Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den välgerning, sorn 1854 tillskyndades värt land genom den nya bränvinslagstiftningen, härrörde icke minst från varans stegrade pris, hvilket på en gäng frän 30 å 36 sk. sprang upp till 2 R:dr och derutöfver, med den verkan att superiet nära nog lika starkt aftog. Men allteftersom handteringen, efter det första slaget, äter kommit till stadga, har priset sjunkit och lärer numera sällan öfverstiga 1 F:dr 40 öre. Missbruket har ock tilltagit af den lätt åtkomliga varan. Vill man numera icke lemna ur sigte hufvudändamålet med hela bränvinslagstiftningen, nemligen att försvåra detta missbruk, sä behöfves varans fördyrande ånyo, hvartill ingen annan säker utväg finnes, än höjning af tillverkningsskatten, enär icke mer än en fjerdedel af det bränvin, som fortares, drager försäljningsskatt, såsom lätt kan bevisas. Från en sådan åtgärd vill Utskottet afskräcka genom fruktan för införsel frän Preussen och Danmark. Hvad den lofliga införseln vidkommer, så kan och bör densamma genom införseltullens proportionela stegring göras oskadlig. Men vill man genom skatteminskning förekomma den olofliga, så bör väl märkas, att för detta ändamål vore behöfligt att. borttaga hela tillverkningsafgiften, emedan Preussen och Danmark återger den af tillverkaren erlagda afgift vid export; och det kan vara tvifvel underkastadt om ens denna åtgärd hjelpte, då det är kändt, att genom den der gällande felaktiga beräkning af tillverkningsskatten efter mäskkarsrvmden, den fördel uppstår lör exportören, att han i sjelfva verket återfår mer än hvad han verkligen såsom sådan skatt erlagt. Mot vådan af sådan införsel lärer således intet skydd vara att finna i beloppet af vår tillverkningsskatt, utan ensamt i en verksam kustbevakning. Hvad den financiela sidan af saken angår, sä lärer Utskottets skäl, att det ej eger att bedöma Statens behof gälla lika mycket för sorn emot en förhöjning, dä icke det Utskott, som eger detta uppdrag, än mindre Rikets Ständer yttrat sig om dessa behof.
1 och 2 omlörmäles, skall vara bosatt samt mantalsoch skattskrifven å den ort, der handelsrörelsen af honom idkas; och må dylik handel ej af samma person samtidigt idkas på två eller flera särskilda ställen.” Och Expeditions-Ulli kottets Förslag lill underd. Skri/velse N:o 162. 457 Oell torde E. K. M:t, efter pröfning af de ändringar i Handels-ordningen, soin nu i underdånighet föreslagits, täckas i Nåder lala uti en enda författning sammanföra de stadgande!], sorn i ämnet blifva gällande. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Nov. 18S7. Presle-ståndel den 2 Uec. — Borgare-ståndet den 2 Bonde-slåndel den 2 Rikets Stunders underdåniga Skrif velse, angående upphörande af ansvars-bestiinimelser för öfver-as signe ring å Rikets Ständers Rank. (Banko-Utsk:s Utlide N:o 38 och Mern.
Stockholm den 21 Martu iSaS, 38o Ståts-Utskottets Betänkanden. Ankom den a5 Mars i8a3.. Utlåtande ofver gjorde anmårlcningar vid Utskottets Betånkande i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående de så kallade Schlegelske Kåpegodsen i Halland. Sedan Stats-Utskottet under dea 22- nästlid ne Februarii atgifvit yttrande , i anledning af Kongl.. Maj:ts Nådiga Proposition,, angående de så kallade Schlege/ske Köpegodsen i Halland och på anförde skäl tillstyrkt, att, såsom Kongl. Majit i Nåder föreslagit, ali fråga om inlösen af desse Gods., på grund af Kronans rätt dertill, måtte nu och för alltid förfalla och innehafvarne deraf i sin egande och besittnings-rätt åtnjuta lika trygghet, sorn på ali annan jord i Riket; så har Hederv. Bonde-StåncLet, genom Protocolls-uldrag af den 28 nästlidne Februarii, återremitterat frågan till Stats-Utskottet, med de dervid gjorde anmärkningar. Desse anmärkningar åsyfta den förändring i Utskottets förslag, att enär Lösningsrätten icke ansågs förmånlig för Staten och således icke borde för Stats-Verkets räkning begagnas, den kunde öfverlemnas åt Åboerne och att den rätt deni 1.14 §.
Genom afgifvandet af här förut upptagne förslag till Instruetion, anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat Herr J. A. Kjellbergs motion, att Rikets Stunders Revisorer måtte granska och inventera contanta behållningarne uti de Embets-verk, hvilkas räkenskaper äro revision underkastade; och får Utskottet tillika anmäla, att Herr Kjellberg förklarat sig vilja berörde motion nedlägga, för att förslag i ämnet hos Constitutions-Utskottet framställa. Stockholm den 7 September 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 8 Sept, kl. 1 e. m. Utlåtande, i ättledning af anmärkningarne vid Utskottets Betänkande N:o 24, angående sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån. (Rgs Afd.) Det af Stats-Utskotlet, rörande ofvanberörde ämne, afgifna samt af Högloft. Ridderskapet och Adeln hifallna Betänkande har af de öfriga 3:ne Riks-Stånden, på grund af dervid gjorda anmärkningar, blifvit till Utskottet återremitteradt. I anledning deraf har Utskottet också ånyo tagit hvad härvid förekommit i behörigt öfvervägande; men då de Utskottet meddelade anmärkningar hufvudsakligen icke innehålla andra omständigheter, än dem, som dels motionären uppgifvit och i det återremitterade Betänkandet finnas anförda, dels ock redan, enligt hvad den Betänkandet bifogade reservation utvisar, varit af Utskottet öfvervägda och pröfvade, så finnér Utskottet sig, i afseende på de för Öregrunds stad utaf Rikets Ständer stadgade lånevilkor, icke mera nu, än då Utskottet afgaf sitt förra utlåtande angående detta ämne, ega skäl frånträda den, efter Utskottets åsigt, vigtiga grundsatsen, att de, vid låne-understöds beviljande, meddelade föreskrifter och fästade vilkor böra hållas i orubbad helgd; en grundsats, hvilken Utskottet dessutom, vid behandlingen af med den förevarande likartade frågor, sökt att noggrannt iagttaga.
Men det finnes personer, hvilka använda sina capitaler till inrop på utmätnings-auctioner, på hvilket de säkert skörda 6 procent. Genom blotta uppvisandet af sitt capital, kan en sådan person byta sig till en Banco-Obligation 5i H. i5* 228 Den 3o November e. in. mot 3 procent. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 29 Juli f. ra. 301 öfverlemnar lugnt åt opartiske domare att afgöra, huruvida det var förtjent eller icke. Man säger visserligen, att det oaktadt, saknar hela denna fråga i sitt närvar:de skick alldeles för mycket de erforderliga upplysningarna — men om sä är, kari detta väl åtminstone ej räknas såsom ett fel hos Styrelsen, enär hon lemnal alla de upplysningar, som finnas tillgänglige. Det slår ju i alla fall R. St. fritt, till hvilka frågan nu är öfverlemnad, att skaffa sig vidlyftigare upplysningar, innan de fatta sitt beslut om de anse detta vara behöfligt. Men, mine Hrr! för min del tror jag, att någon vidare utredning, hvilken förnämligast skulle bestå i en nogare granskning af koslnads-beräkningarna, icke egentligen är nödvändig, just derföre, att man för det allmännas deltagande denna gäng har valt en form som gör det öfverflödigt, att äga alla de bestämda garantier, för beräkningarnes tillförlitlighet som ovillkorligen skulle behöfvas i fall den fordna formen för dylika arbetens bispringande blifvit bibehållen, nemi. ett visst kapitaltillskott, såsom fallet var t. ex. med Götha kanal samt flera andra. Under sådana förhållanden, var naturligtvis ingenting billigare och riktigare, än att R. St. skulle med visshet vela, huruvida de uppgifter, hvarpå förslaget grundade sig, voro på siffran tillförlitliga. Nu är förhållandet deremot hell annorlunda, ty ett sätt har blifvit föreslagit, hvarigenom man undgår alla de olägenheter och äfventyr, som det gamla medförde, och måste medföra genom möjligen felaktiga beräkningar. Och likväl detta sätt för Statens mellankomst, har det icke blifvit klandradt! och klandradt just derföre, att del vore nytt!
Myntverket i Awesta, äfvensom summariska controTlen öfver Uppbördsoch Redogörelse-Verket i Riket, öfverflyttade från Kannnar Collegium enligt Eder Kongl. Majrts nådiga Kungörelse af den 10 April 1828. 3) Uppbörden och Redovisningen af Wadstena Krigsmanshus, och Militiae-Boställs-Cassornas medel, öfverflyttad från KrigsCollegium i sammanhang med detta Verks reglering, enligt Eder Kongl. Majrts nådiga Bref den 17 December 1831. 4) Bestyret med MinisterStatens aflöning, hvilken förut ålegat Cabinetts-Cassan.. 5) Räntekammare-Assignationernes underskrifvande och controllerande af StalsContorets Ledamöter; hvarförutan tillkommit ett ansenligt antal Kongl. Remisser och allmänna mål, äfvensom reglering af Staterne för Civile-, Mil i la i re-, Clerecieoch Läroverken m. m.; och då, efter en, på sådant sätt, betydligen vidgad omfattning, samt vid jemförelse med Ledamöters och Tjenstemäns antal och göromål i andre Rikets Collegier, det icke med skäl kan fordras, alt StatsContorets nuvarande Personal, med vederbörlig ordning och drift skall medhinnai dess förra, tillika med förenämnde tillkomne åligganden, anser Stats-Contoret sig pl ig tigt, att, med underdånig anmälan härom, lios Eder Kongl.
B^co. i penningar eller wahror ffulle bero af Rotehallarens wal eller ej, har Utskottet till dess förekommande trott sig bo, ra till Riksens Stander deraf öfwerlemna följande, alt twetydighet utestängande, redaktion: "§or denna befrielse erlägger Roten tilt Kong!. Maj:t och Kronan 8 R:dr B:o, i ett för alt, att efter Notens fria wal betalas, antingen i penningar eller i spannemal och säsweiwaror, införda till Krono-Magazinet och beräknade efter markegång, hwilket genom utdrag af Protocollet, fasom en rättelse i U-skottets asgifna Me nior ial, stuve till Riksens Stander wördsamt heu-siällas." Istt supig, Lx krotocollo, 6. A. Lil ve rstolp o» Uxp - Den so Junki. 729 Uppläst hos Ridd. oH Adeln den 20 Junli. Prest-Ståndet dcNLo - Borgare-Gtnndetd. 20 - » Bondc-Ständet den 20 , ls Wördsamt Memoria!! ^ti Nådig Proposition under den ,9 de dennes till Riksens Högloft. Stander, svin den iz:deoch lyche derpaföljande blifwit till Allmänna Besvärs - och Econvmie - Utstottet remitterad, bar Kongl. Mant Nadigst föresiaait Riksens Ständer, att Rusthallarne wch de Skånska Cavallcrie-Regementtrne ma befrias fran den af dem srnvilligt atagne fkyPightt, att utgöra Wargering, med förbindelse lika '/ för det nu warande WargcringS, Manskapet, att da Conkracten sadant innehalla wid inträffande vacancer i ordinarie Nummerne deri inga. Såsom skäl till denna omberörde Waraerings upplösande, i anledning af Riksdags-Fullmägtige utaf Bonde-Standet fran Skane derom giorde underdåniga anhållan, Riksens Högloft.
Vid verkställd granskning af de, till följd af Rikets Ständers beslut, i Riksgälds-kontorets boksluts-konlor förda serskilda räkenskaper eller s. k. liggare öfver de till återuppbyggande af städerne Norrköping, Borås, Wenersborg, Wexiö och Amål, efter der inträffade eldsvådor, från Riksgälds-kontoret utbekomna lån samt öfver anslagen till väganläggningar och vägförbättringar eller sjösänkningar och andra vattenaftappnings-arbeten äfvensom till folkundervisningens befrämjande, hafva de verkstälda och i sagde räkenskaper afförda utbetalningarne funnits öfverensstämmande med Riksgälds-kontorets reglemente jemte öfriga gällande föreskrifter. Den uti sednaste revisions-berättelse omförmälde fordran hos Glasmästaren i Wenersborg S. P. Dafgård, för hvad ett honom tilldeladt byggnadslån öfversteg köpesumman för hans, å Riksgälds-kontorets vägnar, vid anställd auktion inropade egendom i nämnde stad, finnes ännu i Riksgälds-kontorets räkenskaper balanserad med det i samma revisions-berättelse upptagne belopp, 281 R:dr 9 sk. 10 r:st., jemte derå sedermera upplupna räntor 67 R:dr 24 sk. 11 r:stv och har, enligt hvad Riksgälds-kontorets ombudsman i sin berättelse omförmält, vid förnyad undersökning blifvit utrönt, att gäldenären saknar all tillgång för godtgörande af ifrågavarande brist. De till förvaltnings-kostnader vid Riksgälds-kontoret hänlörliga utgifter samt derifrån utgångna pensioner hafva under de bägge sednast förflutne åren uppgått till följande belopp nemligen: Enligt 1855 års Enligt 1856 års kapitalräkning. kapitalräkuing. — Pensioner 4,067: 5. — 4,621: 13. — Utdragen af Riksgäldskontorets räkenskaper. Liggarne öfver byggnadslånen samt anslagen till väg-förbättringar oell vattenaftappningar m. ni. Serkild fordran i anledning af f. Glasmästaren S. P. Dafgårds byggnadslån. Riksgälds-kontorets förvaltningskostnader. Kostnader för innevarande riksdag.
Län ankommer alt tillse, det denna afgift icke begagnas till andra ändamål, än curanstalterne med mindre densamma icke skulle dertill fullt åtgå, då öfverskottet får, efter Comiterades bestämmande, användas till allmänna helsovården inom Länet; så, enär den nu väckta motionen icke afser anvisandet af något serskildt Statsanslag, ulan endast en förändring i användandet af en del utaf den inom Wester-Norrlands Län utgående curhusafgift, hvilken förändring det icke tillkommer Rikets Ständer att bestämma, och för hvars bedömande i allt fall erfordrats ej mindre fullständigare uppgifter, rörande behofvet af ett serskildt curhus i Sundsvall, än som nu blifvit meddelade, utan äfven vederbörande Autoriteters yttranden, angående möjligheten alt, utan mehn för Länets öfrige curanstalter, några medel dertill anslå, finner Stals-Utskottet sig, i anledning af Herr Modins ifrågavarande motion, icke kunna tillstyrka någon åtgärd å Rikets Ständers sida» Stockholm den 16 Maji i834- N:o 101. Ankom till Exp.-TJtsk. den 17 Maji kl. 2 e. m. Utlåtande., i anledning af Herr Linns motion j om anslag till upprensning af norra inloppet till Gefle. (U. A.) Uti memorial, som Borgare-Ståndet till Slals-Utskoltet remitterat, har Herr /. O. Linn anmält, hurusom inloppet till Gefle stad, hvilket* för Stats-Ulskotlets Utlåtande N.o loa.
År v*xel aflemnad, utan att veacettagaren derföre erlagt öf verensko amen betalning, och Jtillgör han den icke genast, di bör vexel-gifvarén, inom tredje dagens utgång, protestera och, inom åttonde dagens utgång, jemväl å veseel-tagaren taga stämning till ilen domstol, sorn i 4° säges> försummas det, håfve di vexel-gif aaren ej bättre rätt, än i annat skuldfordrings-mil. Ank. till Exp. Utsk, den 28 Jan. 184:1, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af Riddarhusets forum privilegiatum. Uti 23 §. af Kongl. Resolutionen på Ridderskapels och Adelns besvär den 2f) November 1680 är föreskrifvet, alt ”IIof-Rälterne böra, på sätt och vis, som sker med Ständernes Banco, immediate upptaga alla de tvister och saker, som å Riddarhusets vägnar lagligen böra sökas, så väl vid skuldens infordrande, som eljest/’ Seden fråga blifvit väckt om upphörande af Rikets Ständers Bankis och Rlksgälds-Contors forum privilegiatum i Svea Hof-Rätt, har Riksdagsful .dagligen F. von Zweigbergk från Skaraborgs Län, uti en till Hedervärde Bonde-Ståndet ingifven och derefter till Lag-Utskottet öfverlemna*! notion, yrkat, att omförmälde stadgande i 1680 års Kongl. Resolution måtte till ali kraft och verkan upphäfvas.
Sl:s plena, som öfver den yppade frågan sedermera difmitivt besluta. Skulle detta försök till jemkning frugtlöst aflöpa, utvälje R. St. i sina särskildta plena genom allmän omröstning, till en nämnd, alt förstärka det Utsk. till hvars handläggning målet hört, så alt ledamölerne blifva 30 af hvarje Stånd, hvilka samfäldt röste, såsom 53 § föreskrifver, öfver den tvisliga frågan, och äge alt densamma med R. St;s rätt afgöra.” Nu har R. o. Ad. såsom jag tror och äfven yttradt blifvit, antagit, att frågan är af ekonomisk natur; men då de olika besluten icke kunna förfalla derigenom, att 2 Stånd stanna mot 2 i vissa delar eller, såsom händelsen nu är, 3 Stånd emot 1, samt frågan nu egentligen angår en förändring, som blifvit bifallen af alla 4 Stånden, så är deraf en gifven följd, att om R. o. Ad. vidblifver sitt beslut, votering mäste anställas i förstärkt Ekon.Utsk. och icke förstärkt BevillmsUlsk. Hr Printzensköld, Carl: Jag erkänner, att jag icke varit nog lycklig alt hafva hört Frih. Cederströms yttrande. Slutet deraf syntes mig dock hänlyda derpå, att frågan, i händelse R. o. Ad. icke skulle vidblifva sitt beslut, komma till handläggning inom förstärkt Ekon.Utsk. Delta förefaller mig obegripligt, enär ifrågavar. ärende otvifvelaktigt är af ekonomisk natur, och följaktligen måste anses vara med R. St:s rätt afgjord, såvida 3 Stånd förenat sig om ett och samma beslut, hvilket här, såsom Gr. Lagerbjelke fullständigt ådagalagt, är händelsen, enär BondeSt. i [den ordning grundlagen medgifver, har med frånträdande af sitt förra beslut, biträdt det, som af 2 andra Stånd blifvit fattadt. För R. o. Ad. återstår således ingen annan åtgärd än den Gr. Lagerbjelke föreslagit, och jag anhåller, att R. o. Ad., med antagande af hans förslag mätte förklara, att den efterföljande punkten, såsom olaglig, skall läggas till handlingarne. Då nu Hr Gr. o.
— Nej, nej, icke så, utan i stället framgång, ära, odödlighet! Vi reste oss för att gå. Meyerbeer hejdade oss där med några ord, som föreföllo mig mera melodiska, än om jag hört Rubinis röst. — Men er biljett, unge man? Tror ni, att ni slipper ifrån den? — Jag. en biljett åt mig? Men jag har ju ej minsta rätt till en sådan ... jag har aldrig tänkt mig att begära ... — Det är just därför jag ger er den. Ni skall inlägga i mitt verk er ungdom, er öppenhet, friskheten i edra intryck ... Är detta då ingenting? Och tror ni väl, om det berodde på mig, att jag ej skulle föredraga hundra unga man sådana som ni framför ett lika stort antal blaserade lejon eller motvilligt stämda konstkritici? Men ni skall klappa händerna med kraft, eller hur? Låt mig se hvad edra händer duga till. godt! långa och seniga ... pianisthänder ... Jag också har börjat med det; jag var en virtuos. Kanske borde jag aldrig ha syftat högre Nu är det för sent. Han framtog ur fickan en biljett. Derefter vände han sig till professorn: — Jag vill inte, såsom min hjelte Robert, göra sakerna bara till hälften ... Der är er nevös biljett, ni har redan er egen. Tag nu också detta mitt kort, gå midt öfver boulevarden och titta in till Leduc, chefen för biljettkontrollen på operan, samt bed honom från mig, att han byter om den ena af edra biljetter, så att ni får plats bredvid hvarandra. Adjö ... au revoir! Hade jag den lyckan att vara katolik, skulle jag säga: bed för mig !. Yi gingo, efter att ha förnyat våra tacksägelser. Väl Qtkomna på gatan, fattade min följeslagare min arm med en sällsam blandning af rörelse och glädje. — Den där spåqvinnan har haft sitt goda med sig, — sade han, — det är kanske henne, som du har att tacka for din biljett. Ty jag tror bestämdt, att vår stackars store• man hade en smula tappat hufvudet. Hvem vet likväl? Man har sett så besynnerliga saker i den vägen!
Hvad Friherre Anckarswärd yttrat, att Konungens Rådgifvare ej fästat afseende vid hvad en hel Class af representationen önskat, föranleder mig svara, alt jag anser Rådgifvarnes pligt vara att följa deras öfvertygelse i de råd de afgifva, ty annars vet jag ej, hvarföre Grundlagen stadgat ett veto. Vi Den 17 Juli! f. m. **9 liafva sett följderne af ett motsatt förhållande, eller då Konungens veto saknats. Vi hafva inom vårt eget land ägt tider, då oinskränkt magtägande Ständers Majoritet kunde göra hvad den ville; men vi sågo också följderne. De voro ej ägnade, hvarken att stadga säkerhet och lycka inom landet, eller att gifva förtroende och kärlek åt då varande institutioner. Friherre Boije: För att bestämma en opinion i detta ämne, synes det mig fullkomligen likgiltigt, antingen man vill kalla RiddarhusOrdningen en lag eller ett Reglemente; det är alldeles detsamma, ty i hvilketdera fallet var den öfverlemnad tili Kongl. Majrts sanction, och Ridderskapet och Adeln hade lika rätt. Då inom detta Hus Ridderskapet och Adeln först höjde sin klagan öfver detta förnärmande af sin rätt, förenade jag mig äfven deruti, och jag har än-' nu ej förändrat tänkesätt. Jag är ännu af den tanka, att Ministeren begick ett misstag, då den underlät afgifva en contraproposition, som var Ståndets rättighet att få. Men då jag nu i detta förklarande fullgjort en pligt, skall jag väl akta mig så väl att öfverdrifva orsakerna, som Ministerens motiver. Jag skall akta mig att säga, det Ministeren velat förödmjuka Ridderskapet och Adeln, och jag skall ej fästa mig vid några småaktigheter om data, för ena eller andra tilldragelsen; det bryr jag mig ej om. iso Den 17 Julii f. m.
Bland skälen för Göta kanalbolags deltagande i sistnämnda företag har Göta kanal-direktion anfört att, då trafiken på Göta kanal, som har en utsträckning från Östersjön till Wenern af 18 mil, kunnat upphemta en inkomst, som under de sista fem åren i medeltal utgjort 213,413 R:dr, syntes med all säkerhet böra antagas, att en kanal-led, som till en början komme att utgöra minst en tredjedel och framdeles möjligen mera än hälften af denna längd och gående, äfven den, genom sjöar af icke ringa omfång samt öppnande för en vidsträckt landsort en direkt vattenkommunikation, som komme att upptaga hela dess väsendtliga rörelse med rikets öfriga delar, måste i och för sig lemna en icke obetydlig afkomst och i alla händelser tillföra Göta kanal så stor tillökning i dess trafikinkomster, att densamma borde blifva tillräcklig att förränta och amortera det bidrag från Göta kanalbolag, som blefve dertill anväudt. I afseende på planen för arbetets utförande, har Distriktchefen Majoren Grafström, som reviderat och i vissa delar föreslagit jemkningar i det af Friherre De Geer år 1856 uppgjorda förslaget, ansett, att för arbetets fullbordande erfordrades en tid af 6 år samt att under de 3 första åren utgifterna komme att uppgå till ett sammanräknadt belopp af 700,000 R:dr och att återstoden af den beräknade kostnadssumman erfordrades under de derpå följande 3 åren.
Då uppå denna endast af ett Siånd beslutade fördelning af denna til! Discontens utlåningar anslagna summan, afseende således ej kan hafvas, synes deremot den redactionsförändring *af Puncten, sorn Presteoqh BondeStändens beslut innefatta, så nära öfverensstämma med anledningarna för bestämmandet a£ högsta sammanräknade summan flir Discont lane rörelsen, att Utskotten förmoda.; det de öfrige Standen, särdeles Ridderskapet och Adeln* hvars beslut minst afviker derifrån, icke sko.- la tveka att äfvenledes godkänna denna förändrade Redaciion, såsom lämpeligare uttryckande afsigten och meningen af beslutet; och hemställa alitsa Utskotten att Fjortonde Puncten må erhålla följande ändrade lydelse: I närmaste likhet ined. det nf Rikets Ständer vid sista Riksdag fastställde förhållande, bestämmes nu äfven en summa af Alta och en h If (8i) millioner R dr af Banquens fonder, att ant vändas till fortsättning af Banco Discont ens nild.- ntngar, efter de hittills vanlige grunder, eiler med iakttagande af de förändringar deruti, hvilka vid. denna Riksdag för {.skrifvas. Af dessa 8^ millioner fä ijOo,ooo R.-dr B.co användas för beläning af Publique papper. Femtonde Puncten äp af samtelige RiksStänden bifallen; likasom den Sextonde och. Hanco-XJtsttottets Beiankanden. 4S Sjuttonde af 3:00 Stånd utan förändring eHer tillägg', ock kan således, i anledning af Högvördiga PresteStåndets beslut, hvilket vid lbtde puncten bestämt den så kallade öfverräntan att utgå efter io procent eller | procent i månaden; samt det af Hedervärda BondeStåndet beslutade tillägg vid den I7:de, rörande en till de regleinentariska föreskrifterne för Banco Discontens afdelningar i Landsorterne egenteligen hörande omständighet, någon annan åtgärd af Utskotten icke ega rum, än allenast anmälan härom.