Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På ett annat ställe i samma arbete säges det: »Landet Comania har i norr, omedelbart efter Rossia, Mordvini och Bileri, d. v. s. stor-bulgarerna, Bascarti, d. v. s. stor-ungrarne, derpå Parositi och Samogedi, som sägas hafva hundansigten» (Relation des Mongols, s. 351. Ramusio II bl. 239). Namnet stormfogel nyttjas äfven för stormsvalan (Thalassidroma pelagica Vig.). Denna förekommer ej i de delar af polarhafvet, hvarom här är fråga. Vid Beeren Eiland såg Tobiesen den 28 maj 1866 stormfogelägg lagda omedelbart på den is, som ännu täckte klippan. På ett ställe var till och med den på sitt ägg rufvande fogeln med ena benet fastfrusen i isen. Den 31/21 aug. 1596 fann Barents vid norra delen af Novaja Semlja, att några foglar utvalt ett med litet jord täckt isstycke till häckningsställe. I båda dessa fall har undre delen af äggen under häckningen aldrig kunnat uppvärmas öfver 0°. Det skulle förtjena undersökas, huruvida ej en del alke-kungar, liksom Spetsbergsripan, tillbringa vintern i sina stenrös och endast temligen sällan flyga ut för att på sjön insamla sin föda. Detta namn har fogeln erhållit af de holländska hvalfångarne. Under mina många resor i Ishafvet har jag endast en gång sett en ismås i ungdrägt, nämligen 1878 vid Pitlekaj, då en tschuktsch utbjöd en dylik fogel för en ripa. Den var hvit med svarta fläckar. Hela årsutbytet kan sannolikt uppskattas till tre gånger så mycket. Redan på södra Novaja Semlja träffas dock, jemte snösparfven, åtskilliga andra sångfoglar, t. ex. lappsparfen (Emberiza lapponica L.) och berglärkan (Alauda alpestris L.). De häcka på marken under någon buske, tufva eller sten, i ganska omsorgsfullt inredda, med ängsull och fjäder fodrade bon, och äro ej sällsynta.
Slutligen skulle det för skyndsamhélen i lagskipningen vara en stor vinst, om det likaledes häfdvunna bruket, att Häradsrätternas utslag afkunnas endast vid tingens afslutande, och att således s. k. utslagsdagar eller slutting förekomma endast en, två eller tre gånger om året, kunde brytas, och ersättas med en föreskrift, att Häradsrätt endast skall ega en viss kortare betänketid för domens affattande, efter det målet blifvit ^f parterna öfverlemnadt. Härmed vore Häradsrätterna i sjelfva verket förvandlade till permanenta dorasto - Lag-Utskottets Betänkande N:o lä. 21 lar, om äfven till följd af särskilda förhållanden deras sammanträden i många orter icke skulle inträffa oftare än för närvarande. Derest ofvan anförda grunder för Häradsrätternas arbetssätt blefve gällande hvaraf omedelbart följde, att den nuvarande indelningen af Häradsrätternas sammanträden i vissa årliga ting förlorade ali betydelse och till fördel för rättskipningen kunde upphöra; så hade visserligen Häradsrätterna, på sätt ofvan är anmärkt, erhållit karakteren af permanenta domstolar; men man vore ännu långt ifrån det mål, som afLagkomitéen åsyftades, eller regelbundet återkommande månadtliga sammanträden. Det var för detta ändamål, som Lagkomitéen ansåg nödigt, att hvarje domsaga bildade endast en jurisdiktion, och hade en gemensam tingsstad; och för åstadkommande af en sådan reglering visade det sig sedermera, att icke mindre än 30 domsagor utöfver det nuvarande antalet behöfde tillskapas. Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka en domsagereglering af denna omfattning; deraf skulle ovilkorligen följa antingen, att åt vissa häradshöfdingebeställningar måste anslås betydliga kontanta lönebidrag, eller att en del af underdomrarne skulle försättas i en ekonomiskt ofördelaktig ställning, som menligt inverkade på deras embetsförvaltning. Dessutom skulle en ganska lång tid åtgå, innan en sådan reglering kunde genomföras, emedan man i allmänhet finge afvakta de nuvarande tjensteinnehafvarnes afgång; och under denna öfvergångsperiod skulle allmänhetens missnöje och klagomål sannolikt snarare ökas än minskas.
Pen 12 Juni före erläggande betalning in» flyter till Stais-Verket och är i 181* års Riks Slät, likasom år 1809, beräknad till 35 000 R:d, deruti Stats Utskottet icke äger någon anledning, till nedSättning, emedan den årliga brist, 8oin deruti sig visai, varit tillfällig och egentligen härrört af Krigs-tillståndet sorn likväl nu efter återvunnen fred upphört. och hvarföre Utskottet nu upptagit lika Summa eller 55,oOo __ L 19:0 Indragna och Begparda MilitiaeLöning* och Boställs-Rentor, hvaraf en del ingått till förra General-För» låds-Cassan. é Dessa bestå uti följande, nemligen: Indragna Lönings-Rentor vid Cavallenoch Infan. terie - Regementerna, som af ålder ingått till General-FörrådsCassan, Indragne Lönings - hästehemm-ms och Boställs . rentor ■vid de från Cavallen till Infan - / Indragna Stamoch Rust-' nings-Eentor vid Bohus Läns Begemente. fanterie förändrade Regementet:. 5°4 Deri 13 Juni'. Öfverskott uti Indelnings - Stalen, som till Stats - Verket levereras. Inkomst utom IndelningsStaten, bestående uti Mötesoch Vacance-afgifter. Uti 1812 års Riks-Stat ärodesse inkomster, likasom år 1809, beräknade till 33,000 E:d, men efter de af StatsUtskottet häröfver nu uppgjorda Calculer, har Utskottet ansett en förhöjning deri nu kunna äga rum, af 8,550 R:d, och i enlighet dermed upptagit dem till . 41)5 5° ~ 2:00 Dödsfallsoch Avan» cements - Besparingsmedel.
Jag tror det skulle ej vara öfverflödigt, både för att hos den enskildte minska frestelserna till försnillning, och att förekomma allmänna förluster för Riket, dels att äldre hit hörande Författningar öfversågos, dels att nya vidtogos, sä att om också ansvarigheten icke skärptes, åtminstone controllen blefve enkel, och rättegångssåttet vid dessa tillfällen påskyndadt med all den fart, som rättvisan någonsin medgifver, på det hvarken å ena sidan den oskyldige eller blott i ringa grad felaktige må i arresten försmågta, och under tiden förlora allt, hvad som annu för honom kan vara öfrigt af medborgerlig existence, ej eller å den andra, förbrytaren binna gråna under Lagens overksamhet, uppnå kanhän. da sitt naturliga lifsmål, eller vinna tillfälle att annorledes undkomma onäpst, till uppmuntran för andra öfverträdare. I sammanhang härmed ville jag ock gerna göra både Rikets Höglofl. Ständer och deras Lagutskott uppmärksamme på ett annat slag allmänna förbrytare, och för hvilka jag rädes, att knappt något namn, än mindre ett straff finnes stadgadt i Svenska Nationens urgamla Lag. I Rom kallades de Delatores, i vårt Sprik hafva de intet rum fått, och jag vet ej, huru deskulle utmärkas, om jag ej får begagna det 6o Lagutskottets Betänkandets, fremmande ordet Alamrist. Tvänne högsS märkvärdiga Rättegångar upplysa tillräckligt hvad Folk jag menar härmed, sådana nemligen, som af oförstånd, öfverilning, lycksökeri och mångå andra än sämre afsigter, icke allenast förnedra sig sjelfva med föregifvea kunskap om upproriska stämplingar, utan befläcka med sådana hopspunna dikter hela Nationen , sprida oro till alla samfuadsclasser, vända Regeringens uppmärksamhet från värdiga föremål och ingjuta misstankans förgift i hvarje öppet och lättrörligt hjerta, alltifrån Konungens Borg, in i den mest förtroliga umgängskrets.
L:dr trettiotre sk. _^tta r8t. öaneo, oelr till lretäekande lrvaraf serskilda tillgångar alitsa torde af Likets 8tänder ut868; anlreiallande Longi. Naj:t emedlertid I)e88 oelr Likets 8tats-Lontor att, utöfver de tjugukem timende L:dr, 8om> pä 8ätt redogörelsen utvi8ar, redan lrlifvit, till följd af Vadig föreskrift, till utgifter i oelr för krönings-lrögtidligi,sterne frän 8 kats-Verket förskjutne, såsom ytterligare förskott, emot ersättning af det nu äskade anslaget, utlretala f^llnaden i samma anslag med tjugu tusende t^ra Hundrade ^ttiotvä L:dr trettiotre sk. ^tta rst., pä det lrela kostnadssumman irra kunna säsonr en 8tat8-Verkets fordran uti Liqvid med Liksgälds-llontoret upptagas. Longi. Uaj:t förlrlifver Likets 8tänders 8tats-Htskott med all Longi. Väd oelr Vnest vällrevägen. Datum ut 8upra. V. a/ »/'ve/' r Vra^-^lddeL d Vtoo^/ro/mL V/ott de/r 3 Närvarande: Ilans Lxeellenee dustitiss-8tat8-lVlinistern Herr trilrerre Llrd/en/iaa/, 8tats-Läden: trilrerre d/oWdr, trilierre , trilrerre ^orde/r/dÄ:, trilrerre 4 iV.-o §y. Laesen för l^inanee-Departementet, 8tat8-lläclet Mre/rt/re, uppläste till justering el t, i öfverensstämmelse meel Liongl. Naj:ts uncier lien 2^ nästliäne l^ovemker tattacle keslut, uppsatt förslag till I^ongl.
Departements-cheferne och godkänt omnämnde disposition af kronans för andra ändamål af - \2 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. sedda lägenheter, finnér Utskottet sig böra detta förhållande hos Rikets Höglofl. Ständer tillkännagifva. VI. Angående clt Fält-lygmästaren Thestrup tillagdt arfvode från besparingarne på anslaget för artilleriet. Från hedervärda Bonde-Ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en derstädes af Johannes Nilsson, Riksdagsfullmäktig från Malmöhus län, mot Statsrådet och Chefen för Landlförsvars-departementct anmäld anledning till anmärkning, hvilken sedermera inför Utskottet uppgifvits angå ett från besparingarne på anslagen för artilleriet utgående arfvode till Öfverste-lieutenanten N. G. Thestrup i och för hans uppdrag, att såsom tillförordnad Fält-tygmästare i stället för General-fält-tygmästaren taga säte och stämma i Krigs-kollegium, och hvarom anmärkaren yttrat, att då, sedan General-fält-tygmästare-embetet den 6 November 1849 blifvit åt dess nuvarande innehafvare anförtrodt, Öfverste-lieutenanten Thestrup erhållit förordnande, att tills vidare såsom ständig ledamot, på General-fält-tygmästarens vägnar, deltaga uti alla i nämnde Kollegium förekommande, artilleriet rörande, göromål, och nuvarande General-fält-tygmästaren, enligt Kongl. Brefvet den 4 December 1849, undfått Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse att, på sätt honom lämpligast syntes, till artilleri-vapnets nytta använda de General-fält-tygmästare-embetet åtföljande löneinkomster, så hade det Öfverste-lieutenanten Thestrup i omförmälda egenskap beviljade arfvode i främsta rummet bordt från nämnde lönebelopp afdragas och derigenom förekommas, att af artilleri-vapnets för andra ändamål bestämda anslag, medel dertill, mot Rikets Ständers om statsmedlens disposition fattade beslut, skulle hemtas.
Någre hafva sig af denna upplåtelse begagnat, och de som sig i rättan tid anmält, men, utan eget förvållande, ej hunnit få de begärta Skatteköpen fullbordade, synas ännu till erhållande deraf vara berättigade. Jag har icke öfvervarit målets afgörande i Högloflige StatsUiskottet, men om dess tillstyrkande skulle gå derutöfver, nödgas jag deremot mig reservera. Friherre Cederström, Jacob: Ibland de öf« verläggningsämnen i StatsUtskottets vid denna Riksdag förekommit, har detta varit ett af de mest kinkiga, emedan enskilta interessen uppstått, och man velat lämpa forntida stadganden på närvarande tid. Då Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag beslöto, huru med Kronans skogar skulle förhållas, gjordes undantag i afseende å Recognifions-skogarne. En tid af 6 år utsattes, inom hvilken Bruksägaren fick anmäla sig till Skatteköps erhållande, men, i apseende till de Bruksägare, som ej inom sam» Den 29 Maji. 659 rna tid ingått i skatteköp, förbehöllo Riksens Ständer sig, att med sådane Recognitionsskogar vidtaga de förändringar de pröfvade nyttiga. Kongl. Maj:t utfärdade ock härom Dess Nådiga Kungörelse den 4 Febr. 181 1, hvaraf upplysning vinnes, att det ålegat innehafvare af Recognhionsskog, att hafva den afmätt, emedan afgiften per tunneland beräknas, metl att som Riksens Ständer det oaktadt, förordnadt, att ersättning för aftättningskostnaden skulle Bruksägaren tillkomma för den del af Skogarne, som icke till Verkets drift bibe* hölls, så tillägger denna Författning äfven nämnde ersättning. Endast 13 eller 15 personer hafva inom föreskrifven tid anmält sig till Skatteköp, och Collegium har icke eller kunnat afgöra dem, emedan de anbefallte underh sökningar, värderingar m, m icke varit verkställde.
orter hembäres ett varmt tack af Esselde. För ~änlig hosthelsning från min okanda van, via StjemzAof, en hjfirtlig tacksägelse. Esselde. Ärgangen 1887 .B. Faran för den qvinliga ungdomen af den nutida literaturen Elise Orneseko Bilder ur landtlifvet i Polen Thadeus Aug Sijcrnstedt E n stjerna Poem Prisuppgift för främjandet af den qvinliga ungdomens husliga uppfostran Strödda tankar Esse&amp;. Reaktionen mot det af qvinnofragan framkallade &amp; ktenskapsideaiet Kobinson Diktarens närvarande stallning Julaftonstankar Nils Erdmann Helene Nyblom i &gt;Nye Digte, Fran Fredrika.Bremer.Förbundet. Anbud af understöd till en skolbildad qvinna, som vill egna sig Pit barnmorskans kall ... M S Bref till Dagny fran Kristiania . Ilva rjehanda i qvinnofrPigan . Korrespondensafdelning ... Marcus Rzrbin Om qvinnans tillträde till förvarf .. Hvsd vi i Sverige hafva att lära ' af den qvinliga valrattsrörelsen i England III A Stjernsiedt ~ l i s e Orzeszko ... Lotten von K m m e r och hennes diktning i ~ ~ ~ ~ ~ ~. ~ Literatur. Sociala skrifter: Frans von Schéele, Carl Carlsson, F. A. Ek Norsk skönliteratur .. Pristäfian för utredning af fragan om den qvinliga ungdomens husliga uppfostran Selma Lagerlöf Intryck fran scenen Sonetter E n e l k e t s fiende E n. mid~ommarnattsdröm Gounods Romeo Don. Juan ... Ave Statistikens siffror och det verkliga lifvet Inom mina fyra väggar * meddeladt af Lärarinna M. S. Bref fran Kristiania. Albertin ' e-saken .. Fran Fredrika-Bremer-Förbundettt .: . ttttttti .. Hvarjehanda i qvinnofragan ... Marcus Rorbin Om Qvinnans tillträde till föivärf (Slut.) .. Selma Lagerlöf. Intryck.
Till minskning i kostnaden har Directionen ansett Canal-bottens bredd böra inskränkas från 48 till 25 fot, på alla ställen der större bergsprängningar blifva oundviklige: Och Directionen har för öfrigt, utom de redan faststälde förändringar i 1816 års förslag, (den ena i afseende på Canalens sträckning från Sågsjön till Sjunde Slussen och Åttonde Slussens flyttning närmare till denna sjö, den andra om Vestmanlands-Slussens indragning och Canal-Bankarnes påhöjning ofvan om Åttonde Slussen,) föreslagit en ny Canal ifrån den så kallade gyttorps grafven i rak linie till 45 sectionen i BergskarlsEerget, hvarigenom Fartygen kunde gå med samma vind genom Canalen i hela dess sträckning ifrån Hjelmaren till Arboga A, och således en väsendtlig fördel vid Canal-farten vinnas, med tillökt kostnad af endast 2086 R:dr. Om oförutsedda hinder ej inträffa och t i 11- räckelige penninge-tillgångar erhållas, har Directionen trott Canal-arbetet emellan Sågsjön och Arboga eller nya Canal-linien kunna fullbordas under loppet af åren 1824 och 1825, hvarigenom denna Canal blefve segelfärdig endast ett år sednare, än enligt 1816 års förslag på - 698 Proposition om Hjelmare Canalol Slussverk. räknades; men den gamla Canal-linlen anses ej kunna fullbordas förr än 3 år efter nya Canalens utförande. Såsom ofvan förmäldt är, uppgår förslagssumman för bela del återstående arbetet till 622,267 R:dr, hvaraf för Canal-byggnadens bedrifvande, efter uppgjord plan, erfordras innevarande år till Arbetskostnader 80,000 R:dr, och till förberedelser för följande året 20,000, R:di\ då for de fern öfriga byggnadsåren, ifrån och med i8?4 till och med 1828,. behöfdes tillsammans 522,627 R:dr.
I Kandsorterne: L Oistriet-Obeter ä 6oo. , . , 3,ooo: —- bvarkorutan till reseoeb undersöknings-kostnader samt expenser anses erfordras 6,666: 32- 8 81. förutsatt ändoek, ritt sakkunnige Ollioerare utur Armeen, ätminstone cle törsts arén, blifva tili erforderligt antal att tillgå kor extra eommenderingar till ikrägakommande undersökningsoell akmätnings-körrättningar, samt ledningen ak dermed gemenskap egando arbets-köretag, oell stt det »älunda ieke göres bebok, att Staten med ordinarie löner lör alla vid förvaltningen tjenstförrättande belastas. Ned hänsigt derjemte till angelägenheten att bilila en serskild eorps ak Ingenieurer kör sädane allmänna arbeten, hvarom krägg är, ! ändamäl att med nägon större omfattning vela med vetenskaplig noggrannhet kunna framgent sädane arbeten k>edrikva, anser I^ongl. Naj:t den nu befintliga brist ak någon fullständig undervisnings-anstalt för dem, som ät berörde vrke vilja egna sig, samtidigt bärmed böra afbjelpas. binär likväl ds bartill erkorderlige elementai-kunskaper vid teebnoiogiska läroanstalter, samt ätskilliga andra undervisnings-verk kunna inbemtas, oeb de till en bögre läro-eurs börande, för sädan eorps erkorderlige, kunskaps-arter till större delen sammanträffa med dem, bvarutt undervisning vid Artilleri-läroverket med delas, anser blongl. Naj:t detta bäroverk lämpligen kunna blikva gemensamt kör berörde eorps, allenast att ev ytterligare lärare der varder anställd kör undervisning i de speeiella kunskapsämnen, som uteslutande tillböra denna eorps, oeb hvartill en allönings-kostnad anses erkordras ak. i,ooo: —-
Hr Lefre'n måtte hafva glömt, att det blott är första delen af Constit.Utskls förslag, som nu är i fråga, och att således hans anmärkn. icke 438 Den 21 December f. m. hörer hit. Jag anhåller, att Hr Stråles anmä»-kn. vid denna punkt nu måtte uppläsas. Hr Stråles förslag upplästes, innehållande, att efter ordet föreskrifter borde sättas punkt, och påföljande mening börjas med: R. St. åligger etc.; hvarjemte Hr Stråle ansett i detta mom. böra inflyta ett så lydande stadgande: De föreskrifter, R. S t. deras fullmägtige meddela, skola, för att vara gällande, fullkomligen öfverensstämma med grundlag, bancolag samt öfriga allmänt gällande lagar och författningar. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han trodde sig böra erinra, att Hr Stråle uti ett af sina sednare yttranden instämt med Gr. Posse. Hr Dalman: Jag anhåller, att alla de förslag, som här blifvit framställda, må uppläsas. Jag hörde Hr Stuart uppgifva ett förslag, som jag anser vara det enda ändamålsenliga och anhåller nu må blifva uppläst. Hr Stuarts förslag upplästes, så lydande: R. St:s Bank förblifve under R. St:s egen vård och garanti, så att den må ostördt förvaltas af den deröfver af R. St. tillsatta styrelse, efter R. St:s i öfverensstämmelse med etc. Gr. Posse: Sedan nu alla de gjorda redactionsförslagen blifvit upplästa, ber jag endast att få anmärka, att skillnaden emellan Hr Stråles och mitt förslag blott består deri, att i ena förslaget står: R. St. åligger, och i det andra: och åligger R. St. Hr Hjärne: Jag begärde ordet för att göra den numera af Hr Gr. o. Landtm, framställda erinran, att Hr Stråle frångått sitt förslag och förenat sig med Gr. Posse. I följd deraf anser jag Hr Stråles förslag vara förfallet och ej jemte de öfriga förslagen kunna komma under ompröfning. Hr Dalman:
Det osköna, dystra – som i döden såg ännu dystrare ut – var det icke det hon borde älskat, denna qvinna? Var det icke just det som fordrat kärlek och sol! Den hätska harm – som stelnat i ödsliga drag – hur hade den ej kunnat slå öfver i vekhet och värme! Och denna kalla qvinna hade icke förstått att all verldens lycka vore intet mot det ... Sist tyckte hon, att hon stod der sjelf, – icke sörjande i gråt, utan stum, i hopplös förtviflan öfver att lyckan ej kommit och att nu var det för sent. Och hon kunde kasta sig på mattan bland blommornas blad, vrida sina händer med knakande leder och stirra ... bara tårlöst stirra på detta ansigte. »Jag tycker den är ful», sade patronen, som kommit igen. »Jesus, ja: – den är ful», sade hon, vaknade upp med en rysning och vände sig om. Hon var dödsblek och strök med näsduken öfver sin panna. »Hur man kan finna på att måla någonting sådant!» anmärkte patronen. »Ja, det är besynnerligt», svarade hon tungt och gick derifrån. Men det ansigtet förföljde henne, – pockande som hennes upproriska sinne, anklagande liksom det, – ännu se’n allt var slut. Hon dref omkring på måfå; allt hade blifvit intresselöst nu. Vid ingången till ett af sidorummen stannade hon likväl, men det var denna gång icke ett konstverk, som ådrog sig hennes uppmärksamhet, det var en bit verklighet. Der inne huserade två artister alldeles på egen hand; Nationalmuseum var temligen folktomt den dagen. Det var en ung man och en ung flicka. Ingen af dem gaf akt på Selma, inbegripna som de voro i ett lifligt samtal. Han höll på med att kopiera en tafla. Längre bort stod hennes staffli, men hon hade rest sig från sitt arbete och gått fram till hans. Det var synbarligen just om det de kommit i dispyt. Han hade en gammal fläckig rock, ett fjunlikt, nyanlagdt skägg och ett sorglöst ungt ansigte. Hon såg icke bra ut, men hade en täck figur. Klädningen var af billigt tyg, men det fans »stil» i drägten, och den klädde.
Maj:ts Befallningshafvandes ÅrsBerättelser rörande årsväxten, 116. — 0111 de inställde KronoUtskyldernes utgörande, 117. — om bifall till StatsUtskottets Utlåtande om kostnaden för tryckning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes EmbetsBerättelser, angående årsväxten ocb tillståndet inom deras Län, 118. — om bifall till StatsUtskottets Utlåtande, 0111 Lån af allmänna medel i och för Landskrona Stads Kyrkobyggnad, 118. — om bifall till StatsUtskottets Utlåtande, angående Arbetsoch Correctionshuslnrättniligell i Malmöhus Län, 118. — om bifall till StatsUlskottets Utlåtande, om underhåll för Landskrona Stads Hamn, 118.— om bifall till StatsUtskottets Utlåtande, rörande arfvode för StatsCommissarien Widegren, 118. 170 ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om Remiss till BancoUtskottet af ett Memorial, angående angelägenheten af Bankens publicitet 119. — om Remiss till StatsUtskottet af ett Memorial, angående Penninge-förlägenhetens af hjelpande, dito. — om Remiss till BevillningsUtskottet, af ej mindre ett Memorial angående lindring i Bevillning för LotsBetjeningen, än ock angående dels i hvad mohn fromma Stiftelser må äga att beräkna och uppbärå
Beträffande dernäst Herr Langenbergs förslag, det Tiorde skillingssedlarne endast med mindre silfvermynt inlösas och af öfrige Bancosedlar ej mindre summa, än 100 R:dr lill utvexling antagas samt af detta belopp allenast |:djedelar med silfver infrias, och den återstående |:djedelen med räntebärande obligationer, så enär föga vore vunnet dermed, alt för skillings-sedlarne endast utgåfves smärre silfvermynt, för hvilket kunde i Banken uttagas större sedlar och desse åter vexlas emot större silfvermynt , samt det föreslagna sättet för de större sedlarnes inlösen finnes stridande emot de rättigheter, som, genom Myntbeslämningsoch Bank-Lagarne af den r Mars i83o, blifvit innehafvarne af Bankens sedlar högtidligen tillerkände, har Utskottet ingalunda kunnat tillstyrka bifall till delta förslag. Utskottet gillar visserligen den af Herr Nordenankar yttrade åsigt örn det magtpåliggande af silfverutvexlingens oafbrutna fortgång, men gör sig för vissad t, att de af Utskottet föreslagne utvägar till realisationens betryggande skola fullkomligen aflägsna hvarje farhåga, att ett tvångslån, på sätt Herr Nordenankar ifrågasatt, möjligen skulle kunna blifva för detta ändamål behöfligt. «4 Banco-Utskotlets Betänkande l\:o 6. Det af Herr Santesson väckta förslag, att utvexling af Silfver för Bankens räkning jemväl skulle öppnas i Götheborg, måste föranleda tillen med ökad kostnad förenad reorganisation af Tjenstemanna-personalen vid dervarande Låne-Contor, och kan desto mindre af Utskottet tillstyrkas, som det skulle blifva för Banken omöjligt, alt såsom bestämd pligt åtaga sig silfverutvexling på mer än ett ställe, hvarigenom Banken skulle blifva nödsakad att å annan ort hålla en metallisk Cassa, nära motsvarande beloppet af den, som, enligt Utskottets förslag, borde i Stockholm finnas.