Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förmodligen voro de hans fränder på mödernet, och kanske tillhörige en allmoge, som öfver hela länet är beryktad för sitt vilda och våldsamma lynne. Till all lycka hade han såsom skolpilt utmärkt sig lika mycket genom snabb fattning, ovanligt minne, sinnrikt omdöme, som genom ärligt och upphöjdt hjertelag. Det nyss åberopade vittnet, Doctor Lönberg, yttrar: ”denna sistnämnda egenskap gjorde, att bland hans kamrater ej kunde framtes ett enda exempel, som afundades honom det bifall han tillvann sig för de förstnämnda. Han var allas älskling och förundran”. Den ädelsinnade Rectorn insåg, att i detta barn var frö till något stort. Han upptog derföre, fastän sjelf stadd i knappa villkor, den trettonårige gossen i sitt hus, och gaf honom kostnadsfritt, tillika med lärdomen, boning, föda, kläder. För vexelförhållandet mellan beskyddaren och skyddslingen talar bäst, att denne, som året derpå – eller 1773 – afgick till Göteborgs Gymnasium, kunde redan efter tvenne års förlopp vara färdig till Student. Äfven till Göteborg följde honom med sin omtanka den hederlige Rectorn, och förskaffade honom fritt bord hos sin broder, dåvarande Cassören, sedermera Directören i Ostindiska Compagniet, Jonas Tranchell. Dessutom fick han nu första gången försöka sina egna informations-gåfvor: han läste, dock endast ett par timmar om dagen, för en Grosshandlare H. J. Beckmans barn. Sina gymnasii-år använde han mestadels på studier af humanistiska ämnen; och företrädesvis Historien. Till försprång deri framför kamraterne gafs honom ymnig ledighet genom den ringa tid, som han behöfde kosta på utanläxor. Så var t. ex. en bland då brukliga öfningar, att hvarje Lördags-förmiddag explicera och resolvera grundtexten af den påföljande Söndagens epistel och evangelium. Det fordrades, att man skulle dertill, så godt man förmådde, ha förberedt sig på sin kammare. När och huru Thorild beredde sig, visste ingen; men explication och resolution gingo för sig lika fermt, och dervid uppläste han alltid sjelfva texten utantill, ord för ord, både på grekiska och latin.
Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 174, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet, N:o 80, angående afskrifning af eller ersättning för ålskillige, dels på öfverskotten af Stals-Verkets inkomster anordnade, dels från Kongl. Stats-Contoret af under bänder hafvande medel bestridde utgifter: Ståndet, som bifallit utlåtandet, N:o 80, vidblef sitt beslut och lade utlåtandet, N:o 174, till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Banco-Utskoitets utlåtande, N:o 42, öfver de inom 2:ne Riks-Stånd gjorde anmärkningar vid Utskottets, under N:o 27, afgifna berättelse, angående Banco-verkets styrelse och förvaltning efter nästförflutne Riksdag: Preste-Ståndet vidblef sitt, vid föredragning af Utskottets, under JN:o 27, afgifna berättelse, fattade beslut, och lade utlåtandet, N:o 42, till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Ut skottets, utlåtande, N:o 22, i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af memorialet, N:o 21, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf: De i detta utlåtande förekommande voterings-propositioner blefvo af Ståndet godkände, med den anmärkning allena i afseende på den 21, att nej-propositionen der bör erhålla följande lydelse: Vinner nej, kommer contra-propositionen att innefatta Borgare-Ståndets beslut, att ordet ”rättmätiga” må utbytas mot ordet ”rätta”. I öfrigt blef utlåtandet lagdt till handlingarne. Prot.-Utdrag, den ig Februari i8f5. 655 S. D. Föredrogs ånyo Hevillain gs-Utskottets utlåtande, N:o 23, i anledning af återremiss af betänkandet, N:o 16, angående Postbevillningen: hudes till handlinsarne.
Att pa alia de orter, ä hwilka förhällandet af honom är kändt, stola Fjerdingsmans,tjensterne af Allmogen tourwis bestridas; och dä sädant öfweralt kan werkställas, wore det icke billigt, att nägok undantag häri agde rum, eller den ena Landsorten Kstz Den sr Junii. framför den andra gynnades, hwarföre, i den händelse Boställen, pä sätt A n d e r s C a r l s so n s Memorial innehåller, pä någre ställen finnas anstagne till Fierdjngsmännen; Häkan Persson ansett dem böra indragas, och begärt, att en sadan, efter hans förmodan, Ständets allmänna önskan mätte åtfölja Rennfien tili wederbörligt Utstött, Sedan mänga häri instämt, och nägra uppgifvit förhällandet i hwar stn ort, hwilket gifwit tillkänna, att i synnerhet i O tergöchland sädane Boställen stola wara anstagne; sä blef Anders Carlssons Memorial till Statsckltstottet remitteradk Efter erhållandet af denna Neinifi, har StatsUtstottek, sä midt härstädes ste kunnat, svkt staffa nödige upplysningar om Fjerdingsmännens Löningswilkor, derom Utskottet nu sär uppgifwa förhållandet. Utaf danens Stater har inhemtats, att i Upsala Län, bestäS vä Stat 56 Fjerdingsmän metz ^ R:d. 16 tz. indeld don hwardera. Stockholms och Svartsjö dito, 66 Fjerdingsman med z N:d. oindeld Lön hwar. Södermanlands Län, 6, dito med z R-d. ;6 tz, indeld Lön hwardera. östergöthlands Län, 52 Fjerdingsmän med z N-d, »6 t). indeld Lön hwardera. Gottlands Län , 44 FjerdingSmän , som tillsammans med ra Länsman mula efter gjord fördelning r66 R:d. zr fi. i Hemmansräntu-.
— Rustningsfonden för Carlstens Fästning • Exercitie-Scfvadronsmedlen • • • 1 i,&44‘ 32* Beväringsmanskapets mötesmedel .. 1.183r41 - 3- Summa R:dr B:ko iÖ3„23i:-’46. 9. — 187 — Deraf hos Krigs-Kassören 4°0J och således i Rikets Sländers Bank på ofvannämnda räkning inneslående , . 162,83i: 46. Q* ~ i63,a3i:9. ”Stockholm af Kongl. Krigs-Kollegii Underhålls-Afdelnings KammarKontor den i3 OkLober iS43. C. Gf. Bagge." ’’Att behållningen å ofvanstående räkning utgjorde denna dag, enligt Depositions-Afdelningens Hufvudbok, Etthundrasextiotvå Tusen Åttahundra trettioen Riksdaler Fyratiosex skillingar Nio rst. Banko attestera!-; Stockholm af Rikets Ständers Banks Depositions-Afdelning den i3 Oktober i843. Ch. Götherström." lya Motes-Passcvolausfomlen. Dess räkenskaper, som undergått granskning i Kongl. KammarKatten för båda åren utan anmärkning, framställa förhållandet sålunda: ISefeef. år 1840. år 1841. Balans från föregående året: Uppbörd: Kongl. Underhåll på mötesplatsen , , , 118,952128. 7, Sjukvård . 6,619: 34'. 8* Löner och Arfvoden , , , , , 19,4031 — 4.. Rikets sednast församlade Ständer, sorn, uti underdånig skrifvelse,. Tito 272, den 29 Mars r84I> tillkänuagifvit deras beslut, ali, i händelse
Utskottet yttrat, rörande bibehållande af Konungens Befallriingshäfvandes pröfningsrätt i frågor ono rättighet till nya tullqvarnars anläggande, föranlåtes Utskottet ock förblifva; och har dervid ei annat att tillägga, än att derest någon allmän förändring kommer att föregå i anseende till den Konungens Befallningshafvande tillhörande befattning i ekonomiska mål, förhållandet med dem, som äro af förevarande beskaffenhet, dervid äfven lärer blifva bestämdt, samt att, intilldess, synes mindra, lämpligt, atti afseende på desamma föreslå en särskild behandling, hvilken i alla fall icke kan ega rum, utan tillika förändrad ordning för deras fullföljd, hvilken nu sker från Konungens Befallningshafvande till Cammarcollegium, och derifrån genom Cam* marexpeditionen till Kongl. Majit. Slutligen får Utskottet anmäla,' att förra Betänkandet blifvit af Höglo!!. Ridderskapet och Adeln samt Högv. PresteSlåndet godkändt. Stockholm d. so Sept. 182g. 1386 Bf.sv. och Ekon, lhslc. Be.täidanAen. Ankont Jen 50 Sept. 1323. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets afgifne Betänkande N:o 156, rörande jemnkning af extra voteringen i riket. I-^et Betänkande, Utskottet tinder den 8 sistlidne Juli till Riksens Höglofl. Ständer allåtit, i frågan om jemnkning af extra roteringen i Riket, hafva sardtlige Respectivö RiksStånden behagat till Utskottet återremittera, med leornad del af de dervid inom Ståndet gjorda erindringar; Och får Utskottet, som i följd häraf å nyo öfvervä» gat ärendet, nu för Riksens Höglofl.
För Cbnstitutorkaler lil nervig Svfla och Lön pa Stat, Ilka Charta som för Fullmagter, men för Constitutorialer pä behaglig tid, tilina, g!M Förrättning, med ett derefter lämpadt arfwode, uträknas Chartan tili De för Hundradet. De Transporter och Bottn, soin al KonglMaj:t bewistas till enahanda Beställningar, stäf, waS pa Stämpladt Papper stm wid andra Befordring r, ehwad Löi eme aro lika clttr ej. Kongl. Maj:ts Na^iga Afsked strifwas pa Stämpladt Papper eftcr Tre Fjerdcdelar för Hun, dradet af den innehaiwande Lön, men oin Kongl. Maj:t tillåter dea Äfstedstagande att behålla naavn del al Lönen eller hugnar honom med förbättring a Carackeren, strifwes Afstedet pä Stämpladt Pap, per tili Sep för Hundradet af hela Penninge. och Aderton för Hundradel af hela Jadelda Lönen, i förra fallet af den Lön A stedstagaren innehaft sch i det sednare af den Lön stm för bestallning af lika Caractere uppföres pa den Stat der han stätt. Har en Afstedstagare genom Byte kommit till mindre Lön, betales Charkan efter den större han förut innehaft. De som »v.d Aissedstagandet pröswas böra intagas pa den för Ciwile Embetsman och Beticnte, den. 29 Junie. >798 inrättade PensionsStaten, crläfga Tre procent as Pensionen i Siäim pladt Pipers afgift. Fchnnagt pa Caractere för den som förut ej warit i Kronans tjenst till Sextio för Hundradet af den Lön, som för lika bejtällnms i Staten be stak, Den i8 Augusti. 28Z7 Commendeurer af samma Orden, Femton Riks, daler. Riddare af Sivards-Ordens Stora Kors, frie frän Charta < Sigstlata. Riddare af Svärds-Orden, Fyra Riksdaler. Commendeurer af Kongl.
Återstoden, något mer än 50,000 r:dr, utgöres af:3/5:delar utaf afkastningen af de s. k. krigsmanshus-hemmanen, hvilka redan af Konung Gustaf Adolf och Drottning Christina, jemte det fordna Wadstena kloster donerades till en pensionerings-anslalt för ålderstigna krigsmän och hvartill i början af 1700:talet lades de af Konung Carl XI åt regementerna skänkta beneficiehemman. Genom enskildt välgörenhet hafva likväl en ej ringa del af de nuvarande krigsmanshus-hemmanen kommit inrättningen till godo, hvarå såsom exempel kan åberopas, att fältmarskalken Helmfeldts enka till denna inrättning testamenterade åtskilliga gods. Man har således orätt, om man påslår, att hela afkastningen af krigsmanshus-hemmanen kan betraktas såsom statsbidrag 5 men, om äfven detta vore förhållandet, så härleda sig dessa donationer från framfarna Konungars i en aflägsen forntid visade omvårdnad om arméen. Då arméens pensionskassa år 1757 inrättades, åtog sig arméens krigsbefäl att, emot öfverlåtelse från krigsmanshusets sida af 3/5:delar utaf dess inkomster ombesörja pensioneringen af arméens öfveroch underbefäl. Denna pensionering har sedermera fortgått, hufvudsakligen genom de bidrag, som kassans tjenande delegare sjelfva inbetalt, hvilka bidrag uppgå till ett så betydligt belopp, att desamma, jemte räntan å kassans kapitalfond, utgöra 61 procent af kassans samtliga utgifter, då det så kallade statsbidraget endast uppgår till 39 procent af desamma. Några kontanta anslag har arméens pensionskassa icke fått af statsverket emottaga, då deremot civilstatens pensions-inrättning under de sednare åren fått hugna sig med icke ringa bevis på Rikets Ständers välvilja. Så t. ex. erhöll civilstatens pensions-kassa år 1828 ett ökadt anslag af 5,000 r:dr och år 1844 ett ytterligare dito af 8,800 r:dr, för att i densamma bereda inträde för borgmästare utom Stockholm och kommissions-landtmätare.
Stalén för Tullfrihets ersättningar, samt LjuSpenninge-Staken för Hof-Räkternes och Collegier-aes Emdets-Män och Betjening, förekomma wäl här; Den 22 November. här; men som de blifwik flyttade pä Allmänna Utgifrs-Staten, sä äro deras Summor Uti Calculen der upförde. I afseende pä de flerahanda Förflag tils indragningar och förändringar uti Rikets Civile Skak, som till Slars - 1!lff'oktct ^ Riks Slanden inkommit, får Stats-Utffonet åberopa Dch härom särffildt afgifne Betänkande, hwarwid Ursrorker icke har nägoc widare att tillägga. Hwad sjelfwa Regleringen af dosta Stater angar; fä får Srals-Ulfforrek tillkannagifwa, att Ukf?olkek bibehållit de Ordinarie Staterne oförändrade af Ml, iom här frammanföre angäende Stats-reglerinnen öro ar,förde; men att Extra Staten blifwil siäld till indragning med Jnnehafwares afgång, och i sadanr afseende flyttad pä Allmänna JndragningSStaten; För att winna ordning och redighet, hofwa för de tili Skrif-Matenalier, Expenser, Wer> och Ljus för de Civile Werkön bestädde medel blifwik särskilde Skater författade, och beloppet pa All»nanna Utgifts.Staten upfördt, efter som det hwar» ken är eller kan wara annat än Förflags-Summor, hwilka äco ärliga förändringar underkastade. Förhållandet med hwarje Works särskilda för nasta är i8iD projecterade Stat, i jämförelse med 1809 ärS; jämte de deruti skedde förändringar, Utwisae följande utredning: Rikets Den 22 November. rs55 Rikets Högste EmbetenStats«Mnistrarm, Statsoch IustitiäRädet, samt Rikets ÄrenderS Allmänna Beredning. »809 ars Stat uptager:
Jag finnér således intet opassande i den underdåniga Skrifvelsens förnyande. Man kunde invända, att Styrelsen visat sig mindre böjd för hastiga förändringar i den ekonomiska lagstiftningen, än Ständerna sjelfva, och att framställningen således med större skäl kunde vändas lill dem. Men otn man också måste medgifva riktigheten af denna in vändning, så följer likväl af Riksdagsärendernes långsamma behandling, och deraf alt Ri - Den i September f. m. kets Ständers Beslut, med undantag af BevillningsFörordtiingen, bero till deras verkställighet på Konungens samtycke, att de icke så hastigt kunna träda i verksamhet och således ej heller medföra så skadligt inflytande på näringarna, som de författningar, hvarpå allmänheten icke varit förberedd. Jag bekänner dock, att en förnyad framställning af den ifrågavarande grundsatsen äfven kunde vara nyttig, för att hejda de förändringar i Rikets hushållning, hvilka Ständerna nu beslntit, och hvilka jag haft den olyckan att i(^ie kunna hindra. Jag tillstyrker således Ridderskapet och Adeln alt instämma i BorgareStåndets Beslut. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard: Jag får äfven instämma i den tillstyrkan, att Ridderskapet och Adeln malte förena sig med BorgareStåndet, och ingå på dess förslag om en underdånig anhållan i förevarande ämne. De skäl deremot, som af Herr vonschulzenheim blifvit anförde, finner jag icke öfvertygande, emedan jag ej kan tro, att Konungen blir bunden af några föreskrifter genom en från Ständernes sida yttrad underdånig önskan i petitionsform. Jag finner ej eller i en sådan petition någon tyst förebråelse, emedan det är naturligt, att i vissa saker Nationen måste bättre känna behofvet af åtskilliga åtgärder, än Regeringen, och Nationen uttrycker sig då med skäl genom sina Representanter. Om man ej har orsak, att tvifla Den i September f. m. i5 på en Regerings goda vilja, så måste man likväl i alla Länder tvifla på dess förmåga, att känna och inse Nationens alla behof och önskningar. Här är icke eller i fråga att, såsom HofCancelleren uttryckt sig, gå Kongl. Majrts
Det är ännu på många orter ganska få socknar, som hafva förenat sig om en enda taxeringscoraite', utan taxeringen sker ännu oftast inom hvarje socken särskildt. Derigenom förfalla för dessa orter alla de skäl, dem Bevilln.Utsk.anfört för detta stadgande, sora verkligen är en nyhet. Jag afstyrker således detta förslag. Skulle 11. o. Ad. derjemte finna för godt att besluta, alt kronofogdar helt och hållet befrias från att vara närvar, vid laxeringscomiteerna, så skulle jag visserligen under vissa förbehåll då kunna instämma i en sådan mening; men som fråga derom icke har varit väckt, så torde icke eller en öfverläggning i detta ämne för närvar, kunna leda till något resultat. Hr Printzenskjöld, Carl: Jag får hörja med det tillkännagifvande, att jag har deltagit i det beslut, hvaremot flere värde talare här gjort anmärkn.-r. Mig synes likväl, att Gr. Cronhjelm, som försvarat betänk., har så fullständigt utredt förhållandet och så tydligen ådagalagt billigheten af den utaf Utsk. tillstyrkta ändring, att jag för min del har föga eller intet att dervid tillägga. Jag har sjelf varit tillstädes vid taxeringar inom ett län och der haft tillfälle att af erfarenheten göra mig förvissad om behofvet af att både kronofogden och häradsskrifvare!! äro tillstädes. Den ena kunde meddela upplysningar, som voro främmande för den andra. Någon möjlighet lärer således icke finnas att, på sätt Frih. Palmstjerna, om också blott villkorligen medgifvit, befria kronofogden ifrån skyldigheten att vara tillstädes vid taxeringscomile'en. När en skyldighet icke kan eftergifvas, så synes det mig som de värde talare, hvilka afstyrkt bifall till Utsk:s förslag, begått en motsägelse, då de påstått, alt kronofogden icke är i tillfälle alt föra taxeringscomite^ns prot. Det följer väl af sig sjelf, att om han är förbunden alt vara tillstädes, sä måste han väl samtidigt äga rådrum att till prot. fatta de beslut, som taxeringscomiteen meddelar.
Fortsattes den i förmiddagens plenum, började pröfning af Lag-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens ej mindre den 18 sistlidne Mars under N:o 8 afgifne, och den 26 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om SkiftesVerket i Riket den 4 Maji 1827; än ock den 25 sistlidne Junii under N:o 41 meddeldte, och den 16 derpå följde Julii förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande framstälde anmärkningar. Angående de anmärkningar, som blifvit gjorde vid 8 Capitlet 6 och 7 'SS' Utskottens tillstyrkande blef afRidderskapet och Adeln godkändt. Angående de anmärkningar, som blifvit gjorde vid 10 Capitlet 1 S Herr Danckwardt, Magnus Georg: Jag hemställer, om icke det förtydligande i 10 Cap. 1 §. af SkiftesStadgan, sorn Utskotten i deras första Betänkande föreslagit, men i det sednare sjelfve tjockas finna vara öfverflödigt, eller att i berörde §. borde införas, att urskiljas och upptagas bör, hvad af inrösningsjorden finnes tjenligt att odlas till i66 Den 27 Augusti e. m. åker, och hvad som endast till äng kan begagnas, borcle afslås. I öfrigt torde Utskottens yttrande vid 1 §. i 10 Capitlet böra bifallas. Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef det af Utskotten föreslagne tillägg uti 10 Cap. 1 §. af Ridderskapet och Adelil förkastadt, hvaremot Utskottens yttrande i öfrigt af Ståndet godkändes. ingående de anmärkningar, som blifvit gjorde vid 10 Capitlet 3 f, samt 12, Capitlet 3 Ssista Momentet.
Om nu t. ex. uti denna fråga ja-propos:n inom StatsUtsk. innefattade tillstyrkande utaf en ovilkorlig utarrendering och nej-propos:n åter det förevar, förslaget, så, äfven om jag anser all skrifvelse vara öfverflödig, voterar jag dock nej, emedan jag funnit det förslag nej-propos:n innefattar vara mindre Den 24 Maj. 135 skadligt, och då den mening, för hvilken man röslat, haft framgång inom Utsk., kan man naturligtvis icke deremot sig reservera. Detta bör dock väl icke hindra en Ulsk:s-ledamot att då frågan förekommer i det Riksstånd han tillhörer, der söka åstadkomma sådana modifikationer uti förslaget, som han anser lämpliga. Hr Printzensköld: Sedan flera talare nu yrkat den utsträckning uti tiden för experimenterandet med Garl Gustafs stads gevärsfaktori, att. det skulle få fortgå till slutet af år 1850, sä anser jag den ifrågavar. skrifvelsen vara alldeles öfverflödig. Det är nemi. nogsamt bekant, att vid slutet af är 1850 sammanträda R. St. ånyo. Kort förut skola det årets revisorer sammankomma. Man kan då icke betvifla att ju desse sednare taga kännedom om det sätt, hvarpå oftanämnde gevärsfaktori blifvit förvaltadl, samt derom för R. St. tillkännagifva sin åsigt, hvarefter R. St. komma i tillfälle att fatta ett definitivt beslut i frågan. Jag tror derföre det vara lämpligast, att uppskjuta all framställning ang:de ifrägavar. gevärsfaktori, till dess man kommer i tillfälle att bedöma verkningarna af de förbättringar, som nu äro i fråga att införas» Då kan man afgifva en på sakkännedom grundad und. skrifvelse, i fall en sådan anses behöflig. Alt nu alläta en sådan, vore förhasladt, emedan berörde faktori kan anses vara endast i början af sin verksamhet. Jag tillstyrker derföre afslag å betänk, i denna del i likhet med hvad af Hr Adelborg blifvit yrkadt.
Att uppskjuta afgörandet af punkten, bereder behofvet att, utan nytta, uppskjuta afgörandet af hela ärendet; men denna punkt behöfver hvarken bifallas eller afslås; den kan utan olägenhet läggas till handliugarne. Då får Herr Ribbing sin vilja fram, att Ridderskapet oell Adeln ej bör yttra bifall till punkten, och har Ridderskapet och Adeln derigenom ej eller bundit henderne på sig vid lånerörelsens afgörande. Delar emellertid angeläget, att Ståndet på ett eller annat sätt beslutar öfver punkten, på det ExpeditionsUtskottet må kunna uppsätta expeditionen i frågan, ty så länge någon punkt finnes, deröfver Rikets Ständer icke beslutat, kan expedition icke uppsättas. Herr Hjerta: Jag förenar mig med den siste värde Talaren. Jag anser denna punkt endast såsom ett resonnement, aldrig yttradi i ändamål att afgöras utaf Rikets Ständer, utan endast såsom Utskottens öfvertygelse. Jag anhåller derföre, att punkten må blifva lagd till handlingarne, då äfven det ifrågastäldte tillagget försvinner. Herr Bibbing: Ehvad denna punkt uppskjutes, eller lägges till handlingarne, blir resultatet detsamma , och jag dermed tillfredsställd. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog att tjugondeförsta punkten måtte läggas till handlingarne. Bifölls. Ånyo föredrogs och bifölls Expeditions-Utskottets den 19 dennes under N:o 234 Den 3i O c t o b e r e, m. 2o4 afgifne, och samma dag e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan, att RiksStåndens ProtocollsUtdrag hädanefter måtte i nummerföljd Utskottet meddelas.
I händelse af concurs, ege innehafvare af dy like fordringsbevis, derföre pant icke blifvit ställd, ej rätt till betalning förr, än sedan, under Bankens utredning, alla inom nedan stadgad prescriptionstid anmälde creditsedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank blifvit inlöste; men lyftning, emot ställd säkerhet, kan af Rätten, efter omständigheterna, beviljas ®). w. Derest Sedelbank ej med Rikets metalliska mynt, eller med sådane sedlar, som lika med mynt i Riket gälla, vid anfordran inlöser dess credit-sedlar, eller för bristande betalning återkomne invisningar, eller öfrige förbindelser af hvad namn de vara må, kan Bolaget ej tillstädjas Bankröselsen längre fortsätta, och vare skyldigt, jemte kostnads-ersättning, betala sex för hundradet om året å det oguldne beloppet tills betalning sker. Åliggande det Konungens Befallninghafvande i Länet, att, efter gjord anmälan och företedt bevis om vägrad inlösen eller betalning, låta ofördröjligen, såsom för ostridiga fordringar af den mest executiva egenskap, *) Mycken ventilation har den idd varit underkastad, som är uttryckt i detta moment; men de öfvervägande skälen voro: att Lagen egentligen är gjord för alt skydda den allmänhet, som i vanlig rörelse ej alltid kan vägra emottaga en Frivat-kanks sedlar — hvaremot den, sona vill låna till Bank, kan se sig för och troligen icke der sätter in sina penningar, innan han gjort sig reda för soliditeten; att, genom en uppdragen bestämd skilnad emellan creditsedlar och assignationer å ena samt andra förbindelser å den andra, så väl 8 § omsedelrörelsen kunde bli bestämd och klar, som ock, vid möjlig concurs, utredningen ske med större lätthet; och att ingen Bank kunde härigenom förlora i credit, vid fråga om upplåning, helst dea alltid bade en betydlig del af sina hypotheker disponibel för temporaira behof. Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N.o 4. '9 meddela handräckning till beloppets utbekommande hos en eller flere af Directionens Ledamöter.