Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom skäl hvarföre BancoUtskottet, uti sitt afgifne yttrande öfver Hr Hjertås motion, behandlat densamma under den inskränktare synpunkten af Baricolån på guld och silfver, och ej efter de' vidsträcktare financiella och f?tatsceconornjska åsigter, som uti de nu inkomne anmärkningarna mera tydligt utvecklat sig, anser Utskottet sig böra åberopa den titel och benämning jnotionaireit sjelf åt sitt förslag gif" 444 Banco-Vtskotteis Betiinkanden. ■vit; samt att, då detta förslag blifvit vackt långt efter den bestämda motionstiden, Ut-* skottet äfven deraf haft anledning att betrakta detsamma, endast såsom härledc från det inom Höglofl. Ridderskap»! och. Adeln samt Högv. PrestStåndet lämpligt ansedde, och af de öfrige RiksStånden bifallne tillägg vid x8:de puncten af financeplanen, orri fortfarande beläning på guld och silfverpant, så lydande; ”dock med de ändringar deruti, hvilka, rörande ej mindre beläningssättet än beläningsvärdet å guld och silfver, framdeles vid denna Riksdag kunna bestämmas.” Och det var då, blott under egenskapen och synpunkten af en, reglementarisk förändring i förut gällande stadgar om Banquerjs utlåning på guld och silfver, som Utskottet fann sig tillständigt att meddela Utlåtande Öfver den väckte frågan. Sedan deremot n otionairen sjelf nu uti an: Us ärkningarne förklarat sin egentliga syftning vara att tillvägabringa en slags partiel realisation, ett steg, hvilket likväl efter Utskottets öfvertygelse bordt anses af helt annan och vigtigare art, än att det skulle genom handläggning af endast ett bland de Utskott, sorn utarbetat och föreslagit financeplanen, blifva såsom ett blott apendix till Banco-lane operationerne, helt obemärkt af Rikets Ständer vidtaget och beslutat, så är af denna sakens vändning en följd, att Utskottets riu afgifvande Utlåtande, så till föremål sorn beskaffenhet, måste afvika fran det förära.
Men se jag ryckte ifrå ’na alltihop, och nu ska’ jag ta ’et, och Elin ska’ aldrig få se sin kjortel och sin halsduk, efter ho’ har så godt om tocket. – Fy, tusan d r! – sade Gunnar och spottade. – Du ä’ dig alltid liker, Lena, det kan en säga, och hjerta i bröstet det hade du än aldrig, och derför går dig aldrig heller väl i längda. Och hvem lofvar dig att taga från Elin? Och hvad ger du väl henne? Jo intet, intet så mycket som jag kan lägga på min nagel, fast tösa släpar hele da’n för oss. Och jag har nog märkt att du ämnar ge henne intet, hela året om, och nästa med. Men se det ska’ bli lögn! Husbonde är jag, och kan både befalla och förbjuda, när det mig lyster; och om jag sällan nog brukar min magt och min myndighet, så torkar den intet ihop för det, må veta, utan nu säger jag (och härmed slog Gunnar icke ett hårdt, men ett bestämdt slag i bordet) att hon skall hafva full pigelön, allt ifrån den dagen hon kom, och att det ska’ bli de första styfrar jag samkar ihop. Låt mig se – fortfor han och tog ned almanackan, som alltid låg på en liten hylla öfver det ena fönstret. – Låt se! Hon kom hit fjorton dagar före missummar, och åtminstone ska’ hon till flyttningstiden ha’ lön för tredings år, och se’n full piglön och städsel för nästa år. Och detta säger jag för sannt och rå’r ingen att mucka emot. Lena vågade verkligen icke att «mucka mot», ty när Gunnar någon gång blef ond, eller tog sin husbonde-myndighet i akt, och icke teg och gick sina färde, såsom han oftast plägade, då blef Lena rädd, och vågade ej egentligen motsäga honom, men muttra gjorde hon likväl, och som svartsjukan nu äfven blandade sitt gift i hennes galla, sade hon: – Ja, gör det!
Allm. Bese.- och Ekon.-Vtskottets Betänkande N:o 16. Betänkande, i anledning af väckt motion om reglering af klockares och organisters löneinkomster. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling öfverlemnat en af Sven Rosenberg från Christianstads län väckt motion (N:o 262) Iivari hemställes, att Kikets Ständer måtte „hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om nådigt förständigande för vederbörande, att, der reglering af presterskapets löneinkomster företages, lÖneregleringsnämnden äfven bör uppgöra förslag till reglering af organisters och klockares löneförmåner., Enligt hvad ett utdrag af Ståndets protokoll gifver vid handen, hafva, elter det motionären, i anledning af vissa ståndsledamöters emot hans motion afgifna påminnelser, yttrat sig vara nöjd, allenast den ifrågasatta löneregleringen komme att ega rum i Skåne, Halland och Blekinge, samtlige Riksdagsfullmägtige från dessa provinser i motionärens förslag instämt. Härigenom torde böra anses vilsordadt, att inom nämnda provinser ett ordnande af ifrågavarande angelägenhet är af verkligt behof pä kalladt. Och att så är, likasom att förhållandet på många andra ställen i riket torde befinnas enahanda, kan ej förefalla oväntadt, om man undersöker hvad i detta ämne för närvarande gäller såsom lag. Kongl. Förordningen den 8 Februari 1681 stadgar, att klockares rättighet skall vara att bekomma till lön och underhåll: råg en kappe, korn en kappe, hafre en kappe: sedan när vigsel sker två öre, för barndop ett öre, för kyrkogång två öre, efter ett lik två öre, allt silfvermynl; och genom sednare författningar är bestämdt, atl nämnda spanrnäl skall af hvar bonde, huru ringa hemmantal han än må „hafva och ega„, erläggas. I följd af gammalt bruk, som lärer grunda sig å 6 Kap. 7 § Kyrkobalken i Landslagen, skall klockaren hemta sjelf tillsamman lönespanmålen. För Bih. till 11. St.
St:r funnit att en hamn bör anläggas på vestra sidan emellan Carlsborg och Jönköping, hvilken hamn också blifvit anlaggd vid Hjo med betydligt understöd af allmänna medel, så torde det vittna om en följdriktig och jemndelad omsorg, att äfven anlägga en hamn å östra silian, på ungefär lika nordligt afstånd från Jönköping. Med de svåra vindar, som herska på ofvanbesagde sjö kan det ofta vara svårt för seglaren att inlöpa till Hjo, Jönköping eller Motala, då han deremot med största lätthet skulle kunna inlöpa i en hamn, belägen emellan Motala och Jönköping. Borghamns geografiska belägenhet kan icke vara obekant i hela den kringliggande orten, och likväl hafva de förbemälde 21 socknarne förenat sig om att begära, det en hamn måtte anläggas vid Grenna, men ej begärt sådan vid Borghamn. Gr. Hamilton har förmenat att lastbryggans läggande rätt ut i sjön i st. f. vid stranden icke vore ett skäl för R. St:r att nu öka sin godhet med ett ytterligare anslag. Efter hvad Betänk, utvisar, var likväl redan år 1847 plan och kostnadsförslag till en hamnbyggnad upgjordt af Majoren Leyonancker, och vid sådant förhållande var det enl. min tanka omtänksamt och förtjenstfulIt af staden Grenna eller af dem som utförde detta arbete, att de lade lastbryggan så, att den skulle kunna passa in i det större föreslagna arbetet. Nu kan denna hamnbrygga, med det ringa understöd den till sitt underhållande får från Handelsoch Sjöfartsfonden, icke motstå vindarnes raseri, utan håller på att förfalla, och då är det väl högst önskvärdt, att Staten lemnar bidrag till den större hamnbyggnads utförande, hvaraf den anlagde bryggan är beräknad att blifva en del. Detta arbete, hvilket 1847 Den 5 December f. ra. 91 ansågs kunna utföras för 60,974 Rdr 24 sk. Bko, kommer nu, enl. Vägoch VattenbyggnadsStyrelsens beräkningar, att kosta 15 å 20,000 Rdr mera, och om man då beviljar de begärda 45,730 Rdr 42 sk.
A. Försäljningsbodar: HÖGBERGSGATAN 27, MALMTORGSGATAN 6. A. T. A. T. Jul(klapp) paket. 500 BLANDADE UTLÄNDSKA FRIMÄRKEN OCH 20 OLIKA BREFKORT. PRIS EN KRONA. 400 BLAND, UTLÄNDSKA MÄRKEN 50 ÖRE. SKANDINAVISKA MÄRKEN KÖPAS. BEGÄR PRISLISTA FRÅN CARL E. JANSON, JÖNKÖPING. (G. 6115) FÖRSÄLJES HOS ALLA VÄLSORTERADE SPECERIHANDIANDE SAMT I PARTI HOS A.-B. Nissens Manufacturing, STOCKHOLM. Doft an de Ju Iklappar, OMTYCKTA FÖR DERAS OÖFVERTRÄFFADT FRISKA OCH FINA VÄLLUKT, ÄRO DE I GAMLA OCH NYA VÄRLDEN SÅSOM DET BÄSTA I SITT SLAG MED HÖGSTA UTMÄRKELSEN PRISBELÖNTA F. Paidis PARFYMER OCH F. Paidi ' s EAU DE COLOGNE. MODEPARFYMER FOR SAISONEN ÄRO F. PAULI ' S &gt;RIVIERA-VIOLETTA % TÄyfkoja OCH HÄGGDOFT. (S. T. A. 67320) G u r k o r, SYNNERLIGEN DELIKATA, AF EGEN INLÄGGNING, HOS Th. 0. Björklunds Söner, Regeringsgatan 2 0. 13 — I D U N 1899. engelskt original i dag meddelar, se vi den modiga ringa kvinnan g e n o m soldatlägret skynda till sina mångsidiga plikter. iniiiii !iii::t! iitiisiiiiiiiiin in FABRIKSAKTIEBOLAG HOFLEVERANTÖR. TZATARINA N Y A KYRKA. S o m bekant skall KatariDa församling inom en snar framtid erhålla ett nytt tempel, ämnadt att byggas på Hvita bergens höjder.
Äfvenledes har Styrelsen öfver Ultuna Landtbruks-Institut erhållit del, till behörigt iakttagande, af Rikets Ständers erinran om undvikande af större utgifter än tillgångarne medgifva. li&o af den 20 Augusti 1851, angående extra anslag till föremål, tillhörande CivilDepartementets föredragning (177). 1851 den 17 September i underdånighet anmäld; och beslöts: a) Att Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader skulle erhålla del af denna Rikets Ständers skrifvelse i hvad den angick sådane frågor, som tillhörde bemälde Styrelses handläggning, med föreskrift att vederbörande, i erforderlige delar, om Rikets Ständers beslut underrätta, samt afgifva förslag till ny Allöningsstat för Styrelsen, och antagande af erforderligt antal Ingeniörer, äfvensom att i öfrigt vidtaga de på Styrelsen ankommande åtgärder. b) Nådigt bref till Statskontoret, om beviljadt anslag till premier vid Landtbruksmöten för kreatur af utmärktare slag, och c) Att Commerce-Collegium skulle underrättas om det till Slöjd-expositioners befrämjande medgifna anslag, för vidtagande af den i sådant afseende nödige åtgärd. — 67 — lfi4:o af den 25 Augusti 1851, angående dels högre dagtraktamente för Nämdeman och Fjerdingsman vid extra förrättningar, dels i fråga om ersättning för deras biträde vid förrättningar för Kronans räkning (203). 1851 den 17 September i underdånighet anmäld; då Kongl. Majit beslöt att frågan om beloppet af Nämdemäns dagtraktamente vid syneoch andra förrättningar, skulle förekomma i sammanhang med frågan om nytt Resereglemente, samt att den sednare frågan, om godtgörelse åt Nämdemän vid förrättningar för Kronans räkning, skulle öfverlemnas till Landtförsvars-Departementets handläggning. fI5:o af den 30 Augusti 1851, om ändring af 10 Mom. i Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Då frågan blifvit väckt, rör:de ursprunget af medlen för Invalidinrättningen å Ulriksdal, får jag meddela den upplysning, att en af R. o. Ad:s härvar. ledamöter sjelf anslagit en summa af 2000 Preussisk courant till denna inrättning. Jag vill icke ingå i den discussion, som här blifvit förd, rör:de det fördelaktigaste sättet för Invalidfondens användande, men för den händelse, att en sådan uppgift, som den jag nyss lemnat rör:de nämnde fonds ursprung, kan något vägleda förhållandet af dess disposition, så har jag tagit mig friheten meddela densamma till R. o. Ad:s prot. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då jag förut yttrat, att 128 Den 7 Kovember. några enskilde medel icke voro till denna inrättning anslagnc, får jag personligen tacka IIr Lagerhjelm för den upplysning, han nyss meddelat, och hvilken icke kan jufvas, enär en härvarande ledamot är den, som gjort donationen. Mitt yttrande härledde sig frän de upplysningar, jag erhållit af Sccrctcrarcn vid Directionen öfver den ifrågavar. inrättningen, och hvilka jag derföre ansåg fullt tillförlitlige. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: En värd talare, understödd af flere andre, har i synnerhet yrkat, att den kostnad, som nu förorsakas Staten af några och 80 invalider, skulle användas till pensionering af värfvade soldater, på det att ett större antal, än som nu är fallet, måtte deraf komma i åtnjutande. Jag erkänner fullkomligt, såsom hvar och en torde känna, att man för bättre pris, än nu sker, kan på landet underhålla en soldat; men jag får tillika upprepa, alt det ingalunda är hvad som nu bör tagas i betraktande, utan är detta, enligt min förmening, den moraliska inverkan, hvilken en så beskalfad inrättning, som den å Ulriksdal utöfvar på den tjenande soldalen. Hr af Harmens, Henr. Otto: Jag ber att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de första raderna af förevar, betänk.
Och hvad som åstadkommer detta, hvad som gör att hans taflor ej blott tjusa värt öga, men också sätta vårt hjärtas innersta strängar i dallring, det är det att vi i dem alla blifva medvetna om en älskvärd, sympatisk personlighet. Flodman älskade det svenska landskapet, särskildt sådant det ter sig på Skånes slätter och kuster. Det är också en äkta svensk prägel öfver hela hans konst. Han kom aldrig i tillfälle att lik-54 TVÅ KONSTUTSTÄLLNINGAR, 54 som så många andra af sina medbröder lära sig se vår natur genom utländska glasögon. Han såg den med sin egen unga oförvillade blick, och han återgaf den enkelt och flärdfritt såsom hans väsen var. Det är denna omedelbarhet och friskhet i uppfattningen, som så ovillkorligt hänför oss, då vi betrakta Flodmans taflor. Men i vår glädje åt det sköna han frambragt blandar sig en droppe af bitterhet, då vi tänka på, att han redan vid tjugufem års ålder bortrycktes från en konstnärsbana som börjat så lofvande. Han ägde alla förutsättningar att bli en mästare inom det svenska landskapsmåleriet. Det lilla han fick utföra är nog att skaffa honom ett namn som ej skall glömmas. På denna utställning ser man för första gången ett större antal af hans taflor, skizzer och teckningar exponerade, alla lika många Öfvertygande bevis på halten af hans ädla konstnärskap. I en ram utställas äfven de få etsningar han utfört, af hvilka trenne redan äro kända för den konstintresserade allmänheten från Föreningens för grafisk konst publikationer. Samma lyckade expositionssätt som vid denna minnesutställning var äfven använd vid den omedelbart föregående utställningen till förmån för svenska konstnärernas byggnadsfond. Den omfattade arbeten af fyra våra yngre konstnärer: Prins Eugen, Oskar Björck, Alf Wallander och Bruno Liljefors, och hölls i konstföreningens f. d. lokal. Då en minnesutställning så vidt möjligt bor innesluta arbeten från olika perioder af en konstnärs lif, för att sålunda gifva en totalbild af hela hans utveckling, så är det största intresset vid en lefvande konstnärs utställning, i synnerhet då han ännu är stadd i sin fulla krafts utveckling, att se hans senaste skapelser och sålunda få en öfverblick af det utvecklingsstadium, hvari han for närvarande befinner sig.
REFERENSER SAMT NÄ TILL » EAN », PÖSTE REST., HUDIKSVALL. HAMNGATAN 27, GÖTEBORG. MARE UPPLYSNINGAR GIFVES OM SVAR SÄNDE (G. 4449) TILL » INACKORDERING », SÄFSJÖ P. R. (NORD. A. B. T. A. 63801) AL MERITERAD HANDARBETSLÄRARINNA ÖNSKAR PLATS I SKOLA, PENSION ELLER FABILDADT, GODT HEM PÅ NEDRE ÖSTERN I enkel köpmansfamilj MILJ. SVAR, MÄRKT » SLÖJDLÄRARINNA-, INSÄNFÅ TVÅ UNGA FLICKOR INACKORDERING NU GER — N y a m o d e l l e r. - — DAS TILL IDUNS EXP., STOCKHOLM. (517) TREFLIGT RUM, GODT BORD OCH MODERAT PRIS PÅ 3 PERSONER ERHÅLLER DUGLIG, FRISK O. GLADSVAR TILL » HEMTREFNAD », IDUNS EXP., SINTRA LYNT BÄTTRE FLICKA GOD PLATS, ATT MED MAT&lt;502) MODERN DELA ALLA FÖREKOMMANDE GÖROMÅL. J O H N S Ö R M A N, BÖR VARA KUNNIG I ENKLARE MATLAGNING SAMT NACKORDERING ÖNSKAS FÖR 19 ÅRS FLI PLATS FRAMFÖR ALLT VARA VILLIG. ANSES SOM FAMILJEI BILDADT OCH AKTNINGSVÄRDT HEM, FÖR AL MEDLEM. SVAR MED FOTOGRAFI TILL FRU MOSSSÅSOM HUSFÖRESTÅNDARINNA ELLER SOM HUSHÅLMagasin tor engelska och franska varor DELTAGA I HUSLIGA GÖROMÅL OCH DÄR MODERLI BERG, HUDIKSVALL. (G.
Den andra delen af frågan är, huruvida Rustoch Rotehållare, genom en allmän mötes-passevolance, böra fortfarande, liksom under den sist förflutna Passevolancetiden ägt rum, allena bekosta äfven de större öfningslägren, och dervid allena bära tungan, ej allenast för Trouppens underhåll och långväga marcher, utan äfven för Befälets aflöning, ej mindre för det högre, än för det lägre, för Staber utaf alla slag, för dyrbara Byggnader till ett så betydande belopp, som Räkenskaperna utvisa; samt aflöning för en CommissariatsStat, hvilken jag lätteligen åtager mig visa icke hafva varit behöflig i och för den underhålls-skyldighet vid möten, som ifrån Rusthåll och Rote, efter knekte-contracter, eller förra vanligheten bör utgå; och härom kunna tankarne omöjligen vara delade, så framt man icke, med berådt mod, åsidosätter billighet och rätt, för att endast och uteslutande laga deras fördel i beräkning, hvilka inom samhället icke erlägga några grundskatter eller ifrån jorden utgående directa Statsbidrag. För att i möjligaste måtto, inför de förenade Utskotten, ej mindre, än inför hela allmänheten, göra min åsigt öfver ämnet tydlig, tager jag mig friheten bifoga en ytterligare beräkning öfver Passevolance - 46 Den a6 October f. m. afgiften ifrån arne särskilda Provincer, samt huru den utgått till de möteskostnader, hvilka efter Indelningsverkets hufvudgrunder ifrån Roten böra utgå, eller, till sådane föremål, som för Roterings-skyldigheten äro alldeles främmande; och jag vågar tro, att man skall finna missförhållandet emellan summorne så stort, att detta tilläfventyrs skall mera, än all annan tanleyltring, ådagalägga de sammansatta Utskottens förundransvärda förbiseende af sanning, rättvisa och billighet, vid utredandet af en fråga, som vidrörer icke mindre än hela massan af frälseoch skatteägare inom hela riket. Ifrån Rotehållare under Kongl. Skaraborgs Regemente har Ingått: Utgått: 182a, Mölespassevolance
Testaments-friheten, om utsträckande deraf, äfvensom om rättigheten alt genom gåfva upplåta fäst egendom, om vederlag för arfvejord, samt om bördsrätt och lösningsrätt i stad 123, 169. Tullmai, om Öfverdomstol deri , 19, 96. u. Undantags aftal se Inteckning. Underhåll för bysatt person, se By sättning. Underställning af mål, angående sådan nidingstjufnad, hvarom 3, 4 och 5 §§. i 43 Cap. Missgernings-Balken handla, om upphörande deraf • • • • • • . • 2f. Utlagor, allmänna, att få afbörda dem med varor, se Skuld. Utländsk mans rätt alt sig i Sverige nedsätta samt här förvärfva naturalisation • • • • . 36, 10 r. Utmätning, att verkställigheten deraf, delad på vissa orter, emellan Krono-Fogde och Bergs-Fogde, måtte blolt endera tillkomma .. 45> om rättighet för Länsmän, Nämndemän och Fjerdingsman , eller den fordringsegai en har förtroende till, att sådan verkställa inom hvad tid den bör vara verkställd, m. m. snians ansvar för tillgrepp af utmätta medel s-resolutioner, vilkorliga, om utfärdande deraf . Vederlag för arfvejord, se Testamens friheten. Värjemålsed; om förlängande af tiden för dess afläggande 86. Vexelrörelsen om: Lag för densamma 179, 185, 186, 187, 18S. A. Åhörare, sorn bevista* Riks-Ståndens öfverläggningar, om' tillägg i Lagen för dem .. .. 4 Åklagare, -allmän, om inskränkning i dess rätt att tala å vissa brott 133, 171. Ars-stäinningj att inteckniugshafvare och andra veterlige Borgenärer ej må behöfva i anledning deraf bevaka 6r, 147» Åverkan j. om skärpning af straffet derföre 28, x r6.
I betraktande häraf torde ock den härom uti nu gällande 35 § innefattade föreskrift kunna försvaras; men emot dess utbytande till ett sådant stadgande, som (Örslaget till samma § erhållit, måste jag mig reservera, särdeles som berörde stadgande i sin tillämpning torde möta stora svårigheter och i många händelser innebära en verklig orättvisa. Under den vidlyftiga öfverläggning, som inom de sammansatta Utskotten framkallades rörande präss jäst-tillverkning, som genom särskilda Kongl. Maj:ts Nådiga resolutioner blifvit tillåten, med begagnande dervid af bränvinsbrännings-redskap under hela tiden af året, har jag trott mig finna, att slik tillverkning, af behofvet påkallad egentligen för brödbakning uti större släder, till hvilkas närmaste granskap den också torde böra inskränkas, icke gerna låter sig med någon fördel verkställa, utan i förening med bränvinstillverkning, för att derigenom kunna med förmån tillgodogöra sig tillmäskningen. Då jag häraf ansett mig föranlåten medgifva, ett undantag från regeln, att hränvinsbränning i allmänhet ej må vara tillåten mera än sex månader af året, har jag trott, att missbruk af en slik undantagslag borde på allvarligaste sätt förekommas och således närmast vara att jemföra med sådane, som uti 1 mom. af nu gällande 37 § omtalas, eller om idkare af ättiksberedning, apothekare eller bränvinsdistillatörer förse sig med bränvinsbränning, och följaktligen inom de sammansatta Utskotten enträget påyrkat, att deri, som, berättigad att tillverka prässjäst i förening med bränvins-bränning, missbrukar denna rättighet i så målto, att han utöfvar den sednare, utan sammanhang med den förra, det vill säga, utan att deraf först taga jästen, begagnar mäsken till bränning, bör, för sådan öfverträdelse af erhållet tillstånd till präSsjusl Bih. till II. St.
JM 23; JM 88, i anledn. af vackt motion om lifgifvande af ett sam mandrag af stadganden rör:de sundhetsvården; JM 89, i anledn. af väckte motioner rör:de skjutsningsbesväret; JM 90, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet att vid Gudstjensten eller andra presterliga förrättningar begagna äldre andaktsböcker; 7 H. 7 98 Den 13 Maj e. m.' »42 91, i fråga dels om posthemmanens befrielse från postförings-skyldigheten, och dels om åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär; samt 92, i fråga om förändrade föreskrifter ronde Presteenke-säten. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 3 e, m. In fidem prolocotti, Alberl Munck. Lördagen den 13 Maj 1854. Plenum kl. G e. m. Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Betänk. N:o 3, an g: de Tullbevillningeu; och förekommo härvid nedannämnde artiklar: Kläder. I fråga om denna artikel yrkades å ena sidan bifall till Utsk;s förslag, men å andra sidan blefvo åtskilliga förslag till förändringar deri framstälde af flere talare, som dock slutligen förenade sig i det yrkande, att Utsk:s förslag mätte antagas med den förändring, alt Gångkläder, ej specificerade, vid införsel förtullades med 75, i st. f. 50 proc:s förhöjning i den tull, som är bestämd för tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består; och då, efter med blandade Ja och Nej besvarad propos. till bifall å Utskrs förslag Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Ulsk:s förslag med den sålunda yrkade förändringen, ropades starka Ja, blandade med Nej; hvarpå Ilr Gr. o. Landtm, förklarade, alt han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Ättika och Varor, ej specificerade. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos.
Frågan är visserligen icke så rubricerad, men granskar man innehållet, så finner man nog hvilken djupt ingripande verkan den har pä hela statsskicket, och att den omfattar mycket mera än hvad det yttre angifver. Jag tror icke, lika med Frih. Tersmeden, att om denna fråga nu faller, frågan om representationsförändring, derföre är för alltid fallen, utan tvertom, alt Const.Ulsk. säkerligen blir, om icke öfverlastadt, åtminstone väl försedt med andra förslag till förändring af vårt representasionssätt. Jag är öfvertygad att denna fråga långt ifrån att falla, derigenom att detta förslag förkastas, skall uplefva i många olika gestalter. Det är blott de som företrädesvis önska antagandet af det nu på bordet hvilande förslaget, som ifra för upskof med afgörandet; de åter, som anse, att ett bättre än detta kan upgöras, och att detsamma icke är öfverensstämmande med hvad man för Fäderneslandets framtid kan önska, de kunna icke hysa 106 Den 11 December. den mening, alt tiden för frågans företagande till pröfning bör upskjutas i hopp att detta förslag framdeles skulle kunna antagas. De måste önska, lika med mig, att frågan med det snaraste måtte företagas, på det man må få se huruvida Riks-St:n besluta sig till att antaga eller förkasta det Kongl, förslaget. Ett ovisshetstillstånd är alltid pinsamt, aldrig medförande något godt. Jag slutar med ali åter uprepa mitt förut gjorda förslag, nemi. att Cons(.Utsk:s mern. N:o 2 mätte sättas främst på föredragmslistan till det i nästa vecka först inträffande plenum. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag hör vara ledsen att icke kunna foga mig efter en grundlagstolkning från en man, som haft till updrag att främst inom detta Stånd vara grundlagens tolkare. Jag lager mig friheten, alt i främsta rummet lill Frih. Palmstjerna sjelf och sedermera till en hvar af linsets ledamöter framställa den frågan, huruvida den af Frih. Tersmeden väckta motion är en allmän fråga eller icke?