Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Begagnar man sig af dessa utvägar, skall man från dessa platser höra hvad här säges, och då hafva vi äfven stora anspråk på alt få våra yttranden troget återgifna. Jag anhåller på grund af alla dessa skål, att Betänk, måtte återremitteras. Frih. Cederström, Rudolf: Jag tager mig friheten börja med alldeles samma ord som den sisle värde talaren, hvilken yttrade, att Riddarh.-Utsk:s utlåt. N:o 6 tål vid att granskas från flera synpunkter. Detta torde efler mitt förmenande så kunna förstås, att ifrågavande utlåt, ganska väl uthärdar en sådan, ur åtskilliga synpunkter hemtad granskning af dem, som hafva en från Utsk. skiljaktig åsigt. Det lär icke kunna förnekas alt Utsk. med fullkomlig factisk noggranhet upgifvit det förhållande, hvarom erfarenheten ständigt bär vittnesbörd, att nemi. läktaren i Riddarh.-salen är, då vigtigare frågor förekomma, npfylld af åhörare, hvilka visserligen uteblefve, derest besagda medborgare och medborgarinnor, som på läktaren erhållit plats, icke hörde hvad som här på detta rum yltras, eller om de hörde det så ofullständigt, att de icke sedermera, såvida kännedom om ärenderne eljest hos dem lorefunnes, ju inför sig sjelfva och andra kunde för våra förhandlingar redogöra. Således måste väl läktaren ej vara så oförmånlig för åhörandet som motionären förutsatt. Frih. Raab har emedlertid förmodat, att om man åt tidningsreferenter inrymde en efter hans tanke förmånligare plats än de nu hafva, skulle man förvärfva grundadt anspråk på, att få sina yttranden bättre och trognare återgifna i tidningarna; men, invänder jag häremot, om man än egde aldrig så giltiga sådane anspråk, hvilket sätt har väl R. o. Ad:n att göra dessa sina anspråk gällande?
Omsider hade ock Präste - Ständer beslutat anmoda Banco - Utskottet att, sä fort sse kunde, inkomma med en serskild berättelse rörande Realisationen. Efter Den 12 October. 4163 Efter denna Depukations afträdande lät Herr 'Grefwe» och L ndt - Marskalken uppläsa följande Rid, dcrskapet och Adelns beslut i plenum d. 4 October, hwarwid undertecknad Riddarhus - Secreterare likwäl i förwäg erindrade, att delta Protocoll icke ännu wore justeradt, sä att om ordalagen befunnos wara oriktigt upptagne, borde felet tillskrifwas honom. "Herr Eref, "wcn och Landt - Marskalken erindrade att i sista ''1'Ienum blifwit uppläst ett Memorial frän Constitu"tions - Utskottet, med öfwerlemnande af den före "Riksdagen nedsalta Tryckfrihets - Committaens förflag "till Tryckfrihets - Förordning som dä blef pä bordet "hwilan^e: hemställandes Herr Landt - Marffalken, om "icke detta förslag, kunde i nästa lstmnam företaga-, "pä det i händelse, sam troligt wore, anmärkningar "derwid gjordes, desamma mätte skyndesamt kunna Con» ' stitutions - Utskottet meddelas." "Bifölls." Herr k r l rvt 2 t k ö t 6, knul, under snart sv ärs Domare-befattning, har jag warit wan wid den ordning, att dä preliminaire-frägor blifwit wäckte, antingen af Parterna eller inom Domstolarna, slike frägor blifwit pröfwade och afgjordt, förr än hufwud, sakeliga frägorna företagits till pröfning och afgöra», de. Denna ordning är pä Lag grundad; och jag är säledes bfwertygad, att Högloft. Ridderskapet och Adeln säsom deltagande ! Lagstiftande magten, icke underläter iagttaga samma ordning.
På enahanda grund torde ock i 3 mom. orden »eller ock beviljad sådan rättighet upphöra» få uteslutas. § *5- Uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (Jfö 166) har Erik Hansson från Gefleborgs län föreslagit följande tillägg till denna §: »Bildar sig i socken bolag för öfvertagande af all den minuthandel med eller all den utskänkning af bränvin eller af beggedera, hvilken eljest skolat, enligt förestående momenter, på auktion derstädes utbjudas, må kommunalnämnden, sedan socknemännen i kommunalstämma hörde blifvit, härom med bolaget, utan föregången auktion, sluta aftal för den af Wår Befallningshafvande bestämda tid. Härvid får dock afgiften ej bestämmas lägre än sammanlagda beloppet skolat, enligt § 17, minst utgöra, i fall försäljningsrättigheterna varit åt särskilda personer upplåtna.» Lika Sammans. Öevilln.~, Lagsamt Allm. Best).- o. Ekon.-Utsk. Betänkande JVs 4. 9 Lika nyttiga bolag för öfvertagande af minuthandel eller utskänkning af bränvin kunna vara i städerna, der försäljningslokalerna kunna underkastas en daglig polisuppsigt, lika skadliga befarar Utskottet, att dylika bolag skulle kunna blifva på landet, der en ständig kontroll från polismagtens sida icke är att påräkna, utan stödet för missbruks hämmande hufvudsakligen mäste påräknas hos de kommunala myndigheterna. Genom hoppet om den vinst, bränvinshandeln kunde medföra, skulle utan tvifvel, derest motionärens förslag bifölles, många landtkommuner lockas att upprätta bolag till bedrifvande af bränvinsutskänkning och genom omedelbart intresse frestade att i hvad på dem ankomme öka bränvinskonsumtionen, skulle dessa bolag, i saknad af nästan all kontroll, ingalunda främja nykterheten å landsbygden. På grund häraf får Utskottet afstyrka bifall till Erik Hanssons ifrågavarande motion.
De räntebärande fordringarne, hvilkas belopp vid 1856 års början var R:dr 3,863,084: 2. hade vid samma års slut nära fördubblats genom den tillökning af » 3,505,110: 96. som i dessa fordripgar under sagde år uppkommit, men minskades under år 1857 med » 1,673,814: 77. Under år 1858 ökade sig åter dessa fordringar, dock endast med » 163,949: 82. Riksgälds-kontorets fordringar i anledning af beviljade och utbetalda lån, för hvilka ränta efter vissa års förlopp skall godtgöras hafva under år 1856 ökat sig från R:dr 1,367,260: 8. till » 1,459,938: 58. och under år 1857 till » 1,615,297: — samt » » 1859 » » 3,962,261: 16. Vid Ståts-Utskottets Memorial N:o 3. Vid jemförelse mellan alla de bokförda fordringarnes och tillgångarnes belopp vid ingången af åren 1856 och 1859, visar sig, att deras minskning mellan dessa tvänne tidpunkter uppgått till R:dr 384,254: 4. Deremot hafva under samma lid de räntebärande fordrin garne ölcats med » 1,995,246: 1. och de fordringar, som framdeles blifva räntebärande med . » 2,595,001: 8.
Jag får upplysa, att det ej varit Utskottets mening, att de skulle charteras, utom då de företes vid Domstol till bevakning eller i andra afseenden. Utskottet har varit af den öfvertygelse, att ingen controll kan finnas på, att det vid andra tillfällen sker; men en norm bör finnas, huru de i sådane fall höra charteras, och Utskottet har trott den, som det uppgifvit, vara den hästa. Hvad Riksdagsmannen Norbergs anmärkning angår, var den ett misstag af honom. Han hade ej noga läst §:n. Han hade ej sett, att der står ordet Jboar. Jag tror, att nästan alla de benämningar Herr Hjerta uppgifvit, stå der. Med hälftenbrukare menar man alla sådane brukare, som sköta jorden emot en viss del af afkastningen, då Husbonden tillsläpper en viss del af utsädet, vare sig hälften, 3:dje eller 4'de delen. Således tror jag ej, alt Stadgande härom saknas, och skulle det så vara, blir det nu för oss tillfälle att rälta det. I af - 6n Den i April f. ra. seende på det för ringa utsatte ansvaret för Tidningsutgifvare, så är det en fråga, som Utskottet får noga öfverväga för att se, om det misstagit sig. Hvad Lysningssedlar beträffar, är det möjligt, att missbruk kunnat ske. Ganska många Motioner äro derom gjorde inom PrästeStåndet. De mästa hafva likväl till afsigt beqvämlighet för Presterne. Äfven några anmärkningar hafva inom BondeSlåndet blifvit gjorde om otydlighet i Författningen i denna del. Utskottet har sökt att göra den tydligare, och bevara det allmännas rätt. Det är föreslaget, att Fastebref skulle erlägga afgift på samma sätt som uppgifvit blifvit angående Köpebref. Jag hemställer, huruvida det går an, att vidtaga ett sådant stadgande. I afseende på Köpebref finner jag det ej medföra någon svårighet, men för att betala Fastebrefsafgiften på ett sådant sätt, skulle fordras en särskild controll.
Län - , 4 - 26 tron M. Sahlin, på gemensam bekostnad, men isynnerhet genom den serinares omsorg, dels omlagt gammal och anlagt ny väg från de öfra sjöarne lill Christinedal ds nya bruk vid sjön Enen, dels, för öppnande af båtfart från denna sjö, anlagt ett slussverk af träd invid den närgränsande sjön Ånimmen, derifrån farten kan fortsättas till Upperuds vattnet och Wenern. Med anledning häraf kan det förtjena uppmärksamhet, att alla de väganläggningar och vägförbättringar af stort omfång, som under de 10 till 12 sistförflutna åren äro verkställde på Dahlsland, blifvit helt och hållet utförda antingen med gemensam hand af ortens invånare eller på bekostnad af enskilde ståndspersoner i orten, ulan allmänt understöd annorledes än att staten någon gång bekostat inköpet af vägslräckningarne föreliggande odalegor. Sedan vid förra Riksdagen extra anslag skett för åstadkommande af nödiga vägförbättringar inom Riket, hafva åtskilliga undersökningar blifvit hällne för att bereda äfven åt Elfsborgs Län någon andel af detta understöd; men dessa hafva ännu icke ledi till något resultat; och det är fara värdi att, om Länet skulle härvid alldeles förbises, kan anslagets tillvaro komma alt mera hämma än befordra dermed afsedda ändamålet. §. 4. Politisk Författning. a) Kammarverk. Häraf hunnar statistiska tabellen eli allmän öfversigt. Under åren 1837 till och med 1841 har icke något hemman förfallit i ödesmål, ej heller har något krononybygge blifvit upptaget; men åtta under förra åren å allmänningslrakter anlagde nya hemmansdelar och lägenheter hafva under tiden blifvit skalllagde och tillhopa salle till |:dels mantal; hvaremot ett hemman är vordet förmedladt från i:dels till trdels mantal.
Karolina Widerström har älskat sina studier och från början betraktat det som en lycka och glädje att ha fått egna sig åt det kall, till hvilket hennes håg låg, och ingenting har förefallit henne orimligare, än det beröm välmenande qvinnorskänkt henne för hennes flit och framgång samt de lika välmenande frågorna » om det ej är rysligt svårt för en ung qvinna att studera till läkare. » Det kan ju ligga en hel del i senare delen af denna fråga. Bland de onda spådomarne stod den, att en flicka skulle få lida mycket t. ex. på anatomisalarne bland idel manlige kamrater. Denna spå- dom har visat sig vara fullkomligt falsk, och doktor Karolina Widerström kan med oblandad glädje se till baka på sin studietid; hon har åtnjutit odelad aktning af både kamrater och lärare. Men hon har också känt hela ansvaret af att vara banbryterska. Mycket hade hon att akta på; många fördomar att öfvervinna, Tidningen utkommer i hufvudstaden hvarje helgfri fredag och kostar för ett qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — Sista numret i många stunder, der qvinnans fina takt må- ste förenas med en okuflig energi, och då den blef pröfvad denna lifsåskädning, som bär upp öfver alla småaktiga och tomma hänsyn, samt i mannen och qvinnan blott ser meuniskan. Den svenska qvinnan har att tacka doktor Widerström för den väg hon banat för efterföljande qvinliga medicine studerande; tonen, den äkta naturliga kamratlika tonen, är anslagen emellan dem och deras manlige kamrater; det gäller nu blott att blifva i det rätta spåret. Karolina Widerström är född d. 10 december 1856, genomgick gymnastiska centralinstitutet under kursen 1873 — 75, aflade mogenhetsexamen vid Wallinska skolan i Stockholm 1879, utan att frestas till att anlägga studentmössa som ett synligt tecken på sin, då temligen sällsynta, värdighet som qvinlig student. 1880 aflade hon med.- fil. kand. examen i Upsala samt med.-kand. examen vid Karolinska institutet 1884 och nu, d. 26 maj 1888, vid sistnämde läroverk sin med.-licentiat examen.
Lika med Frih. von Stedingk anser äfven jag tiden vara inne, att, då detta betänk, föredrages R. o. Ad., uttala min mening i afseende på nyttan eller skadligheten af landthandel i allmänhet, hvilket jag underlät vid diskuterandet af det föregående utlåt., då så många talare i ämnet utvecklade, med mina öfverensstämmande åsigter, att jag ej ville uptaga tiden med åhörande af hvad jag speciell kunde hafva att anföra. Jag begagnar sålunda tillfället nu, alt förklara, det jag, i motsats till Frih. von Stedingk, skulle önska att landthandel icke existerade, d. v. s. icke utsträcktes utöfver hvad nu eger rum, ty jag skulle nästan tro att mången församling är missnöjd med hvad i detta fall är stadgadt, och anhåller att få fästa upmärksamhelen på det i min tanka mindre ändamålsenliga och lämpliga, alt utsträcka handelsfriheten utöfver hvad 1846 års författning bestämmer. — Frih. v. Stedingk har nu här, likasom i sin Utsk:s utlåt, vidfogade reservation, anfört åtskillige skäl för den mening han förfäktar, men jag skulle i sanning knapt tro, alt han på alfvar yrkat det denna landthandel är till den grad förmånlig för landet, som han här yttrat. Det ligger i sakens natur, att en Den 29 Mars e. m. 219 liandel med varor, hvilka som heldst, när de spridas åt alla håll, när man, så lill särandes får en handelsbod i hvar sluga, icke kan verka förmånligt på landets välstånd. Det är gifvet att anspråken på alla sidor stegras, att lyxartiklar blifva nödvändighetsvaror, der de förut icke varit kände eller funnits, att tjenstehjonslönerne blifva otillräcklige, att, hvad Frih. von Stedingk äfven till någon del medgifvit, lönnkrogarnes antal kommer alt förökas, och slutligen i följd dermed den sedeslöshet, som beklagligen på många ställen redan existerar, hlifver gränslös om en så utvidgad handelsrätt medgåfves, som Frih., till följe af motionen yrkat.
Hans förslag förutsätter alt Ridd.Ordn. skall bestämma R. o. Adrs representationsform vid riksdagarna. Utskrs förslag förutsätter detsamma och det behöfves blott dess föreskrift i Ridd.Ordn., nemi. att Adeln skall välja riksdagsmän för att Hr Gyllenskjölds förslag skola blifva alldeles identiska, och jag kan icke finna den himmelsvida skillnaden emellan dessa förslag, som här åtskilliga ledamöter hafva velat låta påskina. Jag har blott velat göra denna anmärkn., emedan framdeles en dag det torde hända att äfven jag framträder med påståenden då det gäller en Ridd.Ordn. vid en kommande riksdag, icke kanske alldeles i samma anda som Hr Gyllenskjöld, men efter hvad jag i går tog mig friheten att yttra, något så när lika. Då nu II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke antaga Irsta punkten af Hr Carlheim Gyllenskölds förslag, ropades starka nej, blandade Den 28 Maj e. m. 345 med ja; hvarefter H. Ex. förklarade det lian funnit nej öfvervägande. Hr Carlheim Gyllenskjöld begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter.-spropos.: Den, som anser att R. o. Ad. bör såsom sin gemensamma tanke antaga Hr Carlheim Gytlenskjölds förslag ”ali del 1 mom. af 12 § Riksd.Ordn. bör stadga endast, att R. o. Ad. representeras enl. den Ridd.Ordn., som af R. o. Ad. antagen samt af Konungen gillad och fastställd är” voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. icke delta förslag såsom Ståndets gemensamma tanke. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sora följer: Ja — 25. Nej — 60. Härefter förekom 2:dra punkten af Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag, sålydande: ”ali åt ofrälse embetsoch tjenstemän med Kongl, fullmakt bör förunnas representationsrätt, ulan vilkor af fastighets inuehafvande under egande eller lideikommissråtl.”
Hvilken har rätt, Regeringen eller Representationen? Derom finnes icke någon domare och kan icke finnas, och det är nästan löjligt att åberopa Constit.- Utsk. såsom sådan. Väl har man visat mig dit, för att klandra rådgifvarnes åtgärd; men jag bryr mig icke om att klandra dessa åtgärder. Jag vill blott, i egenskap af representant, handla så, att jag ej eftergifver någon R. Sirs grundlagsenliga rätt. Om min åsigt är riktig, så måste också min handling vara riktig. Och hvarpå beror den förra? Jo! på bevisning. Jag har trott mig åstadkomma en sådan uti det skriftliga anförande, jag i detta ämne afgifvil; och oaktadt dettas vidlyftighet mäste jag likväl ingå i upprepande deraf. En talare har sagt, att utrikes vexelstadgan omfattar sådana förhållanden, hvari tillfälliga förändringar ofta påkallas. Uti den lag, R. St. framställt, finnas några sådana förhållanden icke upptagna. Den omfattar endast, snart sagdt, eviga grundsatser för en ömsesidig beröring emellan handlande nationer. Om Regeringen vill ändra mäklareordningen, utfärda författningar med afseende att styra coursen o. s. v., så må hon göra det, så ofta hon behagar; men så - Den 18 Maj. ao3 dana grundsatser, som de Ständerna nu framlagt, äro icke af natur att erfordra tillfälliga ändringar. Antagandet af motsatsen vore att proelamera, det de grundsatser, hvilka äro erkända öfver hela verlden, hos oss endast ägde en ephemerisk tillvaro, i det man ställde dem i beroende af en statssecreterares hugskott; och hvar och en borde då akta sig att handla med Sverige. Men för att nu öfvergå till Utsk:s betänk., måste jag förena mig i klandret mot Utsk:s åtgärd, då Utsk. sagt: att då memor. åsyftar den begäran, att K. M. skulle, med frånträdande af sin i anledn. af It. St:s förslag till vexellag redan yttrade åsigt, medgifva R. St. &c. Jag kan ingalunda finna, att motionen åsyftar, det Konungen skall frånträda, hvad han anser vara rätt.
Jag trodde att den talare, som ådagalade ett så varmt nit för jernhandteringen, äfven skulle visa något intresse för den nu ifrågav:de. Här synes mig snarare skäl att vidtaga åtgärder i den vid förra punkten omordade rigtningen. För min del är jag emellertid nöjd med det beslut, Utsk:t föreslagit, och jag har härmed endast velat påpeka det olika deltagande, olika näringsgrenar stundom röna. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blef Utlåtit af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskds den 24 och 27 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 22, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster. 216 Deu 31 Januari f. m. Härvid förekom först: Utsk:ts hemställan å sid. 2, ang:de förslagspriset år Kronans spanmål. Bifölls. lista punkten, ordinarie räntan. Utsk:ts förslag biföllos. 2:dra punkten, tionde-spanmål. Utskrts hemslällan i afseende å en af Riksdagsfullmäktigen Samuel Johnsson väckt motion och Utsk:ts förslag till beräkning af den indelade tiondespanmålen biföllos. Utsk:ts förslag till beräkning af den Kronan behållna tiondespanmålen. Gr. Mörner: Jag anhåller, att någon af Stats-Utsk:ts ledamöter ville lemna mig upplysning om, huru den Kronan behållna tiondespanmålen beräknas. I den sednast föredragna punkten omtalas, att man minskat den indelade tiondespanmålen med 3,407,6 kubikfot.
Jag tager mig således friheten förnya min redan vid tvänne föregående riksdagar framställda motion, att Ridderskapet och Adelns uti 6:te § af dess privilegier den 16 Oktober 1723 grundade samt genom 8 och 9 mom. i 2 § af Rättegångsbalkens 8:de kapitel stadgade rättighet, enligt hvilken frälseman eger att få vissa honom rörande mål och angelägenheter omedelbart af Hofrätt bedömda och handlagda må upphöra, så vidt derigenom någon inskränkning icke sker i den rätt, som, jemlikt Kongl. Resolutionen den 3 Oktober 1675, § 35, jemförd med Kongl. Förordningen den 1 Mars 1749, tillkommer arfvingar i Adliga sterbhus att till förrättande af boupteckningar och arfskiften i samma sterbhus kalla dem, de helst dertill bruka vilja; äfvensom att, i följd häraf, Kongl. Brefven den 26 Oktober 1748 och den 7 April 1805, hvarigenom utländska Adelsmän, som hit till riket inkommit, samt Svenska Akademiens ledamöter blifvit förunnade enahanda förmån i rättegångsmål, som Ridderskapet och Adeln, jemväl må till all verkan upphöra, så att de mål och ärenden, som, jemlikt förenämnda lagrum och författningar, tillhört Hofrätt såsom första domstol, framdeles må efter allmän rättegångs-ordning behandlas. Men då nödigt är, att Riddarhus-direktiouen hädanefter, likasom hitintills, varder underrättad om sådana omständigheter, som, jemlikt 18 § Riksdags-ordningen, hindra Adelsman att begagna sin representationsrätt, såsom om han råkar i konkurstillstånd, om han efter uppnådd myndig ålder sättes under förmyndare, om han för - 350 Motioner hos ltidderskapel och Adeln 1862. N:o 134. klaras ovärdig medborgerligt förtroende eller att föra andras talan, eller dömes för nå got nesligt brott, hemställer jag tillika, om icke Rikets Ständer, för den händelse de godkänna det ofvan framställda förslaget, ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att, i sammanhang med utfärdandet af författningen härom Kongl.
Uti en till Banko-fullmägtige ingifven, till Utskottet ställd skrift, har förre Vaktmästaren vid Banko-diskontverket Johan Magnus Eklund — jemte förmälan att, sedan han efter tjenstgöring dels såsom e. o. Vaktmästare i Kongl. Kommers-kollegium och dels under några och tretio år såsom ordinarie Vaktmästare vid Banko-diskontverket, till följd af godtrogenhet och olyckliga omständigheter gjort stora ekonomiska förluster och år 1860 nödgats till borgenärers förnöjande afträda sin egendom, samt icke kunnat sex månader efter det domen i hans konkurs vunnit laga kraft förnöja fordringsegarne, eller med dem uppgöra antagligt ackord, Direktionen föranlåtits att från verkets tjenst skilja honom vid den höga åldern af några och sextio år —r anhållit att, då Eklund i utblottadt tillstånd, genom sjuklighet vore oförmögen att kunna försörja sig sjelf, hustru och 2:ne barn, hvilka hittills icke kunnat förskaffa sig bergning, Eklund måtte beviljas pension i öfverensstämmelse Banko-Utskottets Utlåtande JM 13. 7 med hans inånga lefuadsoch tjens te-år saint öfrige härvid förekommande omständigheter; varande denna ansökning åtföljd af ett af Andre Stadsläkaren, Med. Doktor C. J. Blachet, den 27 nästlidne September, under föreskritven edsförpligtelse, utfärdadt betyg, af innehåll, att Eklund, 62 år gammal, har ett organiskt hjertlidande och dubbelsidigt ljumskbråck, hvilka sjukdomar äro obotliga oell göra honom oförmögen att kunna, sorn sig bör, sköta sin tjenst eller förrätta något tyngre arbete. Direktionen (ifver Banko-diskontverket har, i anledning häraf, uti afgifvet utlåtande, meddelat, att Eklund, som är 1827 antogs till e. o. Vaktmästare i Kongl. Kommerskollegium, den 23 Juni 1831 erhöll förordnande att under 2 månader vid Banko-diskontverket förrätta Vaktmästaretjenst, hvartill han den 10
Afseende en böjd ståltråd till en 2 ' cm. jång, En bok för alla tider och alla nj på lön fästes ej. Högsta referenser. Svar tät pensel. Man bereder därpå en till » Enka 34 », Iduns byrå. [2744] [ii trakter. För hvarje fattningsgåfva Ln tjock gipseller kritlösning, i hvilken pH och hvarje lefnadsålder. man doppar de yttersta spetsarne af Öppet för herrar kl. 7,is — 10 f. m. och 2 — 4,30 e. m. samt för damer kl. 11 f. m. — 1 e. m. och 0 — 7 e. m. Tandläkaren F. A. W ID F O N D, Värdinneplats Handarbeten. Tandläk. Roland Martin G. Zander, [2665] TILL OCH MED DEN ENKLASTE BARNDRÄKT n ung Hicka eller medelålders fruntimmer, som idkar studier eller har plats i bank, kan få ett utmärkt trefligt rum med eller utan inackordering hos en enkefru. Pris med inackordering tiO kr. pr månad, eljes 25 kr. Referenser önskas och lemnas. Vidare Döbelnsgatan 1 G, i Diversehandeln. a Franska lektioner och konversationscirklar. FÅHKY CEDERBLÅD,! Framtidens läkekonst. En 20-årig, bildad flicka från New-York Med. doktor. E Drottninggatan 15, Stockholm. taglet, för att få de hvita knopparne på ståndarne. När dessa torkat lägger man fem till sju af de blå tutorna om ståndarne, alltjämt med den korta, hoplimmade sidan inåt, binder fast dem med grönt silke och formar tätt under dem, så att ändarne af tutorna döljas, en vaxknopp kring stjälken och ståndarne. Knoppen bör ha den här angifna formen. Medan vaxet är mjukt och varmt efter formningen, omvirar man det med grönt silkespapper liksom stjälken och öfverlindar knoppen sedan korsvis på jämna afstånd med en mörkgrön silkesända.