Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilr Braunerhjelm har framställt två yrkan den, det ena, att redskapen icke må, såsom Utsk:n föreslagit, få begagnas af hvad storlek som helst; det andra, att tiden må bestämmas till 10 månader om året. För det första af dessa har han upgifvit som skäl, alt man med enkel redskap skulle kunna tillverka sprit af lika god beskaffenhet som med den komplicerade. Detta bestrider jag icke. Men tillika har han sagt, alt sprit icke kan blifva någon betydande exportvara, och velat bevisa detta genom den hittills vunna erfarenheten. Naturligtvis måste, på det sätt sprit nu tillverkas, densamma genom de många erforderliga omdeslilleringarne blifva alltför dyr för att kunna exporteras, hvilket deremot ej inträffade om sättet blefve förenkladt. Då det dessutom måste vara en fördel att få den vara vi behöfva för så billigt pris som möjligt, vet jag icke hvarför man skall motsätta sig användandet af en bättre redskap, då deraf ingen olägenhet upstår. Den andra frågan var om tiden då d est i Heling bör vara tillåten. Inom Utsk:n hade man föreställt sig, att i en stad der tillsyn ingsmännen kunna ofta öfvervalla och elterse tillverkningen, underslef skulle vara lätta att uptäcka. Skulle dock majoriteten af R o. Ad. hysa någon fruktan härför, och till följd deraf vilja afslå Utskms förslag, vill jag för att dock få hufvudsaken igenom, ingå på Hr Hjärnes redaktions-förändring, blott Ii. o. Ad. medgifver, att deslillering må verkställas med hvad redskap som helst, på det spriten må blifva tillgänglig för bättre pris. Hr Braunerhjelm: Då motionärerne sjelfva icke på annan grund yrkat rättighet för destillatorer i städerna att begagna hvad redskap som helst, än på den, att med den enkla redskapen icke kunde tillverkas tillräckligt god sprit kunde användas, men jag visat, att detta icke är förhållandet, så har jag naturligtvis vederlagt deras skäl. Men befinnes det, att de skäl som Frih.
Dessutom finnes för det närvarande nästan alltid märke efter spöstraff, som hvarje Brotta raålsDomare vet att utröna, men de märkea Utskottet föreslagit innebära en säkrare Controll, och jag kan icke inse det vara någon rättighet för den, som stulit andra gången, att v »4 dare vara obefläckad, utan att han bör vara känd för sitt brott och ej kunna återvinna sin förlorade existimation 3 utan genom en förbät-’ 32 Den 21 Maji. träd vandel, och den lilla olägenheten, att han dermed måste vara försedd med betyg vid alla de tillfällen, då fråga om hans fräjd kan uppstå, kan väl icke mätas emot den fördel för allmänna säkerheten , som härigenom skulle uppkomma. På alla dessa skäl anhåller jag om bifall till Utskottets Betänkande. Friherre Boye, Ludvig: Jag får för miri del helt enkelt begära afslag å LagUtskottets Betänkande. Grefve Strömfelt, Hans Fredric: Jag kan så mycket mindre dela Utskottets tankar i detta ämne, sorn jag är öfvertygad, att i fall straffet för tjufvar skarpes, så ökes i och med detsamma deras brott ,' emedan tjufven, som blott har ett lif att förlora, ej skall draga i betänkande att med tjufnader tillika begå mord, för att derigenom söka skaffa undan åtminstone den person såsom vittne emot sig. Om bevaknings-anstalterne deremot vid Rikets Fästnings vore i bättre skick än nu, så att Fästningsfångar ej så lätt hade tillfälle att på flykten komma, hvilket nu ofta inträffar, samt medel funnos till inrättande af Correctionshus, på sätt Friherre Cederström omnämnt, anser jag brotten säkerligen bättre skulle förekommas, än genom skärpning i straffen. Hvad Betänkandet i öfrigt innehåller, instämmer jag till alla delar med Friherre Cederström, och får jag af sådan anledning för min del anhålla om afslag å Betänkandet.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Kongl. Maj:ts Tal till Riksens Stän^ der på Riksalen, vid Riksdagens öppnande den 25 dennes, matte inför Ridderskapet och Adela uppläsas, för att i dagen® Protocoll intagas. Bifölls. I anledning häraf upplåstes Kongl, Maj:ts högstberörde Nådiga Tal, så lydande: Välborne j Adle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Yållårde, Åreborne, Förståndige, .Vålaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske Mån! Sedan Sverige, för fjorton år tillbaka stad^ gade sin nya Samhällsordning, åro Nationens Ombud, i dag, för första gången sarnlade till Lagtima Riksdag. Fyra och ett halft år hafva förflutit sedan Edert sista sammanträde. En så lång tiderymd, under ett fortfarande inre lugn och under en ny Regeringsform, som blifvit lämpad till gamla Lagar och tili ännu äldre t Ven 2S Januari i* Författningar, år ett sällsynt exempel i verldens häfder. Vår tids händelser lemna talande bevis på de olyckor, för hvilka Riken, genom statshvålfningar, blottställas. Få Nationer hafva dervid förmått att undvika, vare sig anarkiens rysligheter, folkyrans vilda utbrott eller förtrycket af envåldsmakten. Genom Försynens mäktiga bistånd hufva de fiån Sveriges jord blifvit aflågsnade, och Eder Grundlag, ehuru stiftad under politiska stormar, här i sin ursprungliga helgd blifvit bibehållen. Hvarje redlig Medborgare skall erkänna, att de oskattbara förmonerna af inre lugn och yttre obe roende åra frukter af Regeringens stadgade handlingssätt och jemna gång. Det tillhör Eder, Gode Herrar och Svenske Män, som hår föreställen ett af de ädlaste Folk, . att, i förening med Mig, söka bibehålla detsamma vid de för_ delar det hittills åtnjutit, och vid hvilka det år .fåstadt med alla band af sjelfbestånd och af in-1 ,nerlig tillgifvenhet.
Inkomsten af de förra tillfaller den enskilde, som förrättar den äskade tjensten, arbetet o. s. v. Inkomsten af de sednare tillfaller staden och utgör mångenstädes en icke så obetydlig del af dess års-inkomster. De förra äro täta förändringar underkastade. De sednare fastställas för en längre tid efter beräkning af de kostnader, som inrättningens tillvägabringande tillskyndat staden. Lika mycket som det nu är lämpligt och skäligt, att, oberoende af den slutliga fastställelsen. uppgörandet af de förra förbehålles Magistraten i samråd med Stadsnämnden, lika följdriktigt och nödvändigt synes det mig vara, att uppgörandet af de sednare förbehålles stadsfullmägtige eller allmänna Rådstugan, der fullrnägtige ej finnas. Det är från dem, alla beslut rörande ifrågavarande inrättningar, ehvad de afse anläggande af nya, eller bättrande eller underhåll af redan befintliga sådana, skola utgå; det är de, som ega bevilja de dertill erforderliga anslag, och de måste i följd deraf äfven anses lämpligast kunna pröfva i hvilket förhållande till kostnaderna de inkomstgifvande taxorna böra ställas, så att på ena sidan stadskassan måtte för sitt förskott erhålla lämplig ersättning och på den andra trafiken genom afgifternas belopp ej oskäligen betungas. Det är i sjelfva verket en ren kommunal-angelägenhet, som frågor af detta slag innefatta. På dessa skäl anser jag sista satsen af tredje momentet under § 48 böra erhålla följande lydelse: »att yttra sig öfver förslag till de pris-taxor pä förnödenheter, arbeten eller tjenster ni. m. som, der sådant lagligen lian ifrågakomma, skola idkare af vissa yrken till efterrättelse utfärdas»; och åter tredje momentet af § 88 ett så lydande innehåll: »Kongl. Maj:ts pröfning skola ock underställas de af stadsfullmägtige eller i allmän rådstuga antagna förslag till nya eller förhöjda — färjpenningar, med mera.» § 79 synes lämpligast böra få sitt rum näst efter § 82. Förslaget M 3 (om kyrkostämma m. m.).
233 varda åferremitteradt, och att mina anmärkning gar dervid må få till Utskottet åtfölja. Friherre Bofe, Ludvig: Då jag, följan de min känsla, tager mig friheten understödja de anmärkningar tvänne Talare nu gjort, ser jag mig ej kunna anföra bättre skäl, än de. I alla tider har vårdnaden förde fria Konsterne gått i bredd med Nationalupplysningen , och jag känner en liflig smärta vid den föreställning, att vi skulle sjunka ifrån hvad vi äro. Men här synes mig sak vara ett och sätt ett annat; och just för det jag önskar saken, ville jag att ett säkrare sätt uppgafs, än det Grefve Löwenhjelm föreslagit; och jag skulle alltså begära , att StatsUtskottet anmodades att tillse, om ej andra tillgångar kunde medgifva*. Mig förefaller att det blir svårt att controllera, om den, som anmäler sig att köpa Billet, har vid Mantalsskrifningen angifvit sig till Spectaclernes begagnande eller ej; så sä mycket mera svårt, som Theaterns interesse alltid vore, att Billetter köptes, ehvad köparen ägde rätt eller ej. Jag har svårt att anse den fria Bevillningen för annat, än en tvungen Subscription. Friherre Åkerhjelms förslag är då, kan hända, bättre; men äfven det synes mig kan hända ej så alldeles säkert; och jag tror derföre att StatsUtskottet borde anmodas att utse tillgångar. Herr Cederskjöld , Pehr Gustaf: Lika med samteliga värda Ledamöterne, som nu talat i detta ämne, anser äfven jag Theatern Den 25 Maji, hafva ett vigtigt inflytande på Nationens bilda ning, litteratur och sedlighet; samt finner derföre ganska billigt, att Nationen gemensamt bidrager till underhållande af denna Nationalhyfsningens CentralSchola. jag skulle derföre högeligen önska , att Höglofl. StatsUtskottet kunde utfinna någon möjlighet, att af Statens medel fylla Theaterns behof. Skulle detta åter ej kunna låta sig göra; så synes visserligen den enda utväg till Theaterns bibehållande böra sökäs i ökade tillskott af dem, sorn vilja njuta dess nöjen.
Dessutom äskar Kongl. Maj:t, att å de för tillfälliga behof afsedda tillgångar måtte under denna llufvudtitel anvisas: a) tili utgifter för kolonien S:t Barthelemy, hvilken under sednare tider medfört för Statsverket en årlig kostnad, icke understigande 1,000 P:d Sterling, elter i Svenskt mynt omkring 18,000 lt:dr, sistnämnda summa för hvarje af de år, nästa statsreglering kommer att omfatta, eller tillsammans R:mt R:dr 84,000: — äfvensom b) för det i Kammar-kollegium inrättade Jordeboks-konlor, om hvars fortsatta verksamhet för skatteförenklingens och det nya jorde boks-arbetets fullbordan Kongl. Maj:t vill till Rikets Ständer aflåta särskild Nådig Proposition 74,100: — så att den för tillfälliga behof nu äskade summan under Sjunde Htif vudtiteln blifver Rmit R:dr 128,100: — hvarförutan i Nåder föreslås, att det vid förra riksdagan beviljade, men, i följd af inträffade hinder, ännu icke begagnade anslag till inlösen af Landsbofdinge-residenshuset i Hernösand och uppbyggande af Landtstats-Embetshus derstädes, 76,650 R:dr, mätte fortfarande ställas till Kongl. Maj:ts förfogande för den händelse, att aftal rörande inköp af residenset och plats för Embetshuset, på de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer redan bestämda grunder, kan mellan Kronan och Hernösands stad framdeles bringas till stånd. Åttonde BB u feudt Hein, innefattande anslagen för Ecklesiastik-Departementet, upptager i nu gällande Riks-stat: Penningar 1,753,924: 20.
Till någon förändring i Kronovärderingspriset for den. indelta Spannmålen kan Stats» Utskottet nu icke gifva någon anledning, emedan det för närvarande skulle leda till rubbning uti nuvarande redogörelse-me» thod för Bandt Räkenskaperna, men om denna skulle komma att undergå en för längre tider sedan påyrkad och för nödig, ansedd omskapning eller förändring, så anser Stats-Utskottet, att i sammanhang dermed , frågan om förändring i Krono-värderings-priset då bör afgöras. Hvad åter angår StatsPriset; så har Stats - Utskottet ansett, att det i jemförelse med Spannmåls prisen i allmänhet och sednare årens Markegångar derå, kan tåla någon förhöjning, den Stats-Utskottet likväl med iakttagande af Spannmålens möjliga fall, icke trott sig kunna föreslå till högre än 24 sk. på Tunnan. Efter denna beräknings - grund har Stats - Den i s Juni, 475 Stats-Utskottet alitsa upptagit, sä val den till Flottornas och Garnisons - Regementernas aflöning anslagna Krono-Tiondeoch Afrads - Spannmålen , som Ofverskotts - Spannmålen och all öfrig Stats - Verkets Spannmåls inkomst till 4 R:d 84 sk. Tunnan. I anseende till skedda föri ändringar uppå grdje hufvud-' Titeln samt g Titeln och allmänna Indragnings-Staten, har det inde Idta Kronotionde-anslaget nu blifvit nedsatt ifrån 29,233 Tunnor 14* kappar, som 1812 års Stat upptager till 28,898 Tunnor 550 kappar, sorn det, efter de förändrade TJtgifts-Staterne, nu kommer att utgöra, och i enlighet hvarmed värdet derföre efter Kronovärderings-priset 36 sk. Tunnan, utföres med . Medium häraf för ett är gör 15i343 Tunnor i-| kappar.
St. sammanträdde då, på kallelsen af en ännu ej lagligen erkänd Regering, för att sammanhålla och åter upprätta den, utur öppna sår blödande, sönderfallna och lill undergång lutande Staten. De emottogo ett Sverige med decimerad folkmängd, förstörda financer, armeer och flottor, hysande inom sina Jandamären en fiendtlig annee och med Den ao Mars cs m. hufvudstaden hotad af :n annan, utan någon enda bundsförvandt , och af Napoleon, hvilken såsom sista räddningsankaret blifvit anlitad, afvisadt med den hånfulla uppmaningen att anropa segervinnarens mildhet. — Desse Stånder togo under armarna sin nödställda Regering, och gåfvo derigenom både den oell sig sjelfva anseende och förtroende inom och utom landet; de upphäfde inga jemmerrop öfver en nöd, som då var verklig, öfver faror och svårigheter, sorn då syntes oöfvervinnerliga; de underkastade sig uppoffringar, sora ej kunde undvikas; med manligt allvar, kraft och beslutsamhet g re po de verket an, och Sverige var räddndt och pånyttfödt genom en statsförfattning, hvartill grundideen väl icke hemtals ur Platos republik, men så mycket mera ur Svenska historien oell ur Svenska folkets lynne, seder och vanor.
AGAMEMNON. Dig, Ledas dotter, lempligt just jag utomhus Får råka, för att, skild från jungfrun, säga ord, Som icke anstå höra den, som giftas skall. KLYTAIMNESTRA. Hvad är det, hvartill läglighet erbjudes dig? AGAMEMNON. Låt dottren följa ut ur huset med sin far! Vigvatnet redan färdigt står och välbereddt, Samt offermjöl, att kastas uti reningseld, Och qvigor, till att slaktas före bröllopet Åt Artemis, och flåsa ut sin svarta blod. KLYTAIMNESTRA. I dina ord du talar väl, men gerningen jag vet ej, under hvilket namn jag gilla skall. Kom ut, min dotter; ty du känner, hvad din far Nu förehar; tag under kappan, och led ut Orestes, lilla stackars brodren din, mitt barn! Der är hon redan, och hörsammar dina bud; Det öfriga för henne och för mig jag säga vill. AGAMEMNON. Mitt barn, hvi gråter du, och ser ej gladt på mig, och fäller ögat ned till jord, med manteln täckt? KLYTAIMNESTRA. O ve! Hvar skall till dessa mina qval jag början ta? Ty alla kan jag ställa i det första rum, Samt i det sista, ock det medlersta jemväl. AGAMEMNON. Hvad är dethär? J alla kommit på ett ut, Med idelig förvirring blott och uppskrämd blick. KLYTAIMNESTRA. Säg mig uppriktigt, make, hvad jag spörjer dig! AGAMEMNON. Uppmaning ej behöfves alls; jag spörjas vill. KLYTAIMNESTRA. Din dotter ärnar du och min nu slå ihjäl? AGAMEMNON. O ve! Den arma menar du, misstänksam utan skäl. KLYTAIMNESTRA. Var lugn, Och svara på min första fråga om igen! AGAMEMNON. Om du mig rimligt sporde, finge du slikt svar. KLYTAIMNESTRA. Ej annat spörjer jag, och annat icke säg! AGAMEMNON. Du höga skickelse, och mine ödens gud! KLYTAIMNESTRA.
Enligheten med Originalet besannar Ex Officio Jon. Ullberg. Upp - Den S Mars.. 33g v Uppläst hos Högloft. Ridd. och Äd. d. $ Mars. Högvörd. Prest-Ståndet d. 10 Mars. Vällofl. Borgare-Ständet d. jo Mars. Hederv. Bonde-Ståndet d. 15 Mars. Riksens Högloft. Ständers till Stats Banco-och Riksgälds-Verkens öfverseende tillförordnade Revisorers Berättelse om Kongl. Allmänna Magazins-Directions Förvaltning för år 1810. Då, till följe af Riksens Högloft. Ständers förordnande, underskrifne Revisorer, den 15 sisth September härstädes sammanträdde, för att å Riksens Ständers vägnar öfverse Stats-,Bancooch RiksgäldsVerken, skulle, enligt Riksens Ständers vid Riksdagarna i Stockholm och Orebro hos Kongl. Maj:t gjorde och Nådigt bifallne hemställan af den 25 April och 17 October 1810, äfven Kongl. Allmänna Magazins-Directionens Räkenskaper, Protocoll . och öfrige Handlingar, likasom SlatsVerkets, vara ställde under en sådan allmän granskning af Riksens Ständer och deras Revisorer, som. 30 och 68 § § i Riksdags-Ordningen föreskrifva, Revisorerne, som med anledning deraf, nu böra inför Riksens Ständer framlägga resultatet af den med Kongl. Allmänna Magazins-Directionens 1810 års Räkenskaper och förvaltning hällne - ^34 Den 8 Mar si ne Revision, hafva dervid mött desto flera svsu righeter för ett noggrann t och tillförlitligt omdöme, sorn denna Inrättning är af den mest vidsträckta omfattning, varit någon tid underlagd JKongl» Stats Contoirets besörjande, och efter oinhytta benämningat flera gånger erhållit förändrade styrelsegrunder, intill dess den vunnit det skick, som för närvarande grundar dess nytta Och bestånd.
Under hemställan att bränvinstillverkares och distilleringsidkares i denna § omförmälda ansvarsskyldighet skulle frågakomma endast, när förbrytelse blifvit med hans vetskap begången, hade Utskottet afgifvit förslag till förändrad lydelse af denna §. Berörda förslag har endast af Bonde-Ståndet blifvit godkändt, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med afslag derå, bibehållit nu gällande stadgande, och Borgare-Ståndet återremitteradt frågan. Enär Utskottets ändringsförslag, genom tvänne Riks-Stånds förkastande deraf, förfallit, lärer förevarande § böra bibehålla sin nuvarande lydelse. Stockholm den 5 Juni 1866. Sammans. Bevilln.-, Lags. Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskott. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Juni 186 6, kl. 2 e. ni. Memorial, i fråga om arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Utskottet. Jemte anmälan att Sammansatta Utskottet till biträde vid behandlingen af de Utskottet tillhörande ärenden anlitat särskild Sekreterare, får Utskottet härmed anhålla, att Rikets Ständer behagade åt denne Sekreterare anvisa skälig ersättning ; och har, i betraktande at göromålens mängd och ansträngande beskaffenhet, Utskottet ansett sig böra hemställa, att ett arfvode af 250 Riksdaler för hvarje månad, räknadt från den 12 Uebruari, då Sammansatta Utskottet började sina arbeten, till Riksdagens slut, må af Rikets Ständer beviljas åt den person, hvilken vid innevarande riksdag i egenskap af Sekreterare hos Sammansatta Utskottet tjenstgjort. Stockholm den 5 Juni 1866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. Samrnam. Bevilln.-, Logsamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande 9. 1 H:o 9.
Ad. täcktes bevilja ett årligt anslag till orthopediska institutet, hvars belopp jag lemnar åt dess menniskokärlek att bestämma, men som, om det skall någorlunda svara mot sitt välgörande ändamål, ej bör blifva alltför knappt, äfvensom jag finner mig böra föreslå för Professor Akerman sjelf en lifslidspension af iooo r:dr b:co, såsom en rättvis belöning på hans ålderdom, för hans åt ett så välgörande föremål uppoffrade bästa ålder och fortfarande omsorg om vanlytta fattiga barns vård. — Om remiss häraf till R. H. St:s StatsUtsk. anhålles. Lades på bordet. Gr. Sparre, Erik, hade ingifvit följande skriftliga anförande: R. St. hafva i förra tider, och under långt mindre gynnsamma financiella förhållanden, än de närvar., understödt litterära företag, inköpt af förläggarne kostsammare upplagor eller med anslag befordrat utgifvandet af sådana. Jag skulle kunna anföra många exempel deraf, om det behöfdes, då redan sistförflutna riksdag företer ett sådant i det understöd, som då lenmades utgifvaren af Svenskt diplomatarium. Det finnes dock ett annat verk öfver fäderneslandet, som icke synes kunna fullbordas utan ett sådant understöd, och som är af vida större och allmännare behöflighet, emedan dess rådfrågande esomoftast för något hvar kan vara af nöden; jag menar Tunel ds geographi Den 4 Mars e. ra. a7 öfver Sverige. Detta arbete, hvars första upplaga för ioo ar sedan utkom, bar i sju pä hvarandra följande och ständigt ökade upplagor uppfyllt detta behof. Sedan den ytde eller sista var utsåld, och emedan de exemplar deraf, sorn pa bokauetioner förekornmo, vanligen uppstegrades till ganska högt pris, beslöt förlagets ägare att gå i författning om en ny, till ö k t och förbättrad upplaga. Deraf hafva ifrån 1827 till t831 utkommit fem band, innefattande provinserna Upland, Södermanland, Nerike, Westmanland, Dalarne, Östergöthland, Småland, Gottland samt Westergöthland.
— Således framstår bi 11 ig t vis den frågan; Ar det någon lyckad hushållningsfundering att nu spara in denna jemförelsevis lilla summa af 36,000 ldr, hvarigenom utväg kunde beredas till en noggrannare undersökning, mot risken att när som helst, och på våra egna kuster, kunna förlora en så dyrbar egendom som ett örlogsfartyg? Jag betviflar högeligen att någon kan svara ja på den frågan. A kartorna öfver Norrbotten ’ och Kat.tegat finnas en mängd grund utmärkta med frågotecken. Detta betyder, att man tror grund finnas å dessa ställen, ehuru ingenting är kändt med visshet. Men då dessa grund äro belägna så nära våra egna kuster, kunna dock dessa underliga tecken tydas på ett lör oss mindre fördelaktigt sätt, då främmande sjömän begagna de kartor, som af ett Svenskt embetsverk utgifvas öfver Svenska kuster. Sanningen likmätigt måste man således erkänna att dessa frågotecken betyda: bristande undersökning, förorsakad af bristande tjeuliga arbetsmedel. Strr hafva aldrig förut gifvit något anslag lill sjökartékontorets arbeten; och om Svenska folket,- t likhet med hvad andra sjöfarande nationer söka lagga sig vinn om, vill hafva sitt sjökarteverk i användbart skick, så är det sannerligen nödvändigt att någonting göres derför. De sjömätningar, som nu pågå, börjades 18(13 samt hafva med få undantag Portuått alla1 år; oolr om ej medel till lämplig materiel beviljas, komma de att räcka i evighet, och blifva ändock hvarken tillförlitliga eller fullbordade. Nit för tiden gör man stora upoffringar för att upbjelpa och underlätta kommunikationerna: bygger jernvägar, sätter upp elektriska telegrafer, ger betydliga anslag till hamnoell fvrbyggnader. och nyss lärer vederlnde Utsk. tillstyrkt icke mindre än 600,000 rdr årligen för att befria jordegurne från skjutsskyldigheten; men hvaruti består då väl vinsten af allt detta, om icke utifrån kommande fartyg med sina laddningar kunna nalkas våra kuster, oell hemifrån gående med lätthet och säkerhet utföra egna produkter?
Lyckas den i Södertörn landstigne fienden att besätta hufvudstaden, kunna omständigheterna vara sådana, att det är fördelaktigare att draga våra trupper åt Upland än åt Westmanland. I detta fäll kunde också en jernväg på östra sidan vara af mera nytta. ”Slutsatsen af dessa betraktelser vore då den, att den våda, som ur militärisk synpunkt östra vägen kunde, för vissa antagna fall, äga, till någon del motväges af dess fördelar under vissa andra omständigheter, och att, om man också vill tillmäta den förra olägenheten någon större vigt än de senare fördelarne, kunde den dock icke blifva nog afgörande, för att böra inverka på valet af banans sträckning. ”Så mycket mera är detta händelsen, som de trupper, hvilka vesterifrån kunna dragas till hufvudstaden, i allmänhet hafva större fördel att under sommartiden, den sannolika krigstiden, begagna ångbåtar, på hvilka å Mälaren ingen brist finnes. Ett bantåg kan på en gång icke föra mer än en bataljon, eller en sqvadron med hästar, eller ett batteri med fordon, tross alltid inberäknad. För en större truppstyrka skulle derföre så många särskilda bantåg erfordras, att näppeligen i vårt land ett tillräckligt antal vagnar skulle kunna på en jernvägslinie samlas; hvaraf följden blefve, att samma bantåg finge begagnas att föra trupper i flere omgångar, men i hvilket fall tidsbesparingen, jemförd med forslingen på ångbåt, blefve ingen, förutom att man med många ångbåtar hade fördelen att kunna nära samtidigt afgå och samtidigt framkomma. I allmänhet är det mera på länga än på korta vägsträckor, som jernvägar hafva vid truppforsling företräde framför ångbåtar.