Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan det blifvit upplyst att PresteSt. instämt i Rorgareoch RondeStms i detta ämne fattade beslut, R. o. Ad. torde finna alt den ifrågavande voter:s-propos:n N:o 19 hade förfallit. Ropades ja. 48:de punkten. Utsk:s härom afgifna yttrande godkändes. 49 till och med 53 punkterne. Lades till handlingarne. 54 :te punkten. Hr Printzensköld: Det skäl StatsUtsk. här uppgifvit för uppställande af voter:s-propos., är på sidan om saken och har alldeles icke med den någon gemenskap. Detta skäl är att de båda uppbördsstämmornas hällande, skulle inverka på Statsinkomsterna. Jag önskade att någon ledamot af StatsUtsk., som deltagit i detta beslut, vore här tillstädes, för alt kunna till honom framställa den frågan, huruvida han på allvar kan påstå att Statens inkomster förändras deraf att de på olika tider uppbäras. När Statsinkomsterne beräknas för 1 år i sender huru kan i beloppet af dem någon skilnad då uppstå deraf att uppbörden inträffar i tvänne terminer i st. f., såsom nu, i blott en? Förslaget inverkar således icke på Statens inkomster, utan endast på tiden när dessa inkomster komma Statsverket till godo, och då 69 § i Reg.F. icke talar om tiden när Statseller Riksgäldskonlms inkomster skola dit inflyta, utan om deras belopp, hvilket belopp otvifvelaktigt skall förblifva enahanda, ehvad de uppbäras vid en eller flere uppbördsstämmor, torde R. o. Ad:n finna, att det är en hårddragen tolkning af 69 § Reg.F., som förmått StatsUtsk. att framställa förevar, propos. Frågan är af den natur att den icke kan blifva föremål för en så beskaffad behandling, som Utsk. här föreslagit och jag anhåller derföre att den framställda voter:s-propos:n måtte, såsom grundlagsvidrig, varda ogillad. Gr. Lagerbjelke:
O. grundade åliggande, att söka sammanjemka de här ofvan omförmälda skiljaktiga meningar, ansett sig böra: l:o föreslå, att Utskottets, vid slutet af 8:de sidan af utlåtandet intagne, tillstyrkande, måtte erhålla följande, af Preste-Ståndet beslutade, förändrade redaktion, hvarmed Ridderskapet och Adelns beslut i denna del af ärendet jemväl hufvudsakligen öfverensstämmer, nemligen: ”att Rikets Ständer, under förbehåll att något bolag icke finnes, som kan göra lagliga anspråk på grund af Kongl. Maj:ts nådiga oktroy af den 28 December 1848, ville, för sin del, med upphäfvande af hvad vid sistlidne riksdag blifvit stadgadt och genom den underdåniga skrifvelsen af den 19 Augusti 184.8 hos Kongl. Majit i underdånighet anmäldt, angående vilkoren för den af Rikets då församlade Ständer lemnade garanti för räntan å anläggningskostnaden för en jernväg emellan Örebro och Hult, fatta följande förändrade beslut:” Och får Utskottet inbjuda Välloil.* Rorgare-Ståndet, att instämma i den sålunda förändrade redaktion af ifrågavarande punkt; 2:o Vidkommande Ridderskapet och Adelns beslut, att i 5 punkten, angående 4 Stats-Utshottets Memorial, N:o 351. vilkoren, skall, dels framför orden: ’’utan lösen” tilläggas orden: ”i [allgodt skid;,” och dels näst före orden: ”Vill staten” införas: "odi bör, för fullgörandet af bolagets förbindelser i detta hänseende af Kongl. Maj:l godkänd säkerhet vara ställdfår Utskottet, rörande det förra af dessa tillägg, yttra, att då Utskottet, genom den i 4 punkten intagna föreskrift, att jernbanan fortfarande skall underhållas i fullt ändamålsenligt skick och fortfarande verksamhet, samt att sådant genom årligen anställd besigtning bör styrkas, velat betrygga staten derför, att jernvägen, när den till staten afträdes, skall befinnas i fullgodt skick; men ett förtydligande häraf blifvit ifrågasatt, har Utskottet ej funnit betänkligt, att ett uttryckligt förbehåll i detta hänseende införes, hvadan Utskottet hemställer, att Presteoch Borgare-Stånden behagade biträda Ridderskapet och Adelns beslut, att i femte punkten framför orden: ”utan lösen” tilläggas orden ”i fullgodt skick.” 3:o
Banco, af de till Folkundervisningens befordrande bestämda medel, har Kongl. Maj:t vidare, då anställandet af dylik Lärare vid hvarje af ifrågavarande Seminarier syntes kunna befrämja ett, med afseende å den offentliga Gudstjensten, önskvärdt ändamål, ansett sig nu jemväl böra af Rikets Ständer begära, att till Seminarierna för bildande af Lärare vid Folkskolorne må beviljas ett förhöjdt årligt anslag af 9,(00 R:dr Banco, att utgå till och med det år, då nästa Riksdag slutas; varande Kongl. Maj:t betänkt att af den tillökte summan, a,600 R:dr , använda ena hälften, eller i,3oo R:dr, till aflöning åt en Lärare i fyrstämmig kyrkosång vid hvarje af nämnde Seminarier, och den andra hälften till jemnande af de missförhållanden, som vid vissa Seminarier uppstått genom det jemförelsevis vid dessa Seminarier stora antalet lärjungar, och det dymedelst uppkommande i hög grad ökade arbetet för Lärarne. Slutligen och med afseende icke allenast å det stora antalet af Elever vid Folkskolelärare-Seminarierue, utan ock å angelägenheten deraf, att sådane hinder för verkställigheten af Stadgan om Folkundervisningen, som genom brist på skicklige Lärare kunde uppkomma, varda i möjligaste måtto undanröjde, har Kongl. Maj:t velat lill Rikets Ständers bepröfvande öfverlemna, om icke del lill Stipendier för bemälde Elever vid sista Riksdagen beviljade anslag af 9,000 R:dr må till och med det år, då nästa Riksdag slutas, få utgå till förhöjdt belopp af 12,000 fi:dr årligen; och gjorde Sig Kongl.
Hvar, som invisning fått,] vare skyldig att, -å deri utsatt tid, den uppvisa och betalning fordra; är invisning ställd att betalas vid anfordran, vise innehafvaren den upp och fordre betalning, innan två månader från den dag, invisningen utgafs. Är den ställd att betalas på viss tid efter tillsägelse, då skall tillsägelsen ske inom den tid, liv sagd är, och betalning sedan å förfallodagen fordras. Härigenom torde de vid 3 och 4 §•§■ anmärkte ©lägenheter betydligen afhjelpas. Ank. till Exp. Utsk. d. 16 3Iaji kl. 12. Betänkande, i anledning af motioner, om ändringar och tillägg i nu gällande stadganden, angående hysättning, m m. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva till Lag-Utskottet blifvit remitterade i omförmälde hänseende väckta motioner: 1:0 af Herr Grefve Otto August Cronhjelm, sorn förmält sig, af det Bih. till R. St, Brot. 1834. 7 Sam', 1 Afdela. 3. utte Häftet, LagVtskoltets Betänkande iVT;o 65, harbariska skick, hvaruti han ansåg Författningarne, angående hysättning sedan äldre, tider qvarstå, vara föranlåten att uti dem yrka följande förändringar: 1:0 att Domstol md i någre serdeles ömande fall, såsom då personen är känd för alldeles utfattig och fader eller moder till en stor oförsörjd familie, samt hysättningen blifvit, om man sä vill, af en tillkallad jury eller nämnd, hvilken af kärande, svarande och domstol skulle väljas, förklarad ändamålslös, döma svaranden ifrån bysättningen fri. Dessa fall skulle, i följd af lagbestämmelserna derföre, högst sällan förekomma; 2:0 Att underhållstractamentet, sorn nu vore till den grad lågt, i förhållande till möjligheten alt dermed föda sig, alt den bysatte nästan led hunger, mätte ökas från 5 .sdc.? 9 r:st Banco till 16 sk.
Det aldra enklaste vore att låta dessa förmåner upphöra, så att hemmanen finge utgöra de onera , från hvilka de i och för postforslingen blifvit befriade, men deremot lemna dem full ersättning för postförings-skyldigheten. Hr Lefren, Jnh. Pehr: Min öfvertygelse är, alt om det lät sig göra eller kom ifråga alt uti landsorterna i allmänhet göra anbud åt dem som äga posthemman, alt fa poslfÖi ingsbestyret öfverflytladt på andra hemman, emot det att posthemmanen skulle åtaga sig dessas onera, sa skulle icke ett utaf hundrade posthemman vilja ingå på eli sådant byle. Så har åtminstone jag funnit förhållandet vara i de orter, der jag haft tillfälle att taga kännedom om posthemma 333 D«n 20 Januari c. m. nott; oell (letia föihållande härleder sig synnerligas! dei ifrån, att post hemmansägaren känner bestämda liden da sk jusi nings» skyldigheten inträffar, hvilket åter icke är händelsen med andra skjutsskyIdiga hemman. Då det galt så långt i vart land, att man efterhand vill undandraga sig de skyldigheter, sorn från ålder ålegat hemmanen; så skall det måhända omsider komma ända derhän, att skyldigheterna förvandlas uti rättigheter, hvilka slutligen mäste frånköpa.* hemmanen, ifall man vill Lomma till lika natur för alla hemman i landell Frih. Gederström; Jag ber alt, i anledn. af Hr Lefrens yttrande, få upplysa, att icke sällan förekomma frågor att öfverflytta aflägset belägna posthemmans skjutsningsskyldighet på hemman, som ligga närmare postgården; men alt sådan öfverflyttning aldrig kunnat för sig gå, utan alt besvär Öfver beslutet blifvit anförda utaf ägai en I ill det hemman, från hvilket postföringsskyldigheten skulle öfverflytias» Vi hafva nyligen i Kammar-colhm afgjort ett sådant mai för Norrbottens län.
December nästlidet år andragit, att då för 20 år sedan det nuvarande skolhuset, beräkuadt för 200 lärjungar, uppfördes, detsamma ansågs ganska rymligt tilltaget, men att lärjungarnes antal sedermera så ökat sig, särdeles sedan skolan år 1849 utvidgades till fullständigt läroverk, att detsamma sistlidet års vårtermin utgjorde 521, hvarigenom en såväl för undervisningens gång som lärjungarnes och lärår nes helsa menlig trängsel uppkommit; att enär derjemte saknades rum för biblio thek och samlingar, nödige för en längre fortskridande undervisning och af stor vigt för orten, som vore i saknad af sfidane medel för bildningens spridande, en utvidgning af läroverks-byggnaden vore oundgängligen nödvändig, om en ändamålsenlig undervisning skulle kunna beredas för det stora, alltjemt växande, antalet lärjungar; samt att Stiftets byggnadskassa så mycket mindre egde några medel, att för detta ändamål använda, som densamma redan vöre till Staten skuldsatt, med ringa utsigt att kunna denna skuld vid utsatt tid till fullo gälda, och utan påräkneliga tillgångar för framtiden. Af dessa skäl anhöll Biskop Annerstedt, det Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer göra Nådig framställning om beviljande af de medel, som, enligt i orten upprättade ritningar jemte kostnadsförslag för tillbyggnad och reparation å lärohuset i Örebro erfordrades, uppgående till en summa af 16,967 R:dr 29 sk, 4 rst., elier, om byggnaden komme att förses med en uppvärmningsoch luftvexlings-apparat af 19,967: 29. 4.; och hade ett stort antal medlemmar af alla stånd inom Örebro Län uti särskild underdånig ansökning instämt i berörde anhållan. Sedan Öfver-Intendents-Embetet erhållit Nådig befallning, att med underdånigt utlåtande öfver de insända ritningarne inkomma, hade bemälde Embete funnit nödigt låta upprätta och under den 4 Stals-Ulskoltels Utlåtande, M 158. 6 sistlidne Februari till Kongl.
Den ) Augusts. man rätteligen icke kunna hanföra andra, an i:o dem, sem producera och dertill behöfwa Förlag — 2:0 dem, sone förädla ware egne eller främmande Rudimmcricr. z:o dem, som befrämja circulation af och affallning pä ware egna »förädlade eiler förädlade producler och äfwen sädana tillwerk,ungar här i Landet af Ullandsse Nudimalerier, hwilka genom bruke '- blifwic elt oumgänccligt behof. gu' Att om man genomgår Ditcontens Böcker och Räkenskaper, torde' finnas, att minsta delen af Läntagarene uti Di'cortén äro sädane Narings-Jdkare, som uti förestående punct äro omnämnde. — ;:o Att när ingen, hwilken som hälst kan äga owilkorlig rättighet til! Län uli Disconten, det matte wara förbehållet at Riksens Ständer och deras Fullmägtige i Banken, att ester omständigheterne och hwad Rikets ställning kan fordra, reglera uläningen i Disconten. — 6:0 Att ingen, som en gang fatt Län i Disconten kan owilkorligen pretendera, att ständigt behålla det, da alla Län meddelas blott pa 6 mänader, hälst omsättningar strida bade emot principen af en sa beskaffad Inrättning som Riks, Disconten, och emot sjelfwa Reglementet, hwilket säkrast adagalägges derigenom, att Riks-Discontens Ombudsmän uti Rättegången med Jouveleraren Carlen, (hwilka handlingar äro tryckte,) stelfwe yrkat, att omsättningar aro olaglige, såsom stridande emot Reglementet. Om det nu medgifwes, att ingen kan pretendera
Memorial i anledning af gjord anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen, 481. — oni bifall till LagUtskottels Betänkanden, angående 1:0 förtydligande af Lagens stadgande i 17 Cap. GiftermålsBalken, örn beräkningsgrunden för beloppet af fördel; 2:0 om bestämmande af en viss afgift till KronoFogdarne för deras UtmätningsOrdres; 3:o bibehållande af Författningen att en sjettedel af Ström alltid bör hållas öppen; 4:o upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 26 Nov. 1816, rörande sättet för en Menighets hörande i enskilta tillåtliga ärender, och 5:o att Böter i Brottmål må utgå efter förmögenhet, 482. — om gillande af LagUtskoltets Betänkande, angående förändring i straffet för Hållkarl, 483. — angående CoustitutionsUtskottets uppgifne förslag till ändringar i Grundlagarna, dito. — om Remiss till sistnämde Utskott af anmäld anledning till anmärkning emot StatsRådet, samt Konungens föredragande för Handelsoch FinanceÄrender, 4^4* Mars II. i anledning af ConstilutionsUtskottets Memorial, rörande 2:ne Redactionsfel uti förslag till ändringar i Riksdagsordningen, 3. — angående dels bifall och dels afslag å ConstitutionsUtskottets uppgifne förslag till ändring i Regeringsformen, dito. 204 ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, rörande dels bifall och dels ogillande af ConstitutionsUtskottets förslag till ändringar i Riksdagsordningen, 4. — om dels bifall och dels afslag af de utaf Constitutionslltskoltet uppgifne förslag till ändringar i TryckfribetsFördningen, dito. — om Remiss till Statsoch BancoUtskotten af anföranden rörande Götha-Canal, 272. — om anmodan till ConstitutionsUtskottet att inkomma med uppgift å de förslag till ändring i Rikets Grundlagar, som af samteliga RiksStånden blifvit godkände, dito. — om Återremiss till Statsoch BancoUtskotten af dess Betänkande angående Disconternes utredning, 273.
Alla Häradsoch Socken-nämnder erhålla deraf hvardera 2:ne exemplar, hvarjemte revisions-berättelsen genom allmän kungörelse församlingarne delgifves. 16 §■ Förekomma vid granskningen inga anmärkningar, eller blifver anmärkt förhållande genast rättadt eller förklaradt på ett sätt, som revisorerne finna nöjaktigt, skall decharge af dem meddelas. Om åter revisions-berättelsen upptager anmärkningar af en sådan beskaffenhet, att de föranleda till närmare undersökning, utredning eller åtal, då skall Ordföranden sammankalla Läns-nämnden och inhemta dess förklaring derom, för vidtagande af de mått och steg, hvartill förhållandena kunna föranleda. Förfaller saken, då anses decharge vara gifven. Anslälles icke talan emot redovisningen i laglig ordning inom ett halft år efter revisions-be rättelsens a (lemnande till Ordförande i Läns-nämnd, så vare Läns-nämnd icke vidare underkastad slikt åtal. 17 §. Läns-nämnd bör sorgfälligt vaka för befordrandet af nykterhet; bör med uppmärksamhet följa försäljningen af spirituösa drycker, och med afseende derpå hos vederbörande göra de anmälanden, hvartill omständigheterna kunna föranleda. 16 Allm. Besv. och Ekon. Ulsk.ts Bet. Läns-nämnd har, i den mån det på Nämnden må kunna bero, att iakttaga hvad författningar påbjuda om tjenstoch försvarslöse personer och lösdrifveri. 19 §• Hvarje medlem af Läns-nämnden ansvarar efter lag gemensamt med de öfrige för vården af de hypotheker och tillgångar, som blifva Nämnden anförtrodde, så framt deremot reservation till protokollet ej blifvit afgifven. 20 §. För hvarje år, sedan underrättelse inkommit, hvilka personer blifvit till Läns-nämnds-ledamöter utvalde, låter Ordföranden genom allmän kungörelse tillkännagifva desses namn och hemvist. Ssdjc Artikeln. Lika med 3:djc Artikeln i Härads-nänmds-sladgan. Förslag till Stadga för Härads-nämnd.
507 genheten deraf, alt den elakartade smittosamma lungsjukan hos nötkreaturen inom landet utrotas eller åtminstone i möjligaste måtto hämmas, och öfvertygade att det hästa medlet dertill är en tidig och ändamålsenlig nedslagtning af de smittade kreaturen, ansett att ett sådant ändamål lämpligast skulle vinnas, om inom orterne försäkringsforeningar funnos, hvilka ersatte de såmedelst uppkommande förluster; men då erfarenheten visat, att dylika föreningar blott på få ställen hittills blifvit bildade, hvartill orsaken i allmänhet varit fruktan att ersättningsbeloppen kunde blifva alltför betungande, hafva Rikets Ständer derjemte funnit det vara af särdeles vigt att staten mellankommer, för att genom något understöd vid skadeersätlningarnes meddelande underlätta bildandet af sådana föreningar, hvilka icke blifva fullt ändamålsenliga, om de icke teinligen allmänt inginges. Af dessa skäl få Rikets Ständer, hvilka, på grund af den, under den tid sjukdomen varit i landet gängse, vunna erfarenhet, förmoda, att, om nedslagtning af smittade kreatur i tid verkslälles, ersättningsbeloppen icke blifva särdeles betydliga, i underdånighet anhålla, det E. K. M:t behagade i nåder försäkra de bolag, hvilka redan bildat sig eller framdeles, inom den preskriptions-tid E. K. M:t kan finna lämpligt i nåder bestämma, bildas lill försäkring emot den elakartade, smittosamma lungsjukan hos nötkreaturen, om statens deltagande till hälften uti de ersättningar, som för kreaturs nedslagtning af bolagen meddelas; och hafva Rikets Ständer funnit, att dc för ändamålet erforderliga medel, såsom afseende en utgift af tillfällig beskaffenhet, höra utgå af det under Riksstatens åttonde hufvudtitel befintliga anslag'till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, hvilket, såsom förslags-anslag, dertill kan, utan serskild förhöjning, lemna erforderlig tillgång. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. 508 Expeditions-Utskottats Förslag till uncl. Skrifvelse. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1851.
"Jag tackar för detta anbud", svarade jag, "men kan ej antaga det, emedan min förmiddag redan är bestämd." "Men i morgon då? i morgon måste Mamsell komma dit, jag kommer och afhemtar Mamsell och Mamsell skall ej ångra denna promenade; lofva mig bara bestämdt att Mamsell kommer." Jag tackade åter igen, för så mycken uppmärksamhet, och som jag ej med skäl, utan att synas stötande kunde refysera denna förnyade proposition, lemnade jag det begärda löftet. Vidare öfvergick Fröken nu i ämne till de lustbarheter, hvilka hos Guvernörens skulle inträffa; "har Mamsell Sommer någonsin sett dylika föreställningar: tableau vivant?" "Nej, jag har väl aldrig bivistat någon sådan, men kan likväl imaginera mig dem." "Ja så, Ack! de äro också gudomliga, min syster Majorskan är alldeles en mästarinna i deras arangerande, det är alldeles obeskrifligt magnifiquet, skönt att åse dem." "Ja, det tror jag visst, då de äro lyckade", inföll jag. "Skada att Mamsell ej kan bli i tillfälle att bivista denna fest hos Guvernören", återtog Fröken, "Mamsell skulle riktigt betagas af förundran och överraskning; och balen derefter blir ej heller att förakta, jag har redan med Cloty och Jettchen Nobelcreutz öfverenskommit om vår klädsel, jag klär mig i rosa-rödt moirée, och en girlaude af blå lupiner, eterneller och tusenskönor kring hufvudet, men ännu har jag ej bestämt mig för en corbeille à fleurs eller en af stora hvita vaxperlor. Framför allt, men det kan väl Mamsell sjelf förstå, begagnar jag långa hängande lockar, de klä ju mig, tycker Mamsell ej så?" "Jag har ej sett Fröken utan dessa, svarade jag, undvikande, och kan således ej yttra mig i detta fall." (Frökens hängande lockar föreföllo mig förfärlige, och skulle jag ej redan sett några par dylika, hade jag säkert föreställt mig ägarinnan till dessa något förvriden.)
7 Statsoch Banco-Utskotten föreslagna allin anna Depositräkning af Rikets Ständer icke skulle bifallas, likväl en serskild F>epositräkning att för det här afsedda ändamålet uti Vexel-Banken öppna?» §* 6 Fn hvar i Sverige bosatt och Under Svenska Lagarne lydande ege rätt att sig till Lån af denna Fond anmäla; och må 1 ån beviljas emot derå löpande skuldförbindelse, ställd till Banken eller Ordres, att betalas med de vilkor och i den ordning följande I5:de, i6:de och i7:de §. §. stadga, samt intecknad i pant, sorn finnes vara med stadgade föreskrifter enlig och innebära för Banken nödig säkerhet. § 7- Såsom pant antagesi a) Säterier, Frälse, Berustade, och Skatte, Frälseoch Frälseskattehemman samt Lägenheter, Kronoskatte-Rusthåll samt andra Kronoskattehemman och Lägenheter; b) Frälse och Skatte Jernbruk samt de så kallade Hyttor i Bergslagen, ehuru ej upptagne under vanligt hemmantal, likväl endast så vidt dessa ega tillydande jord, hvars värde blifver enda grunden för deras Lånerättighet; 8 Banoo-U tsktt Betänkande, N:o t)3. c) Stenhus i Stockholm, som innehafvas under full eganderätt och äro försäkrade i denna Stads Brandförsäkrings-Verk; d) Hus i någon af Rikets öfrige Städer, som innehafvas med full eganderätt och äro försäkrade i Städernes Allmänna Brandstods-Bolag, dock med förbehåll, att den Inträdesafgift, som, enligt 5 Cap. 42 §. 1 punkten uti Kongl.
I denna syftning, och till förekommande af en sådan uppstegring af arrenden, som kunde undergräfva arrendatorernas ekonomiska bestånd, blef, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, den ytterligare förmån genom Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 medgilven arrendatorer af kungsoch kungs-ladugårdar samt andra kronolägenheter, att, vid dessas derefter skeende utarrendering, det ärliga arrendet ej finge uppgå utöfver ett maximum, som Kammar-kollegium, på de lokala myndigheternas förslag, egde att, bestämma med hänseende icke blott till hvarje lägenhets beskaffenhet enligt kartor, egobeskrifningar m. m., utan äfven lill beloppet af de för andra egendomar i orten utgående arrenden, hvilka med arrendatorns utkomst och egendomens hehöriga skötsel ansåges förenliga, och, när en kronolägenhets förre innehafvare densamma väl brukat, tillförsäkrade samma Kungörelse honom, eller,i händelse han vore med döden afgången, hans hustru och barn, optionsrätt att öfvertaga lägenheten på förlängdt arrende mot den fastställda maximi-summan jemte öfriga vilkor enligt förfallningarne; hvaremot, då optionsrätten icke begagnades och arrendet följaktligen blefve föremål för täflan på auktion, denna täflan kunde utöfver det såsom maximum bestämda årsarrendet, sträckas till erläggande af en obegränsad och någon gång, efter hvad erfarenheten visat, ganska betydlig kontant städja, att vid tillträdet på en gång erläggas.
Samt sedermera angående utförseln, dervid blir nödigt, att conlra-proposilionen först utrönes, sålunda: i3o:o. Den, som anser, att till contra-proposition i lmfvudvoteringen om utförsel af Jern: gjutet: Tackoch Barlastaf Sjö- och Myrmalm bör antagas Preste-SLåndets beslut, att varan skall få utföras mot 16 sk. lull skeppundet stapelstadsvigt, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, så kommer serskild votering att anställas, angående hvilketdera Borgareeller Bonde-Ståndets beslut bör i hufvudvoteringen utgöra contra-proposition, nemligen: 131 :o. Den, som anser, att till contra-proposition skall arn tagas Borgare-Ståndets beslut, att ifrågavarande artikel väl bör mot 16 sk. tull skeppundet stapelstadsvigt få utföras, men likväl icke annorlunda, än uppå ansökan af hvarje producent och under de af Kongl. Muj:t bestämmande controller, tillräckliga att förhindra export af BergmalmsTackjern, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer contra-propositionen att utgöras af Bonde-Ståndets beslut, att Jern: gjutet: Tackoch Barlastaf Sjö- och Bih, lill R, St, Prot, 1840 och 1841. 5 Sami. i AfcL, 32 Haft, 9 66 Bevillnings-Ulskotlets Memorial, N:o 41. Bomber och Kulor, Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare samt finare och gröfre Lavetter, Kanoner, Stycken , Nickh akar och Mörsare, ostämplade och ohorrade, Hållar Mjrmalm skall kunna ulföras mot 2 R:dr tull per skeppund stapelstadsvigt. För liufvudsakliga voteringen föreslås slutligen följande proposition: i32:o. Den, som godkänner Utskottets senaste af Ridderskapet och Adeln antagna förslag deruti, att Jern: gjutet: