Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det nyligen af Kammar-Rådet Welin uppgifne förslag till inrättande af District-magasin, på grund hvaraf Kongl. Maj:t anbefallt Dess Befallningshafvande i hvarje Län att hålla undersökning, till utrönande af lämpligaste sättet för förslagets verkställighet, medförde ock, i Motionairens tanka, nästan samma olägenhet som Statens Allmänna Magasins-inrättningar, blott med den skilnad, att, enligt förslaget, en mängd nya magasins-byggnader behöfde uppföras i landet, med en kostnad af nära En million R:dr B:co, samt icke mindre än 2,36i Municipal-Directioner underhållas och lönas. Molionairen, som således icke kunde gilla berörde förslag, samt ansåg säkraste medlet lill oeconomisk förkofran ligga uti individens och samhällets flit och omtanka, tillstyrkte deremot: i:o att ett utaf honom uppgjordt, motionen bifogadt, förslag, rörande skyldighet att hålla ett ständigt spanmålslager i landet, lill värn mot inträffande missväxt, måtte, med de modificationer som kunde anses nödiga, såsom Allmän Oeconomisk Lag antagas och sanctioneras; 2:0 alt Staten till det spanmålslager, som blefve bestämdt, borde, vid första upplaget, biträda med en eller två R:dr B:co på hvarje tunna säd, hvilka medel ej skulle återbetalas; hvaremot orten vore förbunden hålla det föreskrifna spanmålslagret, samt efter missväxtår nytt lager, vid först infallande ymnigare skörd, istad - 13 Statssamt Allm.
Flera af femårsberättelserne innehålla utförliga upplysningar rörande voteringen, men då sådane för andra län saknas eller blott i korthet meddelats, så kan något sammandrag häröfver ej upprättas, och då detta ämne dessutom är föremål för särskilda tryckta redogörelser, så torde sådant ej heller vara påkalladt. Rörande kommunalutskylderne bekräfta Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den gjorda förutsättningen, att ännu öfver dem ej kan vinnas någon fullständig och tillförlitlig allmän öfversigt. Emellertid innehålla flere berättelser ganska upplysande bidrag till kännedomen om såväl städernas som andra kommuners inkomster och utgifter, till hvilka jag nödgas gifva underdånig hänvisning, då något sammandrag af uppgifterne ej låter sig verkställa. Men otvifvelaktigt är, att genom Kommunal-Styrelserne efterhand bör kunna beredas tillgång till sådana uppgifter rörande kommunalförvaltningen, hvilka i åtskilliga andra länder utgöra ganska omfattande och värdefulla bidrag till den officiela statistiken och kunskapen 0111 tillståndet i landet. Vilkoret härför, jemväl antydt i en och annan af femårsberättelserne, är emellertid fastställandet och begagnandet af ett så likformigt redogörelsesätt, att uppgifterna från hela riket kunna sammanställas och med hvarandra jemföras. För närvarande har härmed endast kunnat göras ett inskränkt försök i afseende på fattigvården, för hvilken jag här nedan utbeder mig få särskildt redogöra, enligt de uppgifter, som erhållits till svar å tabellformuläret N:o 13. Särskildt torde dock här böra tilläggas, att i femårsberättelserne från Gotlands och Elfsborgs län klerecistatens underhåll frainhålles såsom särdeles betungande, att skjutsningen, som lindrats der jernvägar framgå, och enligt hvad genom tab. N:o 8 är ådagalagdt under qvinqvenniets senaste hälft nästan i hela riket högst betydligt minskats, dock torde i följd af de förändrade koininunikationslederna komma att på vissa ställen blifva kännbarare än förr, att vägunderhållet, som i flera län till följd af markens beskaffenhet ej anses särdeles betungande, deremot å andra orter af samma skäl och brist på grus blir ganska kostsamt. Flera andra häntydningar på olikheter orter emellan tyckas ådagalägga förhandvaron af ett behof att genom skäliga jemkningar tillvägabringa större likformighet. 6.
Den åsigt, som jag då framställde, understöddes af flera bland R. o. Ad:s ledamöter, så att jag vågar Lysa den förhoppning, att, om ärendet då kunnat slutligen afgöras, sådant skett till förmån för den mening jag tillhör, De skäl, som då blefvo anförda, har StatsUtsk. i sitt betänk, upptagit, och jag anhåller att få uppläsa hvad betänk, derom innehåller: ”Såsom skäl för den sökta eftergiftens beviljande har inom R. o. Ad. samt BorgareSt. blifvit hufvudsakligen anfördt: att den summa, hvars afskrifning blifvit ifrågasatt, vore af ett för statsverket högst obetydligt belopp eller endast omkring 2,000 r:dr b:co; att, på sätt Utsk:s utlåt, jemväl gåfve vid handen, de personer, för hvilka afskrifning begärts, efter all sannolikhet icke varit i ringaste mån uppsåtligt vållande till balancens uppkomst; att bemälde ^personer, hvilka endast af nit för befordrande af spinnhusinrältningens framgång inträdt såsom ledamöter af directionen och för denna befattning icke åtnjutit något arfvode, saknat kännedom derom, att de för förvaltningen af inrättningens medel stodo i ansvar, hvilket ansvar de ansett ensamt tillkomma directrns d. v. ordför. Capitainen Roos; att denne sistnämnde ensam haft om händer inrättningens medel och, utan de öfrige direetions-ledamöternes vetskap, af styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar förskaffat sig anstånd med räkenskapernes aflemnande; att under de 10 år, som förflutit sedan ifrågavar. balance yppats, under hvilken tid en af sökanderne, fabriksidkaren Schubert, i egenskap af ledamot och ordför. i diret:n, fortfarande deltagit uti inrättningens förvaltning, inkomsterne af fångames arbeten blifvit mera än fördubblade emot hvad de tillförene utgjorde, hvarigenom en årlig minskning af omkring 3,000 rtdr b.-co i statsverkets kostnader i och för berörde inrättning uppkommit; att, i händelse den sökta afskrifningen icke blefve af R.
Oaktadt den af Riksens Ständers Utskott eller Revisorer förrättade generella öfversigt af Statsmedlens utdelning, åligge del vederbörande embetsmän att verkställa den speciella Revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer. Stockholm den 30 Juni 1857. Reservationer: Konslitutions-Utskollrts Memorial M 18. Reservationer: Af llerr Tersmeden, N: »Ifrågavarande § uttalar den princip att aldrig ny granskning af hvad Ständer redan lemnat oanmärkt, kan nya Ständer medgifvas. Om fall ock äro framlagda, då en fullständigare granskning genom föreslagen utvidgning kan af ett Konslitutions-Utskott verkställas, äro skälen derför, i min åsigt, af så underordnad beskaffenhet, att de ej böra rubba en fastställd grundsats af ganska stor politisk vigt. Förslaget kunde, med bevarande af denna grundsats, vinna tillämplighet, om Utskottets gransknings-skyldigbet inskränkte sig till den tid, hvilken redan vore af fullbordad stats-revision omfattad. Förslagets olämpliga sida är lätt framlagd. En anmärkning väckes af en riksdagsman mot en rådgifvare-åtgärd, men förfaller vid dess pröfning Vid ny riksdag upptages frågan på grund af Revisorers berättelse; den hänvises till närmare granskning af Konstitutions-Utskottet, som har tillgång till Statsråds-protokollen, samma protokoll, hvilka föregående riksdag motiverat ett frikännande, och ett fällande kunde nu i samma sak ega rum. Hvilka kunna väl ock de handlingar vara, som ej redan första gången skulle kunna vara Utskottet, i läll af behof, tillgängliga? Denna hänvisning till revision innefattar ett förnekande af den princip, grundlagen uttalar, att Konstitutions-Utskottet är högsta auktoriteten för bedömande af rådgifvares ansvarighet. Det svnes mig derjemte ligga i grundlagens anda, att Konstitutions-Utskottets granskning borde vara af en högre egenskap än den, som åligger revisionen, hvilka båda förrättningar alltså borde om möjligt snarare göras oberoende af hvarandra, än tvärtom. Skall den förra neddragas till den sednare, förlorar den en stor del af sin politiska kraft.
Länet och en för hvarje Härad skulle sammankallas; att den förra borde bestå af Landshöfdingen, såsom Ordförande, 2:ne af Kongl. Majit utsedde personer, som icke voro räntegifvare eller räntetagare i Länet, RegementsBefälhafvaren eller annan commenderad Officer från Regementet i orten, LandsKamreraren och för öfrigt räntegifvande jordegare, helst af alla stånd och classer, tillkallade af Konungens Befallningshafvande från alla trakter af Länet, till det antal Konungens Befallningshafvande funne nödigt; att en af de utaf Kongl. Majit förordnade Ledamöter i LänsComitén skulle vara Ordförande i hvarje IläradsComité, hvilken i öfrigt komme att utgöras dels af en räntegifvare och en räntetagare, som förut deltagit i LänsComitén, och dels af 2:ne andra inom Häradet valde räntegifvare; att LänsComitén skulle öfverlägga om hvilka räntepersedlar bland dem, som Collegium föreslagit, men icke några andra, voro mest tjenlige att vid reductionen använda, och i öfrigt bestämma, huruledes reductionen, efter de af Collegium lagde grunder, borde på lämpligaste sätt utföras; samt att HäradsComitéerna skulle sjelfva reductionsåtgärden i detalj ombesörja, i afseende hvarå vidare speciela föreskrifter föreslogos. Berörde förslag har emedlertid icke blifvit slutligen pröfvadt; men deri 17 Maj 1834 allät Kongl. Majit Nådig proposition till Rikets Ständer, deruti, med omnämnande af det underdåniga utlåtandet, anföres, ibland annat, att, beträffande frågan om hemmansräntornas förenklande, Kongl. Majit, som inhemtat, att de af Rikets Ständer vid föregående
Kyrkräkningen och förteckningen på sammanskottet til orgwercket. Nogon lön af kyrka, tå hon kommer i stånd, etc. Johan Olsson i Trusta kyrkowerd i Olof Jonsons uti Öfwergård stelle. Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 168, ÖLA. Anno MDCCLIV Blef, i alla fyra församl. uti allmenna sochnestemmor kyrkio-rekningarna föreläsne: I Näskott d. 19 maji, i Aspås d. 23 ejusd. Uti Rödön then 9 och Åhs d. 16 junii, och nogre œconomiemål å hwart stelle omtalte. Sedan nu i Rödön inre kyrkiotaket, och ändringen med södra kyrkiodören war giord. I Näskot predikstolen med himmelen, samt 4 löf el. stycken, til altartaflan påökte, nu förgylde och målade. I Aspås ny sochnestufwa uptimbrad, och i Åhs upwistes en ny messingkanna til altaret, tils thes man får råd och lägenhet til nogon silfwerkanna; ther ock kyrkiotaket war käradt, och nu taltes om kyrkans kalckslagning på wästra och norra sidan. Näskott 11 maj 1755 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 168, ÖLA. Anno MDCCLV I Näskot then 11 maji 6 sönd. effter Påsk. 1. Kyrkio-räkningen föreläsen, tå kyrkan befans för anwende omkostningar wara skyldig til 130 d. s.m:t. 2. Beslöts, at man ther årl. en gång offra skulle medan kyrkan stod skyldig. Sochnemännerne til halfwa kostens betal. för orgebyggaren, som ännu war oclarerad, wille, som förl. år påmintes, lemna hwar sin 3 d:rs plåt, när småtijonden i höst upbärs. 4. Begärde the, at storböndagarne, när the ej then ene få, måtte räknas på Rödön i predikordningen. 5. Påmintes, at altarskrancket skulle utvidgas.
Direktionen i en föregående § meddelat rörande Riddarhusreparationsfondens nuvarande ställning redan inhemtat, att Fondens återstående skuld antagligen blifver under loppet af nästa år till fullo gulden. Af de sedermera inflytande kapitationsmedlen, hvilka, såvida denna afgift bibehålies vid dess nuvarande belopp, kunna beräknas till omkring 12,000 R:dr om året, torde ungefär 10,000 ILdr blifva disponibla till byggnadskostnadernas betäckande, så att, om upplåning för Fondens räkning komme att eea rum, densamma inom en tidrymd af omkring 15 år torde blifva amorterad. Då Ridderskapet och Adeln redan tillförene, i fråga om bestridandet af kostnaderna för omläggningen af Riddarhusets grundmurar, medgifvit, att medel dertill finge anskaffes genom upptagande af lån från andra under Direktionens förvaltning stälda kassor och fonder, finnér Direktionen sig ega skälig anledning att jemväl nu föreslå, det Ridderskapet och Adeln ville bemyndiga Direktionen alt för bestridande af de byggnadskostnader, som ej af Riddarhusreparationsfondens tillgångar kunde betäckas, upptaga lån från andra Riddarhusets Fonder, att jemte sex procent ränta derå återgäldas i den mån förstnämnde Fonds ställning sådant medgåfve. Slutligen får Direktionen till upplysning meddela, att kontraktet om de till Stallmästaren J. W. Lundbäck uthyrda delar af flygelbyggnaderna väl blifvit prolongeradt till den 1 April 1870, men att, enligt ett i kontraktet intaget förbehåll, detsamma kan efter sex månaders förutgången uppsägning af Direktionen återtagas, derest Ridderskapet ock Adeln under hyrestiden skulle besluta nybyggnad å den borthyrda tomten eller nedrifning af någon utaf de derå befintliga byggnader. I fråga om reglering af Riddarhus-Sekreterarens löneförmåner kommer särskildt Memorial att till Ridderskapet och Adeln afgifvas. § 11.
Man kan säga, att 100 ndrs egendomsvärde medför röst, och systemet blir icke rubbadt, resultatet icke heller; ty dessa -jgkMeiar betyda icke mycket. Const.Ulsk. har deremot sökt i afseende på den större förmögenheten att mildra den skarpa gradation, som nu finnes; det har sökt hindra, alt icke valen helt och hållet skulle komma i rikedomens händer, på det sätt nemi., att större egendom väl skulle medföra större valrätt, men icke i samma proportion, ulan i en mindre, och att det skulle finnas ett maximum af röst-tal, utöfver hvilket valrätt icke skulle kunna få höjas Denna princip skulle jag förmoda är oklanderlig, hvarmed jag visserligen icke vill hafva sagt, att åtskilliga siffror Den 24 Do to ber e. m. ej må kunna klandras. Del är neuil. i denna §, sorn blifvit uppläst eller i den första, fråga om arrendatorer: derom kunde man säga mycket; man kunde säga, alt Utsk. gått för långt, då det blott talat om 2:ne gradationer af arrendatorer. Flera sådana detaljrättelser kunde kanske med skäl framställas emot Utsk., men hufvudfrågan, mine herrar! det är blott i afseende på den, som Utsk. ens kunnat hoppas förmå försvara sitt förslag; det bade varit förmätet att tro, det man skulle lyckas att i alla detaljer kunna tillfredsställa allas fordringar. Frih. Gederström har emot 1 §:n anfört, att ordet ”välfräjdad” borde der tilläggas. Likväl äro i 5, och jemväl i den 6 §:n utsatta de undantagsfall, då valrätt icke får utöfvas, och då valrätt för alltid ar förverkad. Det är klart, att sådant blott måste vara undantagsfall, och deribland är bestämdt uppgifvet, att valrätt är för alltid förverkad af den, hvilken genom lagnkraftvunnen dom är förvunnen till nesligt brott etc. Jag hemställer, huruvida något annat stadgande i afseende på fräjd vore lämpligt, än det som finnes i denna 6 §.
I hvarje Bank-privilegium kommer att intagas det uttryckliga förklarande, att Banken ingalunda, mera än andra enskilda företag, må kunna påräkna understöd af allmänna medel, elier alt Staten, på något sätt skall bidraga till Bankens upprätthållande eller utredning. 4 §. På längre tid än 20 år må privilegium ej förunnas; men Önskar Bank-Bolaget fortsätta sin rörelse utöfver den i privilegium bestämda tiden, söke då förlängning deraf minst 18 månader före octroijens utgång. 5 §. Enskild Sedel-Bank får endast i stad inrättas, och skall Bolaget inför dervarande Rådhus-Rätc, före Bankens öppnande, förevisa så väl det af Kongl. Maj:t utfärdade Privilegium, som ock Bolags-Contractet, för att i Intecknings-Protocollet ordagranut intagas. Rätten låte sedermera ofördröjligen, på Bolagets bekostnad, i allmänna Tidningarne införa Kungörelse om det ingångna Bolaget. 6 §. Såsom grundfond för Sedel-Bank må begagnas ej allenast reda penningar samt controleradt guld och silfver, än äfven sådane fastighets-in - Prot. UtJr. d. 21 Mart iS35. 35 teckningar, aclicr eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, sorn för sådant ändamål äro uti Bolngs-Reglorna godkände. Bankens egna och andra Bankers Actie-bref la aldrig såsom grund-fond användas. Ej må insatt grund-fond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. Bankens grund-fond må ej utan Kongl. Maj:ls tillstånd ökas, utöfver den i privilegium utsatte lecknings-s umma. 7 §• Sedel-Banker må ej utgifva andra fordrings-hevis till innehafvaren än: i:o credit-sedlar på valeurer af minst i Rdr Silfver Specie, att vid anfordran, men ulan ränta, inlösas i den Bank, hvarifrån de blifvit utgifne; 2:0 invisningar å Rikets Ständers Bank, i enlighet med derför gällande Författningar.
St. i öfvervägande tagit; och hvad först angår de af Rikets Ständers Revisorer i ofvannämnde afseende gjorda anmärkningar, så hafva desamma, med undantag af dem, som gemensamt med väckta enahanda frågor blifvit handlagde och hvaröfver Rikets Ständers beslut komma att serskildt i underdånighet anmälas, lill större delen, antingen funnits vara nöjaktigt utredde eller, vid uppgifne förhållanden, ansetts till någon åtgärds vidtagande, å Rikets Ständers sida, icke kunna föranleda.; dock, som härvid förekommit, att E. K. M. godtfunnit, genom Nådigt Bref den 18 Februarii 1824 > Gunst och Nåd befria förre Notarien C. M. Elfstedt från honom ådömd återbäring af 283 R:dr 11 sk. 3 rst., som han af Magazins-Inrättningens medel förskottsvis uppburit, hafva R. St., som, lika med Revisoreriie, icke kunna inse, hvarför denna eftergift drabbat nämnde Inrättnings fond, trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, i alla frågor, rörande Kronans tillständiga rätt uti etteller annat afseende, verkan af derom meddelade beslut icke må förringas genom inblandning af ämnen, som dermed icke ega oskiljaktigt sammanhang, samt alt, då serskilda Gratificationers 520 Ekp. Utsi:. Får slag till und. Skrifa. N:o 215* beviljande i fråga kommer, sådana må anvisas å behörig Titel. Beträffande åter dispositionen ocb redovisningen af det så kallade Spannmåls-Creditivet; så hafva R. St. af handlingarne, bland annat, inhemtat: att E. K. M., under den 7 Julii i8b6, i Nåder förordnat, att, af anförda orsaker, 20,000 Tunnor Råg, 5ooo Tunnor Kom och 5ooo Tunnor Hafre skulle, genom Presidenten m. m.
Till följd af den genom sådan pålning uppkommande betydligt ökade kostnaden för sagde byggnad, och då i öfrigt den ifrågavarande inflyttningen af gatulinien inpå kasern-tomten afsåge en tillökning i gatans bredd af endast några fot, borde det, enligt Kollegiernas åsigt, bestämmas att den nuvarande gatulinien skall på gatans östra sida bibehållas, så mycket mera, som derigenom undvekes en eljest genom förändringen uppkommande vanprydlig brytning från gatans på samma sida nu egande mera räta linea. Som af den areal, staden nu åt Kronan i byte erbjuder, en del för närvarande består af vatten, anse Kollegierna det böra blifva stadens skyldighet att sistnämnda del till fast mark utfylla, innan den till Kronan öfverlemnas, desto hellre som af den mark nedanför tomten N:o 2 i qvarteret Terra Nova större, hvilken staden för gatuanläggningen nu tager i besittning, största delen blifvit af Gardes-regementena i sjön utfylld. Sundhets-kollegium, hvars underdåniga utlåtande, så vidt frågan rörer Veterinärinrättningen, jemväl blifvit infordradt, har, jemte öfverlemnande af Direktionens öfver nämnde inrättning tillstyrkande yttrande i ämnet, för egen del anfört, att, under förutsättning det Veterinär-inrättningen, på sätt dess Direktion tillika anhållit, kommer att erhålla skälig ersättning för den del af inrättningens nuvarande egendom, som kan erfordras till afsöndring för ofvan omförmälda ändamål, Kollegium ej heller finner hinder möta för nådigt bifall till Drätsel-kommissionens underdåniga framställning. Kongl. Maj:t har detta ärende i nåder låtit sig föredragas och vill i anledning af hvad härvid förekommit samt under förutsättning af beredvillighet på stadens sida att, vid förefallande behof för Kronan af någon stadens mark, gå det allmännas önsk - 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 87. ningar i sådant afseende till mötes, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att för sin del medgifva det af Stockholms
Annu en annan tidning, hvilken ofta bytt namn, men alltid behållit, under aller bande skepnader, sina gamla lyten, tyckes göra sig till en pligt och ett nöje, att till ytterlighet drifva ett sådant förfarande. Dess inflytande på allmänna tänkesättet är visst ganska ringa; mende 176 Den 29 Mars f. m. företeelser, jag anmärkt, äga en djupare betydelse, såsom jag med några ord torde få söka ådagalägga. Inom andra Europeiska Stater, hvilka åtnjuta fördelarne af en konstitutionel styrelse, fäster man stort värde dervid, att förhandlingarna inom representationen refereras opartiskt. Tidningsredaktionerne meddela, i särskilda artiklar, omdömen öfver förhandlingarna och öfver hvarje frågas utgång; dessa omdömen kunna vara stränga, men referalerne äro icke desto mindre noggranna, snabba, ärliga och opartiska. Inom vårt kära fädernesland haiman sedan långliga lider tillhaka följt ett annat system, i det man har med största lättsinnighet tillåtit sig på allt uptänkligt sätt söka nedsätta den lagliga representationen. För vinnande af detta vackra ändamål anses förmodligen alla medel såsom lolliga. Till dessa medel hörer det afsigtliga bemödandet alt, såvidt möjligt är, nedsätta vissa bland fäderneslandets, genom dess grundlagar till andel i representationen berättigade RiksStånd och, ibland dem, företrädesvis de ledamöter, hvilka oförskräckt följa sin öfvertygelse och icke hylla vissa tidnings-redaktioners åsigter.
— Gå då för djefvulen i våld, du bönhase! — skrek grefven vred och slungade sin dolk efter honom som sjungande satte sig fast i en golftilja. Bertil lät icke säga sig detta två gånger. I nästa ögonblick stod han vid dörren och fattade i låset. Men grefven upphann honom här. — Tiga kan du väl, tiga som fisken! — hviskade han och grep honom hårdt i halskragen, — eller vid påfvens tarmar, skall jag icke tvinna dig så tunn som detta snöre. Bertil bugade sig tyst, utan att svara och skyndade att tillsluta dörren efter sig. I korridoren utanför hörde han hur grefven lockade på sina älsklingar. Strax derefter genljödo hvalfven af pisksmällar och klagoskri. — Lektionen hade åter tagit sin början. Det var redan sent på qvällen, när grefven stannade utan för mäster Hvittlocks port. Men det lyste ännu i fönsterna, och grefven bultade derför på utan tvekan. Det skulle också varit högst ovanligt om mäster Hvittlock varit qvällsömnig en sådan dag, då han haft att fägna sig åt ett fullt halfankare godt spanskt vin, som någre förnäme renlärige gifvit honom för den trägna tjenst, han haft under sista tiden. — Det är en alldeles för stor ära för mig, stammade mäster Hvittlock, raglande till baka inåt rummet, då han i den inträdande igenkände grefvens person. — Hör du qvinna, en alldeles för stor ära för oss, säger jag! De sista orden gälde en medelålders qvinna, med hvassa, motbjudande anletsdrag, hvilken emellertid tagit grefven i noggrannt skärskådande. — Det är längesedan du såg mig, mäster! — sade grefven, i det han satte sig; — men ännu har du väl icke glömt de blanka dalerstyckena, som jag sist gaf dig i hufvan? — Skulle väl inte lefva om jag gjorde det, Ers nåde! — Kan hända vill jag nu lägga flere dertill! — Månntro jag skall stå på hufvudet på Riddarholmstornet eller rulla klot ner för Skinnarviksbergen eller rida grensle på justitiesvärdet.