Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
å 240,000 R:dr 240,000: — 240,000: — » dito i dito dito, ytterligare län å 150,000 R.dr 150,000: 147,016: 66. » deltagarne i sänkningen af Ilalleby-sjön inom Skärkinds socken och härad, å 3,480 R:dr 3,480: 3,480: — för fortsättningen och fullbordandet af Storåns upprensning och dermed sammanhängande vattenaftappningsarbeten inom Tjellmo och Krigsbergs socknar, å 100,000 R:dr 100,000: — ; 100,000: — på Gottland: till sedermera aflidne Prosten P. Wallgren, å 5,550 R:dr, för utdikning af Burge myr i Ekstads socken .. 4,701: 57. 4,584: 71. » bemälte IJrost, å 4,305 R:dr, för utdikning af Mellings myr inom Ekstads och Sproge socknar 6,242: 25. 6,027: — » Rådmannen P. //. Lindström, å 3,300 R:dr, för utdikning af en Westöö hemman tillhörig myr inom Halls socken 4,950: 4,785: — Transport: 7,342,459: 30. 8,388,273: 53. - 28 — Transport: 7,342,459: 30. till deltagarne i utdikningen och aftappningen af Eling - lieims myr inom Hangvare, Tingstäde och Stenkyrka socknar, å 16,350 R:dr 11,317: 98. » dito i dito af Martebo myr inom Martebo, Lokrume, Westkinde, Stenkyrka, Tingstäde och Lummelunda socknar, å 37,800 R:dr 26,166: 33. inom Kalmar län: till deltagarne i vattenaftappningar inom Dörby och Kläckeberga socknar af Norra Möre härad, å 3,975 R:dr 2,703: — » dito i utdikningen af kärrtrakten Fänet inom Thors ås, Wissefjerda och Arby socknar i Södra Möre härad, å 8,478 R:dr 75 öre 7,151: 76. » dito i utdikningen af kärrtrakten Mören inom Ljungby socken, å 6,318 R:dr 75 öre 5,307: 75. » dito i upprensningen af Ernrnabo-ån inom Wissefjerda socken, å 2,850 R:dr 2,622: — » Kapitenen P.
Fän, som utgöra en Krono-renta under ännu bibehållen titel af Grufvehjelp och Mantals-kol, samt Österoch Vesterdals-fögderi i samma Fän, varde från Bevillning efter i och 2 Art. till hälften frikallade; hvarjemte .de sorn utgöra Grufvehjelp till Föfås Silfververk, samt den så kallade Kungsgårds-hjelpen, så länge dessa onera fortfara, för en fjerdedel förskonas. § 4- Örn Redogörelsen. i Mom. De Instructioner och Förordnanden , rörande Räkenskaperna öfver Kongl. Maj:ts och Kronans till Stats-verket anslagne rentor samt Uppbörden och Redovisningen, som redan utfärdade finnas, eller framdeles kunna utfärdas, skola Den 2 Juli, 33 3 skola jemväl 1 allt, som angar Bevillnlngen, län* lia Uppbördsman och de flera vederbörande till ofelbar efterlefnad. Dock må hädanefter, i Landsböcker och Bäkningar , .Bevillningen och öfriga Biksgälds-Contoiret tillslagne fonder icke sam-: manblandas fried Stats-Gontoirets och andra Verks medel, utan skall öfver Biksgälds-Contoirets fonder särskild Landsbok slutas, hvilken, med dess tillhörande verificationer, i Kammar-Rätten granskas. På det hvarken UppbÖrdsmännen må ådraga sig balance, eller den skattskyldige åsamka sig flera års rester, skall det åligga Kammar-Collegiurn, hvilket jemlikt instruetion och författningar inseendet öfver Uppbördsverket i hela dess vidd är uppdraget, att enär af de årligen inkommande berättelser intages, eller af Fullmägtige i Biksgälds»Contoiret anrnäles, att restantierna på något ställe, utan uppgifven särdeles gilltig orsak, stigit till mer än vanlig höjd, genast låta, genom Konungens Befallningshafvande i orten, eller annan vederbörligen förordnad person , behöriga Best-ransakningar anställas, samt derest vårdslöshet, fel eller försummelse hos någon Uppbördsman förmärkas, utan allt uppehåll låta den felaktige tilltala och till lagligt ansvar befordra.
Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö har, efter granskning af omförroäldta förslag, sig utlåtit, att Direktionen icke kunnat undgå anmärka, hurusom, vid jemförelse emellan de Ijenstebiträden, hvilka för låne-rörelsen derstädes vore att tillgå, samt den tjenslemånna-personal Låne-kontoret i Götheborg, uti enahanda afseende, haft och ännu bade att använda, ett missförhållande så väl i afseende å antal af tjenstemän, som deras lönevilkor, egde rum, hvilket genom skillnaden uti låne-rörelsens omfång svårligen torde uppvägas; att följden al ett dylikt förhållande, hvilket efter kassa-kreditiv-rörelsens införande samt de ökade göromål, som deraf föranledts, blifvit alltmera kännbart, jemväl vore, att tjenslebefatlningar, hvilka annorstädes larfva hvar sin särskilde innehafvare, derstädes mäst al en och samma person bestridas; att endast en mer än vanlig arbetsförmåga hos innehafvarne af Kamererareoch Bokhållare-befattningare hittills för dem gjort det möjligt alt kunna på ett tillfredsställande sätt fullgöra de på dem hopade göromål, samt att behof af åtminstone ett ytterligare biträde för rörelsens bedrifvande sålunda förefunnes, hvarom Direktionen jemväl skolat göra framställning, derest icke förhållandet varit insedt vid upprättandet af ifrågavarande förslag, hvilket Direktionen således i denna punkt, för sin del, funnit sig böra understödja. Likaledes har Direktionen ansett sig böra förorda de för Karnereraren, Bokhållaren och Ombudsmannen föreslagna löne-förbättringar, dock hvad sistnämnde tjensteman anginge, under hemställan, huruvida icke, i betraktande deraf, att något biträde af den föreslagne nye Bokhållaren icke syntes vara alt för Ombudsmannen förvänta, billigheten fordrade, att äfven denne tjensteman erhölle en i förhållande derefter lämpad förhöjning i lönen, hvilken af Direktionen föreslagits till 700 R:dr B:ko. 800: 200: — r i,ooo: 600: 20 Banko-Utskottets Memorial, N:o 67.
Fullmägtig för sin Att, tillätes honom icke wid den Riksdagen sjelf träda til sik rum, och annu mindre han och Fullmägtlgen ömsom sitta, icke eller någon annan Fullmägtig antaga, med mindre den sörre genom dödsfall afgatk, eller utrikes rest är, hwilket genom laga Bewis styrkas skall, da dek honom fritt star, at antingen sjelf intaga sik rum pa Riddarhuset, eller utse en annan Fullmägtig, som dock inom en mänay efter den förras borrrgang bör hoS Riddarhus-Utskottet sig anmäla. Utgår Familjen under warande Riksdag, bör äfwen Fullmagtigen lemna det sate, han för äccen innehaft; och da han derigenom uphörer at wara Riksdagsman, kan han ej eller widare biträda, hwarken såsom ksteQor eller Ledamot i de Utskott han blifwit inwald. Sak samma ware dä Arteman intager en Atts säte, för hwilken Fullmägtig förut warit förordnad. Dock är, i bada fall, för en sadan, om han erhåller fullmagt för annan ätt i sam» ma Clast, icke något hinder at a nyo wäljas lis LIeQor, ekler af LleQorsr »ksts til Ledamot i dek Utskott, der han kilförene säte innehaft. §. 5» Den som sjelf är Huswudman, kan ej ataga sig Fullmägrigffapet för e» annan Utt, uran bliswer hwar Huswudman wid sm Alt och ställe, 06) ma dc», som til Fullmagtig för annan Ätt antecknad blifwit, ej heller sedermera intaga sin MtS ruin, eller för amian ärc sig som Fullmagtig anmäla, sa framt han ej as någon i den att, hwars Fullmagtig han warit, bliswik fran Fullmägkigffapet entledigad; hwilkct entledigande ej lan ske genom ny Fullmagts utglfwande af aktens Huswudman, rrtan genom någon annan Ättemäns personliga inställande wid Riksdagen. §. 6. Är Huswudman wid
Utskottets förslag klandras på den grund, att Tullförsnillningen skall tilltaga såsom lättare än lurendrägeri; att lurendrägeri-systemet är bragt till en oklanderlig grad af fullkorn, lighet, tyckes mig ligga i öppen dag, och ut - 67* tn s8 Junii e. m, beder mig få uppläsa hvad förut åberopade Committerades underdåniga betänkande härom innehåller från pagina 29 till pagina 55. Efter uppläsande hvarutaf Herr Tham fortfor: Committerades öfriga utlåtande tyckes icke visa misströstan om möjligheten af en lämpligare Tullstyrelse och förmodar jag, att om ej allt det åtminstone mycket af hvad Committerade omständeligen anfört skulle tjena till Tullstyrelsens förbättrande; utan att ingå i detailler torde mig tillåtas Dämna de åsigter många med mig i detta ämne dela. 1:0 Om minskning sker af alla oaödiga kostnader och löner, hvaribland indragningen af ett dyrt öfverstyrelseverk, hvars göromål torde kunna bestridas af en enda Chef med en nödig betjening, och indragning af den illa lönta men ändå med mer än 40.000 R:dr B:co betalta Landt-tullbevakningen, som icke förhindrar införsel af lurendrägeri, utan endast gör varan dyrare i den proportion lurendrägaren mer eller mindre behöfvev aflöna bevakningen. 2:0
Att genast, efter fullbordad årlig Uppbörds-befattning, redovisningen på en och samma tid för alla särskilda slags medel må verkställas. I sammanhang härmed få Riksens Ständer, med anledning af deras Revisorers anmälan, att Stats - Contoirets Alemorial - Böcker äfvensom Kongl. Räntekammarens Hufvud-Bok kunna, enligt meddelad uppgift, Vara afslutade den 1 November hvarje år för det nästförutgångne året, i underdånighet utbedja sig E. K. M:ts Nådiga Förordnande, att berörde Räkenskaper i StatsContoiret skola, vid hädanefter infallande Revisioner, vara afslutade den 1 November för det nästforflutna året och för Revisorerne tillgänglige; och lärer E. K. M. täckas, med afseende derå, att den särskilda Bokföring öfver Stats-Contoirets anordningar af utgifterne, hvilken hittills uti Kammar - Collega Afräknings* Underdåniga Skrif v elser, 695 Contoir, till Controll inot meranämnde Räkenskaper, varit anbefalld, icke vidare erfordras eller eger något ändamål, sedan Riks-HufvudBoken blifvit vidtagen, i Nåder pröfva, vid dea skeende regleringen, att Afräknings-Contoirets befattning äfven i denna del må upphöra. X öfrigt få Riksens Ständer i underdånighet tillkännagifva, att de, med fästad uppmärksamhet på den allmänna vigten och nyttan af en Riks-Hufvud-Bok, funnit skäligt, att, såsom belöning för Kamereraren i Stats-Contoiret Westerstrarids, vid upprättandet af 1831 års Bokslut, ådagalagde förtjenst, nit och skicklighet, tillägga honom en Gratification af 3000 R:dc Banco. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelserl N:o 1340» (Uppl. o. godk. hos Ridd» o. Ad. d. 20 Oct. 1823J Freste-Slåndet d. 23 —•
I afseende på verkställigheten af de utaf Rikets Ständer, såsom villkor för den år 1834 beviljade l/3:dels afskrifning af spanmåls-undsättnings-skulder inom Norrbottens och Westerbottens Län meddeldte föreskrifter om Bistrictinagaziners inrättande uti berörde 2:ne Län, hafva Revisorerne derjemte upplyst, att till Districts-magazinerne uti Norrbottens Län endast 1,304 t:r 10i/4 kappar spanmål levererats, samt att inom Westerbottens Län icke ens någon början härtill blifvit gjord. Med afseende å sålunda förekomne omständigheter, har Utskottet funnit sig ega skäl tillstyrka , att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit ej mindre vidtaga den åtgärd, som af förhållandet kan påkallas, för att tillförbinda Bess Befallningshafvande i Westerbottens Län att ofördröjligen låta anställa den, i alseende på Länets undsättnings-skulder, anbefallde undersökning och om förloppet inkomma med fullständig redogörelse, än ock i Nåder tillse, att de af Kongl. Majit och Rikets Ständer, i afseende på ifrågavarande skulders Stah-Utskottels Utlåtande, N:o 54. 25 skulders indrifning eller afskrifning nieddeldte föreskrifter, och deribland den angående Districts-magasiners inrättande inom Westerbottens och Norrbottens Län, må, så snart sig göra låter, bringas till verkställighet. Beträffande Revisorernes framställning, rörande sättet för meddelandet af de spanmåls-undsättnings-lån, hvilka framdeles kunna ifrågakomma, får Utskottet hänvisa till dess, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anstalter till behöfvandes undsättning i missväxtår, uti detta ämne afgifue serskilda utlåtande. S/iogsplanterings-Cassan. § 33. (1841 års Rev. Ber. pag. 42. 1843 års Rev. Ber. pag. 103).
Påföljden härutaf skulle ju kunna blifva, att det, som ConstitutionsUtskottet remitterat till RiksRåtts pröfning, skulle af RiksStånden kunna förklaras antingen tillhöra OpinionsDomstolens, eller böra alldeles förfalla , eller att det, som ConstitutionsUtskottet, i stöd af skedd granskning af de uti StatsRådet billne Protocoller, ansett hvarken/ kunna lämpas till io6 eller 107 §$:s behandling, utan böra förfalla, likväl af RiksStånden blelve upptaget och pröfvadt. Ogerna återkallar jag i minnet den o - Den 23 Maji. 183 iyckliga tidepunkt, sora föregick 1809 års Statsförändringj trien då en värd Ledamot, Friherre Boye, erinrat derom, och dervid yttrat, om jag rätt fattat hans ord, att den, hos dåvarande Konungens ConseilLedamöter befintlige för stora Aristocratiska magt, hvarigenom Konungens magt för mycket inskränktes, var orsaken till Sveriges olyckor j så får jag förklara, att jag anser orsakerna till Sveriges olyckor vid berörde tilllälle hafva legat alldeles i motsatsen. Friherre Anckarsvärd: Då Herr Grefve Mörner så fullkomligt lyckats att öfvervinna de svårigheter, han tillkännagaf som hinder för sig att tala i detta ämne, bör det ej förtyckas mig, om jag ännu dristar ett försök till vederläggning af Herr Grefvens yttrande, att ingen under rigtigt åberopande af GrundLagens rum, bestridt Herr Grefvens tankar om Riksens Ständers rättigheter, eller påstått Herr Grefven hafva orätt citerat, Friherre Anckarsvärd afbröts, då nu anmälfes och emottogs Hans Excellence, HofCancelleren, Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken å Kongl. Maj:ts höga vägnar aflemnade trenne Dess nådiga Propositioner: 1:0
Hvilken som å en Skrift bedrägligt titelblad eller orätt författareeller utgifvare-namn utsätter, straffes med fängelse å fästning från och med Sex månader till och med Två år. Utsätter någon å tryckt Skrift falskt Boktryckarenamn eller orätt tryckningsort, skall han derutöfver dömas till fängelse å fästning från och med Två månader till och med Ett år. Hvad — beskaffenhet. § Under anses: l:o. Hädelse emot Gud; Brottet skall umgällas såsom i 1 Kap. 1 § Missgernings-Ballcen Allmänna Lagen stadgadt är, och Skriften konfiskeras. 1. 8:0. Vid rättegångens in kalla. Skulle böter.. Har boktryckare, utan författarens eller utgifvarens tillstånd, dess namn en skrift åsatt, dumes till fängelse från och med två månader till och med ett år. 9:o Hvarje skrift — ensak. Lag samma utgifva. Utgifvare — utgifver. Hvilken som å en skrift bedrägligt titelblad eller orätt författareeller utgifvare-namn utsätter, dömes lill straffarbete från och med sex månader till och med två år. Diktadt hemtad. 10:o. Å hvarje - förlustig Utsätter någon å tryckt skrift falskt boktryckarenamn eller orätt tryckningsort, skall han derutöfver dömas till straffarbete från och med två månader till och med ett år. Hvad beskaffenhet. 3. Under anses: Uo. Hädelse emot Gud eller gäckeri af Guds ord eller Sakramenten; brottet straffes efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 4 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 3. 2:o. Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af den rena EvangeliskafLäran; Förbrytaren skall anses efter 1 Kap. 4 § M iss g er vingsHålken, och Skriften konfiskeras. 5:o. Gäckeri af den allmänna Gudstjensten, Guds ord och Sakramenten; Förbrytelsen skall umgällas med Etthundra Riksdalers böter, och Skriften konfiskeras. 4:o.
Fröt. i84r' to Sami, 1 Afd, 128 l«) 8 ExpeditionsUlsholtets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 4o5. sorn för hvar actie kommer att bestämmas, under förbehåll, att, sedan canalen är färdigbyggd, dessa actier till Bolaget återställas el er förstöras; 6) att Bolaget deremot för egen eller det nya Bolags räkning, å hvilket Bolaget må sina rättigheter öfverlåta, bibehåller och får lill sig öfverJemnad egande-iätten till Strömsholms så väl gamla som nya canaloch slussverk, med alla dess tillhörigheter och åtföljande förmoner emot noggrannt uppfyllande af de vilkor och öfverenskommelser, som nu hlifrit eller vederbörligen blifva stadgade; 7) att E. K. M. föibehålles att, efter Bolagets hörande, i Nåder fastställa Taxa å afgifterne för farten å den nj^a canalen, hvilken Taxa hvart tredje år bör ånyo underställas E. K. M:s Nådiga pi öfning; 8) att Rikets Ständer till E. K. M. i underdånighet öfverlemna att med Bolagets Direction i Nåder låta afsluta ordentligt contract, innefattande öfverenskomne vilkor, rättigheter och skyldigheter, hvilket contract dock bör vara upprätladt inom ett år, efter det Rikets Ständers rörande denna fråga fattade beslut, blifvit hos E. K. M, i underdånighet anmäldt; samt 9) att en af Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-Contoir utsedd person kommer alt såsom ledamot deltaga i Bolagets Direction, från och med dagen för utbetalandet af det allmänna anslaget, och intilldess att canaloch slussverket blifvit färdigt bygdt, samt att ett på enahanda sätt utsedt ombud deltager i den årliga revisionen af canal-verkets räkenskaper; börande berättelse om arbetets fortgång m. m. hvarje år af Directionen till E. K. M. i underdånighet ingifvas och derefter med officiella Tidningen allmänheten meddelas. 10:o För fullbordandet af Gråda canal.
Ehuru förmyndare-redogörelserna böra til! förmyndarekamrarna aflemnas, är något åliggande ätt granska desamma ej föreslaget, emedan det skulle troligen föranleda till inånga, ofta onödiga stridigheter och blifva illa uppfyldt. Det är dock förmyndarekammarens ledaroötei obetaget att af redogörelserna taga den kännedom, de åstil da, och i anledning deraf, på sätt i4 §• föreskrifver, hos omstolen göra den anmälan, hvartill anledning kan finnas Remitterades till Lagutskottet. Hr Stråle, Nils Wilh., hade ytterligare inlemnat ett anförande, så lydande: Då H. R. o. Ad. till LagUtsk. återremitterat dess betänk. N:o 71, i anlédn. af K. M:s nåd. propos. om ändring af 8, 9 och 10 §§. samt förklaring af 2 §. 17 Cap. Iland.- balken, anhåller jag att till denna återremiss få foga den önskan, alt Utsk. vid förnyad granskning af detta ämne må noga öfverväga, om icke det, till förekommande af bedrägerier, må vara nödigt att från den förmånsrätt för omyndigs fordran, som må äga rum, undantages, hvad den omyndige under båda föräldrarnas lifstid kunnat erhålla i testamente eller gåfva, eller sjelf sig förvärfva. Det är visserligen sannt, att hitintills exempel ej särdeles ofta förekommit på falska fordringar, som i concurser bevakas, och hvilka, i brist af bevis om förhållandet, ej kunna af domaren ogillas. En bidragande orsak dertill torde kanske vara, att en sådan fordran, grundad endast på gäldenärens förskrifning, ej kan medföra annan rätt, än att jemte andre oprioriterade fordringar deltaga i den utdelning, som på dem kan belöpa. Men skulle utsigt öppna sig att kunna med förmånsrätt uttaga en sådan diktad fordran, då skulle kanske försöken i detta afseende mångdubblas och öka sig i den mån, desamma lyckades. En gäldenär, som såge sin bankrutt snart vara för handen, behöfde endast låta en annan person, i 2:ne tystlåtna vittnens närvaro, uppräkna en summa penningar såsom gåfva åt hans barn.
Hohenhausen föreslagit, finge göra upp accord med skjutsskyldiga, hvilka önska vara befriade från skjutsning och deremot erlägga någon betalning; och 0111 derjemte något understöd borde erläggas af staten, torde denna utgift betydligen kunna nedsättas emot det, som skulle erfordras, om diligencerna skulle helt och hållet uppehållas genom statsbidrag. Utsk. har slutligen i afseende på postförseln anfört, ”att ”Utsk. anser frågan, huruvida posthemman kunna befrias från ”deras skjutsskyldighet, bero af undersökning, om brefposten ”kan förenas med diligenceoch forvagns-inrättningar eller ”fovtskaffas med gästgifvarskjuts efter den reglering deraf, ”sorn Utsk. föreslagit. I Utskts tanke synes det vara nödigt, att en sådan reglering föregått och diligencefarten ”mera utbildat sig, innan postföringsskyldigheten kan förän”drus i öfverensstämmelse med det öfriga skjutsväsendet.” Om Utsk. hade slutat med denna mening, skulle jag i detta fall ej hafva något att anmärka; men Utsk. fortsätter meningen och föreslår: ”att R. H. St:s åtgärd i detta fall må inskränka sig till framställning af den und. önskan, att K. M. läcktes låta undersöka i hvad mån posthemmanen kunna vinna befrielse från deras skjutsningsskyldighet emot erläggande af en motsvarande afgift i penningar eller spannmål, då brefposten antingen kan förenas med diligenceinrättningar eller fortskaffas med gästgifvareskjuts eller genom särskilda beting.” Att nu anställa en undersökning, i hvad mån posthemmanen kunde befrias från sin skjutsningsskyldighet, skulle förmodligen åsyfta att utröna, hvad de för denna befrielse ville betala; men jag betviflar, att de posthemman, som ägas af allmogen, skulle derför vilja betala något, och tror, att de snarare skulle anse såsom en förlust att blifva af med postföringen. Postförseln anser jag vara den skjutsningsskyldighet, som i sista rummet bör afskaffas, emedan den af de flesta hemmansägare gerna emottages, enär posten ankommer på bestämd tid, och således ingen väntning blifver nödig.
Jag medgifver det; men jag tror, att ehuru inskränkt Chalmerska skolan är, har den likväl lemnat ett stort resultat; ty när 63 ynglingar der blifva undervisade till den grad, att de, derifrån utgående, hafva större skicklighet än mästare, kan man icke misskänna dess värde; allt går der practiskt till. Såsom exempel derpå kan nämnas, att när man nyligen fick en ångmachin till ett af fartygen, som skola gå på Götha canal och skulle hopsättas, skickade man en del af eleverna dit för att derom taga underrättelse och deraf taga ritningar, och nu hafva de inom en månad gjort en sådan. Detta är ett resultat, som jag tycker vara stort. För en bruksägare in i landet, om han ditsänder en smedsson och efter någon tid får honom tillbaka med större kunskaper i sitt yrke och större practisk färdighet, än någon af hans förutvarande arbetare, måste äfven det vara af en stor vigt. Jag måste beklaga, att jag af en händelse för ögonblicket är i mistning af de papper, enligt hvilka jag genom siffra skulle kunna bevisa, hvad jag sagt; men jag tror, att, med den värma för saken jag äger, jag kan äga förhoppning, att hvad jag yttrat ej fallit i ofruktsam jord. Den 28 Maj e. m. 3§5 Hr Peyron: Föranlåten af de anmärkningar, II. StatsUtsk:s ordförande yttrat emot mitt anförande, har jag tagit mig friheten begära ordet. Jag instämmer visserligen med honom, att det blifvande institutet vid Degeberg kan i visst afseende äfven blifva nyttigt för Södermanland derigenom, att man från institutet möjligtvis kan få elever, eller ock ditskicka individer för att instrueras i landtbruket. Men huruvida, såsom den värde talaren yttrat, Nonniska institutet kan tjena som modellfcrme, såsom exempel för Södermanländningen, kan jag åtminstone icke fatta; ty att resa från Södermanland tilfWestergöthland vore bra svårt för alla dem af den förra provinsen, hvilka önskade skärskåda, huru en jord bör vara rationelt brukad.
GENERALEN. Jo, jag vill att mi tt folk ska h a det bra, men så kommer du och förstör deras lyck a för dem. Du har inte tänkt på det. BARON. Nej, jag h ar värkligen inte tänkt på den sidan af saken. GENERALEN. Tänk på det då, och tag sedan fru Stjernfelts framtid på ditt s amvete, om du vill! För öfri gt var det ett besynnerligt spetak el att se den nya fi deikommissarien och baronen Brinck täfla med brännmästaren på fideikomisset om fru Stjernfelts ynnest. Och det offentligen, inför alla sockenbor! Det var löjligt, kära Fredrik! h elt enkelt löjligt! Men det vigtigaste är att du därigenom förs tör dina apparencer på annat håll... Åh, tala inte om det...! Det är chimärer! GENERALEN. BARON. Det är min käras te önskan, Fredrik ! BARON. Jag är rädd fö r att den inte går i fullbordan, så vidt det gäller Elise, och det är ju henne det gäller, eller hur? GENERALEN. Det är henne det gäller. Elise håller nog på att fästa sig allvarsamt på annat h åll, o m j ag är aldrig så litet skarpsynt. GENERALEN. BARON. Åh ett barndomstycke! Det går nog öfver med några g enomblötta näsdukar! BARON. Ett barndoms tycke! De ha inte k änt hvarandra så läng e! GENERALEN. Visst ha de det! Elise var som liten flicka mycket hos Vahrmans , medan de bodde i Helsingfors. Så å! Farbro r är inte mera inne i förhållandena ? GENERALEN. BARON. Hvad menar du? Har farbro r v ärkligen gått med bindel för ögonen? D et har j ag inte märk t på farbrors sätt mot honom. GENERALEN. BARON. Mot hv em? Mot hvem, fråg ar jag? BARON. Mot Seg ers tedt, naturl igtvis. GENERALEN. (som fallen från skyarna, häftigt) Säger du det Fredrik? Tror du det Fredrik? Nej, Gud förbjude ! BARON. (vaknande)