Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
DEN OKÄNDE. min medfödda tungsinthet har jag aldrig kunnat taga något riktigt allvarligt, icke ens mina egna stora sorger, och det fins ögon(Liktåget höres, psalmodierna: De profundis.) blick, då jag betviflar att lifvet har mer verklighet än mina dikter. Nu komma de igen! Jag vet inte hvarför de skola marschera Såsom jag leker med lifvet jag var ju diktare. Oaktadt rundt omkring här på gatorna! DAMEN. Är det dem Ni fruktar? DEN OKÄNDE. ... Icke döden, men ensamheten fruktar jag, ty i ensamheten Nej, men det irriterar mig, ty det är som vore det förgjordt träffar man någon. Jag vet icke om det är någon annan eller mig - sjelf jag förnimmer, men i ensamheten är man icke ensam. Luften men förnimmas och ega lif. TILL DAMASKUS blir tätare, luften gror, och det börjar växa väsenden som äro osynliga DAMEN. Det har Ni märkt? DEN OKÄNDE. då jag endast såg ting och händelser, former och färger, utan nu har fått en mening, och jag märker en afsigt der jag förr endast Ja, jag märker allting sedan en tid tillbaka; ej som förr dock, ser jag tankar och betydelser. Lifvet som förr var ett stort nonsens såg slumpen. När jag sålunda mötte Er i går, fick jag den idén att Ni var sänd i min väg antingen för att rädda mig eller förgöra mig. DAMEN. Hvarför skulle jag förgöra Er? DEN OKÄNDE. Derför att det var Er uppgift. DAMEN. väcker mitt medlidande ja jag har aldrig sett en menniska, aldrig i mitt lif en menniska hvars blotta åsyn gör mig gråtfärdig... handling som ej blifvit uppenbarad eller straffad? Säg, hvad har Ni på Ert samvete? Har Ni begått någon tadelvärd Jag hyser icke alls sådana tankar, och som Ni hufvudsakligen - DEN OKÄNDE. samvete än andra som gå fria jo ett: jag ville icke vara lifvets narr. Det må Ni med skäl fråga! Icke har jag flera brott på mitt AUGUST STRINDBERG DAMEN. att kunna lefva. Och man måste låta sig bedragas mer eller eller mindre för
R:d ”Råneo i förenämnde afseende, Staden bevilja, ”des, emot skyldighet att derföre erlägga 4 Pro”cents årlig ränta och att efter 4 års förlopp, ”sedan Samman blifvit lyftad, jemte räntan år”ligen afbetala 2 Procent å primitiva Capitalet.” ”Staden har sedermera gått i befattning, att ”efter af Kongl. Maj:t fastställde Ritningar, låta up”föra 2:ne numera fullbordade Byggnader, innefat”tande Stall och nödige Magaziner för de i Sta”den förlagde HusarEsquadroner, hvarförutan ”grunden till en CassernByggnad för en del af ”Befälet samt hela Gemenskapen af denne Troup”pe, blifvit lagd. — Desse Byggnader, ehuru ”utförde efter det enklaste byggnadssätt och med ”iagttagande af all möjlig sparsamhet, hafva lik”väl medtagit nära 44,000 R:d Banco af den ”erhållne Lånesumman, hvarföre Räntan fullt ”ut svarar emot de hyror för Stallrum och Ma”gaziti för HusarCorpsen, som Staden förut måst ”utbetala.” ”Då erfarenheten således visat, att någon ”verklig minskning i InquarteringsUtgifterne för ”Städerne icke kan förväntas genom blotta Lån. ”biträden till nödige Byggnaders anskaffande för ”Militaiiens behof; så finner jag mig af sådan ”anledning föranlåten i ödmjukhet föreslå att StatsUtskottets Betän&anden. 18$ ”Riksens Höglofl.
Vidkommande åter det s. k. mindre kreditivet, så har detsamma under föregående riksdagar blifvit anvisadt att utgå med ganska olika belopp, derom fullständiga uppgifter finnas införda dels i Stats-Utskottets vid 1853—1854 års riksdag afgift)a Utia - 4 Stats-Utskottets Memorial JiS 133. tande N:o 329, dels i sistlidna riksdags Stats-Utskotts Memorial N:o 199;'och torde Utskottet nu endast behöfva upplysa, att det mindre kreditivet alltsedan 1856—1858 års riksdag varit bestämdt till 1,500,000 R:dr, hvaraf, enligt Rikets Ständers såväl vid sistnämnda riksdag som vid den derpå följande fattade beslut, hälften afsågs för Rikets försvar och hälften för andra högst vigtiga och angelägna ändamål; hvaremot Rikets sednast församlade Ständer, utan att göra någon ändring i kreditivets belopp, beslöto att för tiden intill nuvarande riksdag någon viss fördelning af kredi-tivsumman icke borde ega rum. Utaf det då anvisade kreditivbeloppet hafva under den 11 November 1865 i Riksgälds-kontoret blifvit lyftade 379,950 R:dr 95 öre, utgörande oersatta beloppet af de på grund af Kongl. Brefven den 4 Mars och den 29 Juni 1864 utaf Statskontoret af under händer hafvande medel till Krigskollegium och Förvaltningen af Sjöärendena utbetalda förskott, dels för uppköp af förnödenheter för sammandragning af trupper, dels för åtskilliga örlogsfartygs hållande i sjön. Då Stats-Utskottet icke heller i afseende på det mindre kreditivet finner någon anledning förekomma att föreslå någon förändring i de derom nu gällande föreskrifter; hemställer alltså Utskottet, att den i Regeringsformens 63 § först omförmälda kreditivsumma må under tiden intill nästa riksdag bestämmas till enahanda belopp, som för densamma vid sednaste riksdag fastställdes, eller till En million femhundratusen Riksdaler Riksmynt.
Af den 5 dennes: N:o 175. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckt fråga om förbud mot införsel af Danska hästar. J. anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående fond till understöd för jordbrukare, som genom frost eller hagelskada förlora växande gröda. I anledning af RiksStåndens sårskilte Beslut Öfver föreslagne ändringar uti För* fattningarne, rörande Husbehofs brån vins-bränningen och dermed gemenskap ägande ämnen. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckte frågor, om ett föråndradt Skolväsende uti LandtFörsaudingarne till Barns fullständigare och tidiga undervisande uti låsa, skrifva och råkna. 372 Den 9 September e. m. Upplästes ett från Riddarhusutskott inkommit, så lydande, Memorial: (Se Bilagan N:o 5.) Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högh Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 9 September 1820. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, StatsUtskottets den 28 sistlidne Augusti under N:o 447 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver väckt frå. ga angående revision af Lästafgifts-fondens förvaltning. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconorr.ieUtskottens den 28 sistlidne Augusti under N:o 36 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner om inskränkning i Finnska handeln; blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Ut supra. Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 9 September i8a3. Den 9 September e. m. 373 S.
Jag har att förebrå mig, att jag D c il 17 April f. ni. 8 i jag ej protesterat emot hela ilen förhandling ifrån Coust.- Utskts sida, som föranledde dessa voter:s-propos:r, deras godkännande och således afven voteringen i förstärkt Const.- Ut«k.; men jag tillstår uppriktigt, att jag vid denna preliminarfråga alldeles icke fästade den stora vigt, som den nu synes erhålla, då Const.Utsk., aflägsnande sig ifrån 56 §:ns i Reg.Ftn bestämda föreskrift och före jemkningsförslagets t i 11— vägahringande i en preliminärfråga, inheintat Ståndens tanke, d. v. s. sökt att genom votering i förstärkt Const.Utsk. få en ledning för sitt arbete. Jag kunde likväl ej dermed anse R. St:s detinitiva beslutanderätt vara omintetgjord. Jag trodde att hela denna åtgärd var endast och allenast ämnad ali förskaffa en ledning för Coust.Utsk:s arbetssätt, alltid förutsatt, att om Const.Utsk, på denna grund lyckades att uppgöra ett antagligt förslag, sä måste dess antagande likväl bero på R.
Å nyo föredrogs Herr Berghtnans, Ambrosius Magnus, den 26 sistlidne Februari förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående in-^ köp af Canzli-Rådet Schoerbings afhandling om det råtta Skogshushållningssåttet, jemte Friherre Boijes, Ludvig, i anledning deraf, samma dag afgitne yttrande. Herr Berghman, Ambrosius Magnus: I den händelse StatsUtskottet ej1 har medel till det uppköp jag föreslagit, får jag framställa som alternatif, att ett exemplar måtte inköpas af hvarje Moderkyrka, då boken derigenom kunde spridas i Riket. Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Goran: Jag har visst ej något emot att Herr Berghmans Memorial i»emittoras till StatsUtskottet, men jag får blott upplysa, att 173 Den 5 Martil, LandtbruksAcademien inköpt en del af exem* plaren. Boken år för öfrigt en öfversättning från Tyskan, och, enligt den kännedom jag deraf åger, kan ämnet visserligen båttre behandlas, ån det skett i denna bok. Herr Berghman: Det år besynnerligt att LandtbruksAcademien inköpt exemplar af boken om den ej ägde värde. Att originalet år på Tyska kan vål vara, men Bönderne kunna ej Tyska, och således har den gjordt väl, som öfversatt boken, ty boken bör bli känd. Friherre Ridderstolpe, Fredric'. Anledning till omdöme i denna sak kan hämtas af det öde, sorn vederfors en dylik proposition, i afseende på Herr Ekenmarks väfbok. I Vestmanland åtminstone köpte ingen Socken något exemplar: de hade intet att köpa för. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: AU ting är relatift. Då LandtbruksAcademien köpte boken, var det för att tjena till utdelning till LandthusbållningsSäUskapen, hvilka åro 24, således ett inskränkt antal. Det år stor skillnad emellan en dylik åtgärd, och den att ålägga ModerKyrkorne att köpa en sådan bok, då den säkerligen på ganska många ställen alldeles icke skulle komma att begagnas.
Hr Lagerheim, Lars Magnus: Då tiden redan är långt framskriden, kunde R. o. Ad. med skäl snart vara otålig öfver en alltför mycket förlängd diskussion. Jag vill blott derföre yttra några fä ord. Då icke hotelser och pockningar motverka, är det en pligt att gä rättvisa och billiga önskningar till mötes. Allmän ordning och allmän säkerhet böra icke ligga någon mera om hjertat än R. o. Ad. Det är derföre icke skäl alt nu söka skydd bakom privilegiprnas egid, utan tillstyrker jag vördsamt, att Utskrs betänk, må blifva antaget med det enda undantag, som synes allmänt här hafva vunnit afseende, nemi. att bestyret ej må till boställen utsträckas. Frih. Hamilton, Hugo: Tillräckligen är visserligen yllradt i detta ämne och jag hade derföre icke tänkt att uptaga liden ; men en värd talare har med serdeles eftertryck uprepat ett yttrande under tvenne sina anföranden pä detta rum, hvilket jag fruktar möjligen skulle kunna verka på en eller annans känsla och beslut, när afgörandet förekommer. Han har nemi. sagt, alt han icke har något emot alt de hemman, som till följd af sin jordnatur varit befriade ifrån fjerdingsmansbestyrel, må hädanefter deruti deltaga; men att, in nån han derpå ingår, K. M:s nåd. sednast utgifna instruktion för fjerdingsmännen borde ändras, och har han serdeles klandrat Utsk., för det att Utsk. icke har utredt den frågan. Han har äfven sagt att, i följd af denna intruktion, är fjerdingsmannen Länsmannens dräng, och (ill en dylik dräng vill han icke, alt innehafvaren af sådan jordnatur skall nedsättas. Han säger vidare, att Styrelsen har ända sedan 1820-talets början ouphörligt sträfval lill att göra fjerdingsmännen till Länmannensj dräng. Icke lära väl R. o. Ad:s ledamöter eller någon annan tro, att Styrelsen för sitt höga nöjes skull eller för att nedsätta de personer, som fått sig updragel alt vara fjerdingsman, föreskrifvit att fjerdingsmännen skola biträda Länsmännen.
ker och tiga när jag tiger; med ett ord ni skall falla in på rätta stället! Ni ska göra som jag gör, skrika som jag skri FJÄRDE AKTEN MUNSKÄNKEN. inte riktigt? Hvad var det han sa om Kungen; jag hörde BARBERARN. messan; och nu vandrar han från kyrka till kyrka att få stanna i vapenhuset. Ibland upphör messa Jo han har fatt skrupler sedan han uteslöts från med Dominikanernas svarta kors och tigger om lof och bön när han kommer in, men ibland blir han gabbar honom. utdrifven, och då är folket strax till hands och be MUNSKÄNKEN. som vill. Jag för min del bryr mig inte om körkan, som tror di är galna, och drar omkring nakna och piskar sig på ryggen hvad de så för resten har för sig, det vet ingen. Det är något svineri att di inte ska få gå i körkan för nu om tider tror ingen människa något, och di BAGAREN. och den ena profeterar i öster och den andra i vester, så en ärlig bagare ju inte vet hvad en ska tro. Ja här är spåmän och drömmerskor i hvar knut, fram till Barberarn. BÖDELN Hör nu Barberarn! FOLKUNGA-SAGAN. BARBERARN till Bagarn. Tro den fan, han vill vi ska dricka med honom? Till Bödeln. Jaha, här är jag! BÖDELN. den felaktige, som har fått lof ta liket till begraf Joo, det är några kvinnor här, slägtingar till ning; men de tänkte först fråga om gossen därinne fick lof att klippa skägget, för det skulle vara liksom hedersamt han komme i grafven... BARBERARN. djupt sjunken att jag renrakar kadaver! Teufel noch einmal! Hör nu, Mästerman; menar han att jag är så BÖDELN. endast handlade om sista tjänsten till den felaktiges kalla vi kärleksverk. Herr Hofbarberaren, jag må be märka att det kvarlefvor, och densammas utgörande af gossen; det BARBERARN. Är Du ute och gör kärleksverk, Rackare? BÖDELN.
Men stanna två Stånd emot två, förblifve vid hvad förut finnes stadgadt. ” skall, med eller utan de, af medanstående Voterings-propositionerna N:ris 3o, 3i, 32, 33 och 34 beroende modificationer, antagas till grundlagsenlig behandling, ”röste Jaj" ”Len det ej vill, röste Nej.” ”Vinner Nej, koinmer nuvarande redaction att bibehållas, med tillägg vid slutet af orden: ”Så länge de, efter deras lydelse, af Banken med Silfver inlösas.” Voteringen utföll med 3r Ja emot 48 Nej; hvadan nedanstående Voterings-propositioner N.-ris 3o, 3i, 32, 33 och 34 förföllo. Trett ionde Voterings-propositionen. Se Memor. N:o 78, Prop B. ”Den, som vill, att 1 mom. 72 §. Regerings-Formen skall erhålla följande lydelse: ”Rikets Ständers Bank förblifve under Rikets Ständers egen vård och garantie, så att den må ostördt förvaltas af de Fullmägtige, hvarje Riksstånd dertill förordnar, efter Rikets Ständers, i öfverensstämmelse med serskild Banco-Lag och Rikets öfriga^ gällande Lagar, gifna föreskrifter, samt att Rikets Ständer åligger att fylla den brist, som möjligen kan uppstå i Bankens tillgångar, för fullgörandet af dess genom Lag stadgad0 förbindelser,” ”röste Ja,” ”Den Consthuiions-Vtskotten Memorial Nio 117. 9 ”Den det ej vill, röste Nej." ”Vinner Nej, godkännes följande redaction: ”Rikets Ständers Bank förblifve under Rikets Ständers egen vård och garantie, så alt den må ostördt förvaltas af de Fullmägtige, hvarje Riks-Stånd dertill förordnar, efter Rikets Sländers, i öfverensstämmelse med serskild Ranco-Lag och Rikets öfrige gällande Lagar, gifna föreskrifter; "och äligge Rikets Ständer’’ att fylla den brist, sorn möjligen kan uppstå i Ban~ kens tillgångar, för fullgörandet af dess genom Lag stadgade förbindelser.
Län motion, om upphörande af Jura Patronatus samt statsanslag till löner åt Prebende-pastorer; 25:o Densammes motion, angående pension af 2000 rdr för Professoren och Rid daren C. Palmstedt; 26:o Jan Janssons från Westerås Län motion, angående ändring i sättet för utdebitering från en del, Westmanlands regemente tillhörande Soldatrotar af den, under benämning Trosstransport-medel, utgående afgift; 27:o Arvid Arvidssons från Elfsborgs Län motion, angående upphäfvande af den Kongl. Kammar-Kollegii Advokat-Fiskal hittills åliggande skyldighet att granska Länens markegångstaxa; och 28:o Carl Tholssons från Skaraborgs Län motion, angående utsyning på kronoparkerne Halleoch Hunneberg för Åse Häradsboer inom nämnde Län. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet nedannämr.de motioner: l:o J. Lekbergs från Orebro Län, om förändrad redaktion af 15 Kap. 1 § samt 17 Kap. 2 § i Kongl. Skiftes-stadgan den i Maj 1827, jemte hvad dervid blifvit muntligen yttradt; 2:o Joseph Holms från Stockholms Län, om förändring af Presterskapets löningssätt; - 52 Prot.-Utdrag den 23 December 1850. 3:o Anders Nilssons fiån Hallands Län. angående förändring till den 14 Mars af afoch tillträdes-tiden för alla till Ecklesiastik-staten hörande hemman m. m; 4:o Ingemund Odins fi än Gottlands Län, angående upphäfvande af patent-rättighet å allmänt nödvändiga och nvttiga tillverkningar såsom åkerbruksredskap m. m.; 5:o Anders Pherssons fi än Östergöthlands Län, angående förändrad redaktion af 12 Kap. 8 § 1 mom. i Kongl. Skiftes-stadgan den 4 Maj 1827; 6:o A. W. Svartlings fiäre Östergöthlands Län, med förslag att genom underdånig skrifvelse fästa Kongl. Majtts
Dvifetö ©tänberé Derom gjorDa bemfrällan bär Serfattnin* . o flar röranbe Äongl. ^a):t i naDcr förorDnat, att all förböjD t j e n fia te b e r äFn i n g wiler ir a pet voiD (EcdefiafiiFa beftällningar Fontmcr att meD niunaranDe innel>af SRättigbeten att Falla l)itépreDiFanter f>ar af ^ongt. $)laj:t blifmit närmare bejlämD, på fått fKiFetö ©tänDet i Detta affeenDe förejlagit. Slngåenbe folDaterö odj annat FrigémanjFapö jFplDigbet att Deltaga i ForFobpggnaD l;ar J?ongl. 3)}aj:t, meD bifall till SRiFetö ©tänberS bärom gjorDa framjfällning, meDDelat nåDig föreffrift. Sörlag till tmänne npa årgångar preDiFotepter f)ar på jFongl. 3)?aj:tö nåDtga befallning b 1 i fro i t utarbetaDt. ivonfiftoriernaö npligen afgifna berättelfer om folFiinDermiöningenö Soifftotorna. tilljfånb i riFet Den 1 3uli innemaranDe år utroifa följanDe förbål» lanDen:
Hos honom inackorderades Erik, såsom jag tills vidare vill kalla honom. Sten hade måhända fått qvistigt nog att afhålla unga herrn ifrån att lefva litet vidlyftigt, så framt han icke i huset haft en dotter, skön som den skönaste af gratierna. Du har sett henne. Det var fru K., henne som jag talade vid i Wadstena. Jag genomilades af en rysning vid minnet af henne och nu gissade jag genast hvem Erik var. Carl fortfor: »Charlotte Sten, eller Lott, såsom hon kallades, var vid den tidpunkten 25 år och omtalad i trakten för sin fägring; hon var derjemte sin fars ögonsten. Gubben var enkling. Allt hvad Lott gjorde, sade eller önskade, var i fadrens tycke utmärkt, och han kunde tillbringa långa stunder med att betrakta henne. »»Lott är, tag mig skock millioner, den vackraste qvinna på hela jorden,» utbrast han ofta i sin förgudning. Hvad fadren uttalade, det tänkte Erik. »Man hade väl kunnat förutsätta att Lott borde vara ansenligt bortskämd? Men detta var icke fallet. Hon, Motala smycke, tycktes alldeles okunnig om att hon var skön. Visserligen klädde hon sig gerna, men alltid enkelt. Hon förde sig med värdighet, men utan allt öfvermod, trifdes bäst bland fruntimmer och föreföll kall och tillbakadragen mot männer. När fadren lofsjöng hennes skönhet, sade Lott helt muntert: »»Kära pappa, det måtte ändå icke vara så fasligt mycket med min fägring, efter jag uppnått mina respektabla fem och tjugu år utan att den förskaffat mig en man. Du kan icke ens skryta af att du afskedat en enda friare. Medgif att det der icke talar för saken; en korg borde väl en så vacker flicka, som du påstår att jag är, haft tillfälle gifva bort.» »Vid sådana utlåtelser blef kaptenen alltid förtretad och gick in till sig, ursinnig öfver att icke kunna framdraga en enda afskedad friare. »Detta ämne för fadrens bekymmer sysselsatte också alla i och omkring Motala. Man frågade hvarandra huru det egentligen kom till att Lott förblifvit ogift, att man icke hört talas om att hon haft något anbud och man fördjupade sig i gissningar.
I afseende åter på säkerheten vid ett, enligt nu omförmälde grunder, afslutadt köp af ifrågavarande dispositions-rätt bör iakttagas, att Sockne-Committéens beslut, antingen det öfverkla-] gas eller icke, alltid skall till E. K. M:ts Be<J fallningshafvande insändas, och att Jord-egaren* då han i Landt-Ränteriet nedsatt köpeskillingen, må, emot vanlig lösen, såsom för ProtocollsTJtdrag, erhålla E. K. M:ts Befallningshafvandes bevis derom, att depositionen blifvit till fullt belopp verkstäld och att Jord-egaren således dädanefter för evärdeliga tider äger fri dispositionsrätt så väl öfver den inlöste Ekeskogen, som de Ekar, hvilka sedermera kunna å hans egor uppväxa; och bor detta förhållande äfvenledes uti Kronans Jordeböcker behörigen antecknas; hvarförutan i samma ändamål, ej mindre E. K. M:ts Befallningshafvande skall å bestämde tider till EK. Mus och Rikets Kammar-Collegium insända uppgift på de hemman och lägenheter, hvilkas Ekeskog på förberörde sätt blifvit försåld, än äfven Jord-egaren åligger, att hos Häradsskrifvaren uppvisa nyssberörde bevis, hvarå, så väl denne senare, sorn Lands;Camoiret böra Underdåniga Skrifvelser. 829 teckna: att annotation i Jordboken blifvit verkställd. För öfrigt anse Riksens Ständer, att, i öf? verensstämmelse med Öfversten af Bornemans förslag, så väl premier böra utdelas för Ekeplanteringar, verkställde och behandlade efter meddelad föreskrift och för utmärkt vård om redan uppvuxen ung Ekeskog, såsom ock gratificationer beviljas dem, som till Kronan öfverlemna utmärkt stora och rara Ekepiecer, äfvensom att upplags-platser böra inrättas, hvarest enskilde kunde med beqvämlighet få afyttra så beskaffadt Krum-verke af Ek, som vore för Flottornes behof användbart.
Utskottet har icke funnit något att erinra vidden från RiksgäldsGontoiret skedde utbetalningen, enär de härföre till Hrr Fullmäktiges efterrättelse stadgade villkor blifvit behörigen iakttagne; och torde Utskottet för öfrigt få vördsamt åberopa sitt afgifne Utlåtande, i anledning af Revisorernes Berättelser örn granskningen af StatsVerket, N:o 6a 12 §. sid. 260 och, i2 S t a t s - U t s k o 11 e t s enligt hvilket Utlåtande, Utskottet skall framdeles till R. H. St:r serskildt Betänkande öfver detta ämne afgifva. d) Obligationer, utfärdade af RiksgäldsContoiret till liqviderande af de ersättningar, K. M:t i Nåder behagat bevilja Svenske Medborgare för lidne förluster genom Skepps uppbringningar, till ett sammanräknadt belopp af 491,287 R:dr 48 sk. 9 rist. att infrias utaf de medel, hvilka härtill varda utsedde. För att på ett ställe framlägga förhållandet med RiksgäldsContoirets Inkomster och Utgifter, ifrån och med den 1 Januari i8a3 till samma dag år 1828, har Utskottet låtit författa bilagde Sammandrag af desse fem årens Cassa-Räkningar (Litt. A.), äfvensom, för att lemna en öfversigt af de förändringar, R:g:sContoirets Skulder, Tillgångar och Fordringar undergått under ofvanberörde fern år, 4:ne JemförelseTabeller äro upprättade, af hvilka den ena (Litt. R.) upptager Skulderne den 1 Januari i8a3 och den r Januari 1828, och den andra (Litt. C.) likaledes Tillgångar och Fordringar vid samma tidpunkter.
Jag medgifver, att om motionen endast angått indragning af kronotionde, hade den af Motionären begärdte remiss varit lämplig; men då, såsom jag upfattat motionen, den äfven afser indragning till Staten af Lunds Domkyrko-hemman, och således ingriper i äganderätten, anser jag Lagutskottet deröfver böra yttra sig. Herr Munck af Rosenschöld: Den sista värde Talaren har mycket missförstått mig, om han trott, att min motion åsyftat indragning af några till Domkyrkan donerade Den 9 Mars f. ra. i3 hemman. Den angär hlott den till Domkyrkan anslagne kronotionde!). För öfrigt har jag för min del intet emot den af Friherre Boije äskade remiss till Lagutskottet, hlott den äfven sker till de vederbörlige Utskotten, till dem nemligen, som hafva befattning med de frågor, i sammanhang hvarmed min motion blifvit framställd. Herr Hjerta, Gustaf: För min del anser jag remiss till Lagutskottet vara obehöflig; men deremot tror jag ordningen fordra, att motionen, som ej har sammanhang med något nu förevarande ämne, blir livilande på bordet till nästa plenum, såsom det förhålles med andra motioner. Friherre Ehrenborgh , Casper Wilhelm: Jag har endast begärt ordet, för att, i anledning, af Friherre Boijes begäran, att motionen äfven borde remitteras till Lagutskottet, hemställa, huruvida en sådan remiss är nödig. Om remiss sker till Statsoch EkonomiUtskotten, på sätt Motionären begärt, lära dessa Utskott icke underlåta att tillse, huruvida motionen innefattar rättsfrågor, eller icke; innefattar den rättsfrågor, så bör den till vederbörande domstolars, men icke till LagUtskottets, behandling ofverl emnås; innefattar den deremot icke rättsfrågor, så hör den onekligen endast lill Statsoch Ekonomiutskottet. I båda fallen lärer den aldrig kunna tillhöra Lagutskottet. Lades på bordet. Den 9 Mars f. m. Friherre Boije_, Ludvig: