Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 28 December e. m. sorn uptager 194,895 Sk??, lemnar visshet derom, att, utan öfvers skridande af nuvarande forlöner och med antagande af att fraktkostnaden för 1 sk. skulle på Köping-Hults-banan utgöra 4 sk. b:ko per mil, en årlig brutto-inkomst af 25,000 R:dr b:ko skulle redan innan några anläggningar för kommunikationens nordligare fortsättning komme till stånd, samt utan beräkning på passagerare och ökad varutrafik, komma Linde-Frövi-banan till godo. Beklagligen visar dock kostnadsförslaget, oaktadt lokalens erkända lämplighet, en slutsumma af 700,000 R:dr b:ko, hvars åstadkommande, äfven då 126,OpO R:dr derifrån afdroges, såsom obehötlige i den händelse alt forslingen enl. förmodan af Köping-Hulls jernvägsbolag öfvertoges, samt likaledes en minskning af 3,060 alnars anläggnings-kostnad kunde genom slutstationens förläggande till Dalkarlshyttan, dit Rossvalens vattendrag är segelbart, beräknas, dock vida öfverstiga ortens egna krafter, helst netto-behållningen icke torde kunna upskattas till högre belopp än 12 å 13,000 R:dr b:ko. Dä således, äfven under förutsättning af att kostnaden för en större lokomotivjernvägsanläggning mellan Frövi och Dalkarlshyttan möjligen skulle kunna nedsättas till 500,000 R:dr b:ko, banan likväl ej lemnar utsigt till 4 procents ränta å högre summa än 300,000 R:dr, sä ha de för sakens åvägabringande utsedde komitterade kommit lill den öfvertygelse att, ehuru lifligt intresset för frågan inom orten uttalat sig, något enskildt bolag för en så kostsam anläggnings utförande icke kan åstadkommas; äfvensom de ansett den ringaste utsigt icke vara för handen att Staten under närvarande förhållanden, skulle vilja eller kunna för företagets underlättande bevilja ett så betydligt understöd som antingen ett anslag af minst 200,000 R:dr b:ko eller en garanti för 5 procents ränta under 40 år.
Dylta bruksegare tillkomma, efter afdrag för upphörande dels af svafvel-leveransen dels af den bruket åliggande sörskilda bevillning, utgöra 59,058 B:dr 25 sk. 7 g rst., hvaremot den af bruksegaren sednast fordrade kontanta ersättning utgjorde 80,413 Rdr 42 sk. och således 21,355 R:dr 16 sk. 4| rst. b:ko mera än den af Kollegierna beräknade ersättning, hvilken dock, enligt deras tanka, vore den högsta, som rimligtvis kunde komma bruksegaren tillgodo, helst Statsverket genom denna ersättning, i förening med alinia n n ingarnes upplåtande under skallemannarätt, komme att vidkännas en uppoffring, som vida öfverginge den fördel, Staten bereddes genom rotering af de nu derifrån befriade, under Dylta bruk dagsverksskyldige hemman. Enär Dylta bruksinnehafvare, lili al gillia påminnelser emot Kollegiernas utlåtande i åmnet förklarat sig icke vilja ingå på den ifrågaställa regleringen med annat vilkor, än alt af Kronan erhålla ett ersättningsbelopp, som sä betydligt öfverslege den summa Kollegierna föreslagit, men Eders Kongl. Majit funnit sig icke kunna godkänna bruksinnehalvarens anspråk, bar E. K. Majit nu endast meddelat Rikets Ständer underrättelse om hvad i ärendet blifvit tillgjordt, med öfverlemnande derjemte till Rikets Ständers bepröfvande, huruvida en summa, ungefärligen motsvarande det af Kollegierna föreslagna ersättningsbelopp, i Riksmynt 88,587 R:dr 80 öre må till E. K. Majlis disposition anvisas, för att, derest möjligen brnksinnehaTvären framdeles skulle dermed åtnöjas, för regleringens tillvägabringande till honom utbetalas.
Directionen ansett sig böra i Herr Majoren Axel Reuterskölds ställej ritan de öfrige Revisoretnes äf Ridderskapet och Adeln medverkan eller deltagande i valet, utse en ny Ledamot i Revisionen, då 47 §. i RiddarhusOrdningen af den i3 October 1810, likväl förmåddej att med val till Revisorer af Ridderskapet och Adeln emellan Riksdagarne borde förhållas, på sätt Kongl Kungörelsen af den 19 Februari 1779 föreskrifver, och något stadgande till förändring i förstnämnde föreskrift icke vöre af Ridderskapets och Adelns Revisorer kändt; att RiddarhusDirectionen samma dag såsom svar härå méddeltlt, att. sora edligt 6g §. i nu gällande Riksdagsordning, de ledigheter bland Riksens Ständers Revisorer, soria emellan Riksdagarnfe rippköniMiä, Borde ersättas genom nya val af dé Stånd der ledigheterne inträffat, på dét sätt Stånden hvart för sig lämpligast funné, samt 1 Ärt. 4 §. af den till följd af Högloflige Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdags den aS Juni 18a 8 fattade beslut, från sistberörde tid och ännu för närvarande gällande instructiori för RiddarBusDifectionen stadgade, att
Min mening år alltså, på alla dessa skål, alt ej mindre det hittills på Banken anvisade Creditiv af i millian R:dr till Manufaclur-Disconten, utan äfven det ytterligare Creditiv, hvarmed Rikets Ständer kunna finna för godt förstärka denna för fabriks-tiåiängarne högst nyttiga fond, må utgå till och förvaltas af Kongl. Commeree-Collegium, mot de garantier, Kongl. Majlts Nådiga Proposition i ämnet angifvet/’ Af H err Grefve Horn, sorn ansåg, att Marmfaclur-Discontens nuvarande Creditiv bordt okas med de beviljade 5oo,ooo R:dr, i stället att lånerörelsen öfverflyttades å Banken. Af Herr Prosten Ostberg, som häruti instämde. Af Herr Prosten Berlin, som förenade sig uti Herr Nord ennrik ars reservation, med undantag af den 5:dje puncten. Af Herr Kongl. Hof-Predikanten Tunelius, som instämde uti i och 2 puncterne af denna reservation. Af Herr Prosten Astrand, sorn förenade sig med Grefve Idorn, äfvensom uti 2:dra och o :dje puncferne af Herr Nordenankars reservation , utom i hvad angick anmärkningen, alt ämnet bordt af Banco-Utskottet enskildt behandlas, så vidt nemligen Kongl. Majris Proposition afsedt anvisandet af ett ytterligare Creditiv för Manufactur-Discontens utlåningar. Häruti instämde Doctor Bjorkman. Af Herr af Zellén, som instämde uti ilata, 2:dra och Stefje puncterne af Herr No r den ani: ars reserva tron. Af Herr Prosten Nibelius, som förenade sig med Herr Nordenankar uti ' aldra puncten af dess afgilne reservation. Af Heir Bogeman, som till afla delar instämde med Herr Nordenankar.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 20 Dcc. i834- Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse., angående till afskrifning eller ersättning anmälde utgifter å äfverskotten af Stats-Verkets inkomster under åren 1827—i83i. fStats-Utsk. N:o 347.) S. A. K. Rikets Ständer hafva, genom deras Stats-Utskott, granskat de liqvider, sorn emellan E. K. M:s och Rikets Stats-Contor samt Riksgälds-Contoret blifvit upprättade om Stats-Verkets öfverskott och besparingar, samt angående de å öfverskotten gjorda dispositioner för åren 1827, 1828, 1829, i83o och i83i, utvisande dessa liqvider, att de af E. K. M. å öfverskottsmedlen anordnade utgifter under nämnde tid utgjort tillsammans 331,784: 18. 1., hvaraf redan i de årliga Riks-Staterne alförts 3oo,806: 29. 10., såsom varande dels af Rikets Ständer förut till afskrifning bifallne, dels af beskaffenhet, att de omedelbart bort drabba ifrågavarande medel, så att endast återstoden, 30,917: 36. 3., sorn ännu i i833 års Riks-Stat balanceras, blifvit hos Rikets Ständer till afskrifning eller ersättning anmäld, hvartill komme från äldre åren balancerade oersatte förskott af 10,620: 44. 9., hvilka äfven utbetalts af öfverskottsmedlen; och hafva Rikets Ständer beslutat, att sistberörde 2:ne summor, utgörande tillhopa 41 »538 R:dr 33 sk.
186 Konungens Nådiga Propositioner. 8. §• Anse Gode Män nödigt att höra Borgenärerne öfver något ämne, som Boet och dess förvaltning rörer; kallen dem genom Kungörelse, sorn i allmänna Tidningar tre gånger införas bör, lill sammankomst och utsatt tid och ort. 9- §• Sedan Borgenärerne å inställelse-dagen bevakat sine fordringar, Sorn i 5 Cap. sägs, väljen de sig emellan, utom Rätten , Syssloman, så många som de efter Boets beskaffenhet nödige finna, och gifven det Rätten tillkänna: derefter utfärde Rätten förordnande för de Syssloman. xo. §. Ej må den, som till God Man eller Sysslo. man vald är, den befattning sig undandraga, ilian han viser laga förfall , eller ringa fordran häfver. u §• Borgenärerne äga att å inställelse-dagen eller sedan, gifva Sysslomannen föreskrift, hvarefter de i förvaltningen sig rätta skola, stånde ock Borgenärerne fritt, att ibland sig utnämna g:ne eller flere, att hvar tredje månad eller oftare låta Sysslomannen för sig redovisa. 12. §. Då Syssloman nämnde äro och förordnande af Rätten undfått, skola de straxt fordra redo af Gode Män för Boets tillstånd och deras förvaltning, taga Egendomen i sin vård och besörja alla de ärenden, som Borgenärernes gemensamma rätt och bästa röra: tredskas Gode Män , att Konungens Nåd. Propositioner. 187 sadan redo gora; äge Rätten att dem genom vitén dertill halia. 13- §• Syssloman skola, så fort ske kan, genom Kungörelse, sorn i 8 §• sägs, kalla Borgenärerne till sammankomst och dem om Boets tillstånd då underrätta ; varén ock pligtige, att eljest sammankalla Borgeriärerne, der någon angelägenhet det klafver. Kungörelse i Tidningar vare ej nödig, der alle Borgenärer annorledes om sammankomst så tidigt underrättas, att de sjelfve eller genom Ombud sig infinna kunna. 14. §.
SJajtt i Eftåder täcfteé lå* ta företaga en få beffaffad underföfning angående tolagen*? tillfomfl och antvändande, forn kommerce*kollegtum och ferjfilde komiterade, htvilfa bliftvit uti ämnet hörde, i underdånighet förejlagit, famt att Äongl. 9ftaj:t derefter behagade, tvid näjlfömmande Sttfédag, till då förfamlade ©tänder aflåta Shejj Nådiga förflag till dels? reglering af ©tapelfädernaS tolagSinfomfer och dels controller öfwer deras? an* »ändande till fina befämda ändamål, famt att, emedlertid och intill näfta fKifödag, tolagSafgifterna icfe måtte öfas?, eller någon np tolag betviljaö; hvarförutan ^Bi, i affeende å de få fallade fadSmdelarne i uppftäderna, hvilen afgift, ehuru den med detta namn uppbäres? endaft i ©täderna inom <2Bermlandé Sän å wifa flag af tunne* och fpefegods? famt å trädwaror, lifwäl utgår fåfom ett fagsS accis? uti flera andra ©täder, font äro belägna wid de förre, fegelbara in* fjöarne, hoö åvongl. $ftaj:t i underdånighet anhållit, det itongl. S^ajit jemväl måtte täcfas?
R:dr 50 öre Ruut; och Utskottet tillstyrker alltså, att detta belopp må af Rikets Ständer beviljas, att utgå på sätt Utskottet i tabellen föreslagit. I sammanhang härmed får Utskottet, som af Departemenls-Chelens ofvanåberopade Memorial inhemta), all förslag till förändrad organisation af Departementets Expedition blifvit utarbetad!, hemställa, 4 StatsUtskottets Utlåtande N:o 43. huruvida icke Rikets Ständer, ulan alt ingå i närmare pröfning af ifrågavarande förslag, för sin del skulle finna lämpligt förklara, alt, såvida hinder i öfrigt icke möler, den föreslagna organisationen äfven under idisla Slatsreglerings-period må kunna sällås i verket, samt all, för sådant ändamål, den för Expeditionen beviljade summan, 25,500 R:dr, må ställas lill Kongl. Majlis disposition, alt bland ijenstemanna-pcrsoualen, på säll Kongl. Maj:! kail finna mest ändamålsenligt, fördelas. Tab. Litt. A. WJtrikes departementets Expedition. Nuvarande Kongl. Löner. Arkivarie 2:dre Sekreterare D:o Registrator . Ofver-Ceremoni-Mästare Skönskrifvare Vaktmästare D:o Gratifikationer åt e. o. tjenste män och vaktbetjente. 3 Kabinetts-Kurirer 1 Translator för Finska språket Stats-Ut skottet föreslår. 5.500 3.500 3.500 1,800 5,400 2,000 2,000 600 600 600 Summa R:dr Riksmyntj 25,500 Anm. Minister-Staten. Till denna Stat utgår af det för Tredje Hufvud-tileln uppförda Statsanslag årligen ett belopp af 200,000 R:dr B:ko eller 300,000 R:dr R:mt och någon förändring häruti liar alltsedan 1840 och 1841 årens Riksdag icke blifvit ifrågasläild.
Olägenheterna af den så beskaffade dubbla pensioneringen voro ock så uppenbara, att Rikets Ständer vid beviljande af de erforderliga medlen begärde ett förslag till pensioneringens ändamålsenligare ordnande äfvensom till en förenklad förvaltning; men denna framställning mötte icke nådigt bifall. Det visar sig sålunda, att då Ständerna bevilja medel för nya organisationer, och dervid inskränka sig att begära dessas ändamålsenliga ordnande, penningarne väl åtgå, men att i afseende på organisationen Ständernas mening lemnäs utan afseende. Också har Stats-Utskottet nu vid tillstyrkan af fortfarandet af den förhöjda pensioneringen för Arméens befäl funnit sig nödsakadt förnya förslaget om den förra riksdagen gjorda framställningen, rörande en ändamålsenligare reglering af Arméens pensionsväsende och af dess förvaltning. Frågan är nu om pensionsväsendet för Flottans stater skall bringas på samma punkt och om Ständerna åter böra försätta sig i den ställning, att en olämplig organisation skall fortfara och likasom erhålla ny bekräftelse, på samma gång betydliga statsmedel för dess upprätthållande anvisas. Tvänne förslag om pensionsväsendets lämpliga ordnande hafva blifvit framlagda för delegarne i Amiralitets-krigsmans-kassan, men begge hafva blifvit förkastade och Herr Föredraganden uttalar öppet, att ingen säkerhet finnes derför, att hvilket annat förslag som helst skulle af delegarne antagas. Likväl har det funnits lämpligt att föreslå Rikets Ständer icke allenast att tillskjuta de medel, som erfordras för fullgörande af den pensionering, som genom delegarnes beslut blifvit ålagd kassan, men hvilken den icke förmår uppfylla; utan ock att bevilja medel för pensionernas ökande. Utan att delegarne skulle medgifva den ringaste ändring i de af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85.
527 den dä varande och ännu varande landtförsvars-organisationen, yttrade han: »Med denna tafla för ögonen hade de förenade Utsk:n bort med välvilja upptaga Ilr Stjernsvärds båda förslag, vittnande om erfarenhet, sakkännedom, ihärdighet och insigter. Långt ifrån, att såsom hufvudsak med begärlighet och skadefröjd uppsöka och skildra de ofrivilliga misstag, som tilläfventyrs kunna hafva deruti insmugit sig, hade det ålegat Utsk:n, att främst erkänna Hr Stjernsvärds förtjenstfulla bemödande, att, med uppoffring af tid och enskilda fördelar, lemna värderika bidrag tili lösningen af den vigtiga Irågan om försvarsverkets ombildning. Med sådan uppfattning af Utsk:ns åliggande, finner jag för min del, att, då den återstående korta riksdagstiden nu icke medgilver denna vidt omfattande frågas tillbörliga utredning, litslen egt full befogenhet tillstyrka It. St:r att medelst underdånig skrifvelse underställa K. M. de af Hr Stjernsvärd afgifna förslag till förändrad organisation af landtförsvaret, och i lind. anhålla, att K. M. täcktes låta desamma granskas af sakkunnige män, samt vid nästföljande riksdag lill lt. St:r i nåder öfverlemna ej mindre komiterades deröfver afgifna underdåniga utlåtande, än ock K. Propos. om landtförsvarets ordnande på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt». Omförmälta Betänk.
Det blefve väl häraf en gifven följd, att nya Bancösedlar för detta ändamål nu och till en början skulle komma att utfärdas ; men då genom dessa Sedlar i och med detsamma införskaffas en motsvarande Reel Valuta inom Bankens hvalf, har BancoUtskottet häruti ej insett någon våda; och det beror utomdess af Rikets Ständers framtida beslut, huruvida dessa utbetalningar skola, antingen af Bankens egen Räntevinst, eller på annat sätt, betäckas. Hvilket allt vördsamt underställes Rikets Ständers upplysta beprölvande. Stockholm den 5 December 1828. g Banco-X5tskottets Betänkande. N‘.o 5. N:o 5, ^ Memorial med tillstyrkan, att 600 Exemplar af Herr Grefve F. B. von Schwerin$ arbete: Författningar, rörande Bane o-Verke t & c., må, efter det af Förf att aren erbudne nedsatte pris, inlösas till utdelning bland Riks-Ståndens Ledamöter. Meil stöd af beslut, fattade af Rikets Ständer vid senaste Riksdag, anmodade, genom skrifvelse af den 28 Nov. i8a3, då varande Banco-Utskott Banco - Fullmägtige, att tillsätta en Comité af sakkunnige Män inom Banco-Verket, ”hvilken skulle ega, uth, efter noga granskning och frånskiljande af alla upphäfda och på uppgifna grundera olämpliga stadganden, i systematisk ordning sammanfatta och, under vissa Titlar, ordna de nu gällande och under arbetets fortgång tillkommande Författningar i allmänhet rörande BancoVerket. samt derefter ingifva det sålunda upprättade förslaget till Herrar Full - Banco-\}tskottets Betänkande. N-.o j. 9 mägtige, som egde att öfverlemna detsamma jemte eget utlåtande till det blifvande Banco - Utskottets pröfning och bifall, till arbetets allmängörandc genom trycket,”
Han kysste stormande hennes händer, men hon ryckte dem till sig i det hon rynkade ögonbrynen. »Men hvad går åt er?» frågade han hastigt och betraktade henne uppmärksammare. »Ingenting», svarade hon tort och tvunget, »jag lyckönskar er till framgången.» »Men gläder er icke deråt?» »Åh jo.» »Ni är sjuk?» »Ja», svarade hon för att gifva skäl för sin märkbara blekhet. »Men nu måste jag se er frisk och glad, nu mer än någonsin.» Hon endast skakade på hufvudet, det var som om hon icke kunde få ord öfver sina läppar. Han förde henne till stolen vid sybordet och satte sig sjelf midt emot. »Seså», sade han vänligt och strök hennes händer, som hvilade på bordet, »nu måste ni tala om allt för mig. Hvad är det?» Hon dröjde ett ögonblick, innan hon svarade, och läpparne skälfde lätt, som när ett barn strider mot tårar. »Jag är så ung», sade hon klagande, »och ända sedan barndomen har jag tviflat och sökt, slitits mellan meningar och partier, tills jag var så trött, så trött, att jag hvarken såg ljusning eller råd.» Hon lade händerna öfver ögonen – dessa aristokratiska händer, som han beundrade så mycket. »Det är hårdt att icke ega något, icke någon att tro på», upprepade hon sakta. »Och det säger ni till mig, och nu? Hafva vi icke lifvet att tro på, ligger det icke framför oss båda så lockande och ljust?» »Om jag kunnat se upp till er med förtroende, skulle jag hållit af er», fortfor hon allvarligt, stödjande hakan mot sina sammanknäppta händer, »men ni har sjelf förstört all tillit; jag kan icke tro er, jag vill icke. Och det är bäst så.» »Men hvad ger er anledning att Är det hvad ni läst som ...?» »Ja, det är hvad jag läst», svarade hon. »Men vi hafva ju så ofta talat om sådana saker.» »Ja, men inte på det sättet.» »Och mina åsigter i ämnet hafva ju också varit edra.» »Jag har misstagit mig om edra åsigter; i en punkt har jag icke förstått dem.»
Stånd anlaget, hvadan R. o. Ad. är om sin mening ensam mot de 3 öfriga Stånden. Vid sådant förhållande kan väl icke R. o. Adis beslut kunna komma under omröstning. Jag anser Utskin hafva förfarit rätt, då Utskin ansett en fråga, som genom 4 Stånds beslut är antagen, vara bifallen och att de öfriga delarne, deri 3 Stånds sammanstämmande beslut icke finnes, hafva förfallit. Jag anhåller om bifall till Utskins förslag. Den 15 November f. m. 83 Gr. Sparre: Det förhåller sig aldeles icke så serdeles klart, sora siste talaren trott, med den saken, huruvida frågan om uphäfvandet af 1824 års författning är förfallen eller icke. Denna fråga kan icke förfalla, då sjelfva saken icke kan det. En ny lag är fråga om att stiftas, men med uphäfvande af hvilka författningar och hvilka skola fortfarande gälla, just härom är frågan. Jag vill såsom exempel åberopa ett fall, hvarom talades i går. Om i en ny författning stadgas, att åverkan skall bestraffas icke såsom stöld utan med böter, och 3 Stånd besluta, att detta brott skall bestraffas såsom stöld, men icke alla Stånden beslutade alt gamla författningen om åverkan skulle upliäfvas, vore ju R. St:rs beslut i sådan strid med hvarandra, att män ovilkorligen måste förena dem, och frågan om uphäfvandet af den gamla författningen om åverkan kan således icke hafva förfallit, helst denna författning icke kan gälla bredvid den nya. Så är förhållandet äfven här. Författningen af 1824 kan icke bestå jemte den nya oell följaktligen kan den frågan icke förfalla, utan måste derom fattas ett beslut. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Nekas kan väl icke, att ingressen är ett sammanhängande helt, hvaröfver, för att blifva R. St:rs beslut, 3 Stånd skola sammanstämmande besluta. Nu hafva, i fråga om ingressen i sin helhet, 3 Stånd icke fattat sammanstämmande beslut.
Proposition, N:o 20. e) att den del af approberade beväringsmanskapet, som ej uppkallas till vapenöfning, utan blott qvarstår i rullorna såsom reserv, likväl skall aflägga krigsmanna-ed och stundom deltaga i anbefallda kyrkoparader; f) att det till första beväringsklassen hörande manskap, som vid mönstringen blifvit stäldt på tillväxt eller förbättring, skall tillhöra nästpåföljande års första klass och med denna inställa sig till mönstrings undergående, samt att den, som vid denna andra mönstring än ytterligare blifver ställd på tillväxt eller förbättring, skall likaledes inställa sig med följande årets första klass, men bör då antingen approberas eller förklaras oduglig till krigstjenst; g) att i de för arméen bestämda beväringsområden, der, utom infanteri, äfven kavalleri, eller artilleri, eller artillerieller sappör-depöter finnas, mönsterherren af det antal beväringsskyldige, som enligt mönsterrullan skall i staden eller fögderiet uttagas, utser hvilka som böra tilldelas artilleriet, kavalleriet eller depöterna, hvartill dock i första rummet uttagas sådane beväringsskyldige, som sjelfva önska tjena vid dessa vapen, såvida de i öfrigt äro dertill duglige; h) att beväringskarl, som uppbådas till vapenöfning eller tjenstgöring, må ega rättighet att lega karl i sitt ställe äfven bland dem af årets klass, som höra till reservmanskapet, emot skyldighet likväl att sjelf ingå bland nämnda manskap i den legdes nummerordning; i) att, då större eller mindre del af beväringsmanskapet till vapenöfning i fredstid uppbådas, den ordning skall dervid iakttagas, att de, som höra till första klass-åldern, först utgå och derefter de öfrige klasserne efter åldern, de yngre klasserna framför de äldre, tills det antal är fyldt, som behofvet fordrar; hvaremot, när beväringsmanskapet till tjenstgöring i krigstid uppbådas, af alla klasserne de, som undergått vapenöfning, först må klassvis uttagas i den ordning, som här förut är sagd, och sedermera de, som tillhöra reserven, likaledes efter samma ordning dem emellan. 7:o Den på Gottland antagna och upprättade allmänna Beväring kommer att i dess nuvarande skick fortfara.
För att åt detsamma gifva gällande kraft har Utsk. föreslagit, att handlande icke får tillgodoräkna sig ränta från förfallotiden, derest han icke tager skuldsedel, och att om den, som från handlande tager varor på credit, vägrar att derå gifva skuldsedel, så skall skulden genast vara förfallen utan afseende på betingadt betalningsanstånd. Härigenom har Utsk. sökt förekomma utborgningar på längre tid handlande emellan, utan att försvåra rörelsen genom att lägga på densamma hinder, som kunde blifva skadliga. För min del anhåller jag, alt R. o. Ad. behagade bifalla betänk. Frih. Cederström, Anders: Ehuru jag visserligen för min del hade trott, att Utsk., i likhet med hvad Hr Giinthers reservation innehåller, hade i fråga om förändrade stadganden ang:de handelsboks vitsord, kunnat taga steget fullt ut, så likväl, då jag tyckt mig finna, att ett förslag i denna syftning, åtminstone vid denna riksdag icke har någon changé för sig att vinna R. S(:s bifall, och dä dessutom i min tanka en betydlig förbättring i nuvarande förhållanden vinnes genom det förslag, som Utsk. i dess nu föredragna betänk, har framställt, yrkar jag så mycket hellre bifall å detsamma med den förändring, som Välloll. BorgareSt. beslutat i afseende på 3 §, som i alla fall nu, då riksdagen redan är så långt framskriden, en återremiss blott skulle fördröja saken och sålunda måhända ingenting i denna vigtiga fråga komma att vidgöras. Gr. Lager bjelke,Guslaf: Att någon kraftigare åtgärd hade kunnat vidtagas emot den så allmänt öfverklagade credithandeln, hade varit önskvärdi; men om ock sådant icke kunnat ske lill ali den 172 Den 9 April f. m. kraft man bort hoppas, är dock ett godt steg til! förbättring härutinnan taget genom det förslag, som LagUtsk. i nu föredragna betänk, framlagt. Mot detta förslag har hufvudsakligen blifvit anmärkt, att eden blifvit lemnad till gäldenären, som derigenom kom i tillfälle att genom falska eder fria sig från betalningsskyldighet.