Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Weil då, genom ökadt gage och matinrätlningarne vid Regementena, -truppens underhåll blifvit förbättradt, och hvilket otvifvelaktigt måste fördelaktigt inverka äfven på helsolillståndet, anser Utskottet sig icke böra, för omnämnde behof, föreslå någon tillökning å Stat. k) Till Läro-JVerket inom hvartdera Artillerie-Regementet liar blifvit äskadt: arfvode till en Informations-Capilaine i5o. “ till en Subaltern-Officer xoo. till en Styckjunkare 5o. Summa R:dr 3oo. äfvensom till anskaffning af Läroböcker 100. eller för hvarje Regemente 4°°- * Och då egenskapen af Arlillerie vapnet fordrar, att äfven Underbefälet och Consia plar ega vissa kunskaper, och deraf blir en nödvändighet, att tillgång på undervisning för detta Underbefäl inom Regementet ifinnes, tillstyrker Utskottet uppförandet å Stat af nyssnämnde anslag, .emot hvars belopp Utskottet icke heller funnit något vara alt anmärka . Nyttan af kokinrättningar vid värfvade Regementen liar redan en längre tid varit pröfvad och erkänd, i det att manskapet, genom en sundare och tillräckligare föda, erhåller större både physisk och moralisk kraft; och dylika .inrättningar hafva jemväl vid Götha och Wendes Arlillerie-Regemenlen de senare åren blifvit tillvägabragte genom anvisandet af disponible serskilda tillgångar under 3:dje Hufvud-Titeln; men som bestämdt anslag dertill erfordras, och det Svea ArtilleriRegemente förut anvisade belopp 25o R:dr, funnits vara alldeles otillräckligt, tillstyrker Utskottet, att, i enlighet med förslaget, må uppföras för Svea Stöt -Utskottets Uti, Nio 81. Artillerie ytterligare . ^50.
R:dr 4 sk. 11 r:st., tionde-arrende och tomtören till stadens kyrka, 1,211 R:dr 31 sk. 9 r:st, 873 R:dr 11 sk. 4 r:st för lykttändning, 1,154 R:dr 19 sk. 4 r:st för gatuläggning, 540 R:dr afbetalning å ett i Rikets Ständers Bank i och 75 för orgelbyggnad upptaget län, 266 R:dr 32 sk. i och för folkskolornes behof, 535 It:dr 24 sk. folkskoleafgift, 383 R:dr 46 sk. i och för flickskolan, 320 R:dr koleraskatt, 600 R:dr 32 sk. i och för vattenverkets underhåll samt 3,314 R:dr 41 sk. 5 r:st, allt Banko, servis-kostnader, tomtören till Lunds Akademi, och andre allmänna utgifter, som böra af stadens medel bestridas. Sedan Kongl, Förordningen den 18 Januari 1855 angående försäljning af bränvin med mera dylikt den 1 påföljde Oktober trädde i verksamhet, har ali bränvinsminutering och utskänkning af spirituosa öfvertagits af ett bolag på tre års tid emot årlig bestämd afgift. Uti staden finnes en så kallad Benådniugs-kassa, tillkommen i följd af Kongl. Resolutioner den 9 Oktober 1749 och den 20 November 1756. Kapitalfonden utgör 9,084 R:dr 45 sk. 2 rist Banko, deraf årliga räntan, efter fem procent, utdelas, efter hvad ofvan blifvit omnämndt, såsom byggnadshjelp, under benämning Fjerdepenning, för uppförde korsverkshus i Nya Staden 3:o Lund. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Slats-Ulskoilels Utlåtande JVs 86. man sammanskjutes af dem, som hafva fördel af denna jernväg.
Men äfven detta skäl förfaller, när man endast tager i beräkning Götha'Canal» Disconts nu varande verkliga Tillgångar, helst, i fall Götha Canal-Bolagssamt Malmö Disconter skulle komma att försättas uti ordentligt Concours-tillslånd, och Banken då göra sina pretentioner gällande, emot Götha Canal-Discont enskildt, i afseende på Creditivfordringen , samt emot Canal-Bolaget collectift, i anseende till Ijyggnads-Låne-Biträdet, derest fråga skulle bli örn användandet af Canalen med dess tillhörigheter till betalande af Arbets-Cassans Skuld till Disconten, torde vara ganska osäkert, om icke Borgenärerne uti Malmö Discont skulle kunna förvänta en lika stor utdelning, som Fordrings - 312 8 Stats-och Banko-Utskottens Betänkande». ägare hos Götha Canal-Discont, sä framt icke Rikets Höglofl. Ständer, i och för Canal-Byggnådens fullföljande, skulle till förmon för Borgenärerne hos sistnämnde Discont, efterskänka Rankens Lagliga pretentioner samt derutöfver bevilja Bolaget den fordrade ersättningen för levenuen af Disconten. 7:0 Vid den utredningstid af Fem dr, som blifvit föreslagen för Götha Canal-Bolagssamt Malmö Disconter, hafva någre värde Ledamöter af Höglofl. Ridderskaj>et och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet anmärkt, att denna tid skall vara för kort och inskränkt. Men, då DiscontRånen erhållits mot förbindelse, att efter Sex månaders förlopp ovillkorligen återbetalas, samt den lättnad tillika, efter Utskottens Förslag,’ beredes Gäldenärer, att Obligationer, hvilka för nämnde Diseonters Skulder komma att utgifvas, få användas uti Låneliquider, anse förenade Utskotten sig sakna skäl att tillstyrka någon förlängning af den föreslagne utredningstiden. 8:0
Men derest Herr Hedenstjerna skull» hafva till TaxeringsComittéen afgifvit en summa Understigande det belopp, som h»n sedermera hos Kongl. Maj^t antpält såsom sin sportelinkomst, finnér jag alldeles icke att detta förfarande kan så fullkomligen förklaras efter dc skäl, Hett von Stahl här åberopat, ty enligt ReviUnings-Förordningens ordalydelse åligger 4et hvar och en Tjensteman, att uppgifva sipå sportler, sådane d? under sistföiflutne året varit. Jag yrkar derföre ytterligare, att uppgiften må framhafvas och uppläsas, samt förklarar för öfrigt, att jag, långt i,från, att i nå* got fall misstänk» Herr Hedenstjernas handlingssätt såsom Embetsman, fullkomligen delar HerT von Stahl» högaktning för den förres fprijeniter. Herr Hjerta; Jag tror, att denna öfverläggning gått ifrån saken, och snarare prartat till att förvandla Ridderskapet och Adeln till en dömande makt. För min del gillar jag visserligen icke Herr Hedenstjemas förhållande med dea ifrågavarande uppgiften, tilen jag inser väl, att den på sitt sätt kan vara rigtig. Han har nemligen sportler, sorn äro lagliga, och han har äfven sadane, sorn icke äro laglig», såsom till ex. de så kallade inbindningsp^nningarne, hvilka icke äro i lag grundade, men bero på en öfverenskommelse emellan Hot Rättens Advocat-Fiscal och de derunder 4a Den i September J, m. lydande Häradshöfdingar. Han har således möjeligen blott uppgifvit de lagliga sportlame, sorn utgjorde 146 R:dr, men förtegat de öfriga. Detta, hvad angår Herr Hedenst jernäs uppgift; och att här bedöma, om den är falsk, eller ej, är lika omöjligt som olämpligt. Hvad äter beträffar den fond, hvaraf ersättningen skulle utgå, så är andra hufvudtiteln redan till beloppet af Riksens Ständer bestämd, och hvartill skulle det då tjena, att sätta 300 R;dr å IndragningsStaten, och resten pä besparingarne?
N:o 45. a, Att då värdet af Tackjern vanligen inom serskilda Bergslager och ej sällan inom en och samma Bergslag förhåller sig ganska olika och i allmänhet mera omväxlar, än priset på Stångjern, Lånebeloppet för Tackjern må beräknas, icke efter Mäklare-betyg öfver årets medelpris vid försäljningar, såsom med Stångjerns-belåning sker, utan efter de pris, som Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne årligen för hvarje serskild Bergslags tillverkningar bestämma, såsom lösen för Kronans Tionde-Tackjern. b. Att två tredjedelar af detta pris, men icke derutöfver må kunna i Lån erhållas, C. Att tiden för ett Låns begagnanej får sträcka sig utöfver nio månader. Och torde det Reglementariska för verkställigheten, i händelse af Bihets Ständers bifall å hvad sorn nu blifvit framställdt, vidare få ankomma på Banco-Utskottet, att, efter samråd med Banco-Styrel» tianco-XJ t skottets Bethkande. 2V:o 45. 15 sen, uppgöra, för att slutligen i ett sammanhang anmälas hos Rikets Ständer. Detta, jemte en Ledamots Reservation, hemställes till Rikets Ständer vördsamligen. Stockholm den 22 Maji 1829. Reservation: Herr Hofmarskalken Hammarhjelm* som, med vederbörligt tillstånd, var från Riksdagen afrest, då HÖglofl. Utskottet fattade sitt Beslut, angående Tackjernsbelåningen, anhöll, att, vid detta tillfälle, då Utskottets Betänkande justeras, dervid få bifoga den anmärkniilgl att han, af flere skäl och synnerligast för Bankens säkerhet, trodde, det Tackjerns-belåningen, lill en början och vid denna Riksdag, icke borde medgifvas att sträcka sig längre, än till Vågarne i Rikets Stapelstäder, hvarest en säkrare Controll linnes, ärf vanligen i Jernvågarne iS Baneo-XStskottets Betånkmda, N-.o 45. inom Sjöstäderne eger rum.
S. D. Vid föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets den 19 dennes på bordet lagde Protokolls-utdrag N:o 301, innehållande inbjudning till Medståuden att förena sig uti det nämnde dag vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 221, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 46, angående väckt motion om befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rotevakansafgift, af Bonde-Ståndet fattade beslut, att med afslag å förenämnde Betänkande och Utlåtande antaga det förslag, uti hvilket afdelningen inom Utskottet, som behandlat ämnet, stannat, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga ifrågavarande inbjudning lill handlingarne. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets den 19 dennes f. m. på bordet lagde Memorial: N:o 230, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 141, angående låneunderstöd för uppbyggandet af den nedbrunna delen af staden Lidköping samt verkställandet af den nya tomtregleringen derstädes; och N:o 231, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 158, angående ett lån för återuppbyggandet af den nedbrunna kyrkan i Lidköping. Ridderskapet och Adeln beslöt, att med vidblifvande af sina uti dessa frågor förut fattade beslut, lägga förevarande Memorial till handlingarne.
På samma sätt förfarés, om löneinkomsterna befinnas öfverskjuta normalbeloppet med mindre summa än att något praebendc-pastorat genast kan derifrån skiljas. 6:0. Understiger biskopslön det för densamma fastställda belopp, skall fyllnaden tjonsten tilldelas af Biskops-lönereglerings-fonden, så snart denna dertill lem nar tillgång. Så snart Kongl. Maj:t finner Biskops-lönereglerings-fondens årliga inkomst uppgå till det belopp, att af densamma ersättning kan Biskop lemnäs för praebendepastorat, som bör, men förut icke kunnat, från tjensten skiljas och med egen kyrkoherde förses, gifves om verkställandet deraf nådig befallning, hvarvid, i valet mellan flera, företrädesvis bestämmes praebende-pastorat i stift, der mer än tvenne sådane äro Biskopen på lönen anslagna. 8:0. Biskops-lönereglerings-fondens årliga inkomster må ej till annat än här uppgifna ändamål disponeras, hvaremot å densamma uppkommande behållningar må af Kongl. Majit användas till sådana utgifter, som af denna lönc-reglering kunna blifva en nödvändig följd eller tjena till dess fortskyndande.” Derefter uppläste Föredraganden Herr Departements-ckefen ett i öfverensstämmelse med ofvanstående underdåniga yttrande uppsatt förslag till proposition, sådant det finnes detta protokoll, bilagan N:o 1, vidfogadt; och hemställde Herr Föredraganden i underdånighet, det täcktes Kongl. Maj:t tillåta, att nådig proposition i enlighet dermed må till Rikets Ständer expedieras; — hvilken underdåniga hemställan af Stats-Rådets öfriga Ledamöter biträddes. Hvad Stats-Rådet, beträffande det under förestående punkt upptagna mål, i underdånighet yttrat och tillstyrkt, täcktes Kongl. Majit till alla delar i nåder gilla och bifalla. Ex protocollo K. G. Metzén. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 18(30. lior till Kongl. 31aj:ts Nåd. Proposition N:o 63.
Ad. ansäge de emot afdelnm N:o 2 af mom. Litt. b i 7:de punkten gjorde anmärkn. T föranleda till återremiss, ropades ja, och uppå sedermera framställd propos. biföll R. o. Ad. afdelnm N:o 3 af samma inom. Momenterne Litt. c, rf, e, /, och g. Hiföllos. Föredrogs ånyo Ridd.Utsk:s d. 4 och 8 sistl. Mars på bordet lagda mern. N:o 9, i anledn. af Frih. Palmstjernas, Carl Otto, motion om ett tillägg lill 7 § Ridd.-Ordnm. Gr. Frölich, Gust. Erik: Jag anhåller vördsamt, att min afgifna reservation emot ifrågavar. betänk, malte blifva uppläst, och att jag derefter måtte återfå ordet. Sedan den sålunda begärda uppläsningen försiggått anförde Gr. Frölich: Uti min nu upplästa reservation har jag uttryckt den förmodan, att den värde motionären biträder den af mig föreslagna modiflcation i hans motion, och jag tager mig derföre friheten, att nu göra denna hemställan lill Frih. Palmstjerna, och torde sedermera, om så erfordras, vidare få yttra mig; men i öfrigt innehåller min reservation allt, hvad jag i ämnet har att andraga. Frih. Palmstjerna: Jag erkänner gerna att Gr. Frölichs reservation är bättre affattad än min motion, och att deruti är upptaget, hvad jag i min motion kunnat förbise, äfvensom att Gr. Frölichs reservation utgör en fullständig vederläggning af det huf - 90 Den 14 Juni e. m. vudsakligasle, Utsk. haft att emot förslaget andraga. Jag är således villig, att helt och hållet förena mig med Gr. Frölich, och skulle anhålla om Ti. o. Ad:s bifall å hans reservation, om Ståndet vore mera talrikt församladt; men då nu så icke är händelsen, och en god sak aldrig förlorar dervid, att den närmare begrundas, samt Ridd.Utsk., i händelse ärendet återkommer till dess förnyade behandling, möjligen kan finna skäl, att tillstyrka förslaget sä som Gr.
Öfver staden spred sig det främnes obligatoriska sommarmassutvandring, en ganmande guldet och det fanns ingen stad i Danska stor badort. Sedan blir det landtligare och marks rike, där man lefde så vildt och öfverdå- villorna ligga ej mera så tätt. Vid E ' lekilde digt som i Helsingör. Det var illa beryktadt för finns det åter pensionater och hotell, men sedan sitt sedefördärf, och det spelades högt såväl bland kommer man in i » Plantagen » och människoboriddersmännen med höga ämbeten som bland ningarna upphöra alldeles. Plantagen består af borgarne, de rikaste i Danmark. Nu är här stilla. stora planteringar på flygsanden, sådana man ser Mäktigt reser sig Kroneborg ur böljorna, men det i Skåne vid Engelholm och flere ställen. Dessa har sin storhet bakom sig och hvilar nu på sina kring Hornbæk äro nu gamla och bilda en riktig lagrar; och på den lilla stadens trånga gator skog. trängas ej mera främmande sjömän med stadens Därinne var så tyst och svalt och skönt, man goda borgare och ställa till stojande, vi ' da uppkunde drömt sig till Smålands furuskogar, om ej träden i vinstugorna. Nu gå de förbi, de främmarken varit så olik. Här voro inga stenblock mande seglen, och Helsingör har mistat sin bekastade af jättehand, nej, knappt en sten, och tydelse. Men det är något aristokratiskt öfver vägarna, de voro af den hvitaste hafssand. Det det. Järnvägsstationen reser sig som ett slott var en härlig promenad genom skogen, härligast midt för hamnen, man blir nästan häpen öfver när planteringen var uthuggen, så att vi åter denna ståtliga byggnad, men här bruka också sågo Sundet eller, rättare, snart öppna hafvet, komma förnäma resande. Hit komma den danska Kattegat. Ah, vi längtade till Hornbæk, att kungafamiljens celebra gäster på genomresa till komma i detta glittrande, hänförande vatten, som Fredensborg. vi haft så rikt tillfälle att beundra hela dagen. Vi gjorde en kort promenad i staden, innan vi Vägen föreföll oss emellertid ganska lång, vi hade begåfvo oss vidare.
M:s nåd. propos. af ungefär samma innehåll, som den K. M. till nu församlade Ständer allåtit; och Utskts betänk, upplyser derjemte, att landshöfdingen i länet Hr Törne hos K. M. gjort und. hemställan om en sådan lindring och en sådan rotejemkning som StatsUtsk. nu föreslagit och Ständerne vid föregtde riksdagar beslutat. Vid sådant förhållande lärer någon tvekan om R. St:s åsigt i ämnet destomindre kunna uppstå, som någon reservation icke finnes bifogad StatsUtsk:s betänkande. Jag anser således en återremiss icke tjena till något, helst jag icke kan inse, alt det utaf Hr von Troil väckta förslaget kan komma under Utsktns öfverläggning gemensamt med denna fråga, hvarmed det icke äger omedelbart sammanhang; hvarföre jag äfven förmodar Hr von Troils mening blott hafva varit den att fästa krigsadministrationens uppmärksamhet på ett sätt att lindra roterisbördan i Jemtland, utan att behöfva betunga statsverket med särskildt anslag dertill. På dessa skäl anhåller jag 0111 bifall till betänkandet. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns betänk. N:o 25 återremitterades. Ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:ns betänk. JNT:o 3o, i anledn. af väckt fråga om understöd af statsmedel till uppbjelpande af fisket i Bohus läns skärgård. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Jag anhåller, att min reservation måtte blifva uppläst, och att R. o. Ad., på grund af hvad densamma innehåller, ville återremittera betänkandet. Frih. Sprengtportens reservation upplästes. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då jag begärde ordet, ämnade jag anhålla om uppläsning af Frih. Sprengtportens reservation för att instämma deruti. Om R. o. Ad. skulle, på annat sätt, än Frihtn och öfrige reservan terne föreslagit, bevilja ett så beskalfadt understöd som det ifrågavar.
Frölichs yttrande, att de författade tableauerna voro alldeles öfverflödiga, då den, sorn ägde förmåga att sjelf bedomina saken, ej torde underlåta att jemföra det nya förslaget med gamla lagen § för §, af skäl, att jag befarar det samtlige medlemmarne af Representationen icke äga den philosophiska och juridiska underbyggnad, som dertill skulle erfordras; hvadan jag icke utan skäl anser det vara ganska nyttigt, att vi af den nya Lag-comiteen fått emottaga ett arbete, som på ena sidan upptager den gamla, och på den andra sidan den ny lagens stadgande!), samt framställer motiverna för hvartdera af lagstadgandena, äfvensom de af Högsta Domstolen och Hofrätlerna derom afgifna yttranden. Läser man igenom hvad eomitcen sålunda utarbetat, så blir det möjligt för hvar och en, utan att vara praktisk^ eller theoretiskt bildad jurist, att bilda sig ett omdörpe ont hvad sorn-är rättast. 3a6 Den 22 April. Hr Hjerta: En af Konungens rådgifvare har bär af milt förra yttrande hemtat anledn. till ett försvar eller en ytterligare förklaring af orsaaken, hvarföre Regeringen icke vid denna riksdag kunnat komina fram till Ständerna med någon propos., angtde det nya lagförslaget. Jag har för min del icke betvifla!, alt ju sådana hinder kunnat stå att anföra, och att en anledn. dertill kunnat hemlas från Lag-comite'ens sent färdigblifna tableau; men en annan värd talare har redan förut anmärkt, att Regeringen icke behöfde denna tableau. Det var icke för Regeringens räkning den upprättades, och man bör kunna antaga, att Regeringens fleste ledamöter böra vara nog upplyste, likasom jag är öfvertygad, att den af Regeringens ledamöter, som här yttrat sig, är det, för att kunna uppfatta hufvudsatserna af det nya lagförslaget, utan behof af en sådan tableau. Det var endast i ändamål att underlätta öfverläggningen i en Riksförsamling, som består af alltför många ledamöter, för att mängden af dem skulle förmå, utan ledning, bedömma det nya lagförslagets skiljaktighet från det gamla, som det ansågs nödigt att utarbeta denna tableau.
Friherre lVkLnnerKeims förfrägan, huruwida han, enär Riksdagen ifrän Hufwudstaden blifwit flyttad, dä han, säsom sin ätts hufwudman wid densamma sig infunnit derstädes, oagtadt Jnstructiottens inNehäll, att hans wistelse-ort bör wara Hufwudstaden, kan sitt Embete säsom Justitia-Ombudsman utöfwa. Derefter Uppropades och afgick under anförande af Grefwe t^övvenIUetm, Usrt en DevutatioN som stulle till de andre Respcetive Ständen framföra dede Ridderstapets och Adelns beftut. Den 1Z Augusit ^err Baron och Lan^t-Marskalken tillkännagaf, att Riddarhus-Utskottet anmält alla wederbörliga prestanda, till Jntroductions minnande wara fullgjorda för Lagmannen kvants st klinteberg, hwilken genom nädigt Diplome af den 29 Juni: nästlidet är, blifwit under sine bröders adeliga Nummer 2188 adopterad; och proponerade i anledning häraf, att Jntroduction pä Riddarhuset mätte honom bewiljas. Vifölls. Justerades kleni-Protocollet för den i denna mänad; hwarefter Ridderffapets och Adelns afsönde Deputation äterkcm, och Grefwe Uövvenbjelm redogjorde för den hollon, uppdragne bestickning. Ridderstapet och Adeln ätstiljdes kl. ^ k in lläem krotocolli 6. Lilkverstolge.
Men då man fortgår i denna riktning, är det af vigt att tillse, att man icke går från den ena ytterligheten till den andra. För min del befarar jag att, om sådana förslag, som innehållas i det föredragna Betänk:t, skulle vinna R. Stirs bifall, så skulle deraf framkallas en sådan missbelåtenhet i de norra orterna, att man snart måste åter kasta om, och då kan man vid ett ombyte komma att gå lika långt på andra sidan som man nu gått på denna. Man. har sagt att det skulle dröja lång tid innan man kunde kartlägga dessa skogar. Ja, Mine Hrr! huru långvariga lia icke afvittringsarbetena redan varit? Och huru mycket återstår icke ännu af dem? J)e måste likväl vara fullbordade innan några nybyggen åter få göras, och jag är öfvertygad att det icke blir en, utan många generationer, som komma att gå bort, innan detta arbete blir slutadt, samt att kanske redan ny skog hinner växa på dessa generationers grafvar, innan kolonisationen derstädes åter kan börja. Det Finnes ännu i de norra orterna knappast någon socken, hvarest afvittringen är fullbordad, oaktadt man hållit på i så många år; ena gången kommer en föreskrift att man skall börja vid hafvet och gå uppåt landet, andra gången att man skall börja vid fjällen. Med så olika föreskrifter blir arbetet icke i hast afslutadt. Jag får således anhålla att man, för att icke taga ett alltför peremtoriskt steg, måtte inskränka sig till något, som framdeles kan blifva bestående. Hr von Koch: Jag begärde ordet i anledning af Hr Paykulls yttrande, för att med några lå ord antyda, att man icke får såsom alldeles liktydiga anse orden kolonisation och anläggning af nybyggen.
Det här öfverklagade onda skulle väl kunna afhjelpas, om drätselnämnden toge saken om hand och, sedan det visat sig att allmänna pantlåneinrättningen å Riddarholmen är otillräcklig att betjena allmänheten, genom inrättande af 3:ne filialkontor, ett på Söder och två på Norr, gjorde det möjligt för arbetarne att vid förefallande behof få belåna sina effekter, så att han ej blefve tvungen att för en spottstyfver, snart sagdt, sälja dem till pantlånaren, ur hvars hand låntagaren får återköpa dem till fulla värdet.» Reflexionerna i afseende på tillämpningen af ifrågavarande artikel på privatoch dylika banker torde göra sig sjelfva. Anhållande jag slutligen blott få hänvisa dertill, att Hederv. Bonde-St:t, ombuden för dessa j'-l(:delar af Svenska folket, hvars röstvigt så ofta åberopas, afslagit ifrågavarande Betänk. (Lag-Utsk:ts N:o 48) och gillat motionärens framställning, eller att Kongl. Förordnrn d. 3 Sept. 1864 måtte upphäfvas; vid hvilket förhållande, för att använda Lag-Utsk:ts egna ord, ehuru till beredande af emot hvad detsamma åsyftat aldeles motsatt resultat, — »och då en återgång till den bundna räntan» skulle vara, enligt mitt förmenande, en rättvisa för det stora hela, fastän för kapitalisterne, jag medgifver det, mindre behagligt (medelst uppgörandet af det, genom nämnde Kongl. Förordning, legaliserade procenteriet) — mitt vördsamma slutyrkande följaktligen blifvit afslag å Höglofl. Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 48 och bifall till motionen. Men då, såsom Den 12 Juni. jag tagit mig friheten att vid början häraf nämna, jag af grannlagenhetsskäl ej vid frågans allt för knapphändiga behandling den 1 Maj framställde denna min begäran, hvilken i alla fall till ingenting skulle hafva gagnat, och för mig ej återstod något annat, än att vid protokollsjusteringen, uti form af reservation, få dessa mina af den fullkomligaste öfvertygelse dikterade tankar uti Högl. K. o.