Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är väl i grunmonnäen tillåter ej att. » föda » medlemmarna längden måttstocken för lyckan inom ett äktenre. Att nu icke tala om den frestelsen, som för en skap, i hvilken mån kontrahenterna, hustrunjoch och annan oförståndig, 3 tlig hustru ligger däri: mannen, kunnat uppge sina personliga intressen att inbespara på maten för att låta månadsöftill förmån för det gemensamma och högre fakvantitet i Vs glas vatten. Man måste dock låta det inverka 1 — 2 minuter. Detta åstadkommes lämpligast, om man använder det samtidigt med det man borstar tänderna Genom kraftiga spolrörelser silar man det mellan tänderna, hvilkas beröringsytor sålunda steriliseras. Tyvärr bar hittills föga hänsyn tagits till munvattnens antiseptiska egenskaper. Om morgnarne bör ett lämpligt tandpulver begagnas vid tändernas borstning, för att därigenom underlätta aflägsnandet af den sega, slemmiga beläggning, som under nattens lopp afsatt sig på desamma. miljeintresset. Att personliga intressen alltid finnas och komma att finnas är klart, men de komma ej i vanliga fall i konflikt med de gemensamma intressena och kunna då opåtaldt tillfredsställas, men där de kollidera med det gemensamma intresset, bör detta alltid såsom det högre ställas i första planet. Uti ett äktenskap, där mannen är egoist och hänsynslös, tror jag ej, att lyckan kommer att blifva större genom att hustrun erhåller sin egen kassa, förutsatt nämligen att en egoistisk man går in på att lämna henne en sådan. Hon kommer kanske i vissa fall att känna sig friare, men mannens egoism kommer fortsättningsvis att störa lyckan i äktenskapet. I fall åter, där mannen ej är egoist och hustrun står på samma moraliska nivå, synes han mig böra ställa penningfrågan så att en gemensam familjekassa finnes, större eller mindre i förhållande till familjens tillgångar och behof, därifrån hustrun fritt får taga, utan att begära, såväl till sina egna som till familjens gemensamma behof. Vid större utgifter åter bör naturligtvis ett meningsutbyte föregå, men, där för hvardera det gemensamma intresset utgör det enda eller det högsta af görande, komma naturligtvis härigenon ej några störande konflikter att uppstå.
S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 40, med återlemnande af en utaf Anders August Andersson från Östergötlands län väckt motion, förklarade Preste-Ståndet, som af meddeiadt protokolls-utdrag från Hedervärda Bonde-Ståndet inhemtat, att motionären återtagit sin framställning, utom hvad beträffar deri yrkade förändringar uti Kongl. Förordningen den 27 November 4857, angående vilkoren för bränvins tillverkning, motionen sålunda förändrad böra till Bevillnings-Utskottets behandling återlemnas. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-UIskottets Memorial N:o 1, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns ökade Riksdagskostnader, blef Utskottets hemställan bifallen med den ändring, att det föreslagna beloppet, i likhet med Borgareoch Bonde-Ståndens derom fattade beslut, nedsattes från 900 till 750 R:dr Riksmynt i månaden. Bih. till B. St. Då nu ånyo föredrogs Stats-Vtskotlets Utlåtande N:o 15, i anledning af Rikets Ständers åren 1857 och 1858 församlade Revisorers berättelser, angående nämnde år verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1854, 1855 och 1856, stadnade Preste-Ståndet i följande beslut: Hvad Utskottets i § 17 gjorda hemställan afslogs. Öfriga delar af detta Utlåtande ansågos ej erfordra annan åtgärd än att läg gas till handlingarne.
Jonas Waern, att vid afskedstagande! erhålla pension å Allmänna Indragningsstaten; b) af den 17 dennes, i fråga om afstående åt Båtsmansenkan M. Ch. Saf af ett efter hennes aflidne man kronan tillfallet dana-arf; c) af den 21 dennes, angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildandet af en landtstorm; och d) af samma dag, angående grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation; om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked; samt om arméens vapenöfningar och undeiofficersbildningen. S. D. Till Banko Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga Skrifvelse af den 17 dennes, angående Styrelsens för Allmänna Hypoteksbanken underdåniga ansökning örn kreditivrätt i Rikets Sländers Dank för Allmänna Hypoteksbanken. Den 25 November. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottel Kongl. Majlis nådiga Propositioner till Rikets Ständer: Prot.-Vtdrag den 25 November 1S65. 77 l:o angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörande); af kostnader vid laga skifte å boställe; samt 2:o angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en iandistorm, tillika med åtskilliga i anledning deraf afgifna yttranden; dervid dock det förbehåll gjordes, att om Rikets Ständer, på sätt föreslaget blitvit» komme att tillsätta ett särskildt Utskott för behandling af den nådiga Propositionen jemte andra framställningar rörande landtförsvarets ordnande, samma Proposition tillika med yttrandena skulle till detta Utskott öfverlemnas. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet, Kongl. Majlis nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o med förslag till förnyad
Jag kan ic - Den 23 Februari f. m. 663 ke sälta i fråga, att hvad som i denna diskussion talats om häradshäkten skulle kunna vara menadt om något annat än de för större distrikter anlagde häkten, hvilka skulle komma i närmaste jemförlighet med hvad man tillförene kallat kronohäkten i vissa orter. Om man pä dessa mera centralt belägna ställen, der fråga kunde blifva att uppföra fängelser, skulle vilja göra gällande skyldigheten enligt Byggn.-balken för häradsboernc att sjelfve underhålla fängelset, sä skulle det måhända blifva den mest betungande af skyldigheter, n. b. under den förutsättning, alt fängelset blcfve ändamålsenligt uppfördt, och ett icke ändamålsenligt fängelse anser jag sämre än intet. Jag glömmer aldrig hvad jag för 30 år sedan, då jag första gäng bevistade riksdag, hörde yttras af en aktad talare, som nu bevakar Sveriges intresse i ett främmande land, i fråga om anslag för arméen: att den sämsta af alla arméer, vore den otillräckliga. Skulle häradsfängelserna byggas af häraderna, såsom de äro skyldiga enl. Byggn.-balken, så kunde häraderna icke betagas rättigheten att också bygga dem ungefärligen sä, som de hittills varit. Jag känner dem visserligen icke på alla ställen, och vill tro att det kan finnas de, som äro ändamålsenligt inrättade, eller som lätt kunna blifva det, i sådana orter der häraderna varit så betydliga att det gifvit anledn. att bygga dem något större och der häradsboernes förmögenhet mcdgifvit en sådan kostnad. Jag känner dessa fängelser blott i de trakter, dit min embelsmannabefatlning sträckt sig och der man dels saknar allt hvad som kan kallas häkte, och dels har sådana, hvilka äro, om man så får säga, under ali kritik.
Uti den nu väckta motionen har Herr Staaff hufvudsakligen anfört, att då det af staden Hernösand \id upplåtelsen af tomt till det nya embetshuset fästade vilkor, Stats-UtskotMf Utlåtande N:o !>l. att deri få lokal för spruthus och vågbod åt sig inrymd, icke blifvit fl Statens sida antaget, samt Kongl. Majit och Rikets Ständer utöfver Borgerskapets medgifvande fordrat, alt uti det ifrågaställa köpet af residenshuset skulle inbegripas jemväl de å särskilda tomter uppförda uthus, som vore åt Landshöfdingen upplåtna, nemligen dels en norr om residenset belägen byggnad, innehållande stall och vedbod m. m., dels ock vagnshus, åt Landshöfdingen inredt i byggnaden å den för nya embetshuset afsedda tomt och hvilken byggnad för öfrigt innehölle för stadens räkning auktionskammare, stadshäkte, vågbod, spruthus och arkiv m. m., — hade vid sådant förhållande Borgerskapet funnit sig icke kunna vidblifva sitt erbjudande af tomt för embetshuset och residensets försäljande.
Ellen, kasta in dina ytterden helt upp. Man ser Viktor hjälpa en äldre herre af med ytterrocken.) ANNA (gladt). Mamma, tänk så roligt, farbror Göran! ELLEN (förargad). Hvad har han här att göra! MAJORSKAN (står ett ögonblick häpen och ser sig oroligt omkring; kläder i sängkammaren! (Anna öppnar dörren och slår fattar sig snart och går emot inträda; hjärtligt). farbror Göran och Viktor, som Nej, är det farbror Göran! Det var då ett rik tigt kärt besök. Välkommen, käre svåger! Hjärtligt välkommen! FARBROR GÖRAN (väl, men enkelt klädd; godmodigt). Ja, jag skulle upp i affärer och så tyckte MAJORSKAN (klappar honom på armen). Det var bra snällt! Svåger har inte varit hos jag, det var roligt helsa på svägerskan. mig, sedan min käre gubbe (Stukar.) 36 FARBROR GÖRAN. dog, och (Ser sig omkring.) Här har svägerskan det riktigt fint, tycker jag. MAJORSKAN (förlägen). mans. Jag har minsann inte haft råd köpa något nytt. Nar man har lite att lefva af som jag, så FARBROR GÖRAN (ser på modesakerna, ler betydelsefullt). Det var fina saker, det här. Tänker svägerskan MAJORSKAN (lite förargad). tydligheter. (Till Ellen.) Men så tag då bort ditt var så vänlig mot oss i somras! (Ellen helsar och bär sedan ut alla modesakerna.) FARBROR GÖRAN. Ja, Ellen, hon trifdes inte på landet. MAJORSKAN. nu och tag plats nej, inte där här i soffan naför all vänlighet på Bärgås! Käre svåger, det gjorde hon visst! Men kom Så svåger kan fråga! Det är ju bara lite obeÅh, käre svåger, det är ju så gammalt alltsamNej, jag har inte varit här sedan bror Gustaf sätta upp en modehandel kanske? skräp, Ella lilla, och kom och helsa på farbror, som turligtvis. (De sätta sig.)
— Häraf borde man med tämmelig säkerhet kunna antaga, att ett ständigt fortfarande högt pris å bränviuet skulle uti icke ringa moa verka till förminskning af dryckenskapsbrotlen. Det kraftigaste hindret emot fylleriets åtagande, synes likväl för närvarande ligga uti långsamheten i lönnkrögarens bestraffning; ett förhållande, som är en oundviklig följd af oloflig bränvins-försäljnings åtalande och afdömande vid de Allmänna Domstolarne. Med minsta kännedom om rättegången vid Härads-Rätterne skall den oberättigade bränvins-försäljaren i flere år kunna aflägsna bestraffningen för sitt lagbrott; Och när omsider bötesbeloppet uttages, uppgår detta knappast till den afgift, som af honom 6 för ett år erläggas bordt, om minuteringen varit tillåten. Häraf måste naturligen förakt för de stadgade straffbestäm melserne hos Förbrytaren uppkomma, tillfällen till fyllerier förökas, och liknöjdheten uttränga tjenstenitet hos den allmänna Åklagaren, sorn under lagsökningstiden, utan att kunna sådant förhindra, måste åse, huru förbrytelsen oförsynt fortsattes, och uti den honom slutligen tillkommande andel i de böter, hvartill Lönnkrögaren under tiden, på mångfaldigt sätt, gjort sig förfallen, sällan ser sine kostnader, än mindre sitt besvär ersatt. Jag håller alltså i underdånighet före, att frågor om oloflig bränvins-försäljning åter böra behandlas, på sätt, före Eders Kongl. Majrts Nådiga Förordning af den 25 Junii i83o, gällande var; befarande, att derest Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande ej å nyo kommer i tillfälle, att på samma gång till ansvar befordra Lönnkrögaren och den hos honom omåttligt brån vinssupande, Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, förr eller senare, skall blifva urståndsatt, att vederbörligen fullgöra hvad Eders Kongl.
Af den 4 dennes, i anledning af RiksdagsFull mägtigen från Carlstads Län Olof Olssons hemställan, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t f underdånighet anhålla, om en Förordning, som ålägger hvar och en ägare af Vatten-Verk, att så inrätta Byggnaden deraf, att de kunna gå med möjligaste minsta Vattenmassa; deruti Utskottet yttrat, att då Kongl. Maj:t, på sätt Utskottet omförmält, redan behagat gä i författning om att bereda och vinna det ändamål, som i berörde Memorial synes åsyftadt; fant Utskottet sig i förväg icke kunna taga någon vidare befattning, än att, på sätt som skett, erinra om förhållandet med denna fråga, hvaröfver Riksens Ständer torde böra afvagta Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut. 18:0 Af den 4 dennes, i anledning af Herr P. Fogelmark väckt fråga, om förbud för Städernes Borgerskap, att med sina till afsalu hållande Varor-och Effecter besöka Fri-mark» Ven 13 Februaril. naderne på Landet, utom de District, sorn fordom, innan de enskildte Marknaderne aflystes varit Städerne tillagde; deruti Utskottet af anförde skäl ansett sig icke kunna tillstyrka bifall å denna af Herr Fogelmark gjorde hemställan.
maj: t tackt ' es lita utredn, till hvilket belopp och under hvilkta villkor statsbidrag till inoin k o m n n e r anstiiJlda examinerade barnmorskors nfloning ~ n &amp; kunna beviljas, snmt till riksdagen inkomma med det f orslag, till hvilket denn a utredning kan fijranleda. Frkgan behandlades i Andra kaminarens fjerde tillfalliga utskott, soin hemstallde, att motionen icke nziitte till ~zdgon knmii~arens btg&amp;rd foradeda. Utskottets afstyrkande ntlgtande motiverades dlirmed, att, skulle stat ' sbidrag liimnas till bari~morskelonerna, blefve barnm~rskebefattnin~arne statskom.nzu: iala, och darigenom ingrepp elr~~lle 1zppst8 frAn statens sida i den lokala sjiilfbestamningsratten. Tidare nnssg utskottet, att statshjdp till barnmorskornas afloning skulle frln statshushU1ni.ngens synpunkt endast skada den behjartansviirda frlgan om B bamnzorskepension^&gt;, en &amp; tgiird, som, ehuru f&amp;slag darom ej vann framging vid 1895 h s riksdag, dock mlste mses slsom det niirmaste on&amp;- ningsmAlet ' i omformalda iirende. Utskottets mening delades af Andra kammaren, som afslog motionen, hvadan frlgan for dennn g %ng forfoll.
Kärlek är det ljus, som ifrån hjertat går, och ingen dödlig kan, hvad kärleken förmår.” Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i afseende på den nyss framstälda proposm, om alla under diskussionen i detta ämne afgifne yttrandens communicerande med de öfrige RiksStm, redan förklarat, det han trott sig finna att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat denna propos. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme alt fortsättas kl. 6 e. m. Hr Cederschjöld, Rob. Theophron: Den motion, som jag i förra plenum hade äran muntligen framställa, har jag till följd af grundlagens påbud skriftligen uppsatt, och torde det nu tillåtas mig att fä densamma uppläsa. llr Cederschjöld, uppläste sedermera följande:
Utan tvifvel är det nödvändigt att, i fråga om en strafflag, man så noga som möjligt begränsar begreppen af förseelse. Detta torde isynnerhet gälla här. Om en paragraf skulle tillämpas, som egde en så allmän lydelse, att hvar och en, som tager en väg eller gångstig öfver andras egor, äfven om icke någon skada deraf uppslår, skall pliktfällas, tror jag knappast någon enda af R. o. Ad:s medlemmar kunde vara fullkomligt säker på att icke hafva öfverträdt strafflagen. Under sådane förhållanden vet jag ej en gång luiru en botanist, som i en skog söker en blomma, kunde undgå att blifva pliktfälld. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Mörner: Det kan för den enskilde vara af mycken vigt att hafva sitt område fredadt, oaktadt det ej består af hvarken åker eller äng etc. Så t. ex. kan man hafva ett lustställe, anlagdt för ens egen räkning, hvarest man ej vill hafva besök af några främmande fridstörare. Man skall ihågkomma att, oro denna lag antages, det ej blir tillåtet att sedermera supplera lagen med enskilda vitén. Hvar och en kan nemi. då promenera huru mycket han behagar öfver sådan mark, som icke kan hänföras till de i denna § uppräknade ställen. Jag anhåller fortfarande om afslag å denna §. Gr. Hamilton: Jag vill fästa uppmärksamheten derpå, att den i den gamla lagen stadgade rätt finnes på samma sätt bestämd i den nu föreslagna §:ri. Att, såsom nu är i fråga, in - 532 Den 17 Juli. skränka denna rätt, vore orättvist. För öfrigt är jag öfvertygad om att hvarje enskild person skall kunna skydda sig mot hvarje obehörigt intrång af andra på ett ställe, som han vill hafva förbehållet för sig sjelf, utan att man derföre behöfver stifta en lag, genom hvilken plockandet af en blomma skulle karakteriseras såsom lagöfverträdelse. Frih. Stael von Holstein, Otto Wilhelm: Jag har begärt ordet endast för att få uppläsa hvad vår nu gällande lag i detta afseende stadgar.
Julii r834- Åtskiliige Ledamöters, serskilda meningbifogas - R e s e r v a t i o n e r„ i:o; Af Herr Professor Grubbe'. ”Sedan frågare om Gärdfarihandelnsv afskaffande vid flere Riksdagar varit väckt, och alldeles stridiga åsigter Ömsom lyckats, att hos Rikets Ständer göra sig gällande, (till exempel hvarpå må nämnas, att Ständerne vid 1823 års Riksdag till Kongl. Maj:t ingingo med en underdånig anhållan om denne handels upphäfvande, hvaremot vid sistförflutneRiksdag sammansatte Lagoch Oeconomie-TJIskoG tet val i sitt först afgifna Utlåtande tillstyrkte upprepandet af samma anhållan, men derefter, i ett senare Utlåtande, helt och hållet frånträdde denna mening,} tinner jag. det för nain del mindre lämpligt, att Rikets Ständer nu ånyo skulle Besvära Kongl. Maj:t med någon underdånig skrifvelse rörande ett ämne, hvilket troligen af Regeringen sjelf säkrast Jiedömes oeh bäst regleras. Då, såsom här är förhållandet, en viss näringsgren i en ort af naturliga orsaker uppkommit och uppnått den grad af utveckling, att den ger sysselsättning, och bergning åt en folkmängd af öfver sjuttio tusende personer, så bör man, i min tanka, noga besinna sig, uman man tillstyrker något, sorn, i mer ejler mindre betydlig mon,kunde verka att qväfva en sådan i vårt land sällsynt idoghet. I synnerhet torde detta böra betänkas ijen lid, då sträfvandet efter en utvidgad näringsfrihet iner och mer börjat göra sig gällande, och då man temmeligen allmänt börjat inse angelägenheten deraf, att de Band, af hvilka industrien hos oss länge varit fjättrad, småningom och med varsamhet blifva lossade. Jag tilltror mig väl ej att med full visshet bedöma i hvad mon den föreslagna inskränkningen af den handelsfrihet, hvilken Städerna Borås och Ulricehamn för det närvarande åtnjuta, skulle komma att utöfvaett menligt inflytande på hela landsortens industri och på afsättningen af dess slöjdealster.
Det synes grundadt så väl i Konungens eget interesse som i bägge Staternas, om genom en mellan bägge Rikena nu träffad öfverenskommelse det i underdånighet åt Konungen uppdroges, eller, i det fall Thronföljareval efter Konungs död anställes, det ålades den under Thronledigheten lagligen varande Interims-Styrelsen att inom åttonde dagen efter den dag, då Riksdagen i Sverige å Rikssalen blifvit öppnad och Storting i Norrige lagligen constitueradt, på samma dag å bägge ställen aflemna Propositionen om Thronföljden, hvarefter Svenska Ständernas och Norrska Stortingets val ej sednare än inom den tolfte dagen efter denna för Propositionens aflemnande faststälde termin ovilkorligen bör förrättas. Samma nu tillgörande stadgande bör äfven förbinda hvarje Svensk Riksdagsman att inom samma bestämda tid af åtta dagar sin motionsrätt om Thronföljare utöfva, på det valdagen för så väl Sveriges Ständer som Norriges Storting lika må kunna bestämmas. Dagen före den till de Svenska Ständernas och det Norrska Storthingets Thronföljareval utsatte synes den Committé, så väl af Sveriges Memorial N:o 2. 751 Ständer som Norriges Storting, böra väljas, som får sig uppdraget att, derest Sveriges och Norriges val skulle falla på olika personer, sammanträda och, med bägge Rikenas Representanters rätt, genom omröstning valet på en person bestämma. Constitutions-Utskottet tror sig å nyo böra fästa Riksens Ständers uppmärksamhet derpå, att denna Committé, ehuru i förhand vald, ej bör förblandas med den Nämnd, som enligt 61 § Riksdags-Ordningen vid val till Konung eller Thronföljare är förordnad, för att med Ständers rätt afgöra, i det fall att Riks-Ståndens röster på olika personer skulle utfalla. Denna Nämnd förblifver vid dess befattning att, om behofvet deraf skulle inträffa, bestämma Sveriges Rikes Ständers val på allenast en person. Den nu föreslagna Committéens åtgärd inträder deremot ej förr, än den händelse inträffat, att de Svenska Ständernas och det Norrska Stortingets val utfallit på olika personer.
Vid universitetet var det blott lif i de exakta vetenskaperna; Bröchner, den mest framstående filosofen var ju dödssjuk, ännu tog man pä folk allvar begrepp sådana som » Åndsvirkelighed » och föreföll ganska belåten med » Dualismen i vor nyeste Filosofi ». Från Brandes ’ ord sprutade gnistor åt alla håll och inånga af dem antände. Genast tändes Drachmanns ungdomshänförelse, som under en kort följd af år frambragte den skönaste, klang * fullaste lyrik med de kraftigaste vingslag — toner, som ieke hörts så friska sedan Oehlenschlägers ungdom och som vid det tillfallet syntes oss förespå en bana lik Oehlenschlägers. En del af den dåvarande yngsta generationen af målare slöt sig till Brandes och i närmast uppväxande artistskara fick han ännu talrikare vänner. Der han blef mottagen, förde haa lif och rörelse med sig. Han uppeggade oss, han gaf oss lust att pröfva våra krafter, han gaf oss mod. Hvad man förut icke orkat, eller icke vågat taga itu med, tyckte man nu att m » n måste och borde våga. Hans klara, bestämda, oförbehållsamma uttalanden skrämde bort många spökande äldre teorier och dogmer, som ännu gingo och pysslade i vårt sinne, och man log åt hvad man fönit varit rädd för. Åtskilliga hade funnit att jag på ett roande sätt berättade drag ur lifvet på landet och i Köpenhamn och att jag hade för-utsättningar för att uppfatta de karaktäristiska figurer, som der förekomma. Man uppmanade mig också att göra ett literivtbrak deraf. Jag försökte det också och uppläste sådana prof-bitar för mina vänner. Då hette det att dessa profstycken saknade » poetiskt ideal bakgrand », en ideal kontrast till all denna realism; det skulle ställas lyrik app emot komiken liksom i Heibergs vådeviller. Jag lät imponera på mig. Det var ännu inte klart för mig att » det poetiska » i ett skaldeverk låg i den konstnärliga energien, att med den kom allt af sig sjelf; jag kom icke i håg att anföra de gamle nederländske målarne, som hade lika stort konstvärde som italienarne.
[4] Flyglar, Tafflar och Pianinos Mo s l k n i n &amp; Kraft yg, BomuUs-Korderoj, Handarbetskurs, Min nya priskurant öfver rikhaltiga förråd a f alla slag 38 Regeringsgatan 38. från f ö r s t a Ramlösa GUST. PETTERSSON &amp; Komp., T r y c k t äkta färger, !J8f värd. Idun Stockholm, OtrnmdU Boktr.-Aktieb. Byrå: Prenumerationspris pr år: Redaktör och utgifvare: Klara v. K y r k o g a t a 7, 2 tr. Idun med Modetidning och koFRITHIOF H E L L B E R G. (Aftonbladets nya hus.) lorerade planscher kr. 8: — Idun m. Modet, utan kol. pl. sker i landsorten å postTräffas å byrån kl. 10 — 11. Idun ensam - » i: — anstalt, i Stockholm hos redaktion. Allm. Telef. Lotten I et var en sn ötung j anuarikväll år 1885. Vid teatertid rådde en ifrig trängsel på den upplysta trottoaren utanför Dramatiska teaterns portar. Strömmen växte med hvarje minut, som tillryggalades af den svarta visaren på » Jakobs » lysande fullmånsur; det ena ekipaget efter det andra i oafbruten kö aflemnade sin eleganta last af damer i teaterkappor och herrar, under hvilkas paletots man skymtade fraekslag och glänsande hvita skjortbröst. I vestibulens hörn samlade sig grupper af lifligt debatterande, medan framför den obevekligt slutna biljettluckan larmade en hop senkommande, som förargade fingo vända åter med oförrättadt ärende. Utsåldt hus — icke en lapp att få I Det var något mer än vanlig premiérestämning som låg i luften, det förnams granneligen. Icke ens det celebra författarenamnet på affischen var ensamt nog att förklara denna nervösa spänning. » Hela Stockholm » hade i kväll mött för att få lösningen på en fråga, som sedan månader sysselsatt det allmänna inTTt ffifningstid: hvarje h e l g f r i fredag. LSsnummerpris: 15 öre.