Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För ögonblicket hafva vi dessutom ett serskildt, ett ytterligare skäl att anslå , hvad vi kunna af våra tillgångar för allmänna arbetens bedrifvande: det nemligen, att sysselsätta den del af befolkningen, som, i anseende lill allmän förlägenhet och penningebrist, saknar tillfälle att använda sin arbetsförmåga. Ilan bör visserligen hoppas, att penningeförlägenheten är öfvergående; men emedlertid är den för mångens välfärd förstörande, och om Rikets Ständer låta sine penningeverk idkeligen förkofra sig, utan alt till näringarnes lif återgifva, hvad de från dem årligen uppsuga, så måste i längden deraf följa en benägenhet att aftyna, i stället för att tillväxa. På dessa hufvudsakliga skäl anser jag, att Stals-Utskottet, i den mon Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition och i öfrigt tillgänglige upplysningar för närvarande medgifva, hade bordt tillstyrka Rikets Ständer att bevilja anslag och medel till sådane allmänna arbeten och företag, hvarigenom ej allenast transportkostnaderne från de större bergslags-orterne kunnat minskas, utan jemväl möjlighet beredas att från våra rika gruftrakter afföra en flerdubblad* mängd malm eller tackjern till da ställen, der förädling derutaf kan ega rum. Härvid har förekommit: Stats-Utekoltel» Utlåtande, N:o 156. 23 1:0 Frågan ora en canal emellan de betydliga sjöarne Barken och fVessman, saint vidare till Bjärken och Bysjön från trakten af lastageplatsen Smedjebacken lill Grängesbergets malmtrakt. Detta vore en förlängning af Strömsholms canal, hvarigenom de outtömliga förråd af jernmalm, hvilka finnas uti Grangärde socken och orterne derintill, skulle ut»n omlastning kunna från förenämnde sjöar nedföras till Strömsholm för långt ringare kostnad, än deri, de nu vidkännas lör blotta transporten till Smedjebacken, och till ojemnfoi tigt större mängd, än nu, då tillräckligt antal dragare och lolk uti de olinktbara bergstrakterna saknas för forslingeu af den myckenhet, som kunde brytas.
Till beredande af en närmare kännedom om tiden när, och sättat hvarpå Bänkman först utsågos och huru frågan om deras afskaffande vid de senare Riksdagarne blifvit behandlad , har Utskottet låtit, efter förekomne anledningar, ur föregående Riksdagars Protocoller sarala underrättelser i dessa omständigheter och hvarigenom följande upplysningar erhållits: att Ridderskapet och Adelns Protocoller för 1719, redan omtala Bänkmän , hvilkas befatta ning på den tiden egenteligen synes hafva bestått deri, att efter enskild rådplägning med de öfriga Lcdamöterne på samma Bänk, å deras vägnar afgifva yttrande öfver förekommande ärenden, och jemväl, enär olika meningar uppstått, derom ensamme votera: att se dan Ridderskapet och Adeln den 24 Januarii 1719, genom en formelig act upphäfvit den i r 626 års Riddarhusordning stadgade fördelning af Ridderskapet och Adelns Ledamöter i 3:ne särskildta Classer, nemligen Herre , Riddareoch SvenneClasserne, och den på grund deraf införda votering och valsätt Classvis; samt beslutit, att all omröstning från den tiden skulle ske per Capita; så innehåller Ridderkapet och Adelns ptotocoller för den påföljande Riksdagen år 1720, att en Ledamot från hvarje Bänk utsågs att välja Electorer till förrättan - Den n April e, m, de af val till Utskotts Ledamöter, utan att !;kväl af samma Protocoller kan inhemtas det sätt hvarpå dessa personer
Med anledning af desse förhållanden, och för att hejda den allt mer och mer tilltagande fattigdomen, men icke för att klandra hvad som blifvit förordnadt, hemställde motionairen, om icke afvittringen i meranämnde landsort måtte, om ej alldeles upphöra, åtminstone på några år inställas, intilldess mera gynnande omständigheter talade för dess fortgång; dock att i de Socknar eller byalag, hvarest mälningarne blifvit fulländade, delnings-och skattejemknings-åtgärderne, som på afvittrings Domare berodde, skyn dsamt finge gå i verkställighet. Denna motion, sorn StatsUtskotlet ansett böra gemensamt med Allmänna Besvärsoch Oeconomielltskottet behandlas, har af de förenade Utskotten blifvit tagen i öfvervägande, dervid Utskotten inhemta!., hurusom Kongl. Majit, under den 9 Mars 1828, förordnat, att Afvitlringarne i Herjeådalen ofördröjligen borde taga sin början, på det denna Orts invånare skulle beredas de fördelar, som med en säker ägande rätt till jorden äro förenade, och hvilken på. annat sätt ej kunde vinnas, än genom bestämda skillnader i området ej mindre emellan Kronan och Hemmansegarne, än dessa sednare sins emellan; och skulle dervid gälla till efterföljd. Kongl. Majrts för afvittringsverket i Jemtland den 8 December 1820 utfärdade Nådiga Stadga, enligt hvilken Afviltringens föremål äro: att' skilja Kronans marker från enskildes ägor; att af de förra tillägga svaga g SlateSamt Allm. Besv. och Oecon.-Ulsk. Betänkande N:o 3.
Föredrogs änyo och remitterades till Lagutskottet Kgl. Maj:ts den 27 sisth Mars afgifne, samt’ den 28 sisth April e. m. på bordet lagde, Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förmånsrätt för Upsala Academi hos dess Uppbördsmän, i afseende å medel, som af dem för Academiens räkning blifvit uppburne eller förvaltade. Föredrogs ånyo och remitterades till Statsoch BancoUtskotten Kongl. Maj:ts den 10 sisth April aflåtne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Landshöfdingen J. A. Wingårds anhållan, om befrielse från ersättningsansvar för de af förre LandsSecreteraren Kleman tillgripne och förskingrade allmänna medel. Föredrogs ånyo och remitterades till Lagutskottet Friherre Ridderstolpes, Fredrik, den 1 sisth April f. m., på bordet lagde Motion, angående ett Lagförslag, som innefattade ansvar för förskingrandet af ChartseSigillatse-medel. Ånyo föredrogs och remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskotten Friherre Wrangels, Henning, d. 9 sisth April e. m., på bordet lagde Anfö - Den 4 Maji f. m. rande, innefattande åtskilliga anmärkningar vid den nu gällande Landtmäteritaxan. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-, Bancooch LagUtskotten Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 21 sisth April e. m., på bordet lagde Anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts den 3o sisth Mars e. m. till Utskotten remitterade Nådiga Proposition, angående förändring och tillägg i AnsvarighetsLagarne för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoret, samt Directeurerne vid LåneContoren i Götheborg och Malmö.
Vid behandling af detta ärende har Utskottet ansett nödigt att, i den ordning 4a §• Riksdags-Ordningen medgifver, infordra upplysning från Kgl. Stuteri-Öfver-Styreisen, om och hvilka åtgärder som blifvit vidtagne till förbättrande af allmogens hästafvel; och har i anledning häraf Chefen för nämnde Styrelse meddelat: alt försök skett med betäckning af Norrska hingstar, så väl å ston vid Strömsholms Stuteri, som å allmogens ston, utan att resultatet motsvarat hvad man väntat; att, redan hösten iSaä, g hingstar af Norrsk race blifvit stationerade i Småländska Länen, efter hvilka hingstar folio ett ringa antal föl och desse till större delen svage och oproportionerlige, hvadan förtroendet för hingstarne till den grad aftagit, att a:ne af dem de senare åren anlitades till endast arne betäckningar hvardera; att af berörde g hingstar ännu arne qvarstå, som lika litet motsvara åsyftade ändamålet; att Stuteri-Öfver.Styrelsen, i förmodan att mindre godt val af beskällare egt rum, gjort flere fruktlösa försök att från Norrige erhålla en fullkomligt god hingst, men slutligen af en infödd, tillförlitlig hästkännare erhållit det bestämda yttrande, att den förr så välkända Norrska bästracén i senare tider blifvit så försämrad, att en fullgod hingst numera ej kan fås. hvarföre ock hingstar från Strömsholm blifvit begärde i ändamål att förbättra Norriges liästrace; hvarjemte Stuteri-Öfver-Styrelsen i transsumt bifogat Konungens Befallningshafvandes i Östersund tili Kongl Maj:t, den i4 sistl. Februarii, aflåtne underdåniga skrifvelse, deruti jemväl omförmäles, att Norrska, förr godkända, hästracen numera är så försämrad, att en duglig och felfri häst svårligen kan uppsökas, hvaremot Jemtlands hästar för närvarande ega ett inom norra .provincerne okändt företräde; såsom följd af hvilka utredde förhållanden Stuteri-Öfver-Styrelsen yttrat den åsigt, att
Diskontverket skall kunna beredas liqvid för dess fordran, har Utskottet, i betraktande såväl häraf som af öfriga i ansökningen uppgifna 4 Banko-Utskottets Memoriale JV5 50. omständigheter, ansett sig böra. i likhet med hvad Bankodiskont-direktionen tillstyrkt, vördsamt hemställa, att, derest 500 R:dr R:mt inom en månad, efter det Rikets Ständers beslut härom varder sökanden delgifvit, till Diskontverket inbetalas i afräkning å Verkets hos förre Apothekaren C. P. Lidmans egande fordran, utgörande i kapitel 1,367 R:dr 4 öre R:mt, återstoden af samma fordran i såväl kapital som ränta måtte eftergifvas och ur Diskontverkets räkenskaper få afskrifvas, Stockholm den 3 Augusti 1863. N:o ÖO. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Aug. 1863, kl. 1 e. m. Memorial, angående föreskrifterna i 8:de artikeln af Banko-reglementet. Vid verkställd granskning af nämnde artikel i Banko-reglementet, hvilken omfattar stadganden rörande Bankens pappersbruk Tumba, har Utskottet icke funnit annan förändring af nöden, än att, sedan Utskottet, på derom af Banko-fullroägtige gjord framställan, beslutat att andre bokhållare-befattningen vid Tumba bruk finge indragas, med rättighet för Fullmägtige att af derför anvisade löne-inkomst använda hvad som för den nya regleringen af göromålen erfordrades, §§ 182 och 183 i Reglementet måtte, i öfverensstämmelse med detta beslut, förändras; med iakttagande hvaraf berörda §§:r i blifvande Banko-reglemente skulle erhålla följande lydelse: 1:0. (motsvarar § 182.J Brukets egentliga förvaltning besörjes på stället af en förvaltare, som på förordnande tills vidare af Fullmägtige tillsattes. 5 Förvaltaren skall för den uppbörd, som kan blifva honom anförtrodd, ställa godkänd borgen eller annan säkerhet, till det, belopp Fullmägtige bestämma.
Punkten innehåller hufvudsakligen, att bland utvägarna till cassans bibehålian - Den 08 Juli f. m. de i det skick, R. o. Ad. beslutat, att den skall bibehållas, lånerörelsens minskning eller slutliga indragning må blifva den, som sist af alla användes. Sålunda måste i stället för ordet: proportion, sättas något, som icke strider emot R. o. Ad:s beslut. Men att denna utväg skall användas i sista rummet, det måste väl icke förfalla på grund af något förut fattadt beslut, men väl på grund af öfvertygelse och ett i öfverensstämmelse dermed nu fattande beslut. För min del tillstyrker jag likväl antagande af hvad denna punkt hufvudsakligen innehåller, och anser således äfven, att den bör undergå den nödiga redactionsförätidringen. Gr. Cronhjelm: Jag instämmer med Hr Lefren, ang:de nödvändigheten af redactionsförändringen; men då punkten börjas med dessa ord: ”att af alla de uppgifna utvägarna, ” anser jag äfven ändamålet med dessa utvägar i denna punkt böra uttryckas, nemi. till betryggande af Bankens säkerhet. Likväl lemnar jag derhän, om detta bör stå i slutet af punkten, eller utbytas mot mellanmeningen. Frih. Ehrenborgh: Det har visat sig vid alla dessa punkter, att sedan man börjat att gå från systemet i Utsk:s Utlåt., kommer man vid hvarje punkt uti en liten dilemma för att få en ingress. Det var det jag sökte förekomma genom en allmän ingress; och jag tror, att R. o. Ad. uti ingressen vid y:de punkten uttryckt den mening, att alla dessa åtgärder skulle vidtagas för metalliska cassans förstärkning. Om då 8:de punkten börjas med: ”att af alla de uppgifna utvägarna, ser jag icke, att det behöfver uttryckas annorlunda, än att af alla de uppgifna utvägarna lånerörelsens förminskning är den, som i sista rummet bör tillgripas, och det endast då Bankens säkerhet det ovilkorligen fordrar. Jag ser icke behof af att tillägga ett enda ord för att uttrycka, hvad BancoUtsk. menat. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
R:dr. k. st. 1 R:dr sk. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. St. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. R:dr. sk. R:dr. sk. R:dr. sk. rst. Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, (mera och allmänna besvär. Summa Statsbidrag. Pastorers. Kapetlaners. Kyrkohetjenings. Summa. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. R:dr. ■sk. R:dr. sk. R:dr. sk. R. von KRdiMER. J. Adolf Carlson. Jon. Kjellin. Uerättelse öfver lpsala län för åren 1843—1847. ) ! i f i i i ' Tabell för Städerne inom Upsala Lan, för åren t§43-i§i7. Medelafkastning, sedan utsädet är afdraget. Uppskattadt värde. Underhållna Kreatur. Utsäde af Jord. Bevillning efter 1845 års Förordnini Ständiga Räntor. Clereciets underhåll. Efter 2:dra Art, ro1 Q, i. o c > fr Upsala stad och Hongl. Akademi R:dr. Adolf Carlson. t Jon. Kjellin. Berättelse öfver Upsala län för åren 1843—1847. Sammandrag öfver Upsaki Läns Markegångs-Taxor för följande år. Tunna Hvete d:o Råg d:o d:o d:o d:o Mark Korn ... Malt ... Blandsäd, i Korn, i Ilafra Hafra .. Torrt Rågbröd .. d:o ■ Mjukt d:o ...
För öfrigt får icke förbises att de samlingar af konstverk i målning, bildhuggeri, färnsåker m. m., Staten redan eger och hvilka skola i museum inflyttas, äro af ganska betydligt omfång och i ständig tillvext. Det är således synnerligen angeläget att företrädesvis åt dessa samlingar i museum beredes icke blott nödigt utrymme utan ock ändamålsenlig uppställning, som dock svårligen kan ske om byggnaden skall emottaga ett ansenligt bokförråd; hvartill dessutom kommer att i fall Bibliotheket inflyttas i museum, det blir omöjligt att derstädes inrymma en större och konsthistorisk ordnad samling gipsafgjutningar. Afven dessa omständigheter äro af vigt och böra i Utskottets tanke utgöra väsendtliga skäl för den åsigten att från museum utesluta Kongl. Bibliotheket, hvilket, ehuru dyrbart, likväl, såsom komiterade äfven anmärkt, icke i museum kan anses vara på sin rätta plats och som dessutom, med afseende på den genomgripande förändring dermed förr eller sednare måste vidtagas, i anledning af den starka tillökningen, som i dess samlingar är att påräkna, lämpligast bör förläggas till ett ställe, som för en längre framtid lemnar både utrymme ät dess tillhörigheter och tillfälle för erforderlig utvidgning. Då Utskottet derjemte föreställer sig att. genom ofvanomförmälda konstalsters och samlingars förflyttning till musei-byggnaden, tillfälle icke bör saknas att åtminstone för närmaste framtid i några af de lokaler, som på sådant sätt blifva lediga, tillsvidare inrymma nämnda Bibliothek, har Utskottet ansett sig böra till hufvudsakliga delar förorda komiterades sednare alternativförslag, hvilket Utskottet jemväl lagt till grund för sina beräkningar och hemställer, 1 :o. att detta förslag må af Rikets Ständer godkännas. 16 Stats-Ulskotlets Utlåtande N:o 198. Hvad derefter angår frågan om de arbeten och föremål, för hvilka Kongl. Majit. i öfverensstämmelse med komiterades nyssberorda förslag, ansett medel af Rikets
Grefwe körner frugtade att man e) pä de andra Ständen, hwilka i anseende till sin min, dre talrikhet hinna att fortare afgöra ärenderna, att Slägga dem att wara lika länge tillsammans som w>- Herr Grefwen och Ordföranden gjorde derefter proposition att ordet owillkorligen niätte jnfbras, hwilken med Aej beswarades, samt sedan pä hela § med den af Constitutions, Utskottet föreslagna förändring, hwilken Bifölls. Den 2i L>ctober. 4535 Herr o c st I! e I, instämde ! Grefwe Oe !n 6»!äi!8 gjorda anmärk stng att Riksdags-lnälcn i Cistonologisk ordning mätte föredragas och undantag derjsrän göras endast, j högst wigtiga mät. För föredragningen borde wara en regel sä att dcn ej kunde bero .af infall, Grefwe ^förner instämde alldeles i af» sigten med ett sädint stadgande, incn hemstälde on, ändamälet genom den förcflagna förändringen wunnes. Uttryckets högst wigtiga worc obestämdt. När ett Stä d annorlunda fdrordnade, mätte Ständct hafwa nägon anledning till det äskade undantaget, och han trodde kj man borde supponera att ett Ständ skulle ledas blott af infall. Herr k o t kIiest wille ej heller supponera det om ett helt Ständ, men en enskild person kunde fä ett sädant infall, och derigenom föranleda en läng bfwerläggiiing. Friherre Le cl erström: Pröfningen af hwilka mäl, wore högst wigtiga kunde ju lika lätt leda till en widlöftig bfwcrläggning. Grefwe Kl orner instämde häri: Herr Grcfwen och Ordföranden gjorde derpä propspion pä
b) Bären sockras (/ .- kg å 1 kg bär), framför torkad. Färskt plockad, skölkokas andra dagen i den bildade saften, jes och hackas den genast och blandas en matsked kognak tillsättes, fyllas allmed tillräckligt fint bordsalt. — Mycdeles heta i burkar, sköljda med hett ket bra är äfven att röra den färskt vatten, och tillslutas dessa med dethackade persiljan med godt smör och rulla små bollar däraf, hvilka förvaras samma. Stenia. simmande i saltlake. Det har bara Kapris. Akta kapris är rätt dyr. den olägenheten, att laken gärna vill t. Man kan dock samla sitt förråd själf mögla, och man därför ofta bör tillse Stufvad gädda. Stor gädda, fjällas, på våren, då de minsta, ännu hårda och koka om saltlaken vid behof. klyfves, skares i bitar och lägges i vatknopparna af Caltha palustris plockas Stenia. ten med några skedblad ättika, hvilket och uppkokas i starkt saltvatten, som gör, att slemmet lättare går af. Den hälles bort, medan knopparna afdunsta torkas på linne. I en djup kastrull mellan linne. Torra lägger man dem lägges så mycket råskalad potatis man i en förut värmd syltkruka och häller het Fikonkompott af Smyrnafikon, lagad anser sig behöfva med litet salt och ett kryddad ättika på. Om hösten skördar par i skifvor skurna rödlökar emellan. man de späda fröknopparne af Kapuför tillfället, är kanske ej känd af Ofvanpå potatisen lägges hvarfvis fisk, zinerkrassan, tvättar dem, strör salt många. Man låter fikonen, betäckta lök, ett skedblad mjöl och några bitar emellan, aftorkar dem dagen därpå och med utspädd, sockrad madeira, som smör. Slutligen påhälles så mycket packar ned dem i en burk med peppar, blifvit kryddadt med citronskal, » draga » vatten, att det knappt står öfver fisken. nejlikor, dragon och pepparotsskifvor, på svag eld, tills skalet känns mjukt, Alltsammans får nu koka; fisken uppsamt häller kokt kallnad ättika på och serveras kompotten kallnad. Stenia.
Beläget emellan provincerna Wermeland, Westmanland, Södermanland och Westergöthland borde ett i Nerike anlagdt StamSchäfferi blifva gagneligt för alla dessa provincer; Nerike företer dessutom i närvarande ögonblick möjligheten, att kunna förena de önskansvärdaste omständigheter vid anläggningen af ett nytt StamScbäfferi, att med en utmärkt god local äfven kunna påräkna hos förvaltaren en längre tids erfarenhet samt i allmänhet nit och värma för saken; Kongl. CommerceCollegium har redan uti sitt utlåtande omnämnt Schäfferiet på Ullavy, och är det med full kännedom om förhållandet jag i första rummet skulle vilja föreslå detta ställe för anläggningen af ett StamSchäfferi i Nerike, och då Ullavy derjemte är ett på längre tid utarrenderadt Officers 6* - Den 9 Februarii f. m. boställe, som med största lätthet skulle kunna utvidgas till hvad erforderlig storhet som hälst, genom flere utarrenderade boställens förenande dermed, så anser jag, att man ej borde försumma att begagna dessa fördelar, hälst jag ingalunda betviflar, att närvarande arrendatorn af Ullavy Herr Öfversten och Riddaren von Böhnen skulle åtaga sig ansvaret och förvaltningen af ett StamSchäfferi, om det på antagliga vilkor tillbjöds honom; och som en borgen för den lyckliga framgången af ett StamSchäfferi, anlagdt under Öfverste von Bolmens ledning, gör jag mig till en skyldighet, att med full kännedom om förhållandet förklara, det troligen i hela Sverige ej finnes något utarrenderadt militaireboslälle bättre skött och vårdadt än Ullavy, hvilket således äfven torde förtjena en allmännare utmärkelse. Slutligen skulle jag, hvad StamSchäfferier beträffar, vilja föreslå, att den gamla Merinoracen, som ännu finnes vid Näs i Småland, blefve flyttad derifrån till undvikande af all blandning, och skulle må hända Upland vara den bäst passande province att emottaga denna hjord till förberedande af öfvergången till ännu finare och ädlare race. Den Kongl.
Jag är äfven öfvertygad att taflan öfver våra jernvägars framtid är hållen i alltför mörk ton. Ännu är ju ingen väg fullbordad, ännu är hvarken hufvudstaden förbunden med vår största handelstad eller vårt rikaste landskap, ännu kunna hvarken våra malmer eller våra än dybarare skogsprodukter framkomma till jernbanan, ännu äro både taxor och driftkostnad för höga, ännu har, framför allt, trafiken icke kunnat ordna sig efter de nya förhållandena. Vi se dock huru hastigt detta pågår. På södra banan t. ex. var trafiken första året 426 passagerare och 1000 cent. gods per dag; 2 år sednare var den 800 passagerare och 2,350 cent. gods. Må man ihågkomma huru förhållandet var på de bästa Tyska banorne de första åren; må man påminna sig Gr. Hamiltons upgift i dag, att de nu så vinstgifvande Belgiska vägarne de första åren endast gåfvo 1 proc., jag tror då att man .188 Den 28 April e. in. utan öfverdrift kan förespå de våra en rätt vacker framtid. De, liksom andra, skola blott långsamt amortera sin anläggningskostnad, det medgifver jag, men annat kan ej heller begäras; statens ränteutgift upväges ju 100-fallt af den utveckling landets tillgångar genom dessa vägar erhålla. Måtte således de förskräckta lugna sig, eller åtminstone ej tillgripa utvägar liknande de Hr Hjerta i sin reservation föreslagit. Han förordar nemligen att vi hädanefter skola bygga mindre väl och åka mindre fort. allt lör att rädda oss från undergång. Detta är åtminstone ett nytt sätt att betrakta saken. I mitt konservativa mörker hade jag inbillat mig, att den som bygger väl, snart får igen den ökade kostnaden genom besparade reparationer; jag hade vidare trott att tid var mera värd än allt annat, att detta just var en af 19:de seklets hufvudsatser, att i vidsträckta länder, som vårt, hastighet var en nödvändighet för att minska de stora afstånden.
Hans rätt att framställa en sådan begäran är obetridIig, men jag har blott velat fästa upmärksamheten pä det oformliga häruti, och hoppas att man ej må understödja en så beskaffad framställning. Ilr Cederschiöld: Gr. Sparres uplysning, att privatbankssedlar mottagas i Kronans upbörd, är för mig en fullkomlig nyhet. Om sådant eger rum, så sker det på upbördsmännens eget ansvar, och jag tviflar på att någon af dem vågar insända dylika sedlar till StatsKont. I anledn. af Gr. Sparres anmärkning om den inconseqvens, som skulle ligga deruti att den som förfalskat en af RiksBankens sedlar å ringa valör straffades svårare än den som förfalskat en PrivatBankssedei å större valör, får jag endast hemställa till Hr Gr:n, om icke samma inconseqvens då äfven finnes deruti att den som förfalskat en PrivatBankssedei (t. ex. å 10 Rdr) straffas Härdare än den som förfalskat en af Hr Gr. utgifven revers å 10,000. Hvad beträffar den siste värde talarens anmärkn. mot mitt förslag, så får jag erinra, att jag icke framställt något yrkande, utan blott hemställt huruvida icke grannlagenheten mot K. M:s Propos. borde anses fordra att, då LagUtsk. framställt ett från denna betydligt afvikande förslag, den förra blefve samtidigt med det sednare upläst. — Om emedlertid R. o. Ad. i detta afseende hyser en annan åsigt om hvad grannlagenheten fordrar, så står det naturligtvis R. o. Ad. öppet att lemna min hemställan utan afseende. Hr Nordenfelt: Jag vill endast nämna några ord med anledn. af hvad som blifvit yttradt om grannlagenhet. Jag tror att till hvarje ledamot blifvit utlemnadt ett exemplar af K. M:s Propos., som är häftad här framföre Utsk:s förslag, och då torde all grannlagenhet, som skäligen kan komma i fråga, vara iakttagen. Jag Dl!II 26 Augusti.