Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dtt finnes ej mer ä» Dm 9 Januari! Z92 ön ett exempel förut pä en Deputation of detta stag, nemligen att complimentera en utkorad Thronlölj-re, och detta inträffade 174; wld den utwal-' da KronPrinsens, sedermera Konurig ctiics emottagande. Herr Lilverskol^e, IHeclric: §)et sörhäller sig werkligen sa, ätt en Deputation af Riksens Ständer emotrog den dä utsedda KronPrinlen pä Mariberg, men detta war icke aniiat än en wänlig stor Deputation, formerad pä vfiigt sätt. Grefwe Do ia 0?.rclis: Jag ber om förlä* teise, denna Deputation d!ef waid af Riksens Ständer, och denna underrättelse har jag genom trowärdig auctvritet, emedan Hans Mr.j:t Sjelf för mig behagat nämna denna omständighet. Härefter talade mängas pä en gäng, fä alt discoursen ej kunde till Protocolltt fattas. Friherre Diljsncr-Mi?:, sobsri ^Vilhelm: Denna sak sones wig i sig sjelf sä indifferent, att m-n derom läkt borde kunna förenas, men dä jag hör tankarne wara fä gansta stiljaktiae och ett stonder samt flut ej synes wara lätt att sörwänta, söreflär jag, art man dä heldre mä votera, än förlora tiden genom en dlscussion som sones mig sä högst vswerfiödig, när frägan är obetydlig. Herr Lairdrmaiskacken: Mig har tyckts att fä Ledamöter af Ridderstapet och Adeln warit emot wal genom Eleclorckna, och torde säledes kanhända de Herrar, som önstat ett annat fält att formera Deputanonen, behaga begifwa stg till widlagande af vetta. Herr Den 9 Januari!. Zyz ^err Lkrsoboi-g, Lsspsr Willielm: Ewenne wanvr att formera sädane
Om nu ock jorden, genom uppodling och ett förbättradt brukningssätt, skänker rikligare bidrag, än förr, till invånarnes lifsuppehälle, så må likväl icke deraf slutas, att dessa binäringar derföre äro af mindre vigt, eller förlorat något af sin välgörande återverkan på hufvudnäringen; ty utan denna mångslöjd skulle den större personal, som det med llere svårigheter kämpande åkerbruket, under den jemförelsevis korta tid man dermed kan sysselsätta sig, erfordrar, icke kunna, den öfriga delen af året, fördelaktigt användas. Blott i ett fall kunde häraf uppstå en ofördelaktig verkan, om nämligen de i viss grad nödvändige utvandringarne till försäljning af ortens tillverkningar skulle vända hågen från de egentliga landtmannasysslorne till gårdfarihandlandens mera omvexlande och rörliga, men också med flere frestelser förenade lif. Exemplen äro också nu mera icke så sällsynta, att personer, som för länge sysselsatt sig med handelsresor, återvändt stämplade med brott och vanära. Med afseende härå räknar man för en fördel att den uti Westbo härad och en del andra orter mycket idkade ståltrådsdragningen, samt denna tillverknings afyttrande genom utskickade personer, är i aftagande. Handeln. Å landet drifves denna egentligen med ortens saluartildar, boskap, viktualievaror, skogseffekter, ylleoch linneväfnader, smiden, väfskedar, åkdon och flera slags andra slöjdalster, samt dels omedelbarligen af producenterne sjelfva, dels medelbarligen genom uppköpare för de atlägsnare afsättningsplatserne. Bland dessa äro hufvudstaden, Götheborg och Halmstad de vigtigaste, ehuru ortens saluartiklar till många andra mindre betydande platser i riket leta sig en väg. Inom länet äro städerne, och främst bland dem Jönköping, samt marknadsplatserne afsättningsorterne.
För min del anser jag mig, enär jag som föredragande handlagt en af de und. ansökningar, som K. M. afslagit, moralitet* förbunden att icke bestrida remissen, och jag gör det ej heller, ehuru här förekommer, att Konungen genom ett i Statsftådet fattadt beslut förklarat, att sökanden fått redan alla sina rättmätiga anspråk tillfyllestgjorda, och derföre afslagit hvad han begärt; och säkert synes mig vara, att om remissen beviljas, så är det från denna dag ingen undersåte, som får en ansökning afslagen hos K. M., förmenad t att sedan besvära 11. St., förutsatt att man iakttager den försigtigheten att säga, att det icke är fråga om att göra något klagomål. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Detta mål är af en särdeles märkvärdighet. Innan jag öfvergår till ämnet, måste jag göra den anmärkning, att det vore besynnerligt, om, sedan man remitterat Hr Hårds motion, man nu skulle vägra att remittera denna. Detta är så mycket besynnerligare, som det yrkas af den, som vid målet haft såsom föredragande åtgärd; han borde åtminstone känna det bättre, än han här ådagalagt. Jag får öppet förklara, att om fada vore fullt öfverensstämmande med Hr Ribens‘uppgift, skulle jag väl ej vägra remiss, men finna, att det vore omöjligt att i saken något vinna. Hr Riben har sagt, att det var på egen anhållan, som Tit. Strandberg erhöll tjenstledighet. Saken är ömtålig och att afhandla den så i detail, som Hr Riben här vill inleda oss till, är kanske stiädande emot 90 §. Reg.-F. Här är fråga om en gammal man, som var i tjenst såsom ledamot i ett Verk. Han blef förflyttad till tjenstledighet och ett memorial från hans Chef skall vara Konungen föredraget, hvaruti skall vara åberopadt, att det vore Strandbergs önskan. Ryktesvis fick Strandberg veta detta och gick till StafsSecreteraren samt tillkännagaf, att det icke var och aldrig varit hans önskan. StatsSecreteraren svarade, att om så vore, skulle hans flyttande till tjenstledighet icke ske; men det skedde likväl.
Ärfda-Balken stadgade praescriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd, samt om föreskrift, huru hans rätt under nämnde tid må bevaras, Lag-Utskottet till Rikets Ständers pröfning hemställt förslag till ändring af ofvanberörde lagrum, men alt lagförändring likväl sedermera icke följt, hvadan Motionairen ansett sig böra detta ämne till ytterligare behandling vördsamt anmäla och, i sammanhang dermed, påkalla rättelse uti 1 §. af samma Cap., sd att den borgen, hvilken bör ställas af bröstarfvingar, boende utrikes ä den ort, der Svensk man ef arf njuter, derföre att desse arfvingar vilja sätta sig neder här i landet att bygga och bo, ”äfven blifver bestämd i anseende till tiden för dess gällande kraft och hvilken tid lämpligen borde inskränkas till 10 år, ef tern hvilka samma borgensförbindelse borde anses hafva upphört”; tilläggande Motionairen, att han, till stöd härföre 1 öfrigt åberopade de skäl, som funnes utvecklade uti Per Erikssons motion och Lag-Utskottets förutnämnde Utlåtande, hvilka skäl ock förmentes hafva tillämplighet i afseende på den föreslagna ändringen af 1 §.; — och att dåtiden, Inom hvilken fordringar emellan enskilde kunna blifva gällande, vor„e inskränkt till 10 år, och någon längre fatalietid icke i något fall förekom - Lag-UIskottets Betänkande N:o 125. i3 me, utom i Kongl. Förordningen den 14 Maji i8o5, rörande klander af fast egendom, hvars stadgande grundades, ibland annat, på den Lag, hvars uppliäfvande nu föreslogs, och som för öfrigt innebure en af behofvet icke påkallad, för vida utsträckt fatalietid, i strid med sjelfva Författningens anda, syntes de föreslagna förändringarne destomera lämplige, som de erforderlige borgensförbindelserne i annat fall sällan kunde erhållas. Vid sisllidne Riksdag antogo Rikets Ständer, för deras del, med bifall till hvad dåvarande Lag-Utskott tillstyrkt, att i5 Cap. 5 §.
(Leonora ser forskande och litet ironiskt på henne.) Tolfte scenen. (Hans kommer in från entrén. Räcker i förbifarten flyktigt handen åt Emilie och går fram till Leonora, som bereder sig att låsa sekretären.) HANS. DE FÖRRA. HANS. allra heligaste öppet Har du också affärer? Du ser så betänksam ut, Leonora. Och sekretärens 41 LEONORA (förströdd, i det hon med en hård smäll låser igen klaffen på sekretären). Ja, jag har också några små affärer. _________ Andra akten. half femtiden. Midt på golfvet i förgrunden ett tebord med engelsk servering. Eld i kaminen.) (En vecka efteråt. Samma rum. Eftermiddag vid Första scenen. (Leonora sitter vid brasan på en låg pall och ser in i Queen». Katrine står framme vid bordet och serverar sig te.) LEONORA LEONORA. KATRINE. EMILIE. (långsamt, med eftertryck, i det hon reser sig upp och tager en tom tekopp från golfvet bredvid sig). Så nu är den njutningen förbi! KATRINE. Hvad menar du? LEONORA. Nu är det trefliga förbi. Jag menar, att nu har jag tyvärr druckit mitt te. EMILIE (utan att se upp). grad lida af spleen som Leonora. Jag tycker, det skulle vara förfärligt, att till den 43 LEONORA. som jag! Allt det gamla är gammalt, och allt det Vänta bara tills om fem år, då du blir lika gammal nya ja, det är nytt, så ohyggligt nytt, att man rakt inte vågar sig på det. Men för resten finns det något nytt? Nej, när man börjar bli trettio år, så måste man antingen på allvar resignera, eller också måste EMILIE (ser upp). man på allvar besluta sig för att låta bli att resignera. Kan ingen hjälpa en LEONORA. men det värsta med mig är, att jag nu har mest anlag för att låta bli att resignera. Men... EMILIE. Tyvärr, nej! Det är det bekvämaste att resignera, Men LEONORA. nation det fordrar ansträngning. Men det är lättare sagdt än gjordt.
•Kungörelsen, den 26 November 1816, om sättet för en menighets hörande i enskilte tillåtelige ärender, någon grund kunna hämtas till den förmodan, det Regeringens förtroende till Folket ^-blifvit förändradt eller förminskadt, då berörde Författning icke betager menigheten tillfälle att få till nödvändige samråd och öf~ verläggningar i Joflige ämnen sig församla; Men som det måste blifva nödigt och jemväl oum« gängeligt for bibehållandet af allmän ordning Bag-Utskottets Betänkanienl jgf *ch säkerhet, samt till förekommande af möjligen inträffande företag'till störande deraf, att Styrelsen äfvensom de, hvilka af den samma äro tillsatte att vården och tillsynen deröfver hafva, böra äga kännedom ej mindre om så be* skaffade samlingar af menigheter, än jemväl om deras ändamål och de ämnen, hvilka dervid förekomma och afhandlas; Så anser Utskottet sig ock endast uti bemälte Författning igenfinna ett ytterligare prof af den försigtighet och vårdnad, Regeringen alltid haft ospard för Statens och dess medlemmars lugn och säkerhet, Enär nu härtill an vidare får läggas alt, vid en behörig tydning af de i meranämde Kungörelse gifne föreskrifter, Utskottet icke kunnat inse möjligheten af de händelser, dem Riksdags-Fullmäktigen Nils Mänsson sökt framställa, vid hvilka berörde föreskrifter skola föranleda till så beskaffade olägenheter, som Nils Mansson velat befara; Och hvad åter Riksdags-FulR mäktigen Berg anat, som skulle, hvad uti ifrågasatte stadgandet innefattas , kunna hafva afseende på de Eaglige sammankomster x Socknestugor vid vanlige Socknestar-nmor , hvilka i Församlingarne Inträffa, i ändamål att invånarne uti desse må rådgöra och afsluta örn Socknens Ekonomiska angelägenheter, för hvilka sammanträden jemväl nu mera uti Kongl. Förordningen den 26 Februarii nästlidit år bestämmelser äro gifne, desto mindre är med förstnämnde Författnings innehåll instämmande], som deruti tydligen utmärkes, att den blott rörer de sammanträden af flere Socknar eller Härader till gemensam öfverläggning,kantingen ge - jg8 Lag-Utskottets
— Nio 99. angående (iden för nästa revision af Stats-, Bankooch Riksgäldsverkens förvaltning och räkenskaper. V. 195. •— Nio 100. angående rättighet lill pension för åtsk ill ige vid fångvården antagne tjenstemän. V. 195. — Nio 101. angående förklaring af 5 § i 16 Capitlet Jorda-Balken. V. 195. — N:0 102. angående inskränkning af underdomares skyldighet att renovera domböcker. V. 195. — Nio 103. angående skyldighet för egare eller innehafvare af säterier m. fl. slags hemman, att i fjerdingsmanna-bestyret deltaga, samt om utfärdandet af instruktion för fjerdingsman. VI. U. 197, 224. A. 265. — N:o 104. om ändring i Kongl, förordningen den 27 April 1846, angående Kolhandeln. V. 195. — Nio 105. angående embetsoch tjenstemäns rätt till lön under tjenstledighet. V. 195. — Nio 106. angående rotehållare? skyldighet att infinna sig vid rolerings-liqvidalionsmnlen. V. 195. — Nio 107. angående upphörantle af bergsfogdarnes befattning med uppskattande af fast egendom i bergslagen. V. 195. — Nio 108. angående ersättning till personer, hvilka, såsom Krono-ombud, äro tillstädes vid bevillnings-stämplingen af spelkort. V. 468. — Nio 109. dels i fråga om anslag för gevärstillverkning, dels rörande förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfactori. V. 468. VI.
Ungdom derigenom kunde beredas håg att egna sig åt landets modernäring jordbruket, i stället att allt talrikare strömma in på tjensteinanna-banan, och att äfven undervisning i landthushållningen vore af högsta vigt för en stor del af dem, som inträda i Statens tjenst, såsom Presten, Domaren och Indelde Officeren, som äro med boställen försedde; men enär Utskottet ej kan frångå de grundsatser, som föranlcdt Utskottets yttrande i denna punkt, helst detsamma blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden godkändt, anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva. 6:0 Befrämjaiule i allmänhet af Jordbruk och Landtmanna-näringar. Inom Ridderskapet och yJdeln samt B or gare-Ståndet har i denna punkt anmärkning blifvit gjord, dels derom, att allmänna Besvärs-och Eco nomi-Utskottet jemväl behandlat motioner, sorn till nämnde Utskott blifvit remitterade, angående öfverflyttande å Agronomen Jonsson af det åt Steffens i lifstiden anslagne arfvode, och alt då detta Utskott stannat i ett annat beslut, än Stats-Utskottet, ärendet borde af begge Utskotten behandlas gemensamt, för alt bringas till likstämmighet, dels att Utskottet föreslagit det belopp, som under denna Tilel förut utgjort 9,900 R:dr, i rundt tal lill 9,000 R:dr, då summan 10,000 R:dr likväl vore den närmaste, och jordbruket ej ansågs böra lida någon minskning i de tillgångar, som för detsamma varit att påräkna.
Men kunde han ha sett denna helsning, skulle den gamle kämpen också velat böja sig, ty hvilken var hjertligare än han, berörd af en vacker handling? Nu observerades den och antecknades i minnet hos många, antecknades med den aktning, som icke ens majestätet behöfde försmå. Ännu en vacker kunglig handling blef en triumf för honom, som med så stora offer skapade det nya dramatiska templet. När det, underbart att tänka, blef en kunglig teater, lät Carl XV det porträtt, som Stjernström till ett värdigt minne af mästaren uppsatt öfver ridåhvalfvet, i ro få sitta qvar och nedblicka på hvad väl Lindeberg aldrig tänkt sig att få se. Huru ofta, då jag går öfver Ladugårdslands kyrkogård, ser jag ej åt den ensliga bädden nära porten vid Artillerigatan! På en liten enkel sten med ett järnkors står namnet Anders Lindeberg. AUGUST BLANCHE. Inledning. Den vetenskap, som lefde under medeltiden och kastade sitt farliga sken ännu ett stycke in i sextonde seklet, har alltid synts mig af ett mystiskt intresse, hvilket gjort mig begripligt huru det varit möjligt att personer af stor intelligens, men öfverspända idéer på det öfversinliga området, kunnat låta sig fängslas deraf. Jag menar astrologien, den lära, som förband himlens underbara stjernbilder med menskliga öden. Utan tvifvel uppstod en hel mängd charlataner, hvilka drefvo sitt bedrägliga spel med en ännu vida större hop vidskepliga anhängare, som sökte deras kunskap för att få veta något om framtidens dunkla gåtor, men ibland desse arme forskare i den lönlösa vetenskapen fans säkerligen också en hel del upprigtigt troende på sina systemer, och hvilka uppoffrade otaliga nätter i ensliga vakor för att studera stjernskriften och göra sina uträkningar för något nyfödt menniskolif. Sådana vigtiga, upptecknade beräkningar gömdes som de heligaste reliker. Sedan kom det an på om den, hvars horoskop blifvit stäldt, råkade träffa på en möjlighet mot hundra omöjligheter, att vid den tid då förutsägelsernas farligaste punkter voro nära, genom någon icke trolig händelse kunna med sin lefnadsstråt stryka förbi dem.
ItluIIer, L1ae8 Lilles, 83m. dlloreus, LenZt ^laZnus Lj orlman, solan Lacke, Lreclric lVlorsiimf, llol.Llr.ka.u1i, g. Lll. 8mecllerA, Ler jac.Aklin, d^lils 8eltervall, III. Ljulr, solran 8e6erlolm, LenZt L. 6e^er, Lelr Llorärvall, Lara Lresl, ^.nä. Kloräell, Larl Lemke, L. 2etterler^, O. OsmnFius, O. L.-or6ste6t, L. L. 8loAlerA, Lorens äe la Loss, gol. 6. Wadner. Ungelärligt L-fwerslag, som wisar Brukshandteringens Ollers i Hammarffatt, Bevillning, Krigsgärd m. m. för et af de sednare arén, efter en medelberäkning. Lfwer 400,000 Sk:pund Smide äges af Patronerne, hwarsöre i Lammarffatt 4000 Sk:pund -6N:d. 24,°°c> i Bewillning 1^,769 Skiputid 82,770 i Krigsgärd 10,272 Skrpund r r 6i,6zo '' R:d.8:ca Summa 28,041 Sk:pund 168,400. I8,ovoo Skmund Stängjernssmide ages af Bergsmans-Ständet, hwarföre i Hammarskatt 180 Skeppund i Bewillning ;84 Skeppund i Krigsgärd 4;r Skeppund Summa 1,196 Skeppund 7,170. 425,000 Den 3o Maj. 3!Z 425000 Skeppund Tackjcrnsbläsning skottar r ;:de!s tz. 8-co Skeppunhet — 5,920.
Scheele var ingen vetenskapens konung, som ordnat det spridda vetenskapliga materialet till en harmonisk bygnad, han var ingen siare, som tydde naturens lagar, han var icke skapare af någon teori, som lyst och vägledt i forskningens labyrinter; men han hade den snillets slagruta, som upptäcker det fördolda i naturen samt i ljuset framdrager nya fakta af omätligt inflytande. Han var upptäckare som ingen före och ingen efter honom. Hvar och en, som känner blott elementen till Scheeles vetenskap, vet också hvilken betydelse sådana upptäckter som syrets, fluorens, klorens, manganens, glycerinets, för att ej nämna flere, utöfvat på vetenskapens och industriens utveckling. Hundra år ha förflutit sedan Scheele slutade sin korta och betydelsefulla lefnad. Hvilken utveckling hafva icke kemien och öfriga naturvetenskaper gått till mötes; till hvilka skördar ha ej de gamles utsäde mognat! Kemien har ej blott till vårt slägtes gagn förädlat de skatter jorden gömmer i sitt inre, ej blott skapat nya industrigrenar, som sysselsätta millioners armar, hon har lyftat breda flikar af den förlåt, som höljer naturens, ja till och med det organiska lifvets verkstad. Äran af denna utveckling tillkommer ej uteslutande de närmast förflutna hundra åren, utan i väsentlig mån de forskare, Scheele och hans samtida, hvilka oförtrutet bröto den ouppodlade marken och lade grunden till den byggnad, som nu är uppförd. Det är ej mer än en skyldig gärd af tacksamhet, att vår tid hedrar minnet af grundläggarne till vår tids vetenskap, och då hundra år förflutit sedan en af dem gick hädan, må denna skrift bära vittne om, hvad Scheele varit och hvad han verkat för vetenskapen. II Scheele1 härstammade från en gammal tysk och vida spridd slägt. Han föddes den 9 dec. 1742 i Stralsund, den femte af tolf syskon. Fadern var köpmannen Joachim Christian Scheele och modern Margaretha Varnecross. Som barn förrådde Scheele icke de stora anlag, som slumrade inom honom; han var af ett slutet och stillsamt sinnelag, som gjorde att man ansåg honom trög och enfaldig.
Angående de med Strömrensningarne i Norrland nära sammanhang egande föremål, öppna Transport-Fartygs byggande, hade, enligt Committerades underdåniga anmälan, 3:ne sådane, i följd af erbjudne och beviljade Lånunderstöd, blifvit år 1820 byggde och ritning öfver öppna Vedskutor till orten afsänd; förmodande Committerade, att Invånarne i de Norra Provincerne skola småningom öfvertygas om nyttan af sådane Transport-Fartygs byggnad 2 Sami. 44 696 Riksens Ständers och förmås att begagna de för detta ändamål erbjudne lånebiträden. Till befordrande af Strömmingsfisket och en ökad tillförsel deraf för Hufvudstaden, hade mindre låne-understöd af Spannmål och Salt blifvit till behöfvande Strandfiskare utgifne, hvilka likväl till en del voro återbetaldte. Den byteshandel af Spannmål emot Strömming, som i Nåder anbefallts att verkställas i de Norra orterna, för att söka förändra denna handelsgång och pä en gång skaffa en ökad afsättning af Spannmål och större tillgång på inhemsk Strömming i Hufvudstaden, vore sålunda utförd, att 524 Tunnor Strömming från Westerbotten erhållits emot utbyte af 477r£ Tunnor Råg, hvilka genom aftal med Kongl. Allmänna Magazins-Direction blifvit levererade Utur Umeå Krono-Magazin, emot Contant betalning * hvaremot endast i5o Tunnor Strömming voro försålde då Committerade deras Berättelse afgåfvo. Sedan Kongl. Maj:t, under den 8 Martil 1820, i Nåder tillagt Herr Öfverste-Lieutenanten och Riddaren Rappe ett Låneunderstöd till Linodlingens och Linneväfnadens ytterligare utbredande och fullkomnande och deraf j gooö R:dr skulle samma år af den under Committerades förvaltning ställde fond utgå, så hade berörde belopp af Committerade blifvit utbetalt och nödige säkerhetshandlingar för detsamma af bemälde Herr Öfverste-Lieutenant aflemnade. Revisorers Berättelse.
Icke genom jorden, ty om den äfven inedgifver ytterligare odling, skola dess alster dock icke med fördel kunna afyttras till andra Länder, hvilka alla dels äro af naturen mera gynnade, dels kunna erhålla sina förnödenheter på närmare håll. Icke genom Bergverken, ty Skogarne äro medtagne och afsättningen starkt hotad. Icke genom Fabrikerne, ty örn de drifvas i stort, finna de icke afnämare inom Landet, och kunna utom Landet ej täfla med utlandningen. Om ock en del artiklar, hvilka importeras, skulle kunna inom Riket produceras, så kan detta dock icke ske med Salt, Vin, Socker, Caffe, Tim och det öfriga mångahanda, som en olycklig och allmänt utspridd luxe gjort till behof. Importen skall, såsom nu, medtaga värdet af Landets Bil, t. Banco-Utskls Betänkande, N:o 92. 49 Landets export, och Räntorne å detta Lån medtaga det metailisku myntet; emedan således denna Låne-operation skall, ehvad den, sedan den en gång blifvit börjad, afbrytes eller fortsattes, medföra stora och måhända oberäkneliga olyckor. Afbrytes den, så uppkommer en vådlig stockning och brist. Fortsattes den, så utarmas landet i oupphörlig progression. Vid hvarje ny låntagning måste Capitalet ökas med beloppet af den Ränta, som utgått, och allt som Capitalet ökas, bliver den utgående Räntan större. Snart inbryter nödvändigheten att låna till Ränteafbetalningar, och hvar finnes då hjelp? Må man akta sig, att med England, Frankrike, Tyskland, Ryssland jemföra Sverige, sora genom natur och läge har ganska få och knappa ressourcer; emedan Svenska jorden, vid detta Lån, egentligen intecknas för Utlänningen, och Svenska Banken af denne göres beroende; emedan Banken, vid den obetydliga inkomst, som är honom förbehållen, kan göra kännbara förluster, så väl genom Coursens förändringar på det Silfver, han skall anskaffa och utsända, som på kostnaderne vid Remisser, commissionsarfvoden, discretioner m. m., hvilka, efter hvad redovisnin Bih. till R.-St.
Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, Statsoch BancoUtskottens den 8 dennes under N:o 385 afgifne, samt den 14 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, anj gående låneunderstöd för Ståderne Norrköping och Borås. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls BancoUtskottets den 7 dennes under N:o 44 af« låtne, samt den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående förhöjning uti en andre Kamereraren i LäneBanken från äldre tider tillagd gratification. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 8 dennes under N:o 45 afgifne9 samt den 11 derpå följde eftermiddagen påhöra det lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Memorial, om prägling af så kallade JubelRiksdaler; blef samg ma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslagit. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets den 5i sistlidne Julii under N:o i4o afgif - Den 27 Augusti c. Hi, ne, samt den j 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i fråga om löftesmäns rättighet att uppsåga borgen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med förkastande af berörde Utlåtande, antaga 16 i 7 Cap. af LagCommittéens förslag till den nya HandelsBalken; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln för^ ena.