Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vadepenningarne kunna nemligen för närvarande i sjelfva verket ej betraktas annorlunda än såsom en vedergällning för de skriftliga hänvisningar till talans fullföljande, som meddelas den vädjande, derför domaren icke torde vara mindre berättigad till ersättning än för annat hans lika beskaffade expeditions - 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 24. besvär; och om föreskriften angående denna obetydliga afgift® erläggande borttoges ur lagen, så måste, på sätt äfven motionären erinrat, i dess ställe träda en särskild föreskrift i expeditionstaxan om rättighet för domare att taga lösen för vadebevis. Den lösen, som gifves under form af vadepenningar, synes icke vara i någon mån för hög, och sättet för densammas utgående är särdeles billigt deruti, att den vädjande får betala både för sig och motparten, hvilken sednare är berättigad att utan lösen undfå vadebevis, innehållande de för honom nödiga upplysningar i afseende på målets fullföljd hos Hofrätten. Då härtill kommer, att, enligt 13 § af ofvanåberopade Kongl. Förordning angående expeditionslösen, den fattige är från vadepenningar fri, och^ den sorn eger tillgång icke lärer af så obetydliga afgifter som de ifrågavarande afhållas från fullföljd af en sak, om hvars rättvisa han är öfvertygad, så lärer stadgandet om vadepenningens erläggande icke utgöra ett mera tryckande band på de rättsökande, än den äfven af Lagberedningen bibehållna och för en skyndsam verkställighet af Underrätternas utslag sä oumbärliga föreskriften, att missnöje mot sådant utslag skall inom viss kortare tid anmälas hos Underrätten, vid äfventyr att utslaget eljest vinner laga kraft. Utskottet får af dessa skäl hemställa, att Herr Henschens ifrågavarande motion må i denna del lemnäs utan vidare afseende. Genom samma motion har Herr Henschen vidare föreslagit, att vadetiden måtte förlängas till högst tjugo dagar från den dag, då utslag meddelades. Äfven detta förslag är hemtadt från Lagberedningen, som bestämt vadetiden till tjugo dagar, och tiden till målets fullföljd hos Hofrätten till trettio dagar från det vadetiden gått till ända.
Då Grefven likväl velat bevisa, att mitt yrkande af allmänna val skulle leda till den conseqvens, att trashankar skulle få välja och väljas lill representanter, så ber jag att få anmärka, alt det är den värde talaren och icke 454 Den 9 Maj. jag, som kommit till en sådan conseqvens. Äran deraf lemnar jag helt och hållet åt Gr. Björnstjerna. Jag tror mig i våra protocoll hafva visat, att, enligt den uppfattning af allmänna valprincipen, som jag hyllar, skulle ett visst bestämdt antal representanter tillsättas af de högre skatterna och flere undantag göras nedifrån, så att endast skattande ägde välja i den lägre classen; och jag trodde derföre icke att den värde talaren till så hög grad kunnat missförstå mig, att jag ville lemna valrätten till trashankar. Detta yttrande af Gr. Björnstjerna är så mycket mera oförväntadt som han sjelf, då frågan förra gången här var före, icke otydligt förklarade, att han i vissa afseenden erkände samma grundsatser, som Gr. Anckarsvärd här yrkat. Mine Herrar! Vi kunna snart sagdt nu taga afsked från denna fråga, och jag måste derföre ånyo upprepa, att det i mitt tycke icke är fullt värdigt ett Stånd, som kallar sig det första, alt med formförklaringar, vare sig uppfattade efter 58 eller 83 §, hafva ånyo horttalat åtskilliga timmar, utan att väsendtligen hafva tänkt på om dermed kunde vinnas det stora ändamålet. Af alla talare har det blifvit öppet eller tacite medgifvet, att vi väl möjligen kunde få ett förslag hvilande på vårt hord till nästa riksdag, men att ingen förhoppning finnes, att ett sådant förslag kunde blifva antaget vid nästa riksdag. Det är derföre som jag velat försöka att, åtminstone genom en, vid återremissen fogad opinionsyttring, tillkännagifva, att något framskridande ägt rum under denna riksdag till föl jd af de långvariga discussionerna. När man icke vill detta, när man tror, att det är mera förenligt med R. o. Ad:s ära och värdighet och öfriga intressen att stå qvar på samma punkt, så må man då för mig göra det.
För Lag-Utskottets Secreterare 200: 1 Cancellist - zoo: För Allmänna Beswärsoch Occonomie-Utskottets Secreterare 200: 1 Cancellist - 100: För ExpeditionS.UtskottetS Secreterare 300: 1 Cancellist - 100: För det Serskildta Utskottets Secre. terare ivo: samt ät Cancellisten i BewillningS, Utskottet i Skrifware-hjelp 50: är Cancel'istcn i Expeditions.Ut, flottet i Skrifware, hjelp 50: I följe häraf fä Riksens Ständer hos Eder Maj.t i underdänighet anhälla, det täckteS Eder Mast detza arfwodens utbetalning pä de till Riksdags-kostnaderne anflagne medel i Räder anordna. Riksens Ständer framhärda rc. Utdrag af Högloft. RidderstapetS och Adelns Protokoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 17 Octob. 1810. S. D. 23id förnyad föredragning af Stats, Utskottets förledne gärdag pä bordet lagda tillstyr. Z2v Den 17 October. styrkande att bos Kongl Maj:t skulle anhällas det tryckningen af Bihanget till Riks-Ständenö Protocoller för denna Riksdag samt de Handlingar, hwilka innchälla ConstitutionS Utskottets Förflag till förändring i Grundlagarne, mätte af anslaget till Riksdags-kostnaderna bestridas, blef berörde tillstyrkande af Ridderskapet och Adeln gilladt. l-lt rupr». Lx protocillo O. Alverliolpe. Utdrag af Högloflige RidderstapetS och Adelns Protokoll tvid Urtima Riksdagen t Orebro den 17 Octob. igro. S. D. Efter Föredragning af det Wälloflige Borgare'StändetS genom Protocolls Utdrag meddelade beslut, att en helt ny upplaga as Bewillnings.
Majrts nådiga pröfning underställa, då Kongl. Maj:t ville i ett sammanhang i Nåder tillse, hvad åtgärd och beslut kunde i ämnet meddelas”. Ännu i sistlidne Oktober månad berodde detta ärende af Kammar-Collegii slutliga åtgärd, hvartill det likväl då förmältes vara färdigt. Huruvida Kongl. Maj:t vid dess afgörande skall finna sig oförhindrad att eftergifva något af den rätt till inkomst, som genom domstols beslut blifvit Kronan tillerkänd, lärer icke kunna slutas endast af frågorna, hvaröfver yttrande är infordradt. Men ehvad Kongl. Majit finnér ärendet kunna hos Sig a (göras, eller Rikets Ständer böra deruti besluta; så kan det troligen med skäl förmodas, att de från Kronans framgång i tvisteväg uppkomna olägenheter varda genom det blifvande beslutet afhulpna. Det R. St. Just. Omludsm. Erni.-Berättelse för år 48J9. 89 Det exempel af stridiga domar i högsta instants, hvilket här utgjort föremål för granskning, är ett bland dem, som blifvit mera allmänt bemärkta, i anseende till ämnets vigt och mängden af personer, som deri funnit sig interesserade. Ett fall af enahanda stridighet har jag ansett vara för hand uti de tvenne olika domar angående testamentsbevakning, hvilka i min förra berättelse granskas (sid. 41 o. följ.) och som föranledt en äfven här omförmält, på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning ännu beroende underdånig anhållan om lagförklaring. Under nästföljande exempel af krigslagarnes tillämpning förekommer äfven i ena punkten ett beslut, som synts mig icke öfverensstämma med ett annat, sex år förut meddelad t. I dessa senare ej mindre, än i det förstnämnda fallet, hafva de olika afgjorda rättsfrågorne varit bland de vigtigaste, och hvardera i sin väg tillhört dem, som oftast finna tillämpning. Dylika stridigheter imellan högsta instantsens domar hafva ej kunnat undgå att blifva föremål för klander.
Di* sconl-lfirättningar på Banken drag ne Assignationer, sorn desse Discont - Inrättningars öfrige Skulder böra, vid förlust af ali rättighet till betalning, vara, tili erhållande af Liqvid, behörigen anmälde. 3 Mom För I,åntagares beqvämlighet, skola sine, serskildta UtredningsContoir inrättas, det ena i Götheborg och det andra i Malmö, tili hvilka .Läntagare ina tiga frihet, att ingifva sina Omsättnings-Reversal, jemte hvad i Capital afbetalning och Ränta skall erläggas; dock Bilmärkes härvid, att Handlingar, rörande omsättning af L in upptagne i Malmö Discont icke få inlemna» till Utrednings-Contoiret i Götheborg, och så tvärtom Utrednings - Contoiret, i Malmö icke komma att taga befattning med Handlingar, rörande Lån, sorn utgår från någondera af Discont-Verken i Götheborg. Till Föreståndare af Utrednings-Gonloiren utsetts af Fullmägtige, på hvardera stället frenne (jine) för skicklighet, redlighet och pålitlighet kände Män jemte nödig Betjening. Desse • Föreståndare kunna, när Fullmägtige för godt finna, endtledigas och andre, i deras ställe, antagas. —•• De åtnjuta för deras besvär lämp'ige Acfvoden, jemte ersättning för hushyra, sorn allt af Fullmägtige bestämmes} Stutsoch Banco-Utskottens Fet än k an ilen. 1977 Börandes Föreståndarena ställa sig till ofelbar efterrättelse dt«n Instruction, som af Fullmägtige för dem utfärdas, och hvad Fullmägtige dessutom kunna finna nödigt iill iakttagande stadga och förordna.
Beviljad ersättning åt ÖfversteLieutenanten de Mottoni för hvad han, efter uppläsning af Regementet Royal-Sue'dois icke fått uppbära af den Förste MajorsLön, 5oo R:dr, som, till likhet med hvad en Officerare af samma grad vid Konungens Eget Värfvade Regemente innehaft, och hvilken ersättning, enligt den i Kongl. StatsContoiret deröfver upprättade uträkning, uppgår till ett belopp af Fyra Tusen Femhundra SjutioFem (4575) Riksdaler. S44- Rikets Ständer hafva förklarat Staden Nyköping berättigad, att, från år i8i5 intill år 18^4? uppbära de StadsUtskylder, som, i enlighet med Kongl. Majtts till Dess Befallningshafvande i Länet aflåtne Nådiga Skrifvelser af den 26 Maji 1818 och den 12 September 1820, böra utgöras af den till Residencehus för Landshöfdingen derstädes inköpte Stadsegendom; och kommer beloppet att bestämmas genom den utredning, som uti StatsContoiret varder upprättad, och ( l9 ) imellertid förslagsvis beräknas till Fyra Hundra (4oo) Riksdaler. §■ 45. Den förhöjning i betalningen för granskningen och annulleringen af inkomne, förslitne smärre CreditSedlar, som, enligt 17 §, blifvit vederbörande i RiksgäldsContoiret beviljad, och hvilken, från 1824 års början intill slutet af Augusti månad 182g, bestiger sig till Ett Tusen TvåHundraFemton (i2i5) Riksdaler Tio (10) Skillingar 6 r:st., kommer att godtgöras utaf de uti §. go RiksgäldsGontoii et anvisade Extra Tillgångar. Till understöd för Stamrotarne vid Westerbottens Regemente från i83o års början och intilldess det nya
17 de brott, hvilka, enligt gällande lag ocb med afseende fi naturen, äro såsom förfalskningsbrott alt anse. Härigenom erhåller lagstiftningen i denna del en nu saknad fullständighet och konsequens. Hvad man hufvudsakligen emot gällande lag härutinnan haft att anmärka är, å ena sidan, öfverdrifven stränghet i bestraffningen ocb, å den andra, alltför mycken mildhet. Straffen för förfalskningsbrotten variera nemligen ifrån lifvets förlust till böter, men ändock uiedgifver lagen högst sällan att modifiera straffet efter gerningens beskaffenhet: Och detta är ej tillåtet i just det läll, som oftast förekommer, eller att någon gör sig skyldig lill ansvar efter B Kap. 3 § Missgernings-Balken. Härunder hänföres nemligen ali förfalskning af skriiler, hvilka ej kunna anses såsom vigtigare handlingar, och således, bland annat, köpebref, testamenten, skuldebref och orlofssedlar m. m.; Och för förfalskning af sådan handling, den må hafva skett i hvad uppsåt som helsi, stadgas enahanda straff, eller fyratio dalers böter och ärans förlust. Moliverna till brottet kunna dock här vara oändligt skiftande. Vid bestämmande af straff i förevarande hänseende måste man nemligen bland annat akta derpå, huruvida man drifves af skadebegär eller vinningslystnad, eller om man endast söker bereda sig annans välvilja ocb hjelp i nödens ögonblick. — Det är derföre en väsendtlig åtskillnad i brottslighet emellan den, som på ett falskt skuldebref bedrager sig till penningar, ocfi den, som förfalskar en orlofssedel, för att derigenom vinna barmhertighet och hjelp emot sjukdom eller armod. — Vå denna omständighet bar äfven i det Nådiga förslaget blifvit fästadt det afseende, alt man funnit den, som förfalskar och brukar mindre vigtiga handlingar för att förskaffa sig sjukvård, underhåll eller annan dylik förmån, böra dömas endast lill ett kortare frihetsstraff i mån af gerningens ari, utan alt behöfva vidkännas den nu stadgade påföljd af ärans förlust, en påföljd, som eljest blifvit för förfalskningsbrott bibehållen.
Den 16 December e. m. 315 Allmänna lagen bestämmer, att om en fordringsegare icke inom 10 år bevakat sin rätt, så förlorar Iian densamma. Men en PrivatBank är skyldig att inlösa sina kredit-sedlar, äfven efler 10 års förlopp och framgent, så länge den fortgår, ehuru under annan benämning och andra förhållanden samt möjligen helt andra lottegare. Det är endast då en PrivatBank uphör med sin rörelse, eller ställer sig under utredning, som en preskriptionstid af 2:ne år är bestämd för dess kredit-sedlars inlösen. Nu är händelsen den, att de flesta af våra PrivatBanker fortgått öfver 20 nr, och all anledn. dr att förmoda, att de framgent komma att fortgå; om då ouphörligen medel skola reserveras för inlösen af de kredit-sedlar, som från Bankens inrättande varit i rörelsen utlemnade, men på många år i densarnma ej synlige, af orsak, att de på ett eller annat sätt förkommit; så blifver slutliga resultatet, i tidens längd, att dessa reserverade medel uptaga hela PrivatBankens tillgångar, hvarigenom dess rörelse måste uphöra samt PrivatBankerne ställas under utredning. Ar det icke bättre då, alt förut bestämma en viss tid t. ex. högst 5 år, efter det en PrivatBanks 10-åriga oktroj uphört, för inlösen af den gamla PrivatBankens kredit-sedlar, oaktadt ny oktroj eller fortsättning af PrivatBanks-rörelsen blifvit beviljad. Hr Lagerstråle: Sista delen i denna § handlar om en förmånsrätt för Bankens utelöpande kredit-sedlar att vinna inlösen. Redan i den nu gällande lagen hafva de i sjelfva verket ett företräde framför öfriga fordringar; ty de behöfva aldrig bevakas, och deraf följer att de kunna användas i liqvid med Banken af hvilken dess gäldenär som helst. Alla öfriga fordrings-bevis måste deremot alltid bevakas och kunna ej användas i liqvid med Banken, annnat än af de personer, som deraf voro innehafvare i det ögonblick konkursen inträffade och möjligen häfta i skuld till samma Bank.
Prat. igiy isig. 4:de Sami, N-r 14;. 146, 1154 Stats-och Banko-Utskotten5 Bettini ani enl Nådiga sanction dertill, innefatta ingenting ånv nät än hvad som bidrager till förmån och lättnad för de interesserade5 men deremot utgöra ett absolut vilkor för möjligheten att med hela saken sig befatta, En suspension af någon Lagform kan dervid alldeles icke förekomma såsom angelägen i annat afseende , än att vinna i tid till utredningens företagande, och att det icke måtte af en eller annan Individ kunna få bero, att uppgifva eller förlama all verkan af regleringen uti ett ämne, sorn äc af den allmännelighet, att det med vanliga eljest hit tillämplige fall icke kan erhålla någon slags jemförelse. Det torde icke blifva så svårt att bevisa i att, äfven om Discont-Massorne lemnades till Concours, kunde Eagarne ej Keller tillämpas i deras ordalydelse, utan att med det samma öppet inbjuda till Eaglöshet och Menederi: hvilken omständighet härvid ej heller synes böra lemnäs utan uppmärksamhet. För öfrigt blir hvilken Finance-reglering, som hälst, af ett härmed jemförligt förhållande. Om exempelvis en realisation nu kunde företagas och af Riksens Ständer beslötes, hvarmedelst Sedelmyntet erhölle ett fixt värde mot Silfver, genom namnvärdets nedsättning; så vore ju detta äfvenledes en Lag in Casu; hvarmed likväl äfven den finge låta sig nöja, som ansåge sig derpå göra förlust. En värd Ledamot af Höglofl. Riderskapet Adeln, sorn nu gjort erinran vid ifrågavarande ämne, har föreslagit ett moratorium för enskilte Peningeliqvider: en anstalt, som visserligen Stats-och Banko Utskottens B&tänkanden. 1155’ ingrepe uti de genom Lag bestämda förhållanden Medborgare emellan och sålunda skulle uteöra en ganska väsentelig Lag in Gasu; men likväl hafva tidens omständigheter påkallat verkställighet deråt i flere andra Riken och en skarpsinnig Mans upmärksamhet nu äfven hos oss; Utan att vådan af brytningen i de gällande förhållanden fått härvid behålla öfverhp.nden.
•— angående anskaffande af en Militair-pöst till bevakning vid Malmö Låne-Contor. — i fråga om ändring i Kongl. Förordningen den 19 Decem ber 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andrå lagenheter från hemman. — angående inrättande af en Skola i staden Borgholm å Ö land. — angående Löfås Silfver-verk. — angående Öfverste-Lieutenant Nordencreutz’* Enkas underd. an sökning att vara bibehållen vid de löneinkomster, mannen i lifstiden innehaft 9 N:o 131. underd. Skrifvelse, i fråga om rättighet för Götha Canal-Bolag, att i Riksgälds-Contoret lyfta medel till anskaffande af Ångboxerings-fartyg. 132. — angående tillsättandet af Justitiae-Ombudsmans-Embetet. 133. Förordnande för Hof-Rälts-Rådet C.. L. Lundin att vara Ri kets Sländers Justitiae-Ombudsman. 134. underd. Skrifvelse, angående ett fortfarande anslag för indelta In fanteriets lifmundering, till lika belopp, som vid sista Riksdag bestämdes. 135. angående ytterligare åtgärder i afseende å förslitne Banco-sed lars utbyte i Landsorterne. 136. — i fråga om meddelandet af beslämd föreskrift, huruledes för myndare bör ansvara för ränta å myndlings capital. i3^. — angående väckt fråga om upphäfvande af dubbla tjensteårs-bc räkningar vid befordringar till Ecclesiastika Embeten och Tjenster. 138. — om upphäfvande af det i skolordningen stadgade ansvar för lärjunge, som underlåter att göra anmälan om slutad skolgång. 139. — angående förändrade stadganden i afseende på skeppsegares å liggande att utlaga Fribref och Turkiska pass. j4o. — angående förrättadt val af Justitiae-Ombudsmannens suppleant. 14x Förordnande för Häradshöfdingen J. J.
Åh, en sådan nedrighet! Och jag, min godtrogne, blinde stackare, som inte genomskådat alltihop! (Ridå). Fjärde akten. (Scenen densamma som i föregående akt; morgonen därpå Baron kommer jaktklädd in och väljer sig hvisslande ett gevär ur vapensamlingen. Ser sig sedan om efter någon; när ingen kommer kastar han sig på liggsoffan med en tidning, sträcker sig och gäspar). SEGERSTEDT. (kommer in något blek af vaka och orolig) God morgon! Är du uppstigen? Jag trodde att jag var ensam på fötter i huset. BARON. Jag är inte häller på fötter, – jag är på rygg. Men du ser mig inte ut att ha sofvit godt på ditt goda samvete från i går. Du hedrade dig, ska jag säga. SEGERSTEDT. Och ändå var alla missnöjda med mig ... BARON. Inte jag. SEGERSTEDT. Jag räknar inte dig till mina valmän. BARON. Ja, så mycket urskiljning måste till och med en fennoman ha. Men säg nu själf, – hvad tjänar det till att bära sig stiligt åt? SEGERSTEDT. Man känner sig likasom litet öfverlägsen. Mina valmän ville jag skulle tvåla om generalen, de. BARON. Dina valmän är ett pack och du är sinnessvag, som vill bara bulvan för dem. SEGERSTEDT. Nå, nå! BARON. (ifrigt) Ja, hvad hjälper det dig att jag till exempel tror bättre om dig? För alla andra ska du framstå som dina valmäns bulvan, och så behandlar de dig själfva också ... Det var för deras skull gubben farbror ville stuka dig i går. Stuka dig inför dem, – begriper du? Eljes hade han ingen trefnad haft af hela det folknöjet. SEGERSTEDT. Han måtte väl ha större intressen! BARON. Det är klent med de stora intressena nu för tiden. Du, som försöker ha sådana, – hvad kan du göra för dem? Det är just dina stora intressen, som gör att du inte ser att du själf blir en bulvan för de andras små intressen. SEGERSTEDT. Nog ser jag det. BARON. Ser du det?
Tillfälliga rotevakansoch mötes-afgifter Rotefrihets-algift af oroterad, men ordi63: 21. 9. Utgifter enligt, riksstat en: Brister, uppförda till ersättning af Rikets Ständers Riksgälds-lontor: år fiSSO* år 1S5S. å 2:dra hufvudtiteln. å 3:djc hufvudtiteln. — Skrifmaterialier och expenser för Landtförsvarsdepartementet» Kansli-expedition 206: 6. 10. å 5:te hufvudtiteln. å 6:te hufvudtiteln. Clereci-staten, Biskopens på Gottland lön utöfver beräkning — 226: 45. 8. Farsoters och smittosamma sjukdomars botande 9,757: 3. 3. Akademien för de fria konsterna kursdifferens å Hamburger banko 15: 30. — Skrifmaterialier och expenser - 1,508: 22. 9. 11 ik sy ä 1 ds-hon tor et tilly odo för da besparingar: år 185©. är 1851. ä 2ulra, hufvudtiteln. å 4:de hufvudtiteln. Reseoch traktamentskostnader för magistrats personer och borgare vid besigtningar 5,119: 3. 3. 287: 41. Skrifmaterialier och expenser för Sjöförsvarstle partementets Kansli-expedition 103: 21. — 132: 29. — ä 6:te hufvudtiteln. Utflyttningshjelp efter laga skiften 9,022: 19. 1. å 7:de hufvudtiteln. Reseoch traktamentspenningar'- 65: 26. 1. Liqviderna med Rikets Ständers Riksgälds-kontor öfver öfverskott och besparingar samt brister hafva således utfallit på följande sätt: år fl£50. år Behållet öfverskott å statsverkets inkomster 339,572: — 9. 1,460,321: 25. Dä härifrån af räknas:
Sedelemission i följd deraf ägt rum, hälst beloppen, såsom beroende lill en del af räntors uträkning och afdrag, icke låta sig under Banco-Verkets nuvarande Organisation med tillförlitlighet utrönas förr, än åtminstone månadsafslutningar föregått, bär, vid sisllidne Junii månads utgång, en rund Summa af R:dr 300,000 blifvit anordnad å Låne-Banco - .Räkningen och, på serskildt Conto, i Växel-Banken deponeraJ, hvarigenom: detta belopp i räkenskapen framstår såsom en permanent förhöjning i den egentliga. Växöl-Bapco-Skulden, till fullo motsvarande ej mindre de åtskilliga småposter, sorn det eljest hade blifvit nödigt att hvar för sig calculera och i Rupporlerne redovisa, än äfven de under benämning af Fullmägtiges Dispositions-räkning N:o 2 i Låne-Banken afsatla medel, hvarå anordning sker qvartaliter (Banco-Reglem. §. 247) °eh hvilka det vid. slikt förhållande funnits tjenligast, att, under ofvannämnda Summa, på den gemensamma .-VäxelBanco-Räkningén innebegripa. C. Utmyntningen af Silfver och Guld samt Bankens förseende med Koppar-Skilj emynt. Revisorerne hafva inhämtat, att Banco-Fullmägtige, i sammanhang med fogad anstalt om uppmyntning af en Guld plants, innehållande, enligt myntbevis, 3,091 Dukater, sorn i början af sistlidne Julii månad blifvit till Banken lefvererad, anmodat Kongl. Mynt-Styrelsen, att låta förse Banken, utom vanliga enkla Dukater, till en början med 200 Dukater eller 5o stycken uti fyradubbla och 200 Dukater eller too stycken uti dubbla, af hvilka sistnämnde atlie sorter dock hitintills några icke blifvit till Banken aflämnade. Vid den af Revisorerne den 21 nästlidne November inom Banken anställda Inventering, befanns förrådet af myntadt Guld utgöra tillsammans 19,880 Dukater.
icke nog söart kunna undergå nödig ändrig. Skuhe genom en, efter dessa grunder Nationen lernnad NäringsOch Hand I-frihet, dessa ådror föf Statsktoppéns välmåga, åter kunna bringa nti döda skrinlagda capitaler i Omlopp, och i sin ordning underhjelpa Landtmannens afsättning af dess producter $ blefvo Statens inkomster ovägerligen härigenom ökade, och då kunde den till Statsbristens fyllande utgående Bevillnirigen i lika mon förminskas Om jag ej misstager mig, hafva våra grannar i Norrige, medan prohibitiv-Författningar hos oss bundit händerne på den redlige Närings-läkaren och köpmannen, njutit alla fördelarna af en oinskränkt handelsfrihet emot lämplig tull, och derigenom icke förlorat i välmåga, Jag frågar den ypplyste Stats - aia - Den 10 Februarii, mannen , om en lika frihet skulle hos oss medföra en motsatt skadlig verkan. Det tyckes vara onaturligt att tvenne Brödrafolk under samma Konung, och hvilkas land alstra någorlunda lika producter, skola för sin handel behöfva så stridiga författningar, att gränsen dem emellan skall likasom emellan tvenne alldeles främmande Nationer behöfva be^ vakas af en här utaf Tullbetjenter. Jag hemställer till de mer kunniga och upplysta om Scandinavien kan anses för ett odeladt Land, så länge dessa tvångsförfattningar icke hos oss ändras och likhet införes till båda Nation nernas gemensamma förmon.