Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oxenstjerna, till Konstitutions-Utskottet ingifven motion har blifvit föreslaget, att andra stycket i Tryckfrihets-Förordningens 2'§ 4 mom. måtte ändras till likhet med det nästföljande tredje stycket, så att det i förstnämnda stycke förekommande obegränsade förbud att, utan vederbörandes tillstånd, af trycket utgifva vissa der uppräknade handlingar måtte inskränkas till samma tiderymd af femtio år, som för utgifvande af de i nästföljande stycke omförmälda handlingar är stadgad; och då något skäl icke synes vara för handen, hvarföre, efter en så lång tidrymd som femtio år, det skall fordras särskildt tillstånd att utgifva vissa allmänna handlingar, då sådant ej erfordras för utgifvandet af andra, eller hvarföre i ena fallet forskningen skall möta större hinder än i det andra, så har Konstitutions-Utskottet ansett sig böra vördsamt föreslå följande ändringar i Tryckfrihets-För or åning en. § 2. (Nuvarande lydelse). (Föreslagen lydelse, hvari ändringarne äro med kursiv stil utmärkta). 4:0. I grund som helst. 4:o. 1 grund som helst. Vid föregående tillåtelse skola följande Vid föregående tillåtelse skola följande undantag ovägerligen iakttagas: undantag ovägerligen iakttagas: Att Protokoll icke kunna Att Protokoll — icke kunna till tryckning fordras, eller, utan vederbö- före femtio år efter protokollets eller handBih. till R. St. Utgifvas sådana Handlingar af trycket, utan vederbörandes tillstånd uppenbara. Att ej några Femtio Riksdaler. Att, i hvad Femtio Riksdaler. Det skall ock Sexton Skillingar. Att Protokoll Sexton Skillingar. Att ingen Sexton Skil lingar. Att sådant hufvudsaken. I öfrigt stadgadt är. Stockholm den 5 April 1866. lingens datum till tryckning fordras eller, utan vederbörandes tillstånd, utbekommas. Utgifvas sådana handlingar af trycket före ovannämnda lid, utan vederbörandes tillstånd uppenbara. Att ej några —■ — Femtio Riksdaler. Att, i hvad Femtio Riksdaler. Det skall ock Sexton Skillingar. Att Protokoll Sexton Skillingar. O Att ingen Sexton Skillingar. Att sådant hufvudsaken. I öfrigt stadgadt är.
Finnes gäldenär, som kommit i konkurstillstånd, hafva öfvat bedrä geri mot sina borgenärer i något af dessa fall: 1. att han undandolt eller eljest ur vägen skaffat något af sina tillgångar, eller under länt namn köpt egendom och den bland tillgångarna ej uppgifvit, eller under sken af köp, gåfva elier annat aftal, egendom från konkursmassan undandragit, eller i hemligt förstånd med någon föregifven borgenär uppgifvit falsk skuld; eller 2. att han, sedan han sjelf begärt få sin egendom afträda eller, der konkursen tvungen är, sedan borgenärs ansökning om egendomens afträdande honom kungjord var, något af egendomen, borgenärerna till förfång, sålt eller annorledes förskingrat; eller 3. att han, der han idkat handel eller annan rörelse, hvaröfver bok hållas bör, fört falska böcker eller uppsåtligen sina böcker förstört, undanstuckit eller oläsliga gjort; en sådan gäldenär skall dömas till straffarbete från två till och med sex år; vare ock förfallen till den påföljd, som i 2 Kap. 25 § utsatt är. 2 §. Till straffarbete på högst två år eller fängelse dömes gäldenär, för vårdslöshet, i dessa fall: 54 26 Kap. 1. om han, genom obetänksamma företag, som ej stått i förhållande till hans förmögenhet, eller genom slöseri, dobbel, lättja eller annan uppenbar vanvård, råkat i obestånd. 2. om han idkat handel eller annan rörelse, deröfver bok hållas bör, men sådan bokföring icke ordentligen fullgjort. 3. om han fortsatt sin rörelse och derunder upplånt varor eller penningar, sedan han på sådant obestånd kommit, att han sjelf inse bort, det han ej kunde rätt för sig göra. 4. om han, annan till skada, för sig användt varor eller penningar, som honom, i egenskap af handlande eller idkare af kommissionsrörelse, till förvaring eller bestämdt bruk betrodda varit.
Jag ber att få framhålla några få faktiska omständigheter, på hvilka jag grundar min förmodan om en sådan möjlighet, och tillika den önskan, att StatsUtsk. icke måtte skrida till ordnande af denna sak innan det tagit alla sådana tvifvelsmål i nära öfvervägande. I fråga om jernvägens ledning genom Vestergöthland veta vi alla, Mine Hrr, hvilka stridiga intressen der varit mellan vestra och östra Billingsbanan. Vi veta också att Öfverste Ericssons utlåt, i den saken har grundat Regeringens yttrande om företrädet af den östra banan, men, som åtskilliga af R. o. Ad:s ledamöter kanske känna, har här äfven varit fråga om tvenne andra banor genom Westergöthland. Jag skall icke utbreda mig i någon vidlyftighet, utan söka att i några få drag framställa det hufvudsakliga. Här har varit fråga om tvenne andra banor genom Westergöthland, nemi. Skarabanan och en som löper i dess närhet och som blifvit kallad Ulfstorp-Axevalla-Lerdalabanan. I afseende på Skarabanan har en stor del af provinsens innevånare gjort ganska väsendtliga anmärkn:r på det sätt, hvarpå Öfverste Ericsson upställt sitt förslag till förmån för banan öster om Billingen, men i afseende på den s. k. Ulfstorp-Lerdalabanan har Hr Bergmästar v. Zweigbergk, som bor i den orten, som både är Ingeniör och en ganska utmärkt och bildad man, framställt ett förslag, hvilket jemväl var ingifvet till K. M., och föranledt en undersökning, öfver hvilken Öfverste Ericsson yttrade sig, hvarvid han till en stor del erkände ändamålsenligheten af den bana, som Hr Zweigbergk föreslagit, men i andra delar underkände den på grund af faktiska skäl, hvilka han också anfört.
Vid första ögonkastet på Tabellen öfver förhållandet emellan Banquens Sedelstock och Silfverfond, jsnnet man likväl, att under de tider, då allmän BancoUtskottets BetdnkandeiU 873 utvexling skett, sällan mera reel valuta funnits, än som motsvarat hälften af den utelöpande Sedelstocken, och om närvarande SiIfverfond beräknas i BancoSedlar efter 128 skill, för 1 SpecieRiksdaler, erfordras endast 75,000 R:dr Specie för att erhålla samma förhållande som fdrenämndt är. Denna Summa åter kan Banquen uied öfverskottet af sine egne inkomster sednast inom 5 år anskaffa. Hvartill skulle då ett högre belopp behöfva under en eller annan form upplånas? Jag kan dertill icke finna andra anledningar, än antingen i fall man vill gifva BancoSedeln ett högre värde än den nu eger, hvilket säkert skulle kosta Staten en fortfarande skuldsättning af 2 å 3 Millioner B:dr Specie, eller ock oin man, öfvertygad derom att Nationen för det närvarande icke mägtar bära de dryga kostnader, som Götha Canal och andra allmänna företag åstadkomma, vill grunda utvägarne till medels anskaffande till dessa ändamål på ett utländskt lån, som för realisation af Banco* och RiksgäldsSedlarne skulle af Banquen upptagas. För min del har jag ej kunnat samtycka till en plan, som utan nödtvång skulle sätta Staten i utländsk skuld, hvarifrån densamma så lyckligen blifvit befriad, och har ansett inrättandet af en Banque på Actier icke kunna betraktas annorlunda än såsom en skuldsättning, der Dångifvaren tillika finge rättighet att inträda såsom delegare i förvaltningen af Banquen och njuta en högre ränta å sina försträckta penningar; hvilket hos en penningefattig och till en del gäldbunden Nation lätteligen hade kunnat urarta till en fullkomlig penninge * ajcistocratie. Dereiqot 874 Banco-Utsiottets
» Coup d ’ Orchcster » » par préferance * » opera-&amp;omique » m. m. vill ej. riktigt behaga.Internationel Poststatistik. Utaf Bidrag til! Sveriges officiela statistik för år 1883 har för någon tid sedan utkommit Litt. M., utgörande till sitt väsentligasto innehåll en öfversättning af från Verldspostföreningens Internatio-oela Byrå i Bern lemnade uppgifter rörande postinrättningarnas verksamhet inom de vigtigaste af de särskilda till Föreningen hörande länder. Denna Förening grundades den 0 Oktober år 1874 på en allmän kongress i Bern och utvecklades vidare genom fördraget i Paris den 1 Juni 1878, samt innefattar för det närvarande en sammanlagd landareal af 80,000,000 qvadratkilometer med 830 millioner innebyggare. Ehuru uti nu ifrågavarande berättelse uppgifter saknas rörande ett icke obetydligt antal stater, hvarför densamma icke kan göra anspråk på att lemna i något afseende ens tillnärmelsevis riktiga tal, så mycket mindre som de uppgifter hvilka finnas icke omfatta samma år utan för olika länder hafva afseende å helt olika tidsperioder, så är denna berättelse derfbr alldeles icke utan sitt ganska stora intresse att genom-lisa. Den är tvärtom, genom den oerhörda utveckling om hvilken den bär vitne och de ofantliga tal, som den innehåller, väl egnad att i sin mån ådagalägga den ingripande betydelse, hvilken det skrifna och tryckta ordet eger för samtiden, hvarför vi trott att det icke kunnat vara ur vägen att, trots materialets bristfUllig-bet, ur sagda berättelse anföra några af de vigtigaste sifferuppgifterna. Ofversigten innehåller i tabellform affattade sammanställningar, utvisande de olika ländernas betydenhet till areal och folkmängd, antalet postanstalter i hvaije land och deras förhållande till landets areal och invånareantal, öfversigter öfver försändelser af olika slag, som befordras inom och emellan de olikaländerna samt äfven värdet af genom postverken befordrade assnrerade försändelser, äfven som öfver medel, som genom postanvisning, postförskott och inkassering utväxlats, hvarjemte finnes en tablå öfver postverkens inkomster och utgifter.
Ständer afgifva, utan att Utskottens öfriga Ledamöter deruti taga del. Finner Banco-Utskottet de ämnen ege ej sammanträde rum. H änyisning: Bihanget, lil. Sami., Konst-.Utsk. Mern. Ridd. och Ad. Prot. d. 29 Julii och 9 Aug. 1851. Preste-St. Borgare-St. Prot. d. 30 Julii och 9 Aug. 1851. Bonde-St. Prot. d. 29 Julii och 9 Aug. 1851. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Konstitutions-UttkoUett Memorial, N:o 5. Vo &■ Ank. till Exp.-Utsk, den 17 Mars 1854, kl. 11 f. m. Memorial till Rikett Ständer, med up/gift A de af samtliga RiksStånden vid innevarande Riksdag godkända förslag till ändringar i Grundlagarne. Efter att hafva genom Utdrag af Riks-Ståndens protokoll för den 8 i denna månad undfått del af Ståndens då fattade beslut, angående de uti Konstitulions-Utskottets memorial N:o 4 anmälda, från sislförllutna riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne, får Utskottet härigenom vördsamt anmäla, att uedannämnda förslag äro al samtliga RiksSlånden godkända och antagna: N:o 1. Förslag till ändring i 28 § Regerings-formen, angående rättighet för Konungen alt till vissa embeten och tjenster kalla och nämna äfven utländske män, som den Evangelisk-Lutherska läran bekänna; N:o 6. Förslag till ändring i 53 och 70 §§ Regerings-formen samt 31 § Riksdags-ordningen, angående åtskilliga Bevillnings utskottets åligganden; N:o 7. Förslag till ändring i 71 § Regerings-formen, angående åtskilliga till förstärkt Stals-Utskott hänvisade frågor; samt N:o 12.
Redan häraf finner man, att den Preussiska exportören alltid kan undersälja den Svenska; och då dertill lägges den frihet från hamnumgälder och åtskilliga andra fördelar, som Den 23 November f. m. Preussiska regeringen medgaf, till ytterligare upmuntran för export af bränvin, just då man, vid sednaste Riksdagen, här öpnade Svenska hamnar för införsel deraf, — och hvilka fördelar ökade premien till måhända 10 å 20 sk. pr kanna, — så lärer det vara klart, att något resultat icke är att vänta af den föreslagna drawbacken. Hvad jag här yttrat om Preussen, gäller i hufvudsaken äfven om Danmark. Man har sagt, att man kan utföra bränvin till Westindien; men dit skeppa också Preussen och Danmark sitt bränvin. Det är möjligt, att priserna der nu äro så höga, att en export skulle bära sig, i fall drawback erhölls; men det är påtagligt, att om Svensk vara skulle, i större qvantitet, der utbjudas bredvid Preussiskt bränvin, priserne genom konkurrensen skulle nedgå så långt, att den Preussiske exportören visserligen skulle erhålla mindre vinst än förut, men ganska säkert den Svenska varan endast kunna säljes med förlust. På dessa skäl tror jag icke, att drawback under närv:de förhållanden tjenar till någonting; men jag har ingenting emot, att man gör ett försök dermed, dock med det af Gr. af Ugglas föreslagna vilkor. Frih. Sprengtporten: Jag är den siste värde talaren mycket förbunden för den uplysning han lemnat i afseende på möjligheten, att från Preussen hit importera bränvin, under tillgodonjutande för exportören af ett verkligt premium, förutom skatterestitution eller s. k. drawback, och jag måste häri finna ett stöd folden åsigten, som jag förut yrkat, att importtullen å denna vara ställes så hög, att all import å fremmande sädesbränvin göres omöjlig. Hr Gripenstedt har visserligen framställt den meningen, att de nuv:de tullbestämmelserna i detta hänseende skulle tillräckligt skydda producenten; men vid det nu updagade förhållandet visar sig för mitt begrepp motsatsen ganska klar. Öfverläggningen förklarades afslutad och den K.
Maj 1842 meddelade utslag, hvarigenom Magnus Andersson i Boråsmyran, för innehafvande af stulet gods lill värde af 5 R:dr 44 sk. banko, blifvit dömd alt böta 17 R:dr 36 sk. och undergå uppenbar kyrkoplikt eller, i brist af böter, straffas med elfva dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken sistnämnde bestraffning kommit till verkställighet, har häradshöfdingen anhållit, att då jemväl beröide förvandlingsstraff, af enahanda orsak, som åberopats rörande Lidman och Björk, blifvit bestämdt högre än vederbort, häradshöfdingen derför mätte varda dömd i sammanhang med det redan förevarande åtalet; hvarjemte han, som afsagt sig rättigheten att vidare i målet varda hörd, företett dels särskilda bevis, att han i länets ränteri levererat kostnaden för Lidmans utspisning med vatlen och bröd i sex dagar med 38 sk. 9§ rst. samt för Magnus Andersons lika beskaffade underhåll i fem dagar med 24 sk. banko, dels ock ett af Magnus Andersson algifvet betyg derom, att han, för det lidande honom tillskyndats genom svårare bestraffning än vederbort, blifvit af häradshöfdingen godlgjord. Efter det Konungens Befallningshafvande i Götheborgs och Bohuslän, uppå anmodan af Kongl. HofRälten, dels upplyst, att Lidman undergått den 115 honom ådorrule bestraffning nf femton dagars fängelse vid vallen och bröd, dels insänd t uppgift å kostnaden så väl för Lidmans och Björks underhåll i häktet från och med den 25 Januari lill och med den 14 Februari, uppgående till 4 R:dr 32 sk. för hvardera, som ock för Lidmans utspisning med vatten och bröd i sex dagar, utgörande 28 sk.
Jag får altså anhålla om propös. till afslag å det af Hr Stråle föreslagna tillägg; Hr Stråle: Det har blifvit anmärkt, att uti nästföljande § finnes föreskrifvet, att bankdirectm månadtligen till K. M. skall insända en öfversigt af bankens ställning* samt ofördröjligen meddela alla de upplysningar i ämnet, som K. M. låter infordra. Det ar väl sannt; men dermed är ingenting vunnet, om man icke tillika föreskrifver, hvad ao II. 53 4.8 Den 19 Mars e. m. K. M., i följd af den sålunda vunna kännedomen om bankens ställning, här att anbefalla directtn. Man har talat om kronoombudets närvaro vid revisionerna, likasom om derigenom det ändamål skulle vara vunnet, sorn jag med tillägget åsyftat. Delta ombud torde dock icke kunna sträcka sina åtgärder längre än att tillse, huruvida gifna föreskrifter äro iakttagna. Om således ingen föreskrift finnes örn en reservfond, så lärer detta ombud icke kunna säga, alt den skall finnas. Jag har icke hört någon af de talare, hvilka yttrat sig mot mig, uppgifva något skäl, hvarföre icke reservfond skulle finnas. Annat är att påstå, att den icke är nödvändig, och annat att bevisa detta påstående; men ostridigt måste det vara, att den bank, som grundar sin rörelse på osäkra fordringar utan reservfond, försämrar sinställning och lä 11 el igert' råkar i concurstillstånd. Vi veta ännu icke, huru mycket vi förlorat på Bancodisconten. Det torde visa sig, att förlusten är större, än man förmodat. För min del tror jag, att man bör vara betänkt på att förekomma sådana förluster. Kan man anföra skäl för obehöfligheten af det försigtighetsmått, jag föreslagit, så skall jag alltför gerna afstå från mitt yrkande; men kan man det icke, så vet jag ej heller, hvarföre man skall bestrida antagandet af en föreskrift, som åsyftar betryggandet af bankernas bestånd. Föreskriften om K. M:s bifall till utdelningen kan vara af mindre vigt, men torde i alla fall innefatta ett säkerhetsmått, som icke bör förkastas, enär några olägenheter dermed icke äro förenade. Hr von Troil:
Jag anser sålunda ifrågavarande ämne vara af mycken vigt i våra constitutionella former, och tror det dessutom vara icke allenast en höflighetsgärd mot Medstånden, att icke, utan föregången återremiss, förkasta Utskottens Förslag, utan äfven en garanti förmålens grundligare behandling, och mot möjliga missbruk. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, sedan de af Hans Excellencej dels till återremiss, dels till bifall af EkonomiUtskottets förevarande Betänkande, hvar efter annan, gjorde propositioner, blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagne, hade Hans Excellence desto heldre trott sig böra framställa Proposition till afslag å Betänkandet, som ordalydelsen uti 56 §. RegeringsFormen efter Hans Excellences öfyertygelse, ingalunda förmenade RiksStånden, att, vid de tillfäl - Den 9 Januari i. i53 len Utskottens Betänkamlen första gången i Ståndens Plena till pröfning förekomma, desamma utan förändringar eller tillsattser äfven, om så nödigt skulle pröfvas, förkasta; och enär sistnämnde af Hans Excellence till afslag framställde Proposition, efter hvad Hans Excellence fattat, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, ansåg Hans Excellence för dess del Ekonomiutskottets Betänkande således vara af Ridderskapet och Adeln afslagit; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma. Herr Cederskjöld: Jag nödsakas vördsamt anmäla min reservation mot förfarandet i detta mål. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsocli EkonomiUtskottets den 3 dennes under N:o 9 afgifne, samt den 5 derpåföljde på bordet lagde, Betänkande, angående yrkad rättighet för BarnmorskeLärlingar på Gottland, att undervisas och examineras af någon Läkare derstädes. Herr Hjerta, Gustaf: Jag vågar vördsamt tillstyrka återremiss af ifrågavarande Betänkande.
Mig vill derföre synas, som, i fall något anmärkningsvärdt uti sjelfva åtgärden förefallit, den, sorn befordrat beslutet till verkställighet, icke gerna kunnat från all delaktighet fritagas. Men då fråga om anmärkning med detta syfte icke förekommit och kanske icke kunnat förekomma, borde ock allt klandrande omdöme om den förberedande åtgärden hafva uteblifvit. Slutligen och hvad angår sednare afdelningen af Betänkandet, så, ehuru jag icke tror mig kunna bestrida Utskottets behörighet att, på sätt Konstitulions-Utskoltets Memorialj N\o 18. 35 vid 1823 och 1828 till 30 årens Riksdagar skett, till Riksens Ständers kännedom, utan anmärkning, vare sig efter 106 eller 107 §:n, anmäla sådana ärenden, som anses förtjena serdeles uppmärksamhet, helst sådant icke finnes vara af Grundlagen förbjudet, anser jag dock, för min del, lika med llere af Herrar Reservanter, den synpunkt, ur hvilken Utskottets majoritet för denna gång verkställt dylik anmälan, nemligen med egentligt afseende på de regerings-ärenden, i hvilka Kongl. Maj:t fattat Dess höga beslut i strid med Rådgifvarnes tillstyrkande, vara inkonstitutionel! och möjligen ledande till omdömen och slutsatser i strid med 3, 4 och 9 §§:ne af gällande Regeringsform.” Af Biskopen Doktor Hallström: ”Då jag ansett Konstitutions-Utskottet, på grund af 37 §:n 2 Mom.
Städernas invånare i förhållande till deras rörelse, hvarvid en personel minimi summa, på sätt nu gällande Bcvillnings-författning i 11 Art. i § i Mom. stadgar, bör bestämmas inom hvarje Stad, efter dess olika classifcation; och att Bevillning skall utgå af Bergverk, sa ock af särskildte Manufaeturier, verk och inrättningar på landet, efter det derå satte värdet, men efter en vltxt (lassi/lcäjion för sådane bruk och inrättning Bevillnitigs Utskottets Betankanden, 25 giir, som hittills, enligt 11 Art. 4 § af .1S18 ars Bevillnings förordning, varit classiftcerade. —. De inkomster och fördelar, som tillskyndas Staten samt andre offentlige eller enskildte verks och inrättningars Ämbets och Tjenstemän, har Bevillnirigs Utskottet ansett höra vara beskattning underkastade, och får sålunda hemställa : att Be«■ villning må afven hädanefter utgå af de inkomster, som i egenskap af lön eller andre af beställningen tillkommande fördelur tillfalla i Kongl. Majus och Rikets eller särskilde inrättningars tjenst varande personer. Den afkastning de uti 11 Art. 6$ af 1818 års Bevillnings-fctadga upptagne Actie Verk och inrätt, ningar lemna, samt billigheten deraf, att Staten, vid öfverflyttandet af en egendom, genom inträffande dödsfall, från en medborgare till en annan, deraf liemtar en måttlig inkomst, hafva förmått Bevillnings. Utskottet atr föreslå: det bör Bevillning dels i en summa utgå af de i nyssnämnde flis 3 Mom. om. fot malde Societeten, Cassör, Verk oell vinstmedel, äf, vensom af JJisconter, hvilka således böra bland nämnde inrättningar intagas; dels och enligt nu gällanda grunder utgöras af Sterbhus, Testamenten och Arf. Då Staten, genom de vid 1803 års
— 404 — Angående Räkenskaperna för Bösarps och Simlinge Kyrkor. På befallning af Eders Kongl. M ij:ts Befallningshafvande i Malmö Län och Högvördigste Biskopen öfver Lunds Stift, få vi undertecknade, Syssloman för Bösarps Kyrka i Skytts Härad och Simlinge Kyrka i Wemmenhögs Härad, öfver de af Rikets Ständers Revisorer, vid den år 1841 förrättade Stats-Revisionen, gjorda anmärkningar, angående Räkenskaperna för Landtkyrkorna, undei dånigst afgifva följande Utlåtande: Af Kyrkornas medel hafva inga större behållningar innehafts oförräntade, än som Kongl. Kyrko-Instruklionen af den r 2 April 1 815 tillåter, då de icke varit bestämda i föreskrifven ordning till Kyrkornas behof och reparationer, eller låntagare med laglig säkerhet icke anmält sig till låns erhållande af Kyrkornas till utlåning kungjorda medel. Ordentliga Inventarieförteckningar öfver Kyrkornas lillhörigheter hafva blifvit Kyrkoräkenskaperna årligen bifogade. Huruvida de kunna ”visa brister af sådana böcker och handlingar, som vid alla Kyrkor ”böra finnas,” är svårt alt inse och uppgifva, då ingen författning finnes, som bestämmer, hvilka eller huru många böcker vid alla Kyrkor böra finnas. Den lönings-spanmål, som årligen af Kyrkornas tionde utgår till Församlingarnes Barnmorskor, är dertill anslagen på Sockenstämmor, till följd af Kongl. O Angående Räkenskaperna för Mellan grefvie och Åkarps Kyrkor. Enligt erhållen föreskrift, få undertecknade, Syssloman för Mellan» Grefvie och Åkarps Kyrkor af Lunds Stift, i djupaste underdånighet afgifva Utlåtande, i anledning af Rikets Höglofl.
Den 4 Januarii f. ra. 45 Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från ExpedilionsUtskottet inkomne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 298. Angående liqvid emellan Förvaltningen af Sjöärenderne och Allmänna Magazinslnrättningen, för det till Flottans Lehöf i Carlskrona befintliga Proviant-lager. N:o 3oo. Angående ifrågaställd utvidgning af Götheborgs Stads Spinnhus. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Vacance-afgifls erläggande till Krigsfonden för Båtsmän, som under krig afgå. Angående sättet för utfärdande af ändringar eller tillägg i nu gällande Författningar. N:o 3o4- Angående Snefringe Härads Innevånares befrielse från hjelpedagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård. Angående ytterligare anvisade mede] för Armeens materiella behof, samt Krut-tillverknings-kostnadens bestridande. Med Förslag till Författning om tiden och sättet för utmätning å Domar och Utslag. Med Förslag till ändring af 5 §. i5 Cap. ÄrfdaBalken. Angående ett föreslaget tillägg i 14 Cap. i §. Den 4 Januarii f. m. Föredrogs och bifölls ExpeditionsUtskottets den 3i sistlidne December under N:o 307 aflåtne Memorial, med öfverlemnande af Utskottets under N:o 3oa afgifne förslag till underdånig Skrifvelse, angående Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket; hvarefter berörde förslag särskilt till justering upplästes, samt af Ridderskapet och Adeln godkändes. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen den 4 Januarii i83o. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Föredrogs å nyo och bifölls