Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afs:de på den första frågan om läroverket bör förläggas i Piteå eller Luleå, liar jag ingenting att tillägga, sedan så väl Utsk:s Ordftde som en af Konungens Rådgifvare förordat det af mig väckta förslag att öfverlemna frågans afgörande åt K. M. Hvad angår den andra frågan: om ett högre läroverks inrättande i Christianstad så har man deremot anfört tvenne ganska vigtiga anmärkmr, nemi. att man måste hushålla med Statens tillgångar, och att man ieke en gång utan svårighet kan få skickliga personer till de nya lärare-platser som Utsk. tillstyrkt. Hvad den första anmärknm angår, så kan hvar och en som egnat ringaste upmärksarnhet åt mina anföranden på detta rum vitsorda, att jag aldrig tillstyrkt onödiga penninge-utgifter, och om jag denna gången tillstyrker en högre utgift än den K. M. föreslagit, så är det derför att jag anser ett trängande behof vara för handen. Män har ganska säkert rätt i sin upgift att de af Utsk. tillstyrkta utgifterna öfverskrida inkomsterna, men så har också Ståndet vidtagit ganska stora besparingar genom att nedsätta lönen för den högre klassen af Adjunkter från 2,500 Rdr som Utsk. föreslagit, till 2,000 Rdr, och genom att afslå den summa af 8,000 Rdr som var föreslagen för inrättande af en profession i lefvande språk vid hvardera Akademien. Någon större tillökning i lärare-personalen skulle icke heller upstå, ty Christianstad har redan 10 lärare och om mitt förslag antages skulle hela antalet blifva 12. Vi böra ihågkomma att man för tillsättandet af dessa nya lärare-platser har en hel klass af lärare att påräkna, nemi. de lönlösa Duplikanterna, och dessutom har lärare-antalet vid åtskilliga skolor blifvit nedsatt. Jag fortfar derföre med mitt yrkande att Christianstads skola, i enlighet med K. M:s Propos. må erhålla 1 Rektor 3 Lektorer och 8 Adjunkter. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron:
St:r bifalla hvad sålunda är vordet föreslaget, torde Utskottet få sig uppdraget, att, i afseende på verkställigheten lemna Hrr Fullmäktige i Riksg:sContoiret del af Beslutet till efterrättelse och iakttagande. Bilaga till Utskottets Utlåtande, N:o 8g. H. St:rs Beslut vid 1823 års Lagtima Riksdag, förbinda och utfästa sig, å Nya Bolagets för StetikohlsVerket vid Höganäs vägnar, undertecknade, af Bolaget valde Styresman och Förvaltare af Verket, att, när StenkohlsVerket iemnar en Vinst-utdelning af åtta proctt, erlägga till R. St:rs RiksgtsContoir eller det PenningeVerk R. H. Sttr framdeles kunna förordna , En proctt; då således Bolaget får behålla Sju proctt; när vinst-utdelningen uppgår till Tio proctt, likaledes utgifva Två proc:t; och när den bestiger sig till Tolf proctt, erlägga Tre proctt, såsom den högsta procenten, hvilken från Bolaget kan komma att till Staten utgifvas. Hvilket härmedelst på det kraftigaste försäkras. den N. N. N. N. N. N. Directionen för StenkohlsVerket vid Höganäs. ( Betänka nelen, N:o 90. 451 N:o 90. Ullätande öfver Expedi Hons-Utskottets Memorial N:o 22, angående tillökadt biträde vid Gorrectur-läsning.
Bevillningsutskottets den 23 dennes afgifne, och dea 25 derpå följde på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan, att derest BondeStåndet ej skulle finna för godt antaga någre a 1 de öfrige trenne RiksStånden uti 12 Momenterne af 22 och 25 paragrapherne utaf Utskottets förslag till en förnyad ChartaeSigillatasFörordnisg gjorde rättelser, berörde frågor måtte till det Förstärkta StatsUtskottet öfverlemnas. I sammanhang dermed upplästas Bevill^ ningsUtskottets nu ankomne Memorial af dan 25 dennes, deruti Utskottet tUlkännaguvit , det BondeStåndet nu mera äfven antagit oivanberörde uti den blifvande Chartae Sigillatoe Förordningen af de öfrige RiksStånden god-' kände förändringar. I anledning hvaraf Hans Excellenee Herr Grefven och Landt Mar skälhem hemställde, att Bevillningsutskottets ifrågavarande tvänne Memorial, såsom icke erfordrande någon åtgärd, matte läggas till Handlingarne, hvilket bifölls. Företogs till pröfning Särskilta Utskottets den 17 dennes afgifne, och den 25 isara* 5io Dm 27 Junii f. m. ^ na månad på bordet lagde, Betänkande angående föreslagit antagande af ett ökadt antal Betjening vid LandsCancellierne och LandsContoiren. Friherre Cederström, Jacob: Landshöfdin garne äga visserligen, då LandsSecreteraren är hindrad, förordna någon att hans tjenst förrätt ta, men att, på sätt Utskottet föreslagit, Lands* Cancellisten dertill skulle äga erforderlig skicklighet, inträffar ganska sällan. LandsCancellisten är ock fullt sysselsatt af expeditionernes utskrifvande5 så att, om än LänsNotarier framdeles skulle tillsättas uti alla Län, blifver deraf ingalunda en följd, att Cancellisterne kunna indragas, ty utan renskrifningshjelp skulle lika ofullständighet uti LandsCancelliernes organisation, som nu, visa sig.
Anmärkningen, alt Sedelstocken, sorn vid slutet afår 182a utgjorde 2 8 9 2 3,568 Rulr 46 sk. ii r:st, deremot, om alla bestämde Creditiv-anslag varit fullt begagnade, uppgått till 32,740,335 R.dr, är ock fullkomligen obestridlig, likasom den, att, sedan under detta år Dis«ont-Creditivet blifvit mera anlitadt, och an-; Bonev Utskottets Betänkandet*- 813 dre till sedelökning ledande utgifter äfven ut. gått, vid Jetta årets slut Sedelstocken kommer att vara mycket pära 30 millioner. Att den sedermera icke kommer att öfverskrida denna summa annorlunda, än för de högst sällsynta, och i det närmaste för inträffandet knappt tank* hara, tillfällen, då alla Creditiv-anslag vöre fullt begagnade, torde Utskotten få med efterföljande nogare utveckling af de Utskotten» förra Betänkande bifogade calculer styrka. Sedelstockens belopp var, enligt Banquensoch RikSgäldsContoirets Bokslut för förlidet år, med tillägg af de inom och imellan Verken utelöpande CassaAttester och Assignationer, as,(j83 568: 46:11, Under loppet af innevarande år beräknas,enligt specifique uppgift å Tab. N:o j. vid förra Betänkandet, en ungefärlig Sedel-fo rök ning att ega rum af 365 304: 335 7, Hvartill ytterligare kornmerde sedermein enligt Rikets Ständers Beslut, anordnade Summor : Till Hjelmare SI ussverk - • 40,000: — Till Götha Ca* naUöyggnad • • loo qqo: Hvaraf uppkommer en Se - 814 Bänco-TJ iskottets Betänkanden. del-förökning för detta ar af 509304: 35:
Direction skyldig att undvika alla extra utgifter , som icke äro till Riddarhusets nödtorft oumgängelige, och ej eller ingå i kostnader vid allmänna fröjdebetygelser i hufvudstaden, efter Riddarhuset är, sedan dess uppförande , ansedt som en Locus Publicus, och på sådan grund fritaget från utgifter af denna egenskap. Likväl äger Direction, att härvid göra undantag, vid de tillfällen, då till firande af märkvärdiga händelser, andra Publica hus och Byggnader i staden eclaireras, med fästadt noga afseende på all Den 11) Julii c. ni. ali möjlig besparing i kostnaderne. Hvarken RiddarhusSalen eller något inom Riddarhuset varande rum upplåtes hädanefter till begagnande af något Säll/kap eller Comittéy utom för FrimurareBarnhuset, som genom dess Direction, erhållit Ridderskspets och Adelns tillåtelse, att årligen å Långfredagen i RiddarhusSalen låta uppföra Concert, emot vilkor att ersätta allt hvad som derigenom kan komma att förfaras. Likväl må det ankomma på Dir®- ctionéns pröfning , att vid något serskildt tillfälle göra undantag från detta allmänna stadgande. 5 §• Då contante penningar till Direction insändas, med Reversal möjlig besparing i kostnaden. Hvarken RiddarhusSalen eller något inom Riddarhuset varande rum, upplåtes hädanefter till begagnande af något Sällskap eller Comitté eller till Concerters uppförande, utom för FrimurareBarohuset, hvars Direction erhållit Ridperskapets och'Adelns tillåtelse att årligen å Långfredagen i RiddarhusSalen låta uppföra Concert, emot vilkor, att ersätta allt hvad som derigenom kan komma att skadas. Likväl må det ankomma på Directions profning, att vid något serskildt tillfälle göra undantag från detta allmänna stadgande. 5 §• Då contante penningar till Direction insändas med Revet sal 442 Dm i g Julii c. n. in dupplo Oih Sedelförteckning, bör, å det q varblifvande. Reversalet, ankomstdagen, jemte målets ordningsnummer antecknas.
Här belägges med lika liten afgift om man alsander en million eller några Riksdaler. Detta är obilligt när man besinnar hvad en transport af motsvarande reella penningar eller varor kostar , ii4* jDan 29 JuUi ff m* och detta hade jag trott Itafya bordt fästa Ut? skottets uppmärksamhet. Hvad i öfrigt angå? controllen, "bör den vara sadan, att Staten kan få in den afgift, som erlägges. Herr 'Trefferv* herg har i sin Motiqn föreslagit en coqtrqll som förtjeqar allt afseende. Hen nemligen atf uthänga charter på afgående bref, för att hän? ga qvar till nästa postdag. Utskoitet har sagt, att det skulle medföra för stort besvär. Jag kan ej inse att det bör hindra verkställighet ten af en så tjenlig åtgärd, emedan charlome kunna skrifvas sedan posten är afsänd. Der* emot är det gifvet, att den kraftigaste can? troll uppkommer derigenom, att hvar och en ser, oin man riktigt antecknat hans Pröf, och kan anmäla om något oriktigt skett. Jag skulle derföre anhålla att Betänkan* det matte återremitteras, hufvudsakligen för att fästa Utskottets uppmärksamhet deruppå , att pecommendation bör ske för Statens räk* ning , och att afgiften bör vara progressif ef? ter de summor, gona afsändas 5 likaledes i afe seende på en säkrare controll , och slutligen för att fästa uppmärksamheten på frågan om frankering af bref. Det gör en stor lättnad Uti copimissions-handel och flera andra träng, actioner. Det är. gifvet att det skall medföra svårighet, da rn3n, i fall man t» ex. behqfvep en tillfällig Commissionair, eller besvärar nä* gon med att lemna en underrättelse m. m, nödvändigt måstej antingen medsända, eller 59? dan ersätta postarfvodet. Den a 9 Julii f. m Om man här lernnar tillfälle till frankering af bref, gör man ingenting annat än hvad |om i andra länder redan länge varit begagnadt.
Blifvandes härvid tillika nödigt, att , då lån sökes af Bolag, icke allenast behörigen styrkes, af hvilka och huru manga Personer , Bolaget består, samt huru stor del hvardera deruti ager , utan älven, Bolagsmännen hvar för sig visa , det de äro frie fran förmynderskap och andre förmånsrätt ägande medel; och att afdrag sker å Länet , för den Bolagsmans andel, som icke kan åstadkomma erforderligt bevis 1 sistnämnde omständighet; likväl utan förfång för de öfriges rätt, på satt ofvan är föreslaget. Hvilket allt vördsamt underställes de Respective Ståndens närmare upplysta om pröfning. N:r 2o. Riksens Högloft. Ständers Banko-Utskotts Betänkande i anledning af erhullne Remisser , dels rörande de vid BankoDiskont-Verket erforderlige vederhäftighets - betyg , dels angående förökning i antalet af Verkets Styresmän. Vällofl. Borgare-Ståndet har till Banko-Utskottet belngat förvissa ett af Riksdags-Fullmagtigen från Amål, Herr Borgmästaren Eneroth ingifvit Memorial, hvaruti, efter upprepande af åtskilige mer och mindre bindande uttryck , som uti de vid Diskont-Inrättningar vanligen fordrade betyg öfver låntagares och löftesmäns vederhäftighet plägat inilyta , och hvilka utrvck 158 BanJto-Utskoiiets Belänkanden. Diskont Verkens Directioner förmälas hafva ömsom och allt efter omständigheterna föreskrifva, He rr Borgmästaren föreslår, att genom en Allmän Författning utlryckeligen måtte stadgas, ej mindre hvilka Authoriteter det tillkommer, att meddela vederhäftighets-betyg för låntagare och löftesmän i Diskonterne, än det formulaire som derutinnan bokstafveligen bör följas, på det Diskonten ej ina vara oviss om siri säkerhet och den ena låntagaren ej mer än den andia behöfva en längre tid sakna den lån-undsättning, han fordrar och har ratt att vänta enär lika documenter prästeras.
Stockholm den 10 April 1866. Bil. Litt. A. Sammandrag öfver till Statens stambanor för jernvägsbyggnadsmedlen anskaffad jernvägsmateriel från jernvägsarbetenas början år 1855 till och med 1865 års slut. Inhemsk tillverkning. Utländsk tillverkning. 86 28 30 9,779,373 763,386 3,914,314 542,924 75 96 47 82 Railstillbehör, derunder inbegripet bottenplåtar, skarfjern, skrufbultar och railsspik Rörelsemateriel: lokomotiver och vagnar med hvad dertill hörer 1,234,861 1,884,192 370,333 Diverse andra effekter, såsom bryggor, vändskifvor, spårvexlar, verktyg, vågar m. m Summa R:dr 3,489,387 44 15,000,000 — Anmärkning. Då ett fullständigt utdrag ur räkenskaperna öfver de före år 1861 från utlandet bekomna diverse effekter skulle erfordra en längre tid, har värdet deraf blifvit för slutsummans jemnande upptaget till 455,141 R:dr 26 öre, hvilket icke i någon betydlig mån kan skilja sig från verkliga förhållandet. Carl G. Heijer. Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 67. 13 Bil. Litt. B. Förteckning å rörelsemateriel med dertill hörande reservdelar, verkstadsmaskiner m. m., som under åren 1863, 1864 och 1865 blifvit till Statens jernväg strafik levererade såväl från inhemska som utländska verkstäder. Från inhemska verkstäder. Nyqvarns mekaniska verkstad: 2 dressiner 1,600: — Ludvigsbergs mekaniska verkstad: 13 spårvexlingar 2,795: — 2 vändskifvor 5,500: — 1 skjutbord 1,900: — Morgårdshammars bruk: Railstillbehör 2,159: 30. F. H.
Det var fast otroligt, att John Hall kunde stå ut med en slik odör. Hans tilltänkta svärfar viftade kring sig med en parfymerad näsduk, men det halp föga. – God dag, min käre John, sade baron Koskull, när han kom in i rummet. Jag är särdeles glad, att jag funnit dig härnere. Jag har ej beskådat dina samlingar och ditt bibliothek, sedan du installerat dem här. Om du har tid, skulle jag ha lust att göra det nu. Men du ritar! Det är ett utkast till en kakelugn, troligen till Gunnebo. Har jag gissat rätt? John nickade. Baron Koskull tyckte sig se gamle grosseur Hall framför sig. Det hade inte funnits någon oåtkomligare än gamle herrn, när han inte ville. Och han hade ibland inte velat, när baron Koskull velat. Det var ej ofta unge John tog sig dessa later, men när han gjorde det, var han lika omöjlig som hans far före honom. Men nu gällde det ej lån eller borgen, utan något vida viktigare. Baron Koskull var tillräckligt skicklig diplomat för att veta hur unge John skulle tagas. Dock var unge John en envis tjurskalle, och man kunde ej veta, om kärleken till Constance var så rotfästad, att den skulle förmå besegra denna halsstarrighet. Också var det ej med den vanliga säkerheten, som baron Koskull gick till verket. – Det är en vacker dessin på spisel, den där. Jag ser, att den är ämnad till sängkammaren på Gunnebo af de sammanbunda pilarna och facklorna, som ju utgöra emblemen i det vackra rummets basreliefer. – Ja, denna spisel är ämnad till sängkammaren på Gunnebo, svarade John. Baron Koskull, som intet undgick, märkte att John sökte undansmussla en annan ritning, som låg täckt af den, med hvilken han låtsades syssla. Då papperet gled åt sidan, såg baron Koskull, att denna sista dessin var ett fruntimmershufvud, och fastän likheten ingalunda var frappant, förstod baronen, att det skulle föreställa hans dotter Constance, hvilket synnerligen gladde honom. Men han låtsade intet märka, utan sade: – Kom nu och visa mig ditt museum och ditt bibliothek! Det här är ett syperbt rum för dina samlingar.
En sådan tingest, ehuru understundom värd sina sjuttifem och hundra kronor och representerande ett hälft års arbete, får alltså ej saknas i ett nutida välförsedt linneskåp. Att smaken, hvad denna lyxartikel beträffar, emellanåt råkat på afvägar, torde ej vara för mycket sagdt. Ljusgrönt eller rödt creperadt silkespapper användes i vinter — månne äfven nästa år? — ganska allmänt som bordlöpare och har åtminstone den fördelen med sig att vara billigt och lätt ersatt, om ett vinglas blir utspildt därpå. Ganska parant! Undras likväl, om ej den glänsande damastduken ensam är och förblir det noblaste? I duktygsväg finns det för öfrigt en hel del dyrbara fantasier, som de rika tilllåta sig, men hvilka vi gärna kunna förbigå. Däremot vilja vi fästa uppmärksamhet på, att duktyget skall vara fålladt för hand med kaststyng, märkt i hvit klumpsöm med monogram eller anglo-sachsiska bokstäfver samt ytterst väl tvättadt och mangladt. Och nu till porslinet! Skulle historisk stiltrohet i allt genomföras, borde ju, i öfverensstämmelse med matsalsinredningen, bordskärlen vara af tenn eller silfver, ty på 14- och 1500-talen åt man ännu oj på porslin. Att äta på tenntallrikar skulle visst emellertid smaka oss, det nittonde århundradets förfinade barn, ganska medelmåttigt, och silfverservisen är en lyx, som endast kan tänkas förekomma i furstliga hus. En dylik historisk trohet kan fåecla fllms Itfältebragcl. K edan i dag har Idun nöjet att kunna uppfylla sitt löfte och för svenska kvinnor presentera bilden af den unga bafvets dotter, Beda Alm, hvars hjältebragd i dessa dagar riktat den allmänna uppmärksamheten på hennes personlighet. Vi kalla henne ännu med hennes flicknamn, emedan det var under detta namn och ej det, hon sedan helt nyligen fått genom giftermål med folkskollärare Eydén i Hållnäs församling, som hon utförde den modiga handling, hvarför hon af konungen nu hedrats med medalj » för berömliga gärningar » att i högblått band med gula kanter å bröstet bäras. Det är ej ofta en sådan utmärkelse kommer en kvinna till godo.
Stockholm den 2 niars 1593., Fonderims stallning inses af följande iif k: i,ssrins orclförande utarbetade redogörelse: Enligt en af uildertecknacl verkstiilld ber5ki.iii-ig ti,f foiicleraa till Fredrika-13reiner-E ' örb~1ndets sjukkassa voro clessri, vid börja,n af Ar l893 följande: Försiikringsfoaden ... kronor 4,461: - ~cservfoii~eii .. » 523: — hvilkii, tjllsanin~ai~s vid ingingen af &amp; r 18 % motsvara kassans fölmögenhet i belopp af helii, kronor 5,284: - H ä r d samt af föregiende 5rs r %keiiskuper och ' redogörelse fr: i,nigc \ r, att, till förstiirkning af ' försiikringsfonclen salut till hestridaiide t ~ f utgifter för sjukhjälp och förvaltnirig, Btgtitt icke allem~ut föregheiide Brs unclerstödsfoncl och influtna gafvor, utan afveil en del: tf ' reservfondeii. Detta ogynsi~mm: ~ forh !~llande förklitras cleriitwf, att sj~iklighetea varit ofantligt stor eller iiiira l1 sjukcli~gar i inedeltid yl person, under det att dc tabeller, enligt hvilka Arsafgiftelma blifvit berzknacle, endast angifvn i medeltal Ci,7 sjulrdagar erson. on. Stockholm i februari 18 %. lJ. G. I syfte att vinna inregistrering och rlermecl f ö l j ~ ~ stats. cl~ iinclerstöci beslöts vid Arsmötet den 26 april andring af $8 8, 4, j, G, 8, 9, I0 sii,u-~t tilliigg af tvenne. $8 i sjukki~ssans stitclgar. Kassans styrelse liar under h e t haft följande sen~iiit~nskttiling: Professor P.
Och öfverstarna för folket bodde i Jerusalem; men det andra folket kastade lott derom, att af tio skulle en del draga till Jerusalem, den helga staden, till att bo der, och nio delar i städerna. Och folket välsignade alla de män, som friviljoge voro till att bo i Jerusalem. Desse äro hufvuden i landskapen, de som i Jerusalem bodde; men i Juda städer bodde hvar och en på sina ägor, som i deras städer voro; nämliga Israel, Presterna, Leviterna, Nethinim och Salomos tjenares barn. Och i Jerusalem bodde någre af Juda barn, och BenJamin. Af Juda barn: Athaja, Ussia son, Zacharia sons, Amaria sons, Sephatja sons, Mahalaleels sons, af Parez barn; Och Maaseja, Baruchs son. CholHose sons, Hasaja sons, Adaja sons, Jojaribs sons, Zacharia sons, Siloni sons. All Parez barn, som i Jerusalem bodde, voro fyrahundrad åtta och sextio dugelige män. Desse äro BenJamins barn: Sallu, Mesullams son, Joeds sons, Pedaja sons, Kolaja sons, Maasesa sons, Ithiels sons, Jesaja sons. Och efter honom Gabbai, Sallia, niohundrad åtta och tjugu. Och Joel, Sichri son, var deras föreståndare; och Juda, Hasuna son, öfver den andra delen i stadenom. Af Presterna bodde: Jedaja, Jojaribs son, Jachin. Seraja, Hilkia son, Mesullams sons, Zadoks sons, Merajoths sons, Ahitobs sons, var Förste i Guds hus. Och deras bröder, som i husena skaffa hade, voro åttahundrad två och tjugu. Och Adaja, Jerohams son, Pelalja sons, Amzi sons, Zacharia sons, Pashurs sons, Malchija sons,
Emot nästföljande punkt, hvari Utskottet afslyrkt Grefve Wachlmeisters motion, rörande Grekiska språket: Af Herr Nordenfelt, L. M.: ”Uti Utskottets beslut alt afstyrka bifall till Grefve Wachtmeister motion om medgifvande af dispens från Grekiska språket har jag icke kunnat instämma, emedan jag anser, alt, då Staten för åtskilliga tjenster fordrar kunskap i Latin, utan kunskap i Grekiska språket, tillfälle äfven bör lemnäs, alt inhemta undervisning i det förra språket, utan alt belastas med det sednare; att den undervisning, som skall inlvingas emot ynglingarnes och deras målsmäns vilja icke kan blifva fruktbärande för dessa ynglingar, men deremot menligt inverka på de öfrige ynglingarnes undervisning; alt så stora svårigheter, som Utskottet förespeglat, icke förefinnas vid att på nyttigt sätt sysselsätta de ynglingar, som erhållit ifrågavarande dispens under den tid deras klass-kamrater läsa Grekiska språket, enär öfningar i talande och skrifvande af andra språk, lösande af malhematiska problemer, ritning, sång, musik och gymnastik dertill äro särdeles lämpliga, utan att särskilda läseordningar behöfva anordnas för dessa ynglingar, till stöd för hvilken mening jag får erinra, att undervisning nu meddelas uti 2:ne icke obligatoriska ämnen, nemligen Hebreiska och Engelska språken; att flere ynglingar skulle läsa Latin, än som nu göra det, om de kunde erhålla befrielse från Grekiska språket; samt att den kunskapsgrad, som i skolan vinnes i detta ämne, icke är till - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 118. 59 räcklig att medgifva någon säkerhet vid uttydandet af omtvistade eller mindre lättfattliga ställen i den Heliga Skrift. Jag får fördenskull vördsamt föreslå, att Rikets Ständer behagade bifalla Grefve Wachtmcisters ifrågavarande motion N:o 19.” Häruti instämma Herr Ljungberg och Herr Witt. Af Kyrkoherden Otterström:
— Sc. 4. Signill samlar sina tärnor och på hennes uppmaning lofva alla henne trohet utom Elin, som ock visas bort. Sedan beder dem Signill, att, när Habor är hängd, de skola alla hänga sig i sina slöjor, hvarefter eld skall stickas på huset: ”Uthaff migh och mina Tärnor Gör Frigga himmelska stiernor. Wij skole stå vthi en Skåck, Och kallas sedan Frigge Råck. Skinandes så i himmels högd Och hafva ther all lust och frögd.” På en tärnas önskan, att Thor äfven ville göra Habor till en stjerna, svarar Signill: ”Ther blifwer han en Teen medh Nock, Och skall spinna på Frigge Rock.” Derpå pläga sig Signill och tärnorna med mjöd och utsända Winkepijl att tillsäga, när Habor hänger, och derpå sticka eld på jungfruburen. — Sc. 5. Habor föres fram för domaren Domalder och ber profossen ej rycka honom så i armen, på det icke håret må brista, ty det aktar han mer, än hvad som kommer att med honom ske. Slugspråker anklagare framställer anklagelsen i fyra punkter. Habor vill ej inlåta sig i svaromål; domaren anser anklagelsen icke vederlagd och dömmer derföre Habor till repet. — Sc. 6. Habor skall föras till galgen tvärt öfver sjön i skogen och tager afsked med dessa ord: ”Far wäl tu sköne Signill min För min skull fäll ey tåår på kinn. Godh natt alle som skoda på, Hvar på sin godh wän tänckia må. Så undrar ingen på mitt fall, Ey heller migh förtala skal.” Sedan konungen och drottningen rigtat till honom några vreda ord, ber Habor profossen först hänga upp hans kappa på grenen, hvilket ock sker. Winkepijl skyndar att berätta, det Habor är hängd. Habor ser jungfruburen brinna och ber nu bödlen göra sitt bästa, han vill ej längre lefva. Kungen skickar folk att släcka branden och taga Habor ned, men budet förklarar straxt, att det är för sent, ty Signill och Habor äro döda.