Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Medan jag har ordet, vill jag i alla afseenden instämma med de herrar, som vitsordat vigten och angelägenheten, att detta ärende blir vid denna riksdag afgjordt. Särskildt har jag fästat mig vid hvad Frih. Cederström nämnt om vådan af den nu gällande föreskriften, nemi. att socknarne äga rättighet att från sina gränsor förvisa inflyttande personer; och jag skulle här kunna uppdraga taflor, som skulle vara ganska förfärande öfver det elände och de olyckor för den arbetande classen, som deraf blifvit en följd. Jag tror, att många blifvit fattighjon endast till följd af denna föreskrifts tillämpning; men jag anser tiden nu, och förrän sjelfva betänk, förekommer, icke vara inne, att dermed uppehålla R. o. Ad., hvarföre jag inskränker mig till mitt yrkande, att ärendet må behandlas af Ekon.Utsk. Gr. Frölich: Redan i förra plenum, och straxt efter det Hr von Rosen gjort sin motion, hade jag äran yttra mig om den synpunkt, ur hvilken R. o. Ad. borde behandla den, och hvilken synpunkt Hr Anckarsvärd i dag vidare utvecklat. Lika med honom tog jag mig friheten reservera mig mot den tanke, att vi skulle förbisett vigten af detta ärende. Derom lärer icke kunna vara mer än en mening, och till bevis derom behöfves blott nämnas, huru länge denna fråga varit i behof af och väntar på reglering; men jag tillstår, att jag förundrar mig, om icke Husets majoritet eller den del deraf, som afgjordt hörer till denna riksdts-opposition, skulle inse att frågan om att förvisa fattigyårds-betänk. till ett Utsk. eller ett annat, så enkel den synes vara, måste ur en politisk synpunkt behandlas. Vi måste betrakta, huru alla sådana frågor, sorn landet nära 3o år suckat öfver att icke seafgjorda, blifvit behandlade; huru den ena comiteen efter den andra blifvit tillsatt, och alla slutligen af ett eller annat skäl upplösta, utan att något resultat vunnits.
Den konstitutionella delen af frågan kommer säkerligen att algöras af Hr Gr. o. Landtm, så att derom vill jag icke yttra mig. Reträffande hehöfligheten af det större anslaget, synes mig denna vara erkänd af en stor del af Stats-Utsk:ts ledamöter, då icke mindre än 2 Utsk:s-ledamöter af Preste-, 2 af Borgare-och 6 af Bonde-St:t, instämmande i Hr Huss’ reservation, ogillat Utsk:ts tillstyrkande af det mindre anslaget. De 2 Stånd, som torde vara närmast förtrogna med landets behof, nemi. Borgareoch Bonde-St:t, lära också hafva bifallit Hr Huss’ yrkande, och detta torde tala tillräckligt för beviljandet af det högre anslaget. Att K. M:t begärt anslag till endast 3 nya prov.-läkare, är visserligen ett vigtigt skäl för Utsk:ts beslut, men K. M:ts framställning torde hafva grundat sig, icke på en pröfning af behofvet, utan endast på den omständighet, att statsregleringsperioden vore ett-årig; och då hehöfligheten af det större anslaget blifvit ådagalagd, torde R. St:r ega skälig anledning att gå längre än K. M:t föreslagit. Jag har mig bekant, att det föreskrifna vilkoret för prov.- läkares anställande på många ställen blifvit uppfyldt, utan att distriktet ännu erhållit läkare, och serskildt vet jag, att en kommun icke allenast anskaffat bostad åt läkare, utan jemväl inrättat sjukhus för de sjukes behandling, men att denna kommun icke kommit i tur att få läkare, emedan tillräckligt anslag icke blifvit af Staten lemnadt. 820 Deu 28 April f. m. På grund af de skäl jag anfört, förenar jag mig i det af Hr Huss framställda yrkande Hr Olivecrona, Knut: En aktad talare, Frih. Al strömer, yttrade nyss, att undervisning och läkarevård borde vara föremål för R. St:rs synnerliga uppmärksamhet. Jag delar denna åsigt I afseende å undervisningsväsendet hafva R. St:r iemnat ganska betydliga anslag och derigenom ådagalagt, att de dervid fästa stor vigt.
Detta är ock orsaken, hvarföre sådana hästar numera kosta 3 till 4 gånger utöfver deras förra pris, om hvilket allt man kan erhålla visshet genom efterfrågan på första ångbåt, som kommer från Calmar. Här omtalas äfven den oerhörda skatten af 864 l:r spanmål. Men om man eftersinna!’, att på ön finnas omkring 8oo mantal, finner man att summan icke är så stor. Jag anhåller ytterligare om Sterremiss. Frih. Cederström: Jag begärde ordet i anleda, af IJr Tersmedens yttrande, att Öland skulle varit lyckligt, om 1802 års författning gått i verkställighet om Alfvarens delning på hemmanen. Hvarifrån tager den värde ledamoten det, att icke äfven delningen, efter 1802 års författning, skulle hafva medfört den skattläggning , som sedermera ägt rum, eller fanns icke samma skattläggnings-författning gällande 1802 , som de , efter hvilka dessa utmarker sedermera blifvit skattlagda? K unde väl Gustaf Adolph 1802, fastän det ej i författningen om utmarkernes delning expressis verbis stod, alt skattläggning i och med detsamma skulle ske, frikalla dem, som lingö utmarkerna sig tilldelade, från den skattläggning, som, enligt lika val då som nu gällande författningar, borde ske? Det skefva sätt, hvarpå detta ärende blifvit i StatsCJtsk. behandladt, äfvensom det på sidan om sanna förhållandet gjorda påstående, att den utmark, som tilldelats hemmanen och blifvit skattlagd, vore oduglig, bestrider jag. Den skattlagda jorden har ej varit sämre än annorstädes befintlig, skattläggning enl. gradering underkastad, jord; och att deribland äfven förekomma s. k. impedimenlu, är helt naturligt, men dessa hafva ej blifvit graderade eller i skattläggningen ingått. Man säger, att det är ett bevis på markens oduglighet, att den ej blifvit inhägnad; sådant kallar jag för lösa uppgifter, mine herrar! Den mark, som duger till odling af åker och äng, den har blifvit inhägnad; den mark som ligger utanför, som icke duger till en sådan odling, den har ej blifvit och behöfver icke heller inhägnas.
Tomter 12 farmar och lägenheter jemte stadens såsom samfällighet begagnade jord Carlshamn. Tomter 41 Jordar och lägenheter. Sölvesborg. Blekinge Län. Blekinge Län. Tabb. Arfvoden Hela beÅr. Sökta skiftens antal. Skiftade mantal. Skiftade egor. till landtmätare och räknade utgiftsersättninAntal. OförmedFörmedlade. Inrösningsjord. Afrösningsgode män för laga skiften. lade. Åker. Äng. Odlingsmark. jord. gen. Sparbankens benämning och stiftelseår. Antal delegare. Hela kapitaltillgången R:dr R:mt. Öfverskott eller besparing öfver delegarnes andel. A f del g a r n e insatt belopp i R:dr R:mt. uttaget belopp i R:dr R:mt. Blekinge Län. Fattigvården Antal fattighjon, sorn erhållit full försörjning. Antal af fattigFat i g v å r d e n s År. crq cd 3 CD CD e-S-g > p Äldre personer vårdade Barn, vårdade i och Summa vården understödde, som ej fått inkomster. samtliga utgifter i och för fatM t» p p P" H p: ^ ^ tu P2 e-tCfQ* P" i fattigpå annat utom fattighus. af båda full försörjning. o"aq £p S3 p5 Hd -C tr1 t» p: cd >r 3 Ersättning S-* O: co * o S2 i3!- ' W-W 3 2,p 1 t-b ÉHi'2 P ertCD B ^ *+ CC (-b P Summa. tigförsörjningen. PCD P* H B ‘ P £- t-j fao i M. Q. M. Q. M. Q. M. Q. könen. M. a. P. A. NORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE. BIDRAG TILL SVERIGES OFFICIELA STATISTIK. Hi Kongl. Majits Befallningshafvandes femårsberättelser. Ny foijd.
Ridderskapet och Adeln väckt Motion blifvit föreslaget, utan ock, i Utskottets tanka tillräckligen på förhand anmält, hurusom denna "tryckning skulle komma att medföra vida större kostnad, än hvad som vore erforderligt, 0111 den finge bestridas med mindre skyndsamhet samt oberoende af de mångfaldiga serskildta förhållanden, sorn vid nu varande sätt för dess verk' Ställande verka till kostnadens förökande. Expeditions-Uishottets Utlåtande, N:o 34. 79 Nu och sedan Expeditions-Utskottet genom denna framställning fått tillfälle ytterligare utveckla de motiver, som legat till grund för Utskottets återremitterade Memorial, får Utskottet, hvad angår sjelfva anmäfkningarne, som föranledt återremissen, vördsamt anföra: att, beträffande först Herr Cederschjölds yttrade mening, det den egentliga Correctur - läsningen skulle tillhöra Boktryckaren, och Utskottet endast att collationera correctur-arket med Manuscriptet, så har Utskottet fått tillräcklig erfarenhet derom, att med en på sådant sätt förrättad correctur - läsning skulle ändamålet med tryckningens skyndsamma fortgång lika litet kunna vinnas, som det i Utskottets tanka vore möjligt, att från de öfrige Utskotten kunna påräkna så beskaffadt biträde, som Herr Cederschiöld ansett af deras Cancellie-Betjening kunna förväntas för den omnämnda collationeringens verkställande; och i anledning af hvad Herr v.
— N:o 48. i anledning af väckta frågor huruvida de vid sednaste riksmöte embetsoch tjenstemännen beviljade löneförhöjningar skola bibehållas och på ordinarie stat uppföras, eller om nedsättning deri bör ega rum m. m.: B. III. 274 395, 428. A. 429, 431; U. VIII. 16. 163, 204. A. 204; E. IX. lil. — N:o 49. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel: B. HL 274, 395. 431, A. 436, 437, 438, 440, 441; U. VIII. 16, 163, A. 163; U. IX. 232, 281, A. 281, 282, 283; B. X. 63, A. 153. E. 161- — N:o 50. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel: B. lil. 274, 395, 441, A. 443, 445, 456; U. VIII. (6. 163, A. 163; U. IX. 232, 281, A. 281, 282, 283; B. X. 63, A. 153, E. 161. —- N:o 51. angående de för fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader erforderliga medels upplåning mot Stats-obligationer fi utländskt mynt: B. lil. 274, 395, 463, A. 468, 469, 518, 244 — S — 519, 522, 523, E. 038; IV. 47. (se tillika Banko-Utskottets Utlåtande N:o 17.) Stats-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 52. angående anvisande af medel för fortsatta arbeten å Statens vestra stamjernbana emellan Stockholm och Katrineholm: B. III. 274, 396, 456, A. 456, E. 462.
Grefve Posses artighet — för att begagna ett lindrigt uttryck — mot landtmannapartiet att söka med en alldeles icke konseljpresidentmessig nonchalence reparera sjunkna aktier, kan alltför lätt på en annan och visserligen vigtigare fondbörs vålla ett vida större fall på dessa aktier än den prisstegring, de undergått genom kurtisen med bönderna.Det kan icke gerna vara konungen behagligt att finna sin förste minister visa försummelse eller inlägga en alldeles icke passande lätthet i behandlingssättet af så vigtiga frågor, som det här gälde. Posseska ministéren har sitt berättigande endast och allenast i de förhoppningar, som vid densamma möjligen kunna knyta sig, om dess förmåga att något uträtta för försvarsverkets stärkande, och då nu samma konselj spelat bankrutt i försöket att något göra för sjöförsvaret, så måste den också derigenom hafva i icke obetydlig mån förlorat kredit på det håll, der en oinskränkt sådan är absolut nödvändig, och visserligen har icke denna kredit kunnat vinna derpå eller stärkas genom åsynen af det bristande allvar och den lamhet, hvarmed konseljens främste man trädde fram i striden för att befrämja det kungliga forslagets framgång. Det återstår ännu en bit af den parlamentariska apologien från Göteborg, och vi gå nu att fullborda vår granskning af dess slutstrofer. Handelstidningen ordar om farorna för landtmaunapartiet att i denna fråga gifva efter, sägande att, ifall landtinannapartiet hade » uppoffrat sin öfvertygelse om rikets sannskyldiga nytta för parlamentarismen, så hade rätt betänkliga följder kunnat deraf härflyta. Posse-mini-stéren hade kunnat blifva drifven till än den ena, än den andra framställningen, och landtinannapartiet hade varit oaflåtligt nödgadt att bevilja allt. Men när så de stora frågor framkommit, åt hvilkas lyckliga lösning alla dessa offer blifvit bragta, så — varder af dem intet. Då stode man der — att tala med en viss riksdagsman — med lång näsa. » Mohren har gjort sin tjenst; nu kan mohren gå ». Det lärer svårligen vara att tjena ministéren, då man bringar sakerna i sådant läge. Bättre då att stämma i bäcken. »
Sedan Kongl. Maj:t, genom nådig kungörelse af den 28 December 1811, funnit godt stifta Landtbruks-akademien, hvars bestämmelse skulle vara »att tända och sprida upplys»ning för att befrämja undervisningen, uppmuntra idogheten, stadga erfarenheten, lätta ut»öfningen och afhjelpa hindren i alla delar af landthushållningen i fäderneslandet, och hvars »oafbrutna bemödande det borde blifva att meddela kunskaper eller råd, att frambringa »täflan eller efterdömen», samt tillika förklarat, att Kongl. Majit ville i nåder vara betänkt uppå en fond för Akademien till befrämjande af ofvannämnde föremål, till nödiga böcker och modeller, till arfvoden eller belöningar samt till bestridande af Akademiens öfriga utgifter, hade Kongl. Majit derefter, uti cn till Rikets Ständers Stats-utskott den 3 Juni 1812 aflåten nådig proposition, angående Riksgälds-kontorets skuld, bland annat, framställt följande förslag: »att af de indragna fonderna medel borde utses, antingen i penningar eller obliga»tioner, enligt af Stats-utskottet vidtagande närmare utredning, för att dermed godtgöra de Y »Svenska undersåter, hvilkas fordringar af Franska Regeringen redan blifvit med formliga »akter och resolutioner verificerade, uppgående till 2,995,937 Livres 2 sous 4 deniers Tour»nois; och att enär dåvarande Hans I^ongl.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, forst propos. på bifall till Utsk:ts förslag, hvartill svarades liera nej jemte ett eller annat ja, sedermera propos. på bifall dertill, med bibehållande af det ofvanomförmäldta mom:t, då svaren utlöllo med flere nej jemte några ja, och slutligen propos. få afslag å Utsk:ts förslag och bibehållande af de nu gällande föreskrifterne, hvilken propos. besvarades med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Härefter förekom: Utsk:ts hemställan om godkännande af texten till § 3 i stadgan. Den 6 Jnni e. m. 10* Gr. af Ugglas: Då förslaget till 3:dje §:ns lydelse är afgifvet under förutsättning att den föregående punkten skulle godkännas, men sådant icke varit händelsen, får jag anhålla om afslag äfven å denna punkt. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., blef Utsk:ts förslag till §:ns nya lydelse af R. o. Ad. afslaget. §§:ne 9, 10, 15 och 19. Utskds hemställanden och förslag biföllos och godkändes. § 20. Utsk:ts första, andra och tredje hemställanden. Biföllos. Utsk:ts fjerde hemställan. Ur von Koch: 1 hufvudsaken vill jag gerna med min röst biträda detta förslag. Sedan Bevilln.-komiléerne 1858 tillsattes, hafva hyrorna stigit så betydligt, att jag redan vid förra riksdagen föreslog några af mina vänner i Bevilln.-Utsk:t att häruti göra en förändring, men då ansågs det icke lämpligt, emedan man ännu icke kände huru stor bevilln.-summan skulle blifva. Då det emedlertid nu visat sig att bevilln.-beloppet motsvarar hvad man beräknat, tror jag verkeligen det är skäl göra denna förändring.
Banko årligen för hvarje nummer; hvadan den nya slals-utgilten för ofvannämnda 18,058 rotar, samt vid Helsinge regemente 1,200. eller tillhopa för 19,258 rotar. å 3 R:Jr 18 sk. 6 rst, skulle uppgå till 65,196 R:dr 17 sk. Banko, motsvarande 97,794 R:dr 53 öre Riksmynt; Och då nuvarande anslag till Lifmunderingen utgör 71,000 R:dr Banko eller 106,500 R.:dr Riksmynt, skulle det sammanlagda anslaget, som är behölligt för underhållet af så väl Lif-, som Släpmunderingen blifva 136,196 R:dr 17 sk. Banko, motsvarande 204,294 R:dr 53 öre Riksmynt, eller i rund summa, 204,500 R:dr Riksmynt, hvilket belopp borde uppföras å 4:de Hufvudtiteln bland anslagen för malerielen under benämning: till Lifoch Släpmunde ringar vid rothålls-regementena; hvaremot det nuvarande anslaget till »Lifmundering för indelta Infanteriet» skulle försvinna. Från det nya stalé-anslaget med sagda benämning skulle utbetalas ej allenast till regementenas och korpsernas beklädnads-fonder hela den nu dels af kronan och « Kongl. Maj:lt Nåd. Prop. M f. dels af rotehSilarne bestridda bekliidnads-afgiften, utan äfven till aflönings-fonder. musik-kassor, med de flera ändamål, hvarför afgift ifrån vakanta rotar finns anslagen, ersättning för den minskade vakans-afgift, som af denna förändring blefve en följd.
M:ts nådiga proposition upptager, funnit godt, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med högstberörde proposition, besluta: l:o alt de, genom nu gällande författningar, under namn af hegrafningshjelpseller nådårs-besparing bestämda innell ålin ingar af embetsoell tjenstemäns löner må upphöra, så att alla, som, efter den nya statsregleringens inträdande i verkställighet, mottaga ordinarie beställning å stat, eller som derefter lill annan tjenst förflyttas, må, ifrån och med månaden näst efter den, hvarunder de blifvit utnämnde eller förordnade, tillträda och uppbära de löner, arfvoden elier andra löningsförmåner, hvartill de, på grund af erhållna fullmakter, konstitutorial eller förordnanden, äro berättigade, med undantag endast af sådana inkomster aT boställen, som äro af fardag beroende5 samt att ej heller sådana innehållningar må ega rum å lönetillökningar, som embetsoch tjenstemän genom förrberörde statsreglering eller framdeles tillfalla; i följd hvaraf sterbhusen efter dylika löntagare icke skola ega att så kallad begrafningshjelp af de i nämnde ordning tillträdda löner eller lönetillökningar utbekomma; 2:o att, vid frågor om utbetalning till i tjensten afliden embetsoch tjenstcmans sterbhus af de löne-innehåilningar, som i egenskap af nådårs-besparing redan iakttagits eller ytterligare, intilldess skyldigheten alt aftjena begrafningshjelp upphört, varda iakttagne, nu gällande föreskrifter böra fortfarande tjena lill efterrättelse, samt de utgifter, hvilka i sådant hänseende komma att ega rum, af statsverket förskjutas, emot ersättning från Rikets Ständers Riksgälds-kontor, på det sätt att de gjorda utbetalningarne upptagas i de föreskrifna årliga liqviderna med nämnde kontor, angående öfverskotten å statsverkets inkomster m. m. Bih. till R. St.
ges 1 skalp, mjöl, som ne " ' vispas i mjölken, innan den löpas. upptagen och väl afrunnen. blandas denSvarfa Merveillpux, 15 Qual. samma med 1 hälft skalp, socker 4 lod S \ ar ' a Sntin Lux &gt;r. mandel, hälften söt 0 " h häl " ten bitter, S-arta Peau du Soie. 1 fiärdedels kanna grädde eUer Sva ta Gios de Naples. god gräddmjölk. samt gräddas i stadig, men ej för varm ugn. Serveras varm Dessutom stort u n a l fiån de förmed vaniljsås. nän sta Franska och Italienska bus Ingeniör. i Fa-itas &gt;&gt;den. Elegant urval af Couleurta Siden N:r 1296. Här skall H. H. få ett utfor B mar och RobesI märkt recept på ostkaka: 6 kannor söt miölk skummas väl, or-h en bit löpe. som F. V. CAMPANIUS, blotts upp i vatten, silas i mjölken genom en hårsikt, rö^es väl om o " .h då 4 3 Vesterlånggatan 4 3. rmölken böriar tjockna något, irÖres en blan-lniog af 6 ägg 6 n ä ' a r hve * e njöl och 1 ston mjölk (denna bör tagas ifrån de 6 kannorna). Detta v ' spas mycket väl. innan det rö^-es i m j ö l e n, så f ' tt ej mjölet stannar på bottnen. Då det b o n a r stanna och synas klart vid kanterna, ö^es osten upp med en hAVslef i en väl smö- rad kastrull (en god bleckform dngei ä vftn). hvarvid så myoket vnasle far fölia mod. att det står ö v e r osten. SeTpNHVAfi af Iduns läsarinnor uppmanas dan sättes kastrullen med look på i uarnen. s om b 5r va * * a så va ra att ett lifiigt &lt;dt till inbördes nytta i mån af förmåga besvara i » sända frågor. Svärm nqrvnpr lätt blir hmnt m^n ei brändt.
Vill man strängt riktigt förfara och jemföra skarpskyttens och beväringsynglingens skicklighet uti icke allenast gevärets skötande, utan äfven kompagniexercisen, hvilken sednare högst väsendtligt ingår uti den bildning, heväringsyngJingen erhåller, komma hufvudsakligen endast städernas beväringsskyldiga att af befrielsen kunna erhålla del; enär inom få socknar på landet skarpskyttarnas antal torde blifva tillräckligt att bilda ett kompagni, eller, om ock detta skulle kunna ske genom sammanslagning af några socknars skarpskyttar, troligt blefve att dessa oftare till kompagniexercis komme att sammandragas. Denna del af öfningarne måste således jemförelsevis på landet blifva vanvårdad. Anser man åter en så långt utsträckt fordran orättvis, hvilken den väl uti visst afseende torde vara, då möjligen lika mycken tid egnats åt öfningarne af skarpskytten på landet, som utaf de uti städerna, ehuru den förra hufvudsakligen användt och måste använda denna till gevärets handterande och utbildad skjutfärdighet (en vigtig del af soldatbildning), blifver sjelfva den grund, på hvilken prutningen skall hvila, osäker och samma pröfning beroende af subjektivt omdöme. Kommer så att ske, kunna inga bestämda reglor för bedömandet fasthällas, är lätt att förutse att skarpskyttens befrielse ifrån bevärningsexercisen blifver regel och hans genomgående af den undantag; synnerligen då man besinnar obehaget för den, som utan gifven grund för densamma skall verkställa nämnda pröfning att gallra, att afsända den ena lill bevärnings - Den 20 Juni. 259 mötet och derifrån befria den andra, allt detta utan att måhända sjelf vara rält öfvertygad om den fällda domens rättvisa, och säkerligen åtminstone utan alt derom kunna öfvertyga den lidande. Jag har nu sökt visa att föreliggande lörslag icke väl sammanslår med rörelsens idé och goda anda, att det efterskänker mera än hvad uti utbyte erhålles, och således försvagar landets försvarskrafter, i stället för att böja dem.
Slutligen har en talare ansett det vara olämpligt att anslå medel till nybyggnad af roddkanonbåtar. Jag kan ej dela denna åsigt enär jag i allmänhet anser det vara oriktigt att förkasta något som ej blifvit försökt och särskildt är öfvertygad derom, att det finnes en bättre konstruktion för dessa fartyg än den, hvarefter de som vi nu ega äro byggda och inrättade. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, får jag för min del anhålla om bifall till den nu föredragna delen af Utlåt. Hr Hjerta, Lars: Då jag anmälde mig att få ördet, var det endast i afsigt att uti största korthet göra den erinran vid Hr Mannerskantz yttrande som Gr. von Platen sedermera framställt, nemi. att det icke torde löna mödan att återremittera punkten litt. a) blott för att få orden: om 300 å 350 hästars kraft utbytt emot orden: en snabbgående ångfregatt. Jag har nyligen läst uti en officiell tidskrift, att det icke är så företrädesvis vigtigt, att ångfregatterna äro utomordentligt snabbgående, utan att största vigten ligger derpå, att de i öfrigt äro väl konstruerade. Då jag infann mig härstädes för att såsom åhörare öfvervara öfverlägguingen ang:de denna HufvudTitel, anade jag nästan, att discussion skulle upstå rörande sjöförsvarets och dess särskilda afdelningars förhållande till landets försvarsväsende i allmänhet, äfvensom dessa afdelningars förhållande sinsemellan. I samma mån som dessa frågors utredande blifver af tilltagande vigt och betydelse för svenska folket, i samma mån tilltager angelägenheten af att discutera dem inom representationen, emedan de olika åsigternas jemförande vid den mundtliga öfverlägguingen bättre än skriftliga afhandlingar leder till att stadga omdömet i en sak. Jag tror äfven, att dessa frågor icke kunna discuteras på ett lämpligare ställe än här på Riddarhuset, emedan den största sakkunskapen härom onekligen finnes hos R. o. Ad.