Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller om bifall till betänk. Hr Akerman, Fredr.: Äfven jag delar den tillfresställelse, åtskilliga talare yttrat öfver det slut, hvaruti Utsk. stannat, och jag förenar mig med Gr. Lewenhaupt i hvad han yttrat om nödvändigheten, att hösten eller våren bestämmes såsom lid för väglagningen ; men jag kan deremot icke dela hans åsigt, att beslutande rätten i detta afseende öfverlemnas åt K. befide. Jag tror, att i några provinser hösten kan vara lämplig för väglagningen; der förhållandet icke så är, såsom uti medlersta och norra Sveri ge, framföres gruset tjenligast under vintren och utbredes sedermera under våren i käl-lossningen på vägarne, då gruset nedköres, hvilket icke är händelsen om väglagningen verkställes under sommaren, emedan gruset sönderköres, och sålunda förvandlas till damm, blåser bort och endast en eller annan mindre sten stannar qvar, till en början förorsakande gropar i vägen, som snart förvandlas lill reservoirer för regnvatten och förstöra vägen. Jag Den 29 Mars. 403 tror man gör bäst, att öfverlemna åt de väghållningsskyldige att öfverenskomma om den lämpligaste tiden för väglagningen, vare si® om våren eller hösten, ulan att för vårens eller höstens inträdande bestämma någon viss dag, såsom beroende af särskilde klimatiska förhållanden i skiljda delar af vårt under så många latitudsgrader utsträckta fädernesland. Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle Allm. Besvo. Ekon.- Utsk:s förevar, betänk. N:o 49, och besvarades denna propos. med starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 18 dennes på bordet lagda betänk. N-.o 50, i anledn. af väckte motioner om upphörande af eller lindring i de tullafgifter, som K. Danska Regeringen uppbär för fartyg hvilka passera öresund.
Sedan detta skett, samt på sätt, som under innevarande Riksdag blifvit iakttaget, Riks-Stånden , genom serskildt Memorial, fått underrättelse om de handlingar, hvilka i tryckta exemplar voro från Expeditiolis-Utskottet att förvänta, återginge handlingen till Expedilions-Utskottet att derstädas begagnas vid det tryckta rättelse-arkets genomläsande, och sedan förvaras intilldess vid Riksdagens slut Expeditions-Ulskottet finge, på hittills vanligt sätt, till Riddarlnis-Cancelliet aflemna samtlige i Utskottets förvar samlade handlingar; och vunnes genom ett anordnande af sådan beskaffenhet, som i det föregående blifvit omförmäld, dessutom en annan icke obetydlig fördel, ledande både till lättnad i arbete pcb, isin mon, äfven till mera skyndsamhet vid tryckningens verkställande med behörig noggrannhet. Denna vore nemligen, jemte mera enhet i åtgärderna i Öfrigt, äfven den, att utskrifningen, på sådant sätt coneentrerad på ett ställe, kunde verkställas efter ett vida mer conseqvent stafningsoch comma* terings-sätt, än möjligt är, då densamma måste i flera Utskott verkställas efter de o - ao Expcdiiions-Utskotteis Memorial N.o 422. lika principer, som i sådant afseende inom livart och ett af dem kunna vara vidtagna, och för hvilkas skull det ofta handt, att afvikelser ifrån de inom Expeditions-Utskottet i allmänhet följda, under innevarande Riksdag, måst ega rum, till förekommande deraf, alt ej sättaren skolat alltför mycket, besväras med ändringar, der, hvarest han nogsamt följt det honom lemnade Manuscript.
För min del har jag fattat ändamålet af Grundlagens föreskrift, om företeende af StatsRådets Protocoll, såsom vilkor för Creditivets lyftande, ej vara annat än det, att Lagstiftaren velat stadga en controll derpå, att förr än Creditivet lyftades, hela StatsRådet derom yttrat sina tankar. Vi finna i Grundlagen föreskrifter om olika antal af StatsRådets medlemmar, som böra öfvervara Konungens beslut i vissa mål, och Lagstiftaren har egentligen velat förebygga, att Creditivet skulle kunna lyftas, utan att frågan derom förevarit i StatsRådet, och att alla Ledamöterne blifvit i ämnet hörde; och det är för att ådagalägga detta, som Protocollet skall bifogas. Någon annan afsigt kan jag ej finna ega rum; ty icke kan det verka o pa Den 4 Maji e. m. 97 på saken, att RiksgäldsContorets Fullmäktige känna, till hvad behof utbetalningen skall användas. Den skall i alla fall ske. Redovisningen för medlen kommer sedermera, när Rikets Ständer eller Revisorerne sammanträda, och något ändamål med en sådan uppgift till Fullmägtige kan jag ej finna, enär ingen controli derigenom åstadkommes. Jag tror för min dei att man ej kan utsträcka bokstafven längre än att, då det är ådagalagdt, att StatsRådet yttrat sig, det är uppfyllt hvad Grundlagen foreskrifver. Således finnér jag häruti ingen anledning till anmärkning emot Fullmägtige, och afstyrker derföre återremiss. Herr Lefrenj johan Pehr: Jag hade ej ämnat begära ordet, om icke en Talare Herr Grefve Frölich yttrat den tanka, att Rikets Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoret skulle äga pröfningsrätt i fråga om Creditivets utbetalning. Jag tror, att just detta yttrande bevisar klart, hvad Grundlagen menat med 63 hvilket är att hin* dra en sådan pröfning. Om Fullmägtige kunde hindra utbetalningar af Creditivet, hade man före Sländernes sammankomst och emellan Riksdagarne en profvande authoritet, som agde mera magt än ConstitutionsUtskottet.
1 förbigående kan påpekas att husmodern bör, så vidt möjligt är, själf vara med och räkna ut kläderna och om möjligt kasta ett öga på dem, ty beklagligen finnas så oordentliga tjänstflickor, att de med god smak begagna fruns eller andra kvinliga familjemedlemmars bortlagda gångkläder. Då kläderna äro färdiga att läggas in, akte man sig för att för tidigt packa in dem i linneskå- pet och stänga igen dörren, helst om de skulle råkat blifva för mycket fuktade vid dragningen, ty om de i bästa fall icke mögla, då de äro så godt som förstörda för alltid, få de likväl en unken, obehaglig lukt. Var därför försiktig och låt dem hellre ligga spridda på t. e x. gästrum några dagar än att riskera ofvanstående. På sommaren då det är varmt, behöfver man iakttaga större försiktighet än på vintern; odragna kläder kunna naturligtvis ock taga skada, om de läggas halftorra i för stora högar. Då man lägger in rena kläder, läggas dessa underst och de man har kvar från förra tvätten ofvanpå, att alltsammans blir efter hvartannat begagnadt och jämnt slitet. Att allt skall vara öfversedt och lagadt, där brister finnas, behöfver väl knappast påpekas. Inventarieförteckning bör finnas öfver linneförrådet samt vara uppsatt på skåpdörrens inre sida. &amp; Norrmalmstorg ' Etui2. Upplysningar o c h hjälp för inköp o. ordnandet af middagar o c h soupéer. PRIS 5 KR. m i d - d a g, 3 KR. s o n p é. AUM. [2884] Köp på försök FULLSTÄNDIG STUDIUM I TJÄROBOLIFÖR SJÄLF GABELSBERGERS - STENOantagen af Nordiska stenografförbnndet. Erhålles portofritt mot insändande af En krona i frimärken till GRAFI, SLEIPNERS REDAKTION, VESLERVIK. (G. m. LANDSORTEN EXPEOMGÅENDE. AUM. TELEF. Fullständigt snickeri i fabriken. Goda varor. Egen tillverkning. Billiga priser. Ilinäi-kl julklapp! Svenska S fot 10: — » Bearbetning från tyskan af 0. H.
Bifölls. N:o 73, i anledning af väckta motioner om inrättandet dels af ett Gymnasium, dels af en Apologist-skola i Sölvitsborg. Bifölls. N:o 74, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 3. N:o 75, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 7. N:o 76, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 25. N:o 77, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 31. N:o 78, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 38. 846 Prot. Vtdr, d. 4 Dcc. 18/fO. N:o 79, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 49. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos anjo Banco-Utskottets följande Memorial och Utlåtanden : N:o 114, i anledning af vackt fråga om ändring af 214 uti nu gällande Banco-Reglemente. Bifölls. N:o 115, i anledning af väckt motion, alt, i stället för Konungens Befallningshafvandes eller Domhafvandens, Kronofogdens i orten vederhäftighelsbetyg för lånsökande måtte i Banco-Discont-verket antagas. Bifölls. N:o 116, i anledning af Högvörd. Preste-Ståndets återremisser å Utskottets under N:ris 93, 95 och 96 afgifna Utlåtanden. Lades till handlingarne. N:o 117, med anmälan af en rättelse i Utskottets under N:o 28 aflåtna Betänkande. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Stats-UIskottets följande Utlåtanden: N:o 364, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 309, angående afskrifning af fordringar för undsättnings-spanmål. Bifölls.
I Schahr-i-Säbs hade jag den äran att få företräde hos emiren af Bucharar Sejd Abdul Ahadd, och det var ganska egendomligt att samtala med Tamerlans helt säkert siste efterträdare i den stad, där Tamerlan föddes år 1335. Sven Hedin.Teater-revy. Södra teatern. K. dramatiska teatern: " Ett lysande parti " af P. Staaff. " Prof-pilen ". " Blond och brunett ". Elevuppvisning. En talscen i Stockholm, åt hvars verksamhet jag i föregående revyer ej egnat någon uppmärksamhet, men som kan hafva berättigade anspråk att tagas med i räkningen, då det gäller vår dramatiska framställningskonst, är Södra teatern. Denna teater har så till vida en lyckligare ställning än någon annan huf-vudstadsscen, att den har sitt vissa, bestämda fack, hvars gränser endast ytterst undantagsvis öfverträdas, och häri ligger väl åtminstone en orsak bland flere till det alltid förträffliga samspelet. Det är lustspelet, det moderna, oftast utländska, ibland lokaliserade, någon gång inhemska lustspelet, som vi finna representeradt, då vi en kväll stiga upp med Katrinahissen, för att gå » på söder » och roa oss. Andra anspråk än just detta, att hafva roligt, som mån har det af ett godt skratt, ställer man vanligen ej på denna teaters pjeser, och det fylles vanligen förträffligt. En stor del af äran härför tillkommer den kärntrupp, teatern har till sitt förfogande: fruarna Caspér, Fornell och Chri-stiernsson, fröknarna Hjort och Gottschalk, herrarne Wagner, far och son, Bergström, Grtinder och Hirsch hafva spelat sig så in i själfva genrens anda och så vant sig vid hvarandra såsom medspelande, att stycket alltid går med den rätta farten, i det rätta lynnet. Sedan fru Helfrid Kinmanson lemnat scenen, är fru Caspér den bästa äldre skådespelerska, våra teatrar ega, hon talar mönstergilt och har i ovanlig grad förmågan att verka genom små medel, att nå den högkomiska effekten utan braskande och bråk med detta orubbliga lugn, som hos en komisk artist verkar så välgörande.
Ständer ick§ hunna något besluta rörande afgiften för re* eommenderade bref, emedan den icke är nå* gon BevillningMen den blir det, så snart den skall gå till Statscassan. lag får utomdess nämna, att Riksens Ständer uti en skrif: veise, daterad örn jag rätt jpåminiiei mig i Mars 1810, hos Konungen i underdånighet anhållit, ‘att denna afgift ej skulle höjas öfver étt visst, då utsatt, belopp, och Konungen har sedermera vidtagit sitt beslut I öfverensstämmelse dermed. Jag känner detta så mycket säkrare, sorn då en Postmästare i en af lands* örterne brukade, att taga för hög recömmen* dations-afgift, fann man på, att i ortens Tidning låta införa ett Utdrag af ofvannämnda Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, hvilket genast skaffade rättelse. Men om recomtaéndations-afgiften skall tagas ifrån Postförval - Den 29 Julli f. m. larne, bora de för deli erhålla fen fullt motsvarande ersättning* till exempel fa taga en bestämd ökad afgift för dfe bref* Söm efter posttirntaäh inlemhäsj I England få Poslförvaitärhe taga fernot brefven ända till fen fjerdfedeis timma ef. ter posttimman och derföre uppbära så Stor doucfeur, sorn den egentliga pöstpörtö- Det zr ej någons skyldighet, att erlägga denna dubbla afgift, mfen det är fej hellöf Postform Valtarnes skyldighet, att femöttagä bref efter pöSttimmab. Dervid bör förökommåé, ätt icke postens afgång för enskilt Vinst Skull Uppfe* hålles. Öm detta mitt förslag skulle änsfes för fett' fty Motion, så står den dock i ett omedelbart Sammanhang mfed det nu under pröfning Va* rande, redan väckta, ämne, och ät således ickfe Stridande mot JEUksdagsOrdningferi. iSeirr Von Qvanten, Carl: Dl fråga nu ar
Enär utskotten anse blotta innehafvandet af sådan bränvinsbrännings-redskap, som i afseende på konstruktion och redskapsdelars proportionella storlek afviker från hvad i 12 eller 13 § är föreskrifvet, ej böra med ansvar beläggas, hafva från 38 § citationen af nämnde §§, äfvensom orden: ”med undantag, på grund af 16 §, af hvad om hattens rymd bestämmes” blifvit uteslutna; hvarjemte utskotten ansett 23 och 24 §§ icke böra bär åberopas, enär, på sätt vid 26 § redan är anmärkt, någon skyldighet att bränvinsbrännings-redskap till försegling anmäla ej eger ruin uti något af de fall, som i dessa §§ afses. I 41 §, hvilken innehåller, att om någon, som till bränvinsbränning eljest berättigad är, tillverkar bränvin å sönoch beigedagar, Iian skall böta, utom hvad allmän lag rörande sabbatsbrott stadgar, serskildt 3 R:dr 16 sk., om han är berättigad lill bränvinsbränning i första eller andra klassen, och 10 R:dr, om han anmält sig till bränvinsbränning i någon af de öfriga klasserna, hafva Utskotten ansett det näst efter orden ”rörande sabbatsbrott stadgar” böra tilläggas: för hvarje gång sadan förbrytelse sker, på det att icke den, som genom fortsatt bränvinsbränning under flera beigedagar vanhelgar sabbaten, må kunna med eli Bevi/ln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonom ilits kotten s Betänkande, N:o 1. 11 enda och enkelt bötesbelopp unn gäld a sina förbrytelser och sålunda lättare finna sin uträkning att förbudet öfverträda.
Efter ånyo skedd föredragning biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedanomförmölda Belänkanden: N:o G6, i anledning af väckt motion om rättighet för församlingarne att använda skog å preste-boställen till kyrkobyggnad; N:o 67. i anledning af väckta motioner om antagande af särskild byggnadsordning för klockare-boställen i Skåne; N:o 69, i anledning af väckt motion om förändradt sätt för fördelning af de för öfverträdelse!- af Kongl. Kungörelsen den 25 Januari 1628, om hvad i händelse af yppad smittosam sjukdom hos djuren iakttagas bör, stadgade böter; N:o 69, i anledning af väckt motion om särskild tryckning af Kongl. Skiftesstadgan den 4 Maj 1827, med iakttagande af de i densamma efter hand gjorda förändringar; N:o 70, i anledning af väckt motion om införande af förändrade lagbestämmelser angående olaga skattskrifning samt lösdrifveri; N:o 72, i anledning af väckt motion om ändring i stadgarna rörande till tjenstgöring uppbådade båtsmäns transporterande från samlingsstället till embarkerings-plalsen; och N:o 75, i anledning af väckt motion om rättighet för rotebonde, att erhålla ersättning för soldattorpets brukande under det soldaten är kommenderad på arbete. S. D. Föredrogs ånyo meddeladt utdrag, N:o 257, af Höglofl. Ridderskapet och Adelns protokoll den 1 i! dennes, innehållande, jemte bemälda Riks-Stånds beslut i anledning af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 85, angående regleringen af utgifterna under Riks-stalens Femte Hufvudtitel, 2:ne till Med-Stånden ställda inbjudningar att instämma i dessa beslut, så vidt de afse dels mom. d) i andra punkten samt ilen 2 Usta punkten, dels 15:de punkten af berörda Utlåtande. Preste-Ståndet, sorn angående nyssnämnda delar af ifrågavarande Utlåtande fattal hufvudsakligen enahanda beslut, som Ridderskapet och Adelnj med undantag allenast af det anslagsbelopp, hvilket
I våra uräldsta griftkullar träffar man bland urnor, aska m. m, äfven amuletter, hvilka bestå i en rakknif, ett sylspett, en försliten knifstubba eller en pincett o. s. v. Vanligen ligger en sådan amulett ofvanpå benskärfvorna och en annan ner i urnan. Dessa amuletter voro af koppar, emedan jernet ej då var kändt. Man vet ju, att ännu för 50 år sedan läto vidskepliga personer nedlägga stål på lik i likkistan. Hos qvinna, som födt barn, sattes stål (vanligen en knif) i sängen, tills hon blifvit kyrkotagen, och på barnet sattes stål (vanligen en stoppnål) i mössan, tills det blifvit kristnadt. Då drängen började sitt arbete på åkern, lät han dragarne gå öfver stål (vanligen en yxa), och då han gick ut på marken att så, hvälfde han om såkorgen och lade sin knif ofvanpå bottnen, tills han var färdig att företaga såningen. Troll och spöken kunde fördrifvas med stål. Konung Christian I tillskref domkapitlet i Lund 1468 ett bref af följande innehåll: “Käre synnerlige gode vänner! Vi hafva förnummit, att I hafven i Eder kyrka en särk, som goda qvinnor uti barnsbörd ganska nyttig är, och derför bede Vi Eder kärligen, att I viljen Oss denna låna och genast hitsända. Vi försäkre Eder, att I skolen utan allt hinder och invändning med det första återfå den alldeles lika god. Härpå lite Vi och vele derföre visa Oss tacksamme emot Eder.“ – Ifrågavarande lintyg, som är mycket groft, förvaras ännu bland kyrkans skrudar. Somliga ha föregifvit, att det tillhört Jungfru Maria, andra hafva med mera skäl kallat det Margarethas o. s. v. Måhända har det burits af den Margaretha, som blef af sin man Herlog mördad 1176, och som blef genom sin slägtinge Absalons försorg förklarad helig. Konungen fick emellertid låna det undergörande plagget, och kyrkan erhöll derför en äreskänk.
Oec■ Utsk, Besa, N'.oi$ 7 lycklige, der förmögenheten är så delad, som möjligtvis later sig göra, der icke omätlig rikedom står vid sidan af det yttersta armod, 4er hvarken millionärer eller tiggare finna?, utan en jemn välmåga herrskar; att en sådan svårligen kunde åstadkommas, så framt det icke tillätes hvarje medborgare att ega och besitta så liten egendom af jord haft behagar eller kan förvärfva; att i betraktande jemväl borde komma den förkofran , som jordbruket måste vinna, genom en obegränsad hemmans-klyfning, enär ju mindre jord hvar och en får på sin lott, desto bättre är han i tillfälle att sköta densamma och uppdrifva dess afkastning till det möjligen högsta; samt slutligen, att det i 8 §. af i;sta Cap. förekommande stadgande , att, i frågor rörande hemmansklyfning af Rusthåll , vederbörande Krono* och Regements-Ombud böra bevaka Kronans derunder beroende rätt, städse skulle medföra odräglige chicaner och dryga kostnader för jordegaren; och har Motionairen, i anledning häraf, föreslagit, att hemmans-klyfnirigen måtte hädanefter, utan någon inskränkning, tillåtas till hvad hemmantal som helst, så att det må stå hvar och en fritt att ega så liten jordegendom, som honom godt synes, eller han mägtar förvärfva, hvarvid Motionaiien ansett något annat vilkor icke böra fästas, än det, att så stor skatt, som kan beräknas |iå der; afsöndrade henam^nsdelen, ali* 8 Lagsamt Allm Besv o. Oec Utsk. Bet. N'o i 3. tid borde densamma åtfölja och icke längre vidlåda hufvudhemmanet , hvilket , i annat fall, till slut blefve betungadt med drygare utlagori än det skulle kunna förmå att utgöra. Af N. Strindlund fran V/esterNörrlands Län: att, ehuruväl ändamålet af Kongl. Förordningen den 19
N:o 27, i anledning af väckt fråga om båtsmanshållets indragning, emot erläggande af vakans-afgift; bifölls. N:o 28, i anledning af väckt fråga om befrielse ifrån den veckodagshemman i Götheborgs och Bohus län påförde ordinarie rotering; bifölls. N:o 29, i anledning af väckt fråga om dels rotehållarnes befriande från bekostandet af soldatbeklädnaden, samt dels jemkning i roteringsbesväret; bifölls. N:o 30, i anledning af väckt fråga om befrielse från eller lindring i det Komministers-bostället Mistelås åliggande roteringsbesvär; bifölls. N:o 31, i anledning af väckt fråga om ändring i Patent-författningen, så vidt den rörer allmänt nödvändiga och nyttiga saker, såsom åkerbruksredskaper, m. m.; bifölls. Prot.-Utdrag den 30 Juli ISSI. 439 N:o 32, angående väckt fråga, att de till löner för lärare vid undervisningsverken anslagna prebenden måtte indragas, samt de s. k. jura patronatus upphöra; bifölls. N:o 33, i anledning af väckt fråga om tryckning af vissa delar af Hr Stjernsvärds, Gustaf Maurits, tvänne förslag till en förändrad organisation af landtförsvaret; bifölls, och N:o 34, i anledning af återremiss å Utskottens Utlåtande Nto 3, angående kronobrefbäringens öfvertagande af postverket, eller dess bestridande af postmedel, m. m.; lädes till handling arne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets Utlåtande N:o 65, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 43, med förslag till föreskrifter i afseende på ersättande af upphörd Privat-bank, samt penningerörelsens underlättande i allmänhet.
Men nu fick jag en bestämd håg att gå upp till henne; förut hade det förefallit mig som en motbjudande ceremoni att gå dit och » beklaga sorgen », så att jag inte kunnat komma mig till därmed, fastän det kanske varit ovänligt. Men nu ville jag gå. När brasan var utbrunnen, satte jag på mig hatt och kappa, ehuru jag kände en viss tvekan om, hur hon skulle ta emot mig, då jag inte kom på visittid. Sofie hade alltid fäst så mycket afseende vid sådant där — hon hade ju heller aldrig haft mycket annat att tänka på. Och så gick jag. Det var Sofie själf, som öppnade — det hade då aldrig händt förr! Och så föll hon mig strax i armarna och började gråta, men hämtade sig snart och sade med så mycken vänlighet, att den gick mig till hjärtat, att hon satte mycket värde på, att jag kom. Jag hörde inte en enda vink om, att det var på olaga tid. Sedan talade hon en stund om sin lilla flicka och hur underligt det var, att hon inte fått behålla henne; men det skedde i en ganska undergifven ton. Det hade blifvit något mycket enklare i Sofies hela väsen; och själfva sorgklädningen var inte så utpyntad, som hennes toaletter eljes brukade vara. Det var som om hon märkt mina tankar, och jag trodde, att hon skulle säga att » det inte brukades numera »; men så sade hon i stället: » Kära du, jag kan inte tänka på sådant där nu! * ag menar nu ej den officiella folksången, den som afsjunges som en särskild hyllning åt rikets högste styresman, när folket vill gifva ett uttryck för sina känslor för konungens person, både som landsfader och människa, ett uttryck hvari en hel församling vid festliga tillfällen kan deltaga. En sådan sång äga vi ju, hvilkens högtidliga melodi och väl lämpade, om ock från en annan nations kungssång lånade ord ganska väl passa för ändamålet. Men vi borde dessutom hafva en sång med lättlärd melodi och dito ord, en sång, som hvarje moder kan sjunga med sina barn, och som redan i tidiga år kan väcka och underhålla fosterlandskänslan i de ungas hjärtan.
Då emedlertid Rikets Ständers Bank idkar sin lånerörelse på 4 ställen, så måste också på hvardera af dessa ställen finnas någon del af hvardera af de fyra särskilda lånefonderna. Undanlag härifrån eger endast rum för Wisby Låne-kontor, som icke belånar publika papper. Det till utlåning afsedda kapital är således fördeladt uti 4 hufvudfonder och 15 underafdelningar. Olägenheterna af ett sådant fördelningssält äro (lerfaldiga. Först och främst kan inom samma Låne-kontor uppkomma brist uti en af fonderna, ulan att de öfriga fonderna blifvit lill fullo anlitade, och då, i stället för att anlita de medel, som linnas under direktionens vård, måste skrifvelse afgå lill annan ort för att erfara om ej det kan finnas något af samma fonder disponibelt. Men skulle deremot ett öfverskott linnas å någon fond, så skall detsamma, enligt 87 §. Banko-reglementet, utan dröjsmål »efter hvarje utlåningsdag» till Banken insändas, lör att måhända redan påföljande ullåningsdagen genom försäljning af assignationer åter lill Låne-konloret indragas. Det har blifvit visadl hvilka omgångar, som uppkomma för att fylla bristen uti en fond på ett ställe, under förutsättning att tillgång finnes å samma fond på andra ställen; men skulle deremot en och samma fond uti så väl Banken, som Låne-kontoren, befinnas vara uttömd, men deremot god tillgång inom öfriga fonder vara för handen, då erfordras ett särskildt beslut af Fullmäktige för alt för viss tid öfverflytta någon del af en fond lill en annan. Genom gällande föreskrifter har blifvit en naturlig följd, alt en betydlig del af kreditiv-fonden hela året om legat obegagnad, men fastläst. Delta har afdelningen sökt afhjelpa genom alt föreslå, för framtiden, att Diskont-direktionen skulle ega bevilja i mera kreditiver än kreditiv-fondens hela belopp. Men derigenom har man redan frånlrädt principen, att till hvarje särskildt ändamål afse en viss summa. Vidare har blifvit föreslaget, att kreditiv skulle beviljas af hvad som ej i diskontväg uti Hå udel sdiskon t-fon(len kunde användas.