Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad finnes det väl för ett helgon, som gör människorna mer nytta än San Pasquale? Händer det dem icke ibland, att de stå och tala på något ensligt ställe ute i skog eller mark, och att de antingen tala illa om någon eller ock stå och lägga råd om något dåraktigt. Nå lägg nu märke till, att bäst som de tala och tala, få de höra ett prassel bredvid sig, så att de se sig om och undra om någon kastat en sten mot dem. Det är ej lönt, att de se sig om länge. Det är ej skäl, att de springa för att söka upp den, som kastat den stenen. Den kommer från San Pasquale. Så visst, som det finnes rättvisa i himlen, det var San Pasquale, som hörde, att de talade om något ondt och kastade en af sina stenar för att varna dem. Och den, som ej tycker om att bli störd, då han är inne i sina onda anslag, skall ej trösta sig därmed, att San Pasquales stenar snart skola taga slut. De taga visst icke slut. De äro så många, att de skola räcka till världens sista dag. Ty då San Pasquale gick här på jorden, vet ni väl hvad han gjorde, vet ni hvad han tänkte på mer än på allt annat? San Pasquale gaf akt på alla de små flintstenar, som lågo på hans väg, och samlade upp dem i sin påse. Ni, signor, ni vill knappast böja er för att taga upp en soldo, men San Pasquale tog upp hvarje liten flintsten, och då han dog, tog han dem alla med sig upp till himmelen, och där sitter han nu och kastar dem på alla, som ämna företaga sig något dåraktigt. Men detta är visst icke den enda nytta, som San Pasquale gör människorna. Det är också han, som ger tecken om någon skall bli gift eller om någon skall dö, och han kan äfven ge tecken med annat än stenar. Gamla mor Saraedda i Randazzo satt vid sin dotters sjukbädd en natt och somnade. Men dottern låg medvetslös och var nära att dö, och ingen kunde underrätta prästerna. Hur blef då modern väckt i tid? Hur blef hon väckt, så att hon kunde sända mannen till prästgården?
JW De utlottade obligationernas förfallotid. Antal obligationer. Summa Kapital. A, Månad. Ser. A. å £ 1,000. Ser. B. å £ 500. Ser. C. , å £ 200. Ser; D. å £ loo. £. År. Månad. Ser. A. å £ 1000 Ser. B. å £ 500. Ser. C. å £ 200. Ser. D. å £ 100. £• Ar Månad. Ser. A. £ 1000. Ser. B. £ 500. Ser. C. å £ 200. N:o 5. I. Beräkning af räntefoten för 1858, 1860 och 1864 års lån. 1858 års lån. Under förutsättning, att den i g 4 af kontraktet omnämnda godtgörelsen beräknade* så, att lånet kan i det närmaste anses vara ett den 1 Januari 1858 upptaget, lydande å 7,600,000 Th:r med 2^ % kapitalrabatt*), kan man taga till utgångspunkt, att valuta lemnades, motsvarande en nämnde dag emottagen summa af 7,410,000 Th:r, Betalningsvilkoren voro, att en annuitet af 5 £ % af det ursprungliga beloppet (7,600,000) skulle erläggas med 443,333 ) Th:r till ränta och amortering under 40 år, så att hälften erlades vid slutet af hvarje halfår. Dessutom öfverenskoms, att halfårsbeloppet af annuiteterna skulle erläggas 14 dagar i förtid, och | % kommissionsarfvode betalas för inlösen af utlottade obligationer och förfallna kuponer, beräknadt efter dessas belopp. Obligationer utgåfvos till ett belopp af 8,190,500 Th:r med 4| % ränta.
Bengt Gudmundsson från Hallands län instämt, har Lag-Utskottet gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet till behandling förehaft; och få de förenade Utskotten deröfver nu afgifva sitt yttrande. Att förutnämnde besigtningar, hvilkas lämplighet, eller nödvändighet till förekommande af den skada, som eljest kunde tillskyndas boställen genom tredska eller försumlighet hos de byggnadsslfyldige, icke bör kunna bestridas, i tillämpningen visat sig så föga gagnande, som motionären uppgifvit, kunna Utskotten icke obetingadt vidgå. Enligt 2 och 3 §§ af ofvananmärkta kungörelse skola de, hvilkas rätt vid dylik besigtning kan ifrågakomma, kallas att densamma öfvervara. Desse blifva således i tillfälle att vaka deröfver, att vid besigtningen behörig noggranhet iaktlages samt ega, i motsatt fall, att rättelse vid laga syn erhålla. De menliga följder, som genom ett felaktigt förfarande kunna uppstå, äro följaktligen att tillskrifva försumlighet hos dem, som bordt vid förrättningen närvara; och om, på sätt motionären uppgifvit, en sådan försumlighet visat sig hos vederbörande, som ega att boställenas bästa iakttaga och bevaka, så vöre det att befara, alt, derest, enligt motionärens förslag, berörde besigtningar icke skulle ega rum utan efter föregången anmälan af bemälde vederbörande, besigtningarne aldrig komme att förrättas. Den af motionären åberopade omständighet, att vid ekonomiska besigtningar och laga syner olika åsigter kunna göra sig gällande, i fråga om hvad som bör såsom bristfälligt betraktas, torde icke eller böra tillerkännas den vigt, att man deraf bör hemta anledning till samma besigtningars afskaffande. Kostnaden för ekonomisk besigtning, utgörande till kronobetjenten 32 sk. i dagtraktamente och skjuts för en häsl samt till hvardera af de två biträdande nämndemännen 24 sk. om dagen och likaledes skjuts för en häst, äfvensom lösen för besigtnings-instrumentet med 6 sk. för hvarje ark, kan icke anses betungande.
Då jag första gången hade ordet, erin drade jag derom, att Banko-Utsk:t icke på något sätt behandlat frågan om öfverensstämmelse i afseende å myntsystem mellan Sverige och de andra Skandinaviska länderna. Äfvenledes har Banko-Utsk:t underlåtit att fästa afseende vid alla de svårigheter, som möta för en myntfotens förändring, svårigheter, som Frih. Gripenstedt i sitt intressanta och sakrika anförande påpekat. Dessa skäl göra att jag anser svårt att på samma gång begära bifall till Banko-Utsk:ts som Ekon.-Utsk:ts Betänk. Visserligen har jag icke något emot att bifalla det af 2 Stånd intagna förslag, hvari Hr Nordströms reservation åberopas, förutsatt att uttrycket »grannstater» i reservationen blefve utbytt mot »Skandinaviska grannländer», men då flera talare förenat sig i anhållan om bifall till Ekon.-Utsk:ts Betänk, samt att BankoUtsk:ts måtte återremitteras, och då jag för min del genom en sådan återremiss anser frågan komma på sin rätta plats och Banko-Utsk:t derigenom sättes i tillfälle, dels att bringa sitt förslag i öfverensstämmelse med det beslut, R. o. Ad. fattar med afseende å Ekon.-Utsk:ts Betänk., dels ock att utveckla de delar af motionen, det nu förbigått, förenar jag mig med de talare, som yrka bifall till Ekon.-Utsk:ts Betänk, och återremiss af Banko-Utsk:ts. Hr Fåhraeus. Olof Immanuel: Det är hufvudsakligen med afseende på den formela delen af frågan, som jag anhåller att få yttra några ord. Redan vid det tillfälle då R. o. Ad. beslutade uppskof med behandlingen af Banko-Utsk:ts Utlåt. N:o 25, för att företagas i sammanhang med det Utlåt., som Allm. Den 4 April. 483 Besv.- o. Ekon.-Utsk:t komme att afgifva, i anledning af erhållen återremiss å dess Betänk.
Majit löreslagna utbytet af indragna militie-boställena JVs 1 Steglinge och JVs 8 Plöninge, emot Höganäs stenkolsverks egande andelar i krono-skattehemmanen JVs 1 Westra Klappe och JVs 1 Östra Klappe må, under de af Kollegierna uppgifna vilkor, utaf Rikets Ständer bifallas; — dock alt detta beslut ej må inveika på den rätt, som, Slals-Ulskollels Ullålande JVi 46. 11 med hänsigt till hemmanet Westra Klappe, kan varda arfvingarne efter förre åboen Anders Larsson i laga ordning tillerkänd. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Mars 18S7, kl. 6 e, m. Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet J\° 18, angående Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af Statsverket samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853.
Klinckowström har vidare yttrat, att Enkefru Levin, såvidt handlingarne utvisade, icke hade några andra pensioner, under det Enkefru Strandberg hade 2 sådane till sammanlagdt belopp af omkring 1000 rdr, men vid remissen af Hr v. Knorrings motion om pension åt Fru Levin erinrades af en talare, Gr. Mörner, att Enkefru Levin hade just dessa samma pensioner, sorn Fru Strandberg, hvilket äfven af motionären vitsordades, och lärer väl protokollet öfver denna diskussion varit den remitterade motionen följaktigt till StatsUtsk:t och funnits bland de ärendet tillhörande handlingar. Den 9 Maj f. m. Gr. Mörner: Jag är förekommen af Hr von Ehrenheim i fråga om de upplysningar, jag ämnade lemna. Stats-Utsk:t har felaktigt refererat handlingarne vid uppställandet af det skäl, hvarpå Utsk:t grundat sin hemställan. Hr von Knorring, Oscar: Det förhåller sig som Gr. Mörner och Hr von Ehrenheim nu omtalat. Vid remissen af motionen blef jag interpellerad ang. Enkefru Strandbergs förhållanden, och tiilkännagaf då att hon befann sig i torftiga omständigheter, och att de pensioner hon innehade voro otillräckliga. Jag får tacka Frih. Klinckowström för det understöd han lemnat min motion om pension åt Enkefru Levin, hvars omständigheter, sedan jag väckte min motion, ytterligare försvårats genom äldsta barnets bortgång vid 18 års ålder, just då det börjat vara till nytta och bidraga till familjens uppehälle. För öfrigt vill jag blott påminna om den vänliga öfverenskommelse, som häromdagen träffades, att icke ingå i pröfning och jemförelser om personers olika förtjenster vid pensioners bestämmande. Frih. Klinckowström:
serims telegrafstationer 100 telegrafister fördelas shlunda: 20 telegrajste~ a9sstcillas sckom fö~eståw5 ?are~ för S: c %e 761. statio92w (d. v. s. stationer med en uppbörd af minst 5,000 kr.) mot e12 afönirzg c$ 1,100 kr. och fri hoktad; *) j u d e 3: 92e &amp; lrespe7ctiz: e 5, 10 och 15 &amp; rs t$ti12stclerstillligg uf l00 hr., &amp; Y göring. SO telegrafistw mzstlillas såsom förest&amp; ?zdare för 9: s Icl. staiioner @. v. s. stationer med en uppbörd understigande 5,000 kr.) mot e92 aföning af 900 kr. och fri bostad j u d e 3: ne åk %ersiilliigg d I00 kr., eftw 5, 10 oc7b 15 &amp; YS ~ii9zstgöri9~g. i 1ö % och 3: ne Zonetillugg a f 100 7 ~ huavt. 5: te dr. Af dessa &amp; ro 2 6 afsedda till vaktförestandare i de större centraltelefonstationerna såsom Stockhölm, Göteborg, Malmö o. s. v.. Till bitriidespersonalerr rllinas ock S6 teleg~ajster wed 700 7xo1zo~ 1ö1z @ l e 3: e iönetilliigg d l00 Iwonor huart fmzte c k. Dessa telegrafister skulle tjänstgöra vid de interurbana telefonledningarna, niimligen 24 i Stockholm, 1 2 ' i Göteborg, 8 i Malmö o. s. v. Det vill visserligen vid en fl.yktig blick. på det nya förslaget synas, som om dess genomförande, i stället för att åstadkomma den a.f oss åberopade försämringen, innebure en förbättring af telegrafisternas stillning.
Riddcrikapet och Adeln, att alla möjliga upplysningar mätte inhämtas öfwer de anmärkta oriktigheter i BewillningS-Artiklarnc. Men pä en annan sida kan jag ock nogsamt finna, att wederbörande Werk behöfwa nägon tid till utredningen, och att densamma ej hittils ännu kunnat medhinnas. Friherre 8 issi von k^oll8tein: Efter min öfwcrtpgelse behöfwcr Riksgälds - Contoirek endast enkelt smara, om de e) uppburit differcncen mellan uppgifterna och det rätta beloppet, eller om hela saken allenast är en missräkning. Herr Landt-Marskalkcn hemstälde, om ej denna fräga för det närwarande finge stanna dcrwid, att man mätte afwakta de äikadc upplysningarne , till hwilkas inhämtande Herr Grefwe ve I» 6sräis sjelf hade sagt, att tid erfordrades. BisöllS. UPP - Den 2Z September. 811 Upplästes ett af Bcwillnings-Utskottet inlemnadr Betänkande af denna dag, sä lydande: Wördsamt Betänkande. Dä inför Riksens Högloft. Ständer, Bewillnings-Utskottet nu för äran framlägga sitt Förslag till grunderne för Bcwillnings utgörande af ett utblottadk och styckat Fosterland, wägar Utskottet i förwäg utbedja stg, att för stn ätgärd icke dömmas för hastigt, hälst ämnet blstwit betraktadt och utrcdt frän en ny synpunkt, der betänkligheter gemenligen möta desto talrikare , ju mindre de hofwa att frukta erfarenhetens wedcrläggning. För Utskottet hade wisst intet warit beqwämligare, än att bibehälla den förra Bewillnin, gens grunder, och för hwarje Artikel endast tillägga trissa procent, i ,mohn af Rikets ökade behof och minskade Folkstock.
Men nu ser jag redan le commencement de la fin af de skrifna papperen, och begagnar derföre stundom bladen ur en tryckt lunta, en gammal historia öfver ett par gamla kungar, ehuru tryckpapper är mera fragilt, än rätt lämpligt skulle vara. För att döda tiden, medan Lisette fäster opp mitt hår i papillotter, kastar jag stundom ögonen på de framför mig liggande bladen. Jag har sålunda kommit att läsa om den obstinata riksmarsken, ståthållaren. I sanning, han blir charmant. Du vet ej, chère petite, huru nödig en tyrann är för effekten. Det hörde jag sjelfva Leopold säga. Låt, till exempel, tyrannen utbryta: "Min nedrighet den vill jag klart i dagen ställa, Med usla nidingsdåd vill jag hvar dygdig fälla." Ah, kom till mig i morgon, ma chère, jag blir helt lifvad vid minnena från den tid, jag dröjde i min oncles hus i Stockholm. Du vet att jag växte opp der; och ehuru jag mången gång der fick bära opp ett badinage såsom "Tavastfröken", så beredde mig dock min lilla mine ett icke så ovänligt emottagande, äfven i de höga kretsarna." På begäran fick jag tillbyta mig det lilla som fanns qvar af tantes papillottepapper. Vid genombläddrandet fann jag, att de innehöllo anteckningar om tilldragelser och personer, hvilka stått i någon beröring med famillen Fleming. När och af hvem dessa anteckningar blifvit gjorda, var omöjligt att utreda. Likaså var icke möjligt att veta, huruvida de voro fullkomligt sanningsenliga. Hvad som särdeles kom mig att misstro dessa pappers trovärdighet, var det ovanliga sättet att se den märkeliga man, som var famillen Flemings hufvud. Jag genomsökte sednare hvarjehanda böcker, som föllo i mina händer, der jag kunde vänta att finna någon upplysning om den så mycket omtalade blodlystne tyrannen, den hårdhjertade upprorsstiftaren och mördaren, men en sådan fann jag icke. En mängd ohyggligheter, berättade af motpartiet, har jag visserligen hittat; men dessa voro så tydliga och så tjockt påbredda osanningar, att jag ej kunde anse dem bevisa något emot manuskriptets trovärdighet.
satta på landet, men sedan bli stadsFöräldrars samtal. Hvad föräldrar bor, utsätta sig till en början ofta för tala om i närvaro af barnen och så ett iskallt mottagande, som helt och Recept. att dessa höra på har ett mycket stort hållet afskräcker dem, då de taga den 1. Soppa p å torra gröna ärter. Torra inflytande på barnen. Föräldrarnes ofvan uttalade uppmaningen på allvar. gröna ärter sättas pä elden med smör hemligaste tankar och förhoppningar, På det hela taget är storstadslifvet icke och vatten efter behag; då de äro halfderas verkliga grundsatser och böjelser egnadt för oväntade besök, men därför färdiga, tillsättas morötter, skurna i fina och de önskningar, som de till följd skulle vi också vara mera försiktiga tärningar, och fullkokas, medan så mycdäraf hysa, uppenbaras under sådana med denna fras, som så lätt halkar öfver våra läppar, men hvilken, såsom ket skal som möjligt afskummas. Sopsamtal. Till och med om barnen äro uppfransmannen säger, är helt och hållet pan afredes, men utan att koka, med Hur obehagligt för förut vispade äggulor, grädde och pertagna af sina lekar eller sitt arbete » sans conséquence ». silja. Serveras med eller utan frikaoch synas vara helt och hållet fördjuden besökande att stå inför den förpade däri, kan man likväl vara nästan lägna husjungfrun, som » först skall deller af kött eller fisk. viss på, att icke ett enda ord af samhöra efter om nådig frun träffas » och A n m. För vegetarianer. talet undgår dem, att de fastna djupt sedan med en föga inbjudande min öppnar dörren till en kanske ouppeldad 2. Soppa p å grönsaker n:r 2. I / i deras själ. liter stora gröna ärter kokas i 3 liter Medan de lärdomar och förmaningar, salong och ber henne sitta ned. Några vatten, stötas i stenmortel och slås tillvi direkt framställa till barnen, ofta gå ändlöst långa minuter förgå, tills frun baka i det spad, hvari de kokat, hvarpå in genom det ena örat och ut genom i huset visar sig, uttrycker sin glädje de jämte detta drifvas genom en gles det andra, göra föräldrarnes samtal det öfver besöket, tager henne med sig in Bil.
— 15 björn-, jerfeller filfras-, kanin-, lo-, räf-, sjuppoch vargskinn 1 skålp. — 25 andra slag 1 skålp. i — hopsydda, äfvensom fullfärdiga persedlar med pelsverk till öfvertyg, såsom skinnpelsar, muffar, boas, m. m., förtullas lika med pelsverket, hvaraf de bestå, med tillägg af 50 procent. * namie 1 centner 8 — Hummer — Fri Haskius; se Lim. Hvalraf eller Spermaceti — Fri Hållrot; hänföres under Apotheksvaror Hår, häst-, eller tagel 1 skålp. — 8 andra slag, ej specificerade — Fria Håreller Tagclarbetcu, med eller utan infattning och lås 1 skålp. 55 ’) Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 10 öre. »j » » » » » » » » 1868 » 20 öre. Förslag till Tulltaxa. 19 Qvanlitet för Införselstullberäkningen. tull. Riksmynt. Iläktor, Ilakar och Uyskjor !) 1 skälp. R:dr öre. 20 Hängslen eller delar deraf: af siden eller halfsiden 1 skalp. För spännen och ringar medgifves icke något afdrag i vigten. n« Fri t Indigo; se Färger. Ingefära: torr 1 skålp. 7 syltad 1 skålp. — 40 Insekter; hänföras under Naturalier. Instruuicntcr: fältskärs-, mathematiska, optiska, fysiska och navigations-, med eller utan fodral, alla slag, derunder inbegripna monterade optiska glas samt barometrar och termometrar 1 skålp. 15 handtverks-; tullbehandlas såsom Verktyg, ej specificerade, musikaliska: flöjter, klarinetter och oboer 1 stycke. 50 gitarrer, lutor, violer, violonceller, kontrabasar, valdhorn, trumpeter, postoch signalhorn, trummor, pukor, klaver, positiv samt harpor 1 stycke. 1 fortepianon: tafflar samt stående s. k. kabinettsflyglar \ stveke.
St:s beslut, måtto blifva i tillfälle att vidtaga de åtgärder, som i anletln. deraf kunna blifva erforderlige. llr von Knorring, Erik Oscar: Då den nu förevande Nåd. Propos:n endast alser, alt Arméens nuvaride pensionsstat skall kunna bibehållas i det skick, hvari den f. n. befinner sig, och i Propos:n icke vidröres frågan om pensionernas förhöjning; så torde det icke anses förmätet af mig att i anledn. deraf yttra några ord. Jag vet väl, alt det i allmänhet icke anses tillsiändigt att vid frågors remitterande yttra sig, samt att man i StatsUtslct är föga angelägen om att få kännedom af enskidta representanters tycken i dithörande ämnen: men dä nu jemväl tillfälle yppat sig för mig alt bemöta ett yttrande, som Hr Stjernsvärd afgifvit, då frägan om Statsanslag till understöd åt Arméens Pensionskassa sednast bär förevar, anser jag mig ej höra lemna obegagnadt detta tillfälle att, som jag hoppas, vederlägga honom. Hr Stjernsvärd yttrade, att Arméens Pensionskassa aldeles icke, eller åtminstone till en högst obetydlig del, tillhörde Arméens befäl. Jag bestred genast detta påslående, och erinrade mig ganska väl att till kassans understödjande lemnades Statsbidrag. Delta inverkar dock icke på sanningen af mitt påstående, att kassan är Arméens tillhörighet, hvilket jag nu torde få ådagalägga. Om man efterforskar, huru det förhåller sig med kassans Statsbidrag, så finnér man, att detsamma lemnades först vid 1840 års Riksdag. Ar 1849 ultogs icke en enda skilling af Statsbidraget. År 1851 uttogs 8-937 R:dr 6 sk, 3 rst b:co, och först år 1852 uttogs hela Statsbidraget, eller 22,000 R:dr. Med anledn. deraf, att statsbidraget icke fått lyftas, förr än Direktio nen öfver Arméens Pensions-kassa styrkt, att detsamma för den årliga pensioneringens bestridande var erforderligt, har K. M. nu föreslagit, att
Men det var just med anledn. af denna utredning, som StatsUtsk. föreslog, alt ingen åtgärd borde vidtagas; och denna hemställan vann Ständernas bifall. Kammar-Coll:m, lika som hvarje embetsmyndighet, som i frågan blifvit hörd, har också yttrat: att skolornas rätt till helgonskyld af de närmast intill städerna belägne församlingar, vore ostridig, och kunde icke vara tvist underkastad. Frågan om rättvisan är således af bemälde embetsverk lemnad obestridd, och är icke heller af Hr von Troil förnekad, och lärer fördenskull icke behöfva vidare pröfvas. Hr von Troil har ytterligare sagt, att man velat bortblanda frågan derigenom alt man kallat helgonskylden en skatt. Jag anser det icke vara att bortblanda frågan, att säga, det man vill förvandla denna f. n. såsom kommunal-afgift utgående utskyld till en skatt, emedan man vill ersätta helgonskylden med ett stats-anslag af mer än 8000 R:dr; hvilka väl icke, så vidt jag vet, lära erhållas annat än i skatle-väg. Man har talat i jordbrukets namn, och ansett att lindring borde . detsamma medgifvas, emedan dess bördor vid denna Riksdag icke blifvit i någon mån lättade. Jag kan icke inse, hvartill det tjenar att göra en skatte-lindring för jordbruket pä det sätt, att man, utan alt först efterse hvar bördan är tyngst, beviljar den, der den först begäres; och jag tror icke, att man vid beskattnings-frågor får fästa sig vid så enstaka fall, som det förevar:de. Ar deremot Frih. Raabs mening, att göra en skatte-lättnad för hela jordbruket, så tror jag att den frågan fordrar en vida större utredning, än hvad Utsk. här framlagt, rör:de helgonskylden. Man har talat om Hallands rotering och om den Småländska salpeter-hjelpen samt yttrat, att man på samma grund, som dessa skatter blifvit lindrade, äfven borde hjelpa Skåne. Skillnaden mellan dessa frågor ligger likväl deruti, att salpeter-hjelpens oriktiga utgående i Småland icke varit af någon bestridd. K. M. har uti Sin Nåd, Propos. till R.
Enär omdistillering af brännvin endast innefattar en förädling af det råämne, för tillverkning hvaraf den under namn af pannerymds-afgift bestämda skatt redan utgått, och genom sådan förädling varan blifver användbar till flere ändamål samt jemväl tjenlig till export, hafva Rikets Ständer, som inhemtat, att det stadgande i 1 mom. af förordningens 33 §., hvarigenom åt Kommerse-Kollegium är uppdraget, att i hvarje fall pröfva, huruvida och på hvad vilkor omdistillering af rått brännvin må på andra tider, än de i 1 §♦ iofgifoa, eller för andra personer, än de till brännvinsbränning berättigade, under serskild kontroll tillåtas, blifvit sålunda tillämpadt, att erläggandet af ej allenast afgift efter Bevillnings-förordningen, utan jemväl 'pannerymds-afgift efter förevarande författning blifvit stadgadt såsom vilkor för utöfningen af sålunda beviljad distilleringsrättighet, ansett det tillägg böra inflyta vid slutet af nyssnämnda moment, att en annan afgift, än den Bevillnings-förordningen för fabriksrörelse bestämmer, icke må åläggas den distillering, som i samma moment sist omförmäles. Dessutom hafva Rikets Ständer ansett dels till Ytterligare förekommande «> o deraf, att distilleringspanna må till brännvinsbränning begagnas, det stadgande böra i 33 §. införas, att i samma verk eller å samma egendom hvarest brännvinsbränning idkas, endast en distilleringspanna af högst 6 kannors rymd må under den för brännvinsbränning tlilåtna tiden, begagnas, och att i annat fall distilleringsredskapen skall enligt 28 §. sista mom. anses och beskattas, — dels att ordet ”Distilleringspannor” i början af 33 §. 2 mom. bör, till momentets förtydligande, utbytas mot ”Distilleringspanna”, — dels att till denna §. bör, med lämplig förändring i redaktionen, flyttas det stadgande, som förekommer uti sista momentet af Förordningens 34 §., dit det rätteligen icke hörer, — dels ock slutligen, till förekommande af det missförstånd, 630 Expeditions-Utskottets Förslag till und.