Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på de räntefria förskott, hvilka, emot borgen, blifvit enskilde personer tilldelade, n ändamål att åt behöfvande tillhandahålla spanmål efter bestämda pris, hafva Revisorerne anmält, att, sorn en del af de härom uppräLtade conlract med tillhörande säkerhets-handlingar förvaras vid LandsContoiren och endast summariska förteckningar, utan afskrifter af borgensförbindelserne, till Stats-Contoiret insändas, så hafva ej eller dessa contraet och säkerhets-handlingar kunnat af Revisorerne granskas; och få, med anledning af detta förhållande och hvad Revisions-BeräHelsen i öfrigt rörande dessa ämnen innehåller, Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla: a) att E. K. M:s vederbörande Befallningshafvande vid de tillfällen, då eontract med enskilde personer afslutas om undsättnings-spanmåls anskaffande till större belopp, måtte erhålla föreskrift att skyndsamligen lemna StatsGontoiret del af vilkoren vid medlens utlemnande, på det Stats-Contoiret må tidigare, än först påföljande år, då räkenskaperne ingå, erfara, hvilka åtgärder, som blifvit vidtagne; b) att vid de tillfällen, då undsättnings-spanmål in natura till Länen levereras, E. K. Ms Befallningshafvande mätte anbefallas att hvarje qvar - Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse > N.o 26g. tal till Stats-Contoiret aflemna summarisk uppgift, huru densamma blifvit disponerad; c) att, då antingen undsättnings-spanmål eller penninge-förskott i och för samma ändamål till serskilda församlingar, emot gemensam ansvarighet, utlemnas, behöriga afskrifter af qvittensen från desse församlingar måtte bifogas den redogörelse, som af E. K. M:s Befallningshafvande afgifves; och d) att bemälde Befallningshafvande måtte undfå Nådig befallning att till Stats-Contoiret insända vidimerade afskrifter af alla dylika borgens-förbindelser på samma gång, som de i morn.
Ännu angelägnare förekommer mig hushållningen dermed i vårt land, der man i en Special-lag ej bör nästan obetingadt utsträcka densamma och detta ej kan ske utan inkräktning på Grundlag samt störande af den harmoni, hvilken bör råda emellan den förstnämnde och den allmänna Brottmåls-lagstiftnjngen. Besynnerligt måste det förekomma någon hvar., att man i Nittonde århundradet kan föreslå Svea Piikets Ständer, sora alltid utmärkt sig för en vaksam ömtålighet om en lagbunden frihet och ostörd husfrid, att gifva desamma till spillo åt en tillfällig nyck hos alla de med visitationsrält beklädde tjenstemän, hvilka i §. 2 momentet af Betänkandet upprSknas, och hvilka för ett ganska måttligt ansvar icke sällan skulle kunna lånas till redskap för en nyfikenhet af helt annan art, än tuIIförseelsers upptäckande. Må en hvar se sig visligen före, hvarthän tillämpningen af ett sådant patent skulle leda. Ehuru ett groft rån, tjufnadsbrott, sedelförfalskning eller andra dylika för samhället lik» eller mera vådliga brott kunnat på en ort tima, medgifver icke allmänna Lagen Polismakten rätt alt ransaka hvarje boningshus i trakten och penetrera i dess innersta helgedomar, för att uppspana förbrytare»., såvidt icke skäliga anledningar till misstankar sig förete, och blifter sådan efterspaning ändock i många fall eft vågstycke, sorn, misslyckadt, icke <aflöper utan reconventions-ansvar. Huru mycket mindre bör då hns-ransakan tillåtas i ifrågavarande fall, der förbrytelsens tillvaro icke efis är bevisad och misstankan endast hyses af eo tullbetjent eller länsman, inför hvilkas ögon få i det fallet torde blif - Bilu till R, St, Prot, 18/fO och 1841- 5 Sami. 2 Ajd. 8 Haft. 5 3 4 B ev.- Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-ZJtskottens Betänkande, N.o 1r*. Vä såsom rättfärdige ansedde.
B:dr, som är på Biksgälds-Conloiret anvisade för Krigs-Collegii Departementers Materiella behof och Krut-tillverknings-kostnaderne, får af de påföljande innan nästa Statsreglering förflytande årens Öfverskott ersättas, derest desamma dertill lemna tillgång; röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer, att genom serskild votering afgöras, huruvida V. BorgareStändets eller H. R. o. Ad.-Sj angrde ifrågakomne 70,000 R:dr den ir och i3 Mars meddelade, Beslut skall, såsom föreskrifter för Fullmägtige i R:gsContoiret, tjena till efterrättelse. 634 Stats-Utskottets Och om Nej-Proposition vinner. 2:0 Den som bifaller, att på sätt V. BorgareStåndet förordnat, RtgsContoiret skall, för att tillhandahålla K. M:t årligen 70,000 R:dr för KrigsCollegii Departementers materiella behof och krut-till verkningskostnaderne, intill dess Öfverskotten på StatsVerkets inkomster från och med år i83o blifva utredda, eller, derest Öfverskotten härtill för något år icke lemna tillgång, desamma genom upplåning anskaffa, med vilkor, att (nämnde förskott af de följande årens öfverskottsmedel skola ersättas, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; böra, i enlighet med H. R. o. A.-s Beslut, de i StatsUtskottets af samtelige RiksStånden bifallne Betänkande N:o 387 stadgade grunder jemväl i afseende på ifrågavarande åt FörsvarsVerkets Materiel af Öfverskotten årligen anvisade 70,000 R:dr B:co ■ i l tillämpas. Memorial, ang:de 2:ne punkler, sora skol» införas uti Reglementet för R:gsContoiret. (R:gs-A.) Då till R. H.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, otti glasoch porcellaines förares, samt smide shandlares och lumpsamlares obehvriga kringstrykande, samt om til• låtelse för allmogen, att under deras resor afyttra förenämnde varor, sorn de af Bruksegare kunna sig tillhandla, Vä,.* ige Borgare Ståndet har till detta Utskotts åtgärd remitterat ett memorial, af Herr Cederborg, som, jemte en allmän erinran om olägenheten af förpassade tiggares och lättingars samt från allmänna arbetsinrättningar permitterade arrestanters kringstrykande, särskildt anfört, att det med Kongl. Kungörelsen d. 9 Januari förlidet år, angående förbud för glas-och porcellainesförare samt smideshandlare, att till dylika varors försäljning uti landsorterne kriogresa, åsyftade ändamål icke blifvit vunnet, emedan nu, likasom förut, ett större antal så kallade smideshandelsbetjenter, så vid, som utom marknader, afyttra sina varor, dertill berättigade genom medhafvande pass ifrån Eskilstuna, under oberopande af denna stads privilegier, ehuru kungörelsens or - Besv. och Ekon. Utsk. Betnnkanden. 1195 dalydelse till ett sådant undantag icke gifvet anledning; härförutan skall en del, sorn förut sysselsatt sig med glasförsaljning, nu vetat att förskaffa sig pass såsom lumpsamlare och fortfara, att i sådan egenskap besöka marknader, hvilket föranleder Herr Cederborg, att, under åberopande af Kongl. Brefvet d. 1 Mars 1748, föreslå, det endast sådane personer böra begagnas till lumpsamlare, som till annat arbete äro otjenlige; äfvensom att lumpsamlare icke må besöka rikets marknader.
Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 91, i anledning af väckta förslag, rörande folk-undervisningen i riket; hvarvid förekommo ifrågasatta förändringar al följande §§ i Kongl, stadgan angående folkundervisningen i riket af den 18 Juni 1842, nemligen: § 1- Hvad Utskottet här tillstyrkt och yttrat, blef af Ståndet bifallet; § 3. Utskottets sid. 3 framställda förslag återremitterades, på grund af deremot gjorda anmärkningar; § 4. Bifölls. § 6. Med ogillande af Utskottets 3:dje yttrande sid. 8, beslöt Ståndet för sin del, att, på sätt prosten Klintberg föreslagit, till ifrågavarande 6 § må göras ett så lydande tillägg; ”folkskole-lärare vare icke tillåtet söka ”flera skoliärare-tjenster på samma tid; sker det, vare samma lag, som för ''klockare i sådana fall gifven är;” 404 Prot.-utdrag den 21 Maj '1848. Utskottets sid. 9, gjorda tillstyrkanden, dels angående bestämmandet af den 1 Maj såsom afflyttningstid för de folkskolelärare, som tillika äro klockare eller orgelnister, dels att folkskole-lärare vid klagomål icke må vara berättigad söka annan tjenst, innan de blifvit till slut bragla, blefvo, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterade; I öfrigt gillades livad. Utskottet i anledning af väckta förslag rörande § 6 tillstyrkt; § 7. Bifölls; Hvad Utskottet i slutet af betänkandet, i afseende å förändringar, förklaringar och tillägg„till Kongl, förordningen den 13 Mars 1846, hemställt och tillstyrkt, Elef af Ståndet bifallet, med undantag allenast af det å sidan 15 gjorda förslag, ”att Rikets Ständer må bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, för begagnande vid folk-skolorna, låta utfärda ett reglemente för enkel och fristående gymnastik” m. m., hvilket förslag
7:o ©par*banbec, fåfom varanDe af allmän nptta. §. 164. befrielfe från Den bevillning, forn af jörb eller egenDom utgå bör, eger icfe rum utom i De fall, Denna $örorbning meDgtfver. ilm&ring t 23ewtUmngen. §. 165. ©eban i 37 od) 38 §.§. allmänna bolag blifvit bevillning ålagD genom, förefrifne afgifter å utbelningarne, allmänna (Eajjor odj f)3enninge*verb jemväl bomma att i De för låntagare mebgifne afDrag å räntan bevillning erlägga, följer Deraf, att vtDare bevillning ej ban påföras, antingen Sajjorne eller De fpnbara tillf>örigf>eterne ttnDer Defje <3Serb, fåfom reDan bejbattaDe. Sif fåDan , anledning fall jemväl bevillning afbortaS, enär, till vtnnanDe af fäberget od) reba för ©tatenS inbomfter, bevillning rnåft erläggas af Ijemman, verb od) lägenheter, forn Seibets SlcaDemier tillhöra, i Den mån Det behörigen flprbeS, att inbomflcn Deraf antingen är anjlagen till lön för veberböranbe (EmbetS* odf> £jen* jlemän od) fåleDeS, enligt 2 §. af Denna ©taDga, reDan befattaD, eller på an* nät fatt SlcaDemien verbligen frångår* §. 160. af Allmogen, forn oj ega elior brufa mer, än ott fjerDebcls femman od; Derunder, få wiDa raärbet
Direktör, för meddelande af biträde, råd och upplysningar i fårskötsel, jemlikt afslutadt kontrakt, tillkommande och förut på gamla Ulldiskont-fonden anordnade arfvode jemte resckostnads-ersällning må för innevarande och nästkommande år, efter vederbörliga reqvisitioner, utgå af ofvannämnde hufvud-ti tels anslag (ill befrämjande af jordbruk och landtmanna-näringar. Enär den af Revisorerne, till framtida iakttagande, föreslagna förändrade anvisning af ofvanomförmälda årliga arfvode samt reseoch traktamenlskoslnads-ersättning sålunda redan för den nu pågående koulraktsliden blifvit af Kongl. Maj:t i nåder bifallen och vederbörande derom försländigade, lärer, vid sådant förhållande, Revisorernes uti ifrågavarande hänseende gjorda framställning, icke föranleda någon åtgärd å Rikets Ständers sida. 4:o Angående gamla och nya Ulldiskont-fondernas sammanslagning och redovisning i en gemensam räkenskap. (Revisions-berältelsen sid. 8—10, Kommers-kollegii utlåtande sid. 38—40.) Under erinran om det af 1847 års Stats-revisorer väckta förslag, angående dessa begge, i skiljda räkenskaper upptagna, fonders sammanförande, och då del syntes mindre nödvändigt och ändamålsenligt att, under den oegentliga benämningen: Diskont, fortfarande bibehålla en särskild bokföring och redovisning för gamla Ull - diskont-fonden, särdeles om denna fond befriades från utbetalningen af arfvodet samt resekostnads-ersättningen till Direktören Hofman Bang och fondens fasta egendom, ullmagasinshuset i Norrköping, jemte inventarierne, icke vidare komme att den årliga räkenskapen för samma fond upptagas, hafva sednast församlade Revisorer tillstyrkt, att gamla och nya Ulldiskont-fonderna måtte under benämning:
Så lopp han framföre, och steg upp uti ett mulbärträ, på det han skulle få se honom; ty han skulle gå der fram. Och när Jesus kom till den platsen, såg han upp, och fick se honom, och sade till honom: Zachee, stig snarliga ned; ty i dag måste jag gästa i ditt hus. Han steg snarliga ned, och undfick honom gladeliga. Och när de det sågo, knorrade de alle, att han ingången var till att gästa när en syndare. Men Zacheus steg fram, och sade till Herran: Si, Herre, hälftena af mina ägodelar gifver jag de fattiga; och om jag hafver någon bedragit, det gifver jag fyradubbelt igen. Då sade Jesus till honom: I dag är desso huse salighet vederfaren; efter han är ock Abrahams son. Ty menniskones Son är kommen till att uppsöka och frälsa det som förtappadt var. När de nu detta hörde, sade han ändå en liknelse, efter han var hardt när vid Jerusalem, och de mente att Guds rike skulle straxt uppenbaradt varda. Så sade han då: En ädla man for långt bort i främmande land, till att intaga sig ett rike, och komma igen. Då kallade han till sig tio sina tjenare, och fick dem tio pund, och sade till dem: Handler härmed, tilldess jag igen kommer. Men hans borgare hatade honom, och sände bådskap efter honom, sägande: Vi vilje icke, att denne skall råda öfver oss. Och det begaf sig, att han kom igen, och hade fått riket. Då böd han kalla de tjenare till sig, som han hade fått penningarna, att han måtte veta, huru hvar och en af dem handlat hade. Så kom den förste, och sade: Herre, ditt pund hafver förvärfvat tio pund. Och han sade till honom: Ack! du gode tjenare, uti en liten ting hafver du varit trogen; du skall hafva magt öfver tio städer. Och den andre kom, och sade: Herre, ditt pund hafver vunnit fem pund. Och han sade till honom: Var ock du satter öfver fem städer. Och den tredje kom, och sade: Herre, se här ditt pund, som jag hade bevarat uti en svetteduk.
Generalsammandragen öfver bevillningen utvisa, att från år 1813 till år 1857 taxeringsvärdet stigit för fast egendom i stad från 67 till 190 millioner och för iruÅsegendom från 12 till 61 millioner, men deremot för hemman å landet nedgått från 444- till 410 millioner riksdaler. Ofvannämnda från Hofrätterna och de hos Kammarrätten förvarade räkenskaper inhemtade upplysningar jemte deröfver upprättadt sammandrag (litt.
Om man genomläser betänk., Önner man att så väl motionären som Pastoraloch Ekon.Utskm varit ense derom, att bibel-öfversättning egentligen blott bör innefatta en med varsam hand verkställd revision af deu Lutherska öfversältningen. Skillnaden emellan hvad motionären åslundar och det närvar, förhållandet, är derföre icke särdeles stor. Likväl yrkar han, alt kommissionen skall upplösas. Detta synes mig dock icke vara följdriktigt. Det är möjligt, att 320 Den 21 Mars. denna kommission förr misstagit sig om meningen med dess instruktion, men då den för 3 år sedan börjat arbeta i den riktning motionären ansett vara den rätta, d. v. s. icke med att söka utarbeta en alldeles ny öfversättning, utan med att revidera den gamla, dervid 4 Evangelier redan äro genomgångue, så synes det vara olämpligt att nu afbryta dess verksamhet, eller alt uppdraga arbetet åt blott en af dess ledamöter. Motionären har ej heller uppgifvit något förslag till den instruktion, hvarefter den nye revisorn skulle albeta, då deremot den gamla instruktionen, som lärer vara af Serenii hand, anses utmärkt för sin fullständighet. Hvad som synnerligen fäst min uppmärksamhet är att motionären framkastat liksom ett tvifvel om rättigheten att göra förändring uti nu gällande bibelöfversättning, samt att lian förmenat att ett vidrörande deraf skulle kunna föranleda oro inom församlingen. Delta är ett besynnerligt påstående af en protestantisk prest. Det är sannt, att promulgerandet af en ny bibelöfversättning kan verka någon oro inom församlingen, men sanningens seger är dock hufvudsaken. En protestantisk kyrka tillhör det, att ständigt forska i bibeln. Om man således äfven anser kommissionen förut hafva valt en oriktig utgångspunkt för sitt arbete, bör man dock icke glömma, att hvad som redan är åtgjordt af män, sådane som en S. Odman, en C. Aurivillius och en J. Tingstadius m. fl. utmärkte theologer, icke kan vara förgäfves, utan hör betraktas såsom en rik skatt för efterkommande.
Hos Högvördiga Preste-Ståndet har Professoren Bibbing i motion (N:o 22), hvilken blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, gjort framställning derom, “att Rikets Ständer ville i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla om tillsättande af en komité, med uppdrag att utarbeta förslag till emeritilöners inrättande för ålderstigne eller permanent sjuklige prester saint afgifva yttrande och uppgöra nödiga beräkningar i afseende å för ändamålet behöfliga medel, för att sedermera för Rikets Ständer framläggas." För motionens genom trycket för Riks-Ståndens ledamöter bekanta innehåll i öfrigt torde Utskottet kunna undgå att här redogöra, helst motiverna derför jemväl syfta på andra af motionären väckta förslag, hvilka blifvit föremål för särskilda utlåtanden och här ej kunna upptagas. Utskottet erinrar således nu endast om motionärens anmärkning, att bland de vigtigaste bestämningar för ett önskvärdt ordnande af löneförmånerna och ej mindre såsom ett hufvudvilkor för tjensternas rigtiga skötande räknas vid alla andra slag af offentliga befattningar möjligheten och garantien för tjenstemännen att, när helsa och krafter i det allmännas tjenst äro utslitna, kunna erhålla pension och sålunda slippa att komma i den beklagliga ställning att nödgas antingen qvarstå på en plats, som ålder och kraftlöshet hindra honom att tillbörligen fylla, eller ock störtas i nöd eller ekonomisk förlägenhet, samt att prestens befattning icke bör utgöra ett undantag från hvad som i detta afseende är klart och erkändt i alla andra likartade fall. Bih. till R. St. Äfven för Utskottet vill det synas onekligt, att det förhållande, som för närvarande eger rum, att nemligen pensioner för presterskapet icke finnas, medför väsendtliga olägenheter ej mindre för församlingarna, än för presterna sjelfva.
M. då täcktes, medelst särskilda för detri utfärdade reglementariska föreskrifter, anordna, på hvilka ställen de må lä hålla sammankomster till gemensam andakt, äfvensom, och sedan upgift erhållits hvilka till denna sekt öfvermått, en stadga måtte utfärdas af ungefärligt innehåll, att denna sekts föreståndare måtte, vid vite af 100 Rdr Rint, åläggas, att derefter icke bland sig uptaga någon medlem tillhörande den svenskt-lutherska Kyrkan förr, än han företett intyg från sin själasörjare, att han af honom, Kontraktsprost och Konsistorium fått emottaga den under - 348 Den i November f. m. visning och de förmaningar, hvilka föreskrifvas i Kongl. Detta mitt tillägg grundar sig derpå, att, om ock i öfrigt Ständerna anse frågan så outredd, att icke några bestämda stadganden kunna gifvas, så synes mig likväl baptistsektens tillvaro härstädes vara ett så gifvet faktum, att derutaf föranledes nödvändigheten att icke dröja med, att för den stadga några ordnande föreskrifter. Bland sådana synes mig isynnerhet vigtig den, att denna sekts föreståndare vid vite tillhålles, att icke uti sitt samfund uptaga någon medlem af svensk-lutherska Kyrkan förr, än lian fått emottaga vederbörlig undervisning och förmaning. Det inses lätt att ett dylikt vite icke innebär något orättmätigt, då det endast är straff för underlåtenhet af en reglementarisk föreskrift, hvilken är alldeles nödvändig, för att i framtiden kunna ega kännedom om hvilka som tillhöra sekten, och pä det att presterskapet, må kunna blifva i tillfälle att meddela nyssnämnde undervisning, samt framför allt förebygga den afskyvärda praktik, att sekten i smyg liksom stjäl sig till nya medlemmar. Det tredje förfaringssättet, och hvilket är det som jag nu vill förorda, är att Utsk. framlägger ett lagförslag, hvilket, ehuru ej fullständigt, likväl innefattar några vigtiga grundbestämmelser och föreskrifter, i enlighet med de insigter man nu uti frågan eger.
Mä Herr Landt - Marstalken gemensamt med ost Den i8 Augusti801 ost finna deste beslut sä lyckliga och waraktiga i sine följoer, som de med wisthel warit styrde af kärlek till den kaste Konung, för den Furste, som stöder Dest Thron, och tismar wart hopp, för ett Fädernesland, som för ost ar och bör wara allt. Jag tillagger ej mera. Deste föremäl upfylla latt wära hjertan och wära rörelser, men dä de namnas wid simet af denna Riksdag, böra de hos Ridderstapet och Adeln af annu en kansta, saknaden atl fliljas frän en alstad Landt-Marstalk, af'annu ett hopp, det, att Ridderstapet och Adeln framgent ma fä rakna pä Herr Landt-MarstalkenS wänstap och hughomst. Sluteligen yttrade Herr Stats - Secreterare» och Commendeuren ch,aAsichrinA följande ord till Ridderstapet och Adeln: Mine Herrar! mä jag nu mera afwen tillägga: Wänner! Glömmen icke Eder för detta Landt-Marstalk! Och Ridderstapet och Adeln stiljdes klockan D till y om aftonen frän delta sista sammanträde, och frän den Urtima besättningen med Fäderneslandets stora angelägenheter, lckt luxra. In stäem protocolli 6. 8ilverstc>lp>e. Skur pä Andra och Sista Delen. Andru DelN:o Zr. Register. (Ann.'. Till utrönande af alla Riks-StandM beslut öfwer hwarje tnälz se Prolocolls-Utdrag) A. ^ccords-ersättnmg föd Regements-Qwartermästaren wid f. d. Swensta Gardet k->Ki»n li. UeuterMi«li l ActSrer; om rcconventions erhällande af dem. t Del. 705. 84 >- 858- Adeliga Jungfru-Stift; se Iungfru-Stift. >Vclj-rLreutr, Friherre Larl jokan, httrande:
Upplästes ånyo till justering och godkändes Exped.- Utsk:s d. i dennes på bordet lagda förslag till ingressen till riksdagsbeslutet samt till 3:ne §§ af detsamma, nemi. ang:de adresser till K. M. i anledn. af cholera-farsoten, angrde verkställd omröstning örn Högsta Domstolens ledamöter, samt ang:de förrättade val af Just.ombudsman och dess suppleant samt af Gommitterade lill tryckfrihetens vård. Ånyo föredrogs Constit.Utskts d. i dennes på bordet lagda nicmor. N:o 55 med förslag till ändring af 109 § Reg.F. oell 80 § Riksd.Ordn. i afseende på tiden för riksdags fortfarande. Gr. von Fersen, Hans: Jag anhåller att, så vidt underrättelse derom ankommit, få upplysning om de öfriga Ståndens beslut i denna fråga. Den efterfrågade underrättelsen har icke från något af de Öfriga Stånden ankommit. Då ingen anmärkn. vid IJtskrs förslag nu gjordes, fann R. o. Ad. det komma att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, Lades lill handlina StatsUtskis d. 1 dennes på bordet lagda berättelse N:o 822, angide verkställd revision af anslaget till H. M. Drottningens kröning. Ånyo föredrogs StatsUtskrs d. 1 dennes på bordet lagda berättelse N:o 323, angrde verkställd revision af omkostnaderna för högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas begrafning. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag har redan vid föregående tillfällen, då betänk, angide statsrevisionen förevarit, yttrat min förundran öfver det knapphändiga sätt, hvarmed StatsUtsk. behandlat dessa frågor; och jag har då afgifvit min reservation deremot.
Beträffande fluteljgen z:dje puncten, eller frä, gan huruwida fattiga Qwinnor mä tillätas, att utöfwa witza flags Handel och Handtwerk: sä hade Utstottet wäl önstat, att utan wilkor och till hela deras widd kunna bifalla de härom gifne Memorialer och Förslager säsom äsyttande utwikgande tillfällen för den behöfwande delen af detta kön, att anwända sin omtanka, sörmäga och »verksamhet pä sädane yrken, hwilka naturen stines hälldre hafwa welat öfwerlemna uti desi, än Mankönets händer, och genom friheten af hwilkas utöfning manga Familier kill äfwentyrs torde kunna räddas frän eländets^ och nödens grufliga belägenhet eller frän lastens och förförelsens bana; — men om det ä ena sidan för Utstottet utgjordk en öm om» sorg akt. medelst föresläende af Hdane Författningar hwilka lemna öppen utwäg för torftiga O.winnor till fritt begagnande af deras arbets förmäga, bidraga till detza nödstälda warelserö bergning och wm färd, hyser Utstottet likwäl ä andra siban den öst wertygelse, att Näringsfriheten icke kan utwidgaS, utan med willtor af deltagande i de utstylder och 0- ne» 548 Den ro Ianuarik. rrera som Handtwerks och Näeiugs-idkare i Städer mäste wkdkännas,sä wida rättwisa ock billighet stall bidehällas och mängfaldige Medborgare icke stola störtoS i vstpldigt lidande och fattigdom. Dä detta ämne fäirdes, enligt Ulstotteis kanka, med all warsamhet dör behandlas, anser Ut, ffoktet sig icke annorlunda kunna tillstyrka bifall af hivad vm Närings, frihetens utwidgande för Qwinnokönet biiiwit yrkadt, än otk genom utfärdande