Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
469 tan och nödvändigheten deraf, att d<„*n Städerna i Riket donerade jord blefve använd till det bruk och ändamål, i hvilket den är gifven, nemligen Färgstofters, Linoch Idampsäde sr.mt Tobaksplantering, och föreslog jag, det Städerne måtte åläggas att således einployera den jord de erhållit. Höglofl. Ridderskapet och Adeln behagade genast remittera samma Memorial till Allmänna Besvärs - och OecoromieUtskottetj men oaktadt Riksdagens längd till April månads slut år 1810, afgaf Utskottet ej något betänkande häröfver Or. saken till detta uraktlåtande torde vara lättare att inse, än det blefve för Utskottet att rättfärdiga obesvarandet at ett RiksSiånds remiss Denna sak är alldeles icke ny: den har länge och ofta väckt förra Regeringars uppmärksamhet. Efter hvad Sal. Exceliencen Grefve Lilliencrantz i lifstiden sagt mig, hade Konung Gustaf III velat vidtaga en författning om Städernes Donationsjords användande efter dessa ändamål , men Konungens mellankomna högst beklagliga död hindrade verkställigheten häraf. F. d. Konung Gustaf Hdolph ansåg ock detta vara en riksgagnelig sak och tillförordnade en Comité, att bereda och föreslå sättet, huru den kunde utföras. Troligen hade en Förordning härom blifvit utfärdad, om ej hinder mellankommit. Då Rikets handel beklagligen nu är i en förvånande stor undervigt, lära Riksens församlade Ständer linna högst nödigt, att, så mycket sig göra låter, minska behofvet af ut - 47° Dm 1<j April. ländska varor och synnerligen sådana, hvilka inrikes kunna produceras. Om'Städernes donerade Jord användes efter dess bestämmelse, på förberörde sätt, skulle, inom iå år, Riket ej behöfva införskrifva vissa Färgämnen, Lin, Hampa, Linolja och Tobaksblader: till högst betydlig lättnad för handelsvågen och troligen bättre priser å dessa varor, så för Kro nans som privatas Skeppshvarf, samt lör Fär* gerier och Fabriker.
— N:o 49. angående bestämmande af viss tid, hvarifrån den i Kongl. Förordningen af den 13 Juni 1800 bestämda preescriptionstid för fordringars utsökande räknas må. — N:o 50. angående förtydligande af de i lag och särskilda författningar innefattade bestämmelser af straffet för inbrottsstöld. V. 443. — N:o 51. angående rättighet för tiondegifvare i Skäne att få lösa den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagne kronotionde efter markegångspris, med tillökning af i lag stadgad forsellön. V. 443. — N:o 52. angående granskningen af de i Statsrådet förde protocoll. V. 443. — N:o 53. angående ytterligare controller öfver vissa föreskrifters efterlefnad inom Catholska församlingen i Riket. VI. 3. — N:o 54. angående en gåfva af allmänna medel till hemmansegare inom Landa socken af Hallands län. VI. 3. — N:o 55. angående eftergift af en Kronofogden A. G. Lidinson ådömd ersättningsskyldighet. VI. 4. •— N:o 56. angående ifrågaslälld ytterligare begrafningshjelp efter aflidne Landträntmästaren J. F. Alm. VI. 4. — N:o 57. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ett ytterligare anslag af 4000 R:dr årligen till understöd för rustoch rotehållare i Jemtland. VI. 4. — N:o 58. angående ett årligt understöd för aflidne GeneralDirecleuren m. m. C.
Instructions-Skvadronsmöte. Marschkostnad: upptages ej såsom här förut beräknad för hela styrkan. Möteskoslnad: Dagaflöning för befälet i 45 dagar K:dr 5,800: — Underhåll för 360 man samina tid, 16.200 portioner efter 51 öre » 8,262: — « fiir 406 hästar, 18,270 rationer efter 80 öre » 14,616: -— Härtill lägges för vapenöfningarna i allmänhet: Forselkostnader R:dr 3,000: — Sjukvårdskostnader » 5,000: — Fiirvaltningskostnader sand underhållet af sjukhusoch magasins-inventarie persedlar vid detta vapen förslagsvis » 12,000: Diverse kostnader såsom för lägerhalm, kokstänger in. m. & » 3,000: — 28,678: 23,000: Indelda Arméen, samfält. Öfningsläger. På grund af redogörelserne för de öfningsläger, som under senare åren varit hållna å Ladugårdsgärdet, Axevalla och l.jungbyhed, skulle kostnaden för ett öfningsläger hvarje år, hållet omvexlande på nyssnämnda mötesplatser under 8 dagar, med | af indelda arméens styrka (utom Jemtlands begge corpser) uppgå till ett belopp af omkring R:dr 170,000: — b) Korpralsoch Underofficers-skolor. Korpral-skolor å regemeidenas mötesplatser enligt nu gällande föreskrifter: Vid Infanteriet med 10 man å hvarje bataljon hvart 3:dje år under 42 dagar. Marschkostnad: Förekommer ej utöfver den, som för vapenöfningarna blifvit beräknad. Kostnad å stället: Befälets dagaflöning R:dr 1,600: — Manskapets underhåll, 6,300 portioner efter 51 öre » 3,213: — 4Si3- Vid Kavalleriet med 12 man å bataljon hvart 3:dje år under 90 dagar: Marschkostnad: Förekommer ej utöfver den för vapenöfningarna beräknade: Kostnad på stället:
16 sk. till treskiftes samt för det de med osanna uppgifter sökt domaren förleda sex riksd. 32 sk. Konungens ensak, deraf Adv.fiskalsemb. dock åtnjöte hälften; hvarjemte de förpligtades att likaledes gemensamt ersätta ej mindre Norrköpings stad kostnaden lör Petter Jonssons och Lundqvists underhåll i häktet under ofvannämnde tid med fyratiosju riksd. 40 sk., än äfven Lundqvist för det han ett hundrade femtiotre dagar längre än vederbordt i häktet qvarhållits med tjugufem riksdaler 24 sk. allt banko; varande Petter Jonsson, från hvilken något yttrande, i anseende till hans afvikande från sin hemort, ej kunnat infordras, öppet lemnadt att framdeles väcka anspråk på godtgörelse för sitt lidande, om han dertill funne sig befogad. Detta utslag har å högre ort icke blifvit öfverklagadt. — 19 — Uppå de uti min berättelse till 1850 års riksdag omförmälte dels af mig och dels af Herr Landshöfdingen m. in. Grefve Mörner anförda underdåniga besvär öfver Kongl. Göta Hofrätts utslag den 16 Augusti 1850 angående åtaladt förfarande af Konungens Befallningshafvande i Kronobergs län vid kronobrefbäringens reglering, har nu mera Kongl. Maj:ts nådiga Utslag blifvit meddeladt den 30 April 1852, af innehåll, att Kongl. Majit funne hvarken i fråga om åtalet emot Assessoren Carlson anledning, på grund af hvad i målet förekommit, att honom någon ansvarseller ersättningspåföljd ådöma, eller skäl i öfrigt vara å någondera sidan anförda, föranledande till annan ändring af Hofrättens utslag, än att de Herr Landshöfdingen Grefve Mörner ålagda böter nedsattes till femtio riksdaler banco. Det torde böra anmärkas, att Hofrättens beslut angående Assessoren Carlson icke är faststäldt, och således ej heller det af Kongl.
Rref af den 18 Maj 1831, 30,000 R:dr, af den 8 December 1852, 21,000 R:dr, af den 15 December 1837, 10,000 R:dr, af den 17 Augusti 1838, 17,000 R:dr och slutligen af den 5 Oktober 1839 cirka 80,400 R:dr; utom de på Stat under alla dessa år uppförde 6,000 R:dr. Må man dä förebrå Rikets Stän der, att de icke länge nog och tillräckligt understödt en inrättning, som, örn den vore på enskild man öfverlåten torde bära sig sjelf; men äfven Civil-listan har, med afseende på dess uppoffring åt Kongl. Theatern, blifvit understödd. Vid 1823 års Riksdag blef Civil-listan, med anledning af en å Riddarhuset väckt motion ökad med 100,000 R:dr årligen. De skäl som anfördes till bifall för denna till - Stats-Ulskollels Utlåtande, ? 72. 11 ökning äro väl antydda, men i den underdåniga skrifvelsen icke specielt uppgifne. Man antog likväl hvad derefter genom då varande Chefen vid Theatern, sedermera Statsrådet Åkerhjelm uti Postoch Inrikes-Tidningen för den 2 April 1834 tillkännagifvits, att Kongl. Maj:t på förhand lemnat honom förhoppning om Theaterns bibehållande, för sä vidt nämnde tillökning beviljades. Det var troligen af dessa skäl Rikets Ständer funnit anledning att vid 1840—41 årens Riksdag undandraga Kongl. Theatern det på årlig Stat uppförda anslaget af 6,000 R:dr, som likväl af 1844—43 årens Ständer å nyo beviljades och hvarvid för närvarande hade bordt bero. När det nu derjemte visat sig att Kongl. Maj:t fortfarande för dess Theaters underhåll å sin Civil-lista anvisat erforderlige medel, och icke heller genom nådig proposition i ämnet begärt någon tillökning i anslaget; så hade en sådan begäran från enskild motionär så mycket mindre bordt ifrågakomma.
OlS ligt 1743 års Contract, af Räntorna från de Sex nedre Socknarne i Salbergs Län, hade detsamma blifvit upprättadt under den synpunct, att Bergslags-Intressenterne deraf skulle hafva vinst, i mon som Silfvertillverkningen utgjorde mindre än 2900 lödiga fe, men att deremot Kronan, viden Silfver-tillverkning till detta belopp, skulle hafva full ersättning för de upplåtna Räntorna, i följd hvaraf Kronans förlust under nyssnämnda 10 år i medeltal uppgått till icke mindre än 7,821 R:dr 17 sk. 4 r:st. årligen, men hvilken förlust, såväl sorn den å de ofvan omförmäidte KonstStatsmedlen sedermera aftagit, isammamon som, jemte varuvärdenas fall, Silfver-ti 11- verkningen, hvilken alltsedan år 1820 bestigit sig till mer än 2,000 lödiga fe årligen, samt år 1826 till 3,087 och år 1827 till 3,oo3 lödiga fe, blifvit ökad genom de utvidgade och förbättrade arbets-processer, hvilka blifvit vidtagna i följd af anställda försök och uppgjorda planer vid ofvannämnda vetenskapliga undersökning, hvarvid ock utrönts, ej allenast att de varande eller snart blifvande tillgängliga Malmfallen voro tillräckliga att, under en tid af 20 till 25 år, gifva Malm för en årlig tillverkning af mer än 2000 lödiga fe, utan ock, att flera nästan till fullkomlig säkerhet bestyrkta anledningar voro, alt betydliga aG Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.-o vig. Malmförråd i obruleu klyft finnas, så väl på åtskilliga djup i Grufvans sydöstra och nordvestra andar, som under dess nuvarande botten, hvaraf en framtida större tillverkning vore att förvänta.
CDe grälfe»bemman, forn icfe utgöra ränta i ru|ftjcnfi»perfeDlar, eller icfe äro i rufltjenjldängDen uppförDe, anfeé rciD SSetniHningenö beräfnanDe lifa meD anDra närmaft belägna grälfe»f)emtnan, meD b^ilfa De funna jemföra*?, men för utfocfite grälfe-hemman betalae: i 0fåne ^re Sölefinge £re SuféDaler 0cpton 0fillingar famt i -£)allanD och Q3of>n^ Vän £re SetföDaler 0fvr>a 0fiUingar Söanco, allt efter helt mantal, och i lifa för» hållanDe för minDte hentntansDelar. *9 §öt SRå* ocfj 9eör$* famt Snfocfnedjemman erlägges fjälftcn emot Det, forn fot Utfocfne (kDgaDt är; böranDe, i IjänDelfe of ruftningenS uppfättanDe, ej minDre för 3vu# od) fKörö*, äta ^nfocfne Remman, famina afDrag ega rum, forn för $rälfe*ljemman är fa|lflällDt; od) iafttageä för öfrigt, att föreflåenDe afgift ter, efter förmeDlaDt hemmantal, beräfnaS. $öt färflrilDt fFattfagOe dmarnar od) Sägenljetct af $rälfe natur, utan hemmantal, i ©fane, «£)allan&, fölefinge ocf) s33oljuö
Län med Heres anföranden, i fråga om löner för fjerdingsman,; Bevillnings-Utskotteé: Anders Nilssons från Malmöhus Län motion, om Domares frikallande från skyldigheten att ställa borgen för det stämplade papper., de på credit emottaga, och samme Anders Nilssons motion, om förändrad sammansättning af Taxerings-Gomiteer i Städer m. m.; Banco-Utskottet: Tufve Månssons från Malmöhus Län memorial, om tillåtelse för invånare 1 landsorterne, alt i Landtränteri, eller annat anvisadt ställe i orten, insätta räntor och afbetalningar å Banco-Lån; Lag-Utskottet: Anders Nilssons från Malmöhus Län motion, om tillägg vid 9 Cap. 11 §. liandels-Balken; samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet: Nils Pehrssons från Örebro Län motion, om nedsättning i höt erne för vårdslös skoning och vanskötsel af nu mer häst. Den 34 Februarii 1834- Från Höglo fl. Riodkr-kapkt och åmlpt. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den ao dennes pä bordet lagde Betänkande N:o 3, angående utgiftérnes tor innevarande Riksdag omedelbara bestridande genom Riksgälds-Contoret. S. D. Vid förnyad föredragning af nedannämnde den 20 dennes f. och e* 111. på bordet lagde handlingar, beslöt Ridderskapet och Adeln att remittera till: V tafs - Pral. Uidr. d. 2,j Fcbruärii r83-'i« 41' Ståts-Utskottet: . 1:0 Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående förlängning i yllerdigare tio år af de för en Panthme-inrältning i llufvudsladen beviljade förihoner, a:o Kongl.
Han kom från Akarnaniska porten. Folket hörde icke hans rop att giva rum. Han drev på hästen in i massan. Hästen stegrade sig. Ryttaren svor och utdelade slag till höger och vänster med fästet av sitt svärd. Uppmärksamheten riktades på honom. Teodoros nyttjade ögonblicket. Dörren till det hus, vid vars trappa detta uppträde förefallit, var stängd, men icke läst. Hon sprang upp för en stöt av hans hand. Teodoros fattade Batyllos under armarne och drog honom in i förstugan. Anastasias passiva motstånd och Artemons tvetydiga uppförande, som, medan han fattade tag i Batyllos, knuffade undan de närstående, underlättade denna handling. När ryttaren kommit förbi, voro prästen och kättaren försvunna och dörren bommad bakom dem. Klockorna i storkyrkan började ringa. De kallade till gudstjänsten. Hopen, som annars skulle stormat huset, hade att välja. De vildaste, med Kyriaka i spetsen, försökte bryta upp dörren, medan det stora flertalet skingrade sig och ilade bort för att icke komma för sent. Än ett gagnlöst lopp mot dörren, och med några förbannelser skyndade de övrige åt samma håll. Gudstjänsten förenade så många homoiusianer, som storkyrkan kunde rymma. Men det var endast ett ringa antal i jämförelse med de massor, som voro i rörelse. Vid samma tid, som det nyss skildrade uppträdet vid Akarnaniska porten ägde rum, hade den regelbundna väpnade styrkan, understödd av en talrik folkmassa, gjort ett angrepp på de i Pirжus förskansade atanasianerna. Det tillbakaslogs så kraftigt, att anföraren, för att med utsikt på framgång våga ett nytt, äskade förstärkning av en centuria bland de fyra, som under tribunen Pylades' befäl voro uppställda i grannskapet av storkyrkan och ännu icke deltagit i striden. Pylades avsände den begärda centurian, men med order att icke förnya angreppet. Man borde inskränka sig till att omringa det av atanasianerna innehavda kvarteret, för att hindra dem mottaga förstärkningar, som kunde göra dem vådliga och sätta dem i stånd att ifrån försvar gå över till anfall. Denna avvaktande hållning borde man iakttaga till inemot aftonen.
Här har talats om det skymfliga för Prinsarne, att i ekonomiskt hänseende bero af en broder eller möjligen af någon annan slägting, men huru många fideikomisser äro icke af den egenskapen, att derifrån meddelas hjelp och underhåll åt medlemmar af familjen. För öfrigt har man velat visa nödvändigheten af att Årfprinsar icke öfverlemna sig åt idkandet af sådana borgerliga näringar, hvarom jag i mitt föreg:de anförande talat, alldenstund deras verksamhet borde uteslutande vara riktad på förvärfvandet af de egenskaper, som erfordras för det höga kall, som de möjligen kunna komma att bekläda. Jag ber eder, mine Hrr, att i detta hänseende få påminna om Axel Oxenstjerna: hans egenskap af jordbrukare på Tidon hindrade honom icke att förvärfva det rum han som statsman äger i historien, och hvilket vi med alla våra verkliga eller inbillade statsmanna-egenskaper aldrig skola kunna upnå, och jag tror, att,Sverige skulle varit ganska lyckligt, om. hvarje Konung, som setat på dess thron, ägt de egenskaper, som prydde Axel Oxenstjerna. Vi kunna jemväl gå till vår riuvar:de tid; utan att vilja uttala en allmän opinion öfver Frankrikes Kejsare, kan man dock icke frånsäga honom stora egenskaper. Huru har han förvärfvat dem? Jo, han har gjort det i det borgerliga lifvet. Hr Gripenstedt har yttrat, att den föreslagna öfverflyttningen skulle vara en slags hyllning åt despotismen. På detta inkast svarar jag att om det är en hyllning åt despotismen att göra Konun IV. H. ' 16 Pen 21 Mars f. sr. gen mäktig, då det ieke sker på folkmaktens bekostnad, så är jag den förste att böja mig under en sådan despotism. Ropen på propos. förnyades. Hr Ribbing: Jag skall icke länge uptaga R. o. Ad:s tid. Frih, Stael von Holstein yttrade som ett skäl för afslag å Betänlet, att rättigheten att fritt få välja sig maka icke kan betalas med penningar.
En icke mindre fördel skulle tillskyndas staden, om den, efter sin önskan, på enahanda vilkor kunde förvärfva äganderätt till sådana vid inkörsvägeu eller i dess närmaste granskap belägna, fästningen tillhöriga jordstycken, hvilka, till följd af den ökade trafiken, mindre väl egnade sig lill fortfarande utarrendering såsom aker och äng, men deremot såsom öppna platser skulle lemna eli lika behöflig! sorn passande utrymme för den med hvarje är stigande trävaruhandeln och annan kommerciel hemling med ortens allmoge. För sådant ändamål vore de stycken, som å stadens kaita linnas betecknade med 114 hälften, 114 a, 115 a, 116. 251—250 särdeles lämpliga. Öfriga delar af fäslningsjordarne, sorn å kartan upploros under N:ris liff) ax 2(57, lofvade deremot alt bereda kyrkan den största vinsten, genom att adt framgent, såsom hittills, på vissa år till den mestbjudande utarrenderas. Frän denna utarrendering vore likväl för Calmar stad, med dertill hörande slottsoch landsförsamlingar, ett undantag af några tunnland al högsta behof påkalladt. Med bifall lill E K. M:ts derom gjorda nådiga proposition hade nemligen Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 2!i Juli 1851, för sin del medgifvit, att 3:ne Kronan tillhöliga åkerlyckor, N:ris 110, lil och 112, finge användas till utvidgning af den för Calmar stad och berörda församlingar gemensamma begrafningsplats, som befunnits för ändamålet otillräcklig, men hvilka ä vissa delar bebyggda jordlotter sedermera visat sigvara lör sådant begagnande olämpliga, i anseende dertill att husegarne, obenägne att aflåta sina boningar, ej heller kunnat tvingas till afflyttning, enär vid undersökning inför domstol en sädan vägran hemtat stöd från innehalvande fastebref på tomtplalserne, vid hvilket förhållande, och för att undvika de deraf uppkommande olägenheter, lörsamhngarne frångått planen att utvidga gamla kyrkogården och i stället beslutat anlägga en ny.
där frun på grund af biträde åt mannen ej ensam medhinner göromålen i huset, men där man ville undslippa ha jungfru, söker som familjemedlem uppfostrad, ej allt för Pellerins Christiania ung flicka, villig åtaga sig de göromål, som skulle åligga ensamjungfru (utom skurning, Grädd-Margarin tvätt, vedbärning och ärendeskickning, hvar— Billigaste förstklassiga kurort i Sverige. — för legos). Lönen. 200 kr och allt fritt, Guldmedalj vid Stockholmsutställn. Guldmedalj Bergen 1898. Säsong 1 Juni — början af Sept. Läkare: Docenten i praktisk medicin vid Lunds unihöjes efterhand för den som genom godt versitet med. d:r Karl Petrén. Specialitet: Nervsjukdomar. Synnerligen torrt och humör, ordningssinne och renlighet gör sig I smak som finaste bordssmör. Tillverkad Svar i bref märkt » Borgarfamilj », under statslig kontroll. Pasteuriserad grädhälsosamt klimat. Vidsträckt härlig barrskog. Utmärkt vackert läge invid Nybro köping. omtyckt de och mjölk. Bakteriologisk undersökning Mycket bekväma kommunikationer. Blott en timmes järnvägsresa från Kalmar. Direkt adr. S. Gumaelii annonsbyrå, Stockholm. (G. 78393) af råvara och färdigt fabrikat. Högsta kvaförbindelse mod stambanan. Modern, fullständigt utrustad badanstalt (kallvattenlité är märkt S. O. M. i stora röda bokstäfkur, gyttja, tallbarr, nauheimerbad). Starka järnvatten Vackraste promenader. TiN BÄTTRE FLICKA, ordentlig och Restaurationen, erkändt utmärkt, innehafves äfven i är af fröken Id * fcoidström. ver ä lådan. Vi frisk, något van vid sömnad och ej allt Generalagentur och nederlag i Stockholm Alla priser synnerligen billiga. Rum förhyras lämpligast genom Kamrerarekontoret. Nyför ung, erhåller nu eller om någon månad anlagda villor att hyra. Program sändes på begäran.
DiscorjtDirectioner i afbetalningar ej godkänna sina egna utgifne Assign3tioner, utan tills vidare blott anse dem sorn Hypothekj så stadnar de Lånskyldige äfven med sådana tillgångar, uti den mäst ovissa ställning. Mine Herrar! det torde rm vara en hland våra heligaste förbindelser att skyndsamt bestämma gränsen för de åfverhängande faror och olyckor, som kanske dessa veckor och dagar störa våra hemmavarande Medborgares sällhet och lugn. Om jag för egen del äfventyrade en sådan händelse, vöre jag för stollt, att framställa dea 488 Den 33 December. såsom ett åliggande för Allmänheten; nu kan jag med trygghet anhålla om Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på denna i min öfvertygelse stora angelägenhet, och får med dessa anledningar ödmjukeligen föreslå, att alla de under Riksdagen förefallande Discont-Lån måtte utan afbetalningar, samt med erläggandet af 6 proCents ränta få på vissa helst 6 månader omsättas med bibehållandet af samma säkerheter, och att hädanefter aldrig 12 proCents får beräknas. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Lördagen den 27 December 1817. Plenum kl. io förmiddagen. Justerades Pleni-Protocollet för den 23 dennes. Den 37 December. 489 Herr Grefven och LandtlUarskalken tillkännagaf, det Hans Majit Konungens samt Deras Kongl. Högheter, Kron Prinsens och Arf-Prinsens den 23 dennes i Nåder meddelade svar till Riksens Ständers stora Deputation nu mera blifvit till Herr LandtMarskalken öfverlemnade, och hemställde således, att, till följd af Ridderskapet och Adelns nyssnämnde dag fattade Beslut, Högstberörde Nådiga svar nu måtte inför Ridderskapet och Adeln uppläsas, för att sedermera i Protocollet intagas. Bifölls. Härefter upplästes följande:
"Måtte blott de syndarne ej ånyo retas opp af hertigens handtlangare, så tror jag väl detta borde betaga dem lusten; fast finnen är lika svår att stilla när han engång kommit i rörelse, som han är tung att först få att börja röras." "Jag stannar nu, som sagt, här tills vidare. J åter begen eder, som aftaldt är, till Åbo, för att der ordna hvad jag tillsagt eder. Önsken J dock att i förbifarten besöka eder fru och dotter, så gör ett par timmar intet till saken." "Vill eders herradöme tillåta mig att, enligt eder ärade inbjudning, medföra min dotter för att ställa henne under fru Ebbas beskydd, så vore detta mig särdeles kärt." "Godt. Är hon färdig till i morgon bittida, så magen J vänta till dess. Hon kan då fara med eder, och sålunda ha säker eskort af de ryttare som följa eder, och hvilka jag nu ställt under herr Enevald Finckes befäl." De tre fanor ryttare, som förföljt bönderne öfver en del af Tavastskogen, hvilken sträckte sig framåt i tolfmila ödslighet, hade återkommit och det var några af dem, som nu under Enevalds befäl återsändes till Åbo. Fleming hade mycket att ordna innan han kunde lemna Tavastland, och många bref sedan denna tid, bevittna hans verksamhet der. Af dem är det blott en enda liten såkallad sedel till ett bref, som angår vår berättelse, den lyder så: "Jag kan eder icke förhålla, Erik Olofsson, att min vilja är att J sägen Hans Fordeels hustru till att hon drager till Björneborg. Hon skall icke vara der mera, den onda djefvulen, för hennes praktiker som hon brukar på den förrädarens Hans Fordeels vägnar och beder henne straxt draga dädan, om hon icke vill, så skall hon dädan. Jacob Illka bekände i fjol i godtfolks närvaro att hon hafver förmanat dem till uppror så väl som mannen. Klas Fleming, Friherre till Wik o.s.v." Herr Erik jemte sitt följe anlände till Tannila, och med ett gladt utrop sprang