Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ejdern, som för några år sedan var synnerligen talrik på Spetsbergen69, har under senare åren betydligt förminskats i antal, och snart torde han blifva nästan helt och hållet bortjagad derifrån, om ej något band lägges på det hejdlösa sätt, med hvilket ej allenast ejderholmarne nu utplundras, utan äfven fogeln dödas, ofta blott för nöjet att mörda. Äfven på Novaja Semlja är ejdern allmän. Den häckar t. ex. i ej obetydlig mängd på de höga holmarne i Karmakul bay. Ejderns kött är visserligen föga tranigt, men groft och vida sämre än alkans. I synnerhet är köttet af ligghonan nästan oätbart. Hufvuden af a. ejder, b. praktejder, c. prutgås och d. hvitkindad gås. Praktejdern förekommer sparsammare än den vanliga ejdern. På Spetsbergen kallas han »Grönlandsejder», på Grönland »Spetsbergsejder», hvilket tyckes angifva, att han på intetdera stället är fullt hemmastadd. På Novaja Semlja förekommer han deremot i större mängd. Endast en enda gång har jag sett bon af denna fogel, nämligen 1873 på Axels öar i Belsound, hvarest den då häckade i ringa antal tillsammans med den vanliga ejdern. Åren 1858 och 1864, då jag besökte samma ställe, häckade den ej derstädes. Möjligen är dess rätta häckningsplats på Novaja Semlja vid insjöarne ett stycke från kusten. Dess ägg påstå fångstmännen vara mer välsmakande än den vanliga ejderns. De äro något mindre och hafva en mer höggrön färg. På dunholmarne häcka, jemte ejdrarne, de långhalsade, på öfre delen af kroppen i svart och brungrått tecknade prutgässen (Anser bernicla L.). De lägga 4–5 hvita ägg i konstlösa bon utan dun, spridda här och der bland ejderns dunrika reden. I största mängd träffar man denna gåsart under ruggningstiden vid smärre insjöar nära kusten, t. ex. på kuststräckan mellan Belsound och Isfjorden samt på Gåslandet.
Cervin-Stéenhoff undertecknadt förslag, att fullmägtige måtte ingå till Kongl. Maj:t med underdånig ansökning, det Kongl. Maj:t ville hos Rikets härnäst sammanträdande Ständer i nåder afgifva Proposition derom, att CarlsBih. till K. N:o 91. hannis femklassiga elementarläroverk må upphöjas till ett på båda linierna fullständigt läroverk; och hade Herrar stadsfullmägtige derjemte anmodat Kollegium att, så snart ske kunde, med utlåtande i ämnet till fullmägtige inkomma. Sedan den remitterade skrifvelsen blifvit i Kollegium uppläst och de deruti för det framställda förslaget anförda grunderna tagits en efter annan i noggrannt öfvervägande, fann Kollegium, med enhälligt erkännande af desammas fulla giltighet, anledning derjemte vara för handen att till frågans närmare belysning tillägga följande: l:o. Yid härvarande läroverk finnes — utom premiioch fattigkassan, hvars utlånta kapital utgör 1,625 Riksdaler — en stipendiifond å 3,000 Riksdaler, hvaraf årliga räntan bör utdelas åt fattige skolynglingar, samt sex årliga stipendier, hvartdera å 50 Riksdaler, hvilka äro tillgängliga för sex obemedlade vid detta läroverk studerande ynglingar af Carlshamns församling, så snart de hafva uppnått tio år, och hvilka få behållas först till femton och derpå äfven till tjugo års ålder, i fäll innehafvarne ega fallenhet för och fortfarande egna sig åt studier. Dessutom kunna tio, under fattigvårdsstyrelens förvaltning ställda, årliga stipendier, hvartdera å 65 Riksdaler, under samma vilkor som de förutnämnda, erhållas och innehafvas af obemedlade lärjungar vid detta läroverk.
Lrsnsp. L. m, /In r Tinis Lc V^eciiiel-Oourt. m. 144,500 iruki^m lirrs Cintis 12 i^Inji 65 krgs - -— Dito IZ -6; — Orko 14 6; — viro 19 65 L ^ — vito ro 65 ^ — viro 24 6; — viro 27 65 > — viro ;i—- 6; — vito 5 Ion. 6; — viro 11 6; — vito is 6; — Tinis öc 4!7s<:t>isi-Ovurrsge m. 91,500 Inut kira Inre liiLtle 16 luiii 65 trge — vit» iF b; - , — vito 4 ^u°. 65 — viro 5 65 — vito 6 65 — vito 8 65 — viro 24 6; — vito 18 65 — vito 29 65 - . — Tinis Lc Vecliist-LvrirlLAS mr 17,ros Irut lim Hirs gratte zo 6; inze — vito 4 Lept. 65 — vito 10 6; — vito ii 65 von li r Xverkoss sui ciri Rsmiris m. )o,»7>o 65 krgs ii 5epr. rn vcniz empiznAsn - Tinis Lc Veckiei-Louitnzs m. 186,000 isur lim linn» britts ro i^uz. 90 rngs nrcil 4. 15 Lspr. viro ig 8-511.90 — ,8 vito rr 90 — rr Tinis öc^sciiisi-OourrrAsm-194,700 Irnit kira krovtLon mziic. 1,761,000 2 ! Jun!» luiii H-uz. ro 2!n6en von inirir Y,ovs von 22 ^pr.I Ki5 j lien 18 - i? 'uo>!
Svar på återremiss v . Landtbruks Institutet Wäderbrunn m. fl„ om -indragning deraf ... Landtbruks-Skolor, om anslaget för. Se Hufvudtitel 6:te. Landtförsvaret, angående föreslagna åtgärder till, beredande af lindring i praestationerna derför LandtförsvarsDepartementets anslagssummor, angående. Se Hufvudtitel 4:de. Landtrnanna Segltxtionen, angående förtydligande af Roual, förordningen den 11 Februa ri 1832 Borgmästare. Landtmäteri Cantor et, General, tel G:te. | Kongl. Proposis. o leiler Skrifvelse. Ä t/i 3_ ■jq Afdelning. 1 Utlåtande, | Betänkande eller i Memorial. Riks-Ståndens Beslut. | Underdånig | Skrifvelse. Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. Sid. Landt-Ränteriernes inventeringar, om arfvode för dervid biträdande Magistratsperson!’. Se Inventeringar. Landträntornas beräknande såsom inkomster det år de inflyta, m. m., angående Landt-Staten, om nya löner och anslag. Se Huf vudtitel 6:te. Landt-Stats-Tjcnslemanncn, angående reglering af deras löner deras accord, örn anslag till ersättande deraf. Se Accord. Lappmarken, angående ersättning för forslingen af dervarande Presterskaps löningsspannmål . ♦ > Lappmarks Ecclesiastik-Verk, örn besparingarne å Anslaget. Se Hufvudtitel 8:de. Laxfiske i Umeå Elf, om tillstånd för Norrfors byamän att begagna detsamma Lazaretts-Directionen, örn aflöningssättet för Uppbördsmannen och Secreteraren derstädes. Se Anmälan 87. Lectorer, nya, vid Gymnasierne. Se Gymnasierne. Ledamot splats er i Rikets Collegier, angående tillsättandet deraf .♦■.**.♦♦• Lejonbackens ombyggnad, om Stats-Yerkets skuld derför. Se Anmälan 13.
Han var en Arab af omkring 40 till 50 år, med ett vackert grått skägg och en särdeles välvillig, mild karaktär, dertill pratsam och hjertlig. Vi talade med honom om någon man, som skulle gå hos mig och lära mig språket &c. Han sade sig känna en sådan och beställde oss om aftonen till ett café i hans granskap. Derefter gingo vi hem och jag blef hemmasittande ända till maghrib, då jag åter gick och hemtade Murad ut till vår bestämda mötesplats. På cafét träffade vi vår Sejid Mohammad i ett litet sällskap, bland andra äfven den sherif, som han ämnat till min lärare. Han pratade med honom om saken jemte Murad först i tysthet och sedan den tycktes liksom afgjord, kom sherifen, satte sig bredvid mig och började med de vanliga Arabiska complimenterna, såsom salamat tajibon &c. Vi pratade om allehanda och kommo väl öfverens. Man tog mig för moslim, ty Murad hade gifvit mig ut för en sådan, hemma ifrån Circassien. Hans namn var 'Abd el khalik; i morgon skulle jag skicka en karl att hemta honom middagstiden hem till mig. Vi suto en stund här på cafét, drucko en hvar 2 koppar kaffe, som Sejid Mohammad betalte oaktadt vi puttrade emot, och gingo sedan till ett annat café, i hopp att få höra en motahaddit. Men han hade ej infunnit sig i afton. Tiden tillbragtes sålunda blott med prat, nästan två hela timmar. Det är högst roligt att höra Arabernas vanliga complimenter, de bilda nästan ett språk för sig, som är svårt, men oundgängligen nödvändigt att lära. Hufvudsaken här, som i allt, är Allah, utrop till honom och böner till honom. Ofta när samtalet stannade af, ropade man åt Murad och mig: anastinna, d.v.s. du har hedrat oss, hvarpå man svarar: allah barak sik, eller: anastinna inte, eller något dylikt.
Vare likaledes .Justitie-Ombudsmannen pligtig att, i afseende på förbrytelser emot denna Lag, lemna sin Embets-åtgärd, enligt de i Instructionen, rörande bans befattning med andra mål, föreskrifne grunder. Enskildt förolämpande äger målsäganden att sjelf eller genom Ombud åtala. 6:o Sedan 6 månader förlupit, efter det en Skrift till Hof-Canzleren eller bans Ombud, enligt nästföregående 2:dra Mom. inkommit, hvaröfver Embets-betyg genast afgifvas bör, må ej af publik Actor åtal derå äga rum. Enskild man njute enligt Allmän Lag till godo sin talan uti mål, genom hvilkas tryckning han är personligen förolämpad. Är någon Skrift med qvarstad belagd, då skall åtal ske å Skriften, inom åtta dagar i Hufvudstaden, och i orterne, åtta dagar efter det Hof-Canzlerens gillande af qvarstaden blifvit kunnigt; i annat fall upphöre qvarstaden och vare Skriftens försäljning obehindrad. 7:o Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter, hvilka, såsom i 1 § 7 Mom. stadgadt är, ensamme äro underkastade Författare-ansvar, vare framför andra erinrade om ett rätt bruk af Tryckfriheten, och umgälles Utgifvarens förbrytelse, genom sådant Blad, dubbelt i alla de fall, der med penningar pliktas. 8:o Anser Hof-Canzleren ett Dagblad eller Periodisk Skrift vådlig för allmän säkerhet, eller utan skäl och bevis förnärmande personlig rätt, eller af en fortfarande smädlig egenskap, må ban äga att, i Stockholm, genom Öfver-Ståthållare-Embetet, och i Landsorterne, genom Konungens Befallningshafvande, genast låta inställa Dagbladets eller Periodiska Skriftens vidare utgifvande, intill dess, efter underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t, hvilken sist inom åtta dagar bör äga rum, sedan Hof-Canzleren om qvarstadens verkställande blifvit underrättad, och sedan Justitise-Canzleren äfven blifvit börd, Kongl. Maj:t Bilaga A till Mern.
Emot fastställandet af ett visst belopp såsom Statsverkets inkomst utaf den sp anmäl, hvilken ingår uti de kronan behållna Jordcboksoch hemmantals-räntorna, förekomma för närvarande och innan skatteförenklingsfrågan blifvit behandlad enahanda förhållanden och betänkligheter, som i afseende å bestämmandet af ordinarie räntans framtida belopp redan äro uppgifne. Utskottet anser sig således, under åberopande af hvad här ofvan blifvit anfördt, för närvarande endast böra upplysningsvis meddela, att afrads-spanmålen, hvars årliga qvantitet, i anseende till nya hemmans och lägenheters skattläggning eller förut skattlagdas förmedling, under sednare tider undergått någon, fastän mindre betydlig, förändring, uti 1848 års riksboksslut är upptagen till 41,725 tunnor, med ett efter 6 R:dr tunnan beräknadt sammanlagdt värde af 250,350 R:dr, samt att Kongl. Magt, oaktadt sagde spanmäl, enligt sednast afslutade rikshufvudbok, utgjorde 42,804 tunnor, likväl med afseende å den omständigheten att häruti ingingo 1,182 tunnor Haffa, föreslagit den hittills fastställda beräkningens oförändrade bibehållande. 3:o Kronotionde-spanmälm. Vid sednaste statsreglering upptogs och beräknades den, för vissa tjenster, stater och inrättningar indelda, tionde-spanmålen till 105,695 tunnor med ett värde af . 634,170 R:dr. och den oindelda eller för Statsverkets räkning inflytande Konden till 20,000 tunnor med dito af ... 120,000 » eller tillsammans till 125,695 t:r med ett sainmanräknadt värde af 754,170 R:dr.
Syskonbarnet stöde tili och med i sådant fall, så att säga, ett led närmare den försålda arfvejorden än säljarens egen sou. Den sammanställning, som dessa motionärer för öfrigt gjort af ifrågavarande lagstiftning med lagen om gåfva och testamente af fast egendom, är mindre riktig. Ty, såsom Lag-kommittéen rätte - <» Lag-Utskottets Betänkande M 28. ligen anmärkt, har sammanhanget emellan arfvejords-systemet och bördsrätten varit brutet alltifrån den stund, de ej mera utgingo från den fordna, för dem båda gemensamma, principen, nemligen odalrätten. Å ena sidan var det billighetsgrundsatsen, att man ej fick bortskänka hvad man ej sjelf förvärfvat, men å den andra åter den presumerade kärleken till slägt jord, som dikterade de särskilda lagstiftningarna, — skiljaktiga från hvarandra jemväl i fråga om de till klander berättigade slägtled, äfvensom i afseende å den klander underkastade jorden, dervid i fråga om rätt att tillvinna sig bortgifven jord ingen skilnad gjordes, ifrån hvad stam den än kommit, hvaremot, beträffande börd, det hette och fortfarande heter: »ej må säljarens fädernefränder börda säljarens mödernejord» etc. Vidkommande Herr Dalmans i öfrigt, såsom ofvanberördt är, gjorda anmärkning om inkonseqvens i dessa delar af lagen, får Utskottet endast erinra, att, enligt 8 § i Kongl Förordningen den 21 December 1837, all jord å landet, som, derest den blifvit såld, varit börd underkastad, äfven må, om den genom gäfva eller testamente bortgifven är, i börd lösas. Rättigheten att sälja jord är således icke på ringaste sätt mer inskränkt än rättigheten att genom gåfva eller testamente deröfver förfoga. De af Utskottet sålunda uttalade åsigter föranleda till den vördsamma hemställan, att ifrågavarande motion mätte lemnäs utan afseende. Stockholm den 14 Maj 1860.
Och Erik Olsas panna, som kanske ska’ betalas! Och den stora plikta se’n! Vi ä’ rakt rugenerade på detta sätt, och hvad ska’ Gunnar säga! – Ja, se det är ändå det allra värsta – suckade mor Ingrid. – Ah, det kostar då åtminstingen inga pengar – tjöt Lena. – Jo, jo men! hvad detta skall kosta honom det som värre är än pengar – klagade mor Ingrid – och i din stora bedröfvelse, kära Lena, är det väl synd att förebrå dig något, men ack! hvarför gjorde du detta honom ovetande? – För han hade aldrig tillåtit ’et – sade Lena högt gråtande. – Ja, det bevisar just att det var orätt och illa gjordt – genmälte den gamla. – Det va’ det slätt intet! – skrek Lena. När körslera13 blir här i vinter, då alla tar vägen härom, som ska’ te’ och frå’ skogen, så skulle jag haft bränvin åt dem, och det oköpandes, och derpå skulle vi vunnit obegripligt, om nu ej den hunden länsman snokat opp ’et. – Jaså! du hade då ämnat hålla lönkrog! – sade mor Ingrid. – Ja, hade du fått Gunnar att gå in på det, så har jag orätt. – Åsch! — En går nog in på allt det en har någon förljenst utaf – menade Lena och grät och jemrade sig dessemellan. Abraham var alldeles försvunnen, kom ej ens hem till middagen, men deremot kom Elin omkring klockan ett, sakta och tyst, med den tunga städjan invirad i sin näsduk, der hon äfven hade litet namnam till lille Gustaf, och ingalunda anande den nya orsak till sorg och bekymmer, som hon snart skulle få. Men hon var ej väl inkommen genom stugudörren, innan Lena gallskrikande berättade henne allt, men detta så brådstörtande och oredigt, att hon i början ej fattade mycket deraf, utan frågade flera enfaldiga frågor, sådana som: «Kors, intet kan du, käraste Lena, bränna bränvin? De’ ä’ ju manfolka-göra? Intet har du bränt bränvin der ute i köket? Får intet hvar och en göra hvad han vill med sin egen säd och sina egna potäter?
Brefven den 3 Maj 1803 och den 26 Juni 1S07 blifvit lemnad tili anhållne och förbudne dömde utländska Manufactur-varors försäljning till qvarblifvande i Kiket, må upphöra. Likasom den inhemska productionens be* främjande utgör i alla val bestäldta State* ett vigtigt föremål för allmän uppmärksamhet, har man' äfven med sorgfällighet befordrat handel och sjö, fart, såsom det naturliga medlet att, utan beroende af främmande Köpmän, söka afsättning ä utländska orter för egna producter och bereda till 4ule B. N:o lo5, 106. *34 Den 20 Jun?’ tillgång på vissa förnödenhets - articlar. Det kan ej bestridas, att de Författningar, som i detta ändamål äro här i Riket vidtagne och sedan äldre tider blifvit utan rubbning bibehållne, medfört betydligt förmonliga följder till danande af en från egna Skeppsbyggerier utgången Svensk Handelsflotta, samt i följe deraf en National Sjöfart och hvad man kallar Activ-handel, hvarigenom köpmans-vinsten af utskeppning och införsel, äfvensom af befraktningar hufvudsakligen tillfallit Svenska undersåtare och således stannat inom landet; hvarjemte det lärer förtjena särskildt afseende, att då Sveriges belägenhet, i anseende till sina vidsträckta hafskuster, sätter detsamma i nödvändighet, att tili sitt försvar vara försedt med en Sjöraagt, utom hvars bistånd icke ens den mest oundgängliga communication emellan inrikes hamnar kan, i händedse af krig, hållas öppen, och det således är af mycken angelägenhet, att erforderligt antal af skickeliga och väl öfvade Matroser icke saknas, Svenska handels-farten äfven medför den fördel, att Coopvaerdie-Manskapet i krigstid tjenar till Oriogs-flottnns bemannande med dugligt sjöfolk.
Och visserligen är det sant, att skollärarens arbete är tungt, i hög grad mödosamt, ja — enligt kända läkares uttalande IG 6 a tre / lig sommarhatt — hälsofarligt, då han 5 å 6 timmar dagligen C / 3 skall ideligen anstränga sina taloch andedräktsJör — 14 öre. organ, men ändå är lungsoten — om man undantager personer, som äga hektiska anlag — en ingalunda vanlig sjukdom bland Sveriges lärareI en fröhandel köpes en bastfläta för 25 öre kår. Den bild - Ave lämnar af en skola passar och i en järnbod för 5 öre s. k. koppartråd, något bättre in på ett lasarett eller ett sanatorium för gröfre än en vanlig hårnål. En bastfläta räcker lungsiktiga. Och ett lasarett eller sanatorium till 2 t. o. m. till 3 hattar. S Q3 E Ätminstone om man oa " a Flätan upplöses, och basten upphängés vid tar hänsyn till den stora dödligheten. knuten på en vägg. Tio långa jämntjocka trådar &lt;« £-.2 Ville Ave verkligen föra vårt folk framåt, är urdragas och ' läggas bredvid hvarandra. Den det detta hon åsyftar med sin uppsats, då borde 10:de skiljes från de öfriga och knytes med en S » 4 - S t p De ord hon nu vanlig knut omkring midten af dessa. Trådarna - — 1 a s lagt i den visa farmoderns mun, borde då ha fästas i detta omtag vid en sydyna eller dylikt. Den tråd, med hvilken man knutit, fästes nu vid varit helt andra. Hon borde då ha låtit farmodern klaga öfver, den knytande själf, t. ex. därigenom att en hatt&lt; E - g « att skolorna ännu ofta äro öfverbefolkade, och nål fästes vid bröstet och de båda ändarne viras uttalat den önskan eller begäran — hon är ju om densamma, så att de sitta spända. En ny tråd annars inte så buskablyg, Aves farmor — att tages och knytes om de båda på följande sätt. Trå- statsmakterna, med allt erkännande af hvad reden lägges vinkelrät under de båda andra.
Resolution på Allmogens besvär, af innehåll, att då Bonden icke kund® utgöra sina utlagor i sjelfva persedeln, borde han derföre erlägga penningar, efter som Markegången Vore i närmaste köpstad inom lagsagan, deti tid, som utlagorna bordt utgå; äfvensom, enligt Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls utdrag för den 20 nästlidne Mars, Riksdagsmannea Anders Joachimsson från Östergöthland begärt, såsom tillägg till vice Talmannen Hyckerts berörde memorial, iå antecknad den anhållan, att AfradsSpannemålen måtte vid Rentetagarens Boställe få aflemnas 3°4 JDm 16 'Alof. aflemnas och ej kunna fordras längre forslad ; samt 2:0 Biksdagsmannen Olof Bruhns från Malmöhus län, hvarmed åtskillige äf de öfriga Kiksdagsfullmägtige från Skåne sig förenat , och deruti klagan blifvit förd deröfver, ätt föreskriften uti Kongl. Förordningen den 22 Julii 1803, det, vid uppgörande af de ständiga Tionde-Anslagen för vederbörande Stater och indelningar, tillses skulle, att Tiondegifvarne, så vidt möjligt vore, blefvo för delte till närmast belägna Tiondetagare, samt att byar och nästgränsande hemman anstogos till en och icke flera; skall, på sätt Bruhn uppgifver, å hans hemort sakna efterlefnad, i så måtto , att derstädes Socknarne, by arne och enstaka hemmanen annu äro fördeldte på en mängd särskildta Tiondetagare af Academiestaten i lund, hvilka alla skola tillegna sig rättighet att utfärda forsedlar, och. hvarigenom en Tiondegifvare, i stället för sex mils försel, skulle nödgas forsla Rentepersedlarne 40 a 50 mil, under den årstid, då vägarrte uti Skåne äro svårast att färdas; och till afhjelpande hvaraf Biksdagsmannen Bruhn föreslagit, det hos Kongl. Majit måtte göras underdånig anhållan, att 3 §. uti nyss åberopade Kongl.
Ex. anmält, att instundande lördag d. 9 dennes, mellan1 kl. ro f. m. och 2 e. m., examen och slutöfning med eleverne vid institutet komme att äga rum, samt anmodat II. Ex. att derom underrätta R. o. Ad., på det att de af Ståndets ledamöter, hvilka åstunda att nämnde examen öfvervara, derom matte erhålla kännedom. H. Ex. tillkänagaf äfven, att, i likhet med hvad vid föregående riksdagar ägt rum, lösa blad, tillhörande riksd.- beslutet, blifvit till Ridd.cancelliet aflemnade, på det att de af Ståndets ledamöter, hvilka åstunda underskrifva riksd.- beslutet, måtte ju förr dess hellre kunna det göra. Justerades pleniprottn för d. 9 f. och e. m., för d. 12 f. och e. m., för d. 16 f. och e. m., för d. 19, för d. 21 f. och e. in. samt för d. 23, allt i Fehr. månad. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 9 Maj i835. Plenum kl. i i f. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s und. skrifvelser lill K. M., nemi.: N:o 331. ang:de statsverkets inkomster för år i835 och följande år, intilldess den vid nästa riksdag skeende statsreglering blifver gällande; ]N:o 332. ang:de medels anvisande å 8:de hufvudtiteln för arbetscompagniernas på Kungsholmen användande vid fästningsbyggnadsarbetet i Carlskrona; N:o 333. med förtydligande af R.
Masts och Rrvnans rvägnar, läka inom ofwanstrifne tid söka rättelse, antingen uti hittills wänlig ordning, eller hos Lompro, miss-Rätt; hwarwid walet tillhöre den stattstylldjge, som dock uppä infordradt utlätande bör genast sitt beslut deräfwer tillkännagifwa, sä-framt -enna rättighet stall wara honom förwarad. will Rronofogde eller annat Lrouanö chmbud wid 684 Den 22 September. §. 6. 6. Mom. Uti nyssnämde 6. moment förestäs dessutom den rättelse att i stallet för orden: bär ofroan sradgade eid, ma fattas: enligt Z. momentet kun» gjorde tid. 4. Art. H. i. Sjunde momentet fordrar en närmare förklaring: Eker ordalydelsen kunde man talla pä den tanka, att rjensthion alltid owillkorligen borde uppföras till Skyddsafgift änskönt det hade behållen inkomst, hwarföre det kommer att taxeras efter Tariff. N:o hwilket likwäl more stridande emot föreskriften i i. Art., att hwar och en ska »skylling skall taxeras endast efter endera af Tariffcrne. Wid jemförelse af z. mom. i denna §. finner man, att husbonde alltid bör debiteras för sitt tjenstefolks Skyddsafgift, afwen dä tjenstehionet särskildt uppföres till Bcwillning för inkomst, men att i senare fallet, den af husbonden er, Taxeringen nZgse anmärka, gore han till Protocollet sitt förbehäll; och pröfrve Landshöfdingen, huruwida mAet bär fullföljas, eller Anmärkningen förfalla. §. 6. 6. Mom. Till bifall hemställes hwad wid betta moment blifwit anmärkt. 4. Art. Z. i. Dä det i I. Art är stadgadt, art ingen fär taxeras utan efter endera Tarifferne, finner Utskottet något missfbrständ hörom ej böra upp. komma, helst detta moment endast handlar om den af. gift husbonde for tjenstehjonct bör vaföras.