Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett berömvärdt undantag härifrån finnes i Själevads socken inom Norra Ångermanland, der fattigförsörjningens tunga betydligt lättas genom en i sednare åren tillkommen arbetsinrättning. 64 Några förhållanden, hörande lill della tinnie, har jag förut i denna underdåniga berättelse haft Nåden anföra. Mycket skulle vara att dertill lägga, om jag icke af det gillia formuläret ansåge mig hunden i att inskränka mig till en uppgift af status cpo, och dessutom ett rikt förråd af materiaiier redan torde vara samladt till begagnande vid utarbetningen af en allmän Fattig-lag. Vid uppgiften om sältet för fattigförsörjningen torde äfven böra omnämnas 2:ne, med ändamål att minska dess anlitande, inom Länet liilvägabragle pensionsinrättningar, den ena för afskedade båtsmän samt deras enkor och barn, och den andra för de vid Lands-Staten anställde embelsoch tjenstemäns enkor och barn. Dessa inrättningars fonder hafva dock beklagligtvis samtidigt med de tillgrepp, sorn föröfvats i Kronans kassa härstädes, blifvit genom deras förvaltares oredlighet förminskade, den förra med 3,675 R:dr 14 sk. 4 rst. och den sednare med 7,744 R:dr 44 sk. 11 r:sl, så att de för närvarande endast utgöra, bålsmanskassans 21,516 R:dr 32 sk. 11 rst. samt Lands-Slatskassans 11,122 R:dr 4 rst. Banko, och med den påföljd, att en inskränkning i deras välgörande verksamhet blifvit nödvändig.
Borgarc-Ständet i Protocolls-Utdrag af denna dag sig yttrat, beflöt BonLe-Ständet, att de i sammanhang med Bewillnings-frägan genom Otandens skiljaktiga meningar ännu oafgjorde delar, och hwaroy Högloft. Expcditions-Mstottet uti Pro tocolls-Utdrag sistH^-c gärdag, begärt Riksens Ständers föreskhift, bör af det förstärkta Stats-Utstotket pä sätt 69 §- af Regerings-Formen föreffrifwer, sä skyndsamt afgö« ras, som vmstänriZheterlie det tillåta. Ot suprs. ?rc>te>c6IIo, 8. H. Irä^arcllr. Utdrag af Protocollek, hället hos Bonde-Ständet Len 16 April aZro. SD. Till widare ätgärd upptogs Constitut!ons-UtffoktetS den Zo sistlidne Mars pä bordet lagde utlätande af Den 2 Maj. - 1079 asken 7 i samma mänad öfverben af Herr Grefwe.sscok Oe Is 6sr6iwäckte Motion oflt willkorlig afsägelse af alla uteslutande Privilegier; och blef Utffottets yttrande af Bonde-Ständet gitladt. vt suprs. Hx ä?rstocoIlo, 8. H. IrsZsrälr. Utdrag af Protocollet, hältet hos Bonde-Ständet den 24 April 1810. S. D. Bonde -Ständet instämde äfwen för sm del uti den af Wällost. Borgare-Ständet genom Protocolls, Utdrag den i7!de dennes, yrkade rättelse i ErpeditionsUtffottetsförffag till underdänig flrifwelse rörande Finances planen, samt den del af Riksdags-beflutet som innefattar berörde ämne. vt suxrs. S. D. Med Wättoff. Borgare-Ständet, förenade sig Bonde-Ständet uti de anmärkningar wid Höglofl.
Ståndet, som förut bifallit Betänkandet, N;o 116, förklarade sig, med vidblifvande af sitt beslut i öfrigt, antaga den af Utskottet i första punkten af Utlåtandet, N;o 14T> eller sidorne 43 och 44-» föreslagna förändring. S. D. Föredrogos ånyo följande Lagsamt Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottens Belänkanden: JV;o 44» i anledning af väckt fråga, huruvida anteckning uti Prestbetyg bör göras, angående brott, hvilka blifvit af minderårige begångne. Farsta punkten, eller den, sidan 2 af Betänkandet, gjorda hemställan, afslogs, hvaremot den senare punkten, eller hvad pag. 3 af Utskotten föreslås, gillades; ]N’:o 45, i anledning af väckt fråga om deportation af brottslingar; K;o 46, i anledning af väckt motion, att soldat och husar, som en dast begålL första resan enkel stöld eller andra mindre svåra brott, må fortfarande vid regementet qvarblifva; K;o 4y i anledning af väckta frågor om tillägg vid 27 §. 2 Capitlet af Kr gs-a.rtiklarne; K;o 48, i anledning af väckt fråga om prj^gelstraffets afskaffande; JN:o 49. > anledning af väckt motion om Ståndrätt lör afdömande af vissa förseelser, som af krigsman i fredstid blifvit begångna; N;o 5o, i anledning af väckt motion om uppbäfvande af all verkan utaf Kongl. Brefvet den 12 Juni i83g, angående iagltaganden vid Skatteköp; ]N;o 5i, i anledning af väckt motion om bestämmande af den tid, hvarihån Författningar, som uppläsas ifrån Predikstolarne, skola anses gällande; N:o 32, i anledning af väckt motion om upphäfvandet af Kongl. Placatet den 12 Januari 1726, samt Kongl. Biefvet den 2 Maj 1751, angående olofliga sammankomster i enskilda hus till Gudstjensts förrättande; och 344 fröt.
Ridderskapet och Adeln den 7 och Hedervärda Bonde-Ståndet den i5 nästlidne April afslagit Betänkandet och följaktligen äfven den af Utskottet understödda motionen, anser Utskottet frågan deslohellre böra förfalla, sorn Utskottet icke annorlunda biträd t förslaget, hvilket Utskottet anser innefatta ett ämne af privilegii natur, än under förutsättning, att samtlige Riks-Slånden skulle om förändringen öfverenskomma; och lärer vid detta förhållande något vidare Utlåtande i anledning af återremissen icke påkallas. Stock bolm den i4 Augusti 1834- N:o 116. Ankom tiTl Exp.-Utsk. dea 17 Augusti. Memorial, i anledning af återremisser utaf Utskottets Betan* konden N:o 28, öfver väckta motioner, angående skärpning af straffet för åverkan, samt N:o 68, öfver Riksdagsfuilmägtigen från Stora Kopparbergs Län Johan Ericssons motion om ett tillägg till ty Cap t3 «$’. Handels-Balken. Omförmälde Betänkanden hafva, på grund af gjorda anmärkningar, blifvit till Utskottet återremitterade, nemligen N:o 28 af HögvörBih. Ull H. St. Prat. iSåf. 7 Sami. t Afd. 3 a3:dje Häftet. H Lag-Utskottets Memorial Ko ny. dige Preste-Slåndet och Vällofl, Borgare-Ståndet, samt N:o 68 af Höglofl. Ridderskapet och Adeln och Hedervärda Bonde-Ståndet; men då samma Betänkanden, hvarigenom Utskottet afstyrkt bifall till de gjorde motionerne, äro, hvart för sig af a:ne Riks-Stånd bifallne, nemligen N:o 28 af Höglofl. Ridderskapet och Adeln den a5 sistlidne April och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 21 i samma månad, samt N:o 68 af Höglofl, Ridderskapet och Adeln den 5 och Vällofl.
?r; ordnanöen. urrryck äro i sanning snärtande för dem som ivid denne fonds sörsta lipkin, nelje löre stoga och ästron delkvc;v uti ftamftäl!:iiu>;on af de dä Utaf Ko-ungen saststälde anstalter, alt nior all rpana fa r.äkningar derförnied hwarje är6 stut up» gjördc, och wid dck päsöljmde ärcrs början reviderade. Gerna ma ända den nu tilstyrkie förändring med med» len5 tjsposilion förelagas, i synnerhet som af sondenS behållning, har under te stst sramflurne fyra arén tili Krigkrustningarne, mot Herr Presidenten Päron l-axslbeims qvittence, blifwir aflrinnad en sammanlagd Summa as 72,7Zg R:dr. Men jag önskar blott, att sonden hädanefter blandad ihop med Statens medel, mätte för änwiste behof utan mantan blifwa att tillgå, när det pafvrdras, och pästär tillika an redogörelftn derföre hitintills warit med Verifirativner till» börligen werkstäld, samt altid blifwil lika behörigen och skyndsammare än manligen reviderad as Män, som hwar för sig hast rilräckelig insigt och erfarenhet deri, sunt osca destan af Kongl. Ka mnar.Räitens cgna Ledamöter. Den, som ända skulle härom hysa andra »ankar bchagar infinna sig i Kongl. Krigs-. Collegio, der läde räknlngarne och erhällne becharger för hwarje är äco kilgängelige, och ej ffola för honom bortgömas» Pä et annat ställe ester i frägan rörande Entreprenad om Amlleri-Hästars utfordrina tillwiteS Kongl. Krigs Cvliegium ej haswa iagttigit Kronans rätt der« igenom att en Auction derom blifwit underläten.
Är då den yngre inte den äldres dotter?" "Fröken Stråle är fröken Bertrams moster", svarade Erik häftigt och steg upp. "Jag tycker det kan nu vara nog med förklaringar." "Niin se puuhta kahtowa luulis, så den tror som från trädet glor finskt ordstäf, men se jag vill se passen, jag", menade länsmannen och afslutade sin sats med en föga höfvisk hvissling. "Jenny, gå in igen, jag ber", sade Erik med knappt återhållen vrede, "så skall jag nog lära den här herrn litet folkvett." "Folkvett?" skrek Smilander. "Jag skall säga munsjörn att vi administrativa tjenstemän här i Finland inte låta hutla med oss. Skaffa hit passen eller..." "Se så, nu har min kusin lemnat oss och vi äro på tu man hand, herre", afbröt Erik med bister uppsyn, "säg nu, hvad vill herrn egentligen ha? Passen skall ni få se när de anländt från Wiborg." "Hå, hå, var lagom stursk, herre. Hvar har han då sitt eget pass, hä? Kan herrn dokumentera sig sjelf?" "Jag vet inte med hvilken rättighet ni examinerar mig, herre, men se der kommer, såsom kallad, någon som skall ge er administrativa myndighet bättre besked än jag i denna sak. Halloh, Birger, stanna för en liten stund din häst och stig af, jag ber." Den sålunda anropade var vår vän Birger Ros. Han steg af hästen och Erik, som gick honom till mötes, meddelade i korta ordalag det bryderi, hvaruti fruntimren råkat. Ros log åt länsmannens enfaldiga tjenstenit, såsom han kallade det, och nalkades med en höflig helsning denne värdige personage, hvilken under tiden förfogat sig till grinden och med synbart intresse tycktes betrakta den sist ankomnes ridhäst. "Ädelt kreatur, herr doktor", sade han sedan han besvarat Ros' helsning. "Åhja", menade denne, "men här är nu fråga om något annat." "Jaså, hvad då?" sporde länsmannen i det han fortfor att noga betrakta hästen.
Till följd af anmärkningar emot formen för del sålunda föreslagna vilkoret, som Stals-Ulskoltet, oaktadt erhållen ålerremiss, vidhöll, kom dock Rikets Ständers underdåniga skrifvelse att endast innehålla, det Rikets Ständer bifallit Kongl. Maj:ts nådiga Proposition och beviljat ett ytterligare anslag till ornförmälda löneförhöjning, "under vilkor likväl att Institutet, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts för detsamma utfärdade nådiga Reglemente af den 1 I December 1822, erhölle en sådan organisation, att pålitlige och till vande läkare för alla grenar af medicinalverket till Statens tjenst kunde vid samma Institut danas.” Vid 1847—1848 arens riksdag anhöllo Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t, att en komité af sakkunniga män måtte blifva nedsatt med uppdrag att utarbeta förslag till den medicinska undervisningens ordnande, samt att Kongl. Maj:t derefter täcktes vidtaga de åtgärder, hvartill detta förslag kunde föranleda : och då denna underdåniga hemställan allt intill 1856 års riksdag ej föranledt lill någon åtgärd, upprepade Rikets Ständer sin anhållan i underdånig skrifvelse den 10 December 1857. hvarvid tillika anfördes, ali, då, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, de läkare, som genomgått lärokursen vid Carolinska Institutet, icke vore tillerkände enahanda kompetens till läkaretjenster, som de, hvilka vid Universiteten blifvit examinerade, Rikets Ständer, enär den vid bemälda institut meddelade undervisning måste anses icke allenast motsvarande, utan ock i flera delar fullständigare, än den, som vid Universitetens medicinska fakulteter kunde åstadkommas, ansett sig böra i underdånighet hemställa, att de läkare, hvilka genomgått alla vid Institutet föreskrifna examina, måtte tillerkännas lika befordringsrätt med dem, som, efter aflagd medicine-licentiat-examen vid ettdera Universitetet, undergått den s. k. operations-examen och erhållit kirurgie magister-diplom. Härefter förordnade Kongl.
Hernösands kyrka, afskrifning af lån för byggande af 4 1 70 — b. 12 Mars å. 18 Mars b. 15 Mars b. 12 Mars Svar på återremiss — 4 1 128 — a. a. 17 Maj a. a. 7 Maj a. a. 7 Maj a. a. 10 Maj » lindring i betalningsvilkor för ett lån till — 4 1 521 — b. 16 Aug. b. 16 Aug. b. 16 Aug. b. 16 Aug. 192 Hernösands Slifts Domkyrko-tunnor, deras återlemnande till Stiftet — 4 2 11 — a. 28 Juni a. 5 Juli b. 2 Juli b. 28 Juni Riksdags-Beslut. 2. W 5 H. ongl. Proposit ler Skrifvelse, Samling. Afdelning. Utlåtande, Betänkande eller Memorial. Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. pr CA Q. as <£ c» c" Ridd. o. PresteBorgareståndet. BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o T Hingstar, Norrska, om användande af sådana vid Ottenby stuteri tili hästafvelns förbättrande 8 84 a. 42 Mars a. 5 Mars b.
Med (utan) Ång-apparat (Redskapens rymd är stämplad å pannans öfversta dell — °°’ Med (utan) ång-apparat. På Panna, Hatt, Mäskvärmare och Rectifications-apparat åsatt min namnstämpel S. S. i (N? INT. den , 184 Justerarens namn, JU eser Bevillningssamt Allm. Besa.- och Elon.-ZJ tslcottens Utlåtande, N;o 5. 11 eservationer. Herr Grefve Hamilton, Henning: ”Frågan om grunderna och vilko* ren för bränvins-bränningens utöfvande måste betraktas nr en moralisk och en ekonomisk synpunkt. Den förra, uteslutande och strängt afsedd, fördrar förbud mot tillverkningen af bränvin, den senare, under samma förhållanden, full frihet i denna näring. Att ett förbud mot bränvinsbränning vore för landet i ekonomiskt hänseende skadligt, och i verkställigheten omöjligt, fordrar icke bevis. Äfven fördelarne af full frihet äro ännu af många betviflade. Återstår således att utröna den minsta inilranning i näringens frihet, sorn kan vara förenlig med ett nödigt afseende på den tillverkade varans moraliska och fysiska förderflighet. Till delta mål bör man, efter mitt förmenande, sträfva vid bestämmandet af grunderna för bränvins-bränningens utöfning. Om vägen dit, kunna la nk: irne visserligen ännu vara delade, men minst torde det böra sökas genom ett ytterligare framskridande i prohibitiv rigtning, och jag reserverar mig derföre mot de förenade Utskottens förestående Betänkande, hvilket icke blott antager bränvins-bränningens fortfarande förening med. jordbruket, utan oek, vida mer än hittills skett, uppmuntrar den såsom skadligast ansedda husbehofs-brän vins-bränningen, enär de större bränvinspannorna i högsta classen, enligt detsamma, kunna egas endast i förening med jordegendom af högst betydligt laxerings-värde, och sålunda måste inskränkas till ett ganska ringa antal.
Summa R:dr 208,822: 26. 8. Extra-Ordinarie Afkortning har å Stals-Medlen år i83i ägt rum: t Q, För i83o och For ar i83r. fffreg åren Summa. 5. bristande tillgång i För Sterbhus , oriktig debitering „ dubbel d:o „ uppodlare o. nybyggare Disputerliga räntor Enl. särskild te Resolutioner Å Postverkets Uppbörd . , Chartae-Sig. Verkets d:o „ TullVerkets d:o „ Nummer-Lotteriets d:o, vinster m. m. „ Avesta BruksDirections d.o . Tackjerns-Bergslagernes lånemedel . Anordningen utom Stat å Statsmedlen har, sedan, vid de 2:ne senaste Slats-Regleringarne, å RiksSlaten blifvit uppförde de fleste utom Stat förut afförde utgifter, allenast bestått uti: Andelar i böter: JustitiaeStatens . Kyrkornes Milda Stiftelsers Städernes 4- hvaraf för år 1831 252,414:36. - i83o och föregående åren 10,522: 47- 4- Efter RiksStaterne för 180g och föregående åren, hafva år 183 r blifvit anordnade 194 R:dr 21 sk. 4 r:st., bestående uti äldre förskotter, som efter verkställd anticipations-utredning blifvit formelt afförde i Räkenskaperne. i83i års Riks Stats-Utgifter , för hvilka anslagen varit bestämda genom de på grund af Rikets Ständers Stats-reglering upprättade och ( 8 ) af Eder Kongl. Maj:i i Nåder fastställde Riks-Stat och Special-Stater för året, hafva, under de Tio HufvudTitlarne samt Allmänna IndragningsStaten utgjort: Anordningar, som direcbe utgått 10,708,779 : 29. 8. D:o, som i KronoTJppbörden, såsom inkomst för Statsverket, åter ingått . 257,896:4Q7 |0^0,870: 22.
Vid förnyad föredragning af Lagi Samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie«Utskottens Utlåtande, N:o 17, i anledning a£ väckta Motioner, att den i q4 Cap. Byggninga-Balken stadgade skyldighet för Hemman å Landet att Brandstod gifva matté upphöra, fann Bonde-Ståndet för godt att detta Utlåtande gilla. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uiskotten ett af Olof Mansson från Blekinge Län den 13 i denna månad ingifvet Anförande , tillika med åtskillige Ledamöters dervid gjorda skriftliga och muntliga anmärkningar , i anledning af Kongl. Maj:ts, af Bonde-Ståndet till ofvannämnde Utskott remitterade, Nådiga Proposition , rörande Mötes-Passevolancen vid, Indelta Infanteriet och Cavalleriet. ' 0 1 — • S. D. A nyo föredrogos och lades till handlingarne Stats-Utskottets följande Utlåtanden : Bill, till Riks-St, Fröt, tg28 neli tSr9> 9 Sami, 7, 5\te Ht, 98 Prot. Utdrag den a<J April 1829, N:o g3, i anledning af den hos Välloflige Borgare-Ståndet gjorda anmärkning vid redactionen af slutmeningen uti Utskottets Betänkande, N:o 22, rörande Slolts-Snickaren J. Dumrctths till Utskottet ställda ansök, ring om bestämmande af en viss tid , efter hvars förlopp den, uti Sökandens här i Stockholm belägne fasta egendom , RiksgäldsContoiret beviljade inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen , af nämnde Contoir på Växel-Banken utgifven Assignation , måtte till all kraft ocli verkan upphöra ; N:o 94 , i anledning af de hos Välloft. Borgare-Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, Nto 65, angående åtskillige, genom Kongl.
Inträffar med någons invisningar detta förhållande 3 serskilda gånger, sålunda, att emellan hvarje gång räkningen kunnat genom penninge-insättning förstärkas, samt följaktligen å 3 serskilda dagar, vare, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den ig Au g. 1789, Invisningshafvaren, jemte böterne, underkastad den påföljd, att hans invisningar icke vidare hos Banken gälla; egande han dock i dylikt fall, att på en gång anvisa och utbekomma hvad å hans räkning vid tillfället, efter afdrag af bötes-beloppet, kan finnas i behåll. I3 'Bvico-JJiskottets 'Memorial :N;o in'6. Oell häfver hart dessutom för all framtid förverkat rättigheten dill räknings öppnande, under annan titel, »ensam eller samfäldt »med andre; åliggande det Banken att, till underrättelse »och »varning för Allmänheten, ett sådant förhållande ä öfficiéla'Tidriipgarne tillkännagifva. Hvad beträffar återstående^. n,‘så enär Rikets Högloft. ‘Ständer, 1 .anledning af ?5 punkten i Utskottets Utlåtande N:o n'6, beslutat, altför deposita, af den i berörde §. omnämnde Beskaffenhet, en afgift skall erläggas, jsom i Reglementet ikomme att »bestämmas, har Utskottet »under pröfning tagit, huruvida »någon förändring bör »ega runi i de afgifter, hvilka för närvarande äro fastställde att för dylika deposita till Banken erläggas, men dervid ej funnit skäl tillstyrka annan förändring, än dels att afgiften för depo;sita af mindre »rymd, för att motsvara Bankens dermed förenade besvär, Böjas från 12 »lill u6 skill ingar, dels ock, alt, under förutsättning äfCourants anförande, den för deposita äf 8 ;å .'8 HJ2 cubik-fot nu bestämda »afgift af 6 •sk. Banco må nedsättas lill .5 sk. 4 Kst Banco,
Herr Grundelstjerna_, Axel Wilhelm, uppläste följande: Af den Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, Kongl. Maj:t till Rikets nu församlade Ständer afgifvit, inhämtas, att det af Lag-Commiteen författade Förslag till ny Allmän Civil-Lag 632 Den 28 November e. m, af anförde orsaker icke kommer alt till Rikets Ständers pröfning under innevarande Riksdag öfverlemnas. Då det emedlertid är att förmoda, att detta Förslag vid Rikets Ständers nästa sammankomst, derest den icke allt för snart efter denna Riksdagens slut skulle inträffa, Llifver dem förelagdt, kan man väl icke yrka eller hoppas, att någre betydliga Lagförändringar vid denna Riksdag skola beslutas. Med skäl bör man dock derföre icke frukta, attén och annan ändring uti, eller ett tillägg till den nu gällande Allmänna Civil-Lagen, som icke hufvudsakligen rubbade de grunder, hvaruppå den är byggd, nu icke skulle kunna åstadkommas, om tidens kraf det påkallade. Af sådan egenskap har jag trott de Lag-förändringar och stadganden vara, hvilkas antagande jag nu vördsammast går att föreslå. De igenfinnas ordagrant uti LagCommiteens Förslag till Ärfda-Balken 9 Cap, 1 till och med 7 och jag äger således icke någon förtjenst af deras författande, men jag har af förekommen anledning ansett mig böra å nödvändigheten af deras snara antagande fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet. Jag hemställer, att, med uppbäfvande af 1 §. 16 Gap. ÄrfdaBalken uti 1^34 års Den 28 November e. m. Lng, detta Capilel må erhålla följande lydelse: Om Testamente §• i Vill någon göra Testamente; det skall skriftligen upprättas, med gifvarens namn under; varde ock Testamentet bestyrkt af tvänne vittnen, som skola på en gång när vara och derå tekna skrifteligt intyg, att gifvaren då, med sundt förstånd och af fri vilja, förklarat sig hafva det Testamente gjort. §• 2- Gifvaren slånde fritt, att låta vittnen Testamentes innehåll veta eller ej.
Granske vi vår egen historia så skole vi finna, att vår politiska makt stått i ett bestämdt förhållande till vår maritima makt, derföre, att våra af sjön omslutna kuster anvisat oss platsen ibland sjönationer. Jemför man hvad det sednaste kriget på Krim kostade England i landttrupper och sjöfolk, eller arméens och flottans komparativa fysiska uthållighetskrafter och således förmåga att uthärda en långvarig kampagne under alla klimatförhållanden, så skulle man lätteligen komma till den slutsats, att det är vida lättare att armera och underhålla en utsänd flotta, än att vårda en stor armé förlagd i läger, kämpande på köpet med den värsta af alla fiender, ett hardt klimat och som med en myckenhet tross skall röra sig på ofta ganska dåliga landsvägar. Deremot inrymmer ett örlogsskepp allt, sina stridskrafter som sina förnödenheter i fullt mått, hvarigenom ock besättningen kan med mera omsorg vårdas och derföre med lätthet D en 8 Juli e. m. 207 uthärda såväl sommarsom vinterkampagner utan att man behöfver frukta att den decimeras af köld eller elände. Detta anser jag, åtminstone för min del, vara ett bland de mest talande skid hvarföre Sverige, som är ett folk fatt igt land och har brist på arbetare för att odla jorden och sköta de växande näringarne, och fördenskull behöfver att hushålla på hvarenda arm som kan besparas ifrån ett st rid färd igt iandtförsvar, hufvudsakligen bör söka att föröka sina försvarskrafter på öpna sjön, såsom det skedde i fordna tider, då Svenska folket var en respektabel sjömakt som kunde både anfalla och försvara sig, utan hjelp, hvarigenom sådant aldrig förr handt, af hvad vi nu kunna btvittna; att vårt kära fosterland fått såsom en grace emottaga främmande makters garanti att behålla vårt territorium ostyckodt. Jag kan åtminstone för min del icke anse delta för någonting serdeles lyckligt eller afundsvärdt, men hvems är skulden? Icke Konungens, som måst betrakta vår ställning sådan den är, utan R. St:rs och splittringen inom flottan, som hindrat oss att gå på våra förfäders bana till ära och sjelfständighet.
Det må likväl vara mig tillåtet att säga, att fel kunna af de Styrande begås, och det tror jag nu hafva skett. Jag tror alt man begått fel i formerne, som Den 23 December e. m. 2l3 Iiärledt sig från en obillig och otillbörlig fördom mot BergsCollegii Ledamöter. Man bar icke hört dem i denna fråga; men då man icke gjort det, hade man åtminstone bordt höra Svea HofRätt, innan man gjorde denna förändring, att borttaga de privilegierade Domstolarne. Det är i synnerhet mot Bergverken man sålunda varit orättvis, då dessas privilegierade Domstolar blifvit gifne af Ständer oehRegenter, som ansett denna näringsgren ganska nära förenad med Fäderneslandets väl. Ännu står denna rörelse på samma höga punkt, och månne icke den afund, som så ofta deremot varit verksam äfven nu är med i spelet. Oaktadt tiderna tvungit äfven Bergsldkarne att blifva jordbrukare till minskande af Bruksrörelsen, har man icke tvekat att vilja fråntaga dem de små förmåner de hafva, uti att blifva bedömda vid egna Domstolar, särdeles vid första instansen. I afseende på de juridiska insigterne, tror jag dessa icke vara svårare att skaffa sig för en BergsDomhafvande än för en annan Domare. Jag tror att man icke bordt så förhastadt tillvita dem, att icke hafva förstått de juridiska målen. Detta tycker jag tydligt ligga uti de utlåtelser man fällt. Måtte man då jemföra BergsDomstolarnas åtgärder med andra Domstolars, och jag tror de skola uthålla profvet. Jag vill icke dermed säga, att vid de andra Domstolarna saknas Lagkunskaper; men jjag tror alt desse Den 22 December e. m. Domstolar äro öfverhopade med så många göromål, att de icke kunna med fullkomlig verksamhet medhinna mera; när derstädes redan förut finnes så mycket att göra, att Domare måste söka förordnande för andre unge män, att sitta i deras ställe, och dessa sakna erfarenhet och derföre kunna begå misstag, äfven i sitt juridiska yrke, så är osäkert huru rättvisans gång utfaller.