Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t i underdånighet skulle hemställas om sådane åtgärders vidtagande i afseende på Svensk, Författningssamling, att promulgerandet af Förordningar genom densamma må äga rum och således allt ytterligare behof af årstrycket derigenom upphöra; äfvensom att Kongl. Maj;t i sammanhang härmed täcktes i Nåder anbefalla en sådan reglering i afseende på Författningars fullständiga och ordentliga utdelning till vederbörande Auctorileter, att de anmärkte bristerne i detta afseende blifva afhulpne; angående vackt fråga om bestämmande af rättigheten lill upphärutning å stränderne af hafstång. Den 7 September e. m. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets : Angående klagan deröfver, att Bergsmännen inom Nerikes och Westmanlands Bergslager blifvit ålagdt, att vid Masugnarne begagna malmvågar i stället för skoflar m. rn. 8:0 Beroende vid följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets: Rörande tryckningen af BondeSlåndets Protocoli vid innevarande Riksmöte samt deras afleverering till RiksgäldsContoret, hvarvid dock PresteStåndet förklarat, det borde BondeStåndets Secreterare aflemna Protocollen i mån af tryckningens fortgång, häftade och skurne till RiksgäldsContoiret. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonom,iU Iskottens: Angående anmärkning emot Utskottens afgifne Betänkande, i fråga om ändring af 4 §. i underrätteiserne till 1826 års TullTaxa. LagUtskottets: Om förnyande af Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1023, angående vederbörandes åliggande, alt tillställa så väl Konungens Befallningshafvande, som Presterskapet förteckningar öfver dem, hvilka för Lagbrott blifvit vid Domstolarne saklällde, eller under framliden ställde. Den 7 September e. m. 317 Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande LandsFiskalstjensternes indragning. q:o Läggande till handlingarne af Kongl.
Prot. 1853—1854. 9 Sami. 43 98 Prot.-Utdrag den 14 Januari 1854. om val af Revisorer och Suppleanter för Preste-Ståndet, hvilka ega deltaga i granskningen af Banko-diskontverkets räkenskaper för detta och följande år intill nästa Riksdag. I afseende på Utskottets hemställan i andra momentet skulle den underrättelse meddelas, dels att Ståndet denna dag förrättat val af Revisorer och Suppleanter för PresteStåndet, hvilka komma att deltaga i granskning af Låne-kontorens förvaltning och räkenskaper för år 1853, hvarom särskilde Protokolls-utdrag expedieras, dels att vederbörande Dom-kapitel på öfligt sätt komma att anmodas föranstalta om val af enahanda Revisorer och Suppleanter uti de revisions-förrättningar öfver låne-kontoren, som för följande åren intill nästa Riksdag äro föreskrifne. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarna, l:o meddeladt Transsumt af protokollet, hållet hos Hederv. Bonde-Ståndet den 22 December 1853, (8 11), och 2:o, en dervid fogad af Nils Larsson från Jemtlands län, väckt motion, som blifvit med-stånden kommunicerad, i fråga om en tullförening emellan Sverige och Norge. S. D. Föredrogs meddeladt Utdrag af Höglofl. Ridderskapets och Adelns protokoll den 4 dennes (N:o 49), i fråga om inbjudning till med-slånden att instämma i Ridderskapets och Adelns vid remiss af en af Herr Dalman, Wilhelm Fredrik Achates, väckt motion, åsyftande begäran om förklaring af Kongl, kungörelsen den 13 Juli 1853, angående bränvins-bränningens inställande, till det för behandling af frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning, tillsatta Särskilda Utskott, fattade beslut att förelägga Utskottet, att i ämnet afgifva sitt betänkande inom fjorton dagar, efter det remisshandlingarne kommo Utskottet tillhanda.
Och då erfarenheten visat, att äfven inom andra länder lefnadskostnaden under sednare åren i betydlig mån stegrats samt på mångå ställen uppgått till en förut ovanlig höjd och det således med temlig visshet kan antagas, alt de för Embelsoch Tjenstemän vid Beskickningarne änslagne lönebelopp icke förslå till betäckande af de utgifter, som för deras vistande å en främmande ort oundgängligen erfordras, får Utskottet, då dessa personer jemväl mäste anses ega samma billiga och rättmätiga anspråk på en förbättring af deras löneförmåner, som den inom Riket anställda Ernreisoch Tjehslemanna-personalen, tillstyrka, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, må bevilja en förhöjning af nuvarande anslaget för Minister-Staten med 59,700 R:dr R:mt. 4:o. Skrifmaterialier och expenser m. m. För bestridande af berörde utgifter finnes å Hufvud-tileln ett förslags-anslag af 1,623 R:dr 32 sk. B:ko uppfördt. Detta anslag, som under de 5 åren 1851—55, i rund summa räknadt, utgått åren 1852 och 1853 med 3.000 R:dr och åren 1851 och 1854 med 4,000 R:dr, men år 1855, i följd af omkoslnaricrne för befordring af lelegraf-depecher emellan Beskickningarne, stigit till något öfver 13,000 R:dr samma mynt, har således på långt när icke motsvarat behofvet, hvarföre, då det ansetts vara i sin ordning alt Departementets utgifter för skrifmaterialier och expenser bekostades både af Svenska och Norrska Stats-Verkct, delta sednares bidrag tagits i anspråk för gäldande af eu del utaf del 6 Stats-Utskottets Utlåtande N.o 43. belopp, hvarmed dessa ulster öfverskridit nämnda anslag.
Direktionens yttrande och förslag i ämnet, för ifrågavarande Låne-Kontor, hvilket, på sätt i 18 §. af 1851 års Revisions-Berättelse redan finnes omfbrmäldt, med November månad samma är trädde i verksamhet, fastställt följande Stat, alt tills vidare der tjena till efterrättelse, nemligen: Banko-Ombud, arfvode ... B:ko R:dr 400: Kamererare, » » » 333: 16. — Bokhållare och Registrator, d:o » » 300: Ombudsman, d:o » » 133: 16. — Vaktbetjent, d:o » » 50: S:gr B:ko R:dr 1,216: 32. — hvadan med tillägg af Direklörerncs arfvoden . B:ko R:dr 800: eli belopp af . » » 983: 16. — 3,000: återstår till bestridande af de för Låne-Kontoret i öfrigt, för hvarje år, erforderliga utgifter. §. 26. I det genom 87 §. 1 moni. af Banko-Reglementet vederbörande DiRassabehåiiskont-Direktioner i allmänhet gifna åliggande att, efter hvarje utlånings-^"sb^Ldnedag, till Banken insända de kassabehållningar, som icke i och för rörelsen Kontor vid. ovilkorligen erfordras, hafva, hvad beträffar Låne-Kontoret i Wisby, ^‘ndeficke Banko-Fullmäktige, uppå dervarande Direktions framställning, funnit sig, till Banken. med afseende å ortens afskiljda läge och i öfrigt förekomna omständigheter, böra medgifva den jemkning, att det belopp af Låne-Kontorets kassakreditiv-fond, sorn under sistföi flutna December månad förföll och till LåneKontoret inflöt, skulle vid Kontoret få qvarblifva och på det sätt, Direktionen ansäge vara för Låne-Kontoret mest säkert och ändamålsenligt, derstädes förvaras intilldess medlen för det afsedda ändamålet åter erfordrades.
Som exempel må åberopas, att vid försäljning af i mantal bevakades icke mindre än 21 köpebref å joi’dbitar, som gäldenären af hemmansdelen försålt, utan att någon enda af köparne å af dem inköpt jord kunde vinna fastställelse, ehuru flera af köparne å sina jordbitar redan uppfört hus. Härvid bör ej heller förbises den omständigheten alt, om en mindre väl känd torpare eller arbetare med stor familj söker inträde i en församling, kan sådant möjligtvis nekas honom, derest han icke visar någon säkerhet för sig och de sinäs bergning; men vet han det rådet att på kredit köpa sig en så kallad hemmansdel, kan han tvinga sig in i hvilken församling som helst, och kan han blott på ett eller annat sätt qvarstanna som åbo å sitt hemman till följande mantalsskrifning och manta Islängdens justering, så har han vunnit sitt mål, ty då vet han, att både han och hushållet få ett stöd i sockens fattigvårds-åligganden till föga båtnad för socken. Till en sådan bestämmelse var den Svenska allmogens åborätt i dess upprinnelse ej ämnad. Under sådana förhållanden stadgas allt iner och mer den tanken, att frågor om hemmansklyfning böla öfverlåtas åt kommunerna och under vissa vilkor behandlas som kommunalmål. Skälet härtill är ganska nära de skäl, som öfverlåtit andra fatligvårds-frågor åt socknarne, — ty snart nog står hemmansklyfningen i nära sammanhang med fattigvården. Folklynnet bibehå Iller sin karakter. Å olika orter skiftar det, i mån af de olika folkstammar, som ifrån början befolkat dem. Och anmärkningsvärdt är, att tidens längd, under gemensamma lagar, styrelse och öfriga gemensamma förhållanden, ändå ej kunnat mildra den olikhet, som finnes inom olika trakter. Emellan hvarje härad återfinnes denna skillnad, både i de yttre dragen, språket, i mer och mindre liflighet och flera andra afseenden. Den skarpaste skillnaden visar sig emellan skogs-boen och slätt-boen.
En del individer hafva deltagit i längre expeditioner än andra; en del har användts oftare, och måst göra det, för att icke hvarje expedition skulle hvarje gång utgå med hvarenda man oöfvad; men detta förhållande förändrar endast resultatet sålunda, att i samma mån några blifvit mer öfvade, i samma mån hafva andra och mängden blifvit det mindre, än ofvan uppgifvits, och en icke ringa del kanske alldeles icke. I händelse Utsk. tillstyrkt och R. S. bifallit hvad jag i min motion hade äran föreslå, eller sammanlagdt 200,000 r:dr b:co, så skulle vid en lika fördelning på alla individerne x'j af commendeur-capitainerne, T% af capitainerne, J af öfrige officerare, faf underofficerare, T7S af ma - Den 25 October» 33? matroser och jungman samt \ af båtsmän årligen blifvit öfvade, som sannerligen icke hade varit mer är hvad efter en trettioårig fred varit högst behöfligt. Ehuru jag aldrig skall upphöra så länge min rijst kan framtränga till representationen, alt yrka utsträcktare öfning för llottans personal än hvad nu blifvit föreslaget; så då jag vid denna riksdag icke hyser hopp om framgång af min motion, vill jag icke begära återremiss i denna punkt, ulan endast anhålla, att dessa anmärkmr må som reservation i protocollet inflyta. Hr Virgin: Då jag vid riksdagens början biträdde Hr Råfelts motion, sä anser jag mig äfven skyldig tillkännagifva, att jag anser det anslag lill exercis, sorn StatsUlsk. föreslagit, vara högst otillräckligt; men då Konungens nåd. omtanka i afseende å Rikets tillgångar afhållit H. M. att icke utsträcka fordringani, för flottans exercis iitöfver det angifna beloppet, mäste jag, vördande Konungens höga åsigter i ämnet, inskränka mig att till protocollet yttra min öfvertygelse, att denna summa är alldeles otillräcklig för sitt ändamål.
1 anledning af silfverbröllopet ha damer frän hela Danmark bildat en komité med ändamål att åstadkomma en fond för upprättande af en välgörenhetsstiftelse, hvilken fond på silfverbröllopsdagen skall öfverlämnas till kronprinsparet. Fiir vänner uf kvinnoslöjd. Föreningen Handarbetets vänner anordnar på nyåret en serie föreläsningar öfver ett af de ämnen, som ligga till grund för dess verksamhet, och har därtill lyckats vinna doktor Bernhard Salin, som föreläser öfver » Ornamentik med särskildt afseende på den textila konsten ». Föreläsningarna komma att hällas i föreningens lokal. * Födelsedag — dödsdag. Den 26 december alled härstädes på sin födelsedag fru Wendela Sandels, född Nordenstolpe., maka till förste hofmarskalken hos konung (lar! XV, förste hofstallmästare C. W. Sandels. Hon var född 1829 och dotter tifl justitierådet A. G. M. Nordenstolpe o c h hans maka, född Graaner. Den hädangångna sörjes af make och dotter. • Vä det nya årets morgon afled härstädes efter flerårig sjukdom änkefru Aurora Wilhelmina Sehönc. Den aflidna, dotter af den på sin tid mycket kände lagman Nils Callerholm i Hedemora, var född 1813 och ingick 1835 äktenskap med sedermera hofrättsrådet Gustaf Schöne, efter hvilken hon 1836 blef änka. 1 sin krafts dagar var hon en af de verksammaste medlemmarne i Klara skyddsoch arbetsförening, hvars ordförande hon under en följd af år var. Hon efterlämnar en dotter, gift med kyrkoherden d:r A. W. Staaff. terna och de bekanta Stockholmstyperna i 10-talets dräkter: den myndige stadsmajoren Kummellund, den älskogskranka mamsell Rosennase och icke minst » rika morbror » själf, den rödskäggige sjöbjörnen Job Kurk, väckte mycken munterhet. Utförandet var äfven förträffligt, i synnerhet hr Holmquist i Kummellunds roll. Herr KeUberg gjorde Kutk ifrån sig riktigt bra, ehuru en ännu burleskare komik här kunde ha varit pä sin plats.
Stab föreä af ben perfott, font bet antingen tillhörer, eller Sftagiftratcn bertill utfcr. §. 104. ®e för Stäberneö taxering ttöbtga uppfinningar böra t fpnnerpet penttaö af föregåttgtta ffattffrifuingar fatnt be uppgifter, font tfiearfc ffattffplbtg åligga; bltfteanbe t betta affcenbe, ocp få tetbt bet fatt tillämpad, bteab för Sanbet är ftabgabt äfteett för Stäberne gällattbc, till fölfb pnxtraf .IlouitttgeitS 33efaffutttgS SBerf att för förtecfntngarneS båbe riktighet od) tibtga mebbefanbe anftvara. §. 107. •rarering8sfe'oinnu’tté bör idb beftämmanbet af ben fpitbara förmögenhet, font uppkommer af hanbcf, röret fe, näring od) (janbtcrtng, föla alt möjlig upps ll/ött tit g om hvarje ffattffplbtgS belägenhet od) tnfontft, för att, jemlikt afTagb eb, på fätt t 122 §. föreffrtfiucS, utan tuälb, ntannamon eller enftbtg afftgt, famioetögraunt påföra h^^vjc ffattffptblg
— N:o 57. i anledning af väckt motion om upphäfvande af 27 Cap. MissgerningsBalken, angående dulgadråp. VI. B. 188. A. 576. — N:o 58. i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N:o 17 öfver väckt motion om den förändring i 8 Cap. 7 § ( 96 ) ÄrfdaBalken, att oäkta barn mätte tillerkännas arfsrätt efter egen moder. VI. B. 188. A. 576. LagUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 59. i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Propo sition, angående borgenärs rätt alt, efter anstäldt utmätningsförsök, använda bysättning, dels väckta motioner i samma ämne, dels ock Rikets Ständers Justitieombuudsmans hemställning om ogillande af den genom Kongl. Brefvet den 29 October 1842 gifna förklaring öfver Kongl. Förordningen den 10 Ja ni 1841, rörande bysättning. VI. B. 188. A. 576. VII. E. 294. — N:o 60. i anledning af väckt motion angående upphäfvande af 3 och 4 §§ i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, rörande bysättning. VI. B. 188, 576. Å. 627. — N:o 61, i anledning af väckt motion, angående vadepenniu gars och revisionsskillings afskaffande samt förändring af 30 Gap. 6 § RättegångsBalken. VI. B. 309. A. 635. -—- N:o 62. i anledning af väckt motion angående gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar. VI.
— I afseende på omförmälda kapital-öfverskolt, fortfar dock ännu samma förhållande att vara gällande, som uti 1843 års Revisions-berättelse, sid. 10, blifvit anmärkt, nemligen att, i öfverensstämmelse med det inom Riksgälds-Kontoret från äldre tider iakttagna bokföringssätt, de vid 1841 års extra statsreglering detta Verk ålagda mångfaldiga utbetalningar, deraf en ganska betydlig del ännu återslår, icke blifvit såsom skulder eller gravationer i räkenskaperna upptagna, ehuruväl de för samma utbetalningars bestridande anvisade, redan influtna tillgångarne, enligt räkenskaperna, ökat Riksgälds-Kontorets öfverskjutande behållning. Följaktligen kommer denna behållning att med motsvarande belopp minskas, i den mån besagde återstående utbetalningar kunna i förskrifven ordning verkställas. Vidare torde härvid böra erinras, att bland RiksgäldsKontorets fordringar vid 1844 ärs slut äro upptagna några icke obetydliga summor, hvilka dels uti innevarande och dels uti följande års räkenskaper komma att afskrifvas, hvaribland exempelvis kunna anföras: förskottet till kostnader för sednast förflutna Riksdag, 117,257 R:dr 29 sk. 4 rst-> sarat den oersatta återstoden af det, år i834, lyftade kreditiv till kostnader i följd af cholera-farsoten, 60,363 R:dr 4.1 sk. 3 rst. Såsom tillägg till här ofvan framställda och på Riksgälds-KonRiksgäldsKontorets nu granskade räkenskaper grundade utredning af Kontorets finan^tin^^ar sielia ställning vid sistlidet års utgång, hafva Revisorerne ansett sig °Cden 8 j"®fr jemväl böra meddela några, ur Fullmäktiges till Revisorerne afgifna Beisis. rättelse liemtade, uppgifter angående Riksgälds-Kontorets skulder och tillgångar vid slutet af innevarande års första hälft. — Jemlikt nyssberörde Berättelse, utgjordes vid denna tidepunkt de räntebärande skulderna af 1:0 till R. Strs
Den 21 Juli. af detta Stånd, hvilka ansett det vara en stor orättvisa emot de små pannornas egare, om den ifrågasatta tillåtelsen meddelades. De befarade äfven, att de ej skulle medhinna att omändra sina pannor efter den nya methoden på så kort tid som till nästa vinter, hvilket deremot kunde med beqvämlighet ske, örn de lingö rådrum till nästa års höst. Frih. von Kraemer har framhållit svårigheten för vederbörande alt anskaffa tillräckligt antal tjenliga personer för kontrollerande af bränvinstillverkningen vid de många stora ångbrännerier, sora enl. all sannolikhet skulle komma att drifvas i vinter. Jag instämmer till alla delar deri och anser denna svårighet blifva så stor, att man, lill densammas öfvervinnande, borde i tid vara betänkt uppå att. upprätta seminarier för bildande af bräuneri-kontrollörer. Frih. af Ugglas har dessutom påtagligen visat den olägenhet, som genom tillåtelsens meddelande skulle uppstå för de små pannornas egare, och får jag derföre, under åberopande af allt hvad till stöd för min åsigt i saken blifvit anfördt, yrka afslag å Betänk. Frih. af Ugglas: Meningen med detta Betänk, lärer väl vara alt reglera öfvergångsperioden från den gamla lagstiftningen till den nya och göra denna öfvergång så litet kännbar som möjligt. Men då, på sätt jag förut sökt visa, detta förslag skulle snarare försvåra än förmildra öfvergåugen, bör detsamma, enl. min åsigt, ej antagas. Jag har af Hr von Harlmansdorffs anförande hemtat ett ytterligare skäl för denna min mening. Han har nemi. upgifvit, att omkring 10,000 pannor komme att nedläggas, såsom icke öfverensstämmande med den nya författningens stadgauden. Således skulle man, då alla nuvande pannor få begagnas i höst, men endast de med den nya författningen öfverensstämmande i vinter, med ett penndrag tillintetgöra omkring 10,000 pannor, hvilka omöjligen till nästa års början kunna omändras, ty att förändra 10,000 pannor fordras i sanning längre tid än några veckor.
Silfver-Cassan utgjorde nämnde dag, Silfver Specie 6,312,191: 4r5* Under tiden från Silfvervexlingens början hade då blifvit till Allmänheten, genom Special-Cassorne, utvexlade, Silfver Specie R;dr 312,498: 21. — Cassans totala förminskning, under samma lid, inskränkte sig lill ett belopp af Silfver Specie Riksdaler 272,456: 3o. 7. Under den sedermera förflutna tiden har förhållandet härmed varit följande: Special-Cassorne hafva utgifvit till Allmänheten Silfverin ynt: Bankens Metalliska Cassa i Silfver, myntadt och omyntadt, har effectivt: Minskats Ökats 1835: Nov. 3o — Dec. 3i 13,771 24 5,750 33 5 i836: till och med Mars 3i 25,454 i.' 16,963 42 6 416 10 5 „ ,. — Summa 459,264 | 390,741 45 9 337,501 44 3 Förändringarne med Guld-tillgångarne äro likaledes uti förra Revi sions-BeräHelsen (pag. 17) upptagne till och med den 28 November. 10 Cassan i Guld innehöll sistnämnde dag Guld-tillgängen har under den sedermera förflutna tiden uudergält följande förändringar: Utvexladt Utassig neva cl t Ingånget Minskning Ökning 1835. Mov, 28. — Dec. 3i Ducat. Duc. Ducat. Duc. Ducater Duc. Ducat. Duc. RevisionsBerättelse (pag. 18) omförmälde jemnkningar uti de Banco-Reglementet åtföljande 3:ne Tariffer för inoch utvexling af visse utländske Silfvermyntsorter, har någon tillämpning af omförmälde, sålunda rättade, Tariffer icke kommit i fråga, emedan sedermera hvarken inköp eller utvexling af de i samma Tariffer upptagne myntsorter ägt rum.
Men härmed följer dock att genom den olika förkofran, som olika boställen kunna vinna i följd af jordbrukets ojemna framsteg i skiljda landsdelar, m. fl. andra förhållanden, en äfven från början likformig fördelning emellan regementen och corpser af arméens samtliga indelda lönetillgångar, om en sådan fördelning eljest vore möjlig, icke kan hindra uppkomsten, efter någon tid, al ett skiljaktigt förhållande mellan dessa tillgångar inom arméen. För att således, icke blott under en viss längre eller kortare tidsperiod göra den nya löneregleringen i berörda afseende fruktbärande, utan tillförsäkra densamma framgent bestånd, erfordras att tillse, huruledes uppkommande ojemnheter i det genom löneregleringen afsedda förhållandet mellan olika regementens och corpsers lönetillgångar må kunna på ett rättvist sätt afhjelpas utan rubbning af de för löneregleringen fastställda grunder. Hvad i detta hänseende först angår de för löningsfonderna anvisade boställsarrenden, indelda räntor, kronotionden och vakansafgifter m. m., så torde det åsyftade ändamålet kunna vinnas genom en med vissa mellantider återkommande af särskild myndighet verkställd periodisk jemkning af arméens lönetillgångar, regementen och corpser emellan, hvarigenom dessa tillgångar der de i anmärkningsvärd grad befinnas öfvereller understiga sitt vid löneregleringen antagna normala belopp, kunna dit återföras medelst en billig fördelning å samtlige regementen och corpser af dessa öfverskott eller brister. Huru ofta en sådan lönejemknmg bör ega rum är af synnerlig vigt att rätt bestämma, såvida ändamålet icke skall förfelas eller olägenheter i andra afseenden framkallas. Om, sedan den första uppskattningen och fördelningen af ifrågavarande tillgångar blifvit med noggrannhet verkställd, en förnyad jemkning af dessa tillgångar för snart företages, så inträffar lätteligen, att de olikheter i aflöningen, som för jemkningen då blifva föremål, endast äro af tillfällig natur, hvilka, lemnade åt sig sjelfva, skulle inom kort hafva försvunnit, men som, genom jemkningar komma att leda till verkliga missförhållanden i aflöningsväsendet.
Yid sådant förhållande vore det, enligt Utskottets tanke, ej lämpligt att inrätta flera högre läroverk förr, än ett eller annat år ytterligare förflutit, på det de unge män, som vid universiteten eller skolorna utbilda sig för lärarekallet, må hinna att förvärfva den erfarenhet och mognad, som erfordras för att kunna behörigen handhalva en lektorsbefattning; — hemställande på grund häraf Utskottet, a) det Rikets Ständer måtte besluta, att vid de skolor, för hvilkas utvidgning till högre fullständiga elementar-läroverk anslag kan blifva vid nuvarande riksmöte beviljadt, undervisningen dock under första hälften af nästa statsreglerings-period icke bör utsträckas längre, än som hittills egt rum, och att lektorsbefattningarne vid samma läroverk således ej förr, än vid slutet af vårterminen år 18G2 må tillsättas. Vidare har Utskottet med anledning af de många framställningar om understöd af statsmedel till läroverks-byggnaders uppförande, som vid denna riksdag förekommit — för hvilket ändamål äskats ett sammanlagdt belopp af omkring G40,000 R:dr — funnit angeläget, att Rikets Ständer, då det icke kan anses åligga Statsverket att bekosta dessa byggnader, i sådant hänseende uttala en bestämd åsigt, hvarigenom do alltför stora anspråk på Statens medverkan, som härvid vilja göra sig gällande, torde för framtiden kunna inskränkas. Genom 124 § uti den nya läroverks-stadgan är i afseende härå följande stadgande meddeladt: ”Byggnad och underhållande af lärohus skola, der de icke, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 47 enligt gällaride författningar, Åligga städerna, ske på bekostnad af stiftens byggnadskassör, genom vederbörande Biskops oell Konsistorii försorg och under deras tillsyn. Dock vare städerna alltid skyldige att för lärohusen kostnadsfritt upplåta fria, sunda och välbelägna byggnadsplatser, samt så vidsträckta, att utrymme för gymnastik-inrättningar, äfvensom för lärjungarnes lekar och rörelser i fria luften, der må finnas.”