Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som, med afseende å Riksdagens snara afslutande, ansett sig pligtigt att ofördröjligen lill Rikets Ständer öfverlemna förslag till de reglementariska föreskiifterna för Bankens styrelse och förvaltning, samt af sådan anledning jemväl redan upprättat de föreskrifter i blifvande Banco-reglemente, som komma att motsvara y:de Artikeln i nu gällande Reglemente; har trott sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att något hinder för pröfningen och antagandet af olvanberörde förslag icke finnes deruti, att möjligen sistnämnde för eskrifter redan blifvit af Rikets Ständer godkände, emedan den förändring, punkt 3 i Betänkandet N:o i84 i sådant fall skulle komma att undergå, endast hade afseende på redactionen, och sålunda icke ovilkorligen fordrade att Rikets Sländers bapröfvande underställas; hvarjemte Utskottet i öfrigt får åberopa dess i Utlåtandet Nto 192 denna dag afgifne förslag till stadgande, motsvarande §. 107 i nu gällande Banco-reglemente. Stockholm den 1 Juni 1S41 * N:o 192. Ank lill Exp. Utsk. den 3 Juni l84l, kl. 1 e. m. Memorial, med förslag till reglementarisk a föreskrifter, motsvarande 4-' Artikeln i nu gällande Banco-Reglemente. Efter verkställd granskning af 4:de Artikeln uti nu gällande BancoReglemente, får Utskottet härigenom tillstyrka, att de deruti intagne föreskrifter jemväl hädanefter måtte bibehållas, med undantag af dem, som innefattas uti §. 87 mom. 6 och 7, §. 88 mom. 6 och 8, §. 90, §. 94 mom. 1, §. 99» §• 101 mom. 1, §. 102 mom. r, §. io3 mom. 2 samt §. 6 B anea-Utsk jtlds Memorial, N’o 192. io4 morn.
Det är derföre nyttigt och angeläget, att hafva särskilda korporalskolor för den allmännaste, den lägsta underbefälsbildningen, och erfarenheten visar nu att mången som första gången icke lyckats afsluta korporalskolan, har sedan en annan gång med utmärkelse genomgått densamma. Korporalskolorna, som hvart tredje år hållas å en del mötesplatser, medföra en ringa kostnad, och de, som hållas å kommenderingsorterna, ingen. Alla skäl tala sålunda för att de må fortfara. Visserligen blifva en del öfningar vid dessa skolor, i anseende till den ringa styrkan, mindre fullständiga än vid underbefälsskolorna, men dock tillräckliga för att genomgå hvad som för korporalskolan nödtorftligen erfordras. För undervisningen vid dessa skolor bör tjena till efterrättelse hvad som för första afdelningen af underbefälsskolorna kun blifva fastställdt. I det bilagda förslaget till föreskrifter rörande undervisningen vid sistnämnda skolor, är vid första afdelningen några afvikelser gjorda från hvad som nu gäller för korporalskolor, för att ställa underbefälsskolans olika af - 30 delningar i ett riktigt sammanhanng med hvarandra, och dess lägsta afdelning, korporalsskolan, i riktigt förhållande till den fullständigare rekrytbildning som af komiterade bllifvit föreslagen. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslås: Att, oberoende af underofficersskolorna, särskilda korporalsskolor fortfarande må hållas, dels å alla orter der kommenderingar utur indelda armén äro i garnison förlagde och tjenstgöringsförhållandena det medgifva, dels ock för regementen och corpser, som icke deltaga i sådane kommenderingar, å mötesplatserne samtidigt med rekrytmötet. Att i afseende å undervisning, kunskapsprof, utmärkelsetecken m. m. må i tillämplige delar gälla till efterrättelse hvad för första afdelningen af underbefälsskolorna vid indelda infanteriet är föreskrifvet. Vid indelda kavalleriet kunna för underbefälsbildningen icke så beskaffade undervisningsanstalter ifrågasättas, som vid infanteriet blifvit föreslagna. Regementenas fåtalighet och deras, med undantag af de skånskas, spridda förläggning, försvårar sammandragandet af befäl och trupp från skilda regementen till det antal, att omfattande öfningar kunde verkställas, utan att kostnaden blefve alltför betydlig.
Majit framställde grunder tillstyrkt den föreslagne eftergiftens beviljande; såsom skäl hvarföre serskildt åberopats Rikets Ständers den 8 Juli l8l8 aflåtne underdåniga skrifvelse, deruti Rikets Ständer förklarat den af Presidenten af Billbergh år 1815 utförde liqvidation med Preusiska och Tyska Staterna om de till Svenska Armeen under sista fälttåget derstädes Slats Utskottets Utlåtande, N.-o 88. 9 lemnade försträckningar, genom hvilken liqvidation Rikets skalder till dessa slater minskats från 2,139,195 R:dr 31 sk. 11 r:st till nära 1 million R:dr Pomersk kurant, nogsamt vittna om ett derå användt noggrant och nitfullt bemödande, äfvensom hafva blifvit på kort tid och med besparing i kostnaderne verkställd, hvadan Rikets Ständer, såsom ett bevis af den erkänsla, hvartill af Billbergh såmedelst gjort sig berättigad, åt honom anslagit 10,000 R:dr B:co. En talare har deremot yttrat den åsigt, att en dylik eftergift, derest den skulle ega rum, borde jemväl utsträckas till de tvänne öfrige i Kongl. Maj:ts Proposition icke förordade tjenstemän. — Hos Bonde-Ståndet har ett större antal ledamöter ansett den ifrågaställde befrielsen från ansvarsskyldighet i balance-målet, såsom innefattande ett till sina följder betänkligt prsejudicat, icke böra bifallas.
Slutligen bar Utskottet, genom Protocolls-uldrag för den 30 sisllidne October erhållit del af ett hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, efter ärendets förehafvande derstädes, utaf Herr Berg von Linde J.} afgifvet anförande, deri han, under erkännande af svårigheten att åt Communal-Styrelser uppdraga direct befattning med förvaltningen af omyndiges gods, deremot förmält, alt, enligt hans åsigt, skulle åt dylika myndigheter kunna öfverlå - £ Lig-Utskoltels Utlåtandej 2V.-0 65. tas controllen å de förvaltande förmyndarne, hvilka myndigheter borde blifva allmänna och permanenta, samt hemställt, om^ icke åt dem kunde uppdragas att a) ”tillse, det icke någon omyndig må sakna lagligen tillförordnad förmyndare, samt, i händelse så inträffar, derom hos
Ständers ynnestfnlla bewagenbet och wägar för - Den 6 Maj. 41 försäkra, at wi altid skola söka til at deraf gora ost förtjente. Herr Estwerste-I-ieutenLNteri ^,6!er8pg.rre. Högwälborrre Herr Laron och Landtmarskalk! Högoch respective Ledamöter af Riksens Högloft. Ständer! När wi anträdde wärt tåg til Hufwudstaden, war det roar förkunnade föresatts at med wapenstprka bereda Lagstiftande Magtens sammankomst, at förswara dest öfwerläggningsfrihet; kärlek til Fäderneslandet, wördnad, förtroende, undergifwenhet för Rikets i<e^re8ent»nter, wörö werkmngspunkterne för mätt företag. Äfwen i händelse af mvtgäng och olyckor wäntade wi otz wara Landsmäns tacksambet öfwer wart stoft: i händelse af medgäng wägade wi hoppas, at fä höra Swensta Folkets bifall: denna sista, denna obestrifligt ljufwa belöning tilhör ost nu. I lugnets eller stormarnes stund stola wi glädjas ät det bifall wi wunnit: wara hjertan, wära armar äro helgade ät Sweriges frihet och sjelfständighet, hwarje Soldat har samina tänkesätt, samma nit, som hwgrje Befälhgfwgre. Lagstiftande Magtens fortfarande wälwilja är wär ära, wär tillfredsställelse. Derefter och sedan samtlige ofwqnbemälts Herrar äter afträdt, afgick den stora vspumcionon under Herr l^i-ons och Lqndtmarstglkens anförande til det Kongl. Slottet, och Riddarhus - Lecreteraren äterträdde til kleni - krotocollet.
Mig synes derföre vara bäst, att vi sjelfva besluta derom, helst fullmägtige ej äro ålagda att utgifva nya valörer, utan blott blifvit berättigade dertill för den händelse, att R. St:s beslut ej vore fullständigt. Man har åberopat ett särskildt skäl, hemtadt från de gamla plåtarnas fortsatta begagnande. Detta är ej särdeles vigtigt, ty att gravera nya plåtar lärer ej upptaga mycken tid; och om vexelbanken emedlertid qvarstår i sitt nuvar. skick, förloras ju intet för dem, som önska sig sedlar på 100 r:dr b:co. Frih. Boye, Fredr.: Jag förenar mig med dem, som yrka instämmande i PresteStrs beslut, och ser ej, hvartill eu valör af 66 r:dr 3a sk. skulle tjena. Helt annat var förhållandet, då papperet var så tjockt, att ett bref med penningeremiss gick öfver 1 lods vigt, men nu, då två sedlar tillsammans icke väga så mycket som en enda förut, finner jag intet skäl deruti. Det är dessutom desto angelägnare att hafva fixa valörer, som den beqvämlighet, nästan gränsande till sjelfsvåld, hvilken hittills fått äga rum, att kunna få hvad sedelvalör som helst, icke medgifves i något annat land. Jag tillstyrker äfven af detta skäl antagande af PresteStts inbjuda. R. o. Ad. antog inbjudn. till instämmande med Presteoch BondeSt:n, att éj någon sedelvalör å 66 r:dr 3a sk. b:co, enligt nya formulären , må bestämmas till utgifvande från Banken; i följd hvaraf den i detta afseende föreslagna voter:spropos:n ansågs förfalla. An g: de de j:ne sedelvalörer, som fullmägtige, utöfver de af R. St. bestämda, få utgifva. R. o. Ad. antog inbjudn. till instämmande i Presteoch BondeSt:ns heslut, att de tvenne sedelvalörer, hvilka fullmägtige, utom de som af R.
Utskottet har derföre ock, lika med Koimnitterade, ansett, att egare af kapitaier böra för den inkomst, de deraf åtnjuta, utgöra direkt bevillning. Häraf mäste naturligtvis blifva en löljd att, på satt uti väckta motioner af Hans Excellens Herr Grefve Löwenhjelm och Biksdags-iullmägtigen C. A Larsson blifvit yrkadt, de uti 33 och 34 §§ al nu gällande Bevillnings-stadga i afseende på det s. k. bevillnings-aldraget meddelade föreskrifter böra upp häfvos. Då likväl ojemnheter i beskattningen måste uppkomma om kapitalbevillningen påföres enligt särskilda grunder, har Utskottet, till undvikande deraf, sammanfört stadgandena om bevillning af all inkomst, vare sig af kapital eller arbete, hvilka lill större delen finnas intagne uti 7:de och 8:de §§ af Kommitterades förslag, samt åt dessa stadganden sökt gifva så mycken enkelhet och tydlighet som möjligt. Genom Kongl. Brefvet den 24 September 1847 är väl redan föreskrifvet, att alla till de förenade Rikenas beskickningar hos utländska magter hörande personer, Svenskar eller Norrmän, skola till Svenska Staten erlägga bevillning för den beräknade Svenska andelen i deras löner; men Utskottet har dock ansett lämpligt, att berörde stadgande, i hvad det afser Norrmän, i den blifvande nya bevillningsförordningen införes. Ehuru af fast egendom, tillhörig Kronan, bevillning icke utgår, torde deraf icke böra löija, att arrendatorer al dylik egendom skola, för inkomst af arrendet, vara hell och hållet befriade från all bevillning och dermed ofta följande kommunala afgifter. Men att, på sätt Kommitterade föreslagit, ålägga dem fastighetsbevillning, om ock blott lill någon del af den i allmänhet bestämda, synes icke varu lämpligt; utan har Utskottet ansett sig böra föreslå att Krono-arrendatorer skola utgöra bevillning för den inkomst, de af sina arrenden anses åtnjuta. § 7. Bevillnings-Ulskottets Betänkande M 20. 25 § 7.
Riksens Ständer hade bö .e af grundsats och af förutseende af en nyttig werkön för framtiden pä den Swensta National, caracleren trott sia se det rätta deri, att hwar och pn yngling inom den utsatta aldcrn, mätte förplig» tas, att sjelf utan; Men wid betraktande of sakens nyhet, da erfarenheten lärt, att allt »ant och godt af en stor och kraftia inflytelse endast småningom f werster» sprides och stadgaS, da wid cit möjligen of, werhängande behof Riksens Ständer trott sig böra aflägsna allt, som, mä wara as fördom elier mindre tydliga begrepp om sakens förhållande, elier af hwad orsak som halst, stulle kunna göra Nationen mindre böld, q:t statligt ga Eder kongl. Måms Nådiga afstgtcr till mösts, haswa RikienS Stander trm: sig b na medgstwa, att legning ma warda tilläten. De haswa trott, alt nar ett fritt wal lemnäs at hwar och en, att utgå eller genom legning sylla sitt rum, det behösliga antalet af Stridsman alltid lättare stall fyllas, i fum förlitande, att de osägenheler. som legningen atföster, genom uppmärksambet wid Manstaprts antagande och Befälets omtänksamhet, i det mästa matte kunna asböjas, intill desi det allmänna tankesättet, ledt af erfarenheten, säkrast gfgör hwad i detta afseende bordt stadgas; skolg.ndeS dyck denna legoingsfrihtt, i afseende pä de Wlkor dkMid, som f de följande puncterna Vewä, Den sz Maji. z6» ringsmanstapet förestrifwas, pa intet wis förändra den förut stående Swensta Armeens rättigheter i detta afseende. ?:o ''Att Kongl. Maj:t, i män af behofwet "til!
Ilr Fril), o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till StatsUlsk. remittera Hr Lagerhjelms motion. Bifölls. Hr Lagerhjelm: Hr von Troil gjorde vid motionen ett tillagg, som jag för inin del äfven tillstyrker, nemi. att revisionen måtte sträckas äfven till liksgäldsverkels räkenskaper, oell således omfatta stutsoch liksgäldsverkens räkenskaper. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till StatsUtsk. äfven remittera Hr Lagerhjelms tillagg till sin motion. Ropades ja. Frih. Nanckhoff, Johan Otto: I förmodan att StatsUtsk:s utlåt. N:o 348 icke skulle förekomma i nästföregående plenum, undgick jag tillfället att yttra mig deröfver. Då, likasom nu, ämnade jag icke orda något i hufvudsaken. Jag var nemi., redan innan Utsk:s utlåt, inkom, underrättad på ett sätt, sorn gjorde att utgången af den motion, som jag väckt, var för mig nära nog likgilltig. Jag skulle, i händelse jag i Ståndets plenum yttrat mig härom, endast begärt ullåt:s läggande lill handlingarna. Weil detta utlåt, företer en particularitet, som jag anser anmärkningsvärd, och det är deröfver, som jag anhåller att få yttra mig. Till undvikande af vidlyftighet anser jag visserligen nödvändigt, att ett Utsk. i sina utlåtanden icke in extenso intager de motioner, hvarpå de sig grunda, utan endast resuraeer deraf. Men då måste dessa resumeer redigt uppfatta ärendet, hvarom fråga är, sanni och tydligen återgifva motionärens uttryckta tanke. Detta är så mycket angelägnare, sorn Utskts utlåtanden icke utöfva ett ringa inflytande på de beslut, som inom RiksSttn fattas, hvaraf följer, att om Utsk:s referering af motionen är skef eller oriktig, så kunna besluten inom Stånden blifva helt andra än de, hvilka man haft anledn. att förvänta sig.
Det af Utsk:t här framställda förslag leder i praktiken derhän, att det belopp, som bränvinstillverkaren anmäler, kommer att med T' j understiga den blifvande tillverkningen. Han behöfver icke erlägga i förskott skatt för detta belopp, då han är säker om, att underlåtenhet att betala den förskottsvis icke medlörer för honom något äfventyr. Man har uppgifvit för mig, att den bränvinstillverkare, som noga lörstår sin sak, icke kan, utan att derom vara sjelf medvetande, uppgifva sin tillverkning så felaktigt, att den kommer slutligen att med x\; öfverstiga det belopp, hvartill han sig angilvit. linder sådana omständigheter kan jag icke annat än förena mig med dem, som yrka afslag å den ifrågavarande punkten. Frih. Braunerhjelm: Här har blifvit omnämndt, att en bränvinstillverkare ej så noga skulle kunna bestämma beloppet af sin tillverkning. Om en sådan skall bestämmas pr dag, tror jag det vara ganska svårt och nära omöjligt, meri beräknar man tillverkningen pr månad, låter det sig, enligt min tanka, göra. Om vi t. ex. taga ett bränneri med 27,000 kannors tillverkning pr månad, och hvars medium pr dag utgör 1000 kannor, så är det mig tillåtet att för samma skatt bränna 2,700 kannor. Vid slutet af månaden skall jag ovilkorligen veta, om Den 6 Maj e. m. ill jag brännt så mycket, och det står mig då fritt att stadna af mitt bränneri. Jag kan således icke finna att det är skäl att göra ifrågavarande tillägg, derföre att man icke kan beräkna sin till verkning. Man har vidare sagt, att det ligger en orättvisa deri, om ej denna förändring skulle göras. Enligt min tanke ligger det snarare en orättvisa deri att medgifva en sådan, ty livar och en, som håller sig till den uppgift, som han en gång a 1'gifvit, förlorar den förmån att slippa betala skatten på förhand, hvilken förmån de deremot komma i åtnjutande af, som på förhand uppgifva sig för mindre belopp än de ämna att bränna. Jag kan således ej annat än vidblifva mitt föregående yrkande. Frih. Raab: Det förhåller sig visserligen på så sätt, som Frih.
Ridderskapet och Adeln, Högwördige Prest-Standet och Wälloft. Borgare,Ståndet derefter till Stats'Utskottet remitterat; Hwaremot Hederwärda Bonde - Ständer förklarat sig wilja dest Utlåtande framdeles meddela Redan wid Riksdagens början nar förra Betänkandet afgafs, hade Stats-Utffottct nogsamt insett swärigheten, alt stadga en allman Författning, stm i alla tider kunde wara lämplig, att ä ena sidan bereda en sadan organisation af Styrelsen af RikSgälds-Werket, under påstående Riksmöten utom Stockholm, som till alla delar kunde uppfylla hwad Reglementet för Riksgälds »Contoiret, i afseende pa Formen wid göromalens behandlande, kräfwer, utan att a den andra i någon matto inffrän - n»6 Den 6 Julik. ka Fullm'gliges rättighet, att i egenstap af Riksdagsmän fran Stockholm afresa; Och hwilken ösrvertyqelse hos StatS, Utstottet vater den af Utstotlet förehafde granstning af Rikögälds-Werket ytterligare diitwit stadgad, enar Utstottet nu ägt tillfälle, att i mera widstiäckt matto erfara, att sadane ärender, hwilka wid denna Riksdag, i anseende till CvntoirctS nu warante ställning och förhållanden, icke kunnat förekomma, skulle wid andre tillfällen kunna förefalla samt fordra skyndsam åtgärd och handläggning. Det är allisa, i betragtante häraf, Statsutskottet för stn del skulle anse tjenligast. alt, när man icke kan förutse och bestämma till hwad antal Fullmägtige kunna komma att bewista Riksdagar, som hallas utom Stockholm, hwarester dock en widtaqande allmän Författning synes böra lämpas, Riksens Högloft. Ständer wid. början af hwarje Riksdag, pä lika sätt, som wid denne Riksdag stedt, etrer för handen warande omständigheter meddela deras serskildta förordnande. Men derest Riksens Högloft. Ständer, skulle pröfwa en allmän Författning böra widtagas, sa får, i afseende hära.
I lika mätto förwaltas af Hushållnings^ Nämnden alla de medel, bestämde i Penningar, Spannemäl, eller andre behällningar, som tillhöra Häradet; och stola alla sädane Castor och besparingar nu och i ewerldeliga tider wara för alla stags afgifter till Staten, af hwad namn de wara mage, aldeles befriade; äfwensom denna Nämnd icke äger göra någon annan redo för förwaltningen deraf, än Häradet Förmenar Häradet stg kunna tillwita HuSHällnings-Nämnden något otillbörligt wid anwändandet af sädane medel, och Häradet deruti ej annorlunda kan winna rättelse, ma stikt anmälas ho§ Landshöfdingen, som ager att ställa Ledamöterne till det answar, som med Lag och sakens beskaffenhet kan förenas. n §. Häradet tillkommer att wäija Ledamöter i den Nämnd, med hwilken Häradshöfding och Lagman dömer ö Landet; men som stikå wal af en hel menighet skulle borttaga för mycken tid, och HushällningS-Nämnden i alt hwad icke nödwändigt tarfwar hela Häradets hörande, man för man, äger att det samma föreställa, sa har den ock att tillsätta Ledamöter i Häradets Nämnd, hwarwid iakttages, akt denna Nämnd, i likhet med Hushållnings, Nämnden, till en tredjedel ärligen ombytaS, och förrättas walet i hwarje ars första sammankomst pa fyra nya Ledamöter för det äret, samt destuwm pä twä andre Extra-Ordinarier, hwilka kunna wara att tillgå wid yppad ledighet af nägons sjukdom eller frånfälle. Med den strifwelse, som enligt 2:dra Capro §. afgar till Domhaswanden, asgifweS äfwen n84 Den 6 Julik. ä.wen underrättelse om hwilka således till Ledamöter walde blifwit. 4 C ap. <vm Förliknings - Rätter och gode Mäns Utslag. i §.
Utsk. icke emot y5 §:n Riksd.Ordn. framställa något vidare förslag. Uppå derefter framställd propos. blef StalsUtsk:s mera. N:o 358 af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning lades till handlingarna StatsUtsk:s den 7 dennes på bordet lagda memorialer: N.-o 35g, i anledn. af ålerremiss af betänk. N:o 272; N:o 36o, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:s utlåt. Den 16 November e. m. 63 Ånyo föredrogs Bevilln.Utsk:s den 7 dennes på bordet iagdn mein. N:o ag, i anledn. af R. St:s olika beslut, ang:de kurhusafgiftens fortfarande. Uppå särskildt framställda proposir godkände R. o. Ad. de föreslagna voter:s-propos:na, lade till handlingarna Utsk:s sidan 3 afgifna särskildta yttrande, och biföll Utsk:s i slutet af mern. gjorda hemställan. Föredrogs ånyo och lades till handlingarna BancoUtskts den 7 dennes på bordet lagda mern. N:o 108, i anledn. af Hederv. BondeStls återremiss å Utsk:s under N:o 82 aflåtna betänkande. Ånyo föredrogs BancoUtskis den 7 dennes på bordet lagda mern. N:o 10g, i anledn. af de inom samtl. RiksSttn framställda anmärkntr vid Utsk:s under N:o 64 afgifna betänk. ang:de lifgifvande från banken af dess, enl. i83g års bokslut, utöfver grundfonden behållna räntevinst och capital-öf verskott. Hr Rå fel t, Anton, anhöll, att detta mål ytterligare måtte få hvila på bordet. Hr Lagerhjelm, Pehr, förenade sig med Hr Råfelt, under anhållan tillika, att detta mål måtte blifva det första på föredragn.listan nästa Lördag. Hr Frih. o.
Två Stånd hafva således ogillat Utskrs omförmälda åtgärd; hvaraf, enligt 87 §:n Reg.- F:n och 75 §:n Riksd.Ordn., lärer följa, alt, i händelse icke PresteSt., hvars beslut synes närma sig Borgareoch BondeSt:ns, skulle vilja instämma i dessa 2:ne Stånds mening, frågan om 11 §:ns uteslutande förfallit, och alt samma § således bör oförändrad qvarstå.” Såvida jag rätt uppfattat LagUtsk:s mening, innehåller den detsamma, som om man ville säga, att PresteSt:s beslut är närmare de två Ståndens än R. o. Ad:s, och på denna grund skulle slå två Stånd emot två. Jag skulle deremot tycka, att på den grunden funnos tre Stånds beslut; men som inbjudning är gjord, och möjligtvis, i följd deraf, PresteSt. kan förena sig med Borgareoch BondeStln, då saken är afgjord, äfvensom med R. o. Ad., då det tydligen blir två Stånd emot två, hvarigenom frågan också är afgjord, nemi. förfallen, är det onödigt att nu debattera om detta ämne. Det är derför jag anhåller att Den ig Maj e. m. mern. må hvila på bordet tilldess att prot.utdr. ifrån PresteSt. i frågan hunnit till R. o. Ad. inkomma. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., förenade sig med Gr. Spens. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att LagUtsk:s mern. Wto 184, till följe af 2:ne ledamöters begäran, komme att ytterligare hvila på bordet; hemställande derjemte, om R. o. Ad. behagade, på sätt Gr. Spens yrkat, besluta att detta mål skulle uppskjutas tills PresteSt:s prot.utdr. i ämnet ankommit. Bifölls. Vid förnyad föredragning blefvo, på begäran af 2!ne utaf följande ledamöter, nemi. Hr Aminoff, J o h. Fredr-, Hr Rosenblad, Bernh., Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih.
Utskottet skulle illa hafva uppfyllt sin pligt, om Utskottet hos Riksens Ständer föreslagit Grundlagsbud, hvilkas införande blott uti Sveriges Grundlagar skulle ännu ytterligare hafva ökat den af Utskottet anmärkta skiljaktigheten mellan de för Sverige och de för Norrige gällande föreskrifter om val af omyndig Konungs Förmyndare. Hvarken skulle Riksens Ständer kunna antaga sådant förslag, ej heller skulle, i händelse detta vore tänkbart, Stats-Rådets Ledamöter kunna tillstyrka Konungen att samtycka till ett sådant Släudernes beslut vid den Riksdag, då det till Konungens bifall anmäldes, under annat vilkor, än att Norrska Stor-Thingets bifall till en motsvarande ändring i Norrska Grundlagen redan vore förklaradt. 4 Conslitutions-Utskottets Memorialj N;o 10~J. Ett uppskof med Konungens yttrande, öfver ett af Riksens Ständer framstäldt Grundlagsförslag, till en annan Riksdag, lära ej heller Konungens Rådgifvare finna deras pligt likmätigt att tillstyrka. Det enda vilkor, hvarunder ett sådant förslag, som man ansett åligga Utskottet, skulle kunnat leda till sitt mål, vore således, att 1843 års Stor-Thing förelädes ett förslag till en motsvarande ändring i Norska Grundlagen, och att 1845 års Stor-Thing antoge delsama. Utskottet kan emedlertid icke anse det lämpligt, hvarken för Utskottet att föreslå, eller för Riksens Ständer att till Grundlagsenlig behandling antaga, ett Grundlagsändringsförslag, hvars nytta beror på sådana förutsättningar.