Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
han spelat sin olycksMen trots sitt originella situationen fjerran contessan, gråa, hvassa små ögon, grått skägg, gråa kläder, fara, » E m e d a n han är så grå o c h förtorkad, lille hastiga F ö r öfrigt något spökaktigt med sig. till med hos Två dotter begaf mig på väg till polisens embetslokal, som efter Redaktionen. trodde sig i hade som en röfvare inträngt i en låg i omedelbar närhet. ej han, Bevis härfor förevarande fall. dådarens af sade samt attentat m o t den offentliga sedligheten, o c h Emellertid mig så land kunna göra hvad som helst. motstånd. emedan E n missräkning införas. som i att Tedesehi, häftiga min sak till fördel. himmelen, Dessa ett främmande villa o c h hade omfamnat o c h kysst en ung dam, undföll mig icke, att löjtnantens historia kronor. extra att i band. » tio såsom ett Leobefalde polisen h o n o m sannolikhet för att jag b e l ö n a d e uppsatserna hand dogg, hålla hunden adresser. De ny tänder. kronor signaturer en femton (10) Den stackars M e n äfven lille gigspelaren en g o d l e x a; då han ville lägga sig till med jag Annonser mottagas endast mot kontant llqvld I förskott af 2 5 öre pr A - spalt, petitrad ( Ingen annons införes under I krona. I I Kl \ J | \ | löjtnanten. signaEbon afdelningens mot nardo var kurerad. afdelningen D e r j e m t e har redaktionen beslutit utdela tredje nen klagomål I samråd m e d den d ö m a n d e k o m i t é n redaktionen första I n g e n a f d e m har egenskaper, att I r \ I U ljusa ifrån eller vilja och rent föröfva fortfor mig att af, vilja som min ett attentat; midt middagen inträdde j a g i en trädgård bredvid vägen, beklagligtvis förledd af ett öfvermod, som jag ej kunde tygla. motstå frestelsen af den att sofvande genom flickan, som sin älskvärdhet. brytelse och jag den kräfver.
Jag år af Friherre Cederström hufvudsakligen förekommen, i hvad jag nu årnat hafva åran anföra, emedan jag tror, att det ej tillhör Högloflige Riddersk^pet och Adeln att bedöma Kongl. M«j:ts åsigt af BorgareStåndets beslut rörande offentlighet vid dess öfverlåggningar. För öfrigt kan jag med ali aktning för Friherre Anckarsvårds fanka, icke dela hans mening, att Konungen i detta afseende skall på förhand stiftat Lag. Tvertom anser jag för min del Kongl. Maj;t såsom verkställande makt lika berättigad att yttra sin åsigt öfver förekommande ämnen, som Riksens Ständer i egenskap af Lagstiftande makt, Pen 2^.' Maji e. ni. 5i9 på snart icke beslutande-rätten i vissa bestämda fall år dessa sednare uttryckligen förbehållen. Herr Tham, Wollrath: Utan att tilltro mig ingå i någon analys af RegeringsForinen, i nu förevarande ämne, hemställer jag, om Ridderskapet och Adeln ej skulle handla mest enligt meningen af den Kongl. Skrifvelsen och derjemte undgå att förnärma formen, om Högstberörde Skrifvelse remitterades till Lagutskottet, att uppgöra förslag till ett Lagstadgande i afseende på förbrytelser, sorn kunde begås af åhörare vid RiksStåndens öfyerläggnjngar, i händelse offentlighet vid dem kommer att äga rum; men att sjelfva frågan om en sådan offentlighet, tillika med pröfningen af Lagförslaget, bief livi. lande lill nästa Riksdag. Genom en sådan mesur hade man ej bundit händerna på sig, ej eller frånsagt sig beslutande rätten; och jag tror, att allas opinioner på detta sått kunde blifva tillfredsställde. Friherre Anckarfvård.: Jag får blott förklara, i anledning af hvad Hr Grefve Fleming sist yttrat, att Kongl.
Motionären har begärt ett visst belopp att ställas till K. M. disposition, och om Utsk. icke kunnat bedöma, huruvida detta belopp är tillräckligt eller icke, hade Utsk. väl kunnat linna, att äfven med detta belopp något kunnat uträttas, och att, i händelse det är otillräckligt, ytterligare medel vid en kommande Riksdag kan beviljas. Utsk:s åsigt, alt bildandet af ett lärare-serminarium skall vara beroende af läroverkens reglering vågar jag bestrida. Motionen afser inrättandet af ett seminarium, hvarest lärare skola utbildas för skolorna, och hvartill tillfälle, f. n. saknas inom vårt land. Huru ån läroverken regleras, måste väl behof af dertill bildade lärare alltid förefinnas och att en serskild läroanstalt för dessas bildande erfordras, torde icke erfordra någon bevisning. Man kan ega insigt i en vetenskap och färdighet i ett yrke utan att kunna deri meddela undervisning. Dertill fordras ett serskildt studium, dervid man måste göra sig noga reda för, huru undervisningen på lämpligaste sättet må kunna meddelas. Jag vidhåller således min åsigt, att ett anslag för ifrågavande ändamål är af behofvet påkalladt och att det föreslagna beloppet af 10,000 R:dr bör beviljas för att ställas till K. M:s disposition intill nästa Statsreglering, under full förtröstan, att medlen skola på det ändamålsenligaste sätt blifva använda till båtnad för skolundervisningen, hvars vigt och betydelse för samhället aldrig bör lemnäs ur sigte. Frih. Cederström: Eu värd talare, Hr Adelborg, har såsom bevekande skäl för motionen exempelvis anfört tillgörandet vid inöfning af rättare, trädgårdsmästare och ryttare. Jag anhåller att i motsatt riglning få tala om kompagni-exercis med soldater. Jag föreställer mig nemi., att vid dylik exercis ingen officer vore belåten dermed, att en person, hvilken tilläfventyrs sade sig vilja i framtiden blifva officer, toge hand om soldaternes exercis, med undanträngande af officerarne sjelfve.
Kappseglingarna, som pågå dels till hafs utanför Sandhamn, dels å Kanholmsfjärden, äro gifvetvis föremål för det största intresse äfven af utomstående för seglingssporten intresserade. I afvaktan på täflingsresultaten är Idun i tillfälle - att i detta nummer meddela sin läsekrets afbildningar af de båda förnämsta prisen, som utgö- ras af h. m. konungens jubileumspokal och kommendör Nicolas Sinebrychoffs Challenge-pokal, om hvilka de stora täflingsstriderna skola stå. — UNDER VÄNTAN. AF FORTS. SKISS F Ö R IDUN SYLVA. OCH SLUT F R Å N FÖREG. N: R. D ET H A D E gått om några veckor af Signes ledighet, hon låg nu till sängs efter en svår operation på ögonen. Den hade blifvit svårare, än läkaren trott, men han hoppades kunna göra henne fullkomligt frisk, så vida ej någon sjukdom tillstötte. Läkaren hade dock de sista dagarne sett bekymrad ut, ty den unga kvinnans krafter voro mycket medtagna. I sitt rum låg Signe på sin bädd. Det bleka ansiktet hade ett så lidande utseende, att man rördes till tårar vid åsynen däraf. Man smög tyst omkring i huset, och den oroliga modern syntes ofta vid hennes bädd. Det var en härlig vårdag, solen strålade in i det lilla sjukrummet, och på bordet stodo friska rosor. D e voro från Henrik, och själf skulle han snart komma, hade modern sagt henne. Huru hade ej det lidande, bleka ansiktet strå- lat vid dessa ord! Han skulle komma, hon skulle då få återse honom ännu en gång. Hon strök smeksamt öfver rosorna. » Hvilket slöseri af Henrik! Så dyra blommor! Han, som är så förståndig. » Hon såg frågande på modern, men denna vände sig bort för att dölja sina tårar, men svarade glädtigt: » A h, han vill j u glädja sin sjuka flicka, förstår du, och tänk, så han skall längta efter dig! D u måste nu hvila en stund, så du är riktigt kry, tills han kommer, barnet mitt, » sade hon och lade till rätta kuddarna. » Ja, mor, men bara han hinner hit, » sade hon och såg stelt framför sig.
R:dr Ernt. ro OP P-J ro ro hvarje stad. crq Pj CD Tunnland. Bi tomter. Krono. Under allmän disposition. År. Sökta skiftens antal. Fastställda sk i f t e n. Arfvoden till landtmätare och gode män för laga skiften. R:dr R:mt. Hela beräknade utgiftsersättningenJ R:dr R:mt. Antal. Skiftade mantal. Skiftade egor. Oförmedlade. Förmedlade. Inrösningsjord. Afrösningsjord. Åker. Äng. Upsala län. Tab. Sparbankernas namn vid periodens slut, jemte uppgift om stiftelseår. > o SL cd W ET. ® Ö_i — p" tTcrq £*>*- Oj g, 3 <5 <D* O: s " ^ ^ 03 cr ^ P J2j cd -t Af del e g a r n e CD CT5 P CD 5- B £ ^i» r 2_,crq -i ?*. • 5 3* i Cfc; insatt belopp. R:dr R:mt. uttaget belopp. R:dr Runt. Ar. Fattigvården Antal fattighus. Antal fattighjon, som erhållit full försörjning. Antal af fattigvården understödde, som ej fått full försörjning. F a t t i g v å r c ens j gemensam för hela samhället. delad på nedanstående antal rotar eller kretsar. Äldre personer vårdade Barn, vårdade i och utom fattighus. Summa. ■ Summa af båda könen. Inkomster. R:dr R:mt. Samtlige utgifter i och för fattigförsörjning. RidrRmt. Afkastning af egendom, kollekter m. m. Personliga fattigvårdsbidrag. Värdet af tillskott efter hemmantal. Ersättning P. A. NOBSTEDT & SÖNER. BIDRAG TILD SVERIGES OFFICIELA STATISTIK. «i Kongl. Majits Befallning shafvandes femårsberättelser. % LANDSHÖFDINGE-EMBETETS UTI SÖDERMANLANDS LÄN UNDERDÅNIGA BERÄTTELSE FÖR ÅREN 1§56-1§60. 1.
M. till afskrifning uttryckligen föreslagen, så enär af den till Rikets Ständers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnade balance-berättelse sig visar, att en del af dessa fordringar, i hänseende till sin giltighet, bero på domstols pröfning, hvadan, under nuvarande omständigheter, afskrifning utaf desamma icke synes kunna ifrågakomma, och, hvad åter de öfriga beträffar, Rikets Ständer af berörde balauce-berättelse samt andre tillgänglige handlingar icke kunnat hemta den fullständiga kännedom af förhållandena, som erfordras, för alt tillförlitligen bedöma, huruvida, i saknad af all utväg till liqvids erhållande, någon eller några af ifrågavarande balance-summor må utur fondens räkenskaper afioras; torde det alltså, enligt Rikets Ständers tanka, lämpligast böra på vederbörande Embets-myndigheter fortfarande ankomma att Magazins-fondens återstående fordringar, för så vidt indrifning deraf icke kari till vägabi ingas, i öfverensstämmelse med stad-, gandena i Kongl. Fordringen den 11 December 1830, till afskrifning befordra; och då en skyndsam verkställighet af nämnde indrifningseller afskrifnings-åtgärder desto heldre synes vara af oojständigheterne påkallad, som derigenom dels nedsättning skulle beredas uti de för omförmälde magazins-ärendens utredning nu erforderlige aflöningskostnader, dels ock Rikets Ständer såmedelst komma i tillfälle att till pröfning företaga frågan rörande liqvid eller afskrifning af den skuld, hvaruti, på sätt ofvanberördt är, magazins-fonden hos Rikets Ständers Bank häftar, få hos E. K. M. Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att ej mindre Stats-Contoret, till hvilket, jemlikt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 20 Mars 1841 och Kongl. Brefvet den 22 December samma år, befattningen med förra Allmänna Mait gazins-fondens ärenden blifvit vid 1843 års slut frän Kammar-Rätten öfver - ?54 Expeditions-Utsköttets Förslag till und.
Månne vid financernas reglering, Statsoch BancoUtskotten icke böra göra afseende på Landets Väl. ”Man påstår, att Utskottet velat åstadkom”ma en fullkomligt oinskränkt impört-frihet, ”till vira inhemska fabrikers och näringars ”säkra undergång.” Men kan den inporthan del Väl sägas vara oinfkränkt, sorn är belagd med 50 ända till ett 100 procents tull? Mig synes således Utskottets förslag tvertom vara ett verkligt prohibitiv-system. Man invänder att tuilafgiftens höghet gör ingenting till saken, emedan varorna kunna insmygas. Detta kan till en del vara sant; derföre har jag också trott^ att Utskottet satt tullprocedten inye™ ket iDen 14 Augusti f m. ket för hög, och att tullförsnillning skulle just derigenom föranledas. Men för öfrigt synes mig tullförsnillning i visst afseende vara lättare att förekomma, än lurendrägeri, nemligen, så vida det helt visst bör finnas flera som skulle vilja angifva en Tullförsnillare, än en lurendrägare. Tullförsnillarsn är nemligen i sjelfva verket ed Kronotjuf, med hvilken ingen bör kunna hafva medlidande: med lurendrägsren, kan deremot mången hafva undseende, i känslan af obilligheten att förbjuda någon, att för sina egne penningar köpa en vara, der han får den af bästa beskaffenhet och till bästa pris. Man har såsom bevis , på det af Gufiaf 1 införde, och fedan fortjatta Prohibitiv-fyfetnets välgörande verkningar, gjort en jenijörelfe emellan vara näringars tillf ålid då och nu; fanit [hildrat Sverige, /åfom då för tiden få Imgit vanmägtigt. Jag iemnar derhän, huruvida Sverige vid Gustaf I:s tid införjkrej Öl, ända till Svaivelstickor; men hvad jag med säkerhet vet, är att man då årligen utförde Spannemål, kott, fläsk,fisk, talg, vax, hudar och dylikt.
Slutligen och då Liggetidssamt Nådårseller Begrafningshjelps-besparingar icke utgöra någon disponibel tillgång inom Titeln, enär ett desamma motsvarande belopp skall antingen till en afliden tjenstemans sterbhus eller vederbörande Pensions-cassa utgå, hafva Rikets Ständer, för alt förekomma all sammanblandning af sådane besparingar med andra inom Titlarne uppkommande verkliga och disponibla, godtfunnit besluta: att till begrafningshjelp efter en afliden tjensteman må, ifrån och med innevarande år, användas lönen för de efter dödsfallet näst följande 6 månaderne, dock att den, efter hittills stadgad beräkningsgrund, genast till sterbhuset förskottsvis anordnas; alt till Liggetidsoch Nådårs-besparing åt Pensions-cassorne anordnas lönen för den tid, de dessa Cassör tillkommande dylika besparingar innehållas eller af vederbörande afljenas; samt att, i sådane fall, då, vid en tjenstemans afgång, det anvisade löne-anslaget tilläfventyrs icke finnes att tillgå för så lång tid, som till begrafningshjelpens betäckande erfordras, bristen kommer att af Hufvud-Titelns besparingar ersättas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Maj 1841. <]-x\ Expeditions-Utskottets Förslog till lind. Skrifvelse, Nio 333. Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adeln den 10 Maj 184r» Preste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den 12 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående närmare bestämmelser för Kolmätning inom Rikets Bergslager. (Ekon. Utsk. Uti. N:ris 24 och 95, samt Mern. N:o 146.) S. A. K. Uti Skrifvelse till Bergs-C dlegium af den 18 November 1823, bar E. K.
Ständer, att hos Kongl, Maft i underdånighet anhålla, det Bropenningars uppbär rande under längre eller körnare tid rnät vid sådana tillfällen och uppå vederböran■ des derom tillgörande ansökningar, i itai ■der mtdgifvas. Stockholm den 15 April 1829. N:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. d, 20 April 1829, Utlåtande, i anledning af gjord hem* ställan om bidrag af allmänna medel till odlingsbara Kärrs och Mossars aftappning på Gottland. Ifrån Högvördige Preste-Ståndet har blifvit iifverlemjnadt ett af Herr Prosten Dedekind afgif - Statssamt AllmBtsv.o. Oec.-Utsk, Uti, Niö 7. 2 5 vet och af Herr Prosten Lyth biträdt Memorial, med hemställan, att då, genomen af Directeuren Stephens, på Kongl. Majtts Nådiga befallning och Stats-Verkets bekostnad, för några år tillbaka anställd undersökning och afvägning, utrönt är, att på Gottland finnas omkring 50,000 Tunnland odlingsbara Kärr och Mossar af förträfflig jordmon, öfver hvilkas mindre kostsam* ma aftappning och odling kostnadsförslag äfven, blifvit afbemälde Directeur uppgjordt, men, i brist af nödige medel, någon annan verkställig" het häraf icke sedermera följt, än att blott nål gra odlingsförsök i denna väg blifvit af enskilde personer gjorde, Rikets Höglofl. Ständer måtte hos Kongl. Majtt i underdånighet anhålla, att ett årligt låne - anslag af 5000 R:dc Banco må, till Mosiodlingars verkställande på. Gottland, af gide Hufvudtiteln, intill nästa Riksdag, blifva i Nåder beviljadt, med de vilkor, för återbetalningen deraf, sorn Rikets Högloft. Ständer vid 1823 års Riksdag för dylik* lånebiträden i allmänhet föreskrifvit.
Om min visa Syster skulle frestas att tro, det jag, hennes ovisa Syster, af okunnighet om Grammatikens kapriser (besynnerligt nog, att hon får hafva sådana, dem alla rätta sig efter, och jag fick inga ha –) i början af detta bref skrifver godast, så bedrager min visa Syster sig. Min bästa Margret är ingalunda detsamma som min godaste Margret, och när jag någon gång skrifver Grammatikor, skall jag ej undgå att rätta den der felaktiga Superlativen. Utdrag ur Margaretas bref. Winäs Nov. 1815. Min goda Mamma. Hittills har det varit mig omöjligt att besvara de kära brefven jag emottog af vår Vän R. Augusta har varit sjuk. Ett par dagar misströstade Läkaren om hennes räddning. – Nu är hon mest återställd, och Doktorn, en ovanligt klok och skicklig man, lofvar att „hålla henne friskare“ nu än före denna sjukdom, i hvilken jag med visshet tror att hon sparades, för att blifva god och lycklig på jorden. Ett par nätter yrade hon – hennes lifliga, alltför yppiga fantasi röjde sig derunder, och jag tackade Gud, för det jag, genast vid min hitkomst insåg nödvändigheten att tygla den. – Som dåligast led hon ingen när sig utom Doktorn och mig; åsynen af de förtviflade Föräldrarne oroade henne förmycket, och Doktorn nödgades aflägsna dem, då Grefvinnan sjelf af sorg sjuknade. — Nu är allt förbi. Jag har varit frisk hela tiden Det var på Pappas födelsedag, som Augustas lif kunde anses tryggadt – jag hade knappt trott, att denna mig så dyrbara dag, kunnat blifva det än mera. Hedda hälsar jag blott i dag och tackar för hennes bref, så likt henne sjelf, att jag innerligt gladdes deråt. Ett par af hennes uppsatser har jag genomögnat och märker, det hon läser bäst utan böcker, såsom hon ju fordomsdags påstod sig bäst lära sina lexor, när hon sjöng och dansade dem igenom. Vi stadna här i vinter. Doktorn har rådt dertill för Augustas skull. Hon vet ingenting derom, ty Grefvinnan fruktar det vissheten att tillbringa en hel vinter på landet, kunde verka ofördelaktigt på hennes ännu klena hälsa.
Nu är det likväl så, att de stuterier i landet, som finnas, icke producera andra hästar, än sådana, som äro brukbara för kavalleriet, och att detta är i behof af dylika hästar, bevisas deraf att priset derå dagligen ökas. Nu måste man taga i betraktande att man för det tillstyrkta anslaget af 30 000 Rdr icke får många hingstar, utan tvärtom ganska få, emedan man måste söka få så goda sådana som möjligt. Vid sådant förhållande måste man väl finna, att det är nödvändigt, att icke förminska möjligheten för våra stuterier att förädla våra hästracer. Man har sagt att i Frankrike begagnas Percherons-hästar för artilleriets behof; det är ganska sannt, men i vårt land har artilleriet icke råd att uppköpa annat än högst ringa antal hästar. Man kan icke anse att ArtilleriRegementerna ega andra hästar än dem, som äro nödvändiga, och under sådana omständigheter tror jag icke, att man bör taga i betraktande inköp för artilleriet. Till följd af hvad jag sålunda anfört, hemställer jag, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna skäligt att utesluta det af mig omnämnda vilkoret. Sedan Den 24 S ep t em b er. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställt hurusom i Utskrs ifrågav:de yttrande blifvit yrkadt bifall dels utan förändring och dels med den förändring att de sista orden »med särskildt fästadt afseende å sådane, som äro passande för jordbrukets behof» uteslutas, framställdes propos. först till bifall å Utsk:s tillstyrkande utan förändring, hvarvid ropades Ja och Nej, och sedan till bifall derå med förenämnde förändring, hvarvid svaren utföllo med starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg sistnämnde propos. besvarad med öfvervägande Ja. Sedermera förekom och bifölls Utskis hemställan i fråga om särskildt anslag för tillvägabringande af s. k. stohållningar. 30:de punkten, ang:de anslag lill ökad aflöning åt SluleriÖfverStyrelsen och underlydande inrättningars stater.
Når nu 2:dra puncten af Utskottens Betänkande innefattar den föreskrift, ”att icke någon Spannmåls handel må för y6 Stats-Utskottets Betänkanden. Statens råkning hädanefter bedrifvas, utan denne handelsgren oberoende ofverlemnas till enskilde speculationens omsorger”, och denne punct blifvit af Hoglofl. Ridderskapet och Adeln, Hogvordige Preste-Ståndet och Vållofl. Borgare-Ståndet utan anmärkning till alla delar gillad, hafva Utskotten måst taga för afgjordt, att ofvananforde förändring af 3:dje puncten, om Spannmåls Låne-anslagen för de Norra och Vestra Lånen, hvad Vållofl. Borgare Ståndet beträffar, således icke kan åsyfta en fortsatt befattning å Statens sida, att i samma ordning som hittills skett anskaffa, vårda och vid påkommande behof tillhanda hålla undsättnings Spannmål för nodstålde orter, från hvilken åtgärd, om den ytterligare skulle ega rum och ändamålsenligt kunna verkställas, Spannmålshandel nödvändigt måste efter Utskottens tanke blifva oskiljagtig, utan synes Vållofl. Borgare-Ståndets afsigt, med omformålde förändring af 3;dje puncten vara den, att di Utskotten, i sitt sednare utlåtande endas föreslagit, det. inrättandet af District-Ma gaziner för en eller flere Socknar, ett elle flere Härader borde på det kraftigaste upp muntras och befordras , detta stadgand borde i så måtto ån vidare utsträckas, at Spannmåls upplag äfven i större scala, åi Stats-Utskottets Betänkanden. 77 sorn nyss nåmndes, genom ett eller flere Magazin för hvarje Lån få ombesörjas, i händelse Lans inbyggarne finna sådant för sig förmånligare, samt landande till besparing i kostnaden för Magaziners anskaffande, och få Utskotten, så vida de nu rått uppfattat meningen af Vållofl. Borgare-Ståndets yttrande i frågan, hos Riksens Håglöf!.
Departementschefs embetsåtgärd öfverlemnad, vari! att anse såsom hos Regeringen anhängig, dock icke, så vidt af handlingarna syntes, blifvit hos Regeringen föredragen eller kommit till dess kunskap; 2) att det af Herr Departementschefen, efter vederbörandes hörande, till H. E. Herr Statsministern fiir Utrikes ärendena aflåtna svar innefattade ett redan vidtaget beslut, att icke låta de af klaganden anmälta olagligheter åtalas, då likväl Departementschefen ej tillkommit att något beslut i ämnet fatta, samt 3) att samma till Herr Statsministern för Utrikes ärendena atlåtna svar dessutom i sjelfva saken *) H. M. Konungen vistades då i Norrige och riksstyrelsen fördes af tillförordnad Regering. — 80 — utgjort ett misstag, så vida de åtgärder, hvilka Herr Departementschefen för sin del funnit icke föranleda till anbefallande af åtal, dock varit uppenbarligen lagstridiga och för klaganden förnärmande. Om nu ock de sålunda emot Herr Statsrådet och Departementschefen anmärkta särskilda felaktigheter, hvilka efter min tanka ej kunde annorlunda, än såsom lagligt ansvar underkastade embetsfel betraktas, möjligen föranledde till en behandling i enlighet med Regeringsformens 107 §, i händelse de tillfälligtvis blcfve hos R. S. Konstitutionsutskott angifna; så uppfylldes dock icke dermed det ändamål, sorn åsyftas med lagligt åtal och dom. Då deremot Ansvarighetslagen inskränker sig till bestraffande af sådana fel, som inom Statsrådet eller Regeringen förefalla och synas eller böra synas uti de der förda protokoller; ansåg jag häraf följa, att felaktigheter af nu i fråga varande beskaffenhet kunna begås, utan att kunna blifva föremål för laglig beifran, derest Konungens Rådgifvare och Regeringsledamöter ej skola för embetsfel vara underkastade åtal i andra fall, än de i Ansvarighetslagen upptagna.
Transport 8,375,000: — 3:o) Kreditiv till Kommers-Kollegium för Manufaktur-diskonten 4:o) Kreditiv till Jern-Kontoret 5:o) Handels-och Närings-Diskont fonden 6:0) Allmänna Diskont-fonden 7:o) Försträckning till Filial-Banker 8:0) Räntebärande obligationer 9:o) Lån till skiften och odlingar 46,073: 14. till korporationer . 271:94. på Låne-banko-obli tioner 22,369: 90. Reserv-fonden utgjorde således vid årets slut . Detta belopp redovisas sålunda: A. Disponibla medel: enligt räkenskaperna 1,941,396:85. inbetalningarne under året på lån till skiften och odlingar 15,574:39. det belopp enligt halfårsuppgiften för den 31 December 1861, hvarmed sedelstocken understiger deti§ 119 af Banko-Reglementet derför bestämda maximum 900,794: os. B. Icke disponibla m.edel: 1. För sträckningar till Handelsoch Närings-Diskonterna 1,920,000: — 2. Räntebärande obligationer 3,107,958:99. 3. Bokförda värden, förskott och depositioner : a) behållning i magasinet för stämpelpapper 2,087: 63.