Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man icke kunde neka folket att hafva kläde under denna mellantid, innan kläde kunde tillverkas för landets behof, så lärde sig folkel alt iurendreja, och deraf har detta äfven för mångå blifvit ett behof. Här är sagdf, i dag, att Sveriges sädesproduction går (ill det belopp, att vi aldrig mera behöfva köpa utländsk 10 H. 47 Den 39 Juli c. ra. söel, utan alt det ena årets öfverskott kan fylla del andra årets brist. Detta bestrider jag. Erfarenbeten bar visat, att lindetstarka missvext-år ett annat förhållande äger ruin. Jag behöfver blott gå till 1838, — dä införskrefs ganska mycket spanmål. Jag tillstyrker derföre en fix lull pä spanmål, ty derförutan kan spanmålshandel aldrig få någon säkerhet i vårt land. Jag önskar således denna princip för spanmålstullen, så att en spanmålshandel lill följe deraf kan uppkomma; ty dessförinnan anser jag en spanmålshandel i stort vara omöjlig. Ett bevis att detta behöfves, är, att man i Skåne i Maj månad 1818 på auction för Kronans räkning, hvarest \ af inrops-summan genast erlades contant, och de öfriga -J 4 månader efter anctionen, icke dessmindre betalade 18, ig, till och med 20 r:dr för en tunna råg, och [\ mannder derefter gällde den blott i^rtdr. Sådana förhållanden kunna hvarken för consumenten eller producenten vara förmånliga. Consumenten kan ej med någon säkerhet beräkna inköpspriserna, och producenten kan ej hafva en säker afsättning på sin säd, förrän en fix tull derå är fastställd; lynar Regeringen har tillfälle att nedsätta tullen, så kunna ej några säkra beräkningar göras. Huruvida den lull, sorn Utsk. föreslagit, är tillräcklig eller icke, kati jag ej bestämma.
Por närvarande hade väl skolan tre lärare, men då det blifvit förordnad!, att indragningen endast till en början ej skulle utsträckas vidare än att Rektor och två Kolleger bibehölles, men att, när någon af dessa afginge, skulle på nådig pröfning bero, huruvida arfvode åt en extra lärare kunde beviljas, så visade sig häraf att för framtiden ej mer än tvänne lärare vore för skolan att med säkerhet påräkna. — Beslutet om denna indragning syntes icke heller, om ortens folkmängd och andra förhållanden härvid foges i betraktande, vara grundad på giltiga skäl; ty i den bygd, sorn omgåfve staden, hade folkmängden uti en mer och mer stigande proportion tillvext, så att Piteå landsförsamling med Elfsby under 8 år ökats med 1,497 innevånare eller från 10,455 till 11,952, hvartill komme stadens befolkning af 1,409 personer — en omständighet som talade snarare för läroverkets utvidgning änldess inskränkning. — Om äfven i Skellefteå blefve inrättad en lägre skola med 2 klasser, så afhjelptes härigenom icke det oundgängliga behofvet för Piteå att få bibehålla sitt läroverk i samma omfång, som det haft öfver tvänne århundraden.
Herr LandtMarskalken tillkännagaf, det Hans Maj:t Konungen samt Hans Kongl. Höghet KronPrinsen behagat utsätta nästkommande Mändag, den 13 Mars klockan 12, till emottagande af den stora Deputationen. Äfvenledes yttrade han sig hafva erhållit kunskap derom, att BondeStåndet mangrannt, och de öfriga Stånden åtmindstone med ett större antal Deputerade än vanligt, ämnade uppvakta bemälte höga Personer; i anledning hvaraf Herr LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln älven skulle behaga öka sin Deputation, och kanhända tillåta, att hvar och en af Ridderskapet och Adeln, som det önskade, vid detta tilllälle finge i densamma deltaga. Bifölls. Hans Excetlence Herr Grefven och LandtMarskalken uppläste härefter de Tai, hvilka han hade hållit såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns FlelsningsDeputation till Den 11 Mars. 69 Hans Maj:t Konungen och de öfriga höga medlemmarna af det Kongl. Huset, nemligen: Till Hans Majestät Konungen: Då Eders Kongl. Majit nu emottager Rid* derskapet och Adeln, samladt till Riksstånd, täcktes Eders Kongl. Maj t äfven emottaga det första beviset af dess underdåniga vördnad. Aldrig kallade oss vår pligt eller vår böjelse inlör Eders Maj:ts åsyn, utan att våra minnen äro uppfyl da af Eders Kongl, Maj:ts förtjenster mot fäderneslandet och våra hjertan af en skyldig tacksamhet derföre. Under skiljaktiga öden, har Ridderskapet och Adeln, i Eders Kongl. Majit, sett Rikets stöd, och vi hoppas, att Eders Kongl. Maj t i oss sett erkänsamma undersåtar.
Jag skulle ej förlänga öfverläggningen, så framt icke fråga uppstått både om votering, och om att frånskilja vissa delar af Betänkandet, hvilka angå än - ggg Den 27 Maji. dringar i Grundlagen. Jag har redan yttrat, att dessa delar af Riksens Ständer hvarken kunna profvas, eller till ConstitutionsUtskottet remitteras, men om hela Betänkandet till en Committé öfverlemnas, ser jag ej något hinder för densamma, att uppgifva de rättelser i Grundlagen, som i anseende till ett förbättradt administrationssätt kunna finnas nödiga. Det är ej sagt att, för det 1812 års förslag förkastades, man nu. skulle lika behandla samma ämnen, om de befinnas nyttiga. — Allt hvad i detta afseende beror på framtida utveckling, är dessutom icke ännu lämpligt att discuteras, och då ifrågavarande project först vid nästa Riksdag kan blifva ett öfverläggningsämne, och först vid den derefter kommande Riksdagen blifva fullkomligen satt i verket, så tror jag, att man med allt lugn kan öfverlemna saken till Kongl. Maj:ts nådiga åtgärd. Hvad åter angår att i den blifvande Committéen insätta Riksens Ständers Ombud, så ar jag öfvertygad, att detta mera skulle skada än gagna arbetet; ty det är naturligt; att då de tvänne delar, hvilka hade detta arbete sig uppdraget, drefvos af skiljaktiga intressen, skulle ingenting uträttas. Men deremot, om till Kongl. Maj:t öfverlemnas att utnämna Committéens Ledamöter, kunna Riksens Ständer vara försäkrade åtminstone att få ett förslag. Grefve Mörner, Carl Stellan: Sedan denna fråga så länge och väl blifvit discuterad, tror Deri 27 Maji. 35g jag för min del tiden vara inne, att taga ett beslut.
Här instämde Herr Julius Brun. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Allm. Uetvärsoch EkonomiUtskottets Uilålanile N:o lia. 1 Alik. till Exp.-TJtsk. den 11 Augusti 1860, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af Bi/cs-Slundens skiljaktiga beslut öfver Betänkandet N:o 61. Af förenämnda Betänkande, i fråga om grunderne för en förändring i sättet för utgörande af presterskapets aflöning, hafva första, andra, femte, nionde, •elfte och tolfte punkterne, äfvensom första momentet af sjette punkten blifvit af samtlige Riks-Stånden bifallne. Härförutan har åttonde punkten, hvilken Borgare-Ståndet antagit med förändring endast af orden »kan upphöra» till vovilkorligen upphörer», blifvit af öfrige tre Riks-Stånd utan förändring godkänd, samt andra momentet af sjette punkten, hvilket Preste-Ståndet afslagit, likaledes blifvit af de tre öfrige RiksStånden bifallet; i följd hvaraf jemväl dessa delar af Utskottets förslag äro af Rikets Ständer godkände, hvilket Utskottet får hos samtlige Riks-Stånden vördsamt anmäla. I tredje punkten af Betänkandet hade Utskottet föreslagit antagande af följande stadgande: »Efter författningens utfärdande skall reglering af presterskapets löneinkomster ske, så fort sig göra låter, samt tillämpning af regleringen vidtaga i den mån sådan tillämpning, utan förnärmande af innehafvare^ rätt, kan inträda, således ovilkorligen vid första inträffade pastors-ledighet, eller, om derförinnan fastställd pastoralie-konventien längre tid är gällande, så snart denna tid tilländagår. Sådan tillämpning må ock tidigare inträda, derest en församling och Hill. till 11. Sl. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o lis. dess presterskap i önskan derom sig förena, eller, vid inträffande pastors-ledighet, församlingen påyrkar gällande konventions upphörande.»
Ja oeh Nej ; Herr Cederschjöld, P e h r Guslaf: Gerna medger jag, att denna Förhållning, som han nu år, kan hafva sina brister och således ej svara mot ändamålet. Men ju mera jag begrundar detta vigtiga ämne, oeh ju mera jag deraf tagit kännedom, desto mera angeläget tror jag det vara, att Författningen blifverqvar orubbad, sådan den är, intill dess man har något bättre att sätta i stället. Jag anhåller således om bifall ii Utskottets afgifne Betänkande. Herr Ribbing, Arvid: Det förundrar mig, att en Ledamot, som så mycket yrkat, att Författningar i Allmänhet, sorn icke tillkommit efter Konungs och Ständers gemensamma Beslut, voro ai noll och intet värde, likväl nu, då det är en förfallrting efter hans tycke, påstår, att densamma, fastän blott ett bref af Konung Gustaf den lil, skall såsom Lag blifva beståndande, då detta bref likväl icke står tillsammans med andra gällande Författningar. —- Det heter nämligen:” Att qvinna, som vill å o”känd ort framföda foster, må i s å - 'dant uppsåt lemnäs ostörd, utan Kidd. o, Ad, Fröt. 10 B, s. Af3. 42 Den sn November f. rr. ”någon Åtalan om hennes person el-» ”i e r tillstånd.” En föregående Författning af den i2:te Julii i 760 innehåller deremot: ”Att om husbonde, matmoder ”eller anhörige och lilis folk eller an* ”d te, sorn e g a k u n s k a p örn en håfvan”d c q v i 1111 a s tillstånd, sådant icke ”u p täck a, eller underlåta att tillse, ”det hon cj 1115 'framföda eiler få tillfälle att full”bord. i en tili äfventyr s tilltänkt ”våldsam åtgärd, skola den eller de, ’isom eftersätta i en eller annan niotio sin s y 1 d i g h e t härutinnan, anses ”och straffas jemlikt 61 Gap. M iss - *'gä rn ings Ba lken.”
Chelsoch Direktörs-befattningen vid Skogs-institutet, må för hans återstående lifstid tilläggas en årlig pension af 800 R:dr, att från Skogsplanterings-kassan utgå. Stockholm den 13 Oktober 1854. Reservation: af Riksdags-fullmiiktigen Henrik Andersson frän Örejbro län. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, ii!S4. StafsUtskottets Utlåtande, No 323. 1 N: o 323. Åak. till Exp.-Utak. <L 14 Okt 1854, kl1 o. nr. Utlåtande, i anledning af Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, angående särskilda anslag, dels för åtskilliga nödige befunne byggnads-arbeten uti Kongl. Slottet i Stockholm och Gripsholms Kongl. Lust-slott, dels till uppförande af ett Ridhus för Kongl. Kof-stallets behof. {(U. A.) Åf högstberorde frän samtlige Riks-stånden till Stats-Utskottcts handläggningremitterade Nådiga Proposition, (N:o 101 i l:a sami. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller) inhemtas, att, sedan, i anledning af den vådeld, som höstetiden nästlidne år härjade en del af Tullgarns lust-slott, ochhvilken, enligt de upplysningar, som sedermera vunnits, lärer uppkommit genom det derstädes använda felaktiga byggnads-sätt, att, med förbiseende af dermed förenad eld-fara, ej allenast hvarjehanda trädvirke anbringats i närheten af skorstens-piporna, utan ock ändan af bjelkar i tak-laget uti desamma blifvit instuckne, Kongl. Maj:t anbefallt Riksmarskalks-embetet föranstalta, dels att. genom en officer af Kongl.
St. Prof. 184*. 8 Sami. 15 Rtft. 1 2 Allm, Besv.- och Ekon.-Ulskottels Betänkande, N:o 89. gräfver sitt eget bestånd, och att capitalen icke böra på ett onaturligt sätt hopas tillsammans, samt slutligen att hvad, som insattes, bör till större delen återgå till delegarne under form af lifräntor, om de lefva till dea ålder, då de äro lill pensioner berättigade. Såsom bevis, att man i Tyskland ännu hyser öfvertygelsen om sjelfva idéens stora och välgörande sanning, hafva motionärerne anfort, att inom ett år tvänne nya Ränteförsäkrings-anslalter uppstått i Hannover och i Hessen-Darmstadt. Dessutom har den person, som uppträdde med största fiendtlighet mot grunderna för de äldre Tyska försäkrings-anstalterna, nera» ligen Herr Becker i Berlin, nu i år från trycket utgifvitett ganska förtjenstfull arbete om de ändamålsenliga grunder, hvarpå en Ränteförsäkringsanstalt bör inrättas. Äfven inom fäderneslandet hafva många förslag till sådana inrättningar blifvit framställda; hvaribland må nämnas ett nytt af Herr Löjtnant Flygare, deruti han jemte denna inrättning vill förena Lifförsäkringsoch Ldränte-anstalterne, och öfver hvilket förslag Kongl. Vetenskaps-Academien afgifvit ett ganska fördelaktigt yttrande i afseende på dea* malhematiska rigtigbet. Utgående från enahanda åsigt om sakens stora vigt, och under anförande af samma skäl och önskningar för dess framgång, hafva begge motionärerne föreslagit, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om tillsättande af en Comité för frågans närmare granskning, samt att Kongl. Majit, i händelse förslaget vunne Dess höga^ bifall, ville i Nåder befordra dess verkställighet.
Hvad härefter angår frågan orri Rotehållarnes på Gottland befrielse ifrån skyldigheten att förse Båtsmännen med torp; så äro, jemlikt BålsmansConfractet af den 20 Maji 1690 samt sedermera utkomne och gällande Författningar, Rotehåliarne pligLige att gifva Båtsmännen torplägenheter, Bestående af nödige hus samt åker och äng, -hvarvid undantag endast finues gjordt för de Rotars hemman, der icke någon lägenhet till åker och äng finnes, såsom i skärgården, i hvilket fall Båtsmännen i stället bör bestås visst belopp råg och korn, m. m.; och anse Utskotten skäl ej vara för handen, ali, serskildt för Gottland, tillstyrka någon ändring i hvad sålunda finnes stadgadt. Rörande motionens 3:dje punkt, få Utskotten vördsamt upplysa, att Statssamt Allni, Besv. och Oecon, Utsk, Utlåtande Éo ir jemlikt 20 §. i Kongl. Instructionen för CompaguieCheferne viel Båtsmanshållet af den 17 November 1818, approbation af legd Båtsman tillhör CompagniChefen, eller den i hans ställe commenderande Officer, som noga lill ser och ansvarar, att endast välfrejdadt och till tjensten dugligt folk antages; och då Motionairen, såsom skäl för sitt yrkande i denna del, icke ens anmärkt, alt berörde stadgande föranledt lill missbruk å CompagnieChefernas sida; men om sådane skulle begås, och lidande för Rotehållarne derigenom uppkomma, desse hafva öppet att, genom anförande af klagomål å vederbörlig ort, deruti söka rättelse, kan Motionairens framställning i detta afseende af Utskotten icke biträdas.
Vill jemförelse st clesse beslut, ock cls ssluncla tvänne biks-8tsn,l Irilsllit Utskottens betänkancie i öenna punct; men cle öfrige 2M« cleruti fattat beslut, kvilks icke sinsemellan fullkomligen öfverensstämma; kalva Utskotten ansett sig böra karst inbjucla borgare, ock Lonäe - Ltsnllk^, att mecl b. 0. K. samt bläste - 2t)8 8tatsock 6 a nco-Dts kotte ns 8tandet sig förena i kikall till Kvad Dtskotten i denna punct föreslagit; men derjemte loreslä, att, i kändelse denna inkjuduing kvarken af Lorgareeller konde-8tändet sntages, Lorgare-8tändet dä mätte instämma uti det si >1. Londe-8tändet i kukvudmomentet af (lenna punct tagne keslut, såsom, mer än Lorgare-8tändvts, näimancle sig till Dtskalteos ak 2:ne 8täncl kilallne lörslag. Derefter, pä sätt 7 3 §. II. O. föieski ifver, omröstning inom lörslärkta 8tat8- ock Lanco-Dtskotten hommer att anställas ofver följancle Dr oposition:
Grefve Cronhjelmj Polycarpusy anhöll t att Statsoch Oeconomie-Utskottens berörde Utlåtande måtte ytterligare få hvila på Bordet till nästa Plenum. Friherre Toll ^ Gustaf Philip förenade Sig med Grefve Cronhjelm. Herr Grefven och Landt*Marskalken förklarade , att den af flere Ledamöter sålunda gjorde anhållan, att Utskottens Utlåtande måtte ytterligare hvila på Bordet till nästa Plenum icke kunde, enligt 49 §. Riksdags Ordningen, förvägras. Vid förnyad föredragrm „ Villnings-Utskottens den 6 dennes under i\:o Ridd. o. Ad. Prot. XI. Den 10 December f. m. 648 aflåtne , samt den 8 derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Memorial , i anledning af RiksStåndsns olika beslut, angående Tidningars förseende med Charta; Sigillatae-stämpel, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förbi ifvande vid dess i detta ämne förut fattade beslut, samt med godkännande af den utaf Utskotten föresiagne Voterings - proposition , öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. * " Då nu å nyo föredrogs Stats - Utskottets den 4 dennes under N:o öyi aflåtne, samt den 8 derpåföljde e. m på Bordet lagde ^ Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande uti frågan om Saltpeterfondens utlåning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämde Betänkande redan blifvit af de öfrigeTrenne Riks-Stånden bifallet, för dess del dervid låta bero. Föreiogs till pröfning Bevillnings - Utskottets den 2 dennes under N:o 64 afgifne , samt den 8 derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Utlåtande , i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till en förnyad författning angående Brännvinsbränningen, och de derföre bestämda afgifter.
Jag skulle tro, att om en guldsmed behöfver en mark finsilfver, han finner det vara fördelaktigare att förskaffa sig denna mark sålunda, att han på köpet erhåller ^ mark koppar, än att tillhandla sig en mark silfver, med hvilken han icke får någon koppar. Jag Den 22 Februari e. m. 241 Jag finner således, att Ulsk. icke anfört något skäl, sora kunnat öfvertyga mig alt jag haft orätt i mitt påstående, alt en förminskning i vårt nuvarande silfverraynts kopparhalt skulle göra detsamma lättare, vackrare, mindre dyrt och mindre utsatt för nedsmältning. Om någon skulle önska se skillnaden i utseende emellan 12- och 14-lödigt silfvermynt, så har jag exemplar af håda slagen att förevisa. Jag yrkar återreraiss af denna punkt. Frih. Stjernstedt: Jag medgifver att del hade varit önskvärd!, alt R. St. vid mynlbeslämningslagens upgörande hade bibehållit det 14-lödiga silfret i vårt Speciemynt, hvilket haft denna halt med endast några grans skillnad ända ifrån Konung Gustaf I:s regering; men då sådant icke skett, tror jag det icke vara skäl att förändra den utmyntningsgrund, som år 1830 blef fastställd, utan anser jag det vara fördelaktigast att bibehålla det en gång antagna systemet. Jag vill icke fortsätta mitt yttrande i afseende å 3:dje punkten, utan anhåller alt, då den blifver föredragen, återfå ordet. Frih. Palmstjerna: Om R. St. vid 1830 års Riksdag hade beslutat, att silfvermyntet skulle beslå af |:delar silfver och |:del koppar, så hade det, enl. min tanke, varit ett klokt och ändamålsenligt beslut, men en annan åsigt gjorde sig då gällande. Sedan vi nu under en längre lid haft silfvermyntet ulmyntadt lill |:delar silfver och |:del koppar, anser jag att vi böra dermed fortfara, enär de skäl, som blifvit anförda för en annan legering, icke upväga dem, som tala för bibehållandet af den nuvande. Jag kan icke inse någon annan fördel af förändringen än en ganska obetydlig besparing af koppar, hvilken, om man uträknar den till värde af
Vidkommande slutligen frågan om undersökningars anställande äfven vid de nu inrättade vattenverken, samt deras förstöring , som göra Jordbruket skada och förfång; hafva Riksens Ständer, enär de inhämtat underrättelse, att denna fråga blifvit af Eders Kongl. Majit till Eag-Comitéens pröfning i Nåder öfve.leornad, ansett böra bero vid de åtgärder , Eders Kongl. Majit dervid lärer täckas vidtaga. Rik - 1032 Den 11 Juli. Riksens Ständer framhärda med djup un* dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdlnigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. Eandtrnarsk. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan, h. t. Talman. På Prest-Ståndets vägnar J. A. Lindhlom, n. v. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Uppläst hos Samtliga Riks Ständen den ii Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung! Af åtskilliga anledningar har Riksens Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att, oaktadt de fran Regeringen gifna uppmuntringar af alla slag, Räkares och Presterskaps bemödanden, samt de i Försarnlingarne tillförordnade Vaccinateurers åtgärder , vaccinationen ännu icke haft ali den framgång^ som dess värde förtjenade. Dä Riksens Ständer ej kunnat misskänna den väsend t liga nytta sorn åtföljer vaccinationens kringspridande , hafva de ock ej kunnat underlåta, att vara betänkte på medel att densamma befordra. Den 11 Juli. 1033 fordra. De hafva derföre beslulit att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om vidtagande af dertill ledande Nådiga författningar , af följande innehåll: 1:0
Oss bedragne i denna väntan, men kan icke eller anse det omöjligt, så vida anbudet skall eöras oss, och icke vår, af Norrmännen lika som af Oss, så högt älskade Kron-Prins. Att de Oss erbjudande 45o,ooo R:dr skulle utgöras genom gärd och Saltpetter-Fonden, icke för någon del deraf tillitas, anser jag ock ännu vara det enda rätta. Jag kan icke tänka mig något obehag deraf, hos Nationen vid denna tidpunct, då en hvar med så innerlig glädje, inser lyckan och fördelen af den höga Förmälningen, samt att de i frågavarande kostnaderne med den stå i oskiljaktigt sammanhang, att en sådan gärd skulle med vissa proCent af Bevillningen, ej genom en Capitations-afgift, som för hårdt drabbade den fattiga delen af Riket, utgå, och det på så många år, man kunde finna lämpligt, anser jag för gifvet, och kan då icke finna att den bör blifva så tryckande, att af fruk^ Stats-Utskottets Betänkandcn. 887 tan derföre, och för obehaget af gärden, vilja tillita en samlad Cassa, kan icke synas mig innebära annat, än att för Nationen söka dölja, att man beviljat utgifter, eller att man tror Nationen så kortsynt, att den skulle anse sig mindre träffad af utgiften, om den toges af en Cassa, som tillhör Nationen, och är samlad för Statens behof, ett af de vigtigaste, nemligen: Rikets forsvar, än om den tages genom en direct bevillning; låt denna Cassa nu tillitas för detta fremmande behof, slikt skulle nog komma att repeteras, sedan man engång gjort första steget, för att slippa se henne för mycket tillväxa; låt också derefter ett för oss oundvikligt krig inträffa, och Cassan icke kunna prestera erforderligt krut, vore då tidpuncten bättre att genom en ökad Saltpetter-gärd, eller förhöjd Bevillning för behofvet utprässa en Skatt, af den, genom kriget ändock alltid nog lidande Nationen, om någonsin, skulle då, obehaget af en gärd eller ökad Bevillning komma att kännas, och följderna deraf, hvilka kunde de väl blifva?
Förmodligen emedan det finns en sådan gruflig brist på b venska dam-debutanter, låter hr Nordqvist en ung danska debutera som Papagena. De många stackars svenska flickor, som » profsjungit » och » fått löfte »! Papageno var hr Esbergs tredje debut. Rätt bra, ehuru för reflekterad, gammal och tung. Hr Lundqvists konstnärliga sång var en oas i öknen. Han är fortfarande en operasångare som få och en » Talare » som ingen. Hr Sellergrem Sarastro var ock en ljuspunkt. Rösten steg bättre fram än på mången god dag och föredraget besjälades af rätt mycken innerlighet och värdighet. Med än vidare fortsatta studier lofvar hr S. att en vacker dag bli en verkligt förträfflig Sarastro. Kör och orkester voro ofta af olika tankar, tärnor ochgenier hade repeterat för litet. Det hela artade sig till en repetition inför den tillspillogifna söndagspubliken, som var tacksam for det lilla den fick. Mozarts geni kan genomstr&amp;la äfven den uslaste tolkning. Men — det skulle varit en modera opera —! D&amp; hade väl biljetterna lämnats tillbaka och kassan bombarderats. Lefve Mozart! Vasateatern, som i september öppnades under samma direktion som förra säsongen, har bl. a. repriserat Behrens operett » Prinsessa för en dag », en af förra spelårets värderikaste nyheter Den svenska operettliteraturen kan räkna denna operett till sina bästa pioduktioner. Liksom sin fader, prof. H. Behrens, besitter hr Behrens junior en erkännansvärd savoir faire, som förhöjer arbetets verkligen vackra och lyckade detaljer och kastar ett förgyllande skimmer öfver de mer vanliga och handt-verksmässiga. Flere af Lazarillos och Teresinas soli ega melodisk fägring och individuel karaktaristik, särdeles det i lyckad mystisk ton hållna spå-rondot. Lazarillos serenata öppnar operan på ett behagfullt sätt, korallkupletterna äro fina och lätta, kärleksduon däremot för arbetad och idélös. Rakduetten är däremot ett spirituelt stycke i fransk operettstil, äfvenså andra aktens trio trots valstakten, som går igen litet för ofta både i soli och körer.