Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Underhållsoch driftkostnaden uppgick, enligt bokslutet, till 222,143 R:dr 6 öre och understeg således hela bruttoinkomsten med 25,491 R:dr 85 öre. Under året afgingo 2,218 ordinarie trafiktåg, hvilka passerade en sträcka af 9,592,3 mil. Derjemte voro 4 oextratåg anordnade, af hvilka 3 gingo mellan Malmö och Lund samt ett från Lund till Akarp. Inkomst per tågmil utgjorde 25 R:dr 82 öre, och per mil trafikerad bana 44,220 R:dr 52 öre. Underhållsoch driftkostnaden uppgick per tågmil till 23 R:dr 16 öre, och per banmil till 39,668 R:dr 40 öre. De ansenligaste godsqvantiteterna utgjordes af följande slag: Uppåt linien: bjelkar, bräder, timmer, plankor och läkten 138,907 centner, benmjöl 1,031 centner, fisk, saltad och sill, 24.006 centner, gjutgods 3,275 centner, kalk Bilaga Litt. B, tillhörande sid. 120. Södra stambanan från Malmö. 1859. Biljetter. Afgift. Tillsammans. Tillskott. Öfvervigt. Post och Diligens. 0 i i ^ Åkdon, hästar & hundar-■ Paketer. 1 Summa Passagerareetc. trafik. Gods. J Boskap. Summa Godstrafik. Extra Summa Summarum. Rirnt. Tur. Tur och Retur. Tur. Tur oell Retur. Antal . Afgift. Vigt. Afgift l:sta kl. 2:dra kl. Salje kl. lista kl. 2: eira kl. l.sta kl2:dra kl. 3:dje kl. lista kl2:dra kl. Biljetter. Afgift. ! i Ctr. Lb Antal. Afgift. Januari Södra stambanan från Malmö. Passager a r e. Till Salmö. Åkarp. Luud. Örtofta. Eslöf. Stehag. 1 1 Höör. Sösdala. Antal. Afgift. Antal. Afgift. Antal. Afgift. Antal. Afgift. Antal. Afgift. Antal. Afgift. Antal.
Och tillstyrker Utskottet, att betyg af andra personer än Läkare, enär de jemväl äro af Presterskapet i Församlingen till deras verklighet besannade, måtte för giltiga anses , endast vid de tillfällen då allmänna medborgerliga skyldigheter skola uppfyllas, och någon antingen af sjukdomsförfall hindras att sig dertill inställa, eller söker att derifrån sig undandraga, såsom med sådana periodiska åkommor eller dolda kroppsfel besvärad , hvilka dertill göra honom oskicklig; samt att detta således måtte blifva till iakttagande föreskrif. vet dem, hvilka, i kraft af deras innehafRidd, 0. Ad, Prut. Den 19 Juni e. m. vande Embeten och tjenster, eller efter särskildta uppdrag, äga att skyldigheternas fullgörande utfordra. 7:0 Från Lagutskottet, af den 2 Juni, innehållande svar på återremissen af Utskottets Memorial, rörande yrkad skäipnmg i straffet för tjufva)', samt om fångiörin*gen. I afseende på det gjorda förslag, att pt sender måtte utsättas för dem, som ertappa missdådare, har Utskottet ej ansett sig äga skäl att tillstyrka någon annan belöning tördem, som gripa brottslingar, än den, som för ertappandet af förrymda .Soldater och Båtsmän samt dem, hvilka från fästningsarbete och allmänna arbetshusen undankomma, redan är i Förlattrbngarna stadgadj förmälandes Utskottet sig för öfrigt, uppå anförda grunder, anse sig icke kunna frångå dess förslag, såsom, i Utskottets tanka, mest ledande till ändamålet.
Det skiljaktiga Liqvidations-sätt, som för Götha Canal-Bolagssamt Malmö Diseonters Assionationer och öfrige Skulder blifvit föreslagit, att nemligen , Assignationerne skulle genast inlösas med Contant till fulla beloppet, men öfrige Skulderne liqvideras med Obligationer pä Fem dr och med Ert Femtedels ärlig afbetalning, har af serskilde Anmärkare dels blifvit godkändt och dels klandradt. Uti Betänkandet är rnedgifvit, att enligt Dag, kum^i Assignationerne icke äga bättre rätt, än de andre Diseont-Skulderne, men förenade Utskotten hafva tillika utredt skälen, på hvil - Statsoch Banco-Utskottens Betänkanden. 1129 ka Utskotten ansett sig böra tillstyrka Assignationernes skyndsammare inlösen. En värd Ledamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln har serskildt anmärkt, att, enligt det af Utskotten föreslagna Liqvidationssätt, skulle Tre Procents fordringar uti Götha Canal-Discont komma att godtgöra förlusten på Assignationerne, hvilket denna värda Ledamot anser vara så mycket mera orättvist, som Tre Procents reverserne, på de af honom anförde skäl, skola äga bättre rätt, än Assignationerne. Med åberopande af hvad Betänkandet innehåller, få förenade Utskotten, i anledning af denna serskildta anmärkning, nu tillägga, att Allmänheten saknat ali anledning att misstänka , det Assignationer möjligen skulle komma att utgifvas på Banken, till hvilkas inlösen Fond derstädes saknades, aldrahälst det var allmänt bekant, att Disconterne ägde uti Creditiven en serskild Reserv-Fond.
För de medlersla och södra var i all mänhet den grundsats antagen, att endast hälften af hela kostnadsbeioppet som understöd skulle kunna beviljas, af hvilket halfva belopp en mindre del såsom anslag ulan älerbetalningsskyldighet linge utgå. För de norra länen äler voro ieke så beskaffade in T A | skrankande villkor föreskrifne; ulan har det berott af K. M:ä nåd. pröfning all bevilja större eller mindre del, eller allt, såsom di recl anslag. Dä jag anser, alt det vore myckel att beklaga, om ett arbete af så ntycken vigt, der det är fråga om en landvinning af mer än sex tusende tunnland jord, icke skulle blifva fullbordad!, kan jag ej annat än instämma med de talare, som yrkat bifall till Ulsk:s betänk. Gr. Mörner: Del liar blifvit sagdl, att direcla anslag lill odlingsförelag icke är något nytt, utan att exempel derpå redan linnas. Det är just denna omständighet, som åberopas äfven för detta företag, och ju Hera exempel som finnas, ju liera skola framstå med enahanda anspråk och troligen med lika grundade skäl, som denna gången dessa pretendenter. Ständerna gjorde vid förra riksdagen skillnad mellan de norra länen och de södra, en skillnad, hvars grund icke lärer kunna undfalla någon, som är med Sveriges förhållanden bekant. Grunden låg i den olika natur och den olika bördighet, som i skilda delar af landet äger rum, hvarigenom en olika nytta af sådane förelag vore att förvänta. Företagen voro förenade med mera svårigheter och större osäkerhet; fruktan för sveksamma skördar gjorde, alt man med mera beredvillighet lemnade anslag för odlingsföretag, hvilka, äfven om de lyckas, gifva en mindre rik afkastning i dessa än i de mera sydligt belägna länen. Detta låg otvifvelaktig! till grund för Ständernes beslut vid förra riksdagen och torde vara en grund, som 614 Den 21 December f. m. ej bör förbises. Jag får endast lill R. o. Ad. hemställa, om det ligger någon billighet lili, att större delen af nationen skall beskattas, för att underlätta odlingsförelag för några få dess medlemmar.
(etablerad 1860) Vesterlanggatan &amp; 4 Försäljniiigslokaler: necZm bot toa^, en, tvdi och tve tr. upp Största la Kdorta o, Svarta YllelilacZnii~gstyger Kulörta. och Svarta Sidentyger Schalar och Resfiltar m, m. Observera! ' 1, I Genom direkta förbindelser med inoch utlandets förnämsta fabrikanter kan jag erbjuda ofvannäinda artiklar bättre och billigare än någon annan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och varor lätt blifva öfvertygad on1 fördelen att hos mig fylla sina bellof af dessa artiklar. Fredrika Limnell. Efter liingvarigt och svårt lidande insomnade deii 1 2 sistlidne september i en stilla ' och efterltiiigtad död F~edri7cn. LinzneZl. Hennes iiairiii är käiidt i sá vida kretsar bland rika och fattigta, höga och, lågra, att man knappast behöf ver förklara hvem ho11 var. Hwid hon var är det vi här ville i några .. f i drag antyds för att sålunda fasta i efterlefvandes minne den blida bilden af henne, solil maagen saknar utan ?tt kanske cloclr helt hafva känt henne. Det första intryck Fredrika i hennes yngre dagar ingaf,. var det af typen för en stockholmsdam, i sina prydno,. Fin och tack, alltid modern, alltid förbindlig, nästan alltid p&amp; rörlig fot, var hon känd nf och sjalf p&amp; ett visst lätt och luftigt &amp; tt bekant med - hela världen. Att trotsa modet skulle varit henne lika omöjligt som att trotsa den ilmeboende lag, soiu bjöd henne att vara älskvärd mot alla. I ungdomen kunde det handa, &amp; tt både modet och alskviirdheten någon gång gick till öfverdrift, .men det störde aldrig det behagliga intrycket af den lifliga och varmhjärtade lilla kvinnan. Okända eller ytliga bekanta, kunde sklimta ofver hennes små egenheter.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o Mars 1835. N:o 315- Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 2 Aprif i835. Preste-Slåndet den 9 Borgare-Ståndet den 9 Bonde-Ståndet den 9 Rikets Ständers Förordnande för de till Tryckfrihet ens vård Utsedde Comité rade, i afseende pä Grundlagarnes och Riksdags-beslutets felfria tryckning. (Coust. Utsk. N:o 88.) Vi efterskrifne Svea Rikes Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, sorn härstädes å urtima Riksdag församlade äro, gore veterligt: det bafve Vi åt de af Oss under denna Riksdag till Tryckfrihetens vård utsedde Gomiterade härmed velat uppdraga att vaka deröfver, det så väl Grundlagarna, med de deruti vid denna Riksdag antagna förändringar, vid skeende omtryckning af »amma Lagar, som ock Vårt förafskedande Expeditions-Ulskottets Förslag till und. Skrifvelse Ii3 Riksdagsbeslut, varda felfritt tryckta; börandes bemälde Comiterade dervid serskildt tillse, att ett uti i83o års upplaga af Riksdags-Ordningen befintligt tryckfel vid början af 56 §., hvarest förekommer ordet Ståndens, i stället för Ståndets, blifver behörigen rättadt. Stockholm den 9 April i835. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 6 April t835. Presle-Standet den 6 Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underd. Skrifvelse om formulairers upprättande för de förvaltande Verkens räkenskaper. (Stats-Utsk.
Ärelöshet, som omtalas i 19:de §:n, lär väl ingen vilja påstå icke är en straffpåföljd, men huru låter det då tänka sig att förlust af egenskapen att vara vittnesbär, hvilken nämnes i 18:de §:n och hvarmed tydligen åsyftas samma sak, icke äfven skulle vara ett straff? Är nu stadgandet i 18:de §:n, att menedare vare aldrig vittnesbär, upphäfdt, så måste äfven det i 7:de §:n förekommande, att menedare icke må vittna, vara upphäfdt. Skulle åter den, som är på vissa år dömd förlustig medborgerligt förtroende, icke efter de bestämda årens förlopp vara vittnesbär, så frågar jag hvad det är för medborgerliga rättigheter och förmåner han återvinner? Han kan komma i åtnjutande af alla möjliga förtroendeposter, såsom medlem af en jury döma om menniskors väl eller ve, men får icke begagnas såsom vittne, icke inför en domstol intyga sanningen af en sak! Inkonseqvensen häraf vore så klar och så i ögonen fallande, att antingen det ena eller det andra af dessa stadganden måste förändras. Hr von Koch: Jag tror att en sammanblandning här eger rum af straffbestämmelser och de i Rättegångs-balken föreskrifna jäf mot vittnen. Jag tror äfven att om denna lagparagraf antages, kommer derigenom att upphäfvas den allmänna påföljden, hvilken finnes stadgad i 17:de kap. 18:de §:n Rättegångsbalken, men att föreskriften i 7:de §:n åter kommer att qvarstå. Att emellertid äfven den vid en blifvande revision af Rättegångs-balken torde böra förändras, derom vill jag icke nu utlåta mig. Om det af Gr. Hamilton påyrkade tillägg till denna § vinner R. o. Ad:s bifall, kommer frågan om förändring af stadgandena i Rättegångs-balken och hvad som deraf bör qvarstå, att afhandlas då den föreslagna promulgationslagen blir föremål för Ståndets pröfning.
Men att han verkligen blef bottnad, det hängde på ett hår, ty fröken var nästan omöjlig för ' inarbete ', när det blef sommar och hövagnarne skramlade förbi kammarfönstret. Hon höll katten en hel aln ifrån sig och hennes blåa ögon blänkte mot hans gröna: » Ditt räliga kattalif, skall jag aldrig bli af med d i g? » sade hon, och så ryckte hon honom till sig och sydde fast ett par pärlor, som kommo åt galet håll. Fröken Tydén grät i förargelsen, sedan så for katten i väggen och frö- ken ned för trappan och ut i trädgården. Hon ville se den, som kunde hindra henne skifvor och doppas häri. Smultron eller jordgubbar eller andra bär, körsbär o. s. v., krossas och blandas med socker och några till hårdt skum vispade hvitor samt utbredas fingerstjockt på brödskifvorna, som stekas i smör, utan att vändas, rcen under stekningen begjutas med det heta smöret. De krossade bären kunna äfven läggas mellan två brödskifvor, hvilka sedan behandlas på ofvan angifna sätt. I stället för bär kunna syltade bär och syltad frukt användas; likaså kan brödet äfven stekas i smör, då det är doppadt i ägg och mjölk, och serveras då med skumsås eller någon fruktsfis. Mvcket fin och god efterrätt. O. H. B. att ' luka upp ' ogräset, när själfva länsmannens Katrina ryckte upp nässlor med handskar på de små torra frökenfingrarne — de skulle j u alltid vara så fina på ' t, de där Toppens. N u var det lif i fröken Tydén: » G å där och spela herrskap, det ska ' tjyfvingen ', » mumlade hon för sig själf, där hon låg och rasade mot allt, hvad hvitrot och snärjgräs hette, eller plockade upp äpplekart för att kasta dem efter ' pågalifven '. Mor Truls Jins skakade på hufvudet åt sin dotter: » Ä r du inte litt ' skickeligare, Karna, så kör pastorn af både dig och mig, » sade hon. » Å h, det passar han sig nock för, så länge han är förmyndare för mig, » svarade Karna.
Herr Landt Marskalken föredrog ett protokolls-utdrag frän Bondeståndet, af den ,6 Julii, innehållande Ständets beslut, att alla upskstttna grundlagsfrågor, som icke redan wid denna Riks» Vag blifwit uptagne eller wunnik handläggning, skola till nasta Riksdag blifwa hwilande, och dä till pröfning förekomma. Uti hwilker beslut Borgareständer, genom prolocolls-utdrag af den i8Iu. lii, trllkannagifwit sig hafwa instämt, utom hwad anginge de as, Constitutions - Utskottet wid Urtima Riksdagen i Orebro är i8>o, förestagna nya redaktioner af 8i Li Regeringsformen, rörande en mera bestämd 'id för grundlagssrägors afgörande, samt 14 §> af Riksdags-Ordningen, angående etk utiryckeligare stadgande, hwilka städers fullmägtige äga, att tillika emottaga fullmagter för andre städer, afwensom de siere tz. Uti Regerurgsformen eller Riksdags Ordningen, som med den förstnämnde Den zs IM. 4l? öga sammanhang. Härjemte förmast Herr LandtMnstalken, alt Presteständet, genom ankommit protecolls Utdrag tilkännagifwit, sitt instämmande med Bondeständer: och more det i anledning af dessa de öfrige tre StändenS bestuk som Constilutions.Ut» stöttet, uti ect i sista plenum »plast och dä pä bordet lagdt memorial, gjort den hemställan, om icke Nik» sens Ständer täcktes förena sig i det beslut, att alra hittills upst,rttna grundlagsfrägor, som icke redal, rvid denna Riksdag blifwit uvtagne eller wunnit handläggning, stola till nästa Riksdag blifwa hwilande, och dä kunna li l pröfning förekomma.
Elf bedi ifvås, utan är det en af Konungen år 1824 nämnd serskild Direciion, som, utan arfvode, fått sig uppdraget att för detta vigtiga och allmänt väl afseende ändamål söka bereda tillgångar igenom bidrag från de orter och den rörelse, hvilka i första hand mäste tinna desse arbeten, lill förbättrande eller förbigående af de svåra strömdragen å Götha Elf, af serdeles nylta och lättnad. Denna förvaltning bar ock lyckats i så måtto uti dess uppdrag, att den åstadkommit den fond af ständige årliga inkomster, af omkring 3o,000 R:dr B:co, hvilka nämnde Direciion erbjudit som ränta och amovtissement för det af Kongl. Majit Kådigst propouerade Lån, att genom Rikets Ständers Verk upptagas. Denna fond är nemligen samlad af: a) En fjerdedel i afgiften å Trollhätte Canal, sådan den genom senaste taxa blifvit förhöjd, och hvilken andel kan beräknas uppgå till omkring ... B:dr 12,000 emot vilkor af revicrets uppmuddring. b) Den af Götheborgs Stad afstådda reviers-pfgift å der inkommande och utgående fartyg, hvilken har inbragt i medeltal för året . 14>ooo Den af Götheborgs Stad likaledes till Elf-fondsarbetena afstådda Stadens andel i Edets Sluss, som renderar årligen bestämde 700 It Stnts-XJtskottet: Utlåtande No 3i3. och den äfven väl liitgående andel af Götheborgs Tolag, som gör i medeltal omkring 3)00o De arbeten, som hittills blifvit utförde och hvilka tillsammans kostat omkring R:dr 345,ooo, hafva blifvit bestridde med dels de nu nämnde bidrag lill ett belopp R:dr i85,ooo, dels genom erhållen fyllnad från Strömrensningsfonden med R:dr 160,000; och säkerligen gifves ingen vigtigare vattencommunication i landet än Götha Elf, enär der årligen framgår ett antal af närmare 3ooo fartyg med en varumängd af omkring 600,000 skeppunds tyned.
Sedan Mand de, under den 6 September i:Sa3 ecb den 26 November 182c), al' då påslående Riksdagars Constitutions-Utskott framstälda förslagen, åsyftande K i ksd agsä rend e-nas ordentligare oell ändamålsenligare gång, besparing 1 både lid oell kostnader, blott några få, tillika mindre vigtiga, blifvit aF samtliga Riks-Slånden godkända, men en ytterligare vunnen erfarenhet alltmer ådagalagt den tvingande nödvändigheten af aktgifvandet på hvarje erbjudet medel alt, utan rubbning af uråldriga, i Statsförfattningens bufvudgrunder djupare -ingripande fermer, och utan sjelfva sakernas uppoffrande för deras bättare beredning eller hastigare afgörande, förenkla och påskynda ti i ksdagsförha ndl i ngarue genom vissa ändringar i det arbetssätt och de öfriga regulaliva iakttagelser, sorn Grund lagen, i förening med gammal häfd, sanclioneraf, får nuvarande Conslitutions-Utskott, forlvandrande på de förras bana, och enligt dess redan i Memorialet N;o 35 anmälda föresats, vördsamligen framlägga åtskilliga, dels Aterväckta, dels nya förslag i ämnet, jemte motiven för desamma. Då det svårligen låter tänka sig, alt en redan öppnad Riksdag icke tillika vöre börjad, helst Grundlagen tydligen stadgar, att Ledamöter i Utskotten skola genast efter Riksdagens öppnande väljas, och då det för öfrigt synes lända lill ordning och i någon nion lill skyndsamhet, att Riksdags början må räknas från bestämdt gifven dag,icke från den ovissa, inom en half till och med en månads tiel omvexlande, hvarå Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof kan öfverlemnas, har Utskottet sökt förbereda de härutinnan erforderliga rättelser. fSe förslagen N.:ris 2 och ,3.)
Jag tror att T:ns bibehållande för spanmål och torra varor är så mycket mindre farligt att bifalla äfven i detta system, ehuru konsequent det än må vara genomfördt, som Vetenskaps-Academien har i dess alternativt tillförne upgjorda förslag förordat spanmåls-tunnans bibehållande och indelning i 100 mätt, fastän detta förslag nu frångåtts; men jag anser det vara af så stor vigt att T:n bibehälles och så betänkligt för landet om den borttages, att jag anser mig böra vördsamt utbedja mig att R, o. Ad. täcktes bevilja en ålerremiss på denna punkt. 156 Den $ Juli e. m. Gref. Sparre, Erik: Den siste värde talaren har egentligen såsom skäl för återremiss i denna punkt och emot K. M:ts Nåd. Prop, samt Ulsk:ns på densamma byggda förslag anfört att en mängd kontrakter voro upgjorda, om spanmål t. ex., hvilka beräknats efter T:a, och att det förhållande att dessa kontrakter voro på lång tid upgjorde skulle göra det nödvändigt alt bibehålla T:n. Jag skall först upptaga della skäl för att söka utreda huruvida det må anses vara tillräckligt för ogillande af förslaget. Just för att förekomma de olägenheter, som alltid kunna upkomma vid en förändring, har K. M:t äfvensom Utsk:n föreslagit att mått skulle förfärdigas innehållande 3 kubikfot likasom mått på 3 kannor. Med dessa mått, af hvilka 3 kubikfotsmåttet innehåller 30 kannor, mates således den gamla T:n fullkomligt väl, nemi. med tvänne 3 kubikfotsmått och ett 3 kanns-måtf, Hvad tvekan kan då i det af Frih. Klinkowström anförda skäl förfinnas emot förslagets antagande? Just denna omständighet eller att kannan bibehåller ett så "Vigtägt rum vid alla rymdmätningar och att, då kannan ingår uti tunnmålet, hvarje mätning med detta mål lätteligen låter verkställa sig, är hvad sorn bestämt Utskms åsigt om möjligheten alt afskaffa Tunnemåttet.
Det fläckar mina skosulor; mitt hjerta når det icke till. Detta skall bli det varaktiga intrycket af vår bekantskap; behållningen af alla dessa inre slitningar; dessa stridiga känslor; dessa skärande, skrikande stämningar. Ännu äro striderna icke slut. Men jag känner att det är den grundtonen, som skall bli den förherskande. Jag vill ta lidandet ur din hand – älskade, om så skall vara, – genom det skall jag växa mig stark; det skall mogna mig till konstnär.206 D. 13 Mars. Jag har gjort toilette, men jag väntar icke att han skall komma, jag längtar åtminstone icke, fast det naturligtvis skulle blifva mig en stor glädje, om jag finge se honom. Jag har gjort toilette endast för en säkerhets skull: jag vill icke att han skall komma och finna mig illa klädd; de sista intrycken äro lika vigtiga som de första. Hvilken skilnad nu och för en månad sedan! Hur klokt var icke det botemedel jag valde! Jag tänker ännu för mycket på honom, men jag är lugn. Jag är beredd på det som skall komma: – att han kastar bort mig som han kastade bort min yrkessyster, fru Agrell. Jag vill vara bättre väpnad än hon. Jag skall se till att likgiltigheten icke kan bli så fullständig; det måste bibehålla sig en liten välvilja. D. 14 Mars. Jo, han kom. Jag satt och läste Tavaststjernas Barndomsvänner, – hade föresatt mig att vara lugn, att qväfva hvarje missräkning, i fall han uteblef. Så kom han, ja. Med sin bekymrade min. Tog boken för att se hvad jag läste. Hur tyckte jag om den? En anmärkningsvärdt dålig stil. Det hade han icke lagt märke till; om jag ville ge exempel? Jag gjorde så, och han såg att jag hade rätt. Vi satte oss och började prata. Han var melankolisk om dagarne, sade han, brydde sig icke om att se någon menniska, kände sig liknöjd för allting. Jag påstod att bara han kom ut till Ryssland och Polen, så skulle det gå öfver. Han var som ett förkeladt, missnöjdt barn. Och så var det något med Lundegård, om jag märkt att han brukade springa med sqvaller? Tvärtom, jag hade alltid funnit honom säker och tystlåten.
Fru Hult, en af Ediths intimaste väninnor, råkade Emil strax sedan boken var utkommen och lyckönskade honom till den stora framgång den rönt. — Nu skulle stackars Edith ha lefvat, sade hon. Jag har inte haft henne ur mina tankar de här sista dagarne! Tänker ni inte också på henne jämt och ständigt? Han svarade med ett par lämpliga fraser, men inom sig tänkte han: Hade Edith lefvat, hade troligen den boken aldrig kommit ut! DET FÖLL EN STJÄRNA. Aftonen var så härlig med sin mörkblå, molnfria himmel och sina strålande stjärnor, som tindrade liksom sutto de lösa på fästet, att de båda ovilkorligen hade upphört att tala. Deras sällskap gick framför dem på den smala strandvägen och konverserade ifrigt. Fru Stråles röst ljöd öfver de andras; hon talade om de vackra dagar, som ändtligen följt på den rägniga sommaren. — En sådan vacker afton ha vi icke haft, sedan vi i början af Juni flyttade hit ut till västkusten. Hur var det nere i södern, doktor Nerman? — Härligt, inte en droppe rägn på flere veckor. I slutet af Juni hade jag det gudomligaste månsken på Canale Grande, och var ute och vaggade i gondol natt efter natt. Hvad ett sådant här nordiskt haf ändå är kallt och hårdt och olikt lagunerna och Adriaterhafvet. Jag var en förmiddag på Lido ... Ljudet dog bort, då de samtalande veko om den framskjutande klippväggen. Lennart Hoffman stannade. — Vill ni inte sätta er här ett ögonblick, fröken Signe? — Jo, gärna, men hvar? Jag ser inte någon bänk. — Här, alldeles under hällen, ge mig er hand, så där. Hon satte sig och gjorde plats åt honom bredvid sig. — Ni fryser väl inte? frågade han. — Nej, vi sitta ju i lä under klippan; det är precis som en dekoration ur »Den bergtagna», fast det är betydligt mörkare. Och för resten är jag vinterklädd — hvad säger ni om den här? Och hon svepte den långa boan flera hvarf kring halsen och drog kappan tätare omkring sig. De voro åter alldeles tysta, där de sutto bredvid hvarandra och blickade ut öfver hafvet. — Hvad tänker ni på, fröken Signe?