Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tröttnade inte på att upprepa det, men de tröttnade på att be mig komma. Deras bref blefvo mera sällsynta. Och underligt var det, när ingen mer bad mig, att jag skulle komma, då önskade jag, att de skulle göra det. Jag längtade så förfärligt och tyckte nä- stan det var omöjligt att hålla ut här hemma. Men de sökte inte längre öfvertala mig. Pengar och presenter skickade de mig ibland, och därmed måste jag vara nöjd. Hvad jag sörjde öfver min hårdhet förut, hvad jag ångrade min envishet! Jag hatade Amerika mer Vestos. fördöljande af sitt furstliga namn och därvid förvatfvat en skarp och djup inblick i förhållandena i den östra delen af vår världsdel. Isynnerhet ådagalade hon en ovanlig individualiseringsförmåga vid sina studier öfver de slaviska folktyperna, så att hennes bok erbjuder vida mycket mer sant och träffande angående ryssarne än flertalet beryktade reseverk. Äfven till andra, delvis ännu anagsnare länder, såsom till exempel Brasilien, har denna begåfvade dotter af det wittelsbachska huset företagit längre resor, därtill drifven af sin outtröttliga forskningsifver. Är 1 8 8 0 gjorde prinsessan en resa i Norge, hvilken utsträcktes ända till Nordkap, och från hvilken hon hemförde ett rikt utbyte af iakttagelser. Dessa studier öfver Skandinaviens land och folk, natur och kultur och öfver det norra ishafvet nedlade hon i ett nytt arbete, » Öfver polkretsen », försedt med talrika illustrationer och kartor. Den lärda kritiken och pressen tillmätte denna hennes nya bok fullt ut samma förtjänster som de tidigare. Våra nordiska förhållanden äro så- lunda icke alldeles främmande för prinsessan Therese, då hon nu — visserligen för första gången, som vi tro — besöker Stockholm. Utom genom sin vetenskapliga och literära begåfning utmärker sig prinsessan genom synnerligen vackra egenskaper. 1 fromhet och hjärtegodhet liknar hon sin tidigt bortgångna moder, den dyrkade prinsessan Augusta, född ärkehertiginna af Österrike, efter hvilkens död dottern utöfvar ett intagande värdinneskap i faderns hem och flitigt deltager i dennes umgänge med konstens och vetenskapens män. Utur villans salong ljuder dämpad en sång ' .- å pianot därtill Det slår ackorder melodiska lockar en hand.
Konungens disposition, ”sjelfva slottet genast, men kungsgården att tillträdas vid donations-årens ”utgång.” Då Kongl. Majit icke väckt fråga om berörde slotts användande till det uppgifna ändamålet, och således ovisst är, huruvida Kongl. Majit skulle finna lämpligt, att slottet och kungsgården användas, på sätt motionären före - Slals-Utskottets Utlåtande, 2V:o 34. 5 föreslagit, samt dessutom meranämnde slott är, enligt hvad Utskottet har sig bekant, i så bristfälligt skick, att dryga kostnader skulle erfordras för att iordningsätta detsamma, kan Utskottet å ifrågavarande motion icke tillstyrka bifall. Stockholm den 24 Januari 1848. Ank. till Ejp. Etsk. den 25 Januari, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion> angående befrielse för en del hemmansegare på Gottland från skyldigheten att leverera ved till den s. k. Kronoka/kugnen i kVisby. (I. A.) Genom remiss från Bondeståndet har Stats-utskottet fått emottaga ett af riksdagsfullmäkligen Christen Pehrson från Gottlands län afgifvet memorial, deruti han anfört: att redan år i 58 hade Kongl. Maj:t och kronan emot en hög köpeskilling försålt sin i staden Wisby befintliga kalkugn, Krono-ugnen kallad, hvarmed åtföljde rättigheten att, enligt en gammal Kongl.
Då sedermera, vid inträffade ledigheter inom Kammar Rättens Embetsoch tjenstemannapersonal, enligt Kammar Rättens derom vid hvarje tillfälle gjorda underdåniga hemställan, frågor af omför mälda beskaffenhet hos Kongl. Maj:t eller Kongl. Regeringen till pröfning förekommo, meddelades deröfver beslut, i öfverensstämmelse med; vederbörande Föredragandes och öfriga närvarande StatsRådsLedamöters yttrade meningar, att de lediga tjensterna skulle återbesättas, med rättighet för dem, som dertill utnämndes eller förordnades, att tillgodonjuta löninkomst enligt den af Kongl. Maj:t år 1831 reglerade nya stat, dock så att endast den del deraf, som motsvarade hvad efter KammarRättens gamla, af Rikets Ständer fastställda stat varit bestådt, finge såsom lön på stat uppföras, men fyllnaden utgå, under namn af arfvode, från Ändra Hufvudtitelns besparingar.
Häri har man i främsta rummet att söka roten och upphofvet till deu femininism, den förkärlek för yttre form och förfining, hvilken under hans ungdomsv&amp;r gaf sig utslag i petigt soignerade kläder och ruminteriörer; dock har naturligtvis äfven hans artistiskt kräsna smak och skönhetssinne sin andel deri. Men detta faktum förklarar också våldsamheten i den antipati mot kvinnokönet och allt hvad dess är, hvilken framträder så bjert färglagd i hans senare produktion, såväl som brutaliteten i det genomgående bakslag, i följd af hvilket han under senare delen af sitt lif öfvergick till en Diogenesaktigt cynisk enkelhet i lifsbehof och lefnadsvanor. Kvinnorna fortforo emellertid att alltjemt spela en dominerande roll i hans lif. Det Ur icke osannolikt, att det varit inverkan från hans egen syster, som härvidlag varit bestämmande, äfven sedan hon sjelf personligen försvunnit ur hans synkrets. Hon synes ha egt i fullt mått, äfven hon, samma andliga vigör och eld som brodern; detfins blott den skilnad emellao syskonen, att hon formade i lif samma goda material, b vilket af honom bearbetades till tänkande och diktning. Såsom helt ang atmärkte hon sig, liksom brodern gjort under hela sin produktion, genom våldsamma och oförmedlade svängningar mellan ytterligheter. Senare upptändes hon af kärlek till Bernhard Förster, just i de dagar, då denne ledde den antisemitiska rörelsen i Tyskland; och då Förster lemnade sitt fädernesland för att grunda en koloni » Nuova Germania » i Paraguay, följde hon honom bängifvet i hans landsflykt. Man kan förstå hvilket djupt gripande inflytande det måste ha utöfvat på Nietzsche, att ba haft en sådan kvinnokaraktär närmast intill sig. Anskönt Nietzsche aldrig knutit en långvarigare intim förbindelse med det andra könet, hade han dock den obestämbara atmosfär omkring sig, hvari kvinnorna filska att andas. Deraf kom det sig, att under hans sedvanliga vinteruppehåll i Nizza hans umgänge i hotellet till största delen bestod af kvinnor. Bland dem fnnooa ock de främsta och bästa, som det moderna Tyskland frambragt, bl.
Uti de städer, dar folkmängden anrages till grund härwid, och Hwarest stadsmanna rörelsen således anses wara hufwudsakelige näringen; bör bränwins bränningsratligherer fölunda fä begagnas, akt i o2mantalsffr. perst fä begagna en panna om 5a k:nr fr. loolilloch med Lov rn dito pä 60 fr. 200 til! —^ Zso — en dito pä 70 fr. Zov kill 400 — en dito pä 90 och widare efter samma progresiiva förhållande, sä att 500 personer endast fä begagna en panna pä 90 och en dito pä zs kannor, och säledcs 8ao personer endast fä begagna smest. 90 kannors pannor och sä widare, Z. Z. Branmngsrätkighelen i städerne kör förrättas i sammanflagne werk. §. 6. Stockholm, Götheborg och Carlscrona böra härifrän undamagas, och allmänna Magasins Inrätt» - rzr Den 6 IMi. rättningen sa länge wara berättigad att till besia städers behof afwerka det quankum spannemäl som förutsördeame förstnämnde är bestämt och för den sednare efter samma proportion kommer akt bestämmas, till desi Riksens Ständer med denna inrättning annorlunda förordna. T7- En destillers panna till 6 kannors rymd, sär nyttjas utan serskild beräkning och afgift. Z. 8. Kongl.
De böra alltid vara åtföljde af statsrådets samt, i frågor om stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af allmän civilkriminaloch kyrkolag, jemväl af högsta domstolens yttrande. § 107. Förslag må af riksdagsman, i den kamare han tillhör, framställas inom lopR. O. § 36. pet af fjorton dagar efter den, då Konungen afgifvit sin proposition om statsverkets tillstånd och behof. Sedermera må, med undantag af grundlagsförslag, nya frågor icke kunna af riksdagsman väckas, utan så vida de af redan inom någondera kamaren fattadt beslut eller upptaget ärende, eller annan under riksdagen inträffad händelse, omedelbarligen föranledas. 32 Kongl. Maj:ts Nåd. Af riksdagsman gjord motion bör alltid skriftligen till protokollet aflemnas och, då den angår stiftande eller ändring af lag eller allmän författning, jemväl innehålla förslag till dess ordalydelse. I en skrift må ej flera mål af olika beskaffenhet sammanföras. § 108. Föredragningsämnen i hamrarne äro: l:o Konungens skrivelser och propositioner; 2:o Riksdagsmäns inom ena eller andra kamaren framställda förslag; 5:o Utskotts förslag och betänkanden; 4:o Mål, som genom protokollsutdrag den ena kamaren af den andra meddelas. § 109. Allmänna frågor, hvarmed förstås sådana, som kunna eller böra komma under begge kamrarnes pröfning och öfverläggning, må ej till afgörande i kamare företagas, innan utskott deröfver yttrande afgifvit. Dock må af riksdagsman väckt fråga kunua, utan föregående hänvisning till utskott, af kamare nedläggas, om den, som frågan väckt, det medgifver eller två tredjedelar af kamarens närvarande ledamöter sådant besluta. § no. I händelse, vid kamares sammanträde, fråga af riksdagsman väckes, att statsrådet, eller någon dess ledamot, eller föredragande, sitt embete på obehörigt sätt utöfvat, böra dervid endast följande ordalag nyttjas: »det är anledning till anmärkning emot statsrådet, eller den eller den ledamoten eller föredraganden, hvarom remiss begäres till gransknings-utskottet, inför hvilket anledningen skall uppgifvas».
Genom ProtocollsUtdrag af den 12 sistlidne Julii, har Högloffige Ridderskapet och Adelq behagat till RiddarhusUtskottets Utlåtande remittera en af Herr von Hohenhausen, Michael, väckt motion, att Ridderskapet och Adeln måtte bestämma ett premium för den Adelsman, sorn till nästa Riksdag förskaffade sig kunskap och färdighet i snabbskrifning, på det han då kunde anställas såsom Extraordinarie Canzlist vid Ridderskapets och Adelns Canzli; varande såsom ekål fÖr denna motion anfördt, att genom berörde anstalt, en möjlighet skulle kunna beredas, att få Ridderskapets och Adelns Protocoller färdiga till justering från ett Plenum till det näst påföljande, samt den fördel vinnas, att det hittills brukliga sått, att före justeringen kring - Van 25 Augusti c, «?, 335 skicka till påseende hos de Ledamöter, hvilka muntligen utlåtit sig deras yttranden, då mera icke skulle behöfvas, utan finge det ankomma på talarne sjelfve, om de ville å Riddarhuset genomläsa de för dem uppsatte anföranden, hålst Protocollet i allt fall skulle stå under RiddarhusSecreterarens tillsyn och ansvar, I sammanhang med hvilken motion Utskottet tillika fått emottaga särskildta af Herr Grefve von Schverin, Fredric Bogislaus, och pierr af Eken* stam, Israel, rörande detta ämne afgifne yttranden, dervid denne sednare hemställt, att äfven ofrälse personer måtte äga rätt att täfla oa) ifrågaståjlde belöning Utskottet, som lika med Herr yoq Hohen^ hausen nogsamt inser den fördel, som genom snåljskrjfvares begagnande yid Protocollsförim* gen hos Ridderskapet och Adeln skulle kunna vinnas, så väl i afseende på Protocollernes fia stigare uppsättande, justering och lifgifvande af trycket, sorn ock i afseende på den noggranhet, hvarmed den talandes anförande till ord och mening skulle blifva uppfattadt, får, på grund deraf, yttra den öfvertygelse, att Utskottet snser snållskrifvares begagnande yid berörde Protocojlers författande vara af verklig nytta, äfvensom utsättande af praemium för snällskrifvares tilldanande utgöra på sätt föresLgif blifvit, det lämpligaste, örn icke det enda sättet att be-r fordra det åsyftade ändamålet; hvarjemte Utskottet, i afseende på frågan om de åtgärder, sorn till en närmare utveckling och bringande verkställighet af berörde förslag, borde vid - Btn Ig jiugiuti «< m. tagas, tror, att det belopp, hvilket utsätter såsom praemium, borde vara så rundeligen tilltaget,
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Bergenstråle, Claes Gabr., i anseende till enskilda angelägenheter, afsagt sig sin plats i StatsUtsk., och anmodade H. Ex. Hrr Electorer att skyndsamligen ny ledamot efter honom utse. Fortsattes pröfningen af BancoUtskrs utlåt. N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna betänk. med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning. 8:de punkten: att, af alla de uppgifna utvägarna till den erforderliga proportionens underhållande, lånerörelsens förminskning är den, som i sista rummet bör tillgripas, och det endast, då Bankens säkerhet sådant ovilkorligen fordrar. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag har icke varit tillstädes, då beslutet fattades öfver y:de punkten; men jag föreställer mig, att det icke är möjligt att bifalla den, emedan här talas 0111 en proportion, som genom beslutet vid 2:dra punkten är förkastad. Det var blott härpå, jag ville fästa uppmärksamheten. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag skulle föreslå, om icke 8:de punkten kunde antagas med den lilla förändring, att orden: till den erforderliga proportionens underhållande, utbytas mot orden: till metalliska cassans nödvändiga förstärkande. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: För min del skulle jag tro, att 8:de punkten gerna kan antagas med uteslutande af mellanm.eningen: till den erforderliga proportionens underhållande, utan det tillägg, som Gr. Cronhjelm föreslagit, enär slutet af punkten uttrycker, hvad Hr Gr. med tillägget åsyftat; ty Bankens säkerhet måste i detta fall vara synonym med metalliska cassans förstärkande. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Att punkten icke kan afsiås blott derföre, att der står proportion, faller af sig sjelf, såvida man vill bifalla sjelfva saken.
– Vräk ner honom! – Björnberg skall brännas i sina pannor. Ut med Björnberg! Åter tystnade dansmusiken tvärt därinne, och mörka skuggor ilade fram och åter bakom de upplysta fönstren. Landshöfdingen hade skyndsamt gått upp i balsalen. Nu öppnade han ett fönster och ropade ner till folket: – Herr Björnberg utlämnas ej. Så stängdes fönstret i största hast, och luckor påskrufvades för detta och andra fönster, som vette åt Stora Torget. Det var i yttersta stund. Folket hade redan börjat kasta sten, och larmet tilltog med hvarje ögonblick. Amiralen försökte tala, men kunde ej göra sig hörd. – Lämna ut Björnberg, annars storma vi Rådhuset, ropades det. – Lämna ut honom! Folket trängde på och beredde sig till att storma den af grenadierer bevakade ingången. Men amiralen hade haft så mycket andrum, att han hunnit tillkalla officerarne vid artilleriet och det Stedingkska regementet och gifva order om att regementet skulle besätta Stora Torget. Härigenom blef rådhuset skyddadt, men folkmassan började i det stället att åter vältra sig ner för Norra Hamngatan. Någon hade ropat: – Vi rifva ner ugglenästet i grund, sedan fånga vi den fula fågeln! Hvar sekund var dyrbar. Ett ögonblick såg det mer än betänkligt ut. Då hördes ett tungt rasslande ljud, Kämpebron drogs upp på sina kedjor. Strax därefter ljödo taktfasta steg på de mörka tvärgatorna, som besattes af militär. Samtidigt kördes kanoner fram utanför Ostindiska kompaniets hus. Trängseln och förvirringen bland den sålunda instängda folkmassan var obeskriflig. Tillräckligt utrymme fanns dock till handgemäng. – Bryter elden lös nu, är staden ödelagd, sade öfverkommendanten till närmast stående officern. Man måste skrämma dem till lydnad. Med skallande röst, som trängde genom sorlet, ropade han: – Bajonettanfall! Men folket vek icke undan, utan gjorde sig redo att möta chocken. Några sårades. Klagoskrik och jämmerrop blandades med upploppsskränet. Ett par soldater hade knuffats ner i stora kanalen och försökte förgäfves krafla sig upp på flottbron.
Utdr. d. t4 Junii 1O23. hallarne i Fellingsbro Härad af ålder anslagen Spannmålsundsättning tillgodonjutande. Från ExpeditionsUtskottet: Af den 2 dennes. Angående förslag till Controll derå, att Riksens Ständers beslut må vid hvarje Riksdag blifva till Kongl. Majit expedierade. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, Statsutskottet den 26 sistl. Maji under N:o 211 afgifne samt den 6 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om reglering af Remisslaget för Kongl. Räntmästarne och LandtRäntmästarne. S. D. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskottets, den 26 sistlidne Maji under N:o 212 afgifne samt den 6 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 10 sistl. April meddeldte yttrande om anslag af medel till inköp af Astronomiske Instrumenter åt Observatorium i Stockholm; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med ogillande af Utskottets Utlåtande instämma i PresteStåndets, uti ankommet ProtocollsUtdrag af den 11 dennes e. m. Prot.
Jo, att nedsätta förtroendet lill deni, I) e n 15 J a 11 u axn I'. m. 187 som granska StatsYerkets förvaltning, ty orden i 68 §. Riksdagsordningen innehålla, att hvarje Revision må kunna omfatta tvänne års afslutade Räkenskaper. Utgående från denna grundsats synes det, att ändamålet ej varit att sluta striden, utan att roan tvärtom velat komma Revisorerne att handla efter åsigter, som ej innebära större tydlighet än hittills, men lemna öppet för Embetsmännen att hindra granskningen och vålla ett qvarblifvande vid den inskränkta granskningsrätten. Oedi vid hvilken period inträffar detta? Jo, då man sökt att vinna ordning genom Rikshufvudboken, hvilken eftersätter afslutningen med ett år. Då blir två- och trefjerdedels år det närmaste man kan komma den närvarande tiden. För min del trodde jag, att, enär 1817 års Revisorer tillstaddes att se Räkenskaperne, och det icke eller nekades 1820 och 1822 årens Revisorer, det aldrig skulle anses såsom en inskränkning i Kongl.. Majrts rätt, att man 1823 insatte det i Instructionen, Då uppstod Grefve af Wetterstedt, och började striden, och till följd deraf hafva vi emottagit Kongl. Maj:ts Skrifvelse i ämnet. Den är nu antagen genom tre Stånds beslut, hvilka i denna fråga äga afgöranderätt, och saken kan således ej mera ändras. Tiden skall visa, om detta beslut kommer att skada eller gagna, att öka eller minska striden. Här är nu endast fråga, huruvida Ridderskapet och Adeln vill göra sig delaktig i *88 Den i5 Januarii f. m. ansvaret för följderne af en sådan Instruction som den föreslagna, eller om, såsom en ledamot yttrat, Ståndet vill rädda sin ära genom vägradt bifall till en instruction, hvilken förminskar Rikets Ständers rättigheter. Jag har uppstigit äfven för att öfvertala Grefve Horn, att afstå från sin begäran om återremiss. Utskottet kan blott svara, att tre Stånd bifallit förslaget, och 69 §.
Förordningen tillagdt lindring i Bewillningen, eftner Riksens Ständers mening, utan twifwel bords förstäs äfwen om 422 Den 1Z September. om Allmogens Hustrur, burn ock tjenstefolk; men lorn ett i nystnämrrde Moment wid Reda» Ilonen begängit öfwerseende elier ffriffel möjli, gen kunde wid Taperingarna föranleda den til. lämpning, att af Allmogen endast Husbönder för sine Personer skulle fä till godo njuta b» rörde lindring; sä hafwa Riksdags Fullmägtiqe anhällit om den förklaring af samma Moment, att det skutte bestämdt uttryckas, att Allmogen, i likhet med hwad förut warit stadgadt, more frikallad frän hälften af den Bewillning, som icke allenast 2. utan ock z. §. i Bewillnings.För. ordningen Allmogen älägger; Och 5-0 Hafwa Jnwänarne uti Trankils, Fo. gelwiks, Holmedals och Carlanda Socknar i Wermeland underdanigst anhällit, att de, säsom rvarande i samma förhällande med ätskittige an. dre wid Norrska Gränsen belägne Socknar, hwilka, i anseende till deras lidande under kri. get, undfätt 2 ne ärs eftergift af Bewillning, mä hugnas med en lika förmon, hälst de wid sista Riksdag deraf troligen gätt i mistning endast genom deras dä walde Riksdagsmans Matts Perssons timade död, innan Bewillnings. Förordningen kom under öfwerlägg, ning. Kongl. Maj t förblifwer Riksens Ständer med all Kongl. Näd och Pnnest wälbewägen. Utdrag Den iZ-SevMber. 42Z Utdrag af ProtocolLe^ öfwer Handels, och Finance. Ärenden > hällit inför Hans Maj:t Konungen pä örebro Slott den iZ Sept. 1310. Närwarande: Deras Excellencer Justitiä Stats. Ministern Herr Grefwe G yl. lenborg och Stats.
Huru Wexiö befinner sig efter branden, må den kunna bedomina, som bor i orten och som tror, alt de, hvilka förlorat mest, äro de, för hvilka det ej brunnit. Man har äfven anmärkt, att StatsUtsk. för en annan stad tillstyrkt bättre villkor, än för Wenersborg. Det är sannt; men då var fråga om ett nytt lån, nemi. för Söderhamn, såsom biträde för allmänna byggnaders uppförande, och då det begärda lånebiträdet endast var 12,000 r:dr, sorn man kunde förutse skulle kunna af Riksg.contoret erhållas emot 4 proc., ansåg StatsUtsk., att Staten ej borde söka någon vinst på länet. På dessa skäl, och dä man bör taga i betraktande de många lån, som af statsverket blifvit till städerna beviljade, samt huru man vid den riksdag, då fråga varit om lånens beviljande, icke prutat på villkoren, men sedan dessa väl blifvit bestämda vid nästföljande riksdag begärt lindring och slutligen afskrifning, hvarom äfven vid innevar. riksdag lör Borås fråga blifvit väckt, hvartill R. o. Ad. dock icke lemnat bifall, — på dessa skäl, säger jag, och då jag nu tror mig hafva vederlagt Hr Sandelbjélms framställning, får jag vördsamt anhålla om Hr Frih. o. Landtnäs propos. till bifall å StatsUtsk:s betänkande. Hr von Qvanten: Jag får blott begära att få veta, om underrättelse ankommit från de andra Stånden om de beslut, som i delta mål blifvit fattade. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ankommit, huru detta mål hos något af de öfriga RiksSt:n blifvit afgjordt. Hr Sandelhjelm: Den värde talaren, som bestridt återremissen, har visserligen sökt vederlägga mina beräkningar öfver de förluster, Wenersborgs stad lidit, men han har dervid uteslutit det hufvudsakligaste.
Naj:ts unp»närksai»»l»et ^ä angelägenketen ak »»»edets anskaffande för I»amnl»^ggnadsarläetets utförande inon» elen derför laeräknade tiel, livarjemte Direetionei» rij)^l^8t, att »k 6ötl»el»orgs revieisoel» tolags medel ett Liligt laidrag »k 20,000 ll:dr kunde ^äräknas, utgörande således tor gila tio arén en suinma al' 200,000 Il:dr; anliallande ldireetionen, att, dä sistnäiunda summa, 8ai»»manlagd »ned ol'vanl»eröiala 80,000 Il:dr, endast motsvarade l»älsten gs kostnads-summan, Kongl I>Iaj:t »natte täckas, i liänclelse nägra andra medel ieke kunde sor ändainälet »»ovisas, till Ilikets 8tänder alläta städig l^roj»osition 002 laeviljande sor Oötl»el»orgs Iia»nn-anlägg»»ing8 sullkordande as ett län, 8tort 280,000 l»:«lr Il:eo, root enahanda äte» ketalnings-vilkoig 8010 Ilikets 8tänder viel dylika län8 meddelande förut koreskiälvit; oelr tiar tillika