Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle framdeles något sådant verkligen förekomma, så förmodar jag, att detta Stånds ledamöter, sin bestämmelse likmätigt, såsom de under föreg:de tider stundom haft tillfälle all visa, icke lära underlåta att hafva hvad man kallar hjertat på rätta stället. Att deremot då ingen fara är för handen sjelf skapa spöken, för att mot dem få visa sin manhaftighet, det erinrar nog mycket om den der tappre och snillrike riddaren, som gjorde anlopp mot väderqvarnen. Man har visserligen uppgifvit, att i någon tidning ett slags hot skall hafva varit framkastadt; men jag hemställer, huruvida det är R. o. Ad. värdigt alt derå fästa afseende, äfvensom hvart det skulle leda om Ståndet ville såsom grundsats antaga, att så snart en tidning hotar, för att framtvinga ett beslut, så skall Ståndet besluta tvert emot. Det skulle då icke behöfvas mer, än att framställa en motsatt hotelse, för att få Ståndet alt gå in på hvad man önskade. Jag skulle tro, att detta är sådana småsaker, hvaremot Ståndet bäst iakttager sin värdighet med att lemna dem helt och hållet utan allt afseende. Hr Rosenblad, Bernhard: Gr. Mörner har så väl framställt de skäl, som tala för bifall till i fråga var. förslag, att jag har ganska litet alt tillägga. Jag anser mig likväl böra fästa uppmärksamheten pä hvad Hr Lagerhjelm redan anfört, nemi. att det stadgande, som nu är i fråga att uppbäfvas, härleder sig ifrån ganska beklagansvärda orsaker, nemi. ifrån en tid, dä olyckliga förhållanden hade inom vårt land splittrat passionerna uti s. k. frälse och ofrälse sympathier. Jag tror, att ju förr vi kunna öfverlemna detta åt förgängelsen dess bättre göra vi. Svenska folket är för närvar, pä intet sätt deladt uti frälse och ofrälse medborgare; R. o. Ad. utgör väl ett RiksSt., men enligt 1 § Riksd.- Ordn. är det Svenska folket, som 11. o. Ad. representerar, och icke endast frälseclassen.
Utsk. har i öfrigt icke ansett sig kunna för det närvarrde föreslå någon löneförhöjning för tjenslemännen vid låne-kont:l uti Wisby, på den grund, att inrättningen är ny och fordrar en längre tids erfarenhet för att rättvist kunna göra fördelningen. Della är ej nain åsigt, troende jag att densamma redan kan verkställas, utan något samvetsqval. Hvarföre jag fortfar alt yrka, det löneförmånerne vid låne-konl:l uti Wisby matte bestämmas i öfverensstämmelse med det förslag, som finnes uti min reservation uptaget, samt, i likhet med hvad som äger rum vid låne-kont:n uti Götheborg och Malmö, blifva uti Bauko-Regbt införde. Skulle ifrågavaride förslag icke af R. o. Ad. blifva antaget, så förenar jag mig med de ledamöter, som önska återremiss. Hr von Hartmansdorff; Del synes på sidan 24, midt emot 17:de punkten, att, enl. nu gällande föreskrift, förvallnings-kostnaderna för låne-kontoi et i Wisby icke få i ett för allt öfverstiga. Om denna föreskrift skulle äfven hädanefter förblifva gällande, finge Direklörerne i arfvode endast 200 R:dr. Nu skola de deremot fä 250. Det torde icke vara möjligt, alt lemna denna föihöjning, utan att minska aflöningen för tjenslemännen. Del är detta, som jag anser oriktigt och som föranleder mig att yrka återremiss. Hr Bildt: Hr von Hartmansdorff torde icke hafva observerat, att en besparing i förvaltnings-kostnaden intill sednaste revisionen upstått. Vid kontorets första organisation upgjordes ett förslag till aflöningsslat, hvilket gillades af Hrr Banko-Fullm:ge. Sedan dess har förvaltningen skett med mycken sparsamhet och ett öfverskott derigenom upkommit af 289 R:dr. Det är nu delta öfverskott, som blifvit föreslaget att användas till förhöjning i Direktörernes arfvoden.
Deni i Betänkandet N:o 98, föreslagna redaetions-jemkning godkändes. N.‘0 97, öfver väckt motion om skyldighet för svarande part, sorn erlägger vad emot Under-Domstols beslut, att, inom fjorton dagar derefter, sån vederpart härom underrätta; Bifölls. N:o 98, öfver motion om inrättande af Förliknings-Domstolar; Bifölls. N:o 99, öfver motion, angående offentlighet vid Under-Domstolar och Police-Kamrar; Bifölls. Sih. till R. St. Pr et. tS34- 9 Sami, 10. å:de Häftet,] Fiot. Ut dr. d. 3o Jutii i<?3f. N:o ioo, öfver motion, det ingen ma vara berättigad, att vid Härads» räll något iii(Mide anmäla, sedan de af D omnell vid Tingets början bestämda Hätlegangsdagar arn foiflulne; Bifölls. , r ’N:o ioi, i anledning af åtel remisser af åtskilliga ifrån Utskottet af» gifae Betänkaiiden; La des till handlinganio. N:o 102, öfver motion om lin längd lid för invånarne i Lappmarken, Kori bollen och Vesterbotten, alt fullfölja i ältegångsäi enden ifrån flof-Rätt till Kongl. Maf:l; återremitterades. N:o i o3. öfver motion deum!, alt Nämndemän malte förklaras berättigade o b skyldige, att påteckna stämnings lesolmioner emot stadgad lösen, och Domhafvande!1 icke ega ali halföre af parlen fordra någon serskild betalning; Bifölls, N:o loj, i anledning deraf, ali I Levoni ige Pieste-Siåndet låtit Betänkandena N:ris 44, 45» 4b* 4?* 4(S\ 4,0> 5o, 5r, 52, 53, 55, 6a, 65 och 68 hvila; Indes lill handlingarme.
En annan omständighet, som äfvenledes utgjort föremål för klagan, är hästarnes antal. Diligensen, vägande omkring 20 centner, är förspänd med 3 hästar, och 5 personer äro berättigade att åka deruti, hvardera med 30 till 60 skålp:s reseefTekter. Diligensen kommer således att med gods och passagerare väga 32 centner, oberäknadt bref, tidningar och paketer. Endast när man kunnat bevisa postiljoner att lasten varit för stor, har han medgifvit en större förspänning. Jag tror icke, att det varit lämpligt att öfverlåta detta bestämmande åt postiljoner emedan missbruk ganska lätt kunna derigenom ega rum. Ekon.-Utsk:t har föreslagit, alt, till tvisters förekommande, K. M. Beflude skulle ega att, på sätt Utsk:ts Betänk, närmare föreskrifver, bestämma hästantalet. Jag tror detta förslag vara ganska välbetänkt, men jag anser icke attUtsk:t derigenom uttryckt, hvad R. St:r synas hafva åsyftat, då de vid sista riks - 244 Den 28 Januari. dagen anslogo 70,000 rdr till anställande af försök med postdiligenser i och för skjutsningsbesvärets lyftande från jordbruket. Detta anslag skulle nemligen användas till förhöjning af postskjutslegan, för att dymedelst kunna åstadkomma en verklig entreprenad för postdiligensernas befordrande. Detta öfverensstämmer äfven med hvad kommitterade för skjutsningsbesvärets ordnande uti sitt utlåtande föreslagit. Jag vågar derföre anhålla om återremiss af Betänk:t, dervid uttryckande den önskan, att Ekon.-Utsk:t tager i öfvervägande hvad jag nu haft äran yttra, så att hädanefter postdiligenserna må befordras medelst entreprenad, och icke med hålleller reserv-skjuts. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus:
Inträffar åter enahanda förhållande i afseende på någon af verkets öfriga embetsoch tjenstemän, skall denne, efter härom gjord anmälan, förekallas inför Fullmäktige samt tillrättavisas och varnas. I händelse den, som på detta sätt, antingen inför Fullmäktige eller Kommissariatet, undergått första varningsgraden, ej häraf låter sig rätta, éga Fullmäktige att, med afseende å förekommande omständigheter, pä längre eller kortare tid suspendera honom från sin innehafvande tjenst, med förlust af hela eller halfva lönen, hvilken, under liden, må till ersättning för tjenstens förrättande användas, § 224. Derest tjensteman, hvilken förut blifvit för tjensteförsummelse eller annat förhållande Suspenderad, ånyo gör sig skyldig till dylik förseelse, ankommer på Fullmäktige att, efter förseelsens beskaffenhet, antingen ytterligare suspendera honom, eller helt och hållet skilja honom från dess vid detta verk innehafvande tjenst och lön. Likaledes beror på Fullmäktiges sei skilda pröfning, huruvida Kommissarie, som, till följd af oordentlighet i sina enskilda affärer, blifvit bysatt, eller varit nödsakad till borgenärer afträda sin egendom, må vidare bibehålla och utöfva sin kommissarie-beställning, § 225. Tjensteman, som är förvunnen att hafva begått ärerörigt brott eller annan fot se* else, i eller utom tjensten, af den svåra beskaffenhet, alt verkets trygghet eller anseende fordrar hans endtledigande, har derigenom gjort sig förlustig sin innehafvande tjenst. § 226. Om någon af valelbetjeninge» i sin tjenst varit försumlig eller under tjenstgöring befunnits af starka drycker öfverlastad, eller ock eljest på ett tadelvärdt sätt sig förhållit,- må han, efter sig företeende omständigheter, antingen inför Kommissariatet ethalia föreställning, eller genast tios Fullmäktige anmälas till suspension eller endtledigande. § 227. Innan tjensteman i ller vaktbetjent varder suspenderad eller slciljd från tjensten$ bör Stafs-Utskottets Memorial, N:o 344.
Uppå derefter af Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att remittera Herr von Beckers ifrågavarande Motion, jemte de af åtskillige Ledamöter rörande samma ämne, afgifne yttranden, till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskolten. Grefve Cronhjelm , Otto Ausust anhöll, att få uppläsa de af honom i Plenum den dennes e. m. till protocollet an - Den 17 December, f. m. mäldte t vänn c Motioner;.hvarefter Grefven uppläste följande: Då en BevillningsFörordning är af natur att omöjligen kunna första gången uppgöras så, att ej en mängd svårigheter och tvetydigheter möta vid tillämpningen af densamma; och hon således ej kan blifva rigtigare och bestämdare annat än i den mon man, noggrant uppmärksam vid tillämpningen, anmärker de ovillkorliga brister, som i densamma förefinnas, och sedan anmäler dessa till rättelse; så skulle jag anse mig fela i min pligt såsom Riksdagsman, om jag ej anförde de ändringar jag af erfarenhet, så väl i Taxeringssom PröfningsComiteerna, inhemtat. Jag bör först tillkännagifva, att jag utgått från det förutsättande: att samma Bevillningssystem, hvarpå nu gällande Förordning grundar sig, äfven lill nästa Riksdag skulle följas, utan att jag derföre trott på delta systems ofelbarhet eller företräde framför andra; men jag har trott, att med största varsamhet bör gå från ett Bcvillningssystem till ett annat, emedan jag anser alla täta ombyten häruti vara skadliga och möta en mängd svårigheter, dels för tjenstemännen vid uppbördsverket i Riket, att nemligen jemt ombyta de stadgar, hvarefter de skola uttaga skatterna, och dels emedan Folket i allmänhet har svårt att vänja sig vid, eller förstå några nya beräkningsgrunder. Den 17 December f. m. Jag skall nu hafva äran öfvergå till de anmärkningar jag vid nu gällande Bevillningsförordning ansett nödiga. Art. II. §. 1 och momentet 2, sid. 6 står: ”under
Hvad dernäst angår det af Utskotten gjorda förslag, att Paketposten skall fortskaffas genom Gästgifvarskjuts, intill dess Entrepreneurer för denna Inrättning kunnaerhållas, så kunna Utskotten icke dela den yttrade farhågan , att jordbrukarens skjutsningsbesvär härigenom skulle förökas, helst det lä-; rer få anses för gifvet, alt de personer, hvilka för beqvämlighet eller för besparing i kostnad resa med forvagnen , i saknad af densamma , behöfde begagna mer än dubbelt antal skjutshästar ; att Entrepreneurer på de flesta ställen efter hand skola erhållas, sä vida denna Inrättning lofvar vinst; och att dessutom Forvagnars allmänna införande torde få anses såsom den enda lämpliga utväg att framdeles minska eller borttaga den öfverklagade Gästgifveriskjutsen ; och att prsemieis användande då först, med förmon för 4 Bev. s. Allm, Besv. o. Oec.Ulsk. Uti. N;o 31. det allmänna, bör komma i fråga, enär den nu föreslagna Inrättningen vunnit den framgång, att man kunde hoppas derigenom , till betydlig del, eller alldeles, kunna befria jordbruket från Hålloch Reservskjuls. Af dessa , och de uti Betänkandet N;o 21, förut upptagna skäl, samt då 2:ne Riksstånd redan gillat hvad Utskotten härom i nämnde Betänkande föreslagit, få Utskotten vördsamt hemställa, att detsamma af Rikets Högloflige
— Sedan han förlorat förmågan att synda, ja, jag vet. — men moder, jag vill ej, jag kan ej! % — Med din vackra begåfning skall du såsom hansmaka intaga en af de främsta platserna i våra led. Du blir rik, ärad och uppburen. Du blir kallad att hålla föredrag i Piteå och i Skanör. Ditt namn skall stråla som en stjerna i generalfederationens årsbok, menskligheten skall välsigna - eller, än bättre, afundas dig, och — dessutom kan han väl inte lefva evigt heller; var förståndig, mitt barn! Och fröken Nyponknopp blir förståndig; hon lutar den bleka pannan i handen, ett par tårar söka sig väg nedför &lt;ie fina fingrarna, hon kastar hufvudet käckt tillbaka och — ber sin mamma säga doktor X. att han kan komma i morgon. — Hvilken snäll och rar flicka! utbrister min gåmle ledsagare. Hvilken präktig, sinnrik och oåtkomlig form af prostitution! mumlar hans son. — En skärf! min fru. — Tigger ni på gatan, oförskämde gubbe! — Min hustru ligger döende under brohvalfvet der-borta och jag eger ej något att vederqvicka henne med, inte ett öre till medicin. — Fattigvården och fattigläkaren äro skyldige att taga \ hand om er. — Innan de bli tillreds dermed, är hon död. — En krona, femti öre och jag skall välsigna er! — Min vän! Vi lefva i ett ordnadt samhälle och ha myndigheter att vända oss till. Det förefaller mig bestämdt 50m om ni vore en stor bedragare. Dessutom skall jag säga er, att man öfvar inte välgörenhet på det sättet. Nu hafva vi nyss haft en jesuitbazar, som tagit alla fromma Lutheraners kassor i anspråk.
Ett nytt Gymnasium har blifvit inrättadt på Gottland, och ett fullständigt förslag till ett dylikt för Lunds Stift, är redan öfverlamuadt till Kongl, Maj;ts Deri 7 Martti, Nådiga pröfning. Derjemte liar en mindre bekymmersam framtid blifvit beredd för Lärare af lägre grader vid Gymnasier och Skolor, De kunna nu berga sig af sina inkomster, hvilket förr icke var förhållandet. Ytterligare har den stora förändring i afseende på de offenteliga Läroverken blifvit vidtagen, att till främ^ jande af undervisning för dem som söka en allmän medborgerlig bildning, eller egna sig åt industriella yrken, fullständiga Apollogist-Skolor blifvit organiserade. Jag får tillägga, att, enligt hvad Uppfostrings-Comitéen yrkat, Gymnastiska öfningar, dessa vigtiga befordrings-medel för en national-krafts utveckling, blifvit i den nya Skol-ordningen anbefallde vid Rikets samteliga Elementar-Läroverk. Det enda skäl hvarföre denna föreskrift, hvars gagnande verkningar re. dan genom 1807 års Sko!-lag blifvit erkände icke ännu kommit till verkställighet, är saknad af de dertill nödige Stats-anslag. Det var äfven på Comitéens tillstyrkande, som Stockholm erhöll ett Gymnastiskt Central-Institut, hvilket i Herr Ling äger en Styresman, hvars förträffliga egenskaper det vöre öfverflödigt att här nämna, då de ostridigt äro kände af de fleste bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter. De upplysningar jag nu haft äran meddela, hafva endast blifvit föranledde af Herr Friherre Anckarsvärds motion, hvars egentliga innehåll jag icke velat göra till ämne för någon serskild undersökning. Hans Den 7 Mur lii. 321 Hans Exellence Herr Grefve Fleming, Claes: I anledning af hvad Friherre Adler beth yttrat, bör jag, utan att för närvarande finna mig beredd att tala i ett så vigtigt ämne som det ifrågavarande, upplysningsvis nämna, det jag år 18x7 erhöll Nådigt föi’ordnande att vara Ordförande uti en Comitée, nedsatt
Mitt ord du ej i ordhok fann, men bildlikt dock det nyttjas kan om kretsen där af tärnor små och fagra barn — så gissa då! Tre ting jag dig bör säga här: att det bestämdt till formen är, att sammansatt det städse var, och att det fjorton delar har. Af du de Ja, dessa fjorton lätt och nätt fogar hop på fiffigt sätt Bmåord, du ur ordet får. låt nu se, hvad du förmår! Säg mig en man, i bibeln nämnd. Och hvart förbrytar ' n blifver stämd. Hur det väl namnes, som är kvar. Hvad säkert mången skjutit har. - Ett verktyg se ' n i snickarns hand. En stad så skön på Rhenens strand. Hvad mannen åt sin fästmö ger, och hvad hon ger i värde mer. Hvad med ett spjut man gifva kan — med orden stundom ock försann! Och säg hvad nordan städse var. Hvad evarar väl mot kära far? Hvad du till plättar ofta fick. Ett namn på frukt i kokadt skick. Hvad mången » tanten » kalla plä ' r. Hvad flitens sinnebild ju är. Och nu du kanske säga vill, hvart » alla vägar bära till ». Nämn drottningen bland blommor små. Ett » ondt », som barnen stundom få. En dundergud i fordna da ' r. Hvad stackars » murre » städse var. 1893 Så var det ock i dag. Den rymliga skolsalen, mera fin och putsad än vanligt på landsbygden och som nu högtiden till ära af ifriga små händer prydts med en rikedom af löf och blommor, var alldeles fylld af folk. Längst framme i fonden sutto på en rad stolar distriktets folkskoleinspektör, biskopen med sin biskopinna, församlingens pastor och några personer, som voro prinsessans gäster för sommaren. Kerstin blef helt förlägen, då äfven hon anvisades en plats därframme. Nå- got framför de öfriga stolarne stod en bekväm gammal länstol, mycket enkel. Där skulle prinsessan taga plats. Man väntade nu endast på henne. Plötsligt förmärktes en rörelse bland folket nere vid dörren. Man gjorde plats genom att tränga ihop sig så mycket som möjligt.
Uti hans Atland, hans lefnads id, Det fattades ännu mycket. Af hans berömmelses monument, I bild och pränt, Der lågo än delar och väntade trycket. Så satt han en afton vid egen härd Bland hopade skatter ur forntidsverld, Klenoder för själ och öga. I handskrift verket låg helt till reds – Han var till freds! Allt annat i lifvet betydde nu föga. Men tyst – ett anskri, ett väktarrop! Med brådskande fötter en uppskrämd hop Utefter gatan hörs trampa. Ett eldsken ger dag åt de mörka hus, Och i dess ljus Förlorar sig skimret af forskarens lampa. Se, lågan växer – med prasslande brak Hon föres af vinden från tak till tak, I kojor näring hon finner. Det är ej nu några gårdar mer, Ej ett qvarter, Nej, jemmer och skräck, det är staden som brinner. Det herrliga templet i götisk prakt Än bryter den rasande brandens magt, En klipp-ö i haf af lågor. Som nödrop sänder det klockors skall Kring Fyrisvall, Kring dagsljusa slätter och rodnande vågor. Re’n slicka flammor båd’ torn och skepp. Hvem vrider rofvet ur härjarns grepp? Hvem djerfves att lifvet våga? Hvem tar befäl öfver rådvill här? Det Rudbeck är, Den starke, som låga kan sätta mot låga. På Gustavianum, i brandens tjut, Sin post han valde – här höll han ut, Fast hettan glödgade plåten. Han ledde försvaret med fältherrblick Och hjelteskick, Så sjelfve kung Carl skulle varit belåten. En klagan höjdes ur folkets brus: »I Svartbäcken brinner professorns hus!» Hans stämma med tordönsstyrka Ljöd klar tillbaka ur rök och qvalm, Som förr hans psalm: »Mitt hus kan få brinna, men icke min kyrka!» Hon brann icke heller. Han seger vann I strid med härjaren man mot man Att minnenas tempel värja. Den väldiga stommen stod oskadd qvar, Fastän dess par Af prunkande spiror ej stått till att berga. Men så var ock segrarens styrka slut. Ur Gustavianum han fördes ut Med svedda kläder och lockar,
Suni, turber åbcropattbe af ©tate* UtjlfottefS lltlåtanbe 9?:o 3oo, hmaraf inpemtas, att, genom bifall till npfjbe* ntälbte Utffot» 2Jletuorial Olsö 2 och 16, Dfifetö ©tanber befltttat, att ifråga* traranbc a|Tönittg ffulle Bétäfttcfö ifrån od) itteb atttägningsbågeit, tift od) meb ben bag, bå tjenfigöringen fomine att uppföra, famt, på grttnb Ijäraf, ar.fett aflöningen tift 9tif6*@tånben6 Sanjluperfonal icfe funna fontina att beräfnas för längre tib, än till od) tneb ben 27 Sftaj, eller ben bag, 9?ifsbagett afflutabeé Sall äubrings minnanbe i betta J^errar gullmäftiges SBejTut, är uti £?e* fmären fjufmubfafligen anförbt, att @tats4.ltjlfotfet uti bet af ^errar gultmäf* fige åberopabc Utlåtanbe Dito 3oo pttrat, att genom nämnbe Utffotts af 9tifets ©tanber bifallne 9J?emorial CTJ:«s 2 odj 16, bet more afgjorbt, att 5(rfmoben od) SDagtractatuenten borbe utgå intill beit bag, tjenjigöringen fomine att uppfjöra; men göroniålen mib 9vifs Santter moro af fåban befTfaffettljet, att befamma icfe, lifafom i Utffotten, funna tneb 9lifsbagens flut mara fullänba* be, enär efter 9iifsbageu, flere alltib ntåfle åtcrfiå, fåfotn påflfrifmanbet af 2ö; parne till 9iifs Od) på grttnb f>mar
Reservationer : af Herr Helleday: ”Jag reserverar mig emot Utskottets Betänkande i hvad det rörer förslag till förbud för Banco-Discontens och Låne-Contorens Kamererare alt befatta sig med enskildes uppdrag i låneväg. Jag anser nemligen detta stadgande icke innefatta något correctiv för möjliga underslef och bedrägerier från desse Tjenstemäns sida, och tror det icke vara välbetänkt, att stifta en Lag, hvars elusion skulle blifva en följd af omöjligheten alt controlera dess efterlefnad.” Uti hvilken reservation Herr Grefve Frölich, Herrar Lagerheim, Bogeman, af Rolen_, Herr Doctor Elfström, Herr He/singius samt Riksdagsfullmägtigen Peter Pehrsson från Jönköpings Län sig förenat; af Herr Rubin: ”Jemte det jag till alla delar förenar mig i Herr Helledays reservation, inser jag icke något skäl, hvarföre nian skulle betaga Disconlen och Låne-Contorets Kamererare den förmon dessa Tjenstemän kunna draga af det enskilda förtroende, som åt dem lemnäs, då de äro underkastade enahanda controler, som enskilda Ombud vid lånehandlingars inlemnande och de beviljade lånens uttagande, samt derigenom icke försumma eller åsidosätta sina åligganden inom Verket, och synes erfarenheten icke lemna några vådliga exempel, som kunna rättfärdiga det af Utskottet föreslagne stadgande.” af Herr Doctor Engeström: ”Mot Ilöglofl. Utskottets projecterade förbud för Kamereraren uti Banco-Disconten och Låne-Contoren att befatta sig med enskildes commissioner i afseende på låns uttagande, inbetalning eller omsättning, får jag mig härmedelst vördsamt reservera. Till denna förändring uti förra stadganden har Utskottet ansett sig föranlåtet af en vid Malmö Låne-Contor för fem år tillbaka upptäckt balance hos Contorets Kamererare, hvilken han under några förutgångne Banco-Ulslotiets Memorial N:o gu år betäckt med de ifrån hans Committenter, eller för deras räkning, uppburna medel.
Förordningen den 8 Februarii i6‘8i, men äro äfven gilna i serskilda äldre Förklaringar och Resolutioner nästan för hvarje province i Biket; samt att, i afseende å conveulioners upprättande, angående desse inkomster-, Kongl. Majrt under dets 3:dje April 1816 förordnal, att om Pastor och' församlingen gemensamt åstunda och begära en öfverenskommelse om prestval ligheternes utgörande, eller ock om eu sådan-öfverenskommelse blott å ena sidan begå res och åstundas, vare sig ensamt af Pastor i församlingen eller ock af församlingens pluralitet, hör dertill, på de grunder i<381 års Förordning och flere dermed gemenskap egande Kongl. Bref och Författningar innehålla, upprättas Ordentligt förslag, lämpadt efter gä Hels beskaffenhet, för alt, vid allmän sockenstämma; i närvaro af veder bör lige Kronooch Consistoiii-ombud, leda till vänlig förening lärare och åhörare emellan, då,’ i händelse af vänlig öfverenskommelse, föreningen bör lill Nådig stadfästelse anmälas; mea skulle ändamålet motverkande stridigheter uppstå, underställes förslaget veder hörande Landshöfding och Dom-Caprlel, i afsigt att godvillig förening åstadkomma, hvilken, om den ernås, likaledes tili Nådig stadfästelse anmäles. Skulle äler öfverenskommelse icke genom Landshöfdingen® och Dom-Capitlets bemedling slå alt vinna, komma så väl det Uppgjorda förslaget, sorn den vägrande partens andr,igne skäl, jemte de bägge förenämnde publika autorileternas utlåtanden, att lill Kongl. Majus