Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan jag går att närmare utreda dem, i hvad angår de detalj-föreskrifter Utskottet föreslagit, anser jag att Ridderskapet och Adeln bör betragta, huru formen för en dylik frågas afgörande, enligt våra Grundlagar, kan och bör vara. En - Den a5 Januarii e. m. 35i ligt 81 §. R. F. jemförd med 56 §. i samma Grundlag, kunna Rikets Ständer vid samma Riksdag helt och hållit förkasta ett Constitutions-Utskottets förslag till ändring i Grundlagarne; emedan dessa Grundlagsstadganden endast söka förhindra, att en sådan ändring må kunna, genom en enda Riksdags beslut, tillvägabringas. Ridderskapet och Adeln eger alltså, enligt Grundlagen, att återsända ifrågavarande förslag till Constitutions-Utskottet, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att någon ändring i nuvarande Tryckfrihets-lag icke för närvarande af behofvet påkallas; och Constitutions-Utskottet måste, i händelse tre Stånd skulle så besluta, låta hela förslaget förfalla; eller i annat fall låta frågan i förstärkt Constitutions-Utskott genom volering afgöras. Jag anhåller nu, att då jag eger ordet, få yttra mig öfver detalj-föreskrifterna, i händelse min åsigt af hufvudsaken icke af Ridderskapet och Adeln samt Herr Grefven och LandtMarskalken delas. Den första af de nya grundsatser, Utskottet föreslagit, är, att borgen skall ställas för de böter, som kunna periodiska skrifters Utgifvare åläggas. Med andra ord är detta, att säga: betala förut, skall du få synda sedan. En sådan nymodig aflatsinrättning synes mig föga förenlig med vå - 352 De ii a5 Jan u aril .c m. ra öfriga lagars anda, och jag förenar mig i den betänklighet en högaktad Ledamot här framställt, att en sådan lag vore stridande mot 86 §. R. F.
N:o 499, med förslag till voterings-proposition uti frågan om förbättrade allönings-vilkor, m. m. för Arméens och Flottans Läkare samt Provincial-läkarne. Voterings-propositionen godkändes. Prot.-Utdrag den 5 Januari 1858. 757 N:o 200, i anledning af erhållen återremiss å åtskilliga i Memorialet N:o 173 föreslagna voterings-propositioner. Lades till handling ar ne ; och N:o 201, i anledning af erhållen återremiss å en punkt i Betänkandet N:o N:o 167, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvud-titel. Bifölls. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 60, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konslitutions-Utskotlet, uti Memorialet N:o 54, framställda förslag till ändring i 5 och 6 §§ Regerings-formen, angående ett nytt Stats-departement. Bonde-Ståndet, som, vid föredragning den 24 November sistlidet år af Memorialet N.o 54, fattat ett från Med-Ståndens skiljaktigt beslut, fann i anledning af Utskottets, uti Memorialet N:o 60, gjorda hemställan derom, skäligt, att, med frånträdande af dess skiljaktiga mening, foga sig efter hvad Med-Stånden beslutat. S. D. Vid förnyad föredragning af Siats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden och Memorial fattades af Bonde-Ståndet följande beslut:
J a g tror det knappast. N e j, k ä n n er nöjd i er lilla vrå, fjärran som den är från världslifvets och världsstridernas t u m m e l. o. s. v. Parisaren har lätt att flamma upp, han har o c k s å lätt att g l ö m m a. v. s. en v e r k l i g framgång, en berättigad triumf! L å n g t därifrån! H o n är en vogue! (Forts.) H e m 1 i f. Af Lisseg. (Slut från föreg. n:r.) P ngherrskapet kände sig visserligen pikeradt, men brydde sig i det hela taget inte så särdeles m y c k e t o m, när grosshandlarn någon gång brusade upp så där. D e visste så väl, att det ändå skulle bli, som de ville, när han bara stormat litet först, o c h då var han svagare för dem än någonsin. Efter ett lifligt teckenspråk o c h åtskilliga hviskningar med mamma försvunno de genom dörren, och frun satte sig tåligt vid fönstret med sitt arbete, afvaktande stormens aftagande. O c h snart nog satte grosshandlarn sig i gungstolen, åt hvilken gafs stark fart, rökte, gungade o c h teg, men så småningom k o m gungstolen i jämnare och saktare takt. » N å, skall bordet stå så här hela dagen, ska ' inte Lundberg duka a f? », sade han slutligen otåligt. » J o, lilla H u g o, när du vill », sade frun undergifvet o c h m e d en martyrmin, som utmärkt väl anstod en tålig, fördragsam o c h djupt förfördelad hustru, » men jag ville verkligen inte för din egen skull kalla h o n o m in, förrän du lugnat dig litet. J a g vill så gärna, att våra tjänare skola ha ' aktning för oss, söta H u g o lilla, o c h inte bli vittnen till, hur hänsynslöst du bryter ut, m o t mig talar jag inte o m, men mot dina stackars oskyldiga barn. D u blir väl inte så där häftig igen, älskade H u g o? » Härvid såg fru K.
Strrs Just.Ombudsman; N:o 218, i anledn. af erhållne återremisser eller RiksSt:ns skiljaktiga beslut, rörande de i UtlåtN:o 158 behandlade frågor om statsbidrag för vägförbättringar och vattenaftapningar jemte andra arbetsföretag; N:o 219, i anledn. af RiksSLns skiljaktige beslut, ang:de det, enl. Utsk:s Uti. N:o 176, af Nora-Ervalla jernvägsbolag sökta ytterligare lån; N:o 220, med förslag till voter:s-propos. i fråga om beviljande af ett förslags-anslag till löneförbättringar åt lärare och tjenstemän vid Upsala Universitet; N:o 221, ang:de hegardt anslag till undersöknings-kostnaden för en jernvägs-anläggning från Wexjö till Södra stambanan; N:o 222, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de kostnaderne för anskaffning af måttoch vigt likare samt modeller åt Generaloch Provins Landtmäterikontoren; N:o 223, ang:de bestridande af kostnaderne för vatten-afledningars företagande å Komministers-boställen; *« Den 20 Januari. Sammansatta Bevilln.-ssamt Allm. Besv.- och Ekon.Ulskollel: 1 N:o 12, i anledn. af väckt motion om ändringar i Kongl. Förordn:n den 13 April 1808, ang:de jagt och djurfång med flere samma ämne rörande författningar. Anmäldes till justering och begärdes på bordet ett från Riddarhus-Utsk. inkommet förslag till R. o. Ad:s underd. skrifvelse till K. M., ang:de förhöjning af Riddarhus-Kapitations-afgiften. Anmäldes och uplästes samt lades till handlingarne ett från BondeStåndet ankommet Prot.Utdr.
Samtelige Respective Riks-Standen hafva till Stats-Utskottets 'samt Högvördige Präste Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet jemväl till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets yttrande remitterat, Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse af den 3 i denna månad af följande innehåll: (Denna Nådiga Skrifvelse uteslutes Jur och finnes tryckt under N;r 27 i lista Sami. till detta Bihang sid, 3370 l g 50 Stutsoch BesvärsUtskottens Bettiniänden. Vid öfvervägande häraf, hafva Uiskottert funnit, att närvarande tidpunkt väl bevisar nödvändigheten af en Allmän Magnzins Inrättning, genom hvars rigiiga oell ändamålsenliga åtgärder Ilandets behöfvande Inbyggare måga kunna tryggas för brist och hungersnöd; men ilka nödvändigt det synes vara, att af Landets egna sä* destillgångar kunna i behofvets stund bispringa den nödlidande, lika vigtigt är det ock, att icke genom för långt utsträckta Underiiålls-omsorger förminska den arbetshåg och omtanka, hvarje enskild bör använda för sin bergning. Att Hufvudstadens mindre bemedlade Invånare skulle .på Statens bekostnad njuta en ctörre förmån än Rikets öfrige Inbyggare, anse Utskotten ej rättvist, och följderne deraf skulle dessutom i betydlig molm kunna locka Landt» mannen att öfvergifva sitt egenteliga yrke, för att njuta en sadan för honom hittils okänd fördel. Stockholms arbetande Folk-classer, eber de, som af ifrågavarande understöd egenteiigen böra kunna komma i åtnjutande, befinna sig, efter Utskottens tanka, vid vida bättre belägenhet än deras likar både i Rikets öfrige Städer och i synnerhet på Landet, emedan i Ilufvudstaden den arbetsföre altid äger tillgång på arbete och förtjenst.
I Comiterades förslag förekommer, efter orden: eller der alla äro omyndige, stadgandet: den, som egendomen förvaltar, dock icke hälftenbrukare. 1 andra fall utöfve förmyndare omyndigs rösträtt, rn. m. I Utskottens tanka, är under alla Arfvingarnes omyndighet eller när en af dem vore myndig, men vid egendomen icke sitter och enär egendomen icke är under arrende åt någon upplåten, om hvilket fall nästföljande § handlar, Förmyndaren den egentliga egendomsförvaltaren; hvadan, till undvikande af misstydning, Utskotten föreslagit, att i andra fall, än de i § uppgifne och der alla arfvingarne äro omyndige, röstar Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Uisk. Bet. N:o 35. 23 deras laga förmyndare. Vistas lian, eller de, icke inom det lediga Prest-Gället, gäller hvad derom i nästa § stadgas, 5 Art. ig § (5 § 2 Mom.) Utom den förändring i redactionen, som Utskotten här, för redighet och afböjande af oriktig tillämpning, funnit nödig, förekomma ock här s:ne från föregående Valförfattningar afvikande föreskrifter, nemligen i:o att Säteri-egare icke ega vidsträcktare röst-rätt än andre hemmans-egare, och 2:0 att Frälseeller Landtbönder, som hädanefter antagas, få för de hemman, som af dem, med fullgörande af ålöpande onera, brukas, sjelfve votera, så framt jordegaren sig denna rätt genom contract sjelf icke förbehållit. Utskotten, sorni bägge dessa hänseenden följt Comiterades förslag, få, hvad förstnämnda förändring beträffar, åberopa det af Comiterade anförda skäl, nemligen, att af den, genom Rikets Ständers ömsesidiga begifvanden, stadgade likhet mellan Medborgare af alla stånd i afseende på besittning af jord, en följd lärer böra blifva, att ock röst-rättigheten vid Prest-val i enahanda förhållande blifver till fullkomlig likhet mellan alla jemkad.
Alltså: samma för vitterhet och poesi glödande – o-poetiska tänkesätt; samma mot den gamla ”fanatismen” ifrande – nya fanatism; samma toleranspredikande – intolerans; samma sekt-förkastande – sektmakeri; samma på fördomsfrihet yrkande – fördomsfullhet; samma än half-förtäckta, än temligen oförtäckta angrepp mot Christendomen, under skenet af angrepp endast mot Dogmatik och Prester; samma lust att vara stor – i smått, och derför äfven, vid Historiens betraktande, åt stora verkningar utfinna små orsaker44; samma låga åsigt af kärleken mellan könen; samma djupa förakt för qvinnan, under allt galanteri och ideligt besjungande af Aglae, Danae, Glycere, Chloe, Rosalie; samma skamplun af sköraktiga epigrammer och anekdoter; samma snäfva tillskärning af de ästhetiska begreppen och de litterär-historiska kunskaperna; öfverhufvud samma ytlighet, förflugenhet och spotska sjelfbelåtenhet. Rättvisan kräfver det tillägg: samma förening af oneklig talent med lika onekligt nit att befordra förståndets upplysning, smaksinnets förädling, mensklighetens frigörelse ur en af de Mäktige missbrukad omyndighets fjettrar; hvarvid ock, såsom ett företräde framför mönstren, bör nämnas den redliga värma för Konung och Fädernesland, hvars verkningsbegär ville, från en rening af smaken, språket och versen, utsträcka sig till en rening af hela fosterlandskänslan i allmänhet. – Aktningsvärdt; men medlen! Det högsta, som för den nya tidskriften fanns på jorden, var – naturligtvis – dagens ”lejon”, eller (rättare sagdt) dagens odödliga mellanting af örn och markatta: Voltaire. De första årgångarne äro, minst till hälften, inrymda åt ett omätligt beprisande af denne ”gudomlige skribent” och firande af hans ”dyrkansvärda namn”. Utgifvarne intogo med nöje allahanda artiklar emot honom, för att få, i svaren, desto gällare uppstämma sina röster till hans lof. Hvem kunde skrifva förmycket till hans försvar och beröm?
De tre stors djuren äro så mästerligt karakteriserade, att de blifvn s&amp; att saga individuellt utpräglade personligheter, hrilka man följer med lika mycket intresse som de mänskliga hjiiltarna i en roman. Efter några år blir Mowgli utstött ur vargflocken, ty hans andliga öfverliigsenhet har väckt afund och hat hos skogens talrika populace. Han tar d&amp; sin tillflykt till människorna, men iifven de stöta honom ifrån sig, emedan han ej 6s som de. Bloit en kvinna, som i 3lowgli tycker sig igenkänna sitt försvunna barn, dskar och skyddar » vargungen », som människorna ej utan skäl kalla honom. liiowgli ater~iinder till sin barndoms hem, djungeln, dar han växer upp till en frisk och lifskraftig människa, i klolrhet, ädelmod och rattfiirdighet vidta öfverlagsen de stackars iniinsldigs ~ a r e l s e r han lart kanna i den lilla byn invid djungeln, hvilkas själsadel gatt alldeles förlorad i den tunga kampen för tillvaron. Vid omkring 17 års ilder iiterviinder Xowgli än en gång till människorna för att bliha en medlem af det mänskliga samhallet. Händelserna äro roliga och miisterligt herattade. De stora strider, hvillra levereras i djungeln, en gang mellan aporna och Mowglis tre vänner, en annan gång mellan de vilda hiindarna och vargarna äro, trots sin vildhet, verkliga hjiiltedilrter, och ined spänning följer man skildringen af hj~.ltmnas bedrifter. Den ba.st berG.ttade af de m h g a spiimande episoderna i boken är kanske den om - den lilla byns förstöring af elefanterna p % Mowglis befallning. Den tir rent af gripande och full af patos. Naturslddringarna äro afven gjorda med öfverlägsen talang, det hvilar s % mycken poesi öfver dem, att de maste på det högsta slA an p&amp; alla dem, som älska och förstå naturen och som äro mottagliga för ~Ihmnin~sfulla intry ck.
Hvad Revisorerne, i sammanhang med nyssnämnde anmälan, yttra om expeditionerna med örlogsfartyg lill handelns och sjöfartens beskyddande, hvilka oftare, än förhållandet Rikena emellan skulle erfordra, utgå från Sverige än Norrige, och att i omkostnaderna derför ett missförhållande sålunda äfven skulle äga rum, är en fråga, 26 — 20 2 — hvilken, såsom beroende a( Edors Kongl. Maj:ts omedelbara nådiga pröfning, icke lärer erfordra något yttrande från Kommissariatets sida. Konvoj-koinmissariatet framhärdar med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit. Stormäktigsle Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majlis underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, C. D. SKOGMAN. J KREUGER. J. FASTING. C. I). ARFVEDSON. Stockholm den 2 Mars 1850. M. F. Åberg. — 203 — Kongl. Ö fverintcndcntse m b e t e t s underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid bemälte Embetes räkenskaper för åren 1846 och 1847. Memorial! Med öfverlemnande af ett transsumt utaf Rikets Ständers Revisorers berättelse om den sistlidet år verkställda granskningen af Stats-verkets, jemle dertill hörande fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1846 och 1847, har Eders Kongl. Majit, genom remiss af den 21 nästlidne December, i nåder infordrat Ofverintendents-embelets underdåniga utlåtande i anledning af hvad uti samma, här hos återföljande, transsumt förekommer, rörande anslaget till allmänna byggnader i hulvudstaden, att nemligen åtskilliga, under loppet af åren 1841—1845, till underhåll af Lifgardets till häst stalloch ridhusbyggnader m. m., från statsanslaget för byggnader och reparationer i Stockholm, förskottvis anordnade medel, till ett sammanlagdt belopp af 19,724 R:dr 12 sk. 7 rst.
Hemmansklyfningarne hafva icke under berörde tid i någon märkbar mohn tilleller aflagit, och hafva blott några få afsöndringar från Hemman till fastställelse förekommit, Sjelfägande Jordbrukare förhålla sig till Arrendatorer och brukare af andras jord, som 74 till 23, då beräkningen tages för hela Länet. Skiftesförrättningarne hafva här, likasom på andra ställen, bevisat den verkliga nytta de medföra, då de med klokhet och urskiljning handhafvas. Stats-Bidragen visas in Summa äfven uti Tabellerne. Inom Länet underhållas 125 man af Lif-Regementets Hussar-Corps, 791 man af Westgötha Regemente, afsuttet Cavallen, och hvarför hästvacancemedel ingå till Stats-cassan, hela Skaraborgs Regemente, utgörande 1,200 man, samt 3oo man eller 2:ne Compagnier af Westgötha Dahls Kongl. Regemente; hvarförutan, vid anställde Roteringar å ny-skattlagde hemman och med dem jemförlige lägenheter, 23 stycken hela nya Rotar uppkommit, för hvilka Rotefrihets-afgift till en del utgöres, och beror på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning så väl denna Roterings-förrättning, som den verkställda extra Roteringsjemkningen i Länet, hvarigenom 3o5|i:dels Extra Rotar uppstått. Ordinarie Postgårdarne i Länet utgöras af 33 hela mantal och Gästgifvaregårdarnes antal bestiga sig till 83, med Hållskjuts vid 33 stycken, •r ehuru med inskränktare antal hästar nu än fordom. På några ställen, der det kunnat åstadkommas, är skjutsningen ställd på entreprenad. Brefbäringen, så mycket man bemödat sig att lindra tungan deraf, är dock särdeles besvärlig och anses vanligen mera känbar än skjutsningsskyldigheten. Väghållningen är äfven betungande, dels i anseende till den mängd vägar, som inom Länet äro indelte, dels ock för saknad eller afägsenhet af tjenliga fyllningsämnen. Politie.
Fabrikanten under de sednare åren forvärfvat sig, hvarigenom det lyckats honom bringa sina tillverk - 23 ningar derhän, alt de, i anseende till qvaliteten blifvit fullt jemförlige med de bästa arbeten från Utlandet. „ Deremot syntes i märkligare mån hafva varit i aftagande Bomullsoch Linnefabrikerne, Klädesfabrikationen, Garfverierna, Såpsjuderierna, Talgljustillverkniimen samt till någon mindre del Kattunstryckerierna, Saffrans fabrikationen, Stenkarlsfabrikerne, Tapetmåleriyrket, A'axoeh Stearinljustillverkningen samt Manufaktur-, Snickareoch Skomakare-bandteringarne; hvarjemte &Gasapparat-t ill verkningen, som år 1843 uppgått i värde till 40,630 R:dr, derefter alldeles upphört. Alla öfriga näringsyrken, hvilka i hänseende till värdet af deras tillverkningar nedgått, utöfvade i det hela elt ringa inflytande på Fabriks-rörelsen inom Hufvudstaden; och den skillnåd, som, hvad dessa yrken beträffade, före funnes emellan de förenämnde tvänne särskilda årens tillverkningsvärden, vore dessutom till det mesta så obetydlig, att deraf ej kunde dragas den slutföljd, att berörde yrken voie i aftagande. _ . . Såsom orsak till Bomullsocb Linnefabrikalionens minskning hade ldkarne uppgifvit den höga införseltullen på det finare Bomullsgarn, hvilket företrädesvis vid desse Fabriker användes, och icke spinnes inom Paket. Kollegium medgåfve väl, att en hög importtull å det för Bomullsoch Linnefabrikerne erforderliga ofärgade garn, hvarå tillgång inom Landet saknas måste menligt inverka på nämnde fabrikation; men dess aftagande inom Hufvudstaden trodde Collegium egentligen hafva sin orsak deruti, att bomullsoch linneväfnads-industrien alltmer ökade sig på landsbyggden, hvaraf följden blefve, att tillverkningen af dylike väfnader inom Hufvudstaden, likasom i andre Städer, måste inskränkas.
Decharge för och räkenskaper för år 1862 bar verkställts af dertill utsedde Revisorer, som meddelat Direktionerna Direktionerna decharge, hvilken, på grund af 5 § i Revisorernas instruktion, blifvit 0<^ntéren' Banko-Fullmäktige underställd och af dem godkänd i hvad angick ej mindre LåneKontoren i Malmö och Wisby, ån äfven Låne-Kontoret i Götheborg, beträffande det sistnämnda likväl först sedan Fullmäktige, som, i anledning af åtskillige vid ränteuträkningarne derstädes anmärkta felaktigheter, från Direktionen, infordrat upplysningar, inhemtat, att åtgärder till förebyggande för framtiden i möjligaste måtto af dylika felaktigheter blifvit vidtagna. — 38 - Diskont rörelsen. § 51. Som Höglofliga Banko-Utskottet, uti sin under N:o 40 afgifna berättelse angående den af Utskottet förrättade granskning af Banko-Diskontverkets räkenskaper och förvaltning för nåstlidet år, meddelat resultaten af nämnde Diskontverks rörelse, hafva Revisorerna, jemte hänvisande till nämnde berättelse, hår endast ansett sig böra framlägga följande sammandrag öfver Låne-Kontorens rörelse för år 1862. A. Handelsoch Närings-Diskont-fonden. I Malmö I Wisby. Inkomster: Af Vexel-Diskonteringen: Af lån på löpande förskrifningar: Af lån på aktier och publika papper: Af lån emot pant af vågförda effekter: Skuld vid årets slut: Till Rikets Stånders Bank, för förlag 3,250,000 — 1,150,000 — 225,000 — „
M. väl, som orden lyda, ”för godt funnit att, enligt R. o. ”Ad:s und. anhållan, dess sålunda fattade beslut om den förökade capitationsafgiften allman ligen kungöra och derjemte ”tillåta, att densamma må, såsom den förra afgiften af enahanda beskaffenhet, tillika med kronoutskyIdema, af Kro”nans vederbörande tjenstemän, uppbäras; men” •— heter det vidare, och det är just detta, som utgör ett nytt drag af vishet, förutseende och constitutionel varsamhet, hvarpå jag utber mig att särskildt få fästa H. R. o. Ad:s synnerliga uppmärksamhet — ”enär Wi, i kraft af57 § uti Reg.F., "icke kunna anse detta tillskott annorlunda än som ett frivilligt bidrag, förbindande endast för de ledamöter ”affi. o. Ad., som i beslutet derom deltagit eller ”underkastat sig detsamma altså linne Wi någon ”executiv åtgärd till den tillökla afgiftens indrifvande icke ”böra användas emot de ledamöter af R. o. Ad., som ej, ”efter skedd behörig debitering, den frivilligt erlägga.” Öfvertygad, att ingenting är eller bör vara R. St. mera angenämt, an att gå en faderlig Regerings önskningar till mötes, då sådant later förena sig med rättvisa och billighet; öfvertygad tillika, att för en ädel och upplyst Regering ingen Jjufligare tillfredsställelse finnes, än då hon seide grundsatser, hon uttalat, hyllade och tillämpade af folkets ombud; öfvertygad slutligen, att billighet, rättvisa och sundt förnuft gemensamt och högt påkalla tillämpning på det å bane varande låneförslaget af den grundsats, Regeringen stadgat, då det gällde R. o. Ad:s Capitationsafgift, begagnar jag den rättighet, 56 § Riksd.Ordn. förunnar, att genom en ny motion bereda ny utveckling åt frågan om statens garanti för de lån, blifvande hypothekslöreningar kunde finna sig böjda att upptaga.
Man hoppades nemligen, att nämnda åtgärd skulle bidraga att minska det vexande antalet hundar, särdeles sådana, som saknade egare, hvarigenom man ock i någon mån ville förekomma spridning af den svåra sjukdomen rabies canina. Den hitintills vunna erfarenheten, ehuru kort, torde icke heller hafva jäfvat denna förväntan. Då dessutom kommunerna ega sjelfva både bestämma, om någon särskild bevillning, ej öfverstigande fem riksdaler för hvarje hund, skall ega rum, och i sådant fall undantaga hvilka slag af hundar de behaga, samt denna bevillning icke allenast icke väckt något allmännare missnöje, utan tvärtom ganska många kommuner skyndat att begagna sig af tillåtelsen att densamma pålägga, anser sig Utskottet böra afstyrka ifrågavarande motion. Stockholm den 19 Januari 1863. Reservationer äro anmälda af Friherre von Schulzenheim, D. Th., Herr von Kraemer, A. R., Doktor Malmstedt, Komminister Afzelius, Herr Murén, Nils Olsson från Malmöhus län, Carl Dahlgren från Elfsborgs län, Pehr Pehrsson från Wermlands län och Gustaf Hullman från örebro län. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Ank. tiil Exp.-Utsk. den 26 Febr. 1863, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion om nedsättning af portot för en kel brefvigt till 10 öre. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 48), i hvilken flere af Ståndets ledamöter instämt, har Pehr Nilsson från Christianstads län yrkat, att afgiften (ör bref af enkel vigt eller under 4 ort måtte bestämmas till 10 öre, och till stöd för detta yrkande anfört, att Postverket med det nu gällande portot för enkel brefvigt, 12 öre, kan påräkna en betydlig behållning, hvilken ytterligare komme att stiga i samma mån, som utgifterna för postbefordringen minskades derigenom att Statens jernvägar härtill komme att begagnas, äfvensom att nämnda porto medförde den särskilda olägenhet, att intet skiljemynt funnes, som jemnt motsvarade beloppet.