Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Geijers, G. E, Postmästare, dotter, pension åt .. 74 : 63. af Geijerstams, O., Landshöfding, enka dito 74 : 36. Generalinspektör för gymnastiken i riket 66: 115. Generalitetsstaten, anslag för . 51: 2. General-landtmäten-kontoret, löneförhöjningar vid 60: 2. Geologiska byrån, lokal för .. 60: 47. Geologisk profession vid Lunds universitet 66: 25. Geologiska undersökningarne i riket . 60: 46. Gevär från Kronans förråd, utlemnade till seminarierna af 66: 108. Gjerls\ N. J., Major, enka, pension åt 74 : 38. Gladsax socken, låneunderstöd åt . 90. Glemminge och Hannas, skatteförsäljning af 22. Godtgörande af Landtmarskalkens och Talmännens riksdagskostnader. 5. Gotlands nationalbeväring, anslag till . , 51: 17. 7 Utlåtandets Num och Moment Gratifikation åt Statskommissarien af Sillén 142. » åt åtskilliga af Stats-Utskottets tjenstemän . 143. Grundens, G. Kamererare, enka, pension åt . 74: 68. Grönstedt, E. eko .. 74 : 53. b. Gymnastiklokal för skeppsgossarne i Carlskrona . 52: 20. Gymnastiklärare, förböjdt anslag till . .. ... , 66: 45. Gymnastiska centralinstitutet, gymnastikhus vid 66: 114. G?/mnasJis/ct-orthopediska institutet 66: 118. Göta Hofrätt* ny arkivbyggnad för . 26: 14. Göteborg—Hisingen, brobyggnad emellan . 78- 16. H. Hagelskadeersättningar, angående . 110. Hamnbrygga vid Kungsör .. 43. Hamnbyggnader, bidrag till 78. Handelsflottans pensionsstat . 74: 2. Hannas och Glemminge försäljning till skatte af . 23. Hallefura—Stora Lee, segelled emellan . 78: 25. Hedenborgs, J..
Hos ett af de högre förvaltande Embetsverken hafva, dels för flera år tillbaka och dels i sednare tid, äfven visat sig exempel, hvilka, enligt mitt begrepp, synts innefatta en förtydning utaf eller åtminstone ett missförstånd om denna Grundlags mening och bestämdt uttalade bud, samt följaktligen, med anledning af enskild mans deröfver förda klagan, bordt påkalla min Embetsålgärd. Della ärende är väl ännu icke af Domaremakten pröfvadt, men torde emedlertid desloheldre - R. St. Just. Ombudm. Etnb.-Ber. den 14 Jan. 1840. försvara sitt rum härstädes, som frågor om Grundlagarnas tillbörliga efterlefnad utan tvifvel måste anses utgöra ett ibland de vigtigare föremålen för Lagstiftande maktens uppmärksamhet. Uti en till mig den 3 December 1834 ingifven skrift, hade Kopisten 1 Justitiefördelningen af Kongl. Maj:ls Kansli W. F. Dalman anfört klagomål öfver Kongl. Maj:ts och Rikets StatsKontors den 24 April, 1 Maj och ,4 Augusti samma år meddelade beslut, hvarigenom, enligt hans förmenande, Kongl. StatsKontoret skulle hafva, emot hvad Tryckfrihetsförordningen föreskrefve och således obehörigen, förvägrat klaganden att, på sätt han begärt, undfå del af åtskilliga i bemälda Embetsverk befintliga handlingar, i uppgifvet ändamål, att desamma till trycket befordra; I anledning af hvilken klagoskrift, öfverlemnad, jemte min den 10 i förstnämnde månad afgångna skrifvelse, Kongl. StatsKontoret den 14 Februari i835 tillsändt mig ett utlåtande, hvaraf klaganden erhållit del, för att, enligt i klagoskriften gjordt förbehåll, få med påminnelser inkomma.
Inom hedervärda Ronde-ståndet hafva riksdagsfullmäktige Pehr Pålsson från Christianstads samt Petter Pehrsson från Jönköpings län uti serskilda motioner, som blifvit till Stats-utskottet remitterade, föreslagit, att rustoch rotehållare, sedan de vid infallande uppbrott lill krig behörigen utgjort alla sina rustningsskyldigheter, såsom uppsättning af karl, häst, mundering, beväring, tross och utredning, de måtte vara befriade för all skyldighet att under kriget ersätta uppkommande förluster å dessa prestationer; och hafva motionärerne, till stöd för detta yrkande, andragit: att rusthållarne, enligt Kongl, kungörelserna den 10 December 1690, den 23 April 14 Sfalssami Allm. Besv.- och Ehon.-Utskollens Utlåtande, N:o 44. 1811 och den 27 Oktober 1812 samt riksdagsbeslutet den 1 Maj 1810, sedan de en gång vid utbrottet af krig atlemnat tjenstbar karl, vore, mot erläggande af 6 daler silfverin; nt, befriade från skyldigheten att ersätta »de i ofred timade skador», intill trenne månader efter den tid, då truppen återkommit, och att denna befrielse förmodligen äfven gällde kavalleri-hästarne; att det vore obilligt att låta en serskild och fåtalig klass af medborgare, på bekostnad af hela sin välfärd, utgöra en dyrbar del af landets försvar, under det att andre medborgare, endast med uppoffring al i förhållande till förmögenhet lämpade penningebidrag, medverka till det gemensamma ändamålet; samt slutligen att bela landsorter kunde blifva utarmade, om större olyckor under ett krig skulle flere gånger å rad drabba samma regementen. Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Rdr af Canal byggnads-fou den, hvilken summa vederbörande Rikets Ständers Ombud ansett motsvarande hvad Canalbyggnadens behof af denna verkstad påkallade, men för öfrigt, eller med circa 075,000 Rdr af Götha Canal-Bolag sjelf, sorn dertill ieke allenast använd t 'ali den inkomst af Canaien, sorn för åren frän och med 1,6ao till och med 182g erhölls, ulan ock hela beloppet af Actie-egarnes serskildt inbetaide ro procent å 2,900,000 Rdr Adier, samt för det öfriga skuldsatt sig. Ulan att sålunda på minsta sätt vilja förringa den välvilja, som visats Götha Canal-Eolag i öfrigt af Konung och Stander, har jag trott det böra medgifvas, att, hvad Motala verkstad beträffar, Bolaget . genom egna högst betydliga uppoffringar snarare sökt, att uti det med detta Verks utsträckning åsyftade och till en del äfven vunna ändamålet, att bereda en Normal-verkstad för landets behof i den vägen, lemna Samhället en gärd af erkänsla för de stora bidrag Stalén gjort till Canal-Verkets utförande i förening med Bolagets upprätthållande. 2.0 Beträffande åter det skäl, alt inkomsterna af productionen böra be - tacka årliga utgifterne och icke på understöd af Staten, så afser motionen ej någon ersättning eller bidrag från Staten till fyllande af någon förlust på verkstadens rörelse, alltså icke hvad egentligen kan benämnas understöd, utan endast ett handtaglill förlag för fortsatt drifvande af detta verk, till i synnerhet det allmännas vinst och båtnad, och detta utan den aldraminsla förlust för Staten eller minskning uti Stals-Cassans egne tillgångar. Hvad behofyet af delta förlags-biträde beträffar, så torde 6 Stats• Utskottets Utlåtande N:o 2^8, det lätt inses, att då Bolaget, medelst dess eget ofvannämnde lillslfolt af nära 38o,ooo Rdr, oberäknadt materiel-förlag om circa 100,000
Direktionens underdåniga framställning, dock med den närmare bestämmelse, att tiden för Köhlers uppfattning i 3:dje lönegraden må beräknas från och med år 1867; kommande i händelse af bifall härtill den erforderliga förhöjningen i Elementarläroverkens anslag att uppgå till 250 R:dr för år räknadt. Då, efter början af sistlidne riksdag, åtskilliga innehafvare af prebende-pastorater vid elementarläroverken derifrån afgått, och i följd deraf nedannämda pastorater, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts förut, på derom af Rikets vid 1856—1858 årens riksdag församlade Ständer gjord framställning, fattade beslut, numera upphört att vara prebenden och således deras i vederbörande lärares löner hittills inberäknade behållna årliga afkomst, utgörande för Ekers pastorat 114 R:dr. Skerikes » 450 » frångått elementarläroverkens tillgångar, får jag i underdånighet tillstyrka att Eders Kongl. Majit i Dess nådiga framställning angående de för elementarläroverken erforderliga medel täcktes å den sålunda uppkomna minskningen i nämnda tillgångar fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, på det att den sålunda uppkomna brist i elementarläroverkens stat måtte med kontant anslag fyllas och till ersättning för den tillgång, afkomsten af de indragna pastoraten lemnat, beviljas en summa af 564 R:dr. Hos Eders Kongl. Majit har Domkapitlet i Upsala, uti skrifvelse den 8 Mars innevarande år, underdånigst anhållit, det Eders Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om beviljande af statsmedel till uppförande af ny byggnad för Upsala högre Elementarläroverk; med afseende hvarå Domkapitlet sökt lemna en möjligast fullständig utredning af alla till saken hörande omständigheter, äfvensom framlägga de förberedande åtgärder, hvilka redan blifvit vidtagna, samt en beräkning af förhandenvarande och framdeles påräkneliga tillgångar till ifrågavarande företag. Beträffande först den nu befintliga undervisningslokalens otillräcklighet har
Detta land, med betydlig höjd öfver hafvet, är mycket bergigt samt, förnämligast i de öfre socknarne, uppfyldt af sandiga, steniga höjder med ringa, senväxt skog samt deremellan vidsträckta, sumpiga och ofruktbara myrtrakter, af hvilka en stor del icke förtjenar att odlas, eller icke kan det af ortens fattiga befolkning, i anseende till kostnaden för vattnets afledande. Odlade och odlingsbara höjder och dälder utgöra den mindre delen af landet, dock utvidgas jordbruket mer och mer, ej mindre genom smärre uppbrytningar, mest till åker i sammanhang med den förutvarande åkerjorden, än ock genom vidsträcktare odlingsföretag, hvartill Statens bidrag till vattenaftappningar gifvit anledning och beredt tillfällen. De större däldernes bildningar afskilja Länet i fyra hufvuddelar: 4:o. Öster-Dalarne, som omfattar Ofvanoch Nedan-Siljans fögderier samt Gagnefs socken af Säthers fögderi, och har sitt läge omkring nordöstra grenen af Dalefven; 2:o. Vester-Dalarne, som omgifver Dalelfvens vestra gren och utgör VesterDals fögderi; dock är den vestligaste delen deraf genom en landthöjd afskiljd från det öfriga af denna hufvuddal, så att vattendragen derifrån leda sig genom Wermland till Wenern. Dessa tvänne hufvuddelar kallas inom Länet »Dalorten» och invånarne derstädes »Dalfolk». Aboerne på der befintlige Finnmarker bibehållas dock vid den deras härkomst utmärkande benämningen »Finnar»; 4 3:ö. Sydöstra dalen, omkring den, efter flodgrenarnes förening i Gagnefs socken, utvidgade Dalefven, är rymligare, med större odlade fält, samt innehåller, utom återstoden af Säthers, äfven Kopparbergs och Näsgårds fögderier med städerne Fahlun, Hedemora och Säther; 4:0. Den sydvestra dalen utgöres af Vester-Bergslags fögderi. Vattendragen derifrån leda genom sjön Barken till Mälaren.
Den blifver nu kanhända 800,000 R:dr mindre än i8a3, till lättnad för de Skattdragande, och som jag skulle önska, helst till lättnad för jordbruket, som nu bäst en sådan behöfver. Sedan återstår den frågan, om vi kunna ingå på de anslag, som Konungen föreslagit skola fyllas genom upplåning, emedan Han ansett 9 II. 23 354 Den ii Januarii. deni erforderlige, men ej trott sig kunna föreslå Rikets Ständer deras fyllande, genom ökad beskattning. Detta är liela clet konstiga, farliga förslag, sorn jag framställt. Jag frågar Eder mine Herrar: kan mannu linna något demogogiskt, något farligt, något ondt i ott förslag, som går ut på, att vi nu upptaga Konungens Proposition i livad rörer sjelfva Stats-underliållet, och att vi sedan, då vi lugnt och öppet kunna behandla det öfriga, företaga till betraktande hvad vår ställning fordrar, våra tillgångar medgifva, och hvad vi derutöfver anse böra fyllas genom lån? Det förundrar mig, alt personer, som eljest så väl följa allmänna ärenderna, kunna misstaga sig om min afsigt och min mening. — Jag anser mig böra sluta med att förklara, att jag aldrig ägt och icke äger några enskilta interessen; att jag afsäger mig för all framtid att någonsin kunna äga sådane, då det är i fråga, alt på detta rum deltaga i mitt fosterlands lagstiftning; men jag utbeder mig få fästa Herr Grefvens och LandtMarskalkens uppmärksamhet deruppå, att det måste vara obehagligt, att bär höra nyttjas ett sådant språk, som vi en längre tid liört föras: att, nemligen enskilte Ledamöter säga sig ogilla andra Ledamöters yttranden. Mätte Friherre Cederström vederlägga eller bestrida dem, som jag afgifver, bäst Friherren vill; men jag undanbeder mig för framtiden alla ogillande ut - Den 12 Januari i. 355 tryck, emedan det tvingar mig att handla efter ett annat enskildt intresse, med hvilket jag likväl ej tänker besvära Ståndet. Flere yttrade härtill deras bifall. Herr Lagerhjelm, Pehr:
En ledamot af Ekon.Utsk. har yrkat, ali denna punkt mätte återremitteras, på det att man icke skulle afskära möjligheten att få en instruclion i delta hänseende. Jag för min del viii medgifva, alt återremiss må ske, men med det villkor, att Utsk. sjelf måtte vid lediga stunder föreslå den ifrågavar. instruclionen. Hvarje tid har sina tveken och sina passioner. Den nuvar. lidens synes vara, alt i allt reglementera. Man lärer fördenskull väl icke kunna hindra att saken har sin gång, förrän tiden får sin vilja fram. Men om del lemnäs såvida, förmodar jag, hvad kronobetjeningen beträffar, att deras förrättningar gå i slå för hara instruetioners skull. Hr von Rosen, Georg Ludv.: När man har någon erfarenhet hvartill fjerdingsmännen egentligen användas, så kan jag icke falla, huru en instruclion för dem skulle uppställas. Jag skulle snarare tro, att det vore lättare att göra en inslruction, som bestämde hvad fjerdingsmannen icke skall göra, an att uppgöra en instruclion för hvad han skall göra. Hvarje uppdrag han får, är den instruetion han skall följa. Så snart han får en skrifvelse alt han skall uträtta något, är detta hans instruetion. Han är blott ett biträde till kronobetjeningen för de åtgärder desse icke kunna fullgöra; huru skulle man då kunna i en instruetion uppdraga gränsen för hans befattning? Hvarje instruetion han skulle få, skulle, enligt min tanka, snarare inkrångla hans ställning än göra den redig. Af detta skäl anhåller jag att denua punkt måtte afslås. Det säges vidare, alt K. M. skulle bestämma de friheter från vissa servituter, som fjerdingsmännen, i följd af deras befattning, höra få tillgodonjuta. Detta är redan af författningar utstakadt, äfvensom det inom socknen är bestämdt, hvilka frikallelser från onera, som fjerdingsmännen hafva. Jag tror icke, att K. M. kan befria detn från något annat, ty detta skulle dä ske på det allmännas bekostnad.
- Försäljnings-provision å det åren 1818 och 1819 försålde Krut . 122:28.— Till inköp af en byggnad vid Marieberg 25o: Till inköp af Räntslar 283^:43.3, Till kostnadernes bestridande för det till försäljning i Westindien afsände Krut . 17,807:45.5, Försäljnings-pro vision å det år 1820 till export försålde Krut 181:28.- Till Studsares förfärdigande för Wermlands Fält-Jägare-Regem, 3,000: Och till kostnaders bestridande för i Nåder anbefallde Krutförbättringsförsök 621:25.11. Tillsammans Rd. 37,621:26. 7. Enahanda förhållande, som det vid 1820 års Revision anmäldte, företer sig således vid dispositionen af de sedan 1819 års början influtne Medel för Krut som blifvit till export försåldt, och Revisorerne hafva trodt sig böra detta till Riksens Höglofl. Ständer inberätta. Riksens StäJiders Angående åter Stats-Verkets utgifter i allmänhet, få Revisorerne jemväl åberopa ofvannämnde Tabeller, såsom utvisande dispositionerne af Statsmedlen under Riks-Statens Nio Hufvud-Tilllar och allmänna Indragnings-Stalen, jemte de för öfrigt af besparingar under desse Tit tiar eller oek, såsom förut är omförmäldt, al Öfverskottsmedlen förskjutne utgifter, samt Stats-Verkets skuld till Riksens Ständers Bank; och hafva de å Kongl. Ränle-Kammaren anordnade utbetalningar funnits i behörig ordning verificerade.
Af vidare ifrågaställde vägarbeten, hvilka utan betydligare statsbidrag icke kunna till vägabringas, förtjena bär alt omnämnas icke allenast den Omläggning af allmänna landsvägen inom Husby socken för undvikande af flera svåra backar, hvarom kontrakt emellan vägoch vattenbyggnads-sty - 16 reisen och socknemenigheten är afslutadt, samt omläggning af vägarne dels från Falun vester-ut genom Aspeboda och Thorsång till Stora Tuna socken, dels ock i Rättviks socken till Ore socken och Helsingland; utan äfven den väganläggning till Särna, hvartill plan är faststäld, och hvarigenom omförmälde aflägsna fjellbygd, som ofta är hemsökt af missväxt, kunde sältas i närmare förbindelse med öfriga delar af länet samt angränsande trakter af Norrige, och befolkningen såmedelst få lättare tillfälle att förskaffa sig nödiga lefnadsmedel och upplysning om ctl ändamålsenligare begagnande af de näringstillgångar, som ortens beskaffenhet kan erbjuda, samt den kommunikationsväg vester om sjön öfver Sofie Magdalene och Leksands socknars mark, hvarom den förstnämnde socknens jordägare väckt fråga och till större delen vill underhålla om den af Staten blir anlagd, enär samma väg, såsom genomlöpande för det mesta odlingsbara fäbodemarker, ostridigt skulle leda till desammas tidigare och bättre odling samt bebyggande än eljest kan komma att äga rum. Då dessa bägge sistnämnda företag icke kunna utföras af de fattiga menigheterna uti ornförmälde Dalsocknar, utan att den dertill erforderliga kostnad helt och hållet af Staten bestås, är bearbetandet af desamma icke vid närvarande förhållanden att påräkna annorledes än såsom undsättningsanstalter, om och när Slaten föranlåtes lemna det af missväxt hemsökte behöfvande folket nödiga arbetsförtjenster vid dessa vägars anläggning. §• 4. Politisk Förjaltning. Sedan sista berättelsen aflemnades har i länets Kammarverk endast den förändring inträffat, att rekognitionsskogshemman tillkommit, äfven som 12 nya qvarnar.
Jag hade icke väntat mig att få höra 2 mom. i 49 § Riksd.Ordn. uppläst, der det talas om andra än allm. frågor, då jag nyss förut tagit mig friheten uppläsa ur 44 § Riksd.Ordn. definitionen på hvad med allm. fråga förstås. Gr. Frölich har trott, att den förevar, frågan vore af annan än allm. beskaffenhet; men då 44 §5Riksd.- Ordn. innehåller, att frågor, hvaröfver alla 4 Stånden kunna eller böra besluta, äro af allm. beskaffenhet, och således frågor af annan än allm. beskaffenhet måste vara sådana, hvaröfver icke alla 4 Stånden kunna eller böra besluta, och alla 4 Stånden böra och kunna besluta öfver förevar, fråga, följer deraf, att frågan äfven är af allm. beskaffenhet. Då likväl frågor af allni, beskaffenhet icke kunna pröfVas och afgöras utan föregången remiss tili Utsk., blir häraf en ytterligare följd, att denna fråga måste till Utsk. remitteras, innan den kan blifva föremål för Ståndens pröfning. Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm., i öfverensstämmelse med 34 § 2 morn. Riksd.Ordn., ville framställa propos. till remiss af detta ämne till Gonstit.Utsk. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det är egentligen för att Dea a3 Oetober e. m. 3'9 förekomma den långsamma behandlingen af dylika mål som det närvar., -sorn jag skulle vilja föreslå, att R. o. Ad. etablerade den princip i afseende på behandlingen af sådana frågor, som Gr. Frölich föreslagit. Vi hafva dessutom prejudicat i detta afseende. Adresser till K. M. äro nemi. så behandlade; och med denna fråga är förhållandet sådant, att framställningen till K. M. icke behöfver komma från alla 4 Stånden, utan kan ett enda Stånd ingå med den underd. anhållan, motionen innefattar; och då frågan således icke är af allm. beskaffenhet, finner jag Gr.
Dervid har Staten ock fått större garanti deli säkerhet för återbekommande af de ntlånte medlen än någonsin förut. Ty redan vid uppbördstämmorna under sjelfva missväxtären har det inträffat, att alla de inbetalningar som skolat ske, verkligen ägt rum, hvaraf man med säkerhet kan sluta att Statsverket icke eller vid de påföljande belalningsterminerne kommer att förlora något, åtminstone pä hvad som blifvit lemnadt såsom lån under den förflutna perioden. Jag tror derföre alt delta sätt är det lämpligaste och så tyckes Hr von Hohenhausen anse det. Jag anser derföre att R. o. Ad. gör rättast i att bifalla punkten sådan den är. Skulle man ingå i närmare detaljbestämmelser kunde det alltid lätt hända att man bortglömde något som vore af vigt, eller ock genom hvad som stadgades, bunde händerna på den verkställande magten då behofvet af medlens användande inträffade. Hr Ha m mar hjelm: 184(5 års gröda inom Skaraborgs län var så öfverflödig att ännu i Januari 1847 kunde man icke erhålla mera än 11 ä 12 r:dr för rågen, men fram pä våren, då utlandets stora behof af spanmål blef kändt ingick man i spekulationer och då utfördes i synnerhet bafra och råg, så att rågen uppdrefs ända lill 28 r:dr i pris. Dä inträffade det förhållande, att de som trodde sig hafva fält öfverbetaldt för sitt öfverskott då de lingö 10 r:dr sålde all sin spanmål, dä dem bjöds 16 ä 18 r:dr. Dä de sålunda användt sin spanmål, voro de således i behof och yrkade derföre på understöd, i likhet med de socknar för hvilka det verkligen var nödvändigt. Jag begär derföre återremiss af denna punkt. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: Jag är fullkomligt förekommen af Frih. Tersmeden och får blott intyga att vid den undsättningskomité, deruti jag varit ledamot, och hvilken bildades till följd af 1844 och 1845 årens missväxt, satte man alldeles icke i tvifvel att ju icke komitéen hade rätt att uppköpa spanmål.
Det var vackert att iakttaga den vakna tillitsfulla blicken i klara barnaögon, att nu se dessa friska, välomhuldade barn och så göra en jämförelse, huru de, mänskligt att se, skulle ha framstått, om de fått fortlefva i de fattigdomens och lastens nä- sten, från hvilka de togos, när det lilla hemmet bildades. Detta skedde för nu 8 år sedan genom några för det allmänna eländet ömmande personer, och sedan dess har hemmet genom offervil343 ligheten hos dem, hvilka aldrig tröttna att verka i det godas tjänst, och som lämnat årliga bidrag till hemmets underhåll, ostördt kunnat fortgå. Under årens lopp har dock genom dödsfall och oförutsedda anledningar antalet af dessa gifvare så betydligt reducerats, att det lilla hemmet i närvarande stund synes gå en bekymmersam tillvaro till mötes. De tre små goda bäddar, som hemmet ännu kunde hysa för hemlösa, utkastade små, få stå tomma. Det varma hjärta, den kärleksfulla omvårdnad, som hos den nya » mamman » ej skulle tryta, om äfven » familjen » på så sätt tillökades, stå redo, men medlen att mottaga dessa afvaktade hjälplösa små finnas i närvarande stund ej. Dock, » Sparfvavnes visa », som de små i fredags sjöngo under fostermoderns skira slöja, torde ej ha förklingat ohörd för Den, som äger starka skyddande vingar för jordens små eländiga, nakna, frysande människobarn. Kanske skall Han väcka slumrande offervillighet i ömmande hjärtan, att komma de små sparfvarne därute i det lilla barnhemmet vid Sundbyberg till undsättning, kanske ha de ej förgäfves på fostermoderns bröllopsdag kvittrat sin visa. Laura Fitinghoff. Nu är det i stället Signe Widell, som skall göra ' t. Och i det stora hela gör hon det bra. Att det emellanåt också verkar » gjordt », är säkerligen hennes fel mindre än uppgiftens. Ty inte på- kallar den just någon så synnerligt » hög och konstnärlig anda ».
F orra Discont-Directionen påförd ersättning för Doubletter och Triplette Assigna tioner på Banken .. 11,660: ■—<— Summa Tillgångar R:d. 1,02.4,626:39. 1. Om nu härifrån afdrages beloppet af Skulderne 795,265:20. Utlånings-Summan, som den 1 — October 1818 utgjorde R:d. i,248,384:i5.i 1, var den 3o September 1822 557,35o: 16. och har således, under Utredningstiden, blifvit förminskad med 691,o33*47. 7*- Desse äro hufvudsaklige resultaten af de uti Riksgälds-Contoiretj förde Räkenskaper, men då Discontens verkliga ställning härigenom icke upplyses, hafva vi ansett oss böra anmärka de omständigheter, som måga kunna bereda en närmare öfversigt af rätta förhållandet. Riksens Ständers Transport Utaf Utlånings-Summan den 3o September 1822 R:d. 55^,350:16,4» voro under indrifning, genom Ombudsmannens åtgärd, ej mindre än R;d /^6s,5go:'3g. ^ hvaraf åter, enligt Ombudsmannens vid hvarje Lån gjorde anteckning och derpå grundade beräkning, med full säkerhet endast skulle, förutan öfverräntor, kunna förväntas , , 65,758:32.5, och således på sjelfvaUtlåningen uppkomma en möjlig förlust af , . 3f)5,832; 6.7, Jämväl skulle, enligt Ombudsmannens uppgift, på de så kallade CassaLånen komma att förloras omkring 376,500: — —, Discont-Verkets förut specificerade Skulder, den 3o September 1822, utgjorde R:d. 795,265.* 20.8. Transport 795,268:20.8, Revisorers Berättelse. \ 71 Transport 795,265:20.8.