Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mannen af pennan anser sig göra sin pligt, äfven om han dermed rycker brödet från konstnären, ty han vet, att konsten är högre är konstnären och att man ej får hjelpa den senare på den förras bekostnad. Det är hårdt, och det är icke ens rättvist alltid, ty nog kan det hända, att konstnären har rätt ochgranskaren orätt. Tron I icke, herrar konstnärer och damer konstnärinnor, att den som aktar och älskar konsten i hennes idkare, känner och vet detta, känner det ofta med smärta? Men hvad är att göra? Jag talade om Börjeson, såsom sagdt, en verklig konstnär. Nu lefver han i Stockholm. Nu arbetar han på Hol-bergsstoden, hvilken ej mycket angår oss, men derefter skall han göra Geijerstoden. Rätt så! Med den stoden har det varit ganska krångligt. En gång kom hr Nyström hem från Italien och stälde upp ett utkast i lera. Det verkade ganska fördelaktigt i arkitektoniskt afseende, men Geijers figur hade sina små fel. Dessa voro dock icke några dödssynder och hade sannolikt kunnat afhjelpas, om konstnären lemnats tillfälle dertill. Det är visst icke sagdt, att det hela blifvit ett för all tids granskning beståndande arbete, derpå kan man till och med med skäl tvifla, ty sjelfva kännetecknandet af den person som skulle afbildas hade väl fallit sig något svårt för hr Nyström; men nog torde det också vara visst, att konstnären allt för tvärt afspisades från ett håll. Professor Nyblom sporde med riktig förtrytelse: “ Är hr Nyström rätte mannen? “ Professorn, annars så välvillig, fryntlig och älskvärd, glömde den gången sin vanliga humanitet och erinrade sig icke, att hvem som helst är rätte mannen eller rätta qvinnan — ty hon kan nog också vara konstnär — blott förmågan finnes. Denna kunde icke ens efter utkastets uppvisande helt och hållet frånkännas hr Nyström, om han också icke uppfylde alla fordringarna, och ännu mindre före; men det var, ledsamt nog, just det senare som professor Nyblom tillät sig. Nå ja, låt oss glömma ett litet förhastande.
Derom kan således ingen och alldramiyst Riksens Ständer i förhand något bestämdt föreskrifwa, utan göra otwif. welagtigt bast, om de anflä en rund summa och sedan ät den werkställande magten öfwerlemna, art densamma amvända. Herr kotklieb, Larl-kreörlc. Herr Grefwe Ickärner har förekommit mig uki beswarandet af hwad Herr Baron Stael von blollkem nyst anförde. Jag anser här blott wara en enda fräga nemligen den Den -2 Zebrrrarii. rc>8z den, vm Riksens Stander stola bewilja 2«,ooa R:d. kill Stall och Casern Bygnaderne härstedes samt hamnbyggnaden i Helsingborg. Denna summa har wäl af Stars-Utffottet blifrvit sa fördelad som skulle 15000 R:d. owilkorligen anwändas till den förra och Aooo till den sednare, men jag finner intet hinder hwarföre den icke odelad kan anwandas till ernående af trvänne olika ändamål sa mycket häldre som fördelningen och amvandandek af dylika anslags - Summor endast böra tillhöra Konungen. Huru stola Riksens Stander kunna pröfwa kostnadsförflager och precist derefter bestämma wista summor till slike företags »verkställande foM det i fräga. »varande. Riksens Stander kunna endast efter en ungefärlig uträkning bewilja medel till det eller det ändamäletS winnande, hwarefter »verkställande Masten äger besörja utförandet efter förekommande omständigheter. Jag anhaller således om Herr Grefwens och Landuuarskalkens proposition, att i fragc» »varande 22,000 R:d. mä bewiljas, för art ester Kongl. Majus godtfinnande fördelas till besörjande af Skalloch Castern-byggnaderne samt Hamnbyggnaden i Helsingborg.
Riksdags-Ordningen, rörande Borgares valbarhet, blef detta förslag af Ståndet antaget till grundlagsenlig behandling på nästa Riksdag. S. D Vid förnyad föredragning, fann Ståndet för godt att bifalla Allmänna Besvärsoch Fröt. Utdrag den g Junii 1182g. Oeronomie-Utskottets, den ,j:de i denna månad, bordlagda Utlåtanden: N:o lao, angående väckt Motion om inrattan* de af Fattig-Colonier; N:o iai, i anledning af väckt Motion, angående förbättrade anstalter med Pionnier-Corpsen S Vanäs Fästning; N.'o iaa. i anledning af väckt Motion om jinr rättande af Municipal-styrelser i Orterne; N:o ia3, rörande väckta Motioner om de i Piket vistande Judar; N:o c 2 5, öfver väckt fråga om Nämndemän? inom Stockholms Län befrielse från Hållpcb Reserv-skjutsens utgörande; och N:o 126, i anledning af väckt fråga pm alternativ utöfning af Jus Patrpnatus, den ena gången af Patronus och den andra af Försam* lingen. S. D. Remitterades till St fitsUtskottet : Ett af Per Persson Lundstrom och Lurs Bygden från Vesterbottens Län, den 4 i denna månad, ingifyet anförande, rörande löne-tillök* ning för Krono-fogdarne inom nämnde Län. S. DRemitterades till Stötssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi^- Utskotten: De af Riksdags - Fullmägtige från Vermlands, Upsala och Hallands Län nu väfikta Mo - 44 Trot.
Allmänna Magasins-Ärendena. § i46- (Pag. 37. Förkl. 204.) Som beloppet af den i 1887 års Räkning för Luleå Fögderis Kronotionde-bodar balancerade post af 4>9°9 27 sk., 6 r:st., enligt hvad upplyst blifvit, år i838 är vordet till Norrbottens Läns Landt-Ränteri till fullo inbetaldt, torde den af Revisorerne härvid gjorda anmärkning böra förfalla. 0 Enär den af Revisorerne yrkade öfverflyttning från f. d. Allmänna Magasins-Fondens till Stats-Yerkets räkenskaper af en förstnämnde fond orätt tillgodo beräknad summa, stor 3,^83 R:dr 6 sk. 5 r:st., på sätt Kongl. Stats-Contorets utlåtande omförmäler, kommer att vederbörligen iagtagas vid uppgörandet af 1840 års Hufvud-Bok, erfordras ej eller i detta afseende något vidare tillgörande. § >47- (Pag. 38. Med afseendeå hvad Kongl. Stats-Contoret anfört och upplyst, anser Utskottet den af Revisorerne gjorda hemställan om strängare tillämpning af författningarnes stadganden angående dagaböter förde Magasins-förvaltare och redogörare, hvilka underlåta att inom rätt tid inkomma med föreskrifne rapporter och redovisningar, icke böra till någon åtgärd å Rikets Sländers sida föranleda. § i48. Med anledning af det förhållande, att utaf en öfver f. d.
Utskottet fär äran bäröfwer wördsamt anmäla, det har berörde, för Banco.Wer. kets förwaltning mycket angelägna omständighet, ej undgätt Utskottets uppmärksamhet, hwarwid en sä beskaffad tilläggning uti stadgandet om det antal, som af hwardera Ständets Fullmägtige ansetts böra wara närwarande, blifwit bifogad, att, i händelse, nägot Ständs Fullmäglige ffulle, af oförmodadt laga förfall, hindra-, att sig wid sammanträdet infinna, sädana mäl, som ej täla uppskof, icke dest mindre jemnlikt förra Banco.Reglementets lydelse, kunna af ätta närwarande Fu^mägtige afgöras. Orebro den 10 September i8ro. Osrl dogmer. O. 'Watman, k. l-uoä^ren ^ob:§on. k4sn8 klzlmbsrg. - kl. tjelsiagius. Vppllit Den io September. Z8S VppIZtt l-rSxlok!. Kidd. ocki ^.dela den 18 5ept. r8kv preKs - 5tändek den 13 Lor^sre-^tändst den 18 - konds - Litänder den ,8 ^ - Wördsamt Memorial. ^^edan Riksens Högloft. Ständer till deras Allmänna Beswärs och Qeconomie. Utskott remitterat Kongl. Maj.ts till dem aflätne Nädiga Proposition om skyldigheten för alla, att deltaga i wärdén om de Fattige, samt rörande en serskild i detta afseende wid Amiralitets, Warfs och Orgryte Församlingar wid Götheborg uppkommen fräga; Sä har Utskottet, efter öfwerläggning, i anledning häraf, förenat sig om de tillstyrkanden som Utskottet nu fär till Riksens Ställders pröfning wördsammeligen öfwerlemna.
Maj:t i sådant afseende föreslagit. g) Innan Utskottet öfvergår till behandling af frågan om Länsmännens aflöning, får Utskottet anmäla tvänne från Presteoch Bonde-stånden till Utskottet remitterade, af Prosten Ljunggren och Anders Jansson från Westmanlands län väckta, motioner angående beviljande af vissa ersättningar åt så väl Kronofogdar som Häradsskrifvare. Den förre har yrkat, att ett förslags-anslag måtte ställas till Kongl. Maj:ts disposition, att, efter behörig utredning, användas till ersättning åt nämnde tjenstemän för den minskning i bevillnings-provision och debetsedels-lösen, som dem tillskyndats genom Rikets sednast församlade Ständers beslut om nedsättning i bevillningen efter 2 Artikeln till hälften, och hvad löntagare beträffar, till en tredjedel emot hvad den enligt 1851 och föregående årens bevillnings-förordningar utgjort. Enligt hvad Utskottet inhemtat, är vid den af Kammar-kollegium och Statskontoret gjorda beräkning af Kronofogdarnes och Häradsskrifvarnes nuvarande löneförmåner bevillnings-procenten upptagen till hälften och debetsedels-lösen till två tredjedelar af hvad dessa inkomst-titlar, enligt lemnade uppgifter, i medeltal utgjort för åren 1847—1849; och som det uti motionen anmärkta förhållande således blifvit vid lönernes bestämmande iakttaget, hemställer Utskottet, att motionärens framställning icke må till någon åtgärd föranleda. Den sednare motionären, Anders Jansson, har åter gjort framställning derom, att de Kronofogdar och Häradsskrifvare, hvilka, i följd af Bergsfogde-tjensternes indragning, fått befattning med debitering och redovisning af Kronans inkomster utaf bruksoch bergs-rörelsen, måtte för detta besvär erhålla ersättning med 1 procent af det belopp, som redovisas.
Skrifvelse, N:o 169. 47 vilkor, att inga andra lärjungar må i högre folkskolor emottagas, än de som visat sig redan innehafva de kunskaper, hvilka i den fasta folkskolan meddelas. Vidare har E. K. Maj:t äskat att det till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet nu utgående anslag af 75,000 Ii:dr måtte äfven under nästa statsreglerings-period bibehållas tili oförminskadt belopp, dock att såsom vilkor för åtnjutande af understöd från detta anslag måtte föreskrifvas, att endast de församlingar, som för aflöning af lärare eller lärarinnor redan tillskjuta eller åtaga sig att tillskjuta ett belopp minst lika stort med folkskoleafgiften, må af ifrågavarande anslag erhålla del, hvilken i sådant fall skulle, såsom hittills, utgå med hälften mot hvad församlingarne utöfver berörda tillskott förbinda sig att för angifna ändamålet lemna, med E. K. Maj:t, såsom hittills, lemnad rätt att i särskilda fall bevilja undantag från detta allmänna vilkor; och har i öfrigt, beträffande detta anslag, bos Rikets Ständer blifvit yrkadt dels att något bidrag till småskolor icke måtte lemnäs, derest icke församlingen visat sig, utom öfriga vilkor, hafva författningsenligt vårdat sina fasta eller ambulatoriska skolor och försett dem med examinerade lärare med minst 400 R:dr i lön, och dels att Staten icke vidare måtte lemna något understöd till bildande af småskolor, utan uteslutande åt de fasta skolorna. Då småskolorna under de sednare åren allt mer utbildat sig till att utgöra en förberedande lägre afdelning af de fasta skolorna och äfven på åtskilliga ställen erhållit plats i samma lokal som den öfre afdelningen, så att läraren derstädes utan svårighet kunnat utöfva tillsyn öfver skolan i det hela samt öfvervaka undervisningen i den lägre afdelningen, kunna de anslag, som beviljas småskolorna, anses gifna, vare sig medelbart eller omedelbart, äfven till befrämjande af den fasta folkskolan, som sålunda dels befrias från de första nybörjarne, dels ock sättes i tillfälle att mottaga ett större antal mera försigkomna lärjungar.
Augusti innefattade Poster, som förut ej blifvit beräknade 5,877,384 17 deribland 1,200,000 R:dr, såsom tillkomne genom prisdömde varor, egenteligen tillhöra Utrikes Fonder, befinnes det hela Krigskostnaden sedan 1810 sammanräknadt utgör Varandes dessutom till närmare upplysning om de Statsanslag, hvaraf berörde utgifter är o bestridde, närlagdeStatistiska Sammandrag öfver desse 29,791,212 R:dr 8 sk. 9 r. upprättalt, hvaraf inhämtas, att endast omkring en tredjedel af Svenska Fonder utgått, äfvensom en särskild Tabell , som visar i hvad mån Generelle Redogörelser derföre hit inkommit och ännu äro utevarande. Dessutom är af ofvanberörde till Deputerade inkomne Calcul öfver Ryska RubelFonden befunnit, att, enligt Tractaten i Abo af den f£ Augusti 1812 blifvit af Kejserliga Byske Ilik. St. Revisorns B er ti 11 elser. 187 Begeringen till Hans Maj:t Konungen af‘ Sverige öfverlernnarle i| Million Rubel, hvaraf, efer förvandling å 23 ä 24 sk. till 716.472 R:dr 3g sk. 4 r. Banco, med förskjutne medel af annan Foijd 28,194 R:dr 40 sk. 6 r., sorn blifvit ersatte af Herrar Committé ade till Allmänna medels förvaltning, eller tillhopa 744,667 B:dr 37 sk. lo r. blifvit uti Credit afförde, jemte afskrifning af Interesse på förskjutne medel samt öfrige för kostnader vid indragning af Fonden samt inköpta hästar m. rn. serskilt redovisade medel, 619,394 R:dr 24 sk. 8 r.
Obligationerna torde, för att blifva mera begärliga, dels kunna användas såsom grundfond vid åtskilliga banker och dels ega företräde att såsom hvpothek i låneväg begagnas. Bland do fördelar, sorn genom antagande af utvidgningen af della rörelsekapital i första rummet aro ali motse, vore, alt räntorna, lii! nytta för jordbruk och näringar, för det allmänna och enskilda, qvarstannade inom iandel, då, i motsats deremot, ränteliqvider å de utländska lånen taga bankens metalliska kassa i anspråk samt draga vårt redbaraste mynt till utlänningen. Jag får sluta med erkännande, alt eli mera detaljerad! förslag väl vore behöflig!, men om min framställning tilislyrkes, anförtror jag detaljerna åt det Utskott, som kommer att behandla motionen; och hör Utskottet, med ledning af föregående riksdags bestämmelser, i denna fråga med mera lätthet än jag kunna verkställa detta. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1862. Per Persson, från Wermlands län. Af MIs Olsson från Malmöhus län, om åtskilliga ändringar uti och tillägg lill 1842 års folkskole-stadga, i fråga om antalet af lärare vid folkskola deras aflöning och undervisningen derstädes, m. m. Bland alla de frågor, som äro och kunna blifva föremål för Bikels Ständers pröfning, är folkundervisningen den vigligaste. På en lätt ordnad folkundervisning beror icke blott den närvarande generationens lycka, ulan äfven våra efterkommandes hela välfärd, enär den sanna bildning och upplysning vi kunna förskaffa våra 620 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 887. barn, år på samma gång det rikaste och mest fruktbärande arf, vi kunna lemna dem. Om alla samhällsklasser böra vara djupt intresserade af denna fråga, så är detta förhållandet icke minst med det Stånd, hvilket jag har äran tillhöra.
Det är sannt att åtskilliga af allmogen förenade sig om den åsigten, att de hästar, sorn blifvit upfödda efter Ottenby hingstar, icke voro så starka som gamla Olandsracen, men det erkändes också, hvad föreståndaren för Ottenby stuteri upgaf, att skälet, hvarföre afveln efter Ottenby-racen var mera storvuxen, vore det, att Olands innevånare hade det felet att begagna, ja till och med ganska strängt begagna, sina hästar, innan de voro 2 år gamla, och derigenom bortskämde sina npfödingar. Stallmästaren på Ottenby uplysle äfven hvad som äfven allmänt troddes, att omöjligen medlen, som äro till stuteriet anslagne skulle räcka till att underhålla stam för lyxhästar, hvilket likväl utgör föremålet för stuteriet, och tillika underhålla beskällare för arbetshästar. Jag trodde således icke att frågan skulle bringas å bane, men då så är, vill jag uplysa att jag sjelf i många år har haft och ännu har vagnshästar af denna race, och alt jag varit med dem väl belåten; att élt par af Ottenby beskällare varit på mina egendomar. En af dessa var den af Hr Braunerhjelm omnämnde stora, präktiga, som var såsom cn Norsk häst, och hvilken af allmogen begagnas för deras ston. 394 Den 12 Mars e. m. Det finnes ännu några stycken af samma race, som upfylla de ändamål man åsyftar, nemi. att fä passande beskällare för arbetshäslracen, men i allt fall, har behofvet af passande arbetshästar visat sig stort och nästan större pä sednare tider än tillförne. Vi hafva med anledn. häraf äfven i Calmare län sökt att åstadkomma en hingstförening, men det långsträckta läget har vållat att en sådan icke kommit till stånd.
Jnlii pä bordel lagda memorial om förhöjning i arfwodet för Londc-Srändets fuklmägtige i Banque». Herr Landt - Marffalken Yttrade att, igenom ankomne Prolocolls-uldrag. wvre tillkännagifwit, akt Bvrgare-Ständet bifallit Uistoktets betänkande^ rn.cn mit - Den 2i IuUi347 mitterat detsamma. Herr Landt-Mar skulten hemstal, de nu om Ridderskap och Adeln skulle wilja till Baiico-Ulffotleks memorial lemna sikt bifall. Ropades Ja 'derr Landt-Narfkalken vkkrade sig i sammanhang mea föregående amne, för HSglofl. Ridderskap och Adeln wilja föredraga Stais Utskottets den r? sisil. Julii pä bordet lagda betänkande om förhöjning i arfwodet förfullmagtige i Riksgälds Contoirel. Han erindrade, a t Utskottet, wid anstald votering öfwer denna fräga, stannat uki paria vota, och att således bada alternativen till Riksens Ständer blifwit öfwerlcmnade. Herr Landt. Marskalken hemstälde nu hwilketdera Ridderskapet och Adeln skulle behaga bifalla. Grefwe kUörnor, ^äolpst Loran, yltrade sig i föste af det nyst fattade beslur till afsiag ä den begärda förhöjningen a arfwodet för BondeStändeks fullmägkige i Banquen, anse såsom en inconsequcnce om en annan princip antoges i afseende pä fullmägkige i Riksgälds-Contoirek, och tillstyrkte altja, akt det af Skats.Utskottet sramstälve nekande alternativ mätte af Ridderskap och Adeln bifallas. friherre Istljoncrantr:,/olian Ml kelm, yt. trade sig ej inse huruledes ert annai beslut kunds komma i fräga.
Då Utskottet, i anledning af dessa anmärkningar och för att kunna bedöma de vida utöfver första framställningen utsträckta förslagen 0111 bibeltryeks-llinnan* användande, gjort sig närmare underrättad, huru denna tillgång för närvarande disponeras, har det visat sig, att bibeltrycks-tunnan i råkenskaperne upptages i sammanhang med öfrige statsinkomster, så att för de fleste Läroverken det icke år åtskiljdt, till huru stor del dö dertill fastställde anslagen utgå af denna tillgång eller af annan Krono^-Tion - 32 Allm. Desv.- och Ekon.-Ulskotlets Betänkande, N\o 123. df; hvaremot, der bibeltrycks-tunnan icke hell och hållet år för delta helmi disponerad, öfverskotta upptages, i sammanhang med Kronans behållne tionde, samt sålunda ingår bland Stats-medlen och år, vid den allmånna Stats-regleringen, beråknadt. Häraf löij r, att hvarje förändring af berörde disposition skulle leda till rubbning af denna reglering, och att, i den nion de påräknade tillgångarne derigenom minskades, de måste fyllas genom nya anslag. Till en sådan förändring föranleder icke sjelfva beskaffenheten af det om bibeltrycks-lurman först meddeldte förordnandet, flå detta icke år att anse såsom en serskild stiftelse, beråknad att bestå för framtiden, utan utgjort ett vanligt anslag af Statens tillgångar, för ett då lör handen varande Stats-behof, hvaraf också följt, att, då behofvet ansetts hafva upphört, förordnandet om anslaget blifvit löråndradt. Jemte det Utskottet uti detta förhållande finnér en ökad anledning att afstyrka bifall till motionen, föranlåtes Utskotlet deraf att frånträda förslaget, att en del af bibeltrycks-tunnan må användas för anskaffande af en lärobok lör folkundervisningen, dertill Utskottet icke kan föreslå något serskildt anslag, då motion icke derom år väckt, hvaremot Utskottet, för sin del, anser denna fråga böra förekomma, i sammanhang med det på Stalsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma behandling nu beroende förslaget om anslag i allmänhet för folkundervisningen.
Borgare-Ståndet härmed vördsamt anmäles. Stockholm den 12 Juni 1860. STOCKHOLM. G. E. Ljunggren, 1860. Lag-Utskottcls Betänkande M 31. I N:o 31. Betänkande, i anledning af väckta motioner om föreskrifter till betryggande af besittningsrätt lill fast egendom och af intecknings-säkerhel. Framställningar i detta syfte äro gjorda inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Herr Grefve Sparre. E., och inom Hederv. Bonde-Ståndet af Riksdags-fuIImägtige Anders Gudmundsson från Hallands och Erik Christensson från Götheborgs och Bohus län. Herr Grefve Sparre har anmärkt, hurusom ett af de förnämsta vilkoren för ett lands framåtskridande och näringarnes utveckling vore ett starkt skydd af lagen för äganderätt och real-kredit. Saknaden af ett sådant skydd hämmade tillgången på penningar för jordägaren och afhölle utländningen från att härstädes placera de kapitaler, hvarför han i sitt land uppbure en högst ringa ränta. Ett steg till förbättring i detta hänseende innefattades i det af särskilde Kommitterade, i sammanhang med förslaget till ny Konkurslag, afgifna förslag till förändring i lagens stadganden om förmånsrätt i fast egendom. Men dermed vore ändamålet icke till fullo uppnådt, så länge de, med andra länders jemförliga, institutioner saknades, hvarigenom full trygghet i äganderätten till fast egendom och realsäkerheten garanterades, nemligen ordentliga s. k. Grundoch Hypoteks-böcker, hvadan motionären, med åberopande af de utaf Lag-beredningen, i dess förslag till Jorda-balk 8 Kap. 19 § och 9 Kap. 52 § intagna stadganden, hemställde, det Rikets Ständer måtte besluta antagande af sådana Grundoch Hypoteks-böcker, samt hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om vidtagande af erforderliga åtgärder för institutionens införande. Bih. till R. St.
Skola Riksens Ständer, gemensamt med Norriges Stort/ung, jemlikt Riksakten, tillsätta Förmyndare för en omyndig Konung, sammanträde Riksens Ständer sist dagen efter den, då Riksdagen å Rikssalen öppnad blifvit, och utvälje, genom allmän omröstning, i deras särskilda plena, till en Nämnd, Sexton personer för hvarje Stånd, hvilka röste per capita om de af plena till antalet bestämda Förmyndare, sorn skola vara antingen En, Tre eller Fem. Hvarje ledamot af Nämnden uppteckne å en sluten val-lista de män, dem han anser förtroendet värdige, och så många, att de med en person öfverstiga det af Ständerna utsatta antal. Af dem, som dervid kommit i åtanka, ställes, på sätt i 53 § stadgas, först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då Nämndens pluralitet gifve Utslaget. På samma sätt fortfares med den, som näst honom af de flesta blifvit kallad, och så vidare, till dess det föreskrifna antalet af Förmyndare varder uppfyldt; kunnande Nämnden ej åtskiljas förr, än valet gjordt och fulländadt är; och galle detta val såsom Riksens Ständers beslut. Nu händer, att Riks-Stånden ej inom Tre dagar, sedan de å Rikssalen afhört den i 26 § omförmälda berättelse, åsämjas om Förmyndarnes antal; förordne då genast, genom sina Elektorer, till ett Utskott, Sexton af hvarje Ständ, att medelst votering per capita, jemlikt 53 §, denna fråga, med samma kraft och verkan, som Riksens Ständers beslut, inom Två dagar afgöra; skolande sedermera den utsedda Nämnden likaledes inom Två dagar hafva valet förrättat. Aro Riksens Ständer och Norriges Stor thin g ense, vare då Förmyndare - Konstilutions-VhkoUets Memorial, iV.-o 47. 9 dare den eller de, .som. utsedde blifvit, och tillträde Styrelsen sä fort ske kan. Skulle åter valet i hvartdera Riket hafva utfallit olika, förliålles på sätt i Riks-akten stadgas.