Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IDUN 242 Hvarenda ande Bär stum inom sig Ett mänskohjärta, En själ så v a r m; ännu i den dag som är: systrarna Fundin, Elma Ström (fru Billing), Henriette Frischman (fru Caspér), Johanna Asplund (fru Lagerqvist) och Alexina Laurent (fru Rhodin). Bland samtliga sina elevkamrater fäste sig Wilhelmina Fundin mest vid den ett år yngre Jenny Lind, och denna å sin sida tycks ock mest hållit af henne bland alla sina kamrater, ej endast i elevskolan, utan ock vid hela teatern och dess konstnärspersonal. Ännu finnes bevaradt ett bref, som den femtonåriga Jenny Lind skref till Wilhelmina Fundins moder 1835, då under sommarferierna mademoiselle Bayard med sina unga kvinnliga skyddslingar vistades vid Skytteholm: » Skytteholm den 5 aug. Min: lilla goda Tante Förlåt att jag tager mig den friheten ock skrifver til Tante, — men jag vet verkligen ej hvad jag skall skrifva, Jo — jag hoppas att min lilla Tante ock Lotta mår, bra, vi befinner oss alla i högönsklig välmåga! Ack! Gud vare lof att vi snart kommer till staden, jag längtar grufligt, ty nu är det intet något roligt här mera! Tante skall ej vara ledsen att Mina går ock lägger sig i sjön, för det har hon inte gjort ännu; för hon törs inte gå dit en gång — åt — j o — ibland går hon väl, men jag skall nog hålla reda på henne jag som är gammal och förståndig — vi äter så mycket bär att vi orkar knappast gå ibland men vi äter intet mycket för ock utaf det lilla skälet att det intet fins några mogna, vi äter bara vinbär ock dom är ju hälsosamma — adieu lilla goda Tante! misstyck ej att jag har skrifvit så illa; Jag skall skrifva bättre en annan gång. Jag vågar innesluta mig i Tantes vänskap teknar förbindligen Jenny Lind ack så väl skrifvit » Ett annat litet gladt minne från elevtiden räknar Wilhelmina Fundin från en annan sommar, den sommarn, då Sundberg på Ladugårdsgärdet exercerade beväring.
D. Vid förhyad föredragning af StatsUtskottets den 26 sistiidne Maji afgifne samt den 3-dje dennes på bordet lagde Utlåtande, 1 anledning af den Berättelse, som de till Stats-, Bankooch Riksgälds-Verkens öfverseende förordnade Revisorer afgifvit öfver Stats-Verkets Förvaltning och Räkenskaper åren 1812 till och med 1815, blef samma Utlåtande på grund af dervid gjorde Anmärkningar till Stats-Utskottet återremitterade Frän Prot. Utdr. d. 5 Junii i§i8- Fran Hagvar (lige Prest-Ståndet. S. D. Con sti tutions-UtSlcot tets på bordet hvilande Förslag till ändringar uti Riksdags-Ordnin»gens 14 §. blef, vid förnyad föredragning, utafi anmärkning uppskjutet till afgörande vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs ånyo och biföllos StatsUtskottets på bordet hvilande Betärikanden. N:o 277, angående de af Riksens Ständers år 1817 tillförordnade Revisorer anmärkte om-] ständigheter rörande redovisningen för TullVerkets medel; N:o 278, angående Post-Verkets Intrader; Fho 279, om Chartte Sigillatre Medels redogö-j reiser. S. D. Återremitterades Stats Utskottets Utlåtande, angående Riks-Hufvud-Bokslutet. S. I). Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets på bordet hvilande hemställan, under N:o 281, angående Revision af förvaltningen utaf de under Krigs-Collegii-Disposition Ställda Kassor, och då Riksdags-OrdningenS 68 §. samt den för Revisorerne fastställda instruction ibland de Räkenskaper, hvilka af Reviiorerne skola granskas, icke upptaga redovisningen för Krigs» manshus-Boställs och Mötespassevolance-Kassornas tillgångar, alltså och då dessa’ fonder icke tillhöra Stats-Verket, fann Preste Ståndet Utskottets hemställan om underdånig anhållan till Kongl. Maj:t, det Kongl.
Under sådane förhållanden kunde man hoppas, att många motioner genast förkastades, eller åtminstone blefve med mångsidigare anmärkningar beledsagade till vederbörande Utskott, och åtminstone vara säker, att intet Utskott blefve besväradt med mer än ett exemplar af hvar motion. § 9. Alla Utskotts-utlåtanden skola först discuteras hos hvart Stånd serskildt, men utan rättighet att då deröfver besluta. Etter 8 dagars förlopp skall Utlåtandet föredragas inför samtlige Stånden, församlade i ett rum, till gemensam öfverläggning och fattande af beslut. Om votering då begäres, skola Stånden åtskiljas för att genast hvart for sig votera öfver den gemensamt godkända propositionen. Motiv. Genom den förberedande öfverläggningen finge hvart Stånd serskildt tillfälle alt betrakta säkert i förhållande till sitt enskifta intresse; men det skulle ej då få belsuta, till undvikande af ensidighet och förhastande. — De 8 dagarnes uppehåll äro beräknad t till lugnande af de sinnesrörelser, som möjligen kunnat uppbrusa i de serskildta Stånden. — Vid den gemensamma öfverläggningen skulle saken betraktas från aila sidor och alla de upplysningar vinnas, som kunde erfordras till fattande af ett i möj - lior till Contitulions-UtsliOUels Memoriali, N.o 26. 21 ligaste måtto moget beslut. •—• Om votering begärdes, så skulle, genom dess anställande hos alia Stånden öfver den gemensamt godkända propositionen, alla sammanjemknihgar öfver jbesluten undvikas. — Och genom voteringen Ståndsvis finge de serskildta Stånden bibehålla sin rätt att göra sine enskilda åsigter gällande. § 10. Till bifall skall i alla allmänna ärenden fordras 4 Stånds samiriansiammande samtycke. Motiv, Den stora majoriteten af 4 Stånds sammanstämmighet är beräknad alt bilda Representationens återhållande kraft. Att genom ett så kalladt tyåkamar-system uppdraga en sådan återhållande kraft åt den ena Kamaren skulle helt visst vara hos oss alldeles omöjligt i brist på dertill erforderlige elementer. Och det gifves förmodeligen intet annat land, än England, hvarest sådane elementer finnas.
Vid första granskningen af hvad rätt och tillbörligt är, torde man finna, att dä Konungens rådgifvares åtgärder äro granskade vid hvarje riksdag af Constit.Utsk., då de anmärkn.T, som till Constit.Utsk. af enskilda ledamöter inom RiksSt:n blifvit afgifna, äfvenledes äro pröfvade och decharge är Iemnad, och då Constit.Utsk:s anklagelse emot Konungens rådgifvare blifvit af domstol pröfvad och afgjord, samt sålunda Konungens rådgifvare blifvit befriade från alla emot dem gjorda påståenden och tillmålen, deribland den anmärkn., Hr Crusenstolpe sjelf framställt, så är det hvarken här eller i något annat Stånd tillhör - Dc n 3o April f. m. 337 höfligt att ingå i sådana öfverläggningar. Detta följer icke blott af sakens natur, utan jemväl af 90 § Reg.F., sorn lärer vara af hvar och en känd, men hvilken jag dock för bättre minnes skull torde böra uppläsa. Den lyder sålunda: ”Under It. St:s eller deras Utsk:s öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eller pä något annat sätt, än denna grundlag bokstafligen föreskrifva-, komma frågor om embetsoch tjenstcmäns tilloch afsättande, Regeringsoch Domaremagternas beslut, resolutioner och utslag; enskilda medborgares och corporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon lag, författning eller inrättning.” Kär nu anmärkn.T emot Konungens rådgifvare icke blott göras, utan att man har rättighet dertill, utan de äfven gÖ* ras i smädliga ordalag, så lärer man väl finna, med hvad rätt en ledamot, som tillåter sig sådant, kan påräkna att dermed få fortfara, och 0111 det icke varit just ett kringgående af den lagliga och behöriga ordningen, om Hr Gr. o. Landtm eller Ståndet tillåtit det. Också måtte jag säga, att ehuru mycket jag önskar, att allt må tillbörligt tillgå, så var det uttryck af missnöje, som hos II. o.
(U.-A.) Uti Memorial, som Vällofl. BorgareStåndet till Utskottet remitterat, har Herr E. J. Westman, under åberopande af den vid sisth Riksdag gjorde framställning om förhöjning i hyran för LandshöfdingeResidenceHuset i Hernösand eller detsammas inköp af Staten , hemställt, att antingen en sådan tillökning i de redan före år 1782 Landshöfdingen uti Westernorrlands Län på Stat anslagne hushyres-medel måtte beviljas, som svarade emot lidens kraf, för underhållet af denna byggnad, och den förändring i Myntets värde som sedan den tiden inträffat, eller ock att Hernösands Stads Borgerskap, i likhet med Rikets andre Städer, der LandshöfdingeResidencehus finnas, blifvit förunnadt, kunde få hugnas med inlösen af detta Boställe för Statens räkning emot den förut begärdte Betänkanden, N:o 212. 389 köpeskilling af 20,000 R:dr B:co; anförande Motionären, i förstnämnde afseende, att det icke vore möjligt, att utan Borgerskapets alltför svåra betungande, uppfylla Boställsägares alla skyldigheter, emot en så ringa ersättning; att Borgerskapet, som under loppet af åren 1782 med 1786, fått uppbära ifrån Statsverket en summa af 8000 R:dr, såsom hjelp till ResidenceHusets fullbyggnad af sten, genom innehållande från Statens sida under 4° års tid af de Landshöfdingen i WesterNorrlands Län förut bestådde årliga hushyre-medel 200 R:dr i Silfver, betalt denna sin skuld samt sin förbindelse fullgjort; att omflyttningen af WesterNorrlands LandshöfdingeResidence ifrån Sundsvall, der hvarken Staten eller Staden ägde något Residence-lms, utan Landshöfdingen borde för då redan anslagne 200 R:dr förskaffa sig och Embetet rum, kunde, så länge Jemtland var med WesterNorrlands
Nyström upprältadt förslag, i afseende på verkställigheten af en nödvändig reparation å östra flygelbyggnaden vid det till sessionsrum. för de ofrälse Riks-Stånden och Utskotten begagnade hus, hvilken flygelbyggnad skulle, i anseende till grundens felaktiga beskaffenhet, befinnas i det bristfälliga skick, att större delen deraf mäste helt och hållet nedrifvas och ombyggas. Dock som Utskottet, vid behandlingen af denna fräga, inhemtat, att under sistlidet år en provisorisk reparation blifvit å samma flygelbyggnad verkställd, så har. Utskottet, för att kunna med säkerhet bedöma angelägenheten äf den föreslagna ombyggnadens oförd roj liga företagande, från Fullmägtige infordrat en, genom anställandet af vederbörlig besigtning, åstadkommen tillförlitlig upplysning, huruvida icke ifrågavarande ombyggnad, jemte dermed förenade reparalions-arbeten, kunde, utan äfventyr eller olägenhet vid omförmälda flygels begagnande till dess bestämda ändamål, uppskjutas 5 å 6 år, eller intilldess tiden för Rikets Ständers nästa sammankomst förflulit. Varande af Fullmägtige, med anledning häråt, hos Utskottet Ira anmäldt, atty efter derom hos Kongl. Öfver-fnlendents-Einbetet framställd begäran, en dylik besigtning å merberörde flygelbyggnad blifvit, genom delta Embeles föranstaltande, verkställd, dervid utrönts, att någon pålning under byggnaden icke skett; men, oagladt några smärre sättningssprickor å vestra slidan voro synliga, hvilka framdeles möjligen komma att tilltaga, hade likväl denna byggnad af besigtningsmännen ansetts, under den ifrågasatta tidrymden, kunna utan äfventyr begagnas för det ändamål, hvartill den numera vöre bestämd. Bili. lill R. St.
3 Lärarne 25,ooo R;Jr samt för enskilde tomtegare, som förbinda sig att, i öfverensstämmelse med den blifvande Byggnads-Ordningen, uppföra nya hus och byggnader . laS.ooo Rrdr att i öfrigt utgå efter enahanda reglementariska föreskrifter, sorn i afseende på det åt staden Borås beviljade lån af allmänna medel tjenat lill efterrättelse. Vid öfvervägande häraf och jemte det Kongl. Maj:t under denna dag i Nåder fastställt ofvan omförmälde af Dess Befallningshafvande insände nya plan till tomters, gators och öppna platsers reglering i staden Wenersborg, åsyftande ej mindre prydlighet i byggnadeinefi anläggning, äu möjligaste trygghet emot förödelser af eld, har Kongl. Majrt, som vill serskildt tillse, huruvida af medel, som kunna dertill disponeras, något bidrag må framdeles lemnäs för en efter planläggningen erforderlig quai-byggnad vid Wenern, funnit Sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å v igten för det allmänna, att skyndsamt utur gruset uppresa stadeu Wenersborg, hvars förträffliga läge numera, sedan Götha Canal är fullbordad, synes berättiga till den förhoppning, att staden i en icke aflägsen framtid skall såsom stapelort vinna en okad betydelse samt i stigande industri och välmåga återgälda det understöd, samtiden nu lemnar den. i sådant hänseende föreslår Kongl. Majrt härmed, att Rikets Ständer må, i den ordning och af de medel, som dertill finnas lämplige, anvisa en summa af Etthundrade Femtio Tusende Riksdaler, att, fördelad på sätt Kongl. Majrts Befallningshafvande 'i Elfsborgs Län i underdånighet uppgifvit, under ntdannämnde hufvud vilkor, utgå, såsom Låne-understöd för återuppbyggandet at staden Wenersborg; 1:0. att ftr de ]äi5)
Densamme, om inqvarterings-skyldigheten på landet, 11:0 Erik Ersson från Stockholms Län, om sättet lör utgörandet af Byggnings-hjelpea, i?:o Jan Erik Janssons från Vermlands Län, med Heres Memorial, rörande förändring af Hyttningstiden för tjenstehjon, in m. S* D. Föredrogs Expeditions-Utskottets Memorial den *7 i sistlidne månad, med hemställan, att, utom den i Riksdags-Ordningens 34 de §, till antalet bestämda Cancellie-Betjening, ytterligare en Cancelliet må af Utskottet få tillsättas och det honom tillkommande arfvode eller trac* tamente från antaguings-dagen beräknas. —Bifölls. Från Högloft. Ridderskap e£ och Adeln. SD. Sedan hos Höglofl. Ridderskap©! o«h A^eln Motion blifvit vackt derom, att Herr Troi. tftdr, #. g Otc, lisi, General - Intendenten och Riddares af Kongl, Nordstjerne Orden F. d'Orchimont icke måtte anses behörig, att för Adeliga ätten dorchimont N:o 2227 intaga säte och stämma å Riddarhuset, och Riddarhus-Ulskottet, tili deröfver infordrad t utlåtande, sig yttrat: att emedan, uti ordalydelsen af 37 §.
Kontanta behållningar i Rikets Ständers Bank för Kongl. Sundhets-Kollegium . Pharmaceutiska Dito 350: Såsom det af denna Tabell visar sig, omfatta Kollegii räkenskaper för år 1845 jemväl kostnaden för Pharmaceutiska Institutet, hvars inkomster och utgifter äro på särskildt conto uti 1845 års hufvudbok för Sundliets-Kollegium upptagna. Detta Instituts inkomster, bestående uti anslag af 8:de hufvudtiteins medel, 1,000 R:dr, samt bidrag af Apotekare-Societeten, likaledes 1,000 R:dr, äro inbegripna uti Kollegii anslags-summa för år 1845. §. 2. Enligt hvad räkenskaperna utvisa, hafva förslagsanslagen till medico-legaia besigtningar, 3,000 R:dr, samt till farsoters och smittosamma sjukdomars botande för år 1845, 9,000 R:dr, icke varit för de afsedda ändamålen tillräckliga. §. 3. Vid nästlidne Riksdag blef, för underhåll af den i hufvudstaden stiftade Inrättning för sjukes behandling med elektricitet och galvanism samt till arfvode för den Läkare, sorn dermed hade befattning, anvisadt tili Sundhets-Kollegii disposition ett anslag af 500 R:dr om året under åtskilliga vilkor, hvaribland vore, att fattige sjuke från så väl Stockholm, som landsorten, kostnadsfritt dervid finge åtnjuta läkarebehandling. Sedan förre Föreståndaren vid ifrågavarande Inrättning, Lifmedikus m. m. S. F.
Något fullständigt Förslag liil Rikets Stan » ders beslut, i anledning af den Nådiga Propositionen ansågo Utskotten sig likväl vid detta tillfälle icke böra inför Rikets Ständer framställa, förr än Planen till Allmänna Finance-Regleringen blifvit af Rikets Ständer förelagd; enär uppå beskaffenheten af de grunder, som för en sådan reglering Iades, lill stor del korinne att bero, om några och hvilka penninge-anslag till allmänna arbeten och företag kunde blifva för Rikets Ständers disposition alt tillgå. I afseende på denna tillgång för 4:de Sami. 4 Band. 39 6jo Stats-TJtskottetS Betänkande». de medel, som till dylika anslag kunde erfordras, hafva Utskotten sedermera sig i ett sammrnhang med deras öfrige förslag om det Allmänna Penningeväsendets ordnande, utlåtit; Och Utskotten gä nu att, med enahanda åberopande af hvad de i denna del hemställt, som förut egt ruin, då Utskotten tillstyrkt bifall till de flere väckte frågor om understöd och biträden af Allmänna medel, äfven fullständigt yttra sig, i anledning af det behof af anslag, som Kongl. Majit framställt såsom otin civi kel i g en nödvändigt för ombyggnaden af Hjelmare Canaloch Slussverk, och för bibehållandet derigenom af den lättnad uti Inrikes rörelsen och de utvidgade Näringsgrenar inom en betydlig del af Riketsom denna Inrättning uti mer än ett århundrade åstadkommit och vidmakthållit. Efter detta yttrande öfveT ämnet i det liela förmoda Utskotten sig icke behöfva att afgifva annat svar uppå Hedervärda Bonde-Ståndets, genom ProtocollsUtdrag af den 2 Augusti, Utskotten meddelade anmodan, att oaktadt 3:ne Stånd bifallit Utskottens ofvannämnde Utlåtande N:o 237 samt Bonde-Ståndets ålerremiss af samma Utlåtande icke kunde betaga de öfrige Ståndens sammanstämmande beslut* Stats-U ts lollets Betänk anden.
Kläd öfver alla ställen, där spröten mötas, samt gör en liten rund rosett af samma tyg som fodret, att därmed täcka deras utgångspunkt. Sist återstår en rosett af sidenband i närheten af kryckan, och parasollen är färdig. Önskar ni en spets omkring den, bör denna sys på från rätsidan af parasollen och hållas alldeles slät utom vid hvarje spröt, där en rynkning är nödvändig (1,20 meter brukar räcka till). En rad med små perlor i yttertygets färg brukar göra god effekt, när de äro sydda ofvanpå spetsens öfre kant. Undvik att begagna ring för att hålla ihop parasollen med; den nöter tyget mera på ett år än flere års begagnande utan. I stället kan ni taga ett smalt sidenband, i hvilket ni förut sytt ett litet knapphål, och fästa det, jämte en passande knapp, på midten och ej långt ifrån kanten i det ena af styckena i parasollen att knäppa den med; det sitter säkrare och nöter ej på tyget. Denna beskrifning gäller, när foder och tyg ligga tillsammans utanpå stommen, men om fodret skall täcka spröten inuti, måste dessa trädas ned mellan tyget och fodret och således fästas, först där inneroch ytterspröten mötas, sedan rundt om innersprö- tens utgångspunkt. Ett paraply klädes på samma sätt, endast med den skilnaden, att fodret uteslutes och man fållar tyget nedomkring. Kilarne får ej heller som på parasollen ringas nedomkring, utan de kunna klippas raka; genom snedningen blifva de ändå litet Inägre i sömmarne och komma att vid sträckningen få den lilla spets de behöfva. En sådan kil i ett fruntimmersparaply är i sneddningarne 60 cm. och bredden nedtill 42 cm. Förgyllning och bronsering. Ttfffti alla hem finnasju ramar till taflor, speglar o. d. &lt;VA3) I de flesta fall äro de förgyllda, men hafva GK7 ofta af ålder eller annan orsak svartnat och blifvit fula, och skulle mången husmor eller husfader vilja hafva dem upputsade. I städerna finnes det alltid någon, som sysselsätter sig med förgyllarearbete, men icke alltid så på landsbygden.
1 öfverensstämmelse med hvad Kammar-Collegium och öfrige vederbörande tillstyrkt, har Kongl. Majit vid underdånig föredragning af Rikets Ständers ifrågavarande anhållan den 9 November 1849 till densamma lemnat Nådigt bifall; och anbefalldes Kammar-Collegium att, till kännedom och efterrättelse, härom lemna Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norroch Westerbottens län behörig del. »3:o af den 19 April 1848, angående upphörande af Landlmäns skyldighet att afskala och samla barken af till dem upplåtne Ekar (67). Kongl. Majt har, med bifall till Rikets Ständers underdåniga anhållan, under den 22. September 1848, härom utfärdat allmän Kungörelse. 216 94:0 af den 19 April 184-8, angående val af 2:ne Ledamöter i hemliga Utskottet (68). 1848 den 27 April, i Statsrådet anmäld och lagd lill handlingarne. 95:0 af den 15 Maj 1848, angående ändringar af Patent-Förordningen den 13 December 1834 (74). 1848 den 29 Maj i Statsrådet anmäld, då Kommers-Collegium erhöll nådig befallning att häröfver afgifva underdånigt yttrande i sammanhang med det förslag till förnyad Patent-Förordning, som det, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 27 Mars 1844, ålåg Collegium att utarbeta och till Kongl. Maj:t afgifva. Nämnde underdåniga förslag har den 16 innevarande månad från Kommers-Collegium inkommit och den 30 October blifvit till Högsta
Lastpenningar till Kongl. Maj:t och Kronan utgöras till lika belopp af Svenska som af främmande fartyg, med 70 öre för hvarje nyläst, beräknad efter Svenskt mätarebref, samt betalas hvarje gång både vid inkommande och utgående; dock om ett fartyg, under loppet af ett kalenderår, gör flera resor mellan Sverige och utrikes ort, erläggas dessa umgälder för utgåendet allenast första resan och vid förnyadt inkommande endast när fartyget innehar last samt större eller mindre del deraf lossar; och må härvid jemnväl såsom barlastade anses fartyg, hvilkas lastqvantitet är i förhållande till deras drägtighet af ringare betydenhet; i hvilket hänseende bestämmelserna uti mom. 2 i 27 § af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 9 Juli 1862 angående lotsoch fyrinrättningar i riket skola lända till efterrättelse. Då lossning eller lastning på flera ställen egt rum, erläggas lastpenningar endast å första lossningseller lastningsstället, derom bevis på passet meddelas. Från lastpenningars erläggande befrias:
BancoUtskottets, den 2g Juli på Bordet lagda och den 31 återremitterade, Memorial, af den 26 i samma månad, angående regleringen af Discontrörelsen i Riket, sedan privata delägarnes Octroyer ti!ländagått: så väl sorn Utskottets öfver anmärkningarne, den 3 dannes afgifna och följande dagen på Bordet lagda , Utlåtande 3 och stannade Ridderskapet och Adeln, efter noga öfverläggning härom, uti följande beslut: 1:0 Att Malmö Disconts Octroy må fortfara till och med 1820. 2;o Att Den 7 Augusti. 2:0 Att Malmö Discont må i| Riksens Ständers Bank njuta Disconträtt å 200,000 R:dr och Götha CanalBolags Discont å 800,000. 3-0 Att Maximi UtlåningsSumman för Malmö Discont bestämmes lill 2,foo,ooo R:dr, och för Götha CanalDiscont samt Götheborgs Discont tillsammans 6.) 00.000 R:dr. 4:0 Att Banken af Malmö Discont må, för de 3:ne år, som öfverskrida den nu varande Octroyen, erhålla f af vinsten utöfver 7 procent. fio Att Götha CanalDiscont icke må utgifva 5 procents sedlar efter 1816 års början, och Malmö Discont ej sedan dess loista Octroy tilländagå». 6 0 Att Götha CanalBolags i 10 § i Reglementet förbehållna rättighet, att utgifva Assig» nationer på Banken af 5 R:drs valeur, icke, efter upphörandet af FiiialDisconternas nuvarande Octroyer, vidare får begagnas, utan berörde . Assignationers mindsta belopp efter denna tid blifva 10 R:dr. 7.0 Att på Kongl. Majrts Nådiga bepröfvande må ankomma huruvida alla DiscontAssignationer, ställda på Banken, äfven i Kronans uppbörd böra emottagas; samt att falska Assignationers inlösande till deras fulla belopp icke kan åläggas Disconterna.
Lagerbjelke, Gustaf: Att poströfverier i sednare tider oftare än förr inträffa, kan icke förnekas och det vore derföre önskligt, att åtgärder vidtogesför posternas skyddande. Men då saken är sä klar, synes det mig vara alldeles öfverflödigt, alt R. St:r ingå till K. M. med underd. skrifvelse i ämnet. Eller skulle väl Ständerna inbilla sig, alt K. M. icke kände detta förhållande eller icke brydde sig derom? En sådan tanke torde icke kunna falla någon in. Den föreslagna skrifvelsen skulle derföre, i fall den afginge, framkomma i oträngdt mål och sådant bör undvikas, sä vida R. St:r önska, att deras skrifvelser till K. M. skola hafva den kraft och verkan, de böra ega. På grund häraf anhåller jag vördsamt, att R. o. Ad. behagade afslå ifrågavar:de Betänk. Hr Printzensköld, Carl: Det skäl till afslag å nu föredragne Betänk., som Gr. Lagerbjelke nyss anfört, har jag under föreg:de Riksdagar ofia tagit mig friheten att andraga, för att förekomma skrifvelsers utlåtande till K, M., då sådant icke af Den 8 Februari. 391 beliofvet varit påkalladt. Jag kan derföre icke annat än förena mig med Gr. Lagerbjelke och anhålla om afslag å Betänk., ehuru jag förutser, att underd. skrifvelse i ämnet ändock kommer att afgå, emedan de öfriga UiksSt:n i detta fall ej hysa samma åsigt, som R. o. Ad. med högst få undantag alltid hyllat. Ilr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Äfven jag instämmer uli Gr. Lagerbjelkes yrkande om afslag å förevar:de Betänk. Inom Utsk. yttrade jag den tanken, att det vore olämpligt att uti mål af sådan beskaffenhet som detta aflåta underd. skrifvelser till K. M., ehuru Utsk. ej delade denna åsigt. Jag förenar mig således med de 2:ne föregrde talarne och anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på afslag å Betänk.