Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derföre är det nödigt att Presidenterne i Krigs-, Kammar-, Commerceoch BergsCollegierne med flere ära i en sådan Domstol Ledamöter. Af samma skäl kan hvarken StatsContoiret, som afgör ap» mål rörande Rikets Intrader, eller Förvaltningen af Sjp-ärenderne, hvilket Verk är, i afseende på Örlogsflottan och hvad dermed äger gemenskap , detsamma sorn KrigsCollegium är för Arméen, uteslutas från deltagande i RiksRätten. Jag tror derföre att sådan den finnes redigend i Regeringsformen, är ganska rigtig. Hvad beträffar SundhetsCollegium; så emedan det står i §:n att det bör vara från Rikets Collegier som Ledamöterne böra tagas; men SundhetsCollegium icke är RiksCollegium, tror jag att detsamma blifvit af giltig orsak uteslutet. Då Ridderskapet och Adeln uti så beskaffade mål, som det nu ifrågavarande, måste förena sig om den anmärkning, hvilken bör föranleda till återremiss, hemställer jag, om icke, i den händelse Ridderskapet och Adeln finner Betänkandet böra återgå till Utskottet, Ridderskapet och Adeln skulle behaga förena sig antingen med Herr Grefve Mörners yttrande, eller med Herr Friherre Åkerhjelm» särskilta tillägg, såsom ut - Ben ii Junii /, m. S5i görande Ståndets gemensamma tanka. För min enskiha del får jag förklara, det jsg instämmer i den anmärkning, som Herr Grefve Mörner framställt. Grefve Mörner:
Stats-Contoiret, genom den vidtagne åtgården, att infordra ett exmplar af all Special-Råkenskap’, på samma gång, som Uppbordsmånnen gora sin slutredovisning, exempelvis i October 1821, börja, att, från de då inkomne 1820 års Specialer, sammadraga Inkomsterne för sistnämnde år; men Resultatet af detta arbete kunde ej hinna framläggas till den 1 November, eller på mindre ån ett månad. Således skulle Revisorerne icke vid denna tidpunct kunna utröna StatsVerkets-Inkomster för är 1820. Anticipationerne, eller de i Landsorterne bestridde förskottsutgifter för 1820, borde vål af Lands-Contoiren sammandragas och uppgifvas till ersättning den 1 Junii 1821; men deras granskning i Kongl. Stats-Contoiret medtog så mycken tid, att ersåttningarne, hvilka hittills icke på flere år blifvit expedierade (hvilket Kongl. Stats-Contoiret förmodade, att Revisorerne af de nu utredde äldre Anticipations-målen, nogsamt låra haft tillfälle att utröna) näppeligen förr, ån inom 144 Riksens Ständers slutet af samma år 1821» kunna hinna afgöras, derest ej på Q:ne Tjensteman skulle fördelas de arbeten härutinnan, hvarmed en Kammarförvalt nu sysselsattes. Det vore emedlertid en följd häraf, att Revisorerne ej eller till den 1 November 1821 skulle få känna StatsVerkets alla Utgifter för är 1820, utan blott Kgl. Stats-Contoirets. Stats-Verkets tillstånd på det hela, till sine Inkomser och Utgifter, med dess styrelse och förvaltning, ansåg Kongl. StatsContoiret sålunda icke kunna framläggas den 1 November för det näst föregående året, till sådan granskning utaf Riksens Ständers Stats-Utskott, eller deras Revisorer, som 68 § af Riksdags - Ordningen föreskrifver, och ändamålet kräfver. Kongl.
Har målsegande sjelf i sådant mål talan anställt, och nedlägger lian den, sedan ransakning börjad är, håfve ock allmän åklagare rätt all, på sitt ansvar, målet fullfölja, om han skäl dertill finner. 5. Den, som misstänkes att hafva begått brott, hvarå dödsstraff eller straffarbete dock ej under två år, efter lag följa kan eller för hvilket förlust af medborgerligt förtroende för alltid stadgad är, skall i häkte tagas. 6. Misstänkes någon ali hafva begått brott, sorn ringare är, än i 5 punkten sägs, men hvarå dock straffarbete efter lag följa kan; den må ock i häkte tagas. Häfver han embete eller tjenst, eller fast egendom, eller eljest stadigt hemvist eller yrke, och kan det ej skäligen beläras, alt han afviker, eller att lian, genom undanrödjande af bevis eller egendom, sakens tillbörliga utredning hindrar: då skall ban på fri fot lemnäs. 7. Okänd person, som undandrager sig att uppgifva sitt namn eller sin hemort eller mot hvilken skälig anledning förekommer, att hans uppgift derom är osann, må, till dess tillförlitlig upplysning i sagda hänseenden vinnes, i häkte lagas, ändå alt brott, hvarför han misstänkes, endast med längelse eller böter belagdt är. 8. Ej må någon såsom misstänkt häktas, der ej misstanke på sannolika skäl grundad är. 9. Konungens Befallningshafvande i länet, så ock Borgmästare och Råd i stad, ege förordna om häkte å viss person, som för brott misstänkt hålles, eller ty i 5, 6 och 7 punkterna sägs: bafve ock Kronofogde eller Länsman å landet och Stadsfiskal i stad makt att, på eget ansvar, sådan person häkta eller häkta låta. 10. Den, som begått brott och å bar gerning eller flyende fot träffas, må af en hvar gripas, om brottet är sådant, som i 5 eller 6 punkten sägs, eller om han, ändå att brottet ringare är, efter 7 punkten häktas kan. En hvar håfve ock rätt alt gripa den, som efter Konungens Befallningshafvandes lysning, för brott häktas bör. 11.
Men, Mine Hrr! utredningen må hafva varit hvilken som helst; — så befarar jag ändock att motionen skulle hafva blifvit afslagen, särdeles för det ämne, som jag icke kunnat undvika att vidröra uti motionen, eller prostitutionen, ett ämne, som så nära sammanhänger med frågan ang:de Allmänna Barnhuset, — ett ämne, hvilket uti vår tid, då, ju mera moralen sjunker, osedligheten tillväxer och barnamorden uti en förfärande grad tilltaga, måste J4 Den 1 Maj. ådraga sig afven representationens synnerliga uppmärksamhet. Se här anledningen hvarför jag väckt denna motion, då jag ej kunnat undgå att märka, huru osedligheten allt mera tager öfverhand och hotar att blifva en kräfta, som kommer att tillfoga samhället de djupaste sår. Jag har, för att öfvergå till det mera speciella af frågan, utaf föreståndaren för barnhuset erhållit uppgift, att dess ekonomiska ställning är ytterst bekymmersam och krafvelsnar hjelp, om fara ej skall uppstå för dess bestånd. Detta har gjort att jag ansett som min pligt att väcka representationens uppmärksamhetpånödvändigheten, att åtgärder vidtagas för afhjelpande af de brister, som kännbart vidlåda denna inrättning, hvars ändamål är att bereda skydd och vård åt ett betydligt antal värnlösa barn samt att hämma osedlighet och brott genom möjligheten att få uti denna välgörenhetsinrättning inlösa barn, synnerligast sådane, de der födas utom äktenskapet eller ock under andra särdeles ömmande förhållanden. Vare långt ifrån att jag genom min ifrågav:de motion, såsom någon, missförstående det åsyftade ändamålet, härvid förmenat, — skulle vilja »lägga hyende under lasten»; Ingalunda!
KommerseKollegii stående eller tillökta Diskontlån, emot 3 procents ränta, kapital 89,101. 5. k. bj å Depositions-Åfdelningens Räkning N:o 5, af Kongl. Kommerse-Kollegii Kreditiv för Manufaktur-Diskonten (910,898 Carl G. Kiisel. Bilaga Litt. C. - 24 Kapitalslut öfver Gamla Ull - Debet. Balans jr ån år 1838. Skulder: Manufaktur-Diskontfonden, för temnadt förskott, , Ull-Kontoret i Norrköping, öfverlefverering, Utgifter år 183q: A Hörd g till Ull-Kontorets Tjenstemän . 3,715.37. Ti 8,795. a8. 7. till Extra Utgifter Läropremier till Kongl. Sekreteraren Nathhorst Räntor, till Mannfaktur-Diskontfonden, for år iSSg, 27». 11. t. „ enskilta delägare i Ullmagasins huset - 210. 4S8. I ] Balans till år Tillgångar. 1:0 Säkra Fordringar : l84o. hos Bikets Ständeis Bank „ Herr Presidenten m. in. Skogman . „ Ull-Kontoret i Norrköping Summa B:co Rir j ..31 ,^53j22 j 3 Stockholm af Manufaktur Diskont E. F. Ström. — 25 — Diskontfonden för år 1839. Credit. Balans från år i838. Tillgångar: 1:0 Sahra Fordringar, hos Riktts Ständers Bank „ Herr Presidenten m. m. Skogman „ Ull-Kontoret i Norrköping . Hyresmedel 473. 16. — Bidrag af Manufakturmed en, enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1836j ... 1,200 Balans till år 1840. Skulder: Till Manufaktur-Diskonten, för lemnadt förskott, kapital 9,397. 8. 4 Summa B.co Rdr Kontoret den 18 Juni i84o. Carl G. D. K a pitalslut öfver gamla UI1- Debet.
Andra hafva, i förlitande på dessa uppgifter, ansett tangen fordra S7o Etn I $ iuguati f, m. ry granskning, samt föreslagit att ett särskilt Utskott i sådant ändamål mätte förordnas. Detta hafva andra åter ansett olämpligt i anseende till tidsatdrägten. Nu har man gjort en tredje framställning, att nemligen speciel t genomgå alla artiklarna i Tulitaxan. En af dessa utvägar måste man välja , sedan man förkastat Herr von Hohenhausen* i sista plena Jöreslagne tillägg. Jag instämmer väl deruti, att till Kongl. Maj:t rnä öfverleraaas, att efter motsvarighets förhållanden kunna jemnka tull», afgiffcerne5 inen det tillägg Grefve von Schwenin föreslagit, att vissa delar af Tulltaxan skulle underställas Kongl, Majlis pröfning, tror jsg ej vore tillfredsställande ; man stöde dä på samina osäkra punkt som, förut. I händelse Ridderskapets och Adeins beslut å förra, Pleno är så fullständigt fattadt, att det nu såsom re di ge ra dt kan uppläsas, anhåller jag, att det måtto ske. Man torde deraf finna , huruvida det är nödigt, att genomgå hvarje särskilt artikel , hvilket jag anser olämpligt * emedan få ibland oss lära vara nog bevandrads ? tuliärender , för att kunna bestämma hvad tull, rom på förekommande varor bör läggas, elier icke. Friherre Cederström: D.et är, i afseende på Grefve von Schwerins anmärkning , att för tiilsättan.det af ett Särskilt Utskott skulle åtgå 6 veckor, som jag anhåller iå fästa uppmärksamheten deruppå . att en sådan tid är a 1 Idele* öfverflödig. Om Ridderskapet och Adeln i dag fattar sitt beslut och comnsutticerar dei pen i$ Jugitsti jped de öfrige Standar) , så kan man öfverenskomma , att Electorerne genast i morgon sammanträda tili val af Ledamöterne , oell listorne uppbrytas i öfvermorgon , då Utskottet dagen derpå kan vara tillsammans. Detta låter verkställa sig om man vill. Hvad åter beträffar
Det går med en fart och en trygghet, som vore det iltåget från Hävre till Paris med Jaques Lantier, den skicklige lokomotivföraren i boken, vid maskinen. Och genom det hela går det hemlighetsfulla fluidum af naturmystik som är oskiljaktigt från Zolas verk. Det är med ett ord ett glänsande och segrande svar på de profe * tior som af åtskilliga unga stämmor höjts att Zolas tid nu vore ute, sedan han i_ » La Terre » gjort sig omöjlig. Ämnet är annars icke mindre afskräckande för ömtåliga nerver än i författarens öfriga böcker. Det är, som bekant, mordet i olika modifikationer som här är skildringens föremål — mordet af lidelse, representeradt af den brutale Roubaud och den förvildade skogsamazonen Flore — mordet af omedveten sjelfviskhet och moralisk otillräknelighet, representeradt af Severine, mordet af girighet, representeradt af den ömklige Misard, och slutligen den ärftliga mordmanien hos den eljest sympatiske Jaques Lantier. Boken är i sjelfva verket full af blodsdåd och döden i dess gräsligaste gestalt är tillstädes på nästan hvarje sida. Och de handlande personerna äro lika litet här som i Nana eller Germinal begåfvade med någon synnerlig grad af moralisk ansvarighetskänsla — de följa blindt driften och lidelsen och sedan dådet är gjordt känna de ingen ånger — de högre mensk-liga instinkterna äro liksom obefintliga eller åtminstone undanträngda i det fördolda — la bète humaine är ständigt vaket hos dem och väntar bara på tillfälle att göra sig till herre. Till millieu för sitt ämne har nu Zola valt jernvägslifvet under det andra kejsardömets sista år och han har här åter gifvit prof på noggranna studier af materialet, likväl denna gången utan den onödiga omständlighet, som annars gör hans fackmessiga beskrifningar så odrägliga.
Edvard har minsann den sötaste lilla fru du kan tänka dig, en liten nätt varelse med ett sött yttre och inte alls dum, — mycket pengar hade hon också. — Hon tillber sin man. De ha bara varit gifta i två år, men hurudan är han emot henne? Åh jo, han misshandlar henne naturligtvis inte, men han är mest på klubben eller ute med kamrater, och när hon timtals har suttit hemma och med hjertklappning väntat på honom, kommer han hem för att ta henne om hakan och säga: ’Min lilla vän, jag är inte hemma i qväll!’ och till tröst har hon sitt lilla lindebarn, som alltid skriker och jemt har ondt i magen! — Nej, männen äro inte skapade för oss — De förstå sig inte mera på fruntimmer, än vi förstå oss på kanoner! — Tycker du, att jag skall ta gult silke här?» Nina böjde sig öfver hennes broderi, såg på mönstret och sade tankspridd: »Och jag, som alltid trodde, att det bästa som fans här i verlden måtte vara en stor, förskräcklig kärlek!» »Jaså, till och med förskräcklig!» sade fru Hilda leende och nöp Nina i kinden. »Nej, Gud bevare oss för alla förskräckliga saker. — Inbillar du dig verkligen, att en man kan älska förskräckligt! Man skulle tro, att en man skulle kunna det, om han såge dig. — Vore jag en man, skulle jag bli rent vimmelkantig af kärlek till dig, men de veta inte hvad det är, de veta inte hvad det är! Det är bara qvinnorna, som kunna uppfatta det finaste hos en qvinna. Jag kan uppfatta dig! Jag ser allt, som är utmärkt hos dig. Ingenting undgår mig, så närsynt jag är. Jag ser, att du går vackrare än alla andra menniskor. När du kommer så der skridande och vaggar litet på höfterna, så kunde jag krama ihjel dig, så förtjusande tycker jag att du är! Och din nacke!
Med anledning deraf, och uppå Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes underdåniga framställning, täcktes Eders Kongl. Maj:t under den 16 November 1849 i nåder bevilja ett anslag af 1,000 R:dr Banko att af Hushållnings-Sällskapet disponeras till åtgerder för linodlingens befrämjande och beredande af undervisning uti dubbelspinnings-metoden; men som sådane åtgerder icke af Sällskapet vidtogos inom den derför af Eders Kongl. Maj:t bestämda termin, förföll samma anslag. Vid Lugnås och Kinnekulle i Kinne härad, Timmersdahla och Katorp i Wadsbo härad, Mösseberg i Wilske härad samt Halleoch Hunneberg i Åse härad, lemna dervarande stenbrott tillfälle till arbetsförtjenst. Vid Lugnås brytas qvarnstenar, hvilka äro af utmärkt god beskaffenhet och afsättas till flere delar af riket. Försäljningen, som synes vara i tilltagande, kan beräknas till omkring 600 stycken årligen, som på stället betalas med cirka 30,000 R:dr. Brytningen af slipstenar vid Timmersdahla har numera högst betydligt aftagit, så att endast ringa qvantiteler deraf afyttras. Deremot bearbetas slipstenar vid Katorps by i Böja socken, hvarifrån omkring 150 stycken årligen försäljas. Vid Kinnekulle är stenbrytningen högst betydlig och derifrån afsändes till flere orter sten till hamnbyggnader, trappor, trottoirer, kakelugnsplaner, brunnskar, skorstenar m. m. och anses försäljningen uppgå Lill omkring 50,000 R:dr årligen. På öfrige ställena brytes egentligen blott kalksten, som, dels bränd och dels obränd, försäljes både inom och utom Länet. På kalksten finnes outtömlig tillgång i flera trakter af Länet, och genom lättade kommunikationer skulle tillfälle till högst betydlig afsättning dera kunna beredas. Fisket utgör egentligen icke någon näringsgren för andra, än inbyggarne på Thorsö och Kållandsö. 27
I närheten af Vingåkers jernvägsstation, kyrka, handelsbodar och apotek finnes en lägenhet att hyra, innehållande 9 rum och kök m. m. Vacker trädgård. Utmärkt dricksvatten. Närmare meddelas å Iduns Redaktionsbyrå. S. S. V e r n a m o. 50 ö r e. V i d a r e svar Patent. DIVERSE. T5 ö r e. dito. sändas på Öfver 9,500 exemplar äro nu i bruk. Eksjö. Linköping. Tillkännagifves endast på detta sätt. Breflåda. Vasagatan n:r 52, uti hvarje välsorterad Jerohandel o c h direkt från verkstaden. Annonspris: Hildegard Gjuteri-Aktiebolag, Eskilstuna. I Formaelmgs-Festmarseh Victoria Gavot Pirre. for P i a n o K r. 0,50. nådigst tilladelse tillegn. K r o n p r. Vietoria. (Titelbladet m e d et vackert porträt af Hjertlig tack för edra bidrag! Välkomna Kronprm) åter. Begge Komp. sere enkle, iörefaldende och jy-~ n —. n — och Wanda. Går e j! lette at spela. läggaren. [237] Med Tant Caroline; Martha; W — a W. i n. fl. Skrif till Redaktionen. Innehållsförteckning. Bernadotte. Ett fint med all omsorg utfördt fotografi af prinsen och prinsessan Bernadotte erhålles franco mot 5 st. 10-öres frimärken hos fotograf Carl A. Andersson, Engelholm. A f B. S. A f Å — d. — Teater o c h musik. — K o n s t. — E n lifsuppgift. — Matlagning. Moderevy. — Kapotthatt af mörkgrön sammet. — Kapotthatt af mörkgrå sammet. — Barndrägt. — Elegant sällskapstoalett. — Chemilett a f linne. — Benkläder af y l l e. Endast för Bosättningsmagasin 25 öre och häfte om 48 sidor kostar Debet o e h Kredit p r of v e r - väfnader Broderier, af Gustav Freytag. Sista häftena lemnas gratis. Bokförlagsbyrån.
»Vet du hvad den tosingen Bergstrand sade till mig i går, när han bad god natt?» frågade han. »Nej.» Patronen böjde sig ned och hviskade något i hennes öra; brast så i ett våldsamt skratt. Selma blef blossande röd och bet sig i läppen. I går skulle hon icke ens ha förstått. Nu var der ingen qvar mer än hennes far samt farbrodern och fastern. Selma gick fram till dem. »Nu är det vår tur att säga farväl», började kyrkoherden i sin mest afmätta ton. Han afskydde scener och hoppades att genom sitt lugn kunna hålla Selmas rörelse tillbaka. Till tårar syntes intet tecken, men hon föreföll upphetsad, grep honom häftigt i armen och hviskade: »Jag vill hellre resa hem med er. Ah ... farbror!» Hans ansigte blef ett åskmoln, och han drog henne bort till ett af fönstren, medan patronen borta i rummet kringklappade sin nyvunna väninna, fru Berg, som han hedrade med titeln »svärmamma». »Ett vill jag bara lägga dig på minnet», sade kyrkoherden i en snabb och lågmäld hviskning, »och det är, att, hvad som än kommer att ske, och hur du än sjelf må uppfylla din ställning ja, om du också genom oförstånd skulle göra den outhärdlig, så fins det efter denna dag intet hem för dig annat än din mans hus. Kom ihåg det. Jag talar både å egna och din fars vägnar». Selma tyckte att någonting stelnade inom henne vid den isande kylan i hans ord. Och på samma gång var det upprörande som ett blodigt straff. Hela hennes själ skriade i hämdbegär. Hvad skulle hon icke velat ge, för att i denna stund ega ett enda litet ord, som kunde borra sig in i hans själ och suga sig fast der, med sin egghvassa, hårfina spiral! Och att ha blottat sig så Att han nu alltid skulle veta hvad hon känt i detta ögonblick ... alltid ha ett öfvertag i medvetandet om hur svag hon varit! Hon hade hållit ögonen sänkta medan han talade. Nu slog hon upp dem, – långsamt, med ett segergladt hån. Och hon lade sina händer på hans axlar, sakta – med en afmätt rörelse, lik en af hans egna.
Användandet af mäskvärmare är emellertid ändamålsenligt, ty derigenom sparas ved och arbete, vidbränning undvikes lättare och pannornas botten blottställes ej så för glödgning och deraf följande förstöring, som då mäsken slås kall i pannan, och har derföre kommittéen, som ansett mäskvärmare af denna form icke åstadkomma högre tillökning i afverkning än 33‘/ö procent, trott sig ej böra hindra dess begagnande genom en högre uppskattning. Efter detta antagan - Ber ilin in f/s-1 '/s k o Hels Skrifvelse, N:o 6. “23 de hafva pannor försedda med väskvärmare blifvit i tariffen ansedda lika med enkla pannor af 33l/s procent större rymd utan mäskvärmare. Äfven för bränvinsbränningsredskapen i denna klass har kommiltéen ansett af nöden, att icke allenast så noggrant som möjligt beskrifva formen, utan också att genom bifogande till förordningen af ritningar åskådliggöra denna beskrifning och utstaka de gränsor, hvaröfver den ej får gå i form eller inrättning. Vid bestämmandet af ziffran för beskattningen har kommittéen, som, på de skäl ofvan blifvit uppgifne, anser omöjligt, att, så länge husbehofsbränningen för en nedsatt skatt får fortfara, uttaga en hög skatt af salubränningen, ej trott sig kunna föreslå den högre, än att salubränningen må, under vanliga prisförhållanden, genom sin större afverkning och jemförelsevis mindre omkostnader, kunna, i täflan med husbehofsbränningen, tillverka bränvinet med lika förmån som denna. Denna ziffra har kommittéen antagit till 2 sk. b:ko för hvarje med pannor i denna klass tillverkad kanna 6-gradigt bränvin, och har kommittéen uppgjort härpå grundad tariff för beräknandet af det belopp, hvilket de olika pannerymderna i denna klass böra i afgift erlägga. Enligt denna tariff skulle en 20 kannors panna, söm är den minsta i denna klass, komma att i skatt erlägga 100 r:dr. Denna panna kan, så vidt kommittéen kunnat utröna, afverka ungefär 400 kannor bränvin i månaden.
Tredje punkten i denna. §, skall lyda sålunda: *Sist upptecknas inlagorna, att kunna Rätten föreläsas, efter den tid, som de inkommit, och Rätten gifve sedan den berättelse till parterne ut, med förelagd tid och vite, i Hof-Rätten tio, i Under-Rätten fern daler, att den hvar för sig genomse, under* skrifva och återställa. LagUtskottets BitN:° :8a. XXIII. C AV. '• §* * Wenna §.., sådan den lyder i Kongl. Förordningen den i5 Junit -j8i8, ändras sålunda : J Härads-Ting , så ock vid Jaga syn i jordatvist, må ej dömas, der ej sju i Nämnden äro. Rådstufvu-Rätt vare ock domför , der tre i Rätten sitta. / Jiof-Rätt må ej färre, än fem Leda möter döma i mål, som å ära och lif gå. I andra mål må fyra Ledamöter utgöra domfört antal, der alle om slutet ense äro. 2. §. JDenna §. skall hafva följande lydelse: När Dom å Härads-Ting fällas skall, underrätte Häradshöfding Nämnden om saken, och de skäl deri äro, så ock hvad Lag i ty fall säger, varder Nämnd ifrån Häradshöfding skiljaktig; galle den mening, som Nämnden faller på, och svare den för dom sin. Äro ej alla i Nämnden .ense; staude vid det, som Häradshöf ding rättvist prof var. XXIV. C AP. .5. §. Denne §. j sådan den lyder i Kongl. Förordningen den i o September j8a3, ändras sålunda: 1 alla Rätter skall dom offenteliga af sägas, å Härads-Ting, så snart den författad är ; och gifve Häradshöf ding domen skrif teliga ut, innan han från Tingsstad reser, om det så tidigt äskås, att det ske kan: gör han det ej; bote tjugufem daler.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj;ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. A. BUTSCH. J. WALLIN. J. BJÖRKEGREN. N. SALANDER. FR. E. FAGERSTRÖM. !/j:t: u Dl Gm •(] 7 inb m Trufovlajj un • \: HoT R-RuD h*5> mola}»»T Skara Domkapitel den 31 December 1861. Gabr. Söderlind. lill nllhlllit 'i Jts — 342 — r,f] Till M. V. Konsistorium i Skara. Till svar å det transsumt af Rikets Ständers Revisorers den 14 Oktober 1861 afgifna berättelse, hvaruti mig blifvit delgifven samma Revisorers anmärkning mot de af mig för Lidköpings elementarläroverk afgifna räkenskaper, har jag ingen annan förklaring att lemna öfver min uraktlåtenhet att bifoga relation öfver de till läroverket donerade medel, än den jag förlidet år hade äran afgifva. Till fullgörande af hvad mig blifvit ålagdt, bifogar jag emellertid härmedelst en relation öfver nämnde donationsmedel. Wilh. Nilson, Hektor. i iall A Relation öfver Lidköpings elerncutarlåroverks donationsmedel. Liedrotliska donationen. Räntan derå utdelas årligen till Rektor och äldste kollega med 15 R:dr Runt till hvardera. Fonden förvaltas af en genom Magistraten tillsatt person. Donationsbrefvet förklaras icke längre finnas till. Äldsta qvittenset å uppburen ränta är af år 1761. ■ .H3CPIAJA8 :/l .xcmocoHÖui .1 Tolliska donationen. Testatorn Carl Gustaf Toll har genom gåfvobref af den 7 December 1802 skänkt till läroverket 16 Kidr 32 sk. B:ko, hvaraf räntan skall användas till premier åt en eller flera förtjente lärjungar.