Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staten år i min tanka icke ett dödt ting, för hvars uppehälle individuerne ensamt böra contribuera, det är en lefvande kraft i ett samhälle, som till dess förkofran skall visa sin fullhet, der det allmännas nytta icke kati på enskilt bekostnad framsträfva till /igtig fullkomlighet. Jag menar härvid icke understöd för Fabrikater af utländske råämnen, hvilket jag med Utskotten anser hörande till den helt enskilt® industrien och styrelsens omvårdnad m. m. samt alldeles icke någon misshushållning' med Statens medel. Jag fäster mig vid Sveriges natur-alsters frambringande till allmänt gagn , och tror att då (som hår år falleij resultatet är gifvet samt älven vitsordadt af sjelfve Utskotten i dess prsemiaser. Statens kraft bör under - håll» den dignande emia!ta. Jag förbigåt be-1 räkningen af de tusendet&ls tunnor Stenkol, som af båsta sorten elier N:o i nied begärlighet afsåttes och hvarföre nu värdet inom landet förb lifv er; Herr af Uhrs grundeliga afhandling i ämnet gör tillfyllest, nog år veta, detsamma antal, omkring 60,000 tunnor, skulle säkerligen arli. gen utifrån införskrifva®, i händelse af detta Verks nedläggning j och i hvilken afgrundslik belägenhet voro alla de fattiga hushållen försänkte, hvilkas uppehälle vid sina Fiskerien och arbetsyrken, endast härigenom lätias och göras möjliga. Jag vilje upprigtigt Önska, det snart vore tid, att man uti SfatsOeconomiskt afseende, förändrade det onda som brådstörta)’ alla näringar och industrier; att man liknade England mera uti principer, ån tal och modeller; att nian ånteligen kom ifrån den collisgion sorn synes rådande i begreppen, den nemligen: Att Statens Vinst eller förlust, blott beräknas efter högre eller lägre ränta af penningar; ty Engelska Staten lånar sjelf, för att lemna underslös åt sådane patriotiske verk och företag, hvarmed det allmännas vinst berndes, till och 'med vid äfventyr att uppoffra ränta.
Ghartae—sigillatse—författn in g hemtade föreskrifter, hvilka tillkommit och i Utskottets förslag till författning bibehållits, under förutsättning att bilagor i allmänhet fortfarande skulle med stämpladt papper förses. Dessa föreskrifter äro väl af mindre betydenhet; men då det icke kan vara lämpligt, att Rikets Ständer, för sin del, antaga och till Kongl. Maj-.t aflåta ett författnings-förslag, deri i viss mån stridiga beslut kommit att inflyta, har Utskottet funnit sig böra, i hvad på detsamma ankommer, söka få dessa stridigheter undanröjda. Uti förslaget till § 8 (sid. 24 i bilagan till Utskottets Betänkande N:o 8) är under förskriften om arrendeoch hyres-kontraklers uppvisande vid mantalsskrifning, undantaget ”det af hyresman innehafvande exemplar af hyres-kontrakt i städerna, hvilket är Iritt från stämpladt papper, intill dess detsamma hos nämnde myndigheter (domaren eller exekutorn) uppvises, då det som bilaga bör karteras”. Bih. tiU R. St. För att bringa detta stadgande i öfverensstämmelse med beslutet om bilagors frihet från stämpladt papper, hemställer Utskottet, att omförmälda stadgande må afslutas med orden: ”stämpladt papper” och således orden från och med: "intill dess” etc. ur författningen utgå. Vidare förekommer i förslaget till § 8 (sid. 26 i bilagan till Betänkandet iN:o 8) i fråga om kartering af skuldebref och andra fordrings-bevis, dels stadgande derom att sådane, kartering enligt särskild tarif underkastade, fordrings-bevis ej skola vid uppteende i konkurser besväras med högre stämpladt papper, än för vanliga bilagor , dels ock den föreskrift, att andra, än förut uppräknade fordrings-bevis, såsom ej accepterade räkningar, enskilde personers bref i handel och vandel samt undfångne qvittenser å erlagd betalning skola ”förses med karta, dä de till exekutorer och domstolar ingifvas såsom bilagor, efter hvad derom ofvan stadgadt är"
Derigenom tror jag, att ali fråga om oreda skall förfalla, helst man ej lärer kunna påstå, att någon osäkerhet uppkommer genom öfverflyttning på fastigheter af Lån, som hittills varit meddeldte på namn. Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken yttrade, det han, i anledning af den förefallne discussionen, ansåg sig böra hera, ställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla a:dra punkten i Utskottens Betänkande med tillägg, att de Gäldenårer, hvilka anskaffa fullgiltig och godkänd säkerhet, må åga, att få sina DiscontLån till stående Lån föryandlade, 62 Ben 2 Junii, Bifölls. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard anhöll , att de andre Stånden måtte inbjudas, att uti detta beslut med Eidderskapet och Adeln sig förena, hvilket, uppå gjord proposition, jemväl af Ridderskapet och Adeln bilölls. Friherre Hjerta, Fredrin: Genom Nej har jag förklarat mitt ogillande af FilialDisconternes Låns öfverflyttande till stående, och saknar dessutom i den gjorde propositionen det uttryck, att den fullgiltiga och godkända säkerheten bör bestå i fastighet; hvilken omständighet, vid uppgörande Förslag till de Reglementariska föreskrifterne möjligen eljest skulle sakna den grund, som äfven de Herrar, hvilka yrkat ifrågavarande förändring af Utskottens Betänkande, sjelfve uppgifvit. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, då den nyss bU fallne propositionen innehöll, att ifrågavarande säkerhet borde vara fullgiltig och godkänd, ansåg Hans Excellence detta stadgande vara för ändamålet tillräckligt, helst ett närmare bestämmande af berörde säkerhet korinne uti det Reglementariska att inflyta.
Jag tror derföre, alt man väl bör uttala grundsatsen af småsedlarnas afskaffande, men uppskjuta verkställigheten till en tid, då en länge fortsatt vexling låtit försvinna alla nu mägtiga fördomar, och får derföre vördsamt föreslå följande propos.: ”Att sedlar å skillingsvalörer ej må tillverkas längre än till 1840 års slut, samt under tiden intet år till större belopp, än hvad i medeltal under åren r83ii833 ägt ruin. Hr Tham: Bland de punkter, vid hvilka jag fästat synnerlig anmärkning, är den närvarande. Att stadga en Jag, som borttvingar småsedlarna ur rörelsen, finner jag oriktigt samt. förenar mig altså med dem, som yrkat afslag å denna punkt, så mycket mer, som några år fordras, innan allmänheten hinner vänja sig vid proportionen emellan silfver och småsedlarna, hvarigenom förvillelser vid aflöningar och mindre liqvider lätt kunde uppstå och möjligen äfven förändring deri; och hvarföre vill man stadga denna gräns? Om allmänheten hellre vill hafva silfver, låt henne då gå till Banken och skaffa sig sådant. Jag yrkar afslag å punkten. Bancostyrelsen behöfver ju icke låta tillverka mera småsedlar, än den finner behöfliga, och på det sättet försvinna dessa småningom, i fall rörelsen verkligen icke vill bibehålla dem. Hr Nordenanckar: Uti denna fråga äro 2:ne omständigheter att iakttaga: den ena ar principen och den andra dess tillämpning för det närvarande. Hvad principen angår, kan den icke vara, att småsedlarna böra bibehållas; ty alla bankers erfarenhet har visat motsatsen. Der småsedlar hafva funnits, har alltid en starkare flucluation i bankernas metalliska fonder ägt rum. Den lägre classen, som icke äger nog upplysning för alt undersöka förhållandenas verkliga beskaffenhet, blir rädd vid minsta impuls och stormar till Banken för att utvexla sina sedlar. Mångå omständigheter kunna väcka deras misstroende eller oro, och de tillfredsställas icke då af skäl, endast genom klingande mynt. I alla länder, der man har gjort reformer i penningeväsendet, har man derföre alltid ansett nödigt att afskaffa små - Den a8 Juli e. m. 3«7 sedlarna.
Han tycktes lika bra tro på en gammal förlovning och återkomst från Amerika, som han förut tyckts tro på sin döda tiggaremor i snön. Men i botten brände en djup tacksamhetskänsla mot fadern, som befriat honom från det fula namnet, han hört viskas i alla hörn, där mörkret rått. Som ett egendomsmärke brände den känslan in sig: gossen blev faderns. Så ofta han kunde, satte han sig bredvid »den nye»; modern måste däremot ropa honom, hon. Men Thora tog ingen varning. Hennes känsla var åter överflödets, hon fyllde i vad som fattades. Att gossen höll sig så mycket till mannen, tydde hon så, att han fann »stadsherrn» lustig, och att lustigheten skulle hållas vid liv, drog hon själv försorg om. Ja, nu kommer det en bit, som är ful, mycket ful, om du så vill, men de våder i människornas livsväv, som vävas av trasor, äro sällan vackra. Thora vävde sin trasmattsvåd just då. Gjorde det med jubel och med glädje. Hundra sinnen — hundra hjärtan — det är man och kvinna. Om nu alla de hundra sinnena trampa på alla de hundra hjärtanen, så ...? Nej, döma kvinnor är inte lätt! Thora behandlade mannen som en sophög, i vilken hon mist det dyrbaraste hon ägde. Hon grävde, ja det gjorde hon, sökte och kastade i dagern all uselhet hon fann. Knappt med mat fick han också, men rikligt med brännvin. Ja, så ful trasmattsbit vävde hon. När det så hände, att han gjorde sig till djur och narr inför folket, log hon, grannröd i färgen och med skälvande näsborrar. Aldrig försvarade hon honom — aldrig krävde hon aktning för honom — aldrig ens såg hon på honom. Du förstår, att folket snart märkte hur matmodern ville ha det — och så blev det en riktig uppgift på Yxegården att narra »stadsherrn» att visa sina konster. När slikt hände, sade gossen aldrig något, men hög färg på kinderna hade han och händerna voro hårt sammanknutna, ögonen höll han stadigt nedslagna. Thora trodde färgen kom av skrattet, som han inte vågade släppa loss — stackars blinda mor. Själv talade hon idel onda ord om mannen med gossen. Hatets grannröda blomma hade knutit sin svarta frukt: hämnd!
Härförutan har Hr Stuart föreslagit att, då det visat sig att ifrågavarande stadgande föranleder till fyrfaldiga missförstånd, § 20 måtte erhålla följande förändrade lydelse: «För dem, som, enligt gällande Bevillings-stadga, äro skyldige att erlägga bevillning för ränta eller inkomst af utlånadt eller på annat sätt fruktbärande kapital, bestämmes bevillingsafgiftens belopp enligt taxeringsmännens kännedom om det kapital och den årliga ränteinkomst, den skattskyldige eger, eller, i saknad af tillförlitlig kännedom härom, enligt den skattskyldiges sannolika ärliga lefnadskostnader och dessas förhållande till sammanräknade beloppet af alla hans kända och vid taxeringen uppskattade inkomster af läst egendom, rörelse eller näring samt tjenst eller annan särskild bevillning underkastad inkomstkälla.” «Dä vederbörande bolags eller inrättnings direktion eller styrelse skall erlägga stadgad bevillingsafgift för samma bolags eller inrättnings rörelsevinst eller till utdelning afsedda behållning; så kommer vid påförandet af den för inkomst af kapital belöpande bevillning, afkastningen af det i sådant bolag eller dylik inrättning nedlagda aktiekapital eller dertill eljest gjordt tillskott icke att beräknas.” «Beräkningen af skattskyldigs lefnadskostnader och de inkomster, han för sagda kostnaders bestridande måste ega, bör, derest lefnadskostnäderna, efter hvad skäligen kail antagas, öfverstiga de inkomster, för hvilka fastighetsoch inkomsteller annan bevillning, med tillämpning af derom meddelade särskilda stadganden, blifvit påförd, grunda sig på den hyra, som i stad, köping eller i stads grannskap 46 Bevillnings-TJtskottets Betänkande ,JV& 9. bosatt skattskyldig erlägger för sina och sin familjs boningsrum, så vida denna hyra, efter belt år räknadt, uppgår till minst trehundra Riksdaler; börande i nu angifna fall och derest icke särskilda på hyresafgiftens belopp inverkande förhållanden härvid förekomma, den skattskyldiges årliga inkomster vid bevillnings-taxeringen icke beräknas lägre än fyra gänger hyrans belopp.» Slutligen har Ilerr Grefve Hamilton, i konseqvens till det af honom framställda, här ofvan afhandlade förslag att beskattning af kapital icke må utgöras, yrkat, att hela § 20 i instruktionen måtte uteslutas.
Under Civiloch Criminal-Lag böra äfven förstås de delar af Krigs-Lägar och Författningar rörande Krigsväsendet , som äga tilllämpning till Medborgare utom Krigs-Staten. Justitiat-Ombudsmannens vid hvarje Riksdag äfgifvande Berättelse rörande de ifrån Konungen, genom Högsta Domstolen, sedan näst föregående Riksdag utgångna förklaringar af Lagens rätta mening, höra ock till Lag-Utskottets befattning, dit denna Berättelse förvises. ~ ’ 34- §•' 22 en g Augusti 450 • 34, 5 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtsiotte. t, sammansatt af Fyratio ätta Medleminar, skall, enligt-. 53, och 89. §. §. RegeririgsForinen, i anledning af i Ständer, väckta frågor, anmärka brister i de Allmänna Hushall O 7 • ^ .■ . 11 i n g's-an s ta It er n a , och förändringar deruti föreslå, samt upptaga alla iros Riksens Ständer uppkomna frågor osn förändring, förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, sorn Rikets Allmänna Hushållning röra; om sådana •hya Lagars stiftande, och om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, ehvad de röra Uppfost ringsoch Undervisnuags-Verkén , Allmänna Fattigvården, Landthushållningen , Bergverken m. in. Riksens Ständer äge dock endast magt, att i dessa ämnen besluta föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas,. Vill Konungen något Oeconpmiskt mål-gemensamt med Riksens Ständer afgöra,-förfores dermed på sätt , sorn för Lagfrågor är stadgadt.
Jag delar deras åsigt som ^anse att EiksRegistratur bör finnas. Jag tror icke att det kan ersättas på det sätt Hr Cederschiöld föreslagit, att nemi. koncepten inbindas, ty man vet att de ganska ofta vid förefallande frågor för begagnande uttagas från StatsDepart:ten och Just.Revisionen, och då vore det väl högst olämpligt att draga hela den inbundna luntan med sig, hvarjemte då ett koncept kan vara behöfligt för en person, kan ett annat åter vara det för en annan, det äfven af närande orsak är nödigt att koncepterne förblifva sådana de äro. Men på det att de alltid och fullständigt måtte vara att tillgå böra de renoveras så tidigt som möjligt. Detta bör ske icke blott med afs:de på den nytta det medför för administrationen i allmänhet, utan för forskningen i en närmare eller fjärmare framtid är det äfven af ganska stor vigt att allt hvad som frän K. M. utgått på ett ställe finnes samladt. Man ser ofta huru en i allmänhet högst obetydlig sak kan vara af stort intresse för en person som forskar i en detalj-fråga, och huru är det väl möjligt äfven för sakkunniga män att, såsom Hr Cederschiöld föreslagit, bestämma hvilka koncepter som kunna vara af vigt att renovera, då man icke kan tänka sig de i framtiden förekommande fall, då det skulle vara af stort gagn att hafva dessa skenbart obetydliga Exped:r registrerade. Jag för min del får således, äfven, med åberopande af de skäl som Frih. Alströmer och Hr Printzensköld anfört, vördsamt anhålia om bifall till punkten. Gr. Sparre, Erik: Jag för min del åter måste förklara att jag är af Hr Cederschiölds mening. Detta eviga skrifveri tjenar till ingenting; här är blott fråga om att bevara de en gång författade koncepterne och då synes det mig verkligen lämpligare att Den 23 November e. m. 655 dessa koncepter så fort som möjligt bindasin, än att anslå ett försvarligt arfvode för renskrifning af handlingar, hvilka man sedermera icke begagnar, knappast kollatiotoerar.
Alla i denna Författning utsatte böter fördelas sålunda, att Församlingens fattige tillfaller en tredjedel och målseganden, derest lian saken vid Domstol sjelf utförer, två tredjedelar. Varda förbrytelserne hos Fiscaler eller Krono-betjente eller andre för tillsynen behörigen tillförordnade personer augilne, samt målen af dem, på sätt 58 §. innehåller, instämde och utförde, då skall målsegande-rätten eller två tredjedelar af böterne till hälften emellan angifvaren och åklagaren fördelas. Bränvins-brännings-redskap eller bränvin, som, jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så val redskapen som bränvinet och kärilen på offentlig auction försäljas och beloppet i saköres-längden redovisas; hvadan ock .vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auctions-protocoll bestyrkas. Till redskap, som förbrutne anses, räknas brån vins-panna med kittel, pannbröst, hatt, pipor, slang och annan afkylnings-redskap, roäskvärmare och rectifications-apparat samt hvad konst-redskap som helst, dock ej till större del än, som olofligen nyttjas elier innehafves. §. 63. Biter skola gälldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande församlingens fattiges rätt icke förr utgå, än målseganden sin andel njutit. Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter, till och med 1() R:dr 7 dagar från 10 25 14 d:o „ 25 50 21 d:o „ 50 ICO 30 d:o 84® Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 36". 100 15o 45 dagar „ lcO 200 60 d:o eller två månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande böters tillgång, iner än ett Ar i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra. Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas.
Ridderskapet och Adeln som Högwördige PresteStändet nu mera fastställ, alt endast Lwenne fullmägtige ftulle frän hwardera af dessa Ständ bewista Markegängssättningarne; sa har i anledning af det inbjudande som BondeStändet erhållit att till likhets minnande uti Ledamöternas anta!, uti enahanda beslut instämma, ärendet hos Ständet kommit under ny ventilation; hwarwid dock. oaktadt det bemödande, som blifwit anwändt för att i möjligaste mätto uppfylla Resp. MedStändens i fräga warande önskan, hwarjehanda locala omständigheter sig söretedt af sä skiljaktig beskaffenhet att något fullkomligt lika förhållande icke kunnat för VondeSkändets del bestämmas öfwer hela Riket. För att fä Markegängssäktningarne werkstalda med ett sä ringa antal Ledamöter af BondeStändet, som möjeligt warit har likwal Ständet efter noga pröfning, stadnat uti det besiut att wid den Markegängssättning. som efter Riksdagens stut härnäst inträffar, en BondeStändets Ledamot frän hwarje Domsaga utses inom efterföljande Län, nemligen: Uppsala, Stockholms, Skaraborgs/Kronobergs, Jönköpings, Westerås, Elfsborgs, Kalmar, Karlstads, Westerbåttns, Gottlands, Malmöhus, Christianstads, Blekinge. Halland och Bohus Län. En Den 4 November.' 397 En frän hwarje Härad uti Östergöthlands, Södermalands vä? Örebro Län; en frän hwarje Fögderi lnn K?np'r' rgs Län samt likaledes en frän hwarw Fögderi ruon. Gefleborgs och Westernorrlands
Län finnas wara urgifne mot Reverser endast pä en månads npsägning, synes en längreupsagnings lid eller z:ne mannder icke bordt Lliflva nägot hinder att söka en haare ranta, dä fcäga block är om de Summor, hwilka mi Dijconrerne kommit att iusätcas, enär Riksgälds-Coittoirc! ^gt öppet, air kill mindre förmodade mgistcr disponera Distonk-Lancl uti Banquen under den rid desse uklänre Capital blistvik infordrade, hwarföre ock Det anförda ffälet as en ffyndsammarc scerbekalning, icke'kan lili alla delar godkännas, och hwilker dest» utom endast skulle-kuiiua gälla för sä dane insättningar hwilka bUsum föranledde af ett tillfälligt öf» »persty pä penningar, men icke wara lämpeligt pä De Discont - Wecker, i Göcheborg sch Malmö i Ferbruani manad r8oZ serskildt bcwiljade Län cf 200,000 Rd. till hwardera Wecker äfwen mot en fä lindrig ränka, som z för hundrade om äret. Näs Discont - Morken sjeliwe sökte län uran ark härtill Vara anmanade af Conkoirec, -var dek Concoirek sorn kunde förejlkrifwa wilkoren bäve i ena och andra affcendec, och har Stars-Nrstocker icke pä nagel särk kunnat förklara, hwarföre Herrar Fulimägtige, när defie län anssgs kunna urlämuas, icke begagnade stg af tillfället, att förffaffa Conrouer en större inkomst af ränta-i synnerhet som Borgmästaren Istorcklinck, enligt hwad här osman arifördk är, redan är 2805- erbudit Contoirek s prscenrs ränta för de for» firäcksingar, hwarmcd Herrar Fullmägiige wills bispringa Discont Werkct r Malmö. Rike.
fodrade v a d d e r a d e S. k. lutfläckar ä byken, då denna blir brunfläckig — hvilket torde orsakas af olämplig aska och utgör husmödrarnas förtviflan — uttagas med lätthet med sur kärnmjölk, på det sätt att man lägger kläderna i ett kärl med kärnmjölk och låter dem ligga så ett dygn, derpå tvättas de i stark sodalut eller såpvatten, hvarefter de klappas på vanligt sätt och äro derpå fullkomligt fria från de bruna fläckarna. Medlet har nyss pröfvats och befunnits utmärkt. Samma kärnmjölk kan användas till 4 omgångar. Ulrika. Hästarne finnas i olika ställningar. O b s. Svensk tillverkning, hemslöjd från Dalarne. Till följd af allt talrikare ingående beställningar är arbetet i år betydligt förbättradt. Skinnen äro preparerade mot mal och fälla ej håret som förhållandet är med leksakshästar af utländsk tillverkning. O b s. Målade trähästar finnas äfven från 10 till 20 kr. Beställningar å hästar efter uppgifven höjd och i naturlig storlek mottagas äfven. Obs. Baronessan 5 en sedemålning från det nutida Frankrike af de Molenes och Delisle, ett inlägg Färgrik mot det s. k. fria s m ö r, d r a r r s x x ä l x j x a x s x. Q &gt; Arbetet, hvars boklådspris är 20 kr., V f U Ö i erhålles numera en* \ dast genom Iduns Expedition för det oerhördt billiga priset af X / \ | l l h O endast 1 2 y \ Ks ^ &gt; ' W kronor. Sändes mot efterkraf eller efter mottagen kontant liqvid. £ j [633] Iduns Expedition. J, G. H a m m a r s På P. G. Bjursiröms förlag har utkommit: !1 (g. N o kronor i stället för X till dagarne före jul. N:r 1 cirka 1 m. hög ... 18 kr. » 2 något mindre. » 3 » ». Frågor. Finnes väl för urblekta manskläder någon annan hjelpare än lärgaren?
J. Boëtbius (Den Franska Revolutionen, s. 379): » Det berättas, att det pris, för hvilket fröken de Sombreuil fcdpte sin fars lif, var att hon drack ur ett glas med människoblod, som en af bödlarne räckte henne, sedan han själf förut draekit därur. Denna ohyggliga episod har betviflats, men den hjältemodiga kvinnans son har i ett bref uppgifvit, att modern för honom bekräftat dess sanning. » Generallöjtnanten, markis Charles-François Virot de Som-breofl, född 1727, gift med Françoise-Joséphine Desflottes de Lei * Ur en langre afhandling: * Om en svensk framställning af Franska revolutionens historia ». CV Dogms Krönika. 1choisier, var &amp; r 1792 guvernör uti Iovalidhotelet, till hvilkeo befattning han hade blifvit utnämnd 1786. Han hade tvänne söner: Stanislas född 1768 och Charles född 1769, samt en dotter Marie-Maurille född 1774. Den yngre sonen emigrerade. Först i preussiska armén, sedermera i Condés emigranthär bar han afvog sköld mot sitt fädernesland. Hans bror, som säges hafva ämnat att ocksft emigrera, blef jämte fadern invecklad i » Rödskjortornas process » *; de dömdes till döden af revolutionsdomstolen i Paris och afrättades. Den yngre brodern, tagen med vapen i hand efber den misslyckade emigrant expeditionen till Quiberon (jul * 1795), dömdes enligt lagens bud af krigsrätt till döden. Afven hans namn har, dock först under restaurationen, blifvit inklädt i en legend om en kapitulation, som Hoche skulle hafva ing&amp;tt och brutit eller lfttit bryta.
Lag är stadgad, lomme alt erfordras; och jag kan icke inte, att de för det närvarande under bemälte Domstolar sorterande Ämbetsoch Tjenstemän, samt andre personer, deraf till* skyndas något lidande, om de uti de dem rörande Rättegångsmål, samt i afseende å Bouppteckningsoch ArfskiftesFörrättningar, komma att lyda, antingen i följd af deras Stånd, under HofRåtten, eller under de vnnliga StadsDomstolarne, Jag förmodar LagUtskottets Betänkandet}. 3 Lagutskottets Betdnkandett, ock, att något hinder ej bör bunna förås finnas, att ju RiksMarskalksÄmbetets befattning med de Skuldfordringsmål, sorn röra de personer, hvilka tillhörs Kongl. Majtts HofStat eller i öfrigt dertill räknas, må lika lått kunna upphöra, som den enahanda befattning, hvilken förut jemväl tillhörde hvarje ChefsÄmbete vid GarnizonsRegementerne ansetts böra förfalla, och alla executionsmål inom Stockholms Stad, beqvämligen kunna af ÖfverStå?hål!areÄmbetet skötas. Jag hemställer alltså i ödmjukhet, att omförmlldte förändringar må genast vidtagas. P. Winbladh. Lagutskottet, som funnit den af Herr Winbladh gjorde motion, ega oskiljaktigt sammanhang med den fråga, om förändring af Råttegångssättet i allmänhet, som utgör ett af föremålen för den> tili öfverseende och förbättring af Rikets Civiloch CriminalLag, samt förslags uppgörande till dess förbättring, förordnade Committés omfattning, har, enär det nya Lagförslaget ännu icke kunnat fullbordas, eller under nu varande Riksdag blifvit till Riksens Höglofl.