Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
af ofvannämnda tyg, begränsas på båda sidorna Mottagaren af en dylik julklapp i fjol har varit med en yllekordong, slagen i ögglor o c h äfvenmycket tacksam därför. ledes öfversydd med pärlor. Muffens yttersida göres helt af den pärlbesatta velouren. X X X V. Tidningshållare. (Gåfva till pappa af bror och Denna dräkt, som är särdeles effektfull, kan syster.) Af hyfladt eller svarfvadt virke förfärdimycket väl tillverkas af en gammal velourkappa gas 4f stänger af 120 ä 150 cm. längd, hvarefter eller rock, enär tyget, om än aldrig så tarfligt, får de sammanfogas 2 och 2 i kors, på 65 cm. höjd ett elegant utseende af de klara pärlorna. Gamla kordonger och tofsar kunna användas, från golfvet. Sammanhållande tvärstycken insätom de öfvervirkas med silke o c h man påsyr en tas nu, 3 till antalet; ett insattes vid hopfogningsstä-llena för att sammanhålla de båda korsen pärla här o c h där. Till skridskodräkt passar äfven denna modell, och tillika bilda botten, så att säga, i lidningshållaren; och af de 2 andra sammanhåller det men göres då helt åtsittande i lifvet. X. ena öfre ändarna af det främre paret stänger det andra öfre ändarna af det bakre paret. De tre tvärträens längd utgör hvartdera 45 ä 50 cm. SeX X X I. Struntpstoppningsväska(Till mormor eller dan nu trävirket är förfärdigadt, insattes nu i de mamma.) Till storblommig kreton utklippes en bit, två ramar, som bildats i hållarens öfre del, antinsom är c:a 65 cm. lång o c h 45 cm. bred, hvarefter gen en träskifva af motsvarande storlek, försedd den fodras med röd tvills. Af stadig papp utskäras med sniderier eller målning, eller ock spännes på 3 st; skifvor af 17 cm. längd o c h 13 cm. bredd; en pappskifva af afpassad storlek ett broderi uthvilka afrundas i ena ändan.
Crcditiv för Riksgälds-Contoret, att till större eller mindre del kunna begagnas från den 1 September hvarje år till den 1 Julii det nästpåföljande. 25:o Alt den vid senaste Riksdag Riksgälds-Contoret medgifne creditivrättighet, hvilken i så målto skiljer sig ifrån de förutnämnde Cassa-crediliven, att den är för Contoret kostnadsoch räntefri, samt årligen på förhand försäkrad, måtte få bibehållas; dock med rättighet för Banco-Styrelsen, att äfven detta creditiv uppsäga, då Bankens egen ställning sådant fordrar. t). Om användandet af sådana till Banken ingående Capital-afbetalningar, som, Utom de medel, hvilka kunna frän Discont/onderne öfverjlyttas, icke blifvit af Utskottet afsedde att omedelbart pä lika vägar utgå *). 36:0 Att den årligen ingående betalningen för Iyftade Piastrer, Capitalbetalningen å de så kallade Silfverfaslighetslånen samt Capitalbetalningen å de 4-400»000 R^dr, för hvilka Riksgälds-Conlorets Obligationer sisllidne Riksdag blifvit utfärdade, utgörande tillsammans ett belopp af 199,666 R:dr 32 sk., hvilket dock sannolikt ett eller högst arne år föra Dessa Capital-afbetalningar utgöras årligen of: Statsanslaget å Allmänna Indragnings-Staten till betalning för de 1818 och 181g lyftade Piastrer, efter <M de för dem deponerade sedlar blefvo till liqvide» med förra Kongl. Famillen anvisade 66,666: 3a. * procent, från och med år i83>, förbehållen Capital-afbetalning å Riksgälds-Contorets skulj 4 4000’000 . 88,000:
”Jag har ju varit här nära ett halft år redan.” ”Ja, men för mig förefaller det som skulle endast två dagar förflutit, sen du återvände från djupet af Österbotten, för att i nejden af denna vår kära födelsestad vara en mild och kärleksfull apostel.” ”Kanske för öfverseende, vill du säga, eller huru?” ”O nej, nej! inte det. Men säg mig nu hvar ni träffats, Virginia och du?” ”Nå ändteligen” inföll denna, ”har du ett minne äfven för mig; men så är det, när Ferdinand är närvarande, så bör ingen vänta sig att bli ihågkommen af Elisabeth; man bör ej ens hoppas att kunna täfla med honom.” ”Virginia, säg icke så!” sade Elisabeth leende med en tår i ögat, ”du vet att I ären mig båda kära, men Ferdinand är min broder, då du deremot är en barndomsvän.” ”Jag vet att ni vuxit upp under samma tak och att I älsken hvarandra som syskon, hvilket är alldeles som sig bör; tro derföre ej att jag annat än skämtade,” och hon kysste ömt väninnans ljusa panna. ”Virginia skulle väl ej heller på allvar vilja afundas den ringa skärf af tillgifvenhet, som blifvit min jordiska lott?” frågade Ferdinand vemodigt leende, och en djup saknad låg i rösten, hvarmed han uttalade dessa ord. ”Afundas! nej visst icke, men jag ville gerna dela Elisabeths tillgifvenhet.” ”Hvem vill förfoga öfver den utan min tillåtelse?” frågade härvid en munter stämma från dörrn och in trädde en ung, vacker karl, klädd i pels och galoscher. ”Pappa, pappa!” ropade barnen och sprungo fram till den nykomne. ”Har pappa bok åt mig, och häst åt mig, och russin och fikon och ...?” ”Jag glömde allt mina barn!” sade fadren med synbar glädje strålande i det öppna ansigtet, i det han med en viss otålighet kysste de små. ”Välkomna mina vänner, det passar bra att I ären här, så få vi alla dela denna glädje. Se här läs Elisabeth!” och han lade en tidning för sin maka, derpå räckande de båda gästerna hjertligt handen.
Denne ledamot är en person, besittande ett utbildadt och ali - Den 22 Augusti. 89 mänt kändt konstsinne, och hvilken genom ordnande af Riddarhusets inre, och isynnerhet af denna sal, gjort sig af Ståndets tacksamhet högt förtjent. Vid sådant förhållande har det förefallit mig något oväntadt, att denne ledamot låtit ekonomiska betänkligheter, som dock icke torde vara af någon större betydenhet, helt och hållet afskräcka sig ifrån att medverka till förskönande af Riddarhusets yttre. Men äfven ur ekonomisk synpunkt torde förslaget icke vara så förkastligt, som man påstått. Enl. hvad upgilvet blifvit, lemna byggnaderna å Riddarhusgården en årlig inkomst af 2,000 R:dr* hvaraf större delen, enl. Riddarh.-Direktms förmenande, skulle genom förslagets utförande försvinna. Härvid bör dock bemärkas, att om, på sätt Riddarh.-Utsk. antydt och jemväl troligt är, den påtänkta bron icke blifver färdig på 5 å 6 år, så att byggnadernas nedrifvande ej förf än efter denna tids förlopp ifrågakommer, har Riddarh.-kassan ökat sig med ungefär 16,000 R:dr, om räntan ä 2,000 R:dr årligen lägges till kapitalet. Dessa 16,000 R:dr gifva i årlig ränta 800 R:dr, och om dertill lägges den ersättningssuinma af 1,000 R:dr, som staden skulle gifva, få vi en summa af 1,800 R:dr. Ehuru Direkt:n i sitt Utlåt, mycket knapphändigt vidrört den estetiska sidan af saken, medgifves likväl, att platsens frigörande skulle lända till så väl stadens som Riddarhusets förskönande. Jag hemställer då, huruvida R. o. Ad. icke skulle finna skäligt, att för delta ändamåls vinnande upoffra en så obetydlig årlig inkomst sorn 200 R:dr, eller skillnaden emellan gårdens nuvar:de afkastning och den inkomst, R. o. Ad. äfven efter byggnadernas nedrifvande skulle hafva. Riddarh.-Direktm yttrar vidare, att R. o.
De hafva verklig verldsvana, äro salongernas prydnad, lefva högt, älska extravaganser och strö penningar omkring sig. Dessa stiga högt. De vinna genast från början insteg i våra finaste kretsar, blifva presenterade på hofvet, äro tongifvande under säsongerna, stå på förtrolig fot med regeringsmedlemmarne och kunna understundom rent af spela en viss politisk rol. Några särskilda exempel på dessa slags svindlare behöfva ej nämnas; deras förekomst lär väl ändå ej kunna förnekas af någon, som det ringaste följt med stockholmslifvet. Deras fall är fruktansvärdt, ofta icke värst för dem sjelfva utan för dem, hvilkas nästan otroliga blindhet då blir en visa för alla. Men – och detta är det egendomligaste – så fort en dylik öfverraskande katastrof upphört att vara dagens samtalsämne, äro alla beredda att med öppna armar emottaga en ny, kanske än farligare svindlare. Huruvida Felix Brauner kunde räknas till nyssnämda kategori af utländingar, må tills vidare lemnas osagdt. Att ingen misstänkte det, är åtminstone säkert. Och hvarföre skulle man misstänka honom? Om han utgifver sig för adelsman, så hade man ej behöft betvifla det; ty med hans aristokratiska kynne väckte det tvärt om förvåning att ett litet »von» saknades framför hans namn. Om han utgifvit sig för doktor eller professor, så motsvarade hans bildning en dylik titel. Det låg något så rättframt i detta »herr Brauner», »grosshandlar Brauner», och sedermera »konsul Brauner», att det, när det bars af en sådan man, måste ingifva förtroende. Han talade icke om sina utmärkelser, och dock hade han vid flera tillfällen visat att han ej saknade sådana. I hans umgänge spårades den verkliga bildningens anspråkslöshet. Endast någon gång, då talet kom att beröra den yttre politiken, hade det händt, att han i tankspriddhet låtit undfalla sig orden »min regering», men äfven detta med så blygsamt frånkännande af allt deltagande i ministeriella angelägenheter, att de som hört honom känt sig öfvertygade att Brauners flyttning till Stockholm hade »högre ändamål.» Hvarför hade han annars kommit? Hvarför hade han annars vunnit insteg i crême de la crême’s kretsar?
StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1470 — 1474> bifaf PresteStåndet, IX s 44°> °f BorgareStåndet, IX s 453. Underd. Skrifvelse, X 1. s 258—.260. —■ — dito dito åttonde dito. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1475 —1489- Till en punct återrem. det öfriga bif. af PresteStåndet, IX s 442» af BorgareStåndet, IX s 453. Ytterligare Utlåtande, IV 3. Underd. Skrifvelse, X 1. s 6(55,—676. StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens nionde Hufvudtitel. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1489— i4o3, bif. af PresteStåndet, IX s 441, af BorgareSlåndet, IX s 453. Ytterligare Utlåtande, IV 3. s 548, bif. af Adeln, IX s 797. Underd. Skrifvelse, X 1. s 323—3a5. behof, om den summa som för, erfordras att medelst allmän bevillning utgå ; StatsUtskottets Betänkande, IV 5. s 16 — 22, öfverlemnadt till Bevilln. Utskottet af Adeln, ix s 1067, af BorgareStåndet, IX s 1081. inkomster, angående beräkning af, till nästa Riksdag; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 572 — 63 g, bif. af Adeln, IX s 166, af PresteStå ndet, IX s 169, af BorgareStåndet, IX s 175, återrem. af BondeSlåndet, TX s 193. Ytterligare Utlåtande, IV 2. s i685 —1688, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 4q5. Underd.
Majlis förnyade nådiga iego-stadga den 23 November 1833 om rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga; ]N:o 3, i anledning af väckta motioner om förändring i nu gällan de stadganden, rörande legostämmooch flyttningstid för tjenstefolk; N:o 4, i anledning af väckt motion, i fråga om förändradt sätt för ulöfvande af församlingarnes granskningsrält öfver pastorernes redovisning för kyrkornas medel; N:o 5, i anledning af väckt motion om tillägg till 2 mom. 6 § at Kongl, förordningen den 17 April 1828 om forntida minnesmärbens fredande och bevarande; N:o 7, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid prestval, m. m.; N:o 8, i anledning af väckte frågor, dels om upphäfvande af det i Kongl, kungörelsen den 2 Mars 1819 stadgade förbud att, utan af Konungens befallningshafvande dertill lemnadt tillstånd, anställa svedjande å sandmo, bergaktig och stenbunden mark, dels ock örn förklaring af de i Kongl, brefvet den 1 Augusti 1845 serskildt gifna föreskrifter, i fråga om rättighet till svedjande inom Blekinge län; N:o 9, i anledning af väckta motioner om ändring i Kongl, kungörelsen den 5 Mars 1831, i fråga om liden, då auktion å landet bör vara slutad; N:o 10, i anledning af väckt motion, att resandes åkdon måtte vägas och förses med stämpel, utvisande den tyngd, de innehålla. 344 Prot.-utdrag den 9 Maj '1848. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-utskottets utlålande, N;o 146, i anledning af väckt motion om befrielse för städerna i riket från utgifter för krono-uppbörden, byggnad och underhåll af tullhus samt fångvården, och dessa utgifters uppförande på rikets stat.
Skulle jag nu hafwa lyckats att öfwertyga vin oskulden och nyttan af denna föreslagna Beredning, endast i theone» betraktad, torde jag likwäl ännu mötas af den inwändning, att densamma, ehuru af wälmening föreslagen och äfwcn i sin första tillskapning och utöfning oskyldig och nyttig, klindt tilläfwentyrs i en snar eller sen framtid urarta till en för den Styrande Magten wädlig Stat inom Staten. Att min afsigt ej kunnat, wara sadan, derom wet jag att Högloft. Constitutions-Utskottets Ledamöter äro öfwertygade, helst de nogsamt erindra sig att jag wisserligen ej mindre understöds medlen till kraft hos Konungamagten, än dem till säkerhet för Riksens Ständer; att det är jag som, af ren farhäga för ingrepp af Riksens Ständer i Konungamagtens rättigheter, icke iner än andra, men kanske först och werksammast, yrkat ett särskildt uttryckligt bestämmande i Grundlagen af gränsen för de förras befattning; och att äfwen jag hufwudsakligen föreslagit den § som derom handlar, och hwilken icke lärer kunna anses i begrepp eller uttryck obestämd. Händelsen af den föreslagne Beredningens framtida wädlighet för Styrande Magten skulle således af mig helt och hållet wara en missräkning. Wisserligcn, jag medgifwcr det gerna, kunna följderne af nya, obepröfwade inrättningar ej fullkomligen beräknas. Likwäl torde det tillatas mig underställa, huru farlig en corporation kan blifwa, som bestar endast af 12 personer, hwilka residera i Hufwudstaden; hwilka således äro omgifne af den werkställande Magtens mest samlade myndighet; hwilkas Bilaga till Mem.
Likvisst är mindre behof att sätta detta minimum lågt i stad, hvarest man hvarken lärer vilja eller kunna afstå från rättigheten att hafva värdshus, källare och krogar, än på landet, der afståndet kan och bör blifva ganska långt mellan utskänknings-ställena. Det är sannt, att i regeln har en kanna hittills' varit minsta försäljningsbeloppet, men då derifrån undantag egt rum för jordbrukare, som haft rättighet att till underhafvande och arbetare sälja \ kanna, har undantagandet i verkligheten blifvit regel, alldenstund de flesta köpare på landet varit hänförliga till kategorien af underhafvande eller arbetare. Sålunda har det vanliga partiet af ett »halfstop» varit för de mindre bemedlade på landet tillgängligt i de flesta gårdar och byar, liksom en »butelj» bränvin, cognac eller punsch varit och äfven hädanefter skulle blifva det i stad. Det vore i min tanke en stor vinst för nykterheten att i en socken, der nu bränvin halfstopsvis fås på 40 å 50 ställen, kunna inskränka försäljnings-ställenas antal till 1 eller 2. Väl om minuteringen kunde hållas inom denna gräns! Går man längre, — vill man betaga arbetsklassen på landet all utväg alt i sitt grannskap kunna lagligen åtkomma sitt förmenta behof, så skjuter man, efter min öfvertygelse, förbi målet. 1 den mån skatten å den lagliga försäljningen blir hög, ökas vinsten — följaktligen frestelsen — för lönkrögare, och i den mån den lagliga åtkomsten för köparen försvå Bil. A<:o 2 till Särsk. Utsk. år 1854. N:o 2 till särsk. Viik. Bet. N:o 13. ras, är han angelägen att icke förråda den, sorn tillfredsställer hans begär efter en så kär njutning. Visserligen är straffet för lönkrögaren afskräckande, men ju härdar# delta är, desto mera öfverseende fruktar jag alt han kan påräkna.
Jag kan ej påminna mig, del R. St. någonsin hafva, på detta sätt, förfarit i grundlagsstiflningen, och jag skulle önska att de ej gåfve ett opassande prejudikat, som troligen icke har sitt motstycke i andra länders representationer. Frih. Cederström, Rud.: Const.Utsk:s nu förevar:de Betänk. synes mig äga 3:ne förtjenster, alla af synnerligt värde. Den första är den af en prisvärd omtänksamhet, hvarmed Utsk. sökt, så långt på detsammas och nuvande Ständers åtgärd kan bero, att bereda framgång åt ett af R. St. till hvilande antaget förslag, åsyftande ett af behofvet påkalladt ordnande afen hittills förbisedd gren af styrelsens verksamhet. Enär nämnde förslag redan vunnit nu församlade Ständers bifall, har Utsk. naturligtvis bordt förutsätta, att hvad R. St. sålunda gillat, har antaglig utsigt för sig att äfven af kommande Ständer gillas. Att under denna, i sig sjelft helt naturliga förutsättning, vidtaga alla åtgärder, sorn ytterligare lända till ärendets befrämjande, innefattar efter min tanke en berömvärd sorgfällighet, hvarigenom målet bör desto snarare och säkrare varda ernådt. Dernäst synes Utsk. äga förtjensten af att hafva förfarit med mera grannlagenhet, genom att öfverlemna den nya naturalisations-förfallningens upgörande åt K. M., än om Utsk. velat till kommande Ständers omsorg detta bestyr öfverlåta. K. M. har hittills ensam haft att befatta sig nied naturalisationen af utländske män. Det visar sig således äfven vara en' billig grannlagenhet i att till K. M. ensam öfverlåta upgörandet af ett förslag till lag för framtiden i detta ämne. För det tredje förefaller det mig af samma orsak äfven sannolikt, att förslaget blifver pä sådant sätt bäst ordnadi. Den farhåga, man kunde hysa deröfver, att ett af K. M. afgifvet förslag icke skulle tillvinna sig R. St:s bifall, hvarom Hr v.
Ständer måtte bestämma ifrågavarande pension i enlighet med det af Landtbruks-akademien i underdånighet afgifna förslag. 40 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, Erkännande Sekreteraren Natliorsts oaflåtliga och berömvärda sträfvanden för det Svenska jordbrukets utbildning, anser äfven Utskottet billigheten påkalla, att han, ehuru icke till pension berättigad, må genom ett lämpligt understöd af Rikets Ständer sättas i tillfälle att, när aftagande hälsa och krafter ej längre medgifva honom att fortfara med sin befattning såsom Landtbruks-akademiens Sekreterare, kunna derifrån afgå; men, beträffande beloppet, af ifrågavarande pensions-understöd, har Utskottet, då Kongl. Maj:t ansett enahanda beräkningsgrund, som är gällande för pensionering af Statens cmbetsoch tjenstemän, höra härvid tillämpas, icke funnit skäl att i förevarande fall tillstyrka undantag från hvad sålunda är i allmänhet stadgadt; i följd hvaraf Utskottet hemställer, det Rikets Ständer måtte förklara Sekreteraren Nathorst berättigad att, vid afgång från sin befattning såsom Landtbruksakademiens Sekreterare, på allmänna Indragnings-staten under sin återstående lifstid uppbära en årlig pension af 3,600 R:dr. 42:o.
D å tälten kunna uppsättas så väl vid sjöstränder som ock å hvilken annan plats som helst i det fria, äro de lika lämpliga till såväl l e k - s t u g o r f ö r b a r n som b a d - och turisttält. Tältets vikt 1 1 % kg. Höjden 190 c m. Tältduken af prima vattentät, rödrandig markisväf. Tältet tillerkändes diplom för hedersomnämnande vid allm ä n n a konstoch industriutställningen i Stockholm 1897. Pris 18 kr. Ingående rekvisitioner expedieras s a m m a dag, de anlända. Gustaf Wiséns Bokhandel, Modernaste KUDDAR erhållas till BILLIGASTE CARL P R I S Östersund. Kärringöns Hafsbad, BORGS Säng-Etablissement I 13 Birger Jarlsgatan 13 I STOCKHOLM. 1 Henning ' Öfverström. Gefle den 30 Juni 1897. A G N E S COLLIN, Barnmorska. GENERALDEPOT FÖR SVERIGE, NORGE, DANMARK OCH FINLAND. Bruksanvisning medföljer hvarje burk. BOHUSLÄN. L Beläget H mil till hafs utanför Oroust m e l l a n Lysekil och Marstrand. Ynnerlte rekreationsort Hafeluft. Segling. Fiske. Salta bad. L u f t b a d. Gyttjebad. M a s s a g e Sjukgymnastik. Elektricitet. Utförliga prospekt sändas på begäran. Rikstelef. Idun Tidningen kostar Byrå: Kla.rabergsga.tan 54, en tr. Annons pris: 2 5 öre pr petitrad ( endast 1 krona för qvartalet. Redaktör o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. postarvodet inberäknadt. Ingen .ösnuminerförsäljning. Allm. Telef. Hur gladt, när han kommer, den leende vår, som ljuset och lifvet förnyar, 2:dra årg. TJtg-ifningstid: Prenumeration sker: hvarje helgfri fredag. Infaller helgdag på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag.
Nuvarande anslaget Tillökning, se Tab. N:o 12 - ^ Oindelt Spanmål: 1855 års Riks-Stat pnslår afgår och indrages.den till Under-Officerare in. fl. nu utgående lönings-sppnmål, tillhopa . återstå Förslagsvärdet å spantnålen i Stat utgör .. Förhöjning till 2 Ridir per å nya spanmåls-ansfiget . Ingeaiör-Korpsen: Nuvarande anslaget Tillökning, se Tab. N:o 13 . (Derunder Resmrvatioins-antiska öfningar 5,000 R:dr.) 33 Indelta - S p a 1 mål. Penningar Räntor, enligt markegång på förslag. Indelt, på förslag. Oindelt. Summa. Riksmynt. Mått. Värde ä 2 R:dr kub. foten. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kub. foten. Riksmynt. 4 Lub. Transport 10,072,2 kul). Förslag till blifvande Riks-Stat. St. Penningar Räntor, Indelt, på förslag. Oindelt. Summa. Riksmynt. markegång på förslag. Mått. Värde å 10 R:dr Tunnan (0,3 kub. f.) Mått. Värde förslagsvis ä 10 R:drTunnan (6.3 kub. f.) Riksmynt. 4,320,783 48,900 28,050 205,500 Kavallerioell Artilleri-hästars Nuvarande anslaget T i 11 k » ra m e r : u) Tillökning i remontera Svea Artilleri-Regera Götha dito Wendes dito Reraonteringsoch Med,i ningar, skoningsmede st. nya hästar på Svea Artilleri-Regem c) Tillökning i medikam Kron-Prinsens Ilussar - b) ngs ente - ka in. stat, ente ts r:ts - en Reg hvarifrån a fd ra g e s det det till Häst nu utgående belopp för 55 st. befäls R:dr 25 öre återstår netto-tillökning på Lega för hästar till Artilleriets Penningar (ny anvisniiig):
I fråga om hvilkendera utaf dessa begge jernvägs-anläggningar, såsom för landet och allmänna rörelsen mest nyttig och nödvändig, bör, genom beviljandet af det dertill begärda statsbidrag, företrädesvis befordras till verkställighet, får Utskottet förklara, att då bestämmandet häraf måste, såvida möjligheten af misstag dervid skall kunna undvikas, grunda sig på föregången noggrann och fullständig jemförelse mellan de särskilda jernvägs-liniernas relativa behöflighet och fördelaktighet för de orter, från och genom hvilka desamma skulle komma att anläggas, samt allmänna gagn för landets vigtigare näringsgrenar, finnér Utskottet sig hvarken böra eller kunna ingå i något yttrande härom, helst en sådan jemförelse förutsätter ytterligare undersökningar äfvensom närmare kännedom om lokala förhållanden. Utskottet anser derföre Rikets Ständer, för den händelse alt bolag bilda sig för att, under derför stadgade vilkor och förbehåll, utföra jernvägs-anläggningar mellan så väl Dalarne och Mälaren, som mellan denna provins och Östersjön, böra lill Kongl. Maj:t öfverlemna, att, sedan nu omförmälda utredning och jemförelse föregått, bestämma i hvilkendera riktningen och till hvilken ändpunkt den med här nedan tillstyrkta statsbidrag understödda jernbanan från Dalarne bör anläggas. Såsom en följd af Utskottets nu yttrade åsigt, och på det att den bana, hvars anläggning Kongl. Maj:t pröfvar böra af Staten företrädesvis befordras, äfven må kunna utföras, oaktadt dermed förenade stora kostnader, har Utskottet trott beloppet af det statsbidrag, som för sådant ändamål varder af Rikets Ständer beviljadt, böra lämpas efter den högre kostnadssumma, som, enligt det uppgjorda förslaget, erfordras för den längre och kostsammare jernvägs-anläggningens verkställande.