Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
DomarLagmans-Rätternes indragning skulle således i ringare mål försvåra rättvisans sökande för de mindre bemedlade och äfven föranleda dertill, att Hof-Ratterne blefvo så öfverhopade med göromål, att Statens betungande med inrättning af flera Divisioner, med tillökade Ledamöter och ^Betjening icke kunde undvikas. Dessutom skulle, derest LagmansEätterna indragas, de med Hiirads-Syne-Rätts Utslag i Agonch Råskillnads-tvisier missnöjde Parter, antingen helt och hållet komma att sakna tillfälle att vid ny Syn få Härads-syne förrättningen granskad och öfversedd, eller vara nödsakade att i sådant afseende directe vända sig till de vida kostsammare RiddareSyner. Deremot är det ostridigt, att Lagmans Tingens hållande allenast en gäng om året föranleder till ett skadligt uppehåll i Lagskipningen, i synnerhet då, till målens behöriga utredande, stundom kan fordras uppskof från ett till ett annat Lagmans-Ting. Denna olägenhet synes dock kunna afhjelpas, om, i de orter, der flera än ett Härads-Ting om året hållas, Lagmans Tingen till tvänne om året utsättas. Om HäradsTingen förblifva hädanefter likasom hittills, kunde äfven fråga uppstå, om icke i de ortor, der 3-dje Dil. Nro 15, .16. tra H4 Den 5 Maj. tre Ting hällas, Lagmans - Tingen borde blifva trenne till äfdömande efter hvarje Ti nestorns slut af de ifrån Härads-Rätterna vädjade mål. Genom en sadan anstalt, derest den bifalies, synes den förnämsta anledning till klagan öfver uppehåll försvinna; och Riksens Höglofl. Ständer lära ej underlåta, att vid Embetsmanna-Corpsens lönreglering, hvad Lagmännen angår, låta komma i beräkning, den tillökning i besvär och kostnader, sorn dessa hittills ringa lönta Embetsman harigegenom komme att förorsakas
Jag hemställer likväl till linma, huruvida det är den lagstiftande och beskattningsmaklen, eller om det är regeringsmakten, hvilken skall gifva sådane bevis på förtroende och välvilja. Jag vågar likaledes fråga, om del är lagstiftande och beskattningsmakten, som skall gifva sådane presenter, eller om det är regeringsmakten. Jag tror, att det är den sednare. Jag förnyar min anhållan, att R. o. Ad. ville, under erkännande af såväl stiftarens förtjenst som Råby instituts nytta, så länge det förblifver en enskild inrättning, likväl icke anse för sig lämpligt eller för lagstiftande makten tjenlig!, att för densamma bestämma sådane gåfvor sorn den föreslagna, och att R. o. Ad. således med vldblifvaude af sitt förra beslut ville afstå Ulsk:s förslag. Den 19 Augusti e. m. 77 Frih. Klinkowström liar föreslagil, att R. o. A<1. skulle, i si. f. alt bifalla Ulsk:s förslag, fatta det af en reservant föreslagna beslut, eller ”att ett årligt anslag af 1,000 R:dr b:ko skulle af RiksgrsKont. utgå lill det vid Slöra Råby inrättade räddningshus för varnartiga barn, så länge åtminstone 20 sådane barn vid inrättningen funuos intagne och så långe densamma för öfrigt forlfore i sin nuvar:de gagnande verksamhet.” Delta beslut är, så vidt jag förstår, ännu mindre förenligt med riktiga former, än det af Utsk, föreslagna. Det må vara orätt, ali R. St. genom Riksg:s-kont.. göra presenter ål enskille, men att R. St. skulle på Riksg:s-Knul. upgöra en Statsreglering bredvid den, som K. JV1. häfver i StatsKonl. del måste vara ännu sämre. Förslaget afser nemi., att anslaget icke blott skulle vara för en gång, utan fortgående från Riksg:s-kont. utgå med 1,000 R:dr b:ko årligen till Råby institut.
Moði) och Magne (fn. Magni), hvilka öfverlefva verldens undergång och i den nya skapelsen skola föra hammaren Mjöllne. Ull (fn. Ullr) är Sifs son och styfson till Tor. Han är den ypperste bågskytt och skidlöpare, har ett fagert utseende och en krigares skick, samt är god att åkalla i envig. Hans boning heter Ydalar (fn. Ýdalir). Han anses för vinterns gudom, motsatt Balder såsom sommargud. Járnsaxa af járn, järn, och saxa, hugga, hacka i stycken. Móði, den modige, af moðr, mod. Magni, den starke, af magn, kraft, styrka. Ullr är (enligt Säve) det samma som got. vulþus, (med bortfallet v och lþ assimileradt till ll), fht. wuldar och forneng. valdor, ära, härlighet; gudens namn betyder således: den ärofulle, härlige. Ýdalir, idegrans dalar, af ýr, idegran, hvilket träslag helst nytjades till bågar. Tors strider. Tor är Åsgårds och Midgårds skyddande gudomlighet, och derför utvecklar sig ock hans väsen i en mängd strider mot gudars och människors fiender, jättarne. Tor och Rungne. Jätten Rungne (fn. Hrungnir) hvars hufvud, hjerta och vapen voro af sten, hade utmanat Tor till envig. Såsom medkämpe stod vid hans sida lerjätten Mockerkalfve, och Tor åtföljdes af sin tjenare Tjalfve. Denne sprang till Rungne och gaf honom det rådet att lägga skölden under fötterna, emedan Tor, såsom han sade, skulle anfalla honom nerifrån. Då kastade Rungne skölden under fötterna och fattade sin stenklubba med bägge händerna. Derpå förnam han blixt och dunder, och såg Tor träda fram i sin åsakraft. Tjalfve gick mot Mockerkalfve, som föll med ringa ära. Tor kastade sin hammare mot Rungne, hvilken åter kastade sin klubba mot Tor.
I min sednast afgifna Berättelse yttrades, att jag af anförda orsaker befarade, det någon större minskning i antalet af balanserade mål, som berodde på Högste Domstolens pröfning, icke vore att förvänta under år 1862. En sådan minskning inträffade likväl äfven nämnda år; och under år 1863, för hvilket år jag här nedan till jemförelse sednaste berättelsen meddelar redovisning, har minskningen i nämnde balans varit så stor att densammas fullkomliga försvinnande bör kunna emotses, om inträffar under de år, då vidlyftigare lagförslags pröfning Jag meddelar här: än något uppehåll alltid upptager domstolens tid. Sammandrag af Revisions-Sekretcrarncs Årbets-Redogörclser för är 1863. Balans, enligt dessa redogörelser, vid slutet af år 1862. Revisionssaker Skiftesmål Tillkomna mål under år 1863. Kammar-Rätts-mål 7. General-Auditörs-ärenden . 19. Hemställda brottmål . 13. Besvärsoch ansökningsmål . 956. Kabinetts-mål Revisionssaker Skiftesmål Kammar-Rätts-mål 1.685. Transport 820. 97 General-Auditörs-ärenden Hemstälda brottmål Besvärsoell ansökningsmål Kabinelts-mål Transport Dalans lill 1864. Revisionssaker Skiftesmål Kammar Riitts-mål . General Auditörs-ärenden . Då således ingående balansen utgjorde 1,613 piål och den utgående 1,1 16 .3,298. Har följaktligen balansen minskats med 497 mål. Utaf den sålunda redovisade minskning af balanserade mål belöper å Revisionssaker 229. 497. Hemstälda mål 2. Besvärsoch ansökningsmål. 212. Hvaremot ökning i balansen ägt rum å Kammar-Rälts-mål med 6. General-Auditörs-mål med . i. .504, 7. 497. Jemförelse för sistlörflutna fem är mellan antalet af Inkomna mål Afgjorda mål. 1859. MO. 18/il. 1802. 1803. B ilansen af Devisionssaker utgjorde
Den, som bifaller Utskottets, af två Stånd godkända, förslag att cautschuk, oarbetad, skall vara tullfri, och arbeten deraf, i taxan ej specificerade, åsättas införselstull af 12 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer gällande bestämmelse af tullfrihet för cautschuk att bi behållas. 16:o. Den, som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag, att gutta percha, oarbetad, skall vara tullfri och arbeten deraf, i taxan ej specificerade, åsättas införselstull af 12 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies gällande införselstull af 6 rst skålpundet för gutta percha. För Bevillnings-Ulskotlets Memorial, M 1-i. 17 För artikeln cider, nu åsatt en införselstull af 12 sk. kannan, hade UtskotCider. tet föreslagit, att den i stället skulle hänvisas till lika tullbehandling med vin; hvilket förslag af Presteoch B or g are-St ände t blifvit godkändt, men af Ridderskapel och Adeln samt Bonde-Ståndet, under vidblifvande af gällande tulibestämmelse, förkastadt. Utskottet inbjuder Riddershapet och Adeln och Bonde-Ståndet att förena sig i de öfriga båda Ståndens beslut, hvilka bifallit ifrågavarande förslag; och föreslår, för annan händelse, följande omröstning: 17:o. Den, som bifaller Utskottets, af två Stånd godkända förslag, att cider skall tullbehandlas lika med vin, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer införselstullen å cider att bibehållas vid 12 sk. kannan. Presteoch Borgare-Stånden hafva bifallit, men Riddershapet och Adeln samt CoC/furer. Bonde-Ståndet, under vidblifvande af gällande tullbestämmelse, ogillat Utskottets förslag, att för coeffurer, nu åsatte en införselstull af 25
Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 75. i anledning af väckta motioner, angående förändring af lagens stadganden, i afseende på rättigheten att föra annans talan inför rätta. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 76. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om upphörande af landsflykt, såsom påföljd för brott. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Stats-Utskottets Utlåtande N:o 260, angående väckta frågor om statens medverkan för fullbordande af jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult, med undantag likväl för Utskottets tillstyrkande i 3:de punkten, den Ståndet för dess del, ansåg böra'erhålla följande från Utskottets förslag afvikande lydelse: ”det Rikets Ständer medgifva, att. Fröt.-Utdrag den 20 Februari 1858. 1151 al de till säkerhet lör lullhordandet af jornvägs—anläggningen mellan Köping och Hull i Kongl. Slats-kontorel deponerade medel uti räntebärande obligationer, det ännu innestående beloppet, motsvarande 225,000 Ridr Riksmynt, må till jernvägsbolaget återställas, samt att Rikets Ständer, vid anmälan om delta beslut, i underdånighet öfverlemna till Kongl. Majit alt, efter pröfning af härvid förekommande förhållanden i nåder afgöra, huruvida några förbehåll eller bestämmelser med hänsigt till de ifrågavarande medlens användande lämpligen böra föreskrilvas. S. D. Föredrogos i ett sammanhang Slals-Utskollets Utlåtande Nio 269, i anledning af ålerremiss af frågan om län för jernvägsanlägguing mellan staden Borås och vestra stambanan och Borgare-Ståndets, medelst Protokolls-utdrag N:o 546.
Fulimäglige skola företrädesvis söka begagna de förstnämnde lånesätten, sorn erbjuda förmonen af en lägre ränta; och får icke i något fall räntan öfverstiga 5 procent, äfvensom icke heller rabatt på capilalet medgifves; N:o 419» i anledning af väckt motion om de vilkor, hvarpå Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ega att upptaga lån: delta Utlåtande återremitterades, och blef till Statssamt Banco-Vtskotten remitterad en af Anders Danielsson från Elfsborgs Län väckt motion, om utvidgad credilir-rätt för Riksgälds-Contoret i Rikets Ständers Bank; N:o 43t> i anledning af en Herr 'Hallings motion, rörande en förbättrad inredning af Riksgälds-Contorets förra hus, som begagnas af ofrälse RiksStånden samt Rikets Ständers Utskott, äfvensom en uti Bonde-Ståndet väckt motion, i afseende på förändring uti Ståndets sessions-rum: bifölls, S. D. Föredrogs å nyo Expeditions-Utskottets på bordet hvilande Memo - Prot. Ut dr. d. 14 Mars i835. 25 Memorial, N:o a3, med öfverlemnande till ny justering af förslaget till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ytterligare Stats-anslag för Armeens Pensions-Cassa m. m.: Ståndet antog Utskottets sista forsla^ till underdånig skrifvelse, samt inbjöd Högvördige Preste-Ståndet och Välloflige Borgare-Ståndet att detta beslut biträda. S. D. Förédrogos å nyo B ane o-Utskottets, på bordet hvilande, följande Memorial: N:o 106, med anmälan om åtskilige förändringar och tillägg i afseende på de under Litt.
Fråga kan naturligtvis icke blifva om att bestämma en summa, utöfver hvilken StatsUtskottet vid Statens reglering, ej må gå; utan blott att på förhand uppgifva hvilka tillgångar, efter anställd pröfning af näringarnes. beskaffenhet, skulle kunna vara att påräkna Den ia Februarii, StatsUtskottet kunde då, om det funne den icke motsvara behofvet lill nästa Riksdag, bereda tillgång till en del af behofvet genom funderade lån. Så går det till i England, der Ministern i och med detsamma han anmäler hvad Staten behöfver, också uppger de källor, hvarifrån behofvet skall fyllas. Jag medger att det blir svårt för BevillningsUtskottet att uppgöra sådana bei’äkningar, men försöket må val ändå kunna göras. Af detta skäl tillstyrker jag remiss. Grefve Lowenhjelm: Den siste värde Ta3 laren har sjelf medgifvit opålitligheten af den calcul, Bevillnings-Utskottet, i händelse Herr Heijkenskjölds motion bifölls, skulle komma att uppgöra, och samma Talare har äfven påstått, att någon nytta genom en sådan calcul skulle tillvägahringas. Ehuru jag för min del icke kan inse, hvaruti denna nytta egentligen skall bestå, vill jag dock ej bestrida möjligheten deraf. När Bevillnings-Utskottet får veta den summa, sorn till Statens behof erfordras, kan Utskottet ju uppgöra den calcule man begär; men jag ser icke något skäl hvarföre man på förhand skulle ålägga Utskottet ett arbete, hvaraf fördelen medgifves. vara ganska problematisk Och då härtill kommer, att ett sådant förfarande vöre stridande emot både RiksdagsQrdningens föreskrift och etablerad praxis, anser jag mig så mycket hellre böra afstyrka bifall till den väckte motione». Den 12 Februarii, 455 Herr Cederfchjöld, Pehr Gustaf'. Jag vill ej neka, att det ju skulle vara nyttigt, om BevillningsUtskottet kunde anmodas att uppgifva, huru stora Bevillningsbördor det trodde landet kunna bära: men jag inser ingen möjlighet, att, enligt våra nu gällande Grundlagar, gifva detta Utskott ett dylikt uppdrag.
Man må säga om Erik Grane hvad man vill, den är dock lefvande verklighet, den är känd och upplefvad, derför kan den rycka en med, derför kan man hålla af den, äfven om man stötes af ett eller annat uttryck. Men Sämre folk är intet qvinligt motstycke till Erik Grane, ty den är icke qvinlig alls. Den är som en qvinna med skägg eller som en karl med en gnällande sopran: förvriden; det är våld på naturen; derför är den vidrig. Jag har ännu icke funnit en enda scen, som förefallit känd eller upplefvad, ingenting annat än beskrifningen på den unge ryssens dans samt på hans sätt att fullgöra sina sysslor. Det är någonting lågt i Sämre folk, och det framkallar motvilja mot dess författarinna. Det fins ju intet motiv för att hon skulle välja ett sådant ämne, hvilket det Gudskelof tillhör karlarne att skildra, icke oss. Hvad ha vi för erfarenhet af den der verlden! ”Sämre folk” är kommen till verlden af idel begär att förvåna folk genom sin duktighet. Hon tror att om hon talar om råhet och utsväfningar skall hon komma au niveau med en karl. Puh! Hon förstår inte att om hon tar karlnaturens skuggsidor, behöfver hon derför icke få dess förtjenster, och inte heller begriper hon att man genom ett försök att bli manlig i stället för qvinlig endast mister sin egen qvinliga individualitet, utan att derför få en manlig i utbyte. Nej, naturen ger åt hvar och en hvad den sjelf afvägt, – att försöka egenmäktiga tillgrepp i naturens förrådskammare är endast att utarma oss sjelfva, ty straffet ligger i sjelfva förbrytelsen.291 Igår var jag hos Ida Lundegård. Det är egendomligt hvad hon på tu man hand och när hon är i sitt bästa lynne kan vara tillvinnande och riktigt intressant. Sådan var hon i går. Jag försakade min qvällsmat bara för nöjet att få tala med henne. Det är en omedelbarhet hos henne som är alldeles förvånande; det är något af naturbarnets enkla naivetet. Sådan är hennes uppfattning af könsförhållandena allt igenom.
N.o 344- 21g gens utförande nu genast, utan åsidosättande af nödige utgifter, eller ansågo dermed böra uppskjutas. Beträffande slutligen Rikets Ständers vid sista Riksdag afgifna förslag rörande förändring i sättet för grundräntornes och kronotiondens utgörande; så hade E. K. M., till följd af Dess här ofvan yttrade åsigt, att markegångsprisen borde ifrån Riksdag till Riksdag af Rikets Ständer fastställas, hvarigenom Rikets Ständers förslag om räntepersedlarnes uträkning i penningar efter det löpande årets markegång, med hänsigt till medeltalet af de nästföregående fyra årens, komme att förfalla, funnit det nu vara mindre lämpligt att under tiden påbjuda förändrade grunder för räntornes utgörande, hvadan E. K. M. ansett Rikets Ständers förrberörde förslag icke böra, vid sådant förhållande, af E. K. M. i Nåder antagas. Rikets Ständer, som noggrannt öfvervägat, ej mindre hvad E. K. M. sålunda föreslagit och framställt, än äfven åtskillige Ledamöters inom Riks-Slånden, uti förevarande magtpåliggande ämne, afgifna motioner, hafva ansett lämpligast, att afgifva deras Utlåtande öfver ämnets flera delar, uti följande ordning, nemligen: 1:0 Angående att Rikets Ständer skulle upprätta markegångstaxa för kommande fem år.
Evelina hade således upplefvat den period, fru B. förutsagt henne, och så otroligt hon då tyckte det var att kunna lefva en enda dag utan Alberts tillgifvenhet; så tåligt led hon nu den försumlighet, han visade henne. Men hon hade fått i sitt hufvud att hon snart skulle dö! Hon hade drömt en natt, att den gamla mostern vinkade henne och att hon hade sett henne sitta vid sin dörr, der hon skulle vänta, tills Evelina en dag följde henne. Alberts bjudningar hade upphört. Han höll nu sina kalaser utom hus. Evelina såg att han aflägsnade sig så mycket han kunde ifrån henne, men hon vågade aldrig fråga honom hvarföre. En dag kom Albert hem vid mer än vanligt dåligt lynne. Han gick till bordet men han åt icke. Evelina frågade honom om han icke mådde väl. Hon fick vänta en stund på svaret. En lätt rodnad flög öfver Alberts kinder, det var som om han skämdes för hvad han ärnade säga. «Evelina,» sade han slutligen, «jag måste ehuru ogerna, bereda dig på en flyttning härifrån. Mina inkomster tillåta icke att vi hyra så många rum. Vi få beqväma oss till denna första inskränkning.» Evelina häpnade. «Flytta.» upprepade hon. «När och hvart då, gode Albert?» «Om fjorton dagar, och hvart, det vet jag icke än. Vår andra inskränkning blir, att vi sälja vårt möblemang och hyra ett par rum med möbler. Min värd vill köpa dem, och som jag ej mera tänker emottaga främmande hemma, äro de endast ett dödt kapital.» Tårarne stego Evelina i ögonen, hennes läppar skälfde då hon skulle svara. Albert betraktade henne. «Det fordras nu att visa mod,» sade han, «nu då motgångarne börja. Vi hade icke behöft upplefva denna förändring, om ej herr Efverlings faderliga omvårdnad varit. Misshushållning är icke orsaken; men min ställning för närvarande gör att vi måste lefva på en annan fot. Jag hoppas att du alltid är dig lik, och icke visar någon sårad fåfänga, någon qvinlig svaghet.» «Nej visst icke,» sade Evelina, och för första gången blandade sig en liten bitterhet i tonen af hennes ord.
I anledning af våckt motion att alla så vål af Allmänna Lagen föranledde edgångar, som andre uti serskildte Författningar föreskrifne EdsFormulairer, må varda granskade och rättade uti de delar, der felaktigheter kun-; na förefinnas. •> Af den 5 sisledne April: N;o 26, Öfver våckt motion angående ån - jG* Den J2 Maji e. m, dring uti 3 och 4:de §. §. i si Cap. RåttegångsBalken. Angående våckte frågor om ändring uti 5o Cap. RättegångsBalken, Af den io sistledne April: Angående åtskillige föreslagne Lagförändringar till minskande af kostnader och besvär för Rätts-sökande vid Rättegångars ut« förande. Af den i4 siftledne April: I anledning af väckt motion, om upplifvande af Kongl. Senatens Bref den 23 3Nov. 1708, Af den 19 siftledne April: N:o 47. I anledning af våokt motion, angående skyldighet för Håradshöfdingarne att vid hvarje Tings-slut meddela Presterskapets Härads» Rättens Beslut angående dem, som för begångna förbrytelser blifvit tilltalade och sakfållde eller under framtiden ställde, jemte Saköres-långd Rxtracter öfver de Kyrkan och de Fattige tilli dömde böter. Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, Af den i4 sistl. April: N I anledning af våckte frågor ora lämpeligaste tiden för Tjenstehjons flyttning. Den 12 Maji c. m, 263 Af den 12 sistl. April: Om förändring i skyldigheten att utgöra Afradsoch Kronotionde Spannemålen, samt andre på Hemmanen indelte Räntor. Angående KronoTionde-Spannemålens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus. Af den 2g sistl. April: I anledning af föreslagne medel till befordrande af Gymnastiske öfningar. Af den 3 dennes: N:o 83. I anledning af våckte motioner, rörande de i Riket vistande Judar. Af den 29 sistl. April:
Beträffande åter motionärernes yrkanden om inskänkning eller upphäfvande af rättigheten att i stad å sönoch helgedagar utskänka starka drycker, finnér Utskottet väl, på de af motionärerne anförda skäl, någon ytterligare inskränkning i denna rättighet vara al behofvet påkallad, men då ett förbud mot all utskänkning å sönoch helgedagar på flera ställen säkert skulle föranleda talrika öfverträdelser, anser Utskottet det böra öfverlemnas åt städernas kommunalstyrelser att bedöma, i hvad mån en sådan inskränkning i nämnda rättighet må vara behöflig, samt åt Konungens Befallningshafvande att, efter af kommunalstyrelse härom fattadt beslut och sedan magistraten blifvit i ämnet hörd, utfärda påbud om dylik inskränkning; hemställande alltså Utskottet, att 2 mom. af denna § må erhålla det tillägg i nu nämnda syftning, som bilagda författningsförslag utvisar. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Kontraktsprosten Palmlund har yrkat, att del i denna § meddelade stadgande, alt, då minuthandel med eller utskänkning af bränvin sker, dörren till försäljningsrummet ej får vara läst, äfven må gälla ställen, der partihandel om bränvin uppgöres. Berörda stadgande åsyftar lättnad vid kontroll af åtskilliga föreskrifter i för fattningen, såsom att minuthandel ej får ske till mindre belopp än | kanna, att bränvin icke får till salu hållas, som är försatt med något för helsan skadligt ämne o. s. v. Då nu partihandel med bränvin ofta uppgöres på andra ställen än der sjelfva varan finnes och således samma grund, hvarpå det nu gällande stadgandet hvilan, icke är tillämplig på det af motionären omförmälda fall, hemställer Utskottet, att motionen må lemnäs utan afseende. § 32.
Krukmakarn kan hata krukmakarn; den lilla själen den lilla. Men det äkta Snillet, som ser Naturens skönhet strömma till alla varelser, hvad skulle det missunna? Hvilken uselhet, om en Skald ej kunde hedra en Skald, af godt hjerta! om den, som föddes med lifligaste känslan af skönhet, skulle ha lättast att förneka den! Snillet kan ej äga någon ljusare kännare än Snillet, och ej heller någon större beundrare. Välsignelse öfver den, hvars själ Naturen ej tillslöt för någon skönhet! Som, hög och rättrådig, kan hedra, som, upp till Gud lycksalig, kan njuta – allt! I hans ädla hand är ock Granskningen ingenting annat, än Sanningens fackla, förd öfver vigtiga föremål; för att uppdaga skönhet och fel, värde och slätthet. – Minst hälften af läsare inbilla sig, vid ordet ”Granskning” eller ”Kritik”, att dermed ej annat betecknas, än konsten att tadla; helst med bitterhet och qvickhet. Någre små-män, utan snillets upplyftning, utan hjertats och karakterens värde, hafva med sina gäckande och låga exempel kommit dem att så tro. Dessa trånga och kalla själar, oförmögna till enthusiasm för det Sköna och kärlek för Förtjensten, hafva aldrig dervid kännt annat, än tillfället att roa sin lilla arghet och producera sitt vetts små harlequinader. Af dem hafva födts hundrade andra små härmande bytingar; och packsnillet blef snart ett mode. Men detta land, detta Manhem, hvarom Rudbeck säger att det fordom kallades ”de Heliges och Rättfärdiges land”, skall åter blifva Förtjensternas, och då heta ”de Upplystes och Ädles”: om Sanningen kan der göra sig gällande såsom en Granskning, som rent uttrycker all sann gransknings högsta mening: Rättvisa skipad i Snillets verld; skipad med all den ”urskiljande” kraft, hvilken det från Grekiskan lånta (och föröfrigt liktydiga) namnet Kritik betecknar. Detta är således, med närmaste afseende på vårt ämne, jemväl den genuina definitionen på all vitter Kritik.