Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag är derjemte öfvertygad, att större kraft ej sällan kan åstadkommas med mindre kostnad, allt efter deras snillegåfvor och hushållningsanda, som skola uppgöra planerna. Men för att slutligen undgå den förebråelsen att blott i allmänhet hafva talat om hushållning, indragning och besparingar, vill jag nu i korthet antyda några af de utvägar, som lattast och med största fördel skulle till sådant ändamål kunna vidtagas I främsta rummet sätter jag saltpeteroch kruttillverkningen. I stället för att, såsom nu, till öfverdrifvet pris uppköpa s. k. inhemsk saltpeter, och deraf låta årligen tillverka mindre godt krut, att efter flerårig magasinering och derunder skedd stenlöpning försäljas till underpris, skulle betydliga summor sparas och vida bättre krut vinnas derigenom, att man uppköpte saltpeter, hvar helst den kunde till bästa pris erhållas, och magasinerade det er 4 H. 7 äo Den 8 Mars f. m. forderliga förrådet, samt i behofvets stund lät tillverka det krut, som kunde erfordras. En annan utväg till kanhända ännu större besparing finnes i Armeens beklädnad. Allt commisskläde blir hos oss öfverskuret, till icke obetydlig ökning i priset och ofantlig minskning i varaktigheten. Jag har af klädesfabrikörer erhållit den underrättelse, att öfverskärningen fördyrar hvarje aln kläde med minst 4 sk., och borttager omkring en fjerdedel af kiädets varaktighet. Man finner sålunda lätt, hvilken ofantlig besparing skulle uppkomma , om vi härutinnan följde det rika och manufacturkunniga Englands efterdöme, och beklädde vår Arme' med oöfverskuret kläde. Bland utvägarna till besparing vill jag knappt nämna indragning i den stående Arméens numerär, oaktadt K. M. år 1809 medgaf den ända till två tredjedelar, såsom vilkor för den då begärda Nationalbeväringen: en indragning, hvars lämplighet af Regeringens organer då med mycken grundlighet ådagalades. I militärens uniformer kunna utan olägenhet stora besparingar göras, icke blott för tredje hufvudtiteln, utan äfven för en stor del af Svenska folket.
Utskottet, som i dess betänkande, N;o 12, till skäl för berörde förhöjningar åberopat dess åtgärd alt föreslå högre införselstull å ull, men nu, enligt hvad här ofvan angående sistnämnde artikel inhemtas, på anförde skäl, trott sig böra inbjuda de öfrige Stånden att biträda Borgare-Ståndets beslut om bibehållande af de nuvarande lägre införsels-afgifterna å ull, finner sig, i öfverensstämmelse härmed, icke kunna undgå att hemställa till Presteoch Bonde-Stånden alt de ville äfven om de gällande lägre införselsbestämmelserna för de ifrågavarande väfnads-slagen sig med Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet förena; men om denna inbjudning icke antages, måste omröstningar anställas, sålunda: 147:o. Den, som gillar Utskottets förslag, att för rubriken Filtar och Mattor bland .1 lleväfnoder bör bestämmas 30 sk. införselstull skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, bibehålles införselsafgiften vid dess nuvarande belopp, 24 sk. skålpundet. 148:o. Den, som instämmer i Utskottets förslag, att införselsafgiften för den vid Ylleväfnader förekommande rubriken Fris, Frisad, , Doffel och Kalmuck skall utgöra 36 sk. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, kommer nuvarande införselstull 30 sk. skålpundet att förblifva oförändrad. l49:o. Den, som bifaller Utskottets folkslag, att vid Ylleväfnader rubriken alla andra slag skall åsättas 32 sk. införselstull skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 30. 47 bibehå lies dea au derå gällande införselsa fgiften, 24 sk. skålpundet. Halfylle-, alla andra slag.
Svenska Läkare-sällskapet 1,500: Vaccinationens befrämjande 2,353: 21. — Allmänna barnbördshuset 2,061: 16. — Barnbördshuset Pro-patria 60: Barnmorske-undervisnings-anstalten i Göteborg 1,043: 32, 3. Farsoters och smittosamma sjukdomars botande 36,384: 24. 5. Pensioner i Fältläkare-korpsen 1,233: 16. — Stipendier i dito 1,987: 24. — Arfvode till Provincial-kirurgen i Stockholms län 137: 24. — Inrättningen för sjukes behandling med elektricitet och galvanism 580: Carolinska Medico-kirurgiska Institutet 5,058: 7. 3. Gratifikationer till e. o. tjenstemän och vakt betjente 200: Leverering till Kongl. Ränte-kammaren 2,720: 32. — 164,666: 8. 7. Afskrifning: Värdet å kasserade inventarie-persedlar 576: 42. —• Balans till år 1858: Anmärkning: Med tillägg af de uti länens räkenskaper direkte afförde omkostnader, uppgå utgifterne för farsoter och smittosamma sjukdomars botande till 37,760 R:dr 21 sk. 3 r:st, eller utöfver anslaget till 28,760 R:dr 21 sk. S r:st. § 1* Enligt hvad Kongl. Sundhets-kollegii räkenskaper utvisa, har Utgiften å ansiaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, förslagsvis beräknadt till 9,000
I öfrigt får Utskottet tillägga att dylika löneanslag blifvit tid efter annan på besparingarne anvisade, utan att föregående Ständers Stats-Utskott emot anordningarne, eller Constitutions-Utskotten vid Rådgifvare-åtgarderna gjort anmärkning; — till bevis hvaraf Utskottet torde tillåtas åberopa Kgl. Majrts Nådiga Bref den 20 Mars 1821 om inrättande af en Hof-Rätt öfver Skåne och Blekinge, äfvensom Kongl. Majrts Nådiga Bref den 17 Augusti 1823 och 11 Julii 1827 hvarigenom 5,35o Rrdr af ifrågavarande anmärkte i\8,564 Rrdr blifvit Gardes-Regementena på besparingarne anvisade; 4 ConstitutionsUtskottets Memorial N:o i3. att till åtlydnad af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 23 September i83o, hvarå Föredraganden icke egt grundlagsenlig rätt att vägra contrasignalion, Statskontoret i Utlåtande den p:de derpåföljde December upplyst, att Tredje Hufvud-Titeln med säkerhet årligen lemnade besparade tillgångar för de af Kongl. Maj:t anordnade interims-lönestaler, samt att, vid ett sålunda befunnet förhållande, Constitutions-Utskottet icke ansett sig grundlagsenligen kunna vid behandlingen af målet gora någon anmärkning. Stockholm den io Junii 1834- N:o i3. Antom till Exp.-Utsk. d. ii Junii. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i 29 §. Regeringsformen. Då, genom stadgandet i 2g §.
Ligelius afkastade tröjan, pådrog den gamle studentrocken, som troget följt honom från Upsala-tiden, och stack i bältet tvenne pistoler, som tillhört hans fosterbroder bland buccaniererna. Deruti bestod hans så kallade stridstoalett. Derefter gick han öfver däck och tillsåg, att allt gjordes i vederbörlig ordning för aktionen. Men sedan vinden kastat om, blef den med hvarje ögonblick jemnare och starkare. Scyllas segel svällde åter för en frisk bris. Svarta moln skockade sig i sydvest, solens sken blef blekt gulaktigt, vattenytan mörknade och häfde sig snart i långa skummande vågor: det liknade sig till storm. Drake, som med Skytte och Ligelius ställt sig akterut och, medan manskapet ännu fortfor att ordna allt för striden, observerat motståndaren, såg, att denne nu tog in några af sina öfversegel. Ett föraktligt leende spelade härvid på hans läppar. Den gamle Parker steg fram och frågade kaptenen, om han trodde, att Scylla med denna skarpa vind kunde bära en sådan segelmassa. Drake besvarade denna fråga blott med en befallning att brassa seglen hårdare. Scylla flög pilsnabbt framåt, skummet yrde kring dess stampdäfvert, störtsjö på störtsjö vräkte sig öfver dess bog och kranbalkar. Före skymningen hade Algernon Sidneys segel dykat under horisonten. Drake, som alltsedan han kom ombord, icke njutit någon hvila, lemnade nu däcket, kastade sig på en soffa i akterkajutan och somnade. Vid midnattstiden vaknade han åter, gjorde ett slag öfver däck, visiterade hundvakten och begaf sig derefter åter till akterkajutan tillika med Skytte, som hitintills jemte Ligelius qvarstannat deruppe. Vinden och sjögången fortforo, utan att öfvergå till egentlig storm, och Scylla länsade undan med hela sin segelmassa utbredd för den skarpa brisen. Skytte lade sig på den andra soffan i akterkajutan, men kunde icke sofva. Hans öron fylldes af böljornas brus, och det suckande, tunga andedrag liknande ljud, som under en stark sjögång med jemna uppehåll fortplantar sig genom fogningarne på ett med elementerna kämpande skepp.
Ledd af den öfvertygelse, att Hemmansegaren vore mera belåten, om följderna af ett missväxtår fördelades på flera efterföljande, så att den stundom alltför dryga skatte-tillökningen ej tili sitt bela belopp genast efter en otillräcklig skörd utkräfdes; samt att Staten eller Löntagaren äfven borde vara bättre betjente dermed, att deras inkomster i Afrad och Krona-Tionde icke blifva så ytterligt ojemna, sorn förut ofta inträffat, har Friherren derföre Uppgifvit det förslag; Att alla för Hemman eller Lägenheter in natura beräknade Grundräntor eller Tionden, af hvad namn som helst, de må vara Kronan behållna eller utgå till Löningstagare, till Undervisningsverk ,■ Allmänna Inrättningar, eller såsom Augment eller Frälse-Räntor , eller Uti hvad annat ändamål sorn helst, skola från och med 1830 och allt framgent utgöras på efterföljande sätt: Sedan årets Markegångspris, enligt gifna föreskrifter, blifvit satt, hopsummeras dermed markegångsprisen för de senast förflutna 4 åren, och femte-delen af summan blir det pris, hvarefter räntorne för året erläggas. Uppsägning till leverering in natura får endast göras af Räntegifvaren, och, i den händelse sådant sker och årets Markegångspris understiger det uträknade betalningspriset, så betalar Räntegifvaren derjemte skillnaden uti contant. StatsBev.- samt Oec. Utsk. Bet. 3 I sammanhang härmed har Herr von Qvanten, Carl, jemväl med ogillande af den orimliga och orättvisa princip, att, i samma mort som en Räntegifvare nedtryckts under tyngden af en svar missväxt, han ytterligare skall belastas med högre Skattebidrag, för till vägabringande af rättelse härutinnan föreslagit ■, att Markegången må bestämmas för 5 år. Skulle Spannmålsprisen under dessa 5 år ändra sig, anser Motionairen detta fullkomligen corrigeras genom den ömsesidiga rättigheten att uppsäga Spannmål före Thonuedagen, hvilken, enligt Herr von Qyantetis mening, ej lärer kunna upphäfvas.
T SL ti S 3 Om -o CA O 1 C3 fD i. • o CQ fD ^ w CA o Ridd. o. FrosteBorgareBondeN:o N:o | Sid. Adeln. Ståndet. Ståudrt.) ståndet. N:o ¥ Fallstedt, Slotts-Bvggmästare, uppförande ä b. 29 Mars indragniugs-stat af hans lön , 1 4 i 91 5 b. 29 Mars b. 28 Mars b. 29 Mars 231 Se vidare 4 i 125 10 233 Fartyg, nedsättning i konsulad-algifter för 8 — 89 3 b. 20 Maj b. 20 Maj', b. 22 Maj b 18 Maj Faslighet, utmätt, om ändring i sättet för dess försäljning .. 7 i 21 b. 28 Febr. b. 23 Febr. g. 23 Febr. b. 23 Febr. „ ang:de skyldighet att lata inteckua vid försäljning deraf gjordt förbehåll, att framdeles vinna densamma åter, se Inteckning. Fastigliets-Idne-fonden: se Bankens lånerörelse.
Furtyg och Sedan, genom Kongl. Kungörelsen af den 11 Juni nästlidne år, utländska, af Båtar, svensk man inköpte seglande fartyg af träd om 50 lästers drägtighet och deröfver, med tillbehör, blifvit intill slutet af innevarande år till införsel i riket tillåtna, mot en från 25.till 10 procent af inköpssumman nedsatt införselslull, så har Kongl. Maj:t, uti sin, till Bikets Ständer allåtna, Nådiga Skrifvelse, angående förändringar i tulltaxan, anfört, hurusom beslutet af den 11 Juni afselt en öfvergång till ytterligare minskning i de afgifter, hvilka utgjort hinder för inköp af utländska fartyg, och hvilken minskning desto mindre kunde för våra skeppsvarf blifva menlig, som erfarenheten visat, att till och med nästlidne år 46 stycken Svenska fartyg af sammanlaggdt 3,926 lästers drägtighet blifvit till utländningen försålde. Närvarande förhållanden uti andra länder och andra verldsdelar hade uppdrifvit frakterne lill en förut osedd höjd, hvarigenom utförseln af våra tyngre och i förhållande dertill mindre värdefulla varor vore försvårad, så att en betydlig del deraf qvarlåge uti våra hamnar öfver vintern. Våra skeppsvarf medhunne ej att bygga fartyg nog skyndsamt eller i tillräcklig mängd för att fylla bristen.
Vid ett sådant förhållande torde jag icke hafva saknat anleda, för den förmodan, att Utsk. icke haft tillfälle att fullständigt göra sig reda för, huru staten borde se ut; och derföre önskade jag, att, på samma sätt som blifvit beslutadt i afseende på Bankens stat i allmänhet, åt Fullmägtige måtte öfverlemnas att bestämma detailregleringen inom Baneodiscontverket, likväl så, att den bestämda staten icke öfverskreds. Mer har jag icke önskat. Jag instämmer gerna deruti, att min föreslagna propos. må delas, så att Hr Gr. o. Ordför. styckevis inhemtar, huruvida R. o. Ad. vill dela min åsigt i ena eller andra delen deraf. Hr Stuart: Jag är icke ledamot af den afdelning utaf BancoUtsk., som behandlat detta ärende, och kan således icke upplysa, huruvida afdeln. tagit den fullständiga och noggranna kännedom om förhållandena inom Discontverken, som erfordras för att kunna uppgöra och föreslå en ändamålsenlig reglering af lönevilkoren för dervar. tjenstemannapersonal. Men jag är dock i tillfälle upplysa R. o. Ad. derom, att de aflöningsbelopp, som här förekomma, äro alldele* desamma, som för närvar, utgå och som tid efter annan Den 6 April e. m. 5i blifvit af Bancofullmägtige fastställda. Hr Rosenblad liar anmärkt, att ombudsmannens lönevilkor äro alltför ringa, jemnförelsevis med den öfriga betjeningens. Delta är visserligen ett förhållande, som genast faller i ögonen, då man granskar den föreslagna aflöningsstaten; men detsamma härleder sig deraf, att då Discontverkets tjenstemän erhålla den löneförbättring, som under benämning af gratification finnes i utlåt, upplagen, söktes någon sådan förbättring icke af ombudsmännen.
Summa utbetalda, tillfälliga statsutgifter, före den 10 sisth September, R:dr hvarförutan, intill samma dag, blifvit i afräkning å innevarande års anslag för Folkskolelärares bildande och aflönandé, enligt Reglementets 96 §., utbelaldt ett sammanräknadt belopp af Utaf den till statsbehofvens fyllande för år 1845 på Riksgälds-Kontoret anvisade summa, i,475,36o R:dr, hafva j med anledning af Kongl. Stats-Kontorets reqvisitioner, följande belopp blifvit af Fullmäktige utanordnade under den del af detta år, hvarför Fullmäktiges protokoller nu äro granskade, nemi.: enligt protokollet för den 27:de Februari, R;dr 5oo,ooo. — —■ alt utbetalas den isa Mars. enligt protokollet för den 19 Mars 200,000. enligt protokollet för den 24 April 3oo,ooo. enligtprotokolletförden 3 September 200^000. och enligt protokollet för den 10 i samma månad .. 100,000. 419,991: 43. 9. 3,333: 16. — 1,000: 700: 3,ooo: 4o,ooo: 3,ooo: 20,000: 491,025: 11. 9. 8,936: 32. — i,3oo,ooo. — —• o _ o7 _ Utaf det på Riksgälds-Kontoret för oförutsedda utgifter, jemlikt Å RiksgäidsRegeringsformens 63 §., anvisade, så kallade mindre kreditiv, utgörande, Kontoret an~ sedan 1841 års Riksdag, 5oo,ooo R:dr, hafva, under den tid Revisorernes v‘sa^.ei.kredl~ granskning omfattat, några andra utbetalningar icke ifrågakommit, än de som blifvit föranledda af den i Wexiö år i843 inträffade eldsvåda och finnas anförda i Fullmäktiges sednast afgifna Riksdags-berättelse (sid. 3o—3i.)
Den ät inDelD, böt efter feDnafle årets? matfegång uträfnaö. ©octorö#bref, forn roiD SIcaDemierne utfärDaö, förfeö meD flämplaDt pappet, nemligen: i geologien . i 3utiDifett 23$. till 31. ©t. qSrot. 1847 & 1848; 10 ©arnt. 1 2tft>. 2 23anbet. Scrflag tilt Söwbnttig angaenbe ©tamplabe SPiWr^Stfgiften. 9t:br ff. r:ff. ©octor$*bref: t 9)tcDicin 3: i ftlofoften, eliev fä fallaDe $Jtagifter«bref 1: 24. — Sten föv ©octor&bref, forn utan prof utfärDaS. 25: ^roftar öfwer egna församlingar erlägga för fina full# malter i jtämplaDt papperé-afgift 4: transporter od> 53pten, forn ofwan omförmälDa <£tm betSwerf od) Qjmbetömän bewilja, förfeé meD ftämplaDt papper till lifa belopp, forn conflitutorial på behaglig ttD. 2lfffeD, Då Der meD icfe några löne* eller penfionS>förmåner följa, äfroenfom Då enDafl fåDan penfton Derwiö tillägg ges, ^martill
Sök att af sir Glithinghams eller fru Rushs betjening få reda på det namn baroneten hade, innan han antog sin onkels titel, och säg det sedan åt mig då jag är ensam; försök att snabbt och utan att väcka uppseende ombesörja denna sak. Black aflägsnade sig, och nu satt Lorden orörlig, väntande på svaret och likväl bäfvande för detsamma. Ty ehuru han ej kunde låta bli att stirra mot dörren, darrade han hvarje gång han hörde någon rörelse eller något steg derutanför. Nu inträdde gamle Black. Vet du det? frågade Lorden. Svara! men säg icke namnet! Ja, jag vet. Af hvem? Af fru Rushs tjenare. Hör mig, Black, säg mig icke namnet, utan tag ett papper, skrif det derpå, och gif det sedan åt mig! Black lydde, under det han emellanåt betraktade Lorden, liksom om han befarat att förståndet ånyo flytt sin kos. Efter att hafva skrifvit, lemnade han pappret åt Lorden, som, utan att se derpå, gömde det uti sin hand. Gå ut nu, Black; lemna mig. Gå, säger jag. Jag vill vara ensam. Gå, skynda dig! Nu blef Lorden ensam; när tjenarens steg ej mera hördes, såg han på sin venstra hand, som hårdt sammanknuten omslöt pappret, hvilket tycktes väcka en så stor förskräckelse och nyfikenhet hos honom. Han betraktade länge sin hand utan att göra en rörelse för att öppna den. Hvad innehåller du? sade han slutligen. Har jag anat rätt? Denna likhet! denna röst! det kan också vara en villa, huru många fullkomligt fremmande personer likna ej hvarandra? Men om det ändock vore så? Jag skall se ... nej, jag har ej mod dertill. Och nu börjades en pantomim, som varit nästan löjlig, om ej det dystra ansigtet, dessa bleka drag, och denna förskräckta blick hade gjort den hemsk. Han ville öppna handen och så snart pappret syntes, sammanknöt han den åter hastigt och såg bort. Slutligen, då denna strid hade räckt nog länge, tillslöt han ögonen, och ställande pappret så, att det genast skulle träffa hans blick, såg han hastigt upp. Starling ... Starling, framstammade han kraftlöst.
637 lön åt en ytterligare lärare i praktisk gymnastik, samt 133 r:dr 16 sk. till lön åt en lärarinna i gymnastiken; och då antalet af deni, som vid denna gagneliga inrättning, bildas till lärare och instruktörer för så väl läroverken, sorn rikets annee och flotta, visat sig vara uti jemn tillvext och medfört behofvet af en ökad lärare-personal, hafva Rikets Ständer, på dessa och de af E. K. M. anförda skäl, ansett sig böra bevilja den äskade tillökningen i Gymnastiska Centralinstitutets stat med 633 r:dr 16 sk. 7:o Sundhets kollegium med Medicinal-staten. a) Då den summa af 200 r:dr, som funnes på Sundhets-kollegii stat uppförd, såsom arfvode för granskning af de apotheks-räkningar, hvilka, en ligt bemälda kollegii instruktion, skola derstädes revideras, numera icke vore svarande emot detta besvär, helst nämnda räkningar, hvilka år 1816 utgjort 235 stycken med en summaj af 18,352 r:dr 19 sk. 9 rst, år 1846 uppgått till 707 stycken med ett totalbelopp af 64,320 r.dr 26 sk. har E. K. M. föreslagit, att ifrågavarande arfvode måtte förhöjas med 400 ralr.
P: Emot det beslut, hvarigenom Utskottets pluralitet förklarat sig anse Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med förslag till Lag för Banken icke tillhöra Banco-Utskottets befattning, får jag anmäla min reservation, grundad derpå: 1:0 att jag ej anser den åberopade §. uti nu gällande Instruction för Banco-Utskottet, enligt dess ordalydelse och anda, åsyfta något annat, än att förneka Banco-Utskottet, att, utan föranledande af någon motion från Riks-Stånd eller Kongl. Proposition, hos Rikets Ständer föreslå någon förändring eller rubbning i Bankens hufvudgrunder; 2:0 att ett Lagförslag, så djupt ingripande i Banco-Vérkets bela organisation, som det ifrågavarande, hvarken bör eller kan gå Banco-Utskottets yttrande förbi och till Lag-Utskottet allena öfverlemnas; samt 3:o att, vid sistlidne Riksdag, ej allenast nu gällande Lag för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o jemväl blifvit af Stats-, Bancooch Lag-Utskotten gemensamt behandlad, och det nu afgifne Lagförslagets handläggning af Banco-Utskottet, gemensamt med Lag-Utskottet, desto mindre kunde anses stridande mot Grundlagen, som redan tillförene vid flere tillfällen Kongl. Maj:ls Nådiga Propositioner, angående allmänna lagförändringar, blifvit till flera Utskott än Lag-Utskottet remitterade och af dem gemensamt handlagde, lill exempel på hvilket förhållande jag får åberopa, att vid sistlidne Riksdag blifvit till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens handläggning öfverlemnade Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, att Kongl. Maj:ts Förordning af den 19 December 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmans-klyfning samt afsöndring af jord eller andre lägenheter från hemman, måtte gälla äfven i afseende på SäteriRå och Rörssamt Frälse-hemman m. m.; Kongl.
– Ja, ja, du skall få se att det går som jag sade, den här resan går aldrig väl, och jag begriper inte sjelf hur jag kunde låta dig öfvertala mig dertill, när det på sexton år inte blifvit något af, så kunde jag gerna blifvit i ro hemma nu också. – Men, herre min Gud, då prostinnan inte sett sin syster allt se’n salig prosten dog, och det inte är längre väg, och prostinnan inte har en mängd små barn som hon, så är det väl inte för mycke att någon gång slå sig lös och fara till henne, när hon bedt oss så länge Kors i Herrans namn, honingskrukan som står qvar i förstugan, tänk om svinen kommer in, – afbröt mamsell Lovisa hastigt och sprang ut. – Jag vet inte hvarför du skulle släpa med dig den der stora krukan, – sade prostinnan litet vresigt, när mamsellen kom tillbaka med krukan i famnen, – här är ju ingenstans att ställa den en gång. – Så prostinnan säger, kaptenskans bin har ju dött i år, jag tänker honingen är välkommen jag. – Se så, nu tror jag dansen är slut der ute, – afbröt prostinnan lyssnande; och verkligen hördes icke också, i stället för skratt och musik, de raska tagen af en dugtig björkqvast, hvarmed man sopade golfvet; prostinnan öppnade dörren, men följderna efter balen och sopningen,ett tjockt förpestadt dammoln, slog henne i näsan så häftigt, att hon i ögonblicket måste stänga den igen. Mamsell Lovisa var emellertid icke så ömtålig, och innan kort hade hon öppnat fenster och dörrar derute, burit in en madrass och med pigans tillhjelp bäddat åt prostinnan, gjort sig sjelf en bädd af dynorna i den gamla vagnen och, sedan hon stängt dörren om sin matmor och sagt henne godnatt, somnade hon derpå, så lugnt och tungt, som en katt på en spishäll.
Dominium visserligen är detsamma, sorn herligheden, men att just dermed förstus, ej allenast de Regala rättigheterne , nemligen Patronats-, Birke-, Jigt-, Fiske-, Sigtoch Sagefalds-rätt , utan ock de mindre rättigheterne ofver fasta godset, hvilka bestå uti rätt till fäste, husbondhohls kjendelse m. fl. — Detta inhemtas a£ IBrossons Förtolkning cifvet Danska Lagens Stadgande i 5 Bok., 3 Gap. 34, 2> Art. och Kongl, Rescripterne af den 30 Maji 1693 och den 12 Martii 16g5, hvilka Lagar tydligen förutsätta, att herligheden till Kyrkogods, Annex och Mensalgårdar, eges af serskilda Proprietairer, så att blotta landgillet innehafves af Kyrka eller Prest; och dessa CLagar, fastän af senare data än Fredstractaterne i Brömsebro och Roschild, hafva sin grund i äldre Lagbestämmelser, ibland hvilka i synnerhet må anföras Konung Christian III:s Koldinghusiske Recess af år 1558, Irvars 41 Art. innehåller, att det var Konungens Lgnsmand, sorn bortfäste de Kyrkojordarne, af hvilka Kyrkorne egde Land. gillet: och Konung Christian IV:s Recess af den Februarii 1643. 1 Bok. 4 Cap., 39 Art., enligt hvilken Presterne icke måtte tillvälla sig någon fördel af Kyrkogodsens bortfästning, med mindre dertill fanns åtkomst uti Capitlets, eller andre vederbörandes egendoms bref och gamle jordebocker som sådant R. St. Just, Omb. Emb■ Ber. d. 4 Nov 1828.' 41 utvisaile.