Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag utur de flesta länders Lagstiftning, och man har i stället infört ett rättstillstånd, som, då det gör alla lika inför Lagen, också lemnar hvarje medborgare lika frihet, att sjelf disponera öfver sin arbetsförmåga, så länge utofningen af densamma icke ingriper I andras rättigheter och såmedelst störer det helas trefnad och lugn. Man har funnit, att denna arbetsförmåga icke kan och icke bör till sitt värde uppskattas annorlunda, än genom Ömsesidiga emellan sam* hällsindividerne fritt ingångne aftal eller contract, och Lagstiftaren har inskränkt sig derhän, att endast gifva nödig garantie för dessas noggranna uppfyllande. Ifrån sådana grundsattser utgå våta nu gällande Lagar j Si} Bil. till LtigUtskotiets Betäniantjle N:n i 28. och just derföre är gi/ldenärs arbets-skyldighet till siri borgenär obekant i var Lagstiftning , utom i det enda fall, att gäldenär» obestånd tillkommit af slöseri, dobbel, lättja eller vårdslöshet, da Domaren, efter noggiann pröfning af förhållandet, eger ålägga gäldenärer» arbete , snarare såsom stral!’, än såsom en lämplig utväg för hans skulders betalande. Jag tror det vara af vigt, att dessa grunder i vår Lagstiftning oförändradt bibehållas ; ty fåfängt skal! man bemöda sig, att genom någon Lag bestämma värdet af menniskans arbetskrafter, hvilkas mångfalldiga omvexling och olika natur göra det lill en omöjlighet, att på lika sätt och efter samma grund uppskatta dem alla. Och då Lagen således, om tilläfventyrs i detta hänseende rättvis uti ett fall, deremot skulle uti ett annat fall innebära den största orättvisa , och följaktligen sakna en af de hufvudsakligaste bland en Lags egenskaper, den nemligen, att vara tillämplig på alla medborgare-classer i samhället, finner jag mig desto hellre böra afstyrka bifall till de väckta Motionerna, som, i händelse den föreslagna arbetsskyldigheten för en gäldenär komme att ega rum, vexationer af alla slag deraf otvifvelaktig! skulle blifva en följd, samt ett öppet tillfälle beredas för den bämdlystne bor
Härvid har dock icke kunnat ifrågakomma någon inskränkning i den dispositionsrätt, sorn enligt nu gällande författniugar tillkommer, vare sig egare af redan befintliga skattehemman i afseende å dertill hörande skog, eller innehafvare af redan lagligen anlagda ny byggen, i afseende å den skog, som genom framdeles skeende afvittring kan dem tillfalla. Men deremot har Kongl. Majit icke funnit någon betänklighet mota för att i fråga om nybyggen, hvilkas anläggande ännu icke blifvit af vederbörande myndighet medgifvet, eller sådana äldre nyhyggen, för hvilka föreskrifna odlingsoch byggnadsskyldigheter icke inom behörig tid blifvit, i enlighet med gällande författningar verkställda, och öfver hvilka Kronans dispositionsrätt i följd häraf måste anses vara återställd, bestämmelser meddelas, hvarigenom innehafvare af dylika nybyggen, äfven sedan desamma, efter fullgjorda odlingsoch byggnadsskyldigheter i öfrigt iklädt sig natur af skattehemman underkastas den inskränkning i rättigheten till skogens begagnande, som med hänsigt till det allmännas intresse kan anses erforderlig.
Jag hadde varit en ricktitt dålli Flecka så kunne Jag varet mycke Dålli ty Tegner har icke mycke brytt Sig om Mig att Jelpa mig på sissta Tiden så Jag har fått Fara illa och Har till och med Hafft lite Mat att Äta och måst Pantsätta Kleder på Asestannsen och dett har Vel funnets Di som talat Wackert och villat Gifva Mig Pengar men Jag är Rädd för Alla utom Her Chronskog så att Jag har icke Taget emot någen Jelp af Dem som sagt att De vellat Mig väl för Jag är Lessen på Altihopp och ville Hälst resa til Amerrka för der skulle Jag nog slå mig Ut i ett fremmande Lannd och Jag har icke Glömt varrken min Kristendomm eller Tannken på Min sjels eviga Frelsning utan Tenker offta på Det och vil Järna blifva en God meniska fasten Jag varet Dumm och Synndat både emot Gud och emot Mig sjelf som Vi alla jörra ty Vi äro Alle Syndare och hava Inntet att berömma oss Af inför gudi och Jag vill jerna Treffa her Chronskog och tala med Her Cronskogh tecknat Vennligen Emelie Hansson Jag rördes gång på gång till tårar vid genomläsningen af hennes bref och gjorde mig nästan förebråelser öfver, att jag ej långt förut uppsökt henne och bringat henne hjelp och tröst uti hennes bedröfvelse. Men på samma gång kan jag ej neka till, att jag kände en oändlig tillfredsställelse öfver min klokhet och försigtighet att i mitt bref hafva noga utskrifvit min adress, ty hurudan den skulle kunnat blifvit dessförutan, det var ju ej svårt att förstå af de otaliga bockarne i hennes koncept. Omedelbart efter en i hast intagen middagsmåltid hos gamla Gustafva ilade jag hem och låste mig inne på mitt rum för att ostörd få öfverlemna mig åt omläsningen af Emelies dyrbara skrifvelse.
— Du har sagt: » Må allt vara slut mellan oss! » Och må det vara så. Jag föraktar din ånger och tror inte på misstaget Sedan gick han strålande i sin djefvulska triumf och försvann för alltid, han och hans telefonuppfinningar. Fyra timmar derefter kom Alonzo tillbaka med sin mor, då de genast satte sig i förbindelse med hotellet i San Francisco, men utan att erhålla något svar. De väntade länge, länge vid den stumma telefonen ... Slutligen det ögonblick, då solen gick ned i San Francisco och det var natt sedan tre och en half timme i East-port, anlände svaret på den utan återvändo upprepade kallelsen: » Rosannah! Rosannah » Men, ack! det var tant Susannahs röst — Jag har varit ute hela dagen, — sade rösten — jag kommer ensam; jag skall hemta henne ... (Här en väntan på två minuter,-fem minuter, tio minuter; sedan dessa ödesdigra ord, uttalade méd förändrad stämma:) Hon hgr rest med sitt bagage; hon har sagt till tjenstfolket, att hon skulle helsa på bekanta; men hör här biljetten, som jag fann på bordet i hennes rum: » Jag Har rest; sök icke efter mina spår; mitt hjerta är krossadt, ni skall aldrig mera återse mig. Säg honom, att jag alltid skall tänka på honom, dåjag sjunger Sweet By and By, men utan att dermed förena minnet af de sårande ord han uttalat med anledning af denna sång. » Alonzo! Alonzo! hvad betyder detta? hvad har händt? Men Alonzo förblef mållös, hvit och kall som döden; hans mor skyndade att öppna fönstret för att den friska luften måtte vederqviqka den olycklige. Ett kort föll till golfvet ur gardinens veck och hon läste: M. Sidney-Alger non-Burley, San Francisco. — Den eländige! — vrålade Fits-Clarence. Han störtade ut på jagt efter den falske presten i afsigt att döda honom. Kortet förklarade allt, ty våra båda unga hade i sina samtal tillstått för hvarandra sina föregående tycken, icke utan att skämta på bekostnad af de olyckliga, «ora blifvit slagna ur brädet, såsom det alltid är brukligt mellan älskande.
// i k s d u «■ s - O r dn in «■ e u: §• 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Juslitie-Canzleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets Ledamöter de särskilda läll undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra. Utom i dessa särskilda fall vare ock StatsRådets samtlige Ledamöter berättigade att deltaga i sådan gemensam öfverläggning emellan Riks-Slånden, hvarom i 46 § formiiles. Stockholm den 1 December 1857. KonstitutionsUIsko Hets Memorial N:o 58. 3 Mso 5§. Ank. lill Exp.-Ulsk. den 7 Dec. 1857, kl. 2 e. m. Memorial lill Rikets Ständer, med förslag till ändring uti 29 § Regerings-Formen, angående Ärkebiskopsoch Biskops-val. Genom bibehållande i grundlag af den i 1772 års Regerings-Form, § 10, införda föreskriften, att med Ärkebiskopsoch Biskops-val skall förhållas efter förra vanligheten, torde man hufvudsakligen, ja måhända endast hafva haft för afsigt att genom grundlag tillförsäkra vederbörande om rättigheten att genom val upprätta förslag till nämnde embeten: men en följd af den begagnade ordställningen blef äfven, att alla de förut förde i valförrättningen ingående förhållanden iakttagna bestämningar erhöllo grundlags orubblighet. Dessa bestämningar, icke allena tillkomne genom häfd, utan mestadels gifne i lag, nämligen hufvudsakligen i 1686 års Kyrko-lag och Kongl. Förordningen den 30 Maj 1759, äro dock icke af den vigt och synas, åtminstone i afseende å en omständighet, icke vara så vä! afpassade och ändamålsenliga, att de förtjena en dylik fasthet. Denna omständighet är det ringa inflytande, som vid Ärkebiskops-val är åt Ärke-stiftet inrymdt.
Beträffande åter den slutliga föredragningen inför Ständerna, bör jag icke undertrycka den tanka, att Ständerna skulle med mångfaldigt större både lättnad och säkerhet kunna deras dyrbara afgöranderätt utöfva, om de tilläto, att — sedan den näst inträffande Riksdagens LagUtsk., som IQ2 Den 21 April. genast vid riksdagens början fått emottaga ej mindre det särskildt begärda arbetet, derförinnan från trycket utgifvet, än äfven det till redactionen öfversedda lagförslaget, verkställt granskningen deraf och dervid urskiljt, hvad af samina förslag efter Utskrs omdöme borde antagas eller lemnäs, samt derom, så långt medhinnas kunde, sitt betänk, afgifvit — en dertill förordnad Referent linge alltsammans muntligen inför Ständerna, på rikssalen församlade, föredraga, med iakttagande af den ordning, som 1734 års lagbok utvisar, och hvartill skulle höra, att, efter Ständernas gemensamma öfverläggning, proposition i hvarje fråga, i likstämmighet dermed, af Referenten uppgjordes, för att sedermera inom hvarje Stånd särskildt afgöras. Att ett sådant Ständernas sammanträde pä ett rum endast till föredragningens emottagande, och hvarvid det naturligtvis ankom pä hvarje riksdagsmans eget befinnande att sitt yttrande der afgifva eller att dermed innehålla, intilldess afgörandet inom Ståndet förekom, — att detta sammanträde skulle innebära någonting stridande emot Riksd.Ordn., det kan jag, för min del, icke inse; men om någon betänklighet deremot skulle förefinnas, synes mig, att den kunde lätteligen undanrödjas derigenom, att motion derom ingafs till nuvarande Constit.- Utsk., för att vid denna riksdag discuteras och genast i början af den nästa antagas.
Det där medvetandet, att man madotterns » författarinna, men för att bekan något, den där känslan, att man är i lysa min ställning vill jag omtala, att jag stånd att reda sig själf, skänker sådan tillsjälf är en hemmadotter, som enligt Fanny fredsställelse, ja, den är så ljuflig, • att ni Chrysanders råd ägnar min tid åt barmej bör missunna någon kvinna att smaka härtighetens verk; ni är kanske förvånad den. höra, att jag högeligen respekterar dem, som ödmjukt fylla sin plats i föräldrahemLåt oss nu till sist utbringa ett lefve, ja, mets kanske trånga värld, dem som ej gå jag går längre, låt oss nedkalla den Högförbi de närmaste plikterna för att gripa stes välsignelse öfver de döttrar, som ej de fjärmare, dem som kunna dämpa själffinna hemmet trångt och far och mor trå- ständighetslustan, som växer med åren och kiga! Må de lära sina pliktförgätna systrar, ibland blir för stark. Jag, som ni, ser döttatt det är skönare fylla en liten af försyrarna rusa ur hemmen för att samla pännen anvisad plikt än opåkallad göra stor ningar eller hjälpa andra, jag ser åldriga verk. föräldrar stödda af främmande armar, jag hör dem klaga, att de mist sina barn, fast de lefva, och jag ryser, jag som ni. Ännu några ord om " hemmadöttrarna " H Men jag låter blicken vandra vidare, och IDUN 404 I nyårsnatten. några år kärlek? af väntan 1898 mogna och stärka er BERTHA. (Nästan strängt:) Tyst barn! Fem, sex år. och hur länge har du. ha ni då älskat hvarandra? MARGARET. Dramatisk skiss för Idun efter en främmande idé. PERSONER: BEETHA, 30 år, MARGARET, hennes kusin 18 år. BERTHA. (Ensam i ett smakfullt möbleradt rum, sitter drömmande framför en flammande brasa i den öppna kaminen). (För sig:) Fem år, fem långa väntans år • — och i natt ingår ändtligen det år, som skall skänka mig min efterlängtade lycka!
En annan talare har sagt, att en naturalisations-lag borde finnas, innan något stadgande i grundlagen blifvit af Utsk. föreslaget. Jag är af motsatt tanke. Det går visserligen an, att under nuvar:de grundlag utfärda en lag, som medgifver utländningar halfva Svenska medborgerliga rättigheter, men vill man i denna lag lemna dem fulla rättigheter, står detta i strid med 28 § Reg.F. Alla talare hafva önskat införandet af en naturalisations-lag, men första vilkoret för bringande af denna önskan i fullbordan är, att grundlagen inrättas sä, att den icke, som nu är händelsen, tillintetgör möjligheten att åstadkomma en sådan lag. För det närvande förbjuder grundlagen utnämnande till embetsman af andra än infödde Svenske män, och derföre måste i grundlagen införas ett stadgande af innehåll, att den, som upfyllt vilkoren i en blifvande naturalisations-lag, undfår fulla medborgerliga rättigheter såsom infödd Svensk man. En värd talare har sagt, att det vore oegentligt att säga, att Konungen eger att till civile emhetsoch tjenstemän utnämna endast infödde Svenske män, men sedermera ställa så till, att äfven utländningar kunna blifva det. §:n börjar likväl så: ”Konungen eger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske Den 8 Mars f. m. 113 Svenske män till alla de embeten och tjenster” etc. Det föreslagna tillägget i §:n går derpå ut, att utländning, som upfyilt de i en serskild af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag, njuter samma rättigheter som infödd Svensk man. Någon oegentlighet förefinnes således icke, utan är upställningen fullkomligt conseqvent. Alla hafva önskat antagande af en naturalisationslag och möjligheten att få denna önskan upfylld har, såsom jag nämnt, Const.Utsk. bragt i fullbordan, och derför anhåller jag om bifall till förslaget. Gr. Mörner:
Departements-Chefens i förevarande ämne gjorda underdåniga framställningar, deri Stats-llådets öfriga ledamöter instämde, blefvo al Kongl. Maj.t i Nåder gillade ocb bifallna. Härefter uppläste Departements-Chefen till justering följande, i öfverensstämmelse med de högslberörda särskilda Nådiga besluten, uppsatta underdåniga förslag till Kongl. Maj.-ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen angående: 3:o upphörande af furage-passevolans-afgiften vid beridna rusthålls-regementena. Kongl. Maj:t behagade, uppå Slats-Rådels underdåniga tillstyrkan, dessa underdåniga förslag i Nåder gilla, och befallde att, i enlighet dermed, Nådiga Propositioner, sådana de finnas detta Protocoll bilagda, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex prolocollo ,/. Ax. Torensledl. Arik. till Exp.-Utsk. d. 12 Nov. 1856, kl. 2 e. m, KONGL. MALTS Nådiga. Proposition lill lii kds Ständer i fråga om beräkningsgrunden Jör salpeterhjalpens utgörande inom en del aj Södermanlands Län; Gifven Stockholms slott den 50 Oktober 1856. Sedan, i sammanhang med ett den 7 Maj 1849 afgifvet underdånigt utlåtande öfver väckt fråga om Nådig förklaring i afseende å sättet för salpeterhjelpens utgörande inom Calmar, Jönköpings och Kronobergs Län, Kongl. Maj:ts och Rikets KammarKollegium anmält, att nyssnämnda ränta inom Akers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken i Rekarne härad af Södermanlands Län skall, på helt mantal, utgöras med £:dels stafrum ved, som liqvideras efte'r markegång, och Kongl. Maj:t, med anledning häraf, anbefallt Kammar-Kollegium alt, sedan orsaken till detta beräkningssätt blifvit närmare undersökt, inkomma med underdånigt yttrande, huruvida, beträffande denna 6 Iiong/. Maj-.ts Nåd.
RiksSltn äga sedan öppet, efter skedd granskning och hvarandra korsande förslag lill förändringar deraf, samt efter remisser och Den a i April f. ra. återremisser till Ulsk., att i sista instansen antaga antingen det af Utsk. troligen på mångfalldigt sätt modifierade förslaget eller det primitiva i sin helhet. Men nu äro vi icke uti en sådan lycklig belägenhet, ty vi hafva icke något grundligt och helgjutet primitivt förslag, utan äro tvungne, efter min uppfattning af grundlagens stadgande, alt å bordet till nästa riksdag låta hvila ett oantagligt förslag till representationsförändring, försedt med ett sådant videtur af R. o. Ad. vid denna riksdag. För närvarande och intilldess Const.Utsk, inkommer till Ständerna med sitt jemkningsförslag i anleda, af RiksSt.-ns olika beslut i frågan, påfordras dock icke någon annan åtgärd af R. o. Ad., än alt nu förklara Coust.Utsk:s förslog vara oanlagligt; till fattande af hvilket beslut jag, med fullkomlig öfvertygelse om dess nödvändighet, får tillstyrka bifall. I anleda, af ett yttrande af en mig föregående talare, alt en sådan åtgärd, som jag nu har tillstyrkt, skulle anses såsom ett lättsinnigt handlingssätt, torde jag endast behöfva anmärka, att härtill saknas allt fog, enär omöjligheten af att här uppgöra ett fullständigt nytt representationsförslag, innefattande R. o. Ad:s gemensamma tanke, är foten hvar ända lill påfallande begripligt. Ingen beskyllning för lättsinnighet har gjorts BondeSt., som utan all förändring antagit förslaget, oaktadt dess många uppenbara fel i redactionen, och att äfven sådana fel i lagar äro betydliga, hafva vi nu och ofta erfarenhet utaf genom det stridiga sätt, på hvilket särskilde ledamöter tolka våra grundlagar. Åtskillige röster i salen hördes yrka proposition. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det är en lycklig tillfäl lighet, som befriar mig ifrån att besvära R. o. Ad. med något yttrande, då jag blifvit förekommen af en talare, hvilken grundligen ådagalagt de åsigter jag hyser.
Tryckfrihet ofelbart kommer att medföra bade mänga och serskildte göromål för CommicrLen, synes det ock blifwa en nödwändighet, alt Committärn förses med erforderlige medel, pä der Colnmitlöen icke matte, i saknad deraf, finna sig ur ständ satt, att kunna wederbörligen bestrida de ärender, som tili dest åtgärd höra. Med afseende hära har Stats - Utskottet icke trott sig böra foresta ringare Summa för i fräga warande behof an 420 R:dr Banco om äret emot behörig redogörelse, och hwilka Stats-Utskottet alitsa hemställer mätte af RiksgaldS - Contoirct ärligen uppä Commiltöens reguisition utbetalas, derom, i händelse af Riksens Högloft. Ständers bifall, StatsUtskottet torde tillätas, att meddela Herrar Fullmagtige i Riksgälds-Contoiret föreffrifl till eflerrät, telse och behörigt iakttagande. Till Riksens Högloft. Ständer hcmställes detta wördsammeltgen. stockholm d. 4 April ,8io. Pä Högt. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prest-Ständcts Ledam. magnar, Lcdam. magnar, Llaor kleming. is. linZslaäius. Pä Wällost. Borgare-StänPä Hedcrw. Bondc-Ständcts Ledam. magnar, dets Ledam. magnar, ^br. LnZel. stok. Lricsson. 14. kräilelius Rätteligen Transumeradt, betygar Lx okstcio, 0. 1 unell us. UpP - Denr Augusti. 2255 Uppläst hos Ridd. och Adeln d. l Augnst,. Prest-Ståndet di - Borgare-Ständ. d. i Bonde-Ständct d. i Riksens ^ögloflige Gränders Scats-Urskotts Utlärande, i anlednuig af wallofl.
Enahanda skäl till stipendiernas höjande förefinnes numera äfven vid flera andra Seminarier, sedan förordnadt blifvit, att vid vissa af dessa Seminarier endast qvinliga elever få emottagas; och då ej blott flere af dessa elever hafva sina hemvist på betydligt afstånd från det seminarium, hvarest de åtnjuta undervisning, utan äfven de af den manliga befolkningen inom närande stift, hvilka vilja bereda sig till folkskolelärare, måste uppsöka andra Stifts-seminarier, blifver det, för att ej från denna bana alldeles utestänga dem, som befinna sig i torftiga omständigheter, nödvändigt, att större stipeudii-belopp kunna tilldelas de elever, som i följd af berörde förhållande måste för sina studier vidkännas drygare kostnader, likasom äfven, med afseende på den längre tid, lärokursen numera upptager, att åtnjutandet af stipendium bör kunna utsträckas till tre i stället för två år; och synes af dessa skäl det nuvarande anslaget till understöd för seminarii-elever böra höjas till 30,000 R:dr, med rätt för Kongl. Maj:t att i afseende på stipendii-beloppen och de vilkor, hvarunder de må åtnjutas, meddela de föreskrifter, som kunna finnas af omständigheterna påkallade. Hvad vidare angår kostnaderna för inspektionen af rikets Folkskolor, så har det visat sig, att ersättningen för Inspektörernas resor kommer att öfverstiga den för detta ändamål beräknade summan, 6.000 R:dr. Enligt meddelade uppgifter angående sannolika beloppet af skjutsoch traktaments-kostnaderna, under förutsättning att under en tid af tre år samtliga folkskolor varda åtminstone en gång besökta, skulle dertill årligen fordras en förhöjning af 2,000 R:dr. Likaledes är i afseende å Inspektörernas arfvoden en förhöjning af nöden. Dessa arfvoden hafva för den tid af innevarande statsregloringsperiod, som inspektionen omfattar, blifvit bestämda för Kalmar och Wisby stift till 500 R:dr årligen för hvartdera, och till 1,000 R:dr för hvart och ett af de öfriga.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till mom:t oförändradt och dels af Gr. Mörner bifall till detsamma med uteslutande af orden »der så lämpligen ske kan»; framställdes propos. på bifall till mom:t oförändradt samt besvarades med ja. 2:dra mom:t. Bifölls. 15:de—21:sta punkterna. Biföllos. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2 prot.-utdrag för förmiddagens plenum. Frih. von Schwerin, Jules: Jag får vördsammast anhålla, att R. o. Ad. behagade inbjuda Presteoch Borgare-St:n att biträda R. o. Ad:ns beslut i afseende å 3:dje punkten 3:dje mom:t af sammansatta Statsoch BankoUtskits Utlåt. Detta förslag begärdes på bordet. Föredrogs ånyo och företogs punkvis till afgörande, Banko-Utsk:ts d. 22 och 23 dennes bordlagda Mern. N:o 27, ang:de föreskrifterna i lista art. af Banko-Reglementet, om Bankens verksamhet och de fonder, hvarå sedel - utgifningen utöfver metalliska valutan är grundad. lista punkten. Bifölls. 2:dra punkten. Förra delen. Bifölls. Biföllos. Sista stycket. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: Sedan lång tid tillbaka har af de flesta bland dem, som haft befattning med landets finanser, varit erkändt, att fastighets - 478 Den 56 Maj e. ra. belåning är en för Riksbanken ganska otjenlig rörelsegren. Vid flera riksdagar väcktes också motioner i syfte att åstadkomma en öfverflyttning deraf, hvilken torde redan för länge sedan hafva blifvit verkställd, om man blott vetat hvart öfverflyttningen skulle kunnat ske.
Län malte blifwa i Uo.ewalla Stad inrättadt, samt att det i Strömstad in: warande Curhus för Veneriska sjukdomar afven matte till förstnamde Stad blifwa förflyttadt. Ut fu^rz. Lx krotocollo, A. 6. Lilverktolpe. Utdrag af protscovet, havet hos Högloft. Ridderfkapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z Junii 1312. S. D. biföll Höglofl. Ridderfkapet och Adeln hwad Höglefl-OStats-Utskottet genom sitt den lista sistl. Juni! pa bordet lagda Betänkande anmält, angående Bihanget till Riks-Standens Prolocoller wid sist hällne Riksdag. Ut laxra. Tx krotocollo, A6. 8i1verfto1xe^ Ut. 442 Den z Junik. Utdrag af protocsllet, hållet hss Häglof!. Riddrrfkapet ock Adeln, wid Urtima Riksdagen i örebro den z Junii 1812. S. Till Lag-Utskottet: Ett Memorial af Grefwe Gyllenborg, Johan Henning, om förhöjande af Böter ä Skogsäwerkan m. m. Till Allmänna Befwärsoch EkonomieUtftottet. Ett Memorial af Grefwe Gyllenborg, Jo. han Henning, rörande förändring i Lagens stad, gande 0M Brandstod. Ut supra. klx krotocollo, d.. 6. Lilverstolpe. Utdrag af protocollet, hällit hos Hägloflige R ddcrskapet ock Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z Juni» I8l2. S D. ^?edclst bifall till Expeditions-Utskottets den e sistlcdne Junii pä bordel lagda Memorial, gillade Högloft.