Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi erhålla då lätthet att transportera våra produkter, antingen till hafvet för export, eller inom Riket, hvilket har varit vårt egentliga hufvudändamål med jernvägar. Om jag blott tänker på förhållandet denna höst, då vintern kommit så tidigt och sjövägen derigenom blifvit spärrad, huru lätt skulle icke medelst jernvägen transporten kunna ske till Gefle och sedermera kunde man på ganska kort tid komma till de norra orterna, der, som vi känna flera med spanmål lastade fartyg ligga infrusna, utan att hafva kunnat nå sin distinations-ort. Då jag för min del icke har något att anmärka, rörande arbets-planen från Jönköping söderut till Malmö och icke heller har något att anmärka vid att arbetet företages på ömse sidor om Stockholm i dess granskap, så skulle jag tro, att arbets-fördelningen, som Öfverste Ericsson fästat sig vid, icke derigenom rubbas på något vis; ty han upgifver sjelf i sitt förslag, att banan borde börja mellan Stockholm och Upsala samtidigt med södra vägen; man behöfde således endast, i st. f. att börja på södra sidan af Hjelmarens stränder, lägga arbetsmanskapet norr om samma sjö. Jag för min del får derföre tillstyrka, att arbetet i första rummet företages norr om Mälaren, och anhåller vördsamt att mitt yttrande måtte få åtfölja den K. Propos. till Utsk. Gr. Sparre, Erik: Efter det uplysande och sakrika före drag, vi i går fingo höra af en man af facket, kan det tilläfventyrs synas förmätet, om den, som hvarken är man af facket eller har tid att åt detta ämoo egna den upmärksamhet, som skulle erfordras för frågans bedömande i dess helhet, likväl utbedjer sig att få yttra några ord i ämnet: men med den kännedom jag äger om åtskilliga lokala förhållanden i provinserna norr om Mälaren, hvilka tilläfventyrs för Hr Ericsson, såsom den egentlige uphofsmannen till det K. förslaget, icke äro bekanta eller tillräckligt öfvervägde, med all aktning i öfrigt för den mångsidiga insigt och sakkunskap han besitter, så torde kanske mitt upträdande i dag ursäktas.
R:dr såsom lön och 300 R:dr uti arfvode; att han i egenskap af konstituerad Bataljons-läkare icke är berättigad till pension från Arméens Pensionskassa, men efter afskedstagandet från Tvgskrifvaretjensten kommer att erhålla från nämnda Pensionskassa 180 R:dr uti årlig pension; samt att, derest sökanden på grund af fullmakt innehaft omförmälde läkarebefattning skulle han vara författningsenligt berättigad att komma i åtnjutande af pension å Allmänna Indragningsstaten, emedan han i öfrigt uppfyllt de derför stadgade vilkor, men att emellertid exempel icke saknades derpå, att äfven tillförordnade tjenstemän blifvit af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer hugnade med pension, då de varit till tjenstgöring oförmögne. Då nu sökanden uppnått en ålder af 71 år och mer än 50 år tjenstgjort såsom Militär-läkare, derunder han deltagit uti flera fälttåg, samt befinner sig med hustru och en oförsörjd dotter uti knappa lefnadsomständigheter; så och med hänseende ej mindre härtill, än att sökanden, hvilken i egenskap af konstituerad Bataljons-läkare icke är berättigad till pension från Arméens Pensionskassa, sannolikt torde, när han icke vidare eger förmåga att bestrida de af honom nu innehafvande tjenstebefattningar, komma att, sedan han egnat största delen af sin lifstid åt Statens tjenst och derunder, enligt hvad ett ansökningen vidfogadt läkarebetyg utvisar, ådragit sig ofärdighet, på sin ålderdom blifva försatt uti nödställd belägenhet, — har Statskon - 6 Kongl. Nåd.
Således har grundlagen i denna § föreskrifva alldeles motsatsen lill den åtgärd Ulsk. vill vidtaga, och mig förefaller det alldeles obegripligt huru Const.Utsk., som sjelf bör tolka grundlagens mening, har kunnat förblanda dessa frågor och icke velat förstå § så, att första punkten rörer grundlagsfrågor, som kräfva alla 4 Ståndens beslut, men andra punkten och fortsättningen af § endast andra frågor — ej grundlagsfrågor. Hr von Harlmansdoff har sednast, i öfverensstämmelse med de åsigter, som samme värde talare uttryckte, dä likartad fråga år 1834 och 1840 handlades, förklarat, attén grundlagsfråga möjligen kan förfalla vid första riksdagen. Jag får likvisst erinra om en märkbar skillnad, nemi. att Hr von Hartmansdorff då uttryckte den äsigten, att sådant icke kunde ske annorlunda, än genom votering i förstärkt Const.Utsk. Nu återigen har frågan af Hr von Hartmansdorff blifvit så ansedd, som skulle den kunna lämpligare förfalla utan votering i förstärkt Ulsk., då två Stånd stannat emot två. Härvid får jag ytterligare erinra, alt, i öfverentstämmelse med föreskrifterna i den af mig nyss åberopade 75 § Riksd.- Ordn., stadgandet der om frågor, som böra förfalla, när två Stånd stannat emot två, icke kan och icke får tillämpas på grundlagsfrågor, hvilket hvar och en, som genomläst §, lätteligen torde inse. 454 Den 26 Mars f. m. Jag ber att få fästa uppmärksamheten på Hr Stjerngranat^ yttrande. Han förklarade nemi., att lian ansåg Utsk. icke hafva förfarit så alldeles rätt, då Utsk. utsträckt sitt tillstyrkande längre än till första delen af Utsk:s hemställan i den nu föredragna punkten. Så långt håller jag med Hr Stjerngranat; men sedan yttrade han, att lian icke kunde finna annat än naturligt, att sedan Ståndet hade förkastat Const.Utskis betänk, första gången, Ståndet nu icke gerna kunde fatta ett beslut, hvaraf en votering kunde blifva följden, genom hvilken votering betänk, kunde blifva tvertemot Ståndets beslut hvilande.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 22 och 25 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 262, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de öfverste-löjtnanien m. m. Gr. A. E. von Rosens und. ansökning om understöd från Statens sida till anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats vid Wenern. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag har anmärkntr att göra både i afseende pä formen och sjelfva saken, men vill lill en början inskränka mitt yttrande till det formella. Enligt 50 § Riksd.Ordn. är det hvarje Stånds ledamot tillåtet ”att i plenum, till prot. utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma och om lagligheten af allt, som inom Ståndet sig tilldrager”. Nu föredrages ett betänk., som enligt min öfvertygelse, är af StalsUtsk. längre sträckt, än hvartill delta varit lagligen berättigad!. SlatsUtsk. omförmäler en enda i ämnet väckt motion af Frih. Alströmer; men denna upptages ej, såsom hufvudsak, eller såsom den egentliga anlednm, utan omförmäles endast såsom en bisak. I stället har SlatsUtsk. fästat sig väsendtligen vid en K. M:s nåd. skrifvelse hvilken intet förslag i ämnet innehåller; och har sjelft SlatsUtsk. ingen motionsrätt. I 37 § 2 mom. Riksd.Ordn. står nemi.: ”Intet Ulsk., Coust.- och BankoUtsk. allena undantagna, vare berättigadt att väcka frågor till afgörande i R. Sits plena, eller att upptaga andra ämnen, än de frän plena remitterade; sä vida ej, hvad StatsUtsk. särskildt angår, Konungens propos. enl. 27 § lill detsamma omedelbarligen öfverlemnas”. Den K. propostn om ”Statsverkets tillstånd och behof” omförmäler ej detta ämne och har ej blifvit lill StatsUtsk. ”omedelbarligen” öfverlemnad, utan från R. Sits plena dit remitterad.
Häftigt kysste hon den hand, hvilken hon med afsky skulle fattat, om hon vetat att den var densamma, som mördat hennes älskares far. Men hon visste ingenting. Ännu en gång dårad af lyckliga aningar, mötte hon sin Arve, underrättade honom om det som förefallit och hvad de kunde hoppas af morgondagen. För att desto bättre rekommendera sig hos sin blifvande svärfader, reste Arnman genast, ehuru påkostande det än var; men för att vinna ett större godt, försakade han ett mindre. Och Gabriellas kärleksfulla blickar följde honom på vägen. ”Låt mig nu vara i fred!” sade Haraldson, då han tillslöt sin egen kammardörr. ”Du får inte oroa mig!” ”Nej, visst icke, pappa! Men skola vi inte skicka ut och höra efter Anton?” ”Åh, han kommer nog; jag har min själ annat att tänka på, än den tosingen! I huset blef allt tyst. Gabriella smög sig upp på sin kammare, der hon vexelvis tillbragte natten i bön och sälla drömmar om framtiden. Haraldson tillbragte den i pinsamma funderingar, hvarvid, oaktadt han sträfvade emot, de länge slumrande minnena från Pater-Noster-skären smögo sig in på honom. Än tycktes honom den gamle Arnmans skugga uppmana honom att genom dottern försona den synd, han begått; än åter såg han jaktlöjtnanten med sitt blodiga hufvud i hand träda mellan sin son och mördarens dotter. En kallsvett flöt öfver den gamle bofvens kropp; och för första gången i sitt lif greps han af något liknande ånger och bäfvan för ett tillkommande; döden grinade emot honom och vidrörde honom med sina isiga fingrar. ”Åh-hoj!” pustade han under sina qval. ”Fins det, fins det ...” Orden bortdogo i ett långt stånkande. Ja, det fins en Gud och en vedergällning.
Den 1 April. 435 Härefter föredrogs: ett af Preste-St. tillsatt nytt tredje morn., så lydande: »Vid val af lekmännens ombud utgöre Stockholms stad och Wisby stift hvardera ett, Hernösands stift tre och de öfriga stiften hvartdera två valdistrikt. De särskilda valdistrikten inom stilten bestämmas till sitt omfång af Konungen.» Bifölls. Mom. 3 (blifvande mom. 4.) Tillkannagafs, att Preste-St. för begynnelsen af detta mom. antagit följ:de förändrade lydelse: »Samtlige de inom ett valdistrikt utsedde elektorer skola på kallelse sammankomma inför en inom distriktet boende, af domkapitlet förordnad val förrättare. Vid detta sammanträde skola elektorerne medelst slutna sedlar hvar för sig till ombud föreslå en å kyrkostämma röstberättigad man. Falla dervid rösterna etc.» (lika med förslaget). Frih. Armfelt: Afven i detta hänseenne torde ett bifall till Preste-St:s inbjudning vara en gifven följd af R. o. Ad:s fattade beslut i afseende på 2:dra §:n. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till mom:t enligt Utsk:ts förslag, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Preste St:® inbjudning i denna del, hvilken propos. med ja besvarades. Mom. Tillkänagafs vara godkändt af Preste-St. och bifölls. Mom. Tillkännagafs vare godkändt af Preste-St., allenast med utbyte af ordet: »Ofverståthållaren», till orden: »Stockholms stads Consistorium.» Frih. Armfelt: Afven i afseende å denna § får jag göra samma anmärkning som förut. Efter härmed slutad öfverläggning framställdes först propos. på bifall till rnormt enligt Utsluts förslag, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall till detsamma med den af Preste-St. vidtagna förändring, hvilken propos. med ja besvarades. §• c. Tillkännagafs vara af Preste.-St. godkänd. 436 Den 1 April. Gr. Liljencrants, Gust.
har fått! Kom nu hit Du andra, så far jag smaka på Dig! Ah! Det var den bittraste kyss jag i mitt lif TÄRNAN II springer bakom skrifbordet. Kom inte hit! Inte hit! ERIK märker boken på skrifbordet. Kors då må jag se: »Anklagelser mot K. M. det är konung Magnus: Hvad är det här? Är det gummans drömbok? Fulaste frejd; Kronans röfvare af land och gods; förrädare mot undersåtarne!» Det är lögn alltihop; ANDRA AKTEN och det vågar hon skrifva ned! Guds död och regenten det är jag! när medregenten blir motregent, då är Gudslöftet infriadt». Hm! Slår igen boken. pina! Men här står något om mig: »När med Hör ni flickor, kan ni tiga? TÄRNORNA. Ja, Ers Nåde! ERIK. Men sedan? Hör på: vill ni begge två bli småjungfrur hos min drottning? Så länge ni har något som tystar munnen, ja! TÄRNORNA. O, ja! mot dörren. ERIK Hon står härute och är rädd för Faster Britta! i dörren. Då ska vi bara fråga Dronningbarnet om lof. Kom in Beatrix, gumman är inte här. liknar ett barn; grannt klädd med solfjäder; följes af en Page, som bär upp släpet. BEATRIX FOLKUNGA-SAGAN. ERIK till Tärnorna. kallar henne; hon är sötare än honing och svagare norna till småjungfrur? Sen I, här kommer bidronningen, som folket än lejonet. Säg, Beatrix, vill Du ha de här Tär BEATRIX. Vill Du! ERIK. Jag? BEATRIX naivt. jag med flickor? Jaa! Jag har ju min Armand här; hvad skall ERIK. got tvetydigt. Mitt goda dronningbarn, Du uttrycker Dig nå- BEATRIX. jag förstår inte hälften af hvad som sägs! ERIK. Ja, här är allting tvetydigt vid detta hof, och Ack, det är ju bara lek... BEATRIX. och lif och samvete och tro! Och fins det någon Just det; lek!
Den 15 April. K. M:ts Pröpos., så nödgas jag, ehuru ogerna, att ännu en stund uptaga R. o. Ad;s tid. Tredje punkten af förslaget innehåller, att täll Landshms i Malmöhus län disposition borde uplåtas en park af 40 ä 50 tid till sommarbostad. Dermed tillgick på så sätt, att Landsh:n ansåg sig böra hafva ett sommarnöje; ty han fann det tråkigt att jemnt bo i staden, och för att kunna följa Institutets verksamhet med större upmärksamhet, ansåg han sig böra bo i dess grannskap, Men KammarColhm var af olika tanka, eeh jag ber att få upläsa dess utlåtande i ämnet: »Enär de Landsten enl. 1837 års K. Bref uplåtna 4 tid af Malmö stads jord synas vara tillräckliga till både sommarställe och trädgård; då dertill i alla händelser en så stor rymd som 40 ä 50 tid icke lär tarfvas, och det inseende Landsb:n kan komma att hafva öfver Landtbrukslnslitutets förvaltning väl icke kan behöfva blifva daglig ocb således fordra hans bosättning under sommarmånaderna åtminstone på sjelfva stället, hvilket ena och andra åtminstone med arten och mångfalden af hans öfriga vigtiga embetsgöromål icke låter sig förena, så kan Coll.-m ifrågav:de afdrag af 40 ä 50 tid från kungsgårdens ego-område icke i underd:bet tillstyrka, utan anser egendomen böra ostyckad till Landtbruksinstitut uplåtas.» Colhm ansåg det således icke vara skäl, att Landsbro skulle, så till sägandes, blifva en slags monitör vid Institutet, och atf afsöndra dessa 40 å 50 tid till sommarnöje åt honom. KammarColhm afslyrkte derför saken, ehuru dess President var af olika mening; ty han sade att han väl tyckte det Landshin borde få någon mark, men att han ansåg en mindre areal, såsom 25 tid vara tillräcklig. Jag skulle af dessa skäl tro, att R. o. Ad. icke bör bifalla K. Mits Propos. oförändrad, utan åtnöja sig med att återremittera Betänk. Med afseende på kalkylerne förefinnas åtskilliga besynnerligheter.
Jo! att den fattige, som icke finner arbete uti den socken, der han är boende, skall finna det ingenstädes; ty om §:n antages, skall ingen husbonde emottaga honom, af fruktan alt få vidkännas det obestämda åliggande, för hvilket han alltid noga skall söka akta sig. Jag tillhör ingen fix ide'e; men jag känner af en mångårig erfarenhet, att 1788 års K. författning, som obestridligen var af en välment syftning, blifvit olycklig i sina påföljder. Den har satt menigheter i strid mot menigheter, socknar mot socknar och öfverhopat landshöfdingarne med klagomål, hvilka ofta blifvit fullföljda ända lill K. M., huruvida den eller den arbetaren finge subsistera på det eller det stället. Jag förenar mig med dem, som yrkat afslag på §tn. Hr von Rosen, Georg: Jag finner allt mer och mer, att det är olämpligt att taga ett beslut ang:de en författning, då icke det beslutet står i sammanhang med andra författningar, som dermed äga ovillkorlig gemenskap. Inom XJtsktn har i dessa dagar blifvit afgjord en författning ang:de laga försvar, och om den företagits i bredd med denna, är jag öfvertygad alt discussionen fått en annan riktning. Jag medgifver, att när 10 §:n fick det öde, som i går genom votering träffade densamma, så står visserligen icke 11 §:n i sammanhang med det beslut, som fattades. Då XJtsktn uppgjorde dessa §§, var afsigten att sammanlänka dem efter en princip. När principen i 10 §:n är kullkastad, så är det ock skäl att kullkasta densamma i 11 §tn. 10 §:n bestämmer i allmänhet förhållandet emellan husbönder och tjenstehjon. 1 1 §:n stadgar huru förhållas skall, då man låter folk från andra socknar inflytta. Anledningen för XJtsktn att besluta denna § på sätt som skett, var den praktiska erfarenheten. Från aila trakter af landet instämmer man deruti, att striden emellan socknarna är det obehagligaste vi känna i afseende på fattigvården. Den ena socknen spärrar sig mot den andra och vägrar inflyttningar.
S p a n m å 1. Indelt, på förslag. Mått. Värde å 10 R:dr Tunnan (6,3 kuli. f.) Oindelt. Mått. Riksmynt. Nuvarande anslaget uppfti Gutt la nds Na tio nal-Be väring. Nuvarande anslaget Tillökning Hallands Beväring. Nuvarande anslaget uppfii Wester-Norrlands Bevärin Löufyllnad Bevärings-manskapets vapenöfn Nuvarande anslaget. Förhöjning vid ires nytt Maicri Försvarsverket lill lands i allmän-" menter, hvarunder äfven inbekrutbruk och Husqvarn^ GePenningar : Nuvarande ånslaget . T i 11 k o lii m e r: För /VrtiIIer-i-afdelningen : Förhöjning i anslage^ till Mariebergs Läroverk . Till 10 Stipendier, 300 R:dr ari., åt Artilleri-, Officerare, sorn genomgå -! lärokursen derstädes . För Forti fika tions-afdelni ilgen : Förhöjning i anslaget til Komm enda ntskups-ut gifter Öfver flyttas hit från anslaget »Kommendants-Staten» s. k. 37 Transport Garn? ('Tis-Rcgementena(nyttanslag:) Förslag till blifvande Eiks-Stat. Indelta S p a n m å 1. Penningar Räntor, enligt Indelt, på förslag. Oindelt. Summa. Riksmynt. markegång på förslag. Mått. Vardo å 2 R:dr kub. foten. Mått. * Värde förslagsvis å 2 R:dr kuli. foten. Riksmynt, . \ v U:dr. 3,373,646 175,000 S:gr I 1,981,439 53 rut nen. It inslag). Indelta Räntor, enligt markegång, på förslag. Mått. Värde a 10 R:dr Tunnan (6,3 kub. f.) Oindelt. Mått. Värde för slagsvis å 10 RidrTunnan (6,3 kub, f.) R:dr. Riksmynt. Tillökning i anslaget för underhållande af Beväring»- manskapets beklädnad och utredning
Föreskrifne tabeller för landet och städerne bifogas i underdånighet Med djupaste undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste Allerliådigste Konung, EDERS KONGL. MAJrTS Underdånigste och Tropligtigste Tjenare och Undersåte, C. RÅLAMB. G. M. GYLLENHOFF. G. E. SUNDSTRÖM. Stockholm å Lands-Canzliet den a5 November 1833. Östhammar • . öregrund Waxholm . Summa * i ■ »gägra yre? im Lustslott med dertill hörande Hemman Kongsoch Kongs-Ladugårdar Oeninder lydande eller eljest Kronan s Dito andre lägenheter Dito lägenheter , såsom Stallänga lägenhete utan Mantal Fisken Qvarnar . Krono-Säterier Frälse-Säterier och Ladugårdar Ska t te-Säterier Säteri-Rusthåll Rå och Rörs Hemman Frälsehemman Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Krono-Rusthåll Dito Augments-Hemman Krono-Skatte-Hemman Krono-Skatte Rusthåll Dito Augments-Hemman Militiae Boställen Civile Boställen Ecclesiastique Boställen Academie-Hemman Frälse Dito Skatte Dito Krono Hospitalsoch Barnhus-Hemman Frälse Dito Skatte Dito Krono Dito Dito Lägenhet Kri gsmanshus-Hemman-Skatte Lots-Hemman-Skatte Dito Krono Dito Frälse Posthemman Skatte Recognitions-Skogs-Hemman Skattlagde bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar m. f inbegripne, Frälse Dito Skatte Dito Krono Dito Obebyggde Oskattiagde bebyggde Dito, deraf Ryttare-, Soldatoch Båtsma Backstugor Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman unde Dito på viss tid eller lifstid ... Skattlagde Fisken och Fiskelägenheter af särskiltc Dito Krono . / Dito Frälse Oskattiagde Dito Frälse . Tullmjölqvarnar med 5ii par stenar Tullsågqvarnar, Grofbladiga .
Då emellertid en sådan åtgärd icke syntes komma att leda till något enskvärdt resultat, har motionären, pä det en läkare i orten så fört som möjligt mätte blifva anställd, föreslagit, dels att de vid sednaste riksdag till aflöning å! en extra Provincial-läknre inom nordöstra delen af Westmanland anvisade, nu till belopp af 1,500 R:dr Banko reserverade arfi odes-medel, måtte få användas såsom bidrag till inköp af boställs-plals och uppförande af boningshus åt bemälde läkare, med vilkor för Harbo, Huddunge och Wåhla socknar att, utan vidare understöd, bostaden komplettera och för framliden underhålla, dels ock att det sålunda för nämnde Provincialläkare förut bestämda arfvode, 500 R:dr Banko, jemväl för nästa siatsreglerings-periöd måtte få utbetalas. Då häradsboerne emellertid icke uppfyllt de för anslagets utgående föreskrifna vilkor, utan berörde 1,500 R:dr Banko ingått till 8:de Hufvud-titelns allmänna besparingar, samt anskaffande af bostad åt dylika läkare är ett kommunal-åliggande, anser sig Utskottet icke kunna tillstyrka bifall å den del af motionärens framställning, sorn alser dessa medels användande såsom bidrag till inköp af boställs-plats och uppförande af boningshus åt ifrågavarande läkare; hvadan Utskottet hemställer, att motionen i berörda hänseende må lemnäs utan afseende; kommande deremot det gamla anslaget att fortfarande å Riks-staten qvarstå. Siats-Utskottets Utlåtande N:o '148. 69 44:o. Från Bonde-ståndet har Utskottet jemväl fåll emottaga en inom bemälda Riks-slånd Täckt motion, deruti Riksdags-fullmöktigen Olaf Olsson från Olssa t ers torp i Wermlands län föreslagit, att vid folkskole-lärare-seminarierne i Riket undervisning malte meddelas i vaccination, åderlåtning och behandling af enklare utvärtes skador, samt alt åt hvarje sådan läro-anslalt mätte anvisas ett belopp af 100 R:dr till arfvode ål vederbörande Provincial-läkare, som borde ombesörja denna undervisning.
Transport 454,566: 13. 36,033: 33. — 13,300: terstår för Intendents - Afdelningen, än 432,439: 36. mäste skillnaden häremellan 2,126: 27. — såsom ett Intendents-Afdelningens behof fyllas, då summan B:ko R:dr 59,160: 12. — motsvarande i Riksmynt ... 87,240: 37'/, utgör det anslag, som för Intendents-Afdelningen blifver af nöden. Sedan Bonde-Ståndet vid förra Riksdagen hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, det manskapet vid Gottlands National-beväring mätte tillerkännas slitningsersättning under möten, till lika belopp med hvad rikets öfriga beväringsmanskap åtnjuter, eller 4 sk. B:ko per man för hvarje exercisdag; samt Krigs-kollegium, häröfver hördt, i underdånighet upplyst, att, om den begärda slitningsersättningen beviljades, en ny utgift af 4,300 R:dr B:ko uppstår, hvartill Kollegium icke hade några medel sig anvisade; får jag, enär denna ansökning stöder sig på billighet, i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att för ofvanberörde ändamål anvisa ett belopp, att tilläggas Intendents-Afdelningens anslag med . 6,750: hvarigenom hela anslaget för Krigs-kollegii afdelnin gar skulle förhöjas med Lif-mundering för indelta Infanteriet. Enär Eders Kongl. Maj:t i Nåder tillkännagifvit Sin afsigt att uti särskild proposition föreslå Rikets Ständer att, till lindring för rotehållarne i roteringsbesväret, deras bidrag till soldatens beklädande skulle upphöra samt hela kostnaden af Staten öfvertagas, blifver i sådant fall en tillökning i detta anslag erforderlig med Ved och Ljus för fästningsoch garnisonsorter.
Utsk. säger vidare, att tillgångarne äro redan använde till mera maktpåliggande utgifter. Om man då efterser hvilka utgifter Utsk. redan tiilstyrkt böra utgöras, så finner man, att den största af deni är anslaget till fängelsebyggnader, utgående till 600,000 r:dr. .lag hemställer då till R. o. Ad. huruvida det icke varit vida mera skäl, att Svenska arméen fått bidrag till sin pensionskassa, än att nya fängelser uppbyggas. Dessutom har Utsk. till skolorne föreslagit anslag till tredubbelt belopp emot hvad K. M. äskat. Det vore visserligen bra om Svenska folket kunde gifva ändå mycket mera till skolorne; men jag förmodar dock, att den verkställande makten är bättre i tillfälle, än ett Utsk., alt bedöma vidden af anslagsbehofven. Flera andra af Utsk. förordade anslag äro af enahanda beskaffenhet. Det andra skälet Utsk. anfört för sitt afslag uti ifrågavar. hänseende är det, att man borde söka förbättra pensionskassans ställning genom en ändamålsenligare organisation af arméen. Detta är verkligen ett högst eget skäl. Ty om man äfven skulle föreställa sig, att arméen kunde organiseras på ett annat och lämpligare sätt än för det närvar., kan den väl dock icke länkas med mindre befäl, än den nu bar. Äfven med den yppersta s. k. folk - 22 Den 9 Juni. beväpning, kan en krigshär dock icke existera utan ett ständigt och öfvadt befäl, för hvilket erfordras löner och pensioner. Jag tror således att man aldrig undslipper att utgifva åtminstone så stort belopp i pensioner, som för det närvar, utgå. Detta är den vigtigaste fråga för arméen, som vid denna riksdag förekommer, liela Svenska arméen i allmänhet samt hvar och en af dess medlemmar i synnerhet hafva med förtroende och förhoppning afvaktat det beslut, R. St. i denna sak gä att fatta. Om äfven de öfrige Sl:n skulle godkänna StalsUtsk:s förevar, betänk., är jag dock öfvertygad att R. o. Ad. icke skall göra det.