Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kronobetjeningen eller på annat lämpligt sätt verkställas. För Medelpad föreskrefs i Kongl. Brefvet den 12 April 1764, att allmogen befriades från afgiften för breflopp, hvaremot brefbärare bland allmogen skulle tillsättas och årligen ombytas, emot befrielse från håll-_, kronooch fångskjuts, inqvartering och gärder vid durchinarcher. I Norra o Ångermanland blefvo vid senaste skjutsreglering hemman anslagna till kronobrefbäringen, men icke i Södra o Ångermanland. Postskjutsen bestrides dels af dertill indelade hemman, dels efter ackord, dels eldigt hvad förut nämndt är, der sådant icke kunnat utan höjning i skjutslegan åstadkommas, ifrån gästgifvaregårdarne. Varufor slingen ingår i betydlig mån såsom näringsgren i flera socknar. o B) Sjökommunikationerna underhållas dels af seglande fartyg, dels af ångfartyg. Ångfartyg, som reguliert besöka de norrländska hamnarne, äro Chapman med 180, Njord med 160, Berzelius med 120 och Thule med 120 hästars kraft, hvilka alla hvarje vecka på resor emellan Stockholm och Haparanda anlöpa Sundsvall, Hernösand och Örnsköldsvik samt understundom Häggviken i Nordingrå och Näske i Nätra socken; hvarförutom Norrland 0111 120, Gustaf II Adolf 0111 100 och Sundsvall om 80 hästars kraft gå emellan Stockholm och Sundsvall, samt Hernösand 0111 75 hästars kraft underhåller trafiken emellan Stockholm och Hernösand. o Trafiken på Angerrnanelfven underhålles af ångfartygen Sollefteå om 50 och Angur om 40 hästars kraft, utom de för enskilda bolags och personers räkning der gående ängarne Elfkungen om 20 och Händig 0111 14 o hästars kraft. Angaren Gustaf Wasa om 40 hästars kraft gör från Sundsvall turer till olika orter inom länet, mest till hamnarne i Medelpad. Inom Westernorrlands län finnas följande kusthamnar, hvilkas djup äfven, så vidt utrönas kunnat, meddelas, jemte upplysning om under qvinqvenniet vid dem skedda nybyggnader och förbättringar: Famnar djup.
Som den af Bewillnings - Utskottet utarbetade grund till den nya Bewillningen med den dertill hörande Skyddseller Minimi - Tabellen nu kommer alt till granskande hos Högloft. Riddcrskapet och Adeln upptagas, sä fär jag förklara, att jag anser den af Utskottet projcctenidc grund, till Bcwillningens utgörande, om den antages, wara den första Bcwillningsmetod som i Swerige warit grundad pä billighet och rättwisa, och att jag säledes för min del tillstyrker betz antagande wid bi stämmandet af den Bewillning Riksens Högl. Ständer framdeles komma alt för Riketupprätthällande fastställa. Hwad äter Minimi - Tabellen beträffar, sä torde det tillätas mig att fä uppläsa nägra utdrag derutur, hwarigenom kan seS att den blifwit författad Utan nägon annan bestämd grund, än ben, akt fä den Sumnia uppfyld, som Utskottet trott ber böra wara bestämd, samt utan minsta afseende pä likhet, billighet och rättwisa wid pcrsonerncs taxering. R:dl. h. En Advocat - Fiscal i Banquen är där uppförd till — 26: En Archivarius därstädes endast till 14: 16. De hafwa likwäl lika stor Lön, som enligt 1778 Ärs LöningS«förbättring stiger till 468: Z6. Herrar Fullmägtige i Banque» som hafwa svc> R:dl. Arswo, de Den 10 October. 4069 de äro deremot endast uppförde till 14: 16. Adjutanter wid Drabanter»?, Fanjunkare »vid samma Corps samt General Majorer m. fl. äro alla uppförde lill — —- ' 14: 16. Huru sä mänga personer med v lika wärdighet och inkomster kunnat komma under samma rubrik torde endast den eller de af Utskottets Ledamöter explicera, som upprättat Tabellen.
Fröt, g de Sami, 2. jg Prot. Utdr. i. 5 Fehr. igsBi Frän Högp, PresteStändet. S. D. Efter Uppläsandet af Kongl. Majits jnu meddelade nådiga Skrifvelse af den i dermes, angående den skedfla utvexlingen af Ratificalionerne å det emellan Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtén» berg afslutade Gifter må IsContract, ansåg PresteStändet sig böra genom Deputation vördsamt och vänligen inbjuda de Resp. MedStånden till instämmande uti det beslut, alt genom en offentlig adress och stor Deputation till Hans Majit Konungen samt Hans Kongl. Höghet KronPrinsen frambära det Svenska Folkets underdåniga lyckönskningar, hvarjemte ExpeditionsUtskottet igenom ProtocollstJtdrag skulle anmodas att skyndsamligen inkomma med förslag tili! ®n underdånig lyckönskningsÅdress. Från V'ällafl. B or gare Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo och biföll os StatsUtskottets 2:ne Memorial af den 51 sist. lidno Januari, angående: 1:0 TryckningsKostnadesi för Kongl. Majits Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, samt 2:0 Ökadt antal Secreterare, Camrer are och Cancellister hos Utskottet. B. D. Sedan BorgareStåndet denna dag fått Prut. XJtdr. J. 3 Fehr. lQ2§. ic> »mottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den i dennes* med underrättelse om verkställd utvexling af Ratificationerne å det emellan Hans Kongl. Höghet KronPrin* $en och Hennes Kongl.
FRU BARK. nog, att du i grund och botten håller af din far det vore ju onaturligt annars men du skall inte BERTA. Jag håller inte af honom. FRU BARK.. Berta han är ju din far! BERTA. Jag kan inte hålla af en person, bara därför att han inte högaktar. Det är jag inte skyldig honom någon tack för. Du är lite för sträng, snälla Berta. Jag tror Åh har jag stått ut så länge, går det väl Ja, visst du blir förstörd af detta ständiga tala så där hårdt om honom det gör mig så ondt. är min far. Jag har ingen tillgifvenhet för den, jag FRU BARK. kens väsen. Hvad är det för svårt att hålla af dem Det är därför, att du inte förstår själfva kärle vi kunna se upp till men den förlåtande kärleken, Berta lilla den behöfva vi alt lite hvar, ser du och därför BERTA. som sätter mig i uppror! Om den verkade upprättande ja, det vore en annan sak men när den demoraliserar i stället! Tänk hur snäll hur pappa kanske blifvit det ringaste bättre för det? FRU BARK. som hålla af honom. Han har så mycken naturlig älskvärdhet BERTA. Hm! FRU BARK. Det kan du väl ändå inte neka. BERTA. fördra. Det är just denna älskvärdhet, som jag inte kan FRU BARK. är i botten. Åh, Berta. När du vet hur god han verkligen Du vet att pappa, oaktadt sina fel, har många Åh det är just denna förlåtande kärlek, outtröttligt kärleksfull mamma alltid varit och har BERTA. karaktärer goda jag får slutligen ett riktigt förakt för godhet. FRU BARK. Han har så ofta lofvat mig att söka öfvervinna sin till slut Men pappa har verkligen så goda föresatser. God ja, jag vet. Man brukar kalla slappa olyckliga passion för spel. Och jag tror nog, att BERTA. Åh dessa löften! dessa ständiga lögner! FRU BARK. Berta lilla det är om din far du talar. BERTA (omfamnar henne). så bitter mot honom. Att se hur han behandlar dig hvad en sådan kärlek som din är värd, och så se som man förgäfves söker utrota. FRU BARK. mig illa.
Bland skälen, hyarföre man ansett detsamma böra afslås, har jag äfven hört det, att K. M. af besparingarna på 3:dje och 4:de hufvudtitlarna kunde finna medel för ändamålet. Detta involverar en annan fråga, nemi. en reorganisation af Sveriges försvar, i hvilket afseende jag erkänner, att mycket är att säga. Min öfvertygelse är fast deruti, att stora reformer uti Svenska krigsväsendet kunna, böra och i en framtid måste äga rum; men att för närvar, öfver den saken numera icke kan opineras, är min öfvertygelse, enär R. St.’s pluralitet redan afgjort den frågan och godkänt den närvar, organisationen och det system, hvarpå den grundas. När man erkänner riktigheten af detta system, så är det äfven den Statsmagtens skyldighet, på hvilken medlens anskaffande beror, att för statens bestånd fylla behofvet. Jag har för min del funnit, att, med antagande af närvar, försvarssystem, de beviljade anslagen äro alltför otillräckliga, Med bibehållande af den stående arme'en, på den fot den är, hafva R. St. varit för sparsamma med medlen för denna massas underhåll. Ännu vigtigare var frågan om anslag till beväringens exercis oell beklädnad. Jag finner derföre icke Den 24 April. 221 på 3:dje hufvudtiteln någon tillgång för ifrågavar. ändamål och ännu mindre på 4;de hufvudtiteln. Så länge Sverige skall hafva ett sjöförsvar, bör man derpå offra de medel, som erfordras för att göra det verksamt; men man har gått i motsatt riktning. Man har bibehållit detta dyrbara vapen, men vägrat medel till dess vidmagthållande. Härtill fordras betydliga medel. Huru vill man då, att på denna titel skulle uppkomma några besparingar? Jag väntar det icke; jag önskar det ej, emedan det ej är möjligt, utan att åsidosätta de oundgängliga behof, för hvilka anslagen äro bestämda. Således förfaller under närvar, omständigheter det skälet mot antagande af förevar, utlåtande, att besparingar på 3:dje och 4;de hufvudtitlarna skulle blifva att tillgå för ifrågavar. behof.
BorgarcStändet äfwen godkända wilkor; bcflöt Riddcrskapet och Adeln att till undanrödjande af det förhinder för kraften och wärkan af detta beslut som skulle hafwa uppkommit genom det Högwbrdiga Preste - StändetS wägran att.för sin del i dylik inqwarterings-ätagande ingä, c) allenast wid sitt förut fattade beslut förblifwa, utan ock derjemte förklara, att Riddcrffapet och Adeln för ben andel i inqwarteringen som skulle tillkomma Ecclesiastique-Statens hus och gärdar i Städerna i likhet med det Wällofl. Borgare - Ständet, rnqwartcrings - afgiflen efter behörig fördelning sig ätaga. vt supra. Upp - 4644 De» 23 Octsber. Uppläster följande: Utdrag af Protocollet, bältet k Riksens Högloft. Ständers SlakS « Utskott d. 2Z October 1809. S. D. Sedan till Riksén-' Högloft. Ständer, Stats - Utskottet under den 25 Ml. Augusti afgifwit desi betänkande och Förslag, angäende en wist ärlig un-, derhälls - summa k ett för allt tilt Hans Ma):t Konun<>ens och Hennes Majus v^otkningcns Hofoch HofStall-Stater, samt för Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, och sä w^l Högloft. Riddcrskapct och Adeln som oek Wällost. Borgare» Ständet detta Försiag till alla delar bifallit, bwaruti jemwäk Högwördige PresteStändet instämt, dok med tilstyrkande att tiden hwarifrän detta borde taga sin början, mätte nvpä andragne skäl beräknas ifrän och med den r näst?.
Skulle öfverenskommelsen gå i verkställighet, men räntorna icke förvandlas till spanmål, så blefve Statens förlust förringad, emedan kolpriset, enl. all anledn., kommer att stiga, t. o. m. i större portioner än hittills. Någon viss beräkning af Statens inkomst genom kolräntornas erhållande är väl svår, ja omöjlig alt åstadkomma, men, vid betraktande af nuvar:de förhållande, skulle jag förmoda, att skillnaden emellan den verkliga inkomsten af kolräntorna och det lösningspris, som Fahlu Bergslag nu för desamma erlägger, skulle upgå till emellan 14,000 och 15,000 R:dr b:ko. Hr von Hartmansdorff har vidare såsom felaktigt anmärkt, att StatsUtsk. icke upgjort någon beräkning öfver den förlust, som skulle drabba Stäten derigenom att full garlön hädanefter skulle erläggas för den koppar, som vid Avesta bruk för Kronans räkning gårås. Om vi taga ett medeltal för 10 år af den qvantitet koppar, som derstädes blifvit för Kronans räkning garad, så finna vi att denna qvantitet utgjort 387 SkU årligen. Af K. M:s Propos. inhämtas, att den betalning, som erlägges för garandet af Kronans räntekoppar utgör 24 å 36 sk. per SkU, då deremot den fulla garlönen å de sednare åren varit 3 R:dr 40 sk. per SkU, sä att Kronans förlust skulle bestå uti skillnaden emellan dessa summor, multiplicerad med nyssnämnde qvantitet koppar, eller något öfver 1,100 R:dr årligen. Jag återkommer till hvad jag förut yttrat, att någon tillförlitlig beräkning af Kronans förlust är omöjlig, ty dervid måste, utom det redan nämnda, jemväl lagas i betraktande den ökade bevillning, som Kronan, i fall förslaget kommer till verkställighet, skulle från Dalarne erhålla, men någon beräkning derutaf kan icke göras, enär bevillningens belopp beror af folkmängden, af den afkortning, som större eller mindre del af befolkningen får tillgodonjuta och flera andra omständigheter, hvilka icke kunna undfalla Hr von Hartmansdorffs upmärksamhet.
Stats-Utskottet har dock icke underlåtit, att fästa en hillig uppmärksamhet på den öfverklagade olägenheten för en del Räntegifvare af Ränte-Höets och Halmens forsslande till Kongs-1 öhr, och fördenskull, till en skälig lindring härutinnan, föreslagit, att lefvereringen deraf måtte fa ske vid Strömsholm, i stället för Kongsöhr; Men, dä Kongl. Majit och Kronan icke där, likasom vid Kongsöhr, äger något dertill tjenligt Magae i 11 eller förvaringsrum; Och det icke eller kan vara någon förbindelse för Kronan, att, blott för Räntegifvarnes beqvämlighet, anskaffa ett sådant, enär Kronan på det rätta Refverexingsstället är dermed försedd; Så har Stats-Utskottet, hvars pligt det är, att i alla förekom» StatS~Utskcttet$ BetiinkanJeni 733 mande ärenden med lika oväld och grannlagenhet iakttaga så val Statens sorn den enskilde Medborgarens rätt, funnit beiänkeligt, att vid ett sådant förhållande, och i Srats-Verkets närvarande stora behof gravera detsamma med en utgift, sorn, långt ifrån att medföra den ringaste nytta för Staten, endast och allenast åsyftar en förmon för Räntegifvarne, genom en deri» genom erhållande lindring i den öfverklagade tunga af den deni åliggande längre forssel-skyl-; dighet. På sådan grund har Stats-Utskottet ansett anskaffandet af det ifrågavarande förvaringsrum hvarken kunna eller böra ankomma på Kronans, utan Räntegifvarnes egen försorg; Och Stats» Utskottet har destomindre föreställt sig, att Räntegifvarne, enär de härigenom för alla tider vinna en af dem så högt påyrkad lindring uti detta Onus, skulle vägra, att blott för en gång åtaga sig en sådan, endast för deras egen förmon behöflig, utgift, som tillgång å en härtill tjenlig
Intressen 54: 34. 11 Bidrag till ett hospital för sjömän i Falmoulh 583: 16. -XUnderstöd för Svenska och Norska sjömän 1,333: 16. .— 1,333: 16. Balans till påföljande år: Debet. Uppbörd: Afgift till handelsoch sjöfarts-fonden Intressemedel Balans till påföljande år: Credit. ' Balans från föregående år: För sjö-expeditioner reserverade medel 45,000: 45,000: Till karantäns-kostnader dito dito 25,000: 25,000: » karantäns-inrättningen på Känsö 12,234: 47. 4. 13,498: 15. 7. Understöd för Svenska kyrkan i London 1,199: 44. — 1,162: 20. Till Navigationsskolan i Stockholm . 2,800: 2,900: — __ » Underläraren vid dito i Götheborg 200: 200: — —k, Bidrag till ombyggnadf af Trollhätte kanal och slussverk 60,000: 60,000:' — Dito till mätningar å sjön Wenern 4,386: 47. 9. Ditq till uppmuddring af inloppet till Norrkö- ping • • 13,862: 13,862: Dito till dito af dito till Gede 8,000: 8,000: Dito till dito af södra dito till Hernösand . , 20,000: — •— 6,666: 32. — Dito till ombyggnad af Strömsholms kanal och slussverk 33,333: 16. — 16,666: 32. —•
Saken kan visserligen i sig sjelf för mig vara indifferent, men jag tror ändå att den bör utredas, hvarföre jag anhåller, att den får remitteras till RiddarhusUtskottet, hvilket torde anmodas upplysa, huru härmed i dylika fall hittills förhållits. Emellertid torde frågan om nytt Electorsval efter mig få hvila på bordet. 214 Den i Februarii. Grefve De la Gardie, Jacob: Enligt hvad jag kan förstå, måtte Herr Grefve von Schwerin visserligen hafva varit UtskottsLedamot allt ifrån det han blef vald dertill och såsom Elector underskref ValProtocolIet, ända till dess hanj in Pleno härstädes afsade sig sin plats uti Utskottet. Af denna orsak anser jag nytt Val till Elector efter honom böra anställas. Friherre Wrangel, Henning: Närvarande såsom Eiector, kan jag äfven intyga, att Grefve von Schwerin gaf tillkänna före valet t att han icke ville inträda såsom Ledamot i BancoUtskottet* Jag förenar mig i den tanka sons Grefve von Schwerin nyss jdtrat, att man icke upphör att vara Elector, fastän utsedd till UtskottsLedamot, då man genast afsåger sig detta senare förtroende. Så mycket mer befästes denna öfvertygelse hos mig, som i annat fall , man i händelse af intrig, blott bthöfde välja den man ville utesluta bland Eléctorerna till UtskottsLedamot, förvissad att han afsade sig denna sednare befattning. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Vid detta tillfälle måste jag förena mig med Grefve De la Gardie och Friherre Cederström emot Grefve von Schwerin, hvilken, enligt lagens tydliga bokstaf, otvifvelaktfgt upphörde ott vara Elector i och roed det samma, han blef vald till Ordförande i BancoUtskottet. Hvad beträffar, att Herr Grefven inför Electorerna, för# yalet, undanbad sig nämnde uppdrag; fåc jag
Den består egentligen deri, att mannen förälskat sig i den husliga lyckan, och att han nu vill, att denna kärlek skall taga kött och blod i form af en snäll och undergifven hustru. Den skapar emellertid rätt lyckliga äktenskap; intet bråk, ingen svartsjuka, många barn och sträng disciplin. Slutligen är det den upprättande, frälsande kärleken, ’das ewigweiblichesystemet’. Det är den intressanta kärleken, och den är särdeles användbar. Det är alla ruinerade, blaserade, skeptiska, misantropiska, bedragna, spleensjuka herrar, som skola upprättas genom att träffa på det qvinliga idealet, som de merendels påstå sig ha sökt sedan sin tidigaste ungdom. – Sedan kan man ju älska på flera andra sätt, men det är de tre hufvudpunkterna. Docenten skrattade. »Ni är verkligen originel.» Hon skakade otåligt på hufvudet. »Ack, låt mig slippa höra detta ord! – jag har hört det så mycket att jag är led derpå.» »Och ändå tror jag icke, ni skulle tycka om att ej få höra det. Jag föreställer mig att det dervidlag är med er, som då man blir invald till ledamot i vissa sällskap och akademier – man rycker på axlarne deråt, men man tycker ej om att bli utesluten.» »Ja, vi ha våra svagheter», svarade hon leende. »Emellertid kan jag, som sagdt, icke förklara edra känslor. Ni älskar ej med passion, ty den qvinna, som skulle kunna fjettra er, måste vara en Kleopatra. Icke heller tyckes ni hysa någon äktenskapskärlek, dertill skämmer ni allt för mycket bort er fästmö – efter hvad man berättat mig. Och det tredje slaget kärlek kan ju ej komma i fråga med er.» »Och hvarför icke?» »Hvarför icke? Tvinga mig ej att nu igen säga er en komplimang.» »Nåväl», svarade han småleende, »efter ni i dag ej tyckes ha er vanliga skarpsynthet, vill jag hjelpa er genom att gifva er ett förtroende. Kommer ni ihåg, en afton för ungefär fyra år sedan, då vi tillsammans gingo hem från stora teatern? Fröken Grabow hade sjungit på sitt mest hänförande sätt; ni var förtjust och påstod, att man mycket väl kunde förälska sig i en skön sång.
Härefter hänvisades Herr Mannerhjertas Dictamen till OeconomieUtskottet. Föredrogs å nyo och remitterades till Lagutskottet ett Memorial af Herr von Engeström, Johan Daniel, angående ändring i vissa stadganden i afseende på fataliers bevakande. Vidare föredrogs å nyo och remitterades till StatsUtskottet Friherre Mannerheims, sistlidne Plenidag på Bordet lagda, Dictamen, angående tillökning och användande af den åt LagComitéen anslagna summa. Grefve Mörner, Adolph Göran, tillkännagaf att en Kongl. Proposition i samma ämne vore utarbetad, och skulle komma att till Riksens Ständer öfverlemnas. Föredrogos å nyo och remitterades: till Lagutskottet, Herr Ankarloos Memorial, rörande medel till förmindskning i antalet af Rättegångar 3 till Bevillningsutskottet, Herr Stråles, Carl Fredrik, Memorial, angående åtskilliga tillägg och förändringar i ChartseSigillataeFörordningeni samt till Oe* Den 16 Maj. conomieUtskottet, Herr Printzenschölds Memorial, angående tillsättande af en Comité till utarbetande af ett tjenligt OrganisationSJ och Administrations-system för Tullverket. Friherre Koskull, Gustaf Adolph, hade inlemnat följande Memorial: På en och samma gång står Coursell dubbelt mot Myntfoten, och likväl är penningenöden allmän. I sanning rätt besynnerligt! — Naturligtvis söker hvarje tänkande medborgare efter orsakerna till denna contrast. jag framställer min enskildta fattning och tanka, icke i förmodan att den är utan fel och många misstag; men jag tror det vara ej allenast rätt, utan också alldeles oundgängligt att ämnet bör allmänt öfver vägas, utveckla? och föras till nyttiga resultater. Jag betraktar först de ännu i mannaminne varande händelserna med Sveriges mynt. Det var godt och redbart från 1723 till 1760. — Då ville Riksens Ständer inrätta ManufacturSysteme, på Papperspennin-, gar.
Arwidssons efterlemnade enka, Johanna Carolina Armfelt en årlig pension af 600 R:dr R:mt; lill stöd för hvilken framställning hufvudsakligen är vordet anfördt, hurusom Arwidsson, hvilken den 21 Juni 1858 atled uti en ålder at nära 67 år, alltsedan år 1824 varit anställd vid Kongl. Bibliotheket härstädes och under dessa 34 år oafbrutet varit sysselsatt med ordnandet och ökandet af nämnde Bibliothekssamlingar; att han i detta Verks tjenst och i de uppdrag, som honom i öfrigt anförtroddes, äfvensom genom författandet och utgifvandet af litterära arbeten, utvecklat en ovanlig och värderik förmåga att gagna det allmänna, samt att hans aflöning såsom Kongl. Bibliothekarie, dertill han år 1843 utnämndes, utgjort endast 2,700 R:dr R:mt intill sistlidna riksdag, då lönen förhöjdes till 4,500 R:dr, af hvilka förbättrade lönevilkor Arwidsson således blott en kort tid varit i åtnjutande, då han af döden bortrycktes; varande hos Rikets Ständer företedda åtskilliga handlingar, deraf inhetntals att, vid förrättad bouppteckning efter den aflidne, enkans andel i boets behållning upptagits till 4,691 R:dr, äfvensom att hon från Civilstatens pensionsinrättning uppbär en årlig pension af 400 R:dr. Då Arwidsson redan i yngre åren öfvergå!' sitt hemland för att sedermera egna sin verksamhet åt Sverige, hafva Rikets Ständer, med fästadt afseende å Arwidssons långvariga och förtjonstfulla tjenstemannabana, funnit skäligt alt åt hans enka, Johanna Caiolina Armfelt, ä allmänna lndragningsstaten anvisa en årlig pension till det föreslagna beloppet, 400 R:dr. 72:o. Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Maj:t i nåder föreslagit, att f. d. Kongl.
På grund häraf anser jag, att den först åberopade meningen bör utbytas mot följande: ”En half månad vare den kortaste tid, för hvilken någon må sig till bränvinstillverkning anmäla.” Om R. o. Ad. godkänner dessa förslag, så vore lista moimn håde i 4 och 9 §§:oe derigenom afgjorda. Gr. von Platen: Jag ber alt få instämma med den siste värde talaren i den sednare delen af hans anförande. Det lärer icke kunna undfalla någon, som derå fäster upmärksamhet, ali det icke träffar riktigt väl tillsammans, att bränvins-skall skall erläggas i förskott för en half månad, under det alt den kortaste lid, för hvilken man får till bränvinsbränning sig anmäla, är en månad. Tillkomsten af det klandrade stadgandet kan endast förklaras genom den obeständighet, som ofta visar sig vid voteringar inom Ulsk., såsom hvar och en, hvilken varit Utsk:s-ledamot, nogsamt torde åsa sig bekant. Vid den ena voteringen segrar en åsigt, vid den andra gör en aldeles motsatt mening ofta sig gällande. Så har det äfven tillgått i denna fråga. Inom Utsk. yrkade jag, att såväl skatten skulle erläggas i förskott för 14 dagar, som ock denna tid blifva den kortaste anmälningsliden, men voteringen i den sednare frågan utföll icke till fördel för min Den 27 Apirl e. m. 533 åsigt. Jag vidhåller likväl denna åsigt och anser således det vara lämpligt att samma tid, för hvilken i förskott skattas, skall vara den kortaste bränningstiden. Deremot kan jag ické instämma i Hr von Hartmansdorffs första framställning. Erfarenheten gifver nemi. vid handen, att då bränvinstillverkaren har frihet att välja emellan olika månader för näringens bedrifvande, så finner han ofia ulväg alt begagna dem alla. Vi veta, alt sådana genvägar blifvit begagnade och vi hafva här på detta rum hort en bränvinsbränuare förklara, att sådant vore både klokl och tillätet. Jag anser derföre, all man bör genom tydligt lagbud förekomma elt sådant kringgående af lagstiftarens verkliga mening och bestämma en viss lid, under hvilken näringen får ulöfvas utan någon optionsrätt för näringsidkaren.