Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag medger väl, att flera sätt för calculens uppgörande kunna finnas; men äfven om man antager det sätt, som Prosten Nibelius i sin reservation uppgifvit, skall man komma till samma resultat som Utsk., blott roan i bans calcul tillägger skatten för de pannor, som han ansett komma att nedläggas; och jag vet i sanning icke, hvarföre man skall grunda sin beräkn. på en gissning, och endast gissningsvis kan man bestämma antalet af de pannor, som nedläggas. För min del tror jag ej, att särdeles många pannor komma att nedläggas i följd af de nu stadgade högre afgifterna, och i ingen händelse anser jag1 Utskts beräkn. för hög, helst om man besinnar, att kannerymden af de hittills nyttjade pannorna uppgått till mer än 3 millioner, sorn redan, efter den vid sista riksdagen stadgade skillingsafgiften, hort jemna en inkomst af y5o,ooo r:dr, i fall tillverkntsbeloppet blifvit ärligt uppgifvet. Jag medger emedlertid, att det alltid skall blifva svårt att utfå 'brännvinsskatten till sitt fulla och rätta belopp, så länge man icke ställer saken på en enkel beskattningsgrund, utan fortfarande lemnar vägen öppen för bemödandet att favorisera än den ena och än den andra pannerymden och redskapen. Staten och individen förlora härpå och, som mången rätteligen anmärkt, endast kopparslagaren är den, sorn vinner. Man har vidare gjort den anmärkn., att Utsk:s beräkna-, äfven om de ej medförde någon fara för de kommande åren, åtminstone skulle förorsaka brist för innevar. år.
c^. ^tt upplänade medel ak 8par8ankerue, inga ocb användas uti KancoOiscontens ocb LäoeLontoren; vanliga rörelse; men vid utlsningar till 8parLau - >Z4 8tatsock Lanco-IIlskottens lieme frän käneLonto, en i Oötkeborg ock IVlalmö; äfvensom öä lie upplänaöc melken efter uppsägning öerstäöes blifva uttagne fö,kalles pä enakanöa sätt som k. 8t:rs vik sista Liksöag tastställöe Leglemente för lernbeläningen > Oötkeborg (§. 5, pag. 6) utstakar nemligen: att ^vis om utbetalningen tillsänöes Lanco8t^relsen meö omgäenöe post, sä att OänLanken mä kinna pä Lontorens räkning i VexelLanken insätta öcn erforöcrlige 8nmman sä fort, att sist inom ett ö^g» ester unöerrättelsens ingäenöe, meö unöantag öä iielgeöag infaller, cle för beloppet utställöe ^kssignationer ä kvilia bör vars tecknaöt: äjuarfla/ri, mä liunna i vanlig rullning inlrias; kvar emeölertiö ock i känöelse mot förinolla» »ägo» Assignation cless förinnan sliulle företes, tillä,npninge» af förest, ifterne »ti 29 §. gf ,668 ärs LancoOröniog, 4 i Ii. K'äroi »Ininge» af lie» 27 älaji ,^3o saint 8 §. i Ii. Inro, öninge» lie» 10 December mä kvila, tills fö, källanöet lia» genom öe meli posten inkommanöe ^ivisbistor tilllörlitligen »ppl^sas.
Jag anhåller att detta mitt vördsammaanförande må blifva de öfriga respective Stånden comrnuniceradt. Herr Mnntgomerie, Gustaf Adulph: Icke endast MagazinsDirectionen och des* förfelade eller illa beräknade administrativa åtgärder med spannemålens inoch utländska handel, den förra till jordbrukarens utsugning, den sednare til! StatsCassans betydliga förlust; äfven andra orsaker hafva vallat landtmannens icke allmänna nöd, såsom man stundom hör med öfverdrift utropas, men nästan allmänna och serdeles i vissa landsorter nog tryckande penningefärlagenhet och deraf härröran* de stockning i handelsoch industrierörelser. Ibland de andra orsakerna torde först kunna anföras Städernas sjelftagna och mot deras privilegier, så länge sådane ännu tålas, stridande rättighet, att till jordbrukares stora förfång odla jord till annat än tobak,» icke att producera säd, hvarigenom handelsmannen kommit i oberoende af landtraannen, och den sed*, Den lo Februarii, nares spanmå! sålunda blifvit utan köpare. Der* emot har landtmannen alltid förblifvir beroende af handelsmannen, ?å val i afseende på de oundvikliga behofven af sali och fisk, sorn kråmvaror m. m. Då detta nu mera icke kunnat ske genom bytes handel, har det t3git från bonden dtn yttersta contanta skarfven, och dertill ej sällan försatt honom i skuld hos handelsmanen, Hvarmed skulle väl jordbrukaren nu kunna liqvidera Statsbördornc och mångfaldiga andra onera, då Borgaren, bans enda hopp, och spannemålen hans enda productioO) den förra ej gifver, utan tager penningar, och den sednare ej eller annorstädes finner afsättning? Följderne af ett sådant för jordbrukaren onaturligt förhål* lande, äro lätt beräknade och i afseende på fenninge-j ör lägenheten redan olyckligtvis för handen.
Skall den i Stockholm i Nåder 11 Håfne Extra Stämpling å vissa Handlingar och Expeditioner, på sätt Bevillnings-Utskottet föreslagit , bibehållas P eller Skall Extra Stämplingen i Stockholm, enligt Protocolls-Utdrag från Vällofl. BorgareStåndet, afskaffas P Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers mogna och upplysta bepröfvande underställes. Stockholm den 28 Juli Bå 43*> Den a 8 Juli, Pä Högloft. Riddersk. och Adelns Ledam, vägnar Carl Uggla. På Vällofl. BorgareStåndets Ledarn, vägnar Nils Limnelius. På Högvördiga Prest* Ståndets Ledarn, vägnar Jacob Michael Svedelius. På Hedervärda BondeStåndets Ledam. vägnar NiJs Hakansson. Henr. Christ. Zaar. Utdrag nf Protocollet} hullet hos Högloft. Ridder skåpet och Adela den q.9 juli 1-815* S. D. Vid förnvad föredragning af BancoXJtskottets den j Juli på bordet lagda och den nästfö jande till Åta t s Utskottet öfverlemnade Utlåtande af den 4 Juli, öfver Särskildta Utskottets Betänkande af den 17 Juni, i de delar deraf, som angå bidrag från Banken, ansåg Högloft. Sidderskapet och Adeln sitt yttrande deröfver för allt öfrigt redan vara inbegripet i de beslut , som blifvit fattade öfver Banco - Utskottets Memorial af den 15 och den a 8 Juli, det förra angående fastighetslån, det sednare angående åtskilliga med Rikets pennin* ge-väsende gemenskap ägande omständigheter; och fann derjemte godt, att lemna sitt bifall till Utskottets tillstyrkande om éft biträde af 600 R‘.dr, till lifgifvande af en Stats-Oeconomisk Journal. Ut Supra. Ex Protocollo A. G.
Men ni tar i stället en riktigt skicklig sömmerska m e d 1,75 k 2 kr pr dag. H o n behöfver lika lång tid att sy o c h klädningen kostar er alltså 9,40 k 10,40 kr. i sömlön. Priset på syatelierer växlar mellan 8 — 11 kr. Ni svarar mig, att maten tar ni icke m e d i räkningen, den kokas ändå. Tillämpar ni detta på hvarje individ, lefver ni j u på rakt ingenting, ett påstående, s o m motsäges af hvarje husmor. Det får alltså gå för maten, m e n ni invänder att sömmerskan ej behöfver sy mer än två dagar, ty ni hjälper själf till. Har ni då själf intet arbetsvärde, då är sannerligen er make eller far ursäktad, när han protesterar m o t hvarje ö r e, som • han måste gifva er till kläder o c h andra utgifter. Det kan för h o n o m vara nog att behöfva föda värdelösa varelser. Och mina damer, hvilken lön ansen I er, s o m själfva sägen, att ert arbete är utan värde, kunna begära ute på arbetsmarknaden? Detta kvinnans tal o m värdelösheten af arbetet i h e m m e t är sannerligen af de ord h o n b ö r göra räkenskap för, ty de äro af social innebörd. E n kvinna, van att försörja sig, blir förlofvad. Hennes tid, tankar o c h arbetskraft behöfvas där, m e n allt hvad hon k o m m e r att göra där saknar arbetsvärde. H o n kan inte o c h vill inte för egen del taga något af maken, och därför söker h o n i det längsta att få behålla sin plats, står där i vägen för andra, s o m behöfva hennes lön, o c h tar ifrån h e m m e t hvad detta m e d rätta tillkommer. Nej, mina damer, låt oss i stället värdera vårt arbete, åtminstone efter samma måttstock, s o m det skulle ersättas med, o m en främling utförde det. Den kärleksfulla, intellektuella dottern, modern o c h makan göra dessutom hvad m e d intet guld i världen kan uppvägas.
; ?oii.lm /. /; ii 7cwh12or 12niij (&amp; fore92 ?nfm, d&amp; uii&amp;r hnn .. Vei: lin.i.ii.g~ » e af denna lag krinila följ as genom de iiies t 01: i.li.n ticlsGliclr,zi: och lios de niest olika folkstamimw, ocli ile hafva myimat lit i en f6rsäii1riiig af lcvivinnaiis ställning, större. eller inin.dre n1l.t efter som proportionen 1nel.lan lröneiz vari.t a t t k omma ifråm dessa nier ~ l l e r m: in clre ogynnsaiii. Fö~~sölceii ve~hiiiigar l-iafh allestädes varit och inhs te, @ iiligt sakens natur, förhlifva vanmiktiga, ss,] .ange cleii verkliga orsaken till missförh&amp;llancl et förblef okänd. Nagot hopp om en till gninden g&amp;elid.e fförl. ) $i,t,trii-ig slrid1.e r2.j 1iell.er i l %ngclen lr~inna bevaras, sil vidt deiiiin orsali skulle visa sig griuicli~cl i tingens natiirliga ordning. Meii. det $r deii ic1; e. Stn; tiutikei~ visar, a t t 11.0s de flesta fliclcor, under det antalet af finmliliii. iui derlagset a11 talet af kvinliöii, d&amp; talet g&amp;l.l er Iielii, bd ' olli~~iiigen. Kn j ~mviktspiiiikt rndste sCalecles filinas, di % liöi~eiis amtal. blii; lika, i det ina1: iköiiet g&amp;r öfver frkil. just.
- Till revisorer valdes froknarna J. Bonnier och B. Hirsch samt till revisorssuppleanter fru G. W ~ r n och frolren A.. Krnse. Till fru H. Palme, som alltsedan foreningens stiftande tjiinstgjort i dess styrelse, uttalade ordforanden foreningens d j q t kiinda tacksamhet fijr hennes nitiska och uppoffrande verksamhet i cless tjanst. Salntlign modeller exponerades. E n ng model1 till skoldrakt for flickor vann allmiint erka~nande. Bland ofriga iuodeller marlces en)) brosth&amp;llme a, hvillren for lrorpulenta personer och sHdana som aro ~nycket i rorelse ar lampligare an froken Dahls)) brostband)). IkIodellerna voro tillverkade af f i m a n K. M. Lnndberg, Stockholm. Fredrika-Bremer-Forbundefs st$mmerskekornit6. E n komiti: har under vinteim blifvit tjllsatt till foljd af en. fr %n Stockholms soinmerskeforbmd ingHngen forfr&amp;gan, hurnvida Fredrilra-Bremer-Forbdet slrulle vara villigt att pH n5got satt understodja somn~erslzorna i deras arbete for en battre stallning. KomitBn bestfir af foljande medlemmar fruarna A. Hojer, DI. Johansson, (Sommerskeforbundets vice. ordf.) A. Kerfstedt och A. Montelius, frokharna G. Adelborg, E. Ceder blom, A. Erikssoq A. Lagerberg ' och A. Soderberg, (Sommerske forbundets ordf.), s a d hermrne grosshancllaren K. Lundberg, fabrikoren J. Gillquist och yrkesinspektoren G. Uhr.
Med protocollets förande och expeditionernes uppsättande vid revisionen öfver Stats-Verket bör Secreteraren i Kongl. Stats-Contoiret Revisorerne tillhandagå; äfvensom det ankommer på Revisorerne att antaga erforderligt Kameraloch C inzl i-bi träde jemte vakt-betjeuing inom Kongl. Stats-Contoiret, samt alt lämpliga ari voden, i nion af hvarderas arbete och tjenst, bestämma. §• io. Finna Revisorerne något af Rikets Ständer faslstäldt anslag vara öfverskridet eller något i öfrigt vid förvaltningen alt erinra, böra Revisorerne sådant uti deras lill Rikets Ständer digifvande berättelser anmärka, och sitt utlåtande deröfver meddela, samt derjemte, med anledning af 30 §. i Riksdags* Ordningen, dessa anmärkningar hos Kongl. Majrt i underdånighet anmäla. §• 11- Revisorerne böra icke allenast sträcka sin åtgärd till efterseende, huruvida ulgifterne med Stat och Författningar instämma, ulan äfven lemna en noga uppmärksamhet deruppå, huruvida statens samtlige inkomster på rälta Stats-Utskotlets Utlåtande j N;o 3to. i3 tider oell till behörigt belopp i statens cassör influtit, och af Uppbördsmännen blifvit levererade, huru vederbörande, på hvilka controllen öfver kronouppbörden ankommer, sina på Förfaltningarne grundade åligganden fullgjort, och derest proprie-balancer intiäffat, om nödiga åtgärder i sådant fall i råttan tid och på kraftigt sätt blifvit vidtagne, till bevakande af statens derunder beroende rätt. §. 12. Sedan revisionen af Stats-Verket blifvit fulländad, låte
Län ej den öfvertygelsen bibringas, att afgiften var lika nyttig som af behofvet påkallad. Då dessa åtgärder ej värkade åsyftad framgång , vidtogs af Riksens år 1818 församlade Ständer den Författning att intill påföljande Riksdag ante algiften såsom hörande till en allmän be villning, och alltsedan hir 3 sk. Banco af hvarje Mantalsskrilven Person årligen utgått, utan att mig vetterligen detta obetydligs bidrag förordsakat någon klagan. Ett annat förhållande tror jag ej förestå då efter Utskottets betänkande afgiften hädanefter blir ett frivilligt åtagande, hvars förberedelse anstalter så viii i detta som alia andra dylika fall aro högst obehagelige för Länsstyrelsen; ty hvem känner ej den oftast obetydliga värkan af sammanträden i Landsorterne, vare sig under hvilken benämning som häiät. Min fasta öfvertygelse är den, att ett önskadt resultat ej är stt vänta, då det skall ankomma p» vederbörande Deputerade , att afgöra frågan, och dertill åger jag ytterligare anledning af de särskilta betäakanden, sorn i Utskottet blifvit Enförda af cagre till BondeStåndet hörande Ledamöter. jag bsrt)EtäileT vördsamt till Herr Grefves och LsatUmarskalken samt Högled. Ridder - si torn i) September t. m. ikapet och Adeln hvad utvägar böra vidtaga* Om vid förbcröide sammanträden den äskade afgiften antingen helt och hållet skulle förnekas, eller ock beviljas til! ett under det verkelig* behofvet oumgängcligt belopp. Länsstyrelsen jemte LasaretsDirection stadnar ju då uti eö så mycket mer bekymmersam bi-lägenhet, som det ringa bidrag Kongl. SeralimerOrdensGillet meddelar ej tillåter att ens kunna hoppas det sjukvården inom Länet möjeligen k»n befordras.
Det är visserligen sannt, såsom Hr Hjerta ganska riktigt yttrat, att de ledamöters yttranden, som här yrkat ogillande af motionen, komma att införas i våra prot.; men hvad som icke kommer att der införas, så framt det ej verkligen inträffar, är, att R. o. Ad. genom uttryckligt beslut förklarar sitt ogillande af en motion, så stridande emot Ståndets värdighet. Hvad beträffar voteringen, så betviflar jag ingalunda, att den kommer att äga rum, så mycket mer, som Hr Munck af Rosenschöld nu yttrat, alt han ämnar begära densamma, och jag kan lika så litet hafva något deremot, som jag låter afskräcka mig af dess förespeglade resultat, hvilket naturligt-' vis heror på huru många ledamöter anse med sin värdighet och sin öfvertygelse öfverensstämmande, att förena sig med motionären. Jag har nu intet vidare att tillägga, utan alt jag förnyar min anhållan om den propos., i öfverensstämmelse med H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelms förslag, som jag förut begärt. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Mig synes, att alltför mycken tid redan blifvit förspilld på den motion, som Hr Munck af Rosenschöld afgifvit; jag vill således endast, utan vidare yttrande, helt och hållet förena mig uti den af Frih. Cederström genast vid början af dis - Den 7 Juni. 79 missionen gjorda framställning, efter hvilken jag skulle hafva önskat att intet vidare yttrande kommit i fråga. Hr von Hartmansdorff: Sedan vi nu gatt ifrån saken lill formen, så ser det ut, som vore de möjligen på förhand öfverlasta lexorna och ordalagen, till motionens försvar, uttömda. När nu äfven jag fått niin del af Hr Munck af Rosenschöld, och då han vanligen plägar sluta med mig, så har jag desto mera skäl alt förmoda, det saken nu är utagerad. Jag önskar derföre, alt Hr Frih. o. Landtm, ville hafva den godheten att fråga Ståndet, om icke öfverläggningen nu må anses fulländad, så att vi kunna komma till propos., dervid jag yrkar den framställning, hvarom jag förut anhållit. Gr.
N:o 10a, Öfver väckt motion om ändring eller förtydligande af 17 och 20 i 5 Cap, af Concurs-Lagen J N.'o 106, öfver vackt motion ora bestämmande af viss tid, inom hvilken dom i utförd sak skall fällas och utgifva®. S. D. Föredrogos å nyo och lades till Handlingarne följande Lag-Utskottets, under den 24 sistlidne September, afgifna och, dea 2 dennes e. ro., pä bordet lagda Utlåtanden; N:o 104, i anledning af gjorda anmärk^ ningar vid åtskilliga lill Utskottet återremitterade BetänkandenJ N:o 105, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Nio 5, förut meddelade Betänkande öfver gjordt förslag till ändring af 1 36 Cap. Byggninga-Balken, S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Lag-Utskottets, den 10 dennes, afgifna och, den 19 derpåföljande e. m., på bor-^ det lagda Utlåtanden: N:o iro, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Nio 4, förut meddelade Betänkande öfver vackt motion, Trot. Utdrag den 26 Octobtr 1829. 185 om stiftande af en Lag, hvarigenom må förekomma?, att Gäldenär medelst diktade köpeafhandlingar undanhåller sina Borgenärer de tillgångar, han kan ega till betalning af sin skuld; N:o lil, om förslag till ändring af a morn, i 3 §. af 10 Cap. Byggninga-Balken; Nio 112, öfver vackt motion om ändring af 1 och 3 §§. i 5o Cap. RättegångsBalken.
Utskottet, som tagit berörde motion i öfvervägande, anser sig icke böra i ärendets nuvarande outredda skick tillstyrka bifall till hvad motionären föreslagit; likväl och då de Utskottet tillhandakomne handlingar synas vitsorda, att både folkmängd och industri äro i tilltagande uti Arvika köping, samt i följd af Bil. till R, St, Prot. 1847 och 1848, 4 Sami 1 /i/d. 16 W/t, 3 ii Stats-Utskottets Utlåtande, No 48- desse omständigheter för köpingen oundgängeligen erfordra sett ökadt utrymme, hvilket, enligt hvad uppgifvet blifvit, i anseende till köpingens närvarande inskränkta och redan bebyggda område, icke lärer kunna erhållas annorledes än genom åtkomst af jord från tillgränsande hemman, finner Utskottet sig icke sakna skäl att hemställa, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, derest invånarne uti merberörde köping skulle till Kongl. Maj:t inkomma med underdånig ansökning af lika syfte med det förslag, som af motionären blifvit hos Rikets nu församlade Ständer väckt, Kongl. Maj:t då täcktes, så vida Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, anser framställningen förtjena nådigt afseende, tili Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet. Stockholm den 4 Februari 1848. Reservation af herr von Troil, 5. G. K:> 48. Ank. till Exp. Utsk. den 5 Febr. kl. i e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga, angående mantalsräntans af hemmanet Hallsnäs användande såsom bidrag till underhållande af Hallsnäs bro. \I. A.) Uti ett hos Hederv. Bonde-ståndet afgifvet och af bernälde Riks-stånd till Stats-utskottet remitteradt memorial, har riksdagsfullmäktigen A. J.
Det händer allestädes, hvarest dispositionsrätten öfver skogen blir fullkomligt fri uti den fattiges, giriges elier obetänksammes hand. Det är på dessa skäl, som jag icke vill bifalla betänk., särdeles då den författning, hvars upphäfvande man yrkat, är så ny, att hon knappast uppnått 2 års ålder. Men så går det när man en gång kommit in på den liberala banan, så kan man icke längre hålla sig tillbaka, utan det skenar fram så fort och illa det kan. Jag anhåller vördsamt, att R. o. Ad. ville antaga mitt förslag, eller ock återremittera frågan lill närmare utredning inom Utsk. Hr von Engeström, Jonas Fredr. Mattin: Då jag har varit med om afgörande af denna fråga inom Utsk., och för alt kunna komma till någon öfvertygelse, har nödsakats inhemta kännedom om de nuvar. författningarne och följderna af dessas upp häf - Den 17 Maj. 17 häfvande, och dä jag dessutom har talat vid en stor del af de vid riksd. närvar, bruksägare, hvilka till större delen förklarat att författningen i dess nuvar. form är olämplig, sä anhåller jag att med några ord få motivera delta. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att det vore ett sätt att spara skogen alt bibehålla den nuvar. författningen. Utsk:s pluralitet har icke kunnat anse, att följden skulle blifva sådan. Det är icke, enligt nuvar. författning, förbjudet alt kola huru mycket som helst, utan endast holarne ålagdt att hembjuda kolen till hyttorne. Om hyttorne icke deraf hafva behof, så kunna kolen försäljas på annat båll. Således kunna skogarne icke på något sätt genom bibehållande af nuvar. författning sparas. Dessutom kan författningen mycket lätt eluderas. Kolningen verkställes under sommaren, och kolen kunna hembjudas äfven under denna årstid ål byttorna, alt da af dem afhemtas, hvilket för dem år omöjligt. Det är blott de ärliga holarne, som begagna sig af det i författningen uppgifna sätt alt hembjuda kolen, sä att hyttorna deraf kunna hafva fördel.
Om mai) för riktigheten af den af erfarenheten vitsordade sals, att. guldets relativa värde till silfver, beräknadt efter längre tidrum, hör antagas skola stiga och icke falla, önskas vitsordet afen auctoritet, rik pä personlig erfarenhet, sä finner man detta i llr N. M. Rothschilds för en comité af Brittiska underhuset rörde Engelska bankens Charter 1832 aflagda och i comitéeus tryckta Report intagna Evideiices. Begärdes på hordet. 5. Vid den reorganisation af hancoverket, fullmäktige emellan riksdagarne 1835 och 1840 verkställde, lyckades det att genom en förenklad arbetsordning kunna indraga 42 tjenstemän med aflöning, och att, ehuru de älerståendes, särdeles högsta tjenslegradeus lönevillkor förhöjdes i någorlunda öfverensstämmelse med det förändrade myntvärdet, nedsätta totalsumman af aflöningsstaten. Sedan dess har, dels genom vunnen besparing på den af II. St. fastställda indragningsslat, dels genom en af bancofullmäktige nyligen gjord indragning af en corn missa rict jensi inom den vid sista riksdag fastställda aflöningsslat, full tillgång vunnits för beredande af nedanstående högst nödiga Iönetillökningar. Kamererarebefaltningen vid cassa-afdelningen är en af de mödosammaste, ansvarsfullaste och vigligaste befattningar i banken. På cassacomroissariens och hans noggranna granskning för hvarje dag af liela cassarörelsen hvilar hankens hela säkerhet, hvarföre de dagligen mäste innau aftonen verkställa en fullständigt controllerad afslutning, ty hvarje casseur äger lill obegränsadt belopp för bankens räkning emottaga penningeinsättningar och öfver dessa utgifva attester, som för banken äga förbindande kraft, äfvensom alt för sin rörelse reqvirera hvilka penningebelopp han finner nödiga.
Att alla pa fkogarne för Brukens räkning anlagde torp elle,r odlingar, ds mä wara jkaitlagde eller cj, skela anses såsom Bruken ojkiljaktigt tillhörande och Bruksägaren tillerkännas rättighet, att, wid IkogenS indelande i hemmantal, uvpä hwar och en as dem fördela lotterne ester wänlig mechod, samr för hwarje sädant Torp, mom den för Brukets behof an slagne skog, äga rätt till sä myck-t som erfordras till bränsle, byggnadstimmer och stängsel. z:o Alt sedan Brukets fkogsbehof således blif wit uträkuadt, skogen mä detsamma tillfläö as den del 94» Den ,6 December. tzel befinncs närmast kring dest ä-wr och odlingar, samt att dean., pä sadan grund, Bruker tillerkända skog mä skariläggig till hemmantal och af Bruksäga» ren emot sx ars ränta köpis tilt skatte, dä recogni» rions,afgisten deremot uphör. 4:0 Akt som den således indelte skogen ä de flesta orter ugör detza hemmans egenteliga wärde, bär den ock ester arad as ä>'crwäxt och jordmanens bördig» het rikligen tilltagas, och hemmanet, i samma män det har mindre sörmäiier, erhäll, en widstrackkire skogstillgång. Dä efter jordmanens olika besk ffenher och i synnerhet Brukens belägenhet i mera nordliga trakter tillfällen till odlingar, äfwenlom skogens äterwäxt, kunna wara ganska olika, mäste uppå lädane serskilda omständigheter haswas hufwudsakligt asfeende. 5 0 Mt rättighet till sadane skatteköp ma wara hwarie Bruksägace medgifwen, hwilkens skog är af' Mätt o h reswad.