Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Paris 1835, vistades länge lios henne på Nohant samt hon under Genéve-perioden besökte honom, ser det ut, som om äfven denna vänskap varit mera en yttre anknytning, beroende på tillfälliga omständigheter och samstämmighet i revolt mot det gamla, än någon djupare inre sympati. Såsom sedan visade sig, behöfdes det också ej mycket för att upplösa detta rent yttre förhållande, och äfven sedan den omedelbara anledningen härtill ej längre förefans, återknöts det aldrig. * Grefvinnan d ’ Agoult, född de Flavigny, mera känd under sitt författarenamn Daniel Stern, tillhörde både på fädernet och mödernet Vancien régimes förnämsta familjer. Sjelf nära tjugonioårig var hon i både inre och yttre begåfning en af den förnäma pariserverldens mest glänsande företeelser, när den ännu ej tjugotreårige Liszt kom i hennes väg. Hon hade då, efter julirevolutionen, i viss mån brutit med sina traditioner, men hennes salong var en af de mest sökta i Paris och mötesplatsen för den nya tidens andar. » Alla de mina höllo sig borta från borgarhofvet », säger hon sjelf, » men i våra tomma salonger hade jag om möjligt ännu tråkigare än förr vid hofvet (Carl X: s, der hon var hofmästarinna hos dauphine, hertiginnan af Angouléme, Ludvig XVT.s dotter). Jag var ej bestämd att tillbringa mitt lif i denna orkeslösa tomhet och gjorde revolution. Jag insåg, att talangen hade rätt att intaga den plats, som förr uteslutande var reserverad börden, och kallade till min salong diktarne, dessa ljusets söner och — en berömd konstnär. » Den berömde konstnären lyste för Öfrigt länge der, innan verlden fick något att säga derom, och det ser ut som om Liszt, sedan det bedårande inflytande, grefvinnan öfvade på honom, böljade blifva farligt för hanB lugn, en tid bortåt sökt undfly nätet. Det var under denna tid han tog sin tillflykt från Paris till den förut omnämde abbé Lamennais i Bretagne, hos hvilken han sökte lika mycket lugn undan lidelsens stormar som klarhet i den inre söndersplittringen.
At om jag ä» ger Lruea ak fordra, och således det mynt, hwarmed jag kan erlägga til Lsstim. i msk>m6en den äskade afgifke» af min wärdcrade La>rdt Ege->oom, men ej äger Silfwer, ester mera Säd au wid Egendomen förtäres, jag eldora ma äga rättighet ac utbekomma mit L nec> til sa stor del jag blhöfwer, för at Utgöra den arliga afgift til Radisa inus sonäen i delta mynt, eller ock sä betala himna afgift efter samma Grund, i roos Ni ksgälds, som för dsn mig skyldiga genom denna författning wldiagcs. Grefwe Mörner, (lgr?6abriel. I förewaronde ämne är redan sa mycket tpladk. at jag ej m d något midlöftigt' an.sörsnde will uppehålla Häglof» lige Ridder skåpet och Adeln. I ig får allisa den äran förklara, ar lag t l aila delar esa,formerar mig med hwod H nS Lxee!!soee Friherre l-ilifencrgML i sit yt° , rande anfält; cch ar om någon jarrwkninq i dek'a ämne skulle äga rum, »var dtt uli hlvad Bergs'Räder v,m, Siuekonlkräm föresi-git, söm jag för min del simlle willja inga. Ty om manga skäl kunde upaifwas til bifall pä Hemliga Ulffooers Betänkande, sa finnas ock oiwlfwelakrigt mäuge, som kala deremot. Och Allmänna rättWlsan .är ostridigt pa den fordrandes fida.
Jag ville emellertid veta mera om henne, ty jag trodde, att hon var en bra flicka, men jag kom till min gamla erfarenhet. Ungdomen är alltid missnöjd nuförtiden. Den unga lady ... lady ... nej, nu har jag glömt hennes namn igen, men hon kallades alltid lady Lucy ... men här står jag och pratar om allt möjligt, och mylady blir säkert otålig ... Nej, nej! fortsätt, sade Lady Starling, som just börjat bli uppmärksam, ty det föll henne in, att det möjligen kunde vara fråga om Lucy Suffridge. Ja, hvad sade jag nu? Jo, jag talade om den unga lady Lucy, som var förlofvad med en hygglig ung man, en rik lord, sades det; hon rymde från sin far, reste utan vidare till Paris, och blef sedan genom polisen tvungen att komma hem, och nu vill hon ändå ej gifta sig med den unga lorden, som skall vara så vacker, efter hvad man säger. Allt detta har jag hört genom min brorson, som har en fästmö på slottet, hos den unga ladyns fader. Ja, så litet kan man lita på utseendet! Ack, min Gud, men törs jag fråga när mylady får sin vackra svärdotter hit? Ack, hvad det för ett modershjerta måste kännas ljuft! Och sedan när de små pysslingarne komma i huset! Jag har aldrig velat gifta mig, men min gamla moder sade, att man alltid älskar sina barnabarn mera än sina egna. Uno von Trasenberg. Berättelse af Friherre Dolk Ehuru jag icke fullkomligen tiltror mig, at såsom en annan Peringsköld kunna ända til Adam leda den Trasenbergska familiens Ättartal, är dock ganska säkert, at den samma onekeligen måste räknas bland de första Slägter. – I aldraäldsta tider lefde här i norden en flicka, som het Goa Thorsdotter, (så berätta våra tilförlitligaste Historieskrifvare) och at denna Goa vid et Thorablot verkeligen blef bergtagen, eller bortröfvad af et Berg, men at hon med detta berg aflade en son af samma namn, hafva de förtegat, dock kan man, oaktadt deras tystlåtenhet i den vägen, antaga det såsom ganska säkert.
Rikets 8tänder ma bärsörutan anvisa ett serskildt kreditiv ak boo,ooo R:dr Råneo, som, för den bändelse att tillgäng ä förra undsättnings-sonden eller ä spanmals-tull-intraderna skulle brista, kan as Kongl. lVlaj:t, vid inträdande belios, förskottsvis oeb emot ersättning trän de korst inflytande tull-asgisterne sör spanmäl, disponeras, Vf dessa tiligängar borde en del reserveras till någon gang oundvikliga direeta undsättningar samt, enligt bittills stadgade grunder, utlemnas såsom län, under soeknarnes eller menigbeternes gemensamma ansvarigbet sör det erbällna bidragets äter betal - Ao,rg/. lV«dlA-r lV.o Zs. 25 betalning pä bestämda tiller, utan ränta, med äliggande kör menli;!,eterns sjelive, att om anskaffande ak säd oe!, dess utdelning elter omstänlligbeterna föranstalta, men återstoden användas till förskott ät menigbeter uti de genom missväxt lidande orter, i vell kör utkoraiidet ak alliiiäinia arbetskÖretag, samt, dä tillfällen Ilärtill saknades, jemväl till verkställande ak större arbeten för 8tatens räkning, med s/ktemäl att ät blottställda orters invänare bereda en eljest saknad dagspenning; bemstäliande körellraganden tillika, att Ilos pikets 8tänder wä koresläs, ölet en summ» ak bögst 5o,ooo, p.dr Danco utaf de kör undsättningar disponibla meckel, mä kä användas, antingen tili gäkvor ät cle genom felslagen skörd mest blottställda, utan äterbetalnings-sk^ldigbet, eller till räntekria läne-körsträckningar utan linnan säkerbet, än läntagarnes personliga förbindelser. Döredragsnden i underdänigbet, om icke kongl.
Då Utskottet, för hufvudsakligt bedömande af den genom förevarande motion väckta frågan om provinsen Helsinglands befrielse från ofvannämnde 2:ne vägars underhåll, ansett nödigt att hafva erhållit närmare kännedom om den Konungens Befallningshafvandes resolution, derigenom provinsen fått vägarnas underhåll sig ålagd, samt om de förhållanden och omständigheter, hvarpå detta åliggande grundar sig, men sagde resolution icke finnes motionen bifogad eller blifvit Utskottet meddelad, föranlåtes, i sakens så beskaffade outredda skick, Utskottet hemställa: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 7 5:o att dea i äran et gjorda framställning må af Rikets Ständer utan vidare afseende lemnäs. Yid sistförflutne Riksdag gjordes af Riksdags-fullmägtigen Pehr Östman från Vester-Norrlands län framställning om beviljande af statsbidrag för anläggning af en väg emellan den 2 mil från Sundsvall belägna gästgifvaregården Fjäl och Graninge bruk i södra Ångermanland, hvarjemte alternativt ifrågasattes att, derest icke bidrag för hela vägen från Fjäl till Graninge skulle kunna erhållas, sådant bidrag måtte anvisas åtminstone för anläggande af den något öfver 2 mil långa vägen emellan Fjäl och Viksjön, hvilken väg komme att genomgå den del af nyssnämnde landsort, sorn vore mest bebyggd och befolkad. Under hänvisning till och med åberopande af de motiver, som uti den vid sistlidne riksdag rörande nämnda företag väckta motionen anfördes, har Pehr Östman uti en vid innevarande riksdag äfgifven motion, enär Statens tillgångar för närvarande sannolikt icke medgåfvo företagets understödjande i dess helliot, ansett sig endast böra åter upptaga det förut alternativt framställda förslaget om Statens medverkan för den ifrågavarande väganläggningens påbörjande och utförande de tvänne törsta milen närmast Fjäl, öller derifrån till Nordanå bro, hvilken vägsträcka företedde de största svårigheterna vid arbetets verkställande.
Jag anhåller; att i anledning af hvad Herr Munck af Rosensköld nyss anfört, få upplysa, att det icke är något hinder, att, ehuru man låter frågan om represen-; tatlonsförändringen antingen hvila eller uppskjutas till nästa Riksdag, likväl nu företaga afgörandet om Bänkmäns afskaffande, ty uti det förslag till en förbättrad Riddarhusordning som af Riddarhusutskott blifvit upp-« gjordt, och i dessa dagar kommer att underkastas Ridderskapets och Adelns upplysta omg pröfning, är val af Bänkmän uteslutit, och redactionen uppgjord i öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag fattade beslut, att Bänkmännen borde lörsvin-i ra. Jag tror således att det vore bäst, att med vidare discussion härom anstå, iatill dess Förslaget till Riddarhusordningen inkommer. Herr Munck af Rosenskjöld-. I anledning af den upplysning Grefve Posse nu lemnat, afstår jag ifrån allt yrkande i fråga om Bänk? männen, intill dess den nya Redactionen af Riddarhusordningen förekommer till gransk - Den 22 Junii e. m. 443 ning. Till besvarande af hvad Herr Cederschöld anfört, att, vid inträffande Electorsval, de fleste skulle vara nödsakade, att låta leda sig, får jag förklara, det jag för min del icke tror att någon låter i detta falt leda sig af andra än dem, för hvilka han har fullt förtroende. Herr Cederschjöld: Jag anhåller art få anmärka, att om man någon gång skulle vara mindre lycklig i sitt val till Bänkman, är skadan mindre betydlig, än om samma händelse inträffade i ett omedelbart Electorsval; ty i senare fallet af gåfve man en hel röst till Elector, men i det förra egentligen blott en femtiondedels. De skadliga följderne af misstag och missbruk vid BänkrnansOch Electorsval skuPe således förhålla sig till hvarandra såsom x till 50. Herr Munck af Rosensköld: Jag vill icke uppehålla Ridderskapet och Adeln med några ixrithmetiska uträkningar. Herr Rothlieb, Carl Fredric, hade inlemnat följande, som upplästes:
Desse Fullmäktige skola i hvartdera verket vara sju; egande ordföranden afgörande röst, derest i frågor, som hos Fullmäktige komma under omröstning, rösterna för två skiljaktiga meningar utfalla lika. Valen ske medelst slutna sedlar sålunda, att för hvartdera verket först utses den, som bland Fullmäktige skall blifva ordförande, och sedan de öfrige sex; tillkommande Fullmäktige för hvartdera verket att sjelfve bland sig välja en vice ordförande att föra ordet, när hinder för ordföranden inträffar. § 72. Å hvarje Lagtima Riksdag förordnas Revisorer till ett antal af tolf för hvart år, hvilka till halfva antalet af hvardera Kammaren utses, att enligt Regeringsformen och särskild instruktion granska Statsverkets, Riksbankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning. Hvarje revision skall omfatta ett års af - Konstitutions-Ulskotlels Memorial M 2. 25 afslutade räkenskaper. Revisionsförrättningen tager årligen sin början den 15 Augusti eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter, och skall inom två måuanaders tid vara fullbordad. Revisorerne välja sjelfve inom sig ordförande, hvilken eger afgörande röst, derest, vid omröstning, rösterna i något fall äro lika. De anmärkningar, som Revisorerne finna sig befogade att i sin berättelse till Riksdagen framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, af nästföljande Lagtima Riksdag öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling. § 73. På samma gång och på lika sätt, som Fullmäktige och Revisorer enligt föregående två §§ utses, tillsättas jemväl Suppleanter, att, vid inträffande förfall för dem, träda i deras ställen, nemligen för Fullmäktige i Riksbanken tre, för Fullmäktige i Riksgäldskontoret likaledes tre och för hvarje års Revisorer sex. § 74. Riksdagens Nämnder och Valmän utse sjelfve inom sig ordförande. § 75. Vid alla val ia Uttages, att namnsedlarne, så framt de skola blifva gällande, böra vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria såväl från all tvetydighet i anseende till personernas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal.
Jemwal har Resolmiouen blifwit äberopad Nti 1827 ars Herrar Revisorers berättelse, af hwil» ken et 'Rransumt ärföljt Högloft. Stats-Urskottets allmänna Betänkande om Riksgälds-Werket. Af alt detta tacktes Högloft. Stats - Utskottet höggunstigt sinna, at Herr Krigs-Radet til dest e« mot mig gjorda anmärkning icke ägt nägon grundad anledning, och torde jag fä utbedja mig, säsom en utmärkt gunst, at Högloft. Stats-Utskottet, efter at hafwa granskat och jämfört mina upgifter med de af mig aberopave Handlingar, täcktes meddela särskildt intygande om deras riktighet. Stockholm den 5 Mars 18^0. L. Silvan. - Wördsamt ^lemona!! Med anledning af Friherre Lortig Ruävi^ Stael von l-kolsteins hos Högloft. Ridderskapet och Adeln wackre och genom Rroocolls-Utdrag af den 14 nasti.
» Ar det i och med vår verksamhet, våra konstkritiska artiklar, som vi convoyerat allmänheten bakom det do * » ljuset »? Nu ropar jag i likhet med hr Wirsén i hans polemik mot förf. till de fördömdas bostad, eller hvad artikeln hette: » Ni eger ingen rätt att komma med osanna påståenden o. s. v. Ni är skyldig ta dem tillbaka o. s. v. Jag fordrar o. s. v. » Ty för den saken kan hr Lundin icke leta upp några bevis, hur stor letare och kompilator och » upptecbnare » och » skildrare » han än är. Men på hvad annat sätt ha vi då i Herrans namn föranled t den öfverklagade ljuspromenaden? Genom att ge oss ut för en visa person (vi mena nn ej den onde), för någon af det kungliga husets medlemmir eller anförvandter, alla trogna embetåmän, krigsmakten till lands och vatten eller rikets öfriga innebyggare och inne-byggarinnor? » Ni eger ingen rätt o. s. v. Ni är skyldig o. s. v. Jag fordrar o. b. v. » Ty för den saken kan hr Lundin ej heller uppleta eller uppteckna och skildra minsta hemul. När vi alltså ej hvarken med sak eller person bakljus fört allmänheten, så — ha vi alls icke gjort det, hvadan hr Lundins påstående faller inom samma kategori som det Fickska egareskapet af Ritzaus byrå, snöpligen tillbaka-taget på omslagsbladet (hvilket blir effektfullt när boken bindes in i » eleganta stilfulla permar », som nog ej lära uteblifva vid ändalykten, som än lär vara uppskjuten till obestämd tid, alla prospekter till trots). Att allmänheten tröttnat på att gissa: vara eller icke vara, om oss, som hr Lundin gladeligen försäkrar, gläder oss — ännu mer. Måtte denna uppgift blott vara tillförlitlig, och icke kommen från samma » fullt trovärdiga håll » som lurade hr Lundin » i telegrafen »! Det är i Sverge tyvärr så vanligt att aldrig låta detta vara detta, aldrig låta saken gälla hvad den kan, aldrig fasta sig vid det som en förf.
I4OZ giswi» och till Utskottet hanwisadt Memorial, hade Herr Borgmästaren ^sonsr Ullbskx anmärkt, huru som af lagens stadgande i i och Z §. H. 19 Cap. Llrfda Balken, dcn orimlighet synk-s upstä, att manucn altid och owiikorligc» mäste befiiina stg Uti omyndighets tillstånd, iutlli dest han Tjugu elk ars alder uppnatt, men gwinnan deremot tvid en alder af isär och is dagar, sedan hon gift och enka biifwit, tvär. der fran sävank omyndighets tillstånd befriad: hivar, söre och emedan erfarenheten tvinnade akt unga fruntimmer äswcn såsom Enkor blifwa genom andras list och egennytta lidande, Herr Ollberg föreslagit, att ästveu Enka altid borde wara omyndig kill dest hon upnätk tjugu ett ar. Sedan berörde Memorial blifwit till första Beredningen rcmilkcradt hade bemälde Beredning författar det project till Betänkande, som harhos under Llk. A. finnes bifogadt. Och dä detta project hos UtjMtxt in Pleno nu föredrogs, ingas Riksdagsmannen Oar>5 ^ostersson ssristeligr yttrande af det »nnehäll som Bilagan L.U. B. ulwisar. Men Herr Atzestoren von 8cbanir utlät fig enligt Bilagan Lie. C. Och som Utskottets tankar funnoS delade, gjordes af Ordföranden Herr Baron Manäerström följande munteliga proposition : Den, som bifaller sörsta Beredningens project, skriswer: Ja. Den det ej will, fVciswer: Nej. Winner Nej, kommer Herr Astcfioren von 8(chgnt2'5 1404 Den 2i December. yttrande att tjena till grund för Utskottets Betänkande. Hwarefter votering anstäldcs. Men som twänne Skänds, nemligen Högloft.
Jag anser derföre Herr Friherre Stael med Facta böra styrka hvad han sagt, och nämna den eller de personer bland Landshöfdingarne, som för Konungen icke framfördt sanningen, eller, i händelse han det icke kanj att Ridderskapet och Adeln då ogillar dessa tillvitelser: All annan åtgärd i denna sak anser jag öfverflödig, och denna tror jag mig äga rätt att fordra af Ståndets rättvisa och min rättighet, såsom Ledamot af Ståndet, att vara fredad för ogrundade tillvitelser. Herr Prosten Grefve von Schwerin har förklarat sig tillhöra Oppositionen: Den som opponerar sig emot allt olagligt, emot alltsom i mer eller mindre mån kan rubba SamhällsContractet, ehvad det kommer från Styrelsen eller dem, som förklara sig tillhöra Oppositionen, förtjenar vördnad, med ett ord, den som medverkar till allt som är allmänt nyttigt och i laglig ordning kan tillvägabringas, och motar - Den 8 December. 237 betar endast det skadliga och olagliga, kan förtjena aktning; men ej den, som opponerar sig mot allt som af Styrelsen kan föreslås, endast derföre att det från den emanerat. De som, genom uppgifter af en föregifven nöd, sprida eller kunna sprida oro i Landet äro ej Ledamöter i Oppositionen utan snarare Parti-Chefer: Hvad är väl annars afsigten dermed? Våra befattningar såsom Representanter äro i Lagarne bestämda: Om någon vill sträcka våra åtgärder längre, så blifver ämnet af natur att icke kunna upptagas. Herr Friherre Stael, då han i sitt i dag uppläste Dictamen sålunda ändrat sin tillvitelse err. ot Landshöfdingarne, att hao säger det försigtigheten hindrar dem från atr säga sanningen, måste dömt oss efter den opinion han äger om sitt egit handlingssätt, i fall han vore i vår belägenhet, att innehafva ett Förtroende-Embete. Den förlägenhet i allmänna Penningerörelsen, som inom några Provincer, och der synnerligen för vinglare äger rum, är ett ämne som tillhör Riksens Ständer att så vidt som möjligt är afhjelpa: Vårt Jordbruk och våra Näringar äro icke i aftagande, men också icke iknågon betydelig tillväxt:
Men derefter befanns, att 2:ne andra Stånd remitterat frågan till Oecon.Utsk. och endast ett Stånd, jemte R. o. Ad., beslutat remiss till Bevilln.Utsk. I följd deraf koin frågan om remissen att afgöras af Constit.Utsk., som hänvisade målet till Oecon.Utsk., utan att låta denna remiss åtföljas af något enda motiv. Här bör således afgöras, huruvida Oecon.Utsk. i fråga om målets behandling bör låta leda sig af sin egen öfvertygelse eller icke. 1 detta afseende ber jag att få uppläsa sista mom. af 34 § Riksd.Ordn., som innehåller: ”Vilja R. St. hellre, än att tillsätta flera Utsk., remittera sådana mål, som till visst Utsk. icke höra, antingen till Besvärso. Oecon.Utsk., eller till något af de öfriga förut tillsatta Utsk., vare samma Utsk. pligtig!, att med dess utlåt., i enlighet med erhållen remiss, inkomma; och bestämme sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, men icke den hvarje särskildt Utsk. i allmänhet uppdragna befattning, huruledes ett mål, i enlighet med R. St:s deröfver tillhöriga beslutande-rätt, bör afgöras.” R. o. Ad. torde finna af det nu upplästa morn., att om Oecon.Utsk. anser frä - Den 8 December. 3:111 vara af bevillnts-hesknffenhet, är Utsk. oförhindrad! att behandla den såsom bevilln:smål. Jag har varit bland dem, sorn yrkat, att frågan måtte så behandlas; men jag bekänner, att jag ej ville hasardera det vigliga beslutet öfver principfrågan genom begäran om votering, derföre att tankarna voro så delade, att man ej kunde beräkna, huruvida icke Utsk. kunnat stadna i det beslut, att frågan var af oeconornisk beskaffenhet. Derföre medgaf jag, lika med dem, som delade min tanke, att man ej skulle afgöra af livad beskaffenhet frågan var, innan den vid nästa riksdag hunnit blifva fullständigt utredd genom ytterligare undersökningar.
Ståndet vidblef sitt vid föredragningen af Betänkandet JVs 7 fattade beslut och godkände den i Memorialet föreslagna voteringspropositionen; samt Betänkande JVs 22, i anledning af motioner angående dels utfärdande af ny Skiftesstadga, dels ändringar i den nu gällande. litfölls. Den 2 Joni. Fran Håglöf.. Ridderskapet och Adrin. S. D. Föredrogos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets nedannämnda Memorial och Betänkande, nemligen: JVS 19, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande JVs 5, öfver Kongl. Majis nådiga Proposition, angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en landstorm, Återremitterade*. 350 Prof. -Ut dr an den 2 Juni 1866. X 22, i anledning af väckta motioner angående dels utfärdande af ny Skiftes-stadga, dels ändringar i den nu gällande. liifö lii. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande X 17, angående tnllbestämmelserna för artiklarne bränvin och sprit samt ättika. S. D Vid föredragning af Expeditions-Utskottels Memorial X S, i anledning af erhållna återremisser af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse samt § i Riksdagsbeslutet angående den antagna nya Riksdags-ordningen och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, äfvensom, i sammanhang dermed, nämnda Utskotts såväl skrifvelseförslag X 53 som ock förslag X 6 till § i Riksdagsbeslutet, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med bifall till olvanberörda Memorial, godkänna de ifrågavarande förslagen Frän Hogv. Preste-Ståndet.
Författning hos vederbörande myndigheter sy - I 2 Lav-Ulskoltets Betänkande, IV: o 44- nes hafva råkat i glömska, horcle en Förordning utfärdas, innehållande allvarlig påminnelse i detta afseende.' Häruti har Herr Contracts-Prosten Ocle/berg instämt. Herr Lector TV all man har anmält, att han, såsom frånvarande då beslutet om detta Betänkande fattades, deruti icke deltagit. Reservation' af Herr Professoren Doctor Beocell: ”Då saknad nitillförlitlige frejdbetyg öfver anklagad brottslings förra vandel och äfventyr ganska ofta eger ett i hög grad menligt inflytande på brottmåls-ransakningarne, och äfven någon gång lemnar en halföppen dörr för den öfvade brottslingen att i ohejdad fart och obemärkt, samt i en för allmän säkerhet fiendtlig rigtning fortsätta sitt äfventyrarelif, är ett ondt, hvaröfver man sig beklagar, så anser jag närvarande tidsförhållande betydningsfullt påkalla afseende å den gjorda motionen. Den anklagade brottslingen befinner sig visserligen Tor sitt närvarande och för hvad han måhända redan gjort, ganska väl i den skuggomgifning öfver sitt förflutna, uti hvilken han, vid saknad af tillförlitlige frejdbetyg, lyckats ställa sig; men samhället äger rätt att för tryggande af sin säkerhet, se verkställighets-åtgärder af det anbefalda verkställbara, och den föreskri fria vexel verksamhet således ömsesidigt iagtlagen, hvilken på en gång grundlägger tillförlitlighet och bestämdhet i de för dagelige brottmåls-ransakningar så nödige upplysningar och frejdebetyg.” N:o 44- Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Nov., kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående förändring i dels Ilof-Rätternes arbetssätt, dels ock domstolarnes ferier. Uti ett hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet memorial har Herr Dalman, TV. F., anmärkt, hurusom den allmänt öfvei klagade långsamheten i lagskipningen till stor del hade sin grund i de långa ferier, som vissa domstolar årligen begagnade.