Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I den socken, der jag är bosatt, finnas 40 å 50 personer, som hafva rättighet att utminutera bränvin halfstopsvis d. v. s. hvarje bränvinsbrännare har rätt alt till underlydande försälja bränvin till sådan ringa qvantitet. Så många af dessa, som fortfara att tillverka bränvin, vilja tvifvelsutan ock fortfarande bibehålla rättigheten att sälja bränvin i mindre partier, hvarföre jag föreställer mig, att konkurrensen om utminuteringsrätten blefve ganska stor. Då nu Landshöfd:n endast kan bevilja några få denna rättighet, så upstår utan tvifvel mycket missnöje hos alla de öfriga, som med skäl kunna anse sig lika qualificerade att utöfva rättigheten, som de, på hvilka Landshöfdms val fallit. Förtrytelsen leder möjligen derhän, att de utvalde blifva af de förbigångna allt för högt beskattade och sålunda kan detta sätt att meddela ulminuteringsrätt just hafva den påföljd, som Gr. Lagerbjelke befarat af auktionssystemet, nemi. att näringen blifver orimligt högt beskattad. 6* 84 Den 5 Augusti e. m. På grund häraf anser jag fortfarande, att Utskis förslag icke bör förkastas, utan bifallas, med den enda förändring, att tiden för rättighetens fortfarande bestämmes till 3 år, hvarigenom en större säkerhet för näringsidkaren upkommer. Hr von Hartmansdorff: Första frågan är naturligtvis den, huruvida auktionsåtgärden bör antagas eller förkastas. Man kunde ej annat än förvänta, att en aldeles ny, sak skulle röna motstånd. Sådant inträffade redan i Ulsk:t. Att det äfven skulle ske inom Stånden kan icke förundra mig. Jag anhåller likväl att få inför R. o. Ad. anföra de skäl, som tala för denna åtgärds godkännande. Hon är icke någon nyhet, icke någon theori, som man för ögonblicket påhittat, ty auktionsväsendet har länge egt rum i städerna och man har deraf funnit sig väl. Man Tiar fått ökade tillgångar för kommunens behof; Staten har fått sin skatt och bränvinet har hlifvit dyrare. Hvarföre skall man icke å landet begagna samma sätt att gå tillväga, som befunnits riktigt och välgörande i städerna?
indrifvan* de, sorn undersökningarne , hvilka föregå Afkort.- nings Längdernas upprättande, varit nödsakade att mot betalning begagna större biträde, än som under de förra åren, med en rymligare redogörelse, tid , fordrats; så och enär Uppbördsbetjeningen icke desto mindre villigt fullgjort dem lemnade föreskrifter, utan afseende på egen förlust, hvilken för 'dem vore desto mer känbar, som den lön, de af Eders Kongl. Majt och K ronan saint Stads-Cassan åtnjutit xgll, sammanlagdt för hvarje Uppbörds-Commissarie och dess Skrifvare , ej utgör mer än omkring atro K:dr , anhåller Herr Grefven och Öfver-Ståthållaren , det Eders Kgl. Maj:t till ersättning för hvad i fråga varande sju Uppbörds-Commissarier, såsom ofvanberördt är, genom en tidigare indrifning af I8rl års Krono Uppbörd förlorat, i Nåder täcktes anslå till Ofver Ståthållarens disposition 1000 Kalr Banco, heldst det, i annat fall, skulle blifva svårt, om ej ogörligt, att eljest forcera Den 11 Juli. 1095 forcera dessa Uppbördsman, att med lika skyndsamhet uppbära och redovisa äfven 1812 års Uppbörd, på fortskyndandet hvaraf likväl endast och allenast skall bero möjligheten, att, efter förrättad taxering, kunna i Hufvudstaden företaga innevarande års Krono*Uppbörd på samma tid , som i hela den öfriga delen af Riket samt för framtiden ärna en lika ordning.
Den länge Öfverklagade dryckenskaps-laslen bär, ty värr, icke minskats annorlunda, än tillfälligt och för korrt tid. Efter den svåra missväxt, som inträffade år i83o, och då samt följande arne åren vållade höga priser på Spannemål, Potäter och Bränvin j var nykterheten bland folket ganska allmän och tillfredsställande, och så förhöll sig äfven efter 1826 års missväxt; men i den moa tillgången på Spannemål och Potäter samt följakteligen äfven på Bränvin, efter hand biel' ymnigare och prisen låga, tilltog åter den omåttliga Bränvins-Consumtionen, utan att de somligstädes inrättade och välmenande nykterhets-föreningarne förmått sådant motverka. Erfarenheten har alltså ådagalaggt, att intet annat, än Bränvinets dyrhet kan hämma fylleriet, så länge ej folket hunnit betydligt längre i sann upplysning och i omtanka för sitt eget väl. På tjenstehjon och lego-arbetare har brist icke visat sig, men deras anspråk på högre löner och större dagspenning ökas vanligen, när Spannemål och Öfrige lefnadsförnödenheter äro i lågt pris. Arbetaren förtjenar då på ett joar dagar hvad han till sitt och de sinas uppehälle behöfver under återstående delen af veckan, som han hellre tillbringar i maklighet och hvila, än han genom jemt arbete skaffar sig något öfverskott för en svårare tid, den han icke på förhand emotser och vid hvars inträffande han merendels icke har annan utväg, än att med hustru och barn öka den ändock talrika fattighopen, emedan arbetsförtjenst då ej är så lätt att erhålla, enär Landtmannen vid sådane tillfällen nödgas i yttersta måtto anstränga egne krafter för jordbruket och ej har råd att lega främmande biträde. Uti oletta nu anmärkta sjelfsvåld hos arbetsclassen, är dock att för framtiden påräkna någon förändring, genom noggrant handhafvande af de nya föreskrifter, som innefattas uti Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, huru med försvarslöse personer förfaras bör, under den 29 Junii .innevarande år. Dagsverkspiga hafva de senare 5 åren allmänneligen varit uti Götheborgs
N:o 13, i anledning af väckt motion om rättighet för lbrdrings egare att hos Konungens Befallningshafvande erhålla så kalladt promotorial i lagsökningsmål; samt N:o 16, i anledning af väckt motion, angående ändring i straffbestämmelsen för prest, som viger den, hvilken ej uppnått den ålder, sorn fordras för ägtenskaps ingående. S. D. Återremitterades Lag-Utskottets nedannämnde den 17 dennes f. 111. på bordet lagda betänkanden: N:o 14, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Gap. Ärlda-Balken och tillägg lill 7 § i 20 Cap. af samma Balk, dels ock väckt motion 0111 inrättande af Förmyndarekamrar; och N:r> 15, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring af 8, 9 och 10 §§ i 17 Cap. Handels-Baiken, samt förklaring af 2 § i samma Capitel, S. D. Remitterades till Stats-Utsh ttel ett af Friherre Ridderstolpe, Fredric, denna dag algifvet anförande, med afseende på Kongl. Maj:ls till nämnde Utskott remiiterade Nådiga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om bildande af ett Nalional-museum. S. D. Föredrogos ånyo och afslogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde, den 17 dennes på bordet lagda, betänkanden : N:o 38, i anledning af väckt motion om upphörande af stadgandet, rörande cavalleri-hästars förseende med squadrons-märken; N:o 41, i anledning af väckt fråga om ändrad beskaffenhet af såväl gästgifverien, sorn dervarande åkdon lör resandes forlskaflande; »arnt 248 Prot.- Vtdrag, den 26 October 18 j4'
Skälen till samma stadgande gälla således på intet sätt för handelseller handt verksnäringarne, hvadan Utskottet föranlåtes tillstyrka, att ifrågavarande förslag icke må af Rikets Ständer bifallas. Nils Olssons från Malmöhus län slutligen framställda yrkande, att kommunalnämnd måtte bemyndigas föreslå den afgäld, som bör utaf afsöndrad lägenhet till stamhemmanet erläggas, der Kongl. Muj:ts Befallningshafvande icke kan sjelf pröfva densamma, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka. Att åt kommunal-nämnd uppdraga en sådan befattning torde vara med denna institution, som har till ändamål att sysselsätta sig med ordningsoch hushåliningsärenden inom kommunen, mindre lämpligt och ändamålsenligt. Utskottet kan icke heller föreställa sig, att de kostnader, som härleda sig derifrån, att afgäldens pröfvande ankommer på Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, kunna blifva så betydliga, som motionären uppgifver, helst Utskottet icke har sig bekant någon författning, som löreskrifver, att berörda pröfning skall föregås af en undersökning af kronofogde och häradsskrifvare med biträde af landtmätare och nämndemän. 1 allt fäll skulle måhända, derest berörda undersökning öfverlemnades åt kommunal-uämnden, kostnaden för densamma blifva föga mindre, än 6 Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 5. den, som, enligt motionärens påstående, nu drabbar lägenhetsinnehafvaren. I anledning häraf tillstyrker Utskottet, att Nils Olssons omförmälda yrkande ej må vinna afseende. Stockholm den 6 Mars 1863.
Han skulle som jag ha känt en lättnad af att icke skrifva bref, men – jag tror ändå att det skulle varit skilnad. Men det bör vara en sporre, det kan vara en sporre: jag kan visa honom att jag hade varit värd att hålla qvar, jag vet att jag kan det, om jag tar i med hela min kraft. Och är jag inte dum som sörjer? Hvad är väl det, att jag inte mer är något för honom? Tänk om han vore död! Hur mycket värre vore inte det? Det käns som om jag stelnade vid att tänka på det, så förfärande skulle det vara. Nej, du måste vara nöjd gamla Ernst, förstockade egoist som du är! Han lefver, han är frisk och stark, han eger allt hvad du saknar och han har framtiden för sig. – Det kan inte hjelpas hvad han tror: jag är ändå en gammal qvinna; en ännu spänstig och kraftfull gammal qvinna, men jag har redan den tillbakagående ålderns naturliga kärlek till det som är ungt och det som tillväxer. Om jag hade en sådan son – född som naturen vill, i den tidiga friska ungdomen, i varmblodig, solmognad kärlek. Om, ja! Min äregirighet skulle drifva honom framåt som med ånga – kanske – och med öfverspänning af hans intellektuella krafter, ty jag skulle verka eggande, jag vet det, jag förstår alltför väl modern, den mästerligt tecknade modern i Strindbergs ”Ofvan molnen”. Och intellektuella krafter kunna sprängas. – Det är kanske bäst som det är, – att jag arbetar endast för mig sjelf.374 Hallqvist har sagt åt Christian att han inte vill gå hit, derför att jag vid något tillfälle om ett struntresonnemang – jag vet inte hvad – hade sagt att han inte behöfde tala om det för Christian. En sådan fåne! Han ”har stor aktning för min talang, men” Är det inte stormkomiskt? Sådana äro de alla, från den okunnige hudprepareraren till den Sentimentale Meyer, min värderade kamrat inte undantagen: talar man med dem, så är man kär i dem, och då skola de naturligtvis dra sig tillbaka. – Nej, Bill, du var åtminstone en tillstymmelse till karl med det, att du inte hade denna vanvettiga förfäran för en förälskelse.
M. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid påfordran och emot serskild, af K. 51. fastställd, afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra Kronans effekter” och 2:0 ”Med jernvägen skall förbindas en eleklro-magnelisk lelegraf-linie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. M:s och Kronans disposition”. Gr. Lagerbjelke hade derjemte begärt, att serskilda propos:r måtte framställas på hvart och ett af hans förslag, men R. o. Ad. torde likväl finna att hvad det första ar.- ginge, som utgjorde en direkt framställning lill förändring af 01sk:s förslag, komme det att afgöras i sammanhang med Utsk:s förslag. Då härefter propos. till bifall å Utsk:s förslag i det förevartde 6:te mom. framställdes, ropades ja och nej, hvarpå Hr Gr:n o. Ordf:n förklarade det lian trodde sig hafva funnit ja öfvervägande. Efter härvid af Gr. Lagerbjelke begärd votering, uplästes lili justering och godkändes följande voler:spropos.: Den, som bifaller StatsUtsk:s förslag i 6:te mom, af 2:dra punkten i utlåt. N:o 340, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, bifaller R. o. Ad. Gr. Lagerbjelkes så lydande förslag: ”Staten eger rätt alt genom ombud, som af K. M. utses, deltaga såväl i bolagets direktm som i granskningen af bolagets förvaltning”. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda Ja — 30. Nej — 28. Hr Grin o. Ordf:n upläsle härefter det andra af Gr.
Hon svär att hon älskar mig... mig allena... Den trolösa! O! Måtte ej svartsjukan förblinda edra ögon? O Gud! Ni tar hennes försvar... Blinda menniska! Har ni ej känt kärleken? Hvarföre denna eviga hemlighet, om hon ej ännu älskar honom? Hvarföre denna förtigenhet för mig, om jag är älskad? Nej, min vän! Hon fruktar att uppoffra denna förrädare, men ej att lemna qvar den dolk hon tryckt i mitt hjerta. Jag beklagar er häftiga känsla, utan att densamma gilla... Om detta namn en dag blir er bekant, hvad ämnar ni då? O Gud! Hvad hör jag Om detta namn blir mig bekant... Theotime Min vän! Min välgörare Säg... Ack! Skulle ni känna honom Ni frälsar mig... Ni skänker mig lifvet ... hedern... Stilla er förvirring. Hvad upplysning skulle jag kunna lemna er? Men om eder maka lät sig beveka till det förtroende ni så ifrigt söker, hvad vore då er föresats? T HEOTIME . D IEGO förvirrad. T HEOTIME . D IEGO . T HEOTIME . 105 D IEGO häftigt. Att med den förmätnes död hämnas min oförrätt och min förtviflan... att i hans blod utsläcka min svartsjuka, min harm och åtta års plågor. Grymma menniska! Det är då ej kärlek ni söker; det är blod: och ni begär af mig tröst och råd? och ni vågar träda in i denna åt den Högstes dyrkan och åt menniskokärleken helgade fristad Förtär er sjelf med svartsjukans gift Mördar en kanske oskyldig maka Bär ibland villdjuren i denna ödemark ert tigerhjerta! men ohelga ej detta rum med ett raseri, som skall ådraga er himmelens straff och förbannelse. Ack Theotime! Ni förkrossar mitt redan sönderslitna hjerta... Skona mig Förlåt min förtviflan Haf medlidande med min olycka Svaga menniska! Om ni ej genast återkommit från detta utbrott af raseri, så hade mitt hjerta evigt för eder varit tillslutet. Theotime!
Utskottet eger att vid sitt första sammanträde emottaga följande berättelser, nemligen: i:o) af Banko-fullmägtige, dels om Bankens tillstånd och rörelse i sin helhet, dels ock om förvaltningen af Tumba pappersbruk; 2:o) af Direktionen öfver Banko-diskont-verket i Stockholm samt Lånekontoren, om dessa Diskont-inrättningars rörelse; 3:o) af Bankens Under-styrelse, om den samma styrelse åliggande förvaltning; och 4:o) af Bankens Advokat-fiskals-embete, om de till dess befattning hörande ämnen; åliggande Utskottet att förstnämnde berättelser, jemte öfriga upplysningar till befordrande af fullständig kännedom om Bankens ställning, vid riksdagens början Rikets Ständer skyndsammeligen meddela. Och bör Utskottet, i sammanhang med det förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv—rörelse, som Utskottet har att till Rikets Ständer afgifva, meddela yttrande och förslag om användande af den sedan 1860 års början upplupna Bankovinst. Banko-Utskottets Memorial N:o 51. 3 § 3. Utskottets ledamöter åligger att doldt och lörtegadt hålla hvad sorn rörer enskilda personers förhållanden till Banken, eller för öfrigt, i alseende å detta Verks förvaltning, enligt Rikets Ständers beslut, tyst vara bör. Och hemställer Utskottet att Instruktionens öfriga delar, hvarvid Utskottet icke haft något alt erinra, måtte för nästkommande Banko-Utskott få tjena till efterrättelse. Stockholm den 16 Oktober 1860. Stockholm, tryckt nos Sam. Ank. lill F.xp.-Utsk. den 23 Okt. 1860. kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af ulerremiss å Memorialet N:o 48.
Också Struensees sällskap har han bestämt sig för att försaka; men han mottager hvar morgon en skriftlig rapport öfver den sjukas tillstånd och underlåter aldrig att kritiskt undersöka, hvad som blifvit gjordt för att hämma det onda. Han finner dock allt ganska godt, och resultatet öfverträffar hans djärfvaste förväntningar. Krisen är öfver och förbättringen fortgår långsamt men säkert. Däröfver känner han en djup inre tillfredsställelse. Han vet, att grefvinnans sjukdom är det allmänna samtalsämnet bland Altonas och den kringliggande nejdens aristokrati. Hela den holsteinska högadeln följer med spändt intresse sjukdomens förlopp och afbidar med ängslan utgången. Rantzau låter då också med glädje bulletinerna cirkulera från herregård till herregård, ordar själf alltid högljudt om doktor Struensees läkaresnille och glömmer icke att vid alla tillfällen prisa sin egen klokhet: genom att välja denne man trots allt motstånd har han räddat sin makas lif! I medio af maj har förbättringen fortskridit så långt, att grefvinnan är konvalescent, och som det redan är varmt i luften, ordinerar Struensee, att hon snarast möjligt skall flyttas till landet. Han följer henne själf till Oppendorff. – När han skall lämna henne, brister hon i gråt, och han måste lofva, att snart återkomma Hon sörjer också öfver förlusten af sitt vackra hår, och han måste trösta henne. Han säger, att hennes bakhufvud har en vacker kontur och att den nu kommer bättre till sin rätt. Då strålar hon af glädje och tacksamhet, ty hon tror honom, och hon vill så gärna vara vacker. Hon har för länge sedan gjort sig förtrolig med sin makes erotiska vidlyftigheter och funnit sig i att lefva på smulorna, som någon gång falla också till henne från hans rika bord. Hon älskar honom med en känsla af förnedring, men icke dess mindre eller kanske just därför med en lidelse, som fyller hela hennes varelse. Blek och matt hvilar hon på en kanapé i trädgården utanför slottet, och där mottager hon dagligen besök af Holsteins högadliga societet. Alla lyckönska henne till att ha undsluppit dödens käftar, och alla betrakta med förundran hennes ansikte, som icke har ett enda ärr.
"Stig in sakta", ljöd nu svaret, "presidenten har redan börjat." I en svagt upplyst sal befunno sig ungefär etthundra personer, hvilka, tysta som egyptiska sfinxer, sutto kring väggarne i det dystra rummet. "Är rätta tidpunkten inne, mina herrar?" ljöd ordförandens röst från ena ändan af salen. Den ljöd dof och matt, som skulle den talande ogerna ha framställt sin fråga. "Ja!" ljöd det enstämmiga svaret, och Sergejeff spratt förskräckt till vid klangen af den kraftfulla och stolta ton, hvarmed hans granne uttalade sitt måhända alla de närvarandes öde afgörande votum: "att äfven för honom rätta tidpunkten var inne." Det var första uppenbarelsen af Nikolai tro på sin speciella "mission" såsom Rysslands "sjelfherskare." "Konstitutionel monarki?" sporde presidenten vidare med något vibrerande stämma samt tillade: "Jag ber herrarne enskildt träda fram till bordet och afgifva sina röster. Sekreterare, ropa upp numrorna." En kallsvett betäckte Sergejeffs hela kropp; han hade icke tänkt på något nummer åt sin följeslagare. "Nummer 1", ljöd sekreterarens, den unge löjtnant Rylejews klara stämma. [Rylejew var namnet på furst Trubetskojs sekreterare i sammansvärjningskomitén. Han afrättades sedermera på Nikolai befallning.] "Ja!" svarade den uppropade, i det han gick fram till bordet och sedan ställde sig till venster om ordföranden. Numrorna uppropades och samma svar följde från allas läppar. Huru skulle det gå då den ende nummerlöse återstod? Förrädarens hufvud svindlade vid tanken derpå. Han blundade i en bäfvande förväntan att hans eget nummer skulle uppropas. Hvad skulle han då afgifva för svar, han, som var medveten af den mans närvaro, hvilken frågan gällde så djupt? Lyckan räddade denna gång Sergejeff och hans följeslagare. "Nummer tretton:" ljöd sekreterarens stämma och en ljusning tycktes gå öfver den ädle Rylejevs drag.
Konungen kungöre dock sådana beslut i SlatsRådet, hvars Ledamöter vare skyldige att deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl ega. beslående Militära Corpser eller Bataljoner, Cheferna för Artilleriet, Fortifikations-, Fältmätningsoch Sjömälnings-väsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för handeln hos hämmande makter, samt de Embelsoch Tjenstemän, som uti Konungens Kabinett lör utrikes brelvexlingen och vid beskickningarne nyttjas, hafva lortroende-sysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, när Han prölvar Rikets tjenst det fordra. Konungen kungöre dock sådana beslut i Stats-Rädet, hvars Ledamöter vare skyldige att deremot göra undeidäniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl ega. Hänvisning: Bihang till Riks-St:s Prot. lil Sami. Konst.- Utsk:s Meni. Ridd. och Ad:s Prot. d. 29 Juli, 22 Aug. och 6 Sept. 1854. Borgare-Shs Prot. d. 2 och 23 Aug. samt d 6 Sept. 1854. Förslåg till tillägg i 98 § Regerings-Formen och 63 § 4 mom. Riksdagsordningen, angående Suppleant Jör Rikets Ständers Justitie-Ombudsman. Kegerlaigs-Forraaeii. § 98. Eleklorerne böra, vid samma tillfälle, Elektorerne böra, vid samma tillfälle, då de Justitie-Ombudsmannen utse, och på då de Justitie-Ombudsmannen utse, och på Bih. till B. St. Prot. 1856 & 1857. 3 Sami. 1 Haft. 2 10 Förslag lill ändringar i Grundlagarne. enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna Embetsman erfordras, att honom efterträda, i fall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå.
Som å lånen på äldre Låne-banlco-obligationer under nåstlidet år blifvit inLån på äldre betaldt ett belopp af 390 R:dr 3 8 öre, hafva Bankens fördringar för sådana lån Låne-bankominskats till 21,979 R:dr 5 8 öre. obligationer. § 40. Af de i reglementets 142 § omförmålda lån till ståder och korporationer år lån till studer numera äfven det sista återstående, nemligen till Calmar Domkyrka, till fullo och korpora. .. tioner. liqvideradt. § 41. Fonden till utlåning mot inteckning i fast egendom utgjorde den 13 SeptemFörminskning ber 1862, enligt hvad samma års revisionsberättelse § 42 gifver vid “lånefonden handen . R:dr 8,138,800: - deraf för belåning af egendom på landet 7,077,100: — och för belåning af egendom i städerna 1,061,700: — S:gr R:dr 8,138,800: Från nämnde tid intill den 5 September detta år har denna fond på det hela minskats på grund dels af föreskriften i Bankoreglementets § 143, med 153,800: — dels af det i reglementets § 173 Fullmäktige lemnade berättigande att, om och når någon del af, bland andra, denna fond befinnes obegagnad, öfverflytta de icke använda medlen till reservfonden, med ett belopp af 200,000: — 353,800: till . 7,785,000: — deraf för belåning af fast egendom: på landet 6,762,500: — och i städerna 1,022,500: — S:gr R:dr 7,785,000: — § 42.
Ad. bifaller eller afslår den gjorda inbjudningen. Hvad ytterligare hår blifvit anfördt att denna fråga skulle inverka på statsregleringen, så tror jag att denna fråga har å densammas snara upgörande ganska obetydlig inverkan. Som vi kånna, arbetar StatsUtsk:t på 3:ne afdelningar. Utgifts Afdelningen behandlar utgiftsposternas reglerande; InkomstAfdelningen förslag till inkomsternas beräkning; och RiksgåldsAfdelningen sysselsätter sig med sådana ärenden, som röra Riksg.Kont., och dit hörer naturligtvis jernvågsarbetena. Om nu sistnämnde Afdelning fortsätter sitt arbete med jernvågsfrågan, så skall säkerligen detta blifva ganska hastigt och snart afslutadt, långt förrän de serskilda Hufvudtitlarne blifvit behandlade på UtgiftsAfdelningen. På sådant sått kommer statsregleringen icke att af förev:de fråga i någon mån uppehållas. Under förra Riksdagen åstadkom jernvågsfrågan icke något, åtminstone ganska obetydligt, uppehåll deruti, oaktadt jernvägsfrågans långvariga behandling. Sålunda skulle jag tro att, ur denna synpunkt sedt, icke några serskilda åtgärder behöfva från StatsUtsk ts sida vidtagas för att inkalla nya ledamöter eller på annat sått organisera nämnde Utsk. Det år dessa ord i ämnet jag ansett mig, såsom StatsUtsk:ts ledamot, skyldig att anföra. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: Uti det enskilda lifvet tillgår det vanligen sålunda i hvarje regleradt hus, att man, för att upgöra sin budget, först beräknar de ordinarie utgifterna och derefter låter de tillfälliga utgifterna utgå af det blifvande öfvcrskottet. Så tillgår det deremot icke i den Svenska staten, åtminstone icke Den 7 Jenn ert. 27 vid »ista Riksdagen, bedröflig i åminnelse t Man tillgrep då samma medel, som man vanligen tillgriper, då man vill lefra öfver tillgångarne, nemi, att med skulldsåttning söka fylla hvad som kan brista i tillgångarne.