Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwad ater angar de uti nämnde Memorial, i afseende pä Banquen gisne försigtighetS föreskrifter, har Utskottet genom Desi redan en gäng förut till Riksens Högloft. Ständer hemstälde upläningS Systems, och genom förnyadt åberopande af samma Förslag, trott Sig hafwa adagalagk sin önskan, att pä alt möjligt sätt wärda BanquenS Credit. Utskottet hoppas äfwen, att de mi Bewillnings Summan anslagne ärliga afbckalningar till Banquen skola wara tillräcklig-, att upfylla detta wigtiga ändamål, och sär för öfrigt, i anseende till de af Banquen gjorde försträckningar åberopa sig Riksens Högloft. Ständers egna föreskrifter. Hwad i öfrigt angar de OMicipakiötts BewiS, som Hane Epccllcnce föreslagit, att, under wäman pä Bewillningens ingående, läka Räntekammaren utgiswa, hac Stats-Utskottet wäl erkänt wärdct af npftmnngeN sch 94 Den r Detemöek. och des? möjeliga nytta; Men oaktadt denna Ulwag kliswit« andra Länder med framgång nyttjad, har Stats-sfkffottet ej wägak söreflä Riksens Högloft» Ständer, att, dä Sedelstocken är sä utwidgad, att ScalS-Werkel dessutom har andra Utelöpande förbindelser, lära Detsamma utgifwa dessa af ett nytt slag, hwarS af Allmänheten hittills okända egenskap torde, emot dek dermed asyftade ändamål, göra oreda och tväcka misstroende. I följd af dessa anledninaar här StatS-Ulsskottet derföre desto heldre trott sig kunkta maga, att afweN för detta sall äliia Bangum, och kunna wänta ali af dess sörmäga och Allmänhetens förtroende till densamma. Riksens Högloft. Sränders Egit uplysta onipröf, wande hcmställcs detta wördsammeligcn. Stockholm den 2Z Nowcmber 1829. Pä Högloft.
Med en sådan kan man umgås, fast man är obildad själv, han liksom räcker för två. Kanske jag önskar honom så därför att jag är så okunnig i dessa saker själv, men nej, egentligen är det inte alls därför, vid djävulen om jag vet varför, men en kandidat måste han vara. Trettio år, inte doktor, ty då kanske han känner sig för solidarisk med samhället för att höra på mig, och inte lärare, för då har han ett eget sätt, alltid sitta och undervisa i stället för att höra på. Och nu är det fråga om allvarliga ting, liv och död, herr kandidat, låt oss genast lägga bort titlarna! Du heter alltså Larsson, Träbock Larsson, i vissa ögonblick har du drag som påminner om Hartman, ni är väl inte släkt? Alltså: där sitter du och röker, Larsson, och känner dig överlägsen för att du är vad du är, och här sitter jag och känner mig viktig för att jag inte är som du är. Tror du, att detta onda samvete jag nu känner över mitt förhållande till Ziri, för exempel, tror du att det är fruktan för Gud? Vet du vad jag tror: det är en blandning av den ovillkorliga sedelagen och rädsla för helvetet. Med helvetet menar jag då allt slags straff, både här på jorden och efter döden, som skall drabba oss enligt kristendomens lära. Du ler åt kristendomen, akta dig du, du är inte så kvitt den som du tror, en vacker dag, eller rättare, en förfärlig natt, upptäcker du att mycket satt kvar som du trodde dig kvitt. Det man uppfostrats i, ser du Larsson, det sitter i. Som tjära och löss sitter i. Men det kan också sitta kvar till tröst i döden. Vi ska inte vara högfärdiga, Larsson! Men stopp litet, låt oss undersöka om inte helvetesfruktan sitter som botten under själva det kategoriska imperativet, du kallar. Vad säger dom uppe i ditt samhälle, Larsson, om det? Jag har hört sägas att man är rädd för att om nationen avkristnas, så tilltar osedligheten. Jo jo, du!
Oaktadt denna dragningskraft är miljoner gånger mindre än jordens, kan dess verkan dock vara stor nog på mycket lätta föremål, som befinna sig mycket nära eller invid. Nu är det väl också sannt, att till exempel en fjäder, ett dammkorn vanligen faller till golfvet; det kommer deraf, att de icke hafva fri rörelsekraft och således lyda jordens öfvervägande dragning. Det lätta kreaturet flugan deremot har rörelsekraft, och i någon mån vilja; då flugan spatserar under taket, är det säkert, att hon äfven något anstränger sig, för att hållas der; detta skulle dock icke lyckas, om icke äfven taket hade sin dragning, hvaraf flugan betjenar sig. Kan Emma nu säga, hvarföre flugan kan spatsera under taket? Ja, för att flugan är så lätt, för att taket drar till sig, för att flugan har starka ben, och för att flugan vill spatsera under taket. Kaptenen skrattade rätt godt, af nöje öfver Emmas naiva uppfattning. Det kan nog hända, att hans förklaring icke så alldeles var byggd på vetenskapliga grunder, men hufvudsaken var vunnen. Emma trodde på honom, förstod på sitt sätt saken och var nöjd. Jag har afsmak för att vidare skrifva i detta album. Hvad skola de fridfulla, idylliska scener, jag numera upplefver, ha att göra med de skakande, jag här upptecknat. Hvarenda gång jag öppnar denna portfölj, vakna hos mig hemska minnen. Hvarföre skall jag då så ofta öppna den! Jag skall börja hålla ett annat album, hvilket jag vill kalla mitt Mallasvesi album, eller fridens bok. Härifrån skall jag blott göra undantag, då något särdeles gladt eller särdeles sorgligt inträffar, eller ock, då jag har någonting att skrifva om personer, hvilka spelat en vigtig roll i detta föregående orons album. TREDJE BOKEN. Jag har i dag emottagit en nyhet, hvilken jag icke kan underlåta att uppteckna i orons album. Hofrättsrådinnan Segerskjöld är förelyst med landtmätaren v. Degen. Partiet anses naturligtvis som en stor mesallians å hennes sida. Det kommer deraf, att man icke läst Celias svarta album. Skulle man det gjort, ansåge man troligen partiet temligen egalt.
Vidare hafva Tullkomiterade vid 6 § anfört, att då enligt densamma det skall i stapelstad ankomma på vederbörande Fabriksoch Handtverksföreningar att utse personer, en eller flere, hvilka ega tillse, det varor, som skola tullbehandlas, blifva efter rigtiga värden och benämningar förtullade, men den i 1846 års Fabriksoch Handtverksordning förekommande bestämmelsen, att i hvarje stad skall finnas Fabriksoch Handtverksförening, enligt Kongl. Förordningen den 18 Juni 1864, angående utvidgad näringsfrihet, upphört“att vara gällande, och det förhållande sålunda kunde uppstå, att dylik förening icke allestädes i stapelstad vore eller blefve bildad, hade, för sådan händelse, den sagda förening tillkommande rättigheten att personer för omförmälda ändamål utse, funnits lämpligast kunna utöfvas af vederbörande Kommunalstyrelse, hvilken myndighet synts vara den, som näst efter sagda föreningar vore närmast att, der så erfordras, det ifrågavarande bestyret öfvertaga; hvadan ett tilläggsstadgande härom blifvit af komiterade i paragrafen infördt. Jemväl härå får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall. c, , Bevillnings-Utskottets Betänkande j\s 8. 25 Sedan genom Kongl Brefvet den 27 Mars 1846 restitution af tullmedel redan § .9. blifvit medgifven för artikeln punsch till belopp af 6 sk. Banko per butelj, har bland andra så beskaffade stadganden i 9 § äfven detta af Tullkomiterade upptagits med beloppets utförande i riksmynt till 19 öre per butelj. Denna åtgärd, likasom embetsverker.s förslag att första morn. af de för sådan restitutions beviljande meddelade föreskrifter må erhålla den förändrade lydelse: »att af de i vigt här upptagna varor minst 100 skålpund af hvardera och af punsch minst 100 buteljer skola till export angifvas och på en gång afsändas», biträdas af Utskottet med hemställan, att Rikets Ständer dertill må lemna bifall.
Statsoch Ekonomi-Utskotten * N:o 638, i anledning af väckt Motion, rörande dels nedsättning, dels upphörande af den inomskärs Skep. pare älagde Lots! och Båk-Afgift. Prat. Utdr, d, t ftetemh, I8ä& Från hallof!. Borgare-Ståndet; \ S, DÅterremitterades Bnnco-Utskettets nu & nyo föredragna Memorial N:o 6l, angående reglementariska föreskrifters rörande Metall-Effeeters beläning vid idet i Götheborg blifvande EåneContoir. S. D. Banco-Ut skottets förnyade Utlåtande N:o 88» i frågan om åtskilliga Götha Canal-Verks angelägenheter, blef, vid förnyad föredragning, förkastadt. ?. T). Följande Utlåtanden föredogos 5 nyo oclj bi föll os: N:o 633, S sts-Banco-och Ekonomi-Utskottens öfvet anmäkningar vid betänkandet N:o 575 om anslaget för strömrensningar. N: 63, Bevillnings-och Ekonomi-Utskottens i vackt fråga om Nederlagsfrihet för Carlskrona m. m. N:o 90 Trot. Uttir rf, f Dettmb. igi3. 309 N:o, qo, Banco Utskottets om en Commissarie ijensls uppförande på Bankens Stat, \ S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets betänkande N:o 89) om öfverlemnande till Hafi tarkt Utskotts Pröfning af frågan rörande Ornsätt' ningsbeloppet för Disconf-Lån, ansåg Borgare-Ståndet denna fråga vara af sådan beskaffenhet, att densamma, enär Två Stånd stadna emot två bör, en» ligt 7# J. Riksdags.Ordn'rigert, förfalla, Från Hedervärda Bonde-Ståndet 6, D, I anledning af gjorde anmärkningar återremitterades Banco Utskottets Memorial N:o gi, med Förslag fill
Ad. blifvit öfverlemnade 10 biljetter till Kgl. Landtbruks-Akademiens sammankomst den 14 dennes, samt anmodade de ledamöter af Ståndet, som önskade erhålla dessa biljetter, att anmäla sig hos Riddarh.-fiskalen. Fortsattes föredragningen af Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds Betänk. N:o 1, ang. vilkoren för bränvins tillverkning. § 4. Utsk:ts sednare hemställan. Gr. Liljencrants: I öfverensstämmelse med de åsigter, jag förut uttalat i detta ämne, får jag anhålla om afslag å Utsk:ts förslag samt att den nu gällande bestämmelsen om minimum måtte bibehållas. Gr. von Saltza, Carl Anton Philip: Det synes som skulle Gr. Sparre hafva rätt deruti, att pluraliteten af K. o. Ad. icke önskar lemna bränvinstillverkningen alldeles fri; min önskan är det likväl. Det gifves efter mitt förmenande icke mer än en frihet, som kan drifvas till sin yttersta konseqvens — näringsfriheten; ej mer än en jemnlikhet, som är önskansvärd — likheten inför lag, och på dessa stora grundprinciper har jag stödt min önskan att se bränvinshandtermgen befriad från alla inskränkande band, utom beskattning och i följd deraf kontroll. Jag fruktar icke att vi derigenom skola åter få se husbehofsbränningen uppblomstra, som, jag medger det, vore ett ondt. Min öfvertygelse är att just genom närin - 264 Den 12 Maj e. m. garnes frigörande undergräfves tillverkningen i liten skala, och i mitt yrkande att minimibeloppet ej bestämmes, kan jag således icke spåra någon fara. För dem, som deremot i detta fall se saken olika, finnes ett bestämdt korrektiv redan föreslaget, det nemligen att pålägga en kontrolleringsafgift, en omkostnad, som husbehofsbränningen omöjligen kan draga. Det vore emedlertid opraktiskt att drifva en sats, för hvilken man icke ser framgång möjlig.
7lr är 1789 deltes för krigstiderne lika pä allmänna Frälse och Kronoffatte-hemman, sä lofwade och beflöt Högst alig Hans Maj t Konung Ovsi-/.!,' li i och Rikets Högloft. Ständer, at vetta icke skulle sträckas widare, et beslut, hwilket sä mycket mera borde hällas uti helgd, som Högloft. Ridderstapet och Adeln samt öfrige Ständspersoner och Frälse-ägare icke efter den tiden hafwa begärt nägon fördel pä Allmogens bekostnadOm Adelige och öfrige Etändspersoner och Frälse-ägape lida för tnycken inskränkning i sin förra utkomst af Allmogen, sä bringas de derigenom til en annan ftags industri och knappare hushällning, en ogenhet lil alla ftags räd och biträden at Dannemännen samt en allmän sinnesförfattning, hwilken icke kan blifwa för dem nyttig och behaglig. Statsläran har länge predikat, at et Rike, hwarest Adeln och den uplystare clasen allt för mycket tryckas och inskränkas, skadas derutaf gansta märkeligen, och detta hafwa de store Konungarne I och 61781'^r' äfwen gan sta wäl erkänt och utöfwat. Af alla deHa stät och anledningar afstyrker jag för min del wördsamt alla widare förmindstningar af Högloft. Ridderstapets och Adelns samt Frälsejordens ännu ägande fä rättigheter, häldst ännu icke är erfaret om de redan gjorda werks tilgifwenhet och erkänsla, fämt anhäller tillika, at detta mit wördsamma ^kmorial mä hos Högloft. Ridderstapet och Adeln med första upläsas och sedan til afgörande förekomma pä en gäng med det af Friherre dlil8 5ilfver8cliöiä i samma ämnen in» gifne. Stockholm den z Junii 1809, Llirisuan ^isellsesiölä. Gref - 742 Den 15 ^unii.
Det skulle verkligen vara intressant att fä reda härpå. * I Kejserliga biblioteket i S: t Petersburg rådde vid utgifvarens besök derstädes 1886 så stränga forhållanden, att något svar icke kan lemnas rörande hvad som fans eller icke fans af Suchtelens literära samlingar. Medan det största tillmötesgående visades i Kejserl. utrikesdepartementets arkiv, rådde i Kejserl. biblioteket ett visst hemlighetsmakeri. Uig. af Dag. Krön. — Att i möjligen blifvande ny upplaga af hr Carlanders arbete antalet bokegaremärken kan komma att temligen ökas, är gifvet. Så t. ex. se vi å framför oss händelsevis liggande tryck från 1767 ett dylikt, för hr C. obekant märke: en svartstämpel — i fen cirkel J. B. B. sammanflätade ander en stjerna och omgifna af skäligen primitiva » sirat » — som tillhört Johan Benjamin Blume, utgifvare af » Norrkjöpiogs Veko-Tidningar » och » Norr-kjöpings Magasin ». De talrika illustrationerna äro både intressanta och vackra, omvexlande från gamle Johannes Bureus ’ inkrånglade, halft kab&amp;l-listiska bokmärke till det oändligen täcka och älskvärda Exlibris — Psyche med fjärilen i en bibliotekssal — som användts af grefvinnan Gustava Magdalena Wrangel, f. Arnell. Vi upprepa, att arbetet i sitt slag är en storbragd. Och inom det område af den svenska odlingen, der namnen Nescher, Lindahl och Westin glänsa, har i och med detta arbete namnet Carlander fått en välförtjent hedersplats. Th. J: n. Paris just nul Ögonblicksbilder från verldsutställningen i Paris 1889 af Gustaf Gull * berg. Stockholm, Adolf Johnsons förlag. Pris 2 kr. Det är onekligen ett vågstycke att göra språnget mellan att fodra landsortspressen med för dess matsmältning lämplig vecko-ragout på sanning, pepprad med diktens cayenne, » fr&amp;n Birger Jarls stad », och att bjuda den bokköpande allmänheten för 2 kronor beskrifning på verldens hufvudstad. Men lyckligtvis Blå inte alla vågstycken fel.
Rikets Ständer funno, att om Jemtlands Regemente skulle, efter Norriges förening med Sverige, kunna uppfylla sitt ändamål, bidrag till Rikets Krigsmagl i det hela, så måste det gamla vilkoret för dess rotering, eller manskapets användande, endast inom landskapet; upphäfvas, och Jemtlands Soldater följaktligen åläggas samma skyldigheter, sorn Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, vare sig i krig eller, i hänseende till arbetscommenderingar, under fredstid; men enär således contraetet med rotchållarae måste å Kronans sida brytas, funno Rikets Ständer någon annan billig grund för det nya förhållandet dem emellan icke böra fastställas, än den i Kongl. Brefvet den 2 October 18(6 redan uppgifna, eller jemlikhet med roteringen i det öfriga Riket, utan afseende derå, om detta förhållande medförde färre indelte Soldater, än de 800 man, Kongl. Maj:t pä förhand bestämt, eller flere än de 4<>o man Länets Riksdagsfullmäglige erbjudit; anseende Rikets Ständer derjemte törmönen af rotejemkningen böra rotehå!larne tillgodökomma, utan väntan på afvittring*- verketsfullbordande, hvilket ännu kunde vara nog aflägset.
Vid denna tom fanns äfven fogadt ett af "sjelfva bokslutet oberoende, men på detsamma grundadt tabellverk, innehållande dels generelt sammandrag öfver samtliga i den allmänna förvaltningen ingående medel, såväl dem, hvilka erhållit egna konti i riks-hufvudboken, som äfven sådana, hvilka, tillhörande kommuner, korporationer m. m., ansetts icke fordra lika utförlig behandling, dels ock special-sammandrag, som blifvit upprättade serskildt för hvarje slag af omförmälde medel. Uti andra törnen behandlades Stats-inkomst-titlarne sålunda, att å hvarje konto upptogos, utom de i riks-hufvudboken ditintills debiterade inkomstbeloppen för året, med specifikation af hvad deraf afkortats eller blifvit till disposition Dehållet, eller ock vid uppbörds-årets slut befunnits resterande, äfven det i riks-staten påräknade beloppet samt det, vid jemförelse dermed, framträdande öfverskottseller brist-beloppet, och å utgifts-anslagens konti infördes såväl reserverade behållningar från föregående år, som anslag för året, de tillfälliga inkomster något anslag kunde ega, samt, efter anordningens jemförande dermed, jemväl resultatet af brist eller besparing; hvarförutan hela anordnings-, likasom hela tillgångs-beloppet för löpande året och föregående år blifvit, i motsats till hvad förut egde rum, på ett konto sammanställde.
Utlåt, N:o 125. R. St. underdån. Skrifv. N:o 109. 44 Krononybyggare, sorn åtnjuta frihetsår, angående deras befrielse från bevillning. Motion N:o 142. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 9, Utlåt. N:o 14 samt Mern. N:o 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. N:o 210. lironoshjnts. Se Skjuts. Kronouppbörd, om förenkladt redovisningssätt för. Se Kronofogdetjenster. Krut, om ändring i 20 oell 21 §§ af Kongl, förordningen den 1 Oktober 1858, angående tillverkning, vård och försäljning af krut. Motion N:o 128. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. Kröneri, om ändring i gällande författning, rörande mått, mål och vigt, i hvad angår tiden för omkrökning. Motion N:o 228. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 71 och Utlät. Kungskjuts. Se Skjuts. RllllgÖrelser, angående ändring i sättet för deras publicerande. Motion N:o 51. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Kyrkobyggnad, om användande af prestbols skog dertill. Se Prestbol. Kyrkoherdeboställe, angående församlings byggnadsskyldighet vid. Se ByggningaBalken. angående underhållet af de s. k. laga husen. Se Byggninga-Balkcn. Kyrkoherdars embetsbref, angående deras förskaffande. Se Klockare. Kyrkolagen, om ändring i 24 kap. 30 och 31 §§:na, i fråga om röstberäkning vid organistoch klockareval. Motion N:is 232 och 288. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 25 och Mern.
Sedan likväl nu niera, efter år 1B10, äfven ofrälse få innehafva Säterier, Rå och Rörs samt Insockne FrälseHemman, och de förhållanden, som gällde med desse Hemman, då de endast lingö af Ridderskapet och Adeln besittas och som derpå hade afseende, lämpligen ej böra anses fortfara längre än till den tid samma rättighet upphörde; så, enär från år 1810 en mängd både Insockne samt Rå och Rörs Hemman blifvit afsöndrade ifrån Säterierne, utan att fråga uppstått om indragning åf friheterne, som å Rå och RörsHemroaii äro betydlige, emedan de icke vidkännas Ord, Rotering och KronoTionde samt åtnjuta skjutsfiihet lika med Säterierne, men å InsockneHemman deremot, i jemförelse till Utsockne ej är af betydenhet, sedan i Skåne Insocknet fått lika Rotering med Utsocknet, och det skulle leda till osäkerhet i ägande! ätten, motarbeta jordens delning och uppodling samt åstadkomma flere förändringar i Utskylders fördelning och utgörande jemte mångfalldiga rättegångar i Hemulsfrågor enskilde emellan, om ej det skulle anses såsom en följd af 1810 års Concessioner, att Råoeli Rörssamt InsockneFriheterne ej förloras derigenom, att Hemmanen skiljts ifrån de Säterier hvarunder de hört; har, jemväl i betraktande deraf, att lörfattningarne i ämnet förut varit tydda på annat sätt, ehuru de ändock icke bestämdt innehålla friheternes upphörande vid dylika tillfällen, hvilket bestyrkes ej min - Betänkanden, N:o i So. 71 dr# af ofvanåberopade 1678 års Placat och 1681 års Stadga än ett K. M:ts Nådiga Bref den 11 Febr. 1735, meddeladt i följd af R. St:rs underd. skrifvelse uti en dera communicerad fråga, angående Insocknerättigheten i Skåne, Halland, Blekinge och BohusLän, Utskottet lika med hvad Föredraganden inför K.
H. Ankarsvärd på ^renska öfvejroitte skriften flforalcnSombreuil hafva drabbat honom år 1823, mot slutet af Ludvig XVIII » regering, litet mer än ett fjerdedels århundrade sedan revolutionstribunalet vardt afskaffadt, samt fem år efter den olyckliges — död. Så grnfligt poetisk är dook ej Piettes verkliga historia: ban blef på intet vis antastad, ioke åtalad eller dömd, icke ens afrättad, utan dog år 1818, såsom maire i Rumigny (dép. des Ardenoes), en lugn och stilla sotdöd. Vi hafva, om jag får nttrycka mig så, lyssnat till m: lle de Sombreuils tystnad; låtom oss na böra hennes tal. Louis Blanc bade i sin revolutionshistoria förklarat legenden så, att då m: lle de Sombreuil höll på att falla i vanmakt, man bjöd henne ett glas vatten, och att i det ögonblick hon skalle föra det till sina läppar, deri föll en droppe blod från dens hand, som räckte henne glaset. » Jag har denna uppgift », tilläde författaren, » af en dame, som sjelf fått den af m: lle de Sombreuil, med hvilken hon varit genom vänskapsband förenad. Och det egendomligaste är, att m: lle de Sombreuil berättat detta för att visa, att septembermännen, hur grymme de voro, ej voro helt och hållet oåtkomlige för medlidande. » Sedan Louis Blancs stora arbete blifvit afslutadt 1862, före * kom i Edinburgh Review (1863, juli) ett slags kritik deraf, hvars förf., efter en vrängd framställning af Louis Blancs berättelse om affären Sombreuil, åberopade såsom en gång för alla afgörande Gra-niev de Cassagnacs myndiga förklaring, att hvarje » tvifvel på sanningen af den vedertagna berättelsen blifver omöjlig inför det intyg, som sonen till mrlle de Sombreuil tillstält oss ».
Stats-kontoret i afseende på den äskade ersättningens erhållande; att sistnämnde embetsverk, sorn under Januari månad 1843 till Riksgälds-kontoret insändt återstoden utaf besag-, de medel 2,928 r.dr ö sk. 6 rst., af sådan anledning öfverlemna! ifrågavarande liqvider till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret för vidtagande af den åtgärd, hvarigenom ofvanberörde förskottssumma kunde blifva ersatt; att Fullmäktige derefter anmält detta ärende hos sednaste Riksdags Stats-utskott, hvilket i anledning häraf förklarat, att, då någon fråga om anvisandet af medel för den yrkade ersättningen icke blifvit i grundlagsenlig ordning väckt, ansåg Utskottet det icke tillkomma sig alt om densammas beredande gä i författning, samt att, sedan samma liqvider från Riksgälds-kontoret återlemnats, Kongl. Stats-kontoret, uti underdånig skrifvelse af den 13 Maj 1845, hos Kongl. Majit hemställt, att, enär de afgifna räkningarnas riktighet icke kunde ifrågasättas, helst någon erinran deremot af Kongl. Kommers-kollegium icke blifvit gjord, och enär angeläget vore, att merberörde, då redan mer än 10 år gamla fordringsposter blefvo liqviderade, deras belopp måtte få förskottsvis godtgöras af öfverskotterna å stats-inkomsterna och vid nästpåföljde riksdag till afskrifning härå anmälas, så vida icke Kongl. Majit skulle finna för godt att å extra utgiftsmedlen under riksstatens 8:de hufvudtitel denna godtgörelse anvisa.