Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådig befali - 17 befallning, alt, enär nu återstående tillgångar icke medgåfvo alt anvisa de -|-delarne af förslagssumman på stals-anslaget, taga samma andelar i beräkning i det sammmandrag å till allmänna arbeten erforderlige anslag, som borde Eders Kongl. Maj:t underställas, lill grund för afgifvande af Nådig proposition lill Rikets näst sammanträdande Ständer. Med underdånig tacksamhet hafva Länets innevånare mottagit underrättelse om detta Eders Kongl. Majlis Nådiga tillgörande och hysa det hoppj att både Regering och Ständer behjeitu ej mindre de svårigheter resande på en usel och djup väg hafva att bekämpa, än äfven de mödor och arbeten väghållningss-skyldige nästan fruktlöst nedlägga å en så beskaffad väg, samt slutligen den obehaglighet Läns-slyrelse och Krono-betjening ständigt orältmäligt få vidkännas. Under sednare femårs-perioden hafva vägdelningar försiggått och vunnit fastställelse å en del inom I uggude härad och alla allmänna vägar inom Oxie, Skytts samt Herrestads härader. Skjutsningen utgöres nu som tillförene af anslagne reserv-hemman och å några ställen jemväl af hållskjuts. Denne sistnämnde söker man så småningom att indraga, emot förstärkningar af reserv-lag och billig ersättning till detsamma för ökadt skjutsningsbevär. Vid Dahlby gästgifveri är hållskjuts, under den sednare femårs-perioden, afskaffad och frågor om indragning af samma skjuts vid andra gästgifvaregårdar äro väckta, men ännu icke afslutade. Öfverallt och i synnerhet å slättbygden, hvarest, som förut blifvit nämnt, åkerbruket gör anspråk på alla arbetskrafter, vore man sinnad att upplåta skjutsningen lill entreprenörer, eller ock att diligencer och forvagnar inrättades; men som vägarne, i synnerhet vissa årstider, befinnas i uselt skick, tror jag icke att skjutsning kan utgöras annorlunda än som nu sker. Angeläget är alltså, att vägförbättringar påtänkas innan någon lämplig och varaktig ändring i skjulsväsendet är att förvänta.
Herr Grefve Hamilton, H:rr Lagerhjelm och Noreus hafva .yttrat den åsigt, att värdet å Spånlinden bordt, enligt StatsGontorets förslag, upptagas till 5J R:dr, och till grund derföre åberopat niedelbeloppet af de senaste årens Riksmarkegångspris, utgörande för 5 år 6 R:dr 36 sk. samt för 10 år 7 R:dr 34 sk. 3:0 Angående Manlalspcnningarne. Herr Grefve v. Schwerin.- Emot Utskottets Beslut, reserverar jag mig på den grund, att Mantalspenningarne, efter hvad hvarje Bonde bar sig nogsamt bekant, utgör en Grundränta, uppkommen medelst en viss afgift å hvarje förmald tunna Säd; att denna ränta först i en senare tid förvandlats i Spannemål, hvarigenom billig nedsättning varit beredd för dem, som för sitt lifsuppehälle nödgades i brödet inblanda större eller mindre del agnar eller bark; samt ändteligen att den med förhöjningen åsyftade likhet i Mantalspenningarnes utgörande, mindre alser Statslnkomsternes förhöjande än en lättnad i redogörelseväg, hvilken dock ej bör komma i ringaste betraktande, i jemförelse med obilligheten att lägga en partiell förhöjning på en klass af Medborgare. Betänkand en, N:o ia3. 2g Herr Lagman Noreus: Första grunden till den under titel af Mantalspenningar utgående Skatt liar varit, att R. St.Y vid Riksdagen år 1025, till utförande af ett krig med Pohlen, beviljat en så kallad tjvarntull af all den säd, som fördes till Qvarn att malas och har denna skatt, i anseende till anmärkt underslef nied qvarntullen, blifvit förvandlad till en personlig eller Koppskatt. Vissa orter hafva njntit större teller mindre lindring för denna afgift, som nu i allmänhet utgår med 12 sk. för hvaije mantalsskrifven person.
Då småskolebarnen i lördags morse i vanlig tid kommo till skolan, funno de dörren stängd och gardinen till lärarinnans sofrum ännu nedrullad. De väntade tåligt en halflimme, då de omtalade förhållandat för brukspatronen L. på Adolfsberg, hvilken händelsevis reste förbi. Denne steg ur och bultade på fönstret. Men intet svar kom. Han anade då, att icke allt stod rätt till, hvarför han och drängen med förenade krafter bröto upp ytterdörrarne och såmedels banade sig väg in i huset. Dörren till lärarinnans rum var endast tillsluten. Då den öppnades, slog ett intensivt os brukspatron L. till mötes. När han väl kommit in i rummet och fått upp gardinen, varseblef han lärarinnan liggande orörlig i sin bädd. Han såg genast att hon var död. Till en början tänkte han, att en beklaglig olyckshändelse ägt rum, men vid närmare efterseende fann han på bordet ett halfark papper, hvarpå stod skrifvet: » Jag har själf sökt döden; lifvet blef mig en börda, sedan han svek mig för en annan. Mitt blod komme öfver hans hufvud. Karin Löf. » Alltså en kärlekshistoria. Fröken Löf var en omtyckt lärarinna af gamla stammen, något excentrisk samt af den ålder, att man icke skulle hafva trott på en sådan orsak som den af henne själf angifna till den förtviflade handlingen. » Kerstin satt och stirrade på de suddigt tryckta raderna. Var det möjligt! Stackars Karin! » Ja, hon var betämdt inte riktigt klok, » sade Johanna Laven. » Och de där kärleksgrillerna måtte just ha utgjort hennes galenskap. En gång blef hon ju förälskad i själfva konungen, då han var nere på järnvägsinvigning i trakten. Jag har hört, att hon till och med skref verser till honom. » (Forts.) Från Iduns läsekrets. Pröfvadt och godt befunnet.
Enligt sednaste statsreglering består befälspersonalen vid Kongl. Maj:ts Flotta af' 48 Flaggmän och Regementsofficerare samt 180 Kaptenlöjtnanter och Subalternofficerare, eller inalles 228 officerare. Om de förras antal, 48, divideras i de sednares antal, 180, blir quoten 3,7 5. Statsutgifterna för den föreslagna Flottans befälspersonal uppgå, löner och inqvarteringspenningar sammanlagda, till 193,540 rdr. Motsvarande utgifter vid Skärgårdsartilleriet utgöra 202,775 rdr. Statsutgifterna för den på stat sednast fastställda officerspersonalen vid Kongl. Maj:ts Flotta belöpa sig: i löner till 395,500.samt uti inqvarteringspeuningar till circa 38,000 rdr, eller tillsammans 433,500 rdr. Af det ofvanstående synes att det föreslagna officersbefälet vid Flottan och Skärgårdsartilleriet skulle nu genast utgöra inalles 163 officerare; men att nitton officerslöner äro reserverade, så att, när behofvet det kräfver, sjöförsvarets officerspersonal kan ökas till 182 officerare, eller 46 officerare färre än den officerspersonal, som är fastställd för Kongl. Maj:ts Flotta. Vidare visar sig att utgiftsstaten för de båda vapnens officersbefäl, när fulltaligt, upptager en årlig summa af 396,315 rdr, men att den för närmaste framtid utgör 3.53,890 rdr, eller 79,610 rdr mindre än utgiftsstaten för den nuvarande officerspersonalen. Den härigenom vunna besparing, hvilken framdeles skulle komma statsverket tili godo. så vida ej Kongl. Maj:t ville af densamma reservera någon del till förbättring af underofficers!önerna, är dock af ringa betydenhet emot fördelen af Bil. fa:o 4 till Kongl Maj:ts Nåd. Prog. fa:o 1, om Statsverket 1865. 19 deu ökado yrkesskicklighet, som måste blifva eu följd af den föreslagna fördelningen. Några sifferuppgifter blifva bär upplysande.
KM., hvars nådiga pröfning frågorna, i hvilken händelse som helst, skola underställas, dels bäst är i tillfälle att, efter i hvarje fall sig företeende omständigheter, vidtaga tjenliga åtgärder för uppnående af ändamålet, dels ock, enligt hvad Kongl, cirkulär-brefvet den 5 Juli 1829 gifvet vid handen, redan eger sig förbehållen rättigheten ätt, i den händelse, hvarom nu är fråga, pröfva och sanktionera det förslag till lagligt och billigt kontrakt om kappellanslönens utgörande af församlingen, sam konsistorium, i samråd med E. K. Ms befallningshafvande, sedan församlingens innevånare ytterligare, der så n&Jigt pröfvas, blifvit hörda, eger, på grund af insända handlingar och inhenitade upplysningar, uppgöra och E. K. M. i underdånighet underställa. Under förutsättning således att ett dylikt förslag, hvilket skulle afse de lönetillgångar, sons från församlingen kunna beredas, icke utesluter en skälig beräkning äfven pä ett större bidrag från pastors lönen, än sorn sorni hittills utgått, såvida nemligen denna loos tillgångar befinnas vara sådana, att de, äfven ined det för ändamålet behöfiiga afdrag, kunna anses för en blifvande efterträdare vara tillräckligt; att E. K. M., i de fåll då icke heller en sådan tillgång kan beredas, behörigen täckes pröfva, oin, emot vanliga förhållanden, inga väsendtliga hinder finnas för komministers-syslansförening med folkskolelärare-tjensten, eller ock i nåder anser en indragning af den förra kunna ega ruin; — Expeditions-Utskottets För.dag lill tind. Skrifvelse, N.o a35.
Annu under sina sista år, då allt omkring henne hvilade, slog hon sig allt som oftast ned vid sin gamla kära Malmsjö-flygel och lät de skrumpna händerna ila öfver den gulnade klaviatyren, och då strömmade ut i natten de underbara tonerna af Beethovens Månskenssonat eller Don-Juan-uvertyren, aflösta af de vermländska ungdomsminnena, tolkande än det vemodiga: A c k, V e r m e l a n d, du sköna, d u h ä r l i g a land. och ej sällan afslutade med den ystra Jössehärspolskan, hvilken den åldriga i sin ungdom lärt sig spela af dess kompositör, major Johan Kolthoff. Sedan hon 1872 blifvit änka, tillbragte hon de sista två årtiondena af sitt lif hos barn och barnbarn. I sin yngsta dotters hem slumrade hon den 9 denna må- nad in, fridfullt och nästan omärkligt, likt den slocknande stjärnan i den kommande, ljusare dagens famn. Mns. å höstligt mörk låg jorden, men under nattens vakt med, ens den nu har kläd t sig i bländhvit vinterdräkt. Af himlens skyar vä / des den dräkten våd för våd. Och haf och sjö och källa ha spunnit hvarje tråd. Af lätta vindar lades dess mjuka draperi. Och tusende små pärlor har natten fäst däri. När solens strålar falla på dessa pärlor små, som klara diamanter de alla skimra då. Ännu i morgonstunden är dräkten ren och skär. Men innan dagen ändats, han nog dock fläckad är. Af mänskolifvets äflan han ' skall då bära spår, och invid stoftet bunden hans glans så snart förgår. Men, löst från stoftet, skall en gång i solens sken till molnen åter sväfva, förvandlad, fri och ren. Fanny han Chnjsander. J ä 11 a. En kvinnoprofil, tecknad för Idun af - M Känslor äro stjärnor, som leda oss blott vid klar himmel; men förnuftet är en magnetnål, som visar fartyget kosan, äfven när stjärnorna äro förborgade och icke längre lysa. iJ Fotogéuköket ^ — » PRIMUS » B. A.
Det oersatta förlagskapitalet till bedrifvande af lånerörelsen vid f. d. (Fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års riksdag. Oersatta beloppet af det såsom kreditiv beviljade och under åren 1833 och 1835 utanordnade anslag för en vattenledning till Carlskrona 79,233: 44. 5. 79,233: 44. 5. Förskottsvis under åren 1847 med 1856 utbetalda medel till bestridande af kostnaderna för kolonien S:t Barthel emy s förvaltning, under förbehåll af den framtida godtgörelse, som genom koloniens ökade afkastning eller afträdande till någon främmande makt, kan erhållas 84,479: 7. 6. 110,233:23. 1. Förhällandet mellan Riksgäldskontorets skulder och tillgångar. Vid jemförelse emellan skuldernes och tillgångarnes sammanlagda belopp vid hvartdera årets slut, visar sig att de sednares öfverkott, hvilket vid 1854 års slut utgjorde • 7. och under år 1856 med » 2,869,230: 12. 10. så att det belopp, hvarmed tillgångarne vid sistlidet års slut öfver stego skulderne, uppgick till R:dr 7,418,382: 19. 5. 1 afseende på detta kapital-öfverskott hafva Fullmäktige uti sin till Ilevisorerne afgifne berättelse erinrat, att bland fordringarne inbegripas följande bokförde kreditivoch förskottsbelopp, hvilka efter vanligheten torde böra utur räkenskaperne afloras, sedan föreskrifne redovisningar derför blifvit afgifne och godkände, och i afseende å hvilken afskrifning, beträffande en del af desse fordringar, Revisorerne här nedan skola vidare sig yttra, nemligen: — 45 — Lyftade medel å det vid 1850—1851 års riksdag beviljade mindre kreditiv R.dr 624,769: 19. — Kreditivet för postskjutslegans förhöjning » 13,000:
Svensk medborgare upptaga utländsk man i den ordning och under de vilkor, som uti särskild af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag bestämdes, hvarefter sålunda naturaliserad utlänning kommer alt njuta samma rättigheter och förmåner, sorn infödd Svensk man, dock utan att kunna till ledamot af Stats-rådel utnämnas; dels ock uti underdånig skrifvelse anhållit, att, enär det syntes kunna antagas, att granskning af ett utarbetadt och till Rikets Ständer fia inlagd t förslag till den lag, hvarpå tillämpningen af omförmälte grundlags-stadgande skulle bero, borde både säkrare vägleda uppfattningen af de skäl, som talade för bifall till samma grundlags-stadgande, och tydligare ådagalägga de betänkligheter, sorn deremot kunde förekomma — Kongl. Majit alltså måtte låta utarbeta samt vid början af innevarande Riksmöte till Ständerna framlägga förslag till omförmälte särskilda lag angående ordningen och vilkoren lör utländsk mans naturalisation; — så och efter det ett sä beskaffad! lag-förslag blifvit, pä Nådig befallning, utarbetadt, bar Kongl. Majit öfverlemna t detsamma till nu församlade Ständer, med lillkännagifvande att, ehuru någon behandling deraf enligt 87 § Regerings-formen icke kunde komma i fråga, innan ; visat huruvida den föreslagna grundlags-förändringen klefve af Rikets Ständer definitivt gillad och sedermera kunde af Kongl. Majit finnas antaglig, Kongl. Majit likväl ville låta det utarbetade förslaget komma til! Rikets Ständers kännedom i det ändamål, som uti ofvauberörde underdåniga skrifvelse antydes. Bih. till 11. St.
Skrifvelse, N.-o 138. ploglag kunde åsidosätta snöskottnings skyldigheten utan annat äfventyr, än att hufvudmannen skulle plikta det ringa beloppet af 3 R:dr 16 sk., ploglagen icke sällan kunde finna det mera med sin beqvämlighet öfverensstämmande alt sammanskjuta denna mindre betydliga bötes-summa, än att verkställa snöskottningen, hafva Rikets Ständer, med fästadt afseende å angelägenheten deraf, att det för ifrågavarande försummelse stadgade vite må kunna verka till det dermed åsyftade ändamål, att allmänna vägarne vintertiden hållas farbara, ansett nödigt, att, då plogfogde låtit berörde försummelse komma sig till last, det nu stadgade vite af 3 R:dr 16 sk. må höj-is till 6 R:dr 32 sk. B.co. Rikets Ständer få alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det måtte, med ändring och förklaring af 2 mom. af Kongl. Brefvet den 10 Maj 1815, förordnas, att om å de orter, der snöploglag äro inrättade, hufvud mannan för ploglaget uragtlåter att, vid inträffande snöfall, till plogning och skottning buda dem, som uti ploglaget äro indeldte, skall han böta 6 B:dr 32 sk., och att om den, som är i ploglaget indelad, försummar att efter erhållen kallelse arbetet verkställa, denne skall plikta 3 R:dr 16 sk.; äfvensom att, der ej snöploglag äro inrättade, den väglottsegare, hvilken underlåter sin skyldighet att snöskottning och plogning verkställa, likaledes skall plikta 3 R:dr 16 sk. B:co. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 Mars 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1845. Preste-Ståndet den 2b Borgare-Ståndet den 1 Mars — Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll.
— Ersättning till Götheborgs Läroverk för räntan af den s. k. Collanderska donations-fonden 171: — —. Afgår: Genom öfverflyttning till Klereci-staten . Dito dito till Folkskolorna Indelda räntor: 1852 års markegångsvärde Afgår: 3,549 t:r 8 kpr 188 » — » Folkskolörne: Penningar: 1852 års anslag Tillkommer: Från Elementar-Iäroverkens ansia; Djeknepenningeersättning till pedagogier . ' Indelda räntor Indeld spanmål Oindeld dito " Indelda Räntor. Span Indeld. Kronovärdi. markegång på förslag. Malt. — Nya löner för 4 extra dito ä 500 R;(]r Lönelörhöjmng för Djurläkarne . St. underd. Skrifvelse, 1833 & ISSA, x i62, sid. Transport Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet: 1852 års anslag . 17,187: Tillkommer; Nj lön för en professor i Patologisk anatomi: dito . För en adjunkt i Kemien: dito 400: Från Skriiinaterialie-anslaget öfverflyttade 100: 2,100: Barnbördshusen: 1852 års anslag . 2,272: Tillkommer: Förhöjning 2,150: Orthopediska Institutet Veterinär-inrättningarne i riket: Veterinär-inrättningen i Stockholm: 1852 års anslag 7,770: Tillkommer: Förhöjning 2,730: • 10,500: Dito dito i Skara (nytt) 1,400: Vaccinationens befrämjande: 1852 års anslag 1,200: — Tillkommer; Förhöjning 1,200: — Farsoters och smittosamma sjukdomars botande, förslags-anslag Svenska Läkare-sällskapet: 1852 års anslag 500:-— Tillkommer: Förhöjning 1.000: — Svenska Akademien Vetenskaps-Akademien Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien: 1852 års anslag Tillkommer:
Man skulle då öka det stora antal tillförordnade Embetsmån , hvaröfver de Herrar, som nu bestrida min mening, tillförene med mig klagat. _ Grefve von Schwerin har befarat, att Riksens Ständer skulle tveka, att välja en ny JustitiaeOmbudsman, för att undvika pensionsanslag åt den afgående. Om Riksens Ständer anse JustitiaeOmbudsmannens Embete så föga vigtigt, att de för besparing af ett eller par tusende R;dr skulle underlåta att entlediga en JustiticeOmbudsman, som icke ägde deras fidla - Ben is Augusti e. m. la förtroende, så vare det vida båttre, att indraga hela Embetet. Då Grundlagen beviljar ett JustitiseRåd, som opinionsNåmden utur Högsta Domstolen uteslutit, en pension af halfva lönens belopp, så tyckes det, som JustitiaeOmbUdsi mannen äfven borde tillerkännas en lika förmån. Grefve von Schwerin har vidare trott, att JustitiaéOmbudsmansEmbetet skulle vara för Nationen förloradt, om Riksens Ständer för afgående JustitiseOmbudsmån ansloge pension. Jag frågar hvad åro StatsRådets Ledamöter: Årö de icke äfven Nationens Ombud, soni inför Thronen skola föra Lagens och det allmänna bästas talan? Åt dem beviljar man pensioner, vid 70 års ålder, ehuru de, så tillsågandes, simma med strömmen Under den femåriga tiden mellan Riksdagariie* men åt Justitiae-Ombudsmannen, sorn lika långe mäste sträfva mot densamma, vägrar man enahanda förmån. Hexr Hjerta har ansett ett pensionsanslag åt Justitieombudsmannen vara första försöket, att tillintetgöra hans Embete. Jag åter anser vägran till fett dylika anslag vara första försöket, att så till* Ställa, att ingen, som ej sjelf har förmögenhet* vill emottaga det. Herr Liljejiråle, Giajiäf : Jag erkänner
I af - Besv. och Oecon. Utsk. I afseende åter på senare punkten af Herr Prosten Östbergs Motion, syntes det Herr Biskopen Läst och naturligast, att hela verket, ined alla dithörande delar, en gång hehandlas i sitt ostympade sammanhang, och först då, när det blifvit stadfästadt till allmänt hruk, skulle också, i Herr Biskopens tanka, rättigheten inträda för hvar och en att, utan i förväg lagde hinder, detta arbete till trycket befordra. Och hade dessutom åtskilliga andra Ledamöter inom det Högvördige Ståndet sig öfver målet utlåtit. Vidare har Utskottet fått uti Remiss från det Välloflige Borgare-Ståndet emottaga ett af Herr Borgmästaren P. Lindqvist till Ståndet ingifvet Memorial, deruti han, under öfvertygelse, att den villrådighet borde skingras, som till äfventyrs ännu kunde ega rum hos en del af Allmänheten, om den skall köpa, och hos Boktryckare, om de böra bekosta upplagor af Evangelii-Boken med de nya eller gamla Böne-formlerne för den enskilda andakten, samt till förekommande af den, i följd af sistnämnde omständighet, i vissa orter inträffade brist på denna oumbärliga andakts-bok och deraf uppkommande stegring i prisen, har hemställt, att Rikets Höglofliga Ständer Bihang tillR. St. Uts/i. målle till Kongl. Maj:t frambära den un» derdåniga Önskan och anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder tillåta, att de Böneforrpler i gamla Evangelii-Boken, hvilka tillhöra enskilda andakten, må uteslutas och i deras ställe införas ur nya EvangeliiBoks-Förslaget de Böner, hvilka för samma behof äro ämnade, samt att det må lemnäs hvarje Boktryckare öppet att sådane upplagor utgifva.
Ad. 9 §, med de af Hr Akerman och Hr von Hartmansdorff föreslagna redactionsförändringar, § 'OBifölls. § 11- Hr Rosenblad: Bancofollm. hade föreslagit detta minimibelopp till 5 r:dr, emedan det var utredt, att någon förändring i den inom Banken i och för ifrågavar. ändamål befintlige tjenstemannapersonal icke behöfde äga rum, ehvad beloppet bestämdes till 5 eller JO r:dr. Ulsk. har nu förhöjt delta minimibelopp från 5 lill 10 r:dr. Men då man tager i betraktande, all det egentligen är på den fattigare elassens bekostnad, som denna förändring sker, enär denna dass nu skall se sig tvungen att anlita assistancen och andra dåliga inrättningar, så får jag ä dessa fattiges vägnar, hvilka bär icke äga några representanter, anhålla om propos. på denna af mig sålunda föreslagna nedsättning. Hr von Hohenhausen: Jag får börja med att förklara, att jag har svårt ali fatta det icke någon förändring i den nu inom Banken för ifrågavar. ändamål befintliga tjenslemannapersonal skulle blifva af belmfvet påkallad, om minimibeloppet för lån emot pant af guld och silfver blefve, såsom Hr Rosenblad föreslagit, nedsatt från 10' r:dr till 5 r:dr. Hvad Hr Rosenblad för öfrigt talat om den fattigare classen, att den icke här ägde några representanter, så får jag erinra derom, att R. St. för densamma redan inrättat en assistance, och ali del således torde vara öfverflödigt alt tillskapa ännu en annan. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Hr von Hohenhausen i hvad han yttrat, men jag vill dertill lägga, att Banken ingalunda är någon fatligvårdsanslalt för Stockholms stad. Banken bidrager, efter mitt tycke, tillräckligt till fattigvårdsanstalterne i hufvudstaden, utan att fgöra sig till* en assistancéinrättning bredvid den andra. Detta är Banken likväl redan blifven, genom de små lånen på guld och silfver.
Jag åter tror, att om tiden emellan Riksdagarne ej blef för kort, och Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Comitén att fortskynda sitt arbete, så vidt sakens beskaffenhet sådant medgifver, samt dessutom förstärka Cotnitén med eli större antal Ledamöter, örn be - fe'o‘5 Den 5© j4pri t f. m. hofvet så fordrade, hvilket allt Kongl. Maj;t ej lärer underlåta, skulle håde Lagförslaget och den preliminaira granskningen deraf till nästa Riksdag kunna gå för sig. Äfven har Herr von Hartmansdorff yttrat, att Riksens Ständer ej skulle hinna vid nästa Riksdag, hufvudsakligen utlåta sig öfver den nya Lagen till antagande. Detta vill jag ej bestämdt bestrida; och jag tror ej eller, att någon brådska i detta afseende bör äga rum. Men det är också i sådant fall af vigt, att få arbetet fullständigt färdigt till nästa Riksdag; ty annars skulle dermed draga än längre ut, och en ny mellantid fordras för att få förslaget fullbordadt. Herr von Hartmansdorff: Jag beder om ursäkt för det jag så ofta pröfvar Ridderskapets och Adelns tålamod i förevarande ämne; men jag anhåller blott få tillägga, att ett påskyndande af LagComitcns arbete, svårligen låter sig göra, så vida ej Comittcen hittills försummat sig; ty ett Lagstiftnings-arbete är ett tankens verk, som ej på befallning, eller genom ökadt antal arbetare kan drifvas till att blifva färdigt på bestämd tid. Det enda som synes mig återstå att önska i afseende på arbetets fortskyndande, är att personalen i Comitén, ej alltför ofta måtte förändras, emedan dess orubbade qvarblifvande, är ett af hufvud-vilkoren både för Lagförslagets ofördröjda fullföljande och för dess enhet, så att det varder fulländadt i samma anda, gom det är påbörjadt.