Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Å ordentligen utlyst allmän sockenstämma i Rödön den 3 november 1844, beslöts af Rödöns socknemän det skulle för hvarje hemman och boställe å nedan nämnda ställen erläggas en kappe korn å tunnlandet till understöd åt gamla åttatio-åra enkan Brita Jönsdotter från Undrom, sjukliga enkan Greta Jacobsdotter från Lund, samt till arbete oförmögne drängen Olof Eriksson från Westerkjälen, och skulle sexmannen Lars Ersson från Mjäla för Olof Erssons räkning upptaga denna fattighjelp i Sjöbygden och Sota; f. nämndemannen Pehr Ersson i Häste för Greta Jacobsdotters del uti Häste och Prestgården; samt sexm. Måns Pehrsson i Trusta till enkan Brita Jönsdotters understöd, i Trusta, Rödögården och af de hemman i Silje, som sedan gamla socknstugu-gummans död icke underhållit någon fattighjon. Widare gjordes, det skulle, af sockenskrifvaren Jöns Larsson från Häste, socknen indelas uti 2:ne så kallade fattigrotor, af hvilka den norra skulle innehafvas af rothjonet Carl Nyfeldt, och den södra af rotehjonet Erik Nilsson. Slutligen åtog sig, på socknemännens begäran, bonden Erik Olofsson från Österkjälen, att, emot samma kostnads arfvode, som detta år, näml. 10 r.d r.g:s af fattigkassan, 10 dito af församlingen, samt 5 af föräldrarne, äfven för nästkommande år, mot fullt föräldraansvar, vårda och kristeligen uppfostra oäkta gossen Johan Andersson. År och dag som ofvan P. Staaff Pastor. Justeradt och godkändt den 17 samma månad och år intyga: Lars Larsson i Häste H. Larsson Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 83–85, ÖLA. Protocoll hållet i allmän sockenstämma i Rödön den 17 november 1844.
Konungens Nådiga Proposition är i detta fall sa tillräckligt upplysande, att något mera derom icke ens bör anföras, och der Kongl. Maj:t stulle finna en wal organiserad Nese-bewakning kunna mera uträtta och wara kraftigare än den ständiga, lärer Kongl. Maj:t icke underlåta alt Desi höga rätt likmätigt derom förordna, äfwensom angående den inre Bewakningen, hwars oumbärlighet Kongl. Majit redan insett. Den Zo Julik. 2697 Om Beredningens Calcul hwad Landttulls ersättningen angar will jag wara heit kort. Skiijak, kigheterne i min tanke i detta fall emot Beredningens kommer deraf, att jag ej betraktar producten af ersättningen i ziffra till sin wcrkan i Kronans Casia, utan jag betraktar saken till sin werkan för Nationen. Da der är bewist att Sjötulls - afgister lämpligen kunnat ökas och indrägt — 87,297: 21, r. Samt att Cours och Agio diffe, renee förutgående Sjötullen renderat 81,241: 19, n. Tillsammans 128,5^9: 41- — Hwarföre stall da icke denna serstilda Stats intrad fa hafwa sin gang, utan sammanblandning med hwad som kallas LandtlullS,ersättning. Hwarsöre icke häldre lata den werka till nedsättning t Taxacions Bewiönings, Summan, ty det wore ju icke antageligt alt pasta det Landrtulls-aigiflens indragande hast nämnde inkomst till påföljd i annan ordning än som förut är sagdt, emedan man ansäg den som ett beqwamare medel till upptagade af den erforderlige summan an genorn Landttull, men pa samma satt är Landttullen ett wida läktare och nyttigare medel att uttaga en icke erfvrdelig Summa, än Taxations-Bcwillningen eller den fixerade pa Stat och Hemmantal fördelte LandttuMersättningen. Hwarföre stall man här anföra Kronans winst eller förlust när fragan nu endast ar om Nationens fördelar och Samhällets nytta.
(Stats-råds-protokollet pag. 33), har det härför afsedda anslag, som, i anledning af Rotehållarnes eller Soldaternes hefrielse från det förut utgående bidraget till soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll, vid förra riksdagen tillkom i stället för anslaget till lifmundering för indelta infanteriet samt då bestämdes till 208,200 R:dr, under år 1858 visat betydlig brist, och sådan emotsåges äfven för år 1859; varande, jemlikt den uti Krigs-kollegium upprättade, på fastställd åtgångs-stat och sednaste auktionspris grundade uträkning för sistnämnda år, följande utgifter å anslaget påräknade : statsbidraget till beklädnadens underhållande, att till Beklädnads-direktionerna utgå 221,923: 47. ersättning åt innehafvarne af indragna rotar för beklädnadshidragets afkortande å vakans-afgifterna 6,740: 44. beklädnads-slitnings-ersättning för kommenderingar, som af 4:de Hufvudtiteln underhållas, hvartill eljest saknas tillgång, förslagsvis 3,336: 9. tillhopa R:dr 232,000: — hvadan skilnaden mellan denna summa och det nuvarande anslaget, 208,200 R:dr, utgjorde det behof, hvilket nu behöfde fyllas; — Och då den sålunda ifrågaställa förhöjningen i anslaget påkallades af ökade pris på beklädnads-materialier och arbeten, samt någon nedsättning uti de till regementenas och korpsernas beklädnads-fonder, enligt gällande författning, utgående heklädnads-anslag desto mindre kunde ifrågakomma, som munderingarne, i anseende till de utsträckta vapenöfningarne, nu äro underkastade vida större slitning än tillförene, har Kongl. Maj:t föreslagit: dels att anslaget till lifoch släpmundcringar vid rotehålls-regementena måtte förhöjas med 23,800 R:dr, och dels att de besparingar, sorn å det sålunda förhöjda anslaget kunna uppkomma, finge användas till bestridande af slitningsersättning för garnisons-kommenderingar, hvilka af 4:de Hufvudtitelns anslag underhållas.
k i 3:dje punkten är af Utskottet hemstäldt, att, i likhet med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, någon annan förändring, i följd af åtskillige under Krigs-kollegii förvaltning ställda kassors och fonders befrielse från bidragen till Krigs-kollegii aflöning, icke måtte vidtagas än att 4:de Hufvud-titelns anslag till skrifmaterialier och expenser m. m. för Krigs-kollegium samt anslaget å 9:de Hufvud-titeln till Krigsmanshus-kassan minskades med belopp, motsvarande de derifrån nu utgående aflöningsbidrag, eller med 680 R:dr å det förra och 9,000 R:dr å det sednare anslaget. Denna hemställan hafva Borgareoeh Bonde-stånden godkänt, hvaremot de öfrige Riks-stånden beslutat, Ridderskapet och Adeln, »att någon annan förändring i följd af kassornes och fondernes befrielse från ifrågavarande afgifter icke må i Riks-staten vidtagas, än att 4:de Hufvud-titelns anslag till skrifmaterialier och expenser m. m. för Krigs-kollegium minskas med 680 R:dr«, samt Presteståndet, i öfverensstämmelse härmed, att den af Utskottet föreslagna minskning af 9:de Hufvud-titelns anslag till Krigsmanshus-kassan icke skulle ega rum. Då således i fråga om denna minskning två Stånd stannat emot två, torde omröstning få anställas, enligt följande proposition: »Den som vill att, i följd af de under Krigs-kollegii förvaltning ställda kassors och fonders befrielse från bidragen till Krigs-kollegii aflöning, anslaget å 9:de Hufvud-titeln till Krigsmanshus-kassan minskas med 9,000 R:dr, motsvarande derifrån utgående bidrag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer en sådan minskning icke att ega rum.» 15:o. Utskottets förslag uti 6:te punkten, mom. b., att för Kommendanten i Stock* holm, hvilken nu uppbär å stat ett arfvode af 900
Maj:ls här ofvan åberopade beslut, i Dess nådiga bref af den 20 Oktober 1818, angående landshöfdiugesätels förläggande till Piteå, långt ifrån att endast vara hemtadt från den af motionären uppgifna omständighet, att Piteå vore närmare beläget till Rikets hufvudstad, än Luleå, deremot och hufvudsakligast är bygdt på följande skäl: l:o att, Piteå stad, belägen vid den enda allmänna vägen i länet, måste besökas af alla dem, som genomresa det, då pass lätt kunna erhållas eller uppvisas; 2:0 att derifrån kunde, med samma post, bref expedieras tilt atla trakter af länet, och allt hvad Kong!. Maj:ts befallningshafvande, i afseende på truppers march och underhåll samt hvarjehanda transporter, ålåge, kunde här med mesta skyndsamhet uppfyllas, i anseende dels till den viga kommunikationen med nästgränsande län, och dels regementsbefälets station i stadens grannskap; 3:o att den i Piteå inrättade trivialskola beredde tillgång på skicklige tjenstemanna-ämnen; 4:o alt, då denna ort är den folkrikaste och mest odlade inom fänet, skulle en dittills saknad verksamhet blifva möjlig inom länets hushållningssällskap, som med landshöfdingen till ordförande borde sammanträda; 5:o att landtstats-betjeningen kunde uti Piteå, antingen genom hyra eller gårdars inköp, erhålla tjenliga boningsrum, äfvensom hus för kronans räk ning byggas på lediga tomter, samt att der funnes bättre tillgång och pris på byggnadsmaterialier, än i Luleå; och ändlligen 6:0 att, om Kongl. Maj:ts befallningshafvande framdeles skulle få åtnjuta boställe och ladugård, tillfälle då funnes till inköp af dertill tjenlig lägenhet, dels på stadens donationsjord och dels i tvenne nära staden belägna byar. Dessutom lärer ej kunna förbises att de, till stöd för motionen och emot lämpligheten af residensets nu varande läge, framstälda anmärkningar, förlorat i vigt tilt följd af de upplysningar, som herr Stenberg i ofvanberörde måtto meddelat.
Räkenskapen har i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad med anmärkningar, men från Revisorernes sida har någon erinran dervid icke förekommit. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Uppbörd: Statsanslag till topografiska arbeten 50,000: — Dito till militära karteverkets skyndsammare utförande 3,200: — Krigs-arkivets räntemedel 123: 75. Ersättning från Sjökarte-kontoret för karttryckning 1,891: 85. Till Hermelinska karteverket 566: 6. « länskarteverket 1,395: — » militärdito 1,960: 50. » kartan öfver Stockholms omgifningar 560: 25. Balans till år 1864: Kredit. Balans från år 1862: Utgifter: Koppartryckning, galvanoplastik, renritning m. m 9,343: 98. Löner och arvoden 5,625: 98. Summa 64,742: 54. — 88 — Elektriska Telegraf-verket. Dess räkenskaper hafva för revisionsåret blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade, redogörelsen för anläggningsmedlen utan och för underhållsmedlen med anmärkning. Inkomster och utgifter upptagas sålunda: / 1:0. Anlåggningsmedel. Debet. Uppbörd: Af Kongl. Stats-kontoret levererade 260,000: — Försäljningsmedel 865: 21. Kredit. Balans från år 1862: Utgifter: Aflöning och dagsverken 49,842: 85. Verktyg och arbetsredskap 4,743: 24. Fraktoch transportkostnader 22,748: 65. Reseoch traktamentskostnader 29,129: 56. Möbler och husgeråd 2,000: 57. Böcker och kartor 107: 53. Ersättning för nedtrampad gröda 393: 10. Balans till år 1864: Debet. -Balans från år 1862: Tillgångar Uppbörd: Portomedel Sveriges andel i nettobehållningen af korrespondensen å Oresunds-kabeln
Frihet frän krigstjenst för de i svafvelberedningen inlärde och vid bruket skattskrifne drängar inom konskriplionsåren, så länge de vid svafveltillverkningen nyttjas, dock icke öfver fem man på en gång. Enligt Kommilterades åsigt skulle konskriptionsfriheten, likasom hembudsskyldigheten upptagas bland de skenbara förmåner, som af bruksegarne afstås, till qvittning emot de lika skenbara fördelar, som bruksegarne å andra sidan skulle erhålla; och denna åsigt hade bruksegarne så till vida gått till mötes, alt konskriptionsfrihelen, jemte hälften af hembudsskyldighetens värde enligt 1830 års förslag, på sält nyss blifvit omförmäldt, till dylik qvittning erbjudits. Enligt Kongl. Brefvet af den 18 December 1845 borde i afseende på 5:o) Kronans Tionde af Dylta svafvelbruk, komma i öfvervägande, huruvida icke, i stället för den bruksegarne nu medgifna lösningsrätt deraf efter visst bestämdt pris, tionden kunde antingen nedsättas eller helt och hållet eftergifvas emot viss lämplig afräkning derför å frisocknarnes tjenslbarheter eller blifvande ersättningen för desamma. Bih. lill B. St. Fröt. Skrifvelse N:o 40.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Konun66 H. 20 3oG Den 18 Mars f. m. gens Öfverste Kammarherre till Hans Excellens, för Ridderskapets och Adelns räkning, öfverlemnat ett antal Biljetter till RiksSalen och till Kyrkan vid Riksdagens afslutande och RiksdagsPredikan, hvadan de af Ståndets Ledamöter, som önskade erhålla sådana Biljetter, ägde att derom hos RiddarhusFiskalen sig anmäla. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade äfven, de Herrar Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, som åstundade deltaga i den Stora, af 48 Ledamöter bestående, UppvaktningsDeputalion, hvilken till Kongl. Maj:t och det Kongl. Huset skulle komma att afgå, att dertill hos RiddarhusFiskalen låta sig anteckna. Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t: N:o 480. om utmyntning af Bankens tillgångar i Silfver och Guld och hvad dermed för öfrigt gemenskap äger. Likaledes upplästes till justering och godkändes från ÉxpeditionsUtskottet inkomne förslag till 7 §§ i Riksdagsbeslutet. Å nyo föredrogs ExpeditionsUtskottets den 17 dennes, under N:o 481 aflåtne, och Den 18 Mars f. m. samma dag eftermiddagen på bordet lagde» Memorial, i anledning af återremiss å Utskottets under N:o 466 förut meddelade förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående den Extra StatsRegleringen intill nästkommande Lagtima Riksmöte. Herr von Hartmansdorff, August: Ändamålet med den anmärkning, jag gjorde emot Expeditionen om Extra Statsregleringen, var alt få den skrifvelse, som i ämnet till Kongl. Maj:t skulle afgå, öfverensstämmande med instructionen för Fullmägtige i RiksgäldsContoret, angående samma sak.
Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, framstälde att Hr von Hartmansdorff vidare föreslagit, alt Ulsk:s framställningar, pag. 5 t. o. m. IS, måtte punktvis blifva föremål för särskild öfverläggning, så att hvarje af Utsk. i dess motiver gjord framställning blefve föremål för öfverläggning, innan R. o. Ad. fattade sitt beslut om Utsk:s, pag. 18 förekommande, första tillstyrkande, samt derjemte hemstälde om R. o. Ad. behagade till detta föredragningssätt lemna sitt bifall, ropades starka Nej, blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Nej öfvervägande. Den 14 Oktober f. m. 227 Hr von Hartmansdorff: Som jag hörde flera röster bifalla mitt förslag, anser jag mig böra anhålla om votering. Uplästcs till justering och godkändes en sålydande voterings-propos. Den som bifaller Hr von Hartmansdorffs förslag, att innan det i IiankolJtsIcs Betänk. J\s 61. pag. 18 förekommande tillstyrkande företages till afgörande, Utskrs förut framslälde motiver må punktvis framställas till öfverläggning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslås berörde förslag och företages förenämnde tillstyrkande först lill pröfning. Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit sålunda: Ja — 14. Nej — 19. Då härefter Hr Gr. o. Landtm., enär det, enligt det nu fatiade beslutet, först förekommande tillstyrkandet pag. 18 torde föranleda en längre öfverläggning, hemstälde att öfverläggningen i föievande ämne mätte upskjutas till e. m. plenum, lemnade R. o. Ad. dertill sitt bifall. Anmäldes och lades på hordet ett från StatsUtsk. inkommet Mern. JSl 317, med öfverlemnande af förslag till de 3:ne första Afdelningarne af Reglementet för RiksgäldsKontoret; hvarefter H. R. o.
Om wi nu kansse med skäl böra önsta, att icke balfläkta <är blsswa upprisna, och 001 wi äfwen hafwa orsak att frugta ett dödande os, r händelje man uti Den zo Oktober. 4699 Uti wärk kära Fädernesland nu skulle begynna smeda allt dct ludna, sä finner jag likväl ingen anledning 'lill, att Riksens Ständer nied elscbiar^s skola försäkra sädane som gynnade af ofullkomlige RegeringsLagar, torde hafwa sörstätt att till egen fördel eller Statens och Medborgares skada begagna deni jemte Negentens blinda förtroende. Tvärtom lärer Lagstiftande magtcll böra lätta utwägarnc för hwarjc ossyldigt lidande i Samhället, att fä upprättelse och om detta winncs eller förswäras genom den inskränkta tiderymd som fbrcsläs säsom gräns för Justitiä - Ombudsmannens befattning, Lfwcrlämnar jag till Eder mine Herrar att samwetsLmt bedöma. Utom Secreterare» och de kwennc Eancclistcrne, som äro förestagne att utgöra Justitiä - Ombudsmannens Expedition, torde den böra utgöras af en Registrator, äfwcn som i likhet med öfrige expeditioner, denne ocksä torde behöfwa en Waktmästare. § 1. Till winnande af tydlighet fär jag underställa om icke i denna Z orden synnerlig och synbart uppsåt böra ukgä? ty det förra sifwer utseende såsom smä olarsijccheter ival krinna ttllatas och hwad det senare beträffar att Justitiä - Ombudsmannen pä förhand skall kunna pröfwa huruwida försummelser stedt med synbart uppsät, torde afven möta swärighct. Endast den Allvetande kan inse en mennistaS Uppsät.
Emot Utskottets förra yttrande, som utaf Bonde-Ståndet är vordet gilladf, har, uti de öfriga Riks-Stånden hufvudsakligen blifvit anmärkt, att frågan om löneanslag för Riks-Archivets tjenstemän ingalunda borde, på sätt Utskottet förmenat, anses underordnad den om local eller behöfva i sammanhang dermed behandlas, enär behofvet af ökad tjenstemanna-personal icke förringades deraf, att tillräcklig local ej förefinnes, utan snarare derigenom blefve större, då det bristande utrymmet försvårade handlipgarnes ändamålsenliga ordnande ; att ett dylikt ordnande, det oagtadt 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 193. betydligen fortgått, i följd af den nitiska omsorg, som deråt blifvit egnad af Riks* Archivets nuvarande utmärkte Clief, hvilken jemväl afstått den honom tillkommande lön, som deremot blifvit till aflöning för tjenstemanna-biträden använd; att det för ändamålets vinnande vore af högsta vigt, att ordnandet må kunna, så vidt möjligt är, fullbordas, medan nämnde Chefs ledning ännu är att påräkna; att t jcnstemannapersonalen likväl dertill är otillräcklig, hvilket jemväl syntes ådagaläggas deraf, att den för närvarande är mindre, än hvad Riks-Ganzleren Axel Oxenstjerna för 2;ne secler tillbaka, ansåg nödigt, hvadan, om ändamålet skall uppnås och de vigtiga handlingarne räddas undan den förstörelse, hvarmed de till någon del hotas, en skyndsam tillökning uti arbetsbiträde är af högsta behof påkallad ; samt att af dessa skäl och då det icke för framtiden kan påräknas, att Verket erhåller en Chef, sorn är i tillfälle att till tjenstemäns aflönande afstå sin egen lön, nödvändigheten fordrar de äskade löne-anslagens anvisande.
I anseende till den förlust, som ett under vårtiden år 1851 inträffadl vattenflöde förorsakat för 8 jord-egare i Gärde och Mjellgens byar inom Leksands socken af Stora Kopparbergs län, hafva Rikets Ständer tillerkänt dessa jordegare ett till utbetalning från Riksgälds-kontoret i vanlig ordning anvisad! understöd af Sex hundra Riksdaler, all dem emellan fördelas i förhållande lill den skada, hvar och en af dem lidit genom nämnde vattenflöde. § 146. För inköp af Landshöfdinge-residens-huset i Hernosand samt uppförande derstädes af en byggnad med embets-rum för landstaten, hafva Rikets Ständer, under förbehåll, alt med inköpet af residens-huset följer eganderätten till husets tomt och alla de åt Landshöfdingen nu upplåtna uthus, anslagit en summa af Sjutiosex tusen sex hundra femtio Riksdaler, hvilken anslags-summas utbetalning bör af Riksgälds-kontoret verkställas i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts derom meddelade föreskrift. % 147. För verkställigheten af föreslagna reparations-arbeten å nedannärnnde 2:ne slott, hafva Rikets Ständer beviljat följande, enligt uppgjorda beräkningar, dertill erforderliga anslags-summor, hvilka, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts föreskrift och i mån af behof, skola utaf Riksgälds-kontoret utbetalas, nemligen: l:o för fortsättningen af Wadstena slotts yttre iståndsättande, Tretio lusen Riksdaler; och 2:o för vidmakthållande af Kalmar slott, genom reparerande af dervarande skorstenar, portaler, fönster och andra yttre delar samt restauration af inredningen i åtskilliga rum m. m., Tretiosju tusen fem hundra Riksdaler. Bih. till R. St.
M:t äskat ett anslag för en gång af 15,300 R:dr, emot villkor, att staden, jemte bekostandet i öfrigt, verkställer nämnde byggnad enligt en af Öfverste-Lieuté nan - Expeditions -Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o igi. 5i3 nanten m. m. Ericsson uppgjord plan; men då anläggningen af ifrågavarande kajbyggnad icke egentligen kan anses vara af allmän vigt, samt Wenersborg icke mera än andra Rikets städer eger skäliga anspråk på bidrag från Statsverket lill föremål, de der hufvudsakligen afse stadens enskilda fördel, hafva Rikets Ständer funnit sig icke böra oruförmälde 15,300 R:dr bevilja. 6:0 Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att, då de för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn, hvartill Rikets sednast församlade Ständer beviljat ett anslag af 15,000 R:dr, äfvensom ett låne-understöd af 25,000 R:dr, beräknade medel så medtagits, att vid sistlidet års slut intet återstode och en del af arbetet ändock befunnes ofullbordadt, hvartill orsaken vore, dels att kostnadsförslaget, upprättadt år 1834, grundat sig på då gällande, sedermera 40 ä 50 procent stegrade priser å materialier och arbetslöner, dels att en år 1843 uppkommen våldsam storm skadat den för stentransporten anlaggda lastningsbrygga, de, enligt behörigen uppgjord ny calcul, för hamnbyggnadens fulländande ytterligare erforderlige 15,000 R:dr måtte, på det icke redan å arbetet använde kostnader skulle blifva onyttigt förspillda, sladen beviljas; och då Rikets Ständer ansett angeläget vara, att åtgärder vidtagas, hvarigenom förlusten af redan nedlagda kostnader för ett arbete, hvilket Rikets sednast församlade
Tvänne, nemligen Högloflige Ridderskapet och Adeln, samt Högvördige Preste-Ståndet, hafva ansett saken böra i ett sammanhang behandlas, samt derföre till nästa Riksdag uppskjutit afgörandet af Lagirågorna och önskningsmålen , som till stor del föranledas af, eller äro förknippade med , de grundlagsförändringar, som först 3 °5 forst då kunna komma till afgörande hos Riksens Ständer. Tvänne andra Stånd, nemligen Välloflige Borgareoch Hedervärda BondeStåndet, hafva ansett den af Särskildta Utskottet uppgjorda statsförvaltningsbyggnaden böra genast godkännas, ehuru grundvalen, hvarpå den hvilar, ej blifver skärskådad förr än vid nästa Riksdag, och då den lika väl kan o* gillas som antagas. Enär således endast aine Stånd yttrat sin mening i sjelfva saken, men 3.ne deremot uppskjutit deras omdöme: så kan den jemnkning af skiljaktiga meningar, hvarom 73 §. Riksdags-Ordningen handlar, icke ega rum mer än mellan 2:ne Stånds meningar , emedan de andra bägge ännu icke yttrat deras. Den af Utskottet åberopade §. angår likväl alla 4 Ståndens meningar, emedan i händelse jemnkningen icke antages, vederbörande Utskott skall förstärkas till Nämnd, med ett visst antal Ledamöter af hvarje Stånd. Att således vilja jemnka meningar blott mellan 2:ne Stånd, som upptagit frågan och aldeles åsidosätta de andra bägges beslut, som icke upptagit den , kan jag icke finna annat än olagligt. Vill Utskottet åter sammanjemnka alla 4 Ståndens beslut, så blifver det fråga ej om meningen, utan om tid, enär 2:ne Stånd velat att saken skulle afgöras vid närvarande och 2ine vid nästkommande Riksdag. Försöket att sammanjemnka besluten i detta fall Särsk. Ut,k, Betänk. 20 3oö gå att lika rätt skedde å ömse sidor, synes leda till den slutsats , att målet borde företagas midt emellan bägge Riksdagarne.