Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har härvid erinrat, att den föreslagna uppoch utlåningsrörelsen skulle komma att skadligt täfla med Riksg.cont. och andra verk samt äfven enskilda, som behöfva penningar; och derjemte har man sagt, att säkerhet mot förluster icke funnes. Jag får då begära närmare afseende å det vilkor i Hr Oxebufvuds reservation , som säger, att uplåningen bör ske, väl emot lägre, men icke emot högre ränta än utlåningen. Denna sednare sker emot 4 proc., och altså skulle upplåningen afslutas emot mindre ränta; och då kunde den väl icke ligga i vägen för Riksg.cont., som ger 5 proc. Kunna penningar icke erhållas, så har i alla fall icke något ondt skett derigenom, att rättigheten att försöka blifvit lemnad öppen. Äfven harden tanke blifvit yttrad, att Konungen kunde autorisera CommerceColhrn, utan Ständernas medgifvande. Jag skulle tro, att man deri hade rätt, så vida icke Manuf.disconten hade ett särskildt creditiv i banken emot 3 proc. och säkerhet af alla till samina discont ingående hypotheker; och fördenskull är det nödigt, att Ständerna lemna bifall dertill, att de hypotheker, som erbjudas utöfver dem, hvilka motsvara den nuvar. fonden, må få användas till säkerhet för upplåningar för att åter utlånas åt dem, som deponerat liypothekerna. Då dessutom ullåningen lemnar lika hög ränta, som upplåningen kostar, kan jag icke inse, huru förlust kan uppkomma. Altså, och då jag är öfvertygad, att alla önska näringarnas fortkomst, kan jag icke finna, huru man kan hysa betänklighet vid att medgifva dem ett så ringa och billigt bistånd som det, att deras lånefond måfå sköta sig sjelf. Jag åberopar altså Hr Oxehufvuds reservation och anhåller om bifall till en så beskaffad skrifvelse till K. M., som uti densamma föreslås. Hr von Ha r t m a n sdo rff, Au g.:
inte nyttigt för en sådan der liten familjeflicka, som skall lefva hela sitt lif derhemma i snusförnuftigheten. Härute ha vi lösare tyglar på vår Herres hage. Åh du! Lifvet bland oss artistslarfvar är allting och det går många underliga djur i 9 - HENRIK utan att vända sig om, med kufvad förbittring. Sjelf är du ett af de allra underligaste. ERNA. Tycker du? vänder sig om. HENRIK på honom? Tror du inte, jag märkt, hur du lägger an ERNA. Lån' mig din pipa. Lägger jag kanske inte också an på dig? reser sig och går emot henne. HENRIK med dina konster. Jag tål det inte längre! Du gör mig galen ERNA. Så bryt! Du har din frihet. HENRIK. Du tycks önska det! ERNA. det din mening att plåga lifvet ur oss båda med svartsjuka, så är det bättre, att vi gå hvar åt sitt håll. Jag hvarken önskar eller fruktar. Men är 10 - HENRIK. det yttersta! Alltid hotelser! Men du drifver mig till ERNA. Hvad är det yttersta? LOUISE medlande. Så så så, inte vara häftiga! ERNA. Han gör mig ursinnig med sin småaktighet. HENRIK. Hon döljer allting för mig. ERNA. mina vänner, och mot Bergström derför, att han är en af dem. Om han blir mer för mig, skall jag säga dig det ärligt. Jag döljer ingenting. Jag är vänlig mot HENRIK. Du förutsätter möjligheten! ERNA. tror på omöjligheter. Jag har sett så mycket, att jag inte längre HENRIK. förflutna känner jag. Kan jag veta hur många - Ja, du har visst sett mycket! Inte ens ditt 11 - ERNA. Tig, eller det kan aldrig bli godt mer! Tystnad. som jag inte kan nämna, hvad hade du vetat? HENRIK. Om jag inte sjelf berättat dig om den ende, Jag kan möta honom på gatan, vid hvart hörn kunna vi stöta på hvarandra. Jag misstänker alla! Åh, detta är ett helvete! Det är just det, som gör mig vansinnig! ERNA. Du möter honom aldrig. HENRIK. Hur kan du veta det? ERNA.
Med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga beslut om indragning af folkskollärare-seminarium i Wisby, har uti en inom Preste-Ståndet väckt motion (N:o 95) Biskop Anjou, under förutsättning att nämnda seminarium komme att, på sätt beslutadt blifvit, upphöra, föreslagit, att åt föreståndaren för detsamma Lars Jakob Ringbom måtte beviljas en pension, motsvarande den lön, han såsom seminarii-föreståndare nu uppbär, eller åtminstone lika med den lägsta, han i denna sin befattning åtnjutit, hvilken pension Ringbom skulle ega att uppbära så länge han icke med lika lönevilkor åter inträdde i Statens tjenst; varande till stöd för denna framställning anfördt, att, under det föreståndarne för öfriga till reorganisation eller indragning bestämda folkskollärare-seminarier inom kyrkan eller elementarläroverken hade för sig öppna platser med löneinkomster, till fullo ersättande dem, hvilka de såsom seminarii-föreståndare åtnjöte, Ringbom, som för 35 år tillbaka börjat sin bana såsom lärare och, efter att hafva sedan år 1843 oafbrutet biträdt vid undervisningen i Wisby seminarium, år 1857 blifvit förordnad till dess föreståndare, hvilken anställning han sedermera med skicklighet beklädt., komme att återförvisas till sin befattning såsom förste lärare vid Wisby folkskola, hvilken syssla Ringbom under deu tid han varit seminarii-föreståndare medelst vikarie uppehållit. Denna tjenst vore förenad med vida mindre löneinkomster, än dem Ringbom vid seminarium åtnjutit och dessutom kunde det icke vara lämpligt, att eu person vid Ringboms ålder skulle återtaga den omedelbara lärareverksamheten vid folkskolan.
Öppnades jemväl Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i BankoUtsk. att inträda under ordinarie ledamoten N:o 1055. llr Bråkenhjelm, Per Beinhold, beviljad 3:ne veckors ledighet; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 189. Frih. Funck, Fredrik Alexander. Föredrogs Exped.Utsk:s under N:o 158 afgifna, d. 29 dennes e. m. på bordet lagda förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M., i anledn. af Dess nåd. propos. om tillåtelse för banken och riksg:s-kont., att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af armeens accords-amorterings-fond, mottaga nya sådana, ställde pä förlängd inlösningstid. Gr. Lagerbjelke, Gust.: I § 75 Riksd.Ordn. innefattas stadgarna om RiksStms voteringar sins emellan. Enl. dessa stadganden fordras till bifall i somliga frågor alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut, i andra åter blott 3:ne Stånds; eller, tvert deremot, för afslag i somliga frågor, ett Stånd uti andra 2 Stånds afslag, för att frågan skall sålunda vara med R. St:s rätt afgjord; men sedan frågan genom någon af dessa voteringar blifvit afgjord, är det icke längre de olika Ståndens, utan det är R. St:s beslut, och det är i R. St:s namn som skrifvelsen derom till K. M. skall vara affattad. Det bör och kan således icke i dessa skrifvelser inrymmas ett protokoll öfver huru voteringen aflupit, utan deruti skall endast intagas hvad R. St. beslutat. Så har också formen för R. St:s und. skrifvelser hittills varit. Vid ett enda föreg-.de tillfälle under denna riksdag har Exped.Utsk. redan försökt att annorlunda förfara, nemi. vid besvarandet af en K. propos. ronde grundlagsförändringar; men detta försök misslyckades, sktifvelseförslaget återremitterades och måste förändras.
Jag anser det olämpligt att så här på stående fot utan förutgående noggrannare pröfning, omredigera lagtext efter beslut, som ofta endast tillkommit genom en enda ledamots vältalighet. Detta kan leda till beslut som icke äro tillräckligt mogna och till antagande af sådane lagtexter som vid tillämpningen icke finnas tydliga och klara. Men om R. o. Ad. i st. med gillande af det hela af förslaget (hvarom man synes vara ense) återremitterar de §§ emot hvilka anmärkmr förekommit, så tror jag att man går till väga med den försigtighet som är så nödvändig i fråga om lagens stiftande; och får jag för min del påyrka en sådan åtgärd för de delar af betänk, hvaremot anmärkmr förekommit. Gr. Sparre: Hvad den siste värde talaren yttrat ang:de vådan att på en gång antaga en annan redaktion än den Utsk. föreslagit, är ganska sant och äfven tillämpligt på förevande fråga, och jag måste deruti instämma så vida R. o. Ad. beslutar flera eller mera väsendtliga förändringar uti Utsk:s förslag. Men om R. o. Ad., enl. mitt tillstyrkande, inskränker sig till förändring af ordalydelsen af 6:te §:n, på sätt Frih. Palmstjerna föreslagit, så är denna förän 24* - 372 Den 1 Juli f. m. dring så obetydlig (det är egentligen blott en omflyttning af orden som är i fråga) att efter min öfvertygelse icke den ringaste fara deraf kan uppstå. Återstår dä att undersöka om några ytterligare förändringar äro nödige. Jag tror det icke och för den händelse att R. o. Ad. skulle finna flera ändringar behöflige, får jag yrka återremiss. Jag är af den siste värde talaren förekommen, i hvad jag velat säga till vederläggning af hvad Gr. Lagerbjelke ytterligare anfört, i fråga om förändring af den 5:te §:n. Gr.
sin niirnbergskildring med något så prosaiskt som korf och ö1 - och ändå st6 prosan och poesien här i Niirnberg i s&amp; alskr&amp;d förening, att det ena bara s t e g rar verkan af det andra! - Därför kan man tanka tillbaka med rörelse och gladje på både broar, gator, torg och kyrkor, kod och öl. Lyckas mnn blott att få öfver det hela den ratta fiirgtonen, så är och förblir ~ u r n b e r en ~ af de älskviirdaste platser vår jord her att uppvisa. TT. För någon tid sedan oiutalades det i en engelsk tidning att i .Sverige finneg en la.g, som förbjuder k~innorna att gifta sig, om de icke äro fullt hemmastadda i att koka inat och sy kliider. Kanske slrulle det ha sin nytta med sig, om det verkligen funnes en slidan lag, säkert är emellertid att matlagning och klädsömnad h o t&amp; saker, om hvilka hvarje kvinna borde inhemta åtminstone någon kunskap. Fliclrorna i våra dagar visa i alhiinhet icke stor lust för husliga sysslor. De bildade unga kvinnorna viilja, d&amp; de sliitat skolan, hellre sin verksamhet utåt an i hemmet, arbetarbefolkningens döttrar .taga hellre plats på fabrikerna an de tjäna i familjer och om de sedan gifta sig, äro de flesta alldeles olciinniga i konsten att sköta ett hushåll. Hur mingen familj har ej råkat i ekonomi.skt och inoraliskt förfall på grund af husmoderns oförinåga att inrattn hemmet sparsamt och ordentligt! Hur niången arbetare går ej till krogen för att slippa äta den osmaldiga mat hans hustru bjuder honom! Och hvillra stora peiiningsumor bortslösas icke p&amp; dyr och olamplig föda, blott emedan man ej förstår sig på födoiimnenas olika naringsvaL.de! E t t folk, som striifvsr frani&amp;t, tanker ju först och främst på det uppvikande släktet.
N:o 153, i anledning af Herr Hallings motion om upphörande af centonal å em hetsoch tjenstemäns löner. N:o 154, i anledning af väckt motion om debets-sedlars utfärdande och öfverlemnande lill de skattskyldige inom viss kort tid, efter det taxeringarne blifvit verkställde. Oth blefvo dessa sistnämnde 5 Betänkanden, såsom icke påkallande någon åtgärd, till handlingarne lagda. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats Utskotlets följande Utlåtanden: N:o 439, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet, N:o 400. N:o 441, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående de för befästnings-arbelenas fortsättande behöfliga medel. N:o 442, i anledning af Herr Stjern^ranatSj G motion, angående beviljande af ett extra anslag ti 1 fyllnad i kostnaden för armeens öfningar. N:o 443, i anledning af väckt motion om aflöning för Secreteraren vid Bonde-Ståndets Canz'i-Direclion. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorial, Betänkande och Utlåtanden: N:o 129, om arfvode för extra Canzli-bilräde. Bifölls. Prat. Utdr. d. 10 Mars iS,p. N:o 131, angående föreslagen förenkling af titulaturer i embetsskrifvelse)' lill och från embetsverk och enskilde personer. Bifölls. N:o 132, i anledning af väckt motion, alt Läkare, som anställas vid Bruk eller hos menigheter , må vara pligtige att under krig tjenslgöra vid armeen. Bifölls. N:o 133, i anledning af väckta motioner om medverkan förafskaffande af slafveriet på ön St. Barthelemy. Bifölls.
August på Qvidinge Hed i Skåne; 3:0 Angående beviljande af vanliga Pre* stebols-friheter åt några nya PresteBoställen , hvilka , i anseende till skeende nya Pastoratoch Capelllnrättningar, framdeles kunna tillkomma ; 3:0 I afseende på den vid 1815 års Urtima Riksdag yrkade rättelse i Författningarne om afdrag till Statens förmån å Civile Embetsoch Tjenstemäns Indelte Löner; 4*,o Angående användande af de inom Södermanlands Län befintlige så kallade Jagbackar; 5:0 Angående inrättandet af allmänna Arbetsoch CorrectionsHus å Borgholms Slott och i Wadstena; 6:0 Angående nödige Medel till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmagthål* lande. Till Stats och BevillningsUtskotten t Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående en stadgad afgift af hvarje Mantalsskrifven Person, till den Veneriska smittans härnmande samt utvidgande af de dertill nödige GurAnstalter, och om fortfarande af de vid cili Rikt-St, Prat. 1817 och 1818. atdra Sami,iN:t J7»l8*. 450 ProtokoUsXJtdrag d. 18 Dec. Riksdag till samma ändamål gjorde anslag; samt Till BevillningsUtskottet: Xongl. Maj:ts Nådiga Propesition angående sökt befrielse från Bränvins-bevillnings utgörande för åren 1810, 18II och 1812, af Personer å Landet sorn ej äga eller besitta Jordt Hvarom de Respective MedStånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. 3J. Remitterades Till StatsUtskottet; Ett Memorial af Riksdagsmannen Sven Palsson från Christianstads Län, angående yrkad rättighet för Ahlbo och kringliggande Härads Inbyggare , att emot afgäld få taga Redskapsämnen och nödigt Vedbränsle å KronoAllmänningen Maglehems KongsOhra och den Dödafi Lott belägen i förberörde Härad —- samt Till BancoUtskottet :
säges, men menas förmodligen snyggheten) kunde väl önskas större hvad mössor, halsdukar, jackor och capotter angå, ty dessa persedlar kunna icke tvättas (såsom del sker med alla liunepersedlar); och händelsen kau således göra, att Den 26 Augusti. 557 en beväringsyngling måste uppdraga sådana persedlar, som en annan skabbig eller annars osnygg beväringsskyldig burit ett eller flera år tillförene; men, huru afhjelpa detta? Förhållandet torde blifva ännu betänkligare oro, såsom vid sista riksdag yrkades, beväringsmanskapet skulle nyttja klädesbyxor utan lårfoder. I händelse den värde motionären med sina anmärkmr åsyftar Calmare reg:tes beväringsmanskaps persedlar, sä äro de ingalunda sämre än andra reg:ters. Completteringen sker der, liksom vid de andra reg:terne på grund och i män af laga besigtningar, och så vidt mig är bekant, har anmärkmr deremot icke blifvit gjorda af någon Inspecleur; och Generalbefälhafvaren i 2 militärdistrictet har, i dess nyligen afgifna ärliga rapport, icke anmält något, som skulle i det ringaste gifva anledn. till stöd för det nu uppgifna förhållandet. Hvad den föreslagne beklädnaden vidkommer, så har likartade frågor flere gånger varit bragte å bane, men ej kunnat medgifvas; och läcktes K. M. uti nåd. br. d. 24 Jan. 1835 bland annat yttra: 8:o ”Vidkommande slutligen R.
Att ej mindre Kronan än private, som förmena sig äga fordringar uti Bytessamt Reductionsoch ftrsättningsmål, böra sådane sina fordrings-an« språk anmäla inom den 31 Decemher 1817, och de som då icke äro anmäldte, anses förfalla och ej kunna till vidare pröfning upptagas. 3:0 Att alla Byten böra vara utredde, afslutade och med Kongl. Majits Nådiga Bytes Bref - / 2o8 Den 3 Juli. Bref faststälde inom den 31 December 182®, och de byten, som på ett sådant sätt då icke äro afgjorde, böra fastställas, och för afslutade anses, ehvad Kronan eller private dervid vinna eller förlora: 4:0 Att Kammar Collegium vid hvarje års slut bör till Kongl Maj t ingifva en underdånig Berättelse om hvad vid Bytes-Verket för året tillgjordt blifvit, samt liv,ad som återstår, och af hvilka Berättelser Riksens Ständer, vid nästa Riksdag, torde i Nåder lemnäs del: och ändteligen 5:0 Att på det Jordoch Hemmans-agare, ina blifva i tillfälle att erfara, huru vida deras Hemman och Lägenheter kunna i något Byte vara anhangige , Kammar Collegium måtte undfå Nådig Befallning, att genast .och sist inom detta årets slut låta författa en fullständig förteckning på alla oafslutade Byten, sorn tillika utvisade alla de Hemman och Lägenheter, som uti hvarje Byte äro antingen utbytte eller till vederlag uppgifne, och hvilken förteckning borde Allmänheten meddelas af Kongl. Kammar-Collegium genom utfärdande Allmän Kungörelse, som å Predikstolarne böt uppläsas. O m Riksens Ständer täckas bifalla detta Förslag och Kongl. Maj:t dertill jemväl lemnar Dess Nådiga samtycke; så förmodar Stats-TJtskottet, att all klagan öfver By tes-Verket skall upphöra. Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvartde understalles allt detta vördsammeligen. Stockholm den 3 9 Juni löij. Få jDen 2 Juli.
Discont-fonden beviljade lånepnderslöd af tillsammans 100,000 R:dr.; 6 Coustitutiotis-Utskottets Memorial, n:o. 26. hvarvid Motionairen uttryckt och motiverat sin åsigt, att anordnandet af dessa lånebidrag icke varit förenligt med anslagets bestämmelse, verkliga Fabrikanters och Slöjdeidkares ratt, Rikets Ständers föreskrifter och fondens, tillbörliga säkerhet. Det under Stats - Råds - Protocollens granskning redan förekomna ämne, hvilket denna anmärknings-fråga innefattar, har Constitutions-Utskottet ytterligare till pröfning forehaft; och som, vid beviljandet af låneunderstöden, lämpade efter den större anläggningens kraf, medlen, såsom tagna från den, enligt Rikets Ständers beslut d. 14 Julii 1818, till Förlagslån serskildt afsätta summa, ej dragits från deras ändamål, och någon afvikelse från de af Rikets Ständer stadgade vilkor och former icke eller egt rum, så enär, hvad säkerheten angår, tiden för lånens återbetalning ännu ej inträffat, och controlen derå för öfrigt heror, i främsta rummet, på CommerceCollegium och sedermera på Rikets Ständers Stats-Utskott eller Revisorer, saknar Constitutions-Utskottet gilltiga skäl att an» märknings-anledningen godkänna. Stockholm den 8 Maji 18.23. > . I "WVJ . :■ to i STOCKHOLM 1829, tryckt hos Jon. Ad. Wailden. Coitstiiutions-Xjtskottets Memorial N:o 27* t N:o 27. Ankom till Exped. Utsk. d. 21 Mäji 1829.
Rhenström bos direktionen öfver handelsoch närings-diskonten anhållit, a'.t, med afseende å den bekymmersamma belägenhet, hvaruti Rhenström med hustru och fem barn sig befunne, honom måtte förunnas eftergift af så stor del utaf den i hans konkurs bevakade öfverränta 394 r:dr 44 sk. banko, som svarade mot 3 procents straffräntan å det af Rhenström uti nämnde diskont upptagna och den 27 Januari 1844 förfallne lån å 3,000 r:dr, hvilket, genom det till säkerhet derför aflemnade bvpothekets infriande, blifvit till sjelfva kapitalet fullt betaldt, så hade direktionen, under den 16 April nästlidet år, förklarat, att direktionen, som icke egde att eftergifva något af diskontverkels fordran, ej eller kunde bevilja den sökta afskrifningen af skillnaden emellan 8 och 5 procents räntan, men att, enär ansökningen, med hänsigt till Rhenströms utfattiga tillstånd, hade billighet för sig, direktionen ville hos Banko-utskottet understödja hans ansökning om eftergift af straff räntebeloppet 128 r:dr 12 sk. bauko, så vida 5 procents ränta å lånet med 266 r:dr 32 sk. nämnde mynt genast inbetaides. Bemälde Rhenström> som ordentligen fullgjort det honom af direktionen föreskrifne vilkor, har, uti en till Utskottet ingifven skrift, sökt befrielse Banko-Utskottets Utlåtande j IV.-o 28. 3 från erläggandet af nyssberörde straffränta, och anser Utskottet, med anledning af de härvid förekomne omständigheter, samt enär diskontverket blifvit godtgjordt tor dess atlanta kapital jemte derå upplupen 5 procents ränta, under det Rlienströms öfrige borgenärer hitintills fått för sina fordringar uppbära allenast de 43 procent, haus massa i utdelning lemnat, sig ega skäl till den vördsamma hemställan, att eftergift för nu oguldne skillnaden emellan 5 och 8 procentsräntan å förenämnde lån måtte handlanden Rhenström beviljas.
Samma Utskott påstå, att Finland efter Freden X809 mindre förer sina Varor till Sverige än förut. Detta vill jag ej bestrida, oagtadt Utskotten blott sagt det. Men det vågar jag påstå* att sedan 1809 mera egenteligen Ryska Den 23 £$rii. Varor blifvit oss påförde, men under namn af Finska, för att begagna de Finska Varor sedan 1809 tillerkände Sjöt ulls-frihetOch dessa Ryska Varor betalas äfven med Svenska Sedlar. Under sistledne Riksdag inkommo Tullfritt till Stockholm flere Fartyg nied Mjöl i Mattor, under namn af Finska, men Finnarne föra ej sitt Mjöl i Mattor, utan endast de egen. teliga Ryssarne. Skall samma Handelsställning fortfara, så beredes en tilltagande Penninge-brist, utan att Penninge-värdet i samma mohn deraf ökes, utan tvertom kan genom vår egen Productions aftagande deraf minskas; så framt man ej ville eller kunde i samma mohn öka Sedelstocken, som den minskas genom utgående till Utlänningen, De Finance-Project vi hiir hort, som mäst yrkat på ett tillräckligt Rörelse-Capita!, föreslå blott, om jag ej misstager mig, att det skall förblifva vid hvad det var sistledit år. Man vill att Riksens Ständer liksom vid sista Riksdag besluta, att Rörelse-Capitalet skulle blifva lika , hvarken ökas eller minskas. Riksens Ständer kunna besluta det om Sedelstocken i allmänhet, men ej om den del deraf, sorn blir qvar i Landet. Efter Beslutet t8>5 har RörelseCapitalet blifvit minskat genom utvandring till Finland och skall äfven hädanefter blifva det. Att besluta det Rörelse-Capitalet skall förblifva vid hvad det är, är således detsamma, sorn att besluta att det skall årligen minskas. Den sj April, Flera orsaker kunna för öfrigt vara med* verkande till Penninge-brist; Utskotten hafva blott antagit en , och icke den hufvudsakligaste.
En bok. för unga kristtia. Ofversiittiiing f r h tyslza originalets andra iipplaga. Pris: haft. l, z, kart. Vi instämma till fullo i det variliga oinclönie, soin dr A. ' W. Staaff gifvit oin denna bok i sitt förord till densamma. ~ D e r i eiikla, varma, bibliskii f ramställniiigeii 8, säger han, 9 synes agnad att göra ett godt intryck ocli iitöfva en viililgörande iiiverkan 118, de unga. Den bör äf ven för mognare ungdom blifva till uppbyggelse och val signelse^. Vi ' skulle blott vilja tillägga, att dessa lättfattliga och iipplysande sin8 bibelförklariiigar tvifvelsntm iifven kunna blifva en valkoriiinen lijalp för rnhgeii model *, soin sjalf vill leda sina barns. religiösa utveckling. sarskililt tinder koiifii.matioiisålderii. i (%En Barnilles) af Hector D / lalot. Öfvers. J~anglet. Pris 3 kr. ~Ändtligen lieniina * är icke en fortsättning p %. den kända roinaiien s Sans Fainille &gt;, utan er1 sjalfständig berättelse. Hjaltiiiiim, perrine, är sondotter till en gammal millionar, agare af stora bomiillsspiniierier i norra Frankrike. Deii gamle niannen Ilar förskjutit siii son, emedan denne på en resa uti Indien gift sig inecl en fattig engelsk flicka. Nar vi .först r h Perrine, Mr hon 14 &amp; r gamiiid; lieiines far ar död, och Iion och heiines inor sölra förtjiina sitt uppehälle soni kringresancle fotografer. Men till följd af sorg ocli iiinbärarideii iir niodern lifsfarlipt sjiik, och p&amp; sin dödsbadd yppar Iion för dotterii iialnilet pH faderns familj, ger Perrine en afskrift af föräldrarnas vigselattest, samt ålägger henne att uppsölta farfadern vid dennes fabriker i Amiens.