Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
L. vid Sockenkarte-verket (fordna) Spanmål in natura, statsverkets Sqvadronsfond, Norrbottens Håstjägares Bilagorna litt. M.. P. och Q, vid Stadshäkte)) Stambanorna, jernvägsSe reservationerna åsid. 278—279. Stamholländerierna Bilagorna litt. I. och W. vid Statens jernvägsbyggnadet Stationer, Flottans Se reservationer å sid. 276-278 —- Jernväqs— Post— TelegrafStatistiska TaheUkommissionen Se reservationen ä sid. 270, Revisionsberättelsen. Revisionsberättelsen. Utlåtandena. Statistiskt sammandrag öfver de af Krigskollegium under år 18(53 bestridda utgifter > sid. 77. Bilagorna litt. P., Q, och R. vid » 77. Stats-kontorets embetsför v aktning och redovisning * •••• Bilagorna litt. A., B., C., D., E., F., G., H., I. och K. vid Se reservationerna å sid. 269-274. Statsreglering sfonden, extra. Statsverket, egentliga » 4—31. Statsverkets grundfond år 1863 •••• » 5. Bilagan litt. B. vid » 5. — inkomster. Bilagan litt. D. vid » 4. afkortningar å. Bi lagan litt. C. vid » 4. — reserverade behållningar » 8. —. svanmål in natura » 25—26. (9—18, 50-51, utgifter » j 265 266 Bilagorna litt. C., E., G. och H. vid » 4, 9, 11. öfverskott, besparingar och brister » 5—8. Bilagorna litt. D. och H. vid n 4, 11. Stipendiefonden, Kongl, och Hvitfeldtska » 251—252. Stockholms allmänna Barnhus » 190—193. — byggnader, anslag » till underhåll af » 56—57.
För Utskottet synas de i allt fall ej kunna blifva betydliga, mot alla de olägenheter och svårigheter, som deportation enligt erfarenheten medför; och då erfarenhetens lärdomar i detta fall ej kunna förbises, anser Utskottet sig ej hafva anledning tillstyrka deportationsstraffets upptagande i ny lag bland allmänna straffarter, hvilka, enär Utskottet ej hyser någon tvekan om nödvändigheten för det närvarande af dödsstraffet, och lämpligheten af bötesstraffet, såsom det ringaste af alla straff, således skulle blifva dödsstraff, straffarbete, fängelse och böter. Bland öfriga straff, som i lagförslaget upptagas äro för embetsmän särskildt: afsättning och mistning af embete; medförande afsättning, förlust af de embeten den dömde innehar jemnte rättigheten att i allmänt värf vidare brukas; och mistning af embete, förlust af ej allenast det embete, hvari den dömde sig förbrutit, utan ock annat dylikt embete om han sådant innehafver; hvaremot den i i kap. 12 § Rättegångsbalken af 1754 års lag upptagna påföljd, mistning af embete på viss tid, vanligen kallad suspension, blifvit ur förslaget utesluten. Man har nemligen befarat, att suspensionsstraffet nedsätter embetsmannens anseende, inom den krets der han är salt att verka, samt att straffet, såsom förödmjukande, snarare måste nedtrycka an väcka håg och nit för embetsgöromålen; men häri finnes emellertid, efter Utskottets omdöme, icke tillfyllestgörande anledning till uteslutande af omförmälde påföljd. Att uppehålla embetsmannens anseende är visserligen ett vigtigt mål för lagstiftaren; och Utskottet skulle således ej ett ögonblick tveka att förkasta suspensionsstraffet, derest Utskottet vore förvissadt, att dess användande, under alla förhållanden, undergräfde detta anseende; men likasom vid andra brott vanhedern bör blifva en följd af brottet och ej af straffet, torde man i detta fall ej böra alltför mycket fästa sig vid sjelfva straffet.
Län belägne sä kallade Schlegelska köpegodsen , utan äfven att, om, efter Nådig pröfning, inlösen af dessa gods till Kronan skulle finnas fördelagtig, E. K. M. täcktes om en sådan inlösen med tillika af Riksens Ständer anviste medel i Nåder föranstalta; så har E. K. M., genom Nådig Proposition den 18 sisth Januarii, lemnat Riksens Ständer del af de uti detta mål inkomne handlingar, hvaraf, i afseende på naturen af berörde gods, inhemtas: att Högstsalig Hennes Maj:t Drottning Christina, uti Öppet Salubref af den 2t7 October 1652 , till betalning af dåvarande Kammaroch Oeconomie-Rådet i Pommern Daniel Schlegels fordran hos Svenska Kronan, försålt , emot en å 3 procent uträknad köpesumma stor 100,000 R:dr 36 öre a* p:gr Silfvermynt; till bemalde Schlegel åtskillige i Halland belägna SkatteKronooch Kloster-Hemman, som tillsamman utgjorde 211 Mantal med 4500 Daler 1 öre 2 p:gr godt gängse Silfvermynts-ränta, och hvilka, enligt Salubrefvets lydelse, Schlegel, hans hustru och arfvingar egde nyttja, bruka och behålla till evärdelig ägo, såsom allodialt och oconditioneradt frälse, alldeles såsom andre sine arfoch aflinge-gods, samt flere af Ridderskapet och Adeln uti Halland deras välfångna egendom och frälsegods innehade; dock med vilkor, att Hennes Maj:t och efterkommande Konungar samt Sveriges Krona skulle ega makt att, när lägligt vore, åter inlösa berörde gods, emot restitution till Schlegel, hans hustru och arfvingar af förenämnde 100,000 R:dr 36 öre a-f p:gr Silfvermynt. Samma handlingar upplysa vidare, XJnder Hani ga Skrif v elstri ätt, af ofvannämnde Hemman dels, år 1687, 23 mantal med 588 Daler 24 öre 12 prgrs ränta blifvit af ,Reductions-Commissionen till
Denna omständighet, jemte omöjligheten att kunna forse Kusten från Torneå till Ystad med tillräckeliga Armee-Corpser, nödgar oss efter min tanka att öfvergifva Kusten och genom National-armering i massa repliera på goda positioner och ökade stridskrafter, hvilken anstalt jag kallar Central-försvar, och som lika väl kan taga sin början 1 mil som 10 mil från Kusten, En Väl organiserad och försedd Armee, Sorn landsättes på främmande Kust, erfar en mängd för en Krigare angenäma känslor, hvilka så kunna upplifva dess mod och kraft, att den i första hettan nära kan försättas i fanatism; men med några dägars brist, marche, bivouaker &c. afsvalnar snart denna ifver, då man med helt andra ögon, ja med förvåning, skall se en fiende uppställd i slagtordning, om hvilken man förut H. •)* IOO Den io Augusti e. m. ej kunnat göra sig något begrepp. Annat blifver förhållandet, omen fiendtlig Aimee på isen skulle ankomma öfver Ålands Haf för att anfalla, såsom det skedde 1809. Den ankommer då utmattad till våra Kuster, måste börja med att bivouakera under en sträng vinter (som utgör vilkoret för Arméens öfvergång) och snart kommer den att lida brist på proviant och fourage; han nalkades då Stockholm utmattad, hungrig, frusen, och i ett tillstånd, som mäste göra segren ganska oviss, motenArmee, hvilken samlad i Stockholm, är i öfverflöd försedd med alla lifvets beqvämligheter. Stockholm skulle vid en sådan händelse af vinter-attaque utgöra den starkaste förmur för Sverige, ehuru dess läge som Skandinaviens hufvudstad för öfrigt är och för blifver det minst passande. Vid en sådan händelse af vinter-attaque, och då de till Stockholm närmaste ArméeCorpser borde sammandragas; hvartill då Wanäs Fästning? Och huru skulle väl, i händelse Stockholm intogs, ArmeeCorpsen komma till Wanäs? Vid en landstigning om sommaren deremot anser jag till och med Stockholms envisa försvarande kunna blifva vådligt för Skandinaviens ändamålsenliga försvar.
För att, rörande detta ärende kunna aflemna en i möjligaste måtto fullständig utredning, hafva Utskotten härvid sökt göra sig underrättade, ej mindre rörande erforderligheten af den fullkomliga ombyggnad af Lilla Edets Sluss, på en motsatt sida af Götha Alf, emot den, hvarpå den nu finnes inrättad ; och den betydliga reparation af Kafleströms dammen vid Trollhättan, på hvilken liela Slussverket beror, för hvilka arbetens verkställighet lånet blifvit sökt, än äfven i afseende på beskaffenheten och beloppet af Bolagets tillgångar och dåligainkomster ; Oeh hafva Utskotten, gencm de vundne upplysliingarne, funnit dessa arbetens skyndsamma företagande vara af högsta nödvändigheten påkalladt; men å andra sidan äfven, att den dertill uppgående kostnad icke bör kunna anses medföra annan olägenhet för Bolaget, hvars tillhörigheter uppgå till ett ganska ansenligt Betänkanden. 253 värde , oell hvars inkomster, genom Slussafgifter, de sednare åren uppstigit till betydliga summor, än nödvändigheten att någon tid, genom en minskad utdelning till Actieegarne emot det högre belopp, hvartill den förut ej sällan egt rum, bereda fond för återbetalningen af det lån, som tili fyllande af den samlade hyggnads-fondens otillräcklighet för behof, hvilka icke kunna uppskjutas, nödvändigt måste af Bolaget upptagas. Något egentligt behof af allmänt understöd för Bolaget, hvarförutan de nu i fråga varande, äfven i allmänt hänseende ostridigt ganska vigtiga , arbeten icke skulle kunna företagas , hafva Utskotten sålunda icke funnit vara för handen; och kunna på denna grund ej eller tillstyrka meddelandet af något sådant, genom eftergifning af stadgade afgifter; Men i afseende på det sökte Lånebiträdet, hafva åsigterne inom Utskotten varit delade; och, vid anstäld votering, pluralitetens mening inom 2:ne Stånd befunnits olika med den, som de fleste af de andre 2:ne Stånden bifallit, hvarföre Utskotten nu , lill följe af 38 §. Riksdags-Ordningen , få till Rikets Högloft. Ständer, såsom alternativer, framställa dessa serskilda meningar; Varandes enligt
Medlemmar af hofkapellet utgöra kärnan i festorkesten, som räknar ej mindre än 24 första violiner och öfriga instrument i proportion. Då helar, festen med dess tre större och tre mindre konserter äger rum på fem dagar, är de medverkandes tid strängt upptagen. Tisdagen den 8 juni gifves dock på aftonen fest å Hasselbacken för norrmän och danskar. Enkla biljetter till hvar och en af festkonserterna kunna erhållas å byrån i Arffurstens palats. Prenumerera på närmaste postanstalt. Helt år 3 kr. är husmors bästa hjälp reda. H e l t år S kr. ' J minnenas tid Utkast af Embalyros. * \ f u är det riktigt vår. » Det var hvad Anna J \ Kruse tänkte, när hon på morgonen öppnade sitt fönster. I går ännu hade det varit kallt och ruskigt, och regnet hade smattrat på rutorna. Men i dag! Solen lyste så där intensivt, att man ej kunde förstå, att himlen nå- gonsin varit molnhöljd eller kunde bli det. Och hvilken doft! Den kom från björkarnas späda blad, från lönnarnas rika blomklasar, från det daggvåta gräset, från de små violerna på rabbaterna. Anna klädde sig hastigt och gick ned i matsalen. Där mottogs hon af några ungdomar, som omringade henne under glada rop. » Faster Anna, se hvad jag plockat åt dig! » ropade lilla Märta, i det hon räckte henne en stor bukett violer. » I dag får du lof att följa med oss ut i skogen, till Pelarberget, som du lofvat, för nu är det vår, » sade Elo v. s Ja, snälla faster, gör det, så få vi ha dig riktigt för oss själfva en stund. » Det var » stora syster », Eva, som nu använde sin övertalningsförmåga. » Pappa, säg, ska vi inte visa faster Pelarberget i dag? » ropade de alla mot den inträdande fadern. » Jo, gör det i dag! I morgon får faster lof att vara hemma, ty då kommer det främmande. » » Främmande? Och det har du inte talat om T e a t e r - och musikutställningen. Som vi redan för mig. » Det var husets fru som talade. » Nej, men jag gör det ju nu.
Sän, erlägges ©jutton ©fillingar 53anco för l)\r>atje tunna f>arDt forn af Deras åfatta ränta. §• 23. $öt De ^ofr* od) i'otö fimman, forn äro frifatlaDe från dotering o<$ ^ronojfjtttö, betalaS färjfilDt, efter f)emmanta(et, £må 9c:Dr fSatico för broarje !)eit mantal od) i lifa förbållanDe för De minDre; men för Dem, bmdfa enDaft njuta frihet från kronoffjuté, förfroinner afgiften. 23cvmllning af 23ergn?erfcn, få ocf af fårfftlöe tnanufaccurier, Subrifcr, USerf ocf) jtoråetningar på HanDec. §. 24. Sif alla neDan anforDa, famt anDra meD Deni jemförliga, men bär icfe upptagne, QiSerf, bmilfa uppjfattaé, enligt förefFriften i 4:De Slrt. af Denna ©taDga, etläggeö 23en>illning efter enaljanDa grunD, font för annan egenDom, meD 5må 3\:Dr för SufcnDe af rcärDet, odj i famina förbållanDe för ett min* Dre, nemligen: 211 un bruf, Slnfarfnitben, 23ccfbruf, 23 e vg emi a n c>ba m rar, 3o 23erlinetblått",$abril?er, 25le& od) piåtfcamrar, 23lybart$ od; 23lyl)ivitt 23ulöan0; od) ©egelöuf^Sabtifcr, (Latwne&vydtvitv, €oboIt0
Deremot torde man kunna säga, att det alltid är riktigare att framkalla hederskänsla hos menniskor och vända sig till deras bättre natur, än att taga för afgjordt, att de ingen sådan ega. Likaså torde aldrig en tjenarinna kunna känna sig såsom i ett hem eller betrakta sin matmoder som en vän, om hon icke af denna matmoder behandlas med något förtroende. Till sist blott en anmärkning: menniskan lefver icke allenast af bröd. Husmoderns kall är vida högre och större än att blott vakta matvaror och se till, att ingen far en bit utöfver sin beskärda del. H o n har vida vigtigare saker att vårda, och ehuru det här mer än någonsin gäller att det ena göra och det andra icke låta, så måste det dock bero på hvars och ens eget omdöme, hvad som är det vigtigare och det ringare, det farligare eller förlåtligare att försumma. Nina. Sj elfb eherskning. idt ibland de många olika bestyr, hvaraf en husmoder i allmänhet är upptagen, är det ofta svårt att alltid bevara det lugn och den yttre älskvärdhet, som är nödvändig for hemmets trefnad, och detta i synnerhet då, såsom ofta är fallet, flere små förtretligheter hopa sig på en gång. En husmoder med lifligt temperament, som gerna vill uppfylla alla sina husliga pligter till och med med uppoffring af sin egen beqvämlighet, tråkar kanske genom omsorgen att göra allt så godt som möjligt i fara att ådagalägga en ifver och oro, som alltid verka störande på den allmänna trefnaden. Det finnes till exempel hus, der ankomsten af en oväntad gäst framkallar så mycken uppståndelse, så mycket hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 5-tal abonnenter, som samlas, och för hvllka afglften Insändes till Redaktionen af spring hit och dit, så många hviskningar mellan frun och tjenarne eller de vuxna döttrarna och så många förlägna miner, att hvarken värden eller gästerna kunna vara glada.
Det är i anledn. af detta HrFrihts yttrande, som jag nödgas erinra, att om de 22 ledamöter af BorgareSt., hvilka undertecknat den af Ilr Schartau afgifna reservation, verkligen tagit kännedom af denna reservation innan de sälte sina namn derunder, så skulle de icke hafva deruti instämt; men, äfven förutsatt att de det gjort, så nödgas jag likväl emot dessa samtlige 22 ledamöters af BorgareSt. reservation göra den erinran, som jag eljest kunnat rikta enskildt mot Hr Schartau, att han nemi. oriktigt uppfattat förloppet vid detta tillfälle och således derom uppsatt en oriktig berättelse. När Utsk. på f. m. samlades, verkställdes upprop, då 3o ledamöter af hvarje Stånd voro tillstädes och dessutom flere suppleanter. De voro äfven när - Den 11 Maj. 101 vnr. undei' nila dc voteringar, som då förrättades. Jag tillkännagaf ali förstärkta Utsk:s voteringar skulle fortsättas på e. in. ulan något föregtde upprop, hvilket äfven icke ägde ruin, såsom redan på f. in. verksteldt. När voteringen skulle börjas, linde man visserligen underrättat mig derom, att en ledamot af UondeSl. saknades; men på grund af anslag och på grund af det skedda uppropet, ansåg jag icke all sådant fick lägga hinder i vägen för Utsk:s göromål, oell jag bil således voteringen fortgå. Efter det densamma blifvit förrättad, anmälde först Hr Halling och sedan flere med honom, att då en ledamot saknades, borde icke voteringen anses gilltig. Jag förklarade då bestämdt min mening vara, att en enda ledamots frånvaro icke kunde tillintetgöra det förstärkta Utsk-.s beslut, hvilket ovillkorligen skulle ske, om denne ledamots uteblifvande skulle upplösa förstärkta Utskts sammankomst. Mot denna min åsigt anmäldes många protester.
Från Hederv. Bonde-Sländet. S. D. Vid nu skedd föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial JV2 43, angående ändring i åtskilliga delar af Tryckfrihets-förordningen, för vinnande af större frihet att anlägga boktryckerier, blefvo deruti afgifna förslag af Ståndet antagna att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Till handläggning förekom Stats-Utskottets Utlåtande M 66, angå ende regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, dervid Ståndet stadnade i följande beslut: punkterna 2, 3, 4, 6, 43, 44, 13 och 49; bifollos; hvaremot punkterna 4, båda morn , 5, 7, 8, 9, 40, 41, 16, 17, 18 och 20; af slogos; och punkten 12, såsom icke erfordrande annan åtgärd, lades lill handlingarne. S. D. Fortsattes i plenum efter middagen föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande M 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, dervid i nedanomförmälda delar af Utlåtandet fattades följande beslut: Utskottets hemställanden i 21 och 22 punkterna af slogos. Utskottets hemställan i 30 punkten, momentet a), att Rikets Ständer måtte bevilja det af Kongl. Maj:t till löner för nya lektorsoch adjunktsbefattningar vid de redan befintliga läroverken samt till arfvoden åt extra lärare äskade belopp, 73,000 R:dr; afslogi. 248 Prot.-Vtd.rag Utskottets hemställan i momentet b), att för Hudiksvalls skolas utvidgning till ett fullständigt högre elementarläroverk måtte beviljas 4,900 R:dr årligen; biföl/s.
Vidkommande Ater Friherre Cederströms och Grefve Cronhjelms yrkanden, om iakttagande af åtskilliga mindre detailler, såsom något större papper, smärre stilar, tätare tryck och abreviationer af titlarne å StatsRådets Herrar Ledamöter, och flera namns sammanförande på en rad, äfvensom Herr Friherre Cederströms serskilda anmärkning vid de blanka si, dor, som i i:sta Samlingen förekomma, Och de så kallade tom-rummen, samt den stora besparing i kostnaden, som, efter hvad yttradt blifvit, skulle kunna Expedition:-Utskottets Utlåtande Nio 4. 5 kunna genom förändring häri vinnas; så får Utskottet, som i allmänhet trott alla dessa anmärkningar vara af mindre väsendtlig beskaffenhet, och visserligen ej af den vigt, som deråt velat gifvas, vördsamt upplysa: att formatet för Bihanget blifvit af Rikets senast församlade Ständer fastställdt; att Utskottet skäligen icke på en tryckt qvartsida kunnat begära mera text, än som innehålles på arne octavsidor med lika stilar, som för -Bihanget vid sisll. Riksdag begagnades, så vida ej Boktryckarens betalning skulle i samma mon höjas utöfver hvad vid samma Riksdag erlades, hvilket Utskottet velat undvika; hvartill kommer, att en tätare text med mindre stilar på qvartsidan skulle göra en fortsatt läsning déiaf för ögat besvärlig och påkostande, derest sidan ej skulle indelas i spalter, hvilketåter icke öfverensstäminer med de för Bihangets tryckning nu gällande föreskrifter; att Utskottet så mycket mindre ansett sig böra vägra Entrepreneuren att vid betalning för arket äfven beräkna blanka sidor, som
Justitieråden Alexanderson, Qviding och Cramér erinrade, att om Rätten skulle utse en bland ifrågavarande besigtningsman, torde det åtminstone ej alltid kunna 5 ske med den skyndsamhet som erfordras, hvarföre och då, för ifrågavarande fall, besigtningsmännen ändock endast skulle hafva att afgifva ett omdöme, som ej utesluter annan bevisning inför domaren, bemälte Justitieråd trodde, alt de i första mom. förekommande orden: »och den tredje utes af Rätten» kunde utgå. Särskildt anmärktes: dels af Justitierådet Alexanderson, ätt de i sednare momentet förekommande orden: »vid den tredje besigtningen» syntes böra uteslutas, enär äfven t. ex. första eller andra besigtningen, eller en fjerde sådan, kunde ådagalägga den biloch bolfärdighet, hvarom här sägs; och dels af Justitieråden Qviding och Cramér, att bestämmelserna i afseende å ett biloch bolfärdigt fartygs tillbehör angå uteslutande större fartyg, samt kunna ej tillämpas vid byggandet af mindre farkoster. Erinran, att i fråga om desse sednare det träffade byggnadsaftalet ensamt gäller till efterrättelse, syntes Justitieråden derför böra här införas. § 4- Justitierådet Naumann åberopade sina anmärkningar vid Förslagets l:sta §. § 6. Justitierådet Alexanderson yttrade: »Att öfverlåtelse af större fartyg i allmänhet sker skriftligen, torde man kunna antaga, men äfven med afseende på dessa synes det onödigt att göra den skriftliga och bevittnade handlingen till vilkor för öfverlåtelsens giltighet, och hvad angår mindre farkoster, såsom båtar, blifver stadgandet alldeles olämpligt Således hemställer jag om uteslutande af denna §.» ' § 7- Justitieråden Alexanderson och Wretman förenade sig om följande yttrande: »Förslaget innefattar icke någon bestämmelse för det fall, då delegare med lika stora lotter stanna i skiljaktiga meningar.
Staden antingen må för framtiden befrias från all underhållsskyldighet och densamma af Staten öfvertagas, i enlighet med hvad för andre Kronans hus stadgadt finnes, emot det att hushyres-anslaget indrages och Kronan bespares; eller ock, derest Borgerskapet deruti ej skulle vilja ingå, hyressumman ökas till 4°° Ridr årligen, för hvilket sistnämnde fall nödige medel för tillökningen 200 R:dr torde böra vid den sluteliga Statsregleringen anvisas. Lärande, i händelse R. H. St:r härtill bifalla, underd. Skrifvelse till K. M:t aflåtas, med underd. anhållan, att Hernösands Stads Borgerskap i vederbörlig ordning blifver hördt, för att meddela yttrande om hvilketdera af de sålunda föreslagne alternativen af Borgerskapet antages. Reservationi Af Herr Lagman Noréus: Jag lan icke förena mig uti Pluralitetens af StatsUtskottet Beslut, att endast tillägga Hernösands Stad 400 B.:dr B:co, såsom årlig hyra för LandshöfdingeResidenset derstädes» Utskottets Utlåtande upplyser, att Staden icke annorlunda än genom uppbärande af 4° års hyresmedel, beräknade att utgå till 200 R:dr för året eller tillsammans 8000 R:dr uppburne under loppet af nio år, erhållit någon ersättning för uppbyggandet af detta Residenshus, med rum för Landshöfdingen, LandsContoiret, LandsCan3 B. 26 cellist, LandtRänteriet och LandtmäteriContoiret. Detta Landshöfdinge-Residens, som skall vara ett ibland de mest prydlige, bäst inrättade och beqvämliga i Riket, har ock Staden, utan någon annan Statens gravation underhållit, än att Staden såsom hyra ifrån och med är 1824, då de erhållne Förskotterne af Hyresmedlen till fullo voro betalte, haft ett årligt Statsanslag af 200 R;dr B:co, och derigenom åsamkat sig en icke obetydelig skuld, utom den hvilken staden genom otillräckligheten af de anslagne byggnadsmedlen iråkat.
M. sade då detsamma som K. M. nu sagt, eller att K. M., sedan han hört Den 5 Augusti. 15 R. St:r, vill besluta i frågan; och K. M:s mening var således ingen annan än att meddela förslaget till R. St:rs granskning, och i afseende å grufve-stadgan nyttjade R. St;r ingalunda den af Utsk:t na föreslagna form. Vid sådant förhållande är det efter mitt förmenande orätt att Utsk:t nu tillstyrkt att R. St:r skulle »för sin del antaga» förslaget. En sådan åtgärd har först och främst det mot sig att R. St:r derigenom skulle begå den formvidrigheten att under civil-lag hänföra hvad som icke är af civil-lags natur; och för det andra, om några obetydliga omständigheter skulle finnas, sorn K. M. icke skulle vilja medgifva, så skulle K. M. — om saken vöre af civil-lags natur — icke kunna ändra ett enda jota i lagen, utan måste vid nästa riksdag aflåta ny Propos. i ämnet. Jag anser det således vara klokast, om R. o. Ad. nu ville följa samma method som i tidigare frågor, t. ex. vid grufstadgan 1855, blivit begagnad. Och på grund häraf får jag anhålla att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på att R. o. Ad. ville antaga följande förslag: »att R. St:r i underd. skrifvelse till K. M., med anmälan att vid granskning af berörde nådigst meddelade förslag till jagt-stadga, anmärkningar i vissa delar förekommit, hemställa att åt samma stadga måtte gifvas det innehåll härhos bifogade förslag utvisar; samt att i sammanhang dermed 23:dje kap. Byggninga-balken och hvad för öfrigt i ämnet finnes förordnadt, må upphäfvas.» Frih. Wrede: Den siste värde talarens skarpsinnighet och skicklighet att bedöma lagfrågor kan ingen vara villigare än jag att erkänna, men denna gång kan jag icke inse giltigheten af de skäl han framlagt Det K.