Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Raab åsyftat, utan att de olägenheter 12 II. 14 210 Den 23 September f. m. upkomrao, som skulle föranledas af elt upskof lills elt annat Utlåt, förekomme. Hvad åter föredragningen samtidigt af 6:ie och 7:de punkterne beträffade, sä kunde ett beslut derom vara likgiltigt, emedan diskussionen i allt fall måste fran den ena punkten utsträcka sig äfven lill den andra, men kunde det måhända medföra mindre tidsutdrägt, om 11. o. Äd. diskuterade deni gemensamt och sedan fattade sitt beslut öfver hvardera punkten serskildt. Den härefter framstälda proposm till bifall å Gr. Mörners förslagga Otte och 7:de punkten måtte samtidigt företagas och sedermera serskild propos. å dem hvardera framställas, besvarades med starka Ja, blandade med iSej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Sedan derpå 7:de punkten, för att nu jemväl utgöra föremål för öfverläggningen, blifvit upläst, anförde Gr. Mörner: I den öde punkten har SlatsUtsk. meddelat hänvisning till de beslut, som i fråga om uplåning af medel till jernvägars anläggande kunde blifva af 11. St. fattade oell hos K. M. i underd:het anmälda. Delta Utsk:s yttrande påminner mig om förhållandet med en husvärd, som hade lägenheter ali uthyra. En hyresgäst, som ville hafva en våning, skickade nemi. bud till en husegare, och denne infann sig, medförande åtskilliga ritningar öfver våningar, samt framlade några af dem för hyresgästen, men hyresgästen fann ej dessa i sin smak, utah fästade sig företrädesvis vid en i samlingen befintlig, af husvärden ej framlagd ritning, och sedan han beräknat huru han i den på ritningen utmärkta våningen skulle ställa sina möbler m. m., tillkännagaf han för husvärden, att lian ville bestämma sig för denna våning. Husvärden råkade emedlertid härigenom i något bryderi och svarade då med synbar förlägenhet: ”alt den omnämnda ritningen afsåge.ett hus, som ännu icke vore upbygdt, men som han ämnade låta npföra.”
Majrts vid denna Riksdag Rikets Ständer meddelade Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, till ett brutto-belopp af 570,000 R:dr, men såsom en netto-inkomst för Stats-Verket till endast i25,oooR:dr, samt den summa, som, efter motionärens förslag, skulle tilldelas de kronohrefbäringsskyldige, troligen komme att vida öfverstiga sistnämnde belopp, få Utskotten tillstyrka, att ifrågavarande förslag måtte förfalla. Stats-och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 11. Beträffande dernäst Riksdagsfullmägtigen Pehr Mårtenssons motion, att ersättning till dem, som verkställde kronobrefbäringen, måtte af statsmedel lemnäs; så, utom det, att en sådan ersättning, på de grunder, motionen innefattar, komme att uppgå till ett serdeles betydligt belopp, äro statens inkomster påräknade för andra ändamål; hvadan Utskotten föreslå, att äfven denna motion måtte förfalla. Vidkommande derefter de af Riksdagsfullmägtigen Anders Bengtsson väckta förslag, och i sammanhang dermed Pehr Mårtenssons framställning, rörande tillvägabringande af ”entreprenad-accorder” för kronobrefbäringens utgörande; så få Utskotten först förklara, att Utskotten icke kunna tillstyrka någon förändring i nu gällande stadgar, angående de hemman, som genom sin serskilda natur äro ålagde eller befriade från kronobrefbäringsskyldigheten. Skälet för Utskottens åsigt i detta hänseende ligger hufvudsakligen deruti, att den person, som på ett eller annat sätt förvärfvat ett hemman, hvilket åtföljes af skyldigheten att utgöra kronobrefbäring, förut kunnat beräkna detta onus, samt således icke kan anses lida någon orättvisa genom skyldigheten att det utgöra, men att deremot de hemmansegare, som nu äro från kronobrefbäring frie, i sjelfva verket komme att lida betydlig orättvisa, om de, utan motsvarande ersättning, skulle få vidkännas ett besvär, som de ej kunnat beräkna, då de sine hemman förvärfvat, och hvarigenom onekligen dessa hemman skulle, åtminstone i någon nion, falla i värde.
De understöd, undervisnings-anstalten nu åtnjuter af Apeotlikaresocieteten, äro temmeligen prekära. De bero på frivilliga årligå tillskott. De, som först bidrogo lill bildandet af denna undervisnings-anstalt, afgå så småningom, och det har luindt, alt de, som inträdt i deras ställen, icke funnits så beredvillige till bidrags lemnande. Jag skulle tro, att denna undervisnings-anstalts bestånd vöre tryggadt, om Staten ville understödja den med omkring 2000 rrdr. De arfvoden, som äro beräknade för de båda egentliga lärarne kan jag visserligen icke anse under vanliga omständigheter för högt beräknade. Om man föreställde sig att desse lärare skulle uteslutande egna sig åt denna undervisning, så vore lönen säkerligen för liten; men då bär är föreslaget, att den skall utgå såsom arfvode, och det således blefve möjligt för den lärare, som hade befattning med undervisningen vid delta institut, att dermed förena en annan ordinarie tjenst, så anser jag möjligt, att till och med något mindre än det föreslagna beloppet vore nog. Hvad åter beträffar anslaget för laboratorium, ved och ljus, äfvensom den del af hushyran, som skulle afse möjligheten för en lärare alt bo på stället; så anser jag dessa behof icke vara alldeles positivt oundgängliga för undervisningverkets gång, helst de laborationer, som der anställas, snarare böra lemna vinst än bereda någon kostnad. Således om jag antager 5oo r:dr för hvardera läraren och 200 för hvarje biträdande lärare, så utgjorde lö nerna tillsammas i4oo r:dr, och om dertill beräknas 600 r:dr till hushyra, såvidt dermed afses tjenlig local för laboratorium och lärosal, så uppkomme en summa af 2000 r:dr. Behöfdes större löner, så finge Apothekare-societeten dertill medverka, äfvensom till aflöning för betjening och de materiella behofven i öfrigt. Jag anhåller om återremiss och att Utsk. måtte fästa uppmärksamhet vid hvad jag nu haft äran anföra. Hr Anckarsvärd, Au g.: Orsaken, hvarföre jag icke inom Utsk. deltagit i den af Frih.
(119) lärarinna E ETT MEDELÅLDERS FRUNTIMMER N UNG, bäftre flicka önskar plats som med goda betyg och rekommendationer kan sällskap åt äldre fru, hels att medfölja få plats den 1 aug. att på egen band och på resor. Svar till Herr Axel Lsnnstrand, Gefle. (117) Med tacksamhet och glädje får jag härensam förestå, laga mat och i öfrigt förrätta Expedition. med intyga att min son, Gunnar, nu åtta förekommande sysslor i ett ungkarlshushåll om två personer. Svar till » Löjtnant », adr. S. Gumeelii Annonsbyrå, Stockholm. med vackra betyg genomgått Ahlinska dagar gammal, uppfödts med (G. 85411) skolans förberedande seminariekurs, söker på föresktifvet sätt med Denna balsam är: 1) nu eller till hösten plats som lärarinna i familj eller vid läroverk. Fröken Maria samt att hans utveckMunthe, föreståndarinna för högre elemenling varit normal och i alla afseenden lof2) Verkar förträffligt vid alla tarläroverket för flickor i Ystad, har godhalssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfvande. Hos en sågverksdisponent i Kovda vid hetsfullt lofvat lämna vidare upplysninGefle. ANNA THEORIN, verraskande alla sjukdomar i lefvem, magen och tarmarne, i synnerhet Hvita hafvet önskas nu genast en duglig gar. (121) född Andersson. magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar lärarinna, att undervisa 2 barn, den äldste hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt afförande och blodrenande, renar njuren, en gosse på 11 år, i vanliga skolämnen, enborttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältninILDAD FLICKA söker plats. Kunnig gelska, franska o. tyska. Den som äfven gen.
Utsk, Betänkandcn. mindre persedlars Cassation borde ovillkor' Jigen verkställas af Esquadronseller CornpagnieChefen i närvaro af 2:ns Roteller Rusthållare vid samma Esquadron eller Compagnie. 2:0 Att Kongl. Maj:t behagade i Nåder föreskrifva, det, så väl vid Cavallariets som Infanteriets beklädnad, hälst Vadmal, eller sådant kläde, som inom provincen blifvit tillverkadt, iinge användas, äfvensom att föreskriften i Kongl. Förordningen den 10 September 1816, det Båtsmans beklädnad bör ske med blått Vadmal, förändrades så vida, att vederbörande lemnades tillåtelse dervid begagna, åtminstone till kappa, om ej till desmärrepersedlarne, Grått Vadmal, såsom lika dugligt, men mindre kostsamt alt anskaffa. 3:0 Att förändring af munderings persedlar måtte så sparsamt sorn möjljgt inträffa. Beträffande frågan, att befälet icke måtte få taga någon befattning med Rustningshästars anskaffande, kommer detta Utskott att deröfver serskildt utlåta sig i gemensamt Betänkande med Lagutskottet, till följe af en till begge Utskottsn remitterad motion i detta ämne. Sluteligen får Utskottet tillägga, att, hvad i öfrigt blifvit yrkadt, men i ofvanstående ej finnes upptaget eller besvaradt, innefattar sådane frågor, som dels icke tillhöra detta Utskotts befattning, dels är o af den egenskap, att Utskottet, i afseende på Éesv• och Ekon. Utsk. Betdnkanden. 55g elem, icke kan tilstyrka någon förändring; öfverlemnande Utskottet härmedelst till Riksens Höglofliga Ständer att pröfva, hvad sålunda i detta ämne vördsamt blifvit anfördt och hemstäldt.
Direktions upplösning vid verket innehade Kammarskrifvare-tjenst, men af Kammarrätten förordnades till Revisor i förenämnde Kontor med enahanda lön, som varit för Revisorerne i Magazins-direktionen bestämd, och dermed fortfor intilldess Kontoret upphörde, samt således i detta hänseende befunnit sig i enahanda förhållande, som Törneman, må, i stället för honom tillagdt expektans-arfvode såsom Kammarskrifvare, få åtnjuta den aflöning såsom Revisor, hvilken han innehade, då göromålen med Magazins-fondens utredning för honom upphörde, utgörande, utan spanmålsförhöjning, 497 r:dr 8 sk., och således uti berörde till Nyström nu utgående arfvode uppföras en tillökning af 270 r:dr 24 sk. banko. Med afseende å de sålunda utredda förhållanden, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer, att uti förenämnde till Revisoren Nyström för närvarande årligen utgående expektans-arfvode bevilja en tillökning af 270 r:dr 24 sk., att å allmänna indragningsstaten uppföras. liro.
StatsContoiret lemnat den upplysning, att de utaf ifrågavarande Creditiv-medel disponerade Lån voro med ränta återbetalte, men att, i anseende till åtskilliga gjorda dispositioner af dessa ränte-medel, de icke kunde från K. StatsContoiret lefvereras, vände sig Fullmäktige till K. M:t, med underd. anhållan om Nådig upplysning, när de utöfver omkostnaderne för de utlånte i5o,000 R:dr återstående ränte-medel till R:g:sContoiret voro att förvänta; hvarpå K. M:t i Svar under d. 20 Februarii 1828 i Nåder behagade Fullmäktige meddela, att sorn uti de, beträffande lyftning af mindre Creditivet, gällande föreskrifter, något förbehåll om räntas erläggande ej blifvit gjordt, K. M:t funnit Fullmäktiges ifrågavarande underd. framställning icke föranleda till någon åtgärd; — helst i förevarande fall, den å omförmälte ränte-medel, efter bestridande af omkostnader för medlens utlåning, uppkomne behållning blifvit använd till understöd för de, genom vådeld nödställde Invånarena i Borås Stad, och sålunda utgått till ett föremål, för hvilket K. M:t, år 1822, disponerade medel af mindre Creditiv-summan; och hvilket K. M:t ansett desto hellre tillhöra Dess Nådiga omsorg, som Hrr Betan kande n. 369 Hrr Fullmäktige varit, genom det för dem faststäldte Reglemente , förhindrade, att medgifva någon lättnad för nämnde Invånare, vid återbetalningen af de ByggnadsLån, som R. St:r, efter förra eldsvådan, dem beviljade. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit under öfvervägande. Och beträffande först Creditivmedlens utlemnande från RiksgäldsContoiret, så tinner Utskottet icke något, att, i afseende härå, emot Hrr Fullmäktige erinra.
Så snart han sett Emin i sällskap med Harvens rida ur staden, gick han till paschan och bad denne begagna tillfället. Han bad honom att utan vidare låta afhemta serberns båda barn ur Emins hus. Paschan gjorde svårigheter och Blumenbach måste återvända med oförrättadt ärende. Han var mycket villrådig och orolig. Vilda hotelser hade mött honom i bazarerna och aftonen kom redan. Sent på kvällen, då han satt vid sitt skrifbord, hörde han häftiga slag på dörren. Han bleknade och spratt upp. Skandar trippade in på sitt slängiga sätt och anmälde, att fyra af kadins tjenare väntade der nere. Kadin, som i många år varit sjuklig, hade blifvit häftigt illamående och behöfde snar läkarehjelp. I sanning, detta kom som en försynens skickelse. Att vinna kadins hustru för sin sak var att vinna slaget. Blumenbach klädde sig i svart rock, fästade i knapphålet ett litet rödt band, som han hittat om ett cigarettpaket, men hvilket såg ut som ett ordensband, samt begaf sig genast åstad. Bakom honom gingo kadins tjenare och framför honom vaggade Skandar med en stor lykta. Med barns skvalleraktighet berättade kadins tjenare under vägen om sin herres hus. Kadin hade fått den stora äran att äkta sultanens syssling. Han måste derför visa henne den största vördnad och lydnad. Han var snarare hennes lifegne än hennes herre. Han fick aldrig taga flera hustrur och han måste alltid betrakta henne som husets hufvudperson. Ibland ville hon flytta på landet. Genast måste han flytta med. Ibland upptäckte hon en het sommardag att hans sofrum var svalare än hennes. Genast måste han packa sina mattor och madrasser på en tjenares rygg och flytta. Ung var hon icke längre, men hon ansågs dock vacker. Att se henne var som att se Velids moské: man såg yngre tiders leende linier i förening med senare dagars kraftiga bågformer och färger. Hon var mycket lärd och kvick och läste franska tidningar. Att höra henne tala var som att höra dånet af franska postvagnen: man sade till sig sjelf, nu få vi veta nyheter, nu få vi höra om Stambul och Europa! Blumenbach, som ofta läst om de muslimanska kvinnornas svåra lott, småskrattade och tänkte:
Säden icke till den 1 Maji Lief afliemtad, måste det verkliga mindermål, som genom Sädens intorkning uppkommit, till afskrifning beviljas, och är detsamma i Hufvudräkningen, såsom för inträffade Transport-förluster, affördt under pag 11 . På Credit utlemnad, upptagen bland de öfrige utborg ningarne pag. 23 Sedan Kongl. Majit uti Nådig skrifvelse den 8 Augusti 1827 Nådigst stadgat, att öfverskottet af den å serskildta upplagsställen förvarade KndsättningsSpanmål skulle till KronoMagazinet transporteras, har den vid Näsgård upplagde Spanmålen blifvit till Fahlu KronoMagazin afförd och i Räkningen under pag. 29 upptagen med Hvit Hafra. 2 20 16 11 16 Svart Hafra. 5 2 14 50 21 55 15 17 Summa | 75)—\ 75 j - Fahhin å LandsContoret den 10 Mars 1831. P. J. Lindhom. ( 94 ) Att jag år 1827, enligt upprättadt Contract med Högvälborne Herr Landshöfdingen och Commendeuren P. D. Lorichs, till Kongl. Majit och Kronan försalt Sjuttiofem Tunnor svart och Sjuttiofem Tunnor hvit Hafva, till betingadt pris af Nio R:dr 32 sk. pr Tunna för det förra och Nio R:dr pr Tunna för det sednare Sädesslagot eller Nio R:dr 16 sk. Banco öfverhufvud för Tunnan, hvarföre betalning å Fahlu LandtRänterie i vanlig ordning erhölls hälften i slutet af Februarii och resten i Maj månad samma år, samt att desse 130 Tunnor Hafre blifvit, enligt Konungens Befallningshafvandes anordningar af mig till undsättningstagare utlemnade, det varder på begäran härigenom intygadt Löfåsen den 12 Mars 18ol. o. Forslind. (Sigill.) Afskrift.
7* Enligt hvad sednaste Revisions-Berättelse omförmäler, utbetaldes år 1839 till aflöning 2,qo5: 21. — och till sjukhus-kostnader • 365:43. 10. Utaf ofvanstående Tabell synes, alt dessa bediof under båda åren i84° och * 841 medtagit större summor. Revisorerne hafva äfvenledes ansett sig böra erinra , att medlen till bestridande af utgifterna för Garnisonsförstärkningen å Carlstens Fästning blifvit, under båda åren 1840 och 1841 » af Kongl. StatsKontoret anordnade å 8:de Hufvudtitelns anslag till Fångars skjuts och underhåll, på grund af Kongl. Brefvet den i5 December 1807. För - — 183 — hållandet lärer varit enahanda under åren i838 och i83g, ehuru i8/fi års Revisorers Berättelse uppgifver 3:dje Hufvudtitelns besparingar, såsom den fond, hvarå medel tili ifrågavarande föremål anvisats. Medel lill bestridande af kostnaderna för €3arnlsensförstärkningen I Stockholm år 1833. (Anvisade dels å 3:dje Hufvudtitelns tillgångar, dels å Mindre Krediti vet.) Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-Rätten Blifvit granskade för båda åren ulan anmärkning, utvisa: Debet år 1840. år 1841. Balans från föregående året: Behållning och Fordringar . . 2,o65:22. — 2,i5i: 11. 9. Uppbörd: — Balans till påföljande året: Credit. Utgifter'. — Extra utgifter 14: S;r 2: 4o. — 18: Leverering: Till Kongl. Stats-Kontoret 2,112:34. 9. Balans till påföljande året: Af den år 1841 inbalanserade kontanta behållningen, hafva 2,112 R:dr 34 sk. 9 rst. blifvit, under den ro Februari samma år, le vere - 184 rade till Kongl.
Rotering, i anledning af väckt motion om donerade skolmästareboställens, och deribland särdeles bostället Wrigstad Månsgårdens befriande från —: B. II. 458, 461, A. 461. —, i anledning af väckt motion om hemmanet M 1 Fångåmons, j mantal i Jemtland, befrielse derifrån: B. 11.458,461, A. 461; U. III. 629, 635, A. 635; E. IV. 137. Roterings-skyldigheten, i anledning af väckt motion om förändrad grund för fördelning deraf: B. 1. 521, 555, A. 555. Rote-vakans-afsift af utsockne frälse-hemman i Halland, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Rote-vakans-algifter, tillfälliga, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Rote-vakanser, ständiga, vid Skånska infanteri-regementena, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Rudbeck, Claes, dess yttranden: I. 86; II. 455; III. 572. Rudbeck, Friherre Reinhold, dess yttranden: I 93; II. 446. Rusthållare, i anledning af väckt motion om ändring i gällande författninear rörande skvldighct för dem att hålla klippare: B. II. 199, 207, 232, A.'232. Rustnings-skyldigheten i Skåne, i anledning af väckta motioner om beredande af lättnader dervid: B. II. 410, 449, A. 449. Ryda Kungsgård, i anledning af vackt motion om öfverlåtelse åt Nysätra socken af lägenheten Ängstorp under nämnde Kungsgård för inrättande af en så kallad by-skola: B. IV. 347, 430, A. 430.
Uppå Stats-Rådets samtlige Ledamöters underdåniga tillstyrkan, täcktes Kongl. Majit bifalla, att Proposition med föreslagne Lagen för inrikes Vexlar till Rikets Ständer skulle afgå i sådan lydelse, som desamma äro detta Protoeoll vidfogade. In fidem Ascel Larsson. LAG för Inrikes Vexlar* I. Cap. Om formen för Vexel. 1 §• Vexel bör innehålla: orten och tiden, hvarest samt när den utfärdas; — uttrycklig benämning af vexel; om den är ensam, (sola) eller, derest flere exemplar utgifras på en och samma penninge-summa, hvilken - 6 Kongl. Majus Nådiga Proposition N'.o 79. dera i ordningen den då är, såsom första, andra, tredje, fjerde, (prima, secunda, tertia, qvarta), och så vidare; — den persons namn, lill hvilken vexeln utfärdas, kallad Vexeltagare (Remittent); viss penningesumma att, på grund af Vexeln, uppbäras, utsatt både med boksläfver och siffror, och hvilken summa ej må understiga 25 R:dr Silfver Specie; — den persons namn, hvilken i Vexeln anmodas att densamma inlösa, kallad Godkännare, (Acceptant); — orten hvarest Godkännaren bor eller vistas, och hvarest betalningen ske skall; — betalningstiden, hvilken kan bestämmas; <z) vid uppvisandet (anfordran, vista, sigt) b') viss tid efter uppvisandet; och c) viss tid efter utgifvandet (dato) samt Vexelgifvarens (Trassentens) egenhändiga underskrift. 2 §< Äro flere exemplar af en Vexel utgifne och inlöses ettdera, vare de öfrige kraftlösa. 3 §.
St. skulle ingå på den motion, som af Hr Halling blifvit gjord, hvarigenom handelsoch sjöfartsfonden skulle komma att hädanefter försvinna och att således ej kunna påräknas till de behof hvartill den blifvit afsedd, har föreslagit, att den derigenom uppkommande brist skulle ersättas genom ett anslag af bancovinsten. 56 §:n sager, att en sådan motion ej, efter en månad från riksdagens början, får väckas; ”såvida den ej af redan fattade beslut eller redan upptagna ärenden omedelbarligen föranledes. ’’ Nu kan man väl ej säga, att man genom det nu upptagna ärendet omedelbarligen föranledes att taga ersättning af bancovinsten; ty det kan väl sägas, att ett behof derigenom uppstår, men ej alt det skall fyllas ur bancovinsten. Således synes mig att en remiss af denna motion nu vore förhastad och borde uppskjutas intilldess R. St. fattat sitt beslut öfver Hr Hadings motion, ty då skall man kunna göra en sådan motion, som den här väckta, på grund af de 3:ne cathegorier, som uti 56 §:n Riksd.Ordn. finnas upptagna; hvarföre jag, för min del, troi'att man för närvar, ej kan remittera den ifrågavar. motionen. Gr. Horn: Den olyckliga 56 §:n, hvars lätta förstånd 6a ofta varit omtvistadt, får jag öppet bekänna att jag förstår helt annorlunda än den siste värde talaren, och jag har redan yttrat den tanke, som Frih. Raab med mig delar, att med anledn. af Hr Hadings motion, kan och bör den ifrågavar. af Gr. Frölich väckta motionen till StatsUtsk. remitteras; och jag förklarar ännu en gång, att del, enligt min öfvertygelse, kan vara ganska nyttigt för StatsUtsk. att i ett sammanhang få behandla den frågan, huruvida handelsoch sjöfarts-fonden skall kunna föreslås till upplösning, då den blifvit engagerad till sådana förbindelser, sorn drn ik läd t sig genom bidragen tid Trolihätte-canalbyggnad. Hvad åter vidkommer den frågan att Gr.
Dc trak~emdes a l kommendanten ~trM ' elig util., men Agneti hade hellre sett, att hon a t t g9 och IQgn sig. I Kutienbcrg trtifl.de dc generdissimus Knd Gustaf. och redan Cruur hJlsnt honom friin Sverige, gick han till sill Tegemenle. soni skulle ligga ' 1, mil dcrifr8.n. Encr nu halva Icgni der några veckor hröto de itpp for att Ligga i kurfurslcndöniet Urmdenburg i rintcrqvnrter. Under denna 9ierre.3 nödgndes Cruus ett par finger för att kunnn fylla sina %Ii anden lem ". Agneta ensam. Hon v m 1 ' myckct beilröfmd. d9 hon för öfrict l i e i cn liten by nlldeles enrnrn 0th ahade i n - e n lill alt ros sig m&amp; mer tin " cn &amp; fvod gnniuil bpnde .. -. Awno 1649 den 4 jan. komno de iill Stendal, der Agnch stannad; och regementet lades i s.inlerqrartcr omkring Ihönilingen. Agneti var dcnna tid mycke1 enmm och wc1 Gud. huru I h g och sur denna tiden var, som jig sail allena .. Den 20 mars hcgnf hon sig med sin man till \ Vismar, der all1 rnr ordnad1 för henne och der hon skullc lil fritt undcrh9II. Hon rnltindc dit den 24 mors. Den S april cn ~öndngsmor~on blef Agnetas f ö r r l ~ barn, Gustaf Cruui född, sjust n L klockan slog g. och de rörde i nlln lruminornn i stnden till predikm .. Den 25 blef h m kristnnd. Gud l i e honom lefvn.och u p p r h i gudsfruktm och alla kristeliga dygder, sitt heliga namn till Iro.
Sagre ooit bent 3:fte fönftigen Sftonatb SDiai an gerecgnet" etc. au§getaufd)t »erben follen gegen: "bier unb fönfjig Sagre bon bern näd)ften 15 Slpril an geredjnet" etc. § 11. Oafe bie |ier er»ä|nten jwei fägrlidgen 3lu8loofungen nur einmal int 3»af>re angefteöt ju »erben braudjen, nämlicg am erften SBocgentage beg SMonatg Scmuar in febem Sagre; 2)afe anftatt ber SQSorte: "»elcge Obligationen ant i 2J?ai unb »eldfe arn 1 -Kobent* ber eingeloft »erben follen" bie äBorte: "»elcge Obligationen ant 15 Slpril unb »eld» ant 15 October eingeloft »erben follen", einjufögren finb, unb: Oafe bie lier er»ä|nten 3kr* öffentlid)ungen in fecgg anftatt in brei Ifeitungen gernad» »erben foll; § 19. 2)afe biefer § ganj »egfaöen foll. — SGon ben ©injaglungen auf ben 2tnlei|e* Selauf ober bon ben ©injiegungen bon ben jur (Sinjaglung auf bie Slitleige fätligext 23e SBedffel ubrigeng auf je »etcgen bon ben genannten tteunjig Slagen eg fein mag, auSgeftellt »erben. S)er Sngalt be§ ©obicifleS foll ba|in beränbert »erben, bäfe bie in bemfetben er* »ä|nten Obligationen jum Setrage bon 250,000 Sibre§ ©ferling bon bern 9feid)8*©d)ul* ten