Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr liiljcnre 3d?onro/r /v/nev/.i/nod/ un6er srrende tiettio äi8 lid, 8orri. vid n>idss8tsn 1850 tillrinds^sr, 8nndllvIioIm8 Xun^AÄrd med derunder l^dsii<1e liemmsn oell Is^enlreter i 8nndl/^ 8velren ned Ö8ter-Helisrn6 Ilrirsd »k 86dermsnlsnd8 I.si>, inot en srli^ srrende-slAilt' »1 216 tunnor 11 lrs^- >>r»i 8^snmäl, lisliten räZ oell lndlten livin, livsriörutsn l;emrilde Herr Idilierre, dels ^enorn Xon^l. Ivongl. Ilrelvet den 30 8ej)tem1>er 1551, l/örs nl^örs eli evSrdeliAt iii ventariumj vid 8undl)v1mlm8 oell Hi1)llintze1nnd8 XunA8Aärdsr, emot en in i>A gs^ist si ätt» tnnnor 8^snn>ä1 oell 8liv1di^liet ritt, vid srrendet8 slut, jemnlilit 5 § i Xongl. Herr Xrilierren tillträddes, snliällir att Xongl.
I alla dessa växlingar tycker jag att sinnet, ja, hedern Skål för hedern och äran, herr pastor! SIGRID. Kristofer? TREDJE AKTEN FRU GERMAN. Du har blifvit bitter... så bitter, min gosse. KRISTOFER. man inte säga, att jag fört verlden så särdeles långt Jag har slitit en hund, har jag. (Ler.) Och ändå kan framåt. Jag har ju inte en gång kunnat skrapa med mig hem så mycket som femhundra dollars för att köpa igen FRU GERMAN. min egen heder och ära med... eller för att åtminstone... Hvad menar du? KRISTOFER, sjunker tillbaka i soffan. Ingenting... FRU GERMAN. är du hemma, min gosse, för att glömma alla gamla svårigheter. KRISTOFER. Du är trött, Kristofer, och sjuk af all oro. Men nu Glömma...? SIGRID, lågt. Mamma, inte så där, inte så där! FRU GERMAN. Det är bara pappa som fattas. Allt är ju godt igen nu, allt är ju som förr i verlden... SIGRID. Mamma! Mamma! VÄRFLOD KRISTOFER. Och så hon... fattas ju vid kaffebordet... Marie... FRU GERMAN. Bara pappa? Ja visst... och hemglädjen. (Paus.) Marie? SIGRID, samtidigt. Marie? KRISTOFER. Hon är ju här i dag. Hvarför är hon inte inne med? FRU GERMAN. Hon har visst gått hem. KRISTOFER. Hon var nyss här. SIGRID. Hon sitter hälst därute i Linas rum så länge. KRISTOFER, skrattar kort. Du har lärt dig konsten bra. Hälst? Att inte orden halka i munnen på dig, Sigrid! SIGRID. Hvad menar du? KRISTOFER. Jag vill inte, jag kan inte tro det. Ni har inte ljugit för mig. Det var ju så litet jag bad om, och jag bad så innerligt! Det är inte möjligt! Hm... (Ser på dem, bryter ut.) Nej, nej, det är inte sant!
Att jag var angelägen att tidigt gora eli förbehåll emot misstydning, kom sig deraf, alt jag ansåg sådant vara för mig nödvändigt, dertill föranledd af erfarenhet; och den talare, sorn har förebrått mig delta, lärer nog veta, att lagen talar om reset vationskraf, och det är ett sådant, sorn jag ansåg mig böra iakttaga. Jag vill ej ingå i sjelfva saken, såsom samme talare gjorde, ulan vill blott göra den anmärkn., att när saken förekommer lärer R. o. Ad. begagna sin rättighet, att möjligen modifiera de beslut, som tåla modification utan giundlagens förnärmande; hvaremot R. o. Ad. icke lärer låta skrämma sig af, eho det vara må, till att fatta andra beslut, än dem, sorn öfverensstämma med R. o. Ad;s öfvertygelse om grundlagarnes mening och hvad de anse vara deras pligt J ig fortfar att yrka bifall till Hr von Hartmansdoi ffs motion. Frih. Sprengtporten: Ise frågan blifvit bordlagd i vanlig ordning i dag, sä hade en sådan bordläggning väl icke förhindrat, alt R. o. Ad. vid nä-ta föiedrngning beslöt att främst föi etaga del la mål till afgörande. Härmed har jag velat besvara Gr. Fiölichs framställning, då han trott mig hafva hyst olika tänkesätt med honom idelina fråga. Jag önskar visserligen, att målet, så föi t som möjligt nr, må blifva afgjordt, emedan jag ej tror det varn önsklig!, att, 0111 en betydlig nedsättning af skatterna i landet skulle äga runi, den gamla stutsregler:n skulle fortfara alt blifva gällin de. Jag lior icke heller, att det skulle vara billigt emot de flera embetsverk, soln vid denna liksdag erhållit löneförhöjningar och tillökningar, att de skulle gå i mistning deraf för ett år, i följd deraf, att statsreglei:n icke skulle blifva färdig inom slutet af delta åratal.
till nya dockans i Carlskrona fullbordan till smedjans i Carlskrona utvidgande samt till en ny styckekran, äfvensom bomstängsel i Stockholm . lill nya gevärs anskaffande och gamlas förändring till slagkrulsantändning till anskaffande af ett slenkolsförråd af circa 13,000 tunnor 20,000 till reserv-beklädnads-förrådets för beväringen förökande 45,000 till arbetslöner för bevärings-beklädnader samt tält . 20,300 33,700; 88,560: 52,400: 30,000: Den summa, som för tillfälliga behof i främsta 1 rummet erfordras, utgör således ... 2,880,460; — 32 ”Då emedlertid tillgångarne icke medgifva hela denna summas utgående och mekaniska verkstaden icke eller torde medhinna förfärdigande af de för ångfartygen erforderliga machiner, inskränker jag mig alt i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Majit af Rikets näslsammanträdande Ständer läcktes i nåder begära, utgående på tre år:” ”för nybyggnad af en ång-korvett om 300 hästars kraft 293,000: dito af 2 ångbogseringsfartyg af 100 hästars kraft . 261,000: för bombkanoner och projectiler , 33,700: „ nya dockans fullbordan 88,560: „ gevär 30,000: „ stenkol 10,000: „ reserv-beklädnad för beväringen 45,000: samt till utgående på en gång: till arbetslöner och tält för beväringen 20,300: — —■ Summa 781,560: Uppå Stats-rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, fann Kongl. Majit godt i nåder gilla, hvad Departementschefen pä ofvanberörde sätt föreslagit och hemställt, såsom följd hvaraf, uti Kongl. Mgjits nådiga proposition till Rikets nästsammanträdande
Det är förut af en talare anmärkt, att man icke bör göra annat än hvad rätt och skäligt kan vara. Jag är af samma mening, och tror att man bör söka komma sanningen så nära som möjligt. De skäl, som, sedan jag yttrade mig, blifvit anförda, för att bevisa det någon betydlig tillökning i bränvins - Den 5 A ugust i. 151 skatten icke kan äga rum, synas mig så öfvertygande, att jag icke torde dertill behöfva lägga något vidare. Jag anhåller således att R. o. Ad. mätte godkänna denna del af betänk. Gr. Ridderstolpe, Fredrik: Erfarenheten inora Westmanland är den, att de små pannornas antal är i stigande. Jag kan icke neka att jag icke är af den åsigt som Hr Apollof sökt göra gällande. Innevar:de års gröda ger ett så ymnigt hopp om en god skörd att jag hvarken vill eller kan uppskrämma någon roed att äret icke blir godt; men rågen har likväl under blomningen blifvit nedslagen af regn, och efter matningen sammaledes. Det gör, alt en stor del af den ymniga grödan kommer att blifva af, hvad man kallar, sölig beskaffenhet, och bäst passande i bränvinspannan. Af dessa bägge anledmr tror jag det vara bäst att antaga Ulsk:s beräkning för inkomsten af bränvinsskatten. Må ingen tro att i allmänhet minskade tullafgifter nödvändigt skola medföra minskade inkomster. Englands erfarenhet strider deremot. Mången trodde der, att det aldrig skulle bära sig med pennyposten. Del har likväl visat sig att postverket der har haft en stor inkomst sedan postverket blifvit på detta sätt nedsatt. Jag önskar, efter jag icke. vill gerna tumma på ett förslag, att åtminstone de 700,000 r:dr måtte blifva uppförda såsom den af bränvinsbränningen påräknade inkomsten för de komman de åren. Frih. Tersmeden: Mina värde motståndare hafva godkänt min kalkyl, men endast till hälften. De hafva godkänt att beräkningen skulle få uppgöras såsom jag framställt efter de 5 föreg:de årens medeltal, men de hafva deremot icke velat göra afseende på den skatteförhöjning, som bär ägt rum.
Dispositioner å redbara fonden , speciella förordnanden, i afseende på verkställigheten af Rikets Ständers gifne allmänna stadgande!! eller nya föreskrifter för Administrationen , som fordra någon Rikets Stäng ders åtgärd, men ej förut blifvit hos Rikets Ständer framställde och pröfvade, åligger BancoUtskottet att med iakttagande så väl af äldre oförändrade Instrueraner, som Rikets Ständers under Riksdagen meddeldte bestämda Beslut, enligt 66 § Riksdagsordningen, uppgöra Banco* Utskottets Betänk anden* 35'y slaget jemväl derstädes godkännes, ett lika ly. dande Exemplar , påtecknadt af dess Ordförande , aflemnas till det Utskott der förslå, get blifvit uppsatt. Skulle åter anmärkning vid ett communiceradt förslag ega rum, bör justering deraf vid sammanträde emellan båda Utskotten företagas. t}. 10. BancoUtskottet åligger att, före Riksdagens slut, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer angående BancoVerket vidtagne författningar, hos Rikets Hög. och sammanfatta det Re, glemente som intill följande Riksdag kommer att tjena BancoStyrelseci till efterrättelse. Sådane föreskrifter, sorn ge. mensamt böra gälla för Rikets Sländers Banco, och RiksgäldsVerk, skola, till vinnande af fullkomlig öfverensstämmelse, innan de blifva fullmägtige meddeldte, undergå justering både in.' för Rikets Ständers Statsoch BancoUtskott, antingen hos hvardera Utskottet särskildt, eller vid sammanträde dem emellan; börande i beggedera desse fall justerings* påskrift af båda Utskottens Ordförandes påtecknas. §. 50.
Vidkommande slutligen den öfriga personalen i General-landtmäteri-kontoret, eller landtmäteri-fiskalen och de 5 ingeniörerne, anser Utskottet vid det förhållande, att Kongl. Majit icke funnit skäl att härom göra Nådig framställning, någon lönetillökning för desse tjenstemän nu icke böra ega rum. I öfverensstämmelse härmed tillstyrker alltså Utskottet. att å General-Iandtmäteri-kontorets stat må uppföras följande löneförhöjningar, nemligen för öfver-direktören 514 ridr 32 sk., jemte extra tjenstgörings-arfvode 666 ridr 32 sk., för sekreteraren 526 ridr, för registratorn och aktuarien 363 ridr, för vaktmästaren 38 ridr, äfvensom lön för ytterligare en vaktbetjent 200 ridr samt till erforderligt skrifvare-biträde vid nämnde kontor, 400 ridr, eller till sammans 2,041 ridr 32 sk., dock med vilkor för lönetillökningarnes åtnjutande, att ljuspenningar likasom beräkningen af spanmål, der sådan kan finnas under lönen inbegripen, upphöra. 4:o. I händelse af Rikets Ständers bifall till KongL Majit» uti särskild Nådig proposition gjorda framställning, angående förändring uti sättet för säl - Stats-Utskoltets Utlåtande•, 3:o 71. 7 pcter-Iijolpens beräkning inom Kalmar, Kronobergs och Jönköpings län, är af Kongl: Majit äskadt, att, till beredande af ersättning för den derigenom uppkommande minskning i lönebeloppen för förste landtmätarne i samma län, utgörande: för förste landtmätaren i Kalmar län Kalr 50: 47. 3. n dito i Kronobergs län a 69: 15. 5. n' dito i Jönköpings län » 58: 2. — tm motsvarande summa af 178 r:dr 1*6 sk. 8 r:st måtte i stället varda å Landtmäteri-statens kontanta anslag uppförd. Utskottet, som i dess utlåtande N:o 64, bilagan Litt.
Denna punkt innefattar således dels oriktigheter, dels otydligheter och dels, om icke fullt uphäfvande, dock betydliga binder i vägen för verkställighet af Ständernas förut fattade beslut. Jag tillstyrker afslag ä den nu föredragna punkten. Hr af F orsell es, Adam Magnus Philip: Jag vill icke länge uptaga R. o. Ad:s tid, ulan skall bjuda till vara så kort som möjligt, men har icke kunnat öfvervara öfverläggningcn om en så vigtig sak sorn denna utan att äfven få yttra min öfvertygelse. Jag vill icke på något vis vara medverkande till att förhindra ernåendet af en häfstång för Sveriges industriella utveckling, hvilket klefve händelsen om man nu afstode frän det ifråga vande förslaget. Äfven, jag har med största intresse genomläst den utmärkta och välgrundade reservation som StatsUtsk:s ordf:de vid betänk, fogat. Jag har deri funnit ådagalagdt en försigtighet som ger en säker borgen för all möjlig sorgfällig pröfning af det begärda Statsbidraget: men jag hemställer om icke någon gång man kan drifva försigtigheten sä långt att den kan blifva en oförsigtighet. Här är frågan om att tillvägabringa en projekterad jernvägsanläggning om hvilken jag, som icke bor långt derifrån, men ändå icke tillräckligt nära, för att på något sätt deraf kunna hämta några personella fördelar, är öfvertygari, att den både är upgjord med hushållning, och högst lämplig, helst när man betänker all dessa garanterade 5 proc. komma alt medföra ett för Den ?7 Augusti c. m. 459 dessa provinser hittills okändt välstånd. Jag har icke så få gånger känt hushållare som af lutter försigtighet hushållat bort hela sin förmögenhet. Att förbindelsen mellan tvenne af Sveriges största sjöar vore af obeskriflig vigt kan väl icke förnekas. Hvad jag för öfrigt med säkerhet tror mig känna, är att nästan alla industriidkare, alla som idka bergsrörelse och alla köpmän i våra städer med stor spänning vänta på afgörandet af denna vigtiga sak.
finner jag vanligtvis med förskräckelse, att hvarken SALVATOR. än mig? Finns det då en annan, som du kunde älska mer VERA. Men det synes mig att jag liksom inte kan hänge mig En annan nej för mig finns ingen annan. 70 SANNINGENS VÄGAR helt att själfva min tviflande natur hindrar mig därifrån att det alltid finns något innerst inom mig som håller mig tillbaka och som säger: dig själf kan själf till en annan. du aldrig ge. Ingen människa kan någonsin gifva sig SALVATOR. alltid helt till dig. Det är inte sant ty jag kan det. Jag ger mig VERA. inte, du lyckliga människa? (Lutar sig öfver honom.) Å hur du bedrager dig hur litet kritisk är du Du ger dig så litet helt till mig, att äfven i de innerDu vet det inte själf, men jag känner det, jag, som se äfven det dolda, omedvetna lifvet hos mig själf och andra. ligaste ögonblick står där alltid en annan emellan oss. har denna olyckliga dubbelsyn, som kommer mig att SALVATOR (skjuter henne ifrån sig, resande sig). Tyst! Sådant får man inte säga. Det omed vetna lifvet bör vara som ett heligt område, som ingen hand rör vid. VERA. att ständigt se och höra tala det omedvetna lifvet både i mig själf och andra. Tänk, när allt detta förOch tänk då hur förfärligt för mig, som är dömd dolda tar lif och gestalt, så att jag ser dubbelmänniskor öfver allt, den yttre, medvetna människan som talar och handlar på ett sätt, den inre, omedvetna på ett 71 FJÄDRE AKTEN - annat. Å, jag försäkrar dig, det är att bli vansinnig åt ibland! Nu till exempel, nu i detta ögonblick (närmar sig uppslagen i det hon ser honom djupt in i ögonen), nu ser jag inne i dig en längtan, en åtrå, som du ej själf vet af. Jag hör inom dig en röst som ropar: gif mig min mödas lön. Gif mig tillbaka min Speranza! honom med stegrad exaltation och håller honom fast vid rock SALVATOR (stöter henne häftigt bort). vår lycka och vår kärlek! Begriper du då inte, att du på detta sätt förstör VERA (med växande sinnesrörelse). annat?
FRÄN KONSTNÄRSFÖRBUNDETS PORTRÄTT VÅRA I OLJA UTSTÄLLNING: AF R I C H A R D ILLUSTRATIONER. IFRÅN V Å R A RIKSDAGSFARBRÖDERS BESÖK • * - I GÖTEBORG i förra veckan har en vänlig och påpasslig läsarinna sändt oss ett par vackra amatörfotografier, som vi här återgifva. De församlade » farbrödernas » gemensamma färd, hvilken räknade ej mindre än 140 deltagare, gällde, som bekant, närmast att låta landets representanter på platsen taga del af planerna för Göteborgs befästande. Efter ett föredrag i ämnet af fortifikationsbefälhafvaren kapten Grill företogs från den vackert flaggsmyckade hamnen med ångbåt en utfärd till Långedrag för att taga platsen för de föreslagna befästningarna i närmare skärskådande. I färden deltogo bland andra landshöfdingen frih. Lagerbring och en talrik samlirjg af offieerare. På Västerberget, där platserna för befästningarna och kanonerna voro utprickade med flaggor, togo riksdagsmännen med lifligt intresse del af de föreslagna befästningsåtgärderna, hvilka här ytterligare med kartor demonstrerades af kapten Grill. Det är från denna utflykt våra fotografier ge ett par bilder. OLGA FAHR / EUS. BERGH. tagande väsen och sin rika intelligens, en mycket uppburen vicedrottning af Indien. Lady Curzon är dotter af en rik amerikanare, mr L. Z. Leiter i Washington, hvilken förtjänat sin betydande förmögenhet som ene delägare i den stora handelsfirman Field &amp; Leiter i Cnicago. I HOLT TAR. RYDE SKISS PÅ VALLO FÖR IDUN RERÄTAF MARI MIHI. V ET DU, min värderade vän, om det ännu finnes något ställe i detta orons och jäktets och industrislafveriets förtappade och fördömda tidehvarf, som är värdt det stora, varma, välsignade namnet hem, så är det gamla Ulfsta.
L. har naturligtvis lagt sitt ord tungt i vågskålen för de två. Presten har icke gjort visit med sin fästmö men kommer och gratulerar till M.s förlofning. Blir temligen kallt emottagen. – Dumt nog. En dag träffar han L. utanför kyrkan. Stannar och talar med henne. Modren skrider stolt förbi utan att bevärdiga honom med en blick. Han omtalar att fästmön skall resa bort om jul, tillägger att han då vill komma som förr hvarje dag. Han vet att hon fästat sin håg vid honom. Frickska slägten tycker att deras dotter gör en mesalliance.97 Jag har hört fru Gadd yttra att när hon hör en fru berömma sina pigor dömer hon deraf alltid att denna ej förstår att sköta sitt hus utan är en dålig husmoder som är helt och hållet beroende af sina pigor, och derför måste berömma dem. Mathilda A. instämde med acclamation.98 H.H.R! Som jag ser att Bondesson i sin nyutgifna samling af Svenska folksagor upptagit äfven de fem jag upptecknat i mitt lilla silhuettalbum, får jag bedja Er återsända nämnda album så snart Ni får tid. Förlåt mig, och låt mig fortfarande få åtnjuta Er välvilja. Tacksammast Pastor M. bor i samma hus som jag, men våningen inunder. Hans städerska har en mycket ung, mycket vacker dotter. Modren skickade henne ganska ofta i sitt ställe för att passa upp, eller eljest småärender. Han talade mycket med henne, läste troligtvis äfven. Vaktmästarns i huset fattade misstankar. Vaktade och spionerade på hennes ut och ingång. Kunde stanna der flera timmar i stöten. Suto läsande och språkande ända till midnatt ibland. Det var väl icke så utan att gumman hoppades det hennes dotter skulle bli prestfru; sådant har man hört förr. Äfven här kom hans förlofning som blixt från klar himmel. ”Du kan veta hur han är ansedd bland kamraterna när en student i somras på tillfrågan om han kände honom svarade: Nej, jag har icke den äran att vara personligen bekant med honom. Det hör minsann icke till vanligheten att en student uttrycker sig så vörnadsfullt om en kamrat.”
Deras föräldrar låta dem heldre i elementarskolan än i folkskolan afbida den ålder, som erfordras för inträde i handel eller annat näringsyrke. Blifver elementarläroverket inskränkt till nuvarande sex högsta klasser och läroämnena till ettåriga klasskurser, så att skolan i allmänhet ej längre tid än 7 å 9 år uppehåller lärjungen; så skall snart antalet af lärjungar nedgå derhän att det blir möjligt för statsverket, att bestrida omkostnad för lokal och aflöning. För dem kan det vara likgiltigt, huruvida, såsom lärer ifrågasättas, de fordna gymnasierna återställas eller ej; endast lärjungen ej uti elementarläroverket blir för gammal, till förderf för sig sjelf och för skolan. Man skall invända, att genom här föreslagna stadgar ingen säkerhet är i lag gifven för universitetet och applikationsskolan, att de från elementarläroverken skola erhålla behörigen förberedda lärjungar. Jag svarar, att fikandet efter en sådan säkerhet alltid skall medföra ett onaturligt och olycksbringande tvång. De sednast förflutna 30 årens erfarenhet lemnar intet tvifvel öfrigt. Det var mindre formen, än den onaturliga kontrollen, som gjorde den fordna studentexamen olämplig, just derigenom att denna examen införde en lexläsning, hvarvid den egentliga uppfostran åsidosattes. Kunskapsmått och kunskapsförmåga äroju tvänne särskilda element af mensklig bildning, hvilka i högst olika gradationer kunna förefinnas hos samma individ; och betyg öfver det förra innebär alldeles icke en förståndig öfning af den sednare; men att det är just den sednare, ej den förra, som universitetsläraren hufvudsakligen måste hos sin åhörare taga i anspråk. Och huru ofta har man ej sett den enes påtrugade högre kunskapsmått få stå tillbaka för den andres, under liberala former uppodlade, kunskapsförmåga, och det ej blott uti fria akademiska studier, utan ännu mera uti Statens, kyrkans och industriens tjenst. Jag önskade, att våra embetschefer härom Bilt. till R. St. N-.o 31. ville yttra sig; det skulle kunna hända, att vi från mer än ett håll då finge höra, att förglömmande af de flesta examenslexorna anses böra föregå den unge mannens praktiska bildning.
Och några år senare var hon färdig att promoveras till juris doktor efter att ha försvarat en afhandling om » De för kvinnan tillgängliga yrkena », hvari hon för sitt kön fordrar fritt tillträde på alla banor. offentliggjordt bref kraftigt tillstyrkt sina franska kolleger att så godt först som sist bevilja m:lle Chauvins ansökan. Han fäster uppmärksamheten vid, att om den afslås, intet hindrar den kvinnliga juris doktorn att genom en omväg vinna målet, äfven om alla franska domstolar blifva obevekliga. Hon kan nämligen skrifva sina anföranden och låta dem uppläsas af någon bland sina vederbörligen auktoriserade yrkeskamrater. Men därmed kommer hon att personligen själf ej vara underkastad de stränga formerna för den franska advokatverksamheten. För att undvika därmed möjliggjorda missförhållanden bör man, så är den belgiske rättslärdes mening, just i den gamla goda ordningens intresse utan vidare låta m:lle Chauvin ikläda sig la robe. Denna verksamhet har redan sedan länge gjort m:lle Chauvins namn kändt i den feministiska världen, men tout Paris började först under de sista månaderna tala om henne. Hon har nämligen nu ingifvet den lagenliga ansökan för att blifva anställd såsom, offentlig advokat vid domstolarna. Detta är de sista veckornas stora evenement inom den parisiska kvinnorörelsen. — M e n ' kvinnofrågan här har ock allvarliSkall man verkligen få se en kvinna i advokat-roben och med den vördnadsbjudande gare uppslag. Den, som framför andra i dessa dagar baretten inför domareskranket? Eller skall bragt frågan på den parisiska dagordningen, man förvägra m:lle de rättigheter, hvilka är en mademoiselle Jeanne Chauvin, » licenhennes juris-doktorsbref uttryckligen tillförtié és lettres, docteur en droit, » såsom hon säkrar henne? så stolt skrifver under sitt namn. Hon är Det är den brännande, mångdiskuterade i detta ögonblick damen för dagen; hennes frågan.
Sådant åt icke förhållandet; ty vid de indeldte Skånske Cavallerie-Regementerne åtnjuta blott någrs få löntagare passande lönevilkor, de nemligen hvilkas boställen vid indelningen Voro af i9 Den 3 Junii. god beskaffenhet att löoingsräntorne hufvudsakligast indeltes i sjelfva bostället; De åter af befälet, hvilkas boställen vid indelningen voro af mindre god beskaffenhet och hvilka såsom supplement uppbära desto mera räntor af andre hemman, betinna sig derigenom uti den mäst beklagansvärda belägenhet. Som exsmpel häruppå får jag anföra, att vid Skånska DragonRegementet Ryttmästare finnas, som icke tjena för mera än omkring 300 R;dr Banco. Ett sådant förhållande existerar i alla grader, och Underofficers indelningar finnas af så usel beskaffenhet att ingen sökande infinner sig då ledighet yppas. Vid sådane förhållanden har jag trott min pligt, som Regementschef ovilkorligen fordra, att jag deruti skulle söka rättelse. Härvid har jag likväl, då jag väckte frågan, icke ensidigt fästat mig vid räntornes förhöjning såsom det enda alternativet, u~ tan har äfven, i händelse Riksens Ständer icke skulle anse densamma tjenlig, hemställt löne förhöjningens tillvägabringande genom beviljade anslag. Af alla dessa anledningar får jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken , samt Högloflige Ridderskapet och Adeln anhålla om återremiss af Statsutskottets Betänkande. N:o 5. Herr Danckvardt, Magnus Georgi Få sätt det uppläste Betänkandet inaehålj ler Den 5 Junii, <? ler, har StatsUtskottet ansett denna fråga icke Vara i det skick,jatt Utskottet derå kunna tillstyrka något hufvudsakligt beslut. Utskottet har fun* hit tn närmare undersökning nödig för att utröna, i hvad raon den ständiga Rotering, som i sedDare tider skett i Skåne finnes medföra ett ö~ kadt åliggande för denna Province serskildtoch utöfver hvad andra orter af den allmänt antagne extra Roteringens utgörande under krigs tider vidkännas.