Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande Lif-regementets Grenadier-korps, kunna säkerligen rusthållarne vid denna korps utan svårighet uppehålla rustningen äfven till häst; men hvarken folk eller hästar i den provins, der korpsen är hufvudsakligen Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o i 08. 11 förlagd, äro särdeles lämpliga för kavalleri-tjensten, hvartill kommer att hvarje minskning af infanteriet i Mälaredalen har sina betänkligheter. Det om Lif-regementets Grenadier-korps sagda kan, i hufvudsakliga delar, äfven lämpas på Andra Lif-Grenadier-regementet. Hvad åter beträffar Smålands Grenadier-bataljon, skulle denna väl kunna sammanslås med det Husar-regemente, hvaraf den tillförene utgjort en del; men då provinsen Småland, hvars skaplynne icke lämpar sig för kavalleri, ej har någon högt uppdrifven hästrace, men deremot ovedersägligen eger utmärkta soldater; då vidare genom förnyade motioner vid riksdagarne det visat sig vara rusthållarnes i provinsen lifliga önskan att mot hästvakansafgift få, i stället för ryttare, utrusta fotfolk; samt då rusthållarne vid Smålands Grenadier-bataljon, såsom anledning är att antaga, torde finnas benägne att öka den för dem nu bestämda vakans-afgift till det belopp, hvarmed den utgår viii andra rusthåll; anser Kongl. Majit skäl icke vara för handen att, när det kan undvikas, inom Småland uppsätta kavalleri. Härefter återstår således blott Vestgöta regemente, hvilket äfven i hvarje afseende visar sig till kavalleri-trupp lämpligt. Provinsen, der detta regemente är indeladt, eger en hästrace, bland de inom landet mest passande för kavalleritjenst, en vid hästskötsel van befolkning samt en rik och fruktbar slättbygd, belägen inne i landet och otngifven af liera infanteri-regementen.
En författning af stor vigt för jordbruket har under denna period utkommit och trädt i verkställighet, nemligen Kongl. Förordningen den 21 December 1857 om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldigheten. Denna lagstiftningsförändring är emellertid alltför ny, för att redan nu kunna bedöma dess allmänna verkan. Så vidt fögderiberättelserne föranleda, bibehållas ännu de gamla stängseldelningarne nästan öfverallt inom fasta landet af länet, synnerligast i skogstrakterna, hvaremot de nya föreskrifterne börjat allmännare tillämpas på Öland, der man lärer finna sig dermed ganska belåten. Från nästan alla trakter af länet uppgifves, att jordbrukaren under nu ifrågavarande år haft större svårighet än förr att finna tillräckligt arbetsfolk under bergseloch skördetiderna. Förnämsta orsaken till denna brist på legoarbetare torde vara att söka i det förhållande, att en stor del af ortens manliga arbetarepersonal tagit sig för, att vårtiden, då det stegrade priset på säd och andra födoämnen ökat lefnadskostnaden hemma, begifva sig af till Stockholm och andra orter, för att söka arbete öfver sommaren, dels vid större byggnadsföretag och dels isynnerhet vid jernvägarne, hvarjemte den ökade sjöfarten sysselsätter under seglationstiden en betydlig mängd af arbetsfolket i kustsocknarne. Markegångspriset å ett karldagsverke på egen kost har varit år 1856: 1 R:dr, 1857: 1 R:dr, 1858: 75 öre, 1859: 75 öre och 1860: 75 öre; men i verkligheten har i de flesta trakter af länet under sommaren och hösten ett fullgodt mansdagsverke sällan kunnat erhållas för mindre än 1? å 1^ R:dr. B) Boskapsskötsel. På sätt i min nästföregående underdåniga femårsberättelse blifvit anfördt, hade redan under den då beskrifna perioden visat sig glädjande tecken till en allmännare insigt om nödvändigheten att söka, genom en förbättrad boskapsskötsel, småningom afhjelpa det alltför stora missförhållandet emellan arealen Calmar län. Boskapsskötsel. 17 af den öppna åkerjorden och de af ladugården beroende medlen till underhållande af jordens produktionsförmåga.
Sedan Kongl. Maj:t till första dagarne af Maj manad utsatt Dess Kröningsoch MyllningsCeremonier, och redan, uppå Rikets Ständers enhälliga underdåniga anhållan, i Nåder bifallit, att de, under nu påstående Riksmöte, rnå för sig gå; så följer deraf äfven, att denna Riksdag, ehuru lagligen tilländalupen den 6 April, likväl kommer att fortfara intill dess nämnde Ceremonier ägt rum. Kongl. Majtts lifliga omsorg för Folkets trefnad och val, gifver Hans Maj.t rättighet, både att hoppas och att begära, det Rikets Ständer under den ännu återstående Riksdags tiden, må fortsätta deras öfverläggningar med det nit, det lugn, den enighet och den skyndsamhet, som allmänna Ärenderna så väsendtligen kräfva. De vigtiga skäl, som , för mera an 6 månader sedan föranledde Rikets Ständers sammankallande, äro ännu lika verkande, och skulle hafva medfört ännu obehagligare följder, om icke Kongl. Majit, genom outtrötteliga bemödanden förmått upprätthålla den, af Diskont-Verkens inställde betalningar skakade, allmänna CreditenKongl. Majit gör sig för - #70 Konungens Nåd. Propositioner. säkrad, att Rikets Ständer, lifvade af samma tänkesätt af kärlek och tillgifvenhet för Fäderneslandet , skola gå Kongl. Majtts iLands-Faderliga afsigter till mötes, och till Nationens tillfredsställelse afgöra allt, hvad hennes billiga förväntan och Kongl. Maj:ts yttrade önskningar lofva sig af innevarande Riksmöte. Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer, med all Kongl. Nåd och Ynnest, städse välbevågen CARL JOHAN. G. af '(Vetterstedt-, Konungens Nåd. Propositioner. 371 N:r 51, Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 7 Mars 1818, Kong!. Maj:ts Nådiga Svar uppå Riksens Ständers Skrifvelse angående Riksdagens förlängande till den $:te nästkommande April; Gifvet Stockholms Slott den 5 Mars 1818.
Med desse Asigter, och då Taxeringsvärdet endast har afseende på Fastigheters relativa förhållande till hvarandra för bestämmandet af den Bevillning, som från hvarje Landsort, till fyllande af Statens större eller mindre behof bör utgå, och berörde värdering, både uti princip och verkställighet, icke erbjuder enahanda tillförlitlighet, som den, hvilken hittills i Utmätnings ärender blifvit iagttagen, såsom grundad på allmänna Lagbestämmel - Lagutskottett BetHnkandenJ 1009 ser, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon förändring i hvad redan är stadgadt både om tiden för Auctionens utlysande och värdering å i mät tagen fastighet, helst, enligt hvad Utskottet antagit, samma värdering iqke blott afser en värde-Summas bestämmande, utan äfven en säkrare vägledning för Speculanters omdöme genom Egendomens beskrifning tili beskaffenhet, förmoner och Utskylder, än som för mera aflägse boende kan vinnas, antingen genom audre personer, efter obestämd beräkning, meddelte upplysningar, eller en på stället hastigt och ofta blott ytligt inhämtad kännedom; Men Utskottet tror deremot, att Borgenärs och Gäldenärs inbördes förhållande i afseende på ett skyndsamt tillfredställande af den förres fordrings anspråk, och den sednares ovilkorlig^ betalnings skydighet, torde blifva till ömsesidig fördel och säkerhet närmare bestämdt, genom de föreskrifter, angående fast Egendoms utmätning och försäljning, Utskottet nu går att föreslå. Dervid har det icke undfallit Utskottets uppmärksamhet: Att , ehuru Kongl. Förordningen den 27 April 1810 föreskrifver, att värdering å Fastighet skall vid sjelfva Utmätnings tillfället af Förrättningsjnannen verkställas, saknas likväl stadgande derom, att Auction genast derefter och utan afseende på den nya värdering, sorn kan komma i fråga, bör utlysas, folo LagUtsfottets Betänkandenl livilket likväl utan förnärmande af Gäldepärens rätt och med besparande af lids*, ■utdrägt bör kunna ske, enär den tid af fre Månader från utmätnings till
S. D. Då Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottets förnyade utlåtande N:o 149* Rörande Husbehofs Bränvinsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen nu åter föredrogs, stadnade Presteitåndet i följande beslut: 1:0 3tdje Mom. godkändes med den förändring, att Bränvinsbrännings rättighet må tillerkännas så beskaffade Torplägenheter hvilka med särskild ränta till Kongl. Majit och Kronan äro belagde, de må vara Roterade eller icke. 2:0 Wid 6:te Mom. antogs det af Utskottet föreslagne sednare Alternativet. Fröt. Vtdr, d. 2 Au g. 1823. 605 3:0 Wid i2:te Mom. bifölls Utskottets i förevarande Utlåtande framställde förslag rörande Jordbrukares rättighet att försälja minst 1-4. dels kanna Bränvin till underhafvande och de personer, sorn hos dem verkställa arbeten, ljtde Mom. Första Afdelningen rörande Br änvinsminutering utom då mat gijves, — bifölls. Wid 2:dra Afdelningen, angående Näringsställens tillslutande i Stockholm vissa timmar på dagen, förblef tåndet vid sitt till sednare alternativet redan lemnade bifall, samt antog Utskottets i samma Mom. gjorda tillstyrkan, rörande vid återremissen af Herr Gyllenhaal vackt motion, om uteslutande af ordet : utdela, i 1815 års Förordning, och beslöt Ståndet, att* med godkännande af allt öfrigt Utskottet i detta utlåtande meddeladt, förblifva vid sina rörande förre Betänkandet i förevarande ämne fattade beslut. Från Wällofl. Bor gar eS tåndet l S. D. Wid förnyad föredragning af Lag Utskottets Utlåtande N:o 152, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet I*:o 78# ■ 606 Vrot. XJtAr. i. 2 Ang. 1323. i fråga om utmätte fastigheters försäljande endast i Uppslag, fann BorgareStåndet, som förut godkandt det förra Betänkandet, nu för godt gilla det tillägg, som Utlåtandet J\;o 132 innehåller. S. D.
skiilpturverkeii ocli foiirlperspektivet - till en koiistiiihlig skapelse, soni icke blir iniiidre nioiiiimeiital, (l. v. s. af bestieiide varcle, diirföre, a t t ' den icke lir liögtidlig, litan just tiicld leende graciös soin Stockholni s) iilf. Diigaiicle krafter bland (le yngre arkitekterna liafva ocks&amp; friskt och nied fraingrhg iignat sig i t uppgiften a t t ge Stockliolin ett ntse ' ende ' ined afseeiide p i byggiiaclskonst, som någorliinda iiiots~rarar dess iitoinordentligt tacksainma och intagande lage. Med gliidje iniirker inaii Iiiirvicllag iifveii allt inera insikt 0114 att detta förtjusande läge - nied dess omvasliiig och lif, dess iijrliga vatteiimssor och pittoreskt olikartade terräng - stiiii~iiieibiist med pittoresk och lifligt profilerad arkitektur, sHdaii so111 man ocksh filiner den i många af de bitar af det:) gi ' Il~ila Stockliolm », soni blif vit den kringströf vaiide klirast. 1; yckligtvis Iiafva afveii iiiicler de sista h e n gifvits anledning till 01-11 byggiiad eller iiy byggnad af flera a.f stadeiis kyrkor. Höga spiror vlisa fritt och gladt iipp f r t i flera olika stadsde1.a~ och lia vä- seiitligt bichagit a t t %t Stockholms fysioiioiiii ge lif och lyftiiin&amp;. Frbli Lejoiibackeii ser niaii iiiimera eii stor stad, kransancle strailileiiia ocli strliclcaiide sig iippåt kiillariia oiiikïing ocli bakom det vackra Norrströinspartiet. Ar ilet ocksi. i socialt hiinseeiide en storkad 111~211 finner, niir det tar slut.
Äfven denna skjutsning har inom detta Län öfverallt blifvit bestridd af hemmansägarne i orten, eiler Beting med Diligence-Bolaget, men anstalten har åtminstone varit förenad med den fördelen att skjutsnings-skyldigheten berott af frivilligt åtagande i stället för den annars utgör en vid Jordbruket onaturligt 3 i8 fastad börda, hvars tillvaro endast tan försvaras af dess oumbärlighet. Dessutom är det uppenbart att de vanlige skjutsanstalterne blifvit i följd af Diligence-farterne mindre anlitade, då Diligencerne merendels varit upptagne af bela det antal Resande, som deri kunnat rymmas; men om denna Inrättning skall hinna den fulländning, sorn det dermed åsyftade välgörande ändamålet förutsätter, är det visserligen i första rummet nödigt att legan för Gästgifvare-skjuts betydligt höjes, likasom i andra Länder resan med så kallad Extra Post är betydligt dyrare än med Diligencer, och billigheten af en sådan förhöjning lärer alltid vara ovedersäglig, så länge icke legan fullt motsvarar Skjutsningsbesvär^, det den för närvarande icke lärer kunna anses göra, då ingen kan förmås att frivilligt åtaga sig ett sådant besvär, utan betydligt tillskott utöfver Skjutslegan. Under innevarande och nästlidet år hafva undersökningar inom hela Länet blifvit anställde för att tillse huruvida den vid Gästgifverierne indelte hållskjutsen kunde minskas eller indragas, och i den mån undersökningarne fulländats, äro dessa frågor pröfvade, derigenom hållskjutsen vid 21 Gästgifvargårdar är antingen helt och hållet indragen, eller minskad med ett antal af Sextiosju hästar dagligen. Om man beräknar de härigenom besparade dagsverken till En R:dr Banco om dagen för hvarje par hästar med åtföljande Skjutskarl, hvartill de skäligen torde kunna uppskattas, utöfver den inkomst som genom Skjutslegan kunnat inbringas, uppgår värdet af denna besparing till omkring 12,000 R:dr Banco oin året. Vid förberörde undersökningar hafva dock de hållskjuls-skyldige sjelfve ingalunda visat den ifver för den ifrågasatte befrielsen, som man kunnat vänta i anledning af kännedomen om tyngan af detta besvär.
Uplästes ett ifrån allmänna Beswärs-och cvnomia - Utstokter inkommit blänkande af den zZ Julii, angående Härads-allmänningars delning och Jägeri'betjeningensförminffning, hwaruti, uppå anförde skältillstvrkes en underdånig önskan tili Korum4» 4 Den 27 Julli. ungen, akt, uppå wista wilkor och undantag, bs sä kallade Härads-allmänningarne matte delas och lill stärte försäljas, samt akl i händelse Kongl. Majit stulle i näder gilla denna önstan, Hans Mastt täcktes fästa Dest upmärksamhet pä den förminskning i göromälen och tillsynen, four för Jägeristaten dymedelst inträffar, samt åtminstone i män deraf, minsta anralet af embelSoch tjenstemän utaf denna stat m. m. Lades pä bordet. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hållit hoS HöqlostRioderstapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 27 Julli 1812- S« D. Wid förnyad föredragning biföllos följande o:ne den 24 dennes pä bordet lagde bctänkandcn frän Stals-Ulstottek, det ena angående fökt betalning för 418 stycken obligationer, hörande till de för swensta Kronans räkning i Holland och Brabant uptagne län, och det andra, angående löneförbättringar pä stat för ätstillige tjenstemän i General-Assistans Conkoiret samt waktmästar» och kammardrängar derstädes, kät supra. Företogos särskildt hwart efter annat ds till anställande i dag bestulne wal.
S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besväfsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, M 52, i anledning af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af samma Utskotts Betänkande, JVS 34, öfver dels Kongl Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Jagtstadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt. Utskottets anmälan, sid. 1. Lades lill handlingarne. Vidare förekommo, al Utskottets förslag till Jagtstadga. s7- Inbjudningen till andra Riks-Stånd lades till handlingarne, och den föreslagna voteringspropositionen godkändes. § 1J Bifölls, eldigt Utlåtandet M 52. S 15- Godkändes, utom hvad angår 1 momentet, hvilket antogs med den lydelse, som innehålles i Grefve Sparres vid utlåtandet fogade reservation. § 16. Bifölls i enlighet med Utlåtandet JV2 52. § 18. Godkändes enligt samma utlåtande, med undantag af sista momentet, för hvilket antogs denna lydelse: »Katt, som anträffas ute å mark. må saklöst dödas» § 19 (sisla mom.) Bifölls, enligt Utskottets förslag i Utlåtandet JVS 52. § 21 (mom. 2). Utskottets inbjudning antogs. Slutligen godkände Ståndet så väl Utskottets, sidan 6, i utlåtandet framställda förslag angående underdånig skrifvelse i ämnet, som ock deri under 3:o på sid. 15 i Betänkandet M 34 gjorda hemställan, hvilken af Utskottet blifvit till Ståndets pröfning ånyo framlagd. Från Hedera. Bonde-Ståndet. S. I). Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, M 52, i anledning af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Stats-, Lagsamt 708 Prof.-Utdrag den 4 November 1863.
V* S/l Si /ned dytrac. c/f ds c/eZycAZeZ/Znany A/Z f/Aydé/ea J /arty .ra/ZeZoZ‘/zr Zf/6 /Af/ Z<7 947,377. ' aZ/iZkay /Zed/ar mot d/erZe/aZnAty 649 4‘^r AZiZtver /slant JJ 't cfr //£) HZ tf//ZZtZo/y.,'. 7é a/Z aZZaZc/Zt/z/oy c/amt ar AZJJ med-7yirotc artig/ raaZoy ZeZ/ c/jja. ZfdZtr.Zc/fiZdJ' otA 9/W/Za/ci.Z•?/ n/yd syirc/e.. as f/y rf n/a ca:A fnZeZa/awy /td &f d Z/.y/r Z/Zy OK ZAZZis/.//./' /an. d tyu^e drdy /Ysn.Az/a, A tAZeZoAnasiyyidda //? Zr ZZd/— 'J/Z7//Z71/Z 3944344 ef\\ //d/3 / ///?, J/A/d'^ /#Z3, /$?% 4((rd0 f/prj/tiprr/s) /$?<&. \ , Z/> ///d.3. , / G ?* si 702/ 0 f /> ' 6627. G 7/ vé 30//. | ... I dienr/t J/iec/e fr veräO/ dzOienärde. '/' ,,//rJ, ,?,/, t ,TÄ/Vf/S Jd/ler värde. 73„,/r„Jrd7/rr e/crr varande värde.
De närmare och mera fullständiga upplysningar angående den af motionären uppgifna ”kassan”, hvilka motionären förmält sig vilja tillhandahålla, hafva icke blifvit Utskottet meddelade; och Utskottet, som icke erfarit tillvaron af någon dylik för Statsverket disponibel tillgång, finner sig derföre sakna skäl till annan hemställan, än att något afseende a denna motion icke må af Rikets Ständer fästas. Stockholm den 6 Juli 1860. Reservation: af Riksdags-fullmägtigen S. Rosenberg från Christianstads län, under yrkande att underdånig skrifvelse mätte afiätas till Kongl. Maj:t för att fä frågan behörigen utredd; deruti Riksdags-fullmägtigen Jonas Andersson från Ostergötlands län instämt. STOCKHOLM, tryckt hos A. L. Ståts-Utskottets Ut lo tu mh ,Y :o *45. I X:« i 45. Alik. til! Exp.-Utsk. den 28 Juli 1861), kl. 7 e. in. Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående förändring af sältet för tnarkegångsprisens bestämmande. (J. A.) Genom remiss frän Bonde-Ståndet lier Ulskottet fått emolinda ‘2:ne uti nämnde Stän I angående berörde ämne \äckle motioner, den ena al Riksdags-lullrnägtigen A. S iderhodz frän Södermanlands Ilin, hvilken yrkat att Konni. Kammar-kollegii rätt alt höja de i orterna bestämde markegångsprisen mätte upphöra, och den andra af Riks lags-fullmägtigen Lönn frän Jönköpings län, som framställt förslag, dels att de för markegängssättning valde deputerade finge inom sig välja ordförande, dels alt Kongl. Kammar-kollegii och Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 TILL BASUVIUKBIB ffiOISOoSVÅaifiiaS PROTOKOLL VID La^imsit Riksdagen i £itockIiolim Åren 18GS ock 18G3* FJERBIl SAMlilMGEM. 1 ; I Stats-Utskottets Utlåtande No 87.
Hvar och en finner således det hårda och tryckande för dem att nödgas betala hvad som helst, för att kunna beveka någon Svartlösabo alt åtaga sig skjutsbesväret. Det är visserligen sannt, att Wermdö skeppslag för närvarande, emot en obetydlig afgifts erläggande, är befriadt från prestation i natura af ofvanberörde hållskjuts; men contraotet, på grund hvaraf skeppslaget en längre tid njutit denna lindring, upphör, om jag ej missminner mig, med nästa ål', och skeppslaget kommer då i det olyckliga predicament att få betala hvad som helst för att slippa från håliskjnlsen, På Wermdön finnas inga gästgifvaregåraar. För en resande är det pastan omöjligt alt komma dit eller derifrån. Enda sältet att komma dit landvägen är, att i Stockholm Den i Mars f. ra. 45 lega åkare, hvilken, för det han skjutsar 2 n 3 mil, tar 8 å 10 R:dr B:co. Nödgas nian stadna der några dagar, äfventyrnr man att till fots få färdas tillbaka till Slockholm. Att förhållandet är sådant med en ort, sorn genom sitt grannskap med Hufvudstaden är försatt, om jag så får uttrycka mig, i ett beständigt rÖrlighelstillslånd, är verkligen oförklarligt. Detta har ock länge varit insedt; men den omständigheten, att öboarne, i händelse gästgifverietå Wermdön blifva inrättade, skulle komma att, så länge Fittja hållskjuts fortfar, utgöra dubbel skjuts, har hitintills varit ett hufvudsakligt hinder emot framgången af denna angelägenhet. Sedin Skure-bro, hvilken lör communicationen emellan Wermdön och fasta landet ansetts så behöflig, att K. M. i Nåder behagat bevilja det för densammas uppförande bildade bolag ett lån af allmänna medel, numera är fullkomligt färdig, och trafiken derigenom blifvit lifjägare landvägen mellan Hufvudstaden och Wermdön, så äro gästgifverierna mera än förr nödvändiga och oumbärliga.
Mostern förklarade öppet, att hon aldrig förstått sig på Dagny och att hon omöjligen kunde hålla henne kvar, när reslusten och oron kommo öfver henne — det var en lycka, att hon blef gift. Axel påstår, att hon, den korta tiden de voro tillsammans därnere, var helt och odeladt lycklig och lugn. Jag tror det nästan, när jag ser det här porträttet. Jag fick det därifrån. Fram på våren kom hon hit. Hon tog också mig med storm, som hon tagit er; men då det gällde min ende sons lycka, kunde jag ej vara odeladt glad. Det var en orolig tid, de två, tre månaderna. Hon var lika oberäknelig här, som hon var, då ni såg henne. Det fanns ögonblick, då jag frågade mig om hon verkligen älskade Axel — hon tålde så litet hans smekningar och ömhetsbetygelser — och andra åter, då hennes exalterade känslor för honom skrämde mig. Hon kom till mig med de mest ängslande frågor: om jag värkligen trodde, att hon kunde göra honom lycklig; om jag trodde, att han älskade henne tillräckligt för att han skulle kunna glömma hur tung och besynnerlig hon kunde vara; om jag var säker på att han visste allt och hur det kom sig, att han det oaktadt ej var rädd att gifta sig med henne. Och med allt detta var hon förtjusande, så tacksam för all vänlighet, så hjärtevinnande. Jag mins särskildt en dag, den sista Juli — jag har skäl att komma ihåg den dagen. Hon hade varit obeskrifligt älskvärd, hade sjungit för mig sina vackraste sånger, sina gladaste visor, hade berättat lustiga historier från sina resor och sökt jaga undan alla ängslande moln. Jag kan se henne framför mig; hon hade samma hvita klädning som där på porträttet och samma lyckliga uttryck. Axel satt på en stol bredvid pianot. De talade sakta med hvarandra; hon hade slutat spela och for endast med handen lekande öfver tangenterna utan att framkalla något ljud. Jag hade dörren öppen till kabinettet härinne, där jag satt och stickade: jag ville inte störa dem, men jag såg och hörde dem hela tiden.
Att förbjuda förbrukning af sådana varor, som förbjudas till införsel, är ändamålslöst, och om varor blifva förbudna inkommer ej den mängd af Lurendrägeri, att det kan blifva skadligt. Tvärtom tror jag , att de varor som på sådant sätt inkomma, blifva en ledning för våra Fabrikanter att tillverka på bättre sätt och framlockar att uppmuntra vår» egna Fabrikanter; hvarigenom concurencen blifver si stor, att man får god vara och billigt pris. Enligt Statshushållningsprinciper, som jag last och här hort omtalas, skall m*n, när man åtagit sig ett yrke, som icke bär sig, öfvergå till ett annat* Den >8 Junit e. m. Detta är likväl lättare sagt än gjordt. Når man vant sig vid ett yrke, är det svårt att öfverflytta gamma färdighet till ett annat. Man öfverflyttar ej sina machiner , sina byggnader, lika så lätt som tanken ifver den tillkänna. Sedan jag nu meddelat Ridderskspet och Adeln de åsigter jag har om en fri importhandel, anhåller jag få framställa några anmärkningar vid Utskottets förslag, för hvilket jag likväl anser oss böra vara Utskottet den största tacksamhet skyldige. På vissa saker sorn hos oss kunna tiilverkas till största fullkomlighet, har Utskottet satt låg tull. Sådana äro: Romersk (Ahlun . • . å 25 procent. Victriol-Olia ... 15. Bensvärta 25. Berggrönt 15. Berlinerblått • 15. Och flere som jag ej i hast kan uppgifva. På Romersk Alun har Utskottet satt lägre tull än på den vanliga Alun, likväl vet jag, att uti alla upplysta Länder, utom i Sverige, anser man Garphytte Alun vida öfverträffa den Romerska Alun. Den är fullkomligt god och ren. För en hvar bör det synas obegripligt att våra Apothekare, som borde utgöra den mest upplysta delen i samhället, företrädesvis köpa den dåliga Romerska Alun, som icke är annat än omarbetad Garphytte-Alun eller rättare sigt nedsmutsad vid Tyska Fabriker.