Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
UttkottctS befattning med denna fräga, som heik och hällik rörer en oeconomisk inrättning, mäste föresätta en föregående un. dersökning af OeconomiX.Utskotlet, torde dock icke något hinder möta att häröfwer begära Stars-Utskocters yttrande, me» som i anseende till hrvad redan emot OeconomiX.UtffottetS Betänkande är anfördk, och som deruti defiutom icke upkages eller widröres den gjorde hemställan angäe/ide sä wäl särskild styrelse för LotsWerket som dest sörwaltning och reviderande, det Wällofl. Sländcr icke lärer kunna samma betänkande osörändradl antaga, altsa och ehuru man nogsämt ka» finna att Oeconomiee. Utskottet swarligcn äger lid och rådrum att omedelbarligen Utarbeta förslag till ny och förbättrad Förordning angående Bak» och Lots-inrättningen, hwarlill älwen kan erfordras sädane särskilde kunskapsgren ar, som ligga Utom Utskottets ämne. likiväl och som för upsyllandet as der Allmännas önskan, more rifträckcligt vm hsrskottet meddelade förslag om satt och ordning att genom särskild Comitöe hwaruti äswen Skepps, Redare genom Ombud skulle medarbeta «n sadan Försakmingens förbättring »verkställa, sä an» häl. 1278 Den 2i December Jag wagar derföre ödmjukast foresta, att till Högloft. Lag-Nistottet samt Ailm äsma Befwärsoch O conomise-Urstottet mä updragas akt genomgå dest» Balkar af allmänna lagen och antekna de Milen hwilka såsom vcconomista författningar böra frän civil och cnmimnal-lagar stiljaö, samt att deste Utstort, sä widr de till Riksdagens flut medhinna, ma ut, märka de författningar och föreskrifter, hwilkas uphäfwande more för det Allmänna nyttigt, samt upgifwa de förändringar, som uti de öfriga borde ste.
Maj:t pröfvad, antaglig säkerhet, för de erhållna låne-understödens återbetalning på bestämda tider”; hvarförutan Kongl. Maj:t, ”vid tilllällen, då säkerhet för återbetalningen, enligt behöriga auctoriteters in tyg, icke möjligen kunde anskaffas”, borde kunna bevilja lämpliga understöd utan återbetalnings-skyldighet. Dessutom har inom samma Stånd förordats det i Professor Thomanders reservation framställda förslag: att, ”när undsätt”nings-lån, emot gemensam ansvarsförbindelse, menighet beviljas, det må ”på Kongl. Majrls Nådiga pröfning, efter vederbörandes hörande, bero att ”bestämma en summa, motsvarande högst 10 procent af den tecknade låne”summan, till understöd åt den obesutna delen af allmogen i orten”; hvilka understöd borde, genom Kongl. Maj ts Befallningshafvande, öfverlennes ät vederbörande sockennämnd, hvarjemte, vid utanordnandet häraf, borde tillses, alt understödstagarne, då allmänt arbete saknades, erhölle annan arbetsförtjenst, till hvars beredande rudimaterie!' äfven skulle för samma medel få uppköpas. För öfrigt innehålla de emot Utskottets utlåtande i denna del gjorda anmärkningar hufvudsakligen, att, derest, enligt de af Utskottet föreslagna grunder för undsättnings-medlens användande, dessa medel endast skulle lå utdelas i lane väg emot menigheternas gemensamma ansvarighet för lånens återbetalande, komme den stora mängd jordbrukare, sorn ej egde sin innehafvande jord och således ej heller kunde anskaffa den erforderliga säkerheten, att helt och hållet sakna de understöd, som för dem voro företrädesvis behöfliga. Så vida ändamålet med dessa understöd skulle kunna vinnas, vore derföre oundgängligen nödvändigt, alt någon del af härtill anvisade tillgångar finge till de mest behöfvande ullemnas utan ovillkorlig återbetalnings-skyldighet.
S. D. Ståts-Utskottets Betänkande, N:o 25, rörande tryckningen af Bonde-Ståndets Protocoll vid innevarande Riksmöte samt deras aHe~ veiering till Riksgälds-Contoret, 'ole!, i anledning af gjorda anmärkningar, (ill Stats-Utskottet återremittefadt. §. D.j Föredrogs å nyo Expeditions-Utskoitets sista plenidagen ytterligare på bordet lagda Utlåtande, Nto 12, i anledning af vackt Motion, att Riks - Ståndens ProtocollsUtdrag icke måtte till. deras fullständiga innehåll i Protocollen tiyckas. Casper Wijkman från Upsala Län yttrade: ”Vid Expeditions-Utskottets Utlåtande, i anledning af Herr Grefve Spens', Carl dustaf, Motion, om föreslagen ändring för justerade Pro* tocolls-Utdrags intagande och åberopande i RiksStåndens Protocoll, får jag anmärka, att enär, ef* ProR Utdt. d. 26 sfan. 18294 te* hvad Utskottet Sfven anmält, det mäste?tillhöra hvarje Riks-Stånd att sjelf bestämma formen för de Protocoll, sota bos dem förås, kan jag icke finna Expeditions-Utskotteis Förslag för* enligt med denna åsigt, hvarföre, jag ock anser Utskottet icke hafva bordt meddela ett 6& be* skaffadt Utlåtande öfver ofvanberörde Motion, sorn skulle inverka på ^hvarje serskildt Riksstånd* rättighet att, oberoende af de öfrige Riks-Ståndens Beslut, förordna om sättet, huru dess Protocoll komme att inrättas, fä Det är med hänsigt härtill, och då Expeditions-Utskottet icke har ringasta upsigt öfver tryckningen af Riks Ståndens Protocoll, sorn jag anser Utskottet hafva Grundlagsenligare förfarit, om Herr Grefv© Spens' Motion blifvit till Högloflige Ridderskapets och Adelns eget afgörande åteclemnfid.
I den rätt och den pligt husbonde eger att gifva tjenstehjon betyg eller s. k. orlofssedel tvingas den förre att om den sednnres frejd lemna intyg, icke på grund af sin öfvertygelse om denna frejds beskaffenhet, utan endast om hvad som rörande densamma, bevisligen och med vittnen kan styrkas. Husbonde må hafva funnit tjenaren aldrig så oärlig i sin tjenst, sjelf sett honom tillgripa eller förskingra husbondens egendom, men saknande derpå fulla bevis, tillåtes det honom ej att utelemna intyget om tjenarens frejd, utan han tvingas derjemte att lemna ett godt vitsord om samma frejd, ehuru detta strider emot sanningen och hans inre öfvertygelse. På grund häraf får jag föreslå det nu gällande Tjenstehjons-stadgas 21 § må omredigeras med uteslutande af orden »Tjenarens frejd». Husbonde blir derigenom befriad från tvånget att, någongång mot sitt bättre vett, nedskrifva och intyga en osanning, utan att likväl betagas rätten, när tjenarens frejd varit god, betyg deröfver meddela. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 19 November 1862. M. C. Wolffelt. 78 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Al Friherre Rftnl); Farl Itlanii om upptagande af ett inhemskt stats-lån för jernvägs-byggnaderna i landet. Vår närvarande finansiela ställning ingifver oss rättvisa bekymmer, så vidt man af det allmänna behofvet af penningar, som inträdt för Staten likasom för industrien får draga slutsatser om de allmänna penninge-förhållandena i vårt land. Att landet lider af sår, som alltjemt gå öppna och förvärras och som motverka statskroppens helsa, oaktadt Ständernas och Regeringens husmedicin, inses troligen af de flesta, om än de icke fatta orsakerna dertill. För att begagna ett kändt uttryck tyckas vi: »gå tillbaka i framåtgående».
Marne ssola läggas pä ett pappers ark, som hålles af en Leda. mot wid Bordet, såsom en småsak, hwarmed efter »välbehag kan -örfaras. och som ej förtjenar ett rum i RiddarhusOrdningen. Herr ldlorclenssolpe: lili denna § och flera ef, terföljanve proponeras böter. Jag häller före att män af uppfostran och moget förständ icke behöfwa annat än en anständig anmaning af Ordföranden, Men om emot förmodan detta icke werka skulle, an, ser jag tjenligare akt RiddarhusUtstoltet sär sig dä uppdragit art esler ordentlig granskning uttflnta den skyldige frän ett till twä Plena, och hwilket Ordföranden i nästa Plenum dä kungör Fri - 636 Den n November. Zriherre Legerström: Jaa anballer att den ordning marce sörestrif.vas wid V.leringar, akt ett Prolocvll föres öfwer huru mänge som voterat, samt att tugen hopwikt sedel får inlaggas. Och i fall ej antalet wid öppnandet af Marne öfwerensflämoe med P> vtocollet, mä Vo.eringen anses ogild och en ny genast werkställas. Zerr Zilverstolpe. Jokan vavifl. FSrestog, att Va.eringarne, tilt winn.nde af tio, kunde, ste i twenne rum. Man kunde till exempel löta de udda Bänkarne votera i ett och de jemna i etr annat. Ropades Nej. Grefwe volina, August. Trodde det wara Kkwerenskommit alt hela Sundet stulle votera gemensamt. 52. §. ZZ. §. Zerr Lock, Lorsttr vuäviZ: Har borde ultryckelrgen sättas twknne eller flera lappar; Hrrom bagen wid en votering hesvnnos z tjlisammanjagde; Om ej sädant tydeligett utsättes stulle någon genom Advocalure kunna yrka att de borde blifva gällande. Herr kotklieb:
Härtill svarar jag, att denna våda icke kan vara för handen, så länge statsbanken har privilegium exclusivum enligt 72 § att utgifva sedlar, som skola gälla för mynt. Det blir alltid, så länge denna § existerar, nödvändigt för uppbördsmänneu att se sig före och icke upptaga andra sedlar i uppbörden. Jag hyser den förhoppning, att den tid skall komma, då äfven privatbankernas sedlar skola kunna emottagas i uppbörden; ty det är möjligt, att sådana privatbanker uppstå, Sorn hafva sin rörelse grundad på guld och silfver likaväl som någonsin statsbanken. Jag medgifver emedlertid Hr Lagerhjelm, att den tid kan vara långt borta, då privatbanker uppstå i sådant öfverflöd, som motiverat Utsk:s förslag i denna punkt, men jag tror, att den värde talaren ej gjort rätt, då han på förhand utkastat farhågor, sorn kunne öka svårigheterna att bilda privatbanker. Samma värde ledamot har uppställt ilen fråga,' som äfven jag gjort, nemi. hvem det skulle tillhöra att bedöma, när indragning skulle ske af den orsaken, att rörelsecapitalet vore alltför stort; och äfven jag har funnit, att Bancostyrelsen dertill icke är qualificerad. Jag medgifver emedlertid, att ett slikt bedömande ej skulle blifva stort lättare för Regeringen, enär vår tid ännu är, såsom Hr Lagerhjelm yttrat, af den beskaffenhet, att man i dessa ämnen endast kan säga: jag tror, icke: jag vet. Jag hoppas likväl i detta hänseende på bättre tider. Hvad angår de privatbanker, som redan uppstått, torde jag få nämna några ord om de ofördelaktiga förhållanden, hvarunder detta skett. De hafva uppstått i en tidpunkt, dä myntoredan nått sin höjd; och att under Den a5 Juli e. m. 235 sådana förhållanden uppträda med privatbanker, måste hvar och en medgifva, möter stora svårigheter. En annan svårighet har Ufven legat deri, att man varit i tvifvelsmål, huruvida det var förbjudet att utgifva creditsedlar på mindre valörer.
Statskontoret, Johan Adam Jcedrén, uppföres å allmänna Indragningsstalen med sin nuvarande aflöning af . Chefen för Telegrafverket, General-löjtnanten Carl Akrell, från och med månaden näst efter den, hvarunder han erhållit nådigt afsked från Chefsbefattningen vid Telegrafverket, en årlig pension al Guvernören på ön S:t Barthelemy, Öfversten James Harlef Haasum, en förhöjning af 1,500 R:dr i den honom, vid afskedstagande! förut tillförsäkrade pension af 4,500 R:dr; och kommer således hans pension att utgå med Förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin Gustaf Meurk, från ocl med månaden näst efter den, hvarunder han erhållit afsked, en årlig pension af Öfverkommissarie!) vid Civilstatens Pensions-inrättning Nils August Fredins enka, Margaretha Theresia Liberath, en årlig pension af F. d. Ölver-Dykeri-kommissarien Elof Johan fVestbecks enka, Anna Brita Broek, en årlig pension af R:dr. 63,900 800 1,000 225 600 500 400 300 200 1.000 400 1,344 6,000 6,000 300 300 200 Transporti 83,469|lö 324 Ecepeditions-Utskotlets Förslag till underd. Sk?'ifvetse N:o 205< Transport Landssekreteraren Lars Hambruti enka, Catharina Elisabelh Beckman, en årlig pension af Konsertmästaren August Berwald, efter erhållet afsked, en ärlig pension af Läraren vid Musikaliska Akademien, Professoren E.
Målkärl för torra varor skola göras af träd i kubisk form, af godt och torrt virke, och skola dessa målkärl utvändigt på två motsatta sidor vara försedda med vinkelrätt från botten inskurna narar af något hårdt trädslag, helst al annan sort än det, hvaraf målkärlet i öfrigt är förfärdigadt. Kronomärke! skall så anbringas, att det blifver synligt vid brädden, både på narén och kärlets kant, samt nedtill både på narén och bottenträdets kant, men kärlets innehåll utsältes på de tvenne andra sinsemellan motstående sidorna. Dessa målkärl skola förfärdigas och justeras lill följande kubikinnehåll, nemligen: 5, 3, 2 och 1 kubikfot; 5, 3, 2 och 1 kanna samt 50, 30, 20 och 10 kubiktum. b) Målkärl för våta och flytande varor skola förfärdigas af koppar eller messing, i hvilka fall de skola vara invändigt förtenta eller försilfrade, eller ock af lenn, nysilfver eller förlent jernbleck, samt justeras och krönas till följande kubik-innehåll: 1 kubikfot eller 10 kannor j ^ f()ml samt 5, 3. 2 och 1 kannor) och 50,^30, -0, 10 | kubiktum j konisk eller cylindrisk form. Justeringen af dessa målkärl sker sålunda, att ett på insidan utstående märke, hvartill kärlet bör fyllas, benämnd! Pel, anbringas minst en linie under brädden, pa de cylindriska kärlen å tvenne motsatta punkter, och på de koniska, som upptill skola vara snedt afskuma, å allenast en punkt, nemligen å den högre sidan, midt emot afskärningens lägsta kant. Kronomärket, justerarens namn och årtalet stämplas å en pa utsidan lästlödd blyskifva. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, Avo 4. 13 §. 7. «) Vigter eller så kallade Vigtlod]or af 1 skålpund och derutöfver skola gjutas af tackjern, messing eller brons, af cylindrisk eller föga konisk form, med passande grepe å de större och knapp å de mindre.
Innan man lämnar h e m m e t i staden, har där allt insvepts i lakan, papper, tyll o c h flor för att skyddas för d a m m o c h flugor. M o t dammet kan ej n o g skyddsvärn anbringas; damm tränger in öfverallt o c h afsätter sig öfverallt, äfven i icke begagnade rum. Om man än är b e r e d d att rengöra o c h städa, innan man flyttar in, så böra i alla fall alla saker noga skyddas för det fallande dammet under den tid man är borta. Fönstren kritas eller sättas för med papper, allt efter s o m man vill. I de flesta fall har man någon s o m ser till det öfvergifna hemmet, s o m skall sopa trappor o c h vädra rummen. Detta sistnämnda b ö r aldrig göras v i d d e n tiden, då man vet att solen ligger in i rummen. Flugor samla sig i solljuset o c h dansa in. Jakttager man att ej ha fönstren öppna, förr än » solen gått bort », kan m a n teraligen säkert skydda sig för flugor. Bell. " jV [a~bonne. " Skiss för Idun af Elin Ameen. afton också. Men b a r n e n d å? Stackars m a - bonne! Pd rundresa. Uppsnappade och afskrifna af Georg Nordensvau. (Köpenhamn). N u h a tiderna förändrats, n u har j a g längesen funfi&amp;f-Q-n 1 ^ 3 1 l * w l 7 p s l i 6 3 f i n T l V Från o. med 22 april till 15 maj realiseras ett större parti Olas o. UtskottsAktiebolaget Svenska * * * * " t * * * * * * ' • porsliner samt öfriga Husgerådsartiklar, passande för Bouppsättningar till sommarnöjen, såsom knifvar, gafflar, skedar, brickor, brödkorgar, koppar — emaljerade och förtennta kokkärl, grytor, stekpannor, Husgerådsmagasinet mortlar, kaffekvarnar, kaffebrännare, hinkar, baljor, lerkärl och borstar m. m. Obs.!
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet: att, utan rubbning i öfrigt af hvad nu gällande Författningar stadga, i afseende på sättet för sökande och erhållande af ändring uti de af Riks-Ståndens Deputerade fattade beslut, angående markegångs-prisens bestämmande, Rikets Ständer måtte för sin del bifalla, att besvär öfver omförmälde beslut må af Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. StatsContoret gemensamt pröfvas och afgöras; att förhöjning af en utaf Deputerade vidtagen prisbestämmelse icke må af Kammar-Advocat-Fiscalen yrkas eller af Kaminar-Collegium och Stats-Contoret medgifvas i de fall, då nämnde pris motsvarar eller öfverstiger medium af de vården, som för samma räntepersedel finnas uptagne uti de till ledning vid markegångssätimligen i författnings-enlig ordning inom dislrictet aflemnade priscuranter; att förhöjning, der densamma kan ifrågakomma, bör grundas på verkställd jemnförelse mellan prisen, så väl inom Länet, som uti nästgränsande Län; samt att de förändringar uti den af Deputerade uppgjorde markegångs-taxa, hvilka slutligen varda fastställde, skola gälla för så väl Kronan, som samtlige ränte-tagare och ränte-gifvare inom samma markegångs-district Angående det beslut, sorn, i enlighet med Utskottets ofvanberörde förslag, kan af Rikets Ständer i dessa ämnen fattas, lär underdånig skrifvelse böra till Kongl. Maj:t aflåtas, på det att, i händelse Kongl. Maj:t dertill lemnar Nådigt bifall, nu gällande Författningar måtte undergå de i följd Iiäraf nödiga förändringar. Den uti Kongl. Kungörelsen af den 22 November 1834 intagne, sned Rikets då församlade Ständers i underdånighet anmälde beslut öfver•ens lä armande, föreskrift, enligt hvilken endast väl rensad och strid säd må anses såsom levereringsgild till Kronan och ränte-tagare, har, på sätt Friherre C. G.
Borttagandet af denna föreskrift skulle dessutom leda derhän, att vanfrejdade och liderligo samt för samhället vådlige personer kunde, med åberopande af det dem gifna tillstånd alt utöfva handtverk såsom försörjningsmedel, skydda sig för tillämpning af lagen om försvarslöse personers behandling. Utskottet får således hemställa, att jemväl berörde yrkande mätte förfalla. IS §. Herr Bosceus har föreslagit, att de i denna § omförmälde allmänna inrättningars tillverkningar måtte underkastas enahanda stämpling, som för handtverkares arbeten är föreskrifven, hvilket motionären ansett vara nödigt för att ega en kontroll å beskaffenheten af de å samma inrättningar tillverkade handtverksvaror; men som sådana varor i allmänhet ej äro stämpling underkastade, hemställer Utskottet, att förslaget må lemnäs utan afseende. 14 § 2 mom. Med åberopande deraf, att städer funnes, hvilkas Handtverks-borgerskap för idkandet af sina handtverk icke erlägga någon afgift till stadskassa!), enär dessa städers intrader i öfrigt af donerad jord, tolag m. m. äro så ansenliga, att afgift för handtverksrörelse icke erfordras, har Riksdagsfullmäktigen Eric Ericsson föreslagit, att nämnde moment måtte erhålla följande lydelse: ''Likaledes skall till stadens kassa i de städer, der borgare för sin handtering någon afgift till kassan betala, i förhållande derefter och efter tillverkningens beskaffenhet, erläggas lämpad afgift” etc.
Jag kan således icke för min del instämma uti hvad som här af Hr von Hartmansdorff blifvit tillstyrkt. Hr von Hartmansdorff: Jag tror icke att prejudikatet i detta fall skulle vara farligt för likets tjenst, ty ingen lärer vilja för pensions erhållande skaffa sig blindhet eller starr. Om man endast för sådan åkomma blifver flyttad på indragningsstat, så lärer något missbruk deraf icke vara att befara. När en sådan öfverflyttning dessutom icke göres till regel, utan är ett undantag, framstäldt, emedan Konungen funnit rikets tjenst det fordra och följaktligen särskildt äskat anslaget af R. St.; så bör man vara desto mera tryggad. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s i betänk. N:o 125 afgifna och i utlät. N:o 208 vidhållna yttrande, ang:de pensionering af Expeditionssekreteraren Forsslund, men härvid ropades starka nej, blandade med ja; i 240 Den 28 Jani f. m. anledn. hvaraf Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, att, såsom K, M. begärt, Expeditionssekreteraren Forsslund må berättigas, att vid allmänna indragnigsstaten bibehålla samma löneinkomst 1,200 r:dr med under lönen inbegripna 37 tunnor spanmål, som lian nu innehar. Denna propos. besvarades med starka ja jemte åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han funnit ja hafva öfverrösta! nej. 5:te punkten, ang-.de aflöning åt klockaren i Lekvattnets nybildade kapellförsamling. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s i denna punkt afgifna yttrande: Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Hr von Hartmansdorff anmälde sig och yttrade: Som jag varit en ibland dem hvilka svarat nej, så anhåller jag att få uppgifya skälet dertill.
Då det nu ej kunde ifrågasattas, att icke de embetsoell tjensteman, hvilka fått sig vissa ränteoch tionde-anslag utan förbehåll tillförsäkrade, vore berättigade att uppbära dessa efter gångbart pris eller in natura, men billigheten å andra sidan fordrade, att alla räntegifvare finge åtnjuta lika rätt, enär de erhållit sina hemman med samma rättigheter och skyldigheter, hafva ofvanbemälde Riksdags-fullmäktige, som ansett detta ändamål endast genom Statens mellankomst kunna vinnas, i sådant afseende föreslagit, att Rikets Ständer,måtte afsätta ett reserv-anslag, hvaraf alla tiondeoch räntegifvare, hvilka för åren 1855 och 1856 fått lösa sina räntor efter gångbart pris eller leverera dem in natura, finge åtnjuta ersättning för hvad de utöfver hvartdera årets medel-markegångspris erlagt; att från och med innevarande år desse, i likhet med andra tiondeoch ränte-gifvare, måtte berättigas att lösa både räntor och tionde efter ortens medel-markegångspris; samt att den för räntetagarne härigenom uppkommande förlust måtte af Statsverket ersättas. I sammanhang med här ofvan anförda motion har Riksdags-fulimäktigen Erik Ersson fästat uppmärksamheten å det särskilda förhållande, sorn inträffat med tiondegifvarne uti Arbrå socken af Gefleborgs län, hvilka med en del af sin krono-tionde äro anslagne till läroverks-staten vid Gefle gymnasium och ansett sig vara berättigade att utgöra denna tionde efter medelpris, på den grund att nämnde läroverk borde hänföras till »Allmänna Verk och Inrättningar», hvilka, jemlikt 1 § af ofvan åberopade Kongl. Kungörelse den 11 Maj 1855, icke egde att sina ränte-anslag till leverering in natura uppsäga, utan måste åtnöjas med lösen efter tio års medelpris.
Herr Grefiven och LandMarstalken gjorde harpa proportion, hwilken med någre Ja beswarades. Hwarefler Herr Grefwen och LandtMarffalken hemstäldte hwarifrän medlen till denna Medailles prägling skulle hämtas. Grefwe vörvenbjelm, Larl. Da Hr Lergbman är den som förestagit sjclfwa saken, är jag öfwer - 8o Den Z Lebruarii öfwerlygad om, att han densamma sä ival förut öfwcrlagdt, att han wisterligen warit betänkt pä föresläende af medlen derlill. Herr Lergkman, Ambrotius ibla§nu8, trodde art de wore lättast att genom sammanstött utgöra den erforderlige summan. Zerr Grefwen och Landtmarstslken in. wande, ott denna utwäg wore nägot omanlig och föreflog, att Medlen ffulie utastigneras antingen frän Banquen eller RiksgaldsConloret. Grefve volina, ^u^ull. Jag gillar för min del eii Mcdaille af Riksens Ständer, men jag utber mig fä andraga, att da uppstär fräga hwar medel der ill stola tagas, men dä detta mäste wara antingen i Banque» eller i Riksgäldskontoret, bör man först n a Bemillningens belopp, för att utröna om jag, sedan den utgätt, har nägot öfwerfkott, ty Statens inkomster böra gä för allt. Herr von Lckiultrerilieim, vavist, Wi äw wär nnwarande Konung underdanigst förbundne, som täckts befordra Fredsunderhandlingarne till ett efter» langradt stur,^ och will således ej förklara mig emot den af Herr Ofwerste LerZKman gjorde proposition; ehuru freden ef er det owisligen anstälda och illa utförda kriget, hwarkcn kunnat biifwa förmånlig el» ler för Nationen hedrande.