Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppoffrade han verkligen för Lovisas gunst sitt första frisinnigare tänkesätt? medverkade han till Tessins fall ur denna gunst, af egennyttig beräkning? befästade han öfverhufvud sin ställning af favorit genom mindre goda medel? Eller fann han endast mer och mer, att den sanna Friheten var en annan, än den som kallades den svenska? – Dessa frågor besvaras blott genom en framställning af mannens politiska lefnadsbana. Men huru mycket denna är tillika både hans vittra och hans enskildt menskliga, eller huru mycket, både i hans skrifter och i hans personliga karakter, politiken förklaras af poesien, och poesien af politiken: det har man ännu ej, på långt när, tillfyllest insett. Det är dock ett ämne, som förtjenar närmare belysning. Man har i de talrika offer, som Dalin af sin skaldegåfva hembar till sin Drottning, föga velat se annan anledning, än den lycksökande inställsamhetens eller åtminstone blotta hofmans-pligtens. Kanhända skall man finna skäl till ändrad öfvertygelse; och sedan, i t. ex. denna lyckönskan vid hennes kröning, en innerligare mening, än smickrets: Förgäfves i ett berg är diamanten fager; På djupet fåfäng är den skönsta perlans prakt: Men, när en sann förtjenst sitt rätta rum intager, Då tycks alltings natur till målet vara bragt. En dyrbar Himlens nåd, en menskoslägtets ära, När Dygd och Majestät få samma krona bära! Bär kronan, Landsens mor, som af ditt värde blänker, Med all den fröjd och lön, som Dygden vänta bör! Att Du en Gudars ätt åt svenska thronen skänker, Som med din äras glans vår sällhet evig gör! Att Himlen, sig till lof, mot alla moln betäcker Det Vett, den Smak och Frejd, som du bland oss uppväcker! Besinna vi härvid ock, hvad intryck hon, under sin ungdom och före beträdandet af sin olyckliga ålderdoms gräns, i sina vackra stunder och dagar alltid måste ha gjort på sina närmaste tillgifna: då begripa vi, att hennes skald, i sådana födelsedags-verser som de följande, både kunde tala hjertats språk och verkligen talte det: Naturens Fader såg, hur allt engång sig irrat:
— Anslaget till anskaffning af erforderliga läro-apparater för tekniska skolan i Malmö 4,500: rUtaf 1858—1860 års anslag, 15,000 R:dr, för aflönande af lärare och underhåll af elever vid skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona 3,202: 84. Anslaget för slöjd-expositioners befrämjande t 4,500: — 1860 års anslag till vetenskapliga undersökningar rörande jiskerierna 1,000: — Utaf anslaget, 244,500 R:dr, för ny kommunikationsled från inre delarne af Jemtland till lämplig hamnplats vid Nordsjöfi 44,500: — » 1858—1860 års anslag, 150,000 R:dr årligen, för anläggning af nya samt förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vågar 63,881: 68. 2 I _ 10 — Transport: 6,223,636: 29. 8,304,520: 99 Utaf det särskilda anslaget, 15,000 R:dr, för vågs anläggning mellan Westeroch Öster-Dalarne genom Öije kapellförsamling inom Stora Kopparbergs län 2,500: » dito, 67,500 R:dr, för vägs anläggning mellan Öfver Torneå och Pajala socknar i Norrbottens län 7,500: 7,500: — » 1858—1860 års anslag, 20,000 1:dr årligen, till mindre hamnbyggnaders och årensningars understödjande 13,500: — 2,000; — » det utan återbetalningsskyldighet beviljade statsbidraget, 20,000 R:dr, för hamnbyggnad vid staden Falkenberg 10,000: — 5,000: — « 1858—1860 års dito dito, 60,000
Och så besinnar han, hur höst och vinter skola gå fram öfver dessa svaga små stackare, som kommit så sent upp ur jorden, och hur de dock skola vara friska och modiga, när våren kommer och de få börja växa på allvar. Så glädes hans gamla soldathjärta vid tanken på de styfva stråen, som skola stå raka och flere alnar höga med spetsiga ax i topparna. Pistillernas små fjäderbuskar skola darra, ståndarnas krut skall ryka ända upp mot skogstopparna, och så skola under synbar strid och ängslan axen mättas med mjuk, söt kärna. Och sedan, då lien går fram och stråen falla och slagan börjar dåna öfver dem, då kvarnen får mala kärnorna till mjöl och mjölet bakas till bröd, ack hur mycken hunger skall ej då varda mättad af sädeskornen i båten framför honom. Sintrams dräng lade till vid Gurlitafolkets båtplats, och många hungriga människor kommo ned till båten. Då sade karlen, såsom hans husbonde befallt honom. »Brukspatron skickar er här malt och säd, bönder. Han har hört, att ni äro utan brännvin.» Då blefvo människorna som galna. De rusade ned till båten och sprungo ut i vattnet för att rycka till sig påsar och säckar, men sådant hade visst ej varit kapten Lennarts mening. Han var nu framme, också han, och han blef vred, då han såg folkets tilltag. Han ville ha potatisen till mat och rågen till sådd; malt hade han aldrig tänkt på att begära. Han skrek åt folket att låta säckarna vara, men det lydde ej. »Må rågen bli till sand i er mun och potatisen till sten i er strupe!» ropade han då, ty han var högst förbittrad öfver, att de ryckte bort säden. I samma ögonblick såg det ut, som om kapten Lennart skulle hafva gjort ett under. Två kvinnor, som sletos om en påse, ryckte ett hål i den och funno blott sand; karlarne, som lyft upp potatissäckarna, kände hur de tyngde, som om de vore fyllda med sten. Det var sand och sten alltsammans, endast sand och sten. Människorna stodo i tyst förfäran öfver den Guds undersman, som kommit till dem. Kapten Lennart själf stod för ett ögonblick slagen af häpnad.
Alla Kongl. Majds domar å 3,000 R:dr och derunder, samt etc. Då Utskottets förslag till berörde stadgande blifvit till alla delar gilladt af de öfriga 3:ne Riks-Stånden, får Utskottet inbjuda Borgare-Ståndet, att, med frångående af sitt skiljaktiga beslut, förena sig med de öfriga Stånden uti antagandet af Utskottets förslag. § 6. Till de embetsverk och andra offentliga myndigheter, som förslaget hänfört under denna §, med afseende å utgående Fullmakters och Konstilutorialers karlering, har Borgare-ståndet ansett böra näst efter orden "hor/gifvas af” och framför orden: ”Hojoch Ofver-Rälter” tilläggas rubriken ”Chefer för Stats-departemcnten”-. hvarjemte Borgare-Ståndet beslutat, att följande rubriker, jemte för dem upptagna sifferbestämmelser, skola ur författningen utgå, nemligen : Vikarier och Substituter, M asm ds tar (i-bref Mästare-bref vid Hammarsmeds-evibelet, Mästersvens, Hyttedrängs och Uppsättares antagningsbrefi Förordnanden och antagning sbevis för Städernas Betjente, med flere, Musikanter och Dansmästare, förordnanden för; men då Borgare-ståndet äfven i dessa afseenden ensamt beslutat afvikelser från Utskottets med äldre författningar öfverensstämmande och af öfrige Stånden godkända förslag, hemställer Utskottet, alt Borgare-ståndet måtte, med frånträdande af sina skiljaktiga beslut, godkänna § 6, sådan den i lörfaltnings-förslaget blifvit af Utskottet upptagen. § 7. I denna § af Utskottets förslag har Bonde-ståndet beslutat den förändring, att, såsom hittills stadgadt varit, allmogen fortfarande skulle vara befriad från skyldighet att kartera besvärsskrifler, ansökningar och förklaringar, med bilagor, som hos Kongl. Maj:t ingifvas, jemte de resolutioner, utslag och domar, som i anledning deraf till allmogen utfärdas.
Gör jag nu en jemförelse emellan den 28 och 41 §:n Riksd.Ordn., så finner jag, alt den sednare §:n utesluter i §:us början vissa embetsmän från Utskott och valet till utskts-ledamöter, och i slutet af samma §, alla personer, af hvilka R. St. kunna fordra redo och ansvar, från Utskott, men ej från val till utsk:s-ledamöter, hval igenom uppkommer flera cathegorier af ägande valrätt utan åtföljande valbarhet; och i samma cathegori befinna sig de i 41 §:ns början uppräknade embetsmän, i afseende å tillsättandet af electorer. Då nu Ridd.Ordn. i klara ord, i afseende å de för R. o. Ad. allena i frågakommande bänkmän, af hvilka Ståndet skola erhuilasina electorer, ålergifver denna nuvar. grundlagens anda; kan jag, för min del, icke för närvar, inse någon stridighet emellan grundlagens och Ridd.Ordnts föreskrifter i afseende å bänkmännens tillsättande inom Riddarhuset, utan tror, att Riksd.Ordn:s förändring, hvarom R. o. Ad. allena icke kan taga något beslut, förrän frågan derom i behörig ordning blifvit väckt, helst sådane personer, som de ifrågavar., äfven kunna tillhöra andra Ständ, bör föregå Ridd.Ordnts. Efter ett grundlagsenligt beslut om en sådan förändring, inträder deremot Ridd.Utskts pligt att sjelfmant, enl. 4.1 §:n Ridd.Ordn., inkomma med förslag till nödig rättelse i Ridd.Ordningen. IIr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll, Den i Februari. 93 att de yttranden, som blifvit afgifna i den fråga, hvaruti han vägrat propos., skulle åtfölja till Const.Utsk. Hopades ja. Hr von Hartmansdorff, August:
Hans Excellence Herr Grejven och Landtmarskalk en hemställde, om icke Friherre Rudlecke sedan den 17 April på bordet hvilande Dictamen borde till Allmänna Besvärsoch OwConomie.Utskottet remitteras. Friherre Rudbeck förmälte sig hafva begärt , att dess Dictamen måtte remitteras till det blifvande särskildta Utskottet, eller, om sådant för det närvarande icke kunde äga rum, att det måtte tills vidare till BancoUtskottet förvisas. Herr Landt Marskalken föreslog, att Friherre Rudbecks Dictamen skulle blifva hvilande, intill dess det Särskildta Utskottet möjligen blefve af Riksens Ständer förordnadt. Grefve Gyllenborgs, (fohan Henning, sedan den 17 April på bordet hvilande Dictamen, innefattande några hemställningar rörande Bevillningen, remitterades till Bevillningsutskottet. Den 24 April. 621 Till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitterades tvänneå bordet hvilande Memorial af Herr Ankarloo, O/o/, och Herr af Sillén, Carl Gustaf, det förra angående delning af skog vid enskiften, det sednare angående de hinder och bördor, som äro mest tryckande för Jordbruket, samt om medlen till deras undanrödjande. Företogs till remitterande Herr Cederchblds, Per Gustaf, på bordet hvilande Memorial, rörande några medel till mindskande af penningebristen. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: I anledning af flera i de sista Plena upplästa och sedan på bordet lagda Memorial, får jag utbedja mig Ridderskapets och Adelns tillåtelse att yttra mig, för att söka utreda några frågor, i afseende på vårt penninverk, i hvilkas besvarande man skulle kanhända vara mindre oense, om man i sina rai-’ sonnementer utgeck , så väl från allmänt an. tagna obestridliga grundsatser, som från erfarenheten.
Utskottets tillstyrkan om deras upphäfvande, dermed synes hafva ådagalagt den mening, att de fortfarande borde utgå till Pensions-Cassorne. Då således arne Stånd stannat emot 2, i afseende på hufvudfrågan, lärer denna komma att förfalla, i följd hvaraf frågan om sammanjemkning af de olika meningarne, rörande dispositionen af dessa afgifter, deri alla Stånden sins emellan äro skiljaktige, äfven förfaller. Hvilket dock, jemte flere Ledamöters reservation, Rikets HöglofL Ständers egen pröfning härmed vördsamt understa lies.. Stockholm den 2^ Sept, 1834- ! o Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utslottets Förslag N:o i3f. Reservation : af Herr Hjärne, som anförde, att lian icke varit närvarande, då Utskottet fattat sitt beslut i detta ämne, och att han nu, vid justeringen af detsamma, icke kunde instämma i Utskottets förslag till jemkning af meningarne i afseende på sista punkten, eller i frågan om afgifterne till Kongl. Theaterns och Hof-Capellets Pensions-Cassor. I Herr Hjärnes tanka, hade Utskottet icke rigtigt uppfattat Riks-Ståndens olika beslut, enär Utskottet ansett arne Stånd i denna punkt hafva stannat emot 2, och att följaktligen frågan borde förfalla. Då arne Stånd, nemligen Presteoch Bonde-Stånden förklarat dessa afgifter tili Pensions-Cassorna böra upphöra, och Borgare-Ståndet beslutat, att desamma hädanefter borde erläggas till Communerne, så fann Herr Hjärne 3:ne Stånd hafva varit ense derom, att ifrågavarande afgifter hädanefter icke skulle Pensions-Gass or ne tillf alla; hvaremot, enligt Utskottets åsigt, bemälde Cassör, skulle fortfara att, såsom hittills, dessa afgifter uppbära.
Någon ytterligare tsllskiML i Let för Bonde Gtän - Fv88 Den 27 Ii,marik. dets Waktmästare föreflagne Dag-Tractamenkr hav Stars-Utssottet icke fnnnik nögon onledning, att tillstyrka. Hwilker allt Riksens Höglofl. Siänder »vördsammeligen underställes. Slockholm dea 25 Januaru i8lv. Pä Höglofl. R-dderPäHvgwördige Pre, ffaper och Adelns Leste» Gränders Leda da-nölers magnar. mörers wägnar. Llae5 kämlNA. lii. ^VeillMLn. Pä Wällvfl BorgarePä Hederwärda Bon Stäichkls LeduMölerS deSmndets Leda» wäinär. mörers wägnar. Larl kr. l-.LN(lbc-r§. chrllan kricskon. krölloliu8. «^err ^»rcfwen och LattddkNarskalken gjorde pro: sr'a<, vä Stars - Utstvtttts Förslrg till arfwode ör Bande Skändets exera Lancrllie-Betjening , hwilket B l olls. ^err d/Isrk8Von VVu^ternberg, 6utizk hade tngjfwit ett Diktamen, hwilket upplästes, lä nch..rde: I sammanhang med hwad en wärd Ledar msk Her!' Friherre 8tLsi von klollwm för nägra P?e ndagar std^n yttrat rörande Lönekillöknrng för Emöeks och Tjenstemän t allmänhet, torde Högtofl. Ridderstapet och Adela tillära mig att fä an, föra nägra ord.
Besa,* och OecoruUtsk:8 Utlåtande N:o $. lagstridige och ingripande i den skattdragande Borgarens lagliga rättighet tillstyrker jag, att dessa 2:ne mom. böra från förslaget uteslutas. 22 §. jemförd med den 34:de stadgar, så väl att de distillerings-pannor, Apothekare för phannaceutiska behof få nyttja, böra mätas och stämplas, i likhet med hvad om brönvinspannors mätning och stämpling i allmänhet stadgadt är, som ock antalet af dessa pannor, nemligen en på 20 och en på 12 kannor, der behofvet så fordrar. Detta stadgande har onekligen till afsigt control på Apothekaren; men denna control synes mig blifva ofullständig, derest icke det tillägg göres, att Apothekare skall årligen Ad mantalsskrifningen uppgifva sina dist i l1 eringsp a n nor, såsom om bränvinspannor stadgadt är. Härigenom beredes för vederbörande en vidsträcktare kännedom om dessa distilleringspannor och om Apothekarens behof af en eller 2:ne, i förhållande till den kända Apotheks-rörelsen på stället. Enahanda tillägg anser jag böra ega rum till 4 f §• i afseende på de pannor Ättiks-FabrikÖrer nyttja för deras Ättike-tillverkning. Uti 26 §. stadgas: De i smärre brännerier till ångornas af kylning begagnade pipor vare ifrån försegling frie. Jag finner uttrycket: smärre brännerier vara ganska obestämdt, och tydningen deraf beroende af dens omdöme, som verkställer förseglingen. Om denna exception bibehålies, skulle jag önska, att den förtydligades genom antagande af en viss pannans kannerymd, såsom utgörande gränsen emellan smärre och större bränneriet. Men med kännedom af den olägenhet, som är förenad med, och en följd af afkylnings-redskaps oftare uttagande ur kylfatet, skulle jag tro all erforderlig säkerhet vöre vunnen, om afkylningsredskaj:» i allmänhet, förseglad , får qvarblifva i egarens vård.
Arén visat anslagens otillräcklighet, så hafva Riksens Ständer vid 1812 och 1815 årens Riksdagar varit föranlätne att öka en del deraf, men vid en jemt fortfarande stegring af Vahru PriSer, samt Arbetsoch Dag löner hade desse tillökningar ändå funnits vid verkställigheten icke i alla delar .uppfylla behofven, och detta voje en serskild orsak hvarföre till betäckande af bristerne för Arén 1814 och 1815, då de vid sistnämdfe ä'rs Riksdag'beviljade tillökningar icke voro att påräkna, den anmärkte återför! 11- gen , från 3;dje Hufvud-Titulhs Besparingar häldre ansetts böra ske efter tillgång fanns, än att med nya fordringar af Medel Riksens Stander besvära. Vid öfvervägande af hvad så väl Riksens Ständers Revisorer anmärkt, som Kongl, StatsContoiret i anledning deraf upplyst och andra - Stats-Utskottets Betänkanden, 1611* 4 **• jgit, har Stats-Utskottet val funnit Revisorernes åtgärd hafva instämt med deras uti 30 §. af Riksdagsordningen den 10 Februaiu 1810 och Instruktionen för desse Revisorer af den ro Junii r8i2 utstakade åliggande. Men bet raff,i tide sjelfva förhällandet med Öfver-Assigneringen på anslagen, har Stats-Utskottet trodt att afseende hor göras pä de skäl och orsaker, sorn dertill föranRdt.
I betraktande af allt hvad sålunda i detta mål förekommit* och ehuru Kongl. Majits meranämnda nådiga beslut af den 24 Augusti 1847 är byggd t på böks La fl i ga innehållet af inqvarterings-ordningens i5 §, jemnförd med den 17 §, hvarigenom det icke är städerne förunnadt att, i stället för servis in natura, utgifva endast ersättning till det i 14 § för servis-kostnaden bestämda belopp i annan händelse, än då manskap antingen är i kronans hus boende eller åtnjuter inqvartering i kontant af statsmedlen; likväl och som 16 § uti inqvarterings-ordningen uttryckligen innehåller, att något utöfver hvad i 14 § stadgas icke må, under hvilken förevändning som helst, kunna af stad fordras, så anser Utskottet, att misstag om författningens rätta förstånd och mening, vid jemförelse emellan dessa serskilda §§, lätteligen kan uppkomma och att förtydligande deraf således bör ske, men Utskottet linner sig härvid icke heller kunna undgå att fästa Rikets Allm. Bescdrsoch Ekonomi-Ulskollets Ullålande, N:o 81. f 5 Ständers uppmärksamhet derå, alt alla öfriga rikets städer, för hvilka berörda inqvarterings-ordning gäller, äro fiån en sådan tunga, som den af motionärerne öfverklagade, befriade, och alt Götheborg ensamt genom Kongl. Maj:ts förenämnda nådiga förklaring ansetts skyldig alt densamma draga.
Herr kri'ntr,cbölck.- af Herr Grefwe KlöraerL nu gjorde anförande eller anmärkning, tror jag mig böra stuta att det undfallit Herr Gttftvxrrs upmärksamhet, pä hwad grund eller anledning, jag icke funnit betänkligt föreflä och ffrka nägon ändring eller förklaring, uti deri nu i sräga warande Länc-Författningen; Jag allt derföre, jemte äbe° 190 Den 6 April. Sberopandc, af de, emot samma Författning, af mig sjöruda päminnelstr, an en gäng haswa äran uprcpa, att jag anser det wara Riksens Stander lika sä öppet och obe, taget att ändra och förklara desi, ! denna fräga, ännu oexpedierade beslut, som Riksens Ständer ansett sig aga rätt och frihet att andra deras, angående sä kallade Lervcranteurernes betalning, enhälliga beslut. Friherre Illljencrsntr r Jag kan omöjeligen mcdgifwa att ventilation är öfwer Stats-Utflottets swar. Den mäste hofwa till föremäl, mitt anförande af ben 2 Mars; hwilkct icke kunnat företagas förr an detta swar ankommitIcke eller kan jag bifalla att, efter bcflutct, Utskottet har ratt att kolka sin mening. Ty det är naturligt, att Ständcts beflut, grundar sig pä den mening som Ständer fattat af ordasättct, sädant det ivar tvid Betänkandets pröfning. Grefwe körner, ^6»Iph 6orsn, wille wädja till Protokollet af den r Mars, hwaraf tydligen flulle ses, att den Anmärkning Friherre liljencr-wt?. hade gjort, ejföran, leddes af frägan rörande tiden till besia Läns uptagande, titan af en för detta beflut aldeles främmande ordsak, el, ler nägra ord, som om dem förekomma i StatS-Utstottets sista förslag öfwer Finance-planen. Friherre Illlsencrsntx. Jag har aldrig klandrat beslutet, jag kan ej nog ofta uprcpa det.
De äro löreslagne till 25 procent, Jag tror att galoner äro mera i öfverensstämmelse med fransar, än med broderier. Hans Excellens Herr Grejve Mörner: Jsg beklagar, att hvad som var stadgadt om iransar, undföll mig men jag kan derföre ej undgå yrka, att tullen måtte höjas för galloner, Friherre Cederström : Det är likväl ganska riktigt, hvad Herr Tham anfört, att fransar och galoner äro båda gulddragare-arbeten , och det är besynnerligt, att de skulle sättas under olika procent. Då nu således fransarne redan äro bifallne, lärer det ock vara bäst att detta får vara, som Utskottet föreslagit. Henr Grejven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall å den af Utskottet å Galoner föreslagne Inkommande Tullprocent. Bifölls. ”Garn, Bomulls, h vi 11, per Sk:pd under ”och till 36.000 alnar eller till och med N:o , 702 Den r8 Augusti e. m. ”30 efter Engelsk beräkning; Inkommande ”Tullprocent 25. Utgående Tullprocent 1.” ”Derifrån (ill och med N:o 40 eller till ”och med 48,000 ainar j Inkommande Tull”procent 15. Utgående Tullprocent 1.” ”Derifrån till och med N:o 60 eller till ”och med 72,000 alnar; Inkommande Tull-; ”procent io. Utgående Tullr ”procent 1.” Herr Tham: Jag får äran upplysa skil-i naden emellan förra taxsn och denna. I den förra taxan har hvitt Bomullsgarn från x till 40 varit belagdt med 20 procent. Nu hat man till mera faveur för vära spinnerier delat detta i 2:ne grader. Eljest är samma procent bibehållen, men med den skilnad, att efter underrättelse från tullen, och på det man må vira säker, att man ej inför garn under falska numror , man utsatt, huru många alnar garnst skall innehålla efter vigten. Härigenom uppkommer en säker controll. Friherre Cederftrötn: Till en början an håller jag få upplyst, till hvilka numror garn i Sverige kan tillverkas.
Jag in stämmer med Friherre Cederström deruti, att de statistiska upplysningar, som lemnäs af Kronobetjening och Landthushållning?-» 458 Den 12 November J. m. Sällskaper, i allmänhet icke äro tillförlitlige; men jag betviflar likväl, att ändamålet skulle vinnas genom den föreslagna Sockennämnden. Visserligen böra dessa upplysningar direte hemtas från Sockneboarne sjelfve; men jag tror det beror af Herrar Landshöfdingar att göra sig närmare bekante med enskilda personer från alla delar af de dem anförtrodde Län, för att af dem inhemta, hvad de i detta afseende önska veta. Här finnas redan så mångå Comité er och Sällskaper, att jag för min del icke vill gå in på stiftandet af flera dylika, utan förenar mig, på de af .Herr von Hartmansdorff anförde skäl, i anhållan om återremiss af Be* tänkandet, Friherre Cederström: Jag får emot hvad Herr von Heyne anfört upplysa, att Kyrko* Rådets Ledamöter vanligen utses bland de personer, som bo närmast intill Kyrkan, hvaremot de upplysningar man åsyftat vinna, sträcka sig ända till gränsen af Församlingarne. Om de föreslagne Sockne-Nämnderne blifva organiserade, och allmänheten kan öfvertyga sig om nyttan, som derigenom åsyftas; så är jag äfven förvissad derom, att det goda nian önskar, skall åstadkommas. I annan händelse sker ingen ling värre, än att vi förblifva på simma punkt vi i detta hänseende för närvarande oss befinna, nemligen att de statistiska upplysningar ne om landet äro opålilliga, och att hvar och en sörjer för sig. Skulle åter inrättningen virma Den 12 November f m. 4^9 stadga oell förtroende, kan till fördelaryie deraf äfven räknas en lättad utväg till afsättning af landtmanna-produeter. Det är derföre jag ansett mig böra tillstyrka förslagets antagande; och det förekommer ntig besynnerligt, att man vill sätta sig deremot, hufvudsakligen derföre, att inrättningen bär et nytt namn.
. i5o: — g) Till Bankens Gardes des Medailles.. .. 166: 32. hy Till Bankens Brandmästare, för inseende och vård öfver Bankens brandredskap, ioo* R:dr och, såsom ersättning för ökade hyreskostnader genom nödvändigheten att bo i Bankens granskap, r5o R:dr, eller tillsammans ., 25or — iyi Till 4’ extra Husdrängar, för sågning, huggning och uppbäring af deri för eldning i Bancohusen erforderlig© ved, hvardera 120- R:dr, eller tillsammans 48ö: — Summa Btco R;dr 2,34j: 3&. under iakttagande: att de under litt. a, b, c, d och e upptagne arfvoden böra indragas, då den förestående nya regleringen af Bancostatens lönevilkor hunnit sättas i verkställighetj att det under litt../ upptagna arfvode till en extra Stämplare likaledes indrages^, då utgifvandet af Transportsedlar upp hörj samt att för l Banco-Utskoltels Memorial IV;o ut. öfrigt de vid hvarje anslag redan fästade vilkor och förbehåll varda noggrannt uppfyllda. 4:o