Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ma Lä rillätas mig, att aftorka en fläck man welak sätta pä mitt namn. Jag har ärsr det efter en för ära och redlighet känd och af mig aldrig nog saknad Fader. Mätte sanningen döma, om någon af detta namn sä rv nhevrat sig, svin nu will yastäs, att hafwa befrämjar Lrrmgar eiler cgmmägriga förändringar pä Ständers bekostnad; hpst en mediterad ändring twäet emot Ständers Beslut, gifwit försök tilt förande bakom ljuser; eller urlagt fädane snaror, som nu will pästäs. Beträder lag, mine Söner? elier mine Bror-Söner, ibland hwilka jag sjelf Hide har den äran att birvista denne Riksdag, med sädaNS anslag, döme Osi dä rättwisant och komme aldrig de rider, dä ej offulden finge tolka sitt förswar. HögloflRidderffapu och Adeln torde förlåta, att händelsen ö« N'..w mig xä det högsta. Jag äträr jämte de mina, alt med bibchällen ära läggas i grafven, och förbehåller, au om te deremot gjvrde killmälen ffvla förwaraS i Riddcrffapet och Adelns Protocoll, äswen detta af mig Ntkräste anförande mätte deruti fä äga rum. Wike söndringen frän Wära öswerläggningar och blist we de utmärkte med den enighet, som Fäderneslandet, uran att förlora lid, nu sa wäl behöfwer» Herr (-ripsnvslät, ^acob klyttrade sig sinna Herr 8i!vsrskolpeL gjorde, anförande sä listigt, ömt och wärdigt, att han till desi intagande i Protocollet gerna instämde» H e' - Z<5 Den I December. Herr 8kael von wolstein, ö^latrbias 6 usraf, upläste följande: Dä Herr Ofwerste-Lieutenantcn 6ripenv3läc tillkännagifwit, att han ej ätcnager detz yttranden emot Expeditions.
Ja, det är spunt, men det är 130 år sedan lagen tillkom och förhållandet nu bör väl icke rättas efter förhållandena för öfver 100 år tillbaka. Jag går ut från den grundsatsen, att man bör göra dödsstraffet nu i allmänhet tillämpas och jag säger att det är ett steg tillbaka att stadga strängare straff än förut. Hr Gr. Mörner har sagt att domaren befinner sig i en svår belägenhet, då han skall skipa lag, såvida han icke har ett bestämdt straff att tillämpa; men då latitudssystemet är så allmänt antaget i hela vår lagstiftning, så blir frågan: skal! den bibehålla det absoluta straffet endast för detta enstaka brott, eller skall domaren äfven i detta fall få lämpa straffet efter brottet? Jag vill icke vidare uppehålla O«n IS Juli /. ta. R. o. A<1., det är, sorn sagdt, förut tillräckligt taladt i saken;jag liar blott velat befria Utskit från alla beskyllningar att utan skäl hafva framlagt sitt förslag. Jag tror att R. p. Ad. åtminstone skall finna, att Utsk:t dertill haft ganska stora skäl. Jag anser, att då här framläggrs en speciel lagstiftning för en del af kriminal. lagen, och vi elter all sannolikhet hafva att förvänta ganska snart en omarbetning af kriminal-lagen i allmänhet, så är det af vigt att ge Regeringen tillkänna sin åsigt om hvilka grunder som böra följas vid denna reform, och att icke genom bifall till Propos:n i detta fall gifva på hand, att dödsstraffet bör stadgas såsom absolut straff. Det är ur den synpunkten jag anser af vigt att representationen tillkännager sin åsigt; och att Regeringen icke i deri Propos. väckte samma förslag, har sina goda skäl derföre, att denna grundsats icke är följd af Regeringen. Den är likväl hyllad af den sednaste lagberedningen, och det är således onekligen en auktoritet, som framställt dödsstraffet såsom alternativt. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag är af fullkomligt mot satt tanke med Gr. Sparre. Likasom vid föreg:de tillfälle då detta ärende förevar, hyser jag den åsigt att dödsstraff bör stadgas för mord, utan rättighet för domaren att efter godtycke leuterera d. v. s. begagna en benådningsrätt, som ensamt tillhör Konungen.
olyckligt gift med en man som super och som lange g&amp;tt utan arbete .. Hon slrall forsorja dem alla, man, barn, en gamind Inor och s i g sjalf - det &amp; I: diirfor urverket mAste g&amp;, gB - till dess det en dagstannar for alltid. En dag, medan hon satt och sorplede i sig den fjarde eller femte kaaekoppen - w de fattigas enda trijst w, saga mina jungfrur - slogjag ~ n i g i samspr&amp;lr med henne. Hon hade hostat s&amp; forfarligt den ' ' I ' r. dagen och jag bade lofvat laga en dekokt At henne, som hon skulle taga med sig hem och dricka. ~ S o f i skulle g i till en doktor, och bli riktigt! skott och hvila en tidy % sade jag. Hennes mun drog sig till ett snedt leende ofver det enfaldiga i mitt forslag. ~ H u r kan frijken tro nigot s h t into kau jag g; i till nkn doktor, i inte skulle det hjiilpa, niir jag jiiiut rnliste vara i drag och kyla. w %Men k m Sofis man db inte hjiilpn henne - han ~nitte val kunna f&amp; n&amp;got arbete?, Hon ryckte p&amp; d a m e och stoppade en bit sockor i muunen i det hon hallde kaffet pa fatet och h a c k en klumk. ~Hcllz)), svaxade hon dbefter med en ton af djuipt fijrakt,:; ban fortjiinar inte sii mycke som ett ore, utom h %ndelsevis n l n gdng extra, h e j, s&amp; har jag det inte stiilldt for mej.)) Men s&amp; gor sig d i a£ med karlen) utbrast jag indignerad, ss8 has hon Btminstone inte honom att dragas med. SHtt honom p: i Grubbens garde. w Hon lat handen med det rykande katfefatet sjunbu och gaf mig en forebr&amp;ende blick. Till Grubbens garde?
Ständer, som af desse både till åsigter och syftning stridiga framställningar hem* tat ökade anledningar, att med all tillbörlig grannlagenhet öfverväga frågan i hela dess vidd, hafva dervid först sökt utreda för sitt omdöme otn de såkallade Skrå-inrärtningarne äro, i egenskap af något Borgare-Ståndets privilegium, bekräftade; och hufvudsakligen, lika med hvad E. 3C. M. i Nåder funnit, hysa Riksens Ständer den. öfvertygelse: att nu gällande handtverksoch handels-reglementen icke utgjort eller utgöra något Stånds privilegium; att de således icke under något Stånds Concessioner kunnat anses inbegripne; att de ioijakteligen ännu äro att anse såsom bestående och oförändrade; och att, då de icke utgöra Civil .Lag, utan oeconotniska författa • ningar, deras upphäfvande eller förändring berott af E. K. M., derest icke E. K. M, Sjelf i nåder funnit för godt, alt låta Riksens Ständer i afgörandet deraf deltaga. Då det dernäst tillhör Riksens Ständer, alt Bihang till Riki-St, Prot, l$23- io:di S a m2 B, 20 ^ Underdåniga Sirifvsiser, yttra sig, huruvida de för sin del anse, att med upphäfvande af Skråförfattningarne, en allmän Handelsoch Närings-frihet må ega rum, företer sig frågan derom för Riksens Ständ-er under irenne synpuncter, nemi. 1:0 om Handelsfriheten, med hänsigt till utländska handeln, exporten oell importen, samt det dermed sammanhängande Tull-systemet; 2:0 om närings-friheten inom Städerne, eller med hvad vilkor inträde i Handel och Handtverk derstädes må vara tillåtet; och 3:0 huruvida skillnaden emellan Landtmannaoch Stadsmanna-näringar skall undanrödjas och en lika frihet till Handel och Handtverks idkande på Landet, som i Städerne ega rum.
Presterskapets inkomster, om ändring i. 2 § 1 morn. i Kongl, förordningen den 11 Juli 1862, angående allmänt ordnande deraf. Motion N:o 6. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6. R. St, underdån. Skrifv. N:o 8. 71 Presterlig tjensteårsberåkning för lärare vid högre folkskolor. Se Folkskola. Prestgårdsbyggnad. Se Byggninga-Balken. Prestvigning, om rättighet och skyldighet för hvar och en prestvigd att i prestembetet inviga dertill kompetente personer. Motion N:o 452. Lag-Utsk. Utlåt. Privatbank. Se Enskild bank. Privatbanksedlar. Se Sedlar. Protokoll, om tryckning och utdelning af de hos förstärkta Stats-Utskottet den 6, 7 och 11 Augusti 1863 förda protokoller. Motion N:o 529. Exped.- Utsk. Utlåt. N:o 12. Protokolls-Utdrag, Riks-Ståndens, om upphörande af deras tryckning. Motion N:o 197. Exped.-Utsk. Mern. Provincial-läkare, om dels anslag af löner för tjugo nya Provincial-läkare utöfver hvad Kongl. Majit föreslagit, dels ett förslagsanslag till extra arfvoden eller tjenstgöringspenningar inom sådana provincial-läkare-distrikter, till hvilka dertörutan kompetente sökande sig icke anmäla. Motion N:o 506. Stats-Utsk. Ulåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. om anslag till lön åt en i Blidö skärgård med station i Furusund. Motion N:o 272. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. om anslag till aflöning åt ytterligare en inom Herjeådalen. Motion Nio 465. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv.
BorgareStåndet, jemlikt nu inkomna Protocolls - Utdrag, heslutit, frågan örn berörde remiss böra till Constitutions-Utskottets afgörande öfverlemnas. Ut Supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. Den 87 April. s; D. To redrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den 24 dennes pä bordet lagda Utlåtande i anledning af Riksdagsmannen Nils Perssons Memorial angående Nämndemäns arfvode vid privata förrättningar. Ut Supra. S. D. llmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets den 84 innevarande April på bordet lagda Utlåtande öfver Riksdagsmannen Eric Svenssons yrkande, det förmedlade hemman matte vid deltagande uti Kyrko-, Prestgårdsoch Tingshus uppbyggande, få förmedlingen tillgodonjuta; föredrogs ånyo och bifölls. Ut Supra. S. D. X ill Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets utlåtande, angående ett närmare bestämmande af de afgifter, som Hjelp - Rotarne vid Indelta Regementerna böra till Stam-Rotar - Ex Protocollo J. U. Almqvist. Ex Protocollo .7. U. Almqvist. ne 414 jDen 27 April. ne betala, samt jemkning i de så kallade Plan* penningarna., lernnär Prest - Ståndet sitt bifall» Ut Supra. Ex Protoööllo. J. U. Almqvist. S. D IJeslot Prest - Ståndet, att, med bifall till Stats-Utskottets nu Upplasta Betänkande, törande Bevillnings afdrag på Renta för RiksgäldsContoirets inhemska skulder, af berörde Utlåtande lemna Bevillnings-Utskottet del. Ut Supra.
Då Magazins-Direc tionen genom betydlige upphandlingar af 1815 års ömniga gröda i Skåne ville någorlunda förekomma sädens vanpris, förfelades detta ändamål för det mästa, dels derigenom, att Magazim-Forvaltarne blott en dag i veckan niQtr tog säden, hvarigenom Säljarne sattes för myofcet i berqende af dessa Förvaltares gunst qcfj 442 Den 2 3 December. de fläste tillströmmande Bönder ej kunde hinna få sin Säd uppmåld, utan måtte antingen föra den hem igen eller sälja den för underpric till Köpmannen; dels ock derigenom, att upphandlingen af det Sädesslag, sorn Allmogen i Skåne mäst har att sälja af, afstannade innan Nyåret. Om upphörandet häraf, på tillfrågan underrättad af mig, yttrade Hans Kongl. Höghet, att upphandlingen borde genast åter börja, hvarom jag tog mig friheten underrätta Ordföranden i Magasins-Directionen , som skaffade rättelse. För öfrigt undrar jag ej, att man här i Stockholm ej så lätt kan öfvertygas om ställningen i åtminstone en del Provincer. Här stiga priserne jemt på Egendomar och Hyror, och ingen brist har röjts på Penningar. Den som sett tillståndet i en del Lands-Orten, kan sjelf lätt glömma det, när han en tid varit i Stockholm. Huru mycket snarare kan den misskänna det, som ej haft tillfälle närmare se det i Landsorterne. Men länge plägar det icke dröja, förr än , då lemmarne aftyna , svagheten äfven hinner till hjertat, i synnerhet i en Statskropp, där det ej mera är placeradt på sitt rätta ställe. Man har med alt skäl yrkat på vårt Lands behof af stora och vidsträckta Försvars-medel. Måtte vi alltid nog lifligt ihogkomma , att till dessa äfven höra tilltagande Folkmängd och välmåga. Dessa befrämjas bäst genom Näringsfrihet , ett tillräkeligt men ej för stort Rörelse - Den 2 3 December. 443 Capital, och genom uppmuntringar till flit , industri och sparsamhet. Måtte Riksens Ständer aldrig glömma, att partic-lle Mesurer och Understöd utan en vidt omfattande och sammanhände plan ej äro tiliräckelige.
Statso. BankoUtsk:ts d. 19:de denne^ bordlagde Mern. N:o 42, med anmälan om RiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver Mem:t N:o 40, i fråga om förändrad organisation af hypotheksinrättningarne i riket, som ock Yällofl. BorgareSt:ts prot.-utdr. N:o 543, med inbjudning till de öfrige RiksSt:n att biträda BorgareSt:ts i ämnet fattade beslut. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att han i afs:de å BorgareSt:ts ifrågav:de inbjudning finge tillkännagifva, att emot BorgareSt:ts beslut i alla de delar, hvaruti detsamma skiljde sig från R. o. Ad:ns, förefunnos redan 3 Stånds sammanstämmande beslut, utom hvad beträffade ett af BorgareSt:t antaget 3:dje moimt uti 7:de §:n och en beslutad ny § efter den 9:de §:» uti förslaget till Förordn. ang:de en allmän hypotheksbank i riket. Dessa båda frågor kunde, såsom nya, utaf R. o. Ad., på grund af den gjorda inbjudningen, behandlas, men då, på sätt H. Exc. nyss nämnde, Den 20 Oktober f. m. 30.-! 3 Stånd redan antagit Utsk:ts förslag i de delar, hvaruti BorgareSt:t vidtagit förändringar, endast med undantag af g 9 i Förordningsförslaget ang:de en allmän hypoteksbank, i afs:de hvarå Utisk:t sjelft uti sitt nu föredragne Mern. aflåtit inbjudning och upgjört förslag till voter.-propos., vore H. Exc. af 75:te g:n R.O. förhindrad att framställa propos. å inbjudningen i öfrigt. Sedan H.
Herr Envoyén Baron Adlerberg anhöll att få i Protocollet införd sin mening vara, att då en förbrytare enligt 4:de punkten 2 § 4 Mom. i Tryckfrihets-Lagen ej straffas vidare än med 50 R:drs böter, kunde möjligen hända, att någon illa sinnad gjorde sig till förbrytare, utan att derföre lida något, derest han hölles skadeslös af någon autoritet eller enskild, som sålunda nyttjade honom till medel för en elak afsigt; till förekommande hvaraf Herr Baron ansåg något kroppsstraff i dylikt fall böra förbrytaren åläggas. Herr Borgmästaren Norström ansåg för sin del smädliga och förgripliga omdömen och yttranden emot alla Nationer eller Stater vara brottsliga och skadliga, äfven om det vore emot en Stat med hvilken Riket vore i uppenbart krig, hvarföre Herr Borgmästaren förmente att Tryckfrihets-Lagen ej borde gifva anledning till något undantag i detta fall. Herr Grefven och Ordföranden trodde, att i nuvarande redaction någon ändring icke borde göras, emedan det möjligen kunde inträffa förhållanden, då ett yttrande, som emot en med Riket i fredligt förhållande varande Stat vore anstötligt, kunde emot en Magt hvarmed Riket vore i uppenbart krig antaga en förändrad beskaffenhet, och voro följderne äfven olika, då en sådan förgriplig Skrift i sednare fället ej kunde göra den skada, som varit Lagstiftarens föremål att afvända. Herr Grefven och Ordföranden uppläste i anledning af nu i fråga varande Mom. en från Stats-Ministern för Utrikes-Ärenderne till Herr Grefven och Ordföranden aflåten Skrifvelse, hvilken redan i Första Afdelningen blifvit uppläst och härjemte finnes bifogad: Örebro den 13 Junii 1812. Högvälborne Herr Grefve. Det är Herr Grefven utan tvifvel bekant, att en förleden höst uti en politisk journal tryckt afhandling Bilaga S till Mern. 385 angående sättet att återförena Finland med Sverige, väckt Ryske Regeringens uppmärksamhet, och att, sedan Tryckfrihets-Committén förklarat det författaren borde till ansvar ställas, densamme, som befans vara Canzlisten Regnér, blifvit dömd till 3:ne års fängelse å fästning.
Det var just detta som jag med min framställning åsyftade, eller att sjelfva hufvudprincipen för densamma måtte blifva bestämd. iNu då Riddarh.Ordn. kan upgöras efter mångfaldigt olika grunder, och, så vidt jag har mig bekant, det hvilande grundlagsförslaget icke i det hänseendet lemnar någon ledning, vore del obestridligen af icke ringa vigt för Riddarh.Direktm att få, antingen Ståndets eller Riddarh.Ulskts yttrande i hvilken riktning dessa statistiska uplysningar böra anskaffas. Det gifves ingen gräns för dem, då man förut icke har någou ledning med afseende pä den riktning, som bör gifvas ål förslaget. Jag skulle således tro att en remiss lill Riddarh.Ulsk. jemte de nu gjorde anmärkntnes försändande dit blefve nödig. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Lika med den siste talaren anser jag att de delaljbestämmelser, hvilka skola blifva en följd af den åtgärd, Gr. Lagerbjelke föreslagit skola vidtagas af Riddarh.Direkim, blifva så ingripande i Riddarhusets politiska rättigheter, alt jag för min ringa del icke gerna skulle vilja obetingad! updraga åt Riddarh.Direktm att, på fri hand, ulan några vidare förutskickade bestämmelser upgöra dessa statistiska tabeller och undersökningar. Jag känner dessutom, att, jemförelsevis, ganska få af R. o. A:s ledamöter, öfver hela riket kringspridda, äro fullt hemmastadde med det hvilande grundslagsförslagel, och anser det vara allt för tidigt alt taga på handen att detta förslag skall blifva grundlag; viljandes jag att livar och en af Ståndets ledamöter må få tillfälle att laga kännedom derom förr än man täger något vidare steg. På denna grund förenar jag mig med Den 30 A ugqjti. en Gr. Mörner i begäran om remiss till Riddarh.Ulsk. af Gr. Lager* bjelkes motion. Hr Printzensköld: Den ifrågavande motionen är upställd i så allmänna ordalag att jag sannerligen icke vet livad Riddarli.- Ditekim skall i ani. af densamma företaga.
Prop. om Statsverket 4833. 59 Transport R:dr 246,000: sorg, för inrättande af sådane holländerier i län, der de ännu saknas 20,000: t) alt ställas till Sluleri-Öfver-Slyrelsens disposition, för häslracens förbättrande 20,000: • /'e) lill undersöknings-kostnader för Jernvägs-anläggningar 20,000: Tillsammans 306,000: R:dr årligen, eller för frenne år 918,000: 2:o. Till grundfond för uppförande af nya eller utvidgande af redan befintliga arbetshus inom länen 900,000: Summa B:ko R:dr 1,818,000: Hvartill kommer, för fullföljande af jernvägs-anläggningen emellan Stockholm och Götheborg, årligen 615,000 R:dr, som beräknas endast för åren 1856 och 1857 1,230,000: lärande fivad bränvinsskalten under nu ifrågavarande Statsreglerings-period möjligen kan inbringa utöfver beloppet af nu föreslagna anvisningar och dem hvilka Rikets Ständer ytterligare kunna besluta, böra till påföljande Riksdag reserveras. S titti »i n» tim ff öfver beloppet utaf de extra-ordinarie utgifter, hvilka uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof äro upptagne. Föremål hörande till att utgå af särskilda tillgångar. att utgå af bränvinsbevillningen. Summa att utgå intill slutet af år 1857.
Intetdera af dessa Stadganden anser jag vara det rätta, ty i Låda fallen Leror saken af en slump oell en eller annan delägares ensidiga omdöme. Det enda rätta mätte vara, att opartiska män Ledömma förliållandet oell afgöra frågan; oell när skogsskiftet ej får rubbas, om icke det leder till gemensam nytta för delägarne utan någons lidande, synes ingen våda häraf uppkomma. Samma grund är stadgad för pröfning af rubbning i Storskiften i allmänhet, och samma princip Lör väl då följas i denna omständighet. Vore fråga härvid blott om ståndskog, så vore saken af mindre vigt, men då i skogsorterne under ordet skog förslås mycken mark utom inägorne, och angeläget är, att de ingå i skiftet, för att läggas i sammanhang med inägolotten, så är Stadgandet af stor inflytelse. Man hör icke fästa sig vid, att skogsöde skulle af detta Stadgande Lii en följd. Skulle någon härvid mista ståndskog, så innehåller Stadgan, huru med ersättningen förhållas skall; och det börhesinnas, att om 60 å 70 år är annan skog uppväxt; då deremot ägodelningen om den väl verkställes, gäller för sekler. Jag kan således ej frångå min anhållan om proposition tili afslag å Utlåtandet i denna punkt. Friherre Sprengtporten: Ått 1812 års Författning inskränkt rättigheten att enskifta skog, bevisar att 1807 års Författning Den 2^ Augusti e. m. gick för långt, oell om vi nu åter anlaga Herr Danckwardts förslag, får älven troligen någon modification ske i vårt beslut. Hvad åter angår betydelsen af ordet skogsmark, så bör jag påminna, att Charlor och Handlingar öfver de förra storskiftena finnas; och att det dessutom finnes någonting, som kallas profve Domaren. Jag kan omöjligt ingå på Herr Danckwardts förslag, utan anhåller om proposition till bifall å Utskottens Utlåtande. Grefve Frölich, David: Jag anhåller få göra några anmärkningar mot de inkast, som af tvänne Utskottens Ledamöter blifvit anförde mot Herr Danckwardts förslag. Grefve Posse har sagt, att det vore mindre vigtigt, om skogen låg nära intill Hemmanet.
Ett nytt Representationssätt, med all mensklig omsorg, äfven efter sådana grunder utarbetadt, har dock Utskottet trott alltid behöfva tidens mognad, för att uppnå ett sådant värde, att det gilladt af Nationens öfvertygelse, kunde vinna dess odelade bifall; till och med att dess införande alltid komtne att behöfva anledning af sådana antingen förut beredda eller tillfälligt sammanstötande omständigheter, som undanröjde ali tvekan att det samma antaga. Men om i Theoretiskt afseende dessa Allmänna grunder af Nationens röst skulle erkännas gilltiga , om derefter ett system , till dess Allmänna reglor, skulle kunna uppfattas, förekomma dock vid dess bestämmande en myckenhet tillfällen, der endast erfarenheten och en fullständig kännedom af local - omständigheter kunna rådfrågas. Det vore i Utskottets tanka ett onyttigt arbete, att sammanfatta och förete ett förslag, som ej på säkra beräkningar kunde stödja sig; och Utskottet måste uppriktigt erkänna, att det ännu befinner sig i samma belägenhet som dess företrädare vid i8og och 18I0 års Biksdag, att saknade statistiska kunskaper, hvaraf - D en 11 Juli. af erfarenhetens ledning vid detta arbete kunde erhällas. Vid nyssnämnde Riksdag gjorde man sig hopp , alt sådana kundskaper under tidens lopp skulle fullständigare samlas : man trodde att den återvunne Tryckfriheten skulle frambringa fullständiga utvecklingar af ett så vigtigt ämne. Denna förmodan har slagit felt, och Utskottet finnér sig befogadi att ännu ytterligare åt framtiden lemna ett arbete, som det gerna hade fulländat, om det trott sig deråt kunna gifva vederbörlig mognad och fullständighet. Men i sammanhang härmed, och då frågans vigt ständigt derpå fäster den allmänna uppmärksamheten , har Utskottet trott sig ej böra underlåta, att tillstyrka vidtagandet af sådana xnått och steg, hvarigenom åt kommande Ständer må kunna beredas möjligheten att dervid lägga en alfvarligare hand.
Att Riksens Ständer, som nu i 20 år varit någorlunda frigjorde från Constitutions-Utskottets förmynderskap, skulle återigen vilja underkasta sig detsamma, kan jag för min del ej förmoda: utan hade derföre önskat, att Utskottet velat, i afseende på behundliugen af Kongl. Propositioner om Grundlagsändringar, åtnöja sig med ett måttligt inflytande på förslagets beredning, t. ex. på följande sätt: Constitutions-Ulskottets Memorial, N:o 33. 13 Om Kongl. Mayts Proposition ajstyrkes af Constitutions-Utskottet, så skall den genast förfalla, derest något enda Stånd instämmer i Utskottets mening. Men om Constitutions-Utskottet tillstyrker Kongl. May.ts Proposition, så skall till dess omedelbara förkastande fordras , att Två Stånd ogilla densamma: ock om den ogillas blott af Ett Stånd, så skall genom votering i Förstärkt Constitutions-Utskott af göras, huruvida den skall antingen genast förfalla eller ock hvila till nästa Riksdag.” Af Herr von Hartmansdorff, A.: ”Då Utskottet företagit sig den högst nödiga omarbetningen af 56 § Regerings-Formen, hade jag önskat, dels att denna skett annorlunda, dels att förslaget sammanjemkats till närmare öfverensstämmelse med 8i § Regerings-Formen. Mina anmärkningar äro hufvudsakligen följande: i:o. Med återförvisningen af ett grundlagsförslag borde förhållas likasom med ett annat lagförslag: så att alla dervid gjorde anmärkningar bifogades. Derigenom finge Utskottet en fullständig och mera upplysande kännedom af förslagets brister, än genom meddelandet af de enstaka så kallade gemensamma tankarne, hvilkas bevekelsegrunder icke åtfölja, hvilka ofta tillkomma på måfå, derigenom att Ståndet är uttröttadt af flere föregående omröstningar öfver andra dylika, eller befarar åtskilliga påföljande, hvarmed envisheten hotar, och hvilkas ordalydelse merändels är felaktig, emedan de måst i hast, och under meningsstriderna i Ståndet, uppgöras. a:o. Ett grundlagsförslag borde ej få med förändringar godkännas.