Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
är helt och hållet af ceconomisk natur och, jemnlikt 89 §. af RegeringsFormen, tillhör Konungamagtens enskildta beslut och Förordnande , såsom sjelfva Propositionen äfven gifver vid handen, då Konungen endast för den beröring ärendet i visst fall synes hafva med allmänna Lagens stadganden om Bördsrälten, äskat Riksens Ständers samtycke till Bördeskillingens reglerande genom laga värdering vid de tillfällen Lösningstalan af Lagutskottets Bttänkandtu. 89 Skyldeman skall anställas, till ärfd Fastig* hets återvinnande, sorn på föieslagne nya sättet varit försåld." I öfverensstämmelse dermed hafva ock Riksens Ständers Remisser, så väl å Konungens Proposition, sorn den förut af en* skild Riksdagsman inom BondeStåndet väck-, te motion, ensamt varit stälde till Lag* Utskottet, sorn, efter mitt omdöme, rätte* ligen tillstyrkt bifall af Propositionen i den enda omständighet, hvarom Ständernas öf* verläggning varit påkallad, rörande Lag* frågan, eller Bördeskillingens fastställande genom värdering; men deremot icke haft gi 1 Lige skäl att vid sakens behandling i något afseende anlita Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskottets biträde.” "Om Riksens Ständer emellertid, af detta vidtagne steg, nu skulle föranledas att äfven i hufvudfrågan yttra någon önskan, så tror jag den böra inskränkas till underdånig anhållan, om snar verkställig* het af' ifrågavarande Lottningslnrättning, såsom ett, under nuvarande omständigheter, både nyttigt och nödvändigt lindrings* medel emot den förlägenhet, som af all* manna orsaker uppkommit och fortfar, att i alla Provinser vara rådande vid försäljning af större fast Egendom.” ”Genom sådan reglering skulle de 0- ordningar och missbruk genast upphöra, som icke utan skäl öfverklagas, så länge till hvars och ens sjelfrådiga förfarande handlöst öfverlemnas, att med Lottsedlars, 9° Lagutskottets Betänkande». Utmånglande för inhemske och utländske
Och bör, vid tillämpningen af dessa stadganden, för öfrigt ej lemnäs utan uppmärksamhet, huruvida af en sedels utseende och beskaffenhet skulle kunna förmodas, att den antingen med föresats blifvit stympad, för att på ett svekfullt sätt bereda vinst genom dubbel inlösen, eller ock visar sig, att det ofullständiga skick, hvari den befinnes, blifvit endast genom tillfälliga händelser eller nötning förorsakadt; så att, i förra fallet, ett strängare, men i det sednare ett lindrigare behandlingssätt må kunna ega rum. Göras åter hos Under-styrelsen eller Fullmäktige ansökningar om ersättning för sådana sedlar, hvilka genom olyckshändelser blifvit till den grad stympade och skadade, att deras infriande icke kan, enligt ofvanintagna grunder, medgifvas, så att bifall eller afslag beror icke af sjelfva sedlarnes granskning, utan på undersökning och pröfning af särskilda skäl och omständigheter; - Banko-UtskoUels Memorial, S:o 81. 17 (S* 137 §. Oförändrad.) (Se 138 §. Oförändrad.) m. Ml R. SI. Frel. 1853 $ 1854. heter; då skola dylika ansökningar hvila till en kommande Riksdag och till Banko-Utskottets afgörande öfverlemnas. 23:o. Vid inlösning af Bankens i §(133) uppräknade sedelslag förfares, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 5 Mars 1836. 24:o.
Da stadgandet kommer att innehålla, att beläggning endast irra stc till enskifte Skrifter, följer deraf uppenbart, att allt som fran Domstolar och Embetsställen utfärdas, da Charta dertill erfordras, bör pä Stämpladt Papper wara strifwit. För att undwika kostnader till flere nya Stämplar än behoswet päfordrar, bör dä stillinge-calels Stämplar i denna §. omnämncs, Nedactionen i stället blifwa strän och med 2 fl till ock med dec amal. som enl gr denna Stadga behoswet päfordrar samt pä re Sista Mom. i denna §. kommer genom oswan förändrade princip i den del alt förändras, att orden eller genast är arc rillgä, ulestutes. Till denne §. hörer den af en Ledamot hos Högloflig,.' Ridderstapet och Adeln wäckte fräga oin Tidningars stämplande, men dä detta tillförne alldrig warit yrkadt, och i allmänhet skulle falla dem till last, som af Tidningarne wilja sig begagna, dä Stämplare dehutom ej kunde hänföras under de proportioner och valeurer som för andre Handlingar äro antagne, dä Post, och Inrikes, Tidningar äro för allmän nytta inrättade, w!d Colleaier och andre Publike Werk nödwändige, sä anser Utstottet sig ej lämpeligen kunna hänföra Tidnings - Papper under den art och beskaffenhet, att kostaaden till dem stulle med Stämpel-afgift ökas. Ut - 2zo4 Den 3 Augusti. Utssottet har i allmänhet ej kunnat afwika fran den antagne princip om eo procents tillökning emot förra Charle-Sigillatc Förordningen. Endast i några fa händelser, der antingen någon modifikation kunnat aga rum, eller der en Ccntradiction blifwit upptäckt i förra Författningen tvid proportionen, wista högre och lägre Jnstanlicr emellan, har en sadan jemnkning blifwit antagen, som härefter widare under fine ställen förekommer, hwarigenom någon minskning i det hela likwäl ej kommer alt aga rum. §. ,z.
Upplysningsvis hade jag ansett mig böra tillägga, att den tid af åtta dagar, hvilken jag antagit såsom den högsta erforderliga för expedierandet af Ofverståthållare-embetets femisser till domstolarne, icke vore godtyckligt bestämd; ty, förutom det att jag genom muntlig efterfrågan förvissat mig, det berörde tid borde vara tillräcklig, förutom det att, på sätt redan nämndt vore, någon anmärkning mot den sålunda föreslagna tid, såsom varande alltför knapp, ej blifvit framstäld i det svar, jag, å min hemställan 60 härom, från Öfverståthållare-embetet emottagit) hade jag, vid granskningen af de från Poliskammaren i Göteborg till Justitie-Ombudsmansexpeditionen inkomna fångförteckningar erhållit bekräftelse på möjligheten att inom berörde tid medhinna remissernas expedierande. Yid nämnde Poliskammare, der likaledes ett icke ringa antal fångar förekomme till ransakning, hvilken sedermera remitterades till domstols behandling, hade nemligen på senare tider remisserna alltid, blott med tvänne hittills anmärkta undantag, der några få dagars dröjsmål ägt rum, blifvit till domstol öfverlemnade sist på sjunde dagen från det ransakningen dit remitterades. Om än fångarnes och de remitterade ransakningarnes antal vore vid Stockholms Poliskammare större, än vid Göteborgs, så befunnes äfven antalet af Notarier och Kanslister större vid den förra Poliskammaren, protokollsföringen der inskränkt till blotta minnesanteckningar, då deremot vid Poliskammaren i Göteborg fullständigt protokoll uppsattes, hvarjemte justeringsarbetet uti Poliskammaren i Stockholm vore fördeladt på två Ordförande. Dessutom anträffades, på sätt jag förut antydt, hos Öfverståthållareembetet för polisärenden dröjsmål äfven uti åtskilliga andra å Poliskammarers ankommande expeditionsgöromål, såsom ej mindre i protokollers uppsättande och utskrifning, vare sig till parter eller till domstolar och andra myndigheter, än ock i fråga om brefs besvarande, samt slutligen vid insändandet af de fångförteckningar, hvilka från merbemälda Embete borde afgifvas.
Jag får förklara, att jag blott fästat mig vid hans ord , och icke vid annat, ”ån ”att följden skulle blifva en hastig försålj35ningI öfrigt har jag ej framkastat eller skall någonsin med insidieusa framställningar gifva några sido hugg. I afseende på hufvudsaken, in - T>m 2" Ceteirer f. ny. Brämmer jag i hvad af Herr von Hartmansdorff blifvit yltradt, och anhåller om proposition på det förslag Grefve af Ugglas framställt. Herr Lagerhjelm: Jag nödgas ännu en gång yttra några ord i detta ämne. Jag har sökt motivera mitt bifall till Utskottens Betänkande på nyttan af att äga spannmålsupplag, emedan vi sakne capitaler. En värd Ledamot har sagt, att det icke kunde bedömmas, om de funnos eller fattades, emedan en allmän anstalt varit till, som hindrat Capital att visa sig i handeln. Likväl är det bekant, att MagazinsDirectionen flera år varit alldeles oförmögen att handla , emedan medlen varit fästade. Under denna tid har dock en sådan variation funnits i sädesprisen , som bevisar, att ingen haft styrka att begagna den vinst af flere hundrade procent, sorn står att förena med en sådan handel. Dst är Capitalen , som hafva uteblifvit. Jag anhåller således om proposition till bifall å Utskottens förslag. Herr Manch af Rosenskjöld: Afven jag måtte beklaga mig öfver det obehagliga ödet, att få besvara tillvitelser för yttranden, som jag ej haft. Jag har ej sagt, att de 25,000 tunnomes försäljning skulle hafva menliga följder på spannemålsprisen, ehuru jag verkligen tänkt det; men hvad jag sagt och hvad jag tror kan verka på Herr von Hohenhausen, är att, om de 25>oOO tunnorne genast säljas, får Staten mindre för sin spannemål.
Belgien, Holland, (lera af de Tyska staterna och nästan aila Italienska, Spanien, Portugal, Grekland m. II. Samma är som denna Kommitté afgaf sitt underdåniga Betänkande, uppdrogs åt tre rätlsliirde ali utarbeta åtskilliga vigliga lagförslag inom handelsrättens område, och redan i Februari månad 1854 var detta uppdrag fullgjordt Bland de sålunda utarbetade lagförslag, af hvilka beklagligen blott ett enda ännu erhållit kraft af lag, nemligen genom Förordningen om handelsböcker och handelsräkningar, vai äfven förslag till ny Konkurs-lag. Detta, på den Europeiska handelsrättens principer grundade, förslag var af synnerlig förtjenst, såsom det första, hvarigenom nämnde principer inpassades i vår lagstiftning, och jemväl betydelsefullt för framtiden, enär derigenom uppslaget var gifvet till ett nytt skifte i vår kredit-lagstiftning och den enda väg var utvisad, som på detta område hädanefter kan komma i fråga att beträdas. Förslaget underkastades granskning af Högsta Domstolen, som dock yttrade betänkligheter mot vissa af förslagets principer, hvarförutan åtskilliga detalj-anmärkningar jemväl framställdes; och förslaget förblef derefter hvilanda inom Justitie-departementet. Men 4857 års handelskris kom; den ena affärsmannen efter den andra nödgades afträda sina tillgångar till borgenärers förnöjande och se sig underkastad en lag, hvars oefterrättlighet gjorde den allmänna förvirringen än större och som, på samma gång den stängde all utsigt tili räddning för den redlige, af konjunkturförhållandenas omkastning störtade gäldenären, icke lemnade den rättsinnige borge nären annat hopp än att efter flerårig väntan såsom betäckning för sin fordran erhålla några få ur skeppsbrottet bergade spilror, hvaremot samma lag gaf eli ypperligt tillfälle lör sveket och oredligheten att rikta sig på andras bekostnad. Och såsom betecknande för lagens orimlighet anmärktes jemväl att domstolarna icke vågade tillämpa den i all dess stränghet, utan medgåfvo uppskof, der sådant måhända icke lagligen bort äga rum. Under dessa förhållanden, hvilka närmade sig till eli tillstånd al fullkomlig rättslöshet, fortgick förra riksmötet, och det kunde ej fela att ett så vådligt tillstånd skulle ådraga sig representationens uppmärksamhet.
På grund af Eders Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, med vidfogad ritning och kostnadsförslag, uppgående till 119,000 R:dr Banko, har staden till byggnad af en ny hamn utanför den gamla erhållit ett statsanslag af 79,000 R:dr Banko emot förpligtelse att icke allenast sjelf bekosta de efter kostnadsförslaget felande 40,000 R:dr, ulan jemväl all den kostnad derutöfver, som kan erfordras att fullborda den nya hamnen efter fastställd plan. På hösten 1842 är detta maktpåliggande och svårt utförbara arbete påbörjad t, och har sedermera fortgått medelst anläggande af en vågbrytare utanför gamla hamnen. Olyckligtvis blef denna, till en mindre del redan försedd med öfverbyggnad, skadad af en häftig storm natten mot den 28 Oktober 1845, hvarigenom ock vanns den erfarenhet, alt vågbrytarens bas behöfde betydligt förstärkas, hvartill de tillgänglige medlen icke förslå, och kommer således byggnadens fullbordande att bero utaf huruvida ytterligare anslag kunna erhållas. Wisby är den enda stad i Norden, som förvarar många och stora forulemningar af I2:te och 13:de seklets byggnadskonst. Några bland de i ruiner stående kyrkorna utmärka sig synnerligen genom ett ädelt och snillrikt byggnadssätt. Ovedersägligen vore det en stor förlust om dessa vackra ruiner genom tidens åverkan skulle gå förlorade, synnerligen då de, med användande af icke betydlig kostnad, kunna i sekler bevaras. Deras fasta byggnadssätt af bruten och huggen kalksten garanterar härför; de skulle ock nu befinnas i vida bättre skick än de äro, om icke menuisko-åverkan å dem i förra tider hade åstadkommit den mesta förstörelsen. Ett litet anslag till underhåll af stängsel m. m. vid ruinerna har af hospilalsmedlen härtill blifvit anvisadt uti inkomsten af hospi tals-tom tören i staden. 32 Slädens inkomster af hamnoch bropenningar, den tolagen tillhörande fattigvårds-afgiften, mätare-, vägare-, kokhus-, barlastoch bränne-penningar, tolag, varfvet och Beckborg hafva utgjort:
I afseende på formen för de reservationer, som åtfölja Utskottens Betänkanden. 4:o Gillande af StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående beräkningen af StatsVerkets Inkomster, utom hvad angick 26 punkten, om Controllstämpelmedlen, hvilken ogillades, med förklarande att Controllafgiften hör med 20 procent nedsättas, och att, i följd deraf, Controllstämpel-medlen ibland StatsVerkets inkomster må upptagas endast till 6,000 R:dr; hvarjemte BorgareStåndet beslutit: vid i3 punkten, om Kalkugnsafgift på Gottland, alt, då densamma upphör och den härigenom uppkommande minskning för de skattskyldige bör vid deras taxerande till be vill - 4oo Den 2g M a j i. ning afses, BevillningsUtskottet borde, genom utdrag af Protocollet, af beslutet erhålla del; vid ^4 punkten, om Båtsmansvacancemedlen, att Ståndet förbehöll, att beslutet derom icke må innefatta hinder för utlåtandet öfver väckte Motioner, om nedsättning i Båtmans-vacanceafgiften för serskilda Städer, och reglering i detta afseende; samt vid 29 punkten, om Danska Fyringsmedlen, och den 3o, om ersättningar, att Danska Fyringsmedlen, 9,333 R:dr 16 sk. B:co, skola uteslutas ibland de under N:o 3o uppräknade ersättningar, samt directe användas till Lotsoch Bäkinrätlningar. 5:o Godkännande af Eocp e dit. iöns Utskottets j i anledning af återremiss af förslaget till underdånig Skrifvelse, angående NumerLotteriets fordran hos HamnbyggnadsDirectionen i Helsingborg, afgifne, numera rättade, förslag till berörde underdåniga Skrifvelse. 6:0 Afslag å följande Utskotts Utlåtanden; Statsoch BancoZJtskottens:
Maj:ts Befallningshafvande underställas. Läiis-Nämndcn. 4:o. Ordföranderne i Socken-nämnderne sammankallas årligen i September månad i residens-staden af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Läns-nämnd. 2:o. För vigtiga ändamål kan denna Nämnd äfven på andra tider af Kongl. Maj.ds Befallningshafvande sammankallas. 3:o. I Läns-nämnden före Landshöfdingen ordet; dock utan rösträtt. 4:o. Läns-nämnd må ej hållas samlad mer än 6 dagar, såvida ej minst 3/,:delar af de när varande sådant äska och Ordföranden dertill samtycker. 3:o. Omröstning i Läns-nämnd sker per capita sålunda, att hvarje ledamot till protokollet antecknar sin mening; vid lika röstetal förfaller frågan. Allm. Besv. och Ekon. Utsk:ls Bet. Ledamöterne uppbära dagtraktamente å 3 R:dr Riksmynt, samt skjuts för 1 häst. 7:o. Läns-nämnden eger att antaga och aflöna en Kassa-förvaltare och Räkenskaps-förare, som äfven förer protokollet vid sammankomsterna. 8:0. Den hushållnings-sällskaperne nu tillagda del af bränvins-skatten öfverflyttas, under enahanda vilkor, på Läns-nämnden. 9:o. Landshöfdingen låter för Läns-nämnden framlägga: a) Redovisning för de af sednaste Läns-nämnd beslutade utgifter. b) Förslag, befordrande Länets utveckling och förkofran, samt dertill behöfliga summor. c) Förslag till utgifternas fördelning. 10:o. Sedan räkenskaperne blifvit granskade meddelas decharge åt förvaltaren, såvida an märknings-anledning icke finnes. Uppstår dylik, åligge det Kongl. Maj:ts Refallningshafvande att tillse det den skyndsamligen afbjelpes eller beifras. U:o. Uppsats å de beslutade summornas storlek och fördelning öfversändes till Kongl.
så ock de i Förordningarne grundade skäl, för hvilka ansökningen beviljas eller afslås, hvaröfver Registratur och Resolulions-böcker borde hållas, och det Bih. lill R. St. St. Just-Omb. Emb.-Ber. d. i5 Januarii i834• således icke varit Konungens Befallningshafvande tillständigt, att i någon mon vika ifrån berörde stadgande och, på sätt som skett, för Lands-Secreterarens eller Expedilionshafvandens beqvämlighet, vidtaga ett annat, med föreskriften i nämnde §, icke förenligt expeditionssätt, hvilket Konungens Befallningshafvande icke destomindre sökt försvara, och dervid begagnat ett skrifsätt, som, i synnerhet när den gjorda anmärkningen emot sådant företag stödde sig på åberopad Lag, varit alldeles otillbörligt, såsom bland annat, att tiden för mig att lemna Herr Landshöfdingen Grefve Gyldenstolpe erinringar orri hvad till hans Embete hörde icke skulle inträffa förr, än då något deraf blifvit åsidosatt, och att Lands-Secreteraren Nyberg för sin del icke kunde undgå att gifva det klandrade expeditionssättet företräde framför det, som i den åberopade §. i LandshöfdingeInstructionen sig erbjöde, likasom det stod i hans magt, att i en gifven författning göra ändring, samt det jemväl erkända tilltaget, att af allmän åklagare fordra lösen för Utslag i police-mål, och derföre tillägga honom lös.en af den tilltalade, på intet sätt kan, efter hvad Konungens Befallningshafvande förment, anses för lofligt, utan endast vittnar om ett sätt, att orättmäligt öka Expeditionshafvandes sportlar, pröfvade Kongl. HofRätten skäligt förklara, att Konungens bemälde Befallningshafvande skulle för berörde lagstridiga förfarande böta, i anledning af i Cap. 12 §. Rattegångs-Balken, Etthundrade Daler Silfvermynt med 33 R:dr 16 sk. B:co.
Vid Utskottets yttrande uti den 4;de punkten, angående anslag för inrättande ide Norra Länen af två eller lie chemiska blekerier och appretör ngs-verk, har inom Preste-Ständet blifvit erinradt, att, då den finare lärfts-tillverkningen i Norrland hotades med undergång, Staten måtte göra något för dess understödjande, ehuru ett mindre anslag, än som blifvit af motionären äskadt, syntes böra blifva tillfyllestgörande, och alt derföre förslaget om blekeriers och appreterings-verks inrättande icke matte helt och hållet förkastas, helst varan, redan till sin inre beskaffenhet, egde företräde för den utländska och endast i det yttre utseendet vore densamma underlägsen; hvaremot Borgare-Ståndet lemnat äfven denna punkt utan anmärkning. Då det i denna punkt af Utskottet afgifna yttrande sålunda är af tvänne Riks-Stånd bifallet och af ett annat lemnadt utan anmärkning, anser Utskottet sig böra det samma vidblifva. Vid Stats-Vtshotlcts Utlåtande, JV:o ^35. Litt. Vid den 5:te punkten, angående ifrågastäldt anslag för en arbetsinrättning uti Eskilstuna fristad, bär inom såväl Predesom BorgareStåndet blifvit erinradt: att berörde arbets-inrättning icke skulle komma att afse enskilda fördelar för Eskilstuna, ulan vore ämnad alt på ett tjenligt sätt bereda arbets-förtjenst och sysselsättning åt den mängd af personer, serdeles ungdom, som vid fristaden emoltages, men möjligen annars kunde falla Corrections-Inrällningarne till last, hvarföre blifvit yrkadt, att det erforderliga anslaget mätte af Rikets Ständer beviljas; varande vid Preste-Ståndets protocolls-utdrag bilagclt ett hos bemälde Riks-Slånd förstedt af Kyrkoherden i Eskiltuna, Prosten U. Landgren den <7 sisLlidne
Strömmens dunkla vatten fräste här och där upp med ett askhvitt skum. Han satte sig på en af sofforna i muséets trapphus. Tätt nedanför honom drog strömmen af Skeppsholmspromenerande förbi, tätnande och glesnande i hastig växling. Tomas tänkte på Ellen. Hur skulle deras förhållande sluta? Hennes besinningslösa hängifvenhet kunde emellanåt nästan oroa honom. Han hade helst velat, att hon i deras förbindelse icke hade sett något annat än han, en vårlig förlustelse för ett ungt och susande blod. Det hade blifvit en disig luft, ur hvilken gasens lågor lyste fram, omgifna af stora, rödaktiga nebulosor. Tomas fixerade oafbrutet den fil af ansikten, som drog förbi i skenet af den närmaste lyktan. Han kände sig redan som en man med erfarenhet om världen och kvinnorna, och han trodde sig spåra heta och otillåtna drömmar bakom de långfransade ögonlocken i hvarje blekt flickansikte, som strålade upp i gasens ljus. Nästan hvarje minut såg han på klockan. Hon närmade sig redan half nio. Tomas tyckte sig redan känna den frestande kvafva luften i det lilla undangömda hotellrum, till hvilket han och Ellen så godt som hvarje afton brukade smyga sig bort, och i hvilket den breda, hvita sängen nästan upptog halfva utrymmet. Klockan hade icke slagit tio då Tomas kom hem. Ellen vågade icke vara hemifrån längre; hennes mor skulle ha kunnat misstänka något. Familjen satt ännu vid lampan i salen, utom Greta, som hade gått och lagt sig. Det stod ännu dukadt åt Tomas; han drack en kopp té och åt ett par smörgåsar. Innan Tomas gick in till sig, såg han in till Greta för att säga godnatt åt henne. Det var redan mörkt i hennes rum. Han hade icke väl kommit innanför dörren, förrän Greta sprang emot honom i blotta linnet och gaf honom en kraftig örfil. Därefter hoppade hon upp i sängen, borrade hufvudet i kuddarna och började storgråta. Hon hade fått D på sin kria »Om nådemedlen». Våren gick. På soliga dagar följde regn, och efter regnet lyste det åter upp.
De skäl sökanderne åberopat, nemligen att kommunikationen med hufvudstaden skulle underlättas, och att de redan å jernvägsarbetena nedlagda kostnader icke medförde hvarken indirekt fördel för orten eller direkt inkomst för Statsverket, innan banan blifvit öppnad för trafiken, gällde i lika om ej högre grad för åtskilliga andra banor, hvilka genast skulle komma i omedelbar förbindelse med redan färdiga stambanor, då deremot jernbanan emellan Stockholm och Upsala icke förr, än sammanbindningsbanan genom hufvudstaden blefve fullbordad, komme i direkt förbindelse med de öfriga. Upsala-banans trafikerande skulle dessutom försvåras till följd deraf, att den till en början måste förses med en särskild rörelsemateriel, som, då den under vintertiden åtminstone ej utan största svårigheter kunde förflyttas till de öfriga stambanorna och deras reparationsverkstäder, och någon förstärkning från dessa således ej eller vore att påräkna, måste vara fulltaligare, än annars blefve af nöden. Härtill komme, dels att jernbanans begagnande i dess ofullständiga skick måste under vintertiden blifva mindre betryggande, och att sådana sättningar, som i större eller mindre grad plägade inträffa å nyuppförda banvallar, .icke kunde förekommas, ej heller under vintren afhjelpas, hvilket skulle skadligt inverka på rörelsematerielen samt till och med kunna vålla olyckshändelser; på grund af hvilket allt Styrelsen afstyrkt bifall till omförmälda underdåniga ansökning; Och har, efter hvad Utskottet inhemtat, samma ansökning icke heller vunnit nådigt afseende.