Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förf. har åtminstone att tacka flera bland Tysklands lärda för en välvilja och vänskap, hvaraf minnet är honom dyrbart. Af den myckenhet besök en Berlinerprofessor nödgas emottaga låter det lätt förklara sig, att desse här förefalla mindre tillgängliga, än annorstädes i Tyskland. Förf. såg väl äfven prof på den utmärktaste och mest förekommande artighet; men öfverhufvud få visiterna stadna vid det ceremoniella. Den föreställningen synes också vara till en del rådande, att, då man anmäler sig vara en man af fachet, man endast kommit till Berlin för att höra dens föreläsningar, hos hvilken anmälan sker. Ja, en professor, något yngre än förf., tycktes med verkligt deltagande beklaga, att denne i anseende till semesterns nära slut skulle hafva så få tillfällen att höra honom. Förf. ville ej uppskatta storheten af förlusten, men han bekänner, att en sådan omtanka öfverraskade honom, isynnerhet som han beredt sig att på detta håll möjligen vinna några förtroligare meddelanden om universitetet, samt om ställningar och förhållanden derstädes. I Tyskland är det vanligen sed att hospitera vid de privata föreläsningarna, d. ä. att oanmäld och gratis besöka dem, vanligen endast tre timmar, i Berlin tillochmed åtta, utom i medicinska fakulteten, som icke tillåter något hospiterande. Efter några timmars afhörande är det omöjligt att bedöma de serskilda föreläsarnes förtjenst som sådana. Utmärkt för sin talang i framställningen är dock i Berlin Savigny, som äfven genom sitt vetenskapliga rykte lockar åhörare och derföre säges hafva de bästa inkomster samt väl vårda dem. Det största antal åhörare samla likväl Neanders föreläsningar i kyrkohistorien och Rankes i allmän historia. Den förre räknar mellan 2 och 3 hundrade. Ingendera har dock något utmärkt föredrag. Neander, en liten figur med starkt mörk hy, korpsvart hår och dylika, ovanligt yfviga ögonbryn, har dock mindre ett judiskt tycke, än ett sydländskt eller österländskt i allmänhet. Eget är det, att, likasom den nyaste tyska spekulationen i icke ringa grad har sin rot i en judes, Spinozas, system, så äfven den onekligen lärdaste och förnuftigaste representanten af den ortodoxa teologien är född och uppfostrad i mosaiska-bekännelsen.
1 » om anslag till aflöning åt nya I Landtbruks-institut, om inseende öfver rikets högre, samt förvaltningen af desamma oell undervisningen derstädes m. m — Landtbruks-möten, om anslag till prisbelöningar vid I Landtbr uks-r edskap, och modeller, om anslag till inredning i Slöjdskolans hus af lokal för utställning af 1 » om aflöning åt en uppsyningsman vid utställning deraf 1 Landtbruks-skolor, om anslag åt två lägre j 1 Landtbruks-stipendiater, om förhöjning i anslaget till ... 1 l 52 12 1 74 27 2 6 11 13 Ridd. o. Preste| BorgareAdeln. | Ståndet. Ståndet. BondeStåndet. 1 Se Femte HufvudTiteln. Se' Sjette Hufvud-Titeln. — 48 — 2. * re" - ~ Cfq s* n' C co a W st1' V) 1-1 2 >> fl>" 3 — Riks-Ståndens beslut. -z cL -*» n < o i £-i 5. StSndet. Standet. Ståndet.. Nfo 8 Lcindtförsvaret, Komiterades underdåniga betänkande angående 43 1 Bi la ga Landtmätare, om förhöjda penTiteln. sioner åt I 4 l 60 4 Se Sjette Hufvud» storskiftesoch afvittrings-, om pension åt dem i likhet med andra Statens tjensteman 4 1 74 30 Se Nionde HufvudTiteln. Landtmäteri-kontoret, General-, om anslag åt 1 4 l 60 2 Se Sjette HufvudTiteln. Landtmäteri-instruktionen den 6 Augusti ! 864, om ändring b. 2 Juni i 1 mom. Landtmäteri-taxa, om nedsättning af det för landtmäterigöromål deri fastställde arfvode 8 81 b. 1 Maj b. 1 Maj b. 2 Maj b. 2 Maj Landtränterierna, om öfverflyttning af deras kassaförvaltning på de enskilda bankerna 8 — 35 — a. 27 Jan. a. 27 Jan. b. 31 Jan. b. 31 Jan.
Nro 148, angrde reglering af utgifterne under Riks - Den 7 December. 121 Statens Åttonde Hufvudtitel, af BorgareSt. i afstde på det yttrande i 104 punkten, som afser ett bidrag af 150,000 Rdr Rint för upförand6 af nya Skolhusoch Gymnastikbyggnader i Götheborg, fattade beslut, att bevilja detta bidrag med tillägg i berörde yttrande, näst efter orden »i män af behof utgå», af dessa ord »med förbehåll, att, till bristens betäckande, utväg må utan Statverkets vidare anlitande beredas, äfvensom att några kostnader för bvggnadernes underhållande icke komma att drabba Statsverket.» Gr. Lagerbjelke, Gust.: Efter votering afslog R. o. Ad. i fråga vide förslag, och det lärer väl svårligen då låta sig göra, att R. o. Ad. antager vilkoret för anslagets tillgodonjutande, hvarföre jag anhåller, att prot.-utdraget måtte läggas till handlingarne. Uppå härefter framställd propos., fann R. o. Ad. för godt att med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, lägga förev:de inbjudning till handlingarne. Föredrogs ånyo StatsUtslcs den 28 sisth Mov. och den 3 dennes pä bordet lagda Mern. N:o 159, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afsuie på de under denna Riksdag beviljade statsbidrag till väg-anläggningar och väg-förbättringar samt hamnbyggnader och vattenaftappningar m. fl. arbetsföretag. Detta Mern. blef vid punktvis företagen pröfning utan discussion bifallet, med undantag af det deri förekommande förslag till §, motsvarande 101 ista § i nu gällande reglemente för Riksgrsliont. hvarom yttrades af Hr Printzensköld, Carl: Uti 10:de punkten har StatsUtsk. gjort en redaktionsförändring afvikande från 9:de punkten i nu gällande reglemente, hvilken förändring leder till otydlighet. 1 den nu gällande 9 punkten stadgas, att om den sorn fått anslaget, icke fullgör vilkoret för detsammas erhållande, ankommer det på K.
Sufftneblen 9i:mt 9t:br 11,100,000: — SaluacciSsafgiftcn af ftäbcrna „ „ 400: — Spoftmeblen „ „ 1,400,000: — StätnpelpappcrSsafgifteu „ „ l,300,000: — ©ränimnSbrättntngSmcblen „ „ 7,000,000: — pmarjemte -SBt, till fyllanbe af 9ti?ögålbSs$ons terets betlof, åtagit ©fj en allmän SSemiffntng, att för 1861 ocf) följanbe år intill flutet af bet, bå ny ©emillningösStabga tuarbcr af 9ttfetS Stänber atis tagen, årligen utgå tneb „ „ 2,250,000: Sjcrnte bet 2Bt t affcctibc å allmänna bcmtttniitgcnS utgöranbe Pcflutat, att uumaranbe S3cmtttning§förorbutng fatt unbcr år 1861 fortfaranbc tillämpad, Ejaf 9J?a:jt öfmerlernnat, pafme SBt föft att, få mibt tnöjtigt är, genomföra gruubfatfen om jemtl! befattning af att tnfomp ocp, för fåbattt åubamåf, rättat be afrotfeifer från benita grntibfatS, pmilfa i nu gäflanbc 23etm'Uiitiig§förorbtitng förefjntiaS, famt i trtöjltgafc måtto tn
Domkapitlet ansett kostnaden derför öfverflödig, men Inspektor och Kollegium deremot, beträffande det för läroverket föreslagna tornuret, hvilket, ehuru afsedt att å hufvudbyggnaden anbringas, icke kunnat, i följd af bristande tillgångar, derstädes uppsättas, på anförda skäl ansett detsammas anbringande vara af nödvändigheten påkalladt; så hade Öfver-intendents-embetet tillkännagifvit, alt kostnadsförslaget för det ifrågasätta byggnadsföretaget, 26,866 Ridr 20 öre, skulle, med tillägg af utgiften för tornurets anbringande å läroverkets hufvudbyggnad, 1,000 R:dr, komma att utgöra 27,866 R:dr 20 öre; men, derest kostnaden för den af Öfver-intendents-embetet föreslagna träomhägnaden, 2,288 R:dr, ansåges böra ur förslaget utgå, endast 23,578 R:dr 20 öre. Enär å ena sidan Hernösands stifts byggnadskassa, enligt hvad upplyst blifvit, saknade tillgång för bekostande af ofvanberörda af behofvet högeligen påkallade byggnad, samt dessutom staden Umeå till dervarande, ännu icke fullt färdiga, lärohus, redan lemnat ett i förhållande till sina tillgångar icke obetydligt bidrag, men å andra sidan förekomme, att kostnaden för gymnastikhuset, äfven om ett ur derå anbringades, syntes kunna nedgå till 25,000 R:dr, har Kongl. Majit af Rikets Ständer för omförmälda ändamål äskat ett belopp af 25,000 Ridr. Rörande samma fråga, hafva inom samtliga Riks-Stånden motioner blifvit väckta, hos Hidderskapet och Adeln, under Nio 18, af Herr von Hedenberg, inom PresteStåndet, under Nio 21, af Doktor Nordlander, inom Borgare-Ståndet, under Nio 47, af Herr Cygmms, samt inom Boude-Ståudet, under Nio 54, af Riksdagsfullmägtigeo Stats-Utskottets Utlåtandt N:o 13!). (Fortsättning.) 15 Olof Nilsson från Westerbottens län.
Hvarförutan de i Utskottens första Betänkande upptagne, men i det sednare Utlåtandet icke omförmäldte Puncter af Ridderskapet och Adeln gillades. S. D. Då nu ånyo föredrogs Gonstitutions-Utskottets den 21 sisth October under N:o 69 aflåtne, samt den 24 derpåföljde på bordet lagde Memorial, rörande 120.4 P.rot. Utdr. d. 27 October 1823. /" en af Herr Landt-Marskalken vägrad Proposition, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets den 22 dennes under dfco 49 aflåtne, samt den a3 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, angående Voterings-Propositioner, i afseende på de om Tull-Bevillnings utgörande, Riks-Stånden emellan yppade skiljagtiga meningar. — I Vid förnyad föredragning af HögV, Preste-Ståndets den a3 dennes aflåtne och samma dag på bordet lagde ProtocollsUtdrag, angående åtgärders vidtagande till befordrande af ett snart slut på Riksdagen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att äfven för dess del uti enahanda Beslut med Preste-Ståndet instämma. Frun Ilögn. Preste-Ståndet. S. D. Enligt nu upplästa ProtocollsUtdrag af den a3 innevarande månad, hade Höglofl.
T af Bondeståndet, s. 235. af Presteståndet, s. 242. af Presteståndet, s. 255* med .föreslagna tillägg i 7 Mom. 1 §. och 4 Mom. 2 §. ConstitutionsUtskottets Memorial gill. af Borgareståndet, s. 1031. af Bondeståndet, s. io44, — —" med förslag till ändring i 4 Mom. 2 §. af. Constitu» tiops Utskottets betänkande, bih af Bondeståndet, s. 1060, af Adeln, s. 1067. af Presteståndet, s. 1071. af Borgaj-eståndet, s. 1074. ! om uteslutande af 8 Mom. 4 §. ConstitutionsUtskottets Memorial bif. af Bondeståndet, s. 235 af Presteståndet, s. 244. af Adeln', s. 250. oin de af 9 Mom. 5 §; ConstitutiousUtskottets Memoria), bif. af Adeln, s. 251. af Presteståndet, S. 256, Tryckning, af Ståndens Protocoll s. 21. 23. 29. 3i. 37. * 43, Riksens Ständers Skrifvelse derom, s. 22. 23. ■— af hvilande förslag till ändring i grundlagen, s. 30. 31. 34. — af Konungens Proposition om Statsverket. StatsZJtskottets betänkande angående.
De på jordbrukarnes vilkor så menliga verkningarne af de svåra missväxterne åren 1826 och i83o hafva ännu i sin mån qvarstått såsom känbare under de sednast förflutne åren, ehuru gynsammare skördar, och förmånligare tillfällen till spannemålsafsättning väsendtligen bidragit att återställa det rubbade sjelfbeståndet. Af de understöd Staten lemnat, utgörande för 1826 — 225,457 R:dr 14 sk. 2 rst. och för i83o — 248,948 R:dr 1 sk. 5 rst., innestå i Länet för närvarande endast 1,207 R:dr 33 sk. 2 rst., hvarjemte restantierne af de vanliga Kronouppbördsmedlen äro mindre än förr. I anseende lill den nära missväxt gränsande svaga skörden år 1837, och då jemväl sistlidet år utsigten för skörden var bekymrande, läcktes Eders Kongl. Maj:t äfven i Nåder bevilja ett anslag af allmänna medel för att afvärja befarad förlägenhet; men detta anslag har lyckligtvis endast till obetydligt belopp behöft anlitas. Utsökningsärenderne äro också synbarligen minskade, fastigheterna hållas i högre värde, och i stället för den förr, till följd af ögonblickets behof, påskjmdade spannernålsförsäljningen genast efter skörden till oerhördt låga priser, har spannemålen på sednare åren snarare hållits i högt än lågt pris. Allt synes otvifvelaktigt vittna, att ett bättre förhållande i afseende på den ekonomiska ställningen i allmänhet inträdt, och om man också icke vågar glädja sig åt något starkare grundlagdt välstånd, lärer man dock icke misstaga sig, om man anser bergning och belåtenhet höra till invånarnes vilkor i allmänhet.
Ridderskapet och Adeln har till Utskottets handläggning remitterat en af Herr Rosenblad, Bernh., väckt motion, deiuli, — efter utveckling af frågans historiska del och upptagande af de grunder, hvarefter pensionerne i Banco-Statens Enke-och Pupill-Cassa för närvarande beräknas och från Cassan utgå, — är vordet föreslagets ”att Rikets Ständer mätte från och med höljan af år 1840 förhöja årliga anslaget för Bankens Enkeoch Pupill-Cassa till 2000 R:dr Banco, att qvartaliter utbetalas, äfvensom medgifva, att denna Cassas skuld till den så kallade dispositions-räkningen N:o 2, 4>5oo B;dr, med från 1840 års början upplupen ränta, får afskrifvas och eftergifvas, dock, mot följande vilkor: a) att samtlige på Banco-Piscontens och Låne-Conlorens Stater uppförde Tjenstemän och Vaktmästare, äfvensom Bruksförvaltare, blifvande Pappersmästare och Vaktbetjenter vid Tumba berättigas, att, under samma vilkor och med samma rättigheter och skyldigheter, som hittills varande delegare, deltaga i Bankens Enkeoch Pupill-Cassa; b) att, i fall framdeles i någet Bankens Verk sådane nya tjenstebt fattningar skulle blifva tillsatte, som befunno sig i samma categori med någon af dem, som förut äro till delagtighet i Enkeoch PupillCassans Styrelse berättigade, det må bero på Bankens Öfverstyrelse alt, efter Underslyrelsens och Cassans delegares hörande, sådan delagtighet medgifva, dock med iätt för den, som deraf kunde finna sig förfördelad, att öfver ett sådant beslut, i vanlig ordning, hos Banco-Utskolt eljer Revisorer sig besvära ; Bih. till R. St.
Skilnaden i ålder mellan svsfrarne och Annas tidiga utflyttning från hemmet hade emellertid vållat, att Märtha saknade nästan ali kännedom om systerns 30 Kongl. Maj:ts .\åd. Proposition N.o 56. öden och tillvaro; och då härtill koni, att Märtha Nilsdotter aldrig i sitt lif läst några tidningar, hade kungörelsen i dem om Annas qvarlåtenskap icke kommit till hennes kännedom. Om de förhållanden, som här ofvan förekomma, hade Märtha erhållit kunskap först då, när hon för några år sedan sammanträffade i Carlshamn med Petter Svensson, som då tillika upplyste, att qvarlåtenskapen jemte upplupna räntor derå den 24 Juni 1860 utgjorde 182 Riksdaler Riksmynt. Med strid af allt detta har Märtha Nilsdotter i underdånighet anhållit, att, då berörda summa saknade ali betydelse för Statsverket, men för henne åter vore af stor vigt. enär hon, vid numera uppnådda 82 år, kunde hoppas att för sin återstående lefnad få njuta någon bättre föda och mera beqvämlighet, qvarlåtenskapen måtte varda tili hennes förmån efterskänkt. Vid ansökningen är slutligen fogadt ett af vederbörande själasörjare utfärdadt intyg, att hennes föräldrar i deras äktenskap haft, utom ofvannämnda döttrar Anna och Märtha, 4 barn, af hvilka 3 aflidit och den fjerde, eller sonen Sven, som föddes 177 7 och efter uppgift blifvit sjöman, icke sedan flera år gifvit sin vistelseort tillkänna. Vederbörande embetsmyndigheter, som blifvit Öfver ansökningen hörde, hafva, med vitsordande af sökandens torftiga omständigheter, i underdånighet tillstyrkt bifall till hennes ansökning.
Det Sr märkvärdigt alt se, huru man här tycks vilja återgå till gamla föråldrade stadganden, då på andra ställen t. o. m. så gamla och i formen invelererade män, som de Engelska juristerna, i detta afsrde vilja gå framåt. Afven i England har under den nu pågående krisen mycken klagan försports öfver dervcde konkurs-lagstiftning, och Lord Brougham, jemte en annan Lord, hafva väckt förslag om ändringar i Konkurslagen. De förändringar, man der vill införa, äro: afskaffando af bysättning och uphörande af den skillnad som i England f. n. eger rum vid behandlingen af köpmäns och af enskilda medborgares konkurser. Denna skillnad vill man der uphäfva, men LagUtsk. tvcks tvärtom här vilja införa en sådan skillnad; ty om jag rätt fattat LagUtsk:s Betänk., skulle det deri omnämnda ackordet icke kunna beviljas andra än köpmän, Med den stora utveckling industrien på sednare tider tagit, då man litet hvar nödgas inlåta sig i handel och vandel, dels för att sälja sina produkter, dels för att köpa förlag till sina landtegendomar, är det mycket svårt att bestämma skillnaden mellan en köpman och en enskild medborgare, och derföre bör icke lagstiftningen medgifva den förre en aflrädes-förmån, som icke får medgifvas den sednare. Utom de nämnda två förändringarne: uphörande af bysättning och afskaffande af den olikhet, som f. n. eger rum vid behandlingen af köpmäns och enskilda medborgares konkurser, föreslog Lord Brougham äfven strängare straffbestämmelsers införande mot oredliga eller vårdslösa gäldenärer. Jag kan icke underlåta att vid detta tillfälle med en viss tillfredsställelse nämna, att, oaktadt de bedröfliga följder, som den nu rådande krisen medfört, så hafva de oredliga förhållanden, som här updagats, varit ett »intet» i jemförelse med de bedrägerier, som uptäckts på andra ställen, och särskildt i England, hvars köpmans-corps likväl är ansedd för att vara den redligaste af alla.
Balken om ärlig dikning och hägnad, samt akers läggande i Linda, pä goda joäl stadgat; hade Hederwärda Bonde-Ständel, genom meddeladt Protocolls-Ukdrag, under den i:sta innewarande September som nu upplästes, äskat Utskottets widare utlakande härom, pä den grund, att Allmogen för desi Skattehemman borde oinskränkt tillgodo njuta den fria dispositionsrätt, som genom 1789 ars Skatte-köps Förordning och den om Allmogens Frioch Rättigheter dä gifna försäkran, blifwit flike Hemmans ägare förunnad, af hwilka Kongl, stadgar ofelbart följde, att en Skatte Bonde, när han behörigen utgjorde sina skyldigheter, nu mera icke bor» de wara underkastad tilltal eller answar för sättet till Hemmannets bruk och skötsel. Men som i Utskottets Betänkande icke förefläs ändring i Kongl. Förordningen den or Februarii 1789 eller Kongl. Försäkran den 4 Martu samma är, och Betänkandet d/siutom. med tydeligen utmärkt skillnad emellan Äbo och Jordägare, endast i afseende pä de förre afstyrkt ändring, uti Lageus Allmänna stadgande; fann Lag - 2'6 Den 4 NovLNiher U'stottet, det desi yttrande icke kan tvdas derhän, jom skulle en ägare a,' S r! cfemman, wara under, kastad tilltal eller answar för sätter lill nit Heminans bruk och stöckel, och följa ketchen, de någon wärkan pä de i fördelörde Kongl, stadgar Allmogen tillerkända frioch rättigheter icke e er är af 'Betänkandet att befara. Hvilken förklaring U.stoltet således bestbk akt genom Protocolls Utdrag, sa wäl det Hederwärda Bonde - Ständef, forn öfrige Respeclive Ständen wördsamineligeu meddela. Ut supra. Lx kiotocollo stoa. Isto! m ber KLkvn.
40 Får jag fråga hur bar hon sig åt att uppfostra dig? ADOLF. Jo! För det första... hm! GUSTAF. Nåå? ADOLF. Jo, jag... GUSTAF. Nej, hon var det ju! ADOLF. Ja, det kan jag inte säga nu! GUSTAF. Ser du! ADOLF. Emellertid... Hon hade ätit min tro också, och så gick jag ner, tills du kom och gaf mig en ny tro. GUSTAF (ler). På skulpturen? ADOLF (tvehågsen). Ja! GUSTAF. Och du tror på den? På denna abstrakta, förlegade konst från folkens barndom, du tror att du kan verka med ren form, med de tre dimensionerna, hva? på nutidens reala sinnen att du kan ge illusion utan färg, utan färg, hör du! Tror du det? FORDRINGSEGARE. 41 ADOLF (krossad). Nej! GUSTAF. Ja, inte jag heller! ADOLF. Hvarför sa du det då? GUSTAF. Det var synd om dig! ADOLF. Ja, det är synd om mig! För nu är jag bankrutt! Slut! Och det värsta: jag har inte henne kvar! GUSTAF. Hvad skulle du med henne! ADOLF. Jo, hon skulle vara det som den där Gud var innan jag blef ateist; föremålet för vördnadssinnets verksamhet... GUSTAF. Lägg igen vördnadssinnet och låt det växa annat ofvanpå! Litet sundt förakt, till exempel! ADOLF. Jag kan inte lefva utan att akta... GUSTAF. Slaf! ADOLF. Och en kvinna att akta, att dyrka! GUSTAF. Fy fan, ta då hellre tillbaka Gud! efter du nödvändigt ska ha något att korsa dig framför! En FORDRINGSEGARE. 42 så'n ateist, som har kvinnovidskepelsen kvar! En så'n fritänkare, som inte kan tänka fritt om fruntimmerna! Vet du hvad det ofattliga, det sphinxartade, det djupa hos din hustru är för slag? Det är bara dumhet! Se här! Hon kan ju inte skilja på dt och t!
Uti ett till RiddarhusDirectionen ingifvit och hårhos bifogadt Memorial af denne dag, har RiddarhusKamereraren, Herr RevisionsSecreteraren Stråle på anförde skål, och till vinnande af någon lättnad vid bestridandet af de nu, särdeles emot förr, betydligt ökade RiddarhusKamererare göromålen, anhållit, antingen om en löntillökning af Etthundrade R;dr B:co, hvilken RiddarhusKamereraren föreslagit sålunda , att det arfvode af ion R:dr 16 sk B.co som nu bestås för Råkenskapernes förande vid Wadstena Adeliga Jungfru Stiftet, skulle förhöjas med 5o procent, samt att det från Adeliga Cadett-skolee-fonden till RiddarhusKamereraren utgående arfvode af 55 R:dr 16 sk. skulle fördubblas, eller ock, att blifva entledigad från befattningen med Wadstena Adeliga Jungfru Stifts Cassan, hvilken tillförene haft sin särskildta Räkenskaps-förare. Bil, lill Ridd. o, Ad, Pr. VII Band. 20 Dtn 20 Annutti t. m.
Jag ?. 68 Don 23 October f. rn. liar icke eller uppstigit för att besvara dem, sedan Herr von Troil redan gjort det; utan jag vill blott, på grund af Herr Berg von Lindes reservation, i hvilken jag med flere instämt, anhålla om återremiss. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Den värde Ledamoten, som öppnat discussionen, har framställt den önskan, att Utskotten måtte öfvertyga sig om obehöfligheten af den ifrågavarande lagen. Om Utskotten misstagit sig i sin framställning, är det en olycka, att den värde Ledamoten icke förut sökt göra sin åsigt gällande inom Utskotten; jag utber mig att få aniola de förhållanden, sorn bestämt Utskotten att till Rikets Ständer inkomma med ett förslag till Lag för Banken. En bland de icke obetydligaste anledningar till mödor och bekymmer, som motte de få, hvilka i början med värma och nit åtogo sig realisationens sak, var den modlöshet, som rådde inom Utskotten. Man sade: hvad är att göra? Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 11 Maj e. m. 3oi äskar att få idka stångjernssmide och deremot afstå från de i och för tackjernsblåsningen beviljade friheter, men andre delägare i hyttebolag vägra att derpå ingå. Frih. Cederström, Jacob: Jag har svårt för att rätt kunna fatta vidslräckthelen af Utsk:ns förslag i denna del. Är det endast i sjelfva masugnen, som hvar och en skall afstå sin andel, eller är det jemväl hemman och tillhörande skogar tillika med andelen i masugnen, som den der ■Jtdelen af hytteägare skall afträda till de återstående -Jidelarna, som vilja upphöra med tackjernsblåsning för att idka stång* jernssmide? Frih.
De tjenstemän, som skattskrifning verkställa, åligger hvar i sin ort det år, då lagtima riksdag inträffar, äfvensom när Konungen till urtima riksdag anbefallt nya val, att efter sednaste skattskrifningsoch taxeringslängder uppgöra noggranna och fullständiga serskilda förteckningar för landsbygden dels å alla, som röstberättigade äro, och dels å dem, som ega omedelbar valrätt: — och skola röstlängderne upprättas å de förstnämnde för hvarje Socken eller under landets Jurisdiktion lydande stadsförsamling, samt å de sistnämnde för hvarje fögderi. För städerna skall, der valen ske endast omedelbart, utsättas hvars och ens röstetal, och, der rösträtten utöfvas både genom elektorer och omedelbart, serskild längd uppgöras å de omedelbara valmännen. Röstlängder, som för lagtima riksdag upprättas, skola derjemte i serskild kolumn upptaga alla röstberättigade, som nästförutgångne året fyllt 35 år och således äro till ledamöter i Första kammaren valbare. Inom Maj månads slut det år, då lagtima riksdag inträffar och, när Konungen till urtima riksdag påbjudit nya val, inom två veckor efter kungörandet af sådant påbud, skall röstlängd aflemnas, för dem på landsbygden, som böra utöfva sin valrätt genom elektorer, till vederbörande Kyrkoherde, och för stad med egen Jurisdiktion till Magistraten. Kommer ej röstlängd inom tid, som nu sagd är, skall Kyrkoherden eller Magistraten sådant ofördröjligen anmäla hos Konungens Befallningshafvande, som då genast fogar anstalt, alt den aflemnad varder. Röstlängder öfver dem, som på landet äro berättigade alt i omedelbart val deltaga, skola inom lid, som förut nämnd är, insändas till Konungens Befallningshafvande, för att derefter öfverlemnas till den Domhafvande, af hvilken valet bör förrättas. § 44.