Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror ej, att man kan befara en sådan i vårt land, der Adeln, ehuru talrik, likväl ej är i besittning af nog stor rikdom, för att genom den vinna inflytelse; der adeln, så väl i det politiska samhällslifvet, som i det moraliska, i nästan intet afseende är skild, från de flesta classer af medborgare, och der den, framför allt i vår tid, visat ojäfaktiga prof på sann liberalitet. Det är således ej, en sär-» Den 17 Martil. 793 skilt dass politiska inflytelse jag åsyftat, det är dess moraliska, omgärdad af Lagstiftningsformernas högtidliga värdighet. Och hvem lärer neka, att om högre bildning i förening med sann patriotism, äger inflytelse bland folken. skall denna inflytelse lätta Styrelsernas mödor, och undanrödja de hinder för deras skyldiga omsorg om Staternas förkofran sorn mörker, förvillelser och falska fördomar tillskapa 3 och hvilken inflytelse är farligare för friheten, den offentliga, eller den dolda? Grunderna för tidens åsigter öfver Staters Styrelse, äro, om jag ej misstager mig, tveggehanda: återhållandet aj en framrusande upp lysnings allmänlighet, eller befordrandet af dess rätta framgående. I begge desse satser, afses utan tvifvel, ett och samma ändamål, ordningens bibehållande inom de civiliserade Staterna. Men, är det möjligt, att mera än ögonblickligt kunna qväfva Naturlagarnes verkningar, och är ej begreppens inträngande i men; niskosinnet, så mycket mera af de mäst oemotståndliga, som den sällan förmärkes förr, än dess följder spörjas. Menniskans val lärer derföre vara, att tillämpa dessa lagar i samhällslifvet, till mensklighetens nytta, eller att förr eller sednare underkasta sig deras vålds-i magt. Dessa äro de betragtelser, hvartill det under öfverläggning varande ämnet hänfört mig.
R:dr årligen blifvit uppförd bland de extra anslag, sorn af Riksgähls-Contoret bållås Stats-Contoret tillhanda, saint att lili Utskottens Betänkande N:o 36, angående rotejemkningen vid Westerbottens Regemente, närmare upplysning, samt utlåtande rörande samma anslag och fördelningen deraf meddelas; få Utskotten, med hänvisning till hvad nämnde Betänkande innehåller, yttra, alt som anslaget skall, i förhållande till hvarje rotes mer eller mindre behof af ett sådant understöd, och med ledning af en på localkännedom stödd uppskattning deraf, emellan rotarne fördelas, samt således kommer att af Rotehållarne åtnjutas till olika belopp och efter andra grunder än Passevolance-afgiften utgår; alltså och enar anslaget ovilkorligen får af Rotehållarne uppbäras, samt det af Motionairerne föreslagne liqvidations-sätt, utan att befordra medlens skyndsammare utdelning, allenast skulle lill onödig omgång och vidlyftighet föranleda, anse Utskotten sig böra afstyrka Rikets Ständer att ifrågavarande motion bifalla. Ankom till Exp.-Utskottet den 21 Nov. Utlåtande j i anledning af åter remiss ä Betänkandet N'.o 35 j i fråga 0111 Passevolance-afgiften. Jemlikt ankommet Protocolls-Utdrag för den ro i denna månad, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskotten återremitterat berörde Betänkande, på grund af dervid gjorda anmärkningar; men sorn detsamma blifvit gilladt af Högloft. Ridderskapet och Adeln den i^:de, af Högvördige Preste-Ståndet den -j:de och af Vällofl. Borgare-Ståndet den 10 innevarande månad; så hafva Utskotten funnit återremissen ej böra till någon vidare åtgärd å deras sida föranleda. Stockholm den 21 Nov. 1834* 3 Statssamt Allm. Besv. och Oecon,-Utskottens Utlåtande If.is 3g o. 4o. Ankom lill Exped.-Utskottet d, 2i Nov.
Vid 1856—1858 årens riksdag har Konstitutions-Utskottet, i Memorial N:o 14, föreslagit det tillägg i 12 § Regeringsformen, att Konungen icke utan Riksens Ständers samtycke må blifva regerande furste af utländsk stat, hvilket förslag Utskottet grundat på den åsigt, att förening emellan tvänne folk under en Konung väl kunde vara fördelaktig och önskvärd, så vida den vore frivillig och hvilade på ett fördrag, hvaruti deras ömsesidiga förhållanden samt Konungens ställning vore på ett tydligt och omfattande sätt bestämda; men att deremot en sådan förening, om den blefve påtvingad af en tillfällighet samt icke ordnades efter bestående förhållanden och allmänt godkända syften, troligen komme att betraktas såsom ett obehörigt band, inskränkande båda folkens sjelfständighet, och möjligen kunde föranleda till invecklingar af ganska betänklig art. Tanken på de svårigheter och olägenheter, som i sådant fall kunde drabba riket, hade, enligt Utskottets förmodan, föranledt stadgandet i 8 § Successionsordningen, att Prins af Kongl. Svenska Huset ej må utan Konungens och Riksens Ständers samtycke, blifva regerande furste af utländsk stat, hvarvid lagstiftaren syntes hafva tänkt sig möjligheten att Sveriges Konung, när han, på grund af arfsrätt, tillträdde thronen, redan bure ett annat lands krona — ett förhållande, hvilket, då det blifvit förbisedt vid Regeringsformens författande, man trott sig kunna förebygga genom berörda stadgandes införande i Successions-Ordningen; men då Utskottet icke ansett detta stadgande tillfyllestgörande, hade det funnit sig böra föreslå ofvannämnda tillägg i 12 § Regeringsformen. Bih. till R. Detta förslag blef vid 1859—1860 årens riksdag af tre Riks-Stånd antaget, men af ett förkastadt, till följd hvaraf det då förföll, men förnyades under samma riksdag och antogs då af samtliga Riks-Stånden att hvila till den nästföljande, vid hvilken det jemväl af samtliga Riks-Stånden godkändes. Sedan den sålunda af Rikets Ständer samfäldt antagna grundlagsförändringen blifvit hos Kongl.
Ex Profocollo Carl Magn. Remitterades till StatsUtskottet. Herr Lagmannen och vice Talmannen C. F. Låndbergs motion om tillökning i HofhållningsSummorna för Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron.Prinsen. Herr Handelsmannen J. F. Ekmans Memorial om Posthus i Strömstad. Stats - och Banco-Utskotten. Herr Rådmannen David Bagges Memorial om Förväxling af sönderslitna Bancooch Riksgälds-Sedlar. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Vtskottet. Herr Rådmannen G. Kjellanders Memorial om upphäfvande af Vestgötha Gårdfari.Handeln. Särskildta Utskottet. Herr Stads-Majoren Nils Limnelii Memorial, angående upplifvande af 16 §. i 178? £rs Jude-Reglemente. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D - 158 JDen 8 Maj. S. D. Beslöt Borgare-Ståndet för sin det, att Kongl. Majus Nådiga Proposition under den ig sistlidne April, angående förändring af nu antagna bestraffningssätt och inrättande af Allmänna Arbetsoch Corrections-Hus, jemte Lag-Comiténs särskildt utarbetade Betänkande om förändring af Under Domstolarnes och Hof Rätternes antal och organisation , och öfriga bilagor, borde på Statens bekostnad skyndsamligen till trycket befordras och i Riks-Stånden utdelas, samt att, i följd deraf, till Stats-Utskottet öfverlemna, att medel till tryckningens bestridande af den till Riksdagskostnaden beviljade Summa anslå; uti hvilket Beslut de öfriga Respectiva Stånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att med Borgare-Ståndet sig förena. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskotfets Betänkande, i anledning af Konungens Nådiga Proposition, rörande de genom Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutionella förhållanden, jemte de vid sam. ma Betänkande bifogade Handlingar, beslöt Väl
Statens lagliga förbindelse att liqvidera Filial-Disconternes Skulder har uti de förenade Utskotten meddelde, anmärkningar blifvit af ndgra varda Ledamöter yrkad, men af de flesta bestridd. Till stöd för den förstnämnde meningen , änföres, att Staten, otn icke uttryck!igen, åtminstone implicite, skall garanterat Filial-Disconterne, enär dessa Inrättningar , efter Riksens Ständers beslut, skola blifvit stiftare samt af Staten njutit serskilt hägn och understöd; och, hvad serskilt angår Götheborgs och Malmö Di» samter, Banken äfven varit delägare uti dessa 5Uio StaU" och Banko-Utskottens Betänkanden. Inrättningar, enär den fått uppbära en del af Uiscontvinsterne. Härvid få Utskotten upplysa och ärindra : att i frågavarande Oiscont-Inrättningar val blifvit stiftade med Rikets Ständers tillåtelse men icke, åtminstone hvad Götheborgs och Malmo D isconter beträffar, i följd af Rikets Höglofl, Ständers uttryckliga Beslut; att Banken icke varit Bo ags-Interressent, för det, att Banken fått uppbära någon andel af vinsterne uti Malmö och Götheborgs Uisconter , emedan detta blott varit en recognition, som uti Privilegierne för desse Uisconter blifvit åt Banken förbehållen, för det Balagen fått begagna sig af den uteslutande rättighet till discontering, som vid i8oq års Riksdag, Banken tillärkändes, för att genom vinsten på Uisconteringen kunna vidmakthålla den realisation af Riksgälds-Contoirets Credit-Sedlar, Banken vid nämnde Riksdag, måste sig åtaga. Att Banken åter genom sina Ombud deltagit uti Revisionerne af Filial-Uisconterne, bevisar icke, att Banken varit Bolags-Interressent, utan har ett sådant Bankens deltagande uti Revisionerne ägt sin grund deruti, att Banken skulle komma i tillfälle, att närmare iakttaga och låta bevaka sin säkerhet, i afseende på Creditiv-Uånen, samt äfven controllera den andel i Uiscont-vinsterne Banken borde tillfalla, 2 ■ o
Men svärmors förbehåll var, att det nygifta paret ständigt skulle bo hos henne, och Murkrona, som, oaktadt sin rang af kunglig sekter, ej lär ha varit bunden vid någon syssla i Sverige, skulle här öfva sig i vår finska landthushållning, för att helt och hållet öfvertaga egendomen vid tantens död. Han syntes nöjd med allt; men efter ett halft års vistande här, föregaf han en angelägen resa till södra Sverige, der han sade sig ega en stor fordran, samt för att bevaka utgången af en prosess, till hvilkens drifvande han nu behöfde penningar, hvilka gumman äfven gaf, i utbyte mot hans löfte att påskynda sin återkomst, samt att han ej beröfvade henne Binas sällskap; det sednare syntes vara för honom en stor uppoffring. Han reste, och från den stunden hörde man aldrig af honom. Bina hade, som sagt är, utan motvilja, men äfven utan kärlek, knutit detta band, och hoppades i andras lycka finna sin egen. Hon saknade väl sin man, men hans frånvaro gjorde henne ingen sorg, likväl led hennes hälsa synbart. I början trodde vi att denna sjuklighet hade sina naturliga orsaker, men det onda tog öfverhand, och den tillkallade läkaren förklarade omsider, att detta var en följd af hennes mans förra utsväfvande lefnad. Då blef min svärmor utom sig af ånger, och när vår arma dotter efter tvenne år, framlefda under plågor, nedsteg i sin tidiga graf, tynade äfven gumman synbart af. Vår egen smärta kan och vill jag icke söka skildra Dock, tack vare Gud! tiden lindrar; hoppet om återseendet tröstar! Min man, som under tiden fått titel af assessor, erhöll nu ett bref från Ulrik; han är nu återkommen från en lång utrikes resa och skulle ännu samma höst företaga en ny. Han syntes vara alldeles förändrad; äfven köpmannen skref och lyckönskade oss till vår så mycket till sin fördel förändrade son. Vi tackade Gud; trodde att vi voro tillräckligt pröfvade men, ännu återstodo nya sorger! Året derpå förliste under hemresan fartyget, hvarpå vår son seglade, på en fremmande kust: last och besättning gingo förlorade, och med dem vår son
Judarnas anspråk höra vara tillfredsställde, om dem äfven hädanefter förurfnas rättighet, att i 3:ne af Rikets större Städer sig bosätta och der idka handel och näring. ' Herr J Mannerstam: att han, utan närmare undersökning ej ville dela de harda anmärkningar. som bilfvit gjorde emot Judiska Nationen, och val instämde med Utskottet i frågan om rättighet för de här redan bosatte att få qvarblifva, men anser problematiskt, huruvida flere böra inbjudas, att inkomma, tilläggande, att ’ antingen . öra få fritt inträde i Riket och Kjuta öka rättigheter med alla andra utländska Trän sorn :. i fästa sin Bostad, eller ock af» gifter, för denna förmon betydligen ökas, erne. dan om Svensk -Med borgar ef ätt skall vara fal, priset derå ej kan nog högt uppskattas, samt rättighet, för. Judar att nedsätta sig på Ilandett 'eller lerch; brira medgifvas* örn icke på min■ir<Htt bebodda örter i Rikets Nordligaste pro ei. ,: ' Ht':; refve Liljencrants förklarar sig väl finna Den 5 Juft. 537 finna den föreslagna Summan, som för Judars inträde i Ilandet skulle erläggas, vara stridande emot de liberala principer, som utmärka Utskottets Betänkande, men medgifver, att någon anstallt torde vara nödig till förekommande af Tiggare-Judars bosättning i Sverige. Herr Friherre C. L. Staet von Hollstein, att, ehuru raan mäste medgifva, att Judarne här i Ilandet fört en stilla och sagtmodig vandel, -och ej eller är kändt att de för grofva brott och våldsamheter varit tilltalade, utan i den delen kunna tjena till uppbyggeliga exempel åt andra, samt att det enda dem kunnat tillvitas vore, att de icke låtit tillfället gå sig ur händerna, att förkofra sig på nästans bekostnad, denna sagtmodighet likväl hufvudsakligen kunde härledas derifrån, att de lefva i ett förtryckt tillstånd; men att sådant torde förändra sig, i fall de tilltaga i antal och magt; och att det derföre vore vådligt, att tillåta dem att besitta jord och att medgifva liera Judars inflyttande.
Universitets räkenskaper för 1858, få vi härmed ödmjukeligen anföra, att på grund af samma nådiga föreskrift, enligt hvilken kapital-räkningen affär värdet för tillsammans 8,322 tunnor 8,43 kappar af spanmålstillgången, till bestridande af spanmåls-anslagen på personella staten, al' samma anledning har värdet å återstoden af spanmålstillgången för året, eiler den så kallade öfverskotts-spanmålen, upptagen till 899 tunnor 27,3 kappar, äfven blifvit affördt till betäckande af anslagen i penningar så långt beloppet sträckt sig, hvaraf inses att någon serskild ytterligare afföring af sistnämnde spanmålsvärde icke kunnat äga rum. I afseende på de i följande båda punkter anmärkta balanserna, kommer under innevarande år utredning att ske, för erhållande af behörigt tillstånd till deras afskrifning eller af godtgörelse. Den i fjerde anmärkningspunkten upptagna behållningen i Räntkammaren vid 1858 års slut, af 53,670 R:dr 49 öre, utgöres hufvudsakligen af intressemedel, hvilka, ehuru förfallna till betalning den 31 December, likväl till största delen ej influtit förr än under loppet af påföljande Januari månad, under hvilken tid December månads räkenskap hålles för sådant ändamål öppen, på det att det till följande året balancerade obetaldta räntebeloppet måtte blifva så litet som möjligt.
I d;o som biträder vid Styrmansoch Artillerie-Skolan l d:o dto. vid Skeppare-Skolan Arfvodcn för Corporaler. Till hvarje Corporal vid BåtsmansCourpagnierne 6 fitdr årligen, förslagsvis Sj öChartie - Archivet. LotsDirecteuren såsom Chef, utom Lön Arfvode 1 Officer sorn biträder, utom Lön dto 1 dto do 1 Kammardräng Dessutom inqvartering 200 1 Kamererare i LotsVerksContoiret Lön 86t — 80 1 Bokhållare och Casseur d:o 555 24 5o l Kammarskrifvare d:o 277 24 25 Expencemedel till Contoiret • 3oo Norra Districtet. 1 Chef, Officer vid Flottan, utom Lön Arfvode 3oo Luleå Fördelning, 1 LotsLieutenant Lön 3oo Lost-Löner 285 Umeå d:o 1 LotsLieutenant Lön 3oo Lots-Löner 255 Öregrunds d:o, 1 LotsLieutenant Lön 3oo Lots-Löner 575 Sodra Districtet. i Chef, Officer vid Flottan, utom Lön Arfvode 3oo Westerviks Fördelning, 1 LotsLieutenant . Lön 3oo Lots-Löner 120 Calmare d:o, t LotsLieutenant Lön 3oo Lots-Löner 220 Stockholms Slott den a Nov. 1824 R:dr Carlskrona d:o, i LotsCapitaine Lön 5oo Lots-Löner 355 Malmö d:o, 1 LotsLieutenant Lön 3oo Lots-Löner 49'3 Gottlands d:o, 1 LotsLieutenant 1 Chef, Officer vid Flottan, utom Lön Arfvode 3oo Onsala Fördelning, 1 LotsLieutenant. Lön 3oo Lots-Löner 235 Götheborgs d:o, 1 LotsCapitaine Lön 5oo Lots-Löner 295 Marstrands d:o, 1 LotsLieutenant .
Fiskelagen upphört med nastledne mättad, och att han enligt de wilkor som moro bestämde, stulle afträda Bränneriet den i z uti samma manad; att om berörde Brämvins - fournering. efter nystnämnde tid stall börjas för Kronans räkning, s3 stulle antingen Krono-Bränneriet ställas i gäng den i uti innewarande 'mänad, eller ock nödigt Brännvin för behvfwet anskaffas; men att för bägge fallen, och i synnerhet det förra, fordrades ett betydligt penninge-förlag, som Directionen icke lunde åstadkomma, derest icke ersättning snart erhölles för Magazins Inrättningens sörstrackningar till krigsutgifterne, förutan hwilken ersättning Kronans härwarande Brannerier icke heller kunde drifwas, Inrättningens skulder liqvideraS, eller förut omnämnde upphandling werkstallas. I följd häraf har Kongl. Maj:t allernadigst behagadt asta, det Riksens Stander malte sä wal '.vidtaga de anstalter hwilka kunna finnas nödiga till upphjelpande af nu uppgifne behof, som i underdånighet meddela Kongl. Majll huru de finna, att med Bränwins - Bränningen och försäljningen i Götheborgs Stadsoch Bohus Lans Skärgårds Fiskelägen, esker da »varande Arrendes förlopp mä förhällas. Den 4 November*99 las. Af berörde Kongl. Maj:ts Nådiga framställving, hwilken bade kill Stalsoch Oeeonomie U stötten blifwit remitterad/ har detta Utstött till u arbetning förehaft hivad pä desi ätgärd ankommer.
skatt, hur är som härdadt stål uti smedjans glöd hans kinder hvälfver sig ej stolt hans breda omkring nacken musklerna sig När ibland gränders stank jag honom spårar, så smutsig och så skön, där flink han sysslar utan mål och lön, i trasig dräkt, som blygsamheten sårar. När han när re ' n bakpå vagnarne, aj kusken slagen, svänger nakna ben, efter hundarne han kastar sten, tjuf och re ' n förhärdad, fräck, förslagen, hans höga skratt i mina öron skär. Hur är han hemlös! Modern dörren stängde, när brådskande hon till fabriken flängde, och fadern uti häkte spärrad är. Tungt blir mitt hjärta, och beklämd jag tänker: Hvad skall af dig väl blifva, du lätta flarn, som alla vindar drifva, du unga växt, som lifvet skydd cj skänker? Hvad har din vinge, vilda fågel, pröfvat när tjugu år jörrunnit? Har väl ett eget redligt bo du vunnit, har uti lasters mängd du blott dig öfvat. Skall Skall Skall Skall jag i enkel arbetsblus dig möta? du väl fångdräkt bära? på en sjukhusbädd dig plågor tära? stolt en dag dtt c %cn verkstad sköta? På gatan ned till aig jag ville hasta. dig stuta till milt bröst, med änglatunga ord af hmmelsk tröst likt strålar ibland dina skug^ v kasta. När fritt mitt röda hår jag låter svalla, dess gnistor flyga kring och falla tändande i männens ring, då sjuder det i pulsar än så kalla. Min Här hur Hur Gatpojken. hans arm! bränna, barm! spänna! Dock, som en syster blott jag mäktai snyfta, till samma armod född, min bleka barndom blef som din förödd, oss båda skiljer ingen samhällsklyfta. Ack, vi ha trampat samma törnestig, för samma nöd vi bäfvat. Min moder äfven på fabrik har sträfvat, jag lärt mig lida och — jag älskar dig. Har du arbetat? Du älskar mig alltså. Mitt svar du väntar. Du skiftar färg, en smula darrhändt är du och slår ditt öga ner. Ett leende, en kyss af mig begär du, min fägrings första friskhet, intet mer.
Någon betydligare Spannmåls-handel har icke kunnat uppkomma, dels emedan den kringliggande ortens öfverskott af Spannmål icke är nog stort och dels emedan de nära Arboga belägne Städer äro alltför många. Goda priser på Spannmål och andra ätlfoe varor lätta utvägarne för Stadens Ilandtverks-class till bergning, så att de Handtverkare som med arbetsamhet skött sina verkstäder haft sin utkomst och de dryga ntskylderne ulan mångå tvångsåtgärder kunnat utgå. Utom byggnaden af Stadens stora strömbro och ommurning af större delen af ’ — 29 — Lnstagebron med pålningar för det underliggande ruslvirket samt andra allmänna mindre byggnader hvilka pä dessa år kostat Staden öfver 4°oo E'dr banco, vidkännes ännu Stadens Borgerskap det dyra Bålsmans-hållet för 16 Båtsmän, ehuru efter det uti Statsoch Economie-Utskolten vid sista Riksdagen uppgjorde underdåniga förslag till reglering af Städernes Båtsmanshåll, enligt Betänkandet N:o i32, befanns alt Alboga Stads Borgerskap efter sitt förhållande icke borde hafva mer än 2|del Båtsmam, uti hvilkas underhållande Tomlägärne äfven borde deltaga. Då Arboga således utom all jemförelse är mer än någon annan Stad i Riket betungad af Båtsmanshållet, hoppas Staden att Eder Kongl. Maj:t täckles bevillju den lindring, som Rikets Ständer vid sista Riksdagen för Arboga i underdånighet föreslagit. Ibland onera som för stadens läge ofia påkomma, är äfven den uti förra berättelsen omförmäld te inqvarterings-skyldiglieten, deruti dock Staden, vid flere tillfällen de sednare åren, genom Eder Kongl. Maj:ls Nåd njutit den lindring, att manskapets proviantering skedt genom entreprenad på Kronans bekostnad, hvilken så utfallit, att den med 60 å 70 procent öfverstigit det i markegångs-taxan bestämda belopp för en dagportion. Om jordbruket i Arboga gäller hvad förra Berättelsen upptager.
Täg eller barcke, när de särskilda orter, der detta Täg ster, icke förmä Troupperne med nödigt uppehälle förse. Denna Gärd stal dock genast med penningar af Statsmedlen de lefvererande betalas, efter de faststäldta Markegängspris och med förhöjning deruti til bälften af deras belopp. Den mä icke ästas för Troupper, som ä nägon ort blifwa för. lagde, eller under Krigsrörelser nyttjas, dä Troupperne böra utur bertil samlade Magasinet eller Förräd med deras behof warda försedde. §. 7^. De ärlige Markegängs Taporne stola uprättas genom veputeraäe af alla Riks-Ständ, nämnde pä det sätt hwarje Ständ särstilt för sig förestrifwer; Hwad desie fastställa, tjene til efterlefnad, sä wida ej ändring deruti i behörig ordning sökes och winnes. §. 76. Utan Riksens Ständers samtycke kan Konungen icke Län in-eller utrikes göra eller Riket med ny Gäld belasta. L. 77. Den 2 Junit. in §. 77- Kungsgårdar och Kungs-Ladugärdar med dertil lydande hemman och lägenheter, Kronostogar, Parker och Djurgärdar, Kronooch StallÄngar, samt Lap-Fisten och andra Kronans Fisken, samt Kronans öfriga Lägenheter, mä Konungen icke utan Riksens Ständers samtycke genom försäljning, förpantning eller gäfwa, eller pä nägot annat sätt, Kronan-afhända. De stola förwaltas efter de grunder, Riksens Ständer derom förestrifwa; dock at de Personer och Menigheter, som, efter hittils gällande Författningar, sädane Kronans tilhörigheter nu innehafva eller nyttja, mä njuta laglig rätt derä til godo, samt at odlingar eller odlingsbar mark ä Krono-Skogarne mä i wänlig ordning, efter nu warande eller framdeles blifwande Författningar, kunna til Skatte försäljas. §. 73.
För a t t hämnas vill han störta Sturen, som redan förut är föremål för kungens misstankar. Kungen inbillar sig nämligen, a t t Sture är förälskad i Karin Månsdotter. Sturen fängslas, Karin är oförsiktig nog a t t af ren barmhertighet skicka vin och frukter till honom, kungen får se en bricka med dylikt, anser denna omtanke om fångens välbefinnande som ett bevis på en otillbörlig förtrolighet de båda emellan, drar sin dolk och rusar ursinnig i väg a t t mörda rivalen. Eriks död åstadkommes sedan på så sätt, att Brita Sture för a t t hämnas mordet på sin fader och sina bröder smusslat en bägare giftblandadt - vin in till den fångne konungen. Denne blir i det samma f r i - g i f v e n af kung Johan, hans maka och barn anlända, lifvet ler på nytt emot honom och dem alla. Då fattar han händelsevis bägaren för a t t läska sig — och dricker giftet. Något dylikt intrigspel — - där slumpen spelar så stor roll — förekommer ej i de öfriga Erik XIV: dramerna. Beskows version af ämnet är dramatiserad historia med Schiller som närmaste förebild. Eriks död sker äfven där till följd af en intrig och utan Johans vilja — det är påfvens nuntius Possevinus, som lockat Johan till a t t utfärda en dödsdom och som styr om, a t t den blir skyndsamt utförd, kungens kontraorder kommer, när domen redan är fullbordad. Börjeson skref med Shakspeare som förebild och i nyromantikens anda med svällande lyrik, praktfulla vers, lidelse och fart i de omväxlande, färgrika taflorna. Hans » Erik XIV » är tvifvelsutan den mest vägande poetiska behandling af konungens person och öden. FIGURER UR SKISSBOKEN. A F RAFAEL. (F Ö R F. TILL » EN PASSIONSHISTORIA ».) Rydbergs dikter är andaktsboken. H o n börjar m e d d e n och l ä s e r: » Arma Psyche, född bland skuggor, h ä r i jordeHfvets dal, Längtar du till ljus och frihet, till det skönas ideal. — N u slocknar stickan.