Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vt dr. d. 6 Get. i834« iy:o 256, i 'anledning af erhållen återremiss å i5 punkten i Memorialet ,N;o 25o, angående Riks-Ståndens olika beslut i fråga om anslaget till Armeens Materiel. S. D, Föredrogos och lades till handlingarne: Banco-V t skotteis Memorial, N:o 53, i anledning af erhållna återremisser å Utskottets under N:ris 3/(, 35 och 36 afgilne Betänkanden; Stats-Utskottets Memorial, |S’:o z67, i anledning af ei hållen ålerremiss på State-Utnkuttets Utlåtande N:o i6r; ]N:o 268, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskoftets Utlåtande JS:o jrr); N:o 269, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Vtskottets XJU låtande N:o 227; jy:o 270, i anledning af erhållen återremiss på S tafs-Utskottets Ut* låtande N:o 248. S. D. Föredrogs å nyo Contitutions-Utskottets Memorial jf:-o 34, ined förslag till grundlagsändringar, åsyftande en ändamålsenligare organisation af Stals-Rådet, hvarvid Ståndet gillade den föreslagna förändringen af Regerings-Formens 5 §, såsom hvilande till Grunlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, och återremitterade följande j§§. med nedanstående anmärkningar, hvilka förklarades för. Ståndets gemensamma tankar: Regcrings-Formen : §. 6. Ståndet ansåg 1:0 Departernentenas serskilda functioner böra uttryckas blott genom deras korta benämning, sålunda: Justilias Stats-Ministern#
Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående förmedling å åtskilliga hemman pä Visingsö samt rättighet för de till Visingsborgs kungsgård dags verks-skyldige hemman att utgöra denna prestation antingen in natura eller med penningar efter till } minskadt markegängspris. (I. A.) Heder v. Bonde-ståndet har till Stats-ulskoltet remitterat 3:ne serskilda, hos bemälde Riks-stånd väckta motioner af riksdags-fullmäktigen Petter Jönsson från Jönköpings län, hvilken l:o hemställt, att en allmän förmedling å hemmanen på Visingsö mätte medgifvas, utan att likväl den i författningarne föreskrifna utbjudning af hemmanen dessförinnan skulle ega rum; 2:o hegart, alt Tunnersta Skattegården, Torp Norregård och Ed Storegård måste antingen få utgöra hemmantals-räntan på sätt, som före år 1800 egt rum, eller ock undfå samma rättighet, som skattehemmanen Tunnerstad Norrgård, Vrixlösa Runskegården och Stigby Svenskgärden erhållit genom Kongl. Maj:ts resolution den 18 Juni 1842, eller att, i stället för hemmantals-räntans erläggande i penningar, utgöra densamma lika som öfriga hemman på Visingsö, med 104 dagsverken om året för hvarje helt hemman, eller, i händelse dessa dagsverken af kronan icke utfordrades in natura, då få lösa dem med en fjerdedel af länets markegångspris å drängedagsverken; samt 3:o anhållit, att den förändring uti hittills varande stadganden måtte beviljas de till Visingsborgs kungsgård dagsverks-skyldige 47 hem - 4 Stats-Utslcotlets Utlåtande, Nio 255. man på Visingsö^ att hemmansegarne finge efter egen vilja antingen utgöra dagsverkena in natura eller lösa dem med penningar efter en fjerdedel af markegångspriset.
Kungsbacka, angående län (ill hamnbyggnad vid. VI. B. 21. VIII. U. 157. A. 411. Kungsgårdar och Kronolägenheter, Kammar-Collegii berättelse om förvaltningen af. VIII. B. 366, 486. IX. A. 22. — om uphörande af dagsverken in natura till. Se Dagsverken. Kungörelser, som böra från Predikstolen uppläsas, angående anslag å kyrkodörren af förteckning på. III. E. 324. — angående bestämmande af. III. B. 160. A. 162. — angående förhöjning af det maximi-belopp, hvartill densamma får bestämmas. II. 261. III. R. 34. VII. B. 70. Kuslbevaknings-Corpsen, om ökade rättigheter för densamma i fråga om sjelfförsvar under tjenstens utöfning. XV. B. 233, 238. A. 240. E. 270. Kuylenstjerna, Carl Johan, yttrande. VIII. 39. Kyrko, om lån till återupbyggande af Markaryds församlings. Se Markaryd. — om dito lill företagen reparation å Umeå Stads. Se Umeå. •— om Lekmäns verksamhet i dess tjenst. Se Lekman. — om anslag till Trosa Stads. Se Stals-Ulskoltets Utlåtande N:o 73. ( 107 ) Kyrkobetjenie, om utfärdande af stadga för val af. Se Organist. Kyrkobyggnader, angående medels anvisande lill lån för. VI. B. 21. A. 25. VIII. U. 157. A. 411. — angående lån till Skredviks församling för sådan byggnads företagande. Se Skredviks församling. Kyrkogård, Husie församlings, i Malmöhus Län, om afsöndring af jord från f. d. Korporals-boslället Husie till utvidgande af denna. VIII. 82. R. lil. X. B. 14, 243. A. 38b XI. E. 3. — Stockholms Nya, om jordafsöndring från Carlbergs Kungsgård för utvidgande af denna.
åtminstone kapital; i lefvande lifvet på våra Ehrensvärd » hvarifrån betrakta ett konstverk. vandra larna låga; på konstmuseum glans sök oss mildt i droppars i vildens färgade föremål likartade gifver och genom Du Din allmakt skönhetsberedan eller b j ä r t konstfllosoflska skönhet? i h ö g grad utveckmedfödd och i en njutblommor. tids bemärhärvidlag o c h skilja m e l l a n g o d o c h däremot tager dock uppfatta en sak såsom Smaken kan människa Det p å sina b l a d. liljekrans. i vi kvinnor, som ju s k ö n k a l l a v i smak ha Nog ... enkelt o c h klart, och, och ju mer barn. skogen stego ångstens filosoflen kunna konsthistorien på f ö r att oss gratis. skönhetsintryck. o m k r i n g sig. kring konsternas Från uppman ju mer man själfva verkligen Skönhetssinnet förtvinar. våra taga sådant majestät. B o r t svinner källan, att m e d d e n att d ö d l i g a, s o m i c k e äro bråka hof, Och för hvartill de äro afsedda och begreppet skönhet måste dålig sådan. sysslat m e d dess definiering. se sig o m k r i n g för industrien B e g r e p p e t skönhet tider utoch föremål, hvilka förena egenskapen denna repade senare och glädjande sunda bryta De skönhetssinnet, ädlare, räcker åstadkomma — torg. och KONSTSTUDIER. för Eugen bor. KVINNOR på en v i kvinnor insåge, hvilket viktigt bilds i g se. O, h i m m e l! För öfrigt har III sig till; v ä g g a r n e därinne kolossala framställda porträtt d e t s i g från fram. V i hänvisa n u till dessa i samb a n d m e d fru Kerfstedts följande skildring af sin sommartripp till det storslagna vattenfallet.
Det besynnerliga företräde, man gifvit åt BruksHandteringen och Manufacturerne framför Jordbruket, ett företräde, som mail söker dölja derigenom att man, i bredd med de nya Lånebiträden, som man föreslår åt Bruken och Manufacturerne, påminner om de två millioner, som utgör MagazinsDirectionenS Creditiv; liksom detta sednare banade Lånebiträden åt Jordbruket, eller någonsin kan, i förhållande af nytta till Jordbruket, äga jemförlighet med annat, än de EffectLån, sorn Banquen dessutom bevilja Bruken; utgörande båda en lättnad för Productionen , sedan den är åstadkommenj men icke Förlag till den. Företrädet består just deri, att då man hågkommit de förstnämnde Näringarne, med förökning i de serskildta Lånetillgångar till Förlag, som dessa Näringar förut baft; så bar man deremot icke allenast glömt, att gifva någon sådan åt Jordbruket; ty för sådan kan man näppeligen anse det obetydliga anslaget till Odlingslånen; utan man har i den mohn förminskat Jordbrukarens Lånetillgång i BancoDisconten, tillgänglig för alla Näringar och äfven för hela EmbetsmannaClassen, som man, genom borttagande af alla andra Disconter, gjordt concurrencen i BancoDisconten större, än den hittills varit. FastighetsLånen tillhöra icke blott Jordbrukaren, utan äfven Bruksägaren och Stadsboen; samt kunna sale - 496 Den 15 April. des icke anses vara någon serskilt fördel för Jordbruket. 2:0 Den contradiction sorn Betänkandet framställer emellan dess ganska vackra och rigtiga erhinran att, hvad en Riksdag gör, bör af den andra agtas heligt; och förslaget att de FastighetsLåneSökander, som äga 1815 års Ständers löfte att få sina
I anledning af åtskilligemotioner, om indragning af Lönerne vid Biskopsoch DomprostsEmbeten. jo6 Gen 5 Augusti c-, lii'. Af déö St sistledne Julii: N:o "44> I anledning af väckte moti'dner, om Ädelfots Guldverk. Från BevillningsUt/kottetl. Af dea 16 sistledne Juni: Angående sökt eftergift i BeviHiiingen för brandskadade innevånarne i Städetlie Borås oéh Norrköping-. 1 anledning af väckt motion j om en enda TaxeringsföTrättning emelian hvarje Riksdag. Frän StatsBevillnivgsjamt Allmänna mesvar'ss. orh OeconomieUtjlotten-. Af deri 11 sistledne julii: I anledning af väckt frågä, öiri Kronoutskyldernes liqviderande i Spahnemåh Fran Banso-Utskottet: Äf den 13 sistledn-é julii; N:o 35. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande , abgiende skedd inhibition af den nioi Rådmannen i Carlstad Kjellander anstälde Lagsökning lör en till Kongl. Majis Befallnings - Pen 5- Aifätisli e, nj.. 197 hafvande från Banken afsänd odlingslåae-andel, §pm ej kommit den förstnämnde tillhanda. I fråga om förlängning uti tiden för återlösen af i Banken pantsatt Gjuld e<th Silfver. Af den 24 sistledne Juiri; M':o, 3,9. I anledning af Bankens ■Bmbetets. gjorde framställning, att Banken måtte, j allmänhet blifva befriad från skyldigheten, ftt i Concurs.ser pcb Årsproclamata, bevaka sjne emot lös pant ägande fordringar. Fran Lag-Ut skott ,Af den 8 sistledne Julii: N:o 126. I anledning. -aS väckte frågat dels om öfverseende och förbättring af KyrkoLagen ock Kp,ngi. Förordningen den 11 FeLruarii 1ÖS7 , angånenöv Rättegången i.
Denna handling, ett foster af sin tid, visar, huru ansvarslöst man trodde sig kunna förfara. Förhållandet ådagalägges tillräckligt af UtskottsBetänkandet, som åberopar föregående Ständers underdåniga anhållanden otn rättelse och jemkning i hela Roteringsverket. Regeringen har svarat, att denna jemkning hindrades af samma åtgärder, som Regeringen dock sjelf godkänt; en omständighet, som nogsamt utvisar hela verkets natur. Herr Ribbing har ganska riktigt anmärkt förhållandet, och man inser lätt att med iakttagande af det vilkor, förutan hvilket ingen Ordinarie Rotering med något sken af rättvisa kunnat åläggas, det ständiga manskapets numeraire hade måst nedsättas, kanske till hälften, emedan normen för hemmanens Ordinarie Rotering hade blifvit den minsta Extra Roterings-skyldigheten. Säkerligen hafva Konungens Rådgifvare funnit me - Den ii December e. m. 33 ra betänkligt alt tillstyrka denna utväg, såsom kanske snarare ledande till ansvars påföljd, då provinsens Beväringspligt ökats i samina mån, som närmare 2000 man Extra Roteringskarlar saknats, hvilka borde i första baiid fylla behofvet af manskap. Det enda sätt jag finner vara lagligt och billigt, för frågans afgörande är, att upphäfva Skånes Ordinarie Rotering, och synes det mig som Styrelsen, hvilken bör finna villervallan nog stor, borde sjelf biträda denna mening. Skåne skulle dä komma i åtnjutande af samma jemkning i Extra Roteringen, som enligt 1823 års Ständers beslut öfvergålt det öfriga Sverige. Derefter kunde man föreslå en förvandling till ordinarie Rotehåll, i händelse man tror det vara af någon politisk vigt, att i Skåne underhålla en ständig Infanteritrupp på indelt fot. Jag är icke af den tankan, men om en sådan gör sig gällande, kunde man öfverlåta till Kongl. Maj:t rättighet alt härom öfverenskomma med provinsen.
deltog med hela siii själ i den iildres planer och idker, men i~ioin den högförnärna familjen, viickte i~dxirligtvis de ' tinga, döttrarnas. )) niocle~~ia » isilrter biide hmni och siii&amp;rIzs, såsom ocksU skilclriiigen i &amp; strcwnci Rc~e~eliL. visar. ~eteclnian de f ör Son j a, kemellertici att, d i iGgrs ryska viinner kort före heiii~es död. @ pekat, huru hon i d e p m skildring icke gjort full ränttvisa ii$ fi~clerns ininne - denne ' gmnmalkoiiservative ' general, som. clock i rniingn fall lat Uppfostra sig af sina barn - började Loii strax ett nytt kapitel i fortsattningei~. af sina amiiinen., för att fmmstiilllsi. fadern mbt ' slutet. " rif ' hans lif son3 allt iner rnild och förstående emot sina beg&amp;fvncle döttraiis striif'. va8iliclen och tänlzesätt. E t t ty v5irr aldrig ens börjadt kapitel af niiiiaeiit~ hade sonja a ~ ~ k.zli; ~ i ~ t:. viktiga skede af h ' eiines lif f i v i viil sålunda. ddrig veta mycket]. ) lera, &amp; a de ofta, anförde fakta: att den tolfbiga. flick&amp; koin att. e; r1 * nnei !jen; Voo,.o~~t.wf i Soi.disk Tiilskrif ' t T Ii. gosse och med siidaii lidelse liasta,de sig öfver as~nn.et, att fadern afbröt det 2 okvinliga » studiet; att hon i hemlighet fortsatte det; att hon. däriinder sjalf - i likhet ined Pascal uppfa,1111 trigonornetrien och akt en viiu till faiiiiljen, soin upptickt denna förvinmcle begåfniizg, iitverkade att hoii.
Myntets hufvudbok biläggas derföre, för hvarje halft år uppgjorda, förteckningar eller uträkningar öfver Myntmästaren till last fallande medalj-tiliverkningkostnader, som af Myntmästaren emot qvitto aflemnas till MyntKamreraren och af denne tjensteman specielt redovisas uti Kongl. Myntets kassa-räkning; hvarjemte uti särskildt conto i hufvudboken, i enlighet med Myntmästarens särskilt afgifvande redogörelse, redovisas för det guld och silfver, som i och för medalj-tillverkningen blifvit användt och genom insättning å Kongl. Myntets Bankoräkning godtgjordt; af hvilket allt tillfyllestgörande upplyses förhållandet med medalj-tillverkningen. Någon annorlunda beskaffad bokföring och redovisning till följd af Kongl. Reglementet lärer icke heller kunna skäligen påfordras eiler anses lämplig, då ändamålet med Kongl. Reglementets föreskrift i detta — 293 — fall afses och då tillika tages i betraktande dels ojemheten i medaljtillverkningen och de försålda medaljernas ofta inskränkta antal, som synes deraf, att preglingskostnaderna uppgått för år 1841 till 147 R:dr 30 sk.; för år 1842 till 62 R:dr 27 sk. 4 rst.; för år 1846 till 84 R:dr 24 sk.; men för år 1847, vid pregling af större antal kröningsmedaljer för Rikets Ständers Banks räkning, till 657 R:dr 40 sk., allt Banko, dels svårigheterna, äfven om en särskild person emot aflöning dermed sysselsattes, att i detalj framställa alla, Myntmästaren enskilt angående, förhållanden med afgång å alla de ädla metallerna, med invexling af förut utlemnade medaljer och Kongl. Akademiernas jettoner, med beställda, men ej uttagna skådepenningar o. s. v., ofta till mehn för Myntmästaren, enär lian i alla händelser måste godtgöra tillverkningskostnaderna.
Straff balken fastställda för vandlingstariff förordnas, att böter i lägsta graden eller till och med 10 daler skola försonas med fyra dagars sådant fängelse; hvarjemte (Jagarnes antal i hvarje påföljande grad är bestämdt till fyra, och penningeheloppet, som bör motsvara hvarje sådan grad, är utsatt i andra och tredje graderna till femton daler, i fjerde och femte till tjugo daler, samt i sjette till tretio daler, R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. hvaruppå högsta graden af tjugoåtta dagars fängelse är anlaget såsom det straff, hvarmed böter, som öfverstiga Etthundratio daler, böra umgäldas. Ehuru den tvifvelsutan riktiga föreställning, att straffet försvåras och blir allt mer plågsamt i samma mån, tiden för dess fortfarande utsträckes, således i ett hänseende synes hafva bos Lagstiftaren gjort sig gällande, har denna grundsats likväl icke vunnit tillämpning vid bestämningen af tiden för hvarje fängelsegrads fortfarande. Det är svårt att utfinna något skäl, hvarföre ett eller annat öre, sorn öfverstiger den i förhållande till viss fängelsetid fastställda summa, nödvändigt skall aftjenas med fyra dagars ytterligare strafftid, då förstnämnda belopp billigtvis borde kunna försonas med blott en dags tillökning. Genom den nu gällande beräkningsgrunden störes ej sällan det förhållande, som alltid bör finnas mellan brott och straff, emedan t. ex. förbrytelse, som är belagd med 80 daler 1 öre penningebot, vid bristande tillgång, straffas lika båldt, som om förbrytaren ytterligare föröfva t brott, för hvilket böterna fyllde summan af no daler. Ehuru den ojemnhet, som alltid måste uppkomma, då ett straff utbytes emot ett annat, icke kan helt och hållet afbjelpas, synes dock något kunna i detta hänseende vinnas, om ifrågavarande förvandlingslariff förändrades så, att tillökning i strafftid lämpades närmare efter tillökning i böter. Härtill torde skäl äfven kunna bernias från den omständigheten, att genom lag och serskilda författningar förvandlingsgrunder, med åsidosättande af det i allmänhet antagna talet fyra, blifvit i vissa fall fastställda.
Majit sedermera låtit utarbeta ett förslag till förordning i ämnet, hvaruti de emot Rikets Ständers förenämnda förslag framställda anmärkningar, så vidt de funnits grundade, blifvit iakttagna; Och har E. K. Maj.t, — jemte erinran att, då verkan al kyrkomötes beslut mäste bestämmas af grundlag, någon beslutande rätt enligt det nu uppgjorda förslaget icke kunnat kyrkomöte tilläggas, men alt, dä den ifrågavarande institutionen icke syntes i fullt mått kunna motsvara sin bestämmelse, med mindre kyrkomötet tillerkändes rätt att deltaga i stiftandet af kyrkolag, ordalagen i lörslaget blifvit så affattade, att de lämpade sig jemväl för den utsträckning af kyrkomötets befogenhet, som genom en grundlagsför - Expeditions-U/s/i Ditt'Is Förslug till 19 ändring möjligen kan komma lill stånd, —- jemlikt 87 § Regerings-Formen, till Rikets Ständers antagande i nåder öfverlenmat ifrågavarande uti 13 paragrafer uppställda förslag till förordning angående allmänt kyrkomöte. Vid lörehafd pröfning af detta förslag, hafva Rikets Ständer funnit detsamma i vissa hänseenden lemna runi för anmärkningar. Hvad sålunda först angår den föreslagna Förordningens 2;dra och 5:te §§:r, hvari, bland annat, stadgas, att af de 30 utaf lekmän valda kvrkoombuden skola vara ett från Stockholms stad och ett fran hvart län samt de öfriga lein från del eller de valdistrikt, Konungen bestämmer, äfvensom alt valen skola förrättas för Stockholms stad inför Of verslåthållaren och för de särskilda länen inför Kongl. Majlis Befallningshafvande; så förekommer härvid, all, då kyrkomötet är en rent kyrklig institution, sakens natur synes fordra, att, på sätt äfven Rikets Ständer vid 1857 års riksdag föreslogo, icke blott de preslerliga, ulan äfven lekmansombuden väljas, icke läns-, utan stiftsvis.
Utgående från denna synpunkt, började jag, efter mycket öfvervägande tillhviska mig, att Adelheid, oaktadt alla sina goda egenskaper, var utrustad med en mer än behöflig grad af köld och liknöjdhet: – mången gång syntes mig detta omdöme orättvist, men jag stadnade dock dervid, emedan jag efter allt grubbleri öfver detta ämne, nödvändigt ville tänka någonting derom och – ej kunde upptäcka den rätta tankan. En afton, efter en varm Julidag sutto Adelheid och jag i trädgården. Herr S–n hade der med oss alla ätit en landtlig qvällsvard, men sedan gått hem att emottaga posten; barnen voro inskickade att lägga sig, och vi två fruntimmer sydde små barnkläder, hvarunder jag likväl ofta blickade upp från mitt arbete att se, huru solstrålarne lekte omkring min väna grannes ljuslockiga hufvud. Allt var ljufligt, såsom det är om sommaraftnarne i Norden, men vi talade ej stort hvarken om det, eller annat, ty ord tarfvades icke att krydda eller ersätta den känsla af innerlig trefnad, som intagit oss. Vi hade väl sutit så tillsammans en god halftimme när Herr S–n återkom. Ett drag af betänklig betänksamhet, som jag icke ofta anmärkt, stod att läsa på hans uttrycksfulla ansigte, men hans blick var lugn och han satte sig bredvid sin hustru, hvilken snart lutade hufvudet mot hans axel, hvarpå de samfält betraktade det af den nedgående solen förgyldta landskapet framför dem. Tårar smögo sig fram i mina ögon, glädjetårar öfver dessa bägge varelsers sällhet! Jag glömde verkligen, att jag beslutit finna Adelheid känslolös. Hennes blick hade vandrat ifrån Vestern öfver på hennes man – hon tycktes aldrig förr hafva betraktat honom, så noga, så samvetsgrant noga var detta beskådande, och Herr S–n å sin sida hade många fästmans-yttranden, som jag efter ett sjuårigt äktenskap näppligen väntat af honom. Adelheid måste ändå sjelf hafva blifvit litet förundrad öfver dem, ty på en gång bleknade hon, liksom träffad af en rädd aning och sade: „Fredrik du är så god, så oändligt god! Det är ju sant, att du icke nu far ifrån mig.“
4 Semi, l Jfd. 2 £and. 32 ftd/ur. 2 I • Stats-Utsloltels Memorial, JV:o 5? I . practiske Läkare för alla grenar af Medicinal-verket till Statens tjenst vid samma Institut kunna danas, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; Vinner Nej, beviljas berörde förhöjning, med den förklaring, att Institutet derigenom må erhålla en sådan organisation, alt, i enlighet med Kongl. Majlis Nådiga Reglemente af den i i December 1822, pålitlige och tillvande practiske Läkare för alla grenar af Medicinal-verket till Slaten» tjenst vid samma Institut kunna danas. Slockholm den 19 November 1840. Stockhol M, Kon Ordens-Boktrjckeriet, 1840* Förstärkta Stats-Utskottets Memorial IV.o 3yz. i N:o 373. Anie. till Exp. Utsk. flen 23 Noy., kl. 2 e. ra. Memorial, angående omröstning, i anledning af skiljaktiga beslut uti åtskilliga till Statsregleringen hörande frågor. Vid pröfning af Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 345, i anledning af serskilda Riks-Stånds afslag eller återremiss å å t sk ii 1 ige uti Memorialet N:o 3oi föreslagna voterings-propositioner, i följd af skiljaktiga beslut, angående till Slats-regleringen hörande frågor, har, hvad angår 3g:de punkten, om fördelning af anslaget till exercis för Flottans bemanning och 4o:de punkten, angående dels underdånig framställning till Kongl. Majit, att inskränkningarne i kostnaderne för linie-skepp må komma Skärgårdsflottan till godo, dels afsältande af ett visst minimi-anslag för Skärgårdsflottans Stationer, Preste-Ståndet instämt med de af Borgareoch Bonde-Stånden i dessa delar fattade beslut: Och som hvad Stals Utskoltet derutinnan föreslagit, således är vordet af 3:ne Riks-Slånd gilladt och följaktligen, jemnlikt 75 Riksdagsordningen, utgör Rikets Ständers beslut, förfaller votering i berörde punkter.
Då emellertid städernas åtagande i nämnda hänseende endast omfattat ett år i sender, så vore skolornas bestånd i deras nuvarande utvidgade form alldeles obetryggadt, hvilket på deras verksamhet måste utöfva ett i flera hänseenden menligt inflytande. Enär ifrågavarande läroverks behof af utvidgning sålunda synes vara fullt ådagalagdt, hafva Rikets Ständer beviljat de af E. K. Maj:t i berörda hänseende äskade anslag, tillhopa 7,000 R:dr årligen. 24:o Af Statsråds-protokoilet inhemtas, hurusom under år 1861 hos E. K. Maj:t genom Domkapitlet i Upsala anmälts en af Rektor vid Norrtelje skola samt åtskilliga nämnde stads innevånare i underdånighet gjord ansökan om anställande af en extra lärare vid berörda läroverk, dervid Domkapitlet i underdånighet tillstyrkt, att arfvode åt en dylik lärare måtte i nåder beviljas, samt att för den händelse denna läroverkets utvidgning skulle pröfvas böra fortfarande ega bestånd, nådig Proposition måtte aflåtas till Rikets näst sammanträdande Ständer om. anslag på ordinarie stat till aflöning åt en tredje lärare vid ifrågavarande skola. Enär likväl anställandet af en dylik lärare på Statens bekostnad icke kunde, med afseende på dåvarande lärjungeantal, anses vara af behofvet påkalladt, samt då någon tids ytterligare erfarenhet borde afbidas, innan i nåder beslutades, huruvida Proposition i iörberörda hänseende skulle till Rikets Ständer aflåtas, hade E. K. Maj:t, uti Skriivelse den 8 Mars 1861, anbefallt Domkapitlet, att efter förloppet af ytterligare ett år, så framt icke förändrade förhållanden dessförinnan gjorde sådant nödigt, inkomma med den förnyade framställning i ämnet, hvartill skäl då kunde förefinnas. Med anledning häraf hade Domkapitlet under den 26 Mars nästlidne år i underdånighet anmält, att läroverkets Rektor till Domkapitlet afgifvit redogörelse för de ytterligare Expeditions-Utskottets Förslag till underd.