Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den öfning, som bibringas denna corps, kommer ock flottan säkrare till godo och blifver mindre kostsam, än den, som i fredstid skulle meddelas på några få år värfvadt eller bland kustbefolkningen enrolleradt manskap, lättare att locka från Kronans tjenst genom högre hyror å handelsfartyg, än den bofaste Båtsmannen, som dessutom, derest han blifver af ålder eller annan orsak till sjötjenst mindre lämplig, kan vara för garnisonstjenst och varfsarbeten länge användbar, under det hans plats bland befarne ersättes af en yngre eller i öfrigt dertill mera passande. Komitén har alltså funnit sig böra underdånigst tillstyrka, att de åtgärder, som för Båtsmännens bildande blifvit vidtagna, måtte erhålla en vidsträcktare omfattning än hittills, med hänseende till antalet ej mindre af de ämnen, uti hvilka undervisning meddelas, än ock af personer, som erhålla densamma, så att, utom en allmän rekrytbildning, jemväl en undervisning, motsvarande den, som nu meddelas Artilleribåtsmännen, tillvägabringas för det egenteliga sjömanskapet. På möjligheten af Båtsmännens vederbörliga utbildning härtill utöfvar deras antagningsålder ett icke oväsendtligt inflytande. Komitén har fördenskull låtit uppgöra och får nu underdånigst öfverlemna ett utdrag ur General-mönsterrullorna för Båtsmanshållet under de sednaste åren (Bilagan N:o 23), utvisande den ålder, vid hvilken Båtsmännen under denna tid blifvit antagne, hvaraf synes, att medeltalet af antagningsåldern utgjort 23 år, vid hvilket förhållande, och då det funna medeltalet sålunda nära sammanfaller med myndighetsåldern, Komitén icke anser sig ega skäl framställa några anmärkningar mot gällande föreskrifter i afseende på den ålder, inom hvilken Båtsmän få antagas, fastän i Komiténs tanke det visserligen vore önskvärdt, om antagandet skedde vid så tidig ålder som möjligt.
Summa utfärdade Anvisningar och Assignationep Summa infriade dito Summa utelöpande dito Förskott, anordnad! från Bankens Låne-Afdelning samt oliqvideradt den 27 Septembe 1856 B.:dr 2,610,000 Sedermera anordnad! « 3,430,000 S:r 6,040,000 Deraf blifvit äterbetaldt 2,400,000 o | | Återstår oliqvideradt Summa Af Stockholms Enskilda Bank utfärdade, oliqviderade anvisningar på Bankens Låne Kontor Behållning af kontanta medel den 5 September 1857, hos §• 7. Summ Extra Kon - torsskrifvareSedan, bos Fullmäktige, vederbörande anmält, att göromålen inom Sebiträden i Sedel-Kontoret, i följd af den städse sig ökande sedelrörelsen, blifvit så ochl'i "fossa.bfvehopande att de omöjligen kunnat af Kontorets nuvarande, vid sednaste afdelningen, organisation af Banko-Verket, förminskade tjenstemanna-personal, oaktadt all ansträngning, inom behörig tid, medhinnas; hafva Fullmäktige, under den 5 Februari och 9 April detta år, medgifvit att två extra-ordinarie tjenstemän finge, emot ett arfvode till hvardera af 600 R:dr B: ko, efter år räknadt, under Februari med Maj månader, lörordnas till förrättande af ordinarie tjenst i Sedel-Kontoret. 11 irsändningar med posterna, från o. m. d. 28 Sept. 1856 till o. m. d. 5 Sept. 1857. ikets Ständers Klink. Götheborgs Låne-Kontor. Malmö Låne-Koutor. Wisby Låne-Knntor.
Herr !>loräenllolps, kristers, Friherre I^unck, och Herr ?ekr, ermrade att ä:- stillige andre Ledamöters af Nidderstapet och Adeln lagt detta Betänkande pä Bordet, och Lnjkade att dess afgörande mä uppftiutas. Herr 182 Den Z Zebruarii. Herr Grefwe» och Landtmarjkalkeir tillkännaaaf, att Bonde-Ständer nu more samladt, hvarföre Han anmodade den Depuation som i förmiddags afgick för att underrätta de andre Ständen om Ridderskape^s och Adelns beslut rörande en tacksägelse Aodresi till Konungen, men hwilken da icke träffade Bonde-Standet samladt, nu lill det samma L samma ärende mätte afgä. Bifölls. Hvarefter Deputationen afgick anförd af Grefwe Os la Qarclie. Uplastes ett ifrän Stats-Utskottet iMfwit sä lydande: Wördsamt Memorial! Under den 23 Nowember förledit är, har kill Riksens Högloft. Ständers Egit vmpröfwande StatsUtffvttel afgifwit desi wördsamma Memorial och Betänkande, angående den af Utskottet äskade Finance Plan, innefattande en berättelse om beloppet af Rikets skulld och desi beskaffenhet, same de medel och urwägar, som utskottet i afseende derpä, ansag omständigheterna fordra att vidtaga. äfvensom hvad, i följd häraf, det ärliga Bewillnings-hehofwcr synces böra blifva. Osmer detta Ståts-Utskottets Betänkande hafva Riksens Högloft. Ständer behagar infordra Deras Ban - Den 5 gehrnar»' l8z Banco-Utstötts ullätande, hwaref-er, och sedan detta utlåtande inkommit, Ritsens Höglost. Stander till Stats-Ukffottets förnyade yttrande återremitterat hela detta ärende, tillillika med de derwid inom ds Respective Riks Siänden gjorde anmärkningar.
Allmogen börjar äfven med förtroende emottaga och med allvar begrunda de råd och föredömen, som lemnäs för jordens ändamålsenliga behandling. Plogar af enkel konstruktion, ursprungligen den Amerikanska, uppköpas nu till tusendetal, under benämning af den Furudalska, Åkers-, Hälleforssoch Näfveqvarns-plogen. Klöfver, jemte timotejodling, börjar blifva temligen allmän; riad säd inköpes till utsäde; med ett ord, gamla fördomar, sega här, som Uplandsleran, börja brytas, och fägnesam t är att se med hvilken uppmärksamhet allmogen följer hvad som förehafves vid de årliga större och mindre landtbruksmöten, som hållas inom Länet. Mera vågar man icke heller önska. Jordbruksförbättringar, synnerligen de som företagas af allmogen, måste ske småningom, grundade på erfarenhet och öfvertygelse om nya åtgärders företräde. Det tillhör de insigtsfull och förmögne att, på vetenskapliga grunder, vidtaga mera genomgripande förändringar. Lyckas dessa, gagna de icke allenast i och för sig sjelfva, utan äfven genom det exempel, som lemnäs den mindre jordbrukaren, hvilken efter råd och lägenhet tillgodogör sig förbätlringarnes resultat. På några egendomar i Länet har man börjat införa ängscirkulationen, eller så kalladt koppelbruk för att öka foder ti llgången; och denna jordens indelning kommer troligen att vinna allmännare efterföljd här, der de naturlige ängarne icke på långt när äro i riktigt förhållande till den sädesbärande åkerjorden. Nya tröskverk hafva på många ställen blifvit anlagda, och flyttbara sådana begagnas numera af mindre jordbrukare temligen allmänt. Från Finland införskrifver Hushållnings-Sällskapet årligen 300 tunnor utsädes-råg. Äfven Probstéyer råg och hvete, betydligt vigtigare än här odlade sädesslag, hafva från Tyskland blifvit anskaffade. Till minskning i byggandet af logar 7 och lador börjar man på större egendomar att i lialmbetäckta stackar förvara otröskad säd, äfvensom hö. Uppmuntringar och belöningar till eldriors uppförande äro lemnade. Åtskilliga sådana finnas redan och begagnas med stor fördel.
G:o Hvarken kyrkoherdärne eller deras adjuncter böra i allmänhet till ordinarie lärare i folkskolorna användas, hvaremot andra prester, såsom eomministran, huspredikanter, brukspredikanter, m. fl., der det sig göra låter och med skolans tillbörliga vård kan förenas, icke äro förbudne att ordinarie skollärare-befattning, jemte sin förut innehafvande, sig åtaga. §4- 1:0 De lärare, som, vid utgåendet från seminarium, med vederbörande föreståndares betyg, visat sig ega full färdighet i de ämnen, som 5 punkten af 3 §. upptager, böra hvardera årligen med minst 16 tunnor spanmåi, hvaraf hälften råg och hälften det sädesslag, sorn, jemte råg, inom orten, i kronolionde-spanmål utgår, aflönas sålunda, att 8 tunnor lemnäs in natura, och för de öfrige 8 tunnorne alltid penningar, till ett bestämdt belopp af 53 R:dr 16 sk. B:co. 2:0 Skolläraren skall af församlingen förses med tjenlig bostad och nödigt bränsle; hvarförutan sommarbete och vinterfoder för en ko bör åt honom anskaffas; skolande der local eller andra omständigheter sådant förhindra, 2 tunnor spanmåi af förenämnde sädesslag, till hälften af hvartdera, 1 ersättning lemnäs. 3:o Dessutom bör, så vidt sig göra låter, ett lämpligt jordland ställas till skollärarens disposition, dels till brukning för eget behof af jordfrukter, och dels för att meddela undervisning uti trädplantering och trädgårdsskötsel. /po Till lärarnas sålunda bestämda aflöning bör dels ett bidrag af minst 2 och högst 6 sk.
Med lillkännagifvande, att ogifta Abigael hvilhelmina Björklund den 31 Mars 1859 i Upsala aflidit och efterlemnat en förmögenhet, som, enligt bouppteckning, uppginge till 3,340 R:dr 94 öre, utan att några lagliga arfvingar lill denna qvarlåtenskap vore kända, har hos Rikets Ständer förslag blifvit väckt, att den Kongl. Maj:t och Kronan härigenom tillfallna rätt till dana-arf måtte efter skänkas till förmån för Borgerskapets Gubboch Enkehus, fonden för Pauvres Honteux och ett ej längesedan stiftadt Barnhem i nämnda stad. Med anledning häraf hafva Rikets Ständer, för sin del, medgifvit, alt ifrågavarande dana-arfsmedel, efter afdrag af de kostnader och arfvoden Kronan för deras utbekommande fått vidkännas, må öfverlemnas till Upsala stad, dock med vilkor, att af medlen bildas en stående fond, deraf den årliga räntan får användas till förmån för det i staden inrättade s. k. Barnhem. 6:o Slutligen har hos Rikets Ständer blifvit hemstäldt, att, sedan Pigan Sigrid Nilsdotter den 29 Oktober 1852 uti Hakarps församling af Tveta härad och Jönköpings län aflidit och efterlemnat såsom enda arfvinge sin på okänd ort vistande broder Johan Nilsson, hvilken dock icke inom tio år från det kungörelse om det honom sålunda tillfallna arf varit uti Postoch Lnrikes-Tidningar införd, till dess utfående sig anmält, utan inom orten allmänt ansågs vara död, — det i följd häraf Kronan tillkommande dana-arfvet, utgörande 127 R:dr 87 öre, måtte till Hakarps församlings fattigvård anslås: 28 Expeditions-Utskottets Förslog lill willérd. Skrifvelse, N:o 63.
Ehuru för öfrigt de undersökningar och förberedande åtgärder, som Kongl. Majit redan före detta i Nåder anbefallt, borde, efter Collegiernes tanka, af Kongl. Majits Befallningshafvande, hvar inom sitt Län, ombesörjas till vägledning för den pvovisionela rotejemkliingen, hafva Collegierne likväl i underdånighet tillstyrkt, att sjelfva Rotejemknings-förrättningen måtte, efter Rikets Ständers önskan, uppdragas åt en serskild tillförordnad Roterings-commission, med samma Ordförande för bägge länen och med Ledamöter, till lika antal af Kongl. Majits Befallningshafvande tillförordnade och inom länet af dess jordegande invånare utsedde; men då den Instruction, sorn skulle lända Commissiolien lill efterrättelse, måste lämpas efter förrättningens föremål och alltså blifva olika, om jemkningen skall blifva definitiv eller endast provisionel, funno Collegierne sig icke tillständigt, att, innan Kongl. Majit härom fattat dess Nådiga beslut, någon sådan Instruction i underdånighet föreslå. Härförutan och som Rikets Ständer beviljat serskildt statsanslag, svarande emot den rotefrihetsafgift, som för närvarande till Statsverket ingår af 0- roterade nyhemman, utgörande, enligt 1827 års räkenskaper, för bägge »4 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse No 22. länen, 1,697 R:dr 6 sk. 8 r:st. Banco, hafva Collegierne icke funnit hinder, att dessa medel må fördelas emellan Regementets stam-rotar, efter de grunder och på sätt Rikets Ständer i underdånighet föreslagit, dock att ej utgå för längre tid, än till dess understödet in natura, genom rolejemkningen, kommit de svaga rotarne till godo.
Statsutskottets Betänkande och förslag: att, så väl min motion om någre tillkomne nya Embetsverks och Sysslors indragning, och hvad jag ansedt i öfrigt nödigt vid Statsregleringen, som ätskiilige andre Riksdagsmäns väckte frågor, om onödige sysslors reducerande, måtte till särskildte Utskottet remitteras; får jag til. lägga; att som berörde min motion hufvud - Ben 17 Aprilm sakeligen har afseende på Statsregleringen, i det jag föreslagit, det SiatsUtskottet måtte an* modas ,1 att vid jemförelse emellan 1810 och i82s årens RiksStater, i stöd af Regeringsformens 62 §, icke allenast pröfva hvilka af da under tiden tillkomne Embetsverk och sysslor, sorn kunna indragas, utan ock granska detaillerne ef Hufvndtittlarne, saint deraf utesluta hvad Utkottet kan finna skjäiigt, hvarigenom Utskottet kommer i tillfälle att bestämma summan af hvarje titel, tom troligen då skulle kunna minskas; så och då särskddte Utskottets bestämmelse egentligen är, att undersöka och föreslå en bättre organisation af äldre Erabets. verk och Sysslor, med lika afseende på ärersderrtes bättre gång som å besparing i Statens utgifter, och detta Utskott således cj har minsta befattning med Statsverkets reglerande, hvilket min motion åsyftar, får jag understäl la om den af något annat än StatsUtskottet kan komma under pröfning. Grefve Hård, Cerl GirJInf: En Ledamot af detta Stånd har, om jag icke orätt fattat dess ord, yrkat den satts, att det af FinanceComitéen afgifna betänkande, såsom blott innefattande stödjeduncter, icke borde tagas till grund vid behandlingen af Fmancefrågan, utan att enskilde Representantors motions-r borde härvid tjena till vägled - Den t 7 April f. m. ning.
Ad. fattat sina beslut i anledn. af StatsUtsk:s betänk, om grunderna för hypotheksföreningar, och då dessa beslut äro, med undantag af 2:ne punkter af mindre väsendtlig art, i allo öfverensstämmande med BondeSt:s beslut; så får jag hos H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anhålla, det H. Ex. täcktes till R. o. Ad. framställa den propos., att R. o. Ad. måtte inbjuda PresteSt. att sig med R. o. Ad. förena, äfvensom inbjuda BondeSt. att i de a:ne punkter, hvaruti någon olikhet förekommer, sig med R. o. Ad. förena. I händelse R. o. Ad. skulle bifalla detta, torde BondeSt. i samma prot.utdr., sorn kommer att innehålla inbjudn., böra underrättas, att R. o. Ad. fattat lika beslut med BondeSt., undantagandes rörrde de 2:ne punkter, hvaruti BondeSt. blefve inbjudet att sig roed R. o. Ad. förena. Man skulle derigenom undvika den tidsutdrägt, som skulle uppkomma, i händelse StatsUtsk. nödgades inkomma med jemnkn:sförslag, och jag betviflar icke, alt PresteSt. skall antaga denna inbjudn., då PresteSt. i allo bifallit StatsUtskrs sednare betänk. Hr Stuart, Carl Gust.: För att få tillfälle att taga närmare kännedom om R. o. Ad:s i sista plenum fattade beslut, anhåller jag, att den af Hr Oxehufvud nu väckta fråga om inbjudn. till de andra RiksSt:n att deruti instämma mätte få hvila på bordet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den begärda bordläggningen icke kunde förvägras. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelser till K. M., nemi.:
Men om jag vore det, skulle jag lika litet ändå företaga något skärskådande, till dess innehåll, af ett ämne, som i anseende till rälta tidens redan förlupne utgång, ej må komma under vidare pröfning eller afgörande. Det är ensamt på grund af sistberörde omständighet, jag tillstyrker del H. Ståndet, att å denna motion vägra remiss. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Om det nu skulle tillåtas att, sedan eli betänk, om anskaffande af Norrska hingstar till beskälare, blifvit afslaget, på grund deraf komma med ny motion, hvarigenom föreslås premier för sådana beskällare, så kunde, derest denna nya motion vunne remiss och derefter blefve bifallen, grundlagens stadgande, alt en afslagen fråga dermed är för den riksdagen död, kringgås. Del må hafva varit nyttigt, om R. St. kommit i tillfälle alt bifalla ifrågavar. motion, men den skulle då hafva varit i laglig ordning väckt, och då så icke nu är förhållandet, nödgas äfven jag anhålla om propos. på vägran af remiss. 5 H. 7 08 Den 10 Mars e. m. Öfverläggniugcn förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. ExHr Frih, o. Landtm, yttrade: Af Allra.Besv.- o. EkonUtsk:s utlåt. N:o 51 inheratas, huruledes Riksdagsfullmäktigen Jan Samuelsson från Ölands Södra Mot föreslagit: att vid Ottenby Stuteri mätte hållas 4 eller högst 6 heskällare af Norrsk race; hvarjemte motionären uttryckt den åsigt, att något serskildt anslag för ändamålet icke torde hehöfvas. I anledn. af detta sålunda väckta förslag hade Ulsk. hemställt, att R. St. må hos K. M. i underd:het anhålla, att K. M. täcktes taga i öfvervägande, huruvida icke med stuteriernas ändamål och nuvar. tillgångar vore förenligt, att, till uphjelpande af den egentliga arbeisracen, hingstar af Svensk, Norrsk eller Finsk race vid stuterierna blefve underhållna. Denna Utsk:s hemställan har blifvit af H. R. o.
Den har redan medfört stor nytta, haft inflytande på sjukbehandlingen och måste i framtiden göra det ännu mera» — En annan, D:r Schenk; »Hahnemann, homöopathiens stiftare, tillhör den stora förtjensten, att han gjort första steget till en väsendtlig förbättring i medicinen, och visat, att icke en massa medikamenter är nödvändig för helsans återställande. » — D:r Walker (Engelsk läkare) yttrar: »Conlraria contrariis gäller, men Similia similibus, homöopathiens första grundsats, gäller lika allmänt och säkert.» — D:r Strumpf; »Öfver hufvud borde man aldrig förgäta, att vi hafva homöopathien att tacka för en luttrad läkekonst.» — D:r Hirschel; »Om man ock vill fördöma homöopathien som konseqvent method, skall man dock, förr eller sednare, likasom man redan börjat, begagna de erfarenheter, sorn den samvetsgrannt gjort öfver läkemedlens rena verkningar.» — D:r Vivenot, i Wien, bekänner, att han »ofta sett nästan otrolig framgång vid homöopathiska sjukbehandlingar, och detta på den kortaste tid, samt upfordrar alla läkare af sin egen — den gamla — skola, att fördomsfritt och strängt pröfva den nya läkemethoden.» Slutligen har, vid den i Sept. månad, sisth år i Briissel samlade internationela homöopathiska Kongress, Presidenten i Belgiens Medicinalstyrelse, Fallot, såsom representant för det äldre medicinska läkesiittet, erkänt homöopathiens jemnbördighet dermed; erkänt, att, ehuru på skilda vägar, de begge skolorna söka samma mål; samt gilvit sin hyllning åt de sträfvanden, homöopathien gjort för dess upnående. Dessa omdömen afvika, som man finner, ganska väsendtligt från dem, som at Hr Cederschiöld och Frih. v. Duben blifvit uttalade. De äro likväl gifna af män, som befunnit sig midt ibland homöopathiskt praktiserande läkare och homöopathiskt vårdade sjuka, samt torde således böra något gälla.
Den rigtning detta stadgande dymedelst skall gifva omtankan åt ett, för samhällsordningen, högst vådligt håll, är ganska betänklig, helst nog talrika försök derförutan gifvas, att göra våra Lagar overksamma. Genom den fullkomliga strid, livori denna §. står med våra gällande Utsöknings-Författningar, skola otvifvelaktig! betydliga olägenheter uppkomma, hvilka vida öfverväga den förespeglade nyttan deraf; och hvarföre då införa denna §.; stifta ett lagbud, hvars, resultat är så ovisst, så litet hafvande? Afven lagbrytaren eger anspråk på rättvisa och billighet, hvilka icke fä honom betagas., Yid uppställandet af det föi ändrade förslaget till63 §.„ angående böternes förvandling, synes det likväl som Utskotten derpå skulle hafva fästatföga afseende. Sedan Utskotten förmenat sig genom höga hö - //er.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande JV:o 8. 45 ter, så höga, att de vid de flesta tillfällen säkerligen skola öfverstiga den skyldiges förmåga, kunna afskräcka från öfverträdelser emot ifrågavarande Författning, hafva Utskotten än vidare skärpt ansvaret genom böternes förvandlande till fängelse vid valten och bröd. Så väl Statsmannen som Juristen ogillar numera fordna tiders skräcklagar. Med civilisationens framsteg har en mildare brottsmålslagstiflning gått i bredd och en mera rättsenlig strafFtheori småningom gjort sig gällande, deri man velat se ej blott den broLtsliges bestraffning, utan äfven hans förbättring; och man älskar icke längre att finna förbrytaren, den mindre lika med den gröfre, genom vanärande straff, för alltid bränmärkt, och för honom göra återgången till det medborgerliga lifvet omöjlig. Icke dessmindre, och utan att hafva visat, att den viii sista Riksdag fastställde förvandlingsgrund ej uppfyllt sitt ändamål, samt en allvarsammare följaktligen vara af bebofvet påkallad, hafva Utskotten i deras senare förslag återgått till den äldre af fängelse vid vatten och bröd.
M. uti Nådig Skrifvelse af den 24 sistlidne Februari till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnad ansökning, att af den kronotionde, som uppbäres af de inom socknen eller i närmaste socknar belägna kronohemman, en lämplig afgäld, under benämning af vinsäd, måtte årligen ti1111 yta församlingens kyrka, icke funnit skäl fästa afseende, enär församlingen, vid utbrytningen från den socken, hvarmed densamma ursprungligen varit förenad, icke förbehållit sig en i förhållande till hemmantal och folkmängd bestämd andel uti den förut gemensamma af staten anslagna vinsäden, hvadan Rikets Ständer ansett församlingen sjelf böra bekosta inköpet af nödigt kyrkovin. Bih. till R. St. Skrifvelse, 7T:o i"i - 2:o De uti anslaget för Lappmarks Ecclesiastik-verk inbegripne löner till 8 Länsmän af tillsammans 800 R:dr hafva blifvit öfverflyttade till 2:dra Hufvud-Titeln, hvadan berörde anslag, som, enligt senast fastställde Slals-reglering, utgör 7,000 R:dr, är vordet utfördt till ett förminskadt belopp af 6/200 R:dr. 3:o I afseende på Universiteten, bar E. K. M., i Dess Nådiga Proposition, äskat uppförande å denna Hufvud-Tilel af dels de 4,000 R:dr, som för livartdera Universitetet blifvit, vid sistförflutne Riksdag, beviljade, att till nästföljande Riksmöte utgå lill materiella behof, dels ett ytterligare anslag, stort 7,000 R:dr, eller för begge Universiteten tillsammans 14,000 R:dr, hvaraf till löne-förhöjning för de sex äldste Professorerne, 300 R:dr hvardera 1,800: till lön för en ny profession i den juridiska faculteten 1,700: till löne-förbättring och understöd för yngre Academiska lirare 1,500: till materiella behof ytterligare 2,000:
På samma gång han tvungit qvinnan under det aldra strängaste »lydnadsförhållande» under fader, moder, sambroder, halfbroder, farbroder, morbroder m. fl. i tur, såsom giftoman, så har lian gjort mannen så fri, att han hvarken behöfver lyda far eller mor, eller annan giftoman i dylika fäll, hvilket ock är rätt, då metiniskan vid manvexta år är fri. Härtill kommer det besynnerliga, att, då qvinnan nu mera är myndig, med afs:de å sitt gods, så står hon, med alside å sin person, så strängt under fader, moder, sambroder, halfbroder, morbroder, farbroder m. m., och ännu dertill, under förmyndares våld, att dessa kunna, under vissa förhållanden, beröfva henne sitt gods, genom att göra henne arflös, vid hennes bristande lydnad i valet af sin man, och detta ändock hon lagenligt, beträffande förmyndare, icke någon sådan behöfver ega. Det är redan grymt, att, om mö gifter sig, utan faders och moders vilja, dessa skola hafva rätt, att derför göra henne arflös, och är detta så mycket mera 166 Den 16 November e, m. grymt, som hvarken kristendomen eller naturen lägger något band på menniskan vid valet af sin make eller maka, eller till det minsta begår den orättvisan, att gifva mannen den mest utvecklade frihet i sitt val, då qviunan egenmäktigt subordineras under tvingande stadgar. Min motion blifver således: om Giftomanna-rättens uphörande öfver qvinnan, genom uphäfvande af ofvannämnda Lagrum, och qvinnan förklaras fri att vara sin egen Giftoman. Denna motion lades på bordet. * Hr Estenberg, Carl Christian, afgaf följande motion: Attiosju år gammal är den BibelKommission, som af Konung Gustaf III nedsattes år 17 72, uppå R. St:rs underd. tillstyrkande, i ändamål att förbättra Svenska Bibel-versionen. Huru denna Kommission hittills lyckats i sina bemödanden, känna vi af dess utgifna arbeten och proföfversättningar.