Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I likhet med hvad de föregående åren egt rum har äfven under revisionsåren förslags-anslagen å 4:de hufvudtiteln i allmänhet befunnits otillräckliga, så att, enligt hvad ofvan meddelade tabellariska uppgifter utvisa, exempelvis anslaget för fouragering af värfvade kavallerioch artilleri-hästar, som för år 1854 utgjort 132,000 K:dr, öfverskridits med 134,438 B:dr 16 sk. 1 rst, och samma anslag för år 1855, utgörande 137,000 B:dr, understigit verkliga åtgångs-summan med 127,031 R:dr 17 sk. 2 rst, samt anslaget för reseoch traktaments-kostnader, för år 1854 upptaget till 6,666 R:dr 32 sk., öfverskridits med 16,856 R:dr 32 sk. 4 rst., och i 1855 års anslag, utgörande 7,566 R:dr 32 sk., en brist uppstått af 21,713 R:dr 35 sk., hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra omförmäla till den rättelse, Rikets Ständer må finna af behofvet påkallad. § 11. De af Kongl. Maj:t i nåder fastställda special-stater utvisa, att anslaget för besörjande af manskapets mathållning vid Kongl. 2:dra Lif-gardet under revisionsåren utgjort 1,500 R:dr, men samma anslag för Kongl. Svea Lif-garde endast 1,000 R:dr. Enligt hvad Revisorerne inhemtat, har olikheten emellan dessa anslags-belopp af följande anledning uppkommit.
Skulle härvid visa sig, att intyg, som böra af kommunalstyrelserna lemnäs om fattigdom eller sjuklighet, icke tagits till efterrättelse eller icke finnas i mantalslängden antecknade och ej heller äro dervid fogade, eger taxeringskomitéen att meddela rättelse eller att förordna om befrielse från utskylder; börande dock ej mindre beslutet derom, än de skäl, som detsamma föranledt, alltid i taxeringskomitéens protokoll intagas. Om remiss till Bevillnings-Utskottet anhålles. Stockholm den 14 November 1865. S. Johnson, från Jönköpings län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Per Östman från Wester-Norrlands län, om rättighet för oäkta barn att taga arf efter föräldrar. Ed inom lagstiftningens område vigtig fråga har under föregående riksdagar varit föremål för Ständernes bepröfvande, nemligen den om oäkta barns rätt att taga arf. Då jag jemte flera inom representationen under nästlidne riksdag väckte motion om upphäfvandet af 7 § 8 Kap. Ärfda-Balken, som utesluter oäkta barn från arfsrätt, så afgaf Höglofliga Lag-Utskottet såsom svar derå det för menniskovännen tillfredsställande tillstyrkandet, att oäkta barn skulle ega att taga arf efter sin mor och likaledes efter sin fader, derest ban inför prest eller i tvänne vittnens närvaro erkänt sig vara barnets fader, hvilken grundsats gillades af samtliga respektive Riks-Stånden. Underdånig skrifvelse i ämnet afgals till Kongl. Maj:t; men som Kongl. Maj:ts Högsta Domstol fann den underdåniga skrifvelsen vara med formfel behäftad, tillstyrkte den icke Kongl. Maj:ts sanktion derå, hvadan 7 § i 8 Kap. Ärfda-Balken ännu oförändrad qvarstår. Med åberopande af de i min motion i ämnet vid sista riksdagen anförda skäl, får jag vördsamt föreslå, det Rikets Ständer måtte för sin del förklara: att, med uppbäfvande af 7 § i 8 Kap. Ärfda-Balken, oäkta barn ega att i alla afseenden taga arf som äkta barn.
K7 fets imvärtes lugn och wältrefnad, äro de wilker, som Swensta Folket önstar se befordrade och uppfvlloe genom den Pr n >, som t-ll Swepiges tillkommande Thronföljare, ber ut'es. I afseende häruppå,torde man först böra bet'aata Europas närwarande ställning, och Swcriges belägenhet relativt till densamrna. Dä Europa bestod af manaa Stater af första Ordningen, skulle swärighcten att kunna öfwerenskomma om eröfrings och delningsplaner imellan alla desin nästan lika betydande magter, utgöra de mindres wärn och garanti. Århundraden^ framstöta i denna sakernas ställning, tilt dest Polens delning bröt första länken i denna kedja; de Ostra magterna crhöllo derigenom en högst bctydelig förstoring, men Frankrike, som erhöll intet, bibehöll dock sina motswarande fordringar, och fördelen af prejudikatet. Revolutionskriget utbrast, och dest följder wörö, att de mindsta Staterna blefwo ersättningsmedel för de Storas förluster, och att de fleste medelmåttiga nödgades stuta sig till nägon wist af de större, för att ej i sin tour inga som framtida compensationer. Det fordna Europeiska jemnwigts systemet förändrade dä sin form. Det är nu ej mer alla Europas större och mindre Stater, som ömsesides motwäga hwarandra; det är förnämligast Tre stora wälden, som omgifne af sina Allierade, dels täfla om det uteslutande öfwerwäldet, dels mstwäga hwarandras krafter. Det Brittiska wäldet ler sina talrika och hittils nästan obesegrade flottor beherrska alla haf. Det Ryssa med 40 millioner mnewänare 88 Dcii 21 Augusts. sträcker sig frän Torneä till Donaus utlopp. Det Fransta foederations och Alliance Systemet innefattar Westra Europa, frän Ocean till Nicmen, frän Nord-Cap till Calabrien.
Ständer, genom Protocolls Utdrag den a och 4 i denne månad, öfverlemnat den, i afseende å Manufactur-DiscontFondens disposition, förekorone fråga om rättighet för Riksens Ständers till granskning af -StatsRåneooch RiksGäldsVerkens Räkenskaper förordnade Revisorer, att, i händelse de skulle linna föreskriflerne rörande Fondens förvaltning öfverträdde, låta indraga det ytterligare Creöitiv å Ranken, sorn vid denne Riksdag bestämmes; uti hvilken fråga arne af de Respective Riks Stånden stadnat i olika beslut med de andra 2:ne. Förstärkta Stats-Utskottet har i anledning häraf vid sammanträde denne dag, i den ordning som med Gfund-Lagarnes föreskrift instämmer, röstat öfver följande af Stats Utskottet föreslagne ^Propositioner: Den, tom bifailer hvad Stats-Utskottet uti afgifne Utlåtanden af den 13 sisth Maj och den 19 derpå följande Junii angående ManufacturUiscont-Fonden, föreslagit, i fråga orri Riksens Ständers tili granskning af StatsRåneooch Riks-Gälds-Verkens Räkenskaper förordnade Reyisorers rätt, att, i handels® de för Fondens Stats-Utskottets Betänhandenl förvaltning föreskrifne grunder icke följas, indraga det ytterligare CIreditiv å Banken, för nämnde Discönt-Inrättning, som vid denna Riksdag fastställes, voterar Ja; den det ej vill Nej; Vinner Nej; sä kommer något vilkor af sådan rättighet för Revisorerne icke att fästas vid anslåendet af omförmäldte Creditiv. Efter Voterlngs-Sedlarnes öppnande, hafva befunnits 75 Ja och 43 Nej, hvarjemte en Voj terings-Sedel såsom dubbel blifvit Casserad:
Mam-ma, mam-ma! Nå?" Men Helmi hvarken såg eller hörde modren nu mera. Hon hade med utspärrade fingrar gripit efter fadrens skägg och slutligen lyckats få tag i det. John smålog och tryckte fingret mot hennes kind. "Jaså, du rycker din far i skägget! Vill du inte släppa lös!" Han lösgjorde försigtigt de späda fingrarna från sitt ansigte och drog sig litet tillbaka. Helmi flåsade med munnen vidöppen och fäktade med båda händerna, men nådde dock ej detta svarta föremål, som gungade framför henne. "Hon har ingen ro nu, när hon ser dig," sade Alma. "Men gå längre bort, dit bakom kakelugnen, så skall jag försöka, om inte hon då..." "Vi skola lemna det till en annan gång; nog hinna vi ju sedan. Om vi nu skulle få toddy ned i löfsalen. Der är främmande." "Jag vet. Vi ha redan bestyrt om kvällsvarden. Ni får stekta kycklingar." "Bra. Kom du också och håll oss sällskap. Det är ju varmt och vackert väder nu i kväll." "Bara jag inte stör er?" "Stör? Hur kan du komma på något sådant?" "Det känns så ibland." "Alma!" Han lyfte upp hennes haka och såg henne in i ögonen. "Nej, nej, John. Det var bara skämt. Jag skall komma." John gick tillbaka till gästerna, och Alma gaf bröstet åt den lilla, att hon sedan skulle få henne att sofva. "Hvar månne de andra barnen vara; det vore redan tid äfven för dem att gå till hvila," sade hon till Mina, som höll på att bädda deras sängar. "Vi skola först lägga Helmi i vaggan," sade Mina och lyfte på täcket, så att Alma fick lägga barnet dit från sin arm. När de sakta vaggat en stund, slöto sig Helmis ögon, och de buro sedan båda vaggan ut i sängkammarn och stälde den bredvid Almas säng. Det var just i rättan tid, ty nu rusade Arvi, Ella och Lyyli bullersamt in genom köksdörren.
— N:o 4- ' anledning af Hög loll, Ridderskapets och Adelns Utskottet g-ifne anmodan, att ofördröjligen inkomma med cathegoriskt svar i fråga oro Silfver-ntvexlingen. A. 437' — N:o 5. i anledning af från tvänne Riksstånd erhållne re-' misser utaf Kongl, Majlis Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, med förslag till Lag för Banken, IV. B. 32g. A. 365, — N;o 6- med förslag till Hufvudgrnnder för Bankens förvaltning och rörelse. V. B, 261. VI. 58. — N:o 7. med förslag om ett nytt myntsystem. V. B. 261. VI. 58. — Nio 8. i anledning af Kongl. Majlts till Rikets Ständer aflåtne och af samtlige RiksStånden till BankoUtskottet öfverlemnade Nådiga Skrifvelse af den 8 Februari 1834» angående Bankens öppnande till utvexling af silfver. V. B. 261 , 334. VI. 58. B. 207. Ä, 326. A, 437. VII. 67. VIII. B. 298. A. 33o. E. 344. BnnkoUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden! Wto g. i anledning af, så väl ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln erhållen återremiss å Utskottets under N:o 4 afgifne Memorial, angående infordradt cathegoriskt svar i fråga om Silfverutvexlingen, som ock ett af Grefve von Schwerin afgifvet anförande, rörande anvisning till BankoTJtskottet, att skyndsannneligen inkomma med utlåtande, angående vexlingstidens utsättande till d. i instundande Juiii. VI. B. 207. A. 4^7. — Wto 10. rörande Herr Wedhergs ifrån Vällofl.
Öfver de till Försvars Verkets iståndsättande anslagne medel, äro Liquidatio • . TXtT tor (ir€lTL särskilde Liquidationer för åren i83o och 1831 författade, hvilka bifogas 1830 oc/ä 183i ofver sub. N.*ris 7 och 8, och hvaraf inhämtas, att utaf f. d. Allmänna Magarfe till Förzins Inrättningens Tillgångar, äro, intill i83i års slut, från Kongl. Stats svars Verkas Contoiret till Riksgälds Contoiret lefvererade tillhopa 65o,ooo R:dr. — 1 standsätj?fter särskild inhämtad up lysning, äro, under år i832, ytterligare lefve tGTioc str* 1 tv 1 skildt anrerade R:cJr 100,000: slagnemedel. _ Liquldatio■ Liquidationer öfver de till så kallade Extra Stats Utgifter an ner/ö;- åren slagne medel äro jemväl uprättade för åren i83o och 183 r, sär183löfverdes'kRcR ^ör hvartdera året, hvilka sub. N:ris 9 och 10 bifogas; Utvisande till silkallade^esse Liquidationer, att de anslague medlen icke influtit till erforderligt Extra Stats belopp, så att, till de förefallne utgifternas bestridande, Riksgälds-ConUtgifter sertoiret måst, utaf egne tillgångar, fylla bristerne; hvadan, vid i83r års slut, skilt anslag. Rjksgälds-Contoirets förskotts fordran utgjorde R:dr 326,390: 10. 10.
Dessa ”gråkappor”, hvilka man så ofta ser pä hufvudstadens gator, åskådliggöra dock bättre än jag förmår, hvilken hemsk framtid förestår den värfvade knekten. Oaktadt dessa beklagansvärda förhållanden är det åtminstone för mig obekant, att några anslag till deras afhjelpande blifvit äskade. I stället finner man krigsmanshuskassan, i strid med gällande författningar, blifva använd till annat än sitt afsedda ändamål: ”Korporalers och soldaters med deras vederlikars underhåll”. — Om denna kassa, bildad dels af donationer, dels af statsoch enskildtes bidrag, dels af räntor å utlånte kapitaler, finnes likväl stadgadt, till och med vid vite, att dess medel ”icke må röras eller disponeras till främmande behof’ ; något som i öfrigt i allo öfverensstämmer med donationsbrefvens innehåll och grunden för bidragens tilldelande. Detta oaktadt finnér man af räkenskaperne följande summor af krigsmanshusmedlen disponerade till ändamål, som bestämdt äro främmande för manskapets pensionering, nemi.; till K. M:s disposition 3,000 rulr; till aflöning af en del KrigsKolhii tjenstemän 6,183: r:dr; till pensionering af samma tjenstemän 3,000 r:dr, hvaraf, om jag icke misstager mig, ett afskedadt KrigsRåd erhåller icke mindre än Den 7 December. 63 800 rsdr; således ensam lika stor andel som 100 soldater: till skrifmaterialier och expencer 1,000 r:dr eller tillsammanlagdt 14,183 r:dr och således samma belopp, sorn för underhållet af 1,761 pensionärer.
Majit då föreslagna nya professionen i ny-europeisk linguistik, förklarat sig anse, ”en enda språklärare för undervisningen i såväl engelska och fransyska som tyska och italienska språken icke kunna blifva tillräcklig, utan att begge språklärarne vore för undervisningens behöriga gång behöfliga”; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer beslutade att, med bibehållande af berörde språklärare-befattning, dess innehafvare skulle tillerkännas enahanda löneförhöjning, som blifvit för den andre språkläraren föreslagen, eller cn fyllnad i aflöningen, så att denna uppginge till 2,000 Ridr; — och ansåge motionären att, i öfverensstämmelse med detta beslut, icke heller vid Lunds universitet någondera af språkmästare-befattningarne borde indragas, men väl den dermed förenade aflöning höjas, så att fullt skickliga personer för begge platserna kundo erhållas. För bedömandet af denna fråga synes dot vara lämpligt att här meddela hvad Utskottet af de uti Professor Agardhs motion åberopade handlingar vidare inhemta! rörande omförmälda ärendes behandling hos vederbörande myndigheter och de åsigter angående undervisningens ordnande i de moderna språken, som dervid blifvit framställda. Uti sitt underdåniga memorial angående ytterligare anslag för Lunds universitet hade nemligen Consistorium academicum förklarat sig anse den föreslagna förändringen med de båda språkmästare-befattningarne vid universitetet vara af behofvet påkallad, enär dessa befattningar med de ringa löner, som för dom vore anslagne, syntes icke vidare motsvara det dermed afsedda ändamål, helst härvid borde tagas i betraktande den vigt, som i sednare tiden blifvit tillagd de lefvande språkens studium samt särskildt angelägenheten deraf, att tillfälle måtte finnas vid universitetet för utbildande af tjenliga ämnen för elementarläroverkens behof af lärare i lefvande språk, på grund hvaraf Konsistorium således framställt ofvanberörde förslag om en ny adjunkturs inrättande i modern linguistik samt anvisandet af den för en sådan befattning jemte de båda språkmästarelönerna, 600 Ridr, erforderliga lönofyllnad af 1,400 R:dr.
För Utskottet visar det sig ock tydligt, att användandet af Bankens ränte-vinster till inköp af Riksgälds-Contorets Obligationer , om än dervid fästes det af Fullmägtige i andra punkten uppgifne inskränkande vilkor, eller, ”att då vid nästkommande Riksdag Bankens, efter afslutande räkenskap ^'egande behållning, utöfver det, till 5,ooo,ooo R:dr bestämda grund-eapitalet, 'at Riksgälds-Contoret öfverlemnas, dess bos Banken inköpte Obligationer *’ovägerligen skola af Riksgälds-Contoret, derest sådant å Bankens sida belgares, i stället för contant, uti liqvid (ill deras fulla capital-belopp, emotla”gas, ” skulle innebära en kränkning af det vid innevarande Riksdag förut fattade beslut, hvarigenom Rikets nästblifvande Ständer blifvit förbebållne en fri disposilions-rätt öfver Bankens då i behåll varande öfverskott, helst Rikets nu församlade Ständer icke, på sätt Fullmägtige förutsatt, beslutat, all desse öfverskott skola ”åt Riksgälds Contoret” öfverlemnas, utan det måste blifva beroende på kommande Rikets Ständer att förordna om samma öfverskott, sätt dem bäst synes, till allmänt nyttiga ändamål. I händelse af förslagets antagande kunde emedlertid inträffa, att nästkommande Ständer, i stället för påräknadt öfverskott af Bankens vinstmedel, ej egde annat att disponera än de. af Riksgälds-Contoret ulgifne reverser på längre betalningstider; hvilket lätteligen ledde dertill, att Rikets dåvarande Ständer, på grund af deras rätt att till Statens behof eller allmänt nyttiga ändamål disponera Bankens behållne vinst-medel, anbefallde desammas utbetalning contant och deremot låto Riksgälds-Contorets af Banken inköpte Obligationer hos Banken förblifva och öka antalet af de millioner, Riksgälds-Contoret tillförene af Banken upptagit, utan att sedermera kunna dem återgälda.
Fortsattes föredragningen af Lag-Utskottets Betänkande JVS 35, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Strafflag, dels ock enskilda motioner rörande brottmålslagstiftningen, dervid Bonde-Ståndet, som under detta plenum medhann från och med 5:te § i andra Kapitlet till och med slutet af 7:de Kapitlet, biföll allt hvad Utskottet i dessa delar föreslagit, med undantag allenast af nedanangifne punkter, angående hvilka Ståndet stannade i följande beslut: 4 Kapitlet. 4 §■ Ståndet beslöt, att, med uteslutande af hela l:sta momentet äfvensom ordet »heller» i 2:dra momentet, i öfrigt antaga detta sednare såsom 4:de § i Kapitlet; hvadan samma § komme att erhålla följande lydelse: »Med straffarbete på lifstid må ej förenas annat frihetsstraff eller böter.» 12 §. Ståndet beslöt, att denna § skulle erhålla följande lydelse: »Föröfvas brott af den, som till straffarbete på lifstid dömd är, varde straffet skärpt genom hans inneslutande i mörkt enrum på högst tjuguen dagar; och må denna Prot.-Uldrag den 13 Juli 1863. 457 denna skärpning i svårare fall verkställas tre gånger, dock med minst tre månaders uppehåll emellan livar gång.» 5 Kapitlet. 2, 3 och 6 §§. Till följd af Ståndets under förmiddagens plenum fattade beslut om dödsstralfets afskaffande, blefvo nu förestående 2:dra, 3:dje och 6:te §§ i detta Kapitel till Utskottet återremitterade. Den 13 Juli. Frän Högv. Preste-Ståndet.
Stlrs pröfning öfverlemna följande: a) Genom Nådigt Bref den 23 Januarii 1827 har K. M:t, i anseende till Landskamererarens i Blekinge Län svaga lönevilkor, beviljat honom tills vidare, och intill dess den allmänna löneregleringen för LandtStaten hunne tillvägabringas, en löneförhöjning af 5oo R:dr B:co, hvilka utgått af 2:a HufvudTitelns besparingar. Bcmälde Landskamererares Lönevilkor på Stat utgöra för närvarande: 2 B. 2 H. 8 ro6 Stats-TJtskottets Lön, resepenningar och expenser, oindeldt R:dr 722. — - med derunder beräknade 66 T:r Sp:l hvartill komma provisioner, remisslage 366: 37.3. Följande Landskamererares lönevilkor inskränka sig äfvenledes i Gottlands Lant till Lön, resepenningar och expenser indeldt R:dr 100. oindeldt „ i5. som, efter förvandling, pr medium af 10 år, utgjort R:dr 712: 3. 5. Provisioner, remisslage och proc:r m. m. 104: 43- 10. S:a 816: 47* 3. i Jemtlands Lant Lön, resepenningar och expenser oindeldt R:dr 333: 16. — Provisioner, remisslage och proctr m. m. 4%: 33. r r. S:a 793: 1. 11. i ^Vesterbottens Lcint Lön , resepenningar och expenser indeldt It:dr i5o. oindeldt . 23. - ■ förvandlade, efter 10 års medium 785: 27 - Provisioner, remisslage och proc:r m. m. 72. — - S:a 657: 27. - Betan k anden, N:o 128. 107 i Norrbottens Län; Lön, resepenningar och expenser oindeldt 563: 40. - med derunder beräknade 47 rL:r Sp:l.
Dessa hufvudgrunder, antydde i irsta, 2:dra och 5:te §§. af första Art. äro : ett den som stånga vill, eger dertill vitsord, så vida ego-gränsen är lag• ligen bestämd eller erkänd; att egare af instängd skogseller betes-mark, som emot åker, äng eller odlingsbar mark gränsar, skall vara pligtig att i hägnaden deltaga; samt att delning sgrunden bestämmes sålunda, att, der egor af enahanda beskaffenhet, vare sig åker, äng, skog eller betesmark, möta hvarandra, böra delegar"ne å ömse sidor, till hälften hvardera, fullgöra stängsel-skyldigheten, men att deremot, då åker, äng eller, vid Laga skifte, såsom inrösningsjord beräknad, odlingsbar mark möter skogseller betes-mark, bör den senares innehafvare endast till \:del i stängseln deltaga. De häremot framställde anmärkningar och afgifne yttranden kunna under följande punkter i korthet uppfattas: 1:0 Jemte det nu varande stadgandet om fullkomlig befrielse för utmarks-egare från stängsel-skyldighet emot in-egor af de fleste ansetts obilligt, hafva somliga gillat det nya Förslaget, andra yrkat, att endast inhägnade beteshagar borde deltaga, men öfriga utmarken vara fri, och de öfriga, att utmarks-egare borde emot in-egor hafva lindring i olika förhållanden till £:del, |:del, och äfven efter utmarkens olika beskaffenhet5 2.‘o I afseende på den så kallade hälften-principens användande såsom delnings-grund, hafva åtskillige Hushållnings-Sällskap, lika med Riksöags-Fullmägtigen Daniel Danielsson, godkänt Förslaget, hvaremot andra anmärkt, att denna delnings-grund skulle blifva orättvist betungande för mindre hemmans-innehafvare, serdeles i händelse vid verkställd delning af jorden, sådane hemman få sina ego-lotter i två eller flere skiften.
Air Herrar Banco-Fullniägtigc afwilit ifrån ordalydelse» af 1800 ars Banco.Ukffons afqjsne Jnstruciion, loll inge» motsägelse, och lika onekellgt är, akt bcmäldkc Ukstchkls Förefisrisler allid lscnt och endast böra ijena Banco Fullmaglige till rättesnöre; men en auna» fräga ar, hurnwida niöjcligen det sista Banco-Jnsirncrione» i anseende till Riksgälds sedlars nes rcal-sering med !:dels dcvaluering war med Banqnens bestånd i werkstalligheten mosel '. Enligt Bestulen. fkulle 1820 ars bewiljade FörrriögcnhetLafgift kill fullo instina i Silfwer, eller uri ett deremot fwaraude wä.de; men uti upbörde» af haifwa denna Förmögenhets-afgift, som pä papperet utgjorde, Riksgälds - Sedlarne beräknade » 52 procent Riksdaler Specie 2,508,878 Zl si. 10 >:ll. inflbro blott Uti Silfwer 75,206 Rdr 17 si.; r Wöxlar Rdr Hamb. Banco 48 r iz si. och i Banco Sedlar Rdr 764,281 Zo si. 7 r.st.; me 1 i RikSgälds-Contoircrs Crrdit-Sedlar 2,503664 4 si. 1 r r:st. Huru fikulle n;an kunna tro, att det wille bära sig alt lill den rcdbare Banco Fonden inköpa Silfwer för Crcdit-Sedlar med A0 procents gängbart agio, och efter 1800 ärS Realisglions-grund tillväxla dct emot Lo pro - Den 22 November. 1147 20 procent? Men man torde pasta att det ägnade Herrar Banco-Fnllmägtige, atl laga Deras förnuft till fänga under krones lydnad.
Bolagen åläggas enahanda skyldigheter och utgifter genom kostsamma inventariers an* skaffande* Jag anser derföre, att, innan den utväg tillstyrkes, att erbjuda Dykeri, och Bergnings-omsorgen, på de af Högloflige Utskotten föreslagne vilkor, och hvilka jag i öfrigt gillar, Dykeri-Inrättningen bör företrädesvis upplåtas till ett allmänt Bolag, som' bör kännas skyldigt, att, på hvad ställe sorn helst vid Rikets kuster; der något skeppsbrott eller sjöskada inträffar, biträda den sjönödlidande, och sorn, just genom den större vinst det sannolikt skall inhemta vid de förstnämnde Districter, skulle erhålla en ersättning för den kostnad, som är förenad med anskaffandet af de sällan nyttjade Inventarier på de öfriga platserne. Det är först, ser dan det yisat sig, att ett sådant allmänt Bo-* Bil.i.StätS‘S,ÅUm.Besv.o.Oec.Utsk.Utl.NiosS, 5? lag ej kan tillvägabringas och hvartill tillr räcklig tid af t. ex. ett år bör lemnäs, som den af Högloflige Utskotten föreslagna utväg, ges nom District-Bolag, bör vidtaga. Herr Dahniusy Adrian: Jag kan icke dela samma öfvertygelse och åsigter, som öfJ rige Respective Iiedamöterna uti de sammansatta Högloflige Utskotten, i afseende på frågan om organiserandet af Dykerioch Bergnings-Inrättningar Districtvis, saint de Rer glementariska föreskrifterne för dessa tillernade Bolag; och får, då Skepps-Rederierne i Städerna icke begärt dessa nya anstalter, mig deremot reservera , hufvudsakligen på den grund , att den af Höglofl. Utskotten föreslagna straffprocent, hvilken skulle åläggas den sjöskadade, som icke genast begat sig under Dykeriet utan något försök, att med tillhjelp af andra rädda Fartyg och last, innebär tvång för den olycklige och monopolier för Bolagen, stridande emot 60 §. Regeringsformen.