Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sistiidne riksdag beviljade Rikets Ständer för läroverket i Umeå, som ^merlar-läro^ utvidgades till ett högre fullständigt elementar-läroverk, löner för 1 Rektor, 3 verket > Umeå.Lektorer och 5 Adjunkter. Dä emellertid den undervisning, sorn skolan enligt gällande stadga är pligtig atl meddela, icke kan, sedan läroverket hunnit utvidgas till föreskrilvet omfång, af så få lärare bestridas, utan alt lärjungar från olika klasser och med väsendtligen olika kunskaper esomoftast måste sammanföras under en enda lärares handledning, får jag, med afseende jemväl derå, att intet af de öfriga fullständiga elementar-läroverken blifvit försedt med mindre än 12 lärare, underdånigst hemställa, alt Eders Majit behagade föreslå Rikets Ständer, att löner för ytterligare 2 Adjunkter må, med 1,000 Ridr för hvardera eller tillsammans Tvåtusen Riksdaler, å nämnda läroverks stat uppföras. 13:o. e) Ökadt anDä iärotimmarnes antal vid de högre real-skolorne, under förutsättning af hägre8eraensam undervisning i gemensamma läroämnen för båda linierna, utgöra, för veclinienfullsta!- kan räknadt, 257, men lärarnes undervisnings-skyldighct utgör högst diga Klemenj.„ pe[(tor '. 18 timmar tar Aar överken, äfvensom för 7 Kolleger å 32 timmar, . 224 , Urart vid Sde eller tillsammans 242 timmar, lägre Elemen tar-läroverken. yppkommer en brist af 15 timmar i veckan, hvilken ökas till 45 timmar, om Kollegernes tjenstgöring inskränkes till det i lag bestämda minimum af 28 timmar. Samma anmärkning skulle kunna gälla i afseende på de treoch fem-klassiga läroverken, men då en rättelse häri skulle medföra högst betydlig kostnad, och det företrädesvis måste anses af vigt, alt de fullständiga läroverken, från hvilka ynglingarne skola afgå till universiteten, ej lida hrist på tillräckliga lärarekrafter, torde jag böra inskränka min underdåniga hemställan till frågan om anslag för ytterligare en kollega vid hvartdera af dessa sistnämnda läroverk.
Cellfängelse-byggnader, anslagen till » 146—147. Christianstads elementarläroverks räkenskap » 239. 349. Civil-ingeniörers bildande vid Marieberg » 64. 297—300. Civilstatens pensionsinrättning » 98. Bilagan litt. P. vid » 98. Dahlby kungsgård och stuteri ■ » 153—154. Danviks hospital » 200—203. Depositions-räkningar, Öfverståthållare embetets » 173. Depot, Flottans, i Götheborg » 90—94. 312—314. Drottningholms broars arrendemedels fond » 18—21. Drottningholms och Svartsjö slotts räkenskaper » 183—184. Drottninghuset » 203—204. Döfstummas och blindas institut » 266—267. Ecklesiastik-verk, Lappmarks, fonden för » 17—18. Ekonomiska karteverket » 37. Ekplanteringarne » 34—35. Elementarskolan i Stockholm » 260—261. Elevskola, Trädgårdsföreningens » 166. Elfstedtska pensionsfonden, bilagan litt. P. vid » 98. Enkeoch pupillfonderna, » 98. Bilagan litt. P. vid » 98. — 368 — Revisions-berättelsen. Utlåtandena. En-per-mille-fonden Entreprenadauktioner, Fångvårds-styrel sens Expensmedels-räkningarne Experimentalfält, Landtbruks-akademiens Extra siats-anslag till landtförsvaret Bilagan litt. K. vid — statsreglerings-fonden för år 1859 Bilagan litt. E. vid — utgifter, anslaget till Fahlu bergsskola Fjerde liufoudtitel, liks-statens Bilagorna litt. H, I, K, L, M. och N. vid Filéenska testamentsfonden Flottans räkenskaper Flyinge och Dahlby kungsgårdar och stuteri-inrättning
Hon sökte alltid instinktmessigt och omedvetet, kanske också för att leda uppmärksamheten från modern, att draga gästens intresse till sig; – mot fru Céciles pikanta, sfinxlikt kyliga koketteri, satte Alice sin ungdomliga, skälmaktiga grace, sin fulländadt vårdade uppfostran, sin beläsenhet och konversationsförmåga, sin korrekta elegans, som hon bemödade sig att göra verldsdamsaktig, och – först och sist – sina tjugo år. De, som nu oftast besökte Vårnäs, voro den nyss tillförordnade domaren i trakten, häradshöfding Lexow, och hans bror, bildhuggaren Georg Lexow, hvilken just i vår kommit från Paris och nu i sommar var gäst hos brodern. Då båda bröderna voro ogifta, och då den gamla, egenmäktiga husmamsellen från “salig lagmans“ tid just icke förmådde utbreda mycken huslig trefnad öfver deras hem, tillbragte de nästan alltid ett par timmar på dagen vid kaffeeller tédags hos Brandts, som voro deras närmaste grannar. Isynnerhet kom Georg ofta, ibland ett par gånger om dagen. Redan den andra aftonen Alice var hemma, drack han té hos dem. När fadren efteråt frågade, hvad hon tyckte om “den celebraste kavaljeren på orten“, svarade hon skrattande, att hon tyckte, han hade en viss likhet med “vår tids hjelte“ i Lermontofs roman“. – Hvar i all verlden har du kommit öfver den? frågade han med stora ögon. – I Schweiz, svarade hon ogeneradt. Ett par af oss brukade alltid abonnera hos Benda. Vi lånade alla möjliga böcker och gömde dem i byrålådorna bland vårt linne. På det viset läste vi en massa moderna franska böcker och också en del andra i öfversättning. Inte tror pappa, att madame kunde förhindra oss från det! Sedan dess och utan att vidare motivera det, kallade hon och fadren sinsemellan alltid Lexow för – “monsieur Petsjorin“. Hvad nu Georg Lexow annars hade af den ryske romanhjelten, verldsmansutseendet och verldsmanstonen hade han åtminstone. Han var nu trettiofyra år, icke särdeles lång, men ytterst väl vuxen, smidig, mager och graciös.
— Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad motion har Grefve Taube, H. E., af skäl, som finnas anförde uti ett i ofvannämnde protokoll intaget anförande af Svea Hof-rätts President och ledamöter, hemställt, att Rikets Ständer måtte, utöfver den löneförhöjning Kongl. Maj:t för Hof-Rätterne äskat, bevilja sådan till det belopp, att aflöningen för hvarje Hof-Rätts-Assessor kunde bestämmas till 4,500 R:dr; hvaremot Riksdagsfullmägtigen C. A. Larsson uti förut omförmälda memorial, enär Hof-Rätterne för icke länge sedan åtnjutit löneförhöjning och blifvit ändamålsenligt reglerade, ansett någon tillökning i lönerna för närande embetsverks ledamöter nu icke böra beviljas. Enär den af Kongl. Maj:t ifrågasatta förändring uti aflöningsstaten för ledamöterna i Svea Hof-Rätt, hvarigenom, med bibehållande af nu gällande fyra särskilda lönegrader, af hvilka den lägsta omfattar tio och hvar och en af de öfrige fem ledamöter, i stället tio ledamöter skulle sättas i högsta och fem i hvar 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. och en af de lägre graderna, synes vara af verkligt behof påkallad, tillstyrker Utskottet, att den af Kongl. Majit äskade löneförhöjning för Svea HofRätts ledamöter må beviljas. Och anser Utskottet sig härigenom hafva besvarat så väl Grefve Taubes som G. A. Larssons ofvan omförmälda motioner. Blifvande genom den nu tillstyrkta förhöjningen Svea Hof-Rätts aflöningsanslag, på sätt närlagde tabell visar, härigenom ökadt med 7,500 R:dr.
Det förekom honom som en grym lek av ödet, att en så späd och älsklig varelse redan var iklädd en dräkt, som dömde honom att avsäga sig själens självständighet och hjärtats naturligaste böjelser. Klemens hade nyss avlägsnat sig genom dörren till aulan, när denna utifrån öppnades av väktaren för en liten hop män och kvinnor. De voro nådesökande, det vill säga hedningar, som äskade upptagas i den kristna församlingens gemenskap. Det var svårt att av deras yttre gissa, vilka bland dessa människor drivits hit av hjärtats behov och vilka av världsliga skäl. De syntes alla tillhöra den olyckligaste samhällsklassen. Mitt i hopen visade sig en man, som bar mantel över sin tunika, en trasig mantel, men som talade om bättre dagar. Hans lätta, fria åtbörder skilde honom ytterligare från de andre, som tysta och vördnadsfulla stannade vid dörren. Denne man var siste ättlingen av en atensk släkt, som räknade sina anor från Ifikrates. Han hade i utsvävningar förstört sitt fädernearv. Han tog två steg framåt i salen och ämnade just med vanlig oblyghet omtala sitt ärende, då han hastigt varseblev Krysanteus. Denne hade han minst av alla väntat att träffa här. Mötet var honom mycket obehagligt och nära att bringa honom ur fattningen. Men han fann sig hastigt nog, kastade en blick av låtsad förvåning över salen och utbrast: - Vid Zeus! detta var ett löjligt misstag, en Odyssé i smått! Du måste ursäkta mig, min biskop, jag söker icke dig, utan din granne, min förträfflige vän antikvarien. Med dessa ord svängde han om på hälen, hälsade med oförskämd förtrolighet Krysanteus och lämnade salen. Petros vände sig nu till de nådesökande och sade med eftertryck i tonen: - Barn, I haven hitkommit för att räddas ur det hedniska mörkret och tillfångataga ert förnuft under Kristi lydnad? De tillfrågade bejakade frågan med bugningar. - Väl, uppgiven edra namn och bostäder för denne broder presbyter. I mottagen av honom skriftliga intyg, som, uppvisade för prokonsulariske skattmästaren, förskaffa eder nya högtidsklädningar. Iklädda denna dräkt infinnen I eder nästa Guds vilodag i vår storkyrka, för att undfå handpåläggningen till nytt liv, varefter
Ständer granstade och åtgjorde; Sa får Stats - Utstotter nu, till Rikets Högloft. Ständers pröfning och gillande öfwerlemna det Project kill innewarande ms Riks-Stat, som utwisar Resultatet af den fullbordade StatS, Regleringen; Och bör Stats-Utstottet till närmare upplysning deraf anföra följande: i:o Stats-Werkets Inkomster af Landt,Råntor, och de flere bland tein upptagne UppbördSTitlar, som uti 18-0 ars Riks, Stat paräknas till ett sammanlagdl belopp af i,ZZ9,fz6 R:dr >o fi. rr r., anses i den projecterade Riks - Staten för delta ar komma att utgöra 1,^00,468 N:dr 41 H. 9 r:st. Skillnaden bestar l förändringen af Stats-priser till 4 R:dr Tunnan, för den i Staten ä » R:dr r6 fl. beräknade Afradsoch Krono, Tionde Spannemäl. — Uti ett upptages högre warde pa Koppar, Räntor och Slag-Skatten, samt Kronans Tionde TackJern — och uti ätstillige, serdeles pä Författningar dem Kongl. Maj:t i Nader widtagit, nu tillkomne * * in - i2sL
Nå väl? Vi ä förlofvade, – vi ska gifta oss, se der målet för mitt lif! Hon är vacker, hon blir rik, när gubben dör Så kommer en minutiös beskrifning på en marknadsscen, der vi i vimlet af fulla bönder helt och hållet förlora vår hjelte ur sigte för en stund och i stället sysselsätta oss med för berättelsen främmande personer, såsom Janne och Stina, Lars Larsson och Lars Larsmora. Förf. presenterar för oss åtskilliga näsor, munnar, händer, klackar och byxfickor, under det han tar sig en hvilostund och släpper berättelsens tråd; det är icke alls noga om den hänger ihop, bara den kan härfvas upp och räcka så och så många ark. Sedan förf. pustat ut tager han åter fatt på sin hjelte, som träffar ”en för detta gosse, nu stor och fet, med cigarr i munnen, orakad, i Stanleyhatt och brokig halsduk.” Denne bjuder på toddy å stadskällaren, men hjelten afslår och går hem till sitt rum. Med det nu omtalade fyller förf. ett helt kapitel om åtta sidor. Nästan rörande är denne ”verklighetsskildrares” naivetet då han tror att en firad arftagerska – som till på köpet är förlofvad med en fåfäng löjtnant – reser till Stockholm på ett forlass för att helsa på sin fästman. Han berättar på god tro att hon knappt kunde hålla ögonen uppe utan drog schalen öfver hufvudet och kröp ned från lådan, ned i höet mellan säckar och tunnor och en slagtad kalf, som skulle säljas i Stockholm. Betecknande för hr Nordensvans sätt att måla passioner är, då han – sid 156 – säger att Anhilda vid uppträdet mellan henne och fästmannen skälfde så att handsken sprack. Man bör dock vara tacksam emot författaren för det [han] i detta kapitel befriat hjeltinnan med ”det rena ansigtet och den englalika pannan”, från det något olämpliga sällskapet, dvs. den slagtade kalfven. – hl – 84 Bästa fröken! Förlåt att Ni så länge måst vänta på svar, men jag vill alltid hellre dröja än svara oöfverlagdt och vårdslöst.
Grufvan vore icke mer för landet af den allmänna vigt, som tillförene; den Bergslaget tillagde förmån vore icke för detsamma erforderlig, utan begagnas jemväl för afsalu, och betalningen vore vanligen så ringa, att då t. ex. på Klar-elfven och dess tillflöden en tolft sågstockar betalts med 26 r:dr 32 sk., Stora Kopparbergs Bergslag åter icke beviljat mer än, år 1848, 4 r:dr och sedermera 6 r:dr allt banko, per tolft, oaktadt säljaren måst bekosta flottningen af timret ända till 3 å 4 mil. Betydlig skiljaktighet förefunnes jemväl emellan de i markegångs-taxan och af Bergslaget bestämda pris, enär, under det markegångs-laxan upptoge priset å en stock till 1 r:dr 24 sk. och ett stafrum ved lill 2 i’:dr, den förre af Bergslaget betalts med blott 28 sk. och det sednare med endast 32 å 40 sk., allt banko, inberäknadt flottningsbesväret. På grund häraf och då dessutom genom de bommar,’ som, lill förhin - Lagtamt Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottens Utlåtande, K-o 33. 7 drande af öfverträdelse!’ af ifrågavarande förbud, utaf Bergslaget blifvit lagde öfver elfvarne, betydlig olägenhet tillskyndades allmogen, som derigenom sattes ur stånd att för sine transporter till aflägsna fäbodar och slogar elfvarne begagna, har motionären yrkat upphäfvande af Kongl. Resolutionen den 13 November 1747, i hvad den lagger hinder i vägen för skattejordsegarne att till hvilken som helst försälja virke, och att desse jordegare mätte förklaras berättigade att, utan intrång af Stora Kopparbergs Bergslag, för flottning begagna
Samme ledamot har sagt, att Utsk. förfarit rätt, då det sålunda, såsom i mern. 18 skett, redogjort för åt skilliga mål, som i Statsrådet förekommit, dä, K. M:s beslut fattats i strid med samtlige Statsrådets tillstyrkanden. Det är svårt att veta för oss andra, som icke varit ledamöter af Gonst.Utsk. vid denna riksdag, huruvida icke möjligen derstädes flere dylika, lika välgrundade anmärkn., som dem jag nyss refererat, genom den förseglade sedeln kunnat förfalla, i st. f. att ännu ytterligare hafva förökat denna lista, till intet gagn ledande, men hvilken väcker oro och split inom folket och verkar till förakt för denna representationens delegation i st. f. vördnad, som den borde förtjena. Men, mine Hrr, Const.Utsk. måste vara varsamt vid utöf - Den 5 December. 151 ningen af de rättigheter, sora grundlagen detsamma tillagt; det måste med kraftfull hand mota hvarje försök, hvarje ord, som kan vara ett brott emot de former, sora i 100 och 107 §§, efter hvilka dess granskning af Statsrådets prot. är inskränkt, kan förekomma; hvad derutöfver försökes är ett brott emot samhället. Hr Lagerhjelm, Pehr: Då jag har äranatt vara ledamot af Const.Ulsk., så har jag äfven derigenom rättighet att förmedelst reservation gifva tillkänna min öfvertygelse. Då jag har begagnat denna rättighet, torde det måhända synas öfverflödigt att jag nu stiger upp på detta rum; så är det likväl icke, ty R. o. Ad. står uti en annan ställning till Const.Ulsk. än hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter står lill detsamma. Såsom ledamot af Const.Ulsk. äger jag nemi. icke rätt att bedomina dess förfarande, såsom ledamot af R. o. Ad. åter äger jag samma rättigheter, sora tillkomma detta Stånd.
Dniversiteterna medgikvas att pä Indragnings-8taten kä beräkna 8ex Drokesso, s-Dmeriti-löner, Ii vargs D^ra borde tillkomma Universitetet i Dund ocb de 2:ne öfriga det i Upsala, bviiket sistnämnda redan eger medel till 2:ne dylika löner. ^Umrinna In<Ii-ktAninA8-8tktl6n. Dnligt bvad bär okvav blifvit föreslaget, skulle nedannämnde anslag nu komma att öfverflytta» eller uppköras ä Allmänna Indragning8-8taten, dit de genom sin besk a lken lie t böra, nemligen: lill Döredraganden ak lVlagasins-Xrendena k:dr 400: „ Drokessor kor undervisning i D:n nmorske Vetenskapen, personelt 1,000: „ Dammar-dunkaren v. för dess biträde vid utgikvandet ak DIanebe-Verket "8vensk botanik" 800: „ 8e6r6t6rgren 5t^'n?r/ro//-r^ för utgikvandet ak 8venska Dolkets Historia 1,000: „ Drokessoren 5'e/r/^te/'^ för utgikvandet ak 8veriges gamla lagar - 1,200: transport 4,400: 57 kran8port 4,400: köne-er8ättning till /'rdjuneten Le^a/rr/e,^ 8ä länge krokekor k^on^/unt/ u^slöär
Vid andra punkten} som rör er afrads-spanmålen. Ståndet godkände ej mindre de at Utskottet i Ullålandet N:o 226, pag. 9 och 10, i afseende på utmarks-skatten å Öland, afgifna yttranden, än äfven den uti Utlåtandet N:o 64, föreslagna beräkning af afrads-spanmålen. Vid nionde punkten j angående tiondeoch hammarskatts-jern. Ståndet biföll, l:o hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 64, Litt. Fs angående tillökning uti skattefrihets-dygnen vid tackjerns-blåsningar löreslagit, med tillägg dervid, i afseende på anhållan om Kongl. Maj:ts Nådiga sanclion till Fröt. Vt dr. d. t5 dug. 1840. 525 beslutet, enligt Utlåtandet N:o 226; 2:o tionde-tackjernels beräkning, enligt Utlåtandet N:o 64; och d:o hammarskalls-jernets beräkning:, enligt Utlåtandet JS7:o 226. Vid tolfte punkten , angående mantals-penningarne. Ståndet godkände Utlåtandet N:o 64 och Bil. dervid under Litt. G, med tillägg, enligt Utlåtandet, N:o 226. Vid trettonde punkten, angående Lagmansoch Häradshöfdingé-rän tan ; och femtonde punkten, angående sterbhus-ajgiften. Ståndet biföll, att Lagmansoch Häradshöldinge-räntan må upphöra, på sätt och med vilkor, Stats-Ulskoltet i Utlåtandena INtris 64 Litt. II, och 226 föreslagit, under förbehåll likväl, alt sterbhus-afgiften från samma Lid ej vidare kommer att utgå. Vid tjugonde punkten , angående rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering unde r kast ad , jord.
Att de från Stuteriet utgående landtbeskällare, förmånligt inverkat på afveln, synes bäst af de hästar, som af allmogen årligen utbjudas till salu vid auktion i Ottenby, 392 D e n 12 Mars e. m. och hvaribland icke sällan anträffas dugliga, både kavalleri och åkerbrukshästar. En af dessa landtbeskällare, född vid stuteriet, fallen efter Engelsk fullblodshingst, har i synnerhet af allmogen varit eftersökt, och da denna häst upvisades vid Landlbruksmötet i Norrköping tillvann den sig allmänt bifall. Ja, af flere erhöll den det i deras tanka stora loford, ’'alt det var den vackraste Norrska häst man kunde se, samt att det vore väl om vid Stuterierna sådana hästar kunde updragas”. För öfrigt får jag uplysa att vid Ottenby stuteri icke finnes en enda Engelsk fullblodshingst, ‘jag kan således icke lika med motionären klaga öfver att det största antalet, utgöres äf sådana; tvertom beklagar jag, att icke en enda finnes och troligen icke kan komma att finnas, under närvar, förhållanden, då upköp af en enda utmärkt sådan, skulle medtaga mer än ett års Statsbidrag, sådant det från K. Stats-kont. utanordnas till Stuteri-öfverstyrelsens disposition. Medgåfvo äfven tillgångarne att underhålla olika racer, icke skulle jag tillstyrka, att den Norrska valdes till bildande af en arbetsrace hos oss, utan fast heldre, att de inom landet derlill mest tjenliga upsöktes. Men då hela antalet moderston, som vid Stuterierna underhållas icke öfverstiger 100, så hemställer jag, om det kan vara ändamålsenligt att fördela dessa i flera olika, frän hvarandra skiljda racer. Att ihärdigt, och med urskiljning förbättra hvad som finnes, tror jag vara och blifva det rätla. Förhastade förändringar inverka menligt i alla grenar, men måhända i ingen lemna de så svårläkta sår som i Stuteriväsendet. Hvad som hastigt omkullstörtas, behöfver der flera decennier, ja måhända ett sekel att åter uprältas. Någon gång hör man klagas öfver att
CD Cfcj P CD ?•«.§ Ess • 2- J o • S 5'rt > aq insatt belopp. R:dr R:mt. uttaget belopp. R:dr R:mt. Kronobergs län. Tab. FATTIGVÅRDEN. Är. Antal fattighjon, som erhållit full försörjning. Aldre personer vårdade Barn, vårdade i och utom fattighus. i fati 0 ,. j pa an,inåt sätt. hus. ; m. | q. m. [ q. m. | q. Summa. ; Summa af båda i könen. 14. 15. Antal af fattigvården understödde, som ej fått full försörjning. Fattigvårdens Inkomster. R:dr R:mt. Afkastning af egendom, kollekter m. m. Personliga; Värdet af fattig; tillskott vårdsefter hembidrag. mantal. Ersättning af statsmedel. af annat! fatti gvårdssam| hälle. Summa R:dr R:mt. 23. Samtlig utgifter i och för fattigförsörjningen. P. A. NORSTEDT & SÖNER. BIDRAG TILL SVERIGES OFFICIERA STATISTIK. ii} Kongl. Maj:ts BefallningshafVandes femårsberättelser. Ny wjj. LANDSHÖFDINGE-EMBETETS UTI CALMAR LÄN UNDERDÅNIGA BERÄTTELSE FÖR ÅREN 1850- 1. Länets indelning och iiatnrbesknfTenlict i allniänhct. Ik förut, afgifne underdåniga femårsberättelser innehålla en i väsentliga delar fullständig geografisk beskrifning öfver detta län, med hänsigt till dess läge, naturbeskaffenhet och politiska indelning, så kunde det möjligen anses öfverflödigt att här upptaga andra, dit hörande förhållanden, än sådana, som innefatta någon märklig förändring.
B:dr, som än ytter!igare, då de af Rofön befintliga Mantal i räkning inbegripas ökas t ill'8<> B:dr, hvilket belopp, jemförd! med vaccance-afgiften för en Båtsmansrote efter samma års Markegång, sorn utgör endast 30 R:dr 5 sk. 6 r., alltså innefattar en betydligen högre Utskyld och äfven i vanlig tid öfverstiger kostnaden till en Båtsmans underhåll. "Vid detta förhållande, och ehuru å Kronans sida förmonligare vöre om rote-friheren, enligt Häradets genom dess Fullmäktig för detta yttrade önskan , fortfore äfven efter KongsgirdsArrendenas upphörande, emot utgörande af samma ofskylder i stället detföe hädanefter sorn hittills; dock sorn hos Kongl. Majtt ock i Nådigt betraktande kommit, huruledes dessa vilkor •för Rote friketen i Färentuna Härad skulle, fortfarande, på sätt ofvanbemäide calcul utvisar, för vederbörande medföra större tyngd än en billig likhet skattdragande emellan synes medgifva, har Kongl. Majit häruti funnit anledning att, jemte meddelande af hvad dervid förekommit - Konungens Nåd. Propositioner. 145 mit och upplyst blifvit, detta ärende härmed till Riksens Ständers ompröfyande och yttrande öfverlemna. Kongl, Maj: t förfil ifver Riksens Ständer nied Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. N:r 14, Uppläste hos Ridd. och Ad. d. 23. Dec. 18x7,' PresteStåndet d. 2o, KorgareStåndet d. 27. „ BondeStåndet d. 23. — Utdrag af Protokollet öfver Krigs Årender, hållit inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott den 9 December 1817. Grefve Gyllenborg. Deras Exellencer Stats-Råden Herr Grefve Rosenblad. B. C. Quiding, Närvarande: Haus Exelence Justitia-Stats-Ministern Herr Herr Friherre Fleming, Herr Friherre Lagerbring.
Der gå han och hans käring och söka ännu i dag. Käringen, som wardt stekt i ugnen. Liknande utländska Sagor förekomma: På Se Bröderna GRIMM, ~Kinder und Haus-Märchen~, Th. I, N:o 15, ss. 91-100, »Hänsel und Grethel», [öfvers. på Svenska i ~Lekkamraten~, Upsala, 1838, ss. 79-89, »Hans och Greta»; samt något kortare i REUTERDAHLS ~Julläsning för Barn.~ Lund 1837, ss. 72-76]. B. Hos STÖBER, ~Elsässisches Volksbüchlein~, Strassburg, 1842, ss. 102-109, »Das Eierkuchen-häuslein». På Ett brottstycke på Lüneville-folkspråket finnes hos OBERLIN, ~Essai sur le patois~. B. En liknande inledning förekommer i sagan »Finette», ibland Grefvinnan D’AULNOY’S ~Contes des fées~. På A. Jätte-Stugan, hwars tak bestod av bara korfwar. Ifrån S. Småland. Det var en gång en fattig torpare och många äro väl det, som bodde djupt in i skogen. Han hade två barn, en pojke och en flicka. En dag sade torparen, att de skulle gå ut och hugga gran-ris. Barnen lydde; pojken tog en yxa, systern följde honom, och så drogo de till skogs att hugga ris, såsom deras fader hade befallt. Men huru de färdades fram och tillbaka, kunde de slutligen icke finna vägen till hemmet. Middagen kom, qvällen kom, och ju längre det led, desto mer fördjupa de stackars barnen sig uti ödemarken. Då blef flickan ängslig, och satte sig ned på en låge (kullfallet träd), samt grät bitterligen; men pojken var vid godt mod, och tröstade sin syster så godt han förmådde. »Gråt inte,» sade han, »jag vill bygga oss en koja; i morgon, när det blir dager, hitta vi nog hem igen.»