåtande N:o 97, i anledning af Kongl. Maj:ts N ådiga Proposition, angående rättighet för Directionen af Armeens PensiousCassa till ett räntebärande Creditiv i Rikets Ständers Bank. - S. D. Anlog Ridderskapet och Adelil Borgare-Ståndets, genom PrötocollsUldrag af den 23 och 26 sistlidne September, gjorde och den 30 i samma månad på bordet lagde inbjudningar att instämma uti Ståndets genom nämnde Protocolls-Utdrag fattade beslut. l:o rörande Stals-Ulskoltels Utlåtande N:o 311, i anledning af anmärkningarne vid UtskolUts Betänkande N:o 24, angående sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån;; 2:o rörande Stats-Utskottets Utlåtande N:o 314, i anledning af anmärkningarne vid Utskottets Betänkande N:o 150, angående vilkoren. för det, till staden Wenersborgs återuppbyggande beviljade, lån., S. D. Då nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets den 30 Sept. på borde® lagde Utlåtande N.o l26, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N.o 66, i fråga om förtydligande af Kongl. Brefvet den 25 September 1777, dels väckt motion om upphöfvande af samma Kongl. Bref, godkände Ridderskapet och.
Skogens ringa värde och ymnig tillgång på sjömalm, ehuru den stundom upptages på flere mils afstånd från masugnarne, anses medgifva en fördelaktigare och större produktion, derest den ej i anseende till långa och dyra transporter hufvudsakligen inskränktes till konsumtionen inom den närmaste orten, som af samma orsak ej kan från andra platser för billigare pris erhålla sin förnödenhet af gröfre jerneffekter och redskaper. En lättad tillförsel af bättre malmer och tackjern skulle bidraga till samma ändamål. Brännvinsbränning idkades 1858 vid 10 ångbrännerier meden produktion af 171715 kannor. Af dessa fabriker äro 2 belägne i Sunnerbo, b i Albo, 2 i Kinnevalds och 2 i Norrvidinge härad. De öfver hela länet spridda mindre pannorna torde hafva på samma tid åstadkommit 90000 kannor brännvin. Fabriksrörelsen för öfrigt inom länet är inskränkt till spridda smärre inrättningar för färgeri, garfveri, oljeslageri, tillverkning af tegel, pottaska i Uppvidinge, kimrök och glas; det sistnämd aaf större betydenhet vid Kosta i Ekeberga socken af nämde härad, nämligen till 230000Rdr årligt produktionsvärde, samt papper vid 9 pappersbruk, hvaraf Lessebo i Hofmantorps socken af Konga härad och Ry i Götteryds socken af Sunnerbo härad åstadkomma största tillverkningarne, det förra till värde af 107000 och det senare till 7000 R:dr. Det uppgifna värdet å samtliga fabrikstillverkningar 1857 utgör: i Sunnerbo härad R:dr 319 12. Albo härad » 11725. Kinnevalds och Norrvidinge härader ... » 49789. Konga härad » 135483. Uppvidinge härad » 280202. Dessutom drifves kopparsmide vid Lessebo till belopp af i 200 centner och manu faktursmide till ringa belopp vid några få vattenhammare. Till Kosta glasbruk hämtas en del råämnen tillbelopp af 16400 centner från Kalmar, Karlskrona och Jönköping.
Maj:t, med anledning af hvad Rikets sednast församlade Ständer i underdånighet anmält, rörande den af Kongl. Maj.t vid sisth riksdag väckta fråga om de, under namn af vakansoch liggetidssamt nådårs-besparing vid tillträdandet af civile och militäre tjenster, föreskrifna löneinhållningars upphörande emot ersättning till vederbörande pensions-kassor för den andel, de af dessa besparingar åtnjutit, efter verkställd ytterligare utredning i ämnet, derom till Rikets Ständer aflåtit serskild förnyad nådig proposition, har Kongl. Maj:t till uppförande under denna hufvud-titel tillika föreslagit följande ersättningssummor, nemligen: för Civilstatens pensions-inrätt ning 10,500, Arméens pensions-kassa 31,400 och för Amiralitets-krigsmans-kassan 3,400 riksdaler. Bill. till R. St. Rörande detta ämne får Utskottet hänvisa till det serskilda utlåtande, som, i anledning af högstberörda nådiga proposition, under N:o 81 af Utskottet afgifvits och i följd hvaraf en summa af 5,000 ndr, under rubrik ”ersättning för mislade löne-innehållningar", å nionde hufvud-titeln blifvit uppförda bland anslaget för perisions-staterna.
Memorial, angående den under innevarande riksdag verkställda statsreglering och den för bestridande af Riksgdlds-kontorets utgifter erforderliga allmänna bevillning. (R. A.) Oaktadt Rikets Ständer ännu icke bestämt de årliga summor, hvartill Statsverkets extra-ordinarie inkomster eller Tulloch Postmedlen samt Chartae-Sigillataeafgiflen och Bränvinsbrännings-medlen skola beräknas och i Riks-slaten upptagas för den tid, derunder den vid innevarande riksdag uppgjorda statsreglering kommer att blifva gällande, och fastän en eller annan Iråga, som kan inverka på sammanlagda beloppet af de i Riks-staten uppförda eller Riksgälds-kontoret ålagda utgifter ännu icke blifvit slutligen afgjord, har Stats-Utskottet, med afseende å riksdagens snart förestående slut, ansett sig icke böra längre uppskjuta fullgörandet af sitt i Grundlagarnc löreskrifna åliggande, att utreda Riksgälds-konlorets behof under instundande statsreglerings-period samt uppgifva det årliga belopp, som, till fyllande deraf, erfordras. Enligt Rikets Ständers, i fråga om beräkningen af Statsverkets ordinarie inkomster, fattade beslut, hafva dessa, i Utskottets Utlåtande
Christina genom testamente till Strengnäs gymnasium skänkt, men allt sedermera för Statens behof innehållen summa af 10,000 daler silfvermynt, — anhållit, att berörda hyresmedel, hvilka efter år 1808 af lektorerne innehafts utom ordinarie lönen, intilldess de, vid i sednare tider gjord indragning af donationer till elementarläroverkens lärare, inberäknats uti densamma, och således, ehuru i staten till namnet qvarstående, i sjelfva verket voro alldeles försvunna, måtte på det sätt utgå, att fyra af de sju äldste lektorerne vid elementarläroverket egde att, utom sin ordinarie lön, hvardera uppbära sådana hushyresmedel med en tiondedel af hela den donerade räntan, som ännu utginge under namn af Fellingsbromedlen, hvilken tiondedel vore i staten beräknad till 162 R:dr R:mt, samt att hvar och en af de tre äldste lektorerne måtte tillåtas att välja antingen någon af de befintliga tre bostadslägenheterna eller hushyresmedel. Öfver denna framställning har Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor infordradt utlåtande den 28 Juni nästlidet år afgifvit och dervid, enär ifrågavarande donationsmedel icke ursprungligen vore gifna till aflöning åt lärarne vid Strengnäs läroverk, än mindre såsom hyresmedel åt dem, och den omständighet att genom nådiga Brefvet den 5 Februari 1808 af dessa medel hushyra tilldelats fyra af dervarande lektorer, numera icke syntes berättiga bemälda lärare att, elter erhållna löneförhöjningar i likhet med andra lärare vid elementarläroverk, derutöfver allt framgent uppbära ifrågakomna hyresersättning, på dessa och i öfrigt anförda skäl hemställt, att
Ni må tro, att jag sköter vårt lilla hushåll i det närmaste själf och endast håller på att uppfostra en tjänarinna då och då. » Huru ytterst mönstergillt detta älskliga hem sköttes, hade jag rikt tillfälle att iakttaga. » God natt, käraste vän! Gif er god ro i morgon bittida, ty vi intaga vår frukost först klockan nio, » sade hon, då vårt lilla glada sällskap vid half-tio-tiden på aftonen bröt upp. Kedan klockan sex morgonen därpå hördes dock den omtänksamma husmodern tyst och försiktigt gå omkring och ordna i kök och visthus. Solen kastade en bred ljusflod öfver Mä- laren, öfver täppan och genom balkongdörrarna in i salen, där frukostbordet stod dukadt, då jag trädde ut. Värdinnan kom emot mig, glad, nätt och prydlig i sin enkla dräkt. En känsla af glad tacksamhet öfver att det dock finnes goda hem och goda husmödrar kom öfver mig. Efter frukosten fick jag bese den japanesiska samling, hon förut talat om, och den förtjänade i sanning sitt eget kapitel. Hvilken bjärt kontrast mellan dessa underbara broderier i silke och guld, dessa dukar, mandarindräkter o. d., där ämnen, sådana som spegelglas och skalbaggsryggar, ingingo i broderierna, men där fållar och sömmar voro ytterst groft ihopkomna, och vår egen enkla kvinnoslöjd, på hvilken jag medförde prof! I den senare, utan prydnader och broderier, var hvarje söm, hvarje rynka, ja, hvarje stygn korrekt och vackert utfördt af små skolflickor. Nu skulle, enligt hennes vackra tanke, den främmande grannlåten bidraga till, att våra svenska flickor finge lära sig att väl utföra det nödvändiga, innan de öfverginge till prydnadsarbeten, därför hade hon exponerat dessa artiklar, som hade Japan till fosterland. Sedan vi kommit öfverens om anskaffandet af en liten skolväfstol för hennes skola, skildes vi under ömsesidiga välönskningar. Vid ångbåtens afgång kom hon ned till bryggan och fäste på mitt bröst två- de skönaste rosor, en mörkröd och en hvit med fina, skära kanter på bladen. » Farväl! » sade hon, » jag står ej kvar och viftar »; och så aflägsnade hon sig.
Klädning af hvitt tyg; för underlättande af utsläppning och strykning är klädningen försedd med dragband kring hals och lif (fig. 15). Strumpor, hvilka fasthållas på så sätt, att en bandögla i strumpans kant knäppes på nedersta byxknappen. Sockor, antingen stickade af yllegarn eller sydda af sämskskinn (fig. 16). Detta senare material är mycket lätt att tvätta. Dessa kläder användas orn dagen, samt, med undantag af klädningen och sockorna, äfven om natten. Fördelaktigt är, att barnet under de första månaderna * Finnes att köpa endast hos firman M. S. Kobbs söner, Stockholm. Sthlm, Gernandts B o k t r. - A k t i e b. Koltkläderna. Byxor (fig. 18), gjorda antingen af plyschfodrad piquet eller af tunnt bomullstyg. I förra fallet begagnas en af ullgarn stickad kjol, i det senare ett par stickade yllebyxor. Klädning, hvars veck både i yttertyget och fodret, på såväl framsom ryggstycket, äro så lagda, att de kunna med lätthet utsläppas (fig. 19). Skärp med väska af saffian. I väskan förvaras barnets näsduk. Därigenom vinnes den fördelen att man ej behöfver för barnets räkning göra bruk af andra personers näsdukar. Wattbyxor (fig. 20 och 21). Dessa äro en kombination af nattskjorta och byxor. Genom frånvaro af rundt kring lifvet gående linning kunna de hvarken spänna eller strama kring midjan. Vidare äro de så beskaffade, att barnet, äfven om det sparkar af sig täcke och lakan, ej kommer att ligga bart; dessutom lemna de barnet full rörelsefrihet. Fotbeklädnaden. Skomodeller na äro gjorda med olika sko för högra och venstra foten, så att sulans form motsvarar fotens trampyta. Eftersom fotens inre kant är högre än den yttre, är ofvanlä- dret rymligare åt inre kanten. Klackarna äro breda och låga. Strumpfoten är gjord efter samma princip. Dess inre kant är rak, och den yttre sluttar framåt och inåt efter tårnas yttre, främre kontur.