Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Götafors, Götaström och Hörle i Lagaådalen med 24500 centners tillverkning samt Elghammar, Marieholm och Åsafors till belopp af 6200 centner, hvartill inalles erfordras 53000 centner tackjern, deraf likväl en del är hämtad från Örebro läns bergslager öfver Askersund eller Mälarens hamnar till Jönköping. Det återstående Tabergstackjernet konsumeras dels vid Ohs och Bruzaholm, dels vid bruk i Kronobergs län och Ryfors i Skaraborgs län. Sjömalmstackjernet användes merändels till gjutgods på tillverkningsstället eller försändes till Motala, Stockholm och andra gjuterier öfver Jönköping eller till Halmstad och Skåne. Det af Tabergsjern tillverkade stångjernet afyttras till största delen och till höga priser på tillverkningsställena, dels till bearbetning vid de många små verkstäderna för vattenoch handkraft inom orten, särdeles i Westbo härad, dels till vidare försäljning för samma ändamål i norra Skånes skogsbygd samt äfven på slättbygden och i Helsingborg eller Landskrona. Östbo, Sunnerbo och Westbo häraders allmoge uppköper vanligen jernet vid bruket och försäljer eller utbyter det på till och med 20 mils afstånd. Endast en mindre del af stångjernsproduktionen vågföres i Halmstad eller i Göteborg öfver Jönköping. Taberg i Månsarps socken innehåller ett outtömligt förråd af en välartad, men fattig och utan blandning med andra malmsorter, trögsmält jernmalm. Till följd af dessa malmens egenskaper erfordras 3| å 4£ tunnor mätta kol för tillverkning af 1 centner tackjern, hvilket förhållande i förening med den såsom tillsats nödvändiga kalkstenens transportkostnad, oaktadt malmens låga brytningspris och jemförelsevis näi-a belägenhet till vidsträckta skogstrakter, både inskränker tillverkningens belopp och fördyrar densamma. Detta ersättes dock genom det höga pris, hvartill Tabergsjernet såsom ämnesjern försäljes till ortens och den sydliga delens af Småland jemte de angränsande Skånska häradernes stnidesidkande allmoge, för hvars jerntrådstillverkning och mångfaldiga handsmiden detsamma äger särdeles passande egenskaper.
Art. stadgade serffillta Bewillning för Hustru och bemmawarande Mantalsskrifne Barn, bör alltid i Taxerings, Längden serskildt päföras Mannen eller Fadren, utan att hopräknas med desi öfriga Bewillning, samt af. honom owillkorligen betalas, änskönt nägvn af dem för enskild egendom eller Inkomst taxerades. 18- Tjenstwlks personliga Skydds-afgift efter Tariffen N'.o 2. päföres Husbonden, som answarar för desi betalande, med rättighet att af Tjenfthjonets lön derföre göra sig ersatt. Har Tjensthjon Egendom eller behällen Inkomst, Lör afgrften derföre efter endera Tarifferne Tjenst, hjonet sjelf päföras och till fulla beloppet af detsamma betalas, utan afdrag af desi genom Husbonden erlagde personliga Skydds, afgift, hwilken tillika bör utgå säsom swarande emot desi lön och underhäll, som, enligt g-.te Reglen, icke ingätt i beräkningen af desi behällna Inkomst. 19. Under Embetsoch Tjenstmän samt Publrque Betjente, inbegripas äfwen StäderS och Menigheters Tjenstmän och Betjente, hwilka alltsä böra taxeras efter 1. Art. z. 20. Mom. i Tilläggen till Tariffen Nw 2., bör Skydds-afgiften för Perso, ner, Werk och Inrättningar, som der icke finnas nämde, bestämmas i likhet med hwad som betalas för andre i Tariffen upptagne personer, Werk och Inrättningar, med hwilka de förra kunna jemföras. Grunden till denna jemförelse 46 Den n October. bör hämtas, i anseende tili personer, ifrän arten af deras Arken, Lefnadssätt och Inkomster, samt i anseende ti-k Lägeubeter, Werk och Inrättningar, ifrän deras beskaffenhet, wärpe och afkastning.
Vid underdånig föredragning af detta ärende hade E. K. Maj:t väl erkänt de fördelar, som för Svenska jordbruket vore att förvänta genom inrättandet på särskilda ställen inom Riket af agrikulturkemiska försöksanstalter, hvilkas allmänna nytta icke syntes kunna bestridas och som jemväl blifvit utomlands erkänd genom det stora antal dylika anstalter, som i flera europeiska länder blifvit (illvägabringade; men med hänsigt till de betydliga kostnaderna vid dylika anstalters första organiserande och ärliga underhåll, samt då, hvad de begge landlbruksinstilulen vidkom, derstädes borde finnas anställde lärare i såväl agrikultur, som kemi, genom hvilka lärares gemensamma åtgärder agrikulturkemiska försök torde kunna, åtminstone till en början, verkställas, hade E. K. Maj:t för närvarande ansett nödiga anslag böra beredas föratt i fullständigt skick försätta och sedermera behörigen underhålla endast den anstalt af ifrågavarande beskaffenhet, hvilken, under ledning af Landtbruksakademiens Agrikulturkemist, organiseras på Akademiens Experimentalfält; i följd hvaraf, och då den i Akademiens förslag upptagna byggnadskostnad syntes kunna, om en del hus sammanbygdes och befintliga gamla materialier användes, i någon mån nedsättas, E. K. Majit af Rikets Ständer äskat: dels anslag för en gång, till uppförande för ifrågavarande ändamål af åtskilliga nya byggnader och förändring af de äldre, inköp af boskapskreatur och inventarier, samt uppsättning åfelt mindre laboratorium på Experimentalfältet, i ett för allt 25,000
Ehuru utsigterna alt erhålla en förändring i den af Kongl. Maj:t föreslagna riglningen af södra stambanan torde vara ganska mörka, då förslaget grundar sig på ett fortfarande bibehållande af den origtiga indelningen af Statens stambanor, bar jag likväl trott mig böra fästa Ifikets Ständers uppmärksamhet på vigten deraf att, innan arbetena norr om sjön Salen fortsättas, toga under noggrann! öfvervägande åtskilliga förhållanden, hvilka icke varit nog utredda vid de tillfällen Rikets Ständer under sednast förflutna riksdagar behandlat frågan om stambanornas riglning. Då Rikets Ständer vid 1855 och 1854 års riksdag först anslogo medel till Statens jernvägsbyggnader, förklarade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 18 November 1854 sig anse anläggandet af en stambana mellan Slockholm och Göteborg i främsta rummet böra till verkställighet befordras. Vidkommande åter den andra af de stambanor, för hvilka statsanslag under nämnde riksdag yrkats, eller jernbanan mellan Skånska kusten och Weltern, så bade Rikets Ständer fästat uppmärksamhet derå att genom en jernväg från någon af Skånes hamnplatser till Jönköping, kommunikations-systemet inom Sverige blefve fullbordadt till sina hufvuddrag, hvilka, efter hvad naturen sjelf anvisat, borde åsyfta att förena de stora insjö— arne inom mellersta delen af riket med hvarandra och med de hal, som omgifva landet, lltföi andet af jernvägsstambanan mellan sydvestra kusten af Skåne och Wetterns södra ända syntes deiför Rikets Ständer ofördröjligen böra företagas samt nödiga medel dertill anslås. 1 öfverensstämmelse härmed anvisade Rikets Ständer vid nämnde riksdag En Million Riksdaler Banko för påbörjande af en i riglning åt Jönköping gående stambana från Malmö till den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken Kongl. Maj:t funne lämpligt bestämma.
Då motionären antyder ett sammanhang mellan sitt förslag och den verkställda indragningen af Kämners-rälterna och Slotts—rätterna, skulle man kunna förmoda, antingen alt han åsyftar en sådan minskning af instansernas antal, som inträffade genom förstnämnda domstolars upphäfvande, eller ock att han, i öfverensstämmelse med de grundsatser om privilegierade domstolars afskaffande, som föranledde Slotts—rätternas indragning, önskar, att äfven militärmålen hädanefter må blifva föremål för de allmänna domstolarnes behandling. Af förslagets detaljer finner man emellertid, att det alldeles icke stödjer sig på sådana grunder. Motionären vill nemligen endast på rikets Hof-rätter öfverflytta de göromål, som för närvarande tillhöra Krigshofrätten, hvarigenom instansernas antal i militära mål blefve oförändradt, och beträffande krigsdomstolarnes egenskap af privilegierade domstolar, har motionären uttryckligen uttalat sig för deras bibehållande såsom sådana i lägsta instansen, samt, såvidt Utskottet veterligt är, ej eller ifrågasatt någon förändring i 20 § Regeringsformen, hvarigenom högsta domaremagten i mililärmål kunde komma att ulöfvas på enahanda sätt, som i andra mål. Då motionen således icke grundar sig på olvanomförmälda princip och de privilegierade domstolarnes afskaffande, saknar den äfven det stöd, som eljest skulle kunna vinnas hos denna i lagstiftningen erkända grundsats, och Utskottet finnér i följd deraf ej anledning af denna motion att närmare utreda, huruvida de militära förhållandenas särskilda natur må påkalla ett undantag från regeln om domstolarnes allmänlighet, eller om möjlighet förefinnes att vid de allmänna domstolarne behandla frågor om brott mot krigslagarne. Men motionären har icke allenast föreslagit, att rikets Hof-rälter skola öfvertaga Krigs-hofrättens göromål, utan han har äfven, i strid mot grundtanken i Rikets Ständers ofvananmärkta skrifvelse den 8 April 1857, dervid fästat det uttryckliga förbehåll, att militärledamöter icke må för krigsrältsmål adjungeras hos Hof-rätterna.
BorgareSlåndet, genom ProtocollsUtdrag af den 12 dennes, anmodat Lagutskottet att ofördröjligen till Ståndet inkomma med svar på återremissen af Utskottets Betänkanden N’o 61 och i3o, rörande, det förra, ändringar i ExpeditionsTaxan , och det sednare bestämmande aflaga Domstol fö,v ^tal emot Rikets Colle - jp Lagutskottets Betänkandet», gier med {lere ÄmbetsVerk, får Utskottet -vördsamt anföra, att då svar på ett eller flere Stånds återremiss icke kan beslutas förr än alia Stånden öfver Betänkandet sig yttrat, och något ProtocollsUtdrag med underrättelse om Ridderskapets och Adelns beslut ö^ver ifrågaställdte Betänkanden icke till Utskottet ankommit, torde Vällofl. Ståndet finna, att Utskottet hvarken hittills varit, eller ännu är i tillfälle att yttra sig öfver återretnissen uti de ifrågavarande tvänne Målen; och bör Utskottet härvid upplysa, att, enligt leornad uppgift från Riddarhusets Canzli, de ifrågavarande tvänne Betänkanderne, enligt Ridderskapets och Adelns beslut, äro på bordet livilande, i afvagtan på afgörandet af Särskildta Utskottets Betänkande, hvilket blifvit ansedt dermed ega gemenskap. Stockholm den i5 November i8a3. Ankom d, 19 Nov, i8a3. Riksens Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Utlåtande öfver anmärkning , Lagutskottet t Betänkanden, II gar vid Utskottens Betänkande N:o. 148, angående Sjö Lagens öj ver se ende VI. Vi. Vällpfl.
Stånd den än må finnas, och hoppas, att de fleste medlemmarne af detta Hus skulle finna det vida mera tillfredsställande att täfla om en förtroendeplats till följd af förtjenst, än att vindicera den till följd af bördsrätt. Jag ber dessutom att få fästa uppmärksamheten på den väsendtliga skillnad, som företer sig emellan de egenskaper, hvilka hufvudsakligen afses hos en skicklig Utsk:sledamot, och dem som förutsättas hos en skicklig ordf. Den förre behöfver vida mindre förmågan att snabbt och noggrant uppfatta discussionerne, att indela ämnena, och att fortskynda arbetet, än att med sakkännedom och grundlighet arbeta sig in i de förekommande ämnenas alla detaljer, för att kunna upplysa sina medarbetare; hvaremot Utsk:sordf., om han skall vara skicklig, visserligen icke i så hög grad behöfver de nyssnämnda egenskaperna, som företrädesvis ej mera förmågan att med snabbhet uppfatta discussionerne, att väl indela ämnena, att föreslå passsande proposrr, för att komma till det mål man önskar uppnå, samt att fortskynda arbetet. Dessa 2:ne olika öfvervägande hufvudsakliga egenskaper äro af den natur, att det torde blifva svårt alt säga, hvilkeldera är mest förtjcnstfullt, antingen att va - Dea 25 September. 453 ra en skicklig Utsk:sledamot eller en skicklig Ulsk:sordf.; men sä mycket synes åtminstone säkert, att med den nuvar. inrättningen mäste betydliga svårigheter möta för clectorerne vid hvarje Utsk:ssättning, äfvensom det synes tydligt, att det allmänna nu ofia måste gå miste om mycken Utsk:sskicklighet, lios en eller annan af de äldre ätternas individer, då han ej anses passande till ordf.plats. Man har som skäl mot förslaget anfört Svårigheten för Utsk:sledamöterna af alla Stånd att känna hvarandra. Det är visserligen sant, att en sådan svårighet existerar; men jag frågar å andra sidan, om det är mindre svårt för 11. o. Ad:s ledamöter, att vid en riksdags början känna hvarandra.
Hvarförutan Fjärdingsmannen i allmänhet synas böra åtnjuta befrielse frän inquartering och Kronoakjutsning för den hemmansdel de bebo och bruka, dock ej för mer än ■£ mantal. 15:0 Från StatsUtskottet, af den 4 Juli, angående Kronohemmanet Lindö, beläget i Härads Socken, Åkers Härad och Södermanlands Län. Utskottet hemställer deruti, att detta Hemman, lika med andra Kronans Domainer, matte, i öfverensstämmelse med och på de villkor, Kongl. Kungörelserna af den 17 December 1799 och den 3 December 1S10 innehålla, uppå öppen Auction så väl i Kongl. KammarCollegium som a LandsCancelliet upplåtas under arrende på 50 års tid till den högstbjudande; öfverlemnandes StatsUtskottet till Riksens Ständer , huruvida Herr BergsRådet von Wahrendorff, i anseende dertill, att han på god tro blifvit innehafvare a£ detta hemman samt det samma i mångå år, efter den förrättade Undersökningens innehåll, väl häfdat och brukat, må unnas optionsrätt till Arrendet derpå för hvad era annan uppå den blifvande Auction högst bjuder. Dan 7 Juli a. m 16:0 Från StatsUtskottet, af den 3 Juli, angående anmärkningar vid Utskottets utlåtande öfver Herr von Törnes Memorial om postfriliet för sådana Tidningar, sora anses lända till allmän upplysning. Utskott tet förmäler det 3 Stånd redan bifallit Utskottets första Betänkande; och yttrar, att dess deri gjorda förslag öfverensstämmer med Riksens
Då densamma skulle vara en gärd af Svenska folkets tacksamma vördnad för en stor Konungs minne, lärer finnas lämpligast, att all i anledning deraf uppkommande kostnad utgår af omedelbart under Rikets Ständers disposition stående medel. 3:o Att i fall Motionen vinner bifall,. Rikets Ständer torde böra deras beslut hos Kongl. Majrt i underdånighet anmäla, med anhållan om Dess Nådiga godkännande., äfvensom att Kongl. Maj:t mätte täckas anbefalla Dess Beskickning vid Kongl. Preussiska Hofvet att vidtaga alla de åtgärder, som i och för verkställigheten kunna blifva erforderliga. Af en Konung, så varm för allt, som äger gemenskap med Fäderneslandets ära, och som Sjelf ägt tillfredsställelsen att föra Sveriges fanor i striden för en ädel sak segrande öfver samma fält, der Gustaf den Store Adolphs Baner för nine århundraden tillbaka varit förenings* punkten för striderne mot samvetets ocb den politiska frihetens förtryckare — af denna Konung kan ej annat än den liflLigaste medverkan vara att förvänta. Den 4 December r. m. Herr Anckarswärd, Augnst: Hufvudsakligen förekommen af Grefvarne Frölich och Spens samt Herr Hjerta, förenar jag mig med dem och vill blott tillägga, att det finnes historiska storheter, sorn man fåfängt bjuder till att genom Monumenter uttrycka. Yi uppresa åt Gustaf II Adolph ett Monument, i samma nion sorn vi vandra på den bana df borgerlig och religiös frihet, hvarföre han föll; och just den lilla, men betydelserika, Schwedenstein anser jag vara nog; allt annat skulle vara ofullkomligare. Denna min öfvertygelse har vunnit ny styrka, då jag i Berlin, i sjelfva Preussens Hufvudstad, der jag öfverallt såg Monumenter efter Kurfurstar och Generaler, vid frågan efter Monumentet åt Vien store Fredrik erhöll det svar, att Preussiska Monarkien var hans Monument, och att man ej funnit något annat värdigare. Jag har blott exempelvis velat nämna detta. Herr Cederschjöld:
Då emellertid Kongl. Maj:t icke härutinnan till Rikets Ständer öfverlemnat något förslag, men de astronomiska studierna vid nämnda universitet på sednare tiden ådragit sig någon större uppmärksamhet, sedan den man, som för närvarande innehade den astronomiska professionen, genom skickligt utförda och väl kombinerade beräkningar kommit till resultat, som väckt synnerlig uppmärksamhet inom Berliner-akademien och Pariser—institutet, har motionären, enär äfven denna sistnämnda omständighet syntes utgöra ett skäl hvarföre man icke borde låta denna vetenskapliga institution, som förefunnits redan under föregående århundraden, dö bort, begärt, att Rikets Ständer täcktes till ny observatoriibyggnad i Lund anvisa för en gång en summa af 43,000 R:dr. Utskottet vill, för sin del, ej förneka att det behof, som blifvit i Professor Agardhs motion framstäldt, är behjertansvärdt och att önskligt vore om de omständigheter, som måste verka hinderligt för den astronomiska undervisningens ändamålsenliga bestridande, kunde undanrödjas; men har, med fästadt afseende å Stateus vid innevarande riksdag redan härdt anlitade tillgångar, ansett sig icke kunna förberörda förslag understödja, hemställande alltså, att denna motion icke må af Rikets Ständer bifallas. 135:o. Af Statsråds-protokollet inhemtas, att Witterhets-, Historieoch Anti qvitetsakademien uti underdånig skrifvelse den 6 Augusti 1862, bland annat, förmält hurusom, efter det Kongl. Maj:t anbefallt, att lämplig person skulle till Antiqvitets-intendent antagas och instruktion för honom utfärdas, Akademien förordnat Adjunkten vid högre elementarläroverket i Wisby P. A. Säve att under tre års tid en sådan befattning utöfva enligt af Akademien meddelad instruktion; — att Säve med början af Juli månad 1861 företagit en forskningsresa inom Östergötland, der 52 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139.
Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Lunett* Marskalken förklarade , att som , efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej , propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, Elfte puncten, angående den af Utskottet fri* resi agne tillökning af 500 R.-dr i Lönen för CheftTi vid Andra LifGrenadierRegementcu Grefve af Ugglas : Då Friherre Anckar svärd i sitt anförande fästat sig äfven vid. denna punct och tillstyrkt afstäg, får jag leda upp» märksamheten derpå, att Utskottet icke gjort hemställan om något anslag; Utan blott att Kongl. Majit af redan Varande anslag, eller af för oförutsedda Militarra behof anordnade medel, täcktes meddela ifrågavarande ' 500 R:dr> Då Kongl, Majit i alla fall äget full dispositions,rätt inom Titeln, är detta att ahse blött såsom en recom* fRiidi. ecb Ai. Prot Vill Band» 10 Den 18 September J. m. xnendation; och ©medan härigenom icke astadkörhroes någon rubbning i Statstligiftérna, hemställer jag, att denna punct må bifallas. Herr von Hartmansdorff: Utskottet har ytt rat detsamma, som dess Ordförande Grefve af Ugglas, att fråga icke är om något anslag , utärt att blott en anvisning blifvit gifven, huru i fråga-varande Officerare skulle ändock kvinna få fet» förhöjning. Men Rldderskapet och Adeln täcktes erindra sig af hvad sorn förefallit rörande Expeditionen af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse om granskningen af Statens Cassors förvaltning, huru vådligt det är att bifalla Utskottens raisonnementer, när de icke leda till égeiiteligå beslut af Riksens Ständer. Om dessa 500 E:dr kuru na af Kongl. Majit disponeras utan Ständernas anhållan, inser jag icke , hvarföre de derom skola yttra sig.
Då Landt-Räntmästarnes befattning med stämplade papperets requirerande, emottagande, handhafvande, utlemnande i partier och stycketal, återernottagande vid återlefvereringar från vederbörande embetsman och försäljare, redovisande o. s. v., är förenad med många besvärligheter och ofta förorsakar förluster genom missräkningar, har Utskottet ansett det vara i högsta grad billigt, att Landt-Räntmästarne, i likhet med Lands-Contoren undfå i procent af under året för stämpladt papper influtne och Staten tillkommande medel; hvarföre Utskottet vördsamt tillstyrker, att sista puncten af detta mom. må erhålla följande lydelse: deremot, då hvad här anbefalles blifvit full gjordt, samt Kongl. Maj:ts och Kronans rätt såmedelst bevakad, ega Lands-Contoren oell Landt-Räntmästarne att hvardera undfå s procent af hvad inom året i Kronans Cassa uti stämpladt pappers-afgift influtit samt Kongl. Majit och Kronan tillkommer. Stockholm den 3o November 1840. Reservationer: Af Herr Prytz, L. A.: ”Emot Höglofl. Bevillnings-Utskottets Betänkande, angående stämplade pappers-afgiften, får jag reservationsvis framställa följande anmärkningar: i:o den föreslagna förändringen af den i nu gällande Chartse-Sigillatse-Förordning, pag. 6, befintliga tariff, hvarigenom den näst derefter upptagne förteckning, pag. 6, 7 och 8, å diverse handlingar skulle försvinna, innebär onekligen en väsendtlig förenkling, men, då uti den föreslagna nya tariffen ingen skillnad till charterings-beloppet blifvit gjord emellan hufyud-acten och dess bilagor, skall det otvifvelagtigt inträffa, att, genom det Bevillnings-Utskoltels Betänkande, N\o 35.
så framt icke en annan ledamot, Hr Tersmeden, som fick ett bravorop för sitt yttrande, gifvit tillkänna, att han vore nödsakad att betrakta frågan ur en, hvad jag ville kalla sentimental synpunkt. Jag har icke kunnat undgå ali förut vid denna riksdag erlära, att det finnes en ganska stor del af Riddarhuset, som betraktar slika frågor ur en sentimental synpunkt. När fråga nu är om straff å den medborgareclass, lill hvilken vi, Gud vare lof, icke höra, emedan den bildning, som finues inom denna dass, bar lyckligtvis i detta tidehvarf för det mesta emancipera! sig ifrån en strafflag (strafflagen och straffen drabba nu en annan lägre dass), dä är det egentligen alt tillse huruvida en strafflag kan passa för den classen, icke egentligen för oss. Men huru argumentera nu de, hvilka, lika med den värde talaren, betrakta frågan ur en sentimental synpunkt? De länka troligen mindre på menniskan än på Staten. Genom ett mystiskt begrepp om statoch statsrätt och de sinnebilder, hvarunder man föreställer sig slaten med svärdet i den Den 2G April f. m. 143 ena handen och vågskålen i den andra, föreställande rättvisan nr sådana synpunkter, säger jag, vill man afgöra hurudan en strafflag skall vara för del lägre folket. Det är ieke möjligt, mine Hrr, då man ställer sig på en sådan ståndpunkt, alt kunna intränga i en sådan frågas innersta väsende; det är icke möjligt annat, än att man ifrån en sådan synpunkt skall fä se idel vådor att ändra det gamla, idel farhågor alt ruhba hvad som varit, och slutligen, på sätt den värde ledamoten förklarade, mera yttra sitt lycke, än någonting som lärer kunna inverka på andras tycke, sorn nh. icke ställt sig på samma ståndpunkt. Han har sagt, alt det är samhället, som straffar den brottslige; men denne, dä han 1. ex. straffas med spö, tänker väl han, alt det är samhället, sorn straffar, dä han har profossen vid sin sida? Hans begrepp om samhället, de kunna icke vara sädane, som vi här kunna desamma afhandla.
Brynoch Olje100 st. 24 all annan, ej specificerad, arbetad lOORdrv. 10 (Se vidare Förteckningen å vid införsel tullfria varor) Stenkolstjära 1 tunna 32 Strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten: silkes1 skålp. 3 halfsiden ■1 skålp. 1 skålp. 2 andra slag 1 Strumpstickor 1 skålp. 12 ■ Strängar: Cantiljeller öfverspunna baser 1 skålp. 1 af metall 1 skålp. 8 andra slag 1 skålp. Spiritus, Vitriol-; se Svafvelsyra. Späck; se Tran. Sticktyg; se Väfnader, Bomulls-. Stilar; se Boktryck. Stockfisk; se Fisk. Storax, hänföres under Apotheksvaror. Stramalj; se Brodérduk. Strutsfjädrar; se Plymer. Strömming; se Fisk. Ståltråd; se Tråd. Stärkelse, blå; se Färger. 38 Stål-arbeten, ej specificerade Stärkelse, hvit Svafvel Sicilianskt eller annat så kalladt naturligt Svafvel till begagnande Por fabrikstillverkning af Svafvelsyra, efter särskild anmälan hos Commerce-Collegium och af detsamma lemnadt tillstånd Svafvelblomma Svafvelsyra Svampar: ätbara af alla slag - andra slag, ej specificerade Sågblad Såpa Säckar, nya, tomma Sängkläder beläggas med den tullafgift, som är bestämd för väfnaden, hvaraf öfvertyget består. (Se vidare förteckningen öfver vid införsel tullfria varor). Tafvelramar förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, utan afdrag i vigten lör taflan, derå anbragt glas, m. m. Talk' • • Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Bauko. Svarfvare-arbeten; se Leksaker och Trädvaror, ej specificerade, arbetade. Sviskon; se Plommon. Svärta, Bokoch Kopparsticks-; se Boksvärta. Synålar; se Nålar. Syringar; se Fingerborgar. Tackjern; se Jern. Taft; se Väfnader. 39 Qvantitet för tullberäkningen.