Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det torde icke böra betviflas, att lönerna ej tåla någon minskning, utan är det deremot ganska bestämdt, att tillökning, om medel dertill kunde utses, i allmänhet är nödvändig; och det är af sådan anledning, jag får föreslå, att de öfverskott, sorn den värde motionären med så mycken bestämdhet förutser skola genom förslagets verkställande uppkomma, må endast till lönernas förbättrande inom Arme'en få användas: cn åtgärd, så mycket lämpligare, som Armeden, oaktadt de anslag, den tid efter annan af Staten erhållit, likväl fått vidkännas betydlig nedsättning uti de densamma primitivt tillhöriga inkomster. Hos Ii. Ex. Hr Landtm, anhåller jag vördsamt, att detta mitt utlåtande må få åtfölja Iir Hjärnes motion till vederbörligt Utskott. Hr Liljenstolpe, Carl Otto, anförde skriftligen: Vid remiss till StatsUtsk. af Hr H. Hjärnes motion om indragning till Statsverket af indelta Arme'ens räntor och utarrenderade boställsafkastningar, anser jag mig pligtig att, till följd af den erfarenhet, som under 3i års tjenstgöring som officer vid indelta Armeen grundlagt min nu ägande öfver - Den 3 Mart f. m. 213 tygelse uti ifrågavarande ämne, på de skäl som följa, såvidt min röst förmår verka till förkastande af Hr Hjärnes motion, och med detsamma försvara för efterkommande tider och generationer det mest dyrbara och nyttiga af indelningsverket: 1:0 Får jag tillkännagifva det misstag, Hr Hjärne uti denna motion begått, då han angifven, "att vid till utarrendering bestämda boställen skola Reg:ternas LöningsDirecCr af de från dessa arrenden ingående naturapersedlar blifva uturståndsatta att vederbörlig utdelning af lönerna kunna verkställa.” Det är visst sannt, att en bestämd del af dessa boställsarrenden sättes på persedlar, på det arrendena alltid må motsvara den närvarande tiden; men till följd af föreskriften uli K.
Men vi stå kvar hos de u n g a värdinnorna, som nyss fått mottaga så m å n g a ningar och de tacksägelser. handtryckF r å g a vi dem, äro nöjda med sin dag, så skola de med tindrande blick svara: » D e t var den roligaste fest vi varit ined om. » — mig som kanske, hvilka de om alla voro, D u frågar anordnat den lilla här skildrade högtiden, och j a g vill svara d i g: de voro människor, som tänka på någon kunde fatta, att mer äfven än sig förmådde själfva; den ringaste mer än blott penningeunderstöd, som tarfvar att han l i k a väl som den bättre lottade behöfver v ä n s k a p. De voro kvinnor, som kunde offra några af de få hvilostuuderna från ett mödosamt kall, eller som hetens utan tvekan egnade i barmhertigtjänst den tid, som af många deras vänner och jämnåriga slösas bort i sällskapslifvet. fullkomligt r ä t t. C. F. du bereder dig själf den tillfredsställelse, och du knyter ett starkt tillgifvenhetens band mellan dig och den samhällsklass, som du redan lärt dig frukta som en måhända fiende. — n. F r å n Iduns läsekrets. Från en annan sida sedt. Mathiola. 1893 Ur notisboken. Efter svenskt mönster. » Tjänande systrar ». Så har år efter ä r, flyttning efter flyttning s k e t t, o c h d c plikttrogna systrarna h a ständigt varit förenade. m. 6 8 ö r e. * » £« dubbelstjärna ». B o r d s i l f v e r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs å silfver. • t Ä - p.nelii Tftrnp. n r i s e r. Firma? Svenslea villans värdinna. Dödsbud. Vi s k o l a återkomma. o Force majeure. Undervisning i svensk slöjd kommer att meddelas vid en b e r ö m d högre llickskola i Neapel, Instituto froebeliano. K * Teater och musik. Kungl. operan. K. Dramatiska teatern. Frank Truth.
Preste-ståndet den 4 Borgare-ståndet den 4 Bonde-ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse s angående jältkammereraren Canons sterbliusdelegares befriande från ådömd ersättningsskyldighet. (Stats-Utsk. Uti., JN:o 49.) S. A. K.
Utskottet, sorn i föregående punkt tillstyrkt en underdånig framställning till Kongl. Majit om åtgärders vidtagande för ordnande af pensions väsendet för gemenskapen vid arméen, tror ock att regleringen af pensionerna för gemenskapen vid flottan lämpligen bör ske på samma gång, som vid arméen, och anser sig derföre, med anledning af nu ifrågavarande motion, endast böra hemställa, att Rikets Ständer, jemte förklarande, att något anslag uti ifrågavarande hänseende nu icke kan beviljas, måtte besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, med begäran, det Kongl Majit täcktes låta i detta ämne verkställa erforderlig utredning, samt med anledning deraf vidtaga de åtgärder, hvarigenom pensioneringen af gemenskapen vid flottan må på ett lämpligt och verksamt sätt ordnas. 46io. Uti en inom Borgare-ståndet af Herr F. Rooth väckt motion, sora blifvit till Utskottet remitterad, har framställning skett, att, då det vore af vigt, icke blott för städerna, utan äfven för staten, att stadsfiskals-tjenstérna bestriddes af damp - 28 Siats-Utskottets Utlåtande M 167. liga och rörliga personer, dessa tjensters innehafvare, då de för ålderdom icke längre kunde sköta tjensterna, måtte beredas tillfälle att derifrån afgå, samt att, enär någon särskild pensions-inrättning icke funnes för kommunernas tjenstemän, Rikets Ständer ville, för befrämjande af ofvan antydda ändamål, berättiga stadsfiskaler att vinna inträde i Civilstatens pensions-inrättning. Då stadsfiskaler äro aflönade af städerna sjelfva, samt det således tillkommer dessa, att om bemälde tjenstemäns pensionerande draga försorg, så, och enär dessutom delaktighet i Civilstatens pensions-kassa beror på medgifvande af delegarne i denna inrättning, anser Utskottet sig böra hemställa, att Herr Rooths motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Uti motion, som af Ridderskapet och Adeln blifvit till Utskottet remitterad, har Herr Cederschiöld, F. A., föreslagit, att Rikets
Utskottets hemställan, pag. 15, ”att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i un derdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, för begagnande vid folkskolorna, låta utfärda ett reglemente för enkel eller fristående gymnastik, med fästadt hufvudsakligt afseende på öfning i sådana militäriska rörelser, hvilka kunna anses nödiga och nyttiga, såsom förberedelser till bevärings-exercisen,” har blifvit afslagen af högvördiga Preste-ståndet och hedervärda Bonde-ståndel, men bifallen af de begge andra Stånden, i följd hvaraf ifrågavarande hemställan förfaller. Utskottets yttrande, pag. 16, angående herr Hammarhjelms förslag i fråga om serskild undervisning för llickor, har blifvit återremitteradt från Ridderskapet och Adeln, men som det är af de öfriga riksstånden bifallet, så kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets vidare åtgärd. Stockholm den 14 Juli 1848. Emot det af Utskottet nu fattade beslut i frågan om skollärare-, orgelnistoch klockare-val får jag mig reservera. Då Utskottet, på ett, icke sig sjelft värdigt sätt behandlat min förra motion i denna fråga, se Utskottets betänkande N:o 91, utan nödgats blunda för sjelfva saken, så nödgades äfven jag att, i afseende på det förenämnda, till Utskottet inkomma med en ny motion, under den förhoppning, att Utskottet skulle genom den upprätta eller godtgöra hvad det i den förra uraktlåtit, eller af motvilja och missförstånd om motionens rätta vigt förfelat. Men då, hvad redan sagdt är, Utskottet nödgats blunda för den förra motionen och visa sig döf för den sednare, lärer för närvarande icke vara annat att göra än låta dervid bero, likväl under den förhoppning, att den. som med tålamod fördrager tiden, han vinner allt. Pehr Bengtsson, från Calmar län. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-utsk. den 17 Juli, kl. 12 midd.
Förwaltningen besörjes af Landt-Nanlmästaren, som derföre njuter indeld lön men har derjemte i Resl6 83 16 83 penningar i Waklmästare 32 16 32 16 I Magazins Drang 16 16 Malmö Magazin. i Prowiantmststarr och Förwaltare, lön och hyra 220 222 Landscrona Magazin. i Proviantmästare och Förwaltare , - 15.0 — ISO > Landscrona Bageri. r Krono Bagare 8Z r6 83 l6 - 2 Gesäller ä 48 R:d. 96 96 '— Astads Magazin. d l Förwaltare lön och hushyra - 200 222 . Halmstads Magazin. c P'-'owiEnM^ och Förwaltare som bor i Kro166 nans hus - 166 32 — 32 Räntm istarens arfwode för hans förut innchasde befattning med Prowiantmästare göromälen' 33 33 § K Warbergs Magazin. i Magazins Förwaltare Lön 1Z2 152 e a Hushyra 33 r6 33 16 — Götheborgs Magazin. l Prowiantmästare och Förwaltare, lön och hushyra 222 222 Särstiidt arfwode för tillsynen wid Bränwins Nederlaget, m. m. - « - IZO — a r Krono Bagare 66 32 — 66 32 __d f Carlstens Magazin. i l Prowiantmästare, lön och hushyra , - 120 122 Uddewalla Magazin. r Förwaltare i lön och hushyra - , .222 222 Wenersborgs Magazin. 1 Förwaltare i lön och hushyra » - Förre Förwaltaren as Boräs Magazin - 222 83 16 — 222 — 83 :6 Wästra Eos Magazin. k Förwaltare som bor i Kronans hus - 166 32 — r 66 '— i Anmärkningar. mcn kan k j
Till och med år 1854 uilemnades lån endast på grund af det bevillnings-taxeringsvärde, som varit den intecknade fastigheten åsatt; men sedan delägarne vid särskilde bolagsstämmor påyrkat förändring af Reglementet i den syftning, att lånens belopp skulle komma att bero af det värde, hvartill särskild uppskattning af panten kunde föranleda, och Eders Kongl. Maj:t å det i sådant afseende beslutade förslag till Reglemente gifvit nådig stadfästelse år 1854, börjades i Mars månad nästlidet år utgifning af lån efter sistnämnde belåningsgrund. Till öfversigt af Föreningens verksamhet införes här denna tabell: Från Föreningens stiftelse T i 11 ö k n i n g Summa. 1836 till och med 1850. 1851. Antal Delägare Utelöpande Obligationer Föreningens Fond För bedömande af den fortsatta Skånska Privatbankens ställning och dess låneverksamhet under de fem sistförflutna åren torde nedanintagne tabell kunna tjena till ledning: Berättelse öfver Malmöhus Län för åren 1851—1855 5 34 Årtal. Fordran på Diskont-utlåning. Fordan på Kassa-Kredilivs räkning. Fordran på belånta vexlar. Ordinarie Reservfonden. Extra Reservfonden. Skuld på Uppoch Afskrifningsräkning. Skuld på Depositionsräkning. Utdelning på Aktierne. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. Utom nu omnämnde låneinrätlningar har till handelns och näringarnes underlättande ett i staden Lund bildadt bolag hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet sökt och under den 10 November förlidet är på en tid af 10 år i nåder fält sig beviljad oktroj för en tillämnad Filialbank-inrättning under namn af »Filialbanken i Lund»; och anses denna Bank-inrättning under loppet af innevarande år komma att träda i verksamhet. Oberäknadt städernas Sparbanker, hvilka längre fram skola omtalas, förekomma i Länet följande Sparbanks-inrättningar:
Vid sista riksdagen beslöts, att Banken skulle öppnas till silfvervexJing, men att dessförinnan en sak, såsom förberedande åtgärd, skulle fullgöras, hvilken då ansågs för lätt, men likväl sedermera ej kunde verkställas. Konungen drog i betänk, att genast sammankalla R St.; men om Han då kunnat sammankalla urtima riksdag blott för detta ärende , är jag öfvertygad, att vårt myntväsende redan skulle hafva vunnit Stadga. Vid en sådan riksdag hade endast BancoTJtsk. be - Den ii Sep t enjl) er e. m. 133 höft sättas i verksamhet; och att taga för gifvet, att Statsoch Bevilln.Utsk:n alltid skulle behöfva träda i verksamhet, är detsamma sorn att säga, att Konungen aldrig skulle äska att höra folket, utom då fråga är om nya anslag. Frih. Cederström har talat om satser, sorn ej skulle förtjena att hesvaras, men sjelf framställt en, som synes vara af denna beskaffenhet, då lian såsom skäl emot förslaget anfört, att vid en urtima riksdag R. St. kunde höja bevillningen och vid påföljande lagtima riksdag åtskiljas efter lyra månader, innan ny bevillning blifvit bestämd; ty precist samma förhållande kan inträffa afven nu. Gr. Horn har deremot gjort en anmärkning, som synes förtjena afseende, men hvilken jag för min del anser i sjelfva verket medföra föga fördel, om den närmare öfverväges. Gr. Horn har nemi. framställt den åsigt, att vid inträdande krig R. St. borde äga rätt alt granska orsakerna, till de ökade behofven, som föranledt sammankallandet till urtima riksdag, och på denna grund har han velat förbehålla R. St. rättigheten att vid hvarje riksdag granska Konungens rådgifvares åtgärder. Gr. Horn anser således, att någon controll i sjelfva verket vinnes genom den existerande granskningen af Statsrådets protocoll. Jag är häruti af annan mening och tror, att denna grankning väl kan gälla såsom controil emot egentliga och uppenbara lagbrott; men dessa äro högst sällsynta, och för granskningen af Regeringens åtgärder i allmänhet är Constit.Utsk. alldeles otillräckligt.
Indelt Värfvadt Infanterie: Indelt Värfvadt Allmänna LandtBeväringen ungefärligen • Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna t hos H ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829. Tjugondeåttonde Häftet. STOCKHOLM. Trjckta hos Johan Hörberg * x83i. Fredagen den 12 Junii 182g. Plenum klockan 9 Förmiddagen. Justerades 5 ProtocollsUtdrag* innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena den 9 dennes f. och e. m. fattade beslut. Herr af II [singer > Wilhelm, hade inlemnat följande, sorn upplästes: Hos Eders Excellence och Höglofl. Ridderskapet och Adeln får jag den äran tillkännagifva, att jag, i anseende till en bortresa för längre tid, är nödsakad afsäga mig den plats uti BancoUtskoltet, hvarmed Ridderskapet och Adeln behagat mig hedra. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 16 sistlidne April under N:o io5 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i frågan om dispositionen af de till Barnhusinrättningen i Malmö gjprde donationer. Herr Anckarswärdj August: Jag instämmer fullkomligt i den åsigt Herr Lagerhjelm yttrat i sin Reservation emot detta Dea ia Junii f. ra. Utlåtande, nemligen att målet är af administratif egenskap, och att Utskottet vid dess handläggning öfverskridit gränsorne för sin befattning. Jag tror Utskottet icke hafva bordt vidtaga någon annan åtgärd, än hänvisa Motiouairen att i rättsväg göra sine anspråk gällande inför vederbörande Autoriteter. Utskottets förslag, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes pröfva desse anspråk, synes mig så oformligt, att jag anser det icke kunna antagas; och jag anhåller derföre att Utlåtandet måtte till Utskottet återremitteras.
Frälsejorden i Sverige har i alla tider haft rättighet att blifva söndrad eller styckad, och orsaken dertill var, att af denna jord ej utgick någon skatt, hvilken kunde förminskas genom afsöndringen. Det var sålunda endast afsöndringen af skattejord, som i och för räntan var förbjuden. Nu synes såsom om man äfven ville, att delta skulle blifva gällande för frälsejord. I sådant fall skulle en rubbning uti fordna förhållanden komma att äga rum; och om man skulle utsträcka frågan så långt som denna författning gifver anleda till, nemi. att oskylde, utom laglig börd varande personer, men som på landet äga angränsande hemman, der skulle erhålla samma rätt, som nabo i stad äger till hus; så inträdde man på en bana, der visserligen den rike komme att erhålla fördelar på den fattiges bekostnad, men man beredde också på denna bana otaliga rättegångar och missförhållanden i afseende på mängden af fattige i landet, som nu med skäl ölverklagas, och som öfverklagas måhända lill stor del till följe af våra egna författningar, som skapat mängden deraf. Jag afstyrker bifall till Ulsktns betänk, och begär ålerremiss derpå, på det att R. St. måtte komma i tillfälle att svara K. M., det R. St. afstyrka det af comiterade gjorda förslag såsom högst otjenlig!, och finna ej någon författning i ämnet vara af behofvet påkallad. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Då äfven jag är från den ort, der hemmansklyfningen kanske nått den största utsträckningen och der densamma kanske varit mest kännbar, så kan det ej vara annat un med största tillfredsställelse jag nu linner denna fråga vara å bane.
Håller någon hus, der äfventvrliga spel om penningar eller penninge värde allmänneligen bedrifvas; straffes med fängelse eller böter. Tillåter den, som håller källare, värdshus eller annat allmänt näringsställe, att sådant spel der Vik. lill n. SI. Hvar som, å ställe som nu sagdt är, deltager i äfventyrligt spel, straffes med böter till femtio Riksdaler. Begär någon i spel bedrägeri; vare lag som i 25 Kap. 1 § sägs. 16 §. Viser någon i behandling af egna eller andras kreatur uppenbar grymhet; straffes med böter till tjugofem Riksdaler. 33 Kap. Om eldskada af uppsåt eller vållande; så ock om annan skadegörelse å egendom. 1 §. Sätter man uppsåtligen eld å hus, byggnad, fartyg eller annat, der menniskor bo eller vanligt eller veterligt är att de eljest vistas, eller å något, hvarifrån elden till sådana boningar eller vistelserum lätteligen spridas kan; dömes, för mordbrand, till straffarbete från sex till och med tio år. Fick någon, som å sådant ställe förevar, af branden svår kroppsskada; varde mordbrännaren dömd till straffarbete på lifstid. Fick den, som förevar, af branden döden; miste mordbrännaren lifvet. 2 §. Föröfvar man mordbrand, som i 1 § sägs, då allmän farsot, upplopp, fiendes åträngande eller annan sådan nöd eller fara för handen är, eller gör mordbrännaren våld å någon, för att elden åsätta eller dess släckning hindra, eller sker mordbrand å hus, byggnad eller fartyg, der mycket folk är, som för fara blottställes, eller å kruthus, eller i stad, köping eller by, eller å annat sådant ställe, der många sammanbo, eller å Konungens slott, fäste, fartyg, förrådseller tyghus eller annan sådan Statens tillhörighet, eller å kyrka; då skall till straffarbete på lifstid dömas. 3 §.
Det gör regeringen! Konseljen är VEZIREN. (Hofmarskalken aftager kalifen kronan och spiran; leder honom till POETEN. (Dans). DE FÖRRE. DANSERSKOR och SÅNGERSKOR. HOFPER. Hvad är det här för ett sällskap? Det är hofvet! HOFMARSKALKEN. ker inte om det der sättet! Hvarför har man så korta klädningar! Jag tycHOFMARSKALKEN. PER. PER. Det är landets sed, ers herrlighet. Det är åtminstone inte politik alltså? het med en idealit-sång, författad af den berömde hofpoeten Timur-Link. PER. Första hofsångerskan ber att få roa ers herrlig HOFMARSKALKEN. Var så god och roa mig då! Men, o arme, har du styrka till att säga ett farväl? Hvar är rimmen? PER. Säg farväl då åt Horaire, tåget bryter redan opp, SÅNGERSKAN (med luta sjunger). Det fins inga rim i den här poesin! Det var dåligt! Fortsätt! PER. HOFMARSKALKEN. Han blir inte gammal här i gården. RIKSHERALDIKERN afsides till HISTORIEGRAFEN. SÅNGERSKAN. nerad i dag. Ers herrlighet ursäktar, men jag är inte dispo heter bastonnad? Hofmarskalk! Fins det något i grundlagarne, som (Panik). PER. Jo, visserligen! Men... Fortsätt då! HOFMARSKALKEN. PER (till sångerskan). Hvit är pannan, yppigt håret, glänsande dess tän SÅNGERSKAN (sjunger). Och hon går så lätt som gångarn, rädd om skadad PER. ders rad, hof, i dyn. Dyn? Jag tycker inte om smuts i poesin! Vidare! Full om barmen, smärt om midjan, redan svällande Är hon nära vid hvart famntag till att brytas midt PER. utaf. på nytt SÅNGERSKAN (sjunger). Åh! Säll den man, (markerar) som, fint belefvad och af SÅNGERSKAN (sjunger.)
Sjukdomsorsaken är långt ifrån alltid tydlig och lätt att finna, och man står undrande och spörjande, särskildt då man icke känner sig riktigt öfvertygad, att » hon har förkylt sig. » Att det ges omständigheter, som kunna för längre eller kortare tid beröfva oss hälsan, har man af erfarenhet vetat sedan gammalt, men det är först på senare tider man sökt att närmare lära känna dessa omständigheter. Den tid ligger icke många decennier tillbaka, då lä- karen ännu stod i det närmaste främmande för alla de förhållanden, af hvilka en sjukdom betingas, då sjukdomsorsakerna ännu endast i ringa grad utgjorde föremål för hans uppmärksamhet. Men i samma mån läkarvetenskapen gått framåt, har studiet af sjukdomarnes uppkomst blifvit allt mer uppmärk - sammadt, och i närvarande stund utgör kunskapen därom — den så kallade etiologien IDUN — en viktig del af läkarens vetandeOch denna kunskap äger ingalunda sitt värde endast genom sitt teoretiska intresse: dess praktiska betydelse är fullt ut lika stor och berättigar mer än väl all den möda, som nedlagts på studiet af etiologien. Tillämpningen af dessa studier har redan lämnat lysande resultat både vid sjukbehandlingen och kanske än mer på hälsovårdens område, där det gäller förebygga uppkomsten och spridningen af sjukdomar. En betydande roll såsom sjukdomsorsak spela bakterier. Det gifves helt visst få, om ens några lefvande varelser, som kunna glädja sig öfver ett så lifligt intresse från mänsklighetens sida som bakterier, oaktadt de representera, så vidt man ännu vet, den lägsta formen af organiskt lif. Men det är också icke endast det mänskliga begäret att blotta naturens hemligheter, som gjort dem så uppmärksammade och gett studiet af deras lif och verksamhet en så framskjuten plats inom den moderna naturforskningen. Man skulle kunna säga, att det är själfbevarelsedriften som till god del framkallar vårt intresse för dessa små tingestar, ty på samma gång vi inom bakteriernas stora klass äga trogna bundsförvanter, utan hvilkas hjälp vi icke kunna existera, hafva vi också där att söka de värsta och de mest oförsonliga fienderna till vår hälsa och vårt lif. Numera vet nära nog en bvar, att många af våra svåraste sjukdomar framkallas af detta lefvande smittämne, hvilket vi i många fall kunna identifiera med någon viss bakterieart.
Bank utgifva credif-sedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank till större sammantaget belopp, ån sorn motsvaras af: 1:0 två gånger beloppet af behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:0 återstoden af deposition i Rikets Ständers Bank; och 3:o sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt liypothek, som i 6 § nämnas; 2.'a alternativet: Ej må enskild Bank utgifva credit-sedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank till större sammantaget belopp, än som motsvaras af: Ko behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:0 återstoden af deposition i Rikets Ständers Bank; 5:o sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypothek, som i 6 § nämnas; och 4:o sådane hypothek, sorn blifvit lemnade för beviljade cassa-creditiv, i deri mon dessa blifvit anlitade; likväl aldrig till större belopp ån Tjugufem procent af actie-teckningen. Båda dessa alternativ åro i min tanke antagliga, men det första mest principenligt. I afseende på sedelyaleurerne, åberopar jag min vid förra Betänkandet i samma ämne afgifne reservation och tillstyrker, att äfven sedlar å Två Riksdaler Banco må tillåtas. Bifalles ej detta, skulle jag anse för en stor fördel, om åtminstone de i allmänna rörelsen så vål kända valeurerne å Tre Riksdaler Banco måtte få utgifvas. Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande, N\o 5. 19 Skulle Rikets Ständer icke finna för godt att. till Privaf-Bankernes fördel förändra lagförslaget, så vål i afseende på ansvarigheten sorn sedelstocken, så måste jag anse tiden för denna lagstiftning vara illa vald och tillstyrker, att hela förslaget måtte läggas till handlingarne och frågan blifva hvilande, tilldess att mera erfarenhet blifvit vunnen, dervid jag finner *å mycket mindre betänklighet, som ingen anledning till nya stiftelser nu synes vara för handen.