Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti ett till Höglofl. Ridd erska pe t och Adeln ingifvet memorial, har Herr Rafelt, Anton, fästat uppmärksamheten vid behofVet af det i Carlskrona befintliga Elementar-Läroverks utvidgande. För lärdoms skolan derstädes hade väl, jemlikt Kongl. Circulairet till Consistorierna af d. i Nov. 183g, anslag till en apologist-lön blifvit beviljadt, och, i följd deraf, en apologist-class i början af år iSzjo trädt i verksamhet; men otillräckligheten deraf visade sig snart, och redan året derefter måste bestämmas ett maximum af 36 lärjungar, med rättighet för dem, som utöfver detta antal till inträde sig anmält , att, i mon af blifvande vacancer, få i sin ordning intagas. Ett sådant förhållande medförde ganska menliga följder, serdeles för de ynglingar, som förnötle sin tid med afvaktan på inträde uti läroverket, och bevisade tydligen behofvet af en eller tvänne nja apologist-classer derstädes, — ett behof, som både blifvit insedt af sednasle Skol-revisionen, och af densamma till afhjelpande anmäldt. Med afseende härå och då i Blekinge län funnes en folkmängd af omkring 80,000 invånare, farat Carls krona stad, som af nämnde folkmängd egde i2,85o, hade af nöden framför många andra städer i riket ett fullständigt Elementar’-Läroverk , dels i anseende till sin betydliga folkmängd, och dels till följd af Kongl.
Alla Banker skola vid anfordran inlösa sina sedlar med Specie (guldeller silfvermynt efter Bankernes godtfinnande) vid hvarje Banks hufvudkontor, och dessutom, emot |- procent diskont, för dem tillhandahålla Specie i städerna New-York och Albany. Statens lagstiftande församling må icke utfärda speciela Bank-privilegier eller tillåta inställelse af Bankens skyldighet att vid anfordran inlösa sina sedlar. Författning om Banker i Staten New-Jersey år 1850. I. Bolag för Bankrörelses bedrifvande, med rättighet att utlåna sina egna sedlar, måste bestå af minst 7 medborgare i Staten New-Jersey. Bih. till B. St. Majus Nåd. Skrifvelse N:o 10. II. Hvarje Banks kapital får ej vara mindre iin 50,000 och icke större än 500,000 dollars. lil. Aktie-egare äro, personligen och med hela sin förmögenhet, ansvarige, hvar för sig, för brist uti Bankens förbindelser, dock ej till högre belopp än en sum ma, lika med den af deras innehafvande aktier. Bank-noter utlemnas till Banken af Statens Skattmästare, sedan hos honom blifvit deponerade Förenta Staternas, eller Staterna New-Jersejs och Massachusets obligationer till motsvarande belopp, beräknadt al pari efter 6 procent; dock må en tredjedel af deposilionsfondcn bestå .af inteckningar, betalbara med G procent ränta inom ett år, och inom Iplel af fastighetens värde, samt med vilkor att hvarje särskild inteckning ej öfverstigcr 5,000 dollars. V. Bank-noter, utlemnade under denna förordning, må tillsammans icke öfverstiga 3,000,000 dollars. VI. Bank-noterna skola vara ställde att betalas vid anfordran utan ränta, och V endast vid Bankens hufvudsäte. VII. Utdelning till aktie-egare må icke ske med mindre Bankens kapital är oförminskadt. VIII. Bank-noter, som ej vid anfordran inlösas med klingande mynt, draga 12 procent ränta.
Att ogift arbetare, som vill, enligt författniugarne, såsom sjelfförsörjare skattskrifvas, bör vid skattskrifningar, genom företedd motbok med sparbank eller lifränte-anstalt eller annan motsvarande lika säker inrättning, styrka sig hafva under löpande året förökat sin behållning, mansperson med minst 4 R:dr Riksmynt och qvinna med minst 2 R:dr samma mynt; 16 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.s Betänkande N:o 68. att lagstadt ogift tjenstehjon under 40 års ålder tillförbindes af sin årliga lön, så vida densamma uppgår till 20 Riksdaler Riksmynt eller derutöfver, för framlida behof, vare sig blifvande bosättning, öppnande af yrke, sjukdom eller ålderdom, afsätta hvar 20:de penning, hvilka besparingar borde insättas i sparbank, lifränte-austalt eller annan dylik lika säker inrättning, med vilkor att ej uttagas förr än något af ofvannämnde behof inträffade; och skulle det åligga husbonde att tillse del besparingarne verkställdes och att i annat fall ansvara för hvad sorn bords besparas, deröfver Socknenämnden egde att utöfva tillsyn och fordra redovisning; samt att obemedlad torpare, daglönare och andra med dem jemförliga gifta personer samt enkling eller enka, som under året för sina barns räkning i lifränte-austalt insatt eller i sparbank ökat behållningen med En Riksdaler Riksmynt, borde för samma år vara befriad från dea i 10 § 1 mom. af Kongl. Förordningen angående fattigvården den 13 Juli 1853 stadgade personella afgift; och borde nyssnämnde Kongl. Förordning äfvensom tjenstehjonsstadga!! och Förordningen angående försvarslösa undergå de förändringar, hvilka kunde befinnas nödige för verkställande af motionärens förslag.
Memorial rörande ändring i KurhusStadgan; om bifall till BancoUtskottets Memorial angående: 1:0 Återuppbyggande af Calmar Stads Gymnasium och Scholhus. 2:0 Stadga i myntvärdet och mindskande af oenningebristert3:0 RiksDiscont-verkets utlåningsbelopp. 4:0 ManufacturDiscontens lånbiträde af Hanken i om bifall till LagUtskottets .Memorial angående: i :o Befrielse från ProtocollsUtdrags utlöpande vid HäradsRätt uti återkallade Stämningsmål m, m. 2:0 Bouppteckningar?! efter personer af Ridderskapet och Adeln, hvilka äro Borgare m. rr». 3:0 Försäljning af i mät tagen fast egendom j om bifall till Oeconomie^skottets Betänkanden angående: 1:0 Tjenstbjons flyttningstid. 2:0 Fördelningen af de SoldatRotarne heviljade vacancer; om bifall till följande StatsUtskottets Betänkanden angående: i:o Kostnaden till tryckning af Konungens Proposition oin förändrade bestraffningssätt, och LagComitéens Betänkande om Domstolarnas förändrade organisation. 2:0 Arfvode för en Sköterska vid Smedjegårdsbäktet. 3:0 Inköp af Posthus och Boställen för Postmästare. 4:0 Utfodring vid Konungens och Kronprinsens Hofstall. 5:0 Minnesvård öfver Hoflntendenten Sergel. 6:0 Ersättning åt förre Mantalsskrifvaren Akerström. 7:0 Större sundhet i Städerna. Ma Understöd för Carlscrona Stads Fattigvårdsoch Arbetsinrättning; om instämmande uti PrestStåndets beslut i afseende på den titel ÖfverDirectören Grtvemöhlen gitvit åt en af sina skrifter, • Den 28 Juni. e, m. 679 Af den 8 Juni: Om remiss af en Stånds» Ledamots Memorial; om ökad betjening för OeconomieUtskottet; om bifall till OeconomieUtskottets
N:o24-i5 Lagerheim till bemälde Afdelnings-Chef insänd relation öfver anställd besigtning serskildt å Warbergs hamn, med bifogadt kosti nadsförslag öfver den med hamnens fördjup, ning och skyddande mot vissa vindars våldsamhet förenade utgift, deraf allt hufvudsakligen inhemtas : att Warbergs hamn är den egent, ligen södra hufvudpunkten afScandinaviens vestra Skärgård, med ett afstånd från Elfs-) borg af g| sjömil, på hvilken längd ej mindre än 19, mest alla goda, hamnar finnas, hvaremot söder om Warberg kusten är öp-^ pen för io§ sjömil, till dess ändtligen ett naturligt godt skydd anträffas under Hallands Väderö; att Warberg är det enda ställe, allt ifrån Elfsborg till Landscrona, som är försedt med någon befästning, och att Warbergs Bor:' gerskap, utan annat allmänt understöd, än hamnpenningar, sökt bilda sig en inre hamn, hvilken med en jemförelsevis ringa hjelp skulle kunna förbättras och lemna ett verksamt skydd åt fartyg om 8 ii 10 fots djupgående; att byggnadssten af förträfflig art finnes i öfverflöd inom nära afstånd till hamnen, utanför hvilken en djup och skyddad redd erbjuder ankarplats för 12 ä 15 fots djupgående fartyg; att enligt det af Herr ÖfversteLieutenanten Lagerheim upprättade förslag, kostnaden för sjelfva hamnens ombyggande, förbättrande och utvidgande anses uppgå till 41,552 R:dr Banco, samt att, som följd af i4Stafssamt Allm. Besv. o. Oec.Utsk.Utl.Nlo 524, allt detta, Herr Afdelnings-Chefen ansett, att, sedan medel först blifvit utsedde för fullbordandet af Helsingborgs och Ystads påbörjade hamnbyggnader, likasom till förbättrande af Landscronas och Cimbritshamns hamnar, deraf den förstnämnde utmärkes såsom varande den vigtigaste hamn i Skåne, Warbergs hamn, näst derefter, visserligen förtjenar att understödjas, om tillgångar dertill föreännas.
För att återkomma till den effekt, som bestämmelserna rörande importtullen å Franska spritdrycker skulle utöfva på vår bränvinstillverkning, får jag nämna, att, om nu i Frankrike skulle tillverkas spritdrycker af högre alkoholshalt än 21 proc., af t. o. m. 70 å 80 proc., och hit införas såsom vin, med den rätt, som 1865 års tulltaxa lemnar, så skulle dessa icke förtullas högre än till 14 öre pr skålpund. Genom att sedermera utspädas till 50 proc. alkoholshalt, skulle spritdrycker af denna styrka kunna importeras till ^ af den skatt, som utgöres för såsom bränvin införda spritdrycker. Huru är det då möjligt, att en brävinsbrännare bär skall kunna i någon mån kpnkurrera med utlandet? För mig är det obegripligt och jag tror det vore väl värdt mödan för Bevilln.- Utsk:t att utreda denna sak, ty derpå beror ju frågan, huruvida icke högre tillverknings-afgift skulle omöjliggöra all bränvinsbränning i Sverige; enligt min åsigt är redan 60 öres skatt i förening med 1865 års tulltaxa tillräcklig att tillintetgöra denna näring. Jag har velat anföra dessa fakta, för att leda [Jtskffs uppmärksamhet på den högst vigtiga frågan. Frih. von Schulzenheim, David: Ehuru ett Utsk., då det till granskning företager inkomna Proposm och motioner, i allmänhet icke kan helt och hållet låta leda sig af de yttranden, som åtfölja dessa, är det dock för ett Utsk. af stor vigt, om från ett Stånd inkomma något så när enstämmiga yttranden eller om dessa yttranden innebära en sakkännedom, hvaraf Utsk:t kan hemta ledning. I denna fråga gäller detta mer än någonsin. Då emellertid nästan alla de talare, som här i dag hafva yttrat sig ang:de den Kongl. Proposm, hafva fästat sig vid, huruvida det vore skäl att fullständigt antaga den frihet, som K.
Författningarne gjort sig berättigad at behälla hela Lönen, hoS Fullmägtige anhaller om kondon, bör detz ansökning pröfwas efter KonglMajus Nådiga Kungörelse af d. 29 Junii 1798 VIN ?6N8ioner för säDane afffedsragande Ovile Embets och Tjenstemän, som, innan de uppnatt Sjuttio ärs älder, befin. nasoförmögne, ar tilbörligenbestrida Kongl. Majus och Rikets tjenst Den nu fastställde afiöningö-Scat fär icke okas rzz6 Den 29 Mars. e. m. ökas med nägre Lxtra arfwoden, utan böra Fullmagtige fast mera tilse, at genom indragning af det nu och tiis widare pä Förslag för nödigt ansedde antal af Sytzlor och Befattningar wid 0^- flit-Sedelwerker, ^ontoiret8 utgifter, i den man sig göra later, mä kunna förminffas. Hwad som erfordras til liep,-nationer, inköp af Inventarier, Med, Skrif-materirrlier m. m., ma efter behof emot ordentelig redo anordnas. —. Dec arfwode, fom Werkels Embeksoch Tjensteman nu bestas för creclit-Sedlars underffrifwande, numererancls och claterancle samt granskningen och ^nnulerin^en af inkomne förflikne smärre Oreclic-Sedlar, kommer ac wederbörande tildelas, pä satt hittils warit brukligt; hwaremot någre arfwoden ril Betjeningen, andre än de, hwilka uti detta kezleinente äro Utsatte, icke äga rum.
Societeten, handlat med Statens penningar säsom ett förlag, och, som Oxelberg^ 394 Dm 10 September. ord widare lyda, strukit winsten i egna fickor, pä bäde Siatens och Näringarnes bekostnad, och dcsiutom af den förra dragit de största lö. ner pä köpet. Kongl. Majst, som med en innerlig till. frc-dsställelfe sett den enighet, det lugn och den wishet, hwarmed Rikets Ständer under detta Riksmöte behandlat, icke blott den wigtiga an. gelägenhet, för hwilken de bliswit sammankal. lade, utan äfwen alla andra under Deras öf. werläggninqar lagligen branta mäl, hoppades, att ingen enda af Rikets Ständers Ledamöter ssulle, genom lagstridiga eller obetänksamma mo. tioner, fördunkla äran af denna i ^Sweriges häfder ewigt märkwärdiga Riksdag, eller ge. nom uppwäckt split förringa den werkan till allmän ordning och stillhet, som Rikets Stän. ders efterdöme redan wisat pä förwillade med. borgares sinnen. Kongl. Majst förwäntade Sig derjemte, att hwarje medlem af Rikets Stän. der skulle anse som en helig pligt, att bespara en äldriq Konungs af sorger och bekymmer tryckta hjerta den ytterligare grämelsen, att se Lagarnas helgd, Styrelsens aktning och Med. borgares rätt kränkte af deras förswarare. Kongl. Majst smickrade ändtligen sin listiga tänsta för Swensta Folkets ära och framtida sällhet, med den föreställningen, att detta rätt. finniga och ädelmodigFolks Ombud skulle med wishet bemöda sig, att göra Sweriges Stats, författning och National Representationen aktade «f den kraftfulla Förste, som De enhälligt walt att Den io September. 395 att fullborda Kongl. Majsts werk, till räddning af Sweriges sjelfbeständ och frihet.
Skulle åter Comiterades förslag, om hemmansräntornas förvandling antingen till visst belopp i penningar eller endast tvänne persedlar, samt tiondens och, i sistnämnde fall, jemväl hemmansräntornas lösande med penningar efter medelpris, hvarigenom förvandlingsuträkning endast hvarje femte år ifrågakommer, äfvensom angående Jordebokens förändring till en Liggare, så att dess förnyande vid vissa perioder undvikes, varda bifallne; så blifva deremot Häradsskrifvarnes göromål högst betydligt förminskade, hvarförutan i sådant fall den stora fördel vinnes, att debiteringen icke, som hittils, behöfver verkställas inom få veckor, utan arbetet kan beqvämligare fördelas. När härtill kommer den förenkling uti Räkenskaperne, som af allt detta kan blifva en följd och hvarom Comiterade här efteråt komma att vidare yttra sig, samt den minskning i BevillningsTaxeringsarbetet, som uppstår, i händelse af bifall till hvad derom likaledes varder framstäldt, är det otvifvelaktigt, att ifrågavarande Tjenstemäns göromål skulle blifva så betydligt förminskade, att de derefter kunde fullgöras af en mycket inskränktare personal än hittils, och således ett af syftemålen med förenkling uti Beskattningsväsendet och Uppbördsverket vinnas. Med bibehållande af nuvarande organisation och stadganden i afseende å Häradsskrifvarnes och Kronofogdarnes gemensamma befattning med hvad, som rörer kronouppbörden, skulle det likväl icke blifva möjligt att umbära serskild Häradsskrifvare för hvarje Fögderi, och, då någon allmännare förändring i Fögderiernes indelning, ledande till väsendtligare minskning i antalet, af mångå skäl ej heller kan beräknas, låter det under dessa förhållanden följaktligen icke göra sig att verkställa en i öfrigt möjlig indragning af någon del utaf Häradsskrifvare-personalen.
Kasta er in i någon sysselsättning, som helt tar upp er tid och edra tankar, vore det ock blott en vurm för ett eller annat, och ni skall snart få tillräckligt sundt fönuft att inse, att det allra sämsta man kan göra är att ängsligt fråga sig hvad man kunde eller borde hafva gjort. Barn, som ej hafva bröder eller systrar att tumla om med ocb därför få tid att för mycket tänka på sig själfva, kunna lätt råka ut för detta olyckliga sinnestillstånd och borde bevaras därifrån genom att i tid sändas till skolan, eller om de äro i hemmet uppmuntras att med all sin energi kasta sig in i arbetet och leken och tvingas att tänka på andra. 4 I Stockholm. Små utställningsfunderincjar och litet annat smått oeh godt. För Idun af Lovisa Petterkvist. Bref X. ag har haft några så lyckliga dagar!! Kära vänner från Ryssland (Kryckes) ha varit här på besök. Ja, hvad betyder utställningar och allt möjligt rart i världen mot människor, människor att älska och som håller af en igen! Jag vet inte hvarför, men det har varit så ondt om just det, den här gången i Stockholm. Också njöt jag dubbelt nu Två kungar har jag sett, sedan jag skref sist. En, liten, gulbrun och mager; en, stor grann och ståtlig! Den lilla gulbruna var från Siarn, hvilket land, så vidt jag vet, inte utmärker sig för något annat än sina sammanväxta tvillingar och ofantliga rikedom på elefanter. » Drottningen » var inte med — af » naturförhinder ». Då en man är gift 200 gånger på en gång. är det inte så lätt att föra sin hustru med sig, minsann, men en näfve prinsar hade han stoppat på s * g; små, gulhyade, de med, förstås, och nästan lika gamla allihop, efter hvad jag kunde tycka. Den andra kungen var inte officiell och blef inte emottagen med kanonsmäll. Han var från Belgien och såg ut som en riktigt rar konung. Utom det att hela Stockholm var på benen, när han kom och när han for och när han besökte Utställningen och Skansen, och däremellan med, bara han stack näsan utom dörren, så var han fullkomligt inkognito, något hvaraf han lär ha njutit i hög grad. (Stackare! Hur påpassad må- ste han inte vara hemma hos sig!)
För den unga konstnärn måste det visserligen ofta vara af nytta, stundom till och med nödvändigt, att göra den sista fulländningen af sina studier utrikes vid någon af de stora centralpunkter, dit tonkonstnärerne sammanströmma och der tillfälle erbjuder sig att göra bekantskap med det utmärktaste tonkonsten förmår frambringa, och derföre är det äfven af vigt att resestipendier fortfarande blifva att tillgå; men önskligt är det ock, att elevens egentliga uppfostran, för så vidt den beror på direkt undervisning af andra, må kunna hemma i landet afslutas, och detta mål anser Akademien icke stå så högt, att det ej skall kunna uppnås; ett kraftigt steg mot detsamma anser Akademien vara uttaget genom den åsyftade utsträckningen af det musikaliska läroverkets verksamhet, och Akademien föreställer sig äfven, att genom det framlagda förslaget till Reglemente för detta läroverk med dertill hörande nya utgiftsstat vunnits en tillfredsställande lösning af uppgiften att med minsta möjliga tillökning af penningemedel befrämja det föresätta målet, i det den anordning blifvit vidtagen, att Läroverkets Andra eller egentliga konstnärliga Afdelning, förutom fördelen af gemensam styrelse och förvaltning med den Första, gemensamt med denna äfven begagnar instrumentsamling, musikalier och öfriga hjelpmedel, hvilka i hvarje fall äro oundgängligen nödvändiga för skolan, som är omedelbarligen afsedd för det allmännas behof. Ifrågavarande Andra afdelning af Läroverket är, enligt reglementsförslaget, delad i två klasser, den Theoretiska och den Praktiska, motsvarande de båda undervisningsgrenarne vid ett fullständigt Konservatorium, hvartill är fogad en Förberedande klass, afsedd att inrymma sådana elever, hvilkas mål är att blifva utöfvande eller undervisande konstnärer i något sjelfvaldt ämne, men hvilkas ståndpunkt i afseende å musikalisk bildning finnes vara sådan, att de icke lämpligen kunna omedelbart i den ena eller andra klassen intagas. Uti denna andra afdelning skulle eleverna icke vara till examens undergående förpligtigade, endast egande skyldighet att följa 76 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:u Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. undervisningen i sådana ämnen, som stå i nödvändigt samband med det sjelfvalda hufvudämnet.
Jag medger äfven, att de Författningar, som öfverensstämma med allmänna öfvertygelsen, det är, väcka den om deras nytta och nödvändighet, har i den så kallade Allmänna Opinionen säkraste stödet för deras efterlefnad å Allmänhetens sida, och äfven ofta å Embetsmännens. Denne vågar mera att urak'låta en Författning, då han med Allmänheten delar opinionen om dess onödighet, ja skadlighet. Dm 29 Mars. 179 Jag medger ock, att en och-annan Föri fattning kan vara sådan, att det är lyckligast, då den ej följes. En sådan Författning har då gjort dubbel skada, både de gånger den blifvit åtlydd , och då dess uraktlåtenhet åtföljts af minskad aktning för Regerings och Ständers Beslut, samt gifvit anledning till laglöshet och förakt för Lagar och Embetsman. Men jag kan ej tro, att, för det vissa Författningar äro skadlige, det vöre nyttigt illa löna Embetsmannen, på det en uraktlåten veikställning må motväga sjelfva Författningarnes oklokhet. Utom den billiga förmån, som tillskyrt* das Embetsmannen sjelfve genom en lönt 111 - ökning, vinner äfven det allmänna den, att ej blott i allmänhet de förmögnare , utan i synnerhet de dertill verkligen skickligaste sub* jecter välja Embetsmannavägen, samt att ingen Embetsman nödsakas att försumma det allmännas tjenst för det enskildes. Nu har man skäl i allmänhet säga, att den är till Erabetsmanna • carrieren dugligast, som antingen äger mesta egen förmögenhet, eller nog håg att genom mindre hederiiga madel föda sig. Vanan att se i samhället ansedda man, som borde tjena andra medborgare till efterdöme af nit och oegennytta, hålla sig skadeslösa antingen på Statens eller på enskildtas bekostnad, skulle förslöa känslan för medbor. gerlig dygd och afskyn för ett egennyttigt förhållande. Deraf kunde till en del härledas i8o Dm 29 Mars. falska uppgifter vid bevillningar och t. ex. äfven 1809 års BevillningsFörordnings otillräcklighet.
Inom Constitutions-Utskottet har fråga blifvit väckt om noggrannare bestämning af första Momentet i 56 §. Regeringsformen. Då Utskottet af erfarenheten funnit att det deri befintliga stadgande blifvit olika förklaradt, har Utskottet beslutit att till Riksens Ständer anmäla följande förslag till förändring i ofvannämnda Moment af 56 §. Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, ma ej till omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som ovilkorligen bör samma frågor utreda och deröfver sig yttra. Hvilket förslag till behandling enligt 56 §. Regeringsformen Riksens Ständer vördsamt öfverlemnas. Stockholm den Iq Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Stån - och Ad. Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. dets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. på Den il Juli. 1117 På Vallöf!. BorgareStåndets Uedamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. BondeStåndets ledamöter* vägnar jonders J:Son Hychert. G. A. Silverstolpe. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. den t t Juli. Hfigvörd. Rrest-Ståndet den 14 Vallöf], Borgare-Ståndet den 11 Hederv. Bonde-Ståndet den 11 Riksens Höglojl. Stånders Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om en fri Tackjernshandel.
F), angående löne-förhöjning för Upsala och Lunds Cathedralskolor, samt anslag' för en Con-rector vid Wisby högre lärdoms-skola: 390 Prot.-Utdrag, den 5 December i844- Bonde-Ståndet vidblef sitt i detta ämne förut fattade beslut, oeh biföll utlåtandet derutinnan; g:de punkten, angående anslag för gymnastiska Central-inslitutet: Lades till handlingar ne; to-.de anstalt i hufvudstaden: Lades till handlingarne; Litt. C), anslag för den till sjukas behandling med electricitet oeh galvanism i Stockholm stiftade inrättning: Bifölls; irJte punkten, Litt. AJ, anslag för en vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet föreslagen Professor i cliniken för barnsjukdomar: Lades till handlingarne ; rr.te punkten, Litt. A), anslag för Velerinair-inrättoingen i Stockholm: Lades till handlingarne; thule punkten, angående anslag lill understöd för vetenskapliga arbetens ulgifvande: Lades till handlingarne; thule punktetu angående anslag till Institutet för blinda och döfstumma : Ståndet beviljade härtill ett förhöjdt. årligt anslag af 1,000 R:dr B:co, men gillade i öfrigt Utskottets afstyrkande af nytt anslag till bildande af ett Institut för blinda; ty.de tande och ordnande af Capilainen Cronstrands samlingar i den fordna Eg vptiska byggnadskonsten: Lades till handlingarne; ^o-.de punkten, Litt A), angående förhöjning i anslaget för Riks-Arcliivels flyttning: Lades till handlingarne; Litt. C), angående anslag till inköp af någon lämplig local att begagnas af nya elemenlar-skolan: Utskottets afstyrkande utlåtande i denna del, bifölls; Stats-Utskottets på bordet hvilande, nu åter föredragna, memorial, N:o 77, angående tiden, då nya Stats-Regleringen vidtager: Bijölls; Prot.-Utdrag, den y December >844- Den 7 December. Från Höglofl.