Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fondens tillgångar och fordringar 143,386: — Inkomster är 1862. Inkomster år 1864. Balans till år 1865. Orätt insatta medel ^5^90. Summa R:mt R:dr 165,633: 37. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. 38 Sammandrag af en onämnd Välgörares Fonds Debet. Riksmynt Utgifter år 1862. R:dr öre. Pensioner 500: — Extra utgifter — 88. Afskrifning: Utgifter år 1863. Pensioner 500: — Extra utgifter — 88. Arfvoden . 24: —' Afskrifning Utgifter är 1864. Pensioner 600: — Extra utgifter 5: 8. Balans till är 1865. Fondens tillgångar och fordringar . 13,005: 57. Utgifter år 1862. Gratifikationer 900 Extra utgifter Arfvode 98. Afskrifning: Innehållen Bevillning Utgifter år 1863. Fondens tillgångar och fordringar . Riksmynt Kredit. Riksmynt. Balans för år 1861. R;dr öre. Fondens tillgångar och fordringar 12,810: 61. Inkomster år 1862. Räntor Räntor Räntor Inkomster år 1863. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. Riksmynt R:dr öre. Kredit. Balans från år 1861. Fondens tillgångar och fordringar 22,685: 58. Inkomster år 1862. Inkomster år 1863. Inkomster år 1864. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. 40 Sammandrag af Stjernereutzska Fondens Debet. Riksmynt Utgifter år 1862. R:dr öre. Afskrifning: Utgifter år 1863. Pensioner 1,800: — Extra utgifter ... 4: 88. Utgifter år 1864.
Flere gånger om dagen kom Karl att göra sig underrättad om sjukdomens eviga ebb och flod; han hade ej kunnat förmå sig att fara till baka ut till Klaraborg, att vara den kära sjuka så fjerran! Och derför, äfven fastän läkaren ännu ej tillstadt honom ens att få se Ruth, hade han hyrt sig in på ett hotell i närheten för att ständigtkunna råka åtminstone systern och få de mest detaljerade skildringar från Ruths sjukrum. Vid hvarje besök förde han med sig en bukett doftande blommor att ställa vid Ruths bädd; oaktadt Klara försäkrade honom, att föremålet hvarken hade någon uppfattning af denna vänlighet ej heller kuude njuta deraf, ville han ej på något vilkor afstå härifrån, som ifrån en dyrbar rättighet. Ute på Klaraborg lefde lilla Vivan ett ensligt lif tillsammans med tjenarne de långa dagarne igenom. T y huru mycket än Klara längtade efter att åter få träffa sin dotter, vågade hon det ej under den häftigaste sjukdomsperioden af fruktan att föra smittan med sig till sitt eget hem. * * (Forts.) I d u n s Byrå och Expedition hållas under sommarmånaderna öppna hvarje helgfri dag kl. 1 1 - 2. Med Iduns expedition är förenad Iduns uträttnlngsbyrä, hvilken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter I landsorten samt för öfrigt För sommaren. Saltgurkor. För att komplettera » Utilis » i n:r 24 af Idun uppgifna, i öfrigt goda recept böra dillkronor ej förglömmas vid inläggningen. Likaledes är ej likgiltigt, i hvad proportioner kryddorna användas. Till 100 st. jemnstora gurkor tages: alun 100 gram, salpeter 100 gram, röd vinsten 50 gräm, nejlikor 100 gram, starkoch kryddpeppar, af hvarje 100 gram. Till saltlaken tages 2 kilo koksalt till 8 ä 10 liter brunnsvatten och 2J liter god ättika. Praktikus. Syltgurkor. Stora köttiga gurkor 10 st. skalas, kärnhusen urtagas, hvarefter de läggas i lindrigt saltvatten under 24 timmar och uppläggas pä linne att väl afrinna.
Serskildt har blifvit anfördt af Herr Wingård: att i Vermland, der hemmansklyfningen ar drifven till sådan höjd, att från 2o till 50 hushåll och derutöfver finnas på ett hemman, armod är att vänta, derest de på dessa ortar boende olyckliga varelser förmenas hemta en billig fordel af sina skogsprodueter; af Herr Grefve Spens: att serskildte stadganden för de orter, der skogsbrist befaras, kunna intagas i de Provin* cielia Skogsordningar, hvilka Ekonomiutskottet vid denna Riksdag rödån förut föreslagit; Samt af Herr Manner st arn: att upphäfvandet af Kongliga Förklaringen af dn 28 Februari 1726 öfver Productplacatet icke bordt af Utskottet afstyrka», i synnerhet med fästadt afseende på innehållet af samma förklarings sista moment. Deremot ber Herr Grefve Mörner samma dag talat för Utskottets Betänkande, under anförande, att Utskottet alldeles icke i allmänhet afstyrkt en 6törre han - Besv. och Fkott,. (Jtsk. Betänkandey. 937 delsfrihet med Svenska Skogsproducter, utan endast ansett tider, för en sådan förändring härutinnan icke förr kunna inträffa, an en fullkomlig reciprocitet emellan Sverige och andra handlande nationer blifvit gifven. 2:0 Från Hedervärda BondeStåndet af den 21 i sisth månad, i anledning af hvad Nils Mänsson och Johnn Oisson Longberg anfört i ämnet, deruti Ståndet gemensamt instämt och yrkat, att Utskottet mätte anmodas yttra sig öfver Herr Friherre Edeicrantz’s och Carl Fredric Bergs, Betänkandet åtföljande anföranden, samt öfver Löngbergs uti äterremissen intagna AumärkmngsMemorial.
Maj:t genom Nådigt Bref den 21 Januarii tgl/ godkänt, har åter bekommit följande, nemligen: I:o Arméens Flottas CanonslupsBrigads i Carlscrona Läkningar för Ig 10 och 1S12 IO5 — 2:o Bohuslänske SkärgårdsEsca dierts Corn missar i ats för 1813 5 __ 3:0 Arméens Flottas Pommerska CommisSariats för 1 g 13 och 1814 • 14 l — 4:0 Dito Landscrona Commissa riats för 1 g I 2 , IS I 3 och 1 g I-f I 6 \ 5 lo Arméens Flottas Commissariats för Expeditionen mot Norrige 18 M oc1* 1815 13* — 6:0 Götheborgs Escadres Cora missariats räkning för Iglö j 7:0 ReserveArrnéens GeneralKrigs Corn missariats sam tel ige Räkningar för I g I 3 , 1814 och 1815 • • • 40 — samt 8:0 RedogörelseVerkets för Svenska Arrnéens i Norrige Räkenskaper för 1814 och I815 142 ' — eller tillsammans 242’ Revi gionsMånader. Och bör i öfrigt, i afseende pä berörde 173 Rikt. St. Revisorers Beråtielser. uppskattningar omnämnas, huruledes, jemte Ge» neral Krigs-Commissariatets för Arméen i Tyskland den II April 1816 uppskattade Räkenskaper, äfven inkommit 54 Band sa kallade Han» se-Staden Uybeeks, Stor-Hertigliga MechlenburgSchwerinska, Mechlenburg-Streliizska ock Kongl. Hannoverska Begeringarnes Räkningar tillika ined stj Band sä kallade Executiv-Cornmissionens i Stralsund Räkningar, hvilka innefatta de Utländska Mag emes uppgifter ofver de gjärder, sorn till Svenska Arméen efter Conventiorter eller eljest blifvit gjorde.
Jag har intet att erinra emot det hufvudsakliga innehållet af Utsk:s betänkande. Men då Utsi;., i fråga örn sättet huru utbetalningen af emeriti-lönerna bör göras, säger, att någon särskild föreskrift i anledn. af ifrågavar. motion icke å R. St:s sida är erforderlig ; så skulle jag önska, att bevekelsegi underna för denna tanke hade blifvit så framställda, alt de kunnat inflyta i R. St:s und. skrifvelse. Jag inser icke något hinder för dessa motivers intagande i den skrifvelse, som R. St. komma att aflåta pu grund af den sednare punkten; men det hade valdt bättre, om Utsk. gjort framställningen i sådant afseende annorlunda än det nu gjort henne. Jag vill icke begära någon fiterremiss af betänk., emedan jag hoppas och anhåller alt det II Ståndet, då Exped.Utskts förslag lill und. skrifvelse inkommer till justering, täckes benäget erinra sig den anmärkt), jag nu gjort, på det att StalsUtsk:s yttrande eller motivering måtte inflyta för att bereda föredragandet) en säkerhet emot anmärkning vid en kommande riksdag, i händtdse han tillstyrkt hvad Utsk. här förklarat vara dess mening. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag utber mig att någon af Ståndets ledamöter behagade upplysa mig, huru del kommer att förhållas, ifall någon af de 6 äldsta professorerne vid universiteterna tillika innehade prebende. Skola då de 3oo ndr, som icke kunna tillkomma honom, ifall detta af Den s3 Januari e. m. 397 Utsk. gjorda förslag hifalles, antingen innehållas eller disponeras till en annan professor vid universitetet. Frill. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Det synes mig vara ganska klart, att när 6 sådana löner äro anvista för univeisiteterna, och blott undantag är gjordt för sådana professorer, sorn innehafva prebenden, så blir det, i stället för professorer med prebenden, andra professorer, hvilka icke tillhöra de 6 äldste , soni komma i åtnjutande af dessa löner.
— N:o 238. i anledning af vackt fråga om rättighet för Indelta Armeens Civilstat alt, lika med den Mili laira, njuta ersättning för Utgifne acCord. XIII. B. 28. A. 32. XVI. U. 138. A. i58, — N:o 239. i fråga om begärdt Statsanslag lill en brobyggnad öfver sjön Nätaren i Jönköpings Län. XIII. B. 28. A. 32. T — N:o 240. i anledning af begärdt bidrag af Statsmedlen ( *o4 ) för anläggningen af en bro och väg öfver de så kallade Hammarsuddar och Edslandet. XIII. B. 28. A. 32. StatsUlskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: Nio 341. i anledning af återremiss å Nto 174. XIII. B. 28. A. 35, 196. A. 212. — JV:o 242. i anledning af återremiss å Nto 57. XIII. B. 28. A. 35. XVII. — N:o 243. i anledning af väckt motion, om rättighet för åtskillige hemmansinnehafvare inom Frötuna och Rådmansö socknar, alt få lösa sine hemmansräntor efter ett visst stadgepris. XIII. B. 28. A. 3a. — Nto 244- ' anledning af återremiss å N:o 12. XIII. B. 28. A. 35. XIV. A. 47. XV. E. 3o7. B. 38i. A. 409.
Nödvändigheten af detta stadgande inses lätteligen. Det äger redan vid Kronoskjuts rum i afseende på uteblifvande. Med det i öfrigt här föreslagna stadgandet, hör detta fall högst sällan före*i komma. I Den 21 Januari i. 2o3 dertill utlemna, för tredubbel lega mot den genom allmänna skjutsförordningen föreskrifna. Den skjutsskyldige, hvars försummelse vållat de i denna §. omförmälta oordningar, ansvare för all derigenom uppkommande kostnad. n3:o Vid den i allmänna skjutsordningen anbefalta undersökning, rörande gästgifverierne och de dem underlagda åkare eller reserfskjutslag eller skutsentreprenörer, åligge vederbörande Kronooch Stadsbetjente, att noggrant tillse, alt de för postföringen erforderliga hästar,åkdon, och hvad vidare denna postordning föreskrifver, äro i godt och för ändamålet, brukhart stånd alt tillgå. Håfve pqst - Författaren, som icke äger tillhands 1809 å r s sk j u tsfö rörd n i n g, kan ej bestämt erinra sig, huruvida den der föreskrifna, om han ej mins orätt, månatliga visitationen vid Gästgifvarégårdnr och skjutslag (kanske för de senare mera sällan) äfven är utsträckt till städerne; skulle delta icke vara fallet, inser han dock icke, hvarföre det icke borde blifva det. aofi Ben 2 i Januarii, mästare sig postföring åtagit, åge, i afseende på dem, samma undersökning rum.på sätt och tid allmänna skjutsordningen föreskrifver. 24^0 Då den till postföring åliggande skjutsskyldige icke äger rätt, i annan ordningän denna Postordning föreskrifver, från omby tsstäl let bortfara, tillkommer honom deremot ersättning af Postverket för den tid, han sålunda kan komma att vänta, på sätt efterföljande 3:ne §§, stadga. 25:o De till postföring uppbådade hå 11- eller reserfhästar äge, på sätt allmänna skjutsordningen föreskrifver, vänta 2:ne timmar utan betalning.
OeconomieUtskottets Memorial uppå Herr Archiatern Schulzenheims motion om RiksdagsRelationers angifvande, får jag följande vördsamligen anmärka: Utskottet förklarar väl denna fråga icke kun-> na hänföras till deni, som jemlikt 34 §. Riksdags-Ordningen höra till Utskottets handläggning, utan snarare ansett detta va - 78o Den 29 Maj. Ta ett ämne, af sådan beskaffenhet, som skulle åsyfta ett tillagg i Grundlagen, mfen vid närmare eftersinnande torde det finnas vara en irring i beg-reppet om RegeringsLagarnas föreskrift, då det otvifvefaktigt bör hänföras till allmänna hushållnings-anstalter, att genom beättelser från Läns-styreise:na, bereda upplysningar <)f flerfaldiga förhållanden i Landet, och äfven om bristerna i allmänna hushållningen5 kunnandes jag för ingen del anse denna väckta fråga åsyfta ett tillägg i Grundlagarna, hvarmed den icke synes äga mindsta sammanhang. Då i detta, sorn i andra oeconomiska mål, det är i Reger i ngsLagarna medgifvet, att yttra en önskan, ankommande på Kongl. Maj.ts Nådiga godtfinnande att den bifalla eller icke, ser jagsåledes intet hinder vara för Höglofl. Utskottet, utan tvärtom åliggande att ingå i pröfningen om motionen, och sig deröfver utlåta; och anhåller jag vördsamligen, uti sådant ändamål Memorialet måtte till Utskottet återremitteras, önskandes jag för min del, att, i händelse
Forsshaga oell Dejeforss, om anslag lill en segelleds öppnande efter Clare!fven från Carlstad till Munkforss, medelst slussars anläggning vid. Se Stats-Utskottets Utlåtande Wto 158. Forum, om upphörande af Frälsemans särskilda. Se Frälseman. Fourage-afgift af indelta Kavalleriet, om densammas beräkning bland Statsverkets ordinarie inkomster. Se Stats-Utskotlets Utlåtande Wto 64. Fouragering af Artilleriets oell Kavalleriets hästar, anslag för. Se Stats-Uiskottets Utlåtande Wto 69. Francken, Georg Wolfgang von, yttranden. I. 271. II. 220. III. 483. IV. 163. Fredin, N. A., Öfver-Commissarie. Se Riks-Hufvudbok. Freese, J. S., Skeppsombudsman i Stockholm. Se Skepps-Qmbudsman. Freidenfelt, Carl Fredrik, yttrande. VII. 435 Fregatten Eugenie, angående anslag af 20,000 Rtdr banko till betäckande af kostnaderna för en af vetenskapsmän med nämnde Fregatt verkställd resa samt för dervid gjorda inköp af naturalster m. m. V. 517. VI. R. 6. VIII. R. 157, 411, 412, 606. IX. A. 8. XIII. Fribref, angående R i ksgäUUrKon lorets befrielse från skyldigheten att erlägga postporto för eraottagna sådane samt all betala arfvoden för detta verks posträkningar. Fridlysnings-stadga, för allmänna Kanal-, Sluss-, Jernvägsoch Telegraf-anlägguingar, om förslag lill. VI. 644. VII. R. 4. XI. B. 286, 314. A. 372. XV. E. 147. Frigifvande af räntan. Frihetreligions. Se Religions-frihet. Fruntimmer, om anslag af allmänna medel lill en pensionsinrältning för sådane, som sysselsätta sig med barnaundervisning.
St:r ogilla Utsk:ts här uttalade mening; ty lika visst som det är revisorernes skyldighet att tillse, det icke penningar dragas ifrån sitt afsedda ändamål, lika visst är del, att de böra tillse att de många 100,OOO-tals rdr, som af R. St:r anslås, användas på ett sådant sätt att regementerne kunna förses med dugligt manskap. Härvidlag ansågo sig revisorerna, hvilka äro dessa manskaps enda målsmän, böra anmärka att förhållandet icke var som vederborde. Hr Montgomery har vidare omnämnt de »småaktiga» anmärkningar, revisorerne skulle hafva gjort sig skyldige till. Hvad anmärkningen om målskjutningsgevären beträffar, så medgifver jag att Hr Montgomery till en viss grad haft rätt; men revisorerne ansågo, att Svenska arméen icke tillräckligt ölvades i skarpskjutning. Saken är till sin princip af stor vigt för vårt land, men i och för sig en detaljfråga. Stats-Ulsk:t har icke heller aktat nödigt att omnämna den, och derpå må man icke undra, när man nu känner dess motvilja för detaljer. I afseende å den K. M:s Propos., som blifvit afgifven med anledning af revisorernes anmärkning rörande Svea artilleri-reg:tes kasern, är det mig bekant att en utvidgning af kasernen varit påtänkt alltsedan 1840. Skulle revisorernes yttrande kunna un - 168 Den 14 Januari e. m. derlätta att få saken igenom, tager jag gerna emot de små anmärkningarne mot revisorerne, och mångfaldigt flera, om något godt dermed kan uträtttas. Att manskapet hålles bra, anser jag vara af icke ringa betydenhet, och äfven med risk att blifva h. o. h. ogillad, vill jag kämpa för det. Stats-Utsk:t kan icke sjelf bese de förvaltande verken, utan har endast revisorerne att hålla sig till; derför borde det också vara tacksamt för det att revisorerne använda många timmar på dagen för att inspektera och särskildt uppmärksamma de moraliska förhållanden, som böra upphjelpas.
Det är för mycket begärdt att man, då sakerna i Stånden afgöras , tillika skall kunna nagelfara hvarje ord i redactionen. Vid de afgående expeditionernas justering är åter föremålet att tillse det inga origtiga eller onö - igo Den 3 September -e. m, digt ordformer inflyta; och jag skulle trö, att alla sådane , som ej angå beslutet kunna saklöst uteslutas, emedan de icke gagna,men möjligen kunna s ada. Af de följande orden i expeditionen synes andan och meningen af Utskottets framställning så tydligt, att man icke kan misstaga sig derom ; det heter: ''helst ”genom ett sådant Nådigt erkännande af Rik”sens Ständers och Deras Revisorers oinskränkta granskningsrätt öfver Statens alla tillgångar, det förtroende ytterligare skall stadgas, ”sorn utgör hufvudsakliga vilkoret för de Skatt, ”dragandes fortfarande beredvillighet, att anstränga sin förmåga till medels anvisande för ”Statens behof.” Tydligare lärer man ej kunna uttrycka, att Riksens Ständer anse sig till Revisionen berättigade , och således äro de förevarande orden olämplige. Något annat har jag ej velat anmärka ; följagtligen icke göra något tillägg i beslutet. Herr Hjerta'. Jag ir till en stor del förekommen af den siste värde talaren. Det är ej fråga om ändring af beslutet , ty det är tydligt och klart, och för öfrigt så uppfattadt, att ej något missförstånd kan uppstå. Af mig har endast ett tillägg blifvit föreslagit, ty det har ej stått förut, att Konungen täcktes utfärda befallning till vederbörande Cassör rörande Revisionen. Men detta är ej någon ändring , blott en gifven följd af beslutet , ett förtydligande deraf. I anledning af hvad Friherre Cederström anfört att 58 §. Riksdagsordningen skulle vara häremot stridande, så J)en 2 September e, m. »91 innehåller den visserligen hvad han uppläst ; men det är blott att man icke inom ett Stånd får ändra ett fattadt beslut. Något helt annat är , när en Expedition enligt 72 §. Riksdagsordningen justeras.
Vi räkna emedlertid nu ej mera, än år 1860, och redan har det förhållandet inträdt, som, på sätt jag nyss nämnt, ansågs ligga utom det sannolikas gräns. I KammarRätten har jag nemi. haft tillfälle att se räkenskaper, som i detta hänseende utvisat att på sednare tider icke några utgifter behöfts belasta statsverket för bristers fyllande vid liqviderne ronde omförmälda spanmål, utan att fastmera till statsverket öfverskott måst inbetalas. Detta förhållande har upstått till följd deraf att medelmarkegångspriset öfverstigit årsmarkegången, och att det således blifvit en fördel att erhålla lösen efter medelmarkegångspris i st. f. markegångspriset för året. Utsk:t har icke betänkt möjligheten deraf att medelmarkegångspriset kan understundom blifva högre än det gällande inköpspriset, och att vid ett sådant förhållande den, som erhåller lösen efter förstnämnda pris, gör en verklig vinst och således icke kan derutöfver vara berättigad till skade-ersättning. Med förbiseende häraf har Utsk:t funnit för godt att föreslå en ständig utgift för statsverket, hvarigenom Sala silfververk får sig en bestämd tillökning i inkomst af öfver 185 t:r spanmål under sådana år, då silfververket derförutan får upbära lika stor eller större inkomst än under hittills varande förhållanden. En sådan hushållning med Statens medel kan, enl. min åsigt, icke vara riktig. Jag får derföre anhålla att detta Betänk, måtte återremitteras, på det Utsk:t må så ställa sitt förslag att icke silfververket skall göra obehörig vinst på den ifrågasatta förändringen. Hr Montgomery, Robert Nils Germund: Till Sala silfververk hörer, på grund af äldre resolutioner, räntor och medel, som hufvudsakligen kunna inbegripas i 2:ne rubriker, nemi. »donerade» eller »konstatsmedel» och arrenderade räntor.
Utskottet har tagit det af Banco-fullmägtige framställde förslag under noggrant öfvervägande, och beträffande först Fullmägtiges tillstyrkan, angående Banco-Secreterare-beslällningen, så„ ehuru Bauco-Seci eterare n, enligt Utskottets åsigt, icke bör, jemte sine öfrige flere olikartade göromål, åläggas, eller, möjligen kan i hela sin. v,idd förena, det serskilda uppdraget af Bancofu Hmäg tå ges Rake liska ps-bi t rade, måste dock denne tjensteman icke-allenast, såsom Chef för Expeditionen, tillse och vara Bancofullmägtige ansvarig, att de sammandrag af räkenskaperne, hvilka vid Expeditionen äro,. såsom nödige, anbefaldte, blifva vederbörligen upprättade, utan ock städse ega fullständig kännedom örn Verkets ställningi alla dessdelar, och de förändringar , sorn i ett eller annat hänseende kunna tidtals derute inträffa. Oell på det Banco-Secrelerar.en icke må förhindras att med' oafbruten uppmärksamhet följa Verket, både i dess helhet ochmångfalldiga serskildta, deta!Iler, anser Utskottet, således icke lämpligt, att dennetjensteman skall derjemte betungas, med deri underordnade och enformiga samt; med hans egentliga Ijenste-å ligga tiden mindre förenliga, befattningen, att föra Prolocollet vid Herrar Fullmägtiges sammankomster, från hvilket)! befattning Bänco-Secrelerar.en allt sedan i83o varit, befriad. Hvad deremot angår Notarie-sysslan vid Banco-fullmägtigesExpedition, så bar, sedan grundsatsen af offentlighet vid Bankens förvaltning gjorfc gällande, behof veit af. denna syssla långt före detta varit insedt och, jBcmco-Utshottets Betänkande, IV:o 5&. densamma redan för io år tillbaka blifvit å Stat uppförd.
Ständer anse enligt med ändamålet af en val inrättad Nedei lags-handel * att den samma må tjena till befrämjandet af en på reela företag rigtad transito - rörelse, men ej af en för inhemska förbrukningar öfverflödig import af främmande varor * hvilken sednare så mycket mindre förtjena!', att genom en utan motsvarande ersättning lemnad credit med tullens erläggande, underlättas, som en dylik, vissa Nederlags-piatsér medgifven förmon, ej annat kan än lända till förfång för de StapelStader, hvilka i. saknad af Nederlag ej kunnn und - Den 4 Augusti undgå, att genast vid införseln erlägga: belöpande afgiftef lör de inkommande varorna. Det synes Riksens Ständer således vara både nyttigt oell rättvist, att, i likhet med hvad comiterade till Tullförfattningarnas öfverseende, underä den 26 Mars 1813, hos Eders Kongl. Majit i underdånighet hemställt, godsägare matte förbindas att, vid skeende förtullningar af Nciderlagsvaror för inhemskt behof, tillika erlägga Sex procent i årlig renta å Tullbeloppet för all den tid varan legat pä Nederlag, med undantag likväl af salt, hvilket ifrån €11 slik ytterligare afgift synes böra befrias. Om en högst angelägen controll emot missbruk vid Nederlags-frihetens begagnande möjeiigen skulle kunna handhafvas, anse Riksens Ständer det blifva af stor nödvändighet, att den länge fördröjda verkställigheten af, erfordelig Magasins - inrättning för Nederlagen i Götheborg ej vidare må uppskjutas, samt den osäkerhet undvikas som för det närvarande äger rum, dä Nederlags-godset måste förvaras i en mängd spridda vindar, källare och bodar, i hvilket afseende Riksens Ständer hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att berörde Stads Handlande måtte förpligtas, att en slik skyldighet inom lämpelig tid fullgöra,-så framt de vilja af Nederlags-friheten sig begagna.