Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om han åter försummar sin sabbat, så gör han ju icke någon slags förargelse dermed, såsom en Christen skulle göra, om han försummade sin sabbat på Söndagen. En värd talare bar sagt på f. m., att lagen mäste grundas på rättvisa och att Judarnes emancipation skulle åstadkomma förargelse derigenom, alt öfriga medborgare då skulle underkastas tvång genom Judarnes rättigheter, och Svenska folket vill icke höra talas om Judarnes utflyttning. Såsom bevis derpå har man Den 19 Mars e. m. 09 anfört det beslut, som BondeSt. i denna fråga liar fattat. Jag får svara att yrkesafund är en känd afund, som visserligen äfven bär spelar sin rol, ehuru man liar i BorgareSt., som egentligen är yrkesbröder med Judarne bär i landet, beslutat utvidgade friheter för Judarne, Skulle man rätta sig derefter, att Svenska BondeSt. tiar, ehuru med en ringa majoritet, satt sig emot Judarnes emancipation, då vore del väl mera skäl att fästa sig vid oell rälta sig efter deras beslut i frågor, der det gäller ökade skatter. Jag ber att få erinra derom, alt i de Heste sådane frågor fattar BondeSt. skiljaktiga beslut emot R. o. Ad. Om man går ut i landet och frågar hvarje Bonde: ”skulle du vilja medgifva alt vi få draga in den indeldta arméen? denna den Svenska folkets, den Svenska frihetens palladium! så måste jag säga att jag befarar starkt att de Hesla skulle gä in derpå, derföre att underhållet af denna aimée är dem kostsam och de äro på grund deraf ganska benägna att slippa den. Man tiar sagt att Judarne upföra sig väl nu; men tillika frågat hvem som går i borgen för alt, om utvidgade rättigheter dem lemnäs, eli sådant förhållande skall fortfara? kanske, har man sagt, är deras goda upförande nu en följd af deras generade ställning.
1— angående dels ändring uti i3 §. af Förordningen 1818 om inteckning i fast egendom, dels tillägg till samma Förordning. Junii P. 42, 184, 3o6. Sept. 2 A. P. 518. Dec. P. 36r — angående ändring i 23 §. af Förordningen 1818 om inteckning i fast egendom. Junii P. 42>I85,3o6. Sept. 2 A. P. 5i9. Oct. P. 218, 228. — angående ändring i 24 §. af Förordningen 1818 om inteckning i fast egendom. Sept. 2 A. P. 5i9. Oct. P. 197,226. Nov. 2 A. P. 705. Dec. P. 33o, 356, 362. — angående uppliäfvande af 25 §. i Förordningen 1818 om inteckning i fast egendom. Sept. 2 A. P. 519. —. angående föreslagen ändring uti Författningen om inteckning i jord och fast egendom å landet. Sept. 2 A. P. 519. Oct. P. 217, 228. — i anledning af väckt Motion angående förändring i straffet för Hållkarl, som foiv drar drickspenningar eller med otidighet <4 210 bemötev Resande. Tunn P. 3o2, 3og, /pS. Aug. LagUtskottets Betänkanden, Memorial oell ProtocollsUtdrag, angående föreslagne stadganden i afseende på Testamentens bevittnande och bevakning. Julii P. 1242. —- i anledning af Konungens Proposition, angående förändring i 10 Cap. 1 och 10 §§. RättegångsBalken. Nov. 2 A. P. 704. Dec. P. 33o, 356, 361- — om utmätte fastigheters försäljande endast i uppslag. Aug. •— om rättighet för fordringsägare att sjelfve välja Utmätningsman.
D:o — D:o — D:o. 9:o af den 3 Maj 1851, angående verkställighet af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes utslag i skuldfordringsmål, utan hinder af deremot anförde besvär (70). D:o — D:o — D:o; äfvensom nådig Kungörelse angående exsecutors skyldighet att kostnadsfritt delgifva Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes utslag i skuldfordringsmål. *) Det i slutet af hvarje rubrik utsatta siffertal visar skrifvelsens nummer i 10 Samlingen af Bihanget till samtlige Riksståndens protpkoll vid 1850 och 1851 årens riksdag. « — 54 — 10:o af den 21 Juni 1851, angående pension för Justitierådet N. W. Stråle (80). 1851 den 26 Augusti i Statsrådet afgjord; och bref expedieradt till Statskontoret. llio af den 21 Juni 1851, angående ändring för vissa orter af stadganderna om tiden, då damlucka skall vara öppnad (81). 1851 den 23 Augusti i Statsrådet anmäld; och förordning under samma dag utfärdad. o af den 5 Juli 1851, om inrättande af serskilda domstolar för behandling af brottmål rörande häktade personer (92). 1851 den 7 Aug. i Statsrådet anmäld och remitterad till Rikets Hofrätter, hvilka med und. utlåtanden inkommit, hvarefter ärendet öfverlenmades till Justitiekansleren, hvars und. utlå tande inkom den 26 Juli 1853. Kongl. Majit har derefter den 9 September beslutat i ämnet höra Dess Högste Domstol. 13:o af den 12 Juli 1851, angående jäf emot domare (99). Rikets Ständers förslag blef af Kongl. Majit i Statsrådet den 20 Dec. 1851 antaget och förordning samma dag i ämnet utfärdad.
Själf är han ju ett af vår journalistiks och vår lärdomshistorias oförglömliga namn, hans son arkitekten hör till vår konsthistoria, hans äldsta dotter som mor till C. J. L. Almqvist till litteraturhistorien, och den yngstas rykte som vittert fruntimmer nådde redan under hennes lefnad till och med den tyska pressen. Låtom oss då ej tveka att begagna oss af Gjörwells egen fingervisning – och i sin Elysée skall han säkert belåtet småleende åse, hur hans och hans anförvanters dagar återupplifvas till glädje för känslofulla själar. Att utförligt i hela dess utsträckning teckna Karl Kristoffer Gjörwells lif och verksamhet hör till de mest mödosamma uppgifter en litteraturhistoriker kan lägga på sina skuldror. Under ett långt lif följde Gjörwell på det eftertryckligaste det gamla ordet »ingen dag utan en linje», och hans utgifna skrifter bilda ett helt bibliotek för sig på ett par hundra nummer af tidningar, tidskrifter, historiska sammelverk och ströskrifter, ett litet bibliotek, sällsamt och belamradt med allt möjligt som ett kuriosa-kabinett från förra århundradet. Till dessa tryckta verk komma otryckta af alla slag, dagböcker och bref i tusental, allt redan i yttre mening tungt att tillägna sig, ty hans egen piktur är mer eller mindre »kinesisk». Man tänker på inskriptioner på teburkar, när man dechiffrerar dem, och ovillkorligen ser man den evigt skrifvande bibliotekarien för sig som – hvad han egentligen minst af allt var – en litterär mandarin med hårpiskan i nacken och tuschpinnarna i hand. Här är emellertid blott meningen att gifva en kort skiss af hans privata lif, några data och anmärkningar, för att läsaren skall förstå hans position, hans lynne och hans existens. Det första kapitlet i Gjörwells historia inleder med en stämning af skam och romantik hans tillvaros borgerliga och sentimentala dygderoman. Han var en oäkta son – fadern var Kristoffer Feif, adlad Ehrensparre, † 1767, en typ för en gammalsvensk knekt, slutande sin bana som öfverstelöjtnant och godsägare i Skåne. Han gifte sig med Kristina Ingelotz och hade med henne – 13 barn.
Propositionen der förevar, i ämnet anfört, ansett sig böra i underdånig* het afstyrka det ifrågavarande förslaget, med yttrad förmodan, att, utan rubbning i de allmänna föreskrifter nu gällande Lag lemnar, sådana åtgärder för Fångars vård och bevakning lämpligen både kunna och böra vidtagas, som i möjligaste måtto be* trygga emot vådan af deras undkommande, Justitife-Råden von Rosen och Grefve Hård hafva deremot förklarat, att de, på de skäl, som blifvit anförde af StatsRådets Ledamöter lill Stats-Råds-Protocollet för den 3i Julii 1823, för deras delar Bih till R. St. Prot. 1828 och 1829. 1 Sami. 2 Band. 3’dje Haft. a s3 Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.o 72. i underdånighet tillstyrkte, det Nådig Proposition till . Rikets Ständer måtte aflåtas, i enlighet med det då uppgjorda förslaget. Uppå Stats-Rådets Ledamöters enhälliga tillstyrkande, förordnade Kongl. Maj:t, att Proposition skulle till Rikets Ständer öfverlemnas, i enlighet med det förslag, som vid detta Protocoll är fogadt. Ex Prolocollo ytlig, von Stahl. N:o 72. I Afskrift meddelad Exp.-XJtsk d. 27 Jula 1829. KONGL. MAJ: TS Nådiga Proposition till Rikets Ständerj angående ordningen och sättet för öfverklagande of Under-Rätts beslut uti tvister om huse-sjn och fardag ä Krono-hemman; Gifven Stockholms Slott den 16 Junii 182g. Då Kongl. Majit, genom Dess Nådiga Förordning af den 17 April 1828, angåen - Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N.-o 72. de upphörande af Styrelse-Verkens Domsrätt i vissa snål, bland annat, stadgade, att frågor om nybyggnad, hus-röta, vanhäfd och fardag å Kronoeller andra Publika hemman, komme att från Rikets StyrelseVerk skiljas och till de allmänna
Lika med Herr Silwerstolpe, har BancoUtstottet yttrat desi förmodan, att före nästa Riksdag, någon stagnation i Penninge-rörelsen ej »vöre att befara; men af en nog allmänt förspord farhåga, i denna delen, har Utstoktet derjemte ansett sig böra förekomma den stadeliga »verkan, som blotta farhagan kan för penninge-circulstionen åstadkomma: och med afseende dera, föreslagit ett Correctiv, som Riksens Ständer långt före detta, funnit för ändamålet tjenande. Summan som dertill stuve fa anwändas, kan icke sörut, efter ziffra», utan mäste af inträffande werkeliga behoswet, bestämmas; hwars bedömmande, äfwen som, att utlåningen icke utan en nöjaktig säkerhet får äga rum, lorer lill Herrar Banco-Fullmägtiges med answarkghct förenade cmlanka, böra öswerlemnas. Slukeligen finner Banco - Utstollet sig förbundet, alt ej kunna instämma i Herr Silwerstolpeö anförde sats, det Bankens ändamål, såsom iZ86 Den 9 Julik. Läne-Bank berraktad, är att pä säker pant läna ut pengar emot sa läg ränta, att allenast först Bankens omkostnaöer derwid ersättes, och för det andra smäningom en del af pantens wärde indrages, i fall att panten möjligen till stut för Bankens räkning stulle komma att försäljas, och belönings-summan ej derföre erhölles.
Beria barn voro: Heber och Malchiel, det är Birsaviths fader. Heber födde Japhlet, Somer, Hotham, och Suah deras syster. Japhlets barn voro: Pasach, Bimhal och Asvath; desse voro Japhlets barn. Somers barn voro: Ahi, Rohgah, Jehubba och Aram. Och hans broders Helems barn voro: Sopha, Jimna, Seles och Amal. Sopha barn voro: Suah, Harnepher, Sual, Beri, Jimra, Bszer, Hod, Samma, Silsa, Jithran och Beera. Jethers barn voro: Jephunne, Phispah och Ara. Ulla barn voro: Arah, Haniel och Rizia. Desse voro alle Assers barn, höfvitsmän, i deras fäders hus utvalde, väldige män, och hufvud öfver Förstar, och vordo räknade i här till strids vid deras tal, sex och tjugu tusend män. BenJamin födde Bela sin första son, Asbel den andra, Ahrah den tredje, Nohah den fjerde, Rapha den femte. Och Bela hade barn: Addar, Gera, Abihud; Abisua, Naaman, Ahoah, Gera, Sephuphan och Huram. Desse äro Ehuds barn, som hufvud voro för de fäder, som bodde i Geba, och drogo bort till Manahath; Nämliga Naaman, Ahia och Gera, den samme förde dem bort; och han födde Ussa och Ahihud. Och Saharaim födde i Moabs land, (då han hade låtit dem ifrå sig) af Husim och Baara sinom hustrum. Och han födde af Hodes sine hustru Jobab, Zibia, Mesa, Malcham, Jeuz, Sachia och Mirma. Desse äro hans barn, hufvud för fäderna. Af Husim födde han Abitob och Elpaal. Elpaals barn voro: Eber, Misam och Samed; den samme byggde Ono och Lod, och dess döttrar.
De nu omnämnde balancer, hade förmodeligen til! större delen warit förekomne, om genom bestämd och lydlig Lag warit Ulstakadt, att mana lig controll skulle anställas och wist person warit förordnad som närmast och omedelbarligen answarat för all yppad brist. I anledning häraf wägar jag ödmjukast hemställa, atk i fall Lag INstotlers Betänkande, blir af Riksens Högloft. Ständer antagit och godkändt, underdånig ansökan mätte göras hos Kongl, Majrt vm best Nädiga utfärdanöe af tydelige och esler närwarande kiders behof afpastade Jnstruclioner, hwilka bestämt utstaka alla de skyldigheter, som ej mindre Apbörds än Controllcrande Embelsmän af Militaire, Eccleflastique och Crvile-Stakerne böra hädanefter iakttaga, till undwikande af vet straff och answar, som owillkorligen böra hädanefter wara förknippade med blifwande Krvno-balencer. LkriL. Nakim. Den 14 November. Enligheten med det uti Riksens Högloft. Ständers Lag-Utstött den November uplästa anförande intygar ftob. l4o!mberZ5on. Lades pä Bordet. Upkästes: Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besmars och Oeconomie Utstötts Betänkande angående atstillige förändringar uti Kongl. Förordningen af den 25 Febr. 1748, om förlag wid Bergsoch Bruks-handteringen.
Handläggningen af de ärenden, som underställdes Kongl. Majit »i Stats-Rådet, hade blifvit försvårad, icke blott genom den brist på tydlighet, »sorn understundom röjde sig i lagarne, utan äfven genom den mängd Förordnin»gar, Reglementen och Kongl. Bref, som utgjorde Statens civila och administrativa »lagstiftning, och hvaraf åtskilliga, som förskrefvo sig från aflägsna tider, buro Konslilutions-Ulskolleis Memorial, JYs 11. 3 »stämpeln af samma obestämdhet, som utmärkte sä många andra länders lagar. »Dessa ärenden voro utom dess så talrika och till en del så invecklade, att det »trägnaste arbete, i förening med den djupaste menniskokännedom och den full»komligaste vana vid allmänna ärenders behandling knappast gjorde tillfyllest, för »att kunna afbörda åliggandet, att samvetsgrant undersöka hvarje mål samt afgöra »det i enlighet med författningarne och till allas nöje.» Då Kongl. Majit genom Nådig Proposition den 30 Oktober 1844 i Nåder väckte fråga om sådan ändring i Regerings-Formen, till följd hvaraf antalet ledamöter i Högsta Domstolen skulle kunna förökas, fästade Kongl. Majit Rikets Ständers uppmärksamhet på den fördel samma Grundlagsändring skulle medföra deruti, att till Högsta Domstolen kunde öfverlemnas någon del af de besvärsmål, hvilka afgjordes af Konungen i StatsRådet, nemligen sådana, som egentligen utgjorde rättstvister; hvilken proposition dock ej blef af Rikets Ständer bifallen; hvadan det fordna förhållandet i afseende på behandlingen i Stats-Rådet af besvärsmålen oförändradt fortfarit.
För detta ärende, som icke kunnat bringas till slut inom den period, som förevarande berättelse omfattar, kommer att uti näst afgifvande berättelse vidare redovisas. 3:o Skjutsniugsbestyret har, sedan de, i följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär af den 2 Augusti 1844, först uppgjorde entreprenader den 1 Juni 1850 tilländagått, blifvit på ny entreprenad ifrån sistnämnde Lid upplåtet uti städerne Mariestad, Skara, Sköfde, Hjo och Fahlköping samt vid 57 landtgästgifverier. Således vid 12 flera af de sednare, än vid föregående entreprenaden. Vid några landtgästgifverier hafva entreprenader sedermera ytterligare tillkommit och sådane äro nu gällande vid de fleste gästgifvaregårdarne inom Länet. Vid några gästgifverier har skjutsningsbestyret blifvit af entreprenör öfvertaget endast emot den högre skjutslega!! och utan något bidrag af de skjutsningsskyldige. Vid de öfrige har bidraget varit högst olika och omvexlat ifrån 30 sk. 8 rst. ända till 36 R:dr Banko per mantal. Denna jemförelse visar, huru ytterst ojemnt tyngden af skjutsningsbesväret hvilar på särskilda hemman så 31 länge detsamma mäste vara beroende af deras indelning uti olika skjutslag, samt således af skjutslagets storlek och den mer eller mindre starka skjutsningen vid de gästgifvaregårdar, till hvilka de äro anslagne. Sådant har dock icke kunnat undvikas, så länge skjutsningsbestyret skolat af jordägarne sjelfve bestridas; men om entreprenader allmänt införas och nämnde onus kommer att genom kontanta afgifter afbördas, möter intet binder, att dessa lika fördelas å alla skjutsnings-skyldige heraman inom Länet. På sådant sätt vunnes den rällvisa, som det, efter min tanka, är vigtigt att, i möjligaste målto, åstadkomma i afseende å alla skattebördors utgörande, att enahanda onus icke må betunga den ena mera än den andra. Genom en jemnare fördelning blifva de ock mindre tryckande och utgöras utan det missnöje, som ett motsatt förhållande vanligen framkallar.
De påpeka den ovedersägliga tillvaron af ett personligt väsen, som icke blott utstakat världsklotens banor och satt » tonen till sferernas harmoni », utan hvilket äfven i allt leder människans lif, då hon vill underkasta sig denna ledning. Denna tro utgjorde hennes medelålders lif och hennes ålderdomströst; det var denna som fyllde den en gång kända tomheten inom henne; det var denna som gjorde, att hon säkerligen mången gång såg himlen öppnare öfver sig, än någosin under sin barndoms drömmar. Johannes Sundblad. På nyårsaftonen. • ffiindj-eit,stjärnor i rymder Strålen klart på de sista Af det år, som i natt skall Ned i tidens ändlösa haf! omätliga, timmame sjunka Sjungen, böljor i blånande fjärdarne Ljuft de smekande vaggsångstoncrua För det svinnande år, som lägger Sig till hvila i öppnad gr af. Susen, vindar, sd stilla i aftonen, Susen sakta, att ej den slumrande Störas må! Låten gamla året Utan stormar i ro få dö ' - Flydda år, för de lyckliga Som du skänkt, tagen varm På din graf skola Jiärligt Fvighetsblommor ur deras Fanny stuudcrua, tacksägelse! spira frö. Chrysander. » Hvad tänker du på! Mamma får aldrig stå som löfte3bryterska, » svarade hon, » något, om än aldrig så litet, måste jag ha med mig! » Därvid blef det också. För en tioöring köptes litet smått och godt, som till rariteterna på den stora bjudningen nog förhöll sig som surkartar till klara astrakaner — men det var ändå något, och barnen voro fullkomligt nöjda, ty mamma hade som vanligt hållit ord. Och det är, när allt kommer omkring, ändock hufvudsaken, vare sig det gäller små eller stora barn. Hade nu mamma nämnt ett enda ord om hvad som egentligen vankades på festen, skulle helt säkert de tarfliga rariteterna förlorat i värde och en misstämning väckts. Men detta gjorde hon försiktigtvis icke, och därför var allt utmärkt tillfredsställande. På detta sätt är det möjligt att med de minsta resurser hålla barnen vid ständig belåtenhet — och vid ständigt förtroende.
Utskottet tillstyrker alltså, att den föreskrift i Banko-roglementef, som skall motsvara 17:de § i det nuvarande, må erhålla följande från förslaget i punkt 2:o afvikande lydelse: 2:o. I de Fullmägtiges pröfning tillhörande mål skola en eller flere eller samtlige Kontors-chefers utlåtande infordras, derest sådant för målets utredning nödigt anses. Skolande Utskottet, i händelse af bifall härtill, icke underlåta att hos Rikets Ständer föreslå den ändring i ofvanberörda Ansvarighetslag, som må anses erforderlig, för att bringa nämnde lag i öfverensstämmelse med Banko-reglementet. Morn. 5 af 32 § i reglementet innehåller, att Under-styrelsen har att, dels på grund af hållna protokoll, diarier och anteckningsböcker, dels ock med ledning af de utaf Cheferne, hvar för sin afdelning, för tillfället ombesörjda och till Understyrelsen aflemnade uppgifter, redogöra för Verkets förvaltning i berättelser till Banko-Utskottet och Rikets Sätnders Revisorer. Enär dessa berättelser hufvudsakligen utgöra en sammanfattning af upplysningar, meddelade och lill uppställningen fullständigt ordnade af Afdelningsoch Kontors-chefer, så hade Utskottet i punkten 5:o mom. 5 af Betänkandet M 44 föreslagit detta stadgande: »med ledning af uppgifter från Kontors-cheferne uppgör Direktör förslag till de berättelser, Fullmägtige skola afgifva till Rikets Ständers Banko-Utskott och Revisorer»; hvarjemte Utskottet vidare, med anledning deraf att särskilda berättelser af Under-styrelsen och Fiskuls-embetet icke borde ifrågakomma, i punkt 3:o af betänkandet hemställt, alt stadgandet i 20 § af reglementet mötte uppställas sålunda: »Såväl till Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, 8 Banko Utskottets Memorial M 55.
Häremot framställer sig den invändning, att, då Konungen ensam, i enlighet med antagna grundsatser, bör kunna bevilja undantag från lagens allmänna föreskrifter, pä honom ock må bero att såsom hittills försätta ogift qvinna i myndighets-tillstånd; men om lagen sjelf medgifver, att domaren får göra undantag från lagens allmänna bud, och stadgar de reglor, hvarunder undantaget må äga rum, blifver åtgärden icke vidare en dispensation från lag, utan en tillämpning af lag. I förevarande fall synes ock en sådan tillämpning utan våda kunna anförtros domaren, enär han bäst är i tillfälle att inhemta de omständigheter och den kännedom om förhållanden, som på frågans afgörande kunna utöfva inflytande; och om än de kostnader och besvär ej äro af särdeles betydenhet, som fordras för myndighetsförklaringens utverkande hos K. M:t, så kan dock antagas, att de skola blifva mindre, då qvinnan blott behöfver vända sig till domaren i den ort, der hon bor. Rikets Ständer anse likväl domaren ej böra äga rätt att förklara ogift qvinna myndig förr än hon fyllt trettio år; och komme således att i lagen nedläggas en rättighet för ogift qvinna att, om hon vid samma ålder ej vidare är i behof af den omvårdnad, som lagen i allmänhet tagit om ogifta qvinnor, blifva befriad från denna om vårdnad, derest laga hinder ej möter. Den myndighetsrätt, som af K. M:t nu lemnäs ogifta qvinnor, gör dock aldrig någon förändring i hvad lagen stadgar om giftomannarätt och fast egendoms försäljning eiler förpantning; hvarförutan af Kongl. Maj:t städse föreskrifves, att, derest arf skulle tillfalla myndig förklarad qvinna, laga förmyndare bör vid delningen deraf vara tillstädes, att hennes rätt iakttaga och bevaka, hvadan den myndighets-förldaring, domaren meddelar, ej eller bör gälla utan med omförmälda vilkor, hvilka äro påkallade af omsorgen alt skydda qvinnans rättigheter, utan att derigenom någon inskränkning sker i hennes rätt att, då hon är myndig förklarad, sitt gods efter behag förvalta. På grund af hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördi, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, för sin del, besluta en författning af följande innehåll:
I anseende härtill anser jag Utskotten hafva bordt tillstyrka motionen, hvilket, efter min tanka, varit öfverensstämmande med både rätt och billighet.” N:o 96. Anh. till Exp.-Utsk. d. 26 Marsj kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörande af eller lindring uti de Consulad-af gifter , som erläggas för Svenska fartyg, äfvensom inskränkning uti afgiften tilt Engelska Kyrkan i London. Af Vällofl. Borgare-Ståndet har blifvit till Utskotten remitterade följande, omförmäldp ämnen rörande, motioner: l;o af Herr Paul Perg, som, med anledning af den för skeppsrörelsen för närvarande rådande dåliga conjunctur och de alltför stora omkostnader, som drabba Svenska sjöfarten, till vinnande af lindring i dessa kostnader, föreslagit, att Consulad-afgiften för Svenska fartyg måtte, om icke alldeles upphöra, åtminstone nedsättas i likhet med hvad Norrska fartyg betala, äfvensom att den afgift till Svenska Kyrkan i London, som nu er - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Uskottens Utlåtandej IV.-o 96. lägges för hvarje Svenskt, till England ankommande, fartyg, hädanefter icke måtte belasta andre sådane fartyg, än dem, som ingå till London, hvilkas besättningar kunna komma i tillfälle att besöka nämnde Kyrka; och hafva flera af Borgare-Ståndets Ledamöter sig i denna motion förenat; 2:o af Herr Carl Valleysom anfört: att, utom det en viss afgift för Svenska fartyg, som passerade Öresund, måste i Helsingör till en främmande
Gyllenstjernska famillens påstådde fordran i stöd af arfsrätt efter Konung Carl VIII Knutson; om ändring i tiden till redovisningen för Statens inkomster; i fråga om hyra för Landshöfdinge-Residencet i Hernösand; rörande de för Örlogsflottans behof disponerade Stats-medel; i anledning af de berättelser, som Rikets Ständers till StatsBancooch Riksgälds-Verkens öfverseende åren 1820 och 1822 församlade Revisorer afgifvit, angående de under Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegium ställde fonder och medel; om anstånd för Fabriks-Idkaren Frisk med inbetalning af ett Lån i Manufactur-Discont-fonden; i anledning af Casseuren Israel Tingbergs ansökan om afsked med pension; angående General-Assistance-Contoiret; i fråga om Krono-Utskyldernes debitering och quittering m. rn.; om Begrafningshjelp efter Capitainen C. A. Sabelfelt; om nedsättning uti Arrendet för betesmarken Rebbelberga Broar Den 21 December emi 261 i Christianstads Län; om Passevolanceafgiftens upphörande eller nedsättning; i frågan örn yrkad ränta för fordringar hos Kronan, enligt General-Krigs-Commissariatets vid f. d. Armeen i Norrige åren 1815 och 1816 utställde fordringsbevis; angående verkställigheten af Riks-Hufvud-Boken; angående Revision af Manufactur-Discont-fondehs förvaltning och rä < kenskaper för år 1822. Statsoch Bevillnings - Utskottens: I anledning af väckt fråga om alla Tull. umgälders liquiderande i Svenskt mynt; angående en af hvarje Mantalsskrifven person årligen intill nästa Riksdag utgående afgift tili Veneriska smittans hämmande. StatsBevillningsoch Oeconomie-Utskottens: