Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom skulle, såsom en säkerhet för mitt fullgörande af arbetet, den andra hälften, eller min andel af vinsten, få hos kassan utan ränta innestå, så att hälften deraf icke betalades mig förr, än sista häftet utkommit, och andra hälften ett år derefter, om hvilket allt jag skulle med t. ex. Riddarh.Direktm afsluta ordentligt och nogare än här specifieradt kontrakt Högloft. Ståndet torde häraf inse, att det icke blir någon förlust för Riddarh.Kassan att vara min förlagsman, utan tvärtom vinst, äfven om man skulle nedsätta den beräknade åtgången af boken med ännu 100 ex.; äfvensom att detta mitt litterära företag är helt olika många andra dylika, som oftast sluta med att vederbörande inlöser ett större eller mindre antal ex. af uplagan, att se - 324 Den 22 November. dermera ligga i vägen och slutligen förmultna bland dam och sopor. Jag kunde väl kanske få en enskilt förläggare; men då ginge vinsten — ty vinst skall det ovillkorligt bli, helst arbetet utminuteras i små delar och dess köpande icke blifver så på en gång kännbart — då ginge, som sagdt, vinsten, hvilken den enskilde förläggaren stoppade i egen ficka, förlorad för mig och Biddarh.- kassan. En annan fördel af förslaget är, att om boken utkommer under Riddarh.Direkt:ns eller någon Riddarh.Tjenstemans öfverinseende, hvad sjelfva dess ordentliga utgifvande beträffar, så hade subscribenterna, hvilka säkert till största delen komme att utgöras af Adel, säkerhet för arbetets oafbrutna och mänadtliga utkommande; ty det berodde då icke på en enskild förläggares nyck eller möjligen inträffade död o. s. v. Jag nämnde härofvan om ett särskildt arfvode, som årligen borde utgå af den gemensamma behållningen. Det vore ett arfvode af 300 R:dr r:gs, som skulle utbetalas till den Riddarhusets tjensteman, som erbjöde sig eller af Riddarh.Direktm finge sig updraget att sköta företagets, så att säga, ekonomi, eller att utbetala och inkassera penningar derför etc.
Man bör icke lösrycka och förändra vissa §§ och låta andra, som med dessa äga sammanhang, stå oförändrade. I anledn. af Hr JJibbings yttrande och anförda exempel på större concurser, till bevis derför att de största concurser icke behandlas af hofrätten såsom första instans, får jag tillkännagifva hvad Larssonska concursen beträffar, att ordin, domhafvanden i den häradsrätt, vid hvilken detta concursmål i första instansen behandlades, förklarade sig af öfriga tingsgöromålen förhindrad att handlägga concurstvisten och att en borgmästare uti en angränsande stad för detta ändamål erhöll förordnande. Följden af LagTJtskts förslag, om det antogs, skulle sålunda kunna blifva den, att särskilda domhafvande finge förordnas för behandlingen af dylika vidlyftiga concursmål. Jag vet en concurstvist i Norrland, som icke tillhörde hofrältens handläggning, som första domstol, med hvars afgörande det dröjde 8 år, just derföre att domhafvanden icke medhann att, jemte sina egna vigtiga göromål, åt concursmålet egna den tid, som erfordrades lill domens utarbetande; men sådant är icke alt undra öfver, då man besinnar alt fordringsägarnes antal stundom uppgår till 3 a 4°o, samt flera hundra an - D c ii a September, f. m. 5i märkn.punkter kunna framställas, hvilka skola upplagas och pröfvas. För min del anser jag hofrätterna icke böra betungas med liera sä beskalfade vidlyftiga mål, än de redan hafva, och jag yrkar derföre afslag på betänkandet. Frih. Boye, Ludv.: Jag anhåller om propos., icke till återremiss, utan till afslag på betänkandet. Till de skäl, som Frih. Leijonhufvud anfört och hvilka jag åberopar, vilt jag blott lägga några få.
Ehuru, för vidtagande af en sådan åtgärd, den senast utfärdade skolstadgans fullständiga genomförande vid de allmänna elementarläroverken bort afvaktas, till vinnande af nödigt samband emellan undervisningen vid dessa läroverk och fordringarna för inträde vid krigsskolan, hafva likväl förberedande åtgärder under tiden blifvit vidtagna för tillvägabringandet af en sådan, redan länge åsyftad förändring. Emellertid hafva Vi funnit denna frågas fullt tillfredsställande lösning äfven vara beroende af antagandet af en allmän plan för hela den militära undervisningen, hvarigenom fordrin - 6 garna på olika kunskapsmått hos soldater, korpraler, underofficerare och officerare vid arméens alla vapen och staber blifva närmare och i erforderligt sammanhang granskade och bestämda. Rikets Ständer hafva ock, med åberopande af särskilde kommitterades afgifna underdåniga betänkande, rörande styrelse och förvaltningsverken, deruti väsendtliga förändringar i afseende å krigskollegii organisation äro föreslagna, ansett definitiv lönestat. för bemälda kollegium ej lämpligen böra vid sistlidne riksdag fastställas. Att detta vigtiga ämne likväl kräfver en fullständigare utredning än den, som vunnits genom ofvan bemälde kommitterades arbete, finne Vi vara ådagalagdt af det utlåtande, som krigskollegium deröfver afgifvit. På grund af detta allt håfve Vi ansett, att åtgärder böra vidtagas till åstadkommande af en så omfattande utredning af allt, hvad till försvarsverket till lands hörer, att svenska folket och dess riksdagsombud må kunna göra sig en rätt föreställning om hvad som finnes att tillgå, om hvad som vidare erfordras för att göra landets stridskrafter användbara och om sättet huru detta ändamål skall vinnas; och då, för att åt detta arbete bereda mångsidig granskning och nödig fullständighet, erfordras biträde af flere sakkunnige personer, håfve Vi velat åt en komité uppdraga att i ett sammanhang yttra sig öfver följande frågor: l:o. Huru stor styrka landtrupper bör Sverige vid inträffande krig kunna uppsätta och underhålla för betryggandet af sin sjelfständighet; och i hvad mån bör landets försvar då genom befästningar vara förstärkt?
Gustaf Magnus Fromhold Svinhufvud och Nils Johan Nordenfelt innehafva for det närvarande två af platserne och den tredje, hvarifrån Friherre Wrangel i början af året afgått, men som lemnats obesatt till följd deraf att Wrangel är berättigad att under ett år efter det han utexaminerades uppbära kadetlafgift såsom equiperings-penningar, har nyligen blifvit för återbesättande kungjord ledig. Af Bcrgenstjernska Fonden, hvarå Fyra Akademiske Stipendier äro anvisade, hafva sådane Stipendier varit tillagde Carl Jesper Kuylenstjerna, Nils Fredrik Vilhelm Leijonflycht, Josef Theodor Lagerheim, Guslaf Harald von Stapelmohr, Axel Gustaf von Heijne, Gustaf Detlof Theodor Lagercrantz och August Albert Anton Vilhelm Lindencrona, hvilka Fyra sistnämnde för det närvarande Stipendierne åtnjuta. Det från samma Fond utgående underhållet för en Frikadell vid Krigs-Akademien åtnjutes af Friherre Bo Grip Blechert Sparre. De tre Stipendierne å Rerghmanska Fonden hafva varit tilldelade Axel Fredrik Drake, Johan Carl Victor Drake, Nils Arvid Leijonflycht, Johan Mauritz Ljungcrantz och Carl Leonard Törnebladh, af hvilka de tre sistnämnde nu äro Stipendiernes innehafvare. Dessutom har, af anledning att någon sökande ej anmälte sig till ett såsom ledigt kungjordt Stipenpium, detsamma i enlighet med hvad uti 2:dra punkten af Öfverste Berghmans testamente för sådant fall medgifvits, blifvit såsom pension tillagdt numera aflidna Enkefru Eva Drake. De Fyra Stipendier, som utgå från Queckfeidtska Fonden, hafva sedan förra Riksdagen åtnjutits och innehafvas fortfarande 23 af Carl Adolf Liljesköld, Nils Henrik Vult von Steijern, Fredrik Vilhelm Liljestråle och Christian Carl Jakob Rosencrantz. Det från Löfvenskjöldska Fonden utgående Utrikes ReseStipendiet har begagnats af Kapitenen Friherre Bror Abraham Leijonhufvud och Magister Ludvig Georg Theodor Löfvenskjöld samt har nyligen blifvit tilldeladt Kammarjunkaren Adolf Gabriel Coijet.
Lag-Utskotlets Utlåtande N:o 1. 15 Skulle Justitie-orabudsmannen vid redogörelsen för 2:ne högsta instantiens nlot hvarandra stridande beslut finna det förra fallet inträffa, det vill säga att intetdera beslutet är med lag öfverensstämmande och att lagen således är otydlig, sa är det hans pligt att, jemte uttalande af denna åsigt, yrka en till enhet och sammanhang i lagskipningen verkande förklaring af en sådan lag. Finner han .åter det sednare fallet vara för handen, eller att det ena af de motsatta besluten är öfverensstämmande med, och att det andra således är stridande mot klar lag; sä är det ock hans pligt att uttala denna sin åsigt, enär det just är derpå han skall grunda sitt omdöme om, och i hvad man det är behöfligt att framställa yrkande om lagens förklaring eller icke. Sannt är det visserligen, att Justi tie-ombudsmannens åsigt om beslutets stridighet mot klar lag här kunnat uttalas på ett behagligare sätt för dem, som fattat detsamma, derigenom att han uttryckt sin mening i negativ forin. Om han sålunda, i stället för att säga att det sednare beslutet stod i strid mot klar lag, hade sagt att det förra beslutet vore med klar lag öfverensstämmande, så skulle säkerligen ingen hafva stött sig vid ett så beskaffadt uttryck, och likväl skulle Justitie-ombudsmannen, äfven genom detta uttryck, fastän på ett negativt sätt, hafva bestämdt uttalat den honom nu till last förda åsigten, att det sednare beslutet vore mot klar lag stridande.
Or to li er f. m. hållare; då sådane PassevolanceGontract blifvit ingångne, att all den Fordna missämjan blifvit undanröjd och Soldater kunna anskaffas emot ingen eller ringa lega, i stället att den förut uppgick till 20, 3o, stundom l\o R:dr, kan jag icke se någon giltig invändning häremot böra göras. Huruvida man må anse sig berättigad föreskrifva Konungen, att Passevolancen icke får användas till annat än Regementsmöten, öfverlemnar jag till deras bedömande, hvilka äro kunnigare än jag. Om Konungen finner Armeen blifva mera tjenstbar genom öfningsmöten, och såsom medel härtill indrager några Regementsmöten, synes ändamålet vinnas, ulan att Rusteller Rotehållaren förnärmas. Hvad åter afgiftens storlek beträffar, äro olika beräkningar deröfver gjorda. Jag skulle tro, att med anledning af de upplysningar, som blifvit lemnade, icke allenast af KrigsCollegium , utan ock af enskilde Embetsman, finnes tydeligen visadt, att summan icke är större, än hvad som ovilkorligen erfordras, så vida Regementsmöten skola ske alla år, och hvad det skulle kosta Roten att förse karlen med matsäck och drickspenningar. Detta känner jag af erfarenheten, ty jag har sjelf skrifvit mångå KneckteContracter, der karlen förbehållit sig 4 R'dr B:co om året, utom såfvel och skjuts till och ifrån mötet. Jag har förut yttrat mig angående Gas - D c n -t6 O c t u l» t r f. lil. Cassans förvaltning och redovisning hädanefter, och vill i detta fall nu allenast Åberopa hvad Utskotten anfört i 8:de, yrde och io:de puncterné af Utlåtandet. Jag skulle tro, att i dessa afseenden alla de försigtighetsmått äro tagna, som stå i mensklig förmåga.
På detta sätt kan en tid at flera dagar gå till ända, innan hans yttrande, råd eller föreskrift hinner inhemtas eller han sjelf infinna sig hos barnsängsqvinnan — och under tiden nödgas denna arma utstå de svåraste plågor, hvilka kunnat lindras eller häfvas, om vederbörande barnmorska haft rättighet att, läkaren oåtspord, på grund af sig företeende omständigheter och med ledning af egen erfarenhet och omdöme företaga instrumentalförlossningen. Ganska många äro de barnaföderskor, som genom ett dylikt uppskof nödgats tillsätta lifvet, och ännu flera de, hvilka, vida längre än nödigt varit, måst uthärda de rysligaste smärtor. Jag får derföre, med stöd af hvad jag här ofvan anfört, vördsamligen föreslå: det Rikets Höglofliga Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, med ändring af 16 § uti Kongl. Förordningen af den 28 November 1856, det stadgande måtte komma i stället, att uti instrumentalförlossningskonsten behörigen examinerad barnmorska må, Motioner i BondeStåndet 1865. N:o 76. 119 när det så fordras, få instrumentalförlossning verkställa utan hinder af legitimerad läkares frånvaro och utan att behöfva afvakta dess tillstånd. Om remiss till vederbörligt Utskott af denna min motion anhålles vördsamligen. Stockholm den 11 November 1865. G. Hedström, från Westerbottens län. %:<> 96. Af Gustaf Hedström från Westerbottens län, angående ändring af Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 rörande lagfart och börd. Sedan genom Kongl. Förordningen af den 22 December 1863 allt hvad lag och förlattningar stadga, angående rättighet att i börd lösa på hvarjehanda sätt afhänd fastighet å landet, blifvit till ali kraft och verkan upphåfdt, finnes icke mera något skäl, hvarföre lagfarten skulle behöfva innefatta så lång tid, som å vissa orter är fallet. Kongl.
Ständer kunde härmed förena den underdäniga anhällan, at hwarje enstilt mätte äga rättighet at til Comitden ingifwa stna ffrifteliga sanmärkningar, ställde pä wista faeta och personer; at Comitlen mätte wara skyldig lemna bewis öfwer emottagandet af et sädant anmärkningsMemorial; at den mätte wara answarig ej blott för obilliga eller orättwisa af honom gjorda anmärkningar; men äfwen om densamma utan skäl och pröfning äsidofatt eller lätit förfalla dem forn af personer utom Comitden blifwit inlemnade; at stuteligen Comitlen, efter fulländadt arbete, mätte wara skyldig kungöra sin berättelse öfwer den af honom granskade förwaltningen och öfwer de af densamma gjorde anmärkningar, samt at i de mål, öfwer hwilka Lonungen ej dömt, Riksens Ständer mätte äga rättighet, at wid nästa Riksdag genom et tilökt antal Ledamöter af Stats-Utstottet, i eg ensta p af Revisorer, lata öfwerse och gransta Comrtlens arbete, samt med Ständernas wetstap til Hans Majk hemställa sina underdåniga anmärkningar. Pä, detta sätt skulle jag förmoda, at bäde Konungens och enstiltaö rät tighe - Den 15 öIulii. 249 tigheter skulle wara förwarade och allmänhetens billiga »väntan tilftedsstäld; pä delta satt skulle jag wäga hoppas, at Riksens Ständers »värdighet och rätt som nationens ombud och som Lagstiftare skulle wara förwarad, utan at de Lfwerskridit gränsorne för sin befattning eller iklädt sig egenskapen af Domare. För öfrigt alldeles icke intagen af min mening hemställer jag den.gerna til allmän granskning, ochanhäller endast, om saken ogillas, rattwisa mätte göras ät afsigten at Högloft.
storartsde pristäflingar i qvinlig slöjd om tusentals kronor. utkommer 2 gånger i månaden med ett häftadt och skuret nummer om 24 sidor, innehåller i hvarje nummer omkring So illustrationer samt ett ytterst elegant omslag med 2 kol. helsidsbilder. lemnar med hvart annat num mer en synnerligt rikhaltig mönsterbilaga. meddelar dessutom i hvarje nummer en moderevy, fullständiga beskrifningar till alla illustrationerna och för öfrigt uppsatser i allt, som hör till damernas toalett, meddelar ständigt det allra nyaste inom modets verld. lemnar alltid å första sidan i hvarje nummer någon intressant illustration här hemifrån. Mfiriflt ^ * J fÖreIsevis billigaste 1UUUCL. af alla kända modetidningar. QVflTlfl O A Ull U. Mnflpt Sånger omfångsrikare 1UUUCL. h ojemförligt elegantare än andra här kända modejouinaler. öfver det bästa, som hos oss bjudes. JttUUuli affärer, för sömmerskor och damskräddare den bästa annonstidning. R kostar för helt år 8 kr., U kr. Skand. Modet, 50 år 6 öre, V-l kr. 50 öre, 2 postarvodet inberäknadt. QVand Mnrlot har till utgifvare FritMof OÄttllU. lllUUGl, Hellberg, red. och utg. af Idun; adress: Stockliolm. » Ni hade dock lofvat mig det, herr Berg, » säger Kruse; » ni kör väl ej ut en gäst på denna qväll. — Euth, var förståndig, var barmhertig; jag älskar er högre än allt i verlden. » Hans stämma nästan ber. » Gå », säger Euth. Men pappa Eebolledo reser sig, stapplande, ännu förbryllad. Han går fram emot Kruse; han får plötsligt ord i munnen, många, flödande ord i häftig ström. » Oh nej », säger han, » för all del, det är inte meningen, det är inte alls meningen! Tag icke illa upp, herr Kruse; Euth menar icke, hvad hon säger; hon är endast så häftig och nervös ibland; och dessutom blef hon skrämd. Hon besinnar sig snart.
Efter Hans Kongl. Höghets korrt derefter följde intrade uti rummet, behagade Högbemalte Herre, jemte bekräftelse af det efwan anförde, dertill yttra' att med förutsättning af ett sädant Riksens Ständers beslut, (hwaruti Desi eget deltagande ej kunde komma i fraga) hwarigenom Hans Kongl. Höghet sattes i tillfälle att fran Swensta tbronen göra Riksens Ständer llro^osiuonLo, skulle en dylik i afseende pä Statsförfattningen blifwa af följande innehall: " Att dä Hans Kongl. Höghet till följe af Riksens Ständers beslut, samt med tillämpning till detta beslut af Dep dä inträdde arfsrätt, antog Rikets styrelse, borde Desi första omsorg wara den, att gifwa ett högtidligt och ojäfwigt wedermälc af Defl sä ofta tillförene ädagalagde tänkesätt och wälwiljande böjelser för Swensta Folket: att sädant kunde ej fullkomligare ste, än dä Huns Kongl. Höghet offenteligcn förklarade, det den hittills kraftägande Regerings, form af den 2i:sta Augusti 1772 samt Förenings och Säkerhets Akten af den Z April 1789, enligt Hans Kongl. Höghets öfwertygelse samt sednare tiders bedröfligt erfarenhet, icke wore lämpelige till hwarje Statsförfattnings hufwudsakeliga syftemäl, befrämjandet af allmänt och enskildt wäl, samt befästandet afSamfundsbandet emellan Konung och Undersätare.
Sådana fall blifva till exempel, der en jernvägsstation kan vara belägen på en half mils, eller kortare afstånd från gästgifvaregård, samt den resande således blifver tvungeri att för en sådan kortare väg begagna skjuts, i hvilket fall legan, beräknad efter äfven högsta pris i allmänt gällande taxa för skjuts, alltid måste befinnas otillräcklig att motsvara den skjutsandes besvär. Likaledes kunna af ofvan förutsatta anledningar skjutsstationer blifva beböfliga å sådan ort, der några skjutsningsskyldige hemman ej finnas disponibla till förpligtande att den erforderliga kommunikationen ombesörja. I dessa, med flera fall, der skyndsamt tillvägabringande af skjutsinrättning erfordras, och der för den resande blifver föga känbart om han ock nödgas utgifva flerdubbel lega mot den vanliga, i jemförelse med de svårigheter, som för honom skulle uppstå derest någon skjutsinrättning ej funnes honom till hjelp, torde E. K. Maj:ts Befallningshafvande böra ega myndighet att tillvägabringa entreprenad till hvad lega, som för skjutsningen må behöfva betingas. Rikets Ständer hafva derföre funnit sig äfven böra hos E. K. Majit, i underdånighet anhålla, att, då behof af ny skjutsinrättning å farväg äfvensom vid jernvägeller kanalstation uppstår, och sådan icke kan åstadkommas utan de gamla skjutslagens ytterligare betungande, vederbörande länsstyrelser må ega att på sådant ställe bereda skjutsinrättning, på det sätt, att, skjutsningsskyldigheten, efter entreprenadauktion, öfverlemnas till den, som erbjuder sig att för minsta lega per Eäcpedilions-Utslottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 191. 21 mil befordra resande; och att resande må förpligtas att vid sådan skjutsinrättning, utan afseende å den allmänt gällande skjutslegan, betala för hvarje mil det belopp, för hvilket entreprenören vid auktionen förbundit sig att bestrida skjutsen.
O. angäende huru förfaras bör enär votering inom nägot Ständ stadnar i paria vota, Gct. 4154. 4691. Olov. '47- 53- 304. — med Förslag till Instruktion för Riksens Ständers.Justitie Ombudsman, Aug. 800. 747. — röraNde^et yrkande att Konungens med hemliga Utstottet communicerade Propositioner som hos Ständen föredragas, mätte ätföljas af Utfkotets Ledamöterncs särstilta, dock i a llmännattermer meddelade yttrande af tillstyrkan eller afrLdaNde Aug. 974 Il4y. Sept. 44. 59- 76. 86. — i anledning af anmärkning wid Regeringsformens stadgande ym Konungens rättighet att till militaire embeten nyttja utländske män Aug. n6z. 1272. Sept. 38. 43- 60. — om anförtroende ät Utskottets Cancelli att besörja tryckning af Utskottets Bctänkandcn och Förslag. Hen ändring i 28 §. Regeringsformen att Konungen mä lemnäs öppet att till Embeten wid Underwisningswcrkcn befordra utländske lärde och konstnärer, Sept. >88- 284, 58o. Z98. 616. — med utlätande i anledning af wäckt kräga om Konungens rättighet att konstituera Extra Stats-Räd, Sept. 530 558. 690. 69g. 1226. — med öfverlemnande-af det Förslag till cn Tryckfrihets-F-rordning som afen före Riksdagen tillförordnad Comité blifvit utarbetadt.
GeijerSj om ett byggnads-a nslag af 6,000 R:dr Banco årligen att i 5 år utgå till Academien för de fria Konsterna. 2:o Densammes, om ett serskildt Vicarie-arfvode för Adjuncten i Histo rien, så länge han för motionären ansvarar för Examina och Tentamina. 3:o Lector Laurenii om löneförhöjning åt Predikanten vid Corrections-In« rättningen i Norrköping samt Predikauterne vid Stockholms Norra och Götheborgs Corrections-Inrä tini ngar. 4:o Prosten SidnerSj om forhöjdt understöd från 8 till 12 tunnor korn för en hvar, som erhåller laga kraftvunnen immission till upptagande af nytt hemman å Krono-allmänning. 5:o Densammes, om uppförande å Riks-Statens 9:de Hufvud-Titel af ett nytt anslag af 13,000 R:dr utöfver de 9,000 R:dr, som å densamma finnas bestämda för befrämjande af jordbruket i allmänhet. S. D. Föredrogos ånyo följande Utlåtanden af Statslltskottetj nemligen: i:o N:o 62, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Tionde Hufvud-Titel. återremitterades. Q:o N:o 63, angående reglering af Allmänna Indragnings-staten. Återremitterades. Troi. Utdr. d. 16 Från Y ä 110 f 1. Borgare-Ståndet. S. D. e. ni. Sedan Ståndet denna dag, vid behandling af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 63, angående Allmänna Indragnings-Slaten, dels bifallit samma Utlåtandes femte punkt, som afser ett åt Professoren Doctor Schlyter tillagdt arfvode, dels till Stats-Utskottet återremitterat sjette punkten, rörande löne-anslag till Astronomias Adjuncten Selander, företogs nu åter till handläggning tredje punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 59, angående regleringen af utgifterna å Riks-Statens 8:de Hufvud-Titel, hvilken punkts pröfning
Froken Kristine Dahls rationella Underklader sgsom Chc~iiilettcr, Briistlmid, delndc H,joltua ni. m. snlrlt SY enska Draktreformforeningens Underklider i K. STOCKHOLM. 13ais7ctr~acocte~- fiwccio Y &amp; Zw! / ii.rrr t r 7 Forsaljningsmagasin for Fr~~ntimme~sarbeten, shsom: T7Cif~~rct7e) *, .3-tztio1~rtlrl1~iigfe1; Yi * i !.w; d ~ ~ * i t v *, Vndstc~r cr. Rekvisitioner f r i n lcndsorten expedieras skyndsamt. Utmarkt arbete! Billiga priser! FiirtjLsten sommerskans Allm. A kta I - v 7 ' b - t ": l-n * lttrtrrbr~: i~lt .. rtlln nn~iindt flerr Axel I.ititriJu1~ ilitllodin mot 1iktl) rn: tr kylkli ?h-. ha funnit ~nc.cil~t! ' ullt ml~tevarn sitt andrTil / fcj~ * litti~ / rtste m i l. cicn litinnu ticat derfiire hos cn1: v: ir ti1 l t i ~ t l ~ i i i t n rekommenoch nf dera. : \ i !iii! ti. t,f 4; f: t .. - 1. l,; ft#&amp; ?rg, personer 1Lidmnn. k WIU i i ~ ~ varit ~l. l e - bepraf cadt meeviir: ul: ~ f cXn miit~pd ~brtclr. har del mot liktornar, aenlml: ~nviinilantlet: ~ f 4olloclin~ vhrtor, hudhardnad friin Aadrknren 11rt.r Axel Litstrij~n i E ': llnn.
St. är \ 19 74 efteråt i ett sammanhang afgifva underdånigt yttrande om de åtgärder, som i afseende å dispositionsrätten till alla dessa räntor kunna anses af nöden. Dä i afseende å afkortuingarne för ödes hemman och lägenheter, vid den utredning Comiterade låtit verkställa, förekommit, att åtskillige af dessa hemman och lägenheter äro obefintlige, anse Comiterade, det Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande böra undfå Nådig föreskrift att låta anställa noggrann undersökning, på det att sådane, med hvilka berörde förhållande inträffar, ehuru de äro under nyssnämnde titel alförde, mätte tillika med deras räntor kunna i den för dylika fall redan stadgade ordning uteslutas. För de under ödes-titel upptagne hemman och lägenheter åter, som verkligen finnas, synes det vara tillfyllestgörande, att räntorna endast inom column antecknas, samt först, sedan hemmanen åter blifvit upptagne och dervid medgifne frihetsår tilländalupit, utföres och till debitering upptages det belopp, som dä skall erläggas. På detta sätt kommer ändock nödig upplysning om dylika hemmans och lägenheters tillvaro icke att saknas. Beträffande slutligen afkortade räntor för Kongl. Slott och Kungsgårdar, så gäller i afseende å dem, som för Statsverkets räkning äro utarrenderade, hvad här ofvan angående förarrenderade hemman i allmänhet är vordet i underdånighet vttradt; och vidkommande dem som af Kongl. Familjen eller för allmänt behof disponeras, så anse