Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom skrifvelse af den 12 i denna månad, har Rikels Ständers Hr Justitie-ombudsman begärt mitt yttrande i anledning af den, uti en dess förutgående skrifvelse till Kongl. Maj:ts och Rikets Bergskollegium af den 4 sistlidne September, redan anmärkta omständighet, att de för bergverken skeende val af Riksdagsfullmäktige för Borgare-Ståndet, vid instundande lagtima riksdag, först genom kungörelse af; den 31 Augusti blifvit lill den 30 derpåföljande September utsatte; och hvaröfver Kongl. Kollegium äfven under den 11 September sitt utlåtande afgifvit. Till svar härå torde jag först, hvad mig särskildt beträffar, få äran upplysa, det jag, till följe af erhullen Kongl, permission till min helsås skötande, icke, från och med den 27 sistlidne Juli till och med den 30 derpåföljande September deltagit i några Kongl. Bergskollegii förhandlingar och beslut, hvadan jag lika litet varit i tillfälle, att underteckna kungörelsen af den 31 Augusti och utlåtandet af ilen 11 September, som hvarje annan under denna tidsrymd från Kongl. Kollegium utfärdad expedition. Hvad åter beträffar den nästförutgångne tiden, och särskildt de med den nu förevarande frågan gemenskap ägande tillgöranden, som under den 15, 20 och 26 Juli å Kongl. Kollegii sida ägt rum, så har jag deruti varit deltagande, och får nu äfven, för min del, äran åberopa hvad Kongl. Kollegii utlåtande af den 11 September derom till upplysning innehåller; hysande jag äfvenväl och i allmänhet den förmening, att, i det skick, hvari frågan kommit, dels genom 4:de bruks-ilistriklets inkallande till revisorsval, dels genom begärda, men fördröjda upplysningar all kollision emellan, på olika föreskrifter och häfdvunnen praxis beroende olika åtgärder, här svårligen stått att undvika, helst då dervid i betraktande tagas de invecklade förhållanden, som alltid uppstå genom sjelfva det föreskrifna val-sättet. Stockholm den 23 Oktober 1847. D. v. Sch ulzenheim. Bilagor till R.
Län anstår, intilldess de nya Jordeböckerne hunnit upprättas samt derefter så många Häradsskrilvaretjenster, antingen genom afgång eller innehafvarnes medgifvande att emottaga den nya tjenstgöringen vid LandsContoret, blifva lediga, att de för dem beräknade sammanlagde aflöningsförmåner af alla slag, med undantag af mantalsskrifnings-provisionen, motsvara den aflöning, som i Stat bestämmes för de Tjenstemän vid LandsContoren, hvilka skola öfvertaga Häradsskrifvarnes befattningar, samt att således de under tiden ledigblifvande Häradsskrifvaretjensterne få bestridas efter förordnanden, emot åtnjutande, såsom arfvoden, af de dermed förenade lönevilkor; att, då efter dessa grunder förändringen kan åstadkommas, densamma, i händelse den sker genast, efter det de nya Jordeböckerne blifvit färdige och således inan debitering och redovisning ännu hunnit vidtaga efter de stadganden, som af Comiterade uti detta Betänkande föreslås, verkställes med först påföljande uppbördsår, på det att Häradsskrifvarne må ega tillfälle att dessförinnan afsluta Summariska Redogörelserne, och med skyldighet för dem att, hvar för sitt Fögderi, sedermera SpecialBäkning upprätta; men att deremot, om nya debiteringsoch redovisnings-sättet dessförinnan inträdt, föräudringen med nästa calenderår vidtager; samt att året före denna förändring, så vidt ske kan, Länsmännen öfvertaga manlalsskrifningarnes besörjande 155 Efter det en så beskaffad förändring med Iläradsskrifvaretjensterne, som i det föregående är vorden omförmäld, blifvit tillvägabragt, borde alla kronoutskylder debitering besörjas å LandsConloren af för sådant ändamål derstädes anstälde Tjenstemän, som lämpligast kunde benämnas HäradsBokhållare, samt på Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ankomma alt bestämma för hvilka districter, hvar och en af dem skulle ej mindre debiteringen, än taxeringsarbetet och skattläggningsärender m. II. göromål verkställa.
Om en obegränsad rättighet att härom disponera öfverlämnäs åt Kongl. Maj:t, torde ändamålet bäst vinnas. Herr von Hohenhaufen, Michael: Det af Herr Rosenblad föresiagne tillägg synes mig icke vara behöfligt. Den af Kongl. Majit vidtagne nya organisation, Äfvensom flere partielle beslut, synes tillräckligen vittna, att Kongl. Majit utan Riksens Ständer kan göra jemkningar uti Indel - 3i6 Den 7 Juli i e, ni. ningsVerket, då det icke rörer dess hufvudgrun^ der. Jag kan ej nu bestämdt uppgifva IndelningsVerkets primitiva Stat, men jag vet, att den undergåit flera förän dringar. Åtskillige tjenster åro indragne, andre åter tillagde. Jag tror således det ifrågastållde tillägget icke vara af nöden. Herr von Hartmansdorff, Auguft: Jag år af samma mening, att tillägget år öfverflödigt. Om någon ändring af Indelningsverket skall företagas, bör sådant gå genom ConstitutionsUtskottet uti GrundLaglig väg, emedan Indelningsverket år försåkradt, genom 80 §. RegeringsFormen. Om Kongl. Maj:t finner sig böra vidtaga någon förändring deruti, lärer Han i föreskrifven ordning fullfölja målet. Herr Munch af Rojenjkjöld, Eberhard: Denna motion anser jag hafva varit en af de vigtigare, och jag tror att SfatsUtskottet hade bordt ined mera allvar dermed befatta sig, och föreslå utvägar till vinnande af ändamålet. Jag vet ej om motionairen föreslagit sådane, men visserligen, så vidt jag känner indeldta Arméens löningssått, finnas utvägar till. fyllande af bristerne. Jag känner en Esquadron vid Kongl. CarabinierRegenientet, der Trumpetaren för närvarande bär lika stora löne-inkomster som Ryttrnåslaren, Lieutenanten och Cornetten tillsammans. Vid ett sådant förhållande tyckes det vara billigare, att bereda en löne-förbättring genom jemnkning indelningarne, ån genom ökade anslag.
St. knnna hafva en lättare öfversigt öfver skatte - 3o4 Den 6 April e. ra. medlen och deras användande, när de äro på förhand förvissade att icke andra medel ingå till K. M:s disposition, än R. St. anvisat. Anser man denna nytta vara ingen, så tycker jag, att mine värde motståndare likväl kunde tillåta R. St. att få anse det nyttigt ; men förhållandet lärer vara, att man på andra sidan anser nyttigt att få in mera skattemedel, än som verkligen behöfvas, och derom är det som man kan säga : hine ilise lacrimae. Bekymren uppstå just deraf, att man ser, att R. St. omsider kommit derhän, att de vilja hafva Riksg.cont. till sin cassakista, hvarutur ej får betalas annat, än hvad som af dem blifvit anvisadt. Det kan väl hända, att de herrar, som bilda majoriteten, tillintetgöra denna önskan hos R. St. att få ställa denna sak i en naturlig och riktig ordning; men må det tillåtas mig att säga hvad som då kan hända på andra sidan, nemi. att villkoren vid anslags beviljande komma att utgöra en hufvudpunkt för hvarje anslag eller för anslagen i det hela; att deremot, om man finner att den andra statsmakten och de, hvilka jag tror oförsigtigt ifra för K. M:s prerogativ i denna fråga, ej vilja lemna R. St. deras rättighet att disponera om medel, hvilka ej behöfvas till statsregler:n, så inträffar hvad som ligger i sakens natur och som måhända ej öfverensstämmer med desse herrars önskan. Jag har nu ingenting vidare att tillägga, utom att jag hoppas, att icke denna discussion må vara till den grad förgäfves, att icke vi åtminstone genom en framställd propos. få veta resultatet annorlunda, än att vi fåfängt få vädja till Coust.Utsk. , i den händelse vi ej skulle få propos. både till ja och nej. Frih. Tersmeden, Fredr. Wilh.:'
Utskottet har derföre ansett Gränse-Tullen och Tullbevakning, jämte ett strängt handhaf vande - Ben Jun. vande af förbudet emot införsel och förbrukning af vissa öfverflöda artiklar, böra hafva en betydlig inflytelse pä luxens hämmande och Rikets handels upphjelpande; och af sådana orsaker, samt i betraktande jemväl af den omständighet, att, efter hvad Utskottet af ett till dess handläggning remitteradt mål inhämtat, GränseTull-Bevakningen pä Norrska sidan blifvit efter bägge Rikenas förening strängare, än förut, skulle det således/synas betänkligt, att tillstyrka Gränse-Tullarnas indragande pä Svenska sidan*, så länge Tull-Författningarne uti bägge Rikena liro så olika, som de nu gällande, och begäret efter utländska öfverflöds-varor är hos oss rådande; dock torde, för ändamålets vinnande, det blifva nödigt, att den Bevakning, tern vid Gränse-Tullarna anställes, sättes i tillfälle att med nödig utkomst hafva ett noga inseende å efterlefnaden af Tull-Författningarna; då vederbörande Styrelse-Verk och Embetsman ej lära underlåta hålla den strängaste tillsyn att Allmogen, som kan behöfva i det ena eller andra Riket köpa eller sälja egna tillåtna varor, icke af Gränse-Tull-Retjeningen ofredas , hindras eller prejas. Vidkommande dernäst Randt-Tulls-Inrättningen i gemen och den dervid bibehållna TullBevakning; så ehuruväl en sådan Bevakning icke har afseende på hvad Riksens Högloft. Ständer, angående Randt Tullarnas upphörande, förordnat; likväl och då den blifvit af Styrelsen vid Tull-Verket bibehållen, för att controllera Sjö- och Gränse-Tullarna, der de funnits icke vars Pw 5 Juli. vara tillräcklige för att bidraga dertill, att Tull» försnillning och förhudna varors införande i Kiltet ml upptäckas och hämmas samt ansvar på sådana förbrytelser följa, anser Utskottet, af dessa skäl , sig icke' äga anledning tillstyrka nå?
Om du gör något, som blir allmänt, så mästra de det med förakt, handtera det illa, utmärka dig som ett litet afskrap; men icke för att upplysa verlden, icke heller att ge dig bättring och rättelse; å nej! blott att låta höra sitt utvalda vett, sin fina smak, sin förunderliga kunskap i sakerna, som bör ha skiljerösten i alla samqväm ... Ja, det visste jag väl: det kan du intet tåla. Men hvarför icke? Missunnar du dem, att tillbedja – sig sjelfva? Det är ju det största slafveri i verlden! Hvad är det mer, om du unnar dem några goda dimmuga själars vördnad och förundran? De bli så nöjde deraf; och det är ändå ingenting. – Så mycket snarare bör derföre en sann och billig kritik icke allenast af oss tålas, utan ock älskas och användas till vår bättring. Ingenting är dåraktigare och ovärdigare för ett så ädelt kreatur, som menniskan är, än att smickra sina fel och försvara sina svagheter. Emot sanningen måste vi ofelbart en gång ge tappt; ty hon är oss öfverlägsen. Men af alla de landsmän, som förföljas af obilligt tadel, af grundlöst lack och lyte, ville jag, att alltid en vän kunde säga till en annan: Mitt hjerta är en Noachs ark: Han lyftes upp af olycks-vågor: Ju mer hans haf är fullt af plågor, Ju mer han flyter trygg och stark. Ja, om på vattnet femton famnar Han öfvergår de högsta berg, Han bryr sig ej om land och hamnar, Förr’n allting får sin rätta färg: Då fästes han med Guds behag, På Ararat, i roligt sinne. Men vest du, hvem nu är derinne? Jo: Himlen, Sverige, Du och Jag. Dalinska Smakläran. Det nyss anförda torde komma att befinnas, i allt sitt väsendtliga, helt noga sammanträffa med den lära om en rätt Kritiks art, som Thorild, femtiofem år derefter, framställde. Och likväl har Thorild visst icke påminnt sig Dalins uppsats; kanske aldrig läst den.
Vid förnyad föredragning af Be« villnings-Utskoitets Utlåtande, N:o 44, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 27, angående stora Sjötulls-bevillningen, fann Ståndet för godt att gilla sislberörde Betänkande, med de i Utlåtandet N:o 4<t gjorda ändringar och tillägg, dock med följande undantag : ilo Beck'. Ståndet beslöt, att utförsels-tullen härå skulle nedsättas från m sk, till 8 sk. på tunnan, samt att tullvärdet bestämmes, i enlighet med nu gällande Tulltaxa, till 8 R;dr tunnan ; 5:0 Bränvin och sprit: Med afslag på Utlåtandet, beslöt Ståndet, att en medel-tull skulle stadgas för införandet af utländskt brännvin af hvad sort och gradtal som helst; och hvilken tull bestämdes för denna vara af säd och putatoes till 24 sk., samt af Ris, af Socker och af Frugt eller Arrac, Rumm, Cognac och Genever till 1 R:dr kannan; 3'.o Jern, Tack-’. Utförsels-tullen håra nedsattes till 2 R:dr per Skeppund; hvaremot, i afseende på införsels-tullen, Utlåtandet bifölls; 4:0 Salt, Kok: Ståndet beslöt, att tullen på denna nödvändighetsvara bör förblifva vid hvad den för närvarande är; j56 Prot. Utdrag den 16 Octoben 182g. 5:0 Smör l Med afslag pä Utlåtandet, fastställdes införsels-tullen härå till 1 R:dr 24 sk. per Lispund ; 6:0 Talg'. Ståndet ansåg införsels-tullen härå böra förhöjas till 32 sk. per Lispurtdet; och 7:0 Tjära : Ståndet beslötj att utförselstullen härå skulle nedsättas från 10 sk. till C sk. 8 rst. på tunnan, samt att tullvärdet bestämmes till 4 R:d 16 sk. tunnan. I öfrigt förklarade
Odeiulinude de ^urdiellu unvi8nin^ur u .Vn"dru lllulvuddide1u8 ltegjlurinAur, 8om, 8edun Ilere är tillduliu, lor enudundu un"dumal trän 1liliet8 8dänder8 8idu ounmärlids lord§ädd, oell dvilliu tor Llummur"liiidden n^Aädd dill näiu lilia delo^jl, 80in lim de88 lullliomnude organisa tinn "ertordiude8, mu8de älveil nu 8unimu udväA unlidu8, 8edun dävurunde döie"druAunde 8dut8-866r6t6ruren lor llundedoell l^inuilee-ärendenu, ^enom en "i 8dud8-Iläd8-?rodoeo1led lör den 1 Oedoder 1831 ädero^ud euleul, äduZuluMt, ''ded de.88u de8^ariuAur i medeldal under den torlin dug diden, utgjord edt detalj), "8oin vi8Ulle, udd dill«aNF tor deru8 liär llia^a^adde vddei li>;ure anlitande linnde ' ^urälinu8, i löreiiin^ med utförandet ul de dera redan un vi8iule uddedalninfur. "Ned dän8ifd dill de88a liar omnämnde modiver oell lördällunden, 8umd "i löljd al Iivud 1<on»1. "Nuj:d lrum8dällde du till 1lilied8 8dänder detta ärende, med l^adif ld o^08idiou, "udd de mudde u Ordinarie 8duten u^jldufu de 8ummor, 80m lör löne-refleriil"furne inom de orfUlii86rude Iinided8-Verli oell Lorder voro dellötlife."
Ridr samma mynt; hvarförutan Utskottet fått emottaga ett till Borgare-ståndet ingifvet memorial, deruti Herr Carl Hasselrot, under åberopande ej mindre af de utaf Herr Grefve v Platen, B., än motionären vid sistlidne riksdag väckte särskilda motionerrörande anslag för ifrågavarande skolas utvidgning, m. m., begärt, att, utöfver det anslag af 15,000 Ridr, som Kongl. Majit äskat för Slöjdskolan här i staden, Rikets Ständer måtte anvisa en summa af 5.000 Ridr Riksmynt att användas till nämnde skolas utvidgning med en afdelning för undervisning af qvinnor. Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 71 Till stöd för direktionens ofvanberörde underdåniga framställning om tillökning i års-anslaget hafva en mängd skäl blifvit anförda, hvilka fullständigt finnas upptagne i det Kongl Maj:ts först omförmälda nådiga proposition bifogade statsråds-protokoll, hvartill Utskottet, för undvikande af vidlyftighet, hänvisar;.
Sedan halmen kokat en timma, är den vanligtvis färdig att skölja, men får den ligga i spadet öfver natten, blir färgen fastare. Huru man färgar mörkblått är mig obekant. På samma sätt som lös halm kunna äfven färdigflätade halmhattar m. m. färgas, utan att derför förlora formen. Hemslöjd. Hur halm blekes och färgas. (Som svar till Ina n:r 200). Halm blekes lättast på följande sätt: Sedan halmen under blomningstiden blifvit skördad och bundtad i större och mindre kärfvar, allt efter längd och groflek, utbredes den i solfjädersform på den daggdränkta marken om morgnarna. För detta ändamål bör man utvälja en öppen plats, der solen ligger på, såsom t. ex. en åker; gräsplan eller torra ängsmarker. Skulle solhettan blifva för stark vattnas halmen, hvilket helst bör ske vid middagstiden. Om deremot starkt regn inträffar, hopsamlas bundtarna och bringas under tak. Förfar man på detta sätt, kan halmen vid tjenlig väderlek vara fullblekt inom 5 till 8 dagar. Fdrgningen tillgår sålunda: 1) Iiödt: Till de flesta färger användes gerna metoden att förut koka halmen | timma i vatten, hvarigenom den göres mera mottaglig för färgen samt renas något dessutom. — 2 S halm Tjenarne. nedlägges i en oförtent, stor kittel, koTjenarinnorna. Ofta hör man klagas kar .| timma, hvarefter upplöses 22 öfver, att dessa » springa ute » om nätgram saffranin i ljumt vatten, hvilket terna, lemnande dörren öppen, ja, t. o. m. hälles öfver halmen i små portioner, hvarefter kitteln, under ständig omrö- lampan i köket brinnande under flere timmar, medan de roa sig utomhus. ring får koka en timme. Nu tages halmen upp, sköljes och utbredes att Det är också af dem en stor osed, som torka samt bundtas. kan få vådliga följder, men att söka förekomma det genom förbud eller vak2) Brunt: 2 Ti halm, 150 gram gelbsamhet, säges vara förgäfves.
Ofver 35,000 småbrännerier voro då uti gång, och ett öfvergångslagstiftning var således af förhållandena betingad. Det steg, som uttogs, var uti alla fall då ett väldigt. Under föregående år funnos deremot icke fullt 2,500 små pannor uti gång, och detta år lärer, enl. ingångna upgifter, icke flera än 2,000 vara till begagnande anmälda. Lätt är nu att förutse, att, äfven om endast den förhöjning uti skatt, den K. Proposm framställer, skulle antagas, — och dervid torde, om lagstiftningen skall bibehållas, R. St:r icke, vid kända förhållanden, H. I. 20 306 Den 28 November f. m. kunna stadna, — minst hälften af dessa pannor skulle uphöra att drifvas. Skall nu för på sin höjd 1,000 pannor en lagstiftning bibehållas med fullt medvetande af dess oförmåga att upfylla sitt ändamål? Jag hoppas att så icke må blifva förhållandet, utan önskar att R. Strr måtte föreskrifva en och samma lag för alla, ställande all bränning under kontroll. Nedsättes minimum, och såsom sådant antages förslagsvis blott 100 k:rs daglig afverkning. blefve öfvergåugen lätt, då detta qvantum redan nu på flera ställen med små pannor afverkas. Jag tror icke att någon särdeles skadlig verkan af denna nedsättning skulle förspörjas, då säkerligen averkningen knappt någonstädes, sedan rektifikations-apparater blifvit tillsatta, skulle stadna vid detta minimum. Jag anhåller att, till hvad jag nu yttrat, endast få tillägga den slutliga anmärkning, att jag anser, såsom jag ock alltid har ansett, fullt rättvist och slatsekonorniskt klokt, att drawback, motsvarande erlagd skatt vid tillverkningen, beviljas för utförsel af sprit. Tvenne skäl hafva gjort sig gällande emot beviljande af drawbach. hvarom motioner vid flera Riksdagar framstälts. (Jag fäster mig nemi. icke vid frågan om det principriktiga uti att för hvad vara som helst bevilja drawbach, en fråga, som torde få förfalla, så länge uti andra länder reciprocitet uti detta hänseende icke iakttages).
Enl. föreskriften, så väl uti R.F:s § 100, som äfven uti 14 § af Instruktionen för R. St:s Just.Ombudsm., är del denna embetsmans åliggande, att vid hvarje riksdag till R. St. aflemna en allmän redogörelse för sin förvaltning af det honom anförtrodda embete, samt att deruti utreda lagskipningens tillstånd i riket. Den 8 Februari. 349 Jemlikt stadgandet uti Riksd.Ordnts 33 §, är det LagU(sk:s pligt alt granska denna Jusl.Ombudsm:s allmänna redogörelse, samt alt med utlåt, deröfver lill R. Si. inkomma. Om dessa föreskrifter icke skola betraktas såsom toma ord utan ali betydelse, så lärer meningen dermed ej hafva kunnat vara, ali af Just.Ombudsm. och LagUtsk. framkalla några smickrande fraser för alt insöfva Svenska folket i den behagliga föreställningen, att lagskipningens tillstånd alltjemt är förträffligt, äfven om förhällendel vore alldeles motsatt. Så har åtminstone jag ej upfaltat dessa föreskrifter. Jag har nemi. trott lagstiftarens afsigt dervid hafva varit, alt låta R. St. vid hvarje riksdag erhålla ett, på sanna förhållandet grundadt tillförlitligt omdöme derom, huruvida lagskipningens tillstånd i riket verkligen är sådant det borde vara, eller icke, och i sednare fallet, huru bristerne deruti må kunna afhjelpas. Om denna miu upfaltning af grundlagssliftarens verkliga mening är riktig, och om det icke heller kan bestridas all den, som på allvar vill utreda lagskipningens tillstånd i riket, hufvudsakligen bör fästa sina blickar på förhållandet i högsta domare-instantien, enär det är derifrån som verkningarne af det goda eller det felaktiga på de öfriga domstolarne fortplantas, så skall en hvar, som eger någon erfarenhet om allt det personliga obehag, för hvilket den blottställer sig, som uti ett ämne af denna ömtåligt vigliga beskaffenhet, öppet uttalar den oftast bittra sanningen, säkerligen medgifva, alt R. Sl:s nuvar.
Jag känner visserligen den sats, att endast yrken böra representeras, hvarföre Riddarhuset borde uphöra att vara en del af representation. Huruvida denna opinion 4 Den 15 Februari f. m. eger flere eller färre anhängare är mig obekant. Mig synes i allt fall att R. o. Arks representationsrätt kan med denna grundsats bestå då den icke bestrider den idéela åsigten af Staten. Adelskapet, politiskt betrakladt, är en idée grundad på nyttans Iheori och det utgör ett yrke, det moraliska, nemi. att uprälthålla helgden af den ärftligt konstitutionell monarkiska principen. Gör Adeln det ej, dess värre! Det adeliga prerogativet sådant det af ålder finnes i Sverige, består till följd af sin både historiska och konstitutionella vigt, men förvexladt med allmänna medborgerliga rättigheter mäste del på naturlig väg försvinna och Adeln skall tvingas alt på rättsgrunder frånträda den valrätt, som klassen utöfvar utan annan skiljaktighet än den minst antaglige. Det finnes åtminstone intet skäl för dess bibehållande sedan Adeln förkastat det adliga elementets idée, med underkännande af bördsrältigheten till Riksdagsmanna-kallet. Denna sjelfskrifvenhet är visserligen hvad man synnerligast lägger Adeln till last och hvarföre, om icke af missförstådd egenskap hos Riddarhuset? Man vill deri finna just motsatsen af hvad sjelfskrifvenheten alstrat, och lillräknar densamma en servilitetj hvilken ingalunda, af historien bevittnas. Tvertom är det hos de valda Stånden, hvarest Hegenlens maktinkräcktningar, och stundom öppet väld, funnit bestånd och anhängare, som förlamat Riddarhusets motstånd. Hvarje Adelsman, med känsla af medfödda pligler på grund af medfödda rättigheter bör finna sig upmanad lill ett af yttre förhållanden oberoende handlingssätt som representant, och kan ej frukta, då detta bär prägeln af sann uplysning och mogen öfvertygelse, att detsamma skall stäfja hans framgång i det offentliga eller enskilda lifvet.
Prop. M SI. 7 miilt, att borttagandet af tolagssamt handelsoch sjöfarts-afgifterna, såsom kommitterade föreslagit, redan ingåfve de inhemska bomullsvafverierna de största och mest rättmätiga farhågor; samt 9:o Strumpfabri/csid/caren i Norrköping, G. Wiechel, som, med åberopande af åtskilliga främmande länders tullsatser, anmält betänkligheter emot den för vissa strumpstolsväfnader till 32 sk. b:ko föreslagna införselstull. Olver kommitterades förslag till tulltaxa och nyssornförmälda deraf föranledda underdåniga framställningar, hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen under den 4 sistlidne September samt den 6 och 18 derpåföljande November infordrade underdåniga utlåtanden afgifvit, hvarefter Kommers-kollegium ensamt öfver den del af förslaget, som afsåg upphörandet af de särskilta afgifterna till handelsoch sjöfartsfonden samt till städerna, sedan vederbörande deröfver blifvit hörde, med särskildt underdånigt utlåtande inkommit.