Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är endast för oss Svenskar, sorn nian framställer theoder, sorn ej vunnit credit i systemets hemland. Man creditera!' obligationssyslemet för allt hvad med de upplånade medlen blifvit verkstäldt; men man glömmer, att dessa capitaler redan för - 8o Den iS Januari f. m. ut ägde tillvaro, och man underlåter att å räkningens aladia sida upptaga hvad sorn med samma capitaler skulle uträttats, om de icke af Staten blifvit undanryckta den enskilda industrien; men långifvnren, säger man, erhåller i utbyte ett statspapper, som i allmänna rörelsen blir gångbart, således för honom lika användbart i stället fördel mynt eller creditinynt, han lemnat Staten; hans industriella verksamhet är således icke hämmad oell den enskilda rörelsen bar icke förlorat hvad Staten vunnit. — Men om statspapperen erhålla en sådan form, att de erhålla en allmän circulation, så intränga de på pappersmyntets område, de medföra då alla fördelar men också alla vådor af ett ökadt sedelmynt, de nedsätta dess värde och verka emot realisationens bestånd, oell detta mera och fullkomligare i den mån denna rörlighet blir större. Man anför äfven, att tillfället att i statspapper förränta hvad man besparat, innebär en för nationen nyttig anmaning till hushållning och verksamhet, och att en del af de capitaler, Staten upplånar, annars blifvit liggande overksamma. Detta må vara sanning, isynnerhet i capitnlrika länder, der svårigheten alt placera besparingar är större. I Sverige, der nästan hvarje individ Jiar skuld att afbetala, der privatoch sparbanker äfven i de minsta summor mottaga alla erbjudna penningar, der enskilde lånesökande ej saknas, och der speculationernes fält är mindre odlad), der bör man väl icke påstå, alt nationens stigande hindras derigenom att medborgaren saknar tillfälle att väl använda hvad han besparat eller förvärfva!.
December 1820, föresbrifver gymnastiske öfningar vid Läroverken på bestämda limmar, och Kongl. Maj:t i Nådigt Bref, till Consistorium, af den 14 November sistlidne år, i Nåder täckts anbefalla, att ingen må till offentlig Lärare i Gymnastiken någorstädes antagas, utan att vara försedd med ett af Centralinstitutets Föreståndare utfärdedt betyg, så väl om sin skicklighet i alla till Gymnastiken hörande delar, hvarunder fäktning med sabel och värja, voltigering på lefvande häst samt simning inbegripas, som äfven om en bepröfvad sedlighet, samt utan att derjemte, på offentliga öfningssiällen, hafva undergått Theoretisk och Practisk examen, åliggande det Consistorieroe, att, i afseende pä Gymnastiska Lärares antagande vid Scholorna Och Undervisningsverken inom Stiften, ve - 4?4 Besv. och Ekon. Thsk. Betankandent derbörligen kungöra denna föreskrift sami vaksamt handhafva verkställigheten deraf. Skulle inga föreskrifter eller råd för undervisningen i mindre Barnscholor i städerne och på landet, om hvilka Kgl. Schöl* Ordningen icke sig yttrar, komma att meddelas, lärer uppmaning till vederbörande icke underlåtas, att vid dem, så vidt ske kan, Gymnastik användes. Den fordran af visad skicklighet i Gymnastik, Memorialet, i 3:dje puncten, ställer för inträde i statens tjenst, anser Utskottet mindre lämplig. Då ungdomen vid Läroverken med alfvar hålles icke mindre till de gymnastiska öfningarne, än till de af annat slag, behöfves icke något särskildt intyg öfver färdighet 1 denna del. De åter, som ur föräldrars eller vårdares hus anmäla sig såsom ämnen till statens tjenst, utan att hafva öfvat Gymnastik eller vid Läroverken af naturhinder och sjuklighet icke deruti deltagit, kunna så mycket mindre uteslutas från befordran till tjenst, som utöfningen af gymnastisk kroppsfärdighet tillhör det enskildta, sällan tjenstemannens offentliga lif; för det förra är nyttig, för det sednare icke kan hlifva ett allmänt vilkor.
Kungörelsen den 27 Augusti 1741 medlemmar af engelska och reformerta kyrkan, hvilka nedsatte sig i Sverige, försäkrades om fri religionsöfning, rättighet att i Sjöstäderne, utom Carlskrona, uppbygga och hafva egna kyrkor, samt åtnjutande af alla öfriga förmåner, hvaraf alla andra undersåter hade att sig hugna, och att genom Kongl. Kungörelsen den 24 Januari 1781 tillförsäkrades, under bestämda förbehåll och inskränkningar, åt öfriga främmande trosförvandter religionsfrihet jemte rätt att i riksdagsmannaval deltaga, dock utan att vara valbara. Rörande mosaiske trosbekännares rättigheter och skyldigheter inom riket hafva ifrån år 1782 särskilda reglementen och stadganden blifvit utfärdade. Dessa friheter, medgifna utländningar, Sorn till riket inflyttat, öfvergå äfven till deras barn. Derigenom har uppstått en klass af svenska medborgare, sorn icke bekänner sig till den rena evangeliska läran, men likväl åtnjuter, under vissa inskränkningar, borgerliga rättigheter. Den grundsats, som fordrar kyrklig enhet bland statens medlemmar, är derigenom till en del upphäfd, men är dock hufvudsakligen bevarad genom stadgåndena att inga civila eller domäre-embeten få besättas med andra än bekännare af rena evangeliska läran och att endast sådane eller reformétte ega riksdagsmannarätt, samt derigenom att antalet af främmande trosförvandtor, som äro Bih. lill R. St. Prop. JYl 404. svenske undersåter, icke under närvarande förhållanden kan annat än blifva högst obetydligt i jemförelse med rikets öfriga folkmängd. De förhållanden, som hittills egt rum alltifrån den tid svenska folket först uttryckligen bestämde sin protestantiska trosbekännelse, skola deremot väsentligen förändras genom det utvidgande af religionsfrihet, hvarom nu är fråga. Man kan nemligen härvid icke förbise, att andra trosförvandters antal kan komma att genom affall från de'n rena evangeliska läran betydligt tillvexa.
I dina Lidköpings-smårum, Sara, är det visst rosiga tapeter? det slår inte fel, och därinne har du säkert fordom vid sina tillfällen malt krita? Han höll henne i sina armar, hon såg frågande upp i hans ansikte, för att finna om han gjorde narr av hennes dröm, den hon berättat ... den där drömmen i Arboga. Men hon fann nu ingen ironi, ingen satir på hans läppar. Fordom? inföll hon. De kan ske många gånger ännu. Jag ärnar ej avlägga mitt yrke. Men om jag hyr rummen? Så sköter jag mina saker på bottnen i nedre våningen hos mig själv. Du vill då aldrig sköta någonting uppe hos mig? Blir du där något boendes, Albert, så skall du väl också ha mycket att uträtta för egen räkning, och behöver ha dig i ordning, så som du kan tarva. En god matinrättning finns i grannskapet, och billig städning är lätt att få, även tvätt och strykning hos beskedliga människor, som därav har en liten skärv för sin bärgning, Albert. De skulle kunna förtjäna mer, om inte skråna vore. Men det säger jag, att ofta önskar jag ändå få bjuda dig ner på en liten enkel risp, om det faller sig: kanske bjuder du mig också någon gång upp? Men aldrig, aldrig vill jag ta av det ditt är, eller lägga mig i ditt husväsende ... blott svara dig, ifall du frågar mig till råds, det du sedan kan följa eller inte, hur du vill ... och allraminst skall jag nånsin hindra dig i ditt arbete. Jag förstår mig inte på dina sysselsättningar: det måste väl vara en hop skriveri och räkenskaper, kanske, efter du har att göra med inspek ... ja, lika mycket ... Hörstadius och Selander och Silfver ... kanske på Koberg ... men aldrig vill jag störa dig i det. Det tackar jag dig för, Sara, det är rasande bra. Men finns det ingenting, som kan vara gemensamt, sådana människor emellan, som ... Det är rätt mycket, ja ganska mycket över ändå att ha gemensamt, utom sådant där, Albert. Får jag säga dig rent ut, som jag menar? Ty jag har tänkt på detta ... under dessa dagar ... Också jag har tänkt mycket på det, mycket, må du tro: det måste bli vår högsta angelägenhet.
Aktuarien Friherre Posse, varit skiljaktig och funnit, att enär donator icke medgifvit den af Direktionen föreslagna högst betydliga in - IS Ri ddarh n s-Utsk ottets Utlåta ii d e N:o 15. skränkning i tiden då medlens användande och fördelning skulle taga sin början, Friherren vid sådant förhållande ansåge en förvaltning af så vidsträckt och till sina ändamål så högst olikartad beskaffenhet, som den, hvarför Herr Roos i sitt donationsbref bestämt vilkoren, vara fullkomligt främmande för den Direktion, hvilken enligt Riddarhus-Ordningen det ålåge endast att besörja och förvalta Riddarhusets angelägenheter; hvarförutan denna förvaltning torde, i en föga beräknelig framtid, kunna blifva förenad med lika litet boräkneliga eventualiteter och äfventyr; af hvilka skäl Friherren icke trodde sig böra tillstyrka Ridderskapet och Adeln att emottaga en under dylika förhållanden och på sådana vilkor erbjuden donation Hvad sålunda förekommit har Utskottet noga öfvervägt och dervid trott sig i främsta rummet böra taga i betraktande, huruvida en stiftelse af den beskaffenhet som Herr Roos föreslagit må vara för det allmänna nyttig och ledande till ett önskvärdt ändamål. Som Höglofl. Ridderskapet och Adeln af det föregående inhemtat, åsyftar donator en ackumulation genom ränta på ränta af ett i och för sig temligen obetydligt kapital till dess det — efter en tid, som, förutsatt att medlen oafbrutet kunna göras fruktbärande och utan afdrag af förvaltnings-kostnader, omfattar minst 141 år med en räntefot ä 5 procent och 157 år efter en räntefot a 4'/2 procent — stiftarens egen lifstid oberäknad — vuxit till en så ansenlig summa, att ingen enskild korporation, än mindre någon enskild medborgare, nej icke ens Staten sjelf eger i sin hand samlad en, åtminstone för svenska förhållanden, så öfverdrifvet stor förmögenhet i fordringar och räntebärande papper, sorn den här förutsatta af icke mindre än 100 millioner. Den allmänna fördelen af en sådan ackumulation torde kunna i hög grad betviflas.
Jag skall dock vara ganska kort, hälst jag anser mig kunna och böra undgå att vidröra hvad som blifvit sagdt örn ”den lägre Embetsmannens ställning Lill den högre,” ty bland Ridderskapet och Adelil finnes väl icke någon, sorn icke inser det olämpliga i denna anmärkning. Det är icke såsom Embetsman, utan såsom jemnlike Representanter, vi här framställa våra åsigler, hvilka åter blifva gällande, icke genom maktspråk, ty sådant är främmande inom dessa murar, utan i den nion de befinnas sanna och rigtiga. Motionairen har mycket misstagit sig då han förebrått mig att i mitt anförande finnes ”den illa dolda meningen: 77g och betala.” Någon sådan slutföljd kan icke dragas af hvad jag yttrat. Jag har endast sökt ådagalägga behofvet af tillökning i anslaget för Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertina, öfverlemnande åt hvar och en att bedöma mina uppgifters riktighet och att derefter stadga siLt beslut. Pröfningsrälleu Den 17 December e. m. liar således icke blifvit af mig för nära trädd, och det är orätt, att genom sådant förebärande vilja dölja bristen på skäl lill vederläggning af hvad jag yttrat. I frågan om anslag till lön för flere Slottsknecktar har jag aldrig fästat synnerlig vigt vid den omständigheten att de voro behöflige till Brandredskapens vårdande, och Friherre Klingspors anförande innehåller icke heller, så vidt jag kan påminna mig, att de ifrågavarande Slottsknecktarne voro obehöflige, utan har han upplyst, alt de erfordrades icke endast till Brandredskapens vårdande, utan ock till flere andre af honom uppgifne göromål. Jag begriper således icke huru man kan af detta förhållande hämta anledning till det yttrande: ”Att det icke är Kongl. Maj:ts egen Nådiga mening allt hvad som står i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition.” Kongl. Maj:ts mening i detta fall är ostridigt att
Nådig skrifvelse af sistnämnde dag, i anledning af Kongl. Collega ofvanberörde utlåtande öfver Revisorernas anmärkningar, befallt Collegium, som Kongl. Majit funnit hafva med nit oell omtanka vårdat fondens angelägenheter, att författa och till Kongl. Maj t insända ett förslag till förnyadt Reglemente för Manufactur Disconten samt bifallit Kongl. Collegii underdåniga hemställande, att en summa af 500 R:dc finge årligen af Discont-Fonden användas såsom discretioner åt Discont-Contoirets Betjening; att 258 B;dr 16 sk. örn året af fonden erhölles till fördelning imellan Banco-Berje" ningen, Post-Contoiret, Öfverståthållare Em" betets Cäncellie och Collegii Notarius på Ju' femte Band. Fjerde Afdel. 41, 4?. sti - 3*2 Den 27 Juli. stilie Divisionen, och att det derefter, som förut, finge ankomma på Kongl. Collegium, att ?t Discont - Konden utbetala, hvad till inköp af skrifmaterialier och ljus för Discont-, Contoiret kunde S.tgå. Afdelningen som ej mindre af allt detta än af förstnämnde till Afdelningen öfverlemnade handlingar och de Protocolier, sorn vid förra Revisionen blifvit hällne, sökt taga en noga kännedom om Manufactur - Discontens tillstånd och beskaffenhet, har derefter anställt granskning af Discontens Röcker och Raken ^ o skåpet, med til.hörande Verificationer för Aren 1813 och 1814; Och ehuru en fullständig revision till sjelfva Zirfran icke varit möjelig att medhinna under den korta tid, som Afdelningen mångfaldiga andra göromål medgifvit att på denna förrättning användas, hafva likväl betydeiiga delar af hvardera årets höcker i så måtto blifvit genomgångne, att på en stor mängd olika och slumpvis uppslagna ställen, noga granskning är vorden anställd.
Revisorerne hafva derjemte emottagit såväl Fullmäktiges allmänna och serskildta protokoll jemte dertill hörande handlingar samt Under-styrelsens och Kommissariernes i Låne-kansliet protokoll, som Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för år 1861; och sedan Revisorerne läst icke allenast ofvanberörde berättelser och omförmäldta protokoll för tiden från och med den 16 Augusti 1861, intill hvilken dag decharge är vorden för Fullmäktige tillstyrkt, till och med den 15 i samma månad detta år, utan äfven granskat räkenskaperna för 1861; få Revisorerne, efter fulländad förrättning, angående Banko-Verkets befunna tillstånd, styrelse och förvaltning, afgifva följande berättelse, deri, på sätt hitintills vanligt varit, ärendena upptagas i den ordning, hvartill Banko-Reglementets uppställning föranleder. Angående Bankens Öfoer-Styrelse och några serskildta åt densamma gifna tippdrag. § 1- öfverstyraInom Ofver-Styrelsens ordinarie personal har förändring ej Personalinträffat. Af de utsedde Suppleanterne hafva, under den tid, för hvilken redovisning nu lemnäs, vid inträffade förfall för ordinarie ledamöter, i Ofver-Styrelsen deltagits af Ridder skåpet och Adelns Suppleanter: Herr Kaptenen m. m. Friherre C. J. A. Skogman; af Borgare-Ståndets Suppleanter: Herr Konsuln AdolJ Peijron och Herr Grosshandlaren David Erskine, samt aj Bondeståndets Suppleanter: Riksdagsfullmäktige!! AdolJ Fredriksson från Upsala län. § 2. Den i 5 g af Reglementet Fullmäktige ålagda tillsyn öfver ordningens vidmakthållande inom Banko-Verket har utöfvats i förut vanlig ordning. o o Inspektion öfver afdelningarne. § 3. Bankens alla, kassor och öfriga förvaringsrum äro, likmä- inventering af tigt föreskriften i Reglementets (kte §, af Fullmäktige inventerade, Fldlmakt^ehvarvid anmärkning ej förekommit. § 4.
M. af detta anslag kunna få tillfälle till den besparing, som behöfdes för en Landtbruksskola i något af de norra länen. Skulle R. St. vilja gifva ett anslag af 10,000 eller 20,000 r:dr för att inköpa en passande lägenhet för en sådan skola, det vore en annan sak; men det har icke blifvit i frågastäldt och StatsUtsk. har icke heller ansett sig böra föreslå en så stor upoffring, när icke någon propos. derom Den 24 April. 103 kommit ifrån K. M. och icke eller någon enskild motion i ämnet egt rom. Det torde måhända icke väntas att jag försvarar redaktionen af denna punkt; men jag medgifver att den öfverensstämmer med min tanka i saken. Der står nemi., om R. o. Ad:s ledamöter behagade fästa sig vid ordalysen: ”de för Jemtland egendomliga naturförhållanden föranleda, enl. Ulsk:s tanka att från andra orter på olika jordbruk, att en sådan landtbruksskola, som de hittills i riket inrättade, ej torde vara för denna provins ändamålsenlig”. Nu innehåller motionen att 2000 r:dr måtte beviljas för inrättande af en landtbruksskola i Jemtland. Detta är det anslag, som är föreslaget för en vanlig jordbruksskola; men en sådan är icke lämplig för Jemtland. Delta är af alla, som yttrat sig här, redan medgifvet. Det har för (Jtsk:s ledamöter alldeles icke varit obekant af hvad beskaffenhet Jemtland är, så att föreläsningarne derom på detta rum hafva åtminstone för Utsk:s ledamöter varit obehöfliga. Endast den nplysningen att Angermanna-elfven går igenom Jemtland egde icke Ulsk.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och alldenstund de qvarnar, hvilkas anläggning utgör föremålet för motionärens klagan, icke kunnat hafva tillkommit, utan att undersökning föregått, egarne af de beruslade qvarnarne hörde blifvit, och skattläggning i föreskrifven ordning, samt således, Lag och Författningar likmätigt, egt rum; fördenskull och enär, å ena sidan, förmedling af berustade qvarnar icke kan, i Utskottens tanka, blifva ämne för Rikets Ständers öfverläggningar, samt, å den andra, Bilt, lill It. St. Fröt, 1840. dt Sami, 2 Afd, 20 Haft, 4 26 Statssamt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, TV: o 92. innehafvarne af de öfverklagade qvarnarne icke kunna, utan förnärmande af eganderätt och afvikelse från grunderna för allmän beskattning, åläggas att i andras ruslnings-prasstationer deltaga, få Utskotten hemställa: att det af Pehr Jönsson framställda förslag mätte utan afseende lemnäs. Stockholm den 26 November 1840. Anti. till Exp. Utsk. d. 27 Nov., kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af föreslagne åtgärder till lindring i roteringens utgörande. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har till Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens behandling blifvit öfverlemnadt ett af Herr Hallström; S. A., lill Ståndet ingifvet Memorial, af innehåll, att, sedan Kongl. Maj:t, uti Dess Nådiga framställning till Rikets Ständer om
R;dr 28 sk., kontant anslag till Flottans nybyggnad och underhåll, af hvilket belopp likväl omkring 3o,ooo R:dr skulle tills vidare användas lill Extraoch Expektans-Statens aflöning, beslutat, att, till utgifter i och för sistnämnde Flotta, borde för Stockholms och Götheborgs Stationer, af berörde anslag, årligen afsättas ett minimi-beJopp af i85,ooo Rtdr, som dock afsåg alla kostnader för nämnde stationer, hvilka al nybyggnadsoch underhålls-anslaget skola bestridas; äfvensom Rikets Ständer bestämt, att det gemensamma exercis-anslaget 45,000 R:dr skulle sålunda fördelas, att för Linieflottan utfördes a5,ooo R:dr och för Skärgårdsflottan 20000 R:dr, med underdånig anhållan derjemte, att Skärgårdsflottan finge tilIgodokomma alla de inskränkningar uti kostnaden för Linieflottan, hvilka kunde blifva en följd af Ständernas i samma skrifvelse innefattade förslag, att, intilldess en fullständig plan för sjöförsvarets ordnande blifvit uppgjord och pröfvad, all nybyggnad och väsendtligare reparation af Linieskeppen, komplettering af förråder och förskaffande af materiel för sådana fartyg måtte inställas, samt de Linieskepp, som voro i det tillstånd att de fordrade betydligare reparationer eller ombyggning, antingen nedhuggas till Fregatter, om de befunnos dertill användbara, eller i annat fall från Flottan utrangeras. Till Flottans nybyggnad och underhåll hafva år si84i> enligt Kongl.. — 231 — Förvaltningens af Sjö-Ärenderna räkenskaper för samma år, blifvit utbetalda: Af besparade Af 1841 års e „ medel. anslag. u dock har hvarken af räkenskaperna eller af Förvaltningens alltför ofullständiga Berättelse kunnat inhemtas, att det sålunda uppkomna öfverskott å årsanslaget till Flottans nybyggnad och underhåll blifvit, i enlighet med Ständernes omförmälda beslut, särskildt afsatt för Stockholms och Götheborgs Stationer:
Bolag, som aderton månader före octroyens förlopp hos Kongl. Maj:t anmäler sig till att få dermed fortfara, kan en sådan förlängd tillåtelse erhålla, sorn då genom allmän kungörelse bör allmänheten meddelas. Förlängd octroy må likväl blott kunna medgifvas på fem års tid; hvarefter Bolaget skall sig upplösa samt sina skulder och fordringar afsluta. § 5. Bankbolag må icke utgifva tryckta eller graverade anvisningar på egen cassa eller på andra enskilde Banker eller personer, med undantag af å uti Rikets Ständers Bank öppnad räkning eller beviljad t creditiv. § 6. De Bankbolag, som förbinda sig att beläna inländsk, magasinsgild spanmål, förunnas den fördel att, mot af Rikets Ständers Banks Styrelse pröfvad säkerhet, erhålla Cassa-creditiv i nämnde Bank, till ett belopp af högst i5o,ooo R:dr. § rj. För öfrigt skall allt hvad för Handelsbolag stadgadt är eller blifver, rörande vederbörligt anmälande, intagande i Rättens Protocoll, kungörande i tidningarne om Bolagets ingående och dermed skeende förändringar, samt bolagsmännens ansvarighet, en för alla och alla för en, tillika med hvad som serskildt är eller blifver i afseende å invisningars utställande af enskilde eller Bolag föreskrifvet, äfven för Discont-bolagen lända till efterrättelse. § 8. Skulle något Bankbolag underlåta uppfyllandet af de enligt denna Lag, Bolagsreglor och Reglemente detsamma åliggande vilkor, eller underlåta sina betalningsskyldigheter till Rikets Ständers Bank, eller icke 6 Bancooch Lag-Utskottent Betänkande, N:o i. med Rikets mynt, Rikets Ständers Banks sedlar, eller å densamma dragne assignalioner behörigen fullgöra sina betalningsförbindelser och inlösa sina depositionsbevis; då skall tillståndet anses, genast och oåterkalleligt, vara förverkadt, och Banken, genom Konungens Befallningshafvandes försorg, tillslutas. Vare det ock, då Banken brustit i betalning, hvar och en borgenär obetaget, att hos Domstolen begära Bankens försättande i concurstillstånd. § 9.
E I°r LZ - S L n> «2 co 3 c, ci. c7- ri^ n> ^ 00 6). « 2 » s s G 2 L «Z § - L o> -tz 2 § O G «7L NQ> rr r»r Lr* <D O 3 8 Q Vc» ^ 6^ o rr 5S L» LO *-r Z <v o Z - 3 " 3 Z' V4 r»o (L> c^ S 2 -2 ll-, s L> 72 L> 8 OV 'S , -t^ »2 »-« I I -d. 4- -p. »O >Q LO * * - ! O> »O ^ OO 0 5>- 2 -p. - OO -p" V>) >,0 ^'. I I 5^ 'OO L -p4-» »-< » »-« . OO 5 »-< ^>O ^-4 0 c> VO -p^ d O pdO o> OO OO 44 ^1 VOO »-i OO to -P» OO »-4 L«^> K ^ §Z A Z —^ »» <» Z - L> _. 2. L «s» 2. -» d Z ^ c<^ 2 -> «-^r D o. 0t 2 v r: § S88S L> § e-s «-r oiT^ ^ r>° o« « <rr L -2 L« -^S <2 ^r L-2 r> o ^ L Fs <A <2? S7 ^ 2 vr S sO ^ V? tD o O - <v cro I -. ^ Z^ s ^ ^ L -V LO cn 2 . 3? 12 Q (/) A°:A VZAi o G AK Z-Z. rr r>° ^ V2 12 rL <r». L> O O 3 rr . L» 7?8°K 8-^ O' rq ^ -L ^ oc> — 0^ 0 L ^ L OO OO ^»8- , ^-2. L > <Ä <v 0 - L
Frih. af Ugglas: I Ekou.-Utsk:fs Betänk. N:o 58, som nu skall föredragas, förekommer en punkt af följande lydelse: »att i underd. skrifvelse till K. M:t anhålla, att hädanefter de statsbidrag, som kunna komma folkskolan till godo, måtte bestämmas, icke uteslutande elter försatnlingarnes blifvande tillskott, utan jemväl med afseende på deras behof och redan gjorda uppoffringar för sitt skolväsende.» Då detta förslag innebär en ändring i de vilkor, hvarunder statsbidrag till folkskolor må åtnjutas, får jag vördsamt hemställa att berörda punkt måtte uppskjutas och föredragas i sammanhang med Stats-Utsk:ts Utlåt. ang:de 8:de Hufvudtiteln. Häri instämde Hr Tornerhjelm, Johan Carl Abraham. Med förmälan, att Frih. af Ugglas hade gjort framställning derom, att R. o. Ad. skulle besluta att uppskjuta behandlingen af det förslag, som Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t nederst å sid. 7 af sitt närmast i ordningen på föredragningslistan uppförda Betänk. N:o 58 afgifvit, för att företagas till pröfning i sammanhang med Stats-Utsk:ts blifvande Utlåt. ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens 8:de Hufvudtitel, i hvad samma Utlåt, rörde folkskolorna; hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. behagade bifalla hvad sålunda blifvit föreslaget. Ropades ja. Härefter föredrogs och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 28 sist!. Februari och 3 dennes bordlagda Betänk. N:o 58, i ani. af väckta motioner ang:de folkskoleväsendet; och blefvo alla de af Utsk:t i detta Betänk, gjorda hemställanden, med undantag af den här ofvan omförmälda, af R. o. Ad. bifallne.