Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Expeditions-Utskottets förslag, till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående granskning af de i Statsrådet förda protokoll, samt till § i Riksdags-beslutet i samma ämne, hafva af vällofliga Rorgare-Ståndet och hedervärda Bonde-Ståndet blifvit återremitterade, till följd af gjorda anmärkningar, hufvudsakligen att dessa tvenne Stånd, inom hvilka anmärkningar mot en af Statsrådets ledamöter blifvit godkända, ej funnit sin, från de öfriga Stånden skiljaktiga, mening i förslagen uttryckt; men då Utskottet ej funnit dessa återremisser vara af beskaffenhet att böra verka till ändring af berörde förslag, hvilka blifvit af höglofliga Ridderskapet och Adeln samt högvördiga Preste-Ståndet godkände, får Utskottet desamma nu oförändrade till förstbemäide båda Riksstånd vördsamt återlemna. Stockholm den 14 Augusti 1851. Reservation Af Riksdagsfullmäktigen Johannes Nilsson från Götheborgs och Bohus län, som åberopat det af Riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundsson inom hedervärda BondeStåndet den 7 innevarande månad i ämnet först afgifne yttrande. Memorial till Rikets Ständer, angående medels anvisande till gratifikationer åt extra biträden vid Utskottets Kansli.
Åren 1822—25 utgjorde antalet af sådana fartyg i medeltal 350 378 » 1826—30 » » » 351 621 » 1831—35 » » » 508 768 » 1836—40 » » » 678 1,058 » 1841—45 » » » 570 1,014 „ 1846—50 » » » 636 1,287 Antalet af Handlande i Götheborg bar, enligt de till Landskontoret inkomne taxerings-längder, utgjort: » 1850 562, och voro hos dessa sistnämnda år anställde 333 betjenter. Hvad Götheborgs Fabriksrörelse angår, så har under den lid, som denna berättelse afser, densamma förkofrats till mer än hälften högre tillverkningsbelopp. 37 Meddelade officiella uppgifter utvisa antalet af de å Götheborgs område anlagde fabriker, antalet af de dervid anställde arbetare samt värdet at dervid åstadkomne tillverkningar för åren 1842 och 1850 sålunda: 1842. 1850. Ti as cr E? CO p > BCO CD O Tillverkningsvärde. TI Os a4 P? CO -5 > —5 cr cs CD O Tillverkningsvärde. R:dr Banko. R:dr Banko. Tillverkningspr CD oT —t CD värde. p*r CD -S 03 CD värde. R:dr Banko. R:dr Banko. Åren 1832—36 i medeltal » 1,406,297. De egentliga handt ver ksyrkena i Götheborg synas, hvad utsträckningen al deras verksamhet angår, icke hafva förkofrat sig i samma mån sorn handel och fabriker, ehuru en stor del af dessa yrken ovedersägligen tillegnat sig fullt så mycken konstskicklighet som man i andra rikets städer tinner.
PoslContoirs inrättande, om nya ; StatsUtskottets Betänkande, IV 4* s 38 — 41 * 22/f. Rif. af PrcsteStåndet, ix s 726, af BondeStåndet, IX s 734> af BorgareStåndet, IX s 807, af Adeln, IX s 840. Underd. Skrifvelse, IX x. s 542 — 544- RiksdagsBeslutet, §. 44* PostförareLegan, om tillökning i; Motion, remitt. till Bevilln. och Ekon. Utskotten; II s 1192, 1206, 1234, 1283. —.föringen, om ökad ersättning för; Motion, remitt. till Stats-, Bevillningsoch Ekon. Utskotten, II s 1161, 1164. • om jemrikning i de onera som åtfölja; Motion, remitt. tili Statsoch Ekon. Utskotten, II s 1262. Stats-, Bevilln. och Ekon. Utskottens Utlåtande öfver dessa Motioner, IV 4- s 445 — 46°, Lif. af PresteStåndet, ix s <)o5, af BorgareStåndet, ix s 906. Ytterligare Utlåtande, IY 5. s 896 — 902, Lif. af Adeln, IX 3. s 144» afBondeStåndet, IX s 166. Underd. •— förvaltares tillsättande. Se KronoFogdars. —• gång, om Besörjande af, med Gästgifvareskjuts. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1214. om inrättandet af ordinarie, öfver norra Dahlsland; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1203. Post - 225 Postgång, om inrättande af ordinaire, på Öland; Motion, remitt. till Statsoch Ekon.
Sinnets råhet är sinnets råhet, o m den o c k träder fram i glänsande silke o c h g u l d! G e n o m detta neddragande a f kärleken ha hela folks etiska krafter försvagats o c h nedsatts. F r å n ett håll, v å r moderna diktning, har visserligen en hjelpande hand sträckts. V å r moderna diktning, s o m åter o c h åter sjungit den naturliga kärlekens lof, s o m åter och åter inpräntat, att p å en verkligt djup kärlek, o c h endast p å denna, k a n ett sannt äktenskap b y g g a s. V i stå i stor tacksamhetsskuld derför. D e ha förgätit, att deraf att kärleken är grunden, förutsättningen f ö r äktenskapet, d o c k i c k e är sagdt, att den är hela äktenskapet. N u fylldes hela hennes h u g m e d åtrå att e g a d e n g u l d k r a n - * Den framstående norske pedagogen är för våra läsarinnor helt visst en kär bekantskap från de föredrag: » V i och våra barn », han i våras höll i hufvudstaden, och hvilka på sin tid i korthet refererades i Iduns spalter. Men, ack nej; när den k o m inför hennes ö g o n, v a r den d o c k icke den rätta, ej alls den rätta! N u ville h o n genast k ö p a den a f b j ö r n e n; han svarade henne, att han endast sålde den till ett pris — kon skulle ge sig sjelf! O m nästa torsdagsqväll skulle hon k o m - m a till skogen, att den hvita björnen skulle taga henne för kransen. O m en stund frågade h a n: » h a r d u någonsin suttit mjukare eller sett klarare, än på min r y g g? » Ja, i min faders g å r d », svarade hon. N e j, ej heller hon v a r den rätta! I tre år lefde de så till s a m m a n s. Då h o n detta gjorde, fick hon se den s k ö n e k o - nungasonen framför sig.
Härutaf skulle Ridderskapet och Adeln kunna förmås att tro, det nuvarande Lagen inskränker frånvarande arfvinges rätt till endast 20 år, men det förhåller sig icke så; arfvingens rätt är, såsom jag förut nämnt, nästan obegränsad, enär han äfven efter dessa 20 år kan göra sin rätt gällande, om han haft laga förfall, på sätt samma Lagbok visar. Man har åberopat, att praescriplionen i andra länder är inskränkt till 5 år. Jag vet det, men jag vet äfven, att våra Lagar genom bevarandet af deras rätt, som Den 12 Junii e, m. 79 ■under krigstider eller under andra företag utom Fäderneslandet ofta vågat allt för detsamma, åsyftat ett skydd, som kanske i betydlig mån bidragit till den Fosterlandskärlek, hvilken alltid utmärkt Svensken, och jag tror icke det vara skäl atti utbyte häremot taga mönster från andra Länder. Jag yrkar derföre afslag af Betänkandet, emedan jag instämmer med den värde Talaren, att dess återremitterande är utan ändamål. Friherre Ehrenborgh: I afseende på Herr Ribbings första anmärkning, vili jag icke neka, att Utskottet utgått från den synpunkt, alt bestämma io års prasscription, ehvad laga förfall företes, eller icke; ty Lagens föreskrift i detta afseende har det varit lätt att illudera, och jag bekänner således, att Utskottet här gått till väga med full öfverläggning. Hvad åter den sednare anmärkningen beträffar, vill jag, som har Lagboken till hands, gå Herr Ribbing till mötes med uppläsning af det ifrågavarande Lagrummet. Det lyder sålunda: Nu vet man hans inländske Arfvinge , men ej , hvar han är; då skall arfvet under säkert förvar sättas, till dess han kommer, eller emot full borgen af fjermare lyftas. Kommer han ej inom ao år; vare från arfvet skiljd, der han ej laga förfall viser. Utskottets förslag åter lyder på följande sätt:
Frölichs eller mitt nu framställda förslag; jag åsyftar dermed endast att åstadkomma en opinionsyttring, hvaraf Regeringen kan hemta ledning för ett förslag. Hr Cederschjöld har uttryckt sin förundran deröfver, att man hos representationsförändringens motståndare sökte motiverna i egennyttan. Mig tyckes likväl, som hade den värde talaren sjelf begått samma fe|, då lian sagt, att tidningsskrifvarne klandrat den nuvar. Representationen blott derföre, att dc sett några af sina planer misslyckas. För Den i3 Octobcr f. m. 3Sg egen del kan jag försäkra, att jag alltsedan mitt i5:de år, eller sedan jag började något närmare tänka öfver mitt fäderneslands angelägenheter, ansett vår närvar. Representation såsom en murken qvarlefva från en tid, då statsbyggnader bestodo genom belt andra elementer än nu. Ja, jag går sä långt, att denna Representation aldrig i historien visat sig hafva åt Sverige beredt hvarken någon ära, någon lycka eller något säkert värn emot förtrycket. För det goda, som blifvit utrattadt, hafva vi alt tacka några af våra stora Konungar, statsman eller medborgare, understödda af Folket, men alldeles icke Rikets Ständer. Ilos dem har deremot, sedan tre århundraden , antingen en brottning ägt rum mellan Regeringen och aristokratien, hvilken dels kastat Riket i despotismens armar, dels i partiernas,— eller ock hafva R. St., såsom händelsen varit t. ex. under sista riksdag, visat sig endast såsom lydiga redskap till Svenska folkets allt mer och mer ökade beskattning. Dessa äro historiens vittnesbörd. Jag trottsar någon inom detta bus att jäfva detsamma. Väl har Representationen under innevar. riksdag och under några föregående visat sig äga förmåga att säga nej; men hur långt kommer man dermed, 0111 man tillika icke äger förmåga att bringa samhället framåt på civilisationens bana. Man har, bland annat, såsom en förtjenst af den nuvar. Representationen citerat dess obenägenhet för afskaffandet af grundskatterna, och Hr Cederschjöld har, såsom auetoritet för Svenska folkets belåtenhet med dessa skatter, citerat ett yttrande afen Småländsk skjutspojke.
Theater-Directionen på ett egenmägtigt sätt skall honom skiljt, att nuvarande Capellmästaren vid K. HofCapellet åtnjuter dubbelt större Lön, än Haeffner någonsin uppburit, och för hvilken han skall bestridt befattningar, sorn nu äro delte emellan flere personer; att han tryggade sig vid de försäkringar och löften, sorn han af Högstsalig H. M:t K. Gustaf lil och f. d. Konungen erhållit, samt ändtJigen, att han nu mera, på sin ålderdom, med Hustru och Nio Barn, befunno sig i en torftig och tryckande Betänka n den. 3g Belägenhet. Al'de handlingar, s.om finnas bifogade berörde underd. ansökning, har Ulskottet i n hena ta t, att Directionen öfver K. M:ts HofCapell och Spectacler år 1792 antagit Haeffner såsom beständig Informationsmästare uti Sångkonsten och Musiken vid K. Theatrarne, med tjenstgöring tillika såsom Capellmästare, emot åtnjutande af 5oo R:dr i årlig Lön samt försäkran, att, då lian af ålder och sjuklighet blefve utur stånd att sin tjenst vidare förrätta, hugnas med hälften af nämnde belopp, såsom årlig pension för sin öfriga lifstid; Och bar Haeffner, hvars Lön år i8o3 förhöjdes till goo R:dr, derefter, till följd af K. SpcclacleDirectionens till K, HofCapellct afiåtne Cireulaire af den g October 1806, om indragning af K. Stora Operan, under den M Februarii 1808 blifvit uppsagd ifrån samma tjenst med löfte, att hos K. M;t blifva i undcrd:het anmäld till erhållande af Pensian.
Lånet sig anmäler, afkortas omsättnings-tiden i samma mon, så att nästa förfallo-termin infaller på dagen af förflutne 6 månader från förra Reversalets datum, hvarmedelst slutliga liqvidationen icke må kunna öfverskrida dell faststälde yttersta terminen af den 1 Julii 1825, utan så vidt ett uppehåll derutöfver genom Lagsökning eller bevakning i Goncourser uppkommer. 8:0 I afseende på den pröfning af säkerheter ne för Lånen, som på Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret ankommer, äfven som på allt öfrigt som här - to4 Stats-Utskottets Be t änkan den. medelst icke blifvit förändradt fortfar Reglementet af den ii Julii 1818, att vara i full kraft och verkan. g:o Öfver-Räntan på förfallne och härefter förfallande Lån-Capital kommer fortfarande att beräknas till den dag, då Rikets IJöglofl. Ständers Beslut i afseende på Filial-Disconterne varder expedieradt; hvarefter och intill den 1 Julii då första omsättningen senast skall vara verkstäld, endast 6 proCents ränta erlägges. 10:0 Men från den 1 Julii träder Reglementet i full kraft och verkan, äfven i fråga om öfver-Räutans beräknande, då omsättning och liqvid uteblifva öfver förfallodagen. 11:0 Någre särskilta Utrednings-Contoir i Landsorterne anses för desse liqvidationer icke erforderlige.
St:s commissioner äro förbi, och måtte de aldrig återkomma! Hr Ramsay, Otto Jo h. Henrik: Icke utan förundran har jag hört flera landshöfdingar yttra, att det skulle vara öfverflödigt, att Konungens Bef:h:de hade ombud vid mantalsskrifningarna. Jag anser af vigt, att dessa ombud finnas tillstädes, emedan det ofta händer, att uppkomna stridigheter kunna biläggas genom detta ombud, utan att man behöfver besvära Konungens Bef:h:de med skrifvelse i ämnet, hvilket deremot skulle blifva händelsen, derest ombudet icke funnes. Hvad angår skyddsafgiflens nedsättning, så anser jag förminskning i denna beskattning böra äga rum, emedan folket i allmänhet har hoppats att vid denna riksdag erhålla nedsättning uti den hardt tryckande bevillningen; och anser jag detta vara lämpligaste sättet, emedan det tillskyndar hvar och en någon fördel. Man har visserligen med skäl sagt, att 10 och 20 sk:s eftergift icke gör mycket för den fattiga på ett belt år, och att han är föga belåten med en skänk af detta belopp; men den fattiga delen af folket har ofta svårt att förvärfva det nödvändiga, och då är ändock 10 eller 20 sk. någon behållning. Dessutom får jag nämna, att jag anser de s. k. räntearbetspenningarna böra upphöra ; emedan, enligt den kännedom jag äger om förhållandet, åtminstone inom den provins, från hvilken jag är, utgå de endast lill hälften eller mindre belopp. 1 händelse af återremiss, anhåller jag, alt dessa anmärkn:r måtte få åtfölja. Hr Palmcrantz, J o h. Mauritz: Efter den långa och omständliga discussion, som nu ägt rum, anhåller jag blott få anföra några få ord i ett ämne, som, till min ledsnad, ingen af de föregående talarne vidrört. — Om , såsom jag hoppas, någon nedsättning i skyddsafgiften kan äga rum, sedan statsbrislsumman blifvit slutligen bestämd, så skulle jag nemi. önska, att denna förmån par preference mätte tillgodokomma dem bland allmogen, som icke begagna spirituösa drycker eller afsäga sig bruket deraf.
Frölichs i går .remitterade motion, anhåller jag att få anmäla en sednare till min kunskap kommen, af Chefen för södra canal-districtet Capitaine von Sydow utgifven skrift 0111 publika arbeten. Jag har sett Ur Capitainen i Paris åtnjuta af Franska Civil-ingenieurcorpsen en utmärkt och odelad aktning. Hans ifrågavar. skrift Den i a Mars. n3 skrift anser jag böra lemna Utsk. en högst nyttig ledning. För dem af Ståndet, som vilja taga kännedom af denna brochure, får jag anmäla, att den finnes i de flesta boklådor och är tryckt hos Hr Hjerta. Jag anhåller om Hr Frih. o. Landlmts propos, att denna brochure måtte få åtfölja remissen till StatsUtskoltet. Denna Gr. Löwenhjelms framställning blefjaf R. o. Ad. bifallen. Remitterades till BevilIn.Utsk. Hr von Heynes, Georg, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändring i bevilln.förordningen, med afseende å taxering af fastighet. Ånyo föredrogs Hr Hjertås, Lars, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om åtskilliga bestämmelser i tulltaxan. Hr Hjerta, Lars: Då jag vid motionstidens slut tog mig friheten alt göra framställning om åtskilliga bestämmelser uti tulltaxan, var det icke min mening att klandra de principer, som comiteen framställt, men att visa att dessa principer icke alltid conseqvent blifvit af comiteen /öljda.
— i Medikamentskostnader särskildt för hela sjuknummern. kostnader särskildt för patient pr med. g 03 CS B CD P ■Ji hela sjuknummern. Länet organiserad i enlighet med gällande författning, och särskilda fattigvårds-reglementen finnas af församlingarne antagna, hvilka till största delen blifvit underställde Eder Kongl, Maj:ts Befallningshafvandes pröfning och med en och annan rättelse godkände. Uti flera församlingar på landet är rote-indelning i afseende på fattigvården antagen. Visserligen har fattigvårds-anstalternas behöriga skick bidragit att förminska antalet af omkringstrykande och bettlande personer, men den olägenhet, som sådane personer förorsaka, fortfar dock ännu, om än i något förminskad mån. Vandrande gesäller, utlärlingar och fabriks-arbetare, i synnerhet i vissa mindre lönande yrken, som för ålder, sjuklighet, mindre duglighet, eller oordentlig lefnad, icke kunna få eller icke vilja antaga kondition; lösgifne och till hemorten förpassade krono-arbetskariar och krono-arbetssoldater, som vid framkomsten icke erhålla laga näringsfång, men, för att söka sådant på andra orter, eller för att såsom frivillige återvända till krono-arbetskorpsen och dess soldatklass, få tillfälle till vidare vandring; minderåriga personer, som vanvårdas af föräldrar; fattighjon, som af okynne öfvergifva det fattigvårdssamhälle, hvartill de höra och der de njuta tarfligt understöd, men söka vinna något med tiggeri i andra mer och mindre aflägsna orter; personer, som missbruka de dem för lumpsamling eller smideshandel meddelade pass, utgöra tillsammans den största hopen af olofligen omkringstrykande personer, som mer och mindre betunga allmänheten med tiggeri; och skulle man kunna förhindra nämnde klassers olofliga omkringstrykande, blefve den olägenhet, som omkringstrykande personers tiggeri nu medför, till det mesta afhulpen. Men de stora svårigheter, som härvid möta, kan man inse, om man fäster uppmärksamheten vid de särskilda orsakerne, som vålla förenämnde klassers omkringstrykande. Gästgifveri och skjutsanstalter. Med få undantag är vid alla gästgifverierna i detta Län skjutsen ställd på entreprenad.
Domstolen och den nu ifrågaställda, dessa skiljande sig frän hvarandra endast i hvad som, till följd af beskaffenheten hos föremålen inom hvörderås verkningskrets, måste vara olika; öfverlemnades till Rikets Ständer följande förslag till ändring af vissa stadganden i Grundlagarne: Regerings-Fgr men: §•7. Alla regerings-ärenden, med undantag af sådana, som i 11 och 15 §§. omförmälas, och af dem, hvilka, jemlikt il §. 2 morn., kunna varda till pröfning i annan ordning öfverlemnade, skola inför Konungen i Stats-rådet föredragas och der afgöras. §. 17. l:o. Konungens domsrätt skall uppdragas Tolf af honom utnämnde lagkunnige män, hvilka fullgjort hvad författningarne föreskrifva dem, som uti domare-embeten må nyttjas samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet. De kallas Justitie-råd och utgöra Konungens Högsta Domstol. 2:o. Konungens rätt att pröfva, och afgöra de mål, som, jemlikt Författningarne, få hos Konungen fullföljas genom besvär öfver embeismyndigheters meddelade beslut, men icke tillkomma Högsta Domstolens upptagande och ej heller angå tillsättande af tjänster, skalf på det sätt och med de undantag, sorn bestämmas i särskild stadga, stiftad af Konungen och Riksens Ständer gemensamt, i den ordning som i 81 §. för (‘skrifves, uppdragas Sju af Konungen utnämnde, kunnige, eif arne, redlige och allmänt aktade män. Dessa äro Regerings-Råd och utgöra Konungens Regerings-Rätt. R/and dem böra minst fern hafva förut förvaltat civil beställning och minst två beklädt domarc-embelc. §. 18. Regerings-Rätlen tillkommer det äfven att, i mål af beskaffenhet att kunna tillhöra dess slutliga pröfning, upptaga och afgöra ansökningar, att Konungen må bryta dom åter, som vunnit laga kraft, eller återställa laga tid, som försuten är. Alla öfriga sådana ansökningar skota af Högsta Domstolen afgöras. §. 21.
Ridd. och Adelns Pro* totalt d. iö Dec. e. m. p: 520, samt d. i5 Dec. e; in. p. 794 och 3i6. Preste-Ståndets D:o 8 B. p. 668. Borgare-Ståndets D:o 7 E. p. 383, 431 -432. Bonde-Ståndets D:o 6 B. p. 427- Bih. till R. S. Pröt. 1828; 1829, 3:dje Sami. ta :>:dra Häfta 74 Bil, till Consiilutions Viik. Betänk. N:o 3, Alla hos Riks-Ståndea hållna Protocoll skola, så tidigt ske kan, genom trycket utgifvas till deras fullständiga innehåll, med undantag blott af sådant, som Ståndens enskildta eeonora ie beträffar. De handlingar likväl, hvilka till samtliga Riks-Stånden aflemnas, såsom Konungens Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar, samt de Protocolls - Utdrag, hvarigenom Stånden meddela hvarandra sina beslut, skola icke i Protocollen intagas, utan endast till sitt innehåll kortligen deruti anföras. Dessa Handlingar tryckas särskilt, såsom ett Bihang till §• t;o Alla hos RiksStånden förda Protocoll skola, så tidigt ske kan , genom trycket utgifvas, med undantag blott af sådana ämnen, som hvarje Stånds enskildta economie beträffa. De Stånd, hvilkas sammanträden hållas offentligen, må kunna låta Protocollen tryckas i sammandrag; men de ö f r i g a s böra in extenso tryckas. 2:0 S å d a n a Handlingar, hvilka till samtliga RiksStån d en i n 1 em n a s eller från dem utgå, skola icke i Protocollen intagas, utan endast till sina rubriquer anföras. De böra , såsom ett Bil. lill Conslimtions TJtsk. Betänk.
JiirnvSigsstyrelsen har hittills gjort ott hedrande undantag frBn den allmanna regeln, tills nu komith slagit in p5 motsatt vag med samrua syn pB saken, son1 den hogn Simbetsman, om hvilken det berattas, i t t hnn en gBng sknlle ha svarat, dB nBgon yttrade att kvinnorna ej kunna lefva pB den 1on de fB: ~ L e f v a! - Det ar ej frBgan om att lefvn, de f B .vara gladn, om de kunna dragn sig f r a m. ~ A i i i ~. GcZ. Letizia Bonaparte. Napoleon I moder. (l ?o * is.) Napoleon, 11oinmen till malzten, inbjod modern till Tuilerierna, hon vSigrado dock och stnnnade tills vidare Icvu hos Joseph. Tuilerierna s k r h d o henne. Endnst motvilligt steg hon ofver troslzgln till detta lconungmnes form palnts. Hon greps af en lcansla af svinclel infor sonens upphojelse. Allt for v d ilnindes hon sina profningar, sitt trBngmB1 for att v&amp;ga tro pb lyckans bestaridighet. Hon bafvar for framtiden. Hon gor sig beredd p&amp; olyckor. DSer an en g&amp;ng svnrar hon, d&amp; hon blir upprnanad till ntgifter, som val lcunnat stti tillsamn~&amp;s men clet rikliga. apanage sonen gifvit henne:)) Omojligt, jag m b t e sainln till lcommancle tider. Det har Iran t a slut, och hvacl skall det dB bli af ininn barn, som i sitt ofornuftiga sloseri ' hvnrken se fmmtt ell ' er tillbaka? DB in&amp; de, ta sin tillflykt till mig. s Men den nira liggande frnmticlen bar i sitt skote nye Mverraskningm for &amp;!
Denna upgick till 900,000 P.St. i årligt medeltal, (917,000 säger en min granne, som känner saken bättre än jag). Om förlusten var så stor, så är hon icke att anse för ringa ens i sjelfva England. Jag fortfar alltså alt anhålla, det R. o. Ad. måtte antingen bifalla Betänk., eller ock återremittera det i sin helhet. Den 7 Juni e. m 103 Frih. al Ugglas: I afseende på de af Hr vod Hartmansdorff nu citerade siffror, anhåller jag alt få göra ett litet tillägg och en liten rättelse. Nedsättuingeu i brefportot i England skedde ifrån 8j pence till 1 pence. Således skulle brefven förökas till gånger så stort antal som förut, för att gifva samma inkomst. Emedlertd inträffade år 1850, att postverkets medelinkomst upgick lill 2,300,000 P.St. eller enahanda summa, som före år 1839, då reformen skedde. Men nettoinkomsten var betydligt mindre, enär den icke var stort mer än 900,000 pund år 1850, då den deremot år 1839 upgått till 1§ million. Här i Sverige är icke fråga om att nedsätta mera äu från ett medelporlo af 5f sk. till 4 sk., en ofantligt stor skillnad emot hvad förhållandet var i England. Jag har hemtat dessa uplysningar ifrån ett Utlåt., som vid förra riksdagen uplåstes af Frih. Bonde. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framslälde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på förevar:de Betänk, blifvit yrkadt, af Gr. Mörner återremiss, med ett i Gr:ns sednaste yttrande alternativt framställd! förslag, att Betänk, måtte återremitteras med bifall lill l:sta punkten af K. M:s Propos. Härvid anmälde sig och yttrade Gr. Mörner: För alt icke öka propositionernas antal, så inskränker jag mig lill begat an om återremiss.