Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdikning af betydliga mossar till Dagsnäs, Höryda och Bjurums egendomar inom Gudhems och Skånings härader, tillsammans innehållande en vidd af 2,065 tunnland, verkställd med tillhjelp af ett låneunderstöd från Riksgäldskontoret af 7,650 R:dr R:mt att återbetalas under åren 1861—1874 samt anslag utan återbetalningsskyldighet af 2,550 R:dr. Redogörelsen för vidden och beskaffenheten af den jordförbättring, som genom detta företag vunnits, faller jemväl inom området för nästa femårsberättelse; 3. Den likaledes under nu pågående qvinqvennium afslutade sänkningen af ån Ätran inom Wistorps, o Asaka och Wårkumla socknar af detta samt Smula och Kölaby socknar af Elfsborgs län. Kostnaden för detta arbete, som började år 1858 och slutade i Juli månad 1861, och hvarigenom 2,000 tunnland vattendränkta mader och mossar, till hälften belägne inom detta län, beräknas blifva odlingsbara, har, enligt uppgift från Ordföranden i Arbetsdirektionen, uppgått till 41,875 R:dr 82 öre, af hvilket belopp delegarne i Sänkningsbolaget sjelfve tillskjutit 23,575 R:dr 82 öre samt af staten erhållit dels såsom lån 14,640 R:dr, dels ock såsom anslag utan återbetalningsskyldighet 3,660 R:dr, allt riksmynt. För öfrigt verkställas årligen, i synnerhet på de större godsen, afdikningar och torrläggningsarbeten i mindre skala, ehuru sammanlagdt till icke ringa omfattning, utan att det dock varit möjligt att i berörde hänseende erhålla specifika uppgifter om arealen. Frågan om reglering af sjön Wenerns vattenyta, hvarom den senast afgifna femårsberättelsen för länet handlar, har hvilat i afvaktan på det betänkande i ämnet, som undersökningsförrättaren, öfversten m. m. Friherre Ericson skulle afgifva. Enligt uppgift från denne afslutades undersökningarne åren 1858 och 1859, men betänkandet har under den tid denna underdåniga berättelse omfattar icke blifvit aflemnadt.
Sl:r malte för deras del besluta, att den förenkling af grundräntor ne, som kan för Upsala län finnas lämplig, må definitivt antagas och således utan länets innevånares vidare hörande bringas lill verkställighet, anmälde sig och yttrade Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: Jag gillar lill alla delar Utskis uttalade åsigter i den nu föredragna punkten. Det vore i sanning bardt för Upsala läns räntegifvare i allmänhet, om de skulle, kanhända under en lång tidföljd af år, gå miste om de fördelar, en ränteförenkliug säkerligen kommer att medföra, derföre att flertalet af deras deputerade, oaktadt erhållna fullständiga uplysningar om frågans ståndpunkt, likväl vidhöllo en, som jag har anledn. tro på förhand öfverenskommen, och sedan uttalad åsigt, att alla räntepersedlar måtte förvandlas i en fix penningeskatt. Jag anhåller vördsamt om bifall på den föredragna punkten, och tror mig derom hafva tillkännagifvit största delen af länets räntegifvares önskan. Uppå härefter framställd propos. blef Utskis ifrågavaride tillstyrkande af R. o. Ad. bifallet. Beträffande sedermera Utskis i fråga om sättet för ränleförenklingens utförande i Upsala län gjorda tillstyrkande, yttrade sig Frih. von Kraemer: Utskis förslag, att till hufvudräntetillar bibehålla spanmål och smör gillar jag, men hvad beträffar dagsverkens förvandling i spanmål och smör, till hälften af hvardera slaget, tror jag, att med räntegifvarens fördel varit mest öfverensstämmande, såvida ej denna räntetitel fått förvandlas i penningar, att, på sätt K. M. Nådigst föreslagit, räntetiteln dagsverken blifvit bibehållen. Efter den erfarenhet jag vunnit under de 24 år jag deltagit i länets markegångssättning, har nemi. denna räntetitel nära nog oförändrad blifvit bestämd, då deremot spanmål och smör stundom upgätt till ganska olika värden, och då desse nu komma att tagas i utbyte mot dagsverken kan lätt en skatteförhöjning inträffa.
Af en den 15 näsllidne Maj lill Rikets Ständer aflåten och af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterad, nådig Proposition, införd under N:o 112 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, inhemtas, bland annat, alt, sedan Kongl. Majit, med anledning af Rikets Ständers underdåniga fram - 118 StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. ställning, den 20 Februari 1858 funnit godt åt särskildt utsedde Komiterade lemna uppdrag alt utarbeta förslag till nytt reglemente för Gymnastiska Central-institutet samt till den gymnastiska undervisningens ordnande i riket, bemälde Komiterade den 14 Oktober 1859 afgifvit utlåtande och förslag i berörda hänseende, och dervid hufvudsakligen anfört: att undervisningen vid institutet borde omfatta och fördelas på 3:ne olika lärokurser eller afdelnjngar, efter de olika hufvuddelar, hvari gymnastiken sönderolle, nemligen den pedagogiska, den militära och den medicinska eller sjukgymnastiska, äfvensom att för hvardera af dessa afdelningar borde anställas en professor och en lärare, förutom 3:ne underlärare, hvilka skulle biträda vid undervisningen inom de särskilda afdelningarne, på sätt direktionen pröfvade behöfligt; att, då inseendet öfver denna undervisning lordrade särskilda insigter, som i allmänhet icke kunde förutsättas hos de myndigheter, under hvilka de offentliga undervisnings-anstalterna vore ställda, Komiterade, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers yttrade åsigt, ansett ändamålsenligast, att institutets styrelse anförtroddes åt en särskild direktion, beslående af ordförande och tre ledamöter, af hvilka en borde vara skolföreståndare eller skollärare, en militär och en läkare; samt alt Komiterade föreslagit följande aflönings-stat för institutet, nemligen: Lön för professoren å den pedagogiska afdelningen R.-dr 4,000: t) „ „ „ „ mililäriska d:o „ 4,000:
Ä’ j re’n här, käre Bengt? – sade hon och öppnade dörren, men steg tillbaka, när hon såg Gunnar blek, och, som modershjertat och modersögat genast varseblef, med en ovanlig uppsyn, ett främmande ansigtsuttryck. – Hvad i Herrans namn står på, att du kommer hit i dag? – utropade gumman och nästan vacklade baklänges. – Intet, alls intet, käraste mor – sade Gunnar, och kastade sig uttröttad af den hastiga gången och de tankar, som jagat honom framåt, på den gamla soffan, strök det svettvarma håret ur pannan och blickade underligt omkring sig. – Det skall du bara intet säga mig – svarade mor Ingrid. – Jag är för gammal och känner dig för väl, att intet se att något ondt är å färde, men se! jag kan intet säga hvad det är, det medgifves. – Åh nej, mor! var nu intet så der rädd i otid, och stå nu intet och skälf och skallra tänder, utan kom och sätt er här, så skall jag helt uppriktigt säga er hur det är, och det är att jag vill tala litet ve’ er just i dag, och derför gick jag Bengt i förväg. – «Tala ve’ mej!» och det just i dag! — Ja, ja, det lär nog vara underliga saker du då vill tala om. Herre miskundelige Gud! hvad ska’ jag nu vara dömder att höra igen! Aldrig än gjorde du mig ett ögonblicks sorg, och jag var nu ändå båd’ nöjd och glad åt ditt giftermål, men jag ser grannt, att något smolk kommit i mjölken, och att du – Ack! – afbröt Gunnar – ibland ser j så många spöken midt på ljusa da’n, men se det ä’ intet underligt för j har så mycket ondt utstått. Men se! om jag nu säger er, att det står alls ingenting på, att ingen vet, att jag gick hit, att allt är alldeles som det var, och att – – Nå men hvarför kom då du och intet Bengt, som aftalt var? – afbröt nu modern. – Jo, käraste mor, för se! – återtog Gunnar och torkade än en gång svetten ur pannan – jag vet intet huru, men jag har fått skrupler i hufvet.
Vidare har inom Hedervärda Bonde-Ståndet A. J Sandstedt från Jönköpings län, under anförande till en del af hufvudsakligen enahanda skäl och omständigheter, uti motion N:o 215, i hvilken flere andra af Ståndets ledamöter instämt, bland annat, som redan i Utskottets Utlåtande N:o 2, angående de af Kongl. Maj:t med Hans Maj:t Fransmännens Kejsare den 14 Februari 1865 afslutade Handelsoch Sjö farts-traktater, vunnit behandling, ansett nödvändigheten fordra att inskränka importen utaf lyxoch öfriga umbärliga artiklar, samt att tillse det våra egna näringar icke blefve förstörda eller tillintetgjorda, utan dem, såväl jordbruket som de öfriga, bereddes ett måttligt skydd, samt yrkat, dels att den af Rikets sednast församlade Ständer• beslutade tulltaxa måtte artikel för artikel förblifva bestående, dock med de ändringar i och för jordbrukets alster, som här nedan omförmälas, samt med iakttagande för öfrigt af de förändringar, som billighet och rättvisa kunna kräfva, dels ock att Regeringen, om den med rikets gagn och nytta finner förenligt att af sluta handelsoch sjöfarts traktat med främmande magter, väl måtte nedsätta gällande tullar mer eller mindre, allt efter Sorn motsvarande verkliga fördelar och rättigheter för Sverige dermed kunde vinnas, med synnerligast fästadt afseende å den båtnad, som dermed kunde våra modernäringar och vår export tillskyndas, men Rikets Ständer dock hafva sin rätt förbehållen att pröfva dessa förslag innan de träda i laga kraft. Bevillnings-Viskottets Betänkande JVI 8. 5 Hvad nu till en början angår detta sednare yrkande, har Bevillnings-Utskottet, som anser någon hemställan, vare sig om Regeringens befogenhet i afseende på handelsoch sjöfarts-traktaters afslutande med främmande magter, eller derom, att den rätt, som Rikets Ständer dervid kan tillkomma, må få af dem utöfvas, nu icke vara af omständigheterna påkallad, funnit Riksdagsfullmägtigen Sandstedts motion i denna del icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Och hans fantasi vände detta kött, till dess att det värkte i hans inälfvor, han kände smaken i munnen och den egendomliga tillfredsställelsen hos en uthungrad människa, när maten glider ned och lugnar de otåliga sugtrådarna, hvilka vrida sig efter föda. Målaren skulle ha kunnat sluka köttet rått, om han bara kunnat komma åt det, och han led så våldsamt, att han ej kunde sitta stilla, och hans kraftiga, välbildade kropp vände sig i smärta. Han visste ej, hur länge hans fantasi på detta sätt marterat honom. Det var redan mörkt i rummet, när en mattighet började smyga sig öfver honom. Förlamningen var så stark, att han blef rädd, för hvad den kunde betyda, och han gjorde ett försök att hålla sig vaken. Men när han kände, att detta skulle vara honom omöjligt, gaf han själfvilligt tappt, klädde af sig och lade sig till sängs. Han föll genast i ett slags tung dvala, under hvilken han endast hörde, hur conciergen tittade in genom dörren, men då han icke gaf ett ljud ifrån sig, sakta stängde den igen. Sedan föll han i en tung sömn och drömde. Först såg han bara mörker, som ett stort tjockt moln, hvilket vältrade sig omkring honom på alla kanter, men gaf plats, när han rörde på sig. Sedan öppnades molnen, det blef ljusare, och han kände, hur han flög. Han såg många landskap, men han kunde ej skilja dem från hvarandra. Ty de hade icke samma nyktra linier eller bestämda färg som i verkligheten. Esaias Tegnér Minnesruna ESAIAS TEGNÉR. MINNESRUNA. AF Herr CARL GUSTAF STRANDBERG, HÄRADSHÖFDING, ADJ. LEDAMOT I KONGL. SVEA HOF-RÄTT. Skrift, som blifvit belönt år 1853. His saltem accumulem donis, et fungar inani Munere. Virgilius. En tid sig hvälfde en Hellenisk himmel Med purpurskimmer öfver Skandiens berg. Af sångmör, gratier hvad sydländskt hvimmel! Hvad blommor skjuta upp med Cyprisk färg! Kring fjällen strålar en Olympisk dager, Och ljumma vindar lossa köldens tvång:
Voteringen bar utvisat 76 ja och /p nej, samt en casserad sedel; hvadan den af Kongl. Maj:t äskade tillökning uti anslaget lill Exercis* Squadronernes underhåll icke blifvit beviljad. isite Voteringen. (enligt 22:dra punkten.) Den, som, med bifall till Stats-TJtskottets yttrande, anser del af Kongl. Maj:t äskade ytterligare anslag för Kronprinsens Hussar-Regemente af 2,335 R:dr 18 sk., till förökadt gage för det tjenstgörande manskapet, icke böra beviljas, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; Vinner nej, kommer nämnde anslag att å Stat uppföras. Voteringen har utfallit med 52 ja och 67 nej; i följd hvaraf det af Kongl. Maj:t äskade ytterligare anslag för Kronprinsens Hussar-Regemente af 2,335 R:dr 18 sk., lill förökadt gage för det tjenstgörande manskapet, kommer att å Stat uppföras. i3:de Voteringen. (enligt 27:de punkten.) Den, som, med gillande af Stats-Utskottets yttrande, afslår den af Kongl. Maj:!, uti anslaget för Gottlands National-Beväring äskade tillökning af 1,897 37 sk. 4 rst. lill löne-förbättring för Under-Befäl och Spel vid Infanteriet och Jägarne, voterar Ja; deni, det ej vill, voterar Nej; _ > Vinner nej, kommer berörde anslags-tillökning alt å Stät uppfö as. Som voteringen utfallit med 56 ja och 63 nej, kommer ifråga®aJVn* de Förstärkta Stats-ZJtskottets Memorial, N:o 33g. 9 tle tillökning af 1,897 ^:c*r ^7 s^* 4 till löne-förbättring för UnderBefäl och Spel vid Gottlands Nationa 1-Bevärings Infanteri och Jägare att å Stat uppföras. j.\:de Voteringen. (enligt 3o:de punkten.)
Men så fullständigt vi än äro ense med författaren med afseende pä sambandet mellan qvinnofrågan och den egentligen så kallade sociala frågan, och så mycket äu deniefvande rättskänsla och den varma menniskokärlek, med hvilka han för alla förtrycktes talan och kämpar mot all det närvarande samhällets lögn och orättfärdighet, tager i anspråk vår aktning och sympati, kunna vi dock icke underskrifva hans åsigter i allt. Mot hvad han i kapitlet om » Qvinnan i framtiden » säger om ombyte i fråga om kärleksförbindelser såsom nästan ett behof särskildt för genialiska naturer bland män och qvinnor, måste vi t. ex. inlägga en gensägelse, så mycket vi än instämma med honom deruti, att kärlekslösa, oharmoniska äktenskap böra upplösas. Men om än hvarje försök att genom tvång fastslå förbindelser, som i sig voro abnorma, måste anses oförnuftigt, ligger dock i könskärleken bland menniskor ett ideelt kraf på varaktighet, som Bebel här synes ha förbisett. Vi tro, att i framtidens samhälle, då genom qvinnans fullständiga frigörelse och likställighet med mannen förhållandet mellan könen blifvit renare, och förbindelserna mellan man och qvinna ingås af renare motiv, skola dessa förbindelser alltmera blifva varaktiga — icke genom tvånget af lag eller sed, utan af inre nödvändighet. Till de svagaste punkterna, i boken måste vi vidare räkna författarens kritik af vegetarianismen, en kritik, som icke är någonting annat än ett upprepande af några af de vanliga, tarfliga argumenten af denna rörelses motståndare. Att icke blott produktionssättet inom det nuvarande samhället, utan. äfven dess konsumtion — särskildt i fråga om mat och drvck — behöfver reformeras, och att normen för denna reform måste sökas i menniskonaturen sjelf, detta ha nutidens socialreformatorer i allmänhet allt för litet beaktat. Slutligen skall helt visst det sätt, hvarpå författaren yttrar sig om religionen såsom en föråldrad vidskepelse, hvil-ken menskligheten numera vuxit ifrån, på många, som gilla författarens sociala åsigter, göra ett ytterst pinsamt intryck.
Så vida icke derigenom, att antingen Vållofl. Borgare-Ståndet fråntråder detta yrkande och ingår på Höglofl. Ridderskapet och Adelns samt Högv. Preste-Ståndets tanka, eller i lika måtto sistnämnde 2:ne Stånd uti Vållofl. Borgare-Ståndets Beslut instämma, eller ock Hedervärda BondeStåndet biträder den mening hvarom 2:ne af de andre Stånden sig förena, denna fråga skulle kunna genom 3 Stånds Beslut skiljas, utan 2:ne Stånd stadna mot 2:ne* så lärer densamma böra afgåras genom votering af Förstärkta Stats-Utskottet, dervid följande proposition kunde framställas: ”Den som bifaller att å de obligationer, hvilka, till godtgörande af de ifrågavarande förlusterne komma att på sått genom 3:ne Stånds Beslut år stadgadt af Riksgålds-Contoiret utgifvas, någon ränta icke föreskrifves eller godtgöres: Voterar Ja: den det ej vill: Neji Vinner Nej så komma dessa obligationer, i öfrigt så inrättade, som genom 3:ne Stånds Beslut redan år föreskrifvet, att utfärdas, nied löpande 3 Procents årlig Ränta. Hvilket allt nu Riksens Höglofl. Ständers eget bepröfvande vördsamt understålles. Stockholm den 5 December 1823. Stat s~Ut skottets Betänkanden. 41 5 N:o 645. Ankom ilen 9 Dcc. 1823, Riksens Höglofl. Stånders Statsoch Banco-Utskotts Betänkande, i anledning af de från Högloft Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade Motioner, rörande användandet af de medel, hvilka vid utredningen af Allmänna Magazins Inrättningens tillgångar och skulder till Banken inflyta. (jenom Utdrag af Protocollet för den Q5:te September, har Höglofl.
För öfrigt iakttages hvad Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:u 4. 19 ”allmänna Lagen i 5 och 7 kap. Handels-Balken och serskilda Författningar i ”afseende på dylik handel stadga; hvarjemte det följande stadgandet angående ’’Utländningar, som i städerna drifva handel och rörelse,’’ ansetts böra utgå; och har, i sammanhang härmed, motionären jemväl föreslagit, att, på det, å ena sidan, utländning icke må, af okunnighet, ådraga sig det betyd liga bötesansvaret, och å andra sidan behörig kontroll finnas, att hvad genom ifrågavarande beskattning inflyter, riktigt kommer kronan tili godo, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att Kongl. Majlts Befallningshafvande och andra myndigheter, som ega att i deras namn pass för resande utfärda, måtte åläggas icke allenast att, vid fullgörande af dem redan meddelad allmän föreskrift att tillställa utländsk handlande tryckt underrättelse om hvad honom här i landet åligger iakttaga, låta slik underrättelse på Franska, Tyska och Engelska språken innefatta hvad Bevillnings-Stadgan förmår om utläridningars beskattning, utan äfven att vid Landsboken bilägga uppgiften å den bevillning af ifrågavarande beskaffenhet, vederbörande uppbördsman emottagit. Då den ofvan omförmälda förtydningen af ifrågavarande stadgande icke torde kunna med säkerhet förebyggas genom den af Herr
Ridderskapet och Adeln den j-ude, samt Högvördige Presteoch Vallöf]. Borgare-Stånden den I2:te innevarande måna°d, så bar Utskottet funnit någon vidare åtgärd å dess sida icke vara erforderlig. Stockholm den 27 Junii 1834- STOCKHOLM, Ecksteinska. Tryckeriet, 1834- Allm. Z?e.su. och Oeconom le - Ut.dol le is Utlåtanden Nio .f5t 96. 1 N:o 9 5. Ankom till Exp, Utsk. den i5 Julii, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 61, om åtgärders vidtagande för att uppmuntra byggnadsföretag i Rikets större Städer och företrädesvis i Hufvudstadens Förenämnde Betänkande liar, pä grund af dervid gjorde anmärkningar, blifvit från Vällofl. Borgare-Ståndet till Utskottets förnyade handläggning återremitterad t; men som Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet den 2 sisth Junii och Hedervärda Bonde-Ståndet d. 28 förutgångne Maji Betänkandet bifallit; så har Utskottet funnit återreraissen ej kunna till någon vidare åtgärd, å dess sida, föranleda. Ankom till Exp. Utsk, den i5 Julii. Utlåtande, i anledning af väckt Motion, angående lösen af den Span måls-ränta, som utaf Lunds Domkyrkohemman utgår. Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottets handläggning remitterad t memorial, har Riksdags-Fullmägtigen Jöns Persson {vån Malmöhus
Jag anser för öfrigt den strid, som har varit förd utom institutet om dess syftemål, såsom fiendlliga mot falculteterna , nära nog likna vanliga skråmästares strid med hallniästarne. Jag vill nu gå till sjelfva föremålet för öfverläggningen, nemi. det s. k. villkoret. Min värde vän, Hr Ekströmer, har så utförligt utvecklat saken, att jag, med honom instämmande i hans yttrande, vill blott tillägga, att den egentliga skilnaden emellan PresteStts och de 2 andra Ståndens beslut är, såsom också af en annan talare blifvit utredt, ganska obetydlig, nemi. den att Borgareoch BondeSt:n bibehållit bå - 348 Den n November e. m. <le villkoret och förklaringen, men PresteSt. ensamt bibehållit förklaringen. Jag instämmer fullkomligen med Hr Rosenblad deri, att PresleScs beslut är bättre redigeradt; men jag vill lika med honom uppoffra det formelt rättare i sjelfva redäetionen för att vinna ändamålet desto säkrare. Jag kan derföre icke annat än på det högsta tillstyrka, att R. o. Ad. måtte antaga BorgareStts inbjudning i dess sednare morn., nemi. till förekommande af votering, hvaruti äfven BondeSt. har instämt. Den värde talaren, som yl trade sig mot Carolinska institutet, har sagt, alt ”villkoret med förklaring vore ett gyckel med bela saken." Jag skulle för min del tro, alt det vore ett grymt gyckel med sin makt, derest R. o. Ad. skulle qvarblifva vid sitt förra beslut om förkastande af villkoret, sedan del nu blifvit genom förklaringen i sjelfva verket t i 11 inte tg jard t och förvandladt till en blott skugga. Och jag fruktar nästan, att en fortsatt strid om denna skugga skulle kunna gifva en satineus tillfälle att jemföra den med den bekanta berättelsen om den fordom förda tvisten om skilnaden emellan åsnan och dess skugga.
Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof innehåller, böra uppföras å Indragnings-slaten; och fann Ridderskapet och Adeln denna punkt i öfrigt beroende af Ståndets, vid reglerandet af 3:dje Hufvud-Titeln, fattade beslut om tvänne nya pensions-rum för Generaler. lide Fröt. Utdr. d. 11 -dug. 184.0. 497 ll:te punkten ansågs beroende af det beslut, Ridderskapet och Adeln fattat vid reglerandet af 10:de Hufvud-Tileln. 12:te, 13:de, 14:de, 15:de, I6:de, 17:de, 18:de och 19:Je punkterna bif ollos j med de förändringar, som uti Utlåtandet N:o 219 deruti blifvit gjorde. 20:de punkten. Pensionen för aflidne Hof-Capellraästaren Häffners enka föihöjdes lill 200 R:dr Banco. 21:sta, 22:dra, 23:dje, 24:de, 25:te och 2G:te punkterna bifollos. 27:de punkten ansågs icke erfordra någon åtgärd. 28: le punkten ansågs bero af det beslut, Ridderskapet och Adeln fattat vid 2:dra Hufvud-Titelns reglerande. 29:de punkten ansågs bero af Rikets Ständers beslut om Nummer-Lotteriets indragning och af Kongl. Maj:ts Nådiga sanction å nämnde beslut. 30:de punkten ansågs bero af det beslut, som blifvit fattadt vid regleringen af 2:dra Hufvud-Titeln. 31 :sta punkten ansågs bero af det beslut, som blifvit fattadt vid regler!ngen af 5:te Hufvud-Titeln. Den af Kongl. Maj:t föreslagna pension af 1,000 R:dr Banco för framlidne Hans Excellens Herr Grefve Georg Hdlersparres enka bifölls.
Då kändt är, att de liesta och anslötligaste företeelser af dryckenskapslasten visa sig vid större folksamlingar, der icke blott exemplet allt för mycket förleder, utan äfven följderna isynnerhet väcka förargelse och föranleda lill kif och brott, samt tillgäng på bränvin för allmänheten lärer lika litet vara af behofvet påkallad vid det ena, som vid det andra af de i 8 24 omförmälda tillfällen, har Utskottet trott, att lagstiftningen bör vara serdeles omtänksam alt förhindra försäljning af spritdrycker vid dylika eller likartade sammankomster, eller i deras närhet. På nu anlörda skäl hemställer Utskottet att § 24 (25) mätte erhålla den förändrade lydelse, bilagde förslag utvisar. 16 Summans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Bet. Under förmälan hurusom det uti denna § befintliga förbud all på apothek i minut försälja, ulskänka eller annorledes till förtäring på stället utdela bränvin, otvifvelaktig! afsåge att förekomma apolhekens förvandlande til! minuteringseller utskänkningsställen, der bränvin, utan försälj nmgs-afgi It, föryttrades och för den suplyslne vore lätt åtkomligt, men erfarenheten gålve vid handen, att en ganska vidsträckt minuleringsrörelse på apothek ansvarsfull både kunde utöfvas och verkligen blifvit bedrifven under skydd af apotheks-privilegierna och medicinal-förfättningarne, deri apothekare förpligtades att åt allmänheten tillhandahålla sprit, hvilken åter lätteligen genom utspädning med valten af köparen förvandlades tili bränvin, samt att detta förhållande verkade desto skadligare, som apotheket! alltid vore tillgänglige, har Herr Lektor Sotntén i sin förutnämnda motion yrkat, alt på apothek bränvin eller sprit icke rnå få i minut annorledes försäljas, än antingen efter läkares recept, eller för tekniska behof åt den, som med bevis frän handlverks-förening, om han hat sitt hemvist i stad, och från socken-nämd, om han är å landet boende, styrker sig idka sådant yrke, hvarvid sprit måste användas.