Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landthruks-Akademien, jemte öfverlemnande af sin Förvaltnings-Kommittees betänkande i ämnet, deruti Kommittéen, på anförda skäl, dem Utskottet anser sig icke heller behöfva nu upptaga, uttalat en från Revisorernes åsigt helt och hållet skiljaktig mening, nemligen att omförmälde, till Landtbruks-Akademiens grundläggning använda medel icke i någon mån kunde anses utgöra Statsmedel, för egen del, med instämmande uti Förvaltnings-kommittéens yttrande, såsom ytterligare skäl för samma åsigt underdånigst anfört, att då uti Landtbruks-Akademiens räkenskaper inginge, bland annat, redovisningen för inkomster och utgifter vid skötseln af Akademiens jord eller det så kallade experimentalfältet, hvarigenom en del af räkenskapen omfattade landtmannaindustri, och ehuru det vore kändt af hvar och en, som befattat sig med landtbruk, att dervid dagligen förefölle smärre utgifter af den natur att de icke kunde verificeras, lika litet som detta kunde ske vid alla smärre försäljnfngar af landtbruket produkter, vågade Akademien likväl ej göra sig förvissad, att icke denna oundvikligen uppkommande brist på verifikationer skulle anses såsom fel i räkenskapen och blifva föremål för anmärkningar af Kammar-Rättens revisorer, samt Akademien sålunda invecklas i tvister af lika onyttig som tidsödande beskaffenhet; — hemställande derför Kongl. Akademien, att, enär 46 Stats-UIskottets Utlåtande N:o 18. tillämpningen i detta fall af det uti Kammar-Rätten vanliga granskningssätt skulle helt och hältet göra utöfvandet af den ifrågavarande rörelsen omöjligt, det sätt för granskningen af Akademiens räkenskaper, som Kongl. Maj:t, pä grund af Rikets Ständers derom gjorda underdåniga framställning, uti dess nådiga skrifvelse af den 1 Augusti 1845 fastställt, måtte äfven framgent få fortfara. Utan att ingå i bedömande, huruvida de till Kongl.
Ättemän den som sednare kan ärfva Hufvudmannarätten. §. 6. När Riksdag hållas skall, ege Hufvudman, som sig vid den irsta eller 2:dra af de i iorde och iirte §§-'ne omförmäldte anteckningar anmäler, rätt att Säte för Ätten intaga. Har Hufvudman vid andra anteckningen sig icke infunnit, äge annan Ättemän samma rätt, och bland flere, den, som är Hufvudmannarätten. närmast. Har icke eller någon Ättemän sig anmält, må Säte för Ätten intagas af Fullmägtig, som Hufvudmannen eller den hans rätt utöfvar, på sätt här nedan föreskrifves, förordnat. Under Riksdagens lopp vare Hufvudman, Ättemati, eller Fullmägtig, som sig först anmäler, berättigad att Säte för Ätten 266 Den 7 September e. m. intaga. Af dem, sorn på en gång sig anmäla, äge Hufvudman företräde framför Ättemän, äldre Ättemän framför yngre, samt Ättemän framför Fullmägtig. §• 7* Utom de personer, som enligt 18 §. Riksdagsordningen icke såsom Riksdagsmän i något Stånd kunna godkännas, vare från rättighet till Säte och Stämma å Riddarhuset uteslutne: i:o Adelsman, som bysatt är. 2:0 Adelsman, som för nesligt brott, genom behörigt, sedermera icke lagligen upphäfdt Utslag, antingen blifvit till straff fälld, eller med mer än halfva skäl besvärad, så att Domaren funnit saken böra till framtiden lemnäs. 3:o Adelsman, som utur Riket afvikit, intilldess han, efter återkomsten, trenne år bär i Riket skattskrifven varit. /po Adelsman, som sig mot främmande Öfverhet med Trooch Huldhetsed förpligtat, så framt han ej dertill förut erhållit Konungens Nådiga tillstånd, och de trenne sista åren före Riksdagen varit skattskrifven, samt innehaft fast Egendom eller Embete inom Riket.
Och som, vid verkställd granskning af ofvan omförmälda Öfverränte-balans, befunnits, att, sedan så väl låntagare som löftesmän, för 2:ne lån med döden afgått och utdelningar utur konkursoch urarfva-målen efter dem erhållits, hvarigenom kapitalen blifvit fullt guldne, någon godtgörelse hvarken nu eller framdeles kan påräknas för återstående öfverränlorna R:dr 1,619: 7 sk. 8 rst., samt att skillnaden emellan delta och det till afskrifning hemställda belopp, eller R:dr 20: 3 sk. 2 rst, utgör öfverräntan å ett, emot sedermera falskt befunnet reversal, utgånget lån, hvilket, efter målets utredning, blifvit vid anfordran till kapital-beloppet fullt betaldt af lånedokumentets inlemnare, som, enligt Kongl. Maj:ts i dylika frågor gifna Nådiga beslut, icke är förpligtad att vidkännas annan ränta än 5 procent å kapitalet från den dag, han blifvit för sin förbindelse sökt, får Utskottet, vid sådant förhållande, hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, att de för berörde 3 stycken lån med en sammanräknad summa af R:dr 1,639: 10 sk. 10 rst. Banko, balanserade öfverräntor måtte få från räkenskaperna afföras. Stockholm den 3 Februari 1854. Banko-Utskotlelg Utlåtande. N:o 43. 3 M:o IS. Ank. till Exp.-Utsk. d. l Febr. 18S4, kl. 4 e. m. Utlåtande, i anledning af P. A. Nymans ansökning all, för den tid han förestått Stereolyperingsoch Tryckeri-föreståndarebefattningen i Banken, komma i åtnjutande af den derunder besparade Tryckeri-föreståndare-lönen. Uti en till Utskottet ingifven skrift har f. d.
UppfostringsCommitte'en har föreslagit en förhöjning i lön af 400 ,R:dr årligen för hvarje af de fern Lectorerna vid Krigsacademien; och jag yrkar nu, att deras löner må på stat uppföras och till Lectorerna utgå med 1000 R:dr årligen, hvarigenom hela tillökningen på de fem Lectorslönerna uppgår till 2000 R:dr. Om remiss till StatsUtsk. anhålles. Lades på bordet. Frih. Foc k , B, Wi 1 h, uppläste följande 2:ne anföranden: j;o En lagbestämmelse, som icke uppfyller sitt syftemål, har öfverlefvat sig sjelf och är mogen till förändring; så förhåller det sig med lagens stadgande om ansvar för skogsåverkan. Det är en allmän klagan, ätt skogsägare lida Den i Mars e. m. 95 länbara förluster genom tillgrepp af dessa effecter. Lagen gifver derempt intet värn, emedan de obetydliga böterna, i de få fall åverkan kan öfverbevisas, äro ett intet, jemnförda med hans fördel af gerningen. Skogarnas ökade värde, snart utgörande en bland jordbrukaren^ peli isynnerhet bruksägarens förnämsta fördelar, gör det ännu mera nödvändigt för lagstiftningen att taga den i hägn emot en våldsverkan, som i djerfhet öfverträlFar allt hvad man kan föreställa sig. Den fordna föreställningen om skogseffecternas obetydliga värde har nu mäst vika för erfarenhetens vitsord, således böra tillgrepp af skogseffecter utöfver 10 d:r Stmls värde, anses och strafFas såsom stöld, ej mindre än alla andra så beskaffade tillgrepp. Vill man då ändtligen låta det fordna ansvaret för skogsåverkan, till mindre värde än io d:r, förblifva såsom det är, så må detta så vara.
Hvarje glittrande, underbart snidad istapp har blifvit till ett rör, genom hvilket de på taken smältande snömassorna söka sig utlopp. Eiktiga vattenkaskader från hvarje, hvilka yra af sol, som lockar, och sunnanvind, som leker, i en glimmande kedja såsom af millioner diamanter svinga rundt och följa vinden uppåt, utåt eller, när den trolöst släpper dem, tungt falla nedåt, bildande hål, rännor, » pussar », riktiga små hal af upplöst snö, hvars yta vårvinden krusar i vattrade små vågor, en vågsam stråt för barnens flottilj af barkbåtar. Det mörknar utåt berg och fjällsluttningar. Sakta, betänksamt ha granarna iklädt sig sin hvita skyddande pälskappa. Sunnan har slitit och solen har tiggt, så ystert, så ödmjukt: » ett litet litet stycke päls! » De ha tagit, och de ha fått, och de ha lekt med bytet, såsom sol och sunnan kunna leka, och de ha fått granskog och jättefura med i leken i susande, döfvande sång och ras. Och så har det mörknat utåt bergen och fjällsluttningarna, och skogen har blifvit bar. Skogen, som ler emot sol och milda vindar. Men slättmarken, fälten, ängarne, de branta sluttningarna, som slöto sig samman på hösten, de hvila ännu alla i syskonbädd under vinterns hvita, varma, tjockt vadderade snötäcke. Solen tär och tär. Östan och sunnan arbeta dagarne igenom, de svinga rundt rundt på samma ställe, för att få klar en enda liten fläck, en enda, ty når man den bara, går det sedan så lätt att väcka den varma, om sol och sommar drömmande jorden och att få den med som bundsförvandt, när det gäller att afkasta snötäcket, som nu, trots allt arbete, ligger obevekligt dagarne igenom, matt glimmande, gråhvitt, som i upplösningstillstånd, knappast bärande krå- kan, som tror sig spana toppen af ett kornax uppe vid ytan. På dagen medan solen står på.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående befrielse för en del hemmans-egare i Hortlax by från erläggande af tilloknings-skatt. (I. A.) Från Bonde-ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å ett af Riksdagsfullmägtigen Johan Andersson Limdberg från Norrbottens Län inom benni Ide Riks-stånd afgifvet memorial, deruti anföres, hurusom, vid den med Hortlax by inom Piteå Härad år 1794 verkställda afvittring, Kongl. /tili, lill R, St, Prot, 1844, 4 Sand. 1 Afd. 24 Haft, 3 18 Slats-Utskollels Utlåtande, N:o 84> Majlis Befallningshafvande i Vesterbottens Län, genom utslag den 28 October samma år, tillagt hvarje mantal i nämnde by en ego-rymd af 950 tunnland och derjemte förordnat: att de uti byn varande femton serskilda hemmansdelar, som understego i mantal, borde till fullt - mantal upphöjas och för denna tillöknings-skatt efter ofvanberörde grund få sig tilldelad mark af den vid afvittringen uppkomne öfverloppsjord, vid hvilken åtgärd Kongl.
Låndbergs, vice Talman, Rådman, tal såsom Ordförande för Borgare-Ståndets 55 hälsnings-deputation vid Riksdagens början. I. 14. Lands-Fiskaler, angående löner för. II. B. 325. P. U. 604. IV. B. 190. A. 359. Landshöfdingarne, om upphörande af deras skylldighet att till Regeringen inberätta ej allenast om märkliga händelser inträffat i den Physiska och moraliska verlden, utan ock om Folkets tänkesätt m. m. IV. B. 194. A. 364- P. U. 384- Landshöfdingen i Christianstad, om löneförbättring för, IV. B. 54i. A. 647. P. U. 668. V. E. 634. Landsväg, om anläggande af en, från Elfvedals Socken till Rörås. II. B. 657. III. A. 69. P. U. i3o. E. 267. Landtbruks-Discont, om inrättande af en. V. B. i36. B. iZn. P. U. 284. 287. — Skolor, om inrättande af. II. 146. III. B. 175. A. 195. P. U. 266. Landlmanna-varor, om rättighet för Allmogen alt försälja, i öppna bodar och stånd. Se Allmogen. Landt-Marskalkens utnämnande. 3. — dess tal och yttranden. — Marskalkens portrait, angående. VI. 171. P. U. 210. — Marskalks-stafVens återlemnande till Kongl. Maj:t. VI. 328. Landtmäteri-Contoiret, om löneförbättring för. III. 120. IV. B. 661. V. Å. 79. P. U. 145. P. 612. — Taxa, angående en ny. III. 170. V. B. 981. Å. 1121.
Medan bruden sitter i brudstolen, skall hon taga sig på någon bar del af kroppen med så många fingrar som hon vill hafva barn. Regnar det i brudkronan, skola de nygifta bli rika. Vid hemkomsten bör bruden uppspänna bukgjorden på hästen, om hon ridit, eller venstra fimmelstången, om hon åkit, så blir hennes barnsäng lätt. Vid bröllopsbordet skall bruden smaka på all mat, som framsättes, samt bita i duken, så blir hon ej “lysten“. Den af de nygifta, som först somnar i brudsängen, kommer äfven att först dö. En hustru med lifsfrukt har särdeles mycket att undvika och iakttaga. Ser hon en eldsvåda eller en sadelbruten häst, får barnet i förra fallet vådeldsmärke och i det senare ett öppet sår på den kroppsdel, som hon först vidrör med handen; går hon under ludna skinn och rör vid dem, får barnet massel; ser hon genom en springa eller ett nafverhål på en vägg, blir barnet vindögdt; går hon under en sågställning, medan sågningen pågår, får barnet en rossling liknande sågens ljud; äter hon hönskött, blir barnet noppigt i huden liksom ett plockadt höns. Ärftliga sjukdomar kan den blifvande modern ådraga sitt barn på många sätt, såsom: skefver (skerfvan) om hon går med blottadt hufvud; om hon ser en likkista under bottnen, då liket bäres uppeller nedför branta backar; om hon ser en tom graf o. s. v.; fallandesot: om hon ser någon brottsling utan att ta på honom; om hon går öfver en graf, der likkistan redan förmultnat så att jorden faller undan; om hon går i kyrkan någon trettingsdag, såsom Jul-, Marie Bebådelse-, Midsommarseller Mikaeli-dag; om hon kommer in på något ställe, medan väftrådarne uppbindas, går ut innan de äro nedlösta efter väfvens nedklippning, eller om hon sjelf uppbundit trådarne och barnsnöden påkommer förrän väfven blir nedväfd; i senare fallet måste hon sjelf nedlösa trådarne, innan hon föder, samt för full säkerhets skull sticka barnet tre gånger genom väfstolen, innan det kristnas.
Den som för första gången sig till anteckning såsom Riksdagsman anmäler, åligge att om sin ålder uppte bevis genom Utdrag af Kyrkoboken, ifrån den församling der han född är. Finnes ej Kyrkobok, eller är den genom vådelig händelse förkommen, då, men icke i annat fall, må ock bevis häröfver af någon Konungens Embetsman i orten utgif-; vit, såsom gällande antagss. För dem, om hvilkas födelse de vid Riddarhuset befintlige Genealogier innehålla fullständig underrättelse med dag och årtal, år annat bevis härom ej af nöden. Varder i detta hänseende betyg, sorn förmodas origtigt vara, af någon företedt, 474 Den 25 Junit. bör han derföre i laga ordning tilltalas, och må intilldess hao sig vid vederbörlig Domstol rättfärdigat . icke till säte och stämma på Riddarhuset antecknas. Ej må någon Fullmagt såsom gällande antagas, som icke af Ättens Verkliga Hufvudman, eller defl till utöfning af hans rätt, enligt denna Riddarhusordning, berättigad är, blifvit utgifven; börandes fullmagten, antingen hel och hällen med utgifvarens stil skrifven och undcrskrifven, eller ock till egenhändiga undertecknandet lagligen bestyrkt, ovilkorligen vara författad efter följande formulaire: Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i N. skall hållas och tager sin början den (dag och å.) befullmägtigas härmed (Caractair och Namn) att lör Grcfbga 00 intaga säte och stämma på Riddarhuset, hvarvid han ovilkorligen förpiigtas att ställa sig till efterrättelse den af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagne och besvurne RegeringsForm af den 6 Junii 1 809, jemte Riksdagsordningen af den 10 Febr. 1810, och öfrige " gällande Grundlagar. Ort och Datum. 15 §■ Friherrli Adeliga Ätten N:o Namn (Sigill) Caractaire, Den 25 Jun i. 47 5 Är Fullmagt af Förmyndare för omyndig
N:o 9, angtde grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för deras tillämpning; Banko-Utskottet: Nto 53, i anledn. af väckt motion om utgifvande af belo o 0 ning till gravören Akerberg för aflemnadt prof på nytt sedelmynt m. m.; Nto 54, i anledn. af ett afgifvel förslag till förändrad organisation af bankoverket samt reglering af dess tjenstemannapersonal; Nto 55, i anledn. af ålerremiss af Utskts utlåt. Nto 17, öfver väckt motion om ökade löneförmåner för bankens tjenstemän inom 3:dje tjenslegradeu; Nto 56, i anledn. af väckt motion om ett anslag å bankens stat för en elev hos stereolyperingsoch tryckeri-föreståndaren i banken, samt Expeditions-Utskottet: Nto 9, angtde dagen då nästa lagtima riksdag skall börja. Upplästes ett af Frih. Bennet, Carl Stephan, inlemnadt sålydande mern.: Af enskilte angelägenheter hindrad att fortfarande vara Elector, får jag äran afsäga mig delta förtroende, med anhållan af bibehållandet utaf min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. biföll denna anhållan, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän, att sammanträda till val af en Elector i st. f. Frih. Bennet. Den 17 Maj. 39 Anmäldes och lades på bordel följande från Utskm inkomne lillåt: 11, meni. och betänk:n, nemi. från. Stats -Utskottet: N:o 166, i anledn. af erhållne återremisser å betätfk.
Och snart sutto de där båda två på den mossbelupna stenen, och det sköna, varma, rosendoftande ordet hade sagts hundrade gånger, hvar gång ledsagadt af en jublande andekor från den tusenstämmiga världen i denna trolska skog. Han sträckte sig fram mot rosenbusken för att bryta en svällande, djupröd knopp, som han ville fästa vid hennes barm. Men hon bleknade lätt och höll hans hand tillbaka. » Nej — icke af denna rosenbuske; den är för mig som en del af mitt lif. Gör den icke något ondt; bryt ej dess kärleks blomma! » Och sedan, när hon saknade bud från hans kärlek, då gick hon ut till rosenbusken vid stigen. Den hade alltid af en andevingad budbärare fått veta, att han — älskade, älskade henne! Kristian Winierhjelm. ^•Julstö^ och julklappar.-§f Med teckningar af Jenny Nyström. et ser verkligen ut härinne, som om det vore dagen före julafton, » sade prostinnan skrattande, då hon steg in i det rymliga köket en morgon, som också enligt almanackan började dagen före julaftonen år — låt mig se: fyrtio från nittiotvå — rest: femtiotvå — således år 1852. Man kunde verkligen se, att här var julstök å färde. Ur den väldiga » ugnsmunnen » stego röda lågor uppåt den svärtade muren, och då och då flög ett moln af sprakande gnistor ut i spiseln. Vid det ena fönstret var » bakbordsskifvan » upplagd på » bordbänken », och där stod mamsell Klara med en hvit duk bunden om det blonda hufvudet och ett stort gulrandigt förkläde öfver den blå- rutiga bomullsklädningen. Med van hand formade hon af den gula, pösande saffransdegen kakor och bullar, som af den yngre systern pryddes med russin och » öfversiktades » med kanel och socker. En jungfru skurade stakar och knifvar och kakelugnsluckor, medan en annan klippte » hyllremsor » och krusade papper, dels till ljusmanschetter, dels också till smörtårtan, hvilken senare prostinnan egenhändigt skulle tillaga, då ej ens mamsell Klara var betrodd därom.
Genom det Förordet uppvises i vigningsorten, är redan ändamålet af dess offentliggörande hufvudsakligen vunnet, och Riksens Ständer anse således en rymligare tid för ingifvandet i bonings-orten utan våda kunna ega rum, hvadan Riksens Ständer antagit denna tid i Stad till En månad och å Larn det till det Ting, som infaller näst efter Tre må - 52S Underdåniga Skrifvelse?. nailer ifrån det Makarne till Bonings-orten korn.’ mit. För en sadan tillämpning hemta Riksens Ständer ytterligare sfpd vid betraktande deraf, att Hustrun , hvars rätt oell förmån egentligen genom förordet åsyftas, lätteligen “-kulle kunna förgäta ifrågavarande angelägenhet då hon, flyttad till en annan ort , blir i saknad af råd och biträde från dem, hvilka det tillhört att hennes rätt före Giftermålet bevaka. På nu anförde grunder finna Riksens Ständer för sin del 8 Giftermåls-Balken böra hädanefter erhålla följande lydelse: ”Vilja Man eller Qvinna, der hon Enka är, 95 i o ’eller Giftoman å Mös vägnar, göra Förord sig ”emellan före Äktenskapet ; då skola de det skriftligen och med tvenne Vittnen upprätta innan ”vigsel sker. Ej må förord göras om annat än ”Makarnes Giftorätt, eller till förfång för dem, ”sorn bättre rätt till egendomen å den tid hafva. ”Äktenskaps-förord skall öppet ingifvas till Rätten ”i den ort, der Makarne hafva sitt Booch hemvist , eller sätta sig neder att bo, i Staden in”om åttonde dagen, och på Landet å nästa Ting, ”sedan vigsel skett; och lale Rätten det i Protokollet införas: Är vigsel å annan ort förrättad, ”och kan förthy den lagföljd ej ske, som nu fö”reskrifven är, då skall Förord inom sagde tid ”hos Rätten i vignings-orten företes, pch varde ”det, då Makarne till Bonings-orten kommit, sist ”inom En månad i Stad, och å Landet, vid det ”Ting, som näst efter Tre månader infaller, till ”rätter Domstol ingifvet med bevis af Rätten i ”vignings-orten, att det der företedt varit.
Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, oin Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af deli nya redactionen, bibehålla a:dra och 3:dje punclerne i a:dra Mom. af 29 §. Riksdagsordningen oförändrade; hvilket bifölls. 41 §• StatsBådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom JustiticeOmbudsmannenj kunna cj säte och stämma dertill berättigade äro; Herr von Hartmansdorff, August: Då, efter mitt omdöme, samma förhållande, som förevar vid nästföregående redactionsförslag, inträffar ej blott på den nu förevarande 4i §. Riksdagsordningen, utan äfven på nästföljande 2 §. \ Mom. i TryckfrihetsFörordningen, får jag anhålla om proposition till afslag på båda desse redactions-forslug. i5o Den 26 Februarii f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den föreslagne nya redactionen, bibehålla 41 §• Riksdagsordningen oförändrad; hvilket bifölls, Trjckfrikets Förordningen. a §. 4 Morn. 4:o I grund af hvad Nedre JustitiasRevisionenj Öfver och Under-Rätter. Hvilken nya redaction blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln ogillad, samt 4 Morn. i 2 §. TryckfrihetsFörordningen således oförändradt bibeliålit. ConstitutionsUtskottets Förslag till befordrande af Riksdags Ar endernes skyndsammare gäng. Regerings Formen. 56 §. 1 Moni. — —» antaga eller ock alldeles förkasta. Dock må i de målder Riksens Ständer endast äga magt att besluta underdåniga föreställningar och önskningar, Utskotts först framställde förslag genast af Stånden kunna med ändringar antagas. Friherre Cederström j Jacob: Då Ekonomiska Lagstiftningen är kanske den för Den a6
4 Sunil. 1 J/d. 3 Band. 3 Ilåft. t 2 Slats-Utsko/tets Utlåtande, N:o 435. äfven möjligen skulle kunna inträffa, att en Landshöfding icke kunde erhålla någon bostad i Läris-residenset, i likhet med hvad, sorn lärer inträffat med Borgmästaren i en stad nära Götheborg, hvilken af sådan anledning måst, efter sökt och erhållet Nådigt tillstånd, i tvänne år efter tillträdandet af tjenslen bo i Götheborg. Utom dessa allmänna anmärkningar har vidare, beträffande de serskilde i Kongl. Maj:ts Proposition uppräknade Landshöfdinge-residensen blifvit anfördt, i afseende å Wexiö: att då Rikets Ständer af den anledning, att det t piil utom staden belägna till Landshöfdinge-residens anslagne Kronobergs Slolt ieke ansågs vara en lämplig vistelseort för Landshöfdingen, år i83o beslutat, att till Landshöfdinge-residens skulle inköpas det hus, som år 1838 sedermera nedin ■ann, samma skäl nu syntes vara förhanden att åter förskaffa
Från denna summa skulle dock ytterligare afdragas ej mindre afkortningar och restitutioner, än den afgift, hvilken påförts åtskilliga, i anseende till sin natur roteringsfria, hemman och lägenheter, äfven - Stats-Utskoitets Utlåtande N:o 2S6. som de i förra kronofogden E. Björzells balans inbegripna rotefri hetsmedel; uppgående alla dessa ytterligare afdrag till ett belopp af Rdr i,49S: 46. 3. Med hänsigt till ordalydelsen af den §. i 1845 års då ännu gällande Reglemente, hvilken handlade om de reqvirerade medlens utbetalning, funno Fullmäktige omförmälda utredning, såsom omfattande en vida längre tiderymd, än åberopade § bestämde, och upptagande afgiftens för hvart och ett år 'påförda, i stället för dess under hvarje år influtna, belopp, icke kunna läggas till grund för den rätta utbetalningssummans bestämmande, derom Stats-kontoret medelst afgående svar å den erhållna reqvisitionen, i Juli månad 1848, underrättades; hvarjemte Fullmäktige för berörde ändamål äskade en ny utredning, hvilken borde utvisa beloppet af den rotefrihetsafgift, som för nyhemman, under åren 1810 med 1844, till Stats-verket influtit. En sådan utredning, upptagande jemväl den under åren 1845 och 1846 influtna afgift, blef också, genom Stats-kontorets skrifvelse af den 22 Augusti 1848, Fullmäktige meddelad. Enligt sistnämnda utredning utgjorde, efter afdrag för äldre hemman, den i Norrbottens Läns Ränteri under åren 1840 till och med 1846 levererade rotefrihetsafgift ett sammanräknadt belopp af 1. hvarförutan under år 1817 influtit dylik afgift för år 1846 och förutgångna år med „ 1,6S6: 2. 8. kvilka summor utgörande tillsammans Rdr 15,723: 24. 9. af Stats-kontoret reqvirerades, för att till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes disposition utanordnas.