Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En talare liar fästat sig vid att man nu icke ägde större säkerhet vid sina beräkningar, än då Götha canal gjordes. Detta strider likväl emot verkliga förhållandet, ty då ägde nian ännu icke den erfarenhet, som Götha canal gifvit, och vid dess uppbyggande var man angelägen om att så inrätta räkenskaperna, att de skulle kunna leda till verkliga arithmetiska calculer. Sedan liar det varit möjligt för ingeniören att derpå grunda sitt förslag ronde Hjelmare canalverk, vid hvars byggnad resultatet blifvit öfverensstämmande med ealeulerna och kostnadsförslaget i det närmaste räckt till för företaget. Det måste då vara i en olika ställning, sorn denne ingeniör liar uppgjort nu ifrågavar. förslag, och denna ställning måste vara så mycket bättre, som det för en mängd arbeten måste vara nödvändigt alt känna sjelfva landets egen beskaffenhet, och man ej kan stödja sig på andra länders erfarenhet, utan på den erfarenhet, sorn vunnits inom landet. Den har han vunnit genom Götha canal. Huru kan man då säga, alt roan nu är i samma ställning, som då Götha canal gjordes? Hvar finnas medel? frågar man. En annan talare har redan svarat derpå. Hafva Ständerne icke medel vid en kommande riksdag, hvart skall då bancovinsten användas? Visserligen kunna föremål finnas af större vigt än detta, det medger jag, och framför dem ville jag icke yrka, att detta företag skulle ihågkommas med anslag; men för närvar, tror jag likväl, att, om man jemför detta företag med en mängd andra, som redan fått anslag, det med skäl kunde sägas, att det vore inconseqvent att anslå medel till mindre vigtiga företag och intet till ett så stort företag som detta. Hvilken tidpunkt kan vara bättre vald, än just denna, då man liar medel till den grad öfverflödiga, att man måhända icke fullkomligen väl kan använda deni till annat? En annan värd talare, Hr Hjerta, har dragit upp en parnlel emellan nyttan att använda 4 millioner till delta företag, och nyttan att använda årliga räntan derå, derigenom att man införskref maehinerier, inrättade techniska realskolor och ombesörjde andra dylika hjelpmedel för industriens utveckling i landet.
Enligt hvad det för Banko-verkets styrelse och förvaltning nu gällande Reglemente föreskrifver, skola de grunder, dem Riks-Stånden, hvart för sig, antagit i afseende på val af Revisorer för granskning af Banko-diskontverkets räkenskaper, till E. K. Maj:t i underdånighet uppgifvas, på det att två Revisorer för hvartdera Riks-Ståndet må till denna förrättning utses och kallas; och få Rikets Ständer, till följd häraf, beträffande den revision, som för innevarande och följande år, intill nästa lagtima riksdag kommer att ega rum, underdånigst anmäla, att Ridderskapet och Adeln beslutit, att Riddarhus-direktionen hvarje år väljer två af Ridderskapet och Adeln till Revisorer och en till Suppleant; att Presle-Ståndet beslutit, att vederbörande Dom-kapitel, enligt särskilda föreskrifter, meddelade uti cirkulär, som till dem utgår, och enligt stadgad ordning rikets stift emellan, komma att föranstalta om val af Revisorer och Suppleanter för Preste-Slåndet; att Borgare-Ståndet beslutit, alt till den revision, som omfattar förvaltningen och räkenskaperna för innevarande år samt begynner den 1 Mars 1861, bör, genom lottning, som uti hittills iakttagen ordning sker, emellan städerna Sundsvall, Köping, Söderköping, Hudiksvall, Sala, Wadstena, Hedemora, Söderhamn, Umeå och Luleå, bestämmas hvilka två släder ibland dem skola sända hvardera en Revisor, samt alt till den revision, hvilken omfattar förvaltning och räkenskaper år 1861 samt begynner den 1 Mars 1862, bör, genom lottning, uti hittills iakttagen ordning, emellan städerna Eksjö, Skenninge, Nora, Wimmerby, Strengnäs, Enköping, Sigtuna, Oregrund, Expedilions-Utskotlels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 30. 53 Södertelge, Norrtelge, Lindesberg, Mariefred, Trosa, Säther och Grenna afgöras, hvilka två ibland dessa städer skola sända hvardera en Revisor; samt att Bonde-Ståndet beslutit att genom val utse Revisorer och Suppleanter för omförmälde förrättningar. Rikets Ständer framhärda etc.
Hvad beträffar 3:dje punkten af sistnämnde motion; deruti blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Nådigt afseende fästes å en af Strömstads Borgerskap till Kongl. Ma j:t vid början af sistlidne år ingifven underdånig ansökning, innefattande klagan öfver sjöfartens olofliga och skadliga bedrifvande m. m., städer - i6 Statssamt Allm. Hes v.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o IO. nes invånare, och i synnerhet Strömstads Borgerskap till men; så, enär denna fråga, elter hvad motionären förklarat, ännu beror på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, och Kongl. Maj:t icke lärer underlåta att, med anledning af omförmälda klagan, der den befinnes ega grund, i Nåder meddela de rättelser, sora äro med gällande lag öfverensstämmande; anse Utskotten sig böra i tillstyrka, att motionärens ifrågavarande förslag måtte förfalla. Och anse Utskotten slutligen sig genom detta Betänkande äfven hafva besvarat de af Herrar Foenandcr och Lindström gjorde yrkanden, samt hemställa, att densamma för närvarande må förfalla. Stockholm den 3o Juli 1840. Emot Betänkandet anmäldes Reservationer af Herr af Schmidt'. ”Då sjöfarten äfven i Rikets nordliga tragter är i stort tilltagande, hvarpå jag exempelvis får nämna Westerbottens Län, der inom Umeå stad finnas 18 fartyg, hvilka till större delen besegla alla hafoch utgå dessutom ett icke ringa antal större fartyg ifrån Skellefteå, Löfångers, Byggdeå samt Säfvars socknar, hvilka ock påkalla examinerade Skeppare. Ett ungefärligt lika förhållande är så väl inom Norrbottens som Westernorrlands
Riksdag beviljade tillökning af lo,oco R:dr , varit Henne ämnad, blott såsom Regerande Drottning, till bestridande af den, dermed förenade kostsammare Hof-Hällning, och icke, såsom Enke-Drottning, mäste man likväl, Mine Herrar! icke förglömma, att vid jemförelse emelian Penninge»värdet och Varu-värdet, 60,000 R:dr B:co nu, icke motsvara hvad man, i händelse af Enke tillstånd, ämnade Hennes Majt, — att Rosersberg Slott, icke är af den beskaffenhet, att det iemnar Hennes Maj:t någon afkastning, utan tvärtom, fordrar en känbar årlig Underhållskostnad, och att uppfyllandet af allt, hvad Gifwrmäis-Contractet, utöfver årlige AnslagsSumman föreskrifver, troligen skaile fordra Utgifter öfyerstigande 300,000 R:dr B:co. — Jag vågar således lios Herr Grefven och LandtMarsk öken samt Hbgloflige Ridderskapet ödmjukeligen hemställa, om en årlig ersättning af 10,000 R:dr B:co, under Hennes Maj:ts lifstid , kan anses uppväga de kostnader, man vill undvika. Hvar och en inser att, härmed skulle åsyftas en Statens vinst och i afseende på Stats-Utskottets antagne Principe, att spara allt hvad sparas kan och söka afböja alla slags nya utgifter, förklarar jag öppet att jag högaktar och gillar denna Patriotiska omsorg för den redan drygt beskattade Medborgaren, men skulle likväl önskat, att, man icke sökt vinna en besparing, tagen ifrån en Enke-Drottriing, hvilken, ehuru sjelf främling i vårt Land, likväl aldrig undetlåtit, att med våra nödlidan - Den 18 April. 2? de — våra, af ödet mäst vanlottade Samhälls, bröder, dela dess hopsparde, icke alltid så öfverilödige tillgångar, och, hvilken aldrig an. vändt sin verkningsförmåga på Dess Höga Gemål annorlunda, än till goda, lugnande och allmänt väl åsyftande ändamål.
Uppå derefter af Hans Excellencé Herr Grefven och LaiidtMarskalken gjord proposition, blef Statsoch BancoUiskottens Betänkande i anledning af de dervid framställde anmärkningar till Utskotten åter oremitteradn Föredrogs å nyö och bifölls Statsoch BancoUtskottens den 26 sistlidne Junii aflåtne, samt den 29 i samma månad på bordet lagda Dm 2 *fulii. Memorial; angående tiden för nästa Revision af Stats-} Banco och RiksgäldsVerkens räkenskaper. Hans Exc ellene e Herr Grefven och Landti Marskalken tillkännagaf, att, enligt sistl. gårdag gjordt Anslag, komrae val af 4 Ledamöter och 8 Suppleanter uti förstärkta Statsutskottet att kl4 i e. m. företagas. Företogs till pröfning RiddarhusUtskottetg den 20 sistlidne Junii aflåtne, samt den 25 i samma månad på bordet lagde Memorial, innefattande förslag till en förändrad Redaction af Riddarhus-ordningen. Grefve De la Gardie, Jacob■ I anledning af den sammankomst, som i går blef hållen hos Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, hvarvid ett stort antal af Ridderskapets och Adelns Ledamöter voro närvarande, och den öfverenskommelse sora då träffades, att endast 16 §. §. af den nu varande Riddarhusordningen, om jag rätt minnes, skulle undergå förändring; får jag hemställa till Ridderskapet och Adeln, om ej det skulle vara tillräcks ligt, att endast berörde 16 §. nu blefvo till tidens vinnande uppläste. Dans Excellence^ Herr Grefvi» och Landier Deh 2 Julik 37 Maiskalken hemställde, om Ridderskapetoch Aa deln behagade tillåta, att, på sätt Grefve De la Gardie föreslagit, endast de 16 §. §. af den nu gällande RiddarhusOrdningen, hvilka vid den i går hällne sammankomst ansågos böra undergå förändring, måtte jemte de deraf förei slagne nya Redactioner varda uppläste. Bifölls.
Jag vet rätt väl att den värda Ledamoten medelst längre exercis för Beväringen vill ersätta förlusten af en minskad Stamm, men denna Beväringens ökade exercis, ehuru nyttig den än må vara, danar likväl ej Soldater, och just deri ligger det nog allmänt rådande miss. taget, som förblandar exercerade Ynglingar med Soldater. Härdigheten utgör Soldatens första egenskap; denne äger den 20 å 25:årige ynglingen ej i Sverige, minst bland Allmogen, ty man - *) 1822 års Glass utgjord" för Arméen 10,740 man exerceradt Manskap: gör för 2 Glassér 2i,48a - man, hvilka, fördeladepå vid Armeén befintliga 44 Batailloner, gör 488 man per Bataillon, Dm 25 Marlit. 899 lien 1 vår Nord är ej stark och utväxt förr ari i 25 året, då Beväringsskyldigheten upphör. Landtvärnet, hvaraf frdelar uppfylde Sjukhusen, då den Indelta Soldaten, till och med under vrntertågen i Finland och på Åland, höll sig frisk, lemnade derpå en bedröflig erfarenhet, som skulle förnyas och Fosterlandet blottställas (ty Krigen gälla ej mera Provincen de afgöra om Riken och Tbroner), om dess försvar anförtroddes ensamt eller förnämligast åt denna svaga, icke till mannakraft fullmogna ungdom ; med bästa vilja i verlden ager dea ej styrka nog för krigets mödor; ehuru begåfvad med ögonblicklig tilltagsenhet, ägec. den ej ihärdighet nog mot krigets ofta förnyade faror. Soldatens bästa ålder i Sverige äc från 3o:de till 4o:de året; han äger då sin fullat. kraft; denna aftager efter denna period i samma förhållande den före densamma vuxit; 40 till 45 års ålder svarar i ihärdighet mot 25 till 30 år, 45 till 50 år emot 20 till 25 år, och: heldre vill jag gå i Fält med en Svensk Armée der ingen Soldat vore yngre än 45 år, än med en Amnie der ingen vöre äldre än 25 år.
Den förres ElemeDt är positivt den sedntres speculativt och sällan finner man en Mathematicus fördjupa sig i Kants, Schillings och Fichteg systemer, sällan en af dessa Philosophers Lärjungar, blifva grundlig Mathematicus. Den Tyska Philosophiens invecklade mörka språk tyckes äfven hafva verkat menligt på den Litteraira smaken hos vissa dess Lärjungar, sorn långt ifrån att följa den Classiska Den iS Maji f. >n. Litteraturens enkelhet och klarhet i styl» hafva antagit en öfverdrift i uttryck, en dun* kelhet t mening, och en längd i perioden, som väl förenlig med det Tyska språket icke torde vara det med det SvensKa, och i synnerhet i M il ifa irisk. vettenskapligt afseende, der stylens tydlighet utgör första vilkoret ej kan vara önskansvärd* äfven under denna synpunkt anser jag således den Militaira uppfostran icke böra lyckas, ^om den enligt Motionairernes tanka skulle flyttas till Rikets UniVersiteter. Om vi sålunda Funnit att ynglingarnei den på Carlberg befintliga åldern (i synnerhet i i dess nedre afdelning från I3:de till i6;de året) icke med fördel kunna flyttas till [Jniver. siteterne, der blott genom missbruk Gossar af denna ålder någon gång vinna tillträde (ty Skolordningen förutsätter att Studenten genomgådt en Cours vid ett Gymnasium innan han inträder till Universitetet, då han är minst 16 år gammal) återstår att undersöka hvar annorstädes än vid Universiteterne en oväldig allmän vettenskaplig Elementarbildning lämp* ligen kan inhemtas. GijmnaJiernt äro utan tvifvel de ©ffeniliga Uppfostringsanstalter, sorn lämpeligast skulle kunna ersätta förlusten af Carlberg, åtminstoaf dess nedre afdelning, om Gymnasiernes ten • dens icke vors' öfvervägande Theologifk; af Den 10 Maji f. ni, l5f So läsetimmar i veckan äro 18 egnade åt Latin .
Mörnerska husarerna hade då blott 75 mans sqvadroner och aldrig mera än 66 man i ledet. Dessa svaga sqvadroner tvekade dock ej att anfalla de Franska, Polska eller Danska, på papperet 150 man starka sqvadronerna. Utgången är oss alla bekant; det blef icke den svaga Svenska truppen som blef kullriden, det blef den tunga ohandterliga utländska: — ett förhållande som icke ensamt får tillskrifvas våra ryttares mod; — den rörlighet och snabbhet, som utmärker vårt reglemte, hade säkert häri en stor del. Så länge vi bibehålla dessa egenskaper, hoppas jag att våra nuv:de sqvadroner skola med hopp om framgång kunna möta fienden. Det är sammanhållningen och farten, icke en eller annan afmarche mera i ledet, som afgör segern. Man invänder att de svaga sqvadronerna under ett fälttåg så smälta tillsamman att de slut - Den 27 November. 160 ligen endast finnas pä papperet, och Gr. af Ugglas har, i sådant afseende, anfört Hr Silfverstolpes egen erfarenhet. Naturligtvis måste, i fält, hvarje sqvadron smälta ihop, såvida den icke erhåller förstärkning. Under 1813 års campagne i Tyskland erhöll Lif-Reg:ts Dragon-korps sällan rekryter hemifrån. Att reg:tet icke var i elden gör löga till saken. Det är marchen, icke striden, som hufvudsakligen förstör kavalleriet. Med vårt nuv:de bevärings-system höra deremot förstärkningar aldrig uteblifva. Så snart arméen mobiliseras, inrycker den ena beväringsklassen efter den andra i depéten, och afgår sedan, i den moll den blir brukbar, till krigshären. Våra sqvadroner böra således alltid kunna hållas någorlunda fulltaliga. Klart är deremot att en bataljon på 4 sqvadroner hastigare uttröttas än en på 5. Fcrposttjensten måste ju alltid bestridas af rytteriet. När då en sqvadron beordras på fältvakt, tröttas i (örsta fallet |;del af det hela, i det sednare blott ^idel. Fäster man sig åter vid taktikens fordringar, blir en reserv en nödvändighet.
— N:o 64, i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 36, angående väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danäkars, an älven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken: B. lil. 201, 476, 496 A. 510; B. IV. 96, 191, 314, A. 316; B. V. 464, 537. — N:o 65, i anledning' af Kiks-Ståndcns skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 43, angående väckt motion om tilldelande åt Ordföranden i kommunal-styrelse af ett exemplar utaf Svensk Författnings-Samling: B. lil. 201, 476, 510, A. 512; E. IV. 192. 10 — A — Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 66, med förslag till voterings-proposition i anledning af Biks-Ståndens fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Memorial N:o 46, innefattande förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut i anledning af Utskottets Betänkande N:o 12, angående väckt motion om upphörande af de så kallade prebende-pastoraten: B. lil. 201, 476, 512, A. 512; B. V. 464, 537, A. 537, E. 609.
Ridderffapet och Adeln den 23 i denne manad, angående godkännande af Jnstruclionen och Eds-Formulatret för Ledamöter af Banco-Utskottet, sadane desie Acker wid sistledne Riksdag blifwit till innehall och lydelse Made. Nämnde Instruktion och Eds - Formulakr klefwa efter uppläsandet och pä Talemannens derom gjorde propositio»/ äfwen af Bonde.Ständer godkände; hwarom de öfrige Respective Standen skulle wördsamt och wänligen underrättas. Ur kupr». Lx krotoeollo, 6. Lrinkman - Ut - rS6 Den 29 April. Utdrag af prstocollet, hältet r -et >§eder, wärda Bonde-Ständets plena den 29 April 1812. S. DRemitterades: Till Bcwillnings, Lag. samt Allmänna Befwärsoch Ekonomie-Utstotten: ViceTalemannen Jon Jonssons till Stan, det ingifne Memorial, angående inskränkning i Bran, wins-bränning, samt answar för starka dryckers omattsliga bruk; hwarom de öfrige Nespective Skön. den skulle wördsamt och wänligen underrättas. Ut lu^rs. Lx krotocollo, 6. brinkman. Utdrag af prstocollet, hället hos ^Zglost. Nidderstapet ,och Adeln, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 29 April >812. S. D. öppnades Herrar Electvrers lista till ival af Ledamot uti Expeditions-Utskottet, ester Fri» herre benskjöld, Johan Wilhelm, och befans dertill wara utstdd N:o 2189af Melin, Fullmäg» tig von Schantz, Gusraf, Expeditions-Secreterare. Vt fu^rs. klx krotocollo, 6. 8l1ver stolle. Ut - Den 29 April. r6? Utdrag af protocollet, hället i Högw. prest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 29 April »812.
Denna höga ränta afhåller lånesökande, och de, som af nöden tvingats anlita hjelp, äro ock minst i tillfälle att återgälda. Femårsberättelserna från Ostergötlands, Jönköpings, Kronobergs, Calmar, Christianstads, Malmöhus, Hallands, Wermlands och Gefleborgs län meddela ej om dessa inrättningar några upplysningar; deremot uppgifvas från Stockholms län i det fögderi, som har högsta antalet, år 1860 befintliga 20 magasiner med 3,919 tunnor säd och 19,296 R:drs kapital; för Gotland i samtlige socknar med 11,144 tunnor och 34,911 R:dr; för Blekinge i 3 socknar med 440 tunnor; för Göteborgs och Bolms län 11 stycken; för Elfsborgs län i 56 socknar med obetydliga fonder; för Skaraborgs län 140 stycken med 13,193 tunnor och 14,016 R:dr; för Westmanlands län 52 magasiner med 9,074 tunnor och 41,493 R:dr; för Stora Kopparbergs län 15,250 tunnor och 27,255 R:dr; för Jemtlands län 18,784 tunnor; för Westerbottens 5 magasiner med 1.634 tunnor; och för Norrbottens län en behållning i magasinerne af omkring 5,000 tunnor säd. Från Upsala och Södermanlands län uppgifvas magasiner befintliga inom de flesta socknar, hvilkas afkastning, i sistnämnda länet ofta förvandlad i penningar, användes till hvarjehanda kommunala ändamål. I Blekinge, Orebro, Wester-Norrlands och Jemtlands län röna socknemagasinerna ringa stöd af tänkesättet bland allmogen, som betraktar inrättningen mer såsom en börda, oaktadt de bemödanden som i det förstnämnda länet af Hushållnings-Sällskapet användts för saken. Tab. N® 12. Femårsberättelsen för Skaraborgs län bevarar visserligen genom uppgiften om en år 1805 å Bromö glasbruk stiftad besparingsfond för arbetarne minnet af en hedrande inrättning långt äldre än de nu s. k. Sparbankerne.
När missvext icke inträffar, har Länet mindre svårighet än många arn, dra provinser för skatternas utgörande genom närbelägenheten till afsättningsorterne af landtmannens produkter, nemligen utom Wisby stad, de tillåtna Landthamnarne hvarifrån export sker; och bör till de skattskyldiges heder nämnas, att de beflita sig om att skatterne i rätter tid utgöra; rester på uppbörden, utom för någon enskildt, äro derföre sällsynta. Vid Tjäru-Skatten , som i Wisby in natura skall levereras för KonglFlottans behof, möter dock någon svårighet i den mån skogarna aftaga. Redan för närvarande finnas i Södra Häradet hemman som hära sådan skatt, hvilka numera hvarken bränna tjära eller hafva skogstillgångar dertill. Af Länets jordeboksoch hemmantals-ränta, utgörande i kronovärdi I2,i3s R:dr i5 sk. 11 r, äro endast 1743 R:dr 7 sk. 6 r. anordnade. Extra-ordinaira (mera, såsom inqvarteringar och kronoskjulsar, äro här föga betungande. Väghållningen, i anseende till vägarnes mängd, är deremot mera betydlig, synnerligen genom den ojemna och på flera ställen olämpeliga indelningen deraf, men underhållet lättas uti en stor del af landet derigenom att Hällen icke ligger djupt under jordytan; och som landet i allmänhet är slätt» orsakas af vattnet på få ställen utskärningar i vägen. I vinter-vägarnas underhållande äro efter öfverenskommelse så väl lägenhets-innehafvare som backstuguhjon m. fl. pligtige att deltaga. Kronobonden här i Länet är Presterskapet af Konung Carl XI förunnad i anseende till det ringa hemmantal, hvaraf de fleste pastorater bestå. Ländsk. 5-årsberättelse för Gottlands Län. En mångårig ventilation öfver en allmän reglering för tiondens utgörande bär ägt rum, hvars afgörande beror på Eders Kongl. Majus nådiga pröfning. Enskilda öfverenskommelser i denna väg mellan pastor ech församling äro emellertid träffade inom de flesta pastoratet’, dock icke på längre tid än med nu varande innehafvare, hvilken omständighet här orsakar ett verkligt ondt vid lija val.
Herr Grefwe» och Landtmarffalken gjorde derefter proposition, akt de 20,220 vi:d. u, Nummer-Lotterie Medlen mätte till Casernbyggnaderne i Helsingborg anwändas, efter hwad Hans Majrr Konungen finner för godt, att dem sjelf fördela. Ropades ett ganska starkt Ja och ett eller annat k7ej. Gref» io84 Den 22 Abruarlr Grefwe Lövenhjelm Larl ^xel, yrkade Lik propositionen mätte göras pä Utskottets Betänkande. Herr Grefwen och Landtmarstalken erindrade alt den redan blifwit gjord, men att emedan saken nu andra gängen more före, kunde Utskottets Betänkande efter behag med eller utan förändringar ankagas eller affläs. Grefwe Lövenhjelm, Larl ^xel. Am Höglofl» Ridderstapet och Adeln ej kan i ett beslut förenas, lärer ingen annan utwag än votering finnas att fä ett flut pä salen. Jag tror likwäl att den kunde undwikas sä snart alla fartat propositionens innehall, men mcningarne derom äro olika. Somlige tro, att den gick uc pä arr bestämma wista summor för hwarLera byggnaden, andra ater, säsom jag önstar, att fördelningen af Medlen mätte öfwerlännäs ät Konungen. Am delta urredes föreställer jag mig, att . allas tankar öfwer denna fräga snart kunna jämkas tillsammans. Herr Grefwen och Landtmarstalken uprepa de ä nyo stn sist gjorda proposition, hwilken/ ister med ett starkt Ig och blott ett och annat Nej beswarades Friherre Stael von llolstem. Jag har sagt Nej till denna proportion, icke i brist af wördnad för Konungen.
Utskottets hemställan, att de af flere motionärer framställde yrkandeh om nedsättning i bevillning för rörelse och näring ifrån 5 till 3 procent, samt för fast egendom ifrån 2 till 1 på hvarje tusen icke matte vinna Rikets Ständers bifall, har blifvit återremitterad af Presteoch Borgare-ständen, hufvudsakligen af följande, under diskussionerne i ämnet anförda skäl, nemligen: inom Preste-ståndot, dels att, då ståndet redan återremitterat frågan om bevillningen å embetsoch tjenstemäns löner, konseqvensen fordrade ett lika förfarande i afseende å denna punkt, dels att stadgandet om ett så ölverdrifvet skatte-bidrag, som 5 procent af årets inkomst, vore hufvudsakliga orsaken dertill, att uppgifterna till taxerings-kommittéerne om inkomsternas belopp hittills varit mindre sannings-enliga, och att nämnde kommittéer icke vidtagit tillbörliga åtgärder för åstadkommande af rättelse i detta afseende; och inom Borgare ståndet, såsom härofvan, vid fråga om bevillning å embetsoch tjenstemäns löner, redan blifvit oinförmäldt, att stats-verket för närvarande ej vore i behof af så hög bevillning, som hittills, samt att genom nedsättning i bevillnings-procenten, särdeles om denna procent bestämdes lika för alla skattskyldiga, undanröjdes hufvudsakliga anledningen till osanna inkomst-uppgifter och ©rigtjg taxering; hvarjemte två stånds-medlemmar sökt fästa uppmärksamheten ltevillnings-Ulskoltrls Vllalande, JV:e 21. derpå, att närings-idkarne i allmänhet väl bchöfde lindring i fina utskyldjer, synnerligast som dc på sednare tiden utfärdade friare tulloch narin gs-författningar för deni ej obetydligt minskat tillfällena att vinna utkomst.