Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Orri dessa i Bergslags-Ort belägne ofantlige rymder, blifvit i mindre Hemmansdelar skattlagde, skulle säkerligen, till Statens båtnad, först ett större antal af Hemman Upkoffimit, och redan för, det andra , hvarje Tunneland , som på Auction försåldes, blifvit löst med minst En Riksdaler 4' der nu En skilling blivit betäld. Herr Reutersköld anser denna sin förmodan så mycket mer grundad, sorn då han köpt Skogsparker på kort tid, för att a dem verkställa kolning, han icke dragit i betänkande att betala Tio Riksdaler Tunnelandet, änskönt äganderätten vid dessa afhandlingar icke åtföljde; Men om också nu för äganderätten endast antoges En Tiondedel eller JEn Riksdaler per Tunneland, så hade Staten bordt tillflyta Sextio Tusende Riksdaler, der Ett Tusende Sextiosex Riksdaler blifvit erlagde » Till en jemförelse emellan Statens vinst om ä« gorne på öppen Auction blifvit försålde och -dess föslwst då de fösas efter Sex års samman-, i 4 5 4 StatsUtskottets Betänkandet)’. Slagen ränta, anföreS exemplet af Tofta Hem* man på Adelsön, sorn såldes till skatte på öppen Auction för Nio Tusende Ett hundrade Riksdaler .Banco, i stal et för att Skattelösen endast ö upgått till Attationie Riksdaler nitton sk:r otrt det fått lösas med Sex års ränta efter Krono Vardie. Till förekommande af de för Nationell mäst känöbara förluster vid dylika tillfällen, föreslår Herr Reutersköld samina behandlingssätt med Recognltions-Skogarne sorn han för Krono* Skogarne i allmänhet tillstyrkt, nemligen; att de måtte på öppen Auction försäljas och till mindre Hemmansdelar skattläggas efter Örtens Skattläggnings Methode, med hvad för öfrigt samma tillstyrkande innehåller.
Ett arbete, passande för nybörjare i stiekkonsten, och hvars praktiska användbarhet är i köksspiseln, vid afoch pålyftandet af pannor och grytor. Sticka en fyrkant.af solfgarn fram och tillbaka, 20 qvadratcent., samt virka en ögla i ena hörnet. Utilis. L X I V. En matta till mormor. Mormor vill bara ha praktiskt nyttiga saker. Hon har allt möjligt, men så kommer ni ihåg, att hon klagat öfver golfdrag, oaktadt ni både har mattor i rummen och har pall till mormor. I så fall, sticka gumman en extra matta. Köp mattvarp, bästa slag. Klipp lappar, 4 cent. långa, 1 cent. breda, och sticka så, att ni lägger först upp, hur lång eller bred ni vill ha mattan, sticka så ett hvarf rätt — vänd — sticka fortfarande rätt, men lägg en lapp mellan hvarannan maska, så att lappen vikes ner och endast kommer pä en sida. Sticka mattan antingen inelerad eller afdela så, att ni får rutor af hvar sorts färg, eller på annat sätt, hur ni vill. När ni så har den färdig, så spänn ut mattan på en lika lång och bred trä- ställning, 1 cent. eller något mera tjock, hvari borrats hål rundt omkring, så att mattan kan stadigt spännas fast och påsys. På detta sätt rengöres den bäst, slites minst, ligger stadigast och är otvifvelaktigt den varmaste matta, emedan den är golf samtidigt. Flere dylika finnas hos Ebon Hoi. Fönster och gardiner. f åra fönster med sina träposter göra i murytan intrycket af något insatt, något främnfande. • Fönstret är en del af huset, det bör derför ej endast se ut som, utan äfven vara organiskt förbundet dermed. Detta förbises för närvarande till och med vid uppförandet af så kallade monumentala byggnader. Den romanska och den gothiska byggnadsstilen behandla fönstret konstnärligt riktigt.
Nämndemän skill tillkomma endast de B8fl^ der som ngn hemman, eller äfven, dem, sorn innehafva hemman under nyttjanderätt. Ut-* trycKen i Lagförslaget; bofatte händer, och hafvar hemman gifva i detra afseende, åtminstone för mitt inskränkta omdöme, anledning till någon tvetydighetB*sr,ämdare är LagComitéens Förslag i nya RättegångsBalkens 2 Cap, 2 §. att Nämndemän skola vara redlige och förståndige män, som i Domsagan bo och hem-? man under ägandeeller nyttjanderätt der innet. hafva. Det lärer ock, så vida Nämnden tills vidare skall utgöras endast af Bönder, och Ledamöter deraf inväljas från alla, eller åtnnnsiOne de fläste so knar, vara angeläget, att äfven hemmansbrukare blifva valberättigades och yalbare, helst i mångå Socknar på vissa orter af Riket endast finnes Frälsegods, sorn ägar» if Adel eller Ståndspersoner. Så vida, i anledning häraf, Förslagets förtydligande anges nödigt, torde Höglofh Rsdderskapet ^och Adelö besluta örn åte?-, remiss. Herr Munck eif Rofenfchjäld, Eberhard'. Till de många motsägelserne i vår Stats-* författning hörer, att Rikets menige Allmoge, scm sjelf får välja Representanter till Lagstiftande Magten, hvilka der utgöra ett ser - Ben 18 Junii f m. Skildt Stand och sjelf får på de flesta ställen tillsätta sina själasörjare, icke fått öfverallt, välja Nämndemän eller Bisittare i HäradsRätterne, utan desse hafva der blifvit tillsatte af Härads löfdingarne alltid efter godtycko och väl ej så sällan af egennytta. Nästan ännu besynnerligare är det, att (mig vetterlig^) aldrig förslag om ändring häruti blifvit, åtminstone i senare tider framställd från Riksens Ständers sida. Det förundrar dock icke mig, att vår nuvarande Konung gjort Förslag oin en så vigtig förbättring uti Domaremagteng organisation.
Till höger aftecknade Systerbergen sina mörka profiler mot den blekröda himlen.Midt emot rullade landsvägen sig ut som en ljusstrimma meDan de gråbruna ialten. Det klarnade allt mer och mer. Det tycktes skola bli en vacker dag. Sparfvarne skreko i de halft aflöfvade popp-laroe. Häftiga vindstötar kommo strykande fram öfver de kala åkrarne och slogo cigarröken in i ansigtet på honom. Han kastade cigarrstumpen från sig. Den föll i en bred pol, der den hväste till och slocknade. Åh, hvilken härlig luft! Han öppnade munnen och vidgade näsborrarne. Den verkade som spanskt vin. Han blef yster och glad och började gnola en munter slagdänga. Hästarne trafvade bra. Den ena stugan efter den andra flög forbi, och ur skorste-narne hvirflade en gulröd rök, som än steg rakt upp, än kröp långs takåsen. Halfnakna ungar tryckte näsan platt mot fönstren eller stodo i dörröppningen och stirrade på det fina ekipaget, hvars nysilfverbeslag glänste i solskenet. Då de kommo till Andrarum, fyldes luften af dallrande klang från den nickande, rödmålade klockstapeln. Det var åttaringningen. Vid kyrkogårdsmuren stodo några barbenta pojkar och kastade knapp. När de fingo svn på ekipaget, rusade de fram och gnolade om en slant. Borgmästaren tog upp en hand full småmynt, som han strödde ut på vägen. Pojkarne slängde sig ner på magen och delade bytet under slagsmål och skrik, men en liten pojkvasker tycktes ha fatt brorslotten, ty han reste sig plötsligt upp och kilade blixtsnabt in på kyrkogården, foljd i hack och häl af de andra. Öfver kors och grafvar flög den vilda jagten och försvann till sist bak den hvitmenade kyrkan. Till en början skrattade borgmästaren hjertligt åt trasvargarne, men skrattet dog bort, när han kom att tänka på det sorgliga öde, som väntade dem, och med en melankolisk suck öppnade han det broderade cigarrfodralet och tände en ny » La Modesta ».
176 §, angående anslag till möbler rn. m. vid Veterinär-inrättningen i Stockholm, grundar sig på 110 § af samma Utlåtande, sid. 58. 177 §, angående ersättning lill Rektor vid Lindes stads skola, grundar sig på Rikets Ständers beslut, enligt Förstärkta Stals-Utskottets Memorial JV2 216, sid. 15. 178 §, angående löneförbättring för lärarne vid stads-peedagogierne, grundar sig på 128:de punkten i oftanämnda Utlåtande, sid. 50. 179 §, angående löneförhöjning för Statens tjenstemän under sistlidet år, innehåller Rikets Ständers, enligt Förstärkta Stats-Utskoltets Memorial JV2 275, fattade beslut. 180 §, angående upprätthållande af pensioneringen vid Arméens pensions-kassa, innehåller Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande jys 52. 181 §, angående ökad ersättning till Wadstena Krigsmanshus-kassa och AmiralitetsKrigsmans-kassan för rusthållsoch en per mille-afgifterna, innefattar hvad Rikets Ständer rörande denna ersättning under sednast förflutna 5:ne år beslutat, genom bifall till Stats-Utskoltets Utlåtande Jtä 155. 182 §, angående 2:ne allmänna stadganden i afseende på alla under denna riksdag till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade stats-ulgifler, är lika lydande med 154 ^ i det för detta Verk nu gällande reglemente. 185 §, angående ersättningen af de förluster, som för Rikets Ständers Rank kunna uppkomma genom det till handelns och näringarnes understödjande upptagna lån samt den genom Ranken i anledning häraf verkställda utlåning innefattar Rikets Ständers härom, enligt Ranko-Utskottels Utlåtande JVs 66, vidtagna beslut. Bih. till R. St.
Denna omständighet har verkat derhän, att man öfverallt ser genom fingrarne med de mindre noggranna taxerings-upgifterna, men jag är fullkomligt öfvertygad, emedan jag hört mången yttra det, att om bevillningen nedsättes till 3 proc., finge Staten ungefärligen lika inkomst som nu, enär upgifterne då mera ordentligt och samvetsgrannt uprättades. En annan fördel vunnes äfven, nemi. att Bevilln:s-förordn. icke utöfvade ett menligt inflytande, så att pluraliteten af näringsidkare, som eljest äro fullkomligt respektabelt folk, icke draga i Den 24 Maj f. m. betänkande att rigtigt upgifva sina inkomster. Jag tror, att öfver hufvud taget i Stockholm och i Götheborg kontrollen är mera noggrann. Man har i dessa städer ett större antal taxeringsman, hvarigenom undseende till följd af personlig bekantskap icke kan ega rum. I en del af vära småstäder åter, är det märkvärdigt f j att se, till hvilken grad dessa upgifter uptaga inkomsten under verkliga beloppet, då t. ex. samtlige handlande och handtverkare i en residensstad icke skatta mera än i> å 6000 R:dr b:ko, dä man likväl vet, att der finnes 20 å30 handlande och i förhållande > dertill näringsidkande borgerskap. Enl. min åsigt skulle en lägre bevillnings-proc. hafva samma verkan som nedsättning i tullafgifterne, nemi. att Statens inkomster ingå ordentligare, ty opionen skall förr eller sednare förmå hvarje skattskyldig att blygas för en origtig upgift. Jag vet nogsamt och har icke heller hopp, att min eller någon annans motion i detta hänseende kan vid denna Riksdag vinna framgång, men jag har åtminstone velat till prot. uttala min reservation, öfvertygad som jag är, att Utsk. 1 icke gått så grundligt tillväga som vederbort, emedan Utsk. i annat fall bort komma till ett annat resultat. Hr von Hartmansdorff:
Maj:ts framställning, föreslå förändringar, utan har derföre å bifogade tabell upptagit ifrågavarande anslag till enahanda belopp som vid sista Riksdagen, dock med afdrag af de såsom gratifikationer åt e. o. tjenstemän anvisade 300 R:dr, hvilka, enligt hvad här ofvan i l:a punkten omförmäles, blifvit till Kongl. Förvaltningens och Kommando-expeditionens aflönings-anslag öfverförde. Likaledes har expensmedels-anslaget för Departementets Kansli-expedition, i följd af den förut i nyssnämnde lia punkt anmälda öfver fly ttning, blifvit minskadt med 66 R:dr 52 sk., hvarförutan från detta sednare anslag, som är ett förslags-anslag, för jemnande af Hufvud-titelns slutsumma, ytterligare kommer alt afdragas 1 R:dr 32 sk. banko. 28 Stals-Utskollels Utlåtande, JYs 70. 7:o I sammanhang med den af Kongl. Maj:t vid inkomsternas beräkning föreslagna förhöjning' uti Lotsoch Bak-medlen, har Kongl. Majit, under förutsättning att hela beloppet af denna inkomst fortfarande får för Lotsoch Fyrings-staterna användas, ansett en motsvarande tillökning för dessa stater böra uppföras med 10,000 II:dr; och enär Utskottet, uti sitt under JV2 64 afgifna Utlåtande, angående Statsverkets inkomster, beräknat en förhöjning af 10,000 R:dr uti inkomst af ifrågavarande medel, finnér Utskottet sig jemväl böra tillstyrka, att i utgifterna för Lotsoch Fyrings-staterna förhöjning till enahanda belopp, eller 10,000t R:dr, äfven varder iakttagen. 8:o Uti öfriga till denna Hufvud-titel hörande anslag har någon förhöjning el-ji ler minskning icke ifrågakommit, hvadan desamma uti bilagde tabell upptagits till samma belopp, som vid sisthållne Riksdag bestämdes, endast med den förändring! sorn i vissa delar erfordrats, i anledning af spanmålens beräknande till 6 R:dr 32' sk., i stället för 6 R:dr per tunna.
IX. 224. A. 225. U. 612, 790. A. 814. U. 612. A. 790. X. E. 204, 206. — N:o 49- i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet N:o 38, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående Bankens Vexlings-kassa och Depositions-rörelse. VIII. B. 240, 256. A. 407. IX. U. 612, 790. E. 815. 25 Banko-Utskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — N:o 50. angående föreskrifterna i lista oell 2.dra Artiklarne af Banko-Keglementet. IX. B. 153, 155. A. 251. — N:o 51. med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de Artikeln af Banko-reglementet. — N:o 52- i anledning af Registratorn vid Låne-konforet i Götheborg A. Lindqvists ansökning om pensions-lorliöjiiing. IX. B. 154. A. 155 — N:o 53- i fråga om öfverlåtande till Tumba pappersbruk af det till Komministers-bostiille i Botkyrka och Salems församlingar nu anslagna hemman Nedra Tumba eller Tumba N:o 2. IX. B. 254 A. 447. XI. E. 150. — N:o 54. angående löreskrifterne i 3:dje Artikeln af Bankolleglementet. IX. B 472, 474. A. 479,481, 482, 4S9. — N:o 55. med förslag till vissa förundrade föreskrifter i 7:de Artikeln af gällande Banko-Reglemente.
Vid förnyad föredragning af Ekonomiutskottets Utlåtande N:o 200, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o 102, om inrättning af Porto Franco samt åtföljande Nederlagsrältighet för ön Gothland, fann Borgare-Ståndet, som förkastat Utskottets förra Betänkande, det nu afgifna Utlåtandet endast böra läggas till Handlingarue. S. D. Återremitterades: $”:o 55f) StatsLagoch EkonomiUtskottens Utlåtande om grunderne för Militiae Boställens och annan Krono-Jords ularrendei ing. iV:o 6a. BancoUtskottets Memorial, om Revision öfver Banco Discont-Verket för år *822 och några föreslagna Stadganden för framtiden. S. D. Lades till Handlinga i ne: N:o 566. Stats-Ulskottets Memorial om Intraderne från Ö11 St. Barthelemy. Trtt. t t dr, d. g Nov. i t ig. $f:o 207. LagUtskottets Utlåtande i anleda ning af Högloflige Ridderskapet och Adelns Återremiss å Betänkandet N:o 127,0m Borgenärers skyldighet att uppsäga Löftesman 111. m. S. D. Instämde Borgare-Ståndet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns, enligt nu ankommet ProtocollsUtdrag, denna dag fattade Beslut, att nästa Thorsdag; den 6:te dennes, utse de Electorer, som böra välja en Riksens Ständers Justitia^ Ombudsmans efterträdare, sedan Lagmannen Callerholm densia befattning sig afsagt. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos nedannämnde Utlåtanden och Memorial: Stats-Utskottels N:o 56o i frågan om Pension åt förre Justitiae Ombudsmannen m. m. Friherre Man»erheim. Brot, Utär, <f, 5 Nov. isisy N:o 565 om förrättad granskning af Kongl. NummerLotteriets räkenskaper för år 1821.
Emedlertid är han btottstäld för mindre eftertänksamma grannars företag, att utsläppa deras kreatur, som osta gjöra betydelig stada! och att före omma detta gifwas icke andra medel än de Uistottet förestagit: hwarföre jag tillstyrker bifall ä Utskottets betänkande. ^»err ak lUintedsrA förklarade stn yttrade tanke endast hafwa hast afseende pä hägnads skyldigheten. Zerr LandEarstalken giorde härefter proposition kill bifall pä Oeconomiä Utskottets betänkande, hwilken med Ja beswarades. Föredrogs ä nyo och bifölls Oeconomiä-Ut stotteks den z Julii »a bordet lagde betänkande angående ändring un Auctions-Kammare ordningen för Stockholms Stad.
Just det, alt den stränga rätten möjligen och troligen skulle drifvas så långt, att de ömmande intressen, talaren här åberopat, skulle kunna, under den stränga rätten, lätteligen Den 1 4 Augusti e, m. 189 vara alltför mycket glada att komma från denna fråga, utan att vädja till den strängaste rätten, är äfven skälet, hvarför jag icke kan instämma uti de anmärkn:r, som den siste värde talaren anfört, ehuru jag erkänner, att de äro byggde på mycken sakkännedom och äfven på de facta, som ledt föregtde Ständers beslut; men som sagt är, jag skulle önska, att frågan kunde i en vänligare väg slutas, än den föreg:de Ständer föreslagit, ehuru den visserligen är den rättaste och rättsenligaste. Hr Rosenblad: Så till vida medgifver jag att Gr. Wrangel har rätt, att i händelse K. M:s nåd. propos. blifver antagen, så skulle under samma förhållanden en ganska olika behandling af samma sak uppkomma. Deruti har han fullkomligt rätt; men det förundrade mig, att en tjensteman i K. Kammar-Coll. icke erinrade sig den lagliga ordningen att afgöra uppkommande frågor, huruvida åboerne å dessa kyrkohemman kunna anses berättigade till s. k. åborätt och dermed följande rätt till skatteköp. Att sådana olikheter äga rum och att vid några speciella hemman sådan rätt finnes, derom har jag vunnit visshet, då jag åt detta ämne egnade allvarliga studier. Men för sådane fall finnes den lagliga utvägen att göra frågan anhängig först hos Konungens Bef:h:de, hvarifrån den sedermera kan dragas under Kammar-Coll. och K. M. Detta är den ordning, som finnes föreskrifven och som jag skulle tro vara den rätta. Frih. Cederström, Anders: Det är just den omständigheten, att åboerne å de omtvistade Halländska kyrkohemmanen icke sjelfve kunna göra sin rätt gällande, emedan delta endast tillkommer Kronan, som gör det för dessa åboer så angeläget att söka på annat sätt fä saken bemedlad.
Ständer definitivt gillade och sedermera kunna af Kongl. Majit Önnäs antagliga, derom Kongl. Maj:t förbehåller Sig att framdeles ingå i pröfning, nu velat låta komma till Rikets Ständers kännedom i det ändamål, som uti deras ofvan omförmälda underdåniga skrifvelser antydes. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. E. Gunther. Förslag till lag, angående ordningen och vilkoren för utländsk mans upplagande till Svensk medborgare. § i. Vill utländsk man blifva till Svensk medborgare upptagen, gore derom hos Konungen ansökning. § 2. Svensk medborgare-rätt må kunna vinnas af utländsk man, sorn l:o uppnått 21 års ålder, 2:o eger god frejd, 5:o med vederbörligt tillstånd varit inom riket boende i tre års tid, och 4:o har utväg att sig försörja. Ilar utländsk man, enligt hvad i 28 § Regerings-formen medgifvet är, blifvit i rikets tjenst anställd, eller har han gjort sig känd för utmärkt skicklighet i vetenskap eller konst, eller i landtbruk, bergsbruk eller annan näring, eller Önnes hans upptagande till Svensk medborgare eljest för riket medföra gagn, då må medborBih. lill R. Sl. Prot. 1856 & 1857. Skrifvelse Jfs 34. gare-rätt äfven tidigare efter inflyttningen i riket, än ofvan sagdt ar, kunna honom beviljas. § 3- Ansökning om Svensk medborgare-rätt skall vara åtföljd af bevis om sökandens ålder och från hvilket land han är, om tiden då han i riket inkommit och den eller de orter, der han sedermera varit boende, samt om hans frejd och trosbekännelse.
En enda blick på det toma whiskykruset och på det utspilda vinet hade varit tillräcklig för att visa honom huru landet låg. Men då han inte kom ihåg, att någon varit inne hos honom tidigare på dagen, så tänkte han, att situationen kanhända inte ännu var alldeles hopplös, och styrde därför i väg till fredsdomaren för att litet sondera terrängen. Salmelavärdens ankomst och Tuhkalas bistra min gjorde det genast klart, att alt inte var som det borde, men pastorn var inte den som lät förbluffa sig af småsaker. God afton, sade han snäft. Jag kom öfver hit för att fråga, hvarför ingen människa i hela Anoka varit kristlig och barmhärtig nog att se till mig i min nöd och plåga i dag. Där har jag legat sjuk nästan till döds, och ingen har så mycket som bjudit mig en dryck vatten, nej, inte ens kommit för att se om jag behöfde något. Sannerligen säger jag er han höjde handen och skakade den framför den till ytterlighet förbluffade Salmelavärdens ansikte detta skall eder vedergäldt varda. Säger icke skriften Men nu hade fredsdomaren återfått målföret och han vardt arg med besked. Hör på du, hästdoktor, afbröt han pastorns tirad, vi ä' inga barnungar, Salmela och jag, utan kunna rätt väl urskilja om en karl är sjuk eller full. Full var du ända upp till mynningen i dag morgse, och whiskyn du fylde dig med hade du bestält med kyrkans pengar. Sådana konster tåla vi inte här i Anoka, och därför är det bäst du packar dig i väg härifrån, innan pojkarna få tag på dig. Domen icke, så varder I icke dömde, säger Herren började pastorn med en total omsvängning af taktik. Men fredsdomaren gjorde en föraktlig åtbörd. Håll upp med den där låten, sade han. Gudlighet af din sort duger inte åt oss. Folket här har kommit öfverens, att de inte vilja höra gudsord af dig numera och ha bedt oss säga ifrån att du kan resa. Men om jag nu inte vill, sade pastorn, som faktiskt inte visste hvart han egentligen skulle taga vägen. Jag har väl rätt att bo här så väl som någon annan. Jobevars, svarade fredsdomaren artigt, det har du.
M:t kan komma att under arbetets fortgång vidtaga några förändringar i det ursprungliga förslaget, och dä torde det icke vara lämpligt att vara dervid bunden. Hr Lilliehöök, Bertil: Då jag erkänner att Stat.sUtsk:t med beredvillighet tillstyrkt hvad K. M:t föreslagit i afseende å flera vigtiga föremål inom flottan, kan jag dock icke för min del i denna punkt medgifva giltigheten af de skäl, som Utsk:t anfört för afslag till hvad K. M:t begärt för byggande af en ny fregatt. Vid sista riksdagen öfverlemtiades till R. St:r ett fullständigt förslag till flottans ordnande för framtiden, hvilket förslag af R. St:r ej gillades. Genom de upfinningar och försök, som under sednare tider blifvit så talrika, och hvaraf många äro af stort inflytande på sjövapnets beskaffenhet, är det dock naturligt att ett dylikt förslag icke utan väsendtliga modifikationer länge kan blifva gällande. I planen enligt nämnde förslag afsågs emellertid att de fartyg af flottan, som voro fullt tjenstbara, skulle apteras till ångfartyg. R. St:r ansågo dock ej att det var skäl att nedlägga någon kostnad på äldre fartygs förändrande till ånfartyg, utan d« Den 14 April e. m. 203 fnnno bättre att bygga fregatter af tidsenlig beskaffenhet samt anslogo derföre medel till den fregatt, som nu är under arbete och hvilken icke kunnat under denna statsregleringsperiod blifva färdig, emedan R. St:rs beslut blef kändt först en betydlig tid efter sedan statsregleringsperioden tagit sin början, och då arbetet på en sådan fregatt icke var förberedt, kunde det icke heller genast begynna. Det är all anledning att hoppas att fregatten inom nästa år skall blifva fullt färdig. Ehuru förändring af några äldre fartyg, såsom K. M:t föreslog, ansågs af R. 8t:r icke tjenlig, får jag dock nämna att förändring al segelfartyg till ångfartyg fortgår icke allenast i England, utan äfven i vår grannstat, Danmark, der man nyligen beslutat att ett linie-segelskepp skall förses med ångmacltin. Då emellertid R.