Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Ban£o-Utskottets, den 4 dennes, under N.-o 137, afgifna och, den 8 derpåföljde e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Nio 114, förut meddelade Memorial, om bestämmande af en viss tid, inom hvars förlopp alla af Bapken på Daler Kopparmynt utgifna Prol.'TJtdrasj den 9 Mars 1830. 85 sedlar böra vara derstädes till inlösen pre-i senterade; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnda Memorial redan blifvit den ig sistlidne Februarii e. m. af Ridderskapet och Adeln bifallet , Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från Banco-Urskottet inkomna och, den 8 dennes e. m., på bordet lagda Memorial: Af den a dennes: N:o 135, med förslag till första Artikeln i det blifvande Banco-Reglementet; N:o 136, med förslag till föreskrifter uti Banco«Reglementet, angående Bankens Uåne-rörelse i de delar, hvaröfver hos Rikets Ständer fullständigt blifvit beslutadt; Af den 4 dennes s N'-o 140» med förslag till de uti Banco-Reglernentet blifvande stadganden, i gei menskap med Bankens sedel-utgifning; Nto 141, med förslag till tredje Artikeln i det blifvande Banco-Reglementet, 86 Prot.-Utdrag den 9 Mars 1830. upptagande Tjenstegrader, grunder för Pensions-beräkning, samt stadganden i afseende på god ordning inom Banco-Verket: Af den 6 dennes N:o l4a, med förslag till Instruktion för Rikets Ständers Revisorer ofver BancoVerket: Af den 8 dennes'- N:o 1431 med förslag till föreskrifter, att intagas i Banco-Reglementet , angående
Till den förste Octobev 1817 upplupne ränta, må tilläggas: ”4." liggandes det Fullmäktige, att, med undantag af den d 3 Procents Reverserne, jemlikt Executorers eller Domstolars Utslag, godtgjorde ränta, af vederbörande Discont-Dircctioncr fordra reda för den ränta & '*©4° Staf** och Banco-Utskottens Betänkandtn. '3 prooents Reverser, som uti Lane - Liqvider blifvit Löntagaren lill godo beräknad Jör längre tid, än till den (1) Oc.tober 1817. Vid slutet af 9 mom. i 3 §., rörande de bevis, hvilka skola utgifvas, i afseende pä möjligt öfverskott pä utredningen af Götha Canal Bolagssamt Malmö Discont-Inrättningar, har en värd Ledamot af Vällofl. Borgare-Siandet anmärkt, att, då desse bevis möjligen skulle kunna anses för Obligationer, torde det förtydligande för någon Synas erforderligt, att de undantagas frän dem, sorn på Hufvud-Summan äro ulgifne till successiv inlösen och begagnande vid Discont-On.sättningar; dock vore aldrabäst om desse bevis kunde undvikas, ty de komma säkert aldrig att inlösas, och äro att anso jcka stort bättre, än falskt mynt, derpå enfaldiga persöner kunna blifva bedragne. Hvad angar den första omständigheten, eller att Riksgälds’- Contoirets Obligationer skulle kunna komma att förblandas med bevisen, så hysa Förenade Utskotten val icke någon farhoga i denna del, enär de både till form och stilisering blifva mycket olika och således lättligen kunna frän hvarann åtskiljas; deremot har anmärkningen om möjliga bedrägerier med bevisen hos Förenade Utskotten väckt mycken betänklighet. J)e torde vara ganska! få, hvilka kanna rätta förhållandet med de ifrågavarande Bi sconters tillgångar, men deras antal är deremot visserligen mycket stört, som föreställa sig, att inga, om ock aldrig så villkorliga, anvisningar på Öfverskott kommit, att, efter Riksens Högloft.
Bonde-Ståndet har Utskottet fått till siff remitteradt O ett memorial af Riksdags-fullmågtigen A. F. Sandstedt från Jönköpings Län, hvari Vestra Härad af samma Län framställes såsom serdeles vanlottadt genom ortens stora aflägsenhet från närmaste städer, nemligen Jönköping, Eksjö och Wexiö, alla på ett afstånd af minst tio mil, hvarigenom inträffar, att häradsboernes behållning å försållda varor blir ingen, då man derifrån afräknar transportkostnaden, och att hela fördelen af deras resor till nämnde städer således inskränker sig dertill, att de då kunna inköpa en del af de förnödenheter, som landtmannen måste ifrån städerne förskaffa sig. Motionären fäster äfvenledes uppmärksamheten derå, att Vestra Härad eger många slags land tiri anna-producler, och ett läge, som, utom dess naturskönhet, har för communicationen åt alla sidor, samt för industriella anläggningar användbara vattendrag, och anser, uppå sålunda anförde skäl, samt då erfarenheten både här och i andra länder visat, huru städer och köpingar bidraga att, dels inom sig sprida lif och förkofran åt en eljest tynande industriel verksamhet, dels åt kringliggande orter gifva väckelse till en ökad production genom ökad afsättning, sig böra föreslå anläggandet inom häradet af en köping, för hvilken lämpligaste platsen torde blifva Wrigstads gästgifvaregård, der tre landsvägar och flere häradsvägar sammanlöpa. Utskottet har tagit denna motion i noggrant öfvervägande, hvarvid Utskottet ej kunnat undgå att fästa afseende derå, att den förnyade framställningen af denna fråga, som nu för andra gången återkommit till Rikets Ständers behandling, synes föranledd deraf, att Vestra härads invånare äro i verkligt och stort behof af att erhålla tillfälle till afsättning af sina landtmannavaror och till inköp af förnödenheter på någon plats, som är närmare dem belägen, än de af motionären uppräknade städer; likväl och då Utskottet anser olämpligt att föreslå någon underdånig framställning till Kongl. Maj:t, sådan sora motionären åsyftat, innan en ändamålsenlig under - Allm. Besv. och Elton. Visit.
Således, en jordägare, som bor nära eller inom en bergslag, men icke drifver bergshandtering, kan icke försvara sin egen mark, om han än vill det, emedan hans granne kan inmuta eli derstädes befintligt kalkstensbrott. Om då jordägaren sedermera på sina egor uptäcker en jerngrufva, är han likväl'skiljd från eli för malmens nédsmältning behöfligt materiel, som han likväl före grannens inmutning af kalkstensbrottet ägde. Kan ett sådant förhållande vara med rättvisa öfverensstämmande? Visserligen är det en sanning, att en långvarig praxis har infört rättigheten till inmutning af alla de här omförmälde stenarter; men författningarne äro i delta hänseende ganska obestämde. Ursprung - Den 27 Oktober. 29 ligeu ansågos mineralier såsom ett regale, men genom 1723 års författa, förbehöllos ägare af frälsejord rältigheten lill de mineralier och fossiiier, som der funnos, och kronobonde fick efter förmåga bearbeta så mycket, som på hans mark kunde uptäckas. Om frälsebonde på sin husbondes egendom nptäckle mineralier och fossiiier, skulle uptagaodet deraf s|;e lill husbehof och emoi billig betalning. Slutligen stadgas i 5:te §:n: ”Ehuru som eljest, vare ,sig legohjon eller andre, angifver något i 2:dra §:n utnämnd dugelig metall-streck eller mineral-art, på hvad egor och grund det vara må, skally utom den vanliga hittelönen, undfå, om något beständigt verk deraf bl ifver, vidare en anständig vedergällning i Sölf eller penningar, samt tillstånd att participera i verket till {; men i guldgrufvor, saltbrunnar eller sallberg (ill hälften.” Här talas icke om fossiiier. De omnämnas i Tde föregrde §§:r, men när fråga är om hvilken som helst, som uptäcker malmstreck, nämnas icke fossiiier. Sedan förekommer 1741 års förfaltn., i hvilken bihehålles enahanda rättighet för upfinnare, som genom 1723 ars förfaltn. varit stadgad.
Det gamla ordspråket: Så många hufvud, så många sinnen ocRftån en fj-ettan futa aoata * maR-an. — skall man då allt för ofta erinras om. Man; måste visa sig hänsynsfull och sä en vacker dag är tiden förbi, som var anslagen till resan. Du finner då, att resans behållning af njutning och vederqvickelse ej står i rimligt förhållande till hänförelsen före afresan och till sjelfva färdens strapatser. SmeElan möt-Jia stammat » et^ag gli-mma atlAtoR-tatl&amp;Rt AnöR-ult paulf / jongen, 3et en gång fot3om nndet natten * timma ul3 § u » taf * R-of lj-ö3 ueR-a ÉBellmanoaången Hvilken vagnklass skola vi välja? — Tredje naturligtvis, den är billigast, Ja, det är ju fl£l lutan » opuitna 6ttäng. aktningsvärdt att vilja spara, men stundom är v 6an3en SJtunnAotRenA uåg Retättat 3et fät » ttan3en. * Då, plötollgfc, pta6 » Eat 3et $Ean3 » R-umtna Sungat aj; lätta * ieg, 3em mina öfcon Hanna; ett P&gt;Eo3tö3t pataAoEE på apVtånS gungat, fa * t ej6en länge ooEenA » ttålat Btdnna. » å en tö » t som fogeEn * gtu-tfe * R-atwtat: » J-ag ttot, min Hette, att ni gåt oeft-; » uatmat. » ©cR' tsiea — 3et •uat Hon m.e3 Ran3en Hotat, ocH Henne » uacR-ta lappat fe ocH Hanna: J) 4e * å, min Hette, fot etfE-y-R-t nt » olat, ocRgenast uppå flaeRen * Hall nistanna. (£Lt 3ef ett » att att Ätna oännet » utR-a!
Som Utskottet, vid granskningen af detta Memorial, funnit detsamma till alla delar vara besvaradt genom det Betänkande, som Utskottet den 26 nästlidne Mars afgif. vit, i anledning af RiksdagsFuiimägtigen Gustaf Vehrssons till Utskottet remitterade Memorial i samma ämne, har Utskottet ansett sig nu endast böra åberopa sitt i samma Betänkande gjorde tillstyrkande: att Riksens Höglofl. Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det måtte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Län, der ständige tiondesättningar ännu ej för sig gått, Nådigst anbefallas, att, derest godvillig öfverenskommelse angående Tiondens Utgörande, till visst årligt belopp, icke skulle kunna uppå skeende framställning emellan vederbörande beredas, då låta, i den ordning Kongl. Brefven den 27 Augusti 1727 och den 11 November 1756, med flere angående de hittills skedde tiondesättningarne utfärdade Författningar, föreskrifva, dertill upprätta förslag, samt öfverlem - Besv. och Ekon. Utsk. Betdnkanåen. 21 g 11a detsamma, jemte vederbörandes deröfver afgifna yttranden, till Kongl. Majrts Nådiga pröfning, på hvilken det skulle ankomma, att, i mån af de mer eller mindre säkra grunder, som för tiondens beräkning i hvarje fall kunde sig förete, fastställa förslaget antingen til) evärdelig efterlefnad, eller ock för någon viss längre tid, hvarefter Tiondsn till det såmedelst bestämda belopp årligen skulle utgöras på det sätt, som genom allmänna Författningar hittills blifvit eller hädanefter kan varda, angående afradaeller kronotionde spannmålens utgörande, forslande eller lösande, förordnadt. Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt underställes. Betänkande, i anledning af väckt fråga, om de sä kallade Flanpenningarnes utgörande. Till Utskottet har blifvit remitteradti ; 214 Eeiv. och Ekon. XJtsk. Retiinkanden. Från Högloft.
Spräbmäftare, oöeråfttab lön på ©tat, tareraö mcb affeeitbe på beraö infomft af information, boet' ej imber S:co 9t:br 2: — Styrmän, i £må ©taper: Börfta ©tapeu , 4: — Stttbra b:o n 2: — Öfrige ©joman, ©e mom. 2. iCobabeplanterare, ttfa uteb Sråbgårbömåftare. Ccaftårer, fe krögare. Cräögäröamåftare, font ej åro Sorgare, i Jyettt ©taper: Börfta ©(äfen * . S:co 9i:br 13: — 2tnbra b:o 10: — £rcbje b:o ff — Bjerhe b:o „ 3: — Beni te b:o „ i; 24. itta te, font ej åro Sorga re: 3 StocEpolm od? (Hotpeborej, i Sent Clafer:
K — a. handel, och som är i tillfälle att under N:r 348. Ville Iduns ärade läsare eller lä- de två första åren betala för sig, ersarinnor gifva mig upplysning, om någon bok plats finnes, som kunde vara till handledning vid håller strax på nyåret förmånlig smörberedningen af centrifugerad grädda? i landtbrukshandel. Svar inlemnas Bokens namn och hvar den kunde fäs, om till » Landtbrukshandlare », till denna möjligt äfven priset? Mejerinna. tidnings redaktion. Frågas, om någon af Iduns läsarinnor ville genom Idun gifva mig idé till mönster i iräsnideri (s. k. allmogestil), passande till ett fönsterbord? Svar emotses tacksamt af " Fo. Under hvilken adress skola stämplade frimärken, samlade till förmån för KugeE n 2 5 å r s flicka önskar plats. niaheminet, dit insändas, frågar en Den sökande är villig gå frun till hanFrimärkesamlarc. Gulli. PLATSSÖKANDE. största nyhetso c h annonstidning CO utkommer med s j u nummer i veckan r+ samt ta / rika dubbelnummer, hvarigenom tidningen dagligen kan erO C bjuda det största och mest omvexlande textinnehåll, och äfven under - t CD riksdagstiden innehålla ett rikare urval af underhål / ande och nyttig t » CO läsning än någon annan tidning. c •o O B S. Tidningen har nu fått nya, vackra stilar. O £ Snabba och tillförlitliga nyheter. — Enskilda telegram och 3 t! korrespondenser. — Goda referat. k to ° •o Å t följetongen, litteraturen och konsten egnas synnerlig vård, mc C ni likasom åt qvinnans, hushållels och familjens intressen, ekonomiska, T | O Q.CT landtbrukssamt handelsoch sjöfartsafdelningarna. ÄP I extranumren komma bl. a. att inflyta: lefnadsteckningar af CO 3 och utländska personligheter, af Harald Wieselgren m. fl. ; bref o S o inCL från R o m af Pukk Munthe, Stockholmsbilder af Claes Lundin, — yr cd 4J O Nikos m. fl. ; uppsatser af Ed. de Pressensé och Em. de Laveleye.
För mig synes det betänkligt att deruti inblanda utskylder, som tillkommit i stöd af de förläningar åfjord, hvilka Kronan för mer än halftannat sekel med» i4* 312 Den i3 Mars f. m. gifvit, och alt på detta sätt vilja afskaffa de uråldriga afgifter, som blifvit antagna och stadfästade i följd af Indelningsverkets uppkomst, innan en generelare förändring eller jemkning i hela Beskattnings-systemet tillvägabringats; och delar jag äfven fullkomligt den tanka, att detta icke ensamt ankommer på Rikets Ständer, och således ej ensamt af dem kan beslutas. Herr Ribbing, Arvid: Jag har allenast begärt ordet för att på förhand helt kort tillkännagifva den förundran, som utan tvifvel skulle väckas hos oss Rustoch Rotehållare, om vi blefvo befriade från en afgift, som vi hittills ansett tillhöra den jord vi genom arf, skifte eller köp, och med beräkning af denna utgift, förvärfvat. Jag kan icke annat än med underdånig tacksamhet emottaga det verkliga bevis, som Kongl. Maj:t gifvit på Sin vårdnad om Indelningsverkets bestånd, genom beslutet, att i den Nådiga Propositionen framställa den mening, som der ullryckes. Det är icke nog, alt vi hafva en Soldat; vi måste äfven hafva en exercerad Soldat. Säkerheten härföre är således hvad vi hufvudsakligen böra afse. Nu innehåller det ena af StatsRådets förslag, att den säkerhet vi äga, att af viss dertill bestämd jord hafva visse medel för ändamålet att påräkna, skulle utbytas emot bevillning, och man har här uttryckligen nämnt Tullbevillning. Denna Statsinkomst Den i3 Mars f. m. ai3 ingår likväl icke just alltid så ordentligt vid de tider, som närmast föregå och fortfara under ett krig, då handeln icke plär vara i det mest blomstrande tillstånd, och likväl äro just då Passevolance-medel som oundgängligast.
ExpeditionsUtskottels den 18 dennes under N:o 4&5 aflåtne och samma dag f. tn. på bordet lagde Memorial, med hemställan, att Utskottets Secreterare måtte berättigas uppbära en månads aflöning efter Riksdagens slut, samt angående arfvode till den Extra Cancellist, som förestått de egentliga Expeditionsgöromälen. Herrar Möllerhjelm, Axel, och af Billbergh, Johan Petter_, anhöllo, att ExpeditionsUtskottets förevarande Memorial måtte ytterligare få hvila på bordel. Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMarskalken förklarade, att den af flera Ledamöter gjorde begäran, att ExpeditionsUtskotlcts förevarande Memorial mätte få ytterligare hvila på bordet, icke kunde, enligt 49 § Riksdagsordningen, förvägras. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 8 i eftermiddag att fortsättas. Justerades ett ProlocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns denne dag fattade beslut. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, efter ceremoniens slut, Den tg Mars f. m. vid utgången från RiksSalen behagade vid Kongl, slottet åtskiljas. Bifölls. Sedan de a:ne Härolder, hvilka uti processionen i dag borde gå framför Ridderskapet och Adeln, ankommit, afgick Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln klockan ett qvart till ir f. m. till Storkyrkan, hvarest Riksdagspredikan, som förrättades af Biskoppen i Carlstads Stift, Riddaren af Konung Carl Xlllrs Orden och Ledamoten af Kongl. Nordstjerneorden Herr Doctor Johan Jacob Hedren, afhördes; efter hvars slut, klockan half till r e. m., Ridderskapet och Adeln åtföljde H. K. H.
Anstånd med indrifvande af den ännu återstående del af Vesterbottniska Lånet, som skall erläggas af Innevånarne i Norrbottens Län ; och 2:0 Tryckning af allmänna IndragningsStaten samt Specielle Staterne. Af den 19 Januarii, af innehåll att Ståndet ej funnit skäl att bifalla Bevillnings-Utskoti Den 17 Februarii. fets anhållan, att utom redan antagne fyra Cancellister, få tillsätta 2:ne Notarier, men deremot, vid Utskottets anmälan om behof af 2:ne Vaktmästare, latit bero. Af den 19 Januarii, om bifall till StatSUtskottets Utlåtande, om kostnadens bestridande vid undersökning, rörande uppränsning af Clara Elf. Af den 19 Januarii, innefattande gillande af Allmänna Besvärsoch Oeconomise-Utskottets Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets afgifne Betänkande, angående den fria Husbebofs-Bränvinsbränningen, såsom öfverensstämmande med Utskc ttets sistberörde Betänkande, hvilket Ståndet förut bifallit. Af den ig Januarii, om Återremiss af Lag-Utskottets Utlåtande, angående Författningars och Kungörelsers uppläsande frän Predikstolen efter Gudstjenstens slut. Af den 19 Januarii, om Återremis af Stats* Utskottets utlåtande, i anledning af Kongl. Maj;ts Remiss om fortfarande af Stats-Anslaget för Fattigvärds-inrättningen i Carlskrona. Af den ig Januarii, om Remissj till LagUtskottet, af Riksdags-Fullmägtigen Eric Svensons från Bohus Län Memorial, angående öfversigt och jemkning af nu gällande Stängsel-Föf* Den 17 Februarli, 463 fattningar, med de dervid gjorda anmärkningar af Botvid Jonssons från Östergöthland. Af elen 19 Januarii, om Äterremiss af LagUtskottets Utlåtande, angående ett närmare bestämmande af beskaffenheten utaf Afvittringsbetyg.
N:o 178. grunder för pröfningen af förefallande tvister om dispositionsrätten af Kyrkohemman i Halland, än af det i en om städselrätten å ena hälften af hemmanet N:o i, Lyngåkra, i Harplinge Socken af Hallands Län, uppkommen tvist, meddelade Kongl. Bref den 19 Augusti 1823, hvarigenom E. K. M. i Nåder hehagat fastställa Dess Befallningshafvandes samt E. K. M:ts och Rikets KammarCollegii sammanstämmande Utslag, som, uppå anförde skäl, förklarat hemmanet böra för Kronans räkning bortstädjas, äfvensom under anförande af innehållet utaf E. K. Maj:Is Nådiga Bref den 29 Mars 1825, hvarigenom, i uppkommen tvist om andra hälften af samma Lyngåkra hemman, städselrätten till sistnämnde hälft blifvit Harplinge Kyrka och Pastor tillagd, hafva hos R. S., vid innevarande Riksihöte, frainställningar blifvit gjorde, att, till förekommande af den förstörelse utaf framtida välfärd, som eljest hotade åboerne af desåkallade Kyrkohemmanen i Halland, de för bedömandet af tvister om sådana hemman i ofvanliögstberörde Kongl. Bref den 22 Maji 1819 fastställde och i Kongl. Brefvet den 19 Augusti 1823 tillämpade grunder måtte bibehållas i gällande kraft. Denna fråga, med allt hvad till dess fullständiga utredande funnits nödigt inhemta, hafva R. S. i noga öfvervägande tagit; och ehuru R. S. dervid hvarken ansett sig tillkomma att ingå i bedömande af ofvanåberopade för serskilde fall meddelade beslut, eller funnit an-r ledning att hos E. K. M. i underdånighet till - Exp. Utsk. Förslag till und. Skrift.
M:t äskat ifrågavrde anslag, är nyttigt, torde derom icke mycket behöfva ordas, men jag får förklara, att det enligt min åsigt icke allenast skulle vara högst nyttigt både för kommuner och enskilde personer, om länsarkitekter funnos, hvilka kunde gå tillhanda med råd och upplysningar samt tillse att byggnadsföretagen verkstäldes mera noggrannt än hittills varit förhållandet, utan äfven att i längden skulle uppstå för Staten en verklig årlig besparing vida utöfver den ifrågasatta årliga utgiften af 8,000 rdr. Ehuru 2 Stånd redan godkänt Utsk:ts hemställan Deu 10 Mars f. m. 219 och något annat R. St:rs beslut möjligen icke torde kunna åstadkommas, anser jag dock, att det skulle hafva sin nytta med sig, om R. o. Ad. uttryckte en åsigt i annan rigtning och bilölle K. M:ts Propos. Jag lår således anhålla, att R. o. Ad. ville bevilja det af K. M:t äskade anslag. Hr von Ehrenheim, Per: l)å äfven Frih, Klinkowström, som yrkat bifall till Utsk:ts hemställan, erkänt behofvet af länsarkitekter, torde derom icke något vara att tillägga. Jag vill således endast be att få instämma med Frih. Alströmer deruti, att denna fråga otvifvelaktig! rättast behandlas i den ordning, att R. St:r först bestämma, hvilka anslag de vilja bevilja för ändamålet oeh att derefter kommunerna afgöra om och i hvad mån de vilja dertill bidraga. Jag anhåller om bifall till K. M:ts Propos. Hr Anckarsvärd; Då samtlige de Hrr, som yttrat sig i denna fråga, i likhet med mig erkänna behofvet och nyttan af länsarkitekter, vill jag derom icke särskildt yttra mig, men jag vill protestera mot Frih. Klinckowström» åsigt, att kommunerna bort taga initiativet i denna fråga och hos K. M:t göra framställning örn erhållande af bidrag till aflönande af dylika arkitekter. I frågor af enahanda beskaffenhet med denna har man förut gått till väga på det sätt, att R.
H ögvördiga Preste-Slåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet hafva bifallit o ra förmälde Betänkande, sorn deremot, blifvit af de två öfrige respective Riks-Stånden lill Lag-Utskollels handläggning återförvisadt. De anmärkningar, sora till återremisserne föranledt, hafva blifvit framställde: a) hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, af Friherre Boije, Ludvig, Friherre Cederström, Anders, Fri herre Cederström, Thure, Herr von Röök, Gustaf, Grefve Posse, Arved, Herr Lefrén, J. P., Grefve Mörner, Carl Göran, och Friherre Raab, Adam Christian; samt b) i Välloflige Borgare-Ståndet, af Herrar Höök, Lagergren, Gråå, Christierson, Bagge, m. fl. I hufvudsaken är emot Utskottets förslag erinradt, att, enär af de från Härads-Rätterne vädjade mål vanligen två tredjedelar fullföljdes i LagmansRätterne, men endast en femtedel i Hof-Rätterne, skulle, derest LagmansRätlernes mellankommande pröfning försvunne, Hof-Rätternes göromål i den nion tilltaga, att, utan en kostsam tillökning i antalet af deras ledamöter, vida större tidsutdrägt i afseende på målens afgörande vore att befara, än som nu egde rum; äfvensom menliga följder derigenom skulle uppkomma för göromålens gång i Justitias-Revisionen, der antalet af baläncerade mål under senare åren betydligt stigit. Dessutom skulle Lagmans-Rätternes upphörande ofta göra det omöjligt för aflägse boende parter alt få sina tvister af högre Rätt pröfvade, i anseende till de kostnader som nödvändigheten att ställa fullmägtig och det icke sällan inträffande behofvet att få vittnen afhörda, komme att medföra. Man borde der - Bih. till R. St.