Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsfullmäktige sjelfve hvar i sin ort borde föranstalta; och skulle respective Med-Stånden inbjudas, att i detta beslut med Bonde-Ståndet sig förena. Den 9 No v. 1840 f. m. Från Hög lo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln StatsBancooch LagUtskottens, den 7:de och 14:de sisth October, på hordet lagde Betänkande N:o 50, i anledning af Peter Pehrssons från Calmar Län motion om upphörande af Bankens och Riksgälds-Contoirets forum privilegiatum, under anmodan derjemte till Utskotten, att med största möjliga skyndsamhet inkomma med förnyadt utlåtande i anledning af den sålunda beslutade återremissen. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Statssamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottens, den 7 och 14 sisth October, på bordet lagde Batänkande N:o 45, angående besitlnings-rätten lill Annexe-, Stom-, Mensaloch Kyr - 766 Trot. Utdr. d. q Nov. 1840. kohemman i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, för de å dessa hemman antagne åboer. S. D. e. m.
Då ränta å kreditiv icke påföres annorlunda, än i mån som kreditivet disponeras; så och för den händelse, att assignationerna en längre tid komma att vara utelöpande, skulle banken undfå en ganska obetydlig afkomst utaf det härtill afsatta kapital, möjligen icke betäckande den ökade förvaltningskostnad, banken finge vidkännas. Hill. till R. St. Utskottet har deremot ansett det böra ovilkorligen stadgas, att bolaget, som torde benämnas Filialbank, icke får utgifva egna tryckta eller graverade kreditsedlar eller andra såsom mynt löpande förbindelser, hvarigenom Utskottet sökt förekomma, att bolagen må sträcka sin utlåning utöfver beloppet af innehafvande riksmynt. Då det icke kan vara lämpligt, att endast några få personer innehafva det kapital, hvarmed bankrörelse skall bedrifvas, har Utskottet ansett ett minimum af deltagare böra bestämmas och föreslagit detta minimum till 20 personer; hvilket icke torde vara för högt, äfven under den förutsättning, att smärre filialbanker må kunna uppstå. Deremot kan för gifvet antagas, att i större städer antalet af tecknande aldrig kommer att inskränkas inom 20 personer, hvarigenom äfven den fördel skall vinnas, att för högre summor flera ansvarige personer erhållas. Till bemötande af den anmärkning, som möjligen skulle kunna framställas, att Utskottet icke föreslagit något stadgande af syftning, att söka förhindra en elier annan person att teckna sig för hälften eller derutöfver af det för filialbanks bildande afsedda kapital, bör Utskottet erinra, att, om ock den föreskrift meddelades, attén och samma person icke finge teckna sig för t. ex. halfva summan, det härigenom omöjligen skulle kunna hindras denne, att, med begagnande af andra personers namn, förskaffa sig det antal aktier, hans tillgångar medgåfve. Dock torde reglementerandet härutinnan lämpligast blifva föremål för bolagsmännen, som äro oförhindrade att, med iakttagande af stadgade, hufvudgrunder, tili Kongl. Maj:ts nådiga pröfning hänskjuta nödiga ansedda detaljbestämmelser.
På skifsvampar däremot borttagas icke de under hatten från foten slrålformigt utgående skifvorna eller lamellerna, som de äfven kallas. Endast på champignoner, som äro gamla, så gamla att skifvorna blifvit mörka, får detta ske. På alla svampar, där öfverhuden är lös o c h kan afdragas, tages den bort; men är huden sammanväxt med svampen, må den sitta kvar. S o m sagdt är, b ö r denna förberedande åtgärd, om möjligt, försiggå i skogen. Ha vi haft god tur, återvända vi med våra korgar fulla af präktiga o c h rensade svampar. Men kanhända det då redan är afton, o c h någon tilllagning samma dag icke kan komma ifråga. Hur skola vi då bete oss för att förvara skörden till morgondagen, utan att den under natten på ett eller annat sätt tager skada af insekter o c h mera sådant? Skyddet härför heter förvällning i svampgryla eller saltbad, som strax komma att beskrifvas. Anmärkas bör, att svampen bör sköljas i varmt vatten som på annat ställe är anfördt. Svamparna böra icke fä stå kvar uti grytan, utan läggas upp på lackerade kärl. För förvaring öfver natten kan en half timmes kokning vara n o g; man kokar o m dem följande dag den tid, s o m är behöflig. Vid svampens tillagning begås ofla åtskilliga misstag och anrättningarna blifva därigenom mer eller mindre misslyckade. Man tänker sig lätt, att svamp, som är så mjuk o c h behaglig, kan anrättas på några få minuter. Ja, vissa arter kunna j u till o c h med ätas råa. Men detta beoch redan detta ingaf en behaglig känsla af öfverlägsenhet. Ingen af gästerna hade velat vara den förste och ingen den siste, hvarför de till stor del samlats i kapprummen nere i undervå- ningen för att komma samtidigt. Uppför trappan, där trängseln var som störst, smög en ung blek kvinna med stora själfulla ögon och ett fint formadt ansikte. Ingen talade vid henne, ingen tycktes se henne, oeh hon tordes ej heller se på någon, hur obesvärad hon eljes bjöd till att synas. Det En varit skull, skulle var Elfrida Stenman.
Hvad Armeens nya organisation beträffar, det vill säga, den som gjordes efter år 1813, så tar jag mig den friheten erinra, att Rikets Ständer aldrig dervid varit rådfrågade. Man måste således ursägta om någon motsträfvighet skulle visa sig, till fyllande af behof, till större delen uppkomna genom en organisation, hvaruti Rikets Stunder icke bordt sakna deras Grundlagsenliga delagtighet. Det är genom denna Indelningsverkets upplösning, som alla förhållanden blifvit rubbade, utan att i min öfvertygelse någonting för Armeen derigenom vunnits, men väl mycket förlorats. Den Svenska Indelta Armeen är icke annat än en Milice, hvars tjenstbarhet beror på ett väl organiseradt RegementsBefäl, och hvars Chefskap, i anseende till många förhållanden, kräfver den löneinkomst, som de gamla Öfverste-indelningarne lemnade sine innehafvare. I det dessa indelningar frånrycktes Regementerne, för att snart icke blifva annat än Generalitetets sinecurer, förstördes Indelningsverkets hufvudpelare, genom Öfverstarnes försättande uti för deras tjenstebefattningar alltför inskränkta vilkor. Följderna börja nu att visa sig, och då påkallas Rikets Ständers hjelp och biträde. Den 22 December f. m. Men <13 <1 efta icke låter si» verkställa, titaii ett nytt årligt anslag af 98,000 R:<lr, kan åtminstone icke jag för min <lel tillstyrka erl sådan utväg. Då Piikets Ständer, vid sista Riksdag i afseende på lönejeffikningen för Indelta Armeen, uti en underdånig skrifvelse tillkälinagifvit deras oförmåga, att anskaffa några nya anslag för detta ändamål, utan anhöllo, alt regleringen måtte verkställas inom Befälet med hvad Staten för närvarande består, innefattades deruti, efter min tanka, grundsatsen af Indelningsverkets återförande till sina primitiva hufvudgrunder.
Det berättas från Ryssland — naturligtvis måste det vara från Ryssland — om en underlig lag, som förbjuder kvinliga telegrafister att gifta sig med någon annan än en telegrafist, en invigd. Zaren tycks inte tro på kvinnornas tystlåtenhet, o c h det är nog mången som håller med h o n o m. M e n då är det underligt, att kvinnor någonsin i Ryssland fått tillträde till telegrafverkets tjänst. Eller kanske det hela blott är en anekdot. Sannt eller ej — kanske var det dylika ryska farhågor som besjälade våra egna svenska myndigheter den tid då fråga först på allvar väcktes om att gifva kvinnan tillträde till statens tjänst, särdeles i vissa därtill synnerligen lämpliga verk, såsom telegraf o c h post. Kanske. Eller hvad fruktade man annars? Nog af, striden härom var ganska långvarig och b ö r icke glömmas nu, då nya strider förestå, då röster höjas för nya landvinningar åt kvinnan på olika områden, ända upp till den politiska rösträtten. Qlöm ej lort lileln och hvar nyttig lok. " Och stiger konstens genius till din sida, Låt också honom någon stånd få lida. Skönt är att kunna sträcka ut sin färd 3 l l a n d i rymder atom prosans värld. A. Bäckman. Från kvinnans arbetsfält. Studier från Stockholms horisont af G. Gullberg. Kvinliga telegrafister. € p i c k — tick-tick — tickl ® Under fina, snabba fingrar hamrar telegrafapparatens » n y c k e l » sina mystiska ticktick, signalklockor klinga, de smala pappersremsorna i mottagaren glida snabbt fram, b e - täckta med dessa punkter o c h streck, som utgöra telegrafiens alfabet. några gyllne regler har att gifva.
Stuteris medel; bifölls. 10:o Flyinge Stuteris medel; bifölls. lito Spinnhus medlen; bifölls. 12:o Lappmarks Fcklesiaslik-vei^ks medel; bifölls. lBto Allmänna Hospitals och Barnhus medlen ; lito Danviks Hospitals medel; 15to Stockholms allmänna Barnhus medel; 16:o Upsala Akademis medel; 17to Lunds Akademis medel; och ISto Dom-kapitlens och Stockholms Konsistorii medel; hvad Stats-Utskottet yttrat, bifölls. 19to Gerningsören; återremitterades. 20:o Permissionsoch Legopass-afgifter, bifölls; och 21:o Folkskole-afgifterna; bifölls. 3:o Hvad i öfrigt anföres, pag. 48; lades till handlingarne. S. D. Sedan Borgare-Ståndet denna dag beslutat, vid behandling af Stats-Utskottets utlåtande, Nto 51, Litt. A: lto
I anledning af det uti 3:dje punkten gjorda yrkande, har Utskottet funnit lämpligt tillstyrka , att när en Båtsman erhållit full beklädnad , sådan som honom för ett helt års tjenstgöring tillkommer, men han dermed endast gjort tjenst en del af året, bör han vid nästföljande tjenstgöring begagna den gamla beklädnaden innan han erhåller någon ny, så lång tid som återstod af årets fulla belopp, när den sist förflutna tjenstgörir.gen upphörde. Hvad sluteligen den 4:de punkten beträffar, att Rotehållare åtmindstone en månad förr än afmönstring sker, måtte blifva i tid underrättade om den förestående Båtsmans marchen , för att kunna hålla Båtsmännen i beredskap till aftåg; så anser Utskottet detta vara ett commando-mål, hvaröfver, enligt Regeringsformens uttryckliga föreskrift, ensamt tillkommer Kongl. ]Vlaj:t . att i Nåder förordna; hvilket likväl allt till Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördsammeligen öfverlemnas. Stockholm den 4 Juli 1815. Pä Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Stån ochwAd Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar A. Lantingshausen. Bryn. Hesselgren. På Deri 7 Juli - 787 På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters Vägnar And, Fredin. På Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson, M. M. Rosbeck, Uppläst hoS Höglofl. Ridel, oell Ad. den 7 Juli, Högvötd. Prest-Ständet den 7 Vällofl. Borgare-Ståndet den 10 — Héderv. Boiide-Ståndet den 7 Vördsamt Memorial! Riksdags-Fulimägtigen Anders Larsson från Elfsborgs
Hvad beträffar de inventeringar, som Revisorerne ansett böra hvart 6:te år eller oftare verkställas i material-förrådet vid Carlskrona Station, men hvilka befälhafvande Amiralen trott med samma skäl äfven böra utsträckas till andra förråd, får Förvaltningen i underdånighet yttra den åsigt, att sådana inventeringar af Stationernas förråd ej borde ske oftare än hvart 9:de eller 10:de år, så att dylika åtgärder, i och hvarför särskilda medel till kostnadernas bestridande alltid behöfde anvisas, ej måtte medföra alltför stora sådane, men det afsedda ändamålet, eller Kronans säkerhet, ändock vinnas; anseende likväl Förvaltningen någon allmän inventering af fartygens inventarie-förråd öfverflödig, då inventering för hvarje särskildt fartyg äger rum vid dess utoch afrustning. På grund af hvad befälhafvande Amiralen anmält och upplyst i afseende på den af Revisorerne väckta fråga, om rätta tillämpningen af nådiga reglementet den 11 Augusti 1812 för uppbördsman och redogörare vid alla Kronans magasiner, anser Förvaltningen samma fråga, såsom, efter underdåniga besvär, för närvarande beroende på Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, icke böra föranleda till något underdånigt yttrande af — 321 — Förvaltningen. Vidkommande åter den omarbetning af samma nådiga reglemente, hvilken Revisorerne ansett erforderlig, så synes visserligen den ovisshet om rätta tillämpningen deraf, som i omförmälda hänseende sig yppat, antyda behöfligheten^ af dess omarbetning åtminstone i vissa delar, men da detta reglemente rörer ej allenast h lottans uppbördsman, utan sådane i allmänhet och följaktligen har en ganska vidsträckt omfattning, hemställer Förvaltningen, huruvida icke jemväl öfrige embetsmyndigheter, sorn äga att tillämpa högstberörde nådiga reglemente, måtte, rörande den ifrågasatta omarbetningen af detsamma, få sig i underdånighet yttra.
Vi8 början ak är 1778 unöer kvilket är genom 8t:roer goökännanöe ak ilen uppgjoröe li^viöen emel - §tatssek La n co-KI tsk o tts ns Ian kronan ocb Lanken inreglet sattes pä realisatioven af koppai m^ntsLecllarne, öfversteg Likets skuld, esler akclrag af Länkens afskrifning»,', i uärvaranlle myntvärde L:co L:dr 16,670,000, tiva,af mer än ^ var utländsk. Lä en sammanräknad skuld till Lanken, efter samma myntvärde stor L:co L:dr 26,537,000, bade under de nästförutgsngne arén, del; genom allemnandet tili Lanken af ket^deliga kronolnkomster ären 1773—1778, dels genom utrikes län af 1,200,000 L:dr Holl. cour., dels genom bebällningen af Vexelojierationsfon^en, Ilvars utrikes skuld ^00,002 Hämd. L.co oell 1.400.000 Lalr kloll. fiour. ak LlatsVerket ökvertogs, dels oek genom sedermera inlöste Leve, ser, blifvit inbetalclt omkring Zlerstoden akskreks; men någon amiel af Laocovinsten beviljade Litine icke dä LtatsVerket. Vid slutet gf ar ,8o3, under bvilket ar realisation ak L:g:;8edlaras tog sin början, uppgick Likets skuld efter närvarande äl^ntvärde till mer än L:eo L:dr 46,100,000, bvaraf omkring utländsk. L:z:stiontoirets uppköp akVexlar till Läntor ocb Lapital-akbetalning ä utrikes skulden utgjorcle 1804—1807 ärligen 7 ä 800,000
Maj:ts Nordstjerne-Orden G. M. Helsingius, under 36 års tjenstetid vid Banco-Verket, deraf 21 såsom Banco-Secrelerare, genom redligt nit, outtröttlig verksamhet samt fullständig kännedom af Banken i alla dess utgreningar, sig förvärfvat, och hvarpå den af honom hufvudsak - Banco-Ut skottets Memorial, N\o 45, 29 Irgen utarbetade nya organisation af Banco-Verket vore det ojåfagtigaste bevis, hemställt: att på Rikets Ständers Banks bekostnad och i dess namn en medaille måtte präglas öfver bemälde nu mera allidne Banco-Secreterare såsom uttryck af erkänsla och aktning för denne Bankens Tjensternans minne och förtjenster, serdeles vid utarbetandet af Förslaget till Banco-Verkets nya organisation med tillhörande Arbets-Ordningar, samt att af denna medaille ett exemplar i guld måtte öfverlemnas åt hvardera af Banco-Secreteraren Helsingii arne Bröder, oeh ett i silfver åt hvar och en af Bankens tjenstemän inom i:sta tjenstegraden, utom de exemplar, som, efter vanligheten, utdelades till offentliga Mynt-Samlingar. Genom utmärkt skicklighet, sällsynt nit och outtröttlig arbetsförmåga har aflidne Banco-Secreteraren Helsingius, under den längre tid han förrättat den, serdeles vid vissa tidpunkter, både mödosamma och brydsamma Banco-Secreterare-tjenstenr, förvärfvat sig ett allmänt aktadt och varagtigt minne. Utskottet anser sig ieke behöfva ingå i någon närmare utveckling af denne saknade tjensternans obestridliga förtjenster af det Verk, åt hvilket han uteslutande egnade hela sin verksamhet, och bland Riks-Ståndens Ledamöter skall säkerligen en hvar, som deltagit uti förutgångne Riksmöten, vitsorda hans rika, för all? tillgängliga förråd af kunskaper och erfarenhet. Under fullkomligt instämmande i Banco-Fullmägtiges uti delta hänseende gjorda framställning," får Utskottet alltså föreslå: att en medaille af ii:te storleken måtte på Rikets Ständers
Jag har begärt ordet i anledn. af de tvänne siste talarnes afgifna yttranden, emedan jag funnit att begge desse värde ledamöter förblandat stadgandena i ansvarighetslagen och grundlagen, utan att hafva skiljt mellan deras olika ändamål och beskaffenhet. 1 1 §:n ansvarighetslagen rubbar icke den76§:n Riksd.Ordn., helst deri angar helt andra saker. 1 1 §:n ansvarighetslagen talar 0111 att hvad mot Stalsrådsprotm, intill den dag då riksdag börjar, under pågående riksdag icke blifvit anmärkt , derom må åtal sedermera icke äga runi. Jag ber herrarne komma ihåg, att det icke är Ständerne, som hafva rätt att göra anmärknlr emot Stalsi ådsprol:na, ty dessa prof. komma aldrig till Ständerna, utan till Const.Ulsk. ensamt; och hvad detta Utsk. leuinat oanmärkt intill den dag, då riksdag börjar, får icke vidare komma till ett nytt Const.Utsk. vid en annan riksdag. Deremot innehåller 76 §:n Riksd.Ordn. bestämmelser för allt hvad Ständerne efter granskning godkänt, d. v. s. på grund af hvad revisorerne kunnat anmärka emot särskilda räkenskaper, hvarpå de fästatStändernes uppmärksamhet, sedan hvad StatsUtsk., i den revision, som under loppet af en riksdag verkställes, men som vårt nuvar. StatsUtsk. behagat underlåta, kunnat anmärka, blifvit afgjordt. Om sådant allt handlar den 76 §:n. Skilja vi nu dessa helt enkla saker ifrån hvarandra, torde det vara klart, att it §:n i ansvarighetslagen, sådan den är, bör bibehållas, men alt PresteSt:s tillägg dertill är odugligt och otjenligt. 76 §:n blir icke bättre genom att införa den i 1 1 §:n ansvarighetslagen, utan den står i Riksd.Ordn. till fullt gällande kraft för Ständernes tillgöranden. Den andra lagen, eller ansvarighetslagen och dess 11 §, den är hell enkelt för Const.- Utsk:s tillgöranden och för ingenting annat. När man således skiljer Const.Utskis tillgöranden ifrån R.
När man sedan vid iSa3 års Riksdag beslöt, att medlen skulle uteslutas utur RiksgäldsContoirets räkenskaper, och på RiksStat uppföras ett belopp af i85o R:dr 21 sk., måste man hafva afsett behofvets fyllande på alla sätt; och 9° Den 12 O c to ber e. in. om det då beviljade anslag nu varit otillräckligt, hade Utskottet gerna kunnat tillstyrka mera, men att på detta vis, under namn af ersättning för Räntemedel, bereda ökade Statsanslag, anser jag origtigt, hälst förhållandet är lika med en del andra på 1790-talet från KrigsCollegium öfverflyttade Cassör; hvarföre dubbel betalning sålunda skulle komma att erläggas, Herr Rosenblad, Bernhard; Jag kan icke dela Herr Hjertås farhåga, ty saken är enkelt den, att då Capitalet blifvit från KrigsCollegium öfverflyttad! på RiksgäldsContoiret, och Statsverket mäst ersätta Collegium den förlorade räntan, har derigenom uppkommit en brist för Staten, som måst fyllas af öfverskotten; och då detta förhållande icke inträffar med någon annan af de under KrigsCollegii disposition ställde Cassör, kan jag ingalunda dela Herr Hjertås fruktan, utan tillstyrker bifall till Utskottets Utlåtande i denna punkt, Friherre Palmstjerna, Carl Otto: Efter hvad jag fattat Herr Hjertås yttrande, har lian trott, att räntan inginge till KrigsCollegium, men den betalas likväl till RiksgäldsContoiret, på sätt som skett med sjelfva Capitalet af Hingstpremiemedlen. Jag kan således hvarken inse, att någon förlust för Statsverket inträffat, eller att något dubbelt anslag derigenom beviljas. Den 12 Oetober e. in. 9‘ Herr Hjerta: Jag skulle visserligen icke lägga mig emot ett så ringa anslag, som det ifrågavarande, om det uppfyllde ändamålet, och resonementet i Utskottets Utlåtande derom icke vore af en så betänklig natur.
Del af £agföFningen, bttilFet bör i UtfTaget utfåtfaS, 83 j. 76. ©emenfamt meD Äongl. $faf:t ^afme <201 femmål befTutit Den, meD få mål aUmånna Sågens grunDer, forn råtta förfTånbet af 17. och 20. §. §. i ?. ©ap. af ©oncurS*£agen Den 13 Sulii 1818, inffåmrnanDe förflaring, att Öorgenår, ^ttatlfen, tiU bemaFanDe af fin forDran i ©oncurS, låter, genom annan tjenlig perfon, till Slåtten, Der ©oncurSfafen år anbångig, inom laga tiD inlemna fin inlaga, femte ebgångSbemiS ocb öfrige erforDerlige b^nDlin» gar, fPall, om inlagan år af 23orgenåren egenbånDigt unberjPrifmen, anfeS föfma råtteligen förmarat fin talan, ånDocf att fullmagt till inlagan^ ingif» manöe ef förete» eller bifogaS. 5- 77- ?ifalebeS fyw, £ongl. tfJ?af:tS SPåbiga (faDfåffelfe, af Of; bliftvit be» ftutaDt, att 3. §. i 6. ©ap. npjjberörbe ©oncurMag, erhåller fölfanDelpbelfe: ”53orgenår må lofta Den forDran forn honom genom ©om i ©oncurS* fafen tillogb år, ånDocf att Domen ef munnit ?aga fraft; ffålle Docf, i tp fall borgen för b*Mb &an tofter. 2ag famma mare, om merffMlligbet af Dom i rebomiSningStmifT emellan QSorgenår och ©pf?lotnån.” 5. 78- ©emenfamt meD fongl.
Deröfver till och med 100 Dito , 12 __ Deröfver till och med 125 Dito ,15 — Deröfver till och med 150 Dito .18 —■ Och deröfver för hvarje 50 Dito . 6 __ Andre Räkningar, som icke äro accepterade), tillika med enskilte personers Bref i han - 88 BevillrungsTJtsftBetänkandem del och vandel, samt undfångne quittencer ofver erlagd betalning, förses med Charta, då de till Executorer och Domstolar ingifvas, såsom bilagor, efter hvad derom ofvan stadgadt är. Fordringsägare, hvilka icke sjelfve hos Konungens Befallningshafvande inlemna Lagsöknings-handlingar och således äga ^rättighet, att vid deras Ansökningar foga af trovärdige män besannade afskrifter af de Skuldebref och Handlingar, hvarpå de fordringar, som utsökas, sig grunda, skola, i händelse de icke kunna genom Domstols eller Domares bevis styrka , det SkuldeBrefven eller Handlingarne äro med be» liörig ChartaSigillata försedde , vara pligtige att vid Afskrifterne foga ChartaSigillata till det belopp, som svarar så väl emot det , hvarmed Oliginalerne böra vara försedde, som det, hvarå Afskrifterne antingen bort vara skrifne eller der» med belagde. PrimaVexlar skrifvas på stämplädt Papper efter nedanstående Tariff: 2. n, • *t ö -c c 0 -1 V/l 0 0 I I Hamb. j Banco. Holländsk Courant. Dansk Courant C/i fD -c 3 CL ro s V. -t <* 0 Afgift i Svensk Banco* Under tili och med . i5o IOO Rjdr IOO R:dr 100 Rjdr 1000 25 '.500 Rd sk 6 Secundaoch TertiaVexlar anses lika med Quittencer. Alla Utländska Vexlar, som inom Iliket försäljas, böra med Stämpladt Papper beläggas till lika belopp, som för Svenska Vexlars stämpling är utsatt. §. 18.
De gick in, det var i samma hus han köpt Tao, en sexton års flicka stod bakom disken och klinkade på en gråmålad gitarr och sjöng den gamla “Old Robin Gray“: Young Jamie loved me veel an’ sought me for his bride but saving a crown he’ad naething else beside Under tiden dukade Tao te i rummet innanför. Fönstret stod öppet och tonerna av en orgel strömmade in från huset mitt emot. Mamma är i kapellet, sade flickan, vi måste rymma innan hon kommer, du ville ju att vi skulle ta nattåget till Brook Cherry i natt och gifta oss. Vi ska väl äta i palmsalongen, älskade? Men Tao vill inte, akta dig för Tao! De gick till tebordet, där Tao satt och läspade en visa till musiken från orgeln. När David stirrade på honom krympte han ihop och blev allt mindre. Så släppte han slidkniven, vars skaft blev för grovt för hans lilla trähand. Ziri! ropade David till flickan, Tao sover igen, Tao är bara en gud! Då tog Ziri och ställde upp honom på hyllan igen där han stått innan David köpte honom. Men nu får vi skynda oss innan min man kommer in, sade Ziri, men ännu var hon bara sexton år, tåget går inom tio minuter, sade hon, men tag mig först! Då bävade David av rädsla, det skall jag aldrig göra, skrek han. Vi måste packa och resa nu. Och de packade, å, så mycket de packade. Den ena kappsäcken efter den andra bars ut, allting i butiken skulle med. Inte ens det minsta skräp fick bli kvar, det var minnen, sade Ziri. Svetten rann utför Davids panna, armar och ben värkte men han packade alltjämt med förtvivlans raseri, det blev aldrig färdigt, det var hela berg av kappsäckar. De stängde vägen, de låg i staplar på hyllorna, på disken, upp mot taket. Alltjämt packade de. Orgeln i kapellet vrålade allt högre. Tao stod ensam på sin hylla och grinade som en djävul David stupade kull bland alla kappsäckarna, hans huvud var så hett och ryggen värkte. Tao gnolade igen, hans röst var som ett råttpip. Ziri kysste David. Nu ger vi oss i väg, viskade hon. Och de lämnade alltsammans och sprang.