Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t för sagde ändamål äskade summa 45,000 R:dr, att på vanliga vilkor från Riksgälds-kontoret utgå, på sätt och i den ordning E. K. M:t begärt. 5:o. Under omförmälan, att som staden Ystad för sin hamnbyggnad utgifvit högst betydliga belopp och numera saknade medel lör fortsättande af de arbeten, hvilka ytterligare erfordras för denna hamns försättande i fullt ändamålsenligt skick, hvartill hörde densammas fördjupning medelst muddring, och stadens hamnkassa, skuldsatt och dessutom skyldig att af hamnarbetet underhålla den del, som redan vore lullbordad, icke heller förmådde bestrida den härför erforderliga kostnad, uppgående, enligt ett af Chefen för södra Vägoch Vattenbyggnads-distriktet upprättadt förslag, till 60,000 R:dr, deri inberäknade 30,000 R:dr för inköp äf ett nytt ångmudderverk med tillbehör, hvilket vore behölligt, så vida del såsom nödvändigt ansedda djup af 18 fot skulle kunna erhållas, har hos Rikets Ständer blifvit hegardt, att'för uppmuddring af ifrågavarande hamn, hvartill, enligt hvad Distrikt-chefen upplyst, skulle åtgå en tid af 5 år, måtte beviljas nämnda summa, 60,000 R:dr, deraf 40,000 R:dr såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet och 20,000 R:dr såsom låneunderstöd. Och då Ystads hamn onekligen är, i anseende till dess läge, af ett större och allmännare gagn för sjöfarten, samt det således är af vigt att äfven mera djupgående fartyg derstädes kunna inlöpa och söka skydd, hafva Rikets Ständer, i betraktande jemväl deraf all stadens invånare, utan bidrag af allmänna medel, utfört den med högst betydliga uppoffringar förenade hamnanläggningen, funnit sig böra på det sätt bifalla den gjorda framställningen, att Rikets Ständer för uppmuddring af Ystads hamn beviljat den derför beräknade kostnadssumman, 60,000
Enligt min tanke hade Utskit bort stadna med det tillstyrkande, att platsen skulle afrödjas och planeras, samt öfverlemna frågan om inhägnaden till ett kommande Adelsmötes beslut. Jag delar den siste talarens betänkligheter i afseende å den ekonomiska sidan af den föreslagna åtgärden. Det är nemi. icke en ringa sak, att på en gång och utan ersättning afstå en inkomst af omkr. 5000 rdr. Enligt min tanke är således det bästa att helt enkelt afslå Utskits förslag. Jag är öfvertygad, att det blifvande Adelsmötet ej skall blifva så öfverhopadt med göromål, att man icke med trygghet kan öfverlemna frågan till dess afgörande. Ett sådant uppskof synes äfven påkalladt af den ovisshet, hvari man för närvarande sväfvar i afseende å gårdsplanen. Då nu denna ovisshet ej förrän i en framtid kan höfvas, synes det äfven vara skäl att vänta med besluts fattande i förevarande fråga. Beträffande Utsk:ts förslag om klubbrummens apterande till bostad åt vaktmästaren, så är det åtminstone för mig motbjudande att tänka, att nämnda lokal skall styckas. Mig synes bäst vara, att densamma får förblifva i oförändradt skick, på det Landtmarskalksporträtterna må få bibehålla den kronologiska följd, hvari de för närvarande äro ordnade. Hvad angår Frih. Alströmers förslag, så skulle jag icke hafva någonting deremot, såvida man icke derigenom bunde sig allt för mycket. Man säger, att enär den omnämnda strandgatan kommer att dragas i rak linie, så nödgas man i alla händelser afstå en del af tomten. Jag vill emellertid erinra derom, att först och främst det ännu icke är afgjordt, att någon strandgata skall anläggas, och vidare att det i följd deraf omöjligen kan vara bestämdt, att den skall dragas i rak linie. Hur jag än ser saken, finner jag den vara så oviss, att det är allt skäl att åt framtiden öfverlemna dess afgörande. Jag får således anhålla om rent afslag å Utsk:ts hemställan. Frih. Cederström, Rudolf:
Presle-Ståndet, som icke kunde bifalla detta betänkande, fattade deremot det beslut, att, lill svar på Kongl. Maj:ls Högstberörde Nådiga Propositioner, skulle i underdåning skrifvelse anmälas: l:o, att tiden under innevarande Riksdag icke tillåtit Rikets Ständer ingå i fullständig granskning af det i Nåder meddelade lagförslaget, hvarken till dess hufvudgrunder, eller deras tillämpning; 2 o, att Rikets Ständer icke anse tillräcklig erfarenhet ännu vara vunnen om lämpligheten och användbarheten här i Riket af det föreslagna nya straffsystemet, hvarom ett allmännare tänkesätt synes böra hinna utbilda sig, innan det difinitift och i sin helhet antages; 3:o, att Rikets Ständer, med erkännande af behofvet utaf förbättringar i nu gällande fängelsesystem, och med undersåtlig tacksamhet för Kongl. Maj;ts redan ådagalagda höga omsorger att dem bereda, anse ganska vigtigt, alt inhemska försök må göras med tillämpning af de i den föreslagna fängelselagen framställda olika methoder för fängelsestraffen, och fördenskull i underdånighet anhålla, att personer, som blifvit dömde till fästningsarbete på längre eller kortare tid, måtte, när Kongl.
Utskottet har utgå'lt från den åsigt, att en tilltalad, som, ehuru i det närmaste öfverbevist, dock fortfar i ett ihärdigt nekande, skulle derigenom i moraliskt afseende öka sin brottslighet. Denna mening synes dock först och främst innebära en verklig motsägelse, ty, så länge brottsligheten icke är bevist och således ej till verkligheten bestämd, lärer man icke rirameligen kunna antaga någon förökning deraf. För det andra torde äfven giltiga skäl finnas att betvifla, det nekandet af en juridiskt bevist förbrytelse är i sig en omoralisk handling. Den juridiska bevisningen, om ock aldrig så fullständig, utgör icke någon absolut visshet, utan blott en större eller mindre grad af sannolikhet, som likväl icke utesluter möjligheten af ett förhållande, motsatt det som blifvit bevist, hvaraf också följer, att, ehvad juridiska bevis, som emot någon förebringas, det likväl kan vara möjligt att han är oskyldig. Tvifvelsutan är detta äfven orsaken hvarföre ej blott vår, utan de flesta andra Lagstiftningar ansett nekandet af ett juridiskt bevist brott icke vara straffvärdt; ty hvarken sedelagen eller den borgerliga kan fordra, att någon skall åtaga sig en brottslighet, tvärtemot sitt eget medvetande. Utskottet synes hylla den åsigt, att inga på förhand bestämda reglar böra hindra Domaren att, enligt sin öfvertygelse, fria eller fälla en tilltalad. , hvilket ungefär vill säga detsamma, som att ingen bevisnings-theori bör finnas annorlunda än i Domarens bröst. Om jag också ganska väl inser, att man, genom hvad bestämmelser som helst, angående bevisningen, icke kan förekomma, det, vid tillämpningen deraf, ej mycket mäste bero på Domarens subjeclivitet, så synes det mig likväl betänkligt att låta honom helt och hållet samt i alla händelser efter sin öfvei tygelse afgöra hvad som är fullt bevis.
Bonde-St:s den 1(5 dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 283, med inbjudning lill II. o. Ad. samt PresteSt. att lorena sig i Borgareoch Bonde-St:ns i afseende å lt:te punkten af Stats-Utsk:ls Utlåt. N:o 87, fattade beslut, i fråga om anvisande af medel för norra stambanans fortsättning från Upsala till Sala. Sedan detta prot.-utdrag blifvit, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagdt, anmälte sig och yttrade Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, täcktes till Ståndet framställa, huruvida icke det behagade besluta, att denna ifrågav:de inbjudning måtte få afgöras och diskuteras i sammanhang med den från Borgare-St/ redan förut ankomna och bordlagda inbjudning. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., på sätt Gr. Liljencrants föreslagit, behagade besluta, att Bonde-St:s ifrågav:de inbjudning skulle företagas till behandling och afgörande i sammanhang med Borgare-St:s denna dag ankomna inbjudning i samma ämne. Ropades ja. Fortsattes pröfningen af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allrn.- Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 29, i ani. af väckta motioner om ändring eller omarbetande dels af landtmäteri-instruktionen, dels af skiftes-stadgan och dels af arfvodes-taxan för landtmäteriförrättningar; och förekommo nu i ordningen: ll:te och 12:te punkterna (sid. 15 och 16). Utskits hemställanden biföllos. 13:de punkten (sid. 18). Frih. Raab, Adam Christian: Jag får anhålla om upp lysning, huruvida denna del af Betänk:t är af de öfriga Stånden bifallen eller icke. I anledning häraf tillkännagaf undertecknad, att prot.-utdrag i ämnet ankommit endast från Borgare-St., som bifallit den nu förev:de punkten. Frih. Raab:
Förut meddelade förlagsinteckningar bedömas efter ditintills gällande föreskrifter, men böra hos Rådstufvurätt inom Ett år från nyssnämnde dag, och hos Häradsrätt sednast vid det lagtima ting, som infaller nästefter samma års utgång, samt deruppå vidare, enligt hvad i §§ 5 och 6 stadgadt är, förnyas, för att bibehålla sin förmonsrätt. Högsta Konni. Maj ds Nild. Skri fe elite, N:o 16. 33 Högsta Domstolen fann, för sin del, emot. ifrågavarande förslag icke något vara alt erinra. Ex protocollo Sv. P. Ekstrand. \:o 16 Alik. till Exp.-Utsk. Hen 8 Der. kl. 1 e m. KONGL. MAJ: T S nådiga Skrifvelse till Pikets Ständer, angående anslag för uppförande af cellfängelser, och i afseende på andra frågor, so/n med fängelseregleringen eg a sammanhang; gifven Stockholms Slott den 9 November 1847. Sedan hos Kongl. Maj.t, genom Rikets Ständers skrifvelse den 5 Juni 1841, blifvit i underdånighet anmäldt, huruledes Rikets Ständer beviljat särskilda anslag för uppförande, så långt anslagen hunno, af nya fängelser efter cellsvstemet, nemligen 900,000 R:dr till länsfängelser, 100,000 R.dr till häradsfängelser och 300,000 R:dr till stadsfängelser, och Rikets Ständer tillika framburit den önskan, att en fullständig plan måtte varda uppgjord i afseende på erforderliga fängelser af dessa slag inom hela riket, så hafva dels åtskilliga cellfängelsebyggnader blifvit företagna och fullbordade, dels i öfrigt, för ofvanberörde ändamål, förberedande åtgärder egt rum, efter hvad i det följande närmare törmäles. De redan fullbordade fängelserna äro: för Stockholms län med 90 celler, för Linköpings län med 102 celler, för Christianstads län med 90 celler, för Gefleborgs län med 66 celler och för Carlstads län med 78 celler.
Hafle, kämpe af jättebörd, Gudhorms fosterfader och deltagare i hans strider. 152, 158, 159. Hagal, Sköld-Borgars vän, Hamals fader, Halfdans fosterfader. 94. Hake, jätte. Halfdan, Sköld-Borgars och Drotts son, germanernas förste konung, ansedd tillika som Tors son och hedrad med gudomliga ärebetygelser. Han är Svipdags styffader, Gudhorms och Haddings fader. Hallenskide (Hallinskiði), binamn till Heimdall. Hamal, Hagals son, Halfdans fosterbroder, Haddings fosterfader, stamfader till den amaliska slägten. Hamder och Sörle, Svanhilds bröder. 162. Hamingor (hamingjur), fylgior, kvinliga skyddsandar. Hamskerper, häst. Se Gardrova. Hangatyr (Hángatýr), binamn till Oden. Hannar, dvärg. Haptagud, binamn till Oden. Har (Hár), binamn till Oden. Harbard (Hárbarðr, gråskägg), egentligen ett Odensepitet, men som Loke tillegnade sig vid ett i dikten Harbardsljod omtaladt tillfälle, då han dref gyckel med Tor. Denne befann sig i Jotunheim på återväg till Elivågor, då han såg framför sig ett sund och på andra sidan detta en färjekarl med en båt. Sundet var en genom trolldom vållad synvilla (en velafjörðr). Färjekarlen, som hade utseendet af en yngling, var Loke. Tor, som kan vada äfven genom de djupaste vatten, ville hällre, då han såg färjekarl och färja vara till hands, begagna sig deraf; han ropade på färjemannen och tillkännagaf sin önskan, och nu uppstod ett samtal, hvarunder Loke uppträdde på det försmädligaste och retsammaste sätt mot asaguden. Då denne frågar, hvad han heter, svarar han, ehuru han har en ynglings utseende, »Gråskägg», och i denna gäckande ton fortsätter han.
Man har äfven in vändt, att det lagrum, hvars upphäfvande yrkas, skulle ega oskiljaktigt sammanhang med flera andra stadganden i allmänna Lagen och derföre ej kunna rubbas, utan att äfven dessa undergå förändring, nemligen 6 Cap. Jorda-Balken, om bördsrätt, så vidt den sträcker sig till syskonbarn; i3 Cap. i §. Rättegångs-Baiken, om jäf emot Domare; iy Cap. '7 §. i samma Balk, om jäf emot vittnen; och 58 Cap. Missgernings-Balken, om lägersmål med syskonbarn; men Rikets Ständer dela icke denna mening. Till undanrödjande af berörde inkast, vore det måhända nog att anmärka, att, om dessa lagrum kunnat stå tillsammans med en vilkorlig, af Konungens bifall beroende, men dock aldrig vägrad tillåtelse för syskonbarn, att med hvarandra ingå ägtenskap, så behöfva de ej eller förändras, om tillåtelsen blifver allmännelig och oberoende af Konungens välbehag. Men det är för öfrigt uppenbart, att bördsrättens ändamål, som är att bibehålla fast egendom inom slägt en, icke förändras, utan snarare befordras, genom upphäfvandet af förbudet mot ifrågavarande giftermål; att det vänskapligare förhållande emellan syskonbarn, hvilket utgör grunden för Lagens stadgande om desse skyldemäns jäfagtighet såsom Domare eller vittnen, 158 Exp. Utst. Förslag till und. Skrif v. N:o 67. icke kan anses blifva mindre genom friheten att ingå giftermål; samt att det högre ansvar, hvarmed Lagen belägger olofliga köns-förbindelser emellan syskonbarn, bör bibehållas, icke derföre, sorn skulle kyskhetsbrott emellan dessa slägtingar vara mera osedliga, än dylika brott emellan obeslägtade personer, utan derföre att det lättare tillfälle, och den deraf följande större frestelse till sedlighetens öfverträdande, som från ett närmare och förtroligare umgänge kan uppkomma, bör hafva en motvigt 1 fruktan för ett på öfverträdelsen följande större straff.
Hvad till de år från år sig ökande fattigvårdsutgifterne åtgår utöfver räntemedlen å denna kapitalfond uttaxeras bos stadens skattskyldige, i mån af den bevillning hvar och en erlägger, efter olika beräkningsgrund för fastighetsägare, löntagare och idkare af borgerlig rörelse. Dessutom finnas 6 stycken andra fonder, med en kapital-behållning vid 1850 års utgång af tillhopa 23,931 R:dr 17 sk. 8 rst. Banko, hvarå afkomsten användes till fattiga borgareenkor och barn i staden, pensionering af till Hallverket hörande tjenstemän, lill understöd af fattiga fabriksarbetare, till underhåll för fattiga, bosatte i och utom Länet, samt till stipendier för Studerande m. m., efter gifvarnes föreskrifter. Mälare-Provinsernes enskilda bank har sedan år 1847 härstädes haft en afdelning, med ett kapital af omkring en half million Riksdaler R:gds, för bedrifvande af kreditivoch diskonlrörelse. Det torde icke vara tvifvelaktigt att denna bank-afdelning, skött med den urskiljning att endast några få lagsökningar behöft anställas, utan att dock banken fått vidkännas den ringaste förlust, haft ett på ortens handel och rörelse välgörande inflytande. Strengnäs, belägen vid Mälaren. Folkmängden derstädes utgjorde år 1850 ett antal af 1,248. Handeln är af föga betydenhet. Sjöfarten är ej heller betydlig, och utgjorde antalet fartyg, som år 1850 tillhörde denna stad, endast 2:ne om tillhopa 27 lästers drägtighet; men härtill kommer en liflig, nästan daglig ångbåtskommunikalion med hufvudstaden, underhållen af fartyg, som i förbifarten till och från andra städer vid Mälaren och Hjelmaren lägga till vid stadens brygga. Handtverkeri-idkarnes antal uppgick nämnde år till 30 män och 2 qvinnor jemte 25 gesäller och 34 lärlingar. Jordbruket utgör en af stadens betydligaste näringar och uppgår rymden af den staden tillhörige åker till icke mindre än 671 tunnland och äng till 374.
«A blending of all beauties streams and dells «Fruit, foliage, crag, wood, cornfield, mountain, wine «And chiefless castles breathing their farewells «From gray but leafy walls where Ruin greenly dwells »Adieu to the fair Rheine.» I Tyskland, Europas universitet, uppehöll han sig en tid, hvarunder han gjorde sig närmare bekant med detta folks så egna litteratur, der skaldekonstens heliga fäder tala i gåtor, som oraklet i Delphi, och från hvars dunkla helgedom abderiterna i norden hemtat mönster för sitt skaldskap, och bildat sitt skönhetssinne, fast de nu, liksom deras bröder i Abdera, nödgats läsa in sitt konstverk för dess oanvändbarhets skull. Reflektioner af dylik beskaffenhet sysselsatte vår resande under hans vistande i Tyskland, men med de sköna derstädes äfventyrade han ej något misstag: de voro så långt ifrån att likna hans ideal, tyckte han, som det vakna tillståndet är vida skildt från det slumrande (ett magnetiskt slummer torde han hafva ment). Deras kallbräckta enthusiasm var himmelsvidt skild från den varma, söderländska lifligheten hos det arabiska mönstret. Sålunda seglande, åkande och vandrande, reflekterande och jemförande kom han slutligen, Gud vet bäst huru, till Köpenhamn, der han dock ej länge uppehöll sig, utan att hafva som hastigast tagit dess förnämsta märkvärdigheter i ögonsigte, samt på närmare håll, hoc est, med tillhjelp af operakikare, sett H. M. Konungen samt Oehlenschlæger och fru Heiberg, mamsell Fieldsted och spelmannens och improvisatörens författare m. fl., hvilket allt, i förbigående sagdt, väl ej kan kallas otidig nyfikenhet, beslöt han, att ofördröjligen företaga färden till sitt eget fädernesland, hvarifrån vinden öfver sundet förde honom helsningar allt då och då. ELFTE KAPITLET. «Do, re, mi, fa, sol, la si.» – «Svart, fru doctorinna?» for hon för «vånad tillbaka «svart? – svart är
Ridderskapet och Adeln. S. D Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 5 dennes pi bordet lagda Utlåtanden och Memorial: N:o 75, i anledning af väckt fråga om medels anvisande till lån för kyrkobyggnader; N:o 76. angående beviljandet af ett lån till Markaryds församling i Kronobergs län, för der förestående kyrkobyggnad; N:o 77, i anledning af väckt motion, om ett lån för Oscars församling i Kalmar län; N:o 78. angående ett föreslaget nytt Jåns beviljande åt. det för hamn-anläggningen vid Kungsbacka bildade aktie-bolag; N:o 79. i anledning af vackt fråga om lån till inrättande af en benmjöls-fabrik; N;o 80. angående ett föreslagit lån till staden Umeå för den å dervarande kyrka företagna reparation; N:o 81, i anledning af väckte frågor om inlösning af Riksgälds-sedlar, som inom den derför stadgade preskriptionstid icke blifvit till invesling företedde; N:o 82, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om försäljning af det s. k.
Genom det Memorial, som nu torde komma att till vederbörande Utskott remitteras, har Grefve Posse föreslagit följande ändring i nu gällande Kongl. Författningar rörande uppfinnares och jordägares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter vid upptagande af nya eller förr arbetade Malmoch Mineralanledningar, nemligen: ”Att uppfinnare af nya eller förr ar"betade Malmoch Mineral-anledningar må ”tillförbindas att hembjuda jordägaren upp”finnarerätten, mot erhållande af ett, efter ”anledningarnes beskaffenhet, visst bestämdt "prEemium, dock med rättighet för uppfinnaren, att i händelse jordägaren icke vill ”betala detta prsemium, då ingå såsom delegare, utan öfverlåtelserätt på annor man, ”till hälften uti nya, och till juti gamla ”förut arbetade och kända Malmoch Mineralanledningar, samt att ingen, utan "jordägarens medgifvande, må äga rätt, att "taga mutsedel, eller anställa sprängning el”ler brytning på närmare afstånd från åbyggnad, vare sig mangård eller uthus, än Den ag December e. m. a3g "5oo f:r, ej eller närmare intill allmän farväg än på 5o famnars afstånd.” Då ämnet icke är utan vigt, torde Höglofl. Ridderskapet och Adeln benäget tillåta mig att få framställa några anmärkningar vid hvad Grefve Posse föreslagit. De författningar, hvarefter frågor om uppfinnareoch jordägare-rätten i Grufvor hitintills blifvit bedömde, nemligen Kongl. UtmålsFörordningarne af den 20 October 1741 ocb 6 December 1757, hafva, då de i allmänhet tillagt uppfinnaren hälften så väl uti alla nya Malmeller Mineralstreck, som ock uti de från flere år tillbaka ödelagde Grufvor, hvilka åter upptagas, dermed afsett en billig uppmuntran för den, som, med uppoffring af arbete och kostnad, utan att på förhand kunna beräkna säker vinst eller ens ersättning för mödan, vilja bidraga att i dagen skaffa råämnen till Rikets betydligaste Exportartiklar.
Denna skrift sändes till presterskapet i hela vårt land med anhållan att delgifve densamma åt vederbörande. Det har lyckats fröken Nordv&amp; att öfvertala ett stort antal tjänsteflickor, som saknade vana vid stadslifvets sysslor, att återvanda till det enklare landtlifvet. Omöjligt är att kunna beräkna hur m h g a kvinnor blifvit genom Herbergets verksamhet räddade f r h att sjunka ned i förtviflans och vanärans djup, på hvars rand de ensamma och skyddlösa stapplade, då det människovänliga hemmet öppnade för dem sina portar och dermed möjligheten t111 hederligt förvärf. Lina Nordvall var också en nitisk medhjälperska vid bildandet af Nattasylet för kvinnor, Riddargntan 9, och har säkert genom sin erfarenhet och sitt praktiska försthd varit en god rådgifvarinna för den franske pastor Bach, hvars människovänliga nit varit främsta drif kraften för inrättandet af denna välgörande anstalt. Nattasylet och Herberget, kompletterade hvarandrn; det förra sökte främst upprätta från, det senare skydda för fall. Herberget har under fröken Nordvalls langa sjukdom föreståtts af hennes van och mhgåriga medhjälparinna frö- ken Svenson, åt hvilken hon också uppdrog dess framtida vård. Man har skäl hoppas, att den goda inrättningen skall under hennes ledning kunna fortga och allt framgent bereda utkomst och skydd åt ensamma, v&amp;nlösa kvinnor. Under en lång och plågsam sjukdom sökte och fann Lina Nordvall kraft och frid hos den Gud, hvars h j d p och v5ilsignelse hon ofta utbedt sig trid der arbetet för Herberget. Hon fick i rikt mått erfara sanningen af löftet: " en som beder han f h. " Literatur. Sjukvård och helsovård. E n handbok utarbetad af flere Ilkare under redaktion af B: v C. Wallis och D: r F. W. Watfvinge. Af detta arbete omfattar förra delen: kemi, anatomi, fysiologi och helsovArdd4ra, och den senare behandlar: sjuksköterskaiis pligter, sjukdietetik, barns vird, de vigtigare sjukdomarne, kvinnans slägtlif och kvinnosjukdoniar, antiseptik och förbandsllra.
Selling. A. B. Ahlborg. 60 Tab. N:o 1. Westmanlands län. Den 31 December enligt Enligt de mantalslängder, som upprättats vid slutet af motstående år. Utskrifhusförhörslängderne. Hela folkmängc en af Deraf frie från mantalspengar. ningsmanskap. Å landsbygden. Manhön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Tabb. I medeltal för firén 1856—1860. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Ärtor. Potatis. Hästar. Tjurar. Oxar. Kor. Ungnöt. Får. Getter. Svin. Westmanlands län. Tab. SKOGSHUSHÅLLNING. i. Särskilde slag af skogar m. m. Indelad år. 2. Areal vid periodens slut. Afverkningsbelopp utfördt i Ar. qvantitet. pennmge värde. Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige och till Dess disposition indragne: finnas ej. Boställens, som till trakthuggning blifvit indelade: Militie boställen. lyftinge i Bro socken Norr Al i Vester Fernebo socken • -Civile boställen. Oster Skogsta i lillhärads socken Ecklesiastike boställen. Bro Kyrkoherde-boställe Arboga dito Setterbo dito Fläckebo dito Öfriga Kronohemman skogar. Strömsholms Stuteris och Kungsladugårds jemte till Stuteriet anslagne Hbergs allmänning . Johannisbergs Kungsladugård Summa Från följande bostållsskogar har, utan föregående indelning, efter särskildt tillstånd, försäljning af skogsvaror ägt rum: Militie boställen. Westanberg i Vester Wåla socken, 25 stigar kol å 90 kubikfot Civile boställen. Mälby i Vester Fernebo socken, 331 stigar kol å 90 kubikfot laggarbo i Skinnskattebergs socken, 30 stigar kol å 90 kubikfot Sör Gerdsbo i Vester Fernebo socken, 50 dito dito Osta i Nora socken, 25 st. sågtimmer å 20 kubikfot