Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörande af det sä kallade Hemförare-Båt-Gillet i Götheborg. Uti ett från Wälloflige Borgare-Ståndet lill detta Utskott öfverlemnadt memorial, har Herr C. F. Wcern andragit, hurusom den Båt-Gillet i Götheborg på i740_tfdet tillagde uteslutande rättighet alt emellan staden eller dithörande lastage-platser och fartyg, hvilka ankrat på Götha Elf, allena föra alla slags varor, sorn skola lossas_el!er lastas, åstadkommer många olägenheter, härledande sig hufvudsakligen derifrån, alt Hemförare-Båtarnes antal är för ringa, och icke motsvarande en stigande rörelses fordringar-, hvaraf åter uppehåll, onödig dyrhet och andra tracasserier blifva en följd; och har Herr IV'jern derföre yrkat, att detta vid tvänne föregående Riksdagar förgäfves öfverklagade monopolium måtte upphöra att vara gällande; hvarom. Rikets Ständer på vanligt sätt kunde i önskningsväg hos Kongl. Majit anhålla. Vid handläggning af detta ärende, har Utskottet inhemtat: att Hemförare-Båt-Gillet grundar sig på serskilde Resolutioner och Reglementen •56 yl lim. Best*.- och Ekon.-Utshottets Utlåtande, lY:o 2 g. .af den g Augusti 16a5, den 27 April i63q och den 5 Januari 1041» sedermera stid efter annan bekräftade medelst Kongl. Resolutionerne den r o
För min del vill jag icke ad interim utsätta Sveriges söner för en säker död och Sveriges ära för en oundviklig nesa, och, så vidt jag förstår, blef död och nesa den ovilkorliga följden af att nu mera använda rodda båtar till rörlig strid. Kastom nu en blick på vår Ilottas personal. Vi ega, förutom kunonierer och skeppsgossar, endast 400 matroser, som aro begripligt och kunnigt sjöfolk. Detta är allt, ty båtsmännen äro alldeles odugliga att utgöra kärna och förhandsmän för vår sjöbeväring. De äro sjelfva endast en tarfligt öfvad beväring. De kunna på långt när icke hvad en sjöman bör kunna. De äro i allmänhet lydiga, villiga, lätthandterliga; men utan håg lör — och vana vid —- sjön, sakna de all förmåga af sjelfhandliug. Vid hvarje mindre ofta förekommande fall måste de af matrosen undervisas. Ett örlogsskepp, som utgick med bara båtsmän, skulle icke kunna handtera sig. Och detta, mine Herrar, är helt naturligt. Båtsmannen kan antagas ända in i 30:de året, då sjöbildning är för sen och oftast omöjlig. Han låter värfva sig, ej för att njuta sitt lif på hafvet, utan för att njuta af sin stuga och sin jordlapp. Det år, som han är i tjenstgöring vid Ilottans stationer, är för honom ett nödvändigt ondt. Och hvartill användes han hufvudsakligen detta år? Till släparbeten på varfven och till andra, för sjötjensten alldeles främmande, sysselsättningar. Vår sjöbudget uppgår till fyra och en half million R:dr, de extra ordinarie statsbidragen och det årliga värdet af båtsmanshållet inberäknade. Och hvad är väl i närvarande stund resultatet af denna budget? En mindre ångfregatt; 3 bestyckade ångfartyg, underlägsna nutidens erforderliga; 8 till 10 ångslupar; 6*00 matroser och kanonierer, och slutligen en stor skara oöfvade båtsmän; marin-regementet oberäknadt.
Räkenskaper för år 1821; rörande granskning af Militias-Bostidls-Cassans räkenskaper; om undersökning af orsakerne till Mantalspenningarnes förminskning; rörande Creditiven, enligt 63 §. uti Regeringsformen; angående Stats-Regleringen i allmänhet, samt med Förslag till Riks-Staten för 1824 och följande åren intill nästa Riksdag; rörande sökt anstånd med betalnings erläggande för erhållen Undsättnings-Säd ifrån Allmänna Magazins-Inrättningens förråd; angående fortfarande af det Convoy-Commissariatet beviljade Creditiv; om rättighet för Vederbörande, att med penningar lösa Kronans behållne Ränte-persedlar; om ersättning af Allmänna Medel till kostnaderna för tryckningen af Landshöfdinge-Embetenas Kungörelser; om redogörelsen för de till Veneriska Smittans hämmande anslagne Medel; i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss på Enkefru af Wibelis underdåniga ansökning att få bibehålla hälften af den pension hennes Man på Allmänna Indragnings-Staten innehaft; angående förändring i nu gällande föreskrift om Allmänna Indragnings-Statens utgifvande af trycket; om närmare bestämmande af Saltpeter-fondens utlåning; med förslag till förlikning i Rättegången, angående det med öfverDirecteuren Kihlström ingångne Arrende om Ädelfors® Guldverk; dels om förhöjning i Den 21 December e. m. 327 Lönen för Justilias-Ombudsmans Embetet, dels ock angående den Rang, som Justi ti;c-Ombudsmannen, sedan lian fran Embetet algatt, ma tillgodonjuta; med förslag till Instruction för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, i afseende på de Låne-biträden och Anslag, hvilka från nämnde Contoir skola utgå till Canaloch andre Byggnader, samt till större eller mindre del anskaffas genom upplåning mot Contoirets Obligationer med 3 procents årlig ränta; angående Gratifikation åt Stats-Commissarien Tunelius; i anledning af väckt motion, att den våning Kongl.
Äfven i afseende på den andra delen af frågan, sorn vidrördes, nemi. bchofvet af att i dom-capitlet hafva tillgång på en examinerande lector i philosophien för preslerna, lärer det vara vigtigare för församlingarna, alt få en i moral än en i naturvettenskapen examinerad prestman. Jag vågar således lägga mig emot den önskan den siste talaren framställt, nemi. att Sländerne skulle bos K. M. anhålla om ändring i nu gällande författningar i afseende på leetorernes göromål, och anhåller om propos. till bifall å Utsktns betänkande. Hr von Hartmansdorff: Hvad moralen beträffar, så tror jag, att den, som preslen egentligen tillhör, är den chrislliga moralen, nemi. christendomens bud. Att ingå i några philosophiska klyftigheter i detta afseende, lärer icke vara tjenligl för undervisning i församlingarna. Hvad psychologien angår, så är den, som läses vid gymnasierna, så ringa, alt när lärjungar frän nya elementar-skolor afgå till universitetet, behöfva cle liten tid att hinna med detta pensum, och de få likväl ofta högre betyg än gymnasisterna. Logiken upptog min värde motståndare icke högre än jag yttrat. Hvad naturvettenskapen beträffar, så trodde han, att den vore mer för de äldre än för de yngre. Jag tror tvertom, att philosophien är för de äldre och icke för de yngre. Naturvettenskapen deremot, eller att lära sig känna vexter, djur och stenarter, som dagligen för ögonen före - Deu 18 Juli. komma, intresserar barnen mest. Det är således, efter min förmening, just motsatsen af livad Hr Bråkenhjelm framställt. Om man jemför den philosophi , som gymnasisten Järt sig, med de 3 ä 4 år, sorn derpå blifvit använda; så kan man se hvad gagn han baft af denna undervisning. Jag vågar således förnya min anhållan om återremiss. Statssamt Allm. Besvärs och Ekon.Utskrns utlåt. Nro 7 återremitterades.
R:dr, jemte dito, för åren 1853 med 1866, och 40 R:dr för 1867, inom Wermlands län: till deltagarne i sänkningen af sjön Björklången inom Nyeds härad och socken, å 2,200 R:dr, dito dito af 176 R:dr, jemte dito, för åren 1852 med 1865, och 88 R:dr för 1866, „ sedermera aflidne Lagmannen A. P. Sandberg, för ett vattenaftappningsarbete å säteriet Agnhammars ägor inom Grums härad och socken, å 1,400 Lilliehöök, för vattnets afhållande från ett odlingsbart fält å säteriet Odenstads ägor i Gillbergs härad och socken, å 870 R:dr, dito dito af 69 Rdr 28 sk. 10 r:st., jemte dito, för samma år, och 34 R:dr 38 sk. 5 r:st. för 1866, , deltagarn i aftappningen af en vattendränkt trakt, benämnd Slödjan i Huggenäs socken af Näs härad, emot inbetalning af 5 procent årligen å ursprungliga lånebeloppet, dervid bör beräknas 3 procents ränta å kapitalåterstoden; hvilken betalningsskyldighet vidtog år 1850, ..., , Inspektoren P. Norbäck, för aftappningen af 4 myrer vid hemmanet Trangärdstorp i Grafva socken af Carlstads tingslag, emot årlig inbetalning' af 8 procent å hela lånesumman, under 141 år efter 1851 års slut, inom Örebro län: till deltagarne i sänkningen af Lindesbysjön och upprensningen af Rastelfven inom Jernboås socken af Nora bergslag, emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela lånesumman, dervid beräknas 2 procents ränta för kapital-återstoden, inom Westerås län: till förre Ryttmästaren C. W.
Denna omständighet har ock olla blifvit anförd såsom bevis på de svårigheter, hvarmed decimal-systemets införande i mått och vigt i allmänhet vore förknippadt; men det är likväl numera allmänt erkändt, att svårigheterna härrört från en helt annan orsak, beslående deri att de nya enheterna icke stodo i ett enkelt eller ens kommensurabelt förhållande till de gamla. Också har förhållandet varit helt annorlunda i alla de läll, der man i det nya systemet antingen, såsom äfven nu i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition är föreslaget, bibehållit de gamla enheterna oförändrade, eller ock antagit nya, hvilka stodo till de gamla i ett enkelt för - Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o i, 19' hållande. Öfvergången har då alltid varit lätt, och olägenheterna af del gamla och det nya systemets samtidiga begagnande under öfvergångsperioden obetydliga. Om man nu, på sätt Herr Wallenberg föreslagit, bär hos oss skulle införa det metriska systemet, så finnes intet skäl, hvarföre man skulle lyckas att här åstadkomma dess allmännare antagande på kortare tid, än som dertill behöfts i Frankrike. De med så mycket skäl ölvCrklagade olägenheterna af vårt intrasslade måttoch vigt-svstem skulle, efter Utskottens tanka, genom det metriska systemets införande, under den långa öfvergångsperioden förökas lill en grad, sorn kunde blifva ganska betänklig särdeles om man1, enligt motionärens förslag, åt de flesta nya enheterna skulle gifvande gamlas benämningar. För att underkasta sig dylika olägenheter, böra de fördelar, man å andra sidan kan hoppas att vinna genom förändringen, vara särdeles öfvervägande, i jemförelse med dem, som kunna erhållas genom antagandet åfelt annat system, hvilket icke medför enahanda olägenheter, och vida större, än dem Utskotten tro sig ega anledning att förvänta. Såsom sådana, har Herr Wallenberg anfört dels att det ''metriska systemet redan är antaget af en stor del af Europas folk, och efter hans förmening framdeles kommer att antagas af ännu flera, dels att detta system vöre det mest vetenskapligen rigtiga af alla.
men då satt hon och tänkte på fina middagar, på glänsande silfverserviser, på dyrbara väfnader, som prydde väggarna med bilder från gamla tider och med sällsynta fåglar i en förtrollande skog; hon tänkte på utsökta rätter, serverade på konstrika fat, på artigheter, som hviskas fram och som tagas emot med ett sfinxlikt leende, medan man smakar på en rosafärgad forell eller en hönsvinge. Hon hade inga toaletter, inga diamanter — ingenting. Men det var just detta hon älskade och kände sig skapad för. Hur mycket hade hon icke önskat att kunna behaga, att bli afundad, att vara förförande och eftersökt. Hon hade en rik väninna, en kamrat från klostertiden, som hon aldrig mer ville besöka af fruktan för de lidanden, som hon alltid hade att vänta vid återkomsten till det dystra hemmet; hon brukade då gråta i flere F o t o g é n k ö k e t är 1 0 0, 0 0 0 Säljes hittills " P B 1 M I S " Jérn oöfverträffadt s t. n u t i l l v e r k a d e 1 alla reda mig med 4 0 0 francs. » Han bleknade litet, ty det var just den summa han hade sparat ihop för att köpa en bössa och om söndagarne nästa sommar få deltaga i små trefliga jaktpartier på slätterna kring Nanterre. Emellertid svarade han: » Nåväl, jag ger dig 4 0 0 francs, men laga då, att du får nå- gonting riktigt vackert. » Festdagen nalkades, men fru Loisel såg alltmer bedröfvad och ängslig ut, ehuru hennes toalett var alldeles färdig. En afton sade mannen till henne: » Hur är det med d i g? Du har varit så besynnerlig de tre sista dagarne. » » Jag är ledsen, » svarade hon, » öfver att inte ha en enda diamant, inte ett enda smycke. Följden blir, att jag kommer att se fattig ut, och hellre vill jag då alldeles låta bli att gå. » » Du kan j u ha lefvande blommor, det är mycket på modet nu. F ö r 1 0 francs får du ett par präktiga rosor. » Hon ville icke låta öfvertyga sig.
Då härefter förekom beräkningen af de Extr a-Ordinarie inkomsterne yttrade Frih. Åkerhjelm: Jag får taga mig friheten hemställa om icke lämpligast vore att i afseende på efterföljande punkter, som egentligen icke innefatta några bestämda beräkningar och således icke kunna föranleda några beslut, R. o. Ad. ville förklara att desamma skola läggas till handlingarne. Hr von Hartmansdorff: Jag är förekommen af Frih. O ° Åkerhjelm. R. o. Ad. fann Utsk:s i 29, 30, 31, 32 och 33 punkterne gjorde framställningar ang:de Extra-Ordinarie inkomsterne icke nu föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Sedan förekommo och biföllos såväl Utsk:s beräkning af Restantier ne, som den slutligen af Utsk., för den händelse R. St:r skulle bifalla en eller flere af de punkter af Utlåt., deri Utsk:, utan föranledande af någon K. M:s Propos., föreslagit upliörande af eller nedsättning i någon af de ordinarie inkomsterne, 31 * 484 Den 23 Mars e. m. gjorda hemställan, alt R. St:r malte uti aflutande underd. skrifvelse anhålla om K. M:s Nåd. stadfästelse af de beslutade förändring ar ne. Föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utskrs d. 15 och 18 dennes på bordet lagda Betänk. JVs 03, ianlcdn. af väckte motioner, dels om indragning af åtskilliga Biskops-embeten och dels om nedsättning i Bisköparnes aflöning. Ilr Adelborg, Anders Otto: Då man kastar en blick på landet under en längre tidsföljd af år, så finnér man att det i afseende på sin ekonomiska utveckling gått betydligt framåt. Landtbruk, handel och näringar gå steg för steg till sin utveckling. De kunna väl icke sägas blomstra hos oss, men äro dock nu hvad de icke voro för 10 å 12 år sedan. De allmänna kreditförhällanderne äro likväl icke så tillfredställande, sorn de borde vara. Förtroendet man och man emellan finnes icke.
Uppsatser, hemtade ur Dagblad, anses icke såsom eftertryekta, då de i andra Dagblad införas, så vida det tillika uppgifves, ifrån hvilket Dagblad uppsatsen är liemtad. Fid samma ansvar, som här ofvan Jör eftertryck af skrift, utan författarens eller hans rättsinnchafvares skriftliga tillstånd, blifvit stadgadt, vare ock förbjudet att, utan erhullen sadan tillåtelse, trycka eller eftertrycka skrift, der till andra staters undersåtare ega f örlagsrätt, så vida i dessa stater Svenske undersåtares förlagsrätt enahanda skydd genom lag åtnjuter. Det i denna puukt anmäldta förslag blef af R. o. Ad. antaget. Härefter lät Hr Gr. o. Landtm., i anledn. af R o. Adis på f. m. i afseende pä pröfningen af 4, 5 och 8 punklerne fattade beslut, uppläsa dels ett frän BorgareSt. ankommet prot.utdr. hvarenligt alla de i Const.Utskis mern. Nio 2 uppgifna förslag till ändring i grundlagarne blifvit af BorgareSt. bifallna, dels eli af BondeStis sekret. meddeladt intyg, att BondeSl. ogillat alla dessa förslag; och fann R. o. Ad. att sedan dessa underrättelser erhållits vid pröfningen af de hos R. o. Ad. ännu oafgjorda förslagen, borde'följas samma ordning, som i Const.Utskis uppgift blifvit iakttagen. Förslag, väckt i Consl.Utsk. ang:de ändring i liiksd.ordn:s 14 och 22 §§, vidkommande representations - 182 D e n 19 Januari e. m. rättigheten för Fahlu Bergslag, och en mera systematisk uppställning af åtskilliga morn. i 14 §. Riksdags-or ättingen. § 14. 1 mom. oförändradt. 2:o De öfriga Rikets städer åge jemväl all sända fullmäktige af stadens Borgare eller Magistrats perso lier. Götheborg sände 3 egna fullmäktige: städerna af lista klassen hvardera 2. de af 2:dra klassen, med rätt att ställa 2, hvardera minst 1, samt städerna af 3:dje klassen hvardera en fullmäktig.
Öfver hvad advokatfiskals-embetet sålunda anmärkt, hade, uppå dess tillika gjorda begäran, förklaring blifvit affordrad lagmannen Barthelson, hvilken dervid hufvudsakligen anfört, att taxeringsvärdet å försåld fastighet, äfven om det vore domaren bekant, hvilket dock i förevarande fall icke inträffat, aldrig kunde antagas till rättelse vid köpebrefs kartering, enär Cihartcesigillatae-förordningen endast stadgade denna beräkningsgrund för gåfvooch bytesbref, men salubref enligt 7 § 4 mom. borde karteras efter i sådant bref ”skådbart, jordavärde,” hvadan, i det fall, att köpeskillingen vore bestämd ej blott i penningar, utan äfven i andra förmåner, som gemensamt motsvarade hemmanets välde, Häradsrätten, efter det lagfartssökanden lem, nals tillfälle uppgifva hvad han ansåg fastigheten utan dessa betingade särskilda förmåner värd, bestämde skälig grund för lagfartshandlingarnes kartering och derför utgående lösen, hvilket borde anses antagligt så länge det icke vore genom lag stadgadt, att under egendomsvärde icke begrepes, i fråga om köpeafhandlingarnes kartering, hvad med utfästa varor och andra förmåner godtgjordes i köpeskilling, utan endast hvad i penningar utginge: att fastebrefvens charta sigillata och lösen vore å bandlingarne antecknade i riksgäldssedel’ lill belopp motsvarande hvad desamma i bankomynt utgjorde, hvilket förfaringssätt icke vore förbjudet och föranledts deraf, att ortens allmoge vore ovan vid beräkning i bankomynt: att sådant äfven varit i orten kändt och vunne stöd deraf, att för fastebrefvet den 7 Maj 1839, på sätt en förklaringen bifogad skrift utvisade, de påförda afgifterna 225 R:dr 39 sk. Jl. St. Just, Ombudsm. St. Just.
N:o 77, med svar rör:de RiksSttns anmärkn:srätt i afseende på Constit.Utsk:s förslag i tryckfrihetsfrågan, är lagdt för andra gången pä bordet, är således den tid inne, då de redan för några dagar sedan på bordet lagda betänk:n från Constit.Utsk. åter skola på föredragningslistan upptagas, emedan beslut blifvit fattadt, att de skulle hvila, tills betänk, om tryckfriheten förekomme till pröfning. Den erfarenhet, som vunnits vid återremisserna af alla de Constit.Utsk:s betänka, deri den princip uttalat sig, som ligger till grund för betänk, örn tryckfriheten, har visat, att, hvarje gång denna principfråga förekommit, en vidlyftig discussion i samma sak ej kunnat undvikas, och jag tror, att om först det betänk, företages, som i sjelfva saken är af största vigt, skulle discussionen öfver de öfriga betänk:na mycket förkortas. Jag får derföre vördsamt hemställa, om icke på nästa föredragn:slista borde först uppföras Constit.Utsk:s betänk. N:o 77 och derefter de betänk:n från samma Utsk., hvilka en längre tid varit bordlagda. På denna min framställning an-, håller jag om Hr Gr. o. Landtmts propos:n. Hvad Hr Hjärne yrkat, blcf, uppå derom gjord propos:n, af R. o. Ad. bifallet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 2 e. m. In fidem protocolli F. O. Silfverstolpe. Den 9 Februari e. m. Måndagen den 9 Februari j835. Plenum kl. 6 e. in. Justerades 4 prot.utdr. för denna dag f. m. Ånyo föredrogos och lades till handhna Lag-o. Oecon.- Utsktns d. 2 dennes e. m. på bordet lagda memor.: N:o 44. i anjedn. af återremiss å betänk.
Majrts Befallningshafvande den så mycket mindre här böra inskränkas, som erfarenheten under flera år visat, att den utöfvats endast af torpare och inhysesfolk samt nybyggare och på intet ställe drifvits i större skala, ehuru Hushållningssällskapet, af de för ändamålet anvisade medel, icke sparat uppmuntringar för dess uppdrifvande. Emedlertid är det otvifvelaktigt, alt denna näringsgren, rätt handhafd, skulle medföra icke allenast lön för mödan, utan äfven en icke obetydlig vinst. Pottaskc-tiilverkningen har under qvinqvenniet endast ett år varit någorlunda betydlig, men sedermera minskats, ehuru för uppmuntrande äfven af denna näringsgren premier utdelats; men, så länge averkningen af skogarne så ohejdadt som nu fortgår, äro de personer få, som vända sin lifig från denna mera vinstgifvande rörelse till den mindre gifvande tjäruoch pottaske-tillverkningen, ehuru materialier för denna finnas öfverallt i ymnighet att tillgå. 35 Att det icke ligger i den fåtaliga kronobetjeningens makt, att på en sträcka af nära 220 qvadratmil bevaka de stora kronoskogarne mot åverkan, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande vid flera tillfällen anfört; likasom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande vid dessa och flera andra tillfällen, bland annat i de föregående underdåniga femårs-berättelserna, anmält Länets behof af en talrik skogsbetjening, samt, i följd af nådig befallning, uppgifvit icke allenast det anta! skogsbetjente, som erfordras, utan äfven förslag till aflöning och instruktion för dem. Särskildt har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti allmän kungörelse varnat Länets invånare mot skogsåverkan, äfvensom Hushållningssällskapet hos Kongl. Maj:t gjort underdånig framställning om behofvet af en förändrad skogslagstiftning.
på förenämnde sätt, äfven använda en sådan Ek; att betalningen till Jord-egaren icke borde per stycke utgå för hvarje träd, utan i förhållande till det verke i Cubik-fot, som kunde deraf erhållas; att prsemier borde utdelas för Ekeplanteringar, verkställde och behandlade efter meddelad föreskrift, samt för utmärkt vård om /edan uppvuxen ung Ekeskog, äfvensom gratificationer anslås för utmärkt stora och rara Ekepiecers öfverlemnande till Staten; att, då bland de till Jord-egare upplåtne Ekar ganska många kunde finnas, hvilka, ehuru i stammen skadade, hade friska grenar, duglige till vackert mindre krum-« verke, borde i vissa orter inrättas upplagsställen, dit Jord-egaren finge, efter beqvämlighet, föra sadane piecer, behuggne och qvalificerade efter en i detta ämne författad korrt beskrifning samt, till säkerhet emot förblandning , märkte med hvad igenkännings-tecken som helst, och på hvilka upplags-ställen, en gång om året, efter föregån-' gen Kungörelse, från Flottornes Stationer utsände personer skulle, i egarens närvaro, besigtiga och emottaga det ditförda verket, och då sådant blifvit godt befunnit, derföre aflemna emottag-, pings-polett, med anvisning till betalning efter bestämd taxa; att löse-penningen för de filtar, sorn upplåtas till egaren af den jord, hvarå de växa, borde helt och hållit användas till anläggning af Eke-Parker, men icke på en gång betalas; att emedan den af Öfversten uppgifna försäljnings-plan icke kan lämpas lill Ekeskog å Kronojord, hvartill innehafvaren icke har egand. e-rätt, skulle, hvad beträffar oinlöste Krono - ■j. Underdåniga Skrifvelser. hemman och de Boställen, sorn icke anslås tifl planteringar, förhållas på sätt Committerade föreslagit, i afseende på Ekeskogame i allmänhet, likväl med deri ändring, att då Krono-hemman hädanefter förvandlas till Skatte, borrie Skattemanna-rätt till de å hemmanet växande
Bok, grundad på Kongl. Brefvet den 3 Aug. 1681 och Kansli-Immission den 3 Aug. 1687 pag. Lunds Akademi-Kontor den 28 Februari 1844. J. M. Löfmark. — 175 Summarisk Förteckning öfver den Crona Tjonde uti Oxie, Skiuts, Wemmenhög, Frosta och Linnus Härader, sorn dels till Cavalleriet blefvit indelt och dels under Säterie-Frihet innehållen , dels förmedlat till Rusthållens bibehållande och dess förbättring, för hvilcket allt Academien bör Jiiuta ansättning nemi. Crono Tjonde. Oxie Härad. Råg, Korn. Hafra. Skiuts Härad. l/illa Slågarps S:n Södra Willie S:n — 12. — 24. — 12. Nöbbelöf S:n 1 —• Kattslösa S:n — 12. Frosta Härad. Att förestående Fembtijotre Tunnor 6 15/36 kanna geller 53 T:r 4 1/8 k pr) Råg, Siuttioåtta Tunnor 15/36 kanna (eller 78 T:r 18 5/8 kpr) Korn och Fembtijotre Tunnor 6 fjerdingar (eller 53 T:r 27 kpr) Bafra, sorn dehls till Militien här i Skåne är indelt och dehls under Säterijes fri j het innehafves, utgå af the Sochner, hvarest hela Crono Tijonden, efter Kongl. Fundationen af d. 11 Junii 1561, varit Donerad Lunde Scholae, sorn sedermehra klefvet Academien och Biskoppen, ljkmätigt Kongl. Resolutioner, förlänt; sådant lemnäs härmed till bewijs af Malmö Unus Lähns Landz Contoir d. 22 October 1739. //. Wittberg.