Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko Häri ingå följande kostnader: emballage B:ko 72$. 112: 7. forsellön till och speser i Lubeck „ „ 181: 10. Assurance m. m , ,. 807: 8. återstoden 300,120: 7. visar silfrets värde i Riksmynt, å 1331 R:dr pr 100 77/$., till R:mt 400,160: 58. Detta silfver har, enligt Kongl. Myntverkets attester, efter probering och uträkning, lemnat, med afdrag af myntskatt 2,973: 81, silfver i Riksmynt till utmyntningsvärde af 393,531: 95. och således silfver till värde af R:mt 396,505: 76. 3,654: 82. Skilnad R:mt som dock bör minskas med det för proberingen aftagna silfver, i värde af 78: - till R:mt 3,576: 82. För de i fakturorna upptagna kostnader, B:ko 77$ 1,101: 9, utgörande. Vid fördelning på det inkomna silfret, i myntad form uppgående till silfver Riksmynt 393,531: 95, af de särskilda utgiftsposterna, belöper å hvarje R:dr R:mt: för skilnaden i värdet 0,00909 „ myntskatten 0,00755 „ omkostnaderna 0,00543 S:gr 0,02 2 07 procent. 14 Banko-Utskottets Memorial N:o 1. Då vid förvandling af Hamb. Banko till R:mt enahanda grund följes, som här ofvan är vorden iakttagen, utfaller jemförelsen emellan de särskilda silfverindragningarne från Hamburg sålpnda: Enligt § 8 i 1864 Enligt § 8 i 1865 Enligt denna beårs berättelse. års berättelse. rättelse här ofvan. för skilnaden emellan H.
Jag har först tagit mig fi iheten förklara, att allt hvad i denna fråga kan framläggas till kommande Ständers beslut, måste ovillkorligen vara grundadt på förstärkta Const.Utskts votering. Jag beklagar oändJigen att Const.Utsk. vidtagit dessa unesurer, och det är i känslan af denna olycka, sorn jag yttrat, att jag förgätit att protestera, då jag förbisåg viglen af de framställda vnterispropostna, nemi. den vigt, att det skulle blifva möjligt för förstärkta Utsk. att uppträda som en segrande minoritet emot 3:ne Stånds beslut. Det var mig icke möjligt att förutse en sådan utgång, och jag hoppas att mig vederfares rättvisa, då jag öppet vidgår att hafva begått ett stort misstag, Emedlerlid är frågan kommen lill den punkt, att vi måste yttra oss öfver ett Const.Utskts förslag, som har en oriktig grund för sin existens. Utsk. har icke lill ett helt sökt sammanjemka de olika tankarna inom Utsk., och jag medgifver att det varit nära nog omöjligt inom Utsk.; beklagande att Utsk. valt en utgångspunkt, hvarifrån det ej skall blifva möjligt alt komma till något mål. Jag anser det vara omöjligt för ett Const.Utsk., för vår representation eller för hvilken representation som helst, alt arbeta i en rent revolutionär anda, ty sådan är den som omkullkastar hela statsbyggnaden. ' Det har aldrig varit meningen med grundlagsförändringar, som arn lagligen medgifne, att på del viset kullkasta hela representationsbyggnaden, och det later ej tänka sig alt representationen derpå skulle ingå, äfvensom att, då man förkastar liela den nitvar. representationen, man bör hafva grundvalen lagd till en annan, för att komma till ett lyckligt resultat.
Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, som med afseende å de serskilde åsigter, som, rörande förslaget i denna punkt, inom de olika Riks-Stånden blifvit uttryckte, icke funnit sig böra frångå det afgifna yttrandet i sak, deremot ej kunnat förbise giltigheten af den anmärkning, att, så framt ej blott de redan varande, utan äfven de nu ytterligare föreslagne pensionsrummen skola kunna uppfylla sin bestämmelse att på en gång vara en tillflykt för Inspectionsoch District-Generalerne vid en uppnådd högre ålder och leda till en större tjenstbarhet inom Armeens högre befäl, den tjenstetid, hvilken, såsom villkor för pensions erhållande, varder bestämd, ej må beräknas så lång, att allt för mycken svårighet uppstår för detsammas uppfyllande, och då, vid det förhållande, att pensions-rummens antal är hestämdt och att inkomsterne vid tjensten betydligt öfverstiga pensions-beloppet, anledning ej är att befara, att en mindre tjenstgöringstid än den af Utskottet förut föreslagne skulle komma att föranleda missbruk vid pensioneringen; får Utskottet, som i öfrigt vidblifver det afgifna Utlåtandet i denna punkt, endast tillstyrka den förändring uti det föreslagna villkoret för rättighet till pensions erhållande, alt ifrågavarande pensioner må kunna tilldelas sådane District-General-Befälhafvare och Inspectörer för de serskilda vapnen, som, efter 5 års tjenstgöring i denna egenskap och uppnådde 60 års lefnadsålder, erhålla afsked från deras befattningar.
"Till afwäriande af wädlige följder för Riket, vin och enar dylike händelser hädanefter inträffa, will Kongl. Maju alicsa i Näder erinra Riksens Ständers SlalS, Utstött att, wid fullgörandet af hwad ZQ-de §. i Riksdags, Ordningen härutinnan sörcstrlfwer, hafwa afseende pä den, utan all jemförelse emot sörre tider, de senaste arén, uppstegrade dyrheten pä alla förnödenheter, i förhållande bwartill Kongl. Mast icke kan anse de blifwande Creditiv, Summorna tillräckliga, utan att fastställas till fördubblat bclopp emot hwad de hittills warit, och således afsättas, den ena till En Million Riksdaler, och den andra till Twä Millioner Riksdaler Specie, att af Kongl. Majct anwändas pä det sätt och i den ordning, Regeringsformens förenämnde §. stadgar. Kongl. Maj:t förblifwer rc. rc." Denne Kongl. Majus Nådiga framställning har, hos Riksens Höglosiige Ständer, StatS. Ut, stoltet anmäla bort, och derjemte tillkännagifwa, att 6z §. Regeringsformen ucrryckeligen stadgar det böra för oförsedde händelser, twenne särskilta tillräckliga Summor assättas och anstäs, den ena att wara tillgänglig da Konungen till Rikets förswar eller andra högst wigtiga och angelägna ändamäl, sedan hela Stats-Rådets tankar deröfwee blifwit inhämtade, finner den wara oundwikligen nödig; den andra att ur Riksens Ständers Bank, wid infallande krig, Den r 'Augusts. 2275 krig, af Konungen lystas, sedan Han Slats-Rädet in Pleno hört, och Riksens Ständer sammankallat: Och skulle ej Riksens ScänderS sörsegmde anordning ä sistnämnde Summa förr brytaS eiler Summan af Banco - Fullmägtige utbetalas, än sedan Riksdagskallelsen blifwit i Huswudstadens Kyrkor wederbörligcn kungjord.
Höghets förra utmärkta förtjenster af Fäderneslundet, än af Hans Kongl. Höghets i sednare tider ädagalagda ädelmodiga och wälsignade bemödande at rädda et pä branten af desi undergäng stäende Fosterland redan länge inom sig hyst den lifliqaste underdäniga önstan, at Hans Kongl. Höghet genom emottagande af SwerigeS Krona och Regering täcktes fullborda det högst wigtiga wärf/Rikets räddning, hwilkct han redan pä det kraftigaste förberedt och päbegynt, uppä derom gjord proposition, hwilken medelst starkt, enstämmigt och flere gänger uprepadt bejakande blifwit bifallen beflutit, ät, pä sätt Högloft. Ridderstapet och Adeln fö» reflagit inom denna dagens flut, mangrant och under anförande af Herr Na.on och Landtmarstalken samt Talemännen, desia beflut och önffningar Hans Kongl. Höghet i underdånighet fo« redraga; hwilket genom Utdrag af krowcoltse stulle de öfrige respectivo SLänden wördsamk och wänligen nreddelas. bie supra. Lx Vkotocoild I. di. Almgvist. Herr 628 Den 9 Junit. Herr »aron och Landt marstal ken hemsiälde til Ridderstapet och Adeln om icke dä Ridderstapetö och Adelens beslut rörande Regeringsformen wore i det närmaste aldeles lika med det Högwördiga Präste Ständer, HerrLandtmarstalken äfwen kunde u.uroii8era8 at när somhäldst, pä Ridderstapets och Adelns wägnar, underteckna Regeringsformen. Bifölls.
Den af Utskottet ofvan antydda utvecklingen af den medicinska vetenskapen och dennas deraf härledda fördelning i särskilda discipliner, med undervisning af särskild person för hvarje afdelning, har ingalunda vid Sveriges medicinska undervisningsverk blifvit tillbörligen afsedd. Så t. ex. saknas ännu särskilda lärare för histologi, för fysiologi, för fysiologisk och pathologisk kemi, för syfilidologi, för psykiatri, m. m., af hvilka vetenskapsgrenar hvar och en tager sin representant i fullt anspråk, om äfven icke alla för närvarande äro af lika stor vigt. De nu vid läroverken befintliga lärarne måste derföre åtaga sig så stora undervisnings-områden, att de endast ofullständigt kunna sjelfva omfatta dem och omöjligt medhinna undervisning i alla, icke en gång i de högst nödvändiga. Carolinska institutet är j detta hänseende bäst lottadt, men äfven det är, såsom motionären anfört och Utskottet jemväl funnit, ännu ofullständigt. Om fyllandet af denna brist skulle ske genom uppförandet. på stat af erforderligt antal nya lärare vid institutet, och ännu mera, om det skulle ske vid Upsala fakultet, så komine dertill naturligtvis att erfordras betydliga kostnader. Dessa tror Utskottet, i likhet med motionären, lätteligen kunna undvikas genom en förening af medicinska fakulteten i Upsala och Carolinska institutet i Stockholm; och anser Utskottet denna förening så mycket lämpligare, sorn Sverige icke behöfver tre medicinska undervisnings-anstalter, samt enär genom de två ofullständigas förening kan, sannolikt utan förökad kostnad, åstadkommas en fullständig undervisnings-anstalt, hvilken förmår höja Jäkare-bildningen i Sverige till likhet med den vid de bästa skolor i utlandet. För en sådan förening har motionären och jemväl Utskottet, såsom det förmenar, anfört ganska giltiga skäl, och mot densamma synas inga väsentliga grunder kunna anföras. Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskottets Betänkande J\ri 91. i!
— Dessa siffror visa, att ungefär hälften af de intagna kvinnorna åter blifvit hederliga; ett vackert resultat när man besinnar, att det är de djupast sjunkna, hvilka detta » hem » förnämligast söker samla inom sina väggar. Den första uppgiften är att, som sagdt, söka vänja dessa från last och förnedring komna kvinnor vid arbete och ordning, än mer att lära dem, okunniga som de vanligen äro, nå- got slags arbete samt att ingifva dem håg och lust för detta. Under ledning af en föreståndarinna — f. n. är denna den unga kvinnan med den rena blicken, som lämnar den besö- kande hvarjehanda upplysningar — försiggår arbetet i fem olika afdelningar; stickfabriken, där kvinnorna — » flickorna », som den blå- ögda » kaptenen » säger — lära sig att sticka, att sköta maskinerna, pressa, maska m. m. Det arbete, som förfärdigas, består hufvudsakligast af » arméens » röda tröjor, hvilka i tusental sändas ut till de olika » lägren ». — Vidare bokbinderiet, där de lära sig falsa, häfta, skära m. m.; » syateliern », där undervisning lämnas i sömnad; hushållet, där alla inomhus förefallande göromål förekomma, och tvättinrättningen, där 10 — 12 kvinnor arbeta under tvänne » soldaters » uppsikt. Främmande arbete af olika slag emottages, och inkomsten af detta tillfaller räddningshemmet; under år 1891 uppf D U 213 N gick inkomsten för detta arbete till 1,844 kronor. Såsom en uppmuntran få de kvinnor, som visa flit och intresse, också en liten penning för egen räkning; det högsta som gifves är 2: 10 i veckan. Under vistandet i » hemmet » äro de naturligtvis underkastade vissa bestämda ordningsregler och få ej lämna detsamma utan under uppsikt. De, som för det trånga utrymmets skull måste » utackorderas », följas hvarje afton och hämtas hvarje morgon af » soldater », men tillbringa för öfrigt hela dagen inom hemmet. De äro ej tvungna att stanna här någon viss tid, utan sändas bort, när » officerarne » hafva förtroende för dem och lämpliga platser kunnat anskaffas, hvilket är räddningshemmets allra svåraste uppgift.
Skulle Gonstitutions-Utskoltet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt FörtrosndeEmbete utöfvat, äge då Utskottet att sådant tillkännagifva för Riksens Ständer, hvilka, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skrifteligen anmäla deras önskan, att Han ville ur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord. Riksdags-Ordnin gen. §• 27- 2 :d ra Mom. Propositioner rörande Grundlagars eller öfriga Lagars och Ekonomiska Författningars stiftande eller förändring, jemte andra mål, dem Konungen, under Riksdagens lopp, vill Ständerna meddela, tillställes genom Hof-Canzleren hvarje Stånd i dess Plenum. Jemte alla propositioner ifrån Konungen till Riksens Ständer eller deras Utskott, böra Stats-Rådets och, i Lagfrågor, äfven Högsta Domstolens deröfver lemnade Propositioner rörande Grundlagars eller öfriga Lagars och Ekonomiska Författningars stiftande eller förändring, jemte andra mål, dem Konungen, under Riksdagens lopp, vill Ständerna meddela, tills.tälles genom en Stats-Rådets Ledamot hvarje Stånd i dess Plenum. Jemte alla propositioner ifrån Konungen till Riksens Ständer eller deras Utskott, böra Stats-Rådets och, i Lagfrågor, äfven Högsta Domstolens deröfver Conslituliont-UIskot tels Utlåtande N.o 1. 15 yttranden tillika meddelas; kunnande likväl Riksens Ständer, då StatsRådets yttranden angå hemliga mål, endast förvänta del af dess tilleller afstyrkande. lemnade yltranden tillika meddelas: kunnande likväl Riksens Ständer, då Siats-Rådets yltranden angå hemliga mål, endast förvänta del af dess tilleller afstyrkande. §• z9- 2:dra Mom. 2 och 3 Puncterne.
Jag har dervid endast hållit mig till en historisk framställning af representationsfrågans närvar, skick, och jag har gjort det desto hellre, som jag derigenom kommit i tillfälle att befria Constit.Utsk. från en del af de beskyllningar, som i så rågadt mått här blifvit emot Utsk. riktade. Jag är i alla händelser Regeringens vän, när den handlar rätt, och Piepresentationens vän, när den har rätt; jag skall också i mina handlingar alltid visa, att jag icke är böjd hvarken för envälde eller folkvälde. Men jag kan aldrig öfvertyga mig, att Regeringen skulle hafva handlat rätt, om den framställt ett förslag till representationsförändring, för hvilket folket icke visat sig vara moget och om hvars framgång man ägt intet hopp; ty jag hemställer, hvad hopp om framgång Regeringen skulle haft vid framläggandet af ett förslag, som Representationen redan i sju riksdagar haft liggande på sitt bord, utan att deröfver yttra någon opinion? Jag uppmanar Frih. Rantzou särskildt alt besvara denna fråga. Hr af Ekenstam, Isr.: För att försäkra mig om snar återgång till dagordningen, anhåller jag, att Frih. Kantzous reservation må hvila på bordet till nästa plenum, synnerligen af den anledning, att deri finnas delar, som mig synas höra besvaras, men hvartill nu ej "r tid och tillfälle, med afseende på de ämnen, föredragningslistan innehåller. Frih. Rantzou: Den reservation, jag afgifvit, må blifva för min räkning i prot.; men att mina åsigter icke öfverensstämma med Frih. Ehrenborghs och Frih. Poyes, förundrar mig ej och bör ej heller förundra R. o. Ad. Den fråga, Frih Ehrenborgh särskildt ställt till mig, skall jag fullständigt besvara, när tid dertill kommer. Hr Dalman: Jag hemställer, om en reservation kan begäras på bordet. Jag anser det redan oformligt, att Frih. Rant - Den 4 Juli. 121 Kantzous nu afgifna reservation blifvit föremål för öfverläggning, och beklagar, om vi genom bordläggning skulle ytterligare fortgå på denna väg.
I afseende på Hr Stuarts förslag, att Konungen ej skulle kunna fatta något beslut, då icke feni ledamöter af Statsrådet vore närvarande, ber jag fä fästa uppmärksamheten derpå, att 8§ i nu gällande Reg.- form bestämmer ej blott antalet, då Konungen fattar sina beslut i hufvudstaden, utan ock på resor och i fält. För dessa sednare händelser blefve, om Hr Stuarts förslag bifölles, särskilda stadgauden af nöden, emedan det ej voie möjligt, att Konungen kunde äga feni af sitt Råd med sig. Jag tror, att ej flera behöfvas hädanefter än hittills, och instämmer för öfrigt med Frih. Palmstjerna i afseende på frågan om laga förfall; ty enl. Hr Cederschjölds yttrande, vore, om alla rådgifvarne insjuknade, Konungen utan några constitutionella rådgifvare och kunde ensam fatta sina beslut. Hr Stuart: Jag har föreslagit, alt minst fyra af Statsrådets ledamöter, jemte den föredragande, skulle vara närvarande i Conseillen, af den anledning, att jag ansett det vara både högst nödvändigt och nyttigt, att så munga af Konungens rådgifvare, som omständigheterna möjligen medgåfve, alltid mätte vara tillstädes och deltaga i öfveiläggningarna inom Konungens Conseil; men jag har ej haft för afsigt, att härigenom skulle uppkomma något behof af ett ökadt antal Statsrådsledamöter för de tillfallen, då Konungen ej vistas i hufvudstaden, utan befinner sig på risör. Hvad beträffar Hr Cederschjölds framställning, rör:de ett stadgande om de consultativa ledamöternas ständiga närvaro, hafva redan flera talare ådagalagt olämpligheten af detta förslag; och då äfven jag instämmer i deras åsigt, får jag förnya min begäran om propos. på det redactionsförslag, jag förut uppgifvit. Hr Cederschjöld: I anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorda vid mitt yttrande, alt laga förfall borde vara gällande här som vid andra tillfällen, ber jag att såsom exempel få upplysa, att beslut blifvit, tvärtemot grundlagens uttryckliga föreskrift, fattadt om lilla ereditivets anlitande, fastän några ledamöter fattades vid rådsbordet.
Sprengtporten: Jag skulle önska, att Ridderskapet och Adeln behagade i denna fråga, likasom i andra, uttrycka en opinion, och således bifalla Utskottets första Betänkande N:o 382. Herr Munch af Rosenschöld: Af consideration så väl för den dyrbara tiden, som för Herr Grefvens och LandtMarskalkens nu yttrade mening, skall jag, då re - Dea 3 Mars f. tu. 99 sultatet blir detsamma, afstä ifrån votering, ehuru jag skulle förmoda, alt, när Utskottet handlat grundlagsenlig!, bifall å Utlåtandet ej kunde nekas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, alt då han nyss gaf sin öfvertygelse tillkänna angående Utlåtandet N:o 4io, ämnade Hans Excellence sedermera inhemta Ridderskapets och Adelns tanka om den åtgärd Ridderskapetoch Adeln kunde behaga vidtaga i afseende å Betänkandet N:o 38a; livad Hans Excellence anfört, angeck således endast Utlåtandet N:o 41 o; och förnyade Hans Excellence nu dess förut gjorde proposition, att samma Utlåtande N:o 410 mätte läggas till haudlingarne. Ropades Ja. Hans Excellence framställde derefter proposition till bifall å StatsUlskottets Betänkande N:o 38a. Ropades Ja och Nej. Hans Excellence gjorde proposition till afslag å samma Betänkande. Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence föreslog, att berörde Betänkande malle läggas till Handlingarne. Ropades likaledes Ja och Nej. 64 H. <00 Den 3 Mars f. m. Hans Excellence förnyade dessa trenne propositioner, men de blefvo alla åter med Ja och Nej besvarade. Herr Lefrén:
Och, utan fara att ”blifva vederlagd, vågar jag yttra den öfvertygelse, att hvarje försök skall blifva "fruktlöst, att efter taxeringsvärdet, eller ”hvilken annan på förhand uppgjord beräkning som helst, stadga någon rättvis eller ”billig grund, hvarefter en i flere fastigheter nu in leck liad summa skall A dem fördetas. Fastighet.ernes värde sinsemellan varie”rar på mångfaldiga sätt; proportionen för ”deras deltagande i gemensam gäld rättar ”sig följaktligen derefter, och den grund, ”sorn för ett fall är lämplig, kan vid ett "annat tillfälle innebära den största orättvisa.” På dessa skäl anser äfven jag Utskottets förslag icke vara antagligt; men jag bekänner, alt jag icke kan i stället uppgifva något mera lämpligt. De många olikartade 48 H. aa* Den 6 November e. m. förslag, som blifvit uppgifne, synas mig äfven bevisa, alt ämnet ännu icke är nogutredt, för att Ridderskapet och Adelli skulle utan annan förberedelse, än bär later sig göra, kunna besluta något tillförlitligt oell tillfyllestgörande stadgande. Jag tillstyrker derföre, att man med afslag å Utskottets Utlåtande låter bero vid hvad som är stadgadt; och jag tillstyrker detta, med afseende på säkerheten ej blott för enskildta, utan äfven för Riddarhusets Cassör, hvilka i annat fall lätt skulle kunna äfventyra sina medel. Herr Cederschjöld: I anledning af den siste värde Talarens yttrande, utbeder jag mig att få fästa bans uppmärksamhet på olämpligheten af Herr Printzenschölds exempel, och visa, huru föga bevisande det är. Egendomen A är i delta exempel uppskattad till 10,000 R:dr och serskildt intecknad för samma summa, genom en inteckning äldre än den gemensamma, och följaktligen kan, då man utgår från taxeringsvärdet, såsom fördelningsgrund, intet af den gemensamma inteckningen drabba denna egendom, utan alltsammans måste fördelas på dö öfrige; och då B är värderad till booo R:dr, C till 4ooo och D till iooo, är det klart, att B kommer att ansvara för Tsff:delar, C för T%:delar och D för en
För alt slutligen komma till något resultat, skulle jag önska att föredragningen började med första capitlet, derföre att första, andra och tredje §§:ne egentligen äro de §§, som afhandla sjelfva principfrågan om be - Dcu 3 Februari f. m. 9 besuttenhet. Om Frill. Boye liar funnit att andra capillet helt och hållet afviker ifrån det första, och önskar, att denna princip äfven i ardin capitlet blir iakttagen, så torde det vara skäl alt börja nied irsta capillet irsta och ardra §§rna, ty jag tror ej att vi komma längre, så framt vi ej få börja dermed. R. o. Ad. beslöt att utlåt, skulle punktvis föredragas i den ordning, livaitill detsamma föranledde, och att början skulle ske med irsta capillet. i Cap. i, 2 och 3 §§:ne. Hr von Hohenhausen: Vid de nu upplästa §§:na hatjag för min del blott en obetydlig anmärka, att göra, ty jag anser dem i öfrigt, sådana de nu äro, böra antagas. Denna anmärkn. inskränker sig dertill, att der står: ”och jemväl deraf utgöra de med hemmansdelen förenade utskylder.” Med utskylder förstås i allmänhet penningeutgifler, men hemmanen aro äfven belagda med andra särskildta onera, och just dessa onera är det, sorn förutsätta att hemmansägaren skall vara så besutten, att han kan hafva de dragare, som erfordras, för att utgöra en del af dem, såsom snöplogning, skjutsning/- väglagning m. m. Jag anser således, alt ordet onera på alla de ställen i denna författning, der ordet utskylder nämnes, bör dermed förenas, emedan en besutten hemmansägare bör kunna utgöra både utskylder och onera, för att kunna uppfylla alla de åligganden och skyldigheter, som för en hemmansdel i Sverige afsedda äro. Hr Lagerhjelm: Jag bär intet emot irsla §:n, hvilken uttalar Utskms princip, som i sig sjelf är god och riktig.
Svar innan 15 okt. korrespondens med » A. W. », Wättaks poststation. till » A. Y. », Mariestad, p. r. Annonser. Uti ett bättre hem pä landet önskar en ung flicka af god familj plats för att gå frun till hända i hvarjeh. husl. Ånnonspris: 25 öre pr petitrad ( bestyr. Svar afvaktas till » I. », TreIngen annons införes under 1 kr. kanten, p. r. [448] LEDIGA " En ung flicka med godt föräldrahem, praktisk och kunnig i husliga göromål, söker plats i aktad och god familj. L ö n begäres ej, men önskar endast få räknas som medlem af fam. Svar till » C. A. », Söderhamn, p. r. PLATSER. [355] - För ett anspråkslöst fruntimmer, ej för ungt, vant vid matlagning, bakning och sömnad, finnes plats ledig 1 nov. hos familj, boende å bruk i 18 öppet hvardagar oeh söndagar hela dagen från kl. 9 fm. till 10 e.m. (G. 24035) E&gt;essällskap till London önskas af en ung flicka, som i denna månad reser dit för språkstudier. Närmare genom Th. Tjäders byrå, Stockholm. [^53] Är det värdt 2 5 ö r e? Ja, domen sjelfve. Nä, livad far man då för 25 öre? Jo, l:o) En fint illustrerad tidning en gång i veckan under ett helt qvartal. 2:o) Genast, med första oktobernumret af tidningen, Sveriges Rikes Lag, ny upplaga, [446] ett häfte om 208 stora oktavsidor (enEn praktisk och. ' bildad flicka samt värd minst 3 konor), samt 3:o) af god familj, med gladt o. jemt lynne före detta års utgång ytterligare minst samt van att handleda barn, söker plats 3 a 4 häften af Lagboken. Den som har som barnvårdarinna eller som sällskap nog förstånd att inse, att detta är för något äldre fruntimmer. Den sö- värdt minst tio gånger, hvad det kostar, kande är kunnig i sömnad och andra kan genast erhålla det genom att med inom hus förefallande göromål.