Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var för henne han slutligen beslöt sig. Sakari hade vidtalt Juuso för talmanskapet. Juuso var också just rätta mannen. Han var gammal och van, hade lagom anseende, en viss förmögenhet och en talförhet, som gjorde honom särdeles passande till en sådan affär. Och så öfverenskom man att gå till Kalliola-Antti för att af gubben begära hans dotter Leena till hustru åt Sakari, ortens enda skräddare, en knappast mera ung, men välbergad man af stadgad karaktär och fläckfritt rykte. Det var en skön midsommareftermiddag de båda männen begåfvo sig i väg på frieri. Solen stod högt på himmelen och sken på ett landskap i sommarns första, ljusa grönska. Göken gol, och i trädtopparne qvittrade skogens alla glada foglar. Det var lif, lust och glädje. Sakari var klädd i sin sommarståt, Juuso likaså. Båda hade långrockar af blått hemfärgadt och hemmaväfdt vadmal, grå knäbyxor och höga stöflar. Skjortorna voro knäppta högt upp i halsen, omkring hvilken de ytterligare virat långa och tjocka rödoch grönrandiga ylledukar, hvilkas breda ändar täckte hela västen. Denna ingalunda svala drägt midt i sommarhettan vittnade, enligt ortens sed, om en särdeles hög grad af gedigen elegans, som fullständigades af högkulliga hattar af grof filt, hattar hvilka buros något bakut på hufvudet, så att de solbrända och för tillfället blankskinande och högtidliga ansigtena rigtigt väl framträdde. Så gingo de, Juuso förut, friarn efteråt. Kalliola torp låg der rakt framför, uppe på höjden af berget, hvars sluttande backar på tre sidor voro bevuxna med tät och hög råg, medan den fjerde utgjordes af en nyss bränd, ännu sakta rykande sved. Den grå hufvudbyggningen med sitt låga tak, sina hvitstrukna fönsterkarmar och sin lilla trappförstu med tak låg med framsidan rakt emot byvägen. Man hade för högtidens skull prydt gården med unga björkar och stuckit in prägtiga rönnqvistar, fulla med doftande blommor uppe i förstugans takspringor.
— Alt § 10 Regerings-Formen skulle vara för nära trädd, bar Utskottet vederlagt genom sitt eget anförande alt en mängd embetsverk redan för längesedan varit hörde. Huruvida, vid ärendets slutliga afgörande, ål deras utlåtanden mer eller mindre ^uppmärksamhet blifvit egnad”, torde vara svårt att afgöra. N:0 5. Vid denna fråga bör tagas i betraktande, att de återlemnade 50,000 Riksdalerna icke voro och aldrig varit statens egendom, att deras nedsättande i Stats-kontoret endast Konstitutions-Utskottets Memorial N: o -11. 53 sked lill (öije af beslut, låltadl af Konungen, sorn således, efter sig företeende omständigheter, äfven kunde förfoga örn suinmans qvarhällande eller ålerlemnande, helst Ständerne, i deras svar pä Konungens proposition, angående förlängning af arbetstiden, densamma endast nied(ji/oil ”ulan rubbning af dr; Bolaget tillförsäkrade förmåner,” hvartill väl icke kunde räknas dess förpligtelse att i Slals-konloret nedsätta 200,000 R:dr, men i öfrigt icke i någon mån yttrat sig rörande vilkoren, hvilka således voro Konungens ensak. — Dessutom torde det kanske ej varit lulli värdigt af Staten alt, på Bolagets bekostnad och lill följe af dess iråkade förlägenhet, vilja tillegna sig ifrågavarande penningesumma. — Slutligen synes Utskottets upptagande af denna sak stå i strid emot ordalydelsen af sista raderna i § 107 Begerings-Forruen, der del heter, att Konungens beslut uti mål sorn röra enskilda korporationers angelägenheter icke kunna någon Riksens Ständers pröfning underställas. Att del sä kallade Köping-Hult-bolaget är en sådan enskild korporation, lärer svårligen kunna bestridas, hvarföre det således icke borde komma att väcka någon förundran, i händelse Talmännen skulle finna sig förhindrade att ä ifrågavarande punkt framställa proposition.
»Men jag tycker bara, att detta slags föda får man inte af endast yttre ting.» »Får jag fråga hvad till exempel du får näring af, du lilla filosof», sade han och satte sig bakom henne med armen omkring hennes lif. »Det är så mycket, som jag icke talar om», svarade hon och fortfor att sy. »Jag har mina egna förrådskamrar att gå till.» »Men något af det! Säg mig bara något af det som du lefver af?» sade han och böjde fram hufvudet för att se henne i ansigtet. »Af min kärlek till dig», svarade hon och såg på honom. Hon sade det allvarligt, nästan strängt, och hennes ögon fyldes hastigt med tårar. Men han skrattade och sade: »Jaså, du kallar inte mig ett yttre ting! Jag tycker verkligen, att jag är ganska påtaglig!» Han spände ut bröstet och slog sig med båda händerna derpå. »Nej, nej», ropade han derpå och såg på sin klocka. »Klockan är ju snart fem, jag måste skynda mig», och strax derpå var han borta. Då vintern kom, började de åter umgås med folk i staden. Man hade väntat, att de nygifta skulle uppträdt med en viss glans, och Tofte och Nina gjorde redan i oktober en stor middagsbjudning med bal för ungdomen om aftonen. De hade inbjudit alla personer, till hvilka de stodo i något slags förbindelse, för att på en gång afbetala en gammal skuld, och Nina gjorde sitt bästa för att festen skulle lyckas. Det var också endast en mening derom, nemligen att något sådant hade man ännu aldrig varit med om, och man visste icke hvem man skulle gifva företrädet, Tofte som värd eller Nina som värdinna. Det såg ut, som om de rikliga läckerheterna hade stoppat till munnen på alla elaka tungor, och alla voro så bländade af festljusen, att de för ögonblicket icke kunde se några fel hos dessa två, som de så nyligen hade omtalat som riktiga afskräckande exempel på lättsinne och egoism. Öfverallt fick Tofte loford för sin fest och hörde i andra hand sina egenskaper som en utomordentlig värd prisas. Först skrattade han åt det, men det var intet obehagligt skratt, och det varade icke länge, förrän han föreslog Nina en ny liten bjudning för ett urval af societeten.
I alla öfriga frågor, rörande Bankens vård, rörelse och förvaltning, galle tre Riks-Stånds sammanstämmande beslut utan Konungens sanction, men stanna två Stånd emot två, förblifve vid hvad förut finnes stadgadt ; 2:0 att, till följd af den utaf Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkning vid förslaget till förändrad redaclion af 72 §. Regerings-Formen, det i anledning af sistnämnde förslag föranledde tillägg i 57 §. Riksdags-Ordningen ansågs böra förfalla, S. D. Lades lill handlingarne förstärkta Stats-Utskottets den 20 dennes på bordet lagde Memorialer: N:o 3^8, rörande verkställd omröstning i åtskilliga punkter, angående de extra Stats-anslagen; N:o 879, rörande verkställd omröstning, i fråga om bestämmande af arfvode för StatsCommissarien Tauvon. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 20 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 373, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 3i4> i frågan om pensions-understöd för enkor och barn efter Läkare, hvilka aflida i Cholera-farsoten, beslöt Ridderskapét och Adeln, att, om Läkare, som under Cholera-farsoten utmärkt sig för nit och 68; Fröt. Vt dr. den 23 Dec. 183/f. sjelf-uppoffring, samt fallit offer för denna sjukdom, i fattigdom efterlemnar enka och barn, Kongl» Maj:t ina ega rätt, efter sig företeende omständigheter, oell efter vid hvarje serskildt fall föregången nådig pröfning, tilldela ett sådant Sterbhus en gratification för en gång af de creditivmedel, som i och för berörde sjukdom nu blifvit ställde tillfKongl. Majlts Nådiga disposition,. Från: Föredrogos å nyo Stats-Utskottets. Memorial och Utlåtanden::
Hvad utförandet beträffar förtjenar delta i många afseenden loford. Vi undra dock, o m ej det orkestrala partiet, som i sina väldiga tonvågor stundom alldeles dränkte såväl solisternas som körens röster, utan men skulle kunna något modereras i styrka. De sjungande måste lägga i dagen onekligen halsbrytande kraftprof för att någorlunda kunna göra sig hörda. Bland de uppträ- dande förtjena särskildt fröken Ek (Sigrun), fru Edling (drottning Bera) och hr Nygren (Erik) beänge låg så Ruth, försänkt i hejdlös gråt, på knä vid den febersjukes hufvudgärd. Länge — ack ja, ty för Klara, som med böjdt hufvud på afstånd förbidade, att smärtans första våldsamhet skulle lägga sig, medan hennes bruna, vänliga ögon fördunklades af tårar, föreföllo minuterna som långa sorgliga timmar. Den sjuke, gamle koristen tycktes sakna allt medvetande, om hvad som föregick. Han låg på rygg med de rödsprängda ögoDen stirrande mot taket och en evig qvidan på sina torra läppar, endast sällan afbruten af några osammanhängande, mumlade ord. Så småningom syntes Ruth lugna sig; och den öfvergifna gråten domnade af i långa snyftningar, som stötvis skakade hennes späda Inga ofrankerade försändelser lösas. gestalt. Klara gick då fram och lade sakta sin hand på hennes skuldra. » Försök vara modig och lugn, kära lilla Ruth, » förmanade hon; » vi få först och främst tänka på pappa Rebolledo, som ligger här utan tillsyn och vård. » Ruth reser sig långsamt och tungt. Hon böjer sig fram öfver den gamles feberröda ansigte och söker fåfängt fånga en blick ur dessa bristande ögon. » Älskade pappa Rebolledo, » hviskar hon, medan hennes läppar skälfva; » känner du ej igen din Ruth, din stackars olyckliga flicka, som kommer för att alltid vara hos dig? Gör du ej det?
M Stats-Verkets andel uti influten Bevillning för 1800 och föregående åren Renre-medel å de från Kongl. Krigs - Collegium allemnade Cassors behållningar Till fyllnad i 1813 års Statsbehof anslagen summa, anordnad med I afräkning på en dylik Anslags-summa för år 1814 Emot ersättning af Statsmedlen förskuten kostnad till Clwrtors hvitstämpling — At Herrar Comiterade för Allmänna Medels förvaltning, i stöd af Kongl. Majus Nådiga Authorisation lyftad återstod uppå de vid X8 * — års Riksdag anslagna 3-' Millioner Riksdaler Banco, till Rikets Försvar Dito mindre Creditiv, ställde vid samma Riksdag — - Urgifna Credit-Sedlar till ombyte emot Banco-Sedlar, insatte för Conroirets Räkning af bemälte Herrar Comiterade Invexlade Lane Bankens Realisations-Cbligalioner — ■— Intresse I Discont Lånet i Riksens Ständers Bank « Diverse smärre utgifter —- — Större inkomst än utgift i Banco mynt Summa Stockholm af Riksgälds-Contoirets Boksluts-Contoir d. 20 Mars igi 5. G. R. Ström. Banco-mynt R:dr. Södeman, dito — —- Carling, återstod 5473 355 6,000 General Assistance Contoiret återbetalt Förskott Kongl. Stats-Contoiret betalt 2:tie års renta på Pommerska Kammarens Vexei-skuld Får fordringar i Utländskt Mynt och Vexlar: Secreteraren Löngren betalt dess skuld Betalning för Creditiv till Kongl. Stats-Contoiret Dito för sålda Vexlar till dito — Er ättning för protesterade Vexlar — Interessen pä bortbytte dito — Af de från Kongl. Krigs-Collegium levererade Cassors Medel . I afräkning på lötskottet till Hamnstängningskostnaderna m. m. Diverse Inkomster: På Hellströmska Ralancen Revenue af Lombarden — _ För en Actie uti Abo Discont Vinstoch Förlust-Conto — __
Församlingarne finge då ofta åtnöjas med de prestmän, som för bästa priset åtoge sig embetets förvaltande, och om äfven Kyrkoherden sjelf några gånger om året höjde sin stämma i församlingens kyrka, så vore dock själavården för öfrigt lemnad åt en annan, församlingen understundom påtrugad, prestman, med hvilken den ofta, hvarkep i ett eller annat hänseende, kunde vara belåten. Beträffande de patronela gällen, så vore förhållandet enahanda, och en privat person kunde dertill kalla prest, utan att församlingens öfrige medlemmar finge derom yttra sig. Det vore dock, efter motionärens tanke, ingenting mera än billigt, att en församlings innevånare finge sjelfva utse och välja sin själasörjare bland de sökande, som utaf vederbörande Konsistorier blifvit på förslag uppsatte, hvarigenom ock kärlek och förtroende mellan lärare och åhörare skulle befordras och stadfästas; och har motionären, på dessa skäl, föreslagit: att de prestmän vid läro-verk eller annorstädes, hvilka, efter gällande författningar, voro berättigade att erhålla praebenden, måtte af Staten få sig anslagen en viss årlig tillökning uti sina löner, motsvarande ett medium af praebendets afkastning under en viss tidpunkt, t. ex. ett decennium; samt att alla jura patronatus måtte för everdeliga tider upphöra. Bih. lill R. St. Sedan Stats-Utskottet, för behandling af dessa frågor, sammantradt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten tagit desamma i öfvervägande och få sitt yttrande derom härmed afgifva. Hvarf först beträffar den motionärens framställning, som åsyftar, att de prestmän, som innehafva prmbenden, måtte, i stallet för den inkomst de deraf åtnjuta, erhålla anslag af Staten, motsvarande samma inkomst, så att alla sådane praeben den hädanefter kunde tillsättas med personer, som af andre sysselsättningar ej voro hindrade att sitt embete i församlingen sjelfve förrätta; så har det visserligen icke undgått Utskottens uppmärksamhet, att åtskillige svårigheter möta för verkställighet af berörde förslag.
Redan i ett föreg:de plenum, då 17:de§:n afhandlades, anmärkte jag det intrasslade och endast till vidlyftiga räkenskaper ledande stadgande, som Ulsk. föreslagit i nu förevar:de §, nemi. att bränvinsförsäljnings-afgiften skall i 5 serskilda terminer upbäras. Jag antydde då tillika, att jag önskade alt denna afgift skulle ^:årsvis i förskott erläggas, på sätt Hr Braunerhjelm nu föreslagit. Jag kan visserligen för mig göra tydligt, hvarföre Utsk. har föreslagit denna fördelning af kannetals-afgiftens erläggande. Det var nemi. i anseende till de höga afgifter, Utsk. föreslagit, efter hvilka minimum för hvarje utskänkningsslälle skulle hafva blifvit 200 R:dr. Genom R. o. Ad:s nu fattade beslut har minimum blifvit nedsatt till 100 R:dr och jag inser således icke någon svårighet för den, som af denna rätlig10 II. 10 146 Den 9 Augusti f. m. het kommer i åtnjutande, att för hvarje halfår i förskoll erlägga \ af denna summa. Jag anser det tverlom vara en vinst, i fall man genom stadgande af dylika förskottsbetalningar kan hindra mindre pålitliga eller mindre välkända personer, som icke hafva kredit att skaffa sig summan, i fall de icke hafva den sjelfva, ifrån att utöfva en dylik rörelse. Jemte det jag således tillstyrker bifall lill Hr Braunerhjelms förslag, anser jag äfven det tillägg till detsamma, som af Hr Printzensköld blifvit föreslaget, vara af behofvet högeligen påkalladt, på det K. M:s Befh:de måtte komma i tillfälle att kontrollera huruvida opbörden verkligen till Kronofogden ingått eller icke, hvarföre jag förordar detta tillägg. Då Hr Stråle äfvenledes uplyst, att förhållandet i Stockholm är olika emot på andra ställen, och att dessa bränvinsminuteringsoch utskänknings-afgifter hittills blifvit af Drätsel-kommissionen upburne, sä anser jag det vara nödvändigt att uti förslaget införa jemväl detta tillägg, hvarå jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos.
Majit i enlighet med Banko - Utskottets underdåniga önskan funnit godt i Nåder förordna, att, innan dess Nådiga Beslut i ämnet fattas , fullständiga och noggranne undersökningar, grundade på rön och försök rörande hela myntnings. processen med alla dertill hörande delar, böra anställas af en serskild Conimiftée, hvilken under Ordförande af Presidenten och Commendören af Kongl. Majits Nordstjerne-Oi den , Herr Friherre Edelcrantz, agde att i anledning deraf, med underdånigt Betänkande och förslag i ämnet inkomma samt, derest några förbättringar vid sjelfva myntningen, t afseeude på redskapen fordras, desamma tillika i underdånighet uppgifva ; varandes till Ledamöter i denna Coniin ittee i Nåder förordnade: Kammar-Rådet Fä gersten, Professoren Berzelius och Assessorer! Lagerhjelm. Enligt tillika meddelt Nådig tilla - 132 Banko-Utskottets jBelänkandeti. telse) hafva Bahco-Fullmägtige den 7 Augustt och g October, lill deltagande å Banquens vägnar uti samma Corhmittée, utsett och anmodat Vice Eiesidenten och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden B. Sandels) samt Direcfeuren C. X). af Uhr. Den sålunda organiserade Commit» tée har sedermera ej blifvit af Herr Ordföran» den sammankallad, och har följaktligen någon höljan med dess arbeten liittin tills ej blifvit gjord. Till ett fullständigt utredande af ämnet inför Riksens Högloft. Ständer) har Utskottet med stöd af 42 §. Riksdags-Ordningen ansett sig böra genom dess Ordförande hos Herr Hof-Can» celleren begära att Undfå del af det förslag till ny Mynt Ordning, soln, pä sätt ofvan höstberörde Nådiga Skrifvelse innehåller, blifvit sedan sista Riksdag af Kongl.
Hau blinkar alldeles lika med bägge. Desse unge herrar äro innerligen vifs, muntre och glade, dessutom högst angenäme. Alla samteliga gå civilt klädde i bruna eller mörk » rockar, med hvita västar, utan allsköns band och ordnar. Alla hafva rundt hår, men äro pudrade. Man finner de unga herrarne ofta ute, ej sällan på egen hand. Konungen har ännu icke velat nyttja någon vagn till promenader för sina skrifockupationers skull. Har ej heller gif-vit någon circle eller cour ännu. Man har just icke vågat fråga huru länge han blir här på orten, men af en annan anledning har en gång undfallit honom: » cela suffira pour le peu de temps, que je pense d ’ être ici ». — Hvart det bär hän är alldeles outgrundligt, men hela sin mobi-lier, kök, voiturer och allt har konungen med sig här. Skeppet uppkom pä strömmen i går och tros skola lossa i dag. En stor resvagn skall omlagas här städ es, hvaraf man slutar att han icke gftr sjövägen härifr&amp;n, hvart deb nu bär till lands. Det torde décideras när svar * hinner komma ifrån vår konung, eller k. m: t kanhända hitkommer sjelf som många tro, och jag med. Dukater äro nu icke rara i Kalmar. Ifrån konungen till-stäldes, samma dag de kommo, grosshandlaren Foenander 25,000 Rdr bko att användas till vexlar etc. Kommer vår konung så kan absolument ingen utom jag någorlunda logera honom och jag skulle med glädje flytta ut, men det blir väl ej så väl. Alla andra hyggliga rum i staden äro upptagne för de kommande prinsarne. Den 29 — 30 Sept, och d. — Gissningen om Tullgarn till residens är nog sannolik. Sedan ifrån fartyget hela equipaget nu är upptaget, blifver visst ingen question om sjöresa härifrån och hvart det kan bära till lands, tror jag att de alldeles icke veta sjelfva. Flera af oss har den frågan blifvit gjord, huru långt man räknar till Stockholm. I torsdags, efter ett erhållet bref med utrikesposten, stod glädjen upp i taket.
''Ti! den Lagtima I u«!>:ia) Riksdag, som i , - » - skall hällas och rager sin (örjan den , - bcchlimägtigas härmed, efter söregän, ger ordentligt wal, N. N (för Presie-Ständer in än N. N. Stift) (för Borgare, Stänket isrän N. N. Stad), (för Bonde-Scandst, boende och besnt, ten ä KronoKrono Skatteeller Fralse Skatte-Hem» manet N. N. rm N. N. Harad, af N. N. Län) ak deltaga i ra k sia gen och bcsiuttn om derstädes förekommande ärenden, hwarwid han owilkorligen sörpligkas, att ställa sig til! esterrättclse Swerigeö RikeS beswnrna Regerings Ferm as den 6 Junii 1809, sämre Riksdags Ordningen och öfrige gällande Grundlagar.'' Fullmagtcrne underffrifwes: för Preste Ständer, af Biskop och Consistorium, för Borgare-Ständer af Stadens Magistrat och Äldste, och, hmad Fahlu Bergslag särkildt beträffar, af Griiswe'Rätten och Bergslagens Depurcrake, samt för Bonte.Ständer af Wa!» förrättaren; börande tillika, för sistnämnde Srand, Wal Protokollet af Elenorerne uudeneknadt, medfölja, samt, efter fulländad granffmng af Zullmagterne, till Den 2r December: den walds återställas; och ware Walsörrättaren ssyldig, til! Wal-.Protecollet, före sin afresa frän förrättnings, ställer »klämna. §. 2Z. Samma dag dä Riksdagens Synande knngöres, ninämne Konnngen Lankt-Alarstalk för Ridder» jfapcl och Adeli,/ sann kill Taleman för Hrefte-Sgan, dek, Ärke.Bistovcn, eller, om han är sjuk eller fdäntvarande, eller hans Embete ledigt, nägon annan af Biffoparne.
Spanska kyrkogodsen och deras numera skedda indragning till slaten; men till hvad ändamål har detta skett? Jo, till betalande af statens skuld; och jag förmodar, att det äfven för oss kan vara godt i framtiden att hafva någon kronojord att lemna i underpant, i händelse vi skulle nödgas upptaga lån. Vid en föregående riksdag uppstod fråga derom, att grundskatterna i Skåne, Halland och Blekinge holde, liksom i det öfriga Sverige, utgå efter markegång i stället för det låga kronovärdi, hvarefter de hittills blifvit utgjorda; men man fann förslaget obilligt, såsom störande äganderättsförhållanden, och staten ansågs böra försaka denna sin fördel. I omvänd ordning är förhållandet enahanda här; och det vore lika obilligt af skattejordens nuvar. innehafvare att fordra nedsättning af de skatter, under beräkning hvaraf de blifvit ägare till sina hemman. Men om staten gjorde denna eftergift, hvad vore väl som hindrade nuvar. ägarne att i förhållande derefter uppsätta köpeskillingen vid afsalu så högt, att den blifvande ägaren befunne sig i lika betryckt tillstånd. Äfven han kunde då hafva lika skäl att komma med nya anspråk på statens mellankomst till hans lindring. För öfrigt har jag väl länge hört talas om det betryck, hvari allmogen skall befinna sig i följd af grundräntorna; men jag har sjelf talat med många af allmogen, och merendels funnit dem anse sig vida mindre olyckliga, än man velat förespegla oss. Jag har knappt hört någon, så framt han ej varit af andra förvillad, finna sig obelåten; och skattebonden befinner sig åtminstone alltid i bättre omständigheter än frälsebonden. Men hvarföre börja då icke de herrar, som tala så mycket om allmogens förtryck, att sjelfva först nedsätta sina frälseskatte!'? För min del kan jag ej tro annat, än att skatteallmogen är den bäst belåtna classen i samhället; och detta bestyrkes äfven af Just.Statsministerns årsberättelse. Ty hvem är det, som förkofra!' sig i landet? Icke är det R. o. Ad., hvars jordvärde årligen minskas betydligt.
Memorial till Riksens Ständer, vied föreslående af ett tillägg i 15 §. Riksdagsordningen. Hos ConstitutionsUtskottet har en Riksdagsman af Hedervärda BondeStåndet föreslagit det tillägg, i 15 §. RiksdagsOrd - ConstitutionsUtskottets Betänhanden. 183 ningen |att Frelsehemmans-Egare bland-"Allmogen måtte blifva berättigade att välja och väljas till Riksdagsman» och sålunda äfven skyldige att deltaga i FuIImägtigsallöningen. Då detta förslag 6ynes desto mer grundadt på billighetsoch jemlikhets-principer» som, från den stund det tilläts hvarje Svensk Medborgare att besitta Frälsejord, denna redan till stor del kommit och troligen mer och mer skall komma i Allmogens hand och då dessutom, för Frelseegares intagande i Representationen, något giltigt hinder ej förefinnes, i en olika jordbeskattning, helst, vid Bevillnings-Taxeringarna, Frelsej ordens immuniteter behörigen considereras, så att ett Frelsehemman, i öfrigt af enahanda godhet med ett Kronoeller Skattehemman i samma Ortt alltid uppföres till högre värde, får med gillande af förslaget, ConstitutionsUtskottet, för den i 56 §. RegeringsFormen stadgade behandling vördsamligen tillstyrka en så lydande förändrad Redaction af 15 $. Riksdagsordningen : ’’Allmogen i hvart Härad välje, efter Hemmantalet, till Riksdagsman af BondeStåndet en, inom Häradet boende och besutten, Krono-, Kronoskatte-, Frelseelles s84 Cons bi tudora-Utskottets Bebcinkcinäen. Frelseskatte Hemmansegare, hvilken icke tillförene m. m.” Stockholm den 50 Juuii 1823. Utdrag af Protocollet, hållet uti R. H. S. Constitutions - Utskott den 8 Julii 1823.