Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det finnes en sådan mängd af andra föremål, som med mer rätt påkalla Statsmagternas mellankomst — så t. ex. hamnars anläggande för att skydda sjöfarande, jordbrukets upphjelpande i de nejder der allmogens fattigdom påkallar understöd, m. m., att, äfven om nämnda summa icke utgör mer om året, än hvartill Hr von Koch beräknat den, det dock icke skall kunna falla mig in att härtill lemna bifall, när det i sinom tid begäres. Jag tillåter mig redan nu, för att stäfja den glädje, förslaget på vissa håll torde väcka, afråda motionens antagande; och torde detta mitt yttrande få åtfölja remissen. Gr. af Ugglas, Ludvig: Jag vill icke bemöta den siste värde talarens yttrande. Om han närmare betänkte saken, skulle han lätt finna, att det mycket mindre är fråga om en eftergift, än om en princip, huruvida denna näring här i landet bör vara fri eller ej, och om den skall behandlas lika med andra näringar. Orsaken hvarför jag begärt ordet är egentliligen den, att jag, vid denna föredragna motion, skulle vilja tillägga, att Stats-Utsk:t måtte daga i öfvervägande, huruvida ej samtidigt med borttagandet af den ränta, sorn f. n. är åsatt qvarnar, bör upphöra såväl det privilegium, som qvarnegarne nu hafva, att lägga hinder i vägen för andra qvarnars anläggande, som ock det förmynderskap K. Behde så länge utöfvat öfver allmänheten genom mäldtullens åsättande. Om Hr von Köchs motion vinner bifall, blir näringen fri, och endast konkurrensen kommer då att bestämma qvarnegarnes vinst. Frih. Raab, Ådam Christian: Jag tillhör icke deras antal, som, enligt Frih. Cederströms förmodan, skulle för egen 1H Den 26 November f. ra. vinning hafva att fägna sig öfver framgången af motionen; men jag får uppriktigt säga, att jag för allmänhetens räkning (agnar mig åt förslaget. — Frih. Cederström har föreställt sig, att icke några andra fördelar vore att vinna, än den eftergift, som komme qvarnegarne till del.
Det är genom officiel» handlingar upplyst, alt ingen Stat i Europa åtagit sig jern vägsbyggnad lör i:del så stor summa relatift till sina stasinkomsler, som den Sverige nu i ett enda hopp ernar företaga. Månne del icke vore klokare att Staten, om den någonsin behöll direkte blifva jernvägsbyggare, löre loge sig en mindre vidt omfattande plan för all sä fort som möjligt fä den utförd och för att icke allenast deraf draga den fördel som kan åstadkommas, ulan äfven derigenom lemna ett experimentalfält för den enskilda företagsamheten, som i min tanke icke skulle underlåta all i den män hehofvet af jernvägar oafvisligen fram.-tode associera sig och, pä ett myckel lättare sätt än hvad den tunga Statsmachinen kail åstadkomma, tillvägabringa jernvägar, der de för landet kunna vuia mest Bill. till B. St. Brot. I Sfi G åt -1857. 4 Sami. 7 Afd. 29 Hö fl. 12 82 Bil. lill Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62. nyttiga. Det hade i min tanke varit myckel hällre om Staten med all den förmala sorn kunnat åstadkommas understödt dessa enskilla lördag och sökt undvika allt eget sysslande dermed, helst alla liders erfarenhet visat alt sådant icke ulan riksiorllisl kan bära sig. I afseende på hvad jag förut anfort skulle jag vilja föreslå, alt Rikets Ständer vid denna Riksdag, ulan alt pä något säll i ord eller handling hinda kommande Ständer att efler sig leende oinsländigheler fritt få handla, endast lemna medel lill vestra och södra stambanorna samt till någon del för norra hanan, ty genom vestra banans snarare fullbordande har man uppnått det i kommereielt och strategiskt hänseende högst vigliga ändamål att fä en snabbare kommunikation emellan vesterhafvet och Östersjön.
Skulle åter blott ett bolag för sagde företags utförande varda bildadt, tillerkännes statsbidraget samma bolag, så vida Kongl. Majit finner jernvägens anläggning i den riktning och med de ändpunkter, bolaget åtager sig densamma utföra, komma att uppfylla de med detta företag, å det allmännas sida, afsedda ändamål; 4:o statens bidrag till sagde företag kommer endast att utgå i egenskap af lån, med den ålerbetalnings-skyldighet och de räntevilkor, som här nedan (se lOide punkten af Utlåtandet Nio 274 litt. H) bestämmas. 5:o detta låns belopp kommer att motsvara två tredjedelar af den summa, som uppgjordt och af vederbörande godkändt samt af Kongl. Majit i Nåder faststäldt kostnadsförslag för jernvägs-anläggningen upptager; dock får lånebeloppet icke öfverstiga Två millioner åtta hundra fyratio tusen Riksdaler, — röstar 4a; Den, det ej vill, röstar Nej; Stats-Utskottets Memorial, N:o 3S9. 3 Vinner nej, hafva Rikets Ständer beslutat att, för anläggning af en till begagnande med lokomotiver afsedd jernväg mellan Fahlun och Gefle, bevilja och till utbetalning från Riksgälds-Kontoret anvisa ett Statsbidrag, såsom lån, af 1,600,000 R:dr, under de vilkor och föreskrifter för öfrigt, som Stats-Utskottet föreslagit och Rikets Ständer godkänt. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Nov. 18S4, kl. 5 e. m. Memorial, med förslag lill sammanjemkningar eller voteringspropositi. on.er medels upplåning emot fonderade statsobligationer. (R:gs-Afd.) .
Skrifmaterialier och postporto m. m 8,322: 25. Ved och belysning inom stationerne 4,251: 20. Maskin-afdelningen. Maskiners och verktygs underhåll 1,516: 17. Lokomotivers och tendrars dito 15,003: 13. Aflöning åt lokomotivförare m. fl 30,670: 29. Förråds-afdelningen. Transportkostnad för materialier 5,069: 24. Dito för inventarier 117: 28. Balans till år 1860: Summa d) Vestra stambanan från Stockholm. Debet. Balans från år 1858: Tillgångar Leverering: Från Öfver-styrelsen Balans till år 1860: Balans från år 1858: Kulvertar och afloppstrummor 75,505: 51. Viadukter och broar 102,769: 89. Väganläggningar i banan 38,274: 72. Transport och nedläggning af sliper och räler samt inköp af sliper 88,622: 86. Stängsel, grindar och bommar 52,170: 72. Rörliga materielens uppsättning 6,895: 1. Helg-, regnoch rastdagar 27,751: 44. Marschkostnader och kommenderingsbefälets aflöning 50,546: 62. Förvandling (jerneffekters slopning till skrotjern) 12,362: 73. Balans till år 1860: Materialier och inventarier 1,013,122: 5. Värdet af lägenheten Liljeholmen 100,000: — Fasta, från banan oskiljaktiga inventarier 118,672: 30. Provisionella byggnader - 76,963: 16. Anmärkning: Utgifterna för jernbanan hafva uppgått år 1858 till 1,517,550: 63. Tillsammans 4,163,337: 39. 128 — e) Södra stambanan frän Malmö. Byggnadsafdelningen. Debet. Balans från år 1858:
Man har anmärkt, att som den ökade kostnad de större ÖfningsLägren medfört, emot hvad vanliga Regementsmöten skulle föranledt, icke bordt falla Rustoch Rotehållare lill last, skulle möjligheten för gamla Passevolance-fonden alt hafva bestridt dessa kostnader bevisa, det års-afgifleu varit för stor. Härvid får jag upplysa, att tillgången till den ökade kostnaden för de större ÖfningsLägren har måst sökas i ett för året minskadt antal af Regementsmöten. Om Kongl. Maj:t pröfvat nödigt alt, enligt Sin höga rätt, anbefalla Regementsmötens hållande vid alla Regementer hvarje år, hade Rustoch Rotehåilares bidrag åtgått, och af dessa bidrag ingen besparing ägt rum. Frågan blir således blott derom, huruvida Truppen genom endast Regementsmötens hållande skulle hafva vunnit lika ändamålsenlig öfning, som då nn under vissa år stora Läger, ehuru med något mindre antal Regementsmöten, blifvit hällne, roen denna fråga är rent militärisk och således endast beroende af Kongl. Majrts Nådiga ompröfring. 47 H. 6 82 Din 26 O c to ber f. m. Det har blifvit anmärkt, att Gratificationer för KrigsCollegii Tjenstemän af Passevolance-fonden blifvit utdelade. Härvid får jag upplysa, att genom Kongl. Brefvet den 24 November 1802 redan blifvit i Nåder stadgadt, att en summa af 800 R:dr B:co skulle af Passevolance-medlen årligen användas till Hufvudböckernes renskrifning, och till Gratificationer åt de Collegii Tjenstemän, som vid Passevolance-ärendernes handläggning sig särdeles utmärkte för flit och uppmärksamhet, samt förteckningen på desse Tjenstemän hvarje år Konungens Nådiga pröfning och beslut underställas; och har ofvannämnde summa icke något år blifvit öfverskriden.
Könskärleken, hvaraf Poeterna göra så mycket väsende, är det redan mindre, – mindre i samma mon, som den är begär. I allmänhet är den rena och sköna kärleken tillika den försakande. Såsom sådan visar den sig ock i vänskapen, i troheten. Derigenom röra de hvarje menskligt bröst. Ser man nogare till, så är det sådana osynliga band, som ej gå ut på att binda, hvilka dock ytterst sammanhålla allt menskligt samhälle. Hvarföre? Emedan de uttrycka menniskan i menniskan, nemligen den rena, gudaburna, med hvilken vi alla sammanhänga – Menniskan sådan som hon är i Gud. Sig sjelf nog är endast Han. Men ett Gudomsken genomgår ock verlden, och är det sköna, nemligen så vidt det af våra ögons ljus kan fattas. Ty Ljus är Guds skugga, har en gammal Philosoph sagt. Liknelser. Jag vet inga ljufligare än Homers. Gubbarne – den gamle Priamus och Trojanernas äldste – sitta i tornet vid stadsporten och se på striden. ”Af ålderdom – säger Skalden – hvilande från kriget, men gode talare, Cicader like, som sitlande på träden, genom skogen låta höra en liljeren röst” 1. Här är ålderdomen ej en svaghet utan en förträfflighet – Vishetens vältalighet liksom dess Svanesång. Hur mildt och skönt! Gorgythion, Priami son, faller dödligt sårad af Teucri pil. Hur beskrifver det Skalden? ”Han sänkte sitt hufvud, tyngdt af hjelmen, liksom i örtegården Vallmon böjer åt sidan sitt hufvud, tungt af frukten och regnet om våren”2. Att i det bittra ock se det ljufva, liksom i det stora också det behageliga, och förklara det ena genom det andra, är en skön själs blick. – Lidner har någon gång en sådan blick. Följande rader: Så ljufligt är ej källans sus Bredvid en blomsterstrand, Så herrligt icke dagens ljus, Som död för fosterland. är i mitt tycke ibland det skönaste, som någon Poet tänkt och sagt. Det är en vanart hos en förfallande Poesi att genom liknelser förbåla sitt föremål.
HofRätterne uti hwarje Domsaga tillförordnas med oen rättighet, som högst äberopade Kong'. Bref tillägger sadan extra Domare, att af allmänna medel njuta skjuts för twä hastar och Dagtraetamenke, som efter nuwarande tiders skick ätminftone bör ti l en Riksdaler bestämmas, såsom ock detzutom att i egenskap af vice Häradshöfding njuta hugkvmst till tjenlig befordran, i mohn af dest ädagalagde skicklighet och den tid han salunda wore till Sta ens och enffi des märkeliga förmohn utan Ordinair.Lön tjenstgörande» Stockholm den 6 Ottober 1829. Pä Högloft. Riddcrskapek Pä Högwördige Preste»ch Adelns Ledamöters Ständets Ledamöters magnar: magnar: Ltjernstellt. Olok IllLmbräus. Pä Högtarade BorgarePä Hederwärda Bonde» Ständets Ledamöters Ständets Ledamöters magnar: magnar: k. III. 6revesmu!rl. katter kärnström» Host. Holm bergstöm Herr Grefwe» och Landt-H7arffalken, gjorde pa detta Be.ankande proposition till bifall, hwib ken med Ja beswarades. Den 4 November. 215 Upplästes följande: Utdrag af Riksens Högloflig» Ständers LagUtskotts Protocoll hällit i Stockholm den 6 October 1809. S. D. Sedan, ust till Riksens Höglostiga Ständer gifwik Betänkande af den i r sistledne Augusti, Utskottet ansett sig icke böra tillstyrka ändring .as hwad Lagen i 6 Cap. 2 och 4 § §, samt 27 Cap. 4 § Byggnings.
Nej — 46. Utsk:ts hemställanden biföllos. 76:de punkten. Gr. Mörner: Detta sällskap kunde vara nödigt på den tiden Staten tog sig mindre af undervisnings-väsendet, än sorn Den 28 April f. m. 615 nu ar händelsen. Men då vi nu hafva en serskild byrå härför inom Ecklesiastik-Departementet och då man nyss höjt anslaget för folkskole-inspektörerne, tror jag icke man bör älven höja detta anslag. Ifrågavarande sällskap synes mig kunna nöja sig med hvad det har, och derför yrkar jagafslag ä dessa 150,000 rdr. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes forst propus, på bifall till Utsk:ts förevarande hemställan, hvarvid svarades flere nej och några ja, samt sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu halva varit öfvervägande. 77:de punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 78:de punkten. mom. a. Hr Huss: Mot Stats-Utsk:ts Betänk, i denna punkt har jag nedlagt en reservation, som finnes intagen på pag. 45. Då K. St:r vid riksdagen 1856—58 hos K. M:t anhöllo om en utredning rörande ett fullständigt ordnande af den civila sjukvården i riket, afgaf K. M:t befallning till Sundhets-Collegium att inkomma med underdånigt förslag i ämnet. Detta förslag, som afgafs 1859 och af K. M:t godkändes, innehöll bland annat, att 48 nya provincialläkarestationer borde upprättas. Till följd häraf afgaf K. M:t vid 1859—60 års riksdag Nåd. Propos. om anslag till 12 prov.-läkare-löner, men R. St:r ansågo behofvet så trängande att de gåfvo anslag till 20, med vilkor att kommunerne sjelfva skulle bekosta bostad m. m. för läkaren.
Jag lyckönskar – gratulerar – feliciterar. En gång, när jag, förkastade! skall ha ett ... o Luther, o Calvin! hvad det lär bli ett att resa till himmeln på! Candidatissime! Hvad ni är många gånger lyckligare än jag! Fjäril bland de småländska täckheterna, flygting bland idel vänner och förlustelser – då jag, trånande, genomsläpar ”Lunna”-gator, eller, full af suckar, vandrar omkring dessa ödsliga fälten!! P. S. Ni vill väl icke glömma er rese-dagbok, edra små öden, edra stora nöjen? Jag behöfver dela dem – i Lund, der jag har så svårt att skapa mig några sjelf! Lund d. Bäste vän! min ”inaccuratesse” (jag har läst sista hälften af Dr. Barfoths bref)! Huru är denna beskyllning möjlig? Ni har då inte fått mitt första bref med Grafskrifterna? Inte heller mitt andra med Testimoniet? Var ej er sista adress den rigtigaste? Min Gud! hvar vistades ni då? Ni vet, att om jag är precis, så är det en dygd. Mitt hjerta triumferade öfver att ha kunnat tjena er rigtigt och väl ... och Ni har, kanske, skäl att klaga på mig! Bäste, underrätta mig om allt detta! Det är mig outhärdligt, att på en gång förlora min möda och er tillgifvenhet. Ack! detta träffar er i Stockholm, Candidat! Det borde varit min person Men huru är det, att andas denna förtrollade luften? Beskrif mig första intrycket af denna prakten, detta sorlet! Er själ, – ännu sund, ännu provincial, – börjar den känna någon yrsla? Nej! den har smakat Naturen. Det gift, som Kungar dricka, är ock ett gift. Jag skall träffa er vid förderfvets högskola; och finna er så älskvärd och så ädel, som vid den, der jag först lärde känna er. – Men glöm icke, att innandess skrifva mig till! Jag behöfver det både för mitt lugn och min vänskap. Man har sagt mig, att Kungens hjerta är öppet, och hans själ nog sublim, för att finna ära och nöje i välgörande.
Såsom jag tror, hafva äfven i Fahlun öfverenskommelser blifvit afslutade med stadens myndigheter om bränvinsförsäljning för vissa år till stor fördel för nykterheten och stadskassan. Ingendera af dessa myndigheter bör man naturligtvis störa, utan låta såväl dem som andra njuta sina rättigheter tillgodo. Då man i 2:dra mom. funnit orden ”1 samråd” icke vara nog tydliga, så hemställer jag till Ståndet och de ledamöter, som förut fästat sig vid den frågan, om icke ordalydelsen kunde blifva följande: ”1 sammanhang dermed och efter stadens äldstes hörande skall magistraten” etc. Beträffande de två raderna, som börjas med: ”efter beräkning” och slutas med ”föryttras”, instämmer jag med Frih. Baab-deri, att de kunna utgå. Om den af mig nu föreslagna rättelsen vidtages, enl. hvilken serskildta Utlåt:n skola afgifvas af Magistraten och stadens äldste: så synes det tydligen, att sista mom. icke behöfver ändras eller står i strid med något föregående. Gr. Lagerbjelke: För min del är jag nöjd med det förslag till ändring i 2:dra mom:s början, som den sista talaren framställt; men jag har begärt ordet egentligen derföre, att i slutet af 3:dje mom. finnes en, sorn mig synes, ganska betänklig tvätydighet. Mom. lyder sålunda: ”K:s Befh:de fatte derefter sil! beslut i ämnet och gifve det Magistraten tillkänna; dock må ej mot både Magistratens och stadens äldstes afstyrkande beslutas, alt näringsidkare enl. 2:dra mom. antagas skola, ej heller sådana näringsidkares antal bestämmas hörge än det, hvarom Magistraten och stadens äldste äro ense”. Det är således gifvet, att, om både Magistraten och stadens äldste säga, alt några utskänkningseller Den 5 Augusti f. m. 45 utminuterings-ställen icke få i staden finnas, K:s Befhtde icke eger tillåta deras anläggande likasom icke heller att öka antalet utöfver det af dessa båda myndigheter föreslagna.
Innan man grafver kostbara Canaler, för alt befrämja Communicationen Provincer emellan, borde man börja med att upphäfva Författningar, som hämma eller försvåra den. Och slutligen: 6:0 Genom sådana Köksoch BryggeriInrättningar samt Kok-käril, som bespara Ved. För det man sett ett par Hemman på Slättbygden i Skåne vinna flere 100 R:dr om året på sin Plantering genom försäljning, slutar man, att samma vinst skulle tillkomma hvart och ett Hemman på Slätten, som följde samma exempel, utan att besinna, att så snart mångå Hemman, och ännu mera, om alla gjorde det, skulle Veden säljas sluteligen för bättre köp, än i den, för en stor del på Skog ej rika ännu kallade Skogsbygden. En stor Auctoritet kan man dock åberopa, som skäl för den påbudna Skogsplanteringen på Slätt - Den 2 Martti. 99 bygden i Skåne, nemligen: frami. Friherre Rutger Mackleans, som lät vid hvart af sitt Säteries enskiftade Hemman plantera Skog. Men då detta var förmånligt håde för hans Bönder och för Orten, emedan ingen Hemmansägars på den Orten för öfrigt planterat Skog, så hade han. visst icke ansett en så allmän Plantering nyttig på alla Hemmanen å Slättbygden, aldraminst på den bästa Åkerjorden, till hvilken hans Säteri-jord icke hörde. — Om det således kan vara en vinst för den enskildte Hemmansägaren på Stättbygden, att verkställa den påbudna planteringen i ali sin vidd, ja! om det vore en vinst för hvar och en af dem, så följer ej deraf, att det vore en vinst för Riket i det hela, utan det kan, sorn jag sökt visa, vara för detta en förlust, hvilken åtminstone icke genom någon Författning hör befrämjas. Måtte vi en gång i vår inre Rikshushållning hinna till att se vidt ikring oss, se alla denna Hushållnings delar i sitt sammanhang och i sitt förhållande till hvarannan, och således undgå att betrakta hvar serskild Hushållsgren isolerad, utan sitt behöriga samband med och förhållande till andra grenar.
FÖRSTA HUFVUD - TITELN. 1849 ars Itil.s-Slal .anslår. Förslag Lill blifvande Riks-Stat Penningar, Banko. O i n d e 1 d Snanmå Penningar Moiifiliga 13ofoch Slotts-Staterna. Kongliga Hof-Stats-Anslagen. Kongl. Majlis Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Dito Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans Hantlpennmgar För Deras Kongl. Högheter Arf-Furstarne Hennes Maj t Enke-Droltningens Hofhållning Möblers underhållande å Kongl. Slotten Kongl. Hof-Stallcts utfodring Polis-, lysoch renhållning vid Kongliga Slottet saint Prins Gustafs Palats Rosersbergs Slott Ved och kol för de Kongliga Hofven Summa Kongliga Slotten. Reparationer å Stockholms Slott ra. 11. för Kongliga Hofven upplålne Byggnadei Brand väsendet och yttre lyshållningen A Kongliga Slottet Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms Slott Ulricsdals Slolt Haga Lust-Slott och Park Strömsholms Slott . Indelda räntor och oindelda Spanmålen å denna Hufvud-TiteJ försvinna i den nya Riks-Staten. /föl1 ijU StaltVlskoltets Vllåltthde, IBS OiSöi; ff:ö 82. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 83. 1 N:o 83. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Mars 1851, kl. 9 f. m. Utlåtande, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Andra Hufvudtitel. (U. A.) Vid sistlidne riksdag bestämdes anslagssumman under denna hufvudtitel, som omfattar anslagen till Justitie-departementet, till ett sammanräknadt belopp af 1,112,020 r:dr, med derunder indelda räntor, oindeld spanmål och spanmål in natura; och hafva ä samma hufvudtitel blifvit dels af Kongl.
Vidare vill jag fästa upmärksamlieten hos de Hrr, hvilka gifvit ordet inflyta en så begränsad tolkning, som skulle dermed endast och allenast förstås influtne reda penningar, på den af mig redan förut anförda omständigheten, att lagstadgandet fordom icke blifvit på sådant sätt af K. M. tolkadt. Uti den afskrifningsfräga, hvarom det af mig nyss uplästa Kongl. Bref handlade, voro icke några medel till kronan influtna, utan det var en kronans fordran af en enskildt person, som blef afskrifven. Sådant oaktadt, ansåg K. M. att det icke kunde förvägras Kammar-Revisionens Adv.-Fisk. att utbekomma sitt actoratsarfvode, enär kronan fått den sedermera efterskänkte fordran genom denna tjenstemans embets - Den 8 Februari. 401 embetsåtgärd sig tillerkänd. Jag kan således icke finna annat, än att äfven detta af mig anförda exempel kan å denna fråga tillämpas. En annan talare har missförstått mitt förra yttrande så tillvida, att han påstått mig hafva yttrat, detAdv.-Fisk. Printzenskölds juridiska rätt till ifrågakomne actoratsarfvode vore genom bifall till StatsUtsk:s Utlät, afklippt. Sådant bar jag hvarken sagt, eller tänkt. Men jag har sagt, att StatsUtsk. velat afklippa denna rätt, derigenom att Utsk. i beslutets motivering gjort en godtycklig tolkning af 23 §:n i Kammar-R:ns Instr. StatsUtsk. har härigenom konstituerat sig såsom en slags domstol och företagit sig att pröfva, huru ett lagstadgande bör tolkas. Jag anser StatsUtsk. icke ega rättighet att sålunda tolka lagar och fälla utslag. Jag anser, att Utsk. helst bordt undvika att yttra sig öfver Adv.-Fisk. Printzenskölds rättsanspråk. Stats-Kont., som kommer att yttra sig deröfver, blifver än mera afvogt sinnadt emot Hr Printzensköld, ifall Utsk:s tolkning af nyssnämnde §, af R.
— Under år 1858 utgjorde tulluppbörden efter afdrag af ersättning så väl för den äldre afgiften till Handelsoch Sjölärts-fonden som för städernas tolag, i brutto 8,551,829: 61. mindre, än som var påräknadt. Men då man tager i betraktande, att året 1858, det närmaste efter krisens Utbrott, var, i afseende pä handel och rörelse, särdeles missgynnande, och att redan under de 8 första månaderna af innevarande år tulluppbörden stigit till ett belopp af 2,818,785 R:dr utöfver hvad den var för motsvarande tid år 1858, hvarigenom, äfven utan antagande af någon vidare tillökning uti detta års inkomst i förhållande till fjolårets, det visar sig, att 1859 års tulluppbörd kommer att, utöfver hvad i Riks-staten antagits, lemna ett öfverskott af omkring Två Millioner R:dr, så synes det, under antagande att nu gällande taxe-bestämmelser i allt väsendtligt bibehållas, kunna med trygghet påräknas, att tullinkomsterna för framtiden skola ej blott uppgå till den i nuvarande riksdag beräknade summa, utan sannolikt komma att betydligt öfverstiga densamma. Emellertid upptagas de här icke till högre belopp än 10,000,000 R:dr brutto; och enär Tullverkets stat och omkostnader, för hvilka, afkortningar derunder inbegripna, Riks-staten nu bestämmer ett afdrag af 1,600,000 R:dr, icke kunnat med denna summa betäckas, anser Kongl. Maj:t lämpligt, att statsoch omkostnads-summan upptages till 1,800,000 R:dr elier hvad Kongl. Majit redan vid förra riksdagen i sådant afseende föreslog, hvadan den Statsverket tillkommande nettobehållningen af tullmedel skulle påräknas utgöra 8,200,000 R:dr eller 300,000 R:dr mera, än vid sednaste riksdag upptogs. Riks-staten erhölle sålunda i denna del följande uppställning: Statsverkets påräknade netto-inkomst 8,200,000: