Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Juslilierådon Qviding och Cramér förmälto sig tillstyrka, att denna §, såsom ledande till tidsutdrägt och, med afseende å innehållet i 323 §, jemväl obehöflig, mätto få utgå. § 333 Högsta Domstolen erinrade, att hvad här sägs om redare, syntes böra utsträckas jemväl lili godsegare, så att början blefve denna: Ilar redare eller godsegare af3tdtt etc. § 334. Juslitieråden Alexanderson, Qviding och Cramér yttrade: »Det med frågornas hänskjutnnde till skiljomän afsedda ändamål, att få ett skyndsamt slut, måste i allmänhet kunna vinnas derigenom, att skiljomännens beslut går i verkställighet, och parters trygghet kan någongång fordra, att de oansvariga skiljomännens möjliga misstag icke blifva alldeles ohjelpligo. Vi hemställa derföre, om icke åt denna §, med någon jemkning of redaktionen i öfrigt, må gifvas följande lydelse: Till skiljomän, som i §§ 11, 25, 81, 89, 95, 228 och 280 omförmälas, skola parterne utse en hvardera, hvarefter de sålunda utsedde gemensamt välja den tredje. Kunna de ej om valet sig förena, ege närmaste Magistrat eller Underrätt att den tredje shiljomannen nämna. st Hvad de fleste skiljomännen säga, skall, änskönt någondera parten vill söka domaren, gå i verkställighet, med mindre Domaren eller Konungens Befallningshafvande annorlunda förordnar.» Justitierådet Naumann anförde: »Med benämningen: »skiljemän» utmärkas vanligen sädane Gode Män, till hvilka tvistande parter antingen före eller under rättegång godvilligt hänskjuta tvistens afgörande. Se 52 Kap. i Lagberedningens Förslag till Rättegångsbalk, förra delen. De Gode Miin äter, sorn nfses i föreliggande Förslags 334 § och de der äberopade ställen, äro sädane, om hvilka lagen stadgar, alt till dem skall hänskjutas bestämmandet af vissa ersättningsoch andra dylika belopp, om hvilka parterne ej kunna öfverenskomma.
Skulle nu förhållandet vara, all den legde* skyldighet upphörde på samma gång som hans 'principal blefve urståndsatt att personligen utgöra beväritigsskyldighcten, så skulle äfven jag instämma i Prosten Källströms reservation; men så ur icke förhållandet, utan 0111 lieväringskarlen dör, kommer i alla fall den legde att fullgöra sin skyldighet så lange beväringstiden varar. Jag skulle tro, alt det boide vara ett reciprokt förhållande, och att således, då den legde är skyldig att utgå utan afseende på förfall för dess principal, rättvisan fordrar, alt den sednare ej behöfver utgå i den legdes ställe, då denne genom någon händelse inom conscriplionstiden afträdt. På denna grund anhåller jag örn bifall till betänkandet. Hr Lefren, Joli. Pehr; Det är redan en för fäderneslandets sanna gagn icke gynnsam författning, alf legning får äga rum. Denna rättighet synes vaia en fördel vid första påseende, men är det föga, emedan leguingsrältigheten har en stor olägenhet, sorn är att nedstämma det egentliga oell vackra patriotiska nitet och förringa den verkliga gemensamhet i skyldigheter, hvilken författningen innebär såsom hufvudgrundsnt». I d« länder, der conscription finnes utan undantag, såsom t. ex. i Preussen, der or man allmänneligen nöjd, och hufvudsakligen derför, att der icke något undantag äger 111111, »åledrs ingen har rättigheter framför den andra; och oaktadt man i det landet ulkråfver beväringspligten äfven i fredstid med mycken stränghet, emedan man under åratal håller den lie v .äring-skyldige i garnisons! jensi; så klagar man icke, emedan man ser att fäderneslandets viii påfordrar en sådan uppoffring. Men rm är icke fråga om alt åstadkomma någon förändring i afseende på rättigheten alt lega. Nu ur blott fråga om en förändring i legningsstadgan. Denna fö 1 ändring synes mig vara alldeles oriktig.
S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda Memorial. N:o 43, med voterings-propositioner, rörande Konstitutions-Utskottets, uti Memorialen N:is 22 och 32 väckta förslag till ändring af 35 8 Regerings-formen, blef den af Utskottet föreslagna voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. Prot.-Utdrag den 6 September 1854. Ali S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Kontistutions-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 44, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 34, innehållande förslag till voterings-propositioner, rörande det i Memorialet N:o 13 afgifna förslag till ändring af 52 8 Regerings-formen och 24 8 Riksdags-ordningen. N:o 45, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 35 innehål lande voterings-propositioner, rörande Utskottets förslag i Memorialet N:o 15 till ändring i 39 8 Riksdags-ordningen.; samt N:o 46, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 37, innefattande hemställan om voterings-propositioner, angående det i Memorialet N:o 17 afgifna förslag til! ändring af 14 8 Riksdags-ordningen. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 258, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ett ytterligare lån till staden Christianstad, blef den i detta Memorial föreslagna voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D.
Stats-kontoret redan i afräkning deri låtit till Riksgälds-kontoret utbetala: i sistlidne Mars månad R:dr 1,000,000: samt under nästiidue Juli månad » 400,000: och således ett belopp af R:dr 1,400,000: —r — Sedan Kongl. Stats-kontoret, under den 29 i sistnämnde månad, erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga befallning att, i den mån bemälde embetsverk funne dit influtna eller före detta års slut inflytande, Kongl. Maj:t och Kronan tillhöriga, medel vara umbärliga förde närmast förestående stats-behofven, öfverlemna desamma till Riksgälds-kontoret såsom förskott å blifvande liqvider mellan begge dessa verk, har, i böljan af nästlidne Augusti, en summa af 2,000,000 R:dr blifvit i egenskap af dylikt förskott Riksgälds-kontoret tillställd. Med inberäkning häraf, utgöra alltså de från Kongl. Stats kontoret efter sistförlidne Riksdags början till Riksgälds-kontoret aflemnade öfverskolts-medel ett sammanlagdt belopp af ej mindre än 4,456,923 R:dr 41 sk. I öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers i Reglementets 190 § åberopade beslut, har den, till grundande af en arbets-inrättning inom Norrbottens län, för längre tid tillbaka, utaf allmänna medel anvisade fond under år 1854 blifvit till Riksgälds-kontoret öfverlemnad med 1,715 R:dr 31 sk. 8 r:st.; hvaremot Riksgälds-kontoret ännu icke erhållit några mede! utaf den i Regleroen - ttilisyälds-konlortls Ber allette I8S(>. tets 191 § omnämnda köpeskilling för den fordom Kronan tillhöriga s. k.
Kammar-lcollegii försorg utarrenderas; och genom Kongl. Brefvet den 20 Juni 1853, angående gillad plan för afslutande af Landshöfdingelöneregleringen, stadgades, bland annat, att utarrendering af ifrågavarande boställen och lägenheter, för så vidt den vore i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 förordnad, skulle, derest icke i särskildt fall, på skeende underdånig anmälan, annorlunda blefve af Kongl. Majit förordnadt, fortfarande ega rum. — Som emellertid Utskottet, vid behandlingen af Landtstaternas lönereglering inbemtat, att åtskilliga af do uti högstberörda Kongl. Bref afsedda boställen och lägenheter ännu icke äro genom Kongl. Kammar-kollegium utarrenderade, utan att, såvidt Utskottet kunnat erfara, särskild nådig föreskrift om uppskof eller inställande utaf den anbefallda åtgärden, blifvit af Kongl. Majit meddelad, har Utskottet, i anledning häraf funnit sig böra hemställa, att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i nåder tillse, att omförmälda stadgande, angående ut arrendering af ifrågavarande boställen och lägenheter, må blifva iakttaget i de fall, der sådant hittills icke egt rum. 19:o) Sedan Rikets sednast församlade Ständer tillkännagifvit sig anse någon definitiv reglering af Kronofogdarnes, Häradsskrifvarnes och Länsmännens löneförmåner icke böra verkställas innan en förnyad, efter samma method och samma grunder förrättad noggrann värdering af bemälde tjenstemäns boställen egt rum, och derföre i underdånighet anhållit att Kongl. Majit täcktes anbefalla en dylik uppskattning, hafva, enligt hvad Kongl Majit nu behagat meddela, i anledning häraf, Kongl. Kammar-kollegium och Kongl. Stats-kontoret under den 23 Februari 1858 erhållit nådig föreskrift att inkomma med förslag till de gemensamma grunder, som vid nämnde uppskattning borde följas och sättet för verkställigheten deraf.
Jag tror, att B. o. Ad., som i allmänhet hållit sig närmare till reservationen än till Utsk:ns betänk., äfven i denna § kunde antaga Gr. Frölichs redaction, blott med den förändring, att det alternativa bestämmandet af minimisummorna i banco-courant uteslutes, och att i stället för 100 silfverrtdr införes i5o silfverrtdr. Jag anhåller om propos. till bifall å Gr. Frölichs a3 § med dessa förändringar. Frih. Stjernstedt: Så länge det endast var fråga om att utsätta minimibeloppet af hvarje lott lill ioo eller 125 rtdr specie, ansåg jag detta belopp så lågt, att det syntes mig temligen indifferert, om i denna lag intogs något stadgande derom. Men sedan jag nu hört 2:ne vårda talare, Hrr v, Troil och Hosenblad yrka, alt detta minimum må utsättas Den 21 Ma r s e. m. 4g9 till ?.5o r:dr specie, så biträder jag deras mening och anhåller, lika med Hr v. Troil, örn antagande af Gr. FröJichs förslag i ii § ined den förändring, atti stället för 100 ina införas 2Öo r:dr. H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, framställde propos. till bifall å Utsktns förslag i 23 §. Hopades nej. Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad. Gr. Frölichs förslag i 23 § med deu förändring, att minimisumman, hvarå foltbref skulle få lyda, bestämdes till a5o r:dr silfverspecie, 24 § af Utskottens förslag, Upplästes 24 § i Gr. Frölichs reservation, Ilr Stråle: Den nu föredragna 24 § i Utsktns förslag motsvarar den 24, 25 och 26 § i Gr. Frölichs reservation.
Jag bör i anledning deraf försäkra den värde ledamoten, att jag hvarken pä denna, eller någon annan väg, kan någonsin komma alt rösta för ståndsval, lika litet som för införande af Hinduernas kastfördelningar, så att här skulle blifva en valkrets af hvartenda arbetsyrke inom samhället, något som vore alldeles absurdt. Man har äfven yttrat den farhåga, att de som ringa äga, kunna komma att beskatta andra ända till medellöshet, ända till tiggarstafven. Det är just en sådan händelse, mine Hrr, som jag åtminstone föreställt mig att mitt förslag förebygger, ty genom den af mig upp gjorda fördelning af olika classer, skola ovillkorligen i Riksförsamlingen inkomma representanter, om hvilkas redbarhet, fosterländska nit och klokhet man icke bör hysa några tvifvelsmål. — Man liar fästat sig vid förslag om duplicanter af talmän. Dermed har jag naturligtvis menat och afsett det förhållande då begge hamrarne sammanträdde till gemensam öfverläggning på ett rum, då en person borde finnas, hvilken som ordförande fungerade för hela riksförsamlingen. Det är för sådane tillfällen jag föreslagit en särskild ordförande, och att denne måtte af Konungen tillsättas äfven för de tillfällen, då riksförsamlingen uppträder i önskningsadresser, vid uppvaktningar o. s. v. Hvad ordförandeskapet i de särskilda hamrarne beträffar, har jag deremot ansett det vara väl att befria Regenlen ifrån detta bestyr, då jag tror att med största säkerhet kan antagas, att dessa val i allmänhet göras af hamrarne sjelfve. Dessutom förekommer den omständigheten, alt det är en ganska besvärlig post att vara talman, och att det är för mycket hegardt, alt en person skall dermed kunna uthålla en hel riksdag, hvarföre jag skulle önska att i det afseendet man gjorde här, som i Norrige, att talmän valdes månadsvis, med rättighet att kunna omväljas.
Badajotz m. fl., men detta eldade endast ännu mer det Spanska folkets känsla och föresats alt hämnas sina oförrätter, intill des att det orättvisa och öfvermodiga anfallet slutligen bröt sig mot Cadix och Torra Vedras vallar. Jag trotsar någon alt i Stockholms omgifning upptäcka ett Torra Vedras. Det enda som erbjuder sig är Stockholm sjelf. Gr. Anckarsvärd anser icke befästningar obehöfliga, men stödjer hufvudsakligen sitt system om Landels försvar pä en nationalbeväpmng och en skärgårdsflotta. Hvad den sednare angår, lager jag för alldeles gifvet, att dess användande i hufvusaklig män ingår i planen för Stockholms befästande. Hvad beträffar folkbeväpningen, är jag långt ifrån att underkänna dess värde, ehvad den upstår oorganiserad, som t. ex. det skett i Spanien, i Tyrolen och i våra dagar ännu förekommer bland de Kaukasiska bergsfolken, eller om den erhållit en organiserad form, så som i Schweitz i de Österrikiska gränsländerna eller för att hämta exemplet närmare ifrån, hos oss på Gottland. Jag skulle sannerligen anse det blifva af stor praktisk nytta, 0111 ett system af folkbeväpning kunde införas i våra norra provinser, hvarest folket är från ungdomen danadt till skytter och sjelfva landet är särdeles passande för del lilla kriget. Jag anser med llr Gr. Anckarsvärd vårt Bevärings-system vara allt för litet utbildadt och alt skyldigheten, att i farans stund försvara fäderneslandet borde vara längre utsträckt samt genom lag stadgad, men jag tror icke att någon del af vårt försvarsväsende bör utbildas ensidigt på bekostnad af en annan del, titan att det bör få utveckla sig till eli harmoniskt helt. Ty mina Hrr! hvad är väl krigaren utan vapen? Och hvad äro väl fästningar och krigsflottor annat, än ett medel att på det fördelaktigaste sätt använda vapnen. Gr. Anckarsvärd yttrar: att det icke skulle vara välbetänkt af K. St. att bevilja medel för Stockholms befästning eller alt taga initiativet i denna fråga, genom att till Konungen framföra några önskningar i detta hänseende.
Beträffande denna fästning har chefen för ingeniör-korpsen, enligt hvad Statsråds-protokollet utvisar, meddelat, att då densamma år 1864 skulle sättas i försvarsskick, hvarken tid eller medel medgåfvo andra åtgärders vidtagande, hvad fästningsverken beträffade, än att förse dem med tvänne provisionela bepansrade batterier, egentligen afsedda till stängselliniernas försvar. En fullständig plan till fästningens försättande i tidsenligt skick hade derföre af korps-chefen nu blifvit framlagd, medelst ritning och tillhörande handlingar; och skulle genom föreslagna förändringar och nybyggnader denna fästning komma uti fullt försvarbart skick fölen summa af 452,990 Ridt15 öre, då äfven ett tillräckligt antal bepansrade kascmater, samt ett ökadt utrymme för garnisonen, jemte permanenta batterier till skydd för stängselflottorna erhölles. Enär, med afseende å den utveckling, artilleriet under sednare tider vunnit, det torde vara nödigt, att, till betryggande af inloppet vid Waxholm, fästningens murar förstärkas, tillstyrker Utskottet, att det af Kongl. Majit för sådant ändamål äskade extra anslag, 90,000 Ridr, måtte af Rikets Ständer beviljas. b) Enär befästningarne vid Waxholm vore ofullständiga, om ej inloppet vid Oxdjupet kunde försvaras, har Kongl. Majit äskat, att till en skansanläggning derstädes, hvarför kostnaden, enligt af chefen för ingeniör-korpsen afgifvet förslag, beräknats till 531,281 Ridr 38 öre, måtte vid denna riksdag anvisas ett belopp af 150,000 Ridr. Oaktadt vigten af det företag, som i denna Kongl. Majits nådiga framställning afses, icke torde kunna förnekas, har Utskottet likväl ansett att, till besparing för andra lika vigtiga ändamål, någon nedsättning i det af Kongl. Majit nu äskade beloppet må kunna ega rum; hvadan Utskottet ock hemställer, att Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla Kongl.
Då Rikets Ständers sistlidet år församlade Revisorer, enligt hvad deras från Revisionens trycket utgifua berättelse innehåller, genomläst de hos Fullmäktige i Riksgålds-kontoret omfattning, förda protokoller till och med den 0 Augusti 18(10, hafva nu församlade hevisorer läst och genomgått protokollema från nämnde dag till och med den 8 Augusti innevarande år, då Fullmäktiges till Revisorerne afgifna och vid deras första sammanträde mottagna berättelse är daterad; hvarjemte Revisorerne, som vid revisionens början äfven emottagit berättelser af Riksgälds-kontorets Kommissariat och Ombudsman, tagit kännedom om det hos Kommissariatet under sagde tid förda protokolls-diarium; och hafva Revisorerne granskat ej mindre Riksgälds-kontorets hufvudbok med dertill hörande räkenskaper för sistlidet år, än den för samma år upprättade särskilda redogörelse för de till fortsättningen af statens jeruvägsbgggnader upplånte medel. På sätt liikets sednast församlade Revisorer i sin berättelse uppgifvit, utgjorde Riksgälds Riksgälds-kontorets skulder, enligt 1859 års hufvudbok, vid slutet af berörde år, oberäkkontorets nade de inom linien förda skuldposterna, ett sammanlagdt skulder. belopp af R:dr 9,038,258: 5. hvilken skuldsumma under sistlidne år minskats med » 248,412: 32. så att skulderna vid 1860 års slut utgjorde R:dr 8,789,845: 73. De å dessa skulder vid samma tidpunkt upplupna, obetalda räntor uppgingo till 154,090: 42. och utgjorde öfrige räntefria skulderna tillhopa 4,194,010: 95. 1-dr 8J89,'84"57T3, Bland de räntefria skulderna voro följande outtagne anslagssummor inberäknade, nemligen:
Ii. o. Ad. täcktes deraf finna, att det ej finnes mer än 3 Stånds beslut för Ilr Cederschjölds mening, och att, om R. o. Ad. skulle i följd deraf vilja till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antaga blott en del af förslaget såsom hvilande, skulle man komma derhän, att, endast med skillnad af tidsutdrägten från den ena riksdagen till den andra, grundlagsfrågor behandlades alldeles på enahanda sätt som den ringaste fråga i oeconomiska mål, hvari 3:ne Stånds beslut är afgörande. Sådant lärer dock en hvar finna vara stridande mot grundlagens föreskrift och anda. Jag kan således ej finna annat, än alt, då på ena sidan finnas 3 Stånds beslut och på den andra sidan ConstitiUtskts förslag och ett Stånds beslut, man ej kan komma längre, än Exped.Utsk. bar framställt. Jag betviflar dock, att Exped.Utsk. haft rätt att ingå i den utveckling af frågan, som Utsk. afgifvit, utan anser det hafva varit både tillräckligt och rättast, om Utsk. blott sagt: Vi hafva icke prot.utdr. om delning från flera än 3 Stånd; det 4:de Ståndet har ej fattat något beslut, hvaraf följer etc. Jag förmodar således, att Hr Gr., o. Ordföranden icke kan göra propos. på den begäran, Ilr Cederschjöld framställt, utan att Exped.Utskrs betänk, blott måtte komma att läggas till handhna. Ur Dalman, Willi. Fredr.: Ehuru jag fullkomligt gil - Den a» 3Iaj e. m. 249 gillar Hr Cederschjölds åsigt, att nemi. de 4 AiksSttn i sjelfva verket beslutat, att indragningsmagten skall upphöra och att detta således är ett II.
Domen skall derefter för öppna dörrar afkunnas. Ingen håfve makt att sådan dom ändra, Konungen dock obetaget att göra nåd,.hvilken likväl icke må sträcka sig till den dömdes återinsättande i rikets tjenst. § 81. Riksförsamlingens fullmäglige uti Riks-banken och Riksgälds-kontoret förvalte dessa verk efter de instruktioner Riksförsamlingen dem meddelar, och tillträde sina befattningar medan Riksförsamlingen ännu samlad är. 20 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 11. § 82. Riksförsamlingens revisorer ege att efter följande § af denna Regeringsform och den instruktion, som Riksförsamlingen meddelar, öfverse och granska Statsverkets, Riks-bankens och Riksgälds kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Statsverket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter, eller förändringar besluta. Hvarje revisions-förrättning skall omfatta ett års afslutade räkenskaper, taga årligen sin början den 15 Augusti eller, om helgedag då inträffar, nästa söcknedag derefter, och inom åtta veckors tid vara fullbordad. § 83. Vid granskningen af Statsverkets räkenskaper böra Riksförsamlingens revisorer efterse, huruvida gjorda eller förordnade utbetalningar af stats-medlen icke öf verstigit beloppet af de hufvudtitlar, hvilka uti nästförllutna riksdags statsreglering blifvit fastställda, och huruvida de äro grundade på behörigen upprättade stater, eller å Konungens med vederbörlig kontrasignation utfärdade anordningar och styrkta med behöriga qvittenser af dem, som medlen emottagit. Skulle, emot Riksförsamlingens beslut, någon af de till en hufvudtitel anslagne summor befinnas dragen till annat ändamål, än som under hufvudtiteln hörer, eller något af Riksförsamlingen faststäldt anslag vara öfverskridit, skola revisorerna, i sin berättelse till Riksförsamlingen härom göra anmärkning emot den embetsman, som anordningen kontrasignerat. De anmärkningar, som revisorerna finna sig befogade att framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, å nästföljande lagtima riksdag öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling. § 84.
Drefmat, eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhuggit tågvirke, 2 5, r, — 9, Dricka, — Porter, L. V, 100. i. — Öhl, L. V, ioo, X. — alla andra slag, L, V. joo. i. Drufvor, lo. Dräll, se väfnad af linne. Dun, —r Eider eller ider, L. V. 5o, -A alla andra slag, L. V. 5o, 5, Dyfvelsträck, se Assa foetida.’ E. Effsingar, och Drömmar, L. Y, Ao Ekollon, se knapper-gall, Ekvirke, se Träd varor. Elfenben, se Ben. Email i massa, L. V, xo. Emaileradt arbete, L. Y. 25, Enebär, se Bär. Encstör, se trädvaror. Euebärs-mos, — olja, 5o. i. Erdackcrn eller Erdmaus, Xo. Essencc, se oljoi\ Estamper, se kopparstick. Etuis med deras tillbehör af guld, silfver och jnetall, L, V. 25, F. Fabriks, Handtverkerioch andra Slöjdevaror af alla namn och slag, cj Specificerade, L. V. 5o. I. Fartyg, Svenska, som blifva för utländsk räkning köpte med deras tillbehör af Tackel, Tåg, Segel, Ankrar och Bestyckning, V, i. — utländska, med tillbehör, L. V. a5. I. —< Strandade och såsom Vrak försålde 10. Fayance, se Porcelaine. Felber, se väfnad. Fenkol, 25. Credit-upplag 5oo Fernissa, V. a5. Filtar, se väfnad af Ylle. Filtrer-stenar, se stenar. Finger borrar af alla slag, L, V, 5o. Fisk, •— B ressling, eller små Strömming, 5o. 1. .—. Butten, se torra Flundror. — Böckling, ro. I. — Cabeljo, 15. I.
Indelt spanmål: 71 t:r 10 k:pr a 6 i lVesterbottens län: Penningar: 1852 års anslag Afgår: Aflöning till 1 Länsman i Arjeploug. Indelta, räntor: 1852 års anslag oförändradt dito i Norrbottens län: Penningar: 1852 års anslag 10,256: 32. Tillkommer: Indelta räntor: 1852 ars anslag // ön e-för hoj ning för Lands-stalerne, 1852 ars anslag nytt Till Lands-staternes löne-reglering, Rcservations-ansla, Gästgifvareg friheter: Penningar 1852 års anslag Indelta räntor: dito Indelt spanmål: 21 k:pr å 6| r:dr t:n Värjor och Färje-karlar : Spanmål. Indelta räntor. Summa Indelt. O indelt. Värde förslagsvis å 6 | R:dr. Banko. Värde förslags - Markegång förslagsvis. Mått. Mått. Bergs-kollegium med Bergslags-staterne: 1852 års anslag . Tillkommer: Frän Skrifinaterialie-anslaget öfverflyttade . Kommers-kollegium: 1852 års anslag Tillkommer: Från Skrifinaterialie-anslaget öfverflyttade . Tabell-kommissionen: 1852 års anslag Tillkommer: Från Skrifinaterialie-anslaget öfverflyttade Landtmäteristaten: Penningar: 1852 ars anslag . 20,560: 40. — Afgå: — Tillkommer: