Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s beslut. ito Att anstånd af minst tre (3) och högst sex (6) månader må af Bancostyrelsen kunna medgifvas för alla förfallna ellei' lagsÖkta lån uti Bancodisconten och dess lånecontor, räknadt från den tid cholerasjukdomen i provinsen utbrutit, och att ingen straffränta må ifrågakomma för de lån, som inom den sålunda stadgade tiden icke omsättas eller inbetalas, såvida låntagaren under tiden ställer antaglig säkerhet för hela skuldbeloppets och räntans derefter skeende återbetalning, i den för discontrörelsen i allmänhet stadgade ordning. 2:0 Att alla lagsökningsåtgärder för Bancodisconten och dess lånecontor må under den sålunda bestämda tiden inställas, utom i de enskilda fall, der, efter särskild pröfning, Di rect. anser Bankens säkerhet kunna gå förlorad, derest icke lagsökningen fullföljes hos såväl låntagaren som dess löftesmän gemensamt. Begärdes på bordet. Frih. Franc Sparre, Bengt Friand; Jag får tillkännagifva, att jag i anseende till embetsgöromål, som åligga mig, icke kan fortfara med den befattning, jag såsom ledamot i en, nemi. Hr Lagerheim, inställt sig i Utsk. Huruvida de öfriga vilja afsäga sig deras befattningar eller icke, kanner jag ej. Hr Cederstråhle lärer vara på landet och lärer icke får UDnlvsa, att Hr Bruncrona afsagt sig sin befattning och i3 II, 13 98 Den 11 September f. m. återkomma förrän i October manad. Således och då Frih. Boye för närvar, är sjuk, finnas icke flera än a ledamöter af R. o. Ad. i detta Utsk., hvarföre jag anhåller, att val till återbesättande af de lediga platserna måtte ske i morgon. Gr. Horn, Claes Fredr.:
Hr Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma lanke förklara den af Frih. Rehbinder gjorda anmärkning. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja. Frih. Rehbinder: Då flere talare hafva delat min åsigt om sjelfva saken, ehuru utgående från olika synpunkt, nödgas jag begära votering. Hr Lefren: Jag hemställer till Frih. Rehbinder, som är af samma tanke med mig, om han icke funnit nej vara så öfvervägande, att vi svårligen hafva någon anledning att hoppas vinna vid en votering. Vi önska samma sak, ehuru af olika åsigter; jag skulle således önska samma utgång af saken som han åsyftar, men jag finner ingen sannolikhet att den kan vinnas, och en votering borttager mycken tid. Frih. Rehbinder: Då Hr Lefren uppmanat mig att afstå från begäran om votering, och han är en af dem, som delat min tanke i saken, så vill jag icke vara envis, utan afstår från min begäran om votering, om icke någon annan ledamot begär den. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad., sedan Frih. Rehbinder afstått från sin begäran om votering, torde finna att hans förslag förfallit. Ropades ja. I anledn. häraf förklarade Hr Landtm., att, då ingen vidare anmärkn. emot Utsk:s förslag återstode att pröfva, det komme att blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Remitterades till StatsUtsk. Frih. Boyes, Fredr., den 29 sistl. Maj på bordet lagda motion, ang:de förlängning i tiden för riksdagsarfvodenas beräknande för en del af notarierna vid RiksStrns cancellier. Den i Juni. Upplästes lill justering och godlifindps Exped.Utslits förslag ]\:v 357 till II, Sits underd. skrifvelse till K. M., angtde beskattningen å stångjernstillverkningen i Riket, Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo:
kvinnoi II - Mathula Rooa, Genom skuggoi En iiiitidsskildiing Meddelanden från Fredrika-Bremer-Forbundet A R, Riic3tliga Fulelimgen: if Unga, Kviiiizoi Hvm lehandn i Kvinnofi&amp;g.tii - Pris Pr För Förbundets medlemmar kr 2 50 {For medlemmar 4 00 med bihga finnes nnnu att $2 iïkn årets borlan B~hgan, en bok pk 140 sidor med iner an 40, teckningar, afhandlar Kvinnans eller den sexuella hygienen ftr ogifta och Ma-nhens s l a g t i i f ar n~ntr~ckt Piis endast 1 kr 60 ole 1895 fiir till bilaga om Våra barns fostras och vård. Sev. Ribbing. e p - AU~ %-DA NYSAXDER., Blomst erat elier for fina, konstgjorda blommor # Modeaffiir för Damkappor, Stockholm, rekoiiimenderar sitt stora och i.ikhaltiga lager af alla - ~arskildt får rekommendera mitt ston, Inger af - m Pelsverk f6r ~ e l r r k a ~ ~ r r med dnrtill passande ofvertyger s Orn r å r tid kan med sanning sägas, a t t den ej ringaktar eller förbiser nhgra af v h n stor. iiiimeii. Alla ininnesdagar, soin lmfva afseende y a var historias inär&amp;ligare persoiiliglieter, liögtidligli&amp;llas ined en pietet, soin utgör en gensaga mot den niot vår generatioii s % ofta riktade beskyllningen för ytlighet ' och jäktande efter det, so111 b l h t h m värde för stiinden. S&amp; har n&amp;&amp;n &amp; n lieii$ ~ i r g i t t a s minne viiit föSen@1 för ' en hyllning, soin vii1 kan sägas varit deiina &amp; r nlecleltlds~ bei %mi !ast6 .kvinna värdig.
Deruti har han visserligen rätt, men när han framställer en så absolut sats, som den, alt Staten skulle kunna gifva ut hvilket qvantum som helst, utan att det skulle kunna förorsaka förluster, icke blott för Staten såsom sådan, och uti en sammanfattning af folkets krafter och förmögenhet, utan äfven för sjelfva individerne bland folket, så tror jag alt han begått ett stort misstag, och detta väsendtliga misstag består deruti, att han ingenstädes i denna brochur, som för öfrigt vittnar om mycken bekantskap med det tekniska i fondverket, och är med mycken logik författad, lemnat uppmärksamhet deråt, att det finnes, utom arbetskrafter och capitaler till sysselsättning för dessa arbetskrafter, äfven ett 3:dje hufvudsakligt moment, för att åstadkomma välstånd, nemi. besparing. Om man således, mine Hrr, efter denne författares åsigter, skulle hafva vid - 144 Den 4 September f. m. tagit operationer, hvarigenom man successive spridt 16 millioner artificielt rörelsecapital i landet, så har man icke betänkt, om man derigenom .äfven fastställt några säkra grunder och garantier derför, att dessa 16 millioner blifvit använda på ett sätt, som verkligen beredde vinster, hvars besparingar ökade förmögenheten, utan hufvudsakliga afsigten synes vara, möjligen att bereda fördelar åt några fnnctionärer, eller ock, frän den vackraste sidan betraktade, att få inleda åtskilliga statsbestyr, till utseendet storartade, men som, långt ifrån att garantera förmögenhetens tillväxt och stadga, capitalernes säkra gång genom besparingar, tvertom befordra den, ty värr, allt för stora benägenheten hos folket att vilja lefva stort och icke tänka på, att rätta munnen efter matsäcken. Jag vet, att förebilden för detta förslag finnes i den beryktade stora Engelsmannen Pitt’s förslag, då han i förra seklet, under det stora kriget med Frankrike, på detta sätt artificielt skaffade nya medel åt Engelska folket, hvarmed detta folk utvecklade en större kraft och sluteligen kom lill nuvar. resultater af supremati, icke allenast uti sin financiella ställning, utan i merkantilt och politiskt afseende.
Jag vet, att det finnes en gammal tradition, som säger, att den tid skall komma, då hela kristenheten skall vara nedsjunken i katholicismens mörker, men att det dock skall finnas en svag strimma af ljus i nordanlanden, som småningom skall vidga sig och undantränga mörkret. Skall detta mörker en gång äfven öfverskugga ett älskadt fosterland, vill jag varmt och innerligt bedja till Gud, att dess natt må blifva så kort som Midsommarnatten i norden, då aftonrodnaden förmäler sig med morgonrodnaden. Äfven härtill hördes åtskilliga ledamöter yttra bifall. Hr Tersmeden, Pehr "Reinh.: Då jag anhöll om ordet i denna fråga, var min afsigt endast den, att yttra några ord af tacksamhet för den Kongl. Proposm, men de anföranden, som de tvenne siste talarne afgifvit, tvinga mig att i största korthet, väl mindre 430 Den 18 Jm n i. högtidligt och mindre långt, men måhända ej utan all öfverensstämmelse med det sunda meunisko-förståndet, yttra min åsigt i ämnet. Hvad den förste talarens skriftliga anförande beträffar, deri en varm öfvertygelse omisskänneligen uttalade sig, sfi vore det visserligen ej svårt, att till vederläggning uptaga detsamma, såväl i dess helhet, som i hvar och en punkt, men jag anser tiden nu icke vara dertill lämplig, enär jag icke vill inleda en polemik under en öfverläggning, sådan som denna, och hvilken måhända redan tröttat 11. o. Ad. Dessutom har jag ej ansett lämpligt, att här upträda emot en vän och en frände, emot en person, för hvilken jag, äfven såsom parlamentarisk motståndare, hyser den djupaste aktning. Jag vill icke heller följa den andre värde talaren på hans vidlyftiga utflykter på kyrkohistoriens område, lika litet som jag anser behöfligt att vederlägga hans många, om en, enl. min tanke, oriktig upfattning af den Kongl. Propos:n vittnande påståenden.
— I afseende på sättet för utförandet af denna reglering hemställde Statsrådet i underdånighet, att Kongl. Majit må föreslå Rikets Ständer: för Lands-secreterare. » Läns-notarierne . » Lands-canzlisterne » Lands-kamererarne » Landt-Räntmästarne » Läns-bokhållarne » Lands-kontoristerne » Vaktbetjente . » Kronofogdarne . » Länsmännen . 167,000: 148,800: 18,600: 9,600: 4,800: 46,666: 52. — 37,353: 16. — 19,200: 12,000: 9,606: 52. — 31 a) att det belopp, som med behörigt afdrag för de boställen och bohemman, som komma af kronofogdar och länsmän bibehållas, efter den nya staten för ofvannäinnde tjenstemannapersonal erfordras, utöfver hvad nu för landtstaten utom landshöfdingarne är å riksstatens sjette hufvudtitel upptaget, må för ändamålet å samma hufvudtitel uppföras; b) att det belopp, hvarmed för vissa af de landtstatstjenster, som å nya staten bibehållas, nuvarande löneinkomster öfverskjuta det, som efter samma stat kommer alt för dessa tjenster utgå, må efter skeende pröfning af Kongl. Maj:t och för så vidt ej innehafvare!! finnes böra nedsättningen vidkännas, på grund af det förbehåll, som i de af Kong.
Vald till Ledamot af Bevilln.-Utsk., men hindrad att svara emot detta förtroende, föranlåtes jag härmed vördsamt afsäga mig nämnde befattning. Vid förnyad föredragning af Hr Rosenblads, Bernh., den 4 dennes på bordet lagde motion, angående några löreslagna stadganden i afseende på ordningen för BancoDiscontVerket och de för samma Verk hittills gällande reglementariska föreskrifter, blef samma motion till BancoUtsk. remitterad. Den 7 Februarii f. m. Å nyo föredrogs Hr Rosenblads, Bernh., den 4 dennes på bordet lagde motion, att Bankens och dess DiscontVerks samt RiksgäldsContorets räkenskaper må blifva underkastade KammarRättens granskning. Hr Hegardt, Christian Bernh.: Vid förslaget att till K. KammarRätten öfverflytta den granskning af Bankens, Banco-DiscontVerkets och RiksgäldsContorets räkenskaper, som hittills förrättats af R. St:s dertill utsedde Revisorer, må det tillåtas mig göra några anmärkningar. Jag anser denna föreslagna förändring mindre lämplig och medförande föga båtnad; mindre lämplig, emedan, då nämnds Revisorer enligt Riksd.-Ordn:s 68 §. skola öfverse och granska Bankens och RiksgäldsContorets tillstånd, styrelse och förvaltning, ett sådant uppdrag icke kan i hela sin vidd ändamålsenligt uppfyllas, om de icke tillika taga fullständig kännedom af dessa Verks räkenskaper, utan i det afseendet förlita sig endast på KammarRättens åtgärd. Föga båtande anser jag den föreslagna förändringen, emedan jag föreställer mig och tror, att en fullkomligare och sorgfälligare granskning af berörde räkenskaper icke kan förväntas af tjenstemannanitet hos KammarRättens Revisorer, änskönt upplifvadt af hoppet om en möjlig anmärkningsprocent, än af nitet bos R. St:s egna Revisorer att motsvara ett hedrande förtroende.
På detta sätt beredes det största framsteg, sedan 1728, i Bankens inre organisation och ordning, som hufvudsakligen vinnes genom Transporträkningens borttagande. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde proposition till bifall å BancoUtskottets berörde Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades. I anledning hvaraf Haris Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Vällofl. BorgareStåndets omförmälde inbjudning till deltagande i dess beslut, ej blifvit af Ridderskapet och Adeln antagen. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets den 12 dennes afgifna, samt den i5 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial N:o 118, med förslag angående vissa bestämmelser, som Utskottet ansett böra finnas tydligen uttryckte i texten å de nya Sedlar, hvilka, efter dess gifna förslag, komma att af Banken utgifvas. Å nyo föredrogs StatsUtskottets den 16 i denna månad a flatna och den 17 derpå - l Den 24 Februarii e. m. i53 följde e. m. på bordet lagde Memorial N:o 4o8 rörande Reglementet, som för Riksgäldskontoret skall utfärdas. Herr Hjerta, Gustaf: Jag vill ej föreslå återremiss eller ändring i detta Förslag; men jag vill till protocollet hafva anmärkt, att jag anser det i 16 § af Förslaget influtna uttrycket: ”Ränte-anslag, enligt i8i5års ”Riksdagsbeslut, till Hans Maj:t Konungen ”och Dess Arfvingar efter Successionsordningen af den 26 September 1810, Två”HundraTusen (200,000) R:dr årligen” icke hafva bordt nyttjas; ty 1815 års Riksdagsbeslut lyder i 6 § sålunda: ”För att på nå”got sätt i underdånighet betyga
Kronobetjent med biträde af tvenne — -< —. —. — stadgas. Bih. lill K St. Prot. 184S to Sami. 1 Aid. 64 5oö Expcditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelset N.o 191. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj 1845. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den i4 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående Jattade beslut i afseende å Bankens Låneoch Creditiv-rörelse. (Banco-Utsk. Bet. tn. m. Mern., N:o 60.) S. A. K. Uti elen 29 October sisllidne år aflåten Nådig Skrifvelse har E. K. M. behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, hurusom hos E. K. M. i öfvervägande kommit viglen och angelägenheten deraf, att mera bestämda och utvecklade stadganden, än de, som innefattas i Kongl. Förordningen den 14 Jan. 1824, angående Privatbanker, varda antagne och till framtida efterrättelse fastställde; men då frågan om Privatbanks-rörelsen, särdeles under nuvarande penningeförhållanden, vore ett ämne, som icke borde betraktas utan hänsigt till grunderne för Rikets Ständers Banks penningeoch låne-rörelse, uti lagstiftningen hvarom E. K. M., enligt 72 § Regerings-Formen, icke deltoge, hvadan E. K. M., som icke varit i tillfälle att på förhand beräkna de beslut och åtgärder, hvilka Rikets Ständer kunde finna för godt att, i afseende å Riksbanken, under Riksdagens lopp, vidtaga, icke eller ansett
Vi se nu, att icke så varit, då de gjort ett sådant anbud; och då tror jag vi böra antaga detta generösa anbud, helst dä det kan ske med så ringa kostnad som Gr. Sandels visat. Jag får således tillstyrka bifall till Gr. Sandels’ förslug, måhända dock med en förändring, för att icke 36 Den l Augusti. missbruka detta generösa anbud, nemi. den, alt antingen öfverlemna åt Hr Frih. och Landtm, att bestämma hvilka discussioner må i sammanhang utlemnas till trycket, eller också efter slutad justering propos. må ske, för att afgöra hvilka öfverläggningar skola uleslulas; ty jag fruktar, att, äfven med afkortande af alla discussioner i mindre vigtiga ämnen, vi kunde alltför mycket missbruka den artighet, den välvilja och det stora afseende på en sann publicitets fordringar, som tidnings-redactionerna så aktningsvärdt förklarat sig vilja ådagalägga. Hr Tham, Sebast. Math.: Sedan så många af R. o. Ad:s ledamöter yttrat sig emot Ridd.Utsk:s betänk., lär det vara föga hopp, att det kan vinna bifall. Jag anser inig dock böra till besvarande upptaga några af anmärknlna emot detsamma. Det är ibland annat sagdt, alt Utsk. föreslagit att eapitations-afgiften må fortfara alne år längre än Ridd.direct:n ansett nödigt. Härmed förhåller sig så, att R. o. Ad beslutat, att eapitations-afgiften skall fortfara till nästa riksdag i stället för 3 år, som Ridd.directrn föreslog; men nästa riksdag kan inträffa förrän 3 år tilländalupit, och då kan R, o. Ad. besluta afgiftens upphörande. Det öfverskott, som, enligt hvad Gr. Sandels upplyst, skall vara att af Riddarhus-cassan årligen disponera, uppgifves till tooo r:dr b:co. Äfven om man antager att så är, skulle, efter beräkning af 270 r:dr i månaden, man på 3 månader komma derhän, att ganska litet vore öfrigt.
I öfrigt äger Utskottet att ställa sia tils efter rättelse, hwad denna Niddarhus-Ordning söresktjswer, och ehuru detsamma föreställer Riddarhus och Jungfru StijtS Direckionenres hwilkas befattningar under pästäende Riksdag uphöra, ma likwäl Utskottet ej med Jntroduetioncr sig befatta, utan att derest sädane under Riksdagen sökas, böra de samma sedan wederbörljga pr-estonda likwäl förut i Utskottet blilwit gran» skade och godkände, hos Riddcrskapet ost) Adeli, in Pleno anmälas, som efter giswil samtycke, lärer om Uttens införande i Matrikeln tilsäqa. Lottning och inskrifning i Adeliga Jungfru Stiftet, sa wida den under Riksdagen inträffar, mä likwäl as Utskottet werkställas, dock bör Landt Marskalken anmodas att derwid wara tillstädes. §8- §. Emellan Riksdaggrne besörjas och lorwaltas Riddarhusets enffilda angelägenheter af en Direktion bestående af Sex Ledamöter. Denna Direktion för hwilken särskild Instruktion är utfärdad och hwaruki särskilda föreskrifter för Riddarhusets Secreterare och öfrige Tjenstemän äfwen äro stadgade, wäljas hwarje Riksdag af Riddcrskapet och Adeln samfält in Pleno, pä särl om iva» i denna Riddarhus,Ordning förut stadgadt är. 59- §.
Redan här framträder brodden till och krafvet på de egenskaper, som först genoin utvecklingens sista och riktigaste daningar: äktenskapet och familjelif vet, kiinnat alstras, tillväxa och i iiiigoii mån fulländas. I tvenne kapitel, det ena: ~ E i moders i eroliitioii.j, det andra: aEn faders evolutioii~ afliandlai Druiumoiid detta iiinlie. Framstiillriingeii a r vidlyftig, och en stor del af detaljerna, son ej direkt beröra syftet för denna artikel, maste därför blott i förBigi " lenile omnihiinas. H u r intressant an skildringen a r af de medel, af livilka natliren betjänat sig för a t t möjliggöra, vaclra, nära och utreckla den k a n s l ~, soin nu iiier än alla andra vinner erk %nnande, ocli som vi i sin fullaiidning kalla moderskärlek, s % rnaste dock äfven d e m a vackra skildring förbigås så so ii^ ej behöflig för utredande af den siieiiingsföi~bistring, s0111 1111 råder rörande erotiska förbindelser. Däremot erliåller detta ämne i framställningen af %k tenskapets och familjelifvets uppkoinst och ' utveckling en utredning, son1 borde vara af sarskildt intresse under nuvarande ouistandigheter, d&amp; dessa;). &amp;, 273 frågor tillhöra tidens mest brännande och oupphörligt ställas under debatt af inan och kvinna, af lärd och olärd;. då allmtiiiheten ej tröttliar att sluka, pressen ej a t t beröinina det ena skaldestycket, den ena roinaiien och uppsatsen efter den andra med angrepp mot ock förslag till uppliafvaiide af aktensltap och faiiiiljelif. Henry Dr~iininond betraktar dessa institutioner sBsoiii evolntionsarbetets Iiögsta eröfring och viktigaste vinst. » D å familjen uppkoin, men ej förr)), säger han, » betryggades världens högre evolution.
M. vid denna riksd. till Ii. St. ailätit nåd. propos. om räntepersedlarnes reduktion. Om nu R. St. jemväl för deras del skulle besluta en sådan reduktion, hvad blefve då följden af nyssberörde uppskof? Jo, den att, om reduktionen verkställdes efter nuvar. myntindelning, och lagstiftande makten vid en kommande riksd. skulle besluta decimalsyslemets införande, sä vore det förra arbetet förgäfves, och'finge omgöras, samt således allt det besvär och all den kostnad, som derpå nedlagts, förspild. Man har äfven sagt ali om någon förändring uti vårt nuvar. myntsystem skulle äga rum i ändamål att fä decimalräkningen deri införd, så borde della ske samtidigt med en af behofvet påkallad förändring i mått, mål och vigtsystemen. Jag kan icke undertrycka den tanken, atl detta yrkande icke synes mig väl stå tillsammans med de svårigheter, man förespeglat skulle för vår allmoge uppkomma i och för inlärandet af decimalsystemet. Vore detta för dem svårt, dä fråga blott är om mynt, så synes det mig som skulle ändå större svårigheter uppstå att på samma gång lära sig en alldeles ny indelning af mått. mål och vigl. Ehuru jag ej befarar dessa svårigheter, anser jag dock lämpligast vara, att decimalsystemets införande i handel och vandel sker så småningom, och ali man först använder del i fråga om myntet. Något alldeles oundgängligt samband emellan dessa reformer kan jag icke eller inse förefinnas. Det gifves många länder, som hafva infört decimalräkningen för endera af mynt, mått, mål eller vigt, men icke för de öfriga. För alt nu icke tala om Ryssland, hvilket man synes hafva ansett vara mindre (jenligt, sä anhåller jag att fä fästa uppmärksamheten på Italien och Portugal. Der är decimalsystemet infört för mynt, men icke för mått, mål eller vigt. Samma förhållande äger rum hos Holländarne, oaktadt man påstått att decimalräkningen icke begagnades af något folkslag utaf Germaniskt ursprung. För öfrigt lärer det väl vara en hvar bekant, att uti den nåd. proposm i della ämne, K.
Jts 7 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836. 39 Maj:t matie täckas hos Rikets Ständer föreslå anvisande af lön för en särskild Provinsial-läkare inom sydvestra delen af Länet med station i närheten af Naums gästgifvaregård, och med distrikt af As, Sals, Flo och Näs socknar af Åse härad, Barne, Wiste och Laske härader samt Wånga, Edsvära och Qvärnmes socknar af Skånings härad, hvilket nya distrikt komme att innefatta 30,632 innevånare. Ofver denna framställning hörde hafva det föreslagna distriktets innevånare, med vitsordande af behofvel och nyttan af ökad läkarevård för orten, densamma förordat, hvarefter Sundhets-Kollegium uppå de af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anförde skäl i underdånighet tillstyrkt, att Eders Kongl. Majit täcktes lill Rikets Ständer aflåta nådig proposition om anvisande af ett anslag utaf 750 R:dr R:mt till arfvode åt en extra Provinsial-läkare inom sydvestra delen al Lidköpings distrikt med station inom Naums socken och med det distrikt Eders Kongl. Majits Befallningshafvande föreslagit; dock att såsom vilkor för detta anslags disponerande måtte bestämmas, att det nya distriktets innevånare förbinda sig att ät Provinsial-läkaren vid den blifvande stationen uppföra och underhålla lämplig bostad af den beskaffenhet och belägenhet, som af Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande godkännes.
Ut» rikeOrter icke heller kan pätänkas, i anseende till närwarande höga Märel, Cours, hwilken wid Märel» köp för betta stora och owanliga Wäxelbehof, än widare, och kanske utan all gränte komme att upprasa, sä ssulle wid nyttjandet af endera, eller bägge dehe utwägar följden blifwa, att Förmögenhets afgiften i allmänhet borde tillökas sä wida det Qwantum Silfwer skulle kunna erhällas som för denna hälft af samma afgift bör anskaffas. Wid sä fatta omständigheter, anse W! för det närwarande för Riket förmänligast att pä drägcligaste wilkor och beqväma ätcrbctalnings terminer, upptaga Utrikes län samt att löta samma län inkomma i Silfwer. Wi hafwa ock, pä sädana grunder, biträdt de anstalter som dertill blifwit gjorde; men dä wi icke äge anledning förmoda, att Silfwer skall inflyta, mer för senare än förra hälften af förmögenhets - afgiften; och wi dcrjämte finna den utwägen, att genom Utrikes län söka anskaffa Silfwer äfven för beloppet af berörde senare hälft» blifwa betänkelig, om icke omöjclig att verkställa; sä har hoS ost i ömt betraktande kommit, hwad känbart lidande wäre trogne Undersätare skulle ädragas ä ena stdan, af ben äterstäcnde fbrmö, genhets afgiftenS erläggande med sädan förhöjning att erforderligt Silfwer efter den wid Riksdagen pä dä förekomne skäl antagne Realisations - Planen derföre kunde uppköpa-, och pä dea andra stdan, af den tidt utdrägt med Realisationen som denna operation i flere afseenden oundwikrligen skulle förordsaka, och hvilken om» Den zo October. 4817 omständighet allena, är desto bekymmersammare, som dröjsmäl med Realisationen hivar dag ikar olägenheterna och förwärrar orcdorne i Rikets penninge wäsende.