Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att detta Memorial måtte blifva remitteradt till StatsUtskottet och communiceradt med de öfrige Respective Stånden, derom får jag ödmjukeligen anhålla. N:0 4. Friherre Ridderstolpe} Fredric: En årad Ledamot af detta Stånd, Herr Grefve von Platen, har yttrat af hvad vigt det år att befordra Moralitetens förbättrande — och att denna förbättring bör ske nedifrån i den lägre classen af Samhället. Jag lärer visserligen ej vara den enda som delar denna öfvertygelse. Trefnaden flyr från det land der Jordbrukarens uppfostran år vanvårdad, der duglösheten, liderligheten? flården och den af dessa Den i Martu* 21 läster uppkommande liknöjdheten öfver sin och 6ina barns framtid, tecknar hufvuddragen i ge-; nerationens lynne. Interesset för Allmogens upplysning, har de sednare åren utmärkt llere Ledamöter af detta Stånd , hvilket således må med välbehag upptaga min motion om: 1) Anbefallandet af strång forskning om tillståndet af ungdomens förståndsodling inom hvarje Socken, vid tillfälle af den visitation som bör af ContractsProstarne förråttas inom prosterierne; och 2) Åliggandet för SocknePresten att å hvarje klandervärd persons betyg anteckna, huruvida den förre vid de allmänna Husförhören, i Husfolkets närvaro manat den sednare att ifrån iråkade villovägar återtaga dygdens stig; samt S) Stadfästandet af skyldighet för hvarje Domare att uti Protocollet öfver Brottmålsransakningar, intaga namnet på den ort och på den skola, hvarest brottslingen njutit sin förfelade undervisning, och hvarest han vistats utan att hafva deltagit i de årliga Christendomsförhören.
Land lina ten personalen utgöres för närvar, af io tjenstemän vid Landlmäterieontoret, 24 förste och 9.4 andre landtmätare, hvilka alla åtnjuta lön å stat, och derjemte äro delägare i Civilstatens pensionscassa; af 200 commissionslandtmätare, hvilket antal icke får öfverskridas, utan lön och delaktighet i ofvannämnde inrättning, men som åtnjuta en tjenstemän i allmänhet medgifven förmån, att, efter uppnådde G) Ar, ä Rikets allmänna Indragningsstat kunna erhålla en årlig pension, svarande mot beloppet af andre landtmätarelönen på stat, äfvensom deras enkor och barn kunna erhålla de ringa understöd Civilstatens allmänna enkeoch pupillfond i 7: de classen medgifver; samt af ett obestämdt antal vice commissionslandtmätare och medhjelpare, hvilka hvarken för sig, då de blifva otjenstbare eller för efterlemnade enkor och barn kunna påräkna något understöd af Staten eller af pensionsinrättning. Vice commissionslandtmätarnes antal, -— afvittringslandtinätarne deruti inbegripne, hvilka, ehuru några deribland åtnjuta årligt arfvode, höra till denna dass, — utgör för närvar. 151 , samt medhjelparnes 187 , tillsammansmed 200 commissionslandtmätare 538 personer, landtmäterielever icke deribland inberäknade. Af medhjelparne blifva de fleste befordrade till vice commissionslandtmätare, och af de sednare, de fleste till commissionslandtmätare, men af de sistnämnde blott ett mindre antal till tjenst med lön å stat, så att större delen af dessa tjenstemän antingen, aro i saknad af alla eller de väsendlligaste förmåner, som Staten sökt bereda sina öfriga tjenstemän, då ålder eller sjukdom göra dem otjenstbara eller de*efterlemna oförsörjda enkor och barn; hvadap de också ofta falla församlingarnas fattigvård till last.
Derefter hade församlingen, hvilken för närvarande vore nödsakad hälla sin gudstjenst i sockenstugan, visserligen gått i författning om ny kyrkas uppbyggande, men utgörandet af härmed förenade kostnader skulle vida öfverstiga församlingens förmåga, helst kyrkokassans till en del, medelst åtaget årligt sammanskott bildade och till endast 1,707 R:dr 8 sk. 2 rist., uppgående behållning, redan under sistlidet år minskats genom bekostandet af de förberedande åtgärderne för kyrkobyggnaden. Markaryds socken, bestående af 69goförmedlade eller 443- förmedlade hemman, med en folkmängd, som öfverstege 3000 personer, vore en af de fattigaste och, i afseende på jordmånen, magraste inom Sunnerbo härad. Halfva antalet utaf dervarande hushåll utgjordes af torpare, inhyseshjon samt backstugusittare; och sädes-afkastningen Amre äfven under goda år pä långt när icke tillräcklig till innevånarnes föda och öfriga behof. Afsätlningen af socknens skogseffekter vore numera obetydlig och den hufvudsakliga näringsgren, som tillverkningen och försäljningen af väfskedar tillförene för denna ort utgjort, skulle i sednare tider ansenligt aftagit, till följd af förändrade industriela förhållanden och den husliga slöjdskicklighetens minskning. Då kostnaderne för kyrkobyggnaden, enligt deröfver uppgjordt förslag, leonline att bestiga sig till 15,343 R:dr 30 sk. 8 rist., så och ehuruväl Kongl. Majit för detta byggnadsföretag i nåder beviljat församlingen rättighet att medelst kollekt och stambok öfver hela riket insamla bidrag dertill, skulle det dock, enär ett dylikt understöd endast kunde beräknas till 1,600 å 1,800 Ridr, vara omöjligt för me - 4 Stals-Utskottets Utlåtande, A;o 7C. ranämnde fattiga församling, med sin ringa kyrkokassa, att uppföra en ny kyrka.
N:o 56, med anmälan om de i Förstärkt Konstitutions-Utskott verkställda omröstningar. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N o 24, i anledning af väckta motioner om utfärdande af ny Sjölag. Prot.-Utdrag den 8 Augusti 1860. 605 S. D. Efter förnyad föredragning af Slals-Utsholtets Memorial N:o 147, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N.o 101, i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning, beslöt Ståndet, som ej lemnade sitt bifall till den i detta Memorial gjorda hemställan, i hvad den afser Preste-Ståndet, för sin del afstå, hvad Stals-Ulskottet uti Utlåtandet N.o 101 i 5 särskilda punkter föreslagit. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan uämnde Betänkanden och Memorial: N;o 132, i anledning af väckt motion om tillägg till och ändring i gällande Förordningar om jagt och djurfång. Bifölls. N:o 135, i anledning af väckt motion angående ändringar i nu gällande Författningar om jagt och djurfång. Bifölls. N:o 154, i anledning af väckt motion om kolonien S:t Barthelemy’s skiljande från Svenska kronan. Bifölls. N:o 155, i anledning af väckt motion, i fråga om skiljande afLandshöfdingeoch Militär-befälhafvare-embetena på Gottland. Bifölls. N:o 156, i anledning af väckt motion om utgifvande från trycket af sammandrag utaf aila de författningar, som röra bebyggande, vård och underhåll af Civila och Ecklesiastika boställen. Bifölls. N:o 157, i anledning af väckt motion om slöjdskolors inrättande i hvarje län. Bifölls. N:o 158, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 38. Lades till handlingarne.
Man hade nyss förut bygt ett palats åt den nationela skådespelskonsten, men skådespelarne hade så klena inkomster under det alla andra pris stego i då ännu oerhörd grad, att de slutligen åto upp hela teatern med rubb och stubb, hvilket likväl icke räddade dem från att dö hungersdöden, och så försvann den store nationalteatern.» »Nå ja, hvad gammalt är skall falla. Det måste röjas plats för de nya maskinteatrarne. Den forna skådespelskonsten var alt för enfaldig. Något vida mäktigare kunna de storartade maskinscenerna uträtta.» »Men till hvilken byggnad hafva dessa hvalf hört?» »Sannolikt till den odlingsanstalt som kallades à Porta och som hade många afdelningar i det forntida Köbenhavn, men hvars hufvudsäte skall hafva varit tätt bredvid den gamle nationalteatern.» »Ja, det lär hafva varit en utmärkt inrättning för utbildandet af den högre intelligensen. Det var en akademi i den högre stilen som hade sammankomster hvarje natt och äfven höll dagliga möten, där alt nytt i literatur och den tidens konst undergick den samvetsgrannaste granskning, godkändes eller förkastades, lönades med pris eller dömdes till döden. Där fick man också, utan att själf göra sig något besvär, reda på alt som tilldragit sig under dygnet och äfven hvad som skulle tilldraga sig dagen därpå.» »Någon sådan inrättning har man nu mer icke i Köbenhavn.» »Alt är förändradt. Med à-Porta-institutionen försvann också bruket att i ett glas absint söka lösningen af dagens frågor och nattens tvifvel.» »Absint! Hvad var det?» »Det var den köbenhavnska intelligensens lifsvatten, liksom aptitsupen och punschglaset voro de inom stockholmsverlden mest verkande krafterna.» »Hvilka besynnerliga tider! Har man » Oxygen kände icke något deltagande för herrar fornforskares samtal. Han banade sig väg genom trängseln, for öfver den stora, lysande handelspassagen med kristalltak hvilken intagit den gamla Östergatans plats och i hvars taköppningar den fina verlden for upp och ned under lifliga samtal och glada hälsningar.
I sådant fall är det otvifvelaktig!, att om än 3o meningar under discussionen blifvit framställda, det tillhör Landtm, att afgöra, å hvilken mening propos. först bör framställas, såsom mest öfverensstämmande med Ståndets önskan; men annat är förhållandet, då bland de framställda meningarna en är preliminär och de öfriga gå på sak. Då behöfva vi icke fråga grundlagen, om den preliminära frågan skall gå förut, emedan det dicteras af sunda förnuftet. Att någon talares mening blifvit afskuren har varit föremål för denna långa discussion. Jag säger icke, att Hr Gr. o. Landtm, afskurit eller ämnat afskära någons mening; men jag säger lika med Gr. v. Fersen, alt sådant skulle blifva följden, om icke propos. i preliminärfrågan gifves först, hvilket jag anser vara enda rätta sättet för att komma till slut i saken. Frih. Cederström: Hr v. Troil har, i min tanke, ensam riktigt uppfattat, huru denna fråga kan behandlas; ty jag skulle förmoda, att, då frågan nu för 3:dje gången är före, den icke vidare kan uppskjutas. Det finnes icke något hvarken prejudicat eller annat, som kan berättiga oss att gifva en tolkning åt grundlagarna. Om vi då jemnföra 83 § Rcg.F. med den citerade 49 § Riksd.Ordn., torde det finnas klart, att den af Frih. Silfverskjöld äskade propos. icke kan framställas. För min del instämmer jag visserligen uti Frih. Silfverskjölds önskan, alt, i anledning af det beslut R. o. Ad. fattat öfver i:sta punkten, den 2:dra punkten matte kunna uppskjutas; men jag finner sådant icke lagligen kunna ske, sedan utlåt, tvenne gånger varit bordlagdt, och om derföre propos. på Frih. Silfverskjölds begäran skulle framställas, anser jag mig skyldig att deremot till protocollet anmäla min reservation. Frih. Ehrenborgh: Jag beklagar, att jag icke kan dela Frih. Cederströms och Hr v. Troils yttrade mening.
Vid granskning af allmänna hospitalsoch barnhus-fondens räkenskaper för åren 1852 och 1853, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer anmärkt, dels att uti berörde räkenskaper för Norrköpings f. d. hospital balanserades ett belopp af 157 R:dr 36 sk. 10 rst. b:ko, utgörande aflidne Hospitals-sysslomannen Callerholms skuld, utan att upplyst vore, huruvida någon åtgärd blifvit vidtagen för samma medels indrifning, dels ock att, efter det Hospitals-direktionen i Wadstena, den 13 Mars 1854, hos Serafimer-ordens-gillet hemställt om afskrifning ur räkenskaperna af 1853 års arrende-afgift för hospitals-lägenheterna Skinnarhagen, Myrhagen och Siunge-mosse, hvilka lägenheter Kaptenen Christian Rosenblad innehaft under arrende, derifrån han dock, såsom oförmögen att fullgöra arrendevilkoren, blifvit skiljd, samt Ordens-gillet, den 12 Juli 1854, förklarat berörde hemställan om afskrifning ej kunna bifallas, utan öfverlemnat handlingarne i ämnet till Advokat-fiskals-embetet härstädes, som hade att tillse, det ifrågavarande fordran, så vidt ske kunde, måtte hos Kaptenen Rosenblad utbekommas, någon åtgärd, så vidt de Revisorerne tillhandakomna handlingar utvisade, icke, i följd af berörde uppdrag, blifvit utaf Advokat-fiskals-embetet vidtagen.
Då emellertid en förändring i afseende på dessa icke skulle kunna verkställas utan en fullständig lönereglering för nämnde tjenstemän, och Rikets Ständer, då de vid omförmälda, nästan allmänna reglering af embetsoch tjenstemäunens löner lemnat nyssnämnda förhållanden Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4. 5 oförändrade, mäste antagas hafva funnit en förändring i dessa fall icke vara af behofvet påkallad eller lämpligen kunna ske, får Utskottet hemställa, att någon Rikets Ständers åtgärd icke må i anledning af förevarande motion vidtagas. Med förbigående af de §§ uti gällande stämpelpappersförfattning, vid hvilka någon anmärkning icke förekommit, får Utskottet nu redogöra för de särskilda stadganden, deri ändringar eller tillägg blifvit yrkade, eller af Utskottet ansetts vara af behofvet påkallade, nemligen: § 2. Bland nu tillgängliga beläggningsstämplar saknas sådana å 60 öre; och då användande af stämplar till detta belopp ej sällan ifrågakommer, har Utskottet trott sig böra uti sitt förslag, bland enkla och dubbla beläggningsstämplar, upptaga sådana jemväl af nämnda valör, hvilket torde godkännas. § 3- 1 fråga örn såväl 3:dje som ock 4:de § i nu gällande författning, har Herr Fåhreeus, uti sin ofvanberörda motion, yrkat, att den för fullmagter, konstitutorialer, förordnanden samt öppna bref eller resolutioner uppå pension hittills föreskrifna stämpelafgift, såsom dels saknande stöd i någon antaglig princip, dels i alla afseenden obillig och — äfven efter de temligen betydliga nedsättningar denna afgift i sednare tider undergått — för Statens embets och tjenstemän ofta rätt betungande, mätte helt och hållet afskaffas.
”Då man vid bestämmandet af vestra banans sträckning genom Södermanland, på hvilken väg likväl de största förstärkningar för vår krigshär vore att förvänta, icke af militära skäl ansåg sig förhindrad att förlägga jernvägen öfver Södertelje, helt nära ett förmånligt landstigningsställe, genom hvars besät - tande all truppforsling söderifrån genast kan hindras, så synes norra jernvägens dragande öster om Sigtunafjärden, till större delen på två eller tre dagsmarschers afstånd från kusten, icke kunna ur militära skäl anses innebära någon sådan våda, att denna jernvägs rigtning, om den eljest ägde företräde, derföre borde undvikas, helst man på denna väg på långt när icke kan framskaffa så mycket trupper, som på den vestra stambanan. Skulle militära skäl vid denna senare banas sträckning fått tala, borde denna icke hafva framgått till Södertelje, utan från Katrineholm gått öfver Mälare-passet vid Qvickslund, för att genom Westmanland ansluta till norra banan. I allmänhet kan sägas, att då sjelfva hufvudstaden har ett militäriskt vådligt läge, så måste alla vägar dit också nära staden hafva ett sådant. Ett folk, som har den dristigheten att efter förlusten af det skyddande Finland låta sin hufvudstad vara förlagd i sin strategiska förpostlinie, synes icke hafva mycket skäl att afse vådorna af vägarne dit från eget land. Det måste vara beredt på möjligheten af sin hufvudstads intagande vid första fredsbrott. Ett för fara utsatt jernvägsstycke i dess grannskap är en våda af så jemförelsevis ringa vigt, att den ej kan förtjena tagas i betraktande. ”På alla dessa skäl, och då den fördel, som ur militärisk synpunkt kan tillerkännas en jernväg vester om Sigtunafjärden, icke under alla förhållanden är att påräkna, och då äfven östra vägen kunde för vissa fall hafva större nytta — så är den ofvannämda fördelen icke så afgörande, att den bör hafva inflytande på banans rigtning, utan denna böra helt och hållet oberoende deraf bestämmas.
Sländer återremitterade, ansäg nödigt att erhålla uplysning i hwad skick de ärender för dek närwatmids finnas, hwilka af Utskottet lgjfwit hemstäldke, tittin att underrättelse ankommit frän alla Respcctivs Skä»< den huru Utjkottets Betänkande» i beha nial blifwit ansedda; beftöt Utlkottet att till hwarje Respeclive Ständ särskildt, jäinke detta Prokocolls Ukdcag aslämna en förtekning pä be uttalanden, som af detsamma ännu icke bliswit beswarade, med wördsam anhållan, det Utskottet om de Beftnt, loin derom dlifwit ragne, mätte warda undecrättacr. Or Lu^ra. Lx krotocollo ?. Utdrag af Protokollet' hällit hos Riksens Högloft. Ständers Banco-Uttskott ben 2 December 1809. S. D. Walofl. Borgare-Standet har till Ban« eo-Utjkottets Utlåtande förwist, Herr Radmanen och RiksdagS-Fullmägtiqcn bllcrrclskrömr för afledne Borg» mästaren keijers Sterbhus, för afledne Rädmannen kstliLsrbsrgs Enka, för Radmannen 8kenbsrx, ^Im«keär och liilftbsrA samt för Wägmästaren Oxslbsrz j wälbemäldte Ständ ingifne ansökning om befrielse ifrån dem ädömd ersättning, af bristen ä ett pä selag - Den si December. 1449 agtig wag»attest, till afwekne Bruks patron tallen Lr-2u«2 utgängit Banco>Län. O mer förberörde Balauce nial ha^wa Herrar Banco ^ustmäalige, jämte Banro-Fiscals Embete;, deras uiläkandcn afgifwit. Deras uplyscS:
St:r under innevarande Riksdag tillagt ÖfversteLieuteuanten de Mottoni, hvilken, på samma tid som Friherre Koskull, varit Major vid Regementet Pioyal Svedois, ersättning för förlorade löneförmåner, den a3 nasti .Januarji detta mål till StatsUtskottet i Nåder öfverlemnat. Af handlingarne har inhemtats, att Friherre Koskull genom K. M:ts Nåd. Fullmakt af den ig April i B14 s blifvit förordnad, att vara Majer och Bataillons - 436 Stats-Utskottets Chef vid Regementet Royal Sve'doiäy, med tour ifrån dess erhållne Constitutorials dato d. 19 nästförutgångne Febr. samt åtnjutande af de löneförmåner som framdeles komma att bestämmas, och hvilka sedermera, enl. Nåd. Ordres, gifne Högqvarteret Strömstad. den 1 Aug. sistberörde år bestämdes i likhet med hvad en Officerare af samma grad vid Konungens Eget Värfvade Regemente innehade, att afKrigsFonden qvartaliter utgå ; varande af K. StatsContoiret i underd. hemstäldt, att? derest K. Mst i Nåder skulle anse Majoren Friherre Koskull böra komma i åtanka till någon löneersättning, Nådig Proposition derom tili R. Stsr måtte aflåtas och lika Nåd vederfaras alla andre ännu i tjenst varande Officerare, som vid ifrågavarande Regemente varit anställde, men ännu ej till löner på Stat, eller motsvarande förmåner blifvit befordrade, dock att i enlighet med praescriptionsförfattBingarne, någon retroactiv löneberäkning ej borde komma i fråga, för dem, som derom ej gjort ansökan; i hvilket afseende K. StatsContoiret ock uppgifvit sig endast känna att vid detta Regemente förut anställde GeneialMajoren m. m. Grefve Montrichard och Capitainen L, Stjernstam för det närvarande åtnjöto blott ExpectanceArfvoden. Som R.
Denna sanning ligger äfven i mitt anförande, då jag säger, att det förefaller mig obegripligt, att man icke vill gå denna fordran till mötes genom be<- v fordrad införsel af utländsk Spanmål. Man påstår också, att Konungen uteslutande äger den Ekonomiska Lagstiftningen. Äfven jag erkänner detta i ett afseende; men tror, att man mycket missförstått grundlagens stadgande härom. Jag anser nemligen Konungen väl äga rätt att ogilla hvad Rikets Ständer härutinnan önska, eller göra hvad afseende Konungen å dessa önskningar finnér lämpligt; men jag tror icke att Konungen äger obegränsad, rätt att godtyckligt utfärda dylika Författningar, hvilka icke grunda sig på något föregående Rikets Ständers beslut. Förhållandet med bränvinsbränningens inställande ingriper dessutom i sjelfva beskattningsrätten. Hvad Herr Thams yttrande beträffar, att ett rådförande på förhand .med Rikets Ständer icke kunnat äga rum i denna sak, emedan deras tanka icke kunnat in - 58 Oen aa J u ni i f'. ra. hemtas före September månad; så kan deremot svaras, att då man redan ander vintermånaderne funnit anledning till missväxt, liar ifrån denna tid ett tillräckligt rådrum varit för Regeringen att rådgöra med Rikets Ständer om de ändamålsenligaste mått och steg, som borde vidtagas, i händelse missväxten med säkerhet kunde förutses. Följderne af de skuldsatta Provincernas hushållning sedan 1826 års missväxt, drabbar icke Ständerna, utan snarare Styrelsen, emedan hela villervallan härrör af ett rakt frånträdande från Rikets Ständers beslut rörande undsättningarne i allmänhet. Jag förnyar min anhållan om proposition till remiss af min och Friherre Anckarswärds motioner. Friherre Anckar swärd: Då Friherre Cederström för ögonblicket icke är närvarande, anser jag mig icke behöfva besvära Rid. derskapét och Adeln med någon bevisning mot hans tolkning afr>o§., emedan jag hoppas, att bland hela samlingen icke finnes någon, utom Herr Friherrn, som är i behof af en sådan motbevisning.
Af sådan anledning torde dock den värde talaren ej böra 158 Den 6 Augusti f. m. afstå från återremissen, ty man liar sett, att tankarna derstädes äro myckel mera böjda för att betydligt öka bevillningen, än för införandet af ett fondsystem; men jag hemställer till talaren, huruvida Nationen kunde blifva Representationen tacksam för ett beslut att intill nästa riksdag medelst ökad bevillning betala Riksg.cont:s skuld, uppgående till 3 millioner. Yi se af den tabell öfver Statsverkets och Riksg.cont:s behof, som i dag blifvit utdelad, att, i fäll StatsUtsk:s förslag antages, erfordras en förökad bevillning af 44^,000 r:dr; således skulle, i fall till afbetalning af den skuld, Riksg.cont. nu äger, 600,000 r:dr årligen ansloges, årliga bevillniugen komma att ökas med mer än en million. Jag tror mig icke behöfva ingå i vidare discussion af detta ämne, emedan hvar och en genast torde inse olämpligheten deraf. Skilnaden emellan Frih. Palmstjernas och Hr v. Troils förslag anser jag egentligen bestå deri, att Hr Frih., med hvilken jag förenat mig, önskar en lägre a morten ngsproc. och Hr v. Troil en högre. Sjelfva saken torde dock blifva densamma; ty Frih Palmstjerna har förutsatt, att i händelse Riksg.contts tillgångar skuile medgifva högre än 1 proc:s amortering, skall intet hinder läggas deremot. Då närmade man sig till Hr v. Troils mening. En värd talare yttrade, att Riksg:scont:s närvar, skuld så mycket mindre borde ordnas efter ett fondsystem, sorn den helt och hållet uppkommit i och för couranta behof. Denna tanke kon jag ej dela. Jag får äran erinra, att deribland ingått utbetalningar på spannmålscreditivet, som blifvit användt till understöd för hela provinser, hvarföre man med skäl kan säga, att det varit gagnande för framtiden, och att således äfven bördan kan läggas på framtiden.
Fröt. 1856 $ 1857. 6 Sami. 1 Åfd. 16 Häfl. 3 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. att så väl alla tre årens ordinarie som sedermera infordrade extra afgifter skola vara till bolagets kassa erlagde; att lånsökanden styrker, det han hos bolagets styrelse äfsagt sig rättigheten att, för den pantsatta fastigheten, frånträda bolaget, så länge något af banko-lånet är obetaldt. Skånska brandförsäkrings-inrättningen och Försäkrtngsaklie-bolaget Skandia: att behörigen styrkt afskrift af brandförsäkrings-handlingen till Banken aflemnas, med derå af vederbörande styrelse tecknadt intyg, dels att, i händelse af brandskada, nämnde handling skall i Bankens hand ega lika gällande kraft som sjelfva originalet och alt en dylik anteckning blifvit å originalet verkställd, dels ock alt brandförsäkrings-afgilterna, äfvensom, hvad Försäkrings-aktie-bolaget Skandia angår, den särskilda premie, som till betryggande för vissa uppgifna fall af inteckningshafvares rätt är bestämd, blifvit såväl för det löpande året, som för minst tvänne följaude år i förväg erlagde. Mom. 5. För hvarje lån, som utgifves eller å ny egares namn omsättes, mot pant af hus och byggnader, ställes särskild, till vederhäftigheten styrkt borgen för den händelse, hvad beträffar i Städernas allmänna brandstods-bolag försäkrade fastigheter, att panten vid lånets utsökande icke skulle förslå till godtgörande af Bankens fordran, samt för fastigheter, sorn äro försäkrade i de öfriga tvänne brandförsäkrings-inrättningarne, såväl för nyssnämnda händelse, som för det fall att panten af eld förstöres. Beträffande lånehandlingarnes pröfning och beskaffenhet samt hvad för öfrigt med lånens utgifvande gemenskap eger, länder till efterrättelse hvad hittills stadgadt finnes ; Fullmäktige dock förbehållet, att föreskrifva sådana jemkningar, som kunna af bghofvet påkallas.