Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom böra, utbetalning å Riksgälds-Contoret anvisas; Siats-Rådet in pleno hort och Riksdagen sammankallat. Riksdagens förseglade anordning kungjord. § 64. Såväl Rikets till Siats-Verket af Riksdagen anslås, till de af Riksdagen pröfvade behof anordnas. § 65. Dessa medel anföra hvad Riksdagen i denna del förordnat. § 66. Riksgälds-Contoret förbiifver under Riksdagens styrelse, inseende och förvaltning; och då Riksdagen ansvarar för den Rikets gäld, Coniord ombesörjer, sä kommer Riksdagen, sedan Contorets tillstånd och behof blifvit i vederbörlig ordning utredda, att genom särskild Bevillning och vårdad. § 67. Konungens Ombud öfverlägga. § 68. De till Riksgälds-Verket behof än dem, Riksdagen bestämt. Allt kraftlöst. § 69. Då till pröfning bos Riksdagen förehafves, stadgas. Fatta Kamrarne stridiga beslut, som ej varda samtnanjemkade, skola Kamrarna hvar för sig rösta om de olika beslut, Iivari hvardera förut stad nät; kommande den mening, som dervid erhåller de fleste Ledamöters af båda Kamrarna sammanräknade röster, att gälla såsom Riksdagens beslut. § 70. När i fråga om Riks-Rankens styrelse och förvaltning, inkomster och utgifter, Kamrarne stadna i stridiga beslut, skola Kamrarne derom hvar för sig rösta, såsom i nästföregående § sägs. § 71. På enahanda sätt förfares jemväl der Kamrarne sig icke förena om grunderna fördelning til! utgörande. 8 Expeditions-Ulskoltets Färsta# till underd. Skrifvelse, N:o 33. § 72. Riks-Banken förbiifver under Riksdagens egen garantie och vård, så att Fullmaglige, Kamrarne dertill förordna, vidare af Riksdagen göras kunna. Riksdagen allena äger rätt att inlösas. § 73. Inga nya utan Riksdagens fria vilja fordras. § 74. Konungen åge — varda försedde. § 75. De årliga Deputerade, valde på sätt af Riksdagen särskildt stadgas.
i k ~ Karls t rival om Annas hand, f&amp;t~8der fiistningen, inell .. lyclras u~ldlroinrna och hima ombord pB faclerns slrepp Phi.laclelphii~, son1 kort cliiret ' ter f0rg&amp;s. Som man sei:, iir. ingen lxist PA spg.nn. ; .~nde hiiildelser. $1: gansks u~~clerbBllnnde, i synnei-het cless senare lliilft, stilea liitt och jii~nn och ten.del~een god, och clen torcle mecl noje liisus af den) ~8f1.~ent~lrsiilskt1nde uugdom~, for h \ d.lren bolre~l Br slr1: ifven. S %rskilclt %r Sai.imaas perso.t~lighet jntressent. Val ~nycket utiymme %I: anslaget. At beslcrifn ingen 13 % Karls och Aimas 1~51-leg; flera nf detaljerna gassa nog biittre i en rolnan Bn i en Bfrentyrsbolr. LBmpar sig for imgdom ijfver 14 Br. Qosscn iris I ' m; ~-ghrtloe. Ueriittelse d, Joha~tan &amp; yri. Ofversiihtniug f i. h tyalrnn. Pris:): %. - Den lidndelse, som lliir skildras. iir l~varken sp %nnnnde eller pB ntigot satt m5irkviirclig, men man f6ljer SindB dess stillrt gBng ~ n e d ganska stort iotresse och gar jnom sig alltsolnoftast den reflelrtionen, att Johanna Spyri har en siillsynt fo1-iniga att berBtta lngnt och behagljgt samt att undvika ofverd.rifter bLde hvad sprBket och handelsema betriifiar.
Om det icke är lämpligt att tillsätta på förhand samma personer, för att granska alla möjliga ekonomiska frågor, så är det lika olämpligt att tillsätta på förhand samma personer för att granska alla möjliga lagfrågor, utan tyckes samma skäl vara förhanden hvarföre lagfrågor lika väl som ekonomifrågor böra behandlas, enl. § 82 genom serskildt tillfälligt Utsk. § 82 innehåller följande stadgande: ”Derest i någondera kammaren väckes fråga, som icke tillhörer ofvan upräknade Utsk:s behandling, men är af beskaffenhet, att Utsk:s yttrande deröfver er - Den 17 December. 307 fordras, skall, för frågans beredande, ett serskildt tillfälligt Utsk., bestående af fem ledamöter, inom kammaren tillsättas; kammaren dock obetaget att, under det ett eller flere sålunda utsedda serskilda Utsk. äro i verksamhet, till något af dem hänskjuta med föremålet för dess tillsättning likartade frågor, som sedermera inom kammaren blifvit väckta.” § 100 stadgar emelderlid att ”Derest Utsk. anser nödigt att, (ill öfverläggning om något ärende, med annat Utsk. sammanträda, skall sådant ske genom deputerade”. Uti 2:ne andra §§, 100 och 113 stadgas alt alla frågor skola behandlas af Utsk. och att den kammare, som tillsatt tillfälligt Utsk. också skall vara den, i hvilken betänk, från detta Utsk. först föredrages. Om nu samma fråga väckes i båda kamrarne, så måste båda kamrarne tillsätta hvar sitt tillfälliga Utsk. för denna fråga. Dessa begge Utsk. få icke bilda ett gemensamt Utsk. utan endast öfverlägga genom deputerade. Hvardera Utsk. måste afgifva serskildte utlål:n, som hvar för sig först skall i hvardera kammaren till granskning föredragas och sedermera komma till den andra kammaren och sålunda vexelvis gå om hvarandra på vägen. Detta synes onödigt och hade varit lätt afhjelpt om man stadgat att kamrarne egde förordna om gemensam verksamhet äfven för tillfälliga Utsk.
(Återstoden af detta lån, jemte derå upplupen 4 procents ränta, inbetaides till Riksgälds-kontoret under år 1853.) » staden Jönköping, till förlag åt dervarande handlande, fabrikanter och handtverkare samt öfrige näringsidkare, i anledning af den en del utaf nämnde stad under vårtiden 1854 öfvergångna eldsvåda; börande detta, nyssberörde år utbekomna, lån, efter 2:ne års förlopp från lyftningsdagen, återbetalas med ^:del årligen, jemte 4 procents derefter upplöpande ränta, (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1842.) (Beviljadt vid 1850 och 1851 års riksdag slamt utbetaldt under år 1851.) Transport: årlig inbetalning af 9,333 R:dr 16 sk., hvaraf räntan för återstående lånesumman godtgöres efter A\ procent. (Beviljadt vid 1834 och 1835 års riksdag samt utanordnadt under åren 1840 och 1841.) Lån för hamnby g gnader och kommunikation san st alter: till staden Ystad, för hamnbyggnaden derstädes, å ett ursprungligt belopp af 20,000 R:dr, emot 2 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta å den återstående lånesumman. (Beviljadt vid 1823 års riksdag och utbetaldt år 1824.) » staden Landskrona, å dito af 8,333 R:dr 16 sk., för iståndsättande af hamnen vid denna stad, emot årlig återbetalning af af 500 R:dr, som afgå å kapitalet utan beräkning af någon ränta. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag och utbetaldt år 1846.) » staden Warberg, å dito af 20,000 R.dr, •för fullbordande af hamnanläggningen derstädes, emot årlig inbetalning af 5 procent utaf denna summa, hvarvid 3 procents ränta för kapital-återstoden beräknas.
Nedanstående erlägga afgift till beslumda belopp, nemligen: Gesäller vid Fabriker och öfrige inrättningar, iika med Gesäller i Städerna, §. 10. Mäslcrsvenncr B:co R:dr 1: 16. §.29. Alla på landet vistande personer, som idka handel, handtverk, sjöfart elier annan borgerlig näring, erlägga enahanda afgift, som personer i städerne, med hvilka de kunna jern förås; dock ej under minimi-afgiften uti 5:le Glassens släder. Likväl befrias från sådan afgift landtmän, hvilka afyttra husslöjdsalster (hvarmed förslås sådana tillverkningar, som icke af dertill särskildt antagne arbetare åstadkommas) samt egne eller sina grannars landtmanna-produeter; såvida icke derigenom drifves verklig handelsrörelse, hvarom här förut stadgas. Alla öfriga personer ä landet af begge könen, hvilka till något visst stånd icke höra och här ej äro nämnda, taxeras för rörelse, näring och yrke, i likhet med personer af enahanda vilkor och inkomst, så vida det ej sljrkes, att de å annan ort taxering undergått. I likhet med hvad uti 11 och 12 §§ för Städerna är stadgadt, egil äfven Taxering smännen på landel att, der minimiafgifter elter a/gifter efter vissa Classer äro bestämda, ej blott ålägga bevillning ofver förstnämnde af gifter, samt mellan tvänne af berörde Classer, utan äfven påföra bevillning under minimiafgifterna för dem, som, utan alt vara alldeles utfattige och på sådan grund från afgift frie, det oaktadt ej mägta den fastställda minsta afgiften erlägga, äfvensom för dem, hvilka, ehuru egande enskild förmögenhet, likväl drifva så obetydlig rörelse, att den icke anses motsvara minimiafgiften; hvilken åtgärd i prolocollet antecknas och, genom utdrag af taxeringslängden, Pröfnings-Committéen underställes. E) Bevillning af Qvarnar och flera Inrättningar. §. 30. l:o.
D:o af Conrad Earsson, från Gottlands Södra Härad: att de på hemmanen indelde räntepersedlar, bestående af säd, hö och ved till Biskopen, LandsSecreteraren och Landskammereiaren m. fl. i Wisby, antingen mätte få lösas med penningar efter £.66 Besv. oek Ekon. Utsk. Betänkanden. markegangspris, eller ock skyldigheten att dessa persedlar erlägga omvexla äfven med hemman i Norra Häradet, som nu utgöra afrads spannmålen, hvaremot Eric Detlofsson från Gottlands Norra härad erinrat, att hemmanen i hans ort äro i allmänhet af sämre beskaffenhet än i landets Södra del; i följd hvaraf han yrkat, att utgörandet af kronoutskylderne må förblifva i samma oförändrade skick som hittills. Detta ämne, hvaröfver Utskottet nu äJigger att afgifva betänkande, och hvilket Utskottet anser förtjent af en särdeles uppmärksamhet, har redan vid flere Riksdagar förut varit föremål för Rikets Högloft. Ständers öfverläggningar och behandlades, vid den sednast förflutne, äfven af detta Utskott gemensamt med StatsUtskottet, som då, under åberopande, att uppgifvandet af genom ålder helgade rättigheter vore ett ingrepp i den medborgerliga säkerheten, ansåg sig hvarken kunna eller böra föreslå någon förändring uti hvad författningarne, rörande kronotiondens och afradsspannmålens utgörande, föreskrifva. De Motioner, som nu inkommit, innefatta egenteligen irenne särskildta föremål: 1:0 Förändring i skyldigheten och sättet att utgöra hronotionden och afrads spannmålen samt andre på hemman indelde räntor. 2:0 Förändringi föreskrift erne rörande Rån• tepersedlars uppsägning och aflevererings• Besv. och Ekon. Utsk. BctänkanSen. 267 tid, samt bestämmandet af spannemål af rads gilltighet g:o Lindring i forslingsbesväret.
Att nemligen bestämma tiden för börds-anspråks anställande till en månad efter det bördemannen fått kunskap om försäljningen, skulle antingen göra liden otillräcklig eller ock allt för långt utsträcka densamma; — att förbjuda börd efter det fem år förflutit, sedan jord blifvit såld, skulle ock kunna leda till en tidens skadliga utsträckning eller sätta bördemans rätt i beroende af köpares och säljares tystnad, och således af ett förhållande, hvilket han ej kan förekomma; — att ålägga bördeman att godtgöra äfven den nyttiga kostnad, som en köpare nedlägger å köpt jord, vore att i många läll helt och hållet hindra all börd, hvilket ej kunde stå tillsammans med bördsrättens erkännande i lag; — och en tillåtelse att i börd begagna sådant mynt, som ernottages i handel, skulle förringa den trygghet, som lagstiftaren velat bereda köpare medelst föreskriften i 5 Kap. 1 § Jorda-Balken, att hördeman skall i Rätten nedsätta fulla köpeskillingen i det mynt, som i köpebrefvet står, eller framlägga på insatta penningar sådana bevis, som allmänt i riket gälla. Men häraf följer, att Utskottet, i anledning af de förslag, som afse bördsrätten till jord å landet, ej finner sig kunna tillstyrka annan förändring i hvad lagen härom innehåller, än ofvan antydda inskränkningar; och i enlighet dermed är nedanstående förslag, såvidt det angår om förmälda rätt, uppstäldt. Det är emellertid Utskottets öfvertygelse, att dessa inskränkningar skola i väsentlig mån undanrödja de missbruk och olägenheter, hvilka bördsrätten nu medför och som föranledt klagomålen öfver denna rätt. Det återstår således för Utskottet att yttra sig angående dels den förändring af lagstiftningen, angående viderboendes och nabos lösningsrätt, som Kongl. Maj:t föreslagit, dels ock de särskilda förslag, derigenom upphälvande af nabos och frälserättsegares lösningsrätt blifvit yrkad.
Öfverdrag till Portvaklerskans pels . . 6: 8. — En ny 8ag * «. «- •. * * • * i. i6» ■ 3 st, Sågars uppskärning , , .. _ .. — 16. — Westman, för lagning af remmar, rantar m. m., 8: 4* — io U. Hampblår i:32. — ij. Mad, Svan, för lagning af smältskjortor m. m., 4*;38. — Transport af 20 famnar Yed från vedgården. till Valsverket . , , 10: Åkarelön för 200 st. eldfast tegel , — 24* — Salt. , . • • . •- • * . • ■■ 8. 1 Summa B:co Rdr 107:41* —* Stockholm den 3i December i838.. Betalt, qvitteras. St. Bolinder„ — 234 — Kongl. Stats-Kontoiets underd. Uilåfnnde, i anledning af Berättelsen om granskningen af Räkenskaperna för Stats-Verket* span mai saint SpanmålsJcreditivfunden. Stormäktigste Allernådigste Konung! i sammanhang med hvad Eders Kongl. Majlis och Rikets SlatsKontor, till fullgörande al Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning genom Remiss den 22 December sistlidet år, uti särskilt Utlåtande af denne dag underdånigst andragit, rörande Rikets Ständers Revisorers Berättelse om veikställd granskning af Stats-Verkets Räkenskaper och förvaltning för åren 1838 oell i83c), får Stats-Kontoret, i afseende på de erinringar och framställanden, som i nämde Berättelse förekomma, angående Räkenskaperna öfver Stats-Verkets spanmål samt Spanmålskreditivfonden för nyssnämde år, i underdånighet anföra följande:
I julveckan, då hela lager af porslin, glas och allehanda andra artiklar utbredas till salu å gatan, tätt intill den smala trottoaren, måste man beundra såväl fotgängarnes s o m de körandes förB r e f till I d u n måga att undvika missöden. Bland annat sågos julgranar — i krukor. af Aurore von Q vanten. En dag beslöto vi o s s för att besöka det forna klostret San Martino, vid sidan af Castel St. Elmo. talienaren tillägger sina förnämsta städer vissa (hissångkaraktäristiska egenskapsord. Så, t. ex., sä- Vi begåfvo oss till närmaste funicolaro bana), som uppför en brant stigning löper genom ger han stolt: Roma aeterna, Genua la sui berg utsprängda hvalf, rätt uppgående till Voperba, Milano la grande, Mantua la forte, Venezia la bella, Firenze la gioia, och, med ett leende, Namero, en liten bihangsstad, vacker, treflig och reguljärt byggd. Först föreföll mig färden vådlig, poli gentile! men vagnen gick så jämt o c h järnkedjorna, s o m Och tjusande är i sanning denna stad, denna höllo den, sågo så bastanta o c h säkra ut, att min Golfens grandiosa krona med sina vasaller af små- fruktan snart lade sig. Lyckligt uppkomna till städer längs stränderna, glänsande som en rad Vomeros torg, gingo vi därifrån uppför en mängd skiftande pärlor. I staden höja sig husen terassbreda trappor — i Neapel kommer man ingen väg formigt från stranden upp mot St. Elmos och Cautan de oundgängliga trapporna — till en väg, podimontes höjder o c h stigningen är så brant, att som leder fram till klostret, numera anordnadt till man ofta ser närmaste gata under sina fötter. ett nationalmuseum. Men där möttes vi af det Terasserna erbjuda öfverallt den mest storartade, ödesdigra ordet: Chiusa (stängdt). Af detta ord härliga utsigt öfver staden o c h Golfen. Och hvilöfverraskas man ofta i Neapel, då man vill beken grönska mellan mängden af palatslika villor! söka de offentliga samlingarna.
Hr von Hartmansdorff säger, att han yttrade detta om ett klassvals-förslag, men jag tager mig friheten fästa upmärksamheten derpå, att han talade då så väl om klassvals-förslagel, sorn om det Kongl., och nyttjade de citerade orden först om klassvals-förslaget och tilläde sedan ”eller också tvertom”, hvilket jag hänskjuter till dem som åhörde Hr von Hartmansdorffs yttrande. Dä han nu antingen straxt före eller straxt. efter detta yttrande förklarade sig sjelf på det mest bestämda sätt för förkastande af det Kongl, förslaget, och till och med gick så långt, att han ansåg R. o. Äd. enhälligt vara för ett sådant beslut, så liemställes, om jag gjorde ett falskt citat, då jag använde orden ”under bordet”, d. v. s, att det Kongl, förslaget skulle ligga under bordet. Jag har haft äran vara ledamot af detta Stånd lika mångå riksdagar som Hr von Hartmansdorff, och jag känner mina rättigheter så väl som någon annan; jag vet att man icke äger rättighet, man må vara President eller icke, alt göra andra ledamöter skymfande tillmälen. Hr von Hartmansdorff har likväl i anledn. af detta mitt citat,! begagnat ett uttryckssätt, som gifver mig anledn. att erinra honom derom att grundlagen förbjuder att emot någon nyttja personligen förolämpande uttryck och att om någon ledamot här vill uphäfva sig till skolmästare för andra, behöfvcr man icke ställa sig under denna ledamots färla. Detta yttrande anser jag lämpligt i anledn. af Hr von Hartmansdorffs anförande. Den 11 December. 123 Frih. Palmstjerna, Nils Fredr. : yi känna här icke Presidenter, icke tidningsredacteurer, vi känna ingen annan titel än den, som Riddarhusets matrikel medförer. Jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm, och H. R. o. Ad., om användandet af andra titlar är med husets sed förenligt eller kan anses behörigt. Frih. Tersmeden: Afven jag önskar att vi snart mätte kunna öfvergå till föredragn:slistan.
Det visar sig således uppenbart, att i stället för att det så mycket omtalade förhållandet, att Bondeståndet utgör r9ff:delar af Nationen, skulle i detta Län äga rum, nämnde Stånd icke innefattar mer än omkring Ä;del af hela folkmängden; varande det anmärkningsvärdt, att, då Ridderskapets och Adelns antal under ifrågavarande fem år ökats med 17 procent, Borgareståndet med 6r9ff dito, Ståndspersonernas med 8 procent samt ägarne af jordlägenheter ulan åsatt mantal med 6r4ö- procent, tillökningen af Bondeståndets antal utgjorts af endast 2r9w procent; hvaraf vill synas, som skulle, derest de nu anmärkta omständigheter allt framgent fortfara, förhållandet 5 emellan antalet af besutne Bönder i jemförelse med antalet af Adelsmän, Borgare, Ståndspersoner samt ägare af jordlägenheter utan åsatt mantal komma att så småningom förändra sig till sistnämnde fyra Ståndsklassers fördel och det egentliga Bondeståndet således redan hafva hunnit kulminationspunkten af sin tillväxt i starkare proportion än de öfriga Stånden, oberäknadt, alt den egentliga arbetsklassen, tjenstehjon, torpare med flere, som med gx3ff procent under ifrågavarande år tillvuxit, således ökas uti långt högre progression än de öfrige med jordbruk eller andra industriella yrken sysselsatte samhällsklasserne, med undantag likväl för Ridderskapet och Adeln. Länets folkmängd uppgick, på sätt Tabellen N:o 2 ulvisar, år 1S10 till r 1 i,85o, men deremot år 1840 till 177,694 menniskor, samt företedde således en lill vext af 65,844 personer; och så vida, som man väl ännu måste antaga, att Länet på långt när icke är öfverbefolkadt, samt att en stor folkmängd med utvägar lill bergning af landets produkter utgör elt samhälles styrka, så visar sig härutaf, huru välgörande och lyckosamt i detta afseende det antagna och under mer än 3o år konseqvent fullföljda Regeringssystemet äfven för detta Län varit.
IS’:o 4 nyttjade ordalag, såsom "fullgörande al allmänna åligganden, befordrande af ordning oell Sedlighet’’ &e. så skulle man genast träffa in på ett gebit, der Statens embetsoch tjenstemän, efter utfärdade allnänna författningar, redan äga en myndighet, hvars upphörande eller sättande å sido troligen icke så lätt medgåfves. Orsaken, hvarföre olika meningar skulle snart föranleda lill alfvaisamma stridigheter hamm, ligger nästan belt och hillel i Sveiiges närvar, hierarehiska riktning, lili begäret efter makt — allt ofvanifrån nedåt — i oell för maktens skull. Det i sig sjelf naturliga vore väl , att ingen eflerslräfvade ett sysslande för andras räkning än sin egen, ulan ansåg sådant snarare för ett besvär, hvilket endast känslan af allmän atida och förvärfvande! af allmän erkänsla kunde motväga; men embetsmannavälde! lyder en annan naturlag, nemi. att all makt söker utvidga sig, och der denna i sekiel' herrskat, der leifves svårligen den motsatta allmänna andan. Vill man nu inlära communal-styi else, så borde nian först tillse: om man kail eller får lof att minska e ni b e t-sm a n n a - i n f I y landet, och dernäst: om man kan framkalla allmän anda? Detta är dock politiska oell moraliska problemer, soln icke lösas med än aldrig så många reglementarisk» paragrafer, utan bero, såsom allt godt, på en gåfva ofvanifrån!! Blir denna gåfva en gång gifven, finner Sveriges Konung sig en gång nöjd med alt skydda i stället för alt minutiöst styra, så träda Dess tjenare villigt ur vägen för den verksamhet, som, efter allmänt localt förtroende, uppdrages åt menighetens för hvarje ärende dugligaste män. Och sådane komma då ej heller att fattas, närde icke tillbakasättas, hindras eller förföljas — hvilket icke alldeles är utan exempel — af dem, som under närvar. systöme icke tåla några medtäflare.
Uti 170 §:n rörrde kostnaderna för de sadelställningar för armeen, hvarmed Ryttmästare!! Åkerstein haft befattning, börjar Utsk. med en förklaring, att som frågan ännu beror på vederbör, domstols handläggning, något tillgörande från R. St:s sida i detta ämne icke för närvar, kan ifrågakomma; men Utsk. slutar med ett tillstyrkande, att det Ryttmästare!! Åkerstein tillagda arfvode må upphöra. Om nu, mine herrar! Rytlmästaren Åkerstein genom dom blir förklarad berättigad att uppbära så väl den med qvarstad belagda som öfriga delen af detta arfvode; så frågar jag, hvar R. St. då skulle stå med deras ifrågavar. hemställan bos K. M. Jag skulle tro, att lätta tiden att utlåta sig i denna sak först inträffar då målet genom Iagakraftvunnen dom är afgjordt. Rörtde 175 §:n, angtde åtgärders vidtagande för tillVägabringande af en balance-frågas utredning och afskrifning af det belopp, hvarföre liqvid ej står alt vinna, gäller samma anmärkn., sorn vid flera andra §§:r, att Utsk. icke föreslagit någon und. skrifvelse i ämnet till K. M. samt dess innehåll, ty Utskts förslag bör jemväl innefatta de termer, som i den und. skrifvelsen skola begagnas. J Den 37 M a j f. m. På grund af dessa nu af mig gjorda anmärkntr, anhåller jag om återremiss af detta betänkande. Hr Peyron, Gustaf Abrah.: Då de flesta af R. Sits revisorer gjorda anmärkntr mot Krigs-collegii förvaltning blifvit af StatsUtsk. underkända i anledn. af de förklaringar deröfver, som Krigs-colltm afgifvit , så skall jag blott uppehålla mig vid 3:ne punkter af det ifrågavar. betänkandet. Revisorerne hafva fastat uppmärksamheten derpå, att i Fortifications-afdeIniagens räkenskaper finnes upptagen en utbetalning af 3g6 r:dr 4 s^- l‘ll reparationsarbeten vid Haga lustslott. Saken förhåller sig sålunda.
M:ts högstberörda nådiga framställning, beviljat den för tillbyggnad af Vetenskaps-Akademiens hus erforderliga summa 300.000 R:dr B:ko, samt ali halfva beloppet deraf, 150,000 R:dr B:ko eller 225,000 R:dr R:mt, må, under nu ingångna stalsregierings-period, i mån af behof, till vederbörande få utbetalas. 20:o. Till Rikets Ständer har jemväl E. K. M:t under den 21 Juli sistlidet år aflålit nådig proposition, deruti, efter en redogörelse för Veterinär-Inrättningens i Slockholm uppkomst, organisation och verksamhet, samt uppgift å de lokaler, som blifvit ställda lill dess förfogande, förmäles, hurusom Direktionen för nämnda inrättning under den 31 Januari samma år fästat E. K. M:ls nådiga uppmärksamhet å åtskilliga omständigheter, hvilka, efter Direktionens förmenande, bidraga att motverka ett fullständigare uppnående af Veterinär-läroanstaltens ändamål; alt härtill i främsta rummet mäste hänföras beskaffenheten af de, åt inrättningen upplåtna byggnader, hvilka befunnes dels alldeles förfallne eller fordrande en skyndsam hjelp för att icke blifva del, dels ock otillräckliga, helst flera större och mindre träbyggnader, såsom odugliga, borde rifvas; att Direktionen låtit gefiom Ofverintendents-embelet undersöka för handen varande brist fä 11 i g I) e