Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga framställning om tackj erns tiotidens upphörande för alla utom bergslag belägna hyttor och masugnar, har Utskottet trott sig böra erinra, dels att denna skatt numera, jemlikt Rikets Ständers beslut vid sednaste Riksdag och Kongl. Maj:ts i öfverensstämmelse dermed utfärdade Nådiga Kungörelse den 14 November 1854, utgår med endast hälften af det belopp, densamma före år 1845 utgjorde, och dels att ytterligare en väsendtlig förmån blifvit tillverkarne af denna vara beredd genom den, enligt Kongl. Kungörelsen den 19 December 1855, medgifna tillåtelsen till utförsel af tackjern, hvilken måste i betydlig mån befordra utvecklingen af denna näringsgren: och får Utskottet, i betraktande af dessa omständigheter, vördsamt afstyrka Rikets Ständers bifall till högstberörde Nådiga framställning. Beträffande åter stångjerns-tillverkningen och den deraf utgående hammarshatten, så ehuru Utskottets nu yttrade åsigt, att jernhandteringens allmänna ställning för närvarande ingalunda är så ofördelaktig, att afskaffandet af all ordinarie beskattning derå af behofvet påkallas, enligt Utskottets tanke med allt skäl kan anses gällande äfven i afseende å stångjerns-tillverkningen, har Utskottet likväl icke kunnat förbise, att samma omständighet, hvilken här ofvan blifvit anförd såsom en väsendtlig förmån för tackjerns-producenterne, nemligen tillåtelsen till utförsel af tackjern, måste hafva en alldeles motsatt verkan på den näring, för hvars bedrifvande taekjernet är ett oumbärligt råämne. Enär således det icke kan förnekas, att, på sätt Bergs-kollegium jemväl erinrat, den inhemska - Slals-Utskollets Ullålande N:o 33. 17 ska jernförädlaren skulle genom nyssnämnda förändring komma till den utländska i ett allt för missgynnande förhållande om ej någon ersättning blefve honom beredd, anser Utskottet med billigheten öfverensstämmande, att en nedsättning af hammarskatten utaf denna anledning måtte varda medgifven.
RiksdagsFullmägtigen Anders Danielsson, från Elfsborgs Lån, har, uti Memorial, som Hedera. BondeStåndet till Lagutskottet remitterat, yrkat, att Kongl. LagCommittéens förslag1 till förändrad organisation af HåradsRätterne, innefattadt uti 2 Gap. af första Delen till nya RåttegångsBalken, måtta , utan uppskof, till verkställighet antagas, heldat derigenom de anledninger skola försvinna, hvilka man nu eger eller föregifver till inskränkande af HåradsRätternes Domsrätt och åtskilliga måls hänvisande till Landshöfdingarnes PoliceFörfattning, hvari likväl Domarens åtgärd anses vara för rättvisan alldeles oumbärlig. Lagutskottet har, vid öfvervägande häraf, ansett LagCommittéens ifrågavarande för - 39® LtgUtskottets Betmkanicn, slag fä sammanhänga med hvad LagCommittéen i öfrigt, angående Domstolarnes föråndrade organisation och en förnyad Rättegångsordning föreslagit, ett någon partiel pröfning, hvad HäredsTingens ständigt» blifvande angår, efter Utskottets tanka icke bör ega rum förr än nya LagFörslaget i hela sin vidd kao komma under Rikets Ständers granskning; och, på sådan grund, bär lagutskottet icke kunnat RiksdegsFullraägtigen Anders Danielssons Förslag med »ågot förord beledsaga; hvilket dock Riksens HÖglofl, Ständers vidare pröfning vördsammeligen hemslälles. Stockholm den 24 Maji I82£. N:o Bo* Ankom dea 18 Jani! 182 •>> Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmagtigen Pehr Pehrs sons, jr ån Blekinge, Memorial, om befrielse för sökande Parter uti SkuldfordringsMål hos Konungens B efallnifigs hafvande, att ?ned Förklar anden c om?nunicera de i desse Mål meddelande Utslag.
Mörner deruti, och det var ett förbiseende af mig att icke föreslå att Hr Gyllenskjölds förslag måtte förekomma tillsammans med Hr Weidenhjelms. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att han, i anledn. af hvad nu blifvit anfördt, finge föreslå följande ordning för behandlingen af de förslag, som angingo 12, 13, 14 och 15 §§:ne Riksd.- Ordn., nemi. alt, efter Hr Prinlzenskölds förslag, föreloges först det af Hr Carlheim Gyllenskjöld afgifna förslag, dernäst Hr Brakels samt Gr:ne Mörners, Björnstjernas och Sparres förslag, hvilka med hvarandra hade gemenskap, vidare Hr Lagerhjelms och Hr Weidenhjelms förslag, hvilka nära liknade hvarandra och hvaruti Gr. Mörner till vissa delar instämt, samt derefter Hr Cederschiölds och slutligen Frih. Hamiltons förslag. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Carlheim Gyllenskjöld: Mitt förslag till ändring af någon bland nu ifrågavande §§, öfverensstämmer i åtskilliga delar med dem, som af andra ledamöter äro framställda. Med anledn. häraf hemställer jag, huruvida serskild föredragning kan anses nödig af förslag, som äro af lika innehåll. Om det är mig tillåtet, skall jag i eftermiddagens plenum närmare upgifva i hvilka delar mitt förslag instämmer med Hrr Lagerhjelms och Weidenhjelms. Gr. Lagerbjelke: Enl. mitt förmenande går det visserligen an, att tillsammans diskutera flera förslag, men icke att om dem på en gång besluta, emedan dervid serskild propos. måste framställas på hvardera förslaget, såvida icke den, som väckt förslaget, derifrån afstår. Hr Lagerhjelm: I händelse en eller annan utaf dem, som ingifvit förslager, skulle vara sinnade att vid föredragningen af dem, modifiera dem lill öfverenssämmelse med en annans, så måste det väl vara lofgifvit. H.
Men denna fråga hafva Utskotten ansett vara af den för Bolagsmännen inbördes enskilda beskaffenhet, att något stadgande derom icke behöfde i förevarande Lag inflyta. Den kan utomdes äfven efter allmän Lag bedömas, 35 §. Enär raan visserligen af giltiga skäl tillåter den i personelt ansvar varande Bolagsmannen att frånträda Bolaget och ansvarigheten, utan borgenärernas hörande, så fordrar deremot dessas rätt, att den afgångne Bolagsmannens ansvar fortfar åtminstone så lång tid efter det förändringen timat och blifvit kungjord, att borgenärerne, derest de anse sin säkerhet minskad, må, före samma tids utgång, hinna uttaga deras fordran hos Banken, och, om betalning der brista skulle, göra deras anspråk emot den omförmälde Bolagsmannen gällande. Är denna åsigt rigtig, så lärer man äfven böra godkänna stadgandena i a morn., såsom en följd af det föregående. I fråga om solid: delegarens enskilda borgenärs rätt, alt i den Bih. till R. St. 5 Bancooch Lag-Utskottens Ullålande N.o förres ställe ingå i Bolaget, äfvensom i afseende å afliden defegarrs arf. vinges rättigheter, är något undantag icke gjordt ifrån de grunder allmän .Lag innefattar. 26 §.. Då Lagen bjuder, alt de solidariske delegarnes antal skall vara minst 5o, och icke tillåter någon minskning derunder genom Bolagets frivilliga åtgärd, synes haan, för den händelse, att en sådan minskning af annan orsak skulle inträffa, såsom till följd af delegares dödsfall, concurs eller bortflyttning ur landet, också böra, genom något tjenlig! äfventyr, tillhålla Bolaget att söka med sig införlifva nya lika ansvarige delegare j de afgångnes ställe, tili det erforderliga antalet. Detta skulle eljest, efter någon tids förlopp, möjligen komma att stå betydligt under det stadgade minimum; och att medgifva ett sådant förhållande, vore delsam* ma som att förklara, det man ansåge hela lagbudet om ett visst antal delegare vara af föga vigt. 28 §•
I det förra afseendet, eller förbrytelsen emot 8 och i5 §§. i Regeringsformen, bör det således profvas, om Friherre Cederström vid detta tillfälle uppenbarligen handlat emot Regeringsformens ty deli gaföreskrift, h vilket genom slutet af 106 §. i samma Regeringsform uttryckligen bestämmes såsom vilkor för ansvars skyldigheten. 8 §. för esk r ifver, att uti Stats-Rådet böra föredragas frågor och förslag, om nya Allmänna Författningars vidtagande, och om upphäfvande och förändring af de förut gällande. Då nu en Instruction för Irenne Kustbevaknings-Chefer icke utan missbruk af ord kan kallas en Allmän Författning, då icke eller en ändring uti förut gifven Instruction, än mindre ett tillägg deruti, kan, utan missbruk af ord, kallas upphäfvande eller förändring af en All - Revisorers Berättelse. Allmän Författning * kan jag icke anse Herr Friherre Cederström hafva i närvarande fall Uppenbarligen handlat emot tydliga föreskriften uti 8 §. af Regeringsformen, hyars 83 §. uttryckligen stadgar, att Grundlagarne skola i hvarje särskildt fall, efter deras ordalydelse, tillämpas.” ”Vidare stadgar väl i5 §. i Regeringsformen, att den Ämbetsman, ät hvilken Konungen allmän befattning med Commandomål uppdragit, bör, då hans mening med Konungens beslut icke öfverensstämmer, fota sina yttranden och råd till ett Prolocoll; men häraf, samt af hvad denna §. för öfrigt innehåller , finner jag ingen laglig grund till åtal emot Herr Friherre Cederström, emedan hans tanka icke varit ifrån heslutet skiljaktig.” ”Dernäst har åtalet blifvit grundad! derpå, att de uti Instructionen införda ändringar och tillägg varit lagstridiga och af skadlig påföljd.
Utskottet, som i öfvervägande tagit de an» märkningar, hvilka sålunda blifvit till dess skärskådande öfverlemnade, har icke ansett skäl hafva blifvit anförde, som borde föranleda till ändring af hvad Utskottet föreslagit; och får således, med åberopande af sitt förra Betänkande, hvilket blifvit af trenne Riks-Stånd bifallet, detta svar till Högvördiga Prest-Ståndet afgifva, Stockholm den 6 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets och Ad. Eedamöters Eedamöters A. Lantingshausen, På Vällofl. BorgareStåndets Eedamöters vagnar vägnar Bryn, Hesselgren. vägnar And. Fredin, På Hederv. BondeStåndets Eedamöters vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck Riksens 2202 jD<n Ju/i. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsor/; Qeconomie - Utskotts Utlåtande öfver de anmärkningar> j’ 07// inom Hedervärda B onde-Ståndet blifvit afgifne, -u/rf Utskottets Betänkande öfver den inom bemälte Riks-Stånd väckta fråga, att Rent an af Sågoch Mjöl-Qvarnar måtte jemkas, samt att tillstånd kunde lemnäs ät hvarje Hemmans-ägare, att, så vida tillfället mc dg åfve, få på sitt Hemmans ägor anlägga husbehof s Mjölqvarn, för sin enskildtct nödtorft. Uti åtskilliga Memorialer och anföranden, hafva flera af Hedervärda .Bonde-Ståndets Ledamöter till Protocollet för den 19 April och d. 1
Man syntes redan då hafva frigjort sig från föreställningen att skråväsendet för handtverksmästarne medförde något väsendtligt skvdd och trygghet, sedan man funnit, att det af dem sålunda påräknade skyddet förminskade de flestes verksamhet och omtanke, att det högre priset, som var en följd af monopolet minskade afsältningen och följaktligen äfven produktionen, och att industriens fullkomnande, som lika mycket skulle vara idkarnes som allmänhetens fördel, i följd häraf rönte hinder i stället för uppmuntran. Det är väl sanni, att skrånas förtjenster om handtverkeriernas förkofran ej böra helt och hållet förnekas; men detta eger hufvudsakligen tillämpning på den lid, då skräna voro slutna. Embetet sjelf bestämde då antalet af dess medlemmar efter pröfning af gjorda ansökningar om vinnande af mästerskap. Mäslarne i ett embete ansågo sig ega en gemensam ansvarighet för tillverkningarnes godhet, och hela korporationens ära ansågs på visst sätt förnärmad af den medlem, sorn vårdslösade sitt yrke. Sedan emellertid de slutna skräna, hvilka voro de enda, som under alla omständigheter kunde betrygga medlemmarnes vinst, jemte det de äfven lemnade konsumenterna en garanti för produkternas godhet, dock ansetts innefatta en allt lör uppenbar kränkning af allmänhetens rätt, och derför genom den första här i riket utfärdade allmänna Skrå-ordningen den 1 Mars 1669 afskaffats, blef förhållandet betydligt förändradt. Genom denna författning äfvensom genom 1720 års Skrå-ordning har lagstiftningen på annat sätt sökt att bringa producenternas antal i jemvigt, med konsumenternas på hvarje ort. Då skråmästarne ej lagligen kunde vägra en sökande mästerskap på den grund, att mästarnes antal redan vore tillräckligt stort, medgaf lagen dem möjlighet att medelbart vinna sin afsigt genom att uppehålla de sökande med hvarjehanda svårigheter och genom den dem förbehållna rätt att tillika med myndigheterna pröfva de sökandes skicklighet.
R:dr, helst ifrågavarande lullafgift,enligt en för några stapelstäder särskildt uppgjord och Utskottet meddelad beräkning, ensamt i Stockholm, Norrköping och Gefle öfverstigit 43,000 R:dr. Om således nyssberörde tulluppbörd saint de undsättnings-lån, hvilka under innevarande års lopp skola från Upsala, Stockholms och Kronobergs Län återbetalas med tillsammans 20,98(3 R:dr 12 sk., tilläggas de creditivoch tullmedel, som lill Stalsoch Riksgälds-Contoren influtit och hittills icke blifvit disponerade, så uppkommer en redan under detta år, för Kongl. Majit, till ytterligare undsättningar, disponibel tillgång af omkring 500,0(X) R:dr, utöfver hvad som under året kan inflyta såsom spanmålstull eller Yarda afbetaldt å de äldre undsättnings-skulderna. Vid sådant förhållande och då löljagtligen nu för handen varande tillgångar äro vida betydligare, än de medel, Kongl. Majit, vid slutet af sednast förflutna 2:ne Riksdagar, egde att för ifrågavarande behof disponera; då samma orsak, sorn då föranledde Rikets Ständer att anvisa de s. k. fyllnads-crediliven, nu mera icke förefinnes; då de anslagssummor, som vid denna Riksdag blifvit ställda till Kongl.
Med ani. af hvad Hr von Troil yttrat rör:de vidsträcktheten af det uppdrag, som borde lemnäs åt komitén eller »vedprb:de», anhåller jag att få instämma deruti, att den måtte utarbeta förslag till reglementen och farsots-författning, så mycket hellre, som jag nyss yttrat mig i enahanda rigtning. Jag föreslår icke att detta skulle inflyta i den underd. skrifvelsen, emedan det är antagligt, att K. M. ändå lemnar komitén dylikt uppdrag. Hvad åter angår Hr von Troils åsigt, att en omarbetning borde ske äfven af författningarna rör:de smittosamma djursjukdomars införande i riket, får jag upplysa, att den sednaste författningen härom är af 1856 och att denna författning, under de få år den till - Den 7 Januari. 25 lämpats, enl. hvad jag af sakkunnige haft tillfälle erfara, visat sig fullt motsvara sitt ändamål. Beträdande den af Hr Silfverstolpe yttrade klagan, att veterinär-bildningen i landet skulle stå pä en låg ståndpunkt, får jag mot densamma reservera mig, emedan jag tror att de veterinärer, som nu bildas, äro ganska skicklige, och att klagan i detta afseende är mindre befogad. Att dessa läkare hafva mindre anseende än tillbörligt är, bör icke tillskrifvas deras yrke eller bristande kunskaper uti detta yrke, ulan den ringa humanistiska hildning de ega, och som gör det omöjligt för dem, att kunna förvärfva det anseende i det allmänna lif vet, som de eljest otvifvelaktig! skulle ega. Och om den dag randas, då Sundhets-Colhii förslag varder antaget, eller att ingen finge blifva veterinär-läkare med mindre han undergått studentexamen, tror jag att denna klagan öfver bristande anseende skulle komma att försvinna. Fordringarna på veterinär-läkarens kunskapsmått vid deras utexaminering från de respektive läroverken hafva under sednare tider blifvit ganska mycket stegrade och beskyllningen alt de skulle stå betydligt lägre i kunskaper här än i andra länder, anser jag icke vara grundad.
Silfvertillverkning af 3,000 lödiga marker årligen, icke allenast till fullo njuter ersättning för dessa förlänade Räntor; utan äfven derutöfver har att påräkna någon direct vinst. På de grundade skäl Bergs-Collegium sålunda i underdånighet anfört, och då i öfrigt, genom en ökad Silfver-tillverkning, i följd af den vid Silfver-Verket antagna förbäLtrade plan för Grufve-driften, Staten hädanefter icke komme att vidkännas så ansenliga förluster i och för dess åt detta Verk medgifna förläningar OGh för-; måner, som de förra åren inträffat, vill Kongl. Maj:t nu i Nåder öfverlemna till Rikets Ständers Stats-Utskott att föreslå Rikets Ständer antagande af hvad Bergslaget till Kronans framtida ersättande för Bil. lill K. M Nådiga Propps, jy-o 2g. 37 förlusten å berörde för! un in gar och förmåner föreslagit: och skulle det, i följe häraf, åligga Bergs-Collegium noga tillse, att de åtgärder, som till förslagets behöriga verkställighet erfordras, varda fortfarande vidtagna, som ock i öfrigt hålla verksam hand deröfver, att Verkets drift för en stigande Silfver-tillverkning på ett ändamålsenligt sätt besörjes. De till detta mål hörande Handlingar varda härhos bifogade; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt. Utdrag af Protocollet öfver Kammar-ärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen, uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott den i3:de November 1828. Närvarande: Justitife Stats-Ministern H. E.
Jag har, som jag förut nämndt, egentligen uppehållit mig vid förslagets första del, 794 Deri 17 Martu, 4. ’ - ■ » ' eller verkningarne af den föreslagne offentligheten, och jag har gjort detta under önskan, att dess granskning och afgörande, måtte blifva den första åtgärd det här röner. Öfverläggning, pröfning och beslut, öfver sättet aft verkställa detta förslag, lära, som mig synes, ej blifva föremål för Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, om dess första del, nemligen idéen af offentlighet ej blifvit gillad. Jag anser mig derföre ej i förtid böra utveckla, huru angéläget jag tror det vara, att om äfven denna bifalles, likväl den största uppmärksamhets och noggrannaste varsamhet vid pröfningen och beslutet öfver dess möjliga verkställande iakttages. Och då jag i hänseende till den förstnämnde af förslagets delar, i allt förenar mig, med hvad RiddarhusUtskottet deröfver i sitt betänkande anfört, får jag tillägga, att om gillandet af tankan i min mojfion är påkalladt af allmänna önskningar; om dess öfverensstämmelse med andan i vår Statsförfattning, och med upplysta tänkesättens allmännare syftning, är obestridlig, fordrar likväl ändamålets helgd, att i stadgandet för denna tankas utförande, kommande slägtei ej få skäl att ogilla och återkalla, hvad det närvarande beslutit. Med det största afseende på ursprunget till de skäl, sorn blifvit frambragte emot den af mig föreslagne offentlighet, synas de mig dock röja sådane farhågor för verkningarne af förslagets antagande, att jag till dessa förgäfves sökt anledning, i ämnets beskaffenhet, i Den ly Martil, 79* tidens upplysning, och i nationens fredälskande och lagenliga sinnesstämning.
Beträffande åter den öfriga Officers-personalen, så och då konstruktions-officerarne, enligt redan gällande föreskrifter, deri någon ändring nu icke afses, stå under vederbörande Stationsoch Varfs-chefs direkta befäl samt Sekund-chefen ej eller i öfrigt öfver Konstruktions-korpsen utöfvar något chefskap i egentlig mening, hvilket deremot tillkommer Chefen för Sjöförsvars—depa rtementet, såsom Chef för Flottan och densatnma tillhörande korpser, skulle vid dessa förhållanden en särskild Öfverste och Sekund-chef för Konstruktions-korpsen kunna undvaras och ersättas med en Regements-officer, helst dessutom det med Sekund-chefs-befattningen förenade uppdrag att vara Ledamot i Förvaltningen af Sjö-ärendena icke förutsätter större mått af insigter och erfarenhet, än som måste innehafvas af Chefen för Konstruktions-departementet i Carlskrona, så framt denne skall kunna anses fylla sin plats. Jag tror derföre Öfversteoch Sekund-chefsbefattningen med fog kunna från planen för en förändrad organisation af Konstruktions-korpsen utelemnas, och tillåter mig alltså att, efter denna och öfriga i det föregående uppgifna ändringar uti Förvaltningens omförmälda statsförslag, samt enär, i följd af Eders Kongl. Majrts den 20 sistlidne September fattade Nådiga beslut, lönebeloppen för virkes-inspektörerne tills vidare icke kunna till siffran bestämmas, till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och gillande framlägga följande förslag till stat för nämnda korps: 1 Öfverste-löjtnant R:mt R:dr 4,000 — 2 Majorer, å 3,300 R:dr R:dr 22,600 — af hvilka lönebelopp 2/3:delar skulle utgöra egentlig lön och V3:del tjenstgöringspenningar.
Beträffande dernäst de på Ryska Befälets Ordres anlagde Broar öfver Calix och Luleå Elfver; så hade, hvad Byggnaden af den förra angeck, hvartill Landets samtlige Innevånare blifvit af fienden förklarade skyldige bestå kostnaden, Öfveroch Neder - n6 S t a t s-U t s k o 11 e t * Calix Socknemän sig emellan öfverenskommit om byggnadsersättningens utgörande, efter deras innehafvande HemmansMantal, på sätt det inför Landshöfdingen d. 16 April 1812 hällne och af honom insände Protocoll närmare utvisade, i hvilket beslut dock ÖfverCalix Socknemän skola sökt ändring, men hvarå Landshöfdingen icke gjort något afseende, utan förklarat det en gång vidtagne beslut borde gå i verkställighet; men hvad deremot vidkomme godtgörandet af kostnaderne för Brobyggnaden öfver Luleå Elf, så hade ej mindre en del af Luleå Stads Borgerskap, än Luleå Sockens Allmoge velat undandraga sig ersättandet af de omkostnader, som till berörde Brobyggnad åtgått, och en del af Stadens Handlande Borgerskap jemte BergsRådet, Friherre Hermelin förskjutit, sedan Allmogen afstått från allt anspråk i afseende på till Brobyggnaden utgjorde dagsverken, samt aflemnade Hus och Timmer, i anseende hvartill Landshöfdingen ansett sig icke kunna någon åtgärd i detta ämne vidtaga, utan i underd:het öfverlemnat målet med åtföljande Handlingar till K. Mtts Nåd. pröfning; men likväl förmodat följderne af denna kostsamma Broanläggning blifva för vederbörande mindre kännbara; såframt något partie Bjelkar kunde å Allmänningen få af Allmogen huggas, för att till Stadens lidande Innevånare öfverlemnas, och om BergsRådet Hermelin, i anseende til* de a hans Bruks Egendomar under kriget tillskyndade öfrige förluster kunde erhålla någon eftergift af 1809 års Kronoutskylder. Betänkande!), N.*o igo. 117 Häruppå meddeldtes jemvät under den 10 Mars t8i3 det svar, att K.
Regrts-skrifvare eller uppbördsman vid reg:ten och corpser, så af arméen som af flottan åligge att påföra, dels hvarje reg:tet eller corpsen tillhörande militär och civil embetsoch tjensteman samt dermed förenade stater, den bevillning, som, i och för bostället samt alla andra löne-inkomster, bör erläggas, dels regtts-cassan eller den som afkomsten njuter af de vid regrtet eller corpsen indragna boställen; skolande alla embetsoch tjenstemän vid reg:tet eller corpsen alltid aflemna fullständiga uppgifter öfver sina löne-inkomster. Reg:tsskrifvare eller uppbördsman , som bör af Iöne-inkomsterna innehålla de deraf utgående bevilhus-medel, skall desamma i Landt-ränteriet leverera samt verificerad räkning deröfver till Lauds-contoret afgifva. Beträffande liden för här nämnda uppbörd, och leverering uti Landt-ränteriet, ställe sig uppbördsman till efterrättelse hvad uppbörds-författningarne och Konungens Bef:h:des kungörelse angtde uppbördsstämmorna föreskrifva. Annan bevillning, så väl som andra krono-utskylder, än här nämndt är, hvilka af krigsmakten tillhörande personer böla utgöras, debiteras och uppbäras af vederbörande K10- no-uppbördsmän å den ort, der personen är mantalsoch skattskrifven. § 115. fr. § 135» Bev:s-förordn. Slutligen åligge hvarje Taxer:s-comite för landet, att inom sig till ledamöter för länets Pröfnrs-comite samfäldt välja en af hvarje stånd och dass. Saknas inom R. o. Ad., 150> Den i Februari. PresteSt. eller Ståndspersoner, tillgång för val, fylles bristen utur annan af dessa classer, så att hvarje valsedel, för att vara gällande, ovillkorligen må innehålla fyra namn till ledamot. Då rösterna för flera lika utfallit, varde dem emellan lottadt.