Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Extra ordinarieräro icke till ständig inqvartering berättigade. Huru inqvartering beräknas vid beferdran. §• 3. Magistraten eller den Commission, sorn har sig inqarlerin gen anförtrodd, skall ansvara derföre, att ej någon, sorn tili inqvartering efter i §. icke är berättigad, sådan åtnjuter. .$• 4- Ali inqvartering skall utgå och beräknas för livar och en, utan undantag, icke efter caracter, lutan efter verklig beställning, för hvilken lön Stnjutes. Den, sorn innehar mer än en syssla eller lön på 2me stater, må ej åtnjuta inqvartering för mer än den sysslan, som af högsta lönen åtföljes. Ej eller må den, som utöfver sex månader icke är af sin syssla i utöfning, eller är permitterad, vara till inqvartering berättigad. §. 6. Den, som icke liar lön på ordinarie stat, utan är extra ordinarie och lönlös, vare icke till ständig inqvartering berättigad; men åtföljer han tågande trupp, njute inqvartering efter graden af den tjenst, han bestrider. §• 7 • Vid inträffande befordran till högre tjenst oeh lön, skall den högre inqvarteringen godtgöras från nästa månads början efter den i hvilken fullmagten är daterad; men för den föregående tiden af året, efter den fullmagt och lön, som den befordrade då innehaft. Sker befordran till embete eller tjenst, hvarföre inqvartering icke bestås, skall inqvarteringen upphöra, då embetet eller tjensten tillträdes. Siatssami Allm, Besv.— ochi Ekon.-Utskotlens Utlåtande, N-o 1. 23 §. 8. För dem, som; varit i verklig tjenst, men* aflidit eller Blifvit afskedade, må inqvarteringen icke beräknas längre, än tills dea månadens slut, då» afgången inträffat.
Jag nyttjar desta kära namn, som sa wäl uttrycka wär - "dWWWWMDMsss 23 Julii. wärdet och wigten af wara förbindelser, skänken mig Eder wälwilja och Edert förtroende. De ffola harda mig mot mödorna, trösta mig i bekymren och bereda rättwisa ät mina affi,stier, äfwen om ögonblick inträffa, dä en olika öfvertygelse delar wära omdömen om medlen till det Helas wäl,de ffola bortskymma för Sdra ögon min ofullkomlighet och mina misstag, och genom denna öfverensstämmelse i tänkesätt och handlingar, ffola wi kanhända, genom mörkret, sergerna och bekymren uppsiefwa ljusare Lagar, eller åtminstone kunna hoppas, att kommande Slägier ffola wälsigna wär mull för den ständagtiahet och det mod, hwarmed wi kämpat och besegrat wära öden. Det äro icke ord utan mening, icke förställda och pragtfulla uttryck, utan sanningens och hjertasis spräk jag talar, när jag innesluter mig i Ridderffapets och Adelns ynnest och wänffap." Efter detta Tal, som med mycken bifallskänfla afhördes, werkffälldes den i RiddarhusOrdningen föreskrifva uppläsning af ^samma Lag, hwarwid fortfors till 18 tz stut, dä en Deputation ankom ifrän det Hederwärda BondeStändet, anförd af Riksdags Fullmägtigen ifrän Westmanland gollin lVIkignus hwil ken, ä sitt Ständs wägnar, helsade Ridderffapet och Adeln genom följande Tal: "Bonde-Ständet bastar , att genom Oss sina Deputerade fullgöra sin första skyldighet, af medborgerliga och upprigtiga hiertan wördnadsfullt hellsa och lyckönffa Rikets Första Ständ. Mätte inbördes enighet och, förtroende lätta det hekym - Den 23 Julik. bekymmer, som trycker Konungen och Folket. Mätte wära ömsesidiga bemödanden, att genom ett nytt Tronföljare-wal stadga ett kärt Fosterlands wäl, lyckas.
Att, i händelse hela Lnnesumrnan ej skulle på detta sätt kunna erhållas, Fullmägtige i nämnde Contoir må vara berättigade, alt, otti Kongl. Majit så nödigt linner, till den yppade bristens fyllande få emot Diskont-vilkor och 3 Procents Ränta i Mariken disponera en deremot svarande summa i Silfver, likväl ej öfversligande ett belopp af En Million Riksdaler, emot enahanda säkerhet för Ranken, som i afseende på det i första punkten omförmäldte Lån bestämmes, samt att Räntoine i bägge desse fall borde äfven i fillver erläggas; och 3. Att, om de tillgångar, som härigenom blefve beredde, och hvilka endast borde användas i den mon upphandling af Span nial sådant oundgängligen fordrade, icke vore för detta ändamål tillräcklige, det i sådant fall må ankomma på Kongl. Majas Nådiga godtfinnande, att tillåta, det Magazins-Inrättningen må, emot Diskontvilkor och 3 Procents Ränta, erhålla af Banken ett Lån af högst Två Millioner R:d i Mankosedlar, att utgå i afräkning på det Creditiv å En Million Riksdaler årligen i 4 år, som Rikets Standar lära till Kongl. Majits disposition afsätta, för att medelst inköp a»? Sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten af eftertryckliga >«h sky ndsarflma anstalter, för V. 34$ Konungens Nåd. Propositioner, att afböja vadan af en förestående Spanmålsbrist> förväntar Kongl. Maj:t af Rikets Ständers upplysning och kärlek för Fäderneslandet, att De i detta vigtiga ämne fatta ett beslut, hvarigenom KonglMaj:t kan finna Sine omsorger för trogne undersåtares väl lättade och ändamålet nppfyllas, på ett sätt, som med Kongl. Maj:ts önskningar och förhoppningar närmast instämmer. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN C. Klintberg.
_ Skall då Tryckfriheten, denna folkets gemensamma angelägenhet, stå eller falla inför Tribunalet af en enda af Samhällets constitutiva magter , af ett enda bland de erkända , Staten integrerande elementer? — Jag lemnar icke här» till mitt Ja; utan hänvisar heldre den svarande med sin sak till en Nämnd , hvilken , sådan den hittills upträdt, samfällt utsetts af Nationens hufvudsaklig^ beståndsdelar. £2:0, Från behofvet af en oförsvagad Controll a Domaremagten. Domaremagten är och bör vara en fri, oberoende, i egentlig mening inamovibel magt. Men en isolerad Autoritet skall den derföre icke blifva: såsom införlifvad i en constitutionel Statskropp måste den erkänna en öfvermagt, allmänna opinionen. För den tviflande ligger beviset derpå i Regeringsformens io3 §- — Men huru må det ali. manna omdömet erhålla en god ledning, lin - I>ii. lill Consiit. Utskift Memorial IV:o 5i. 5j ru skall det uplysas, utan genom publiciteten , eller Tryckfriheten ? Göres nu denna ytterst beroende af Domaremagten,' drages den inför närmaste OfverDomstol, och utmätes dess rätt efter Domares pröfning, så försvagas i och med detsamma den Controll, som allena öfver Domare-magten finnes, djupast begrundad i Tryckfriheten, detta oundgängliga medel för en allmänligare tankeyttring: och en möjlighet vöre åtminstone gifven, att i tidens fortgång, efter många återkommande missbruk Domaremagten skulle kunna, emot Constilutionens klart uttryckta anda, blifva en ocontrollerad myndighet, ett för sig sjelf bestående, en Stat i Staten. 3:0 Från det afseende man är skyldig alt fästa vid Tryckprässens möjligaste politiska eller administrativa oberoende. I den lyckliga ställning, hvari vi befinna oss, under en frihetsälskande Konung, kunde man snart vara derhän, att alldeles förgäta detta ämne för betraktelsen; men dea ädle Motionairen har sjelf vidrört det, och jag tror det icke eller i vart samhällsskick kunna lemnäs alldeles å sido.
Om nu de öfriga Stånden och äfven R. o. Ad. anslå 5o,ooo r:dr lill aftappning af myrorna på Gottland, vare sig såsom lån eller såsom anslag, så tror jag visserligen alt medlen dertill försloge. Men det kan finnas andra odlingsföretag på Gottland, hvilka med aftappningar sammanhänga, och för dem anser jag visserligen någon del af de 100,000 r:drna böra kunna påräknas. Att deremot för samma ändamål använda tvänne för olika be 6nS - Den 29 Mars f. m. 5o5 gagnande afsedda anslag bör ej kunna lala sig göra utan anniärkn. af ett kommande Const.Utskott. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulskrs förslag i 7 punkten. Hopades ja och nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt nej öfverröstat ja. > Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade in stämma i det beslut PresteSt. i detta afseende fattat. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Frih. Sprengtporten förslag i afseende på denna punkt, att nemi. 5o,ooo rtdr skulle beviljas under lika villkor, sorn i afseende på vattenaftappningar blifvit föreskrifna i 1 punkten momtn litt. a) och b). Ropades ja och nej. Då Hr Frih. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Gr. Mörner votering emellan PresteStrs och Frih. Sprengtporlens förslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då votering blifvit begärd, lomme den att äga rum; Hr Landtm, finge likväl fästa Gr. Mörners uppmärksamhet deruppå, att PresteSt:s beslut och Frih. Sprengtporlens förslag vore så fullkomligt lika, att det blott vore i några ordalag de skiljde sig. Gr. Mörner afstod från sin begäran om votering.
'Utdrag af Protocollek, hältet hos Högwördige Preste-Sländet den 10 Nov. 1801. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Sta<s-Ulskottets uti Protocolls - Utdrag af den 24:de nästlidne Oktober afgifne och följande dageu pä bordet lagde Betänkande, rörause den förcflagne Indragningen af Dpmkyrko Tunnorne; hwilket genom Utdrag af Protocollek skulle de Respebiive Med-Siänden samt Skate-Urffottet wördsgml och wänligen tillkannagifwas. l^t Luxra. kkx krotocoklo Ul. ''Utdrag af Protocollek, hållet hos Högwördige Preste-Sländer den n Nov. 1821. S. D. no Den 14 November. S. DHwad Riksens Högloft. Ständers Stats-UisVott uti Protocolls - Utdrag af den 6ue i denna manad anfört och hemställt, rörande de Läne» summor, med hwilka i anledning af Kongl. Maj:tS Nädiga Kungörelse den 20 sistk. Martn, HufwudStadens Handels>Soeierer Riket birrädl, blef qjf Preste-C landet till alla delar ailladt; hwilket härigenom skulle de Respective Med - Ständen same Stats-Utskottet wördsaml och vänligen meddelas vt Luxra. S. S. Beflöt Preste-Skändet, att till Riksens Högloft. Ständers Banco-Ulskott remittera, Kongl. Mains Näviga Proposition, angäende medel, att werkstäila den föreflaqne Götha Eanals anläggning; Lfwensom till Etals-Utskottet, Kongl. Majrts Nädiga proportion enqäende medel till serskildte tillfälligt utgifter, hwilket härigenom skulle de Respektive Med-> Siänden samt bemälvte ^tskon wördfamt och vänligen Communicerao. vt Luxr». S. C.
Dessutom var det ju hertigens af Södermanland nedrighet och försmådda kärlek som i verkligheten vållade fröken Rudenskölds förfärliga öde. När politiken och svartsjukan slå sig ihop, blir det så vackra följder ... Icke har kusin händelsevis reda på hvar generalen skall bo?” ”Hos Kristofer Norbergs blir högqvarteret.” ”Jaså, hos handelssocietetens förste matador ... Ack, om jag vore i kusins ställe – om Oxenstjerna blifvit inqvarterad hos mig, då ...” ”Min kära doktorinna, du får förlåta ... der ser jag genom fönstret öfverste Aminoff komma rakt hit. Han har att språka med mig om sin tillställning i afton, då han får låna våra gräsbackar på Kristorp.” ”Ah, deri är visst en liten hemlighet – jag vill våga ...” ”Frun, frun,” ropade en bodgosse med andan i halsen, ”bokhållaren visade mig in. Vi ha inga fler lediga korgar för allt vinet, som skall ut på flottan. Han tänkte att vi kunde få låna ett par eller tre från köket, men madam Malmelin ville hugga mig på örat bara för det att jag frågade.” ”Öfverste Aminoff ber så mycket om han inte kunde få tala ett endaste ord med frun!” rapporterade ena huspigan. ”Löjtnant Manderström”, förkunnade i nästa handvändning den andra huspigan, ”begär nyckeln till sitt rum. Han är hemkommen från resan och vill ha mat och drick och filtar och allting.” ”Söta mor”, skrek en af de yngsta sönerna, som i full fart kom inrusande, ”stadstjenarn är här med en ny soldatinqvartering.” Doktorinnan höll parasollen för ena örat och ridikylen för det andra. ”Gå, gå, min kära kusin!” uppmanade min mor. ”Jag trodde just att den här lilla fristunden skulle bli afbruten af trumpetstötar ... Men ett ord i förtroende och af hjertligaste välvilja: Var försigtig – allt detta missnöje, knot och prat löper nog raskt utan ...”
Utdr. d. 10 dug. 1840 465 Ståndet, som bifallit Utlåtandet N: • 54, med undantag af den 7:e punkten, fattade, i anledning af Utlåtandet No 213, följande beslut. Vid 4-'de punkten, angående anslaget till Kongl. Bibliotlieket. Med vidblifvande i öfrigt af redan fattadt beslut, godkände Ståndet, hvad Utskottet, i Utlåtandet N:o 213, föreslagit, ej mindre i afseende derå, att den förut tillstyrkta hemställan till Kongl. Maj:t om Bibliothekets ställande under Ecclesiaslik-Departementet icke bör ega rum, enär numera blifvit stadgadt, huru dermed skall förhållas, än äfven derom, att yrkandet, att förteckning å de uti Kongl. Bibliotlieket tillkomne böcker årligen måtte från trycket utgifvas, icke må till serskild åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Vid j:de punkten, angående fråga om ett anslag till rese-stipendiers samt läroböckers och lärda verks utgifvande. Ståndet beslöt, att en summa af 10,000 R:dr Banco må å ordinarie stat uppföras, såsom anslag till rese-.tipendiers samt läroböckers och lärda verks utgifvande. Slutligen har Ståndet godkänt, hvad Stats-Utskotlet, pag. 9 af Utlåtande N:o 213, anmält, alt, i följd af Rikets Stan lers bifall till hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 148 pag. 5 yttrat, bör, under rubrik: till understöd vid vetenskapliga arbetens utgifvande, å Femte Hufvud-Titeln uppföras ett emot räntan å Kongl. f. d. Canzli-styrelsens hand-cassa svarande anslag af 450 R:dr Banco. S. D.
Nu går jag till borgmästaren, så får jag en glögg. SKOMAKAREN. Men jag skall hålla mitt tal först för gubben här uppe, så får jag bättre samvete. (Talar till statyen.) Du tror, du gamla Schulze, att det är för din skull vi sjunga, för din skull vi hålla tal; kan du inte begripa, att det är för vår skull; vi behöfva en stor man, för att skjuta fram, när vi befinnas vara för våra egna; vår lilla stad behöfde en staty för att små, vi behöfva dina ord att citera, när ingen tror bli en stor stad, dina förfallna slägtingar behöfde din staty för att de skulle kunna reda sig och få sysslor här i denna krångliga verlden och derför ser du, står du nu så högt uppe öfver oss, din för detta nolla! Nu har du hört ett sant ord, din stac kare, det första och det sista kanske du fått höra (skrämd) det måtte väl ingen ha lyssnat på hvad jag nen. sa'? Ha, der kommer slägtingen till den store man SLÄGTINGEN. SKOMAKAREN. God morgon, skomakare, har ni hört, har ni SKOMAKAREN. SLÄGTINGEN. hört det skändliga attentatet? Hvad nu? Hvad står på, herr slägting? inte läst hans plakat? Nej, nej! Det har kommit en reformator till sta'n! Har ni SKOMAKAREN. SLÄGTINGEN. SLÄGTINGEN. Åh, det är oerhördt! Läs sjelf! Jag är för upprörd att läsa, läs ni! SKOMAKAREN. SLÄGTINGEN. "Knappt har ett fjerdedels sekel förflutit sedan borgtiga förbättring i afseende på dess gatuläggning, att han utbytte den forna sandmarken mot knottrig fältsten." Hör ni! Hör ni! Nå hör på då, hvad den uslingen skrifver: mästar Schulze hugnade detta samhälle med den vig Ja jag hör, men det var ju inte farligt. Var det inte farligt? Kallar han inte honom SLÄGTINGEN. SKOMAKAREN. borgmästar Schulze?
"Ja", svarade Nisse Styf, ty han kunde aldrig säga en osanning. "Det var en besynnerlig sofplats", inföll ryttmästaren skrattande. "Jag gissar också att den var mindre beqväm." För att med ens göra slut på det löje, som skulle förfölja honom kanske en längre tid, omtalade derpå korporalen orsaken till sitt vistande i nichen. Ryttmästaren hörde uppmärksamt på den gamles berättelse. När den var slut sporde han: "Kände du igen vandringsmannen?" "Ja, nog tyckte jag att det var slottsfogden och den fängslade munken." "Det ska' vi snart öfvertyga oss om", svarade Fredrik Dahlspets. Derpå befallde han korporalen att följa sig och skyndade ned till augustinermunkens fängelse. "Nå", sade han då han återvände från fängelset, "ser du nu att din syn bedragit dig. Munken är ju qvar." "Ja, det var det besynnerligaste jag varit med om", inföll Styf och gned sig i pannan. "Det var kanske bara satans funder alltsammans." Ryttmästaren föresatte sig likväl att så fort som möjligt spörja Odowalsky om denna sak. När han träffade slottsherren gjorde han det också, men erhöll detta lugnt afgifna svar: "Den gamle korporalen har drömt, det är säkert. Hur skulle munken kunna lemna sitt fängelse då vi ha' nycklarne både till dörren och till jernbommen." Öfvertygad om att Nisse Styf sett i syne lemnade Fredrik Dahlspets Odowalskys rum. Då slottsfogden och augustinermunken kommo ut från den smala lönngång, som från andra sidan ledde ned till fängelsehålarne, stannade den först nämnde och sade: "Vördige fader, vi ha ej ännu så brådtom. Jag skulle vilja tala några ord med er om det tillätes." "Gerna", svarade munken, "men här är väl inte rätta platsen." "Nej, men här", inföll räfskinnet och stötte upp en liten sidodörr. En kall och fuktig atmosfer slog emot de båda männen. Fuchs framtog genast sin blindlykta och gjorde tecken åt fader Clemens att stiga in.
Nu då man vill, att jernbrefvet skall upphöra, och att sedlarnes infriande mot förringad valuta må äga rum, måste man äfven vända sig till Kongl. Majit och begära bans sanction både å det nedsalta belopp, Utskotten föreslagit, och på tiden, då jernbrefvet skall upphöra, samt den förändrade liquidationsgrunden taga sin början. Utskottens framställning i detta hänseendesynes mig följakteligen bådegrundlagsenlig och nyttig; hvarföre jag tillstyrker, att Utlåtandet N:o i, må bifallas, oberoende af de öfriga, och önskar, att de talare, som efter mig uppträda, måtte inskränka sina anmärkningar till detta Utlåtande, så att vi inom dygnet måtte få komma till afgörande åtminstone deraf. Friherre Rantzou, Johan Albert: Jag anhåller, att i ett sammanhang få yttra mig öfver alla Statsoch BancoUtskottens rörande ifrågavarande ämne afgifne Utlåtanden; emedan jag finner det aldeles nödvändigt, att på en och samma gång omfatta hela målet. Hvarefter Friherre Rantzou uppläste följande: Den 6 Jtilii f. rn. i53 Ehuru jag är med Statsoch BancoUtskotten ense i den princip, att den sanna och fasta säkerheten för all besittning och för alla näringar beredes genom stadga i myntväsendet, och att det följaktligen vore för Landet högst välgörande, om ett oföränderligt förhållande skulle kunna bestämmas emellan Bancosedlarnes värde och det redbara myntets;' så kan jag likväl icke med Utskotten dela den tanka, att tidpunkten nu är inne för vidtagandet af den föreslagna myntbestämningen, eller för att åt det gångbara sedelmyntet, i förväg och innan bestämningens verkställighet anses möjlig, gifva ett fast silfvervärde.
Jag tror således, att deras intresse vore bast iakttaget, om Frih. Raab lät sin mellanmening gå bort, och lät Hr Ribbings förslag utgöra contra-proposition. Hr Ribbing: Om uti contra-propostn min mening blir intagen, så har, jag intet vidare att tillägga. Det är visserligen ledsamt att få votera om en sådan småsak, men då Frih. Cederström är på den ena sidan, lärer derför icke vara någon hjelp. Jag hemställer likväl till honom, om det ej skulle kunna hända, att den som han vill gifva en ersättning, räknad ända från 24 år tillbaka, kunde undanbedja Den 8 Augusti f. m. sig förmånen deraf, då den ofta kunde blifva förknippad med så vidlyftiga undersökningar eller rättegångar derom, att de kunde kosta mer än liela ersättningen vore värd. Då i öfrigt ingen begärt denna ersättning, så anser jag alldeles onödigt att antaga ett sådant tillägg. Frih. Raab: Jag har varit tvungen att begära ordet för att undanrödja ett missförstånd emellan mig och de herrar, som äro ungefärligen af lika tänkesätt med mig. Jag betvifla!- ej, alt vi kunde sammanjemka vår mening till en conlra-propos. emot Frih. Cederström. Min mening var alldeles icke, att ej någon undersökning skulle äga rum på den mark, som ej är odlingsbar, eller sjelfva betesmarken; min mening var blott alt, i stället för den mellanmening, som här influtit om den odlade marken, en annan mellanmening mätte införas, som afsåge ett förtydligande af den mening, Ulsk. velat uttrycka.
Hellre ville jag vara den tarfligaste, mest utsläpade piga, som trälar för verkligt menskliga behof, eller den simplaste skräddare eller skomakare, som arbetar för att betäcka ärlig mensklig nakenhet. » Låt alla kläder derför göras så varaktiga som möjligt, både till qvalité och snitt. Hvad nu modet beträffar, så är äfven det grundadt på nödvändighet och suhdt förnuft, ty klädedrägten måste förändras, liksom sociala vanor och bruk förändras. Ruskin råder till att ej bortlägga något plagg, derför att det är omodernt, och att inte något dyrbart mode någonsin skulle följas. Besinna hvad det ordet » dyrbart » innebär. Trånga snörlif, tunga garneringar, urringade lif, höga klackar o. s. v. som kosta helsa, döda fåglars vingar och allting annat, som kostar lidande, invecklade garnityr, som kosta menniskors tid och energi i en verld, der tusentals små barn växa upp illa undervisade, tusentals sjuka bli illa skötta och tusentals flitiga menniskor slafva sig till döds för en lumpen skärf. Det förefaller oss, att när ett fruntimmer en gång upptäckt den drägt, som bäst passar hennes ålder, utseende och vilkor — den ideal-klädning, i hvilken hon skulle önska blifva afmålad för kommande generationers ögon — så skulle hennes studium hädanefter blifva, icke huru mycket hon kan » följa modet », men huru litet hon behöfver följa det, utan att synas egen. Modet har ingenting att skaffa med en önskan att vara behaglig i andras ögon. V i få lof att göra oss tilldragande för hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvllka afglften Insändes till Redaktionen af dem, hvars kärlek vi åstunda, och for dem, af hvars klokhet vi önska bifall. Men vi tro, att önskan att blifva älskad och gillad spelar en mycket liten roll i toalettens extravagans. Låt oss tala rent ut.
Da det är en ostridig sanning, at flera ögon alltid kunna se mer samt qrancha än nagra fa, wagar jag all» draödmjukast foresta, det wid alla arliga Dsxerin^r» bör för DzxsrinA5 männen, såsom Fnllmägtige af Trenne Stand pä Landet af Krono Betjent», upwisas berörde Förteckning och Rakning renchrifwen, pä de för förledna aret, sedan förra laxöringen» hoS honom im flurn» BoupkeckningSoch BeivillningS-medel til Slscene och Riket-? hsxlp, trll'ka med alla de B honom inlttmia Le Bs'!ptcckni gs I 'ii> umsn?; som 4frän Författningens börj ni och Kundgörrlken derom, til honom inkommit och afitmnskS; samt Aigger der »vederbörande IsxeriyFs. män, enligr «» mening lvm börinflyra i l-Lxarin^z-. manna Eden, o! noga ?i!se 06) beräkna, aL 8r»ia Werker fatt venna §rr prvLenr-?-afgifterr nraf hundrad-t, uksf alia upgifna och sörnMa, srdsn Färj! etninsen skedda B.uipk ck ungar; BöranbsS r-lltka Domaren aflemna sch vptvisa, sit förrnämnds sär skilldt» B^upteckrringS krmo-. enil, öfwer de sf hoiwm emeetagna Boupttckningar, som säm>»rordl Mil) Kr^iw-Fogden.? Z^». Räkning boo af 1">