Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det underdåniga Förstag Riksens Ständer gjort, att HofRättcrne barde, pä sätt förut, i afseende till skyndsamt afdömande af brott emot Försattningarne om Bränwinsbränning och försäljning, warit förestriswit, förordna en Extra Domare i hwarje Domsaga, att, da den Ordinarie Häradshöfdingen more hindrad, förrätta Urtima Ting i brottmål, anser Högste Domstolen, ival mycket skulle bidraga til! häfwande af de hinder, hwarföre stundom ä Landet längre uppehöll wid sadane mats handläggning ste, men deremot förekommer likwäl ä andra sidan, i allmänhet: no Att af alla de ärsnder, hwilka tillkomma Domarens befattning, fordra brottmål, hwilka ofta arv serdeles inwecklade och alltid, i an. seende tili ursprung samt omständigheter, af olika beskaffenhet, den mäst grannlaga undersökning, hwarwid Domaren har behof bäde af mycken erfarenhet och af den kännedom utaf männistclynnet, sami Personerne i den Ort, der brottet sig tilldragit, som manligen icke winnes utan en längre tids handläggning, hwadan Högste Domstolen finner af mera wigt, att deste mäl, sa framt ej alttförmycket uppehöll derigenom ster, handkeras af Ordinarie Domaren, hwars är och anseende ej obetydeligen werka pä förbrytaren för att leda honom till uppriglig bekännelse, ärr att de, till winnande af en liten i de fleste händelser mindre betydande tid, öfwerlemnas till en Extra Domare. Pä sädane grunder är det ock genom ser. skildte Författningar stadgadt, att HofRatterne icke böra utan högst trängande orsaker, tillåta Ordinarie Domare frihet frän tjenstgöringens bestridande i egna Personer; 2:0 Att swärligen tillgäng kan blifwa i allmänhet pä skickligt Personer, forn skulle wilja ö-te Band. s.-hxg Asd.
» Nej, Jenny, » sade hon med fasthet. » Jag har ju Kate att tänka på. Det är icke värdt att göra affär af småsaker. I alla händelser hade hatten ju endast räckt öfver sommaren. » Jenny drog en suck och teg. Denna tystnad var vältaligare än ord. Tom lekte med katten, som hoppat ned ur fönstret, och biträdet hade gått efter billigare hattar. » O, Bell, du kommer aldrig att se så bra ut i någon annan hatt, » sade Jenny plötsligt. » Denna är som ämnad dig af feerna. Man skall icke vägra att mottaga deras gåfvor. » » Kan du kalla hatten en gåfva, Jenny? » Bell log litet missmodigt. » Den är dyr och kan icke o 311 heller betalas ma haft något att skafl kommit, huru inskränkt, adliga i) '. » » Jag kan icke ' 1 vara så dyr, » sade Je. ide hal med en bekymrad min » Inte jag hellei &gt;, alJag drig ana priset. 1 lies dei ur hågen, och så - saken. » Biträdet kom nu och Bell gjorde sitt I dem. Hon valde sluti och fin. Hon tyckte o ... sade hon. Fasonen var äi. t kunde tusenskönorna jämföias L förstås! Bell betalade hatten och \ au och adress. » Var god skicka den så snart som möjligt, » sade hon. » Miss Ormiston, St. Hugh ' s Vicarage, Clatter Lane. » Herrn med mustascherna spratt till. En svag rodnad öfverfor hans ansikte, då han såg de unga flickorna och den lille pojken lämna butiken. De gingo sin väg, utan att ens kasta en blick åt det håll, där han satt. När de kommit ut på gatan, reste han sig och gick fram till den fröken, som skrifvit upp adressen. Ett kort samtal följde, hvilket tycktes sluta till hans fulla belåtenhet. Han kände i fickorna och gick därpå tillbaka till den gamla damen. » Moster, » sade han, » vill du vara god och låna mig litet pengar; jag har inga på mig. » » Mycket gärna, » sade hon och lämnade honom den begärda summan. » Jag är nu strax färdig att gå. » » Tack, moster, » sade han och tog guldmynten, hvarpå hon gaf order om sina mössor.
Beswär mera jämt och rättwist fördclt. lltbcdjandcs sig dock Ständet wördsammcligen att häröfwer erhålla Höglofl. Ribdcrssapets och Adclns guusibcnägna yttrande. Oc tuprru. vcputationen afträdde behörigen ukbcledsagad, hwarcfter Grefwe Mä rnsr fortfor: Till följe af ben senast gjorda anmärkning, att man allenast önssade upplysningar, fär jag förklara, att jag har ingen ting deremot, mell att i Z stär redswiSnirrst hwilken är hwad jag bestrider, hwad jag anser omöjligt och ej enlig med Zo § redan bestulna stadgande. Konungens EmbctSmän kunna ej annorlunda än genom anmälan hoS Konungen ställas till answar. Herr käk! man förklarade sig ej hafwa nägot emot, om till winnande af fö enina, det omtwistade Momentet sä redigerades. Gällc likwäl ej detta stadgande i afseende pä Stats - Contoirct, hwilket lika som Banco - och Riksgälds - Wcrktt bör i frägor om sjelfwa redowisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela. Efter en korrt öfwerläggning, gjorde Herr Grcfwen och Ordföranden pro/ position pä denna nya redaktion, hwilken iS34 Den 2>. Gclober. Eifölls; 4? § Bifölls 44 § Bifölls. 44 § BiföllS med följande förändrsng i sista raden Grundlagcrrne, Riddarhus Ordningen eller StändcnS ordningar och beslut förel?rlswe.r. 46 §. HerrGrefwen och Ordföranden: Mot denna § moro twänne anmärkningar gjorda, hwarfLrc Erefwen frägade om ordet vilkorligen deri borde införas? Grefwe körner ansäg det wara e» contradiction emot orden, sä ofta sig göra lätcr. Herr Grefwcn och Ordföranden: I fall ordet owillkorligcn infördes, skulle wäl, sä osta sig göra läter, utgä.
utgör också numera ett oeftergifligt vilkor för Stats-kontorets förmåga att bestrida sina årliga utgifter och kan följaktligen icke undvaras, äfven arn hela bevillningen varder omedelbart dit inlevererad, helst i sådant fall måste förutsättas, att Stats-kontoret får sig ålagdt att af de influtna bevillningsmedlen ofördröjligen godtgöra Riksgälds-kontorets fordran för dea allmänna bevillningen anvisade, men af detta verks andra medel förskottsvis verkställda utbetalningar I anseende lill nu anförde omständigheter och då dessutom liqvidföihållandena emellan Stalsoch Riksgälds-verken skulle mera invecklas Stats-Utskss Utlåtande, N:o 175. 11 samt ersättandet af ofvanberörde förskotter ytterligare fördröjas, får Utskottet alltså hemställa, alt det i fråga om levereringen af allmänna bevillningen väckta förslag må förfalla. Slockholm den 11 Maj 1848. Reservationer: Emot förra delen af ofvanstående utlåtande reserverade sig Herr Schartau, under förmälan, att lian ansett Stats-Utskottet hafva bordt hufvudsakligen vidblifva det beslut, som, med två Stånds bifall, fattades under sistförflutna riksdag. Med Herr Schartau förenade sig: Herrar l Valley, Gillberg, Norin och Wiedberg samt Matts Persson från Stockholms län. JW i*5. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e. m.
Reglementet för Götha CanalBolag lemnar i t §. en tydelig anledning till en sädin förhoppning, ty deri lotvas Actie-ägarne, att sedan Can3len blifvit fullbordad , skulle Delägame årligen erhålla minst 9 procents ränta pä det inmatte ActieCapitalet. Icke eller kan jag instämma med Grefve Mörner deri, att det skulle blifva förödmjukande för Nationen att se Canalen ofullbordad. Grunden till ett sådant beslut, derest det möj; ligen skulle fattas, bör ej sökas i en mindre uthållighet hos Nationen, utan i en nu mera vunnen större upplysning om de mot företagets vidd och de derå använda ofanteliga Summor svarande iinga fördelar. Jag tror att redan - Den j'j Maji. 321 dan 1S09 var det ej så afgjordt, att icke någon person satte nyttan af Canalen i fråga; åtminstone vet jag att tankarne derom utom Riddarhuset voro mycket delade. Jag kan aldrig medgifva att samtiden skall uppoffra al t för ett osäkert företag, endast för utropare, att der. igenom befrämja Etterkommandes möjliga fördelar i cn tid, då Nationen är utarmad och med möda kan bära de bördor, som för Statens oundgängeliga bestånd erfordras, och jag tror att Nationen vid en sådan belägenhet s^all med löga tillfredsställande känsla se ett företag fullbordadf, som i jaragt och djerfva anläggningar öfverträffar alia hittills kända Canaler. Jag fruktar, att våra Efterkommande skola en dag med skäl kunna förebrå oss att vi»gräft Canaler för att derigenom skaffa oss en inbillad Rikedom, men försummat att uppi resa de Bolverk för vårt sjelfförsvar, hv ika skola hindra en påträngande fiende att draga fördel af hvad vi med så mycken kostnad anlagt. Alla Statsläror bjuda , att det är af ett Folks öfverskott på de produetiva Näringarne, hvarmed sådana företag skola göras, och icke med sjelfva Capitalerne, hvilka böra åstadkomma Production. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Grefve Anckarsvärd, Michael:
Sådane äro de af mig för värderingsSättet i allmänhet föreslagne grunder. Men månne nu alla de till beskattning upptagne Statsförmåner kunna efter detta värderingssätt till deras verkliga beskaffenhet bestämmas? Mig synes, att ej mer än enda artikel derifrån bör undantagas —- men denna artikel är af betydlig vigt uti vigtskålen, och icke dessmindre synes undantaget nödvändigt, icke dessmindre synes ett särskilt värderingssätt för densamma böra föreslås. Man förutser redan, att jag menar handel och rörelse. Handel och röVelse, dessa källor till förmögenhet, skola väl af den uppmärksamme utan särdeles omtvistande raedgifvas, till naturen, vara ganska skiljaktige från de här ofvan upptagne Statsförmåner. Ofta till inre förhållandet mera dolde, äro de det äfvenså till verkningarne. Värdet å de af idkaren dertill använde Capitaler, så i varor som penningar, är så mycket svårare att bestämma, som de i dess egen hand med hvarje dag förändras; hvar är då fonden att beskatta? Den verkelige ägaren af Fonden, så väl i skepnad af penningesom varu-capi - Den 3o Mars f. m. tal, är svår om ej omöjlig att utfinna: hvar är då mannen att hålla sig till? — Och då fond och ägare äro nästan lika svåra att bestämma, hur skall väl handel och rörelse utan någon säker grund kunna värderas? Verklige, måhända de verkligaste af alla, Statsförmåner, efter devid begagnandet kanske mest påfordra skyddande Lagars både antal och kraftiga åtgärder, synas handel och rörelse, ur denna synpunkt betraktade, efter samma grundsaltser böra behandlas; men en i öfrigt olika beskaffenhet, och framför allt ändamålets vinnande i stort, torde här till förmån för dem böra föreskrifva någon förändring i värderingssättet. Så väl dessa förhållanden, som hvad man af forntida häfder har sig bekant om Städers uppkomst och fortgång, synas visa behofvet af att beskatta Städer mera efter allmänt öfverslag, än partielle undersökningar och värderingar.
Af desta anledningar har jag redan för flere weckor sedan i Stats-Utskottet föreslagit, at Herr Baron och Presidenten UaAerlleim, hwilken förestätt Finance ärenderna, skulle anmodas, at ingifwa en dylik Stats-Tableau och Financeförstag, hwilken motion jag ock sedan förnyat; ty jag har trott, at sä wäl wid denna, som alta sakers beredande erfordras til grundläggning och ljus, Ämbetsmäns och Collegiers betänkande», hwilka, äfwen om de äro byggde pä ensidiga afsigter, lättare blotta forswaret och afwäpna, dä man äger deras wapen i händerna. Jag förenar mig säledes mcd Stats Utskottet om nbdwändigheten at infordra et förslag til Finance-operation; men det är endast om sättet at erhälla det, som upstär fräga. Jag har trott at Rikets Ständer ^och dest Utskott ägde rätt, at af Collegier och Ämbetsmän infordra uplysningar och »Mandén i mäl, som efter Regeringsformen tilhöra Rikets Ständers handläggning, utan at ansökning dexorn hos Konungen 660 Den 3 Augusti. bör göras; men Utskottets pluralis är af at motsatt tanka, hwartil, säsom stal, anförcs: en Lagstiftande Magten icke bör med den La ask ipande sammanblandas: at Konungen är Ämbetsmännens Chef: at de icke lyda under Rikets Ständer: at Regeringsformen icke tillagt Sta rider na denna rättighet: at det skulle leda til Anarchie och Politiska förföljelser, om Ständerna ägde befattning med Ämbetsmanna - göromäl. Jag har som motskäl anfört: at all Lag utan werksistllighet, är en död bokstaf: at -dä Regeringsformen tillagt Ständerna den naturliga rättigheten, at äska redowisnigg för Statsmedlen, bör den redowisa, som dem under händer haft inför den, som redofordrings rättigheten stger.
För Englands verldspolitik är förhållandet till den fast * landseuropeiska trippelalliansen endast en af de många beröringspunkter, som man vid manövreringen liar att iakttaga. Att Tyskland numera innerligt önskar att starka sin ställning genom upprättandet af en intim vänskapsförbindelse med England, däraf har det allt sedan kejsar Wilhelms besök i London icke gjort någon hemlighet. Ja, man har ju motiverat sin eftergift i kolonialfrågor därmed, att » Eug-lands vänskap för Tysklaud vore alltför dyrbar för att sättas på spel genom gnabb om ting af underordnadt värden I Englands parlamentariska kretsar har man emellertid uttalat sin oro, att lord Salisbury skulle längre, än helsosamt varit, hafva låtit insnäija sig i trippelalliansens nät; » Salisbury hatar Frankrike », har på vissa håll blifvit ett bevin-gadt slagord. På direkt interpellation i parlamentet afgaf understatssekreteraren Ferguson (den 17 aug. ) den förklaring, att England förbehållit sig handlingsfrihet gentemot trippelalliansen; men på den i interpellationen framstälda frågan angående gifna löften till Italien kunde han endast prestera ett sväfvande svar. I ett nytt svaromål den 19 aug. förnekade han emellertid uttryckligen, att under kejsar Wilhelms besök i London någon formlig öfverenskommelse iogatts mellan England och trippelalliansens makter. Det ser nästan ut som om Frankrikes folkliga attraktionskraft i någon mån verkade äfven på England, med hvilket det också under ett förgånget, ljusare tidsskede haft en » entente cordiale » .Den nordamerikanska republiken lefver sitt lif för sig sjelf, och det kan hon godt göra, ty hon har en hel verlds-del att fritt röra sig i. Stjernbaueret blef den 1 okt. för-sedt med fyra nya stjernor, enär fyra nya stater (N. Dakota, S. Dakota, Washington och Montana) då upptogos bland unionens stater. Äfven här gör sig en attraktionskraft åt alla sidor gällande.
N:o 185, 1L6. da 4054 Den 10 October. da nägot Beslut uti hufwudsakcn bör eller kan fattas, och om intet säledcs all öfverläggning uti detta ämne för det närvarande är öfverflödig, och torde HögwälLorne Herr Grefven och Landt - Marskalken sä ock Högloft. Ridderskapct och Adeln tillåta mig att granska delta förhällande. Regerings - Formens 60) § nämner Statens reglerande och BewillningenS därefter lämpade hela belopp, och detta Lagförbindande stadgande förutsätter: att Staten bör wara reglerad innan Dewillningens belopp kan stadgas. 70 Z säger: Dä summan som genom Bewillning utgöraS bör, blifwit af Riksens Ständer bestämd, skola de uttryckeligen uppdraga ät Deras walda Bewillningö - Utskott att författa Förslag till berörde summaS fördelning och utgörande, att uppgifwa grunderna dertill och att utreda sätten huru desamma böra r hwarje särskildt fall tillämpas; hwilket allt Bewillnings - Utskottet skall Riksens Ständers klenr underställa.
Visserligen skulle ett sidant stadgande st5 utan inotsvarighet pA andra omrbden och icke ofverensstiimmn med reglerna for utiifvande af den ko~nrnunala rostratten, men dB det hiir g d d e en s&amp;, som baror de enskildes och fmiljernas andliga intressen, och en riittighet, for hvars utofvande kvinnan mb anses lika .vii.l kvalificerad som mannen, samt hiirtill komme, att m m e n s och hustruns intressen p i detta omdde torde fb anses i regel ofverensstammande, fann utskottet i dessa sarskilda forhillanden tillriickliga skiil for ett undantagsstadgmde siidant som det nu foreslagnu. Utskottet kunde dock ej tillstyrka riksdagen att nu godkanna det af motionaren formulerade forslaget till lagbestammelse, helst kyrkomotet, som sammantrader forst 1S98, iifven borde horas, utan henlstallde utskottet, att riksdagen mtitte hos Kongl. Naj: t nlzl~dlln om uta ?.betmde oclt .fi-amlliggavde af forslng till sAdan siwh-ing uti eller tilliigg till. lagen, angdende tillsattning af presterliga tjanstcr den 26 okt. 1883, att gift lcvinna md i den lutstrdck~zing, och luwi !er de villkoi., soih kwma Jin-nus lampliga och andmablsenliga, vid prestvnl lutofva sin frbqzoal.ande mans, rostrlilt. Begge. kawa,rne bifollo ntan dislrussion lagutskottets .forslag .., Redan forra Aret hade i en i Andra kammaren vackt motion hr 0. Persson i Bille5&amp;ckstorp hemstallt, att rilcsdagen rubtte besluta s&amp;dan anddng i.
Majrts nådiga förordnande om böter för uraktlåtenhet, att å utsatt stämma afbörda skatter; hvilket ådagalägges deraf, att ehuru nära allmän missväxt i Länet inträffade för lide t år, skatterne likväl utan synnerlig rest vid Uppbördsmöten erlades. Till Boställs, Rusthålls och Augments hemman vid Skånska Kongl. Husaroch Dragon-Regementerne är© al Jordeboksräntan anslagne: Indeld ränta . . «■ * , . , . , • .. 28,507* 20. 4* 421 Tunnor 26 kappar Krono-Tiondespannemål, efter krono värdiet 36 sk, tunnan 316: 17. 3. Summa B:co R:dr 28,873. 37. 7. Endast af Städerne, för den dertill lydande och till hemmantal uppskattade jorden, utbetalas Knekte-Rotefrihetsmedel. Politie. Denna handhafves af fern Kronofogdar, a5 Krono-Länsmän och tre Lands-Fiscaler, under hvilka lyda Krono-Fjerdingsmän, Ålderoch Ordningsmän. Antalet af Fogdar och Länsmän vore visserligen tillräckligt för vården af allmän ordning, om de i afseende på bergning och utkomst kunde lefva oberoende af Allmänhetens enskildta förtroende. Detta måste fylla kristen i otillräcklige lönevilkor och förorsakar naturligtvis mången gång lamhet uti handhafvandet af Policen. Mera allvar och nit härutinnan är att förvänta i samma stund nu förestående lönereglering, hvarigenom förbättring i desse tjenslemäns vilkor är att hoppas, blir vidtagen och hvarigenom så väl Fogde som Länsman sättes i tillfälle subsistera ulan att härtill nödgas påräkna inkomst af Allmogens enskilta corn missioner, för bibehållandet hvaraf, som förut är nämndt, öfverseende ofta äger rum i åtskillige Police-ärender. Sparbanker hafva icke under senare femårs-perioden å Landet blifvit inrättade, och icke eller Socken-Magaziner.
Ut* skottet föreskriften uti 4,9 §• ab Riksdagsordningen vara genom det sednare Utlåtandet iakttagen, utan att påkalla något ytterligare motiverande af skälen för Utskottets första yttrande, hvilket deruti var åstadkommet; varandes detta ett expeditionssätt, som funnits böra begagnas, till undvikande af ett onödigt förökande af de derförutan 110g mångfalldiga Riksdags-göromålen, och hvilket så väl vid denna som föregångne Riksdagar ofta JBetänkanden. 355 blifvit användt och vunnit Riksens Höglofl. Ständers bifall. Stockholm den 3i Ju]ii 1823. Ankom den 5 Aug. 1823. Memorial, i anledning aF gjorde AnWf märkningar vid Utskottets Utlåtande, angående Räntornes utgörande för någre Thorshälla Stad upplåtne Hemman. Tili Stats-Utskottet har Vällofl. Borgare-Ståndet återremitterat frågan, om Räntornes utgörande med förvandling för de Thorshälla Stad upplåtne KronorHemman Säby och Söderby , deröfver Utskottet den 3 dennes afgifvit dess yttrande, men hvarvid anmärkning blifvit gjord. I anledning häraf får Utskottet vördsamligen tillkännagifva, att berörde dess utlåtande blifvit bifallet af de trerinc öfrige Stånden den 12 innevarande månad; Och då ämnet alltså, likmätigt 69 §. Regerings-Formen, är afgjordt, kan Utskottet vid det samma någon ytterligare handläggning icke lemna. Stockholm den 3i Julii i8a3. 356 Stats - Utskottets • i Ankom don 5 Aug. 1823. Memorial, angående gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, om tillökning i anslaget för Modelkammaren i Mechaniska Scholan. Vid Stats-Utskottets yttrande öfver Herr Gustaf Montgomerys motion, om tillökning i anslaget för Modellkammaren af Mechaniska Skolan, hafva anmärkningar blifvit gjorde hos Höglofl.
D. I anledning af Riksdagsoch Banko-Fullmäktigen Anders Danielssons från Elfsborgs -Län väckta motion, att den vigtiga frågan angående en föreslagen reglering af Statens Embeten och T jens ter måtte kunna till allmänhetens bedömande och skärskådande öfverlemnas, sam4 ness opinion derom hinna att intill nästa Riksdag stadgas; beslöt Bonde-Ståndet så mycket hellre att de till detta ämne hörande Handlin - ProtUttlr. J. 33 Juni i 1819? 695' gar, så väl Serskilta Utskottets Betänkanden och. Utlåtanden, sådane de till Eiks-Stånden inkommit, som ock de å Riddarehuset dervid gjorda anmärkningar och omdömen , jemte discussionerne hos de öfrige respective Stånden må genom nämnde Utskotts försorg serskildt och tillhopa på allmän bekostnad till trycket befordras, som ser. skilda medel i detta afseende ej behöfva anslås, utan kostnaden kan och bör anvisas på det förmodade öfverskottet å det anslag, hvilket Riksens Ständer vid förra Riksdagar beviljat till den Komité, som i detta andamål bort nedsättas; uti hvilket beslut Bonde-Ståndet vördsamt och vänligen inbjuder sine respective Med-Ständer att sig förena. S. D.’ Upplästes SerskiltaJJtsfcöttets den i7:de i denna månad meddelte Utlåtande i anledning af åtskilliga hos Högloft. Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar emot samma Utskotts den 6:te förutgående Maji afgifne Betänkande rörande grunderne för en allmän ny reglering af Rikets Embeten och Tjenster; men, sorn BondeStåndet redan bifallit Utskottets förrberörde första Betänkande, fann Ståndet någon annan åtgärd vid berörde Utlåtande ej erfordras, än att detsamma lägges till Handlingarne. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln', S. D, Då nu ånyo föredrogs Serskilta Utskottets den 2 sistl.
Ad. vid sednaste Riksdag npdragit åt Direkt, att samla de statistiska uplysningar, hvilka ansågos behöfliga i och för upgörande af en, efter hvad det då hvilande grundlagsförslaget förutsatte, på val grundad Riddarh.Ordn.; och uppå Direktrns i anledn. deraf gjorda underd. anhållan, K. M. i Nåder anbefallt Dess Ofver-Stålh. i Stockholm och Befinde i länen att infordra och till Riddarh.-Direkt, insända upgifter å de Adelsmän, hvilka, födda före år 1833, enl. mantalslängderna" för år 1852, voro skattskrifna, äfvensom å deras egenskap af fastighetsegare, arrendatorer af fastighet, tjenstemän, näringsidkare, eller idkare af vetenskaper och konster, eller ock huruvida de icke tillhöra någon af berörde fem klasser; så har Direkt, lill Ståndet öfverlemnat de till följd deraf inkomna upgifterna, jemte deröfver af Riddarh.-Sekret., med uteslutande af sådana personer, som numera aflidit eller ock af misstag ansetts tillhöra H. R. o. Ad., uprättade sammandrag för Stockholms stad och hvarje län samt generalsammandrag för hela Riket. H. R. o. Ad. torde finna att, då det ändamål, för hvilket det ifrågavar:de statistiska arbetet blifvit infordradt, icke vid denna Riksdag Vunnits genom antagande af förslaget om R. o. Ad:s utseende medelst distriktvis valde ledamöter, de af Riddarh.-Direkt, insända ofvanberörde statistiska tabeller icke f. n.
Ibland härmed gemenskap ägande ämnen, som Kongl. Mast funnit päkalla Detz Nädiga upmärksamhet, har äfwen warit den omständigheten, att fängslade personers barn af olika äldrar ofta ätföljt föräldrarne i fängelserna, och der ej sällan tillbragt en längre tid, inneflutne bland mitzdädare och moralisst förderfwade personer; och har af Kongl. Maj.t föreskrifter blifwit meddelde till afböjande för framtiden af detza wädor för det upwäxande flägtet. För Styrelsen öfwer fängelserne och arbets-inrättningarne i Riket samt för Ve wid desse inrättningar anställde tjenstemän, hafwa Jnstructioner blifvit utfärdade, och da Commendanterne a Rikets Fästningar, hwilka hafwa tillsyn och befattning med de derstädes förwarade lifstidsoch arbetSfangar, warit, till följd af äldre Författningar, i detta hänseende ställde under Krigs-Collegii öfverinseende, har, sedan nämnde Collega befattning med fangwarden öfwerflyttats till ofwanbemälde Styrelse, densamma jemwäl fatt sig updragen den myndighet Krigs-Collegium i förstnämnde afseende tillkommit. Till afhjelpande af olägenheten deraf, att nu gällande föreskrifter, rörande fangwarden i allmänhet, finnas spridda i flere författningar och ej sällan sakna den bestämdhet som erfordras, har Kongl. Maj:t anbefallt Styrelsen öfwer fängelserne och arbets-inrättningarne alt utarbeta ett förslag till Reglemente för fangars behandling i fängelserne m. m. Och da den nu gällande Författningen af den 29 Junii 1833, angående förswarslöse personers behandling, icke alltid funnits motswara det dermed asyfcade ändamål, har Kongl. Maj:t anbefallt berörde Styrelse, att jenlwäl i detta hänseende inkomma med underdånigt förslag; derwid äfwen kommer att tagas i öfwerwägande hwad Comitterade till utarbetande af en författning angående fattigwarden i Riket och flere dermed gemenskap ägande frågor yttrat.