Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utgår ersättningen i skog, bör den, efter föregången besigtning af skogens och markens beskaffenhet, utsättas i visst antal sågoch byggnadstimmer, stafrum ved eller koimilor, till afbrukning pä viss lid, högst fem år för den eller de delegare, som lemnat sina sparda skogslotter och i stället fått afbrukad mark eller eljest i ståndskog blifvit lidande. dels att till de frågor, som i 6 Kap. 2 § Skiftes-Stadgan finnas anmärkte, såsom dem, i hvilka Skiftesmannen och Gode Männen ega att, efter rådplägning med delegarne, besluta, fragen, huruvida ersättning för skog skall i penningar efier skog-förnödenheter utgå, matte tilläggas; saint dets att uti to Kap. 8 § sistnämnda fråga måtte anmärkas bland dem, hvilka Egodelmngs Riittens upptagande och afgörande tillhöra. ii Kap. 4 § af Olof Lindström: alt skiftesmannen må åligga att, på samma gång han meddelar delegarne öfrige, skiftet tillhörande, handlingar och skiftet förklaras alslutadt, till delegarne äfven aflemna renoverad karta öfver skifteslagets egor, hvarförutan jordegarne icke kunde med någon säkerhet granska och bedöma förrättningen, samt *lii i> c# jjp*.? 4SS4. 7 Sami. 2 Afd. 46 Häft. 18 Lagsami Allm. Besv. och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N:o 30. af Nils Nilsson: att, da det vore stadgadt, alt kronobetjeningen, uppå skiftesmannens reqvisition, hade att utlaga lösen för de under skifte förde protokoll, afslutadc föreningar, jemte ego-graderings-längd, samt hafdeoch delnings-beskrifning, äfven föreskrifvas måtte, alt »samma mindre kostsamma utmälningssätt bör begagnas i fråga om lösen för kartor och andra än förutnämnde handlingar, som landtmätaren på tjenstens vägnar är skyldig alt utlemna.»
Jag anser denna åtgärd såsom ett försök i smått, till utrönande ej allenast af den fördelaktigaste form på varumynt u'an äfven af den grad af förtroende hvarmed detta mynt emottages af vår inrikes rörelse. Skulle detta försök, lyckas, så torde deraf kunna ihärledas sättet huru en LäneBank i riket kunde upprättas, hvarigenom Riksens Ständers Bank kunde återställas till blott växel-Bank, hvilket återställande torde vara ett bland vilkoren för en alfvarlig realisation. En sådan Länebak skulle endast meddela lån på varor som kunna pantsättas, dess mynt således antyda varubehållning, löpa med ränta, samt den utställande myndigheten äga disconträtt i växelbanken under vissa omständigheter och för kortare tider. Denna Disconträtts nödvändighet antyder genast att växel-Banken icke kan lemnäs handlöst uti enskild hand, utan står i ett visst förhållande till det allmänna. Belåning på fastighet är stridande emot hvarje Bankinrättning; tillhör enskild omsorg. Om obligationernefå nogcredit att till följe af deras räntegifvande egenskap utgöra liggande delen af rörelse-ca pita let (i cassa till speculationer, till egendomshandel m. m ) och det vahruförrådet som deraf representeras och emot dess utgifvande blifvit pantsatte, lyftas exnot Bankosedlar sorn derigenom försvinna ur rörelsen utan att densamma känner sig deraf skadad; så verkar ränte-myntet ett närmande af Bancosedel-beloppet till silfverfonden j och bida dessa myntsorter dela, sig emellan, de Den 23 Fcbruarii, 943 functioner som rörelsen fordrar af rikets mynt. En ökad varu-production kan då erhålla tillräckeligt rörelsemedel, under det att Bancosedelstocken ej allenast icke ökas, utan deremot minskas och härmed anser jag den motsägelse upplöst och förklarad, som jag redan vid dess törsta angifvande kallade skenbar.
Saltpeter-sjuderi-staten har under sistförflutne fem åren kostat Statsverket i löner och pensioner 3,447 Rldr 31 sk, 8 rist, Ftmårt-Berättelse Jr, Jönköping* tLän, 3 18 Biskötseln ur för det närvarande icke i flor, ty dels skola vax och honung icke kunna afsättas med samma fördel som förut, och dels hafva bien mycket utdöd t genom sjukdomar, som uppkommit efter de kalla somrarne 1839, 1840 och 1841. Humbleplantering har på de orter, der jordmånen derföre är tjenlig, blifvit mera vinstgifvande, sedan bruket af öl och dricka tilltagit i mån som bränvins-supandet minskats, hvaremot på andra ställen genom verkställde ägoskiften, de gamla humlegårdarne råkat i förfall, och ännu ej hunnit ersättas af nya anläggningar. Bränvins-bränningen synes närma sig det rum bland binäringar, dit allmänna rösten vill hafva den förflyttad. Dess närvarande ståndpunkt kan bedömas af hvad förut blifvit yttradt vid skildringen af innevånarnes sedlighet. 4:o Fabriker. Bland dem förljenar ännu gevärs-faktoriet i Husqvarna att komma i första rummet. Det har under sislförflutne 5 år varit i gång, med undantag af år 1841, då tillverkningen afstadnade i följd af modell-förändringar. 8,400 gevär hafva under arbetstiden blifvit tillverkade och gifvet sysselsättning åt 200 arbetare årligen. Summariska beloppet af de penningar, som från faktoriet blifvit spridda i orten, uppgifves till 35,400 R:dr under hvartdera af de 4 arbetsåren. Faktoriets nuvarande styresman, Kaptenen och Riddaren af Kongl Danska Dannebrogs-orden, Friherre Fleetwood har satt åbyggnaderne och de yttre anläggningarne i ett skick som vittnar om både ordningsoch skönhets-sinne, och de konstsamt praktverk i skjutgevär, hvarmed han bevisat sin egen skicklighet i facket, äro den bästa borgen för fabrikaternes godhet.
R:dr 13,413,864: — „ 10,609,487: - R:mt R:dr 24,023,351: — 5:o att Rikets Ständer matte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, på sätt honom lämpligast synes, täcktes låta anställa undersökning : a) huruvida det norra Sveriges billiga anspråk på förbättrade kommunikationer kunna anses uppfyllda derigenom att den nu påbörjade stam banan till Upsala derifrån fortsättes till någon af de hittills ifrågasatta platser å Gefle—Dala jernväg, eller om icke b) jemte denna stambana, hvars ändpunkt då torde böra blifva Gefle eller någon plats i närheten deraf, en annan i vestligare rigtning, bör ifrån Stockholm eller lämplig punkt å Stockholm—Upsala-banan utgå, och sträcka sig åt Falun eller Insjön, samt c) att Kongl. Maj:t till Rikets näst sammanträdande Ständer täcktes afgifva de förslag i ämnet, hvartill berörda undersökningar föranleda. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Fr. Aug. Forssbeck, från Östergötlands län. Häruti förena sig: A. A. Andersson, från Östergötlands län. S. Johnsson, från Jönköpings län. Af Fredrik August Forssbeck från Östergotlands län, om införseltull å vissa uppgifna jordhruksalster. Att jordbruket såväl som andra näringar behöfver skydd, synes mer än väl af den betryckta ställning, hvaruti det nu befinner sig, sedan det blifvit beröfvadt 374 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 258. denna urgamla förmån.
Frånvarande i Plenum den n Junii, då det af mig den 9 Junii väckte förslag, att antaga Kongl. Maj.ts nådiga proposition, i hvad angår de deruti föreslagne Stats-obligationerne på 6 procents ränta och 2 procents afbetalning, hvarmed Staten skulle uppträda som liquidationsman emellan enskilda Borgenärer och Gäldenärer, och som den 9 begärdes på bordet, remitterades till Utskott, får jag härmedelst ödmjukast reservera mig till denna dagens Protocoil emot beslutet, att remittera denna motion, emedan målet var af Utskotten redan i deras första Betäckande till svar på Konungens proposition af den 10 sist 1 December, handfagdt, och Utskottens svar på de vid detta deras Betänkande gjorde anmärkningar törevar den 9 Junii Min motion hade efter min tänka bordt afslås eller antagas, men ej remitteras. Hindrad aft öfvervara den dagens öfver, läggning, reserverar jag mig frånvarande mot beslutet, att någonsin remittera målet, samt e* mot formen af målets behandling, ehvad b a. slut som nu blifver taget. Varamles detta or»’ aakenj hvarföre jag icke anser tiilständigt, att 25° Den 13 Julil. yttra mig i detta mål, sådant det nu förekommer. Jag kan likväl icke underlåta, att tili Protocollet anmärka, att det af Utskotten omnämnde Grefve C. G, Spens Memorial af den 11 sistlidne Junii icke, ehuru jag för öfrigt kännes vid namnet, är mitt, emedan mitt Memorial i detta ämne var af den 9 Juni;, hvadan ock påståendet, att Memorialet blifvit inlemnadt 2 dagar efter den 9 Junii, och på den grund vore en ny motion, torde förfalla C. G, Spens. Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 9 dennes afgifne, samt den n derpåföljde på bordet lagde, Memorial, angående Protocollstryckningsoch Reparations-Fon-r dernes tillstånd.
Senare, när vi, min omgifning och jag, hunnit den punkt i förtrolighet, då detta öppenhjärtliga folk framlägger i dagen både egna och andras innersta lifshistorier, fick jag höra, att denna dagliga promenad kunde vara en likaså god ram, som någon balsalong, till tragedier och komedier, uppträden och situationer. Det var längs Via Cavour, som den kände rouén dagligen med sina blickar förföljde den unga änkan, hvilken han icke ens kände personligen, tills hennes väninna och dagliga sällskap klagade för hennes vänner, desse antastade honom, han förklarade: » Så tar jag henne till hustru, om det är bara det, som det är fråga om ». Hon svarade ja — och de blefvo ett mönsterpar. Det är på Lizza eller i gathörnen, där fruarne prata i klunga, som dessa små flammor mellan ynglingar och flickor tändas och underhållas, hvilka vanligen till slut icke förbränna annat än — biljettpapper. Det var under musikaftnarne på J^izza, som han lät henne förstå,140 HVARDAGSLIFVET I DE ITALIENSKA STÄDERNA. att han menade allvar — men sedan försvann utan ett ord till förklaring och lät henne gå där och speja och undra, tills han slutligen en dag återuppträdde, men som friare till den rika Elvira B — i. Samtidigt fick hon höra, att han verkligen gjort preliminärer till frieri till henne, men dragit sig tillbaka, när han fick höra, huru liten hennes hemgift var. Så kan det verkligen gå till. Det händer ofta, att de unga komma öfverens på förhand — hvartill det icke torde behöfvas så många ord! Men när det kommer till giftermål tar oftast familjehänsyn, tradition och det nyktra italienska förståndet ut sin rätt, och det brukar icke vara svårt för föräldrar och målsmän att slå kallt vatten på hans unga låga. Ibland kan det dock nog hända, att det icke är det nyktra italienska förståndet, utan det varma sydländska blodet, som tar öfverhanden och ett giftermål blir nödvändigt. Man kunde dagligdags få se ett exempel på promenaden. Hans högförnäma familj hade redan utsett en brud åt honom, då han under en höst-villeggiatura förälskade " sig i denna fattiga adelsflicka, hvars familj de omöjligen kunde gilla. De nekade också sitt!
OnosskanLIanenHäer/Trarr.- äernzts Let jag nesenve-, nan mig emot ILtskotkens keslut rönanLe äterbetalningssättet at Le sä kalkmle Ktona ock Lilla LreLitiven, i kvilket asseeencle jag fullkomligt instämmer uti Le ak tln Lrik. LeutensckölL ^ttraLe ssigten, ansen jag mig, i enligket känmeL, kona tillslvnks attIanken, till LesS eonsoliLation mä sä kekälla ock tillgoLonjuta räntan ä Let okvsnnämnLs keloppöt ^,^00,000 L:Ln, kvilket ansetts kona utgöra en Lanken? gnunLkooL. Lrikerre L/iarrs oek Lrukspatron /7/sr/rger.- Vi sonens oss uti Let as Kamma,k. LosenkIaL ock Ös - LetankanLen, Km Z. 107 vensts Lefren asgitne )tttnanLen, ang:Le atenketalningssättet as <Ie sä kallaLe Stona oclr Lilla LreLitiven. LommenceLäLet //e»,Lerg ock OnosskanLIaren Mörberg. - Vi sä jemväl i sistnämncle tvenne frägyr oss reservera, meL tillstvrkan, att Lessa LreLitiv mätte Ztenketalas antingen pä sätt Kammark. LosenkIaL föreslagit ellen oek genom genast päkjuLen krigsgärL ock f^llnaLs-asgist. LäLman äag instämmen i Letta känss enLe fullkomligt uti Len as Un Knik. LeutenskvIL ^ttnaLe åsigt. LanrliLäLet // I fnaga om 8tona Ln.eLitivet förenar jag mig uti Len as Kammark. LosenLlaL algitna reservation, meL enLast Len skiljsktigket att jag, lika som Öfverste Lefren, anser Lem arliga amontissementslooclen kona utsätta?
För utredning af denna fråga, har Utskottet förskaffat sig upplysning om medelvärdet af hvarje tunna spanmål utaf Stats-verkets samtliga spanmålsintrader, nemligen afradsoch tionde-spanmål, arrendemedel, kavalleri-regementenas hästvakans-spanmål äfvensom ständiga rotevakans-afgifter vid Skånska infanteri-regementena; och befinnes nämnde värde under de år, som ingå uti de tio-åriga medelmarkegångsprisen för nästkommande statsreglerings-period, å berörde spanmål s-intrader, bestående af omkring 41| procent råg och 58j procent korn, uppgå till följande belopp för tunna: år 1852 12 R:dr 6 öre „ 1853 14 „ 37 , „ 1854 12 , 87 , » 1855 14 , 63 „ „ 1856 18 , 18 „ » 1857 17 „ 86 , » 1858 14 , 8 „ , 1859 12 , 24 „ Tagas dessa förhållanden i betraktande, så symes väl att spanmålsprisen för de 2:ne sista åren varit i fallande; men enär uti de tio-åriga medelmarkegångs-prisen jemväl ingå de jemförelsevis höga årsprisen för 1856 och 1857, visar dock beräkningen af berörde spanmåls-intrader under nästa statsreglerings-period det fördelaktiga resultat, att det vid sista statsregleringcn antagna förslagspris, 2 R:dr för kubikfoten, kan bibehållas, utan att brist uppstår, såvida årsprisen å nämnde spanmåls-slag för år 1860, det sista af nuvarande statsreglerings-period, samt de följande 3:ne åren, innefattande tiden för nästa statsreglering, icke understiga 9 R:dr 3,j öre för tunnan, ett förhållande, som dock måste anses toga sannolikt.
Det var ett brokigt sagotåg, som på obanade och okända skogsvägar, öfver frusna träsk och under snöiga granar drog bort mot den gåtfulla Östern. – Mazepa, – begynte prästen lågmäldt. – Du lofvade att komma till de svenske med trettio tusen kosackmän, men knappast fyra tusen följde dig. Mazepa höll alltjämt sin svettfux i galopp och nickade tigande, och prästen tröttnade icke att gäckas. – I förgår sprungo hälften af dessa sin väg. I går sprungo ännu fler. Snart har du bara kvar ett par hundra karlar, bara drängarna, som gå och vakta dina koffertar och dina två tunnor med guld. Ditt uppror blef förrådt, dina städer äro brända, dina få trogna spikade på bräden och kastade i floderna. Snart är du ingenting annat än en prydlig ryttare i den svenske kungens följe. Då Mazepa teg, fortsatte prästen: – I dag vill också jag öfvergifva dig, ty de svenskes svagdricka smakar mig surt, och tån sticker åter allt för långt fram ur min sko. Din ambassadör behöfver en rikare herre. Lef väl, Ivan Stefanovitj! Mazepa svarade: – Så länge jag har mitt hufvud i behåll och min filosofi, förblir jag Mazepa. Medan mina kosackmän vände och sprungo, lät jag bära hetmanstafven och klubban framför mig, och jag red fram till konungen som om jag kommit framför Xerxes’ millioner. Och han med sitt utarmade rike, sina missnöjda generaler och sin sjunkande sol tog emot mig som den lyckligaste bland förstar. Hvad bekymrar det också honom och mig, huru många som rida bakom oss! Han har nog på kungaära, han vill också vara människan af gudi. Han tänker på historien som en förälskad man på sin käresta: han vill icke vinna hennes ynnest genom sin börd utan genom sin person. Om vi båda, han och jag, en dag bli de sista två öfverlefvande och sitta i en jordkula på steppen, skola vi ändå fortsätta att tala filosofi och bemöta hvarandra som vid en kröningstaffel. – Du talar om hans sjunkande sol. Du har märkt järtecknet, också du! Han kan inte längre tala utan att skräppa som en trossknekt.
Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: Från Statssamt Allmänna Befvtirsoch Oeconomie Ut (kotten: Af den 19 sistlidne Augusti: N:o 441. I anledning af väckte motioner om Kongl. LifRegements HussarCorpsens reducerande till Infanterie. Från Stats-, Lag - /arnt Allmänna Befuärsoch Oeconomie-Ut/kotten: Af den 21 sistlidne Augusti: N:o 444. Angå-ende dels hefrielse från Skattläggning för Husbehofs Mjöloch Sågqvarnar, dels ock rättighet att obehindradt samt utan föregången Syn på stället, få sådane qvarnar samt andre Vattenverk anlägga. Från StatsUtskottet: Af den aS sistlidne Augusti t No 445. Angående Götha Canal Bolags , Götheborgs och Malmö f. d. Discont - Den 5 September t, m, Inrättningars tillstånd och förvaltning. LJt Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottsns den 19 sistledne Augusti under N:o 442 afgifne, samt den a dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i frågan om Stadsprivilegier för Trelleborg, om Hamnbyggnad derstädes m. m ; blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslaget. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-, Bevillning®- samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 19 sistledne Augusti under N:o 443 afgifne, samt den 2 dennes e. mpå bordet lagde, Betänkande, om ytterligare understöd för Nybyggarne i ds Norra Provincerne; blef samma Betänkande, i anledning af Herr Danckwardts, Magnus Georg, dervid gjorde anmärkningar till Utskotten återremitteradt. Ut Supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 10 om aftonen.
Utsökmngsbalken, som omnämner werkställighet af gode mans beslut, har derigenom godkänt (lo.nx. omlskiller, sorn wäljas af Parterne sjelfwe, men sällan eller aldrig kunna de förenas om dplike personer, hwilka altsa böra tilsättas och wedcrbörligen förordnas Lil uptagande af alla mäl. Uti Dannemark och Norrige är redan an. stalt widtagen, at hänwisa Parter till sä kalla, de Förliknings Rätter, och af allmänna Tidningarne är man underrättad om den ansenliga mängd af Rättegängs-saker, som der förekomma, och hwaraf ganska fa dragas under ordinarie Domstolarne, utan läta Parterne bero wid bemälte Rätters åtgärd. Det ar ingalunda niia mening, at föreflä någon förändring med wäre Swensta Domstolar, som grundade uti allmänna Lagen, böra med densamma bestå; men detta hindrar icke inrättande af Freds - ellee Förliknings-Domstolar, i alla Landsorter, som skulle utgöras af twenne eller trenne Ledamöter, wal kände för ära och kundstap. hos hwilka rättsökande Parter ägde, at anmäla sine twistige ärender och fä dem pröfwade, utan widare afgift, än en lindrig Lxn.-6inon8-lösen til den som förer Ll-ococollet. Uti Finland äro ZlgodelnittgsRättcr sammansatte af ortens inwanare; och det lärer ingalunda kunna fela, at ju i hwarje Landsort tilgäng finnes pä erfarne Ledamöter, som ^utan annan belöning än tilfredsställelsen, at pä et sa ädelt satt wara sina medborgare nyttig, wilja ätaga sig detta hedrande förtroende, i Den 16 Maf. 12g i synnerhet om Kongl. Maj-.t med nåd och wälbehag utmärker denr, som deraf göra sig förtjente. Denna inrättning hade jag icke wagat foresta, om jag icke funnit det wara allmänhetens tysta önskan, som deraf wäntar sig den lyckligaste päföljd. Häradshöfding.
Maj 1843 utsatta afträdesdag, midfastan den 14 Mars 1844, hemmanen eller deras afkastning afstatt, borde beräknas endast från sistnämnde dag och till dess liqvid skedde. Efter ofvanomförmälda utredning af målet har Fiskals-ernbetet, uti sitt öfver motionen afgifna utlåtande, anfört, bland annat, att enär det vore uppenbart, att då lästighelerne Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen af Domhafvanden intpgos uti instrumentet öfver den, för Bankens räkning, anställda värdering af egendomen Norra och Södra Lisma samt hemmanet Upsala, sådant skedde utan någon dertill af Bankens kommissariat gifven anledning; alt då Herr Friherre /. Cederström å Bankens auktion, jemte sistnämnde egendom, inropade fastigheterna Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, han nogsamt ägde sig bekant ej Bih, till B. St. Brot. 1850 &. 1851, 6 Samt. 1 Afd. 19 Haft. 2 10 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 51. mindre att dessa fastigheter icke voro under Bankens pant inbegripne, än äfven att Banken icke för desamma ståndande hemul; att, då kommissariatet uli sjelfva köpebrefvet, efter tiilkännagifvande, alt af de försålda fastigheterne, allenast Norra och Södra Lisma samt hemmanet Upsala varit till Banken förpantade, förklarat, det Banken sig utfaslade att stånda hemul för den försålda egendomen ”så vid! den varit till Banken förpantad,” kommissariatet ganska tydligt utmärkt, att Banken icke iklädde sig hemulsskyldighet för de under köpet inbegripne, men icke till Banken förpantade och ej heller för Bankens räkning uppbudne fastigheterne Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen; alt således köpebrefvets innehåll icke gifvit Härads-räflen ringaste anledning att, uppå Herr Friherre J.
Det ar blott öfwer de af beha sammamagne Special-Stater härrörande särskilta huswud-kitlar som Regerings-Formens 62 §. berättigar Riksens Ständer att besluta och det äro blott de summor som häraf uppkomma eller som för ytterligare behof anses nödwändiga, som Riksens Ständer äga att fastställa och hwilka inom hwarje hufvud titel ej fa öfwerskridas. Denna magt är redan widsträcktare än den i nägor land warit Lagstiftande Magten tillagd, än den i Swerige någonsin hitintills af Riksens Ständer blifvit utöfwad. Den Budget som af Fiuance-Ministern förelägges Parlamemet i England innehaller wida allmännare rubriker än de nu af Stats - Utskottet förestagne 8 huswud-titlar och dek är blott genom en Cömmiklee som Parlamentet tar kunskap om specialittterne hivilka aldrig btifwa ett föremäl för dest besiutande rätt. Jfrgn 1720 till 1772 war det Sccreta Utskottet som under Tysthets-Ed granstads Stals-Werket och meddelade Riksens Ständer hwad det fann för godt. Det bestämde behofwen och Riksens Ständer bewiljade. Nu framlägges grunhxrne till anstagen för Riksens Stander. De äga att pröfva dem och yttra sig deröfwer, men de böra icke besluta, icke fastställa annat än bufwudsummorne. Dcstförutan göres Regerings - Formens sitlydngd omöjlig. För akt den stall blifva nyttig j, fordras annu ytterligare att den 9:de hufwud-titel Den 22 Zebruarn.. im Friherre ^lannersieim föreslagit mätte antagas.
Hemstiidiekoinitéiis niecll.emm~s liafva till Maj iiiånad l894 utgjorts af fröken Ellen Fries, ordf.; frölren Mina Forsell, sekreterare; fröken Gunhorg Elfving, fru Aiiiia Höj er och fr ?- lren Sigrid Leij onliuf~ud. F r n Höjer afgick i Maj nmiiiad ur koiniten och ersattes af fiölieii Elisabet Carlson. - Frölieii Mu, Forsell afsacle sig - 6. ett styrelsemöte den 9 novemher ledamotsliapet i bomitkn, och i liennes ställe invaldes frn Ellen Gyllander, - som åtog sig expeclitioneii på hyran. Af s. k. fortsatt .iG,ci och 1,ecliling för stiidier 1iaf.i-a undei. hret 10 elever ' begagnat sig. Rad lin€ %a 1: äinnnts för \ - d af böcker vid studiet nf tinas19 d. Plan liar liirniiats för studiet a f svenska sprkket och litteratiiïhistoria. Rör~iideliemstiidieliomit6iis räkenskaper lialivisas tillRil.VI. 130k7conzifilz liar haft till niedleni~nar fruarna 13. Ankarsvärd, H. Anderson, B. Nordensoii, fröknarna L. Engström, M. Forsell, G. Hjelineri~s och bokliaiidlareii H. Sandberg. Graiisirningen af barnoch imgdoinsböclier liar fortgi t t efter oförändrad plan. Lilcsom iinder föregående 51: har lioiniten så vii1 i Dagiiy soin i sarsliildt spridda separattr,yck offentliggjort sina öfver de granskade böckerna afgifna omdömen. F ö r att bereda föriildrar och öfriga, barnens ocli ~ingdomens vCnner tillfiille att i mera lugn an det kan ske i de stora bok handelsafffirerii * göra sitt val, särsliildt för bokinköpen - till julen, $fb "