Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man derföre förhöjer denna summa med £:del, så är det gifvet att soldatens portion icke kommer att behöfva minskas under loppet af de påföljande åren, helst då K. M. upgjort detta förslags-anslag under en period, då prisen på alla lifsförnödenheter till följd af den dyra tiden äro ytterst upjagade. När man dessutom vet att K. M. kan använda besparingarne på 4:de Hufvudtiteln, extra utgiftsmedel och andra summor till detta ändamål, så synes det vara ändå mera påtagligt, att StatsUtsbs majoritet icke velat ställa soldaterna på förknappning, utan gifva dem ett tillräckligt underhåll. Man säger då: hvarföre har icke StatsUtsk. tillstyrkt ett förslags-anslag? Det är derföre, att man inom Utsk. varit i högsta grad obenägen mot alla dylika anslag; när det var fråga om arméens vapenöfningar, så voro -|:delar af Utsk. ense om att bifalla den summa, som till detta ändamål erfordrades; men när det blef fråga om att det skulle blifva förslags-anslag, föllo så många röster ifrån, att det endast gick 94 Den 6 Juli f. m. igenom med en rösts pluralitet. Jag har mig äfven bekant, att, oaktadt Utsk. föreslagit till dessa vapenöfningar ett förslngs-anslag, så ämnar man inom de andra Stånden besluta, att detta anslag endast skall beviljas såsom bestämdt anslag, oell detta blir måhända K. St:rs beslut. Hvad nu beträffar dessa mat-inrättningar, så harman väl velat gifva soldaten ett tillräckligt underhåll, men icke något förslags-anslag. När frågan förevar inom StatsUtsk. röstade jag, och, som jag vill minnas, alla de Utsk:s ledamöter, som finnas på detta rum för den här föreslagna summan, resonnerande på så sätt: det är bättre att soldaterna få denna summa som bestämdt anslag, derigenom blir deras portion tryggad; men man riskerar att icke få ett tillräckligt anslag, om man nödvändigt vill forcera ett förslags-anslag.
Företaget är af så stor vigt för samhället, att det, enligt min öfvertygelse, icke hade bort, på grund af behof, från StatsUtsk. afvisas till en framtid, då den närvar, tiden icke saknar tillgångar för att fylla de här uppgifna beloppen. Bland de tillgångar, som jag hört upptagas, såsom användbara till ifrågavar. canalanläggning, har äfven varit bancovinsten. Denna vill jag icke påräkna, ty vi hafva icke fått se någonting ännu från BancoUtsk. framstäldt, som visar oss hvad vi kunna hafva att vänta från detta Utsk:s tillgöranden vid denna riksdag; men R. St. hafva ett annat verk, Riksg.cont., som icke eller saknar vinstmedel, och hvilka medel äro mera än fullt tillräckliga för detta anslag, utan att man ändock skall behöfva taga en enda skilling på capitalerne i Riksg.cont:s fonder. Jag skulle derföre tro, alt man kunde hoppas på ett förändradt utlåt, från StatsUtsk., och jag vill instämma med Hr Silfverstolpe derutinnan, att man må begära uppskof med Utsk:s svar i frågan, till dess att Utsk. hunnit sluta regleringen af staten. Det torde då visa sig, alt man för vissa anslag kunde anvisa den räntevinst, som Riksg.cont. äger; men om denna räntevinst till andra föremål anvisas, sä kan ifrågavar. utgift visas på blifvande öfverskott, helst man med full visshet vet, att öfverskott på statsverkets inkomster till nästa riksdag, om ej stora, dock i allt fall vida öfverskjutande det behof, som här är i fråga, komma att inflyta; så att således yttersta utvägen vore alt för denna utgift anvisa K. M. på nämnde öfverskott. Frih. Sprengtporten, Jacob Willi.: Jag har föga att tillägga till hvad Frih. Palmstjerna, Nils, i denna fråga, med lika mycken sanning som känsla, yttrat. Om någonsin hade StatsUtsk. för delta ändamål, och vid betraktande af landets allmänna ställning, bort bevilja det äskade anslaget.
Banken vare pligtig att lill en livar, som kostnadsfritt för Banken der inlevererar silfver, utgifva motsvarande summa i Bancosedlar, beräknad efter 128 sk. för ytiskålpund victualiefint silfver, utgörande, enligt Kongl. Förordningen om Myntfoten af den a5 Junii i83o, En Riksdaler Specie. §. .5. Bankens sedlar skola lyda på bestämda summor; börande sedlarnes högsta och lägsta belopp, samt deras mellanafdelningar serskildt fastställas, på sätt i io §. stadgadt är. I sedelns text insattes Bankens förbindelse att densamma, vid anfordran, inlösa, i öfverensstämmelse med 1 och 2 §§. uti Myntbestämningslagen af den 1 Mars i83o, hvarjemte åberopas den Lag, som stadgar straff för efterapning eller förfalskning af Bancosedlar, samt för utprånglande af falska eller efterapade sedlar, äfvensom belöningen för upptäckten af dylika brott. - §• *6. Ifrån den dag då Myntbeslämnings-lagen af den 1 Mars i83o träder i verkställighet, enligt hvad serskildt derom förordnas, åligge det Banken alt, enär så påfordras, sina sedlar med Svenskt silfvermynt inlösa , efter 128 sk. i Bancosedlar för hvarje Riksdaler Specie, af den vigt och halt, sorn Kengl. Förordningen om Myntfoten af den 20 Junii i83o bestämmer. Bancooch Lag-Utskottens Betankande N'o 3. 5 §• 11‘ Banken må ock, efler serskild öfverenskommelse, i utbyte mot Svenskt silfvermynt, lemna guld och silfver i plansar, utländskt guldeller silfvermynt, eller vexlar på utländsk metallisk valuta, härrörande från det creditiv å utrikes ort, som vid hvarje Riksdag för Banken öppnas bör, genom ett af Konungen och Rikets Ständer fattadt beslut. §• 18.
Jag kan ej nog beklaga, att man nu finner sig hafva gått folkets skattekrafter så nära, att man nödgas rådslå örn man skall kunna erhålla 70,000 R:dr af öfverskotten, då dessa de föregående åren uppgått till flera 100,000 R:dr. Jag nödgas bestrida Grefve Gyldenstolpes påstående, ty derigenom skulle ett tillfälligt anslag förvandlas till ett stående. Ständerna hafva anvist dessa 70,000 R:dr att årligen utgå, om öfverskotten dertill lemna tillgångar, och här kan naturligtvis icke menas annat, än de årliga öfverskotten. Orden äro tydliga för hvar och en, som vill förstå dem. Att skylla på RiksgäldsContoirets Fullmägtiges instruetion, för att få anledning komma fram med detta Memorial, är hlott ett svepskäl. För min del tror jag, att då man anslagit 3 milioner till Materielen, då man bibehållit samma årliga anslag som förut, och derutöfver gifvit 70,000 R:dr B:co årligen, så måste Ständerna hafva gjort nog för materielen, örn man dermed vill hushålla. Således yrkar jag, alt, som uttrycken i Rikets Ständers beslut i detta afseende äro bestämda, man måtte afslå bela detta Memorial, då saken får blifva qvar i det skick den varit förut. Grefve Gyldenstolpe: Jag kan ej finna, att Ständernas beslut är af den syftning, som Herr Hjerta påstått. Jag anser således min tydning lika rigtig, som hans. Jag Den 8 Mars f. m. 3i liar föreslagit min proposition derföre, att Ständerna enligt StatsUtskoltets Betänkande N:o 387 sagt, att alla beviljade anslag, af hvad beskaffenhet sorn hälst, böra vara att tillgå, och då linner jag icke skäl, hvarföre icke äfven de årligen anslagne till krut äfven böra utgå. Det skulle annars, sorn Herr Friherre Silfverskjöld ådagalagt, kunna hända, att örn det ett år ej blefve några öfverskott, man samma år icke skulle få något anslag till kruttillverkningen.
Den irregularitet, som härigenom skulle uppkomma, såväl i afseende på plan-dispositionen som våningarnes fönsterhöjder, i förhållande till fönstren i sjelfva hufvudbyggnaden, har arkitekten väl ansett icke hafva något menligt inflytande på det hela af byggnadens anordning och utseende, då irregulariteten endast blefve synlig från gårdssidan samt från den till Hebbeska huset gränsande tviste-tomten; men häremot har, såsom det synes Utskottet icke utan skäl, blifvit anmärkt att, om ock en enskild husegare kunde finna sin uträckning vid att, utan afseende på det mer eller mindre reguliera i byggnadssättet, verkställa en dylik flygelombyggnad, borde dock icke ett representanthus erhålla en tillbyggnad, som helt och hållet stöde i disharmoni med såväl sjelfva hufvudbyggnaden, som med den vestra flygeln. Byggnaden vore dessutom synlig icke blott från gårdssidan och Hebbeska tomten, utan äfven från flera allmänna platser, såsom Slussplanen, Södermalmstorg, åtskilliga gator å Södermalm o. s. v.; hvarförutan icke heller borde förgätas, att de personer, som komme att vistas såväl i hufvud byggnaden som i flyglarne, finge talrika tillfällen att observera den i ögonen fallande irregulariteten. Vidare har Utskottet inhemtat att, sedan fråga under sistlidne riksdag blifvit väckt om beredande af annan embetslokal för Rikets Ständers Justitieombudsman och hans expedition, i stället för de åt honom till gemensamt begagnande med Lag-Utskottet tillförene upplåtne ruin i Rikets Ständers hus, har Justitieombudsmans-expeditionen numera blifvit förflyttad till de, uti Stats-Utskottets memorial N:ol66 vid sist förflutne riksdag omförmälde, rum uti Riksgälds-kontorets hus, i följd hvaraf den öfverklagade otillräckligheten af den för Lag-Utskottet afsedda lokal, numera upphört.
[353] f Förtjusning [66i] Alla välfournerade detaljaffärer försälja u w | Ett schackspel, synnerligen iint och väl arbetad t i metall, säljes för hundra kronor. l » au! !, Bikupan. Äfven finnes till salu för kronor femtio ett reseschatull Namnet Stämpeln [676] tj Pj • H u ä 80 &gt; * a^V&lt;£- — ^— ^SN Aktiebolaget Hiertas Bokförlag. _^&gt;- L &gt;c ^ Sleganta Presentkort å samt s För att erhålla det mest fashionabla, smakfullast utstyrda och af kännare bäst ansedda fabrikat alltid särskildt efterfrå- gas med [666] Finspong. Fin-fm Eau de Cologne, Parfymer, Finare Tvåler. Subskription moltages i bokhandeln. skall enhvar känna, ung eller gammal, som blifver ägare till Exutninator, Sveriges mest lärorika, roande, eleganta och prisbilliga tidsfördrif, som sjelf gifver lärorika och nöjsamma frågor och svar. Svensk uppfinning och tillverkning. Reqvirera genast, ty annars hinner jag måhända ej expediera till jul, emedan massor beställningar ingå. Endast hos mig eller mina Agenter kan Emminalor erhållas. Priset oerhördt billigt eller endast 2 Kr. pr st., som bör insändas pr postanvisning. Vid partiköp rabatt. Jnlpresent. $ Å öre. med tillbehör, hvilket säges hafva N följt den store Oosselrnann på [j hans verldsomsegling. öj Närmare meddelas och sakerNj na visas å Iduns byrå. [677] S Iduns Modeoch Mönstertidning f ö r Å r IOOO tillhandahålles endast Iduns Idun med jtfodetidning å en: byrå, Drottningatan Idun ensam: 48. helt år kr. kr. 4 DE » r i helt s: år hälft år qvartal » 3: 25 » 1: 65 hälft år qvartal befordringsafgiften inberäknad. fr fr fr fr fr fr fr fr » 2: _.
Herr Baron och Ordföranden tillkännagaf, att Utskottet vore samladt för att yttra sig rörande de ämnen, som förut blifvit i Utskottet uppläste utur åtskillige på bordet lagde Stats-Råds-Protocoll Ofver Handelsoch Finance-Arender; och företogs hvart och ett till afgörande särskildt, sålunda: Rikets Allmänna Ärenders Berednings Protocoll för den 19 Junii samt Stats-Råds-Protocollet för den 15 Julii 1812. Herr Baron Cederström, Jacob, anföi’de upplysningsvis, att anmärkningen haft afseende på de skäl, hvarigenom Allmänna Beredningen afstyrkt Stapelstadsrätt för Staden Falkenberg, ehuru denna förmån blifvit tillstyrkt för åtskilliga andra Städer. På framstäld proposition förföll anmärkningen. Protocollet för den 9 September 1812 angående tullnedsättning på ett partie vitriol. Herr Professor Munck af Rosenschöld erindrade, att frågan härom väcktes af Herr Bergs-Rådet Rothoff, och trodde, att med afgörandet borde dröjas till dess Herr Bilaga H till Mern. N:o 27. 927 Bergs-Rådet komme tillstädes, hälst han torde hafva ännu flere skäl till anmärkningen, än nu i en hast kunna inses. Herr Biskoppen Doctor Rosenstein, som för sin del fann Herr Bergs-Rådet Rothoffs anmärkning af mindre vigt, utbad sig att få fästa Utskottets uppmärksamhet på beskaffenheten af de anmärkningar, som kunna blifva föremål för Utskottets upptagande, och ansåg Herr Biskoppen, jemlikt Grundlagens stadgande, sådane anmärkningar endast äga rum i anseende till gröfre brott, som strida emot Grundlagens tydeliga föreskrift. Herr Munck af Rosenschöld:
På Mälaren sker någon sjöfart till Stockholm med landtmanna-produkter, äfvensom ock brukseffekter dit införas ifrån fyra lastageplatser vid Bottniska Viken. Bergsskötseln framkallar och upprätthåller ensam några bland ofvan omförmälda, utur naturliga förhållanden uppkomna, binäringar samt är af största vigt för landets modernäring, jordbruket, åt hvilken invånarnes omtanka och verksamhet hufvudsakligen riktas, men som under den långa vintern kunde lemna ganska mycken tid öfrig för annan lödig och vinstgifvande sysselsättning; men denna tid begagnas dock icke såsom den borde. Handeln å landet, som genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 22 December 1846 vunnit en utsträckning, hvars följder icke ännu låta sig med någon noggrannhet bedömas, består hufvudsakligen i försäljning af spannmål, bränvin, foder, några skogsoch ladugårds-produkter, samt försiggår i Stockholm, Getle, Westerås och Upsala, hvilken sistnämnde stad allt mer och mer befordrar afsättningen. — Slättlandets bebyggare måste från angränsande trakter i Westerås län inköpa en stor del af de oumbärliga effekterna. Landtmannen tvingas likväl ofta att med sin spannmål göra ännu längre vinterfärder, för att kunna fördelaktigt föryttra den, och häraf hafva uppkommit behof och vana att i jordbruket hufvudsakligen använda hästar. Bränvinsbränningen, som begagnats till öfverdrift och moraliskt förderf, i tider då spannmålen stått lågt i pris, har, under de år, hvarom nu är ifråga, varit med mera sparsamhet utöfvad, hvartill de hårda missväxtåren tvingat, samt så väl Eders Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den 9 Oktober 1845, som ock de till ovanlig 15 höjd uppdrifne sädesprisen lemnat uppmuntran. — Väg-kommunikationerna äro tillräckliga och goda. — Flottsund och Örsundsbro äro uråldriga bytesplatser för spannmål emot skärgårdsvaror. Ännu besökas de temligen talrikt. §• 4. Politisk författning. Jordboks-förändringarne bestå deruti att skatte-hemmanens antal är ökadt med Tre och ett trettiotvåendedels mantal, dels genom skatteköp, och dels genom ny skattläggning af fem sextondedels mantal.
I Wester-Norrlands län, hvarest afvittringsverket, som der, likasom i nedannämnde två län, fortgått frän år 1824, kostat staten 74,826 Rdr, hade upprättade afvittringsförslag för icke mindre än 10 socknar blifvit till förnyad handläggning återförvisade. De uppgjorda kartorna hafva till en del varit sä summariskt affattade, att de icke kunnat begagnas. Öfver 1,000,000 tunnland återstodo att afvittra förrän verket kunde upplösas. I Westerbottens län, der kostnaden för afvittringsverket under förenämnde tid uppgått till 106,471 Rdr, har det anmärkningsvärda förhållande inträffat,!> att icke ett enda afvittringsförslag blifvit faststäldt, eller någon afvittring komplett afslutad. Hvad slutligen beträffar Norrbottens län, så hade statsverkets kostnad för afvittringsverket derstädes uppgått till ännu högre belopp eller 144,239 Rdr. Lancltbruks-akademien. Räkenskaperna, hvilka icke undergått granskning i Kongl. Kammarrätten, utvisa följande förhållande: Balans från föregående året: Balans till påföljande året: Credit. Utgifter: Balans till påföljande året: Till någon erinran af Revisorerne hafva räkenskaperna icke föranledt, oeh vid anställd inventering af säkerhetshandlingarne befunnos desamma i god ordning. — lil — Teknologiska Institutet. Dess räkenskaper äro för båda revisionsåren uti Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning samt utvisa följande förhållande: fltelict. är 1S50. är 1S51. Balans från föregående året: Uppbörd: Utgifter: Balans till påföljande året:
(Clara ger henne ett glas vatten, hon lutar sig emot hennes axel) Ah! je suis bien malheureuse Erika går upp på flickornas rum, och kommer inte ner under min lektion! ERIKA. Jaha, mamsell! (afsides till de andra) Hurra! det lyckades! Nu skickar jag Christine efter russin och mandel! Vill ni vara med, så förarga henne! (skyndar ut i fonden). Sjette Scenen. DE FÖRRE (utom Erika; sedan) MAMSELL PALMÈN och ANNA (från höger). Merci, demoiselle Claire! Nu sedan vi fått bort den der orostifterskan, så kunna vi 36 fortsätta lektionen! Ni vet, mina vänner, att jag inte gerna vill plåga er med grammatikan ... jag vill helst genom talöfningar lära er språket ... ty grammatikan är visst bra, men en felfri prononciation är det vigtigaste för en ung flicka! Alors, demoiselle Claire, prononcez-moi le mot: "j'aime". Det var väl hårdt! Alma! hur säger ni det vackra ordet? ALMA (med smäktande ton). J'aime! (afsides) Min vackra baron! CLARA (något hårdt). J'aime! Åhja, det var inte så illa... Nå, Lotten då? Fi donc! Ska' man säga det herrliga ordet, som om man sade: Fy skäm ut dig! Isabella kan kanske säga det bättre? M:LLE FLORIN. Åhja, men litet för tonlöst! Ni, småflickor, förstå er inte på att säga det der ännu. Se nu på mig, när man vill säga det der ordet expressift, så sätter man hufvudet på sned, blickar mot himlen, ifall man inte har något annat att se på, och säger med den djupaste inspiration, ordet: j'aime! j'aime! j'aime och så fortsätter man... ELISE (som tror att hon skall konjugera). Tu aime, il aime, nous aimons, vous aimez... ISABELLA (mycket subtilt). J' aime! LOTTEN (bredt). J'aime!
Om den ock skulle af Särskildta Utskottet föreslås till indragning, så måste den såsom' upptagen i Grundlagen, likväl förblifva oförändrad till en kommande Riksdag. Skulle nu Ledamöternes arfvoden befinnas vara nog ringa, och Staten äga tillgång att öka dem, hvilket Statsmen icke Särskildta Utskottet kant veta: så bör väl frågan1 om deras förhöjning emellertid icke uppehållas, för det att förslaget om Beredningens indragning skall af sistnämnde Utskott pröfvas. Likaså är det med den af Hr Printzenskjöld väckte motion om ett tillökt antal löner för StatsExpeditionerne af Konungens Canzli. Det är ganska möjligt, att hvarken, Riksens Ständer, eller Konungen godkänna de förslag, Särskildta Utskottet kan i hänseende till organisationen af Kongl. Maj ts Canzli komma att framställa. Men i sådant fall borde väl dess Embetsoch Tjenstemän icke fördenskull sakna den förbättring i lönevilkor, som vore nödig, och må hända kunde dem beviljas. Jag yågar således, för min del, hemställa till Hög;. Den 7 April e, m. loflige Ridderskapets och Adelns afgörande, om icke alla ämnen, som röra reglering af löner för nuvarande Embetsoch Tjenstemän ma frånskiljas den allmänna frågan om StyrelseVerkens blifvande organisation, hvilken allena utgör föremål för Särskildta Utskottets verksamhet; samt om icke dessa utgiftsärender må af StatsUtskottet såsom hittills behandlas? Om denna åsigt af saken skulle gillas, anhåller jag att Memorialet valder till Stats-Utskottet återremitteradt. Herr Berghman, Ambrosius Magnus:
Dervid har blifvit utrönt, att en sådan upprensning kan verkställas till Närefors, nära 2 mil från Lidköping. Kostnaden derför har beräknats till 80,909 R:dr för 6 fots djup och till 47,419 R:dr om djupleken skulle inskränkas till 4 fot. Som den betydligaste arbetskostnaden skulle uppkomma för sträckningen närmast Närefors, är särskild beräkning gjord för den händelse, att upprensningen icke blefve verkställd längre än till Sjötorp, 1 */> mil, i hvilket fall kostnaden ansetts utgöra, för 6 fots djup, 25,166 R:dr 16 sk. och för 4 fots 13,885 R:dr. Vid särskilda sammanträden, hvartill de af Länets invånare, som kunde finnas derför intresserade, varit kallade, har frågan om åtgärder för nämnde upprensningsarbetes utförande utgjort föremål för öfverläggning. Som emedlertid förslag under tiden uppstått om anläggning af bibana ifrån Lidköping till vestra stambanan, har, i afbidan å det resultat, hvartill detta förslag möjligen kan komma att leda, afgörandet af förstnämnde fråga blifvit uppskjutet. De uti sednaste berättelse omnämnde hamnby g gnaderne uti Mariestad och Iljo äro fullbordade. s Till understöd för förstnämnde hamnbyggnads utförande, genom ett derför inom staden och orten bildadt bolag, täcktes Eders Kongl. Maj:t den 28 November 1831 nådigst bevilja ett anslag, motsvarande 3/4:delar af beräknade kostnaden, utaf Handelsoch Sjöfartsfonden, stort 34,890 R:dr, hvarjemte Eders Kongl. Maj:t sedermera, då anläggningskostnaden, till en del genom hamnens utvidgande utöfver hvad som förut varit afsedt, öfverstigit det uti förslaget beräknade belopp, nådigst bifallit ett lån ifrån nämnde fond af 10,000 R:dr B:ko. Hamnen blef till hufvudsakligaste delen fullbordad år 1854, fastän, i anseende till några smärre återstående arbeten, afsyningen först sistlidne år verkställdes.
Prot, 184S, 4 Sami. 2 A/d, 11 Haft, 1 2 Statssamt Allm, Besv.- och Ehon.-lltshottcns Utlåtande, N:o ^2. kallad; likväl och som, i anledning af väckte frågor om lönetillökning för Rector Gymnasii i Gelle, Rector vid Nyköpings Högre Lärdomsoch Apologistskola samt Andre Apologisten vid Westerås Skola, Rikets Ständer, med bifall till hvad Stats-Utskottet i afseende härå uti utlåtandet, N:o 41, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens 8:de Hufvud-Titel, hemstäilt, ansett serskildt anslag för berörde ändamål icke kunna beviljas, enär, sedan anslaget för Elementar-Läroverken blifvit ökadt, Kongl. Maj:t, i fall bemälde trenne lärare skulle finnas hafva grundade anspråk på den ifrågaställa lönetillökuingen, vore i tillfälle att låta dem deraf komma i åtnjutande; alltså och då enahanda förhållande synes ega rum med Rector Scholae i Hudiksvall, samt Kongl. Maj:t, derest behof af löneförhöjning för denne Skollärare är för hand, tvifvelsutan lärer ett sådant behof behjerta, anse Utskotten sig ej böra för den nu ifrågaställa löneförhöjningen för Rector Scholae i Hudiksvall serskildt anslag tillstyrka; och få Utskotten således hemställa, att den af Herr Prosten Berg i ämnet väckta motion icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Slockholm den 20 Januari 1845. Reservationer. Af Herr Contracts-Prosten Doctor Björkrna?i: ”Inför Höglofl.
Då deri allmänna tillsynen deröfver, att Bank-rörelse bedrifves 1 öfverensstämmelse med Lag, genom ett i nu återgående förslaget derom intaget stadgande, blifvit ölverlemnad lill Kongl. Majrt, som eger att, uppå skeende anmälan, genom vitén tillhålla Direclionen att det felagliga rälta, så anse Utskotten härigenom en större garanlie emot en oordentlig förvaltning et bjudas, än om hvarje enskild fordrings-egare skulle kunna derom vid Domstol rigta sin talan direele emot Banken. Att enskild Bank skall vara skyldig såsom god betalning emottaga sine egne sedlar, hafva Utskotten funnit så påtagligt, enär sedel-innehafvaren eljest kan göra gällande sin rättighet att, för Bankens sedlar, erhålla Rikets mynt, att något stadgande lika litel derom, som att enskilde Banke rs sedlar endast godvilligt kunna gälla i andra liqvider, ansetts behöfva i denna Lag införas. Att åter ålägga Bankerne att i Rikets Residens-städer hålla Invexlings-Contoir, eller att vidtaga sådane åtgärder, ali deras sedlar i allmänna uppbörden emoltagas, hafva Utskotten, på de i förra Betänkandet derom upptagne grunder, icke funnit förenligt med Bank-inrätlningarnes beståndj Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande, N:o 5. men livad som i detta hänseende icke kan i Lag påbjudas såsom åliggande, blir dock sannolikt påka liad t af Bankernes eget intresse, enär den frivilliga inlösen, som Bankerne genom Commissionärer, på sätt erfarenheten Sfven visat, kunna på serskilde orter tillvägabringa med en jemförel evis mindre cassa, måste i hög grad befordra sedlarnes gångbarhet. Frågan om bestämmande af ansvar för förfalskning af enskilde Bankers sedlar, ämna Ulskollen, på sätt i förra Betänkandet tillkännagifviU, till serskild behandling företaga.