Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men Olof-Gustaf hade göra nog att reda från sig den härfva af obehag, han råkat in i, och gaf icke akt på något annat än den lilla resande herrn, som hade så mycket humör innanför pälskragen och så litet af hufvudet ofvanför den, att man icke kunde se, o m han var ung eller gammal. » Bevars, » sade han, » visst går det an att k o m m a in, om man vill vara så g o d. » Och medan Anders slöt sina hoplimmade ögon igen med den reflexionen, att det fanns gåtor i lifvet, dem det var skönt att somna ifrån, klef den främmande herrn före Olof-Gustaf in i rummet, med möda släpande sina pjäxor med sig. Det brann eld där och framför den ställde hon sig, så att icke ansiktet syntes, stampade argt två tag i golfvet och tog icke ens af sig mössan. Nu började Olof-Gustaf att bli retad öfver hela beteendet och ville k o m m a ifrån saken i tid, innan den blef obehagligare. » O m det är något som behagas, » antydde han, » skall jag skicka in en piga, och att börja med kan herrn j u ta af sig o m hufvudet. » Men det ämnade Hanne-Charlotte icke alls göra ännu. » O m det är något som behagas, » ropade hon — » behåll han sina pigor själf att fria till, di tar honom kanske 1896 IDUN — om det är något som behagas! Jo, nötter vill jag ha. » Nu trodde Olof-Gustaf, att det var själfva den lede, han fått in i huset, eller någon galning. » Nötter, » stammade han. » Ja, nötter. Inga pigor! Behåll han sina kära pigor, di må nu heta hvad di vill för mig, Filipin till och med. Men hjälp mig då af med skärpet här, det är j u hett som i en ugn. » Olof-Gustaf tog med darrande fingrar fatt i skärpänden som räcktes honom, han kunde knappt tänka, knappt se, hur den sällsamma gästen snurrade rundt för att k o m m a ut, hans hufvud snurrade ännu fortare. Med ett stod han med det lösa skärpet i hand och fick den våta mössan kastad midt i ansiktet.
Att man år 1828 redan hade kommit till medvetande deraf, att denna tro icke i allo var tillräcklig, och att det icke förhöll sig så helt med garantierna, det visar sig deraf, att det nämnda uttrycket om menlösheten användes af Gr. von Schwerin, hvilken onekligen var en bland dem, som mest studerat sig in i våra former, likasom af ett annat bekant uttryck af samma talare: "Jag går icke till Const.Utskottet!” Men alla nya rön hafva sin pröfningstid att genomgå, innan äfven de klokaste U10 fria från misstag dermed; och detta har kanske mer än något annat inträffat på experimentet med den constitutionella monarkien äfven här i Sverige. Sålunda hände det just samma Gr. von Schwerin, som talade om de första menlösa dagarna och redan hade uppgifvit hoppet på Const.Utsk., att han sjelf befann sig utsatt för en annan menlöshet, som ledde precist till samma förvillelse. Han fästade sig nemi. oftast med förkärlek vid den Engelska uppställningen af samhällsmakterna och vid ide'en om de parlamentariska majoriteternas inflytande i England; och hans fantasi, som gerna umgicks med det stora och bländande uti de Brittiska parlaments-scenerna, föreställde sig dem redan sfsom omedelbart införliga äfven hos oss, och att hvad som icke kunde vinnas genom Const.Utsk. medelst 106 och 107 §§.‘na, skulle kunna erhållas genom allmänna tänkesättets omedelbara makt och inverkan på rådgifvarne sjelfva. Det var derföre han alltid benämnde Konungens rådgifvare härstädes med det collectiva namnet Ministeren; någonting hvari han äfven efterföljdes af hela den tidens opposition. Detta försök att äfven här föreställa sig ett verkligt styrande och ansvarigt cabinelt, i likhet med det Engelska, var, om vi ej bedrage oss, egentliga orsaken till tidningen Den objudne Gästens födelse till verlden; hvilken tidning, utgifven af den nu var. redacteuren af Svenska Minerva, hufvudsakligen tillkom för att icke låta en sådan ministerial-theori taga för stark fart Ufven här i Sverige.
Han drack litet, men undanbad sig den stora välviljan, skämtande med Syrachs ord, at sött vin gör en galen dåre ännu galnare. Det är intet sött vin, sade Kattzaun, utan Pounsch, som du ska dricka, du kan ju sen, efter den hvarken är kall eller varm, utspy den utur tina mun, om du så finner för godt. Är det mer Pounsch! ropade en späd yngling, som spelt sig pank vid pharaobordet på esset, trean och nian, och nu närmade sig med osäkra steg til bålen, men råkade i detsamma at ta et steg i kors och falla. Romaner i västfickformat Företal. »Hvad djerfs du väl, förmätne, göra? De dödas lugn i grafven störa Och skämta högt med dem som lefva än! Dig må väl fanken ta en dag, min vän! Hur vågar du, en ännu okänd penna, Satirens svärd kring midjan spänna Och dra i härnad mot allt skönt och stort, Med ursäkt blott att andra förr så gjort? Det är ett nyhetsmakeri, från Vestern lånadt, Der fräckt Bret Harte Europas skalder hånat Och parodier skrifvit på Dumas, Hugo, Nu vill du, djerfve, göra likaså! Hvad tror du väl att Ridderstad ska säga, Och Trolle, Schwartz och Onkel Adam se’n? Och tänk på dem, som lif ej mera äga! Och Claude Gerard och Flygare-Carlén?» Så ha mig varnat alla mina vänner. Jag ej dem hört, jag ingen fruktan känner. Jag med Romanparnassen möte stämt Och vågat här med den ett harmlöst skämt. Och skämtet är ju tullfritt öfverallt Ty det är lifvets krydda och dess salt, I alla länder man det bruka plär På hvardagskostens prosa som desert. I små »Romaner uti fickformat», Jag derför lugnt Er ut i verlden skickar. Och kan blott någon gång Ert glada prat Till leende förvandla mulna blickar, Då är jag nöjd – jag intet mer begär Ty endast detta Edert syfte är! Förf. Bröderna Slagsvärd. Historisk Roman från Sigismunds och Carl IX:s tid. (Wilhelmina.) Första Kapitlet. Agnes och Axeline.
Bruk med jordegendom, åbyggnader och inventarier Kassa-behållning • • • • Fordringar hos åtskilliga verk och inrättningar för levereradt papper Färdiggjordt, ej från bruket afsändt papper Rudimaterier och förråder Lösa inventarier Förskott till Debet. Rikets Ständers Banks Låne-afdelning erhållit utöfver dess förlag till bruksdriften Utgående balans 61,352 566,735 88 48 Summa [628,088 36 89 Kredit. Ingående balans : 568,655 14 Vinst å Bruksrörelsen under året 59,433 22 Summa R:dr 628,088 36 3:o Brukets räkning med Låne-afdeiningen: Debet. Värdet af under året till Banken levereradt papper 113,287 28 Dito af dito till andra levereradt papper, mot till Banken ingången liqvid 38,065 60 Summa R:dr 151,352 88 Kredit. Förskott under året till bruksdriften och byggnader 90,000 Låne-afdelningen erhållit utöfver dess förskott 61,352)88 Summa R:dr 151,352 88 4:o Räkning öfver papperstillverkningen: Debet. Värdet af papper, under arbete, från nästföregående år 8,775 Egentliga kostnader för papperstillverkningen: Aflönings-utgifter: Ordinarie aflöning och arfvoden 29,645: 4. Transp. 29,645: 4. 8,775 — Revisorernes Berätt. ang. Bankoverket. 12 90 Öfverarbete Falsning och skärning af papper Arbeten med formning, sortering, skärning af lump, m. Rudimaterie!’: Lump Lin och blånor Klorkalk, svafvelsyra, alun, färger, m. m Andra för bruksdriften använda materialier: Mellanläggspapper och bindblader Lampoch bomolja Ved och kol
Jag har således gerna derifrån afstått, enär min framställning mera varit ett eftergifvande än ett påstående. Nu förekommer dertill* HT-i li Septémber f, Kt. ätt i händelse fastighetslånen skola okas emot hvad Utskotten föreslagit, måste man utfinna medel dertill utan att öka sedelstocken. Ty utfinner man ej sådane medel, måste man antingen öka sedelstocken, hvilket ej lär gå an, sedart Ridderskapet och Adeln bestämt den till 3o millioner, eller ock afstå ifrån ökade fastighets-lån, då jag likväl skiille tro, att Ridderskapet och Adeln till någon del vill gå BortdeStåndets önskningar till mötes. Derföre har jag trott, att åtminstone en del af desse 266,666 R.dr 32 sk, kunde tagas till fastighetslån, så att mart kunde visa sin beredvillighet för BondeStåndet, och tillika undvika att uppjaga Coursert, hvilket Vöre en följd, om bägge de till silfver-uppköp anslagne Stlmmorne komma att dertill användas. Min tanke vöre således, att i4o,oöo Riksdaler af desse 266,666 Riksdaler 52 skillingar kunde besparas till dess Ridderskapet och Adeln fattat sitt beslut om fastighets-lånen, då de dertill kunde användas. Herr Stråle: Jag känner ej de motiver Friherre Björnstjerna haft att förut samtycka till eilfverinköp, således kan jag ej derom clömma; men jag får yttra, att hvad mig beträffar, har mitt bifall dertill ej Varit ledt af några concessioner för andras tankar, Utan mitt syftemål dervid har blott varit möjligheter! att komma tilt någon reda uti penningeväsendet eller en realisation, hvilken alla erkänna vara det rätta, oell hvaraf jag ej hört någon bestrida sanningen. Då är frågan, skall man uppoffra det medel. Den 11 September J. »om nu Sr föreslagit, för att komma1 till målet» Jag tror ej, att ett sådant handlings-sätt skulle kunna försvaras; jag tror, att man då kunde an» ses bedraga nationen i dess väntan att komma till ordning. Ridderskapet och Adeln har redan beslutat, att Silfveruppköp skola ske.
om han anmälte sig icke hafva Spannemål, eller den , han ville leverera, af Eentetagaren icke godkändes; af Biksdagsmannen Nils Pehrsson från Christianstads Län : att i frågan om Bente-dagsverken , Utskottets Betänkande, hvilket innehöll, det sädane dagsverken ej skulle kunna fordras in natura utgjorde från andra Kentegifvare, än dem, som bodde inom en mil nära Kentetagarens hemvist eller boställe, borde sålunda rättas, att ordet hemvist utginge, emedan dessa dagsverken, likmätigt Författningarne, icke böra utgöras till annat ställe än sjelfva bostället; samt att, till förekommande af alla missbruk å Indelaingshaf vares - 654 Den 5 Juli. vares sida, vid Rentedagsverkéns utgörande, ett sådant stadgande, som .Kongl. Majit i Nåder meddelt uti Resolutionen på Allmogens i Skåne samt Åkerbo och Snäfringe Härader i Westman* land underdåniga besvär Vid 1800 års Riksdag, nemligen: ätt alla sådana dagsverken skulle beräknas, ett öketill io och ett Dräng dagsverke till 13 timmar, utom matoch hvilosturider, måtte varda vidtaget; Och af Riksdagsmannen Olof Bruhn från Malmöhus-Län, att antingen Rentegifvarne matte blifva förklarade berättigade, att alltid lösa Spannemål efter Markégängen, med Stadgad förhöjning för Forlönen , eller ock , att densamma icke skulle kunna fördras forslad till annat ställe, än Rentetagätens boställe eller hemvist} deruti Riksdagsmännen Nils Håkansson och Sven Påhlsson från Christianstads Län jemväl instämt: än ock, på sätt Protocollet för den 25 nasti.
Han tyckte sig aldrig ha sett något så allvarligt som detta ansigte, hvars konturer kommo fram med en egendomlig skärpa i ljusskenet inifrån rummet. Hon var klädd i en sorgdrägt af medeltidssnitt, sliten i sömmarne och nästan trasig. Men den tog sig godt ut, trots vårdslösheten. Denna figur tycktes kunna bära upp allting. »Det är en ensamhet här, så djup att jag tycker hela huset skulle kunna glömmas bort som ett strandadt skeppsvrak, långt borta ifrån menniskor», sade hon i det de båda trädde tillbaka och hon lät draperiet falla ned. Hennes röst var djup och fyllig, en altröst med nästan manlig timbre. Hon gick fram till bordet i rummets midt, der en stor elegant hänglampa från taket kastade sitt ljus nedåt. Hon började samla ihop de tyglappar och bandstumpar, som hon strött omkring sig under arbetet. Så tog hon en stickstrumpa och slog sig ner vid bordet. »Att du aldrig skickat mig dina noveller», sade hon småleende. »Hvad skulle det tjena till. De handla endast om sådant som är dig främmande: svenskt småstads-universitetslif. Du har lefvat derute, i den stora fria verlden, och jag har setat fast i förhållanden, der allt lagt an på att förkrympa. Här måste man antingen stanna i växten eller förklaras fågelfri. Det kan du inte förstå.» »Jag har läst novellerna.» »När skulle du ha fått tid till det?» Det låg i tonen nästan en beskyllning för osanning, men hon låtsade icke om det. »I natt», svarade hon blott. Och så tystnade de båda för en stund. »Egentligen är det underligt att jag har mera minne af pappa än af dig», sade han till sist. »Nej, det är inte underligt. Alla barn afgudade honom. Han hade lika lätt att vinna små som stora.» »Jag var för outvecklad när jag sist såg honom för att kunna bilda mig något omdöme, men jag kan nu förstå, att han måste ha varit en väl skolad sällskapskarl.» »Han var mer än det; han var en djup och fin natur. Den som en gång fäst sig vid honom kunde aldrig slita sig lös.» »Du idealiserar. Nu efteråt.»
-, värderingsoch magasinerings-afgifter vid Ullkontoret i Norrköping, äfvensom från hyror af magasinshuset derstädes, och det, i följd deraf, varit nödigt att i den årliga hufvudboken hålla tvenne särskilta conti öppna, det ena, under titel t Ull kontoret i Norrköping , för redovisningen af detta Kontors inkomster och utgifter, samt det andra, under titel: Ullmagasins-byggnaden i Norrköping, (är fondens fasta egendom, hvars afkastning och utgifter ensamt der redovisas, den af Rikets Ständer begärda sammanföring till ett enda conto icke kunde i Nåder bifallas; men att fram» gent för hvarje år skall i hufvudboken upptagas ett omslut, innefattande på ett ställe ett sådant sammandrag, som Revisorerne åsyftat. Ett dylikt omslut har jemväl för sistlidet år, 1840, blifvit upprätladt och till Revisorerne öfverleranadt; och få Revisorerne, med bifogande deraf, för egen del anmäla, att dä detta sammandrag lemnar en lättfattlig öfversigt af Gamla Ull-Diskontfondens inkomster och utgifter, det, genom Rikets Ständers ofvanberörde underd. framställning, åsyftade ändamål såmedelst synes vara vunnet. Med Kongl. Maj:ts dertill lemnade Nådiga bifall, har Kongl. Koramerse-Kollegiura, under den 8:de Juli 1839, med Direktören Hofman Bang afslutat förnyadt kontrakt, enligt hvilket denne fönbundit sig att, emot ett årligt arfvode af Gamla Ull-Diskontfondens medel, stort tooo R;dr, jemte reseoch traktaments-ersättning, under påföljande 3:neår,Fyra månader årligen här i Riket oafbrutet vistasf för att vederbörande schäferiägare med råd och upplysningar tillhandagå. Under den i3 Augusti i84o, har Kongl. Majit behagat fastställa en förnyad Taxa å de afgifter, som för sortering, värdering och magasinering af ull vid Norrköpings Ullkontor böra erläggas.
Utdrag af Protocollet, hållet hos förenade Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomiutskotten, den 5 December 1823. S. D. I återremitterade frågan, angående Gränse-Tullbevakningens upphörande emot Norrige , begärde Riksdags^Fulljnägligen Anders Nilsson från Vermlands Dän, att de inom Hedervärda BondeStåndet vid förra Betänkandet i ämnet gjorde anmärkningar måtte, såsom hans särskildta tanka , åtfölja till Riksens Högloft Ständer; Och innefattades desse anmärkningar uti följande ”Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll d. 27 November 1823. S. D. föredrogs Stats, Bevillnings samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens, under N:o 57, afgifne Betänkande, om upphäfvande af såväl Inrikes Tullbevakningen, som GränseTullbevakningen mot Norrige. Vise Talemannen Jon Jonssoji anförde: Ifrån hittills gällande prohibitiva stadganden hafva Utskotten härledt grunderne för ifrågavarande Betänkande. Desse Stadganden hafva likväl nu upphört: Norrske Fartyg åtnjuta, enligt Ständernes Beslut, hädanefter lika rättighet i Svenske hamnar, Siats-Utskottets Belänkanden. 32” Bom vara egne : handeln, särdeles med skogs-producter, har imellan Sverige och Norrige blifvit frigifven: Crpdilupplag är tillåtit i Svenska Städer för Norrska Innevånare: Prohibitiv Systemet har för svunnit; och de skiljatigheter, som hittills egt ruin i dessa bägge Rikens TullLagar, hafva, genom de af Rikets Ständer vidtagne åtgärger , blifvit jemnade , och mera lämpade efter inbördes förhållandet och tidens fordringar. Något giltigt skäl återstår således icke för bibehållande af Tullbevakningen vid Norska gränsen. — Den har hittills icke eller varit af nytta för Riket; Men deremot är det icke obekant, att Tjenstemännens aflöning kostat Staten betydligt.
Exer itiä krut, som Staten består, och hwilka besparingar icke böra tili Staken återgå dä de upkommit af medel, som derifrån en gäng blifwit till Artilleriets behof anordnade, utan böra pä annat sätt komma Lekta wapen till godo; Pä besia med flera anförda grunder, yrkas an denna C-.sia mätte till sitt bestämda ändamål än widare fä bioehällas. Stttts-bUskollet har utaf hwad salunda anfört blifwit, icke funnit anledning att tillstyrka nägon förändring i dest förra hemställan härutinnan. Casian är tillkommen genom besparingar af Statens medel, och alla besparingar böra komma Staten men inga särskildta Castor till godo. Det har wal blifwit anfördt, att del berodt af General en Lkek ej allenast att befalla en exercice, hvarigenom pä en gäng hela Casians besparing, hade ätgätt, Ulan ock att ärligen Den Zebruarii. 821 laka det bestädda krutet upstjuras eller oek art utdela det pä hwarje Compagnie till anwändandc efter dest ändamål. Men dä Entet af ak berra stedt och anda ingen ring till befrämjande af Artilleri-wettenstapen och Artilleriers exercice bliswit af wedcrbörande uraktlätit, sa lärer Rikets tjenst icke fordra ett sädant förhållande. Stats-Urstottec twiflar icke, att ju Kongs. Majk, dä behofwer fordrar och underdånig anmälan derom göres, i Räder läter af de till Förswars-anstalter anslagne medel anordna hwad som till befordrande af Arlillerie.-werrenfkapm, Artilleriets exercice och instrumenters upköpande m. m. kan finnas behöfligt.
Maj, med äldre jordeböcker, vanligen tili ett antal af fyra, men med utsträckning, om dessa icke sinsemellan öfverensstämma, till ännu liera, utan äfven med indelningsverk och mönsterrullor. Derpå följer granskningen af alla de vidlyftiga beräkningar och förvandlingar, som grundlägga bestämmandet af hvarje hemmans och lägenhets framtida räntor, innan dessa, särskildt för hvarje hemman och lägenhet, kunna af Kollegium på föreskrifvet sätt fast - kongl. Majds Nåd. Proposition N:o i St. i ställas. Härtill kommer, att, när vid granskningen upptäckes någon skiljaktighet mellan de särskilda uppgifterna om hittills varande förhållanden eller någon, efter den granskandes åsigt, oriktig beräkning, Kammar-kollegii beslut deröfver skall skriftligen meddelas och åtfölja uträkningarne, när de, jemlikt ofvan åberopade föreskrift, fögderivis återsändas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande. Det härpå följande uppgörandet af sjelfva jordeböckerna är i § 4 af Kongl. Instruktionen för Häradsskrifvarne den 10 November 1855 upptaget såsom en deras tjenstepligt, för hvars fullgörande särskild godtgörelse icke ifrågakommer; hvaremot sådan åt Lands-kamererarne för biträden vid jordeböckernas granskning är, på sätt här ofvan omförmäles, beroende af vederbörande Läns-styrelsers anmälan och af sjelfva granskningens mer eller mindre omfattande beskaffenhet. Denna ersättning, sammanräknad för hela Riket, kan skäligen antagas till samma belopp, som för Lands-kontorens granskning af förvandlings-uträkningarne är kalkuleradt, eller 4,800 R.dr Riksmynt. Slutligen, vid jordeböckernas pröfning i Kammar-kollegium, förekommer hufvudsakligast att tillse öfverensstäinmelsen med förvandlings-uträkningarne och riktigheten af hvad i dessa icke förekommit, nemligen oförmedlade mantalet, rustningsoch roterings-skyldigheten samt åtskilliga anteckningar. Dessa frågors behandling blifver hufvudsakligen enahanda, som beträffande granskningen af förvandlings-uträkningar redan är beskrifven.
Ständer i sådant afseende meddelade, nemi.: a) af hvarje riks-stånds från trycket utgifna protokoll, jemte tillhörande bilagor, må lill ståndets vid riksdagen närvarande ledamöter utdelas samt för ståndets arkiv innehållas det antal exemplar, som ståndet härtill bestämt; b) de derefter öfverblifvande exemplaren böra från ståndens kanslier eller kansli-direktioner till Riksgäldskontoret aflemnas, hvarvid iakttages, att dessa exemplar varda, i den mån tryckningen och häftningen hinner verkställas, aflemnade i häften af minst fem ark; c) utaf de Riksgäldskontoret sålunda tillställda protokoller böra sex exemplar särskildt afsättas, för alt för framtida upplysningar derstädes vara att tillgå; d) för öfrigt skola meranämnde protokoller, i likhet med enahanda till Riksgäldskontoret förut aflemnade, men af vederbörande icke uttagna, riksdagshandlingar; /) utdelas till stats-departementernas expeditioner, samt Justitie - s Stats-Ulskotlets Utlåtande> N:u 228, revisions-expedition; äfvensom Rikets Ständers Justitie-ombudsman och Rikets Ständers Bank, samt lånekontoren i Götheborg och Malmö, hvilka alla höra erhålla ett exemplar hvardera; 2) efter vederbörliga reqvisitioner, likaledes med ett exemplar för hvardera, tillhandahållas hvar och en af akademierna, samt hvarje med bibliothek försedt allmänt läroverk och vetenskapligt samfund; 3) så vidt tillgången af de särskilda protokollssamlingarne medgifva, ej allenast tilldelas de Kongl, kollegier och andra allmänna embetsverk, samt Kongl. Maj:ts befallningshafvande, som hos fullmäktige om utbekommande deraf sig anmäla, utan ock till bugade köpare försäljas emot ett pris af en skilling banko för hvarje tryckt ark; e) de exemplar af innevarande riksdags-protokollcr, som härefter återstå, böra vid Rikets Ständers nästa sammankomst, uppå reqvisition, hållas vederbörande riks-stånd tillhanda. 5:o.
Utskottet hvad gemenskap denria åtgärd må krinnä öga med utöfningéri af Svenske Stäts-Ministerns Ejnhete, och nied iakttagai ide t äf Sveriges nytta, eller huru åtgärdens örSaker Och förberedning möjligen utgöra elt ämne för Svenska RepreSentationéris piöfriirigSrätt; Vid det sålunda utredda förhållandet * finner Constitutioris-IJlskoltel bäggedeia än~ inärkriingSariledriingarna ligga utom gräriseii för Utskottets befattning och följaktligen Röra förfalla; Stockholm den a4 Mars i8äg< Sill. tili Riks. St. Ankom till Exp. Utsk. den a April 182g. Memorial, rörande Grefwe C. F. Horns anmärknings-anledning, i afseende på Mötes-Passevolancens fortsatta utgörande. Under d. 26 nästlidne Februarii har Ridderskapet och Adeln behagat till Constitutions-Utskottet remittera en, emot Stats-Rådets Ledamöter samt Föredraganden af KrigsÄrendena, framställd anmärknings-anledning, hvilken, uppgifven i ett, Remissen bifogadt, af Grefve C. F. Horn undertecknadt Me-, morial, hemtats från Kgl. Circulaire-Brefven den 7 November 1827 samt den x 3 Februarii och den 8 Maji 1828, angående MötesPassevolancens utgörande af Rustoch Rotehållare i Riket, utöfver deir tid, som bestämdes i det emellan Kronan och dem år 1812 upprättade Passevolance-Contract; Förmälandés Grefve Horn, att han anser dessa CirculaireBref innefatta en anmaning lill åtgärder, rakt stridande mot Lagbuden i 44 Gap. 2 §. Missgernings-Balken, — åtgärder, som icke eller skola uteblifvit, nemligen en förnyad afgifts uppbärande af Rustoch Rotehållare, CoHstittitiotis-Jlislottets Memorial.