Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon kom hit i det svaga hopp, att hon här skulle återfinna sin trolöse man. Vid fartygets framkomst erbjöd ett fruntimmer af godt utseende Jaha, det var jag. SARA (intresserad). GREFVINNAN. SARA. Nåväl, ni erbjöd henne rum, och den arma fremlingen tog in på ett al hufvudstadens ringaste värdshus. Det skall väl vara mitt värdshus som försmädas. Men hur vet nådig grefvinnan allt detta? Redan följande dagen lade den tärande sjukdomen henne på den blifvande dödsbädden, men ännu, så länge hennes krafter det medgåfvo, skref hon på en dagbok, som skulle lemnas hennes dotter i arf. GREFVINNAN. SARA (pikerad). GREFVINNAN. 158 SARA (förfärad). Men, Herre min Gud, är ni då allvetande? Svårigheten med det fremmande språket förbittrade hennes sista stunder, och alla hennes frågor om hennes man voro fåfänga eller förstodos inte. Nå, min fru, hvem var det hon så ofta frågade er efter? Ni vet ju redan allt. Hon frågade efter en kapten Milschär. Men någon sådan fanns inte till, åtminstone ej i Stockholm. Nej, ty han gifte sig just de dagarna såsom kapten Melcher med en rik grefvedotter i södra Sverige, och den arma Fransyskan förstod inte att uttala hans namn, såsom det i Sverige nämnes. Den föraktlige bofven! RUDOLF. (sakta). ARON (sakta). GREFVINNAN. SARA. GREFVINNAN. Den der hemligheten från Frankrike har öfversten doldt för mej. Skulle kapten Melcher vara öfversten, som... När dog den arma fremlingen? GREFVINNAN. SARA (darrande). SARA (förskräckt). Den fjortonde November för sjutton år se'n. Jag ser det af hennes dödsattest, och hennes dagbok tystnar den tionde November. Men hennes GREFVINNAN. 159 man gifte om sig redan den första November. Ni inser således hvilket brott han begått Tvegifte! Det skall öfversten få betala mej! Och denna skurk skall vara hennes make! Ni har varit ärlig i era svar.
— Jag gör mig derom så mycket mera förvissad, som jag känner deras principer, då fråga är om Medborgares bördor, ty i händelse af ett motsatt resultat, mot hvad jag hoppas, kan man anse alla de band lossade, som skola gifva styrka åt Landets sjelfständighet; och om Rikets Ständer icke behjerta Skåningarnes öde, så förtröstar jag mig på en mild Konung, som anser Folkets kärlek för dess belöning. För öfrigt lemnar jag åt opinionen att dömma i denna vigtiga fråga; åt denna Domstol, hvars inflytande är större och oemotståndligare, än någon magtägandes vilja. 6i Den ii December f. m. Friherre Boye s Ludviganförde skriftligen: Skånska Rotehållarnes klagan öfver orättvis fördelning af Roteringsbördan är af Rikets Ständer, vid tvenne föregående Riksdagar, pröfvad, och befunnen grundad i sanning och verklighet. Den är äfven vid denna Riksdag fullföljd; och då Utskotten gifvit oss derom ett Utlåtande, som jag, för min del, icke kan bifalla; tillhör det mig att afskilja ämnet, och derefter yttra mig öfver hvardera af dess delar. Första frågan är denna: De Rotehållare, som icke varit närvarande, då propositionen om ständiga Roteringen varit gjord, och som icke, hvarken sjelfve, eller genom ombud, densamma bifallit; men hvilka likväl blifvit med ständig Rotering besvärade, på den grund, att, i kallelsen till sammanträdet, det föreläggande blifvit infördt, att de frånvarande skulle anses hafva propositionen bifallit; —• dessa Rotehållare, böra de tillerkännas rättighet, att till extra Rotering återgå, eller ej? Och den andra frågan åter är denna: Gifves något moraliskt eller juridiskt hinder för verkställigheten af den jemkning i Roteringsbördan, som Ständerne ansedt böra äga rum?
Med anmälan, hurusom, oaktadt vid sednast haline riksdag blifvit lies luta dt, att den så kallade skolmästare-skäppan, hvilken, såsom lön till rektor och collega schöl® i Westervik, utgått från Lofta, Gamleby och Törnesfalla socknar i Calmar län, skulle upphöra och nämnde skollärare, i ersättning för den derigenom uppkommande minskning i deras inkomster, undfå 25 tunnor 17 kappar råg af kronans behållna tionde, egarne af ett mantal Fårhult Norregård i Gladhammars socken af nämnda län, likväl nödgats till rektorn i Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 56. 87 berörda skola årligen utgöra dylik afgift med. en tunna spanmål, ehuru afgiften af detta hemman, beläget i annan socken än de 3:ne omförmälde från skolmästare-skäppans utgörande befriade socknar, vore inbegripen i den skollärarne tillagda förenämnda ersättning, har hos Rikets nu församlade
Då således en talare på förmiddagen yttrat, att Grundlagen har en förnuftig och en oförnuftig ordalydelse, och att de som med honom äro af olika mening hafva ett oredigt begrepp om 92 § Reg:sF:n, så har han med detsamma uttryckligen påstått, att K. M. och Regeringen, då de i sin propos. tala om de förenade Rikenas Grundlagar, som ock föregående Ständer genom det sätt, hvarpå de tillämpat Grundlagen, och nuvar:de Ständer, då de förklarat denna fråga böra hvila till nästa Riksdag, visat sig hafva oredigt begrepp om 92 § Reg:sF:n. Om man detta oaktadt nu är så angelägen att både afvika från förut varande praxis och tolka Grundlagen på annat sätt än förr, så skulle jag för min del anse det vara villa nyttigare för framtiden, om Utsk. erkänt detta rent ut, i st. f. den något sofistiska deduction, som här blifvit framlagd. Jag vill icke inlåta mig i vidlyftigt afhandlande af frågan : huruvida det hade varit vådligt att låta den hittills gällande praxis fortfara, en våda, som efter min 316 Den 23 September f. m. öfvertygelse är belt och hållet inbillad, men jag kan icke underlåta att såsom min enskilda tanke yttra, att Grundlagen, detta palladium för vår frihet och sjelfständighet, skulle för framtiden vunnit i helgd, om man, oaktadt de obeqvämligheter, som kunna vara förenade med en 12 månaders InterimsRegering likväl hållit fast vid den mening, som Statsmakterna hittills ansett Grundlagarne innebära, i st. f. att såsom nu söka borlräsonnera densamma med så svaga och ohållbara skäl som man nu vill göra gällande. Jag kan slutligen icke undgå att förklara det man åtmin stone bordt kunna fordra att den Konungens Rådgifvare, som i sisth Februari ang:de samma sak yttrade sig i motsatt syftning, i StatsRåds-prot. något närmare redogjort för de motiver, som föranledt honom att förändra öfvertygelse och tillstyrka den K. Propos. Gr. Frölich, David:
Ett lands behof af kapitaler är beroende af dess bank-inrättningar. Om jag många gånger om året kan omsätta mitt rörelsekapital, behöfver det ieke vara så stort, som om jag endast en gång omsätter detsamma; ty om jag har ett rörelsekapital af 1 mill. Rdr, och jag kan omsätta detsamma 4 gånger, har jag en summa af 4 mill. Rdr. Om nu allmänna rörelsen behöfver 40 milli Rdr, så är det väl temligen tydligt, att ett bank-system, som underlättar en sådan cirkulation, är vida bättre än det, som befordrar endast en, 260 Den 13 Juni f. m. gång kapitalets cirkulation. Så är förhållandet, om icke i sin helhet, åtminstone ganska nära i vårt land, och derföre anfaller man bank-inrättningarne, emedan, säger man, de befordra icke denna cirkulation, som är så nödig. Man hade endast behöft taga Skottska banken till mönster, och snart hade det visat sig, att vi stått på så låg ståndpunkt, att vi icke ens kunnat jemföra vår ställning med Skottlands. Utsk. säger, att om Staten tager penningar från den enskilda industrien, skall deraf upkomma en stor brist på kapitaler. Detta är en sanning; ty om Staten tager dessa penningar i besittning, så upkommer deraf en 3 eller 4 gånger större brist, än hvad som tagits i anspråk; men om Staten genast utsläpper den summa, den tagit i besittning, d. v. s. blott anlitar krediten, så är gifvet, att nät rörelsekapitalet förminskas för hvarje industrigren, tagesdet icke så i anspråk, som om det helt och hållet tages i besittning. Det är också gifvet, att denna besittning af kapitalet, som Staten skall taga, icke kan vara långvarig i alla fall, då Staten skall upträda som arbetsgivare. Jag tror att helt andra orsaker förefinnas för en penningebrist. Vi veta, att i produktion ingår arbetslönen såsom en factor. Denna arbetslön har stigit dublvelt emot hvad den fordom varit, och deraf följer, att antingen måste rörelsekapitalet ökas för att produktionen må kunna updrifvas till hvad den förut varit, eller också kommer man till det resultat, att man producerar mindré. Det finnes många sätt att afhjelpa denna financiella svårighet.
Den, som af starka drycker synbarligen öfverlastad är och i sådant tillstånd träffas å väg, gata eller annat allmänt ställe, bote första gången Tre Rdr Sexton skillingar, andra gången Sex Rdr Trettiotvå sk., tredje gången Tretton Rdr 16 sk, samt fjerde gången likaledes Tretton Rdr Sexton sk.; hvarförutan, i sistnämnde fall, den pliktfällde skall förklaras oberättigad att deltaga i val eller väljas till sådana förrättningar, som innefatta medborgerligt förtroende. Beträdes någon femte gången, eller oftare, med fylleri; varde försänd till någon Kronans Ar bets - Exp. Vtsk. Färsing tili un'd. Skri/ii. N:o if$i bets-inrättning eller Correctionshus, att derstä* des ett halft år till arbete hållas. Om någon, inför Konungens Befallningshafvande eller någon Domstol, vid allmänna sammankomster, Läsförhör, Stämmor, Auctioner, Marknader, Skjutsningar eller Skallgångar, finnes af starka drycker öfverlastad; den fälles till dubbla böter emot hvad här ofvan blifvit utståkadt, men allmänt arbete ökes ej öfver hvad nyss föreskrifvet är; och eger Konungens Befallningshafvande, Domare, Kronobe!jente, eller annai! lillslädesvarande Förrättuingsman, att en sådan genast afvisa, elier, der omständigheterne sä fordra, med honom låta förfara, på sätt H §. här nedan förmäler. Hvad allmänna Lagen i 3 Gap. 4 §< Missa gernings-Balken, Kongl. Brefvet den 17’ Augnst! 1738 och Kongl. Förklaringen den ar) November 1823, för fylleri i Kyrka stadga, kommet' äfven hädanefter att ega rum, jemte det ansvar, som denna Författning för fylleri i allmänhet förest) ifver. Eho, som trugar eller förleder annan att fortära starka drycker, så att han deraf blifvei* öfverlastad, bote hvarje gång Tre Rdr Sextor! skillingar.
I~iidvig X1V: s envälde låg icke längre tryckande öfver. pariser-societén, Iiänvisande lcvinnor nied » Iiogre lyftning)) att i hotel Rambouillets blåa salong använda sitt öfverflödiga snille på uddiga ' epigram och pedantisk kritik öfver obetydliga tillfälliqlietsverser. I saniina inåii tyglarna föllo lir den vaiimäktigtt styrelsens biinder, tillväxte ocksh den liar af iinga upplysningsinän, som, med Voltaire och Rousseaa i spetsen, stormade fram, genoin hela deii bildade världen, ined ytliga, men entusiastiska xstridsropr, erbjiidaiide)) full salvation)) fraii allt slags tyranni ocli förtryck, full frihet och jainli kliet. Det var ett evangeliiim, soin icke iilötte döfva öron, allra niinst å kvin-. nornas sida. Mali beliöfver icke peka pk stjärnor af första ordningen, betydande kvinnor, sadana soin inadaine Stael och inadame Roland, fös att bevisa, Iiuriisoin de franska kvinnornas intressen blifvit vidgade och fördjupade under intryck af iipplgsniiigslitterati1ren. Det sinne för allmänt mariskliga frågor, som under 1700-talets senare hälft beharskade den förnäinare franska kviiinovarldeii, liar fått karakteristiska uttryck bland annat i Gustaf IILs brefvaxling med några af dess bättre representanter, särskildt den ryktbara pref vinnan d ' ~ ~ m o n t, soin i tidelivarfvets sentiineiitala ton besvor den iiyblifne ' koniingeii att taga de nya, milda idéerna till rättesnöre vid styrelsen af sitt rike. Dessa idéer voro också allt för mycket i enlighet wed Gustafs skaplynne ocli uppfostran, för att lian icke skulle iiafva tagit starka intryck daraf, af ven utan franiinande rådgi fverskor. I sitt eget land hade Gustaf knappast några kvinliga vänner) som i betydenhet kunna jiiiniföras med dessa fransyskor. s&amp; vida man.
Slutligen hade de äfven förgätit honom för att tälja hvarandra sagor, dunkla minnen från den tid, hvarpå de blickade tillbaka i stum, spörjande undran, trolska sägner från ärans och kärlekens evigt svunna dagar. Och så, i jordens aftonskymning, blef den eviga freden, årtusendens älsklingstanke, de bästes ideal, till verklighet, då den sista människan slöt sin siste väns brustna öga. Men den gamla solen dröjer ännu en gång med sin trötta, blida blick på den slocknande stjärnan, som hennes värme väckte till lif i tidernas begynnelse. * Kvinnorna på utställningen. v. (Forts. fr. föreg. n:r.) En liten svensk industri, som synnerligt väl lämpar sig för damer med något konstnärliga anlag, tycks ha tagit fart hos oss och fått marknad, och det är tillverkandet af gratulationsoch blomsterkort. Ni veta nog, mina damer, hurn gärna ni vilja sända edra väninnor på deras namnoch födelsedagar, till jul och nyår en hjärtlig välönskan och försäkran o m edert deltagande, och ni innesluta gärna i det skrifna brefvet äfven ett litet smakfullt kort med något passande emblem lämpligt för tillfället. Det fordras sannerligen uppfinningsförmåga, smak och konstnärlighet för att variera dessa tusental kort, så att de kunna passa vid olika åldrar och skilda tillfällen. De böra än vara kvicka och småroliga, än rörande och hjärtliga, än satiriska och smått elaka och än endast » söta ». Men framför allt skola de vara konstnärligt behandlade, vare sig de framställa en enkel violbukett eller en tomte med julklappspåsar. Den där konsten har fröken Anna Berglund slagit sig på och därmed lyckats alldeles förträffligt, hvilket man också får se på den blifvande utställningen. Hon kommer här att utställa en stor samling af kort, som visa stor kompositionsförmåga och en utsökt smak och alldeles tydligt ådagalägga, att vi i den vägen kunna förse oss själfva och icke alls behöfva det utländska kramet. Fröken Berglund kommer dessutom att utställa en stor samling af mönsrerritningar. Fröken Ebba Sparre vill visa, hvad den egna konstfliten förmår att åstadkomma och har fördenskull stickat ett särdeles praktfullt hvitt täcke, hvilket hon exponerar.
Innestående vid årets början Insatta 821,500 1,253,200 124,700 25,600 13,700 54,100 1,200 800 Summa !i:dr 2,074,700 150,300 67,800 2,000 Infriade deposit-bevis 1,103,200 116,300 46,600 500 Innestående vid årets slut . 971,500 34,000 21,200 1,500 Den ränta, sorn nästlidne år tillgodokommit räkningshafvare för insatta medel, har vid de särskilda Diskont-Verken uppgått till följande belopp: 59 I Stockholm „ Götheborg „ Malmö „ Wisby & Uppoch Afskrifnings-räkning. September månad innestående summor voro i lånerörelsen använde, inhemtas af följande: Innest&ende ti uppoch afskrifnings-räkning. & depoait-riikning. Summa. Deraf i lånerörelsen anvande. Redan den 19 Juli sistlidne år beslöto Fullmägtige, att ränRäntan/»r tan å medel på uppoch afskrifnings-räkning, hvilken ränta sedan längre tid tillbaka utgjort 3 procent, skulle vid Banko-DiskontaftknfningtVerket, från och med den 1 derpåföljde Augusti och tills vidare, rMkm”9- nedsättas till 2 procent, hvaremot Fullmägtige då ansågo räntan å dylika medel vid Låne-Kontoren böra vid förstnämnde belopp *) I de vid Götheborgs Låne-kontor i låne-rörelsen använda medel äro inberäknade från uppoch afskrifnings-räkningen vid Banko-Diskont-Verket i Stockholm öfverflyttad^ 300,000 R:dr. 60 bibehållas.
Lagerbjelke föreslagit, behagade förrätta val af en Suppleant för Direktören vid Malmö Lånekont., samt företaga delta val vid början af nästa plenum; hvilket bifölls. Den 14 December. ais Gr. Löwenhjelm, Carl Gustaf: Ehuru vid flere riksmöten motioner fruktlöst blifvit gjorda i samma syftemål, som det, hvarföre jag nu begärt ordet, anser jag dock för min pligt att ännu engång derpå fästa R. o. Ad:s upmärksamhet. Jag menar nemi. det missförhållande, som finnes mellan aflöningen och lönevilkoren för kommendanterne å rikets fästningar, och de mödor deras tjenst medför, samt det ansvar dem åligger, och hvilket snart sagdt årligen ökas. Man har om ock icke i detta Stånd, dock i andra, invändt, att dessa tjenster egentligen blott vore hviloplatser för gamla militärer, och att våra fästningar, ringa till deras omfång, äfven saknade betydelse. Sedan våra fästningar småningom hufvudsakligen förvandlats till straff-fängelser, sä har ock Kommendanternas förmenade hvila blifvit föga afundsvärd. Vården om det ansvaret för dessa lifdömda brottslingar, samt omtankan att kunna någorlunda undgå de kontrollerande Verkens efterräkningar medgifva i sanning icke en sådan hvila, öm jag ej alltför mycket raissminner mig, upgår Kommendants-lön efter Stat knappast till en Andre Kaptens-lön vid indelta arméen; och det är icke åt ynglingar, utan åt äldre å krigarebanan bevandrade män, som K. M. anförtror rikets fästen. Jag hemställer till R. o. Ad. om det är under sådana tidskiften, sorn de vi nu lefva uti, som inkastet om det ringa omfånget af våra fästningar och deras betydelselöshet kan göra sig gällande. Ségith i Ungern var ett ringa fäste: men Zrinys namn strålar klart i krigshäfderna. Antwerpens Citadell hade ej stort omfång, men ärofullt lefver ännu bland oss alla, minnet af Chessé.
Herr Den 2 Mars. 9§ Herr Grefwen och Ordföranden anmälde, at Borgare-och Bonde-Standen hade stadnar i lika beslut: ar Preste-Stander nu derefter jemnkar sin ranka, hwarföre han föreflog at Ridderffaper och Adeln afwen deri matte inga. Bifölls. Herr Grefwen och Ordföranden anmodade derefter Herrar LleÄorer af första Classen ar walja en Ledamot i Lonstituuons-UtffotteL efter Friherre Klannerbeim, l^rs ^uZust. ^ Herr 8il vers tol^e, kreäric 8amues, Utbad" sig fa anmäla, at til den sjette bland LleKorei-liL til wal af Ledamöter i Tryckfrihets-Lommttteen lottning emellan Friherre Rosende, Friherre I.ÄA6rl^eli<6 och honom sjelf borde anställas. Han anhöll derföre, at tid til denna lottning matte utsattas, och tillika afgöras, huruwida de rwanne som ej erhöllo lotten, kunde anses såsom Luxxleimler efter sin matrikel-nummer. Herr Grefwen och Ordföranden anmodade desse Herrar at i morgon wid början af plenum inför Ståndet werkställa lottningen, same xroponerLcle at de begge som ej erhöllo lotten, stulle såsom Luxxlermter, efter deras ordnings-nummer anses. Bifölls. ^ Up - §6 Den 2 Maks, Uplästes och lades pä bordet följande Hanhlingar, nemligen: Et ifrån Lag-Utskottet ingifwit sä lydande Wördsamt Memorial. I anledning af ätskillige hos samtelige ResxeäiRiks-Standen gjorde, Med sarjkildte Remisser til Lag-Utskottet öfwersände anmärkningar emot Utskottets Betänkande den zo November siftledit är, angående Answarighets-Lag för Rikets Högloft.
Diskonten beroende hufvudsakliga beloppet, oberäknad! det inom linien förda, bestode af reverser, icke äldre än sedan år 1850, äfvensom i allmänhet vid anställda utmätnings O t försök tillgång hos gäldenärerne icke saknats ehuruväl, i anseende till den i landsorten rådande penningebrist, försäljning af panterne, stundom under längre tid, blifvit uppehållen. §. 10. Vid revisionen af Låne-Konlorets i Götheborg räkenskaper och inom linien förvaltning för nästlidet år hafva de dertill utsedde Revisorer, efter lagen kännedom af de till Ombudsmannen remitterade lån, ansett Kontoret i 3;ne sådana, tillhörande allmänna Diskonten, vara af beskaffenhet, alf, Gölhebor9- efter hvad i behörig ordning upplyst och styrkt blifvit, någon vidare afbetalning derå icke är att påräkna, hvadan bemälde Revisorer förordnat, att omlörmälda 3:ne län å eli återstående kapital af 2,025 R:dr 32 sk. 1 I r:st. Banko borde såsom osäkra från kapital-räkningen afföras och lill räkningen öfver osäkra fordringar öfverilyttas; i följd hvaraf och sedan, på grund af Rikets sednast församlade Ständers beslut, afskrifning egt rum af en del utaf Låne-Kontorets inom linien förda osäkra lån, beloppet deraf i allmänna Diskonten den 25 nästlidne November uppgick lill 37,431 R:dr 31 sk. 3 r:st. Banko. §. 11.
För of. rigt bör Utskottet anmäla att dess hemställan i denna del blifvit gillad af Borgare Såtndet och ingen speciel anmärkning deremot anmäld inom Bonde Ståndet, der likväl generelt förbehåll blifvit gjordt emot alla tillökningar på Tredje hufvud* Titulns Stats anslag. 6:0 Hvad inom Ridders kapel och Adeln ät anmärkt, i frågan om uppförande på Stat -af 50 R:dr i månaden till Befälhafvaren för Stockholms Escadre af Armeens Flotta under den tid Herr General Amiralen Friherre Stedingk ugbär Chefs Lönen vid nämde Escadre, lärer icke för dra vederläggning enär Utskottet uti dess Betan, kande just yttrat att något särskildt Stats anslag dertill icke borde beviljas. 7:0 Rörande Utskottets Förslag, att på Stat måtte bestås arfvoden för en Tygmästare vid Ar, meens Flottas bägge Escadrer med 350 R:dr om året vid hvardera tjensten, är väl hos Ridderska» pet och Adeln erindraf, att då ett missförhållande visade sig emellan Flottornes Materiel och personal, hvad som brister i den ena delen må ersättas genom Besparingar i den andra delen; Men soln Materielen anskafas för den summa Riksens Ständer i ock för Försvars-Verket öfver' Stat s - U ts kott e ti Bä t änkan deri. 13g lemna? till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, hvaremot anslagen för personalen specielt uppgöras af Riksens Ständer, har Utskottet Icke trodt sig kunna undgå föreslå att särskildt Arfvode för nämnde befattningar, såsom ständige syssel' sättande samt af vigdt för vapnet; oell får till* kännagifva att detta anslag är beviljat af Borgare Ståndet. 5:o En Ledamot inom Ridderskapet och Adelil har val, vid Utskottets hemställan, att de af Kongl.
utan äfven i nä varande ställ, ning ett för Sverige särskildt högst vigtigt påliggande behof, som af ingen sakkunnig Fädernes* landets vän kan bestridas, i sammanhang hvarmed äfven åtskillige förslag till grunder för Tullens bestämmande blifvit gjorde; hos Vällofl. Borgare Ståndet af 7:0 Herr J. Fornander, att prohibitiv*författningarne måtte förändras och jemkas, en friare handel, såsom en följd deraf, införas, en ny Taxa för utoch ingående Stora Sjö-Tullen utfärdas, och att Lag-Utskottet måtte föreslå lämpliga, och med brottmåls Lagstiftnin. gens humana princip instämmande strafflagar för Tullförfattningarnes öfverträdande; af 8:0 Herr J. U. Winberg, att hos Kongl. Majrt borde i underdånighet en förbättrad Tulltaxa tillstyrkas, grundad på tillåtelse i allmänhet, att emot Tull och öfrige afgifter få införa utländska varor af alla slag, dock i afseende på manufactur-varor. med särskilde undantag, lämpade efter i hvarje fall opartiskt pröfvade eonsiderationer för åtskillige Fabriks anläggningar och näringar inom Fiket, att samma frihet måtte vid varors utförande förunnas alla inhemska producter, landtmanna varor, rudimaterier, och förädlade varor, samt att såsom det säkraste correctivet mot lu - läg Ilevillnings-Utskottets Betänk anden. rendräjeri och Tullförsnillning , ingen importeller export-vara borde beläggas med högre Tull än 10 högst 15 Procent, så framt ej den förutgående och inom Riket förädlade varor utstakade afgiften af en -fjerdedels procent borde bibehållas; af 9:0 G. R. Prytz, att förbudet emöt införsel af sådane varor, som inom Landet icke produceras, men gensm vana blifvit oumbärlige, och hvilkas bruk sålunda icke Iean afskaffas, måtte upphäfvas, och att Tull-afgiften skulle jemkas och bestämmas till ett sådant belopp, att vinsten af Tullförsnillning ej motsvarar äfventyret; af 10:0 Herr O.