Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
2 H. eller efter SkyddsIsritken, Afgift erläggas bör, med Utsättande af namn och älder pä hwarje Mantalsbar Person, såsom ock upgifwa alle hoS honom warande HyreSmän, tvid bot af 2 R:d. för den, som sädant försummar; hwaremot Allmogen och Städernes mindre strifkunnige Jnnewänare äga at sädant wid Mantals-strifningen munteligen anmäla. Hyresmän stola för sig, sitt folk och egendom iakttaga lika skyldighet, som här förut för husbönder stadgadt blifwit. 2. klom. Alla dejsa Förteckningar aligger det MantalsLomml88.irieo i hufwudstrifr bifoga Mantals-Längderne til Oomioll bäde uppä anmälan och anteckning. z. klom. Om någon, hwars beställning eller närings-fäng icke egenreligen krafwer desi wistande i Staden, skulle wid Mantals-skrifningen föregifwa sitt rätta Hemwist wara ä Landet, eller twärtom, sä stal! en sädan wara förpliktad, at samma sitt föregifwanve bewisa och derjemte styrka, at han för sig och underhafwande folk pä ettdera stället är i Mantal sirifwm och der Vewillning erlägger. 2. §. Den Zi Mars. 1527 2. §. Gm Berednings»Lomml^Ls pä Landet. 1. Ivlom. Innom hwarje Socken pä Landet wäljes eller utfts ärligen i dertil, efter Landshöfdingens anmodan, af kantor lagligen utlyst Sockenstämma, en (loinmittee af 6 befutne Personer, nemligen 2 af Ridderffaper och Adeln, kastor i Församlingen, som alrid ar sjelfffrifwen Ledamot, z af Bonde-Ståndet och r StändsPerson. 2. leiom. Sa framt ej Församlingens
Hos Borgare-Ståndet är anmärkt, att, ehuru Rikets Ständer vid flere föregående Riksmöten funnit sig icke kunna bifalla då gjord Nådig fram ställning om anslag för berörde ändamål, Regeringen, sorn fortfarande ansett dylika kompanier oundgängligen nödvändige för det indelda Infanteriets användbarhet, blott låtit bero vid Rikets Ständers afslag och icke sökt att genom besparingar inom Hufvudtiteln och om så erfordrades, indragningar, åstadkomma de för ändamålet nödige medel, eller ens ådagalägger att tillgångar på denna väg ej kunde beredas. Inom Bonde-Ståndet hafva åtskillige ledamöter åberopat den af Herr Gråå emot denna punkt afgifna reservation, andre åter hänvisat å den utväg, till beredande af tillgångar i förevarande hänseende, att ett visst antal rotar vid indelda Infanteriet höllos vakante samt vakansafgifterne för ändamålet disponerades. Men som, på sätt nämndt är, Ridderskapet och Adelil samt Preste-Ståndet godkänt, Utskottets yttrande i denna punkt anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva. Elfte punkten, angående löneförhöjning för en del af underbefälet vid ArlilleriRegemeuterne. Trettonde punkten, om tillökning af anslaget till Kavalleri-och Artilleri-hästars remontering och skoning, samt Fjortonde punkten, hvaruti Utskottet tillstyrkte, alt reservations-anslaget till fouragering af Artilleriets legda hästar och förslags-anslaget till four agering af värfvade Bth. lill R. St. Kavalleriets och Artilleriets hästar mätte sammanföras under rubrik: Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar, Förslags-anslag, hafva blifvit återremitterade af Bonde-Ständet. Då likväl dessa punkter alla äro godkände af de öfrige trenne Riks-Stånden, kunna, jemlikt 75 § Rikdags-Ordningen, återremisserrce icke till någon åtgärd föranleda.
Kanske han menade, att dessa provinser äro något aflägsna; ty jag kan ej finna, att något annat mot jemnförelsen kan anmärkas. Deremot liar han framställt en jemnförelse, som icke passar, då han frågat, om icke de till indelningsverket anslagna dagsverken betalas enligt markegångspris. Detta är sannt; men del kommer deraf, att aldrig någon rättighet blifvit de dagsverksskyldig medgifven att erlägga lösen till bättre pris. Detta är således ett motsatt förhållande, och det förundrar mig, att man vill jemnföra ett förhållande, hvarvid rättigheten att lösa efter bestämdt pris blifvit fastställd, med ett förhållande, hvarvid sådant icke varit ifrågasatt. Hvad för öfrigt samma värde ledamot anmärkt, att jag sagt, att denna afgift af ålder utgått in natura och att deruti skulle ligga ett misstag, enär indelningsverket var nytt år 1689, får jag besvara med den upplysning, att ehuru indelningsverket kort förut blifvit reorganiserad t , var det icke nytt, utan funnos indelta soldater äfven långt förut. Jag förnyar min anhållan om afslag å betänk. Frih. Raab: Då jag både som rustoch rotehållare oell äfven som officer varit vittne till de mångfaldiga stridigheter, som ägt rum i detta afseende emellan soldater och pastorer, kan jag icke annat än önska, att dessa stridigheter må slutas; och då jag från början, i likhet med hvad Gr. Gyldenstolpe och Gr, v. Platen sedan yrkat, yttrat, att lösen för soldatens dagsverksskyldighet borde bestämmas till hälften af markegångspriset, instämmer jag så mycket hellre i Gr. Gyldenstolpes förslag, som jag med stöd qf 73 § Riksd.- Ordn. tror mig kunna hoppas att få se sakeq afgjord vid denna riksdag. Hr Hjärne, Harald: Jag hade icke ämnat begära ordet i denna långt utsträckta och numera förmodligen tillräckligt upplysande discussion; men då Hr v. Hartmansdorff begärt en upplysning, som af de sista värda talarne icke blifvit 134 Den 16 Augusti e. m. leornad och hvilken jag kan meddela, liar jag trott mig höra lemna detta ytterligare bidrag till ämnets utredning.
Att den till Utskottets afgörande hänskjutne fråga om Talmäns-Tafflarnes indragning blifvit vid anställd omröstning på det sätt afgjord, att berörde Tafflar komma att indragas och endast godtgöras kostnaden till Stånds-klub* Prof. Uidr. J. 8 Maji 1818. barne samt de öfrige oundgänglige depenser för den representation, sorn af Herr Landtmarskalken åt Herrar Talmän måste iagttagas. 2. Alt vid lika beskaffad handläggning af den till Utskottet likaledes remitterade fråga angående utbetalning af framlidne Regerings-Rådet von Schewens hos Stats-Verket innestående Pension af 5O0 R:dr, voteringen så utfallit, att denna Pension nu kommer att uppföras, att för en gårig utgifvas, såsom aflidne Regerings-Rådet von Schewens Arfvingars fordran; Så fann Bonde-Ståndet för godt anmoda Expeditions-Utskottet, att underdåniga Skrivelser till Kongl. Maja i dessa ämnen författa och. till Riksens Ständers justering insända. Den p Maji 1818- Från Högloft. Ridderskapet Och Adeln. S. D. Beslöt Höglofl. Ridderskapet och A• deln anmoda Statsoch Banko-Utskotten, att med första afgifva Utlåtande öfver de anmärkningar, som blifvit gjorde vid Utskottens den 3:dje sistlidne April afgifne samt den 30 i samma månad af Ridderskapet och Adeln återremitterade Betänkande , i anledning af Kongl. Maj:ts till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition den i7:de December 1817, angående Göta-Canal-Arbetets fortgång och befrämjande. S. D. I anledning af derom väckt motion beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmoda Statsoch Banko-Utsko.tten , att af de till Riks - Prot. TJtdr. d'.
Oaktadt ett fortsatt yrkande af billighetsgrunder, förbigår dock detta beskattningssätt helt och hållet ett viss dass af invånare, den sorn i Staten kännes under namn af Capitalister, det vill säga de personer inom densamma , sorn utan att äga jord, Bergverk, Lägenheter, Qvarnar, Hus, utan att idka ManufacturFabriksellef Handelsrörelse, endast lefva af penfiingrenta, eller, för att ej öfverdrifva definitionen, hvarje person i förhållande till den del af dess förmögenhet, hvilken han 6asom rätt och slätt xentegifvande begagnar. Få Länder synas böra äga denna dass i dess första bemärkelse särdeles talrik I dess andra skall den mer eller mindre finnas i alla Stater. Sådan deri är i båda fallen, torde dock om densamma kunna sägas, att de af dess medlemmar, sorn i följd af större penningtillgångar lemna sig åt ett öfverflödigare lefnadssätt, både lätt och Ridd, 0, Ad, Fröt. N:o 17. ig. 13° Den 8 Juni. billigt kunna träffas af val ställda ofverflöds» afgifter. Att de åter, som oaktadt penningstyrka Föredraga ett sparsammare lif, i mån deraf val skatta mindre, eller, om möjligt är, alisintet; men att det deremot är denna dass man alltid ansett såsom för det allmänna nyttig, i dess egenskap af försträckare eller långifvare under de af StatsLagarne gillade vilkor, Och slutligen, att det tredje slaget af Ca» pitalister, nemligen de, som antingen genom missgynnande conjunmirer och öden, blott äro i besittning af ett capital, kanske otillräckligt till fördelaktigare företag, eller de som genom physiska eller moraliska plågor, eller andra från ålder och kön härrörande orsaker hindras att med fördel underkasta sig de från näringsrörelser, egendomars förvaltning, deras köp och försäljning oskiljaktiga besvär och omtanka, förtjena snarast att blifva föremål för skonsamhet, då-de omständigheter, af hvilka de bero, troligen mera leda till årlig förminskning, än förökning af deras förmögenhet.
Elektorer, Ridderskapets och Adelns, ledigheter ibland: se Afsägelser. — —, val af, angående: se Val. — Förrättade: se Lista. — —, till utväljande af Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och hans Suppleant, angående val af: II. 3; V. 512. — förrättadt: II. 149; V. 547, 518. — E — 41 Elektorer, Ridderskapets och Adelös, till utseende af Kommitterade för Tryckfrihetens vård, angående va laf: II.3. — förrättadt:II. 63. Elementar-läroverk, orri utvidgning af Hudiksvalls högre till fullständigt äfven på den klassiska hildningslinien, och, i sammanhang dermed, om anslag till en Lektor i klassiska språk vid nämnde läroverk; motion af Herr Erik Oskar von Knorring: se Motioner. —, om anvisande af medel för utvidgning af Enköpings treklassiga till ferriklassigt; motion af Herr Per Jacob von Ehrenheim: se Motioner. —, orri anslag till ett nytt lägre sådant i Sollefteå; motion af Herr Conrad Bleckert Fitinghoff: se Motioner. —, angående anslags beviljande till ett nytt fullständigt sådant i Stockholm; motion af Herr Edvard Fåhraeus: se Motioner. —, angående utvidgning af Ystads lägre till ett fullständigt högre Elementarläroverk; motion af Herr Magrius Bolivar Hallenborg: se Motioner, —, rikets högre,angående löneförbättring åt gymnastik-lärarne derstädes; motion af Grefve Carl Magnus Björnstjerna: se Motioner. — —, i anledning af väckta motioner rörande befrielse för lärjungar vid dem, äfvensom lör elever i folkskole-lärareseminarier från deltagande i bevärings-möte: B. il 612,621; lil 124, A. 124. —, rikets allmänna, om ändringar i de för dem gällande stadgar; motion af Herr Pehr Reinhold Bråkenhjelm: se Motioner.
Junii bliswit a?fdejiga Ättcn von?olt adopterade fann Höglofl. Ridder - Den 19 December. nzz ders?/!!.vk och Adeln rättigheten til! introduktion icke förr kunna bemälde Herrar kanZel ^ warda till-ärkand, än de löre introduktion wanliga afqitterne tili Adelig» Iungsiu StäketsAdeliga Cadett SehsianSoch Riddårhusets C-chov biifwit för hwardera af de adopterade särjkilot erlagde: hwarom Riddarhus-Utjkoktet jkulle genom Utdrag af Protokollet underrättas, bit 8u^rs. Herr Grefwcn och Landt, Marskalken tlllrännagas, akt Herr Landt Marskalken jämte de oski» ge Talemänne, i gär aftons undrtteknat Successions, Ordningen. UplästeS följande ifrån Stais - Utsätter inläm, nade Wördsamt Memorial! Ibland de KungSgärdar som stätt under Kongl. Majtt cnjkilda Nädiga Disposition, arv Kungsgärdarne Dahlby och flyinge belägne uti Malmöhus Län, Torna Härad samt Dahlby och Sandby Socknar. Flyinge Kungsgård med Hästhagen och Kungs, ängen Räften star ej i Iordeböckerne för något mantal , men Dahlby Kungsgård upsöreS för 4^ mantal. Redan pä 1620 talet har här warit anlagdt ett Stuteri som dock ödelädes under Konung O'nr. i rttes längwariga krig, men efter Högbcmälde Konn,.^ återkomst till Riket beslöts, att Stuteriet a npo! »lie inrättas med behörig Stat, hwilkel likwäl icke koni i Högst - n ^4 Dm 19 December. Höastfalig
Att bästafveln, som nu är af ingen betydenhet, måtte genom premier befrämjas: 6:o Att Allmogens fårafvel och ullproduclion, som nu inskränker sig egentligen till blott husbehof, måtte på samma sätt utvidgas: 7:0 Alt en förväntande ny Skogsordning måtte innefatta correclfv mot det stora slöseri, som nu råder i skogshushållningen: 8:0 Att då Linculluren i en del af Länet utgör hufvudnäringen, rå-ämnels förädling till finare väfnader måtte uppmuntras: 9:0 Att Snällposterne, om möjligt vore, kunde anvisas annan väg, än genom en ort, fattig på hästar och fourage-persedlar: 10:0 Att det ojemnt fallande inqvarteringsbesväret mätte ersättas af dem, som deraf mindre belastas: 11:0 Att en lika ersättning måtte afses i och för den lika besvärliga Kronobrefbäringen: 12:0 Alt Sockne-Magazinerne måtte från räntegifvande Cassör förvandlas lill verklige undsättnings-anstallter i missväxtår: i3:o Att Länsmännens löningsvillkor måtte förbättras: i/po Alt de olika Polis-förfallningarne i olika Län mätte bringas till enhet. i5:o Att jorden, som finner sig hårdare beskattad än den rörliga förmögenheten, icke måtte vidare onereras och Bevillningen drabba icke blott den årliga, öppen liggande inkomsten, utan egentligen dels verkelig behållning, särdeles af handel och rörelse, dels Capilaler jemte luxeoch öfvei flöds-ai liklar: 4o 16:0 Alt, i fråga om Lönnkrogars upptäckande, åklagaren målte kunna åberopa afnämare till vittne: 17:0 Alt Fabrikers anläggande i Jönköping måtte uppmuntras, helst läget dertill är inbjudande; och 18:0 Åtl en Läns-Notarius med lön på stat måtte anställas vid Cancellierne, der göromålens vigt och mängd ovillkorligen fordra en särskild Protocolls-förande, hvars saknad dageligen medför bryderi och osäkerhet vid ett Embetsverk, der Chefen har 2 olikartade
Jag förnyar min begäran om ogillande af propos:n såsom grundlagsvidrig. Hr Gripenstedt, Joli. Aug.: Sjelfva begynnelsepunkten, om jag så må uttrycka mig, för deras åsigter och argtimenter, hvilka här yrkat förkastande af de föreslagne voter:spropos:ne, är otvifvelaktigt den, att ett sönderdelande af den ifrågavande voteringsproposm kan och bör ske. Detta sönderdelande borde, enl. deras åsigter, så verkställas, att sjelfva hufvudsaken först serskildt behandlades och afgjordes, samt att de s. k. verkslällighetsåtgärderne derefter pröfvades; och slutligen hafva desse Hrr förklarat, alt hufvudfrägan icke hörde till statsregieringen. Jag vågar likväl tilltro mig kunna bevisa, ali detta stöd är alldeles för svagt att kunna uppbära den conclusion desse Hrr velat derpå bygga. Om man nemi. betraktar punkten i sin helhet och besinnar hvad dermed åsyftas, så torde väl ingen, icke ens den talare, som ifrigast drifvit desse satser, kunna neka, att denna punkt afser en bestämmelse om den närvarande persedelräntans förvandling till en bestämd silfverränta. Jag anser mig desto heldre befogad antaga denna räntornas förvandling såsom hufvudsak, som uti den del af punkten, hvilken den värde talaren sjelf hänfört till hufvudfrågan, förekommer följande: ”att de på skattläggning grundade ordinarie räntor inom alla delar af riket, utom Stora Kopparbergs län, måtte till ett för hvarje i jordeboken serskildt upptagen egendom sammanfördt belopp bestämmas och utsättas i r:dr silfver”. Det vill säga till något viist belopp. Ty hade denna del af punkten slutats med ordet ”bestämmas”, och Ulsk. blott sagt, alt räntan skulle bestämmas, så hade detta saknat all betydelse, emedan det då varit obestämdt på hvad sätt räntan skulle bestämmas.
Förkl. 38.) Beträffande den af Revisorerne gjorde erinran, att det utaf anslaget tor lättade vatlencommunicationer utgående årliga bidrag af 1,080 R:dr för Stångåns uppmuddring och hamnbyggnaden i Linköping blifvit ineddeladt för ig är, och således öfver liden för gällande Statsreglering; så, enär af Kongl. Brefvet den 14 April i83y inhemlas, att nämnde bidrag blott för åren i83y, i838 och i83p bestämdt beviljats och sedermera endast på det sålt, Kongl. Maj:t, efter hos Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag gjord framställning om fortfarande anslag till dylika arbeten, kunde finna skäligt i Nåder föreskrifva, anser Utskottet berörde anmärkning böra förfalla. § 205. (Pag. 141 och följ. Förkl. 38 0. f.) Såsom nöjagtigt förklarade bär Utskottet ansett följande anmärkningar, nemligen: 80 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 76. 1) angående uragtlåtet balancerande i räkenskaperne af ett för upprensning af Enköpingsån beviljadt, sedermera eftergifvet förskott af 3,000 R:dr; 2) rörande öfverskridande af i836 års anslag till förvaltningskostnader, och 33 i fråga om en utbetalning af 133 R:dr 16 sk. för trädplantering vid den så kallade Djurgårds-canalen; och hemställer derföre, alt samma anmärkningar må lemnäs utan afseende. § 206. (Pag. i43. Fork!. 420 Sorn frågan om indrifningen af de uti Hufvud-Böckerne balancerade 3,82g R:dr 24 sk., utgörande Handlanden Nelsons skuld, i och för ett al f. d. Strömrensnings-Comiteen honom beviljadt lån, ankommer på utredning i concurser och anställd rättegång, lärer i detta afseende intet vara alt tillgöra. Kongl. Med afseende å hvad Kongl.
När flickan sent omsider krupit till sanningen (och det var en bedröflig en att finna så mycket ondt redan inrymdt i ett barns hjerta) skickades hon i ett annat rum, der Gunnilla gifvit den arma, till slut liksom förkrossade ungen någonting att uträtta, och jag sprang från mitt gömställe bort till Gunnilla, kysste hennes kjortelfåll och sade jag vet icke hvad, ty i den stunden begrep jag ej huru jag någonsin vågat att se i henne min vän, men hon var ohöflig nog att kalla Pappas Eva en entusiastisk varelse, samt föreslog mig att gå ner till sjön och allt återkom snart i de gamla vecken. Men jag har likväl nu i afton mycket tänkt på hvad förhållande jag egentligen står uti till Gunnilla. Hennes Vän? Ja visst äro Pappa och hon mina bästa vänner – men hennes vän kan jag omöjligt vara, fastän hon oaktadt sin fullkomlighet är road af mig och tycker om att roas af mig. – Hennes Hofnarr är jag ändå icke precist? – Hennes Efteraperska? – Först rätt hofnarraktigt vore att tro det möjligt likna henne. Tyst här faller mig något in. ”I am not her fool, but her corrupter of words.” – I det hela förstår jag henne, kan i många fall tänka hennes ord, men vill jag säga efter dem, blifva de så der litet vrängda – litet jordiska – litet som folket är mest. En träffande bild framställer sig nu för mig om Guldmynt och pappersedlar, men jag vill ej dermed besvära Pappa, som deruppe har nog med Realisationen att göra, och dessutom är liknelsen nog tyvärr icke ny, så Pappa kan slå upp den i någon bok, när Pappa får tid Jag hoppas Pappa af åtskilliga mina citationer hvaraf de öfversatta väl i samråd med någon ibland mina dödsfiender af Lexikonslägtet, kunnat blifva mer ordagranna, märker hvad jag läser, och huru jag, som billigt är, litet yfves åt min läsning. Jag är också riktigt stolt, om icke just för det jag läser Shakespear så öfver honom, som ju icke var lärd, bara snille Lärdomen kommer nog aldrig mer att så lysa mig i ögonen, som innan den stackars Edvard helt oskyldigt rubbade min tro på dess förträfflighet.
Sag emot mijitjanbfiitg af bjur . 66. — fötffartng af 26 Äap. 2 § 93t;ggn. 93affcn famt änbrtng af famina Äap:S 3 § 66. — änbrtng t 3 §. octj lippfiäfioanbc af 4 § t 3 Äap. «j?anbcfös23affcii 66. — utaröetanbe af förftag tift itp Äons furöfag. 67. — Sag tift orbnanbe af Siotarii s^u 62. — änbrtngar i flabganbeita röraus be 91(tmäitna SJeltjätingämanfJas pet 72. §. 63. Unbcrb. Sfriftoeffcr i frågor röranbc Stifetö affutänna f)uö(jaffntng nt. m. 74. §. 64. Stug. cmröftning öfioer .(Sögfia ©enis ftcfenö Sebatnöter 77. §. 65. — tidfättanbe af ^uftitiesSDmfmbsman ocf) befj Suppleant famt Äomtnits terabe tid trpcffripctcnö toårb 77. §. 66. — traf af 3'udmägtige i S3anfen ocf) SlifdgäfbSsÄontorct 78. §. 67. — en af ,(fongt. 39?aj:t förefTageit ©rutibfagöänbting 78. §. 68. — f)ioifanbe @runb(agöäitbringssförs 78- §, 69. — tiben för näfta lagtima SitfébagS början 81. 1858. 51. 9?etftebt & ©ener, Äongl. SofWcfate.
Likväl står i 5o §:n Riksd.Ordn. följande: ”Hvarje stånds-hdamot åge rätt att i plenum, stående och från sin plats, till prot. fritt tala och utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma, och 0111 lagligheten af allt, som inom Ståndet sig tilldrager.” Man måste väl vara öfverens om, att detta är en tilldragelse inom Ståndet. Icke är den af särdeles vigt och värde, det medgifves. Hvad Hr Ribbings replik till mig beträffar, så tänker jag icke ytterligare uppträda för alt här, inför en upplyst församling, demonstrera hvad sorn är vett eller ovett. Gr. Horn: Jag begärde ordet, egentligen för alt taga mig Den i3 Augusti. 33 mig friheten fasta Hr Landtmrs och Ståndets uppmärksamhet just på innehållet af 5o §:n Riksd.Ordn. Jag gjorde detta, då jag liörde Hr Ribbing anklaga någon eller några af Ståndets ledamöter att till och med från bänken yttra skällsord. Skulle sådant vara förhållandet, så anser jag, i följd af 5o §:ns innehåll, det vara Hr Landtmrs åliggande , på grund af den plats han innehar, att söka förekomma sådana Ståndets värdighet förolämpande tilldragelser, och att tillrättavisning äger rum. Hvad Hr Ribbing sist yttrat, har jag lika litet fästat mig vid, som vid hans förra anförande; ty jag anser verkligen det icke tillhöra mig eller någon annan af Ståndets ledamöter att ingå i någon recension deröfver. Hvad han såsom reservant behagar yttra är hans enskilda egendom, såsom jag förut tagit mig friheten erinra, och jag ber att R. o. Ad. täcktes benäget finna, att hvarje försök att dervid foga andras tankar, eller att söka hindra framförandet af dem, som utaf reservanten blifvit afgifna, är icke enligt med vår yttrande-rätt och grundlagens föreskrifter i detta fall. Frih. Sprengtporten:
Riddersk. På Högv. Prest-Stån och Ad. Ledamöters dets Ledamöters t/ppläst hos Höglofl. Ridd. oell Åd. den 10 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 20 Vallöf!. Borgare-Ståndet den 21 Hederv. Bondé-Ståndet den 20 _ Vördsamt Memorial! Hos Höglofl. Ridd. och Ädeln har Herr Capitainen Friherre Henning Wrangel, medelst ett den 5 sistlidne Maj till Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut - vägnar A. Lantingshausen. På Vällofl. Borgare - vägnar Bryn. Hesselgren. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. Ståndets Ledamöters vägnar And. Fredin; M. M. Rosbeck. skott 1854 Den z o Juli. skott remitteradt Memorial, begärt, att en af Förste .Landtmätaren i Malmöhus Län J. Akerblom projecterad, vid Memorialet bifogad, Landt» xnätare-Taxa, som Herr Friherre Wrangel för sin del godkänt och ansett förträffelig, måtte, under nu påstående Riksdag , fastställas , och att hos Kongl. Maj:t underdånig önskan derom rnåt» te göras.
Maj:t för flera år sedan väckta fråga, om dessa Rätters upphörande, blifvit af Hans Maj;t öfverlemnad till granskning af Committerade för Styrelse-verkens reglering, hvilka jemväl, i deras allmänna betänkande derom, tillstyrkt ett sådant upphörande, samt Särskildta Utskottet, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, fått sig af Riksens Ständer uppdraget , att äfven sam. ma Betänkande i hela dess vidd , och således äfven om Hail-Rätternes mer eller mindre nödvändighet, sig utlåta; så ansåg Herr Assessoren, pä sådan grund, sig icke heller nu kunna undgå att deröfver sig yttra, och instämde derföre i det beslut, hvaruti Utskottet angående Hail-Rätternes indragning stadnat. Sluteligen har emot Utskottets mening, att ceeonomieoch politie-måi böra så väl från landet, sorn städerne, gä omedelbart från Konungens Befallningshafvande till Kongl. Majit, vederbörande Collegium förbi, Herr Cancelli-Rådet von Hartmansdorff åberopat sitt tryckta förslag till Närings-förvaltning, sid. lgo, 2;dra afdelningen. Ex Protocollo P. N. Poignant. ■c. 276 Utdrag af de hos R. H S, Särskildta Utskott hällne Protocoll vid Lagtima Riksdagen i Stockholm år 1823* T afseende på den af Utskottet antagne grundsats, att Näringsoch Drätsel-ärender böra åtskiljas under hvar sin föredragande, har Herr Prosten Doctor Fornander afgifvit dess från pluraliteten skiljaktiga yttrande > som härhos under Litt.