Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Förslag j Constitutions-Utskottet vid återremissens besvarande framlägger _, kimna Stånden antingen förkasta, eller, med eller utan förändring_, godkänna. Om Förslaget af samtliga Stånden godkännes, skall det hvila till påf öljande Riksdagj såsom ofvan sagdt är. Ogillas detsamma affalla Stånden, förf alle frågan. Blifva icke samtlige Stånden om förslagets godkännande eller ogillande ense, skall Constitutions-Utskottet, genomväl af Riks-Ståndens Plena, förstärkt till ett antal af Tjugu personer af hvarje Stånd, medelst samfäld Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 3. 27 mot två, deras, som beslutet uppskjutit. Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag Propositionen till bifall upptaga. Samtycka då alla Riks-Stånden till Konungens förslag, begäre de dag, att på Rikssalen få Riksens Ständers bifall dertill afgifva. Antaga icke Riks-Stånden samfäldt Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemne Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen till Konungen genom deras Talmän. Om vid Riksdag, då grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum utan Konungens och alla fyra Riks-ståndens sammanstämmande beslut. omröstning afgöra_, huruvida förslaget må hvila till följande Riksdags eller genast förkastas. Aro samtlige Stånden ense om förändring i en eller flera delar af Förslaget, skall detsamma j sålunda föt ändradt, blif va livilande till nästföljande Riksdag. Aro Stånden af olika tankar om de för ändringar j som i Förslaget böra göras, och dessa ej kunna, uppå Constitutions-Utskottets framställning till Riks-Stånden, sammanjemkas_, skall genom omröstning, som af Utskottet föreslås, i Förstärkt ConstitutionsUtskott bestämmas,hvilken förändrade ordalydelse, som skall blifva livilande eller , om ingen sådan godkännes j att all fråga om ändring i Förslaget förf aller.
Generalitet, o) Generalitet utgöres af 5 general-befälhafvare, 1 inspektör för kavalleriet, 1 general-fälttygmästare, chef och inspektör för artilleriet samt 1 chef och inspektör för ingeniör-brigaden och öfver rikets fästningar. Villkor för förordnande till general-befälhafvare är, att vara major eller öfverste vid general-staben, infanterieller kavalleri-vapnen. För att kunna förordnas till chef och inspektör för artilleriet eller ingeniör-brigaden fordras, att vara major eller öfverste vid det vapen, hvaröfver inspeklions-förordnandet erhålles. Hvar och en af generalitetet innehafver generals-grad. Art. 2. General-Staben, b) General-staben utgör en särskild corps, c) а) Se vidare Tah. 3. б) Se vidare Tab. 4. c) Derigenom att General-staben utgör en särskild corps samt fordrin garne för densamma blifvit utsträckte lill speciel och praktisk kän - Den 11 Mars f. m. 149 För alt vinna inträde i general-staben erfordras, alt innehafva subaltefn-officersgrad vid något af infanteri-, kavallerieller artillerivapnen saint alt i denna egenskap hafva med utmärkelse tjenstgjort minst 2:ne är, och att med approbation hafva undergått den, för inträde i generalstaben, fastställda examen. Efter uppfyllandet af de i föreg:de punkt omnämnde villkor, erhålles, så framt ledighet äger rum, anställelse som elev i generalstaben med denna beställning åtföljande lön och med bibehållande af förut i arméen innehafvande gradbenämning. Tur som elev i generalstaben räknas, utan afseende ä innehafvande grad, ifrån examens dato. Bland flera sökande till elevsbeställning, gifvet’ högsta examensbetyget företrädet. För befordran inom general-staben erfordras att, vid de vapen, (infanteri, kavalleri eller artilleri) som eleven vid dess inträde i generalstaben ej tillhört, hafva tjenstgjort vid hvardera 2 år, samt 1 är med approbation vid general-stabens topografiska afdelning och j är antingen i depart:s-chefens eller general-stabens expedition.
I denna punkt visade sig visserligen till en början mycken betänklighet hos allmogen, bvilket föranledde till många och långa öfverläggningar inför Läns-styrelsen, som likväl sedermera möttes med så mycket större beredvillighet; och kan jag icke underlåta här omnämna, att nu mera Herr Öfverstfithallaren, General-Majoren och Riddaren Grefve Hamilton, som öfvertog ledningen af det första företaget i denna väg, och deri med sig förenade andre män af ståndspersoner och allmogen, samt flere andre af ortens herreklass, hvilka, på samma sätt, satte sig i spetsen för de sednare vägbyggnaderne, tillkomma stor förtjenst af framgången utaf dessa arbeten. Kaptenen 13 vid Kong]. Topografiska Corpsen John Backlund, som handlagt undersökningarne, samt uppgjort planer och kostnadsförslag till vägförändringarne, har, genom ett lyckligt sätt att vinna allmogens förtroende, kunnat under ofvannämnde förberedelser åstadkomma föreningar, hvarigenom tvister om expropriationer, ersättnigar och mera dylikt förebyggts och skyndsamhet vunnits. Käi denna berättelse nedskrilves, äro följande arbeten af förenämnde beskaffenhet redan fulländade, nämligen: Omläggning och förbättring af vägen emellan Jönköpings stad och Råby gästgifvaregård; utgräfning af Kruthusoch Sanna backarne på samma väg; Omläggning af vägen emellan Jönköping och Ingaryds gästgifvaregårdar; Dito inom Rogberga pastorat emellan Tenhult och Sjöberg, samt Heljaryd och Torp; Dito öfver Ilusqvarna Klef emellan Jönköping och Wireda gästgifvaregård; och slutligen Emellan staden Eksjö och Esperyds gästgifvaregård. Dessutom är under arbete en ny väganläggning emellan Uppgrenna och Ödeshög; undersökningar och förslag till åtskillige andre väganläggningar derjemte dels redan verkställde och dels under handläggning. $ 4. Politisk författning. Kammarverkcl foreter ingå märkbara förändringar, hvilka, fastmera, inskränka sig till utbyte af ett komministersboställe, några skatteköp, en del nva mjöloch sågqvarns-skattläggningar och två nya manufakturverk. Hemmansklyfningen har ännu icke förorsakat allmännare obesutenhet. eller särdeles försvårat drätselförvaltningen.
Uti den nådiga propositionen har Kongl. Majit läckts förklara, att Kongl. Maj:t funne det icke kunna bestridas, att det sedan äldre tider begagnade sätt att till embetsoch tjenstemäns allönande eller vissa inrättningars underhållande m. m. anvisa kronans räntor att af vederbörande sjelfve uppbäras, icke allenast i betydligare mån invecklade räkenskaperna, utan ock, under tillämpning af nu gällande stadganden, angående sättet för grundskatternas utgörande, vore för räntegifvaren serskildt betungande, jemte det indelningshafvaren äfven å sin sida kunde ega flera anledningar till missbelåtenhet, enär dess ränteoch tionde-anslag icke utfölie förr än flere månader efter utgången af det år, för hvilket de voro beräknade, samt i öfrigt kunde, i följd af tredska eller bristande tillgång hos den skattskyldige, inträffa, att levereringen än längre fördröjdes eller alldeles uteblefve, m. m.; men om det alltså å ena sidan vore ovedersägligt, att genom indelningarnes indragning till statsverket både enkelhet i förvaltningen och lättnad för de skattskyldige skulle uppkomma, äfvensom alt det indelda lösningssättet vore förenadt med olägenheter äfven för indelningshafvaren, borde dock å andra sidan tillses, att, under behörigt afseende på statens tillgångar, förändringen utfördes på ett sätt, som innefattade full rättvisa både emot räntegifvaren och indelningshafvaren, och hvarigenom icke nya olägenheter, i de förut befintligas ställe, framkallades. Ehuruväl Kongl. Maj:t i nåder ansåge kommitterades framställda förslag rörande indragning til] statsverket emot bestämda ersättningsbelopp i penningar af de indelda löneanslag, som direkte voro för vissa tjenster anvisade eller afsedda, samt de löneanslag till indelda arméen, hvilka utaf lönings-direktionerna disponerades till fördelning emellan löntagarne, vara ändamålsenligt för beredande af en bättre ordning och större enkelhet i afseende å så väl uppbörd som räkenskap; funne dock Kongl.
Ar det rimligt att stifta en sådan lag? Jag medgifver, att med en dylik lagstiftning kan man icke anse det vara för hårdt, att för 4:de resans öfverträdelse ålägga straffarbete från 2 månader ända till ett år, emedan detta icke kan anses motsvara högsta kroppspligt. Sådana straffbestämmelser hafva hittills inom vårt land icke varit använda för så beskaffade förbrytelser. Den, som öfverlaslar sig huru många gånger som helst, kan deremot, oaktadt dylika förseelser ofta nog leda till brott, icke, efter den nya författn:n, underkastas annat än böter, då han ändock, enl. gamla lagen, slutligen kunde drabbas af arbetsansvar. Emellertid torde det icke kunna låta sig göra att nu på stående fot omskrifva §:n, så alt den blir antaglig; men då något måste göras, skulle jag tro att, under förutsättning, det man finner förvandling till vatten och bröd, åtminstone efter den tariff, som Utsk. föreslagit, oanvändbar, bäst vore att inskränka sig dertill, att stadga bötespåföljd äfven för 4:de resan, och blifva dessa böter bestämda till t. ex. 80 R:dr, tror jag, att det kunde vara ganska tillräckligt. Hvad sista mom. angår, hvilket handlar om, huru den, som förut undergått bestraffning för oloflig bränvins-minutering, skall anses, så kan det visserligen vara ganska tvetydigt, huruvida en sådan person, om han sedermera förnyar sin förbrytelse, kommer att ådömas något högre ansvar., än för första resan dylik förseelse; ty man kan icke veta, huru lagen i denna del kommer att tillämpas. Svårligen kan jag emellertid tro, att den, Den 7 Oktober e. m. 157 som förut gjort sig skyldig till lönnkrögeri och kommer åter, icke då skall straffas såsom för iteration. Delta torde dock lämpligast böra öfverlemnas åt den lagskipande makten, och jag får fördenskull förena mig med de Hrr, som yrka att mom. måtte afsläs. Hr Printzensköld: Frih.
”Rifva nera – ä’ ni galna! Ja ja, j ville väl gerna rifva ner hela jordklotet, om j kunde.” Men utan att vidare låta störa sig, öfvergick Flintbåtsman nu till mera enskilda saker. Likväl utgjorde Rio Janeiro utgångspunkten, hvaromkring det hela vände sig; och allt det öfriga var lika godt och pålitligt, som jordgloben. Icke sällan besökte Arve rektor Flints föreläsningar; och då hade gubben alltid den artigheten att vilja lemna kathedern, en gammal skinnklädd länstol med lappade ben, åt läroanstaltens aktade eforus; men Arnman satte sig på en af bänkarne, och hörde med rätt mycket nöje, huru fader Flint fortgick i sin befattning. Sedan barnen gått, samtalade de om ett och annat, som rörde inrättningen; och alltid återvände Arnman nöjd och belåten från den gamle, treflige läraren. En förändring under denna tid måste vi ännu omnämna, hvilken kändes blott, inom Arnmanska huset, men synnerligast för fru Kathrina. Hennes vän, hennes trogna sällskap, och hvarföre icke hennes skötebarn, slumrade sedan ett år tillbaka under den enkla vård, som Arve tacksamt rest till hans minne. Gumman Arnman, alltid undergifven, i glädje som motgång, led tyst af sin saknad; men hvar gång hon, vid öppnandet af lönlådan i salig fars pulpet, kastade ögonen på de der förvarade pappersdockorna, kände hon en tår stjäla sig väg ned till dessa gubben Askenbergs älskade lekkamrater, hvilka utgjorde hans fröjd ännu i sista stunden, då han, utan att sjelf veta det, stilla afled i sin länstol. Men det är nu tid att återvända till vår hjeltinna. Gabriella hade trogen och längtande räknat dagarne af tvenne långa år. Det tredje var nyss börjadt, då Birger en dag, vid återkomsten från Götheborg, medförde en fremling, hvars skarpt väderbitna hy, yfviga polissonger och rättframma sätt antydde en sjöbuss af gamla skolan, dit han ock hörde. Birger presenterade kapten Kocher, en man, som rest vida i verlden och nu sist återkommit från en tur åt Södra Amerika. ”Amerika?” utbrast Gabriella, och hennes kinder blossade varmt.
Genom rättigheten för officerare att återbetala sina skulder lill gamla passevolance-cassan med armeens accords-amorterings-obligalioner, i en tidpunkt, då dessa obligationer utgåfvos till en stor del af armeens officerare såsom full liqvid för deras occorder, linder det att tillfälliga orsaker nedtryckte dessa obligationers försäljningspris lill 83 proc. oell derunder, oell genom förstärkandet af en cassa, som under denna conjunctur kunde komma de innehafvaie till biträde, hvilka ej ägde styrka att bålla på sina obligationer, till den snart inträffande tid, då de uppgingo till pari och deröfver, förekoms, med biträde af Konungens och Kronprinsens enskildta bemödanden, ett ytterligare fall, och lindrades i någon mån deltas följder. Jag öfverlemna!' åt arme'ens officerare alt bestämma hvilkendera åtgärden mest afsett Rikets sannskyldiga nytta, denna af Re ■ geringen, eller Ständernes samtida beslut att neka ett temporärt förskott af banken af 100,000 r:dr för belåning *hf dessa obligationer, i ett ögonblick då banken på 2:ne år indragit 2 millioner r:dr af dess sedelstock. N:o 47- Då i anledn. af K. M:s beslut rörrde nya Trollhätle-bolaget Konungens rådgifvare af Ulsk. blifvit ställda inför Riksrätt, vill jag bär endast till besvarande upptaga den anmärkn , att Konungens rådgifvare här sinäs icke ”hafva tillräckligt uppskattat vigten af Göthaoch ”.Nya Trollhätte-canalernas förening i samma ägares hand.” Här synes Utsk. alltför lättroget hafva afskrifvit en på annat häll väl känd anmärkares, af välbekanta orsaker, framställda satser; ty af Statsrådets protocolhr bade Utsk. bort inhemta, att Götha-canal-bolag, samtidigt med frågas väckande om öfvertagande af Nya Trolihätte-anläggningen, nödgades hos K.
Friherre Liewen, Berndt. ~ 45* 216’. Friherre Ribbing, Föll* möglig Herr Flach, C? D ' Eric,. y 43- 66. Herr Lilljehök till Gallared, Fullmägtig Herr Lagerheim, Olof 49* 56. Herr Trolle, Arvid. 58. 165- Herr Dufva, Full mägtig Herr af .Sillén, Carl Wilhelm. 59* 592. Herr Bosén, Paul, 44* Ridd. o. Ad. Erot, 155- **34 Den 25 Juli e. m. Herr Tigerschöld, A. L. 38. 478. Herr Printzenschöld, »<So6. P. A. 38. Herr Flach, Carl. 43- 1898. Herr Löwenschöld, Carl Fr. 37* 1942. Herr von Engeström, Jöh, Math. 58. 2x60. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard. 38* 2x83. Herr Gripenswärd, F.A. 39- Suppleanter. XI5. Grefve Lagerbjelke, Axel. 36. X& Friherre Kurck, Knut. 36. 324. Friherre von Ehrenheim, Fullmägtig Herr von Ehrenheim, J. L. 35. 59. Friherre Rålamb, Claes. 34 Den 27 Juli f. rri. jilstetades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Hög^ lufi. Riddetskapets och Adelns Plenum den ö5 juli a S i 5- Si D. Éfter Uppläsning af de tili pro* jfeCtet till Bevillningsförordning frätnstiflltla tvänne alternativ i afseende på frå* gän oiii beloppet af UppbördsProCenteii töt MdntalsGommissarlerna i Stockholms Stad, beslöt Ridderskapet och Adeln att gilla det af dessa alternativ* sötri densamhta till ^ ProCent bestämmer. tTÉ Supra4 Höglöfl.
Sedan Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af 1 I punkten i BankoUtskottets Betänkande JVs 37, beslutat, att sådana skiftesoch odlings-lån, som, enligt 160 § af det vid sednaste riksdag utfärdade banko-reglemente, finge meddelas åt enskilda jordegare, som, till följd af skiftes-författningarne, varit nödsakade att utflytta från byar och hemman samt inrätta nya bostäder, efter 1857 års slut, icke komme att vidare från Rikets Ständers Bank beviljas, har Riksdagsfullmäktigen Ola Mänsson från Christianstads län, uti en, med åberopadt stöd af Riksdags-ordningens 56 §, inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, deruti vice Talmannen Anders Andersson från Skaraborgs län samt Riksdagsfullmäktige J. G. Wasmuth från Stockholms.
Om ock delta förslag skulle, på grund af den värde talarens gjorde anmärkmr, gå i qvaf, hoppas jag likväl, att hvarken han eller någon annan kan misstaga sig om alt afsigten å mia sida endast har varit att vinna det ändamål jag i motionen antydt, nemi. större snygghet i beväringsmanskapets klädsel, och att äfven genom detta medel befrämja hos dem en ökad lust för yrket, utan att förorsaka någon ökad kostnad för Staten. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs och remitterades äfven lill Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. II r B r å k e n h j e I m s, Pehr Reinhold, d. 24 dennes f. m. på bordel lagda motion, ang:de förändring uti nu gällande författningar our mätt, mål och vigt. O Ånyo föredrogs Hr Lagergrens, Anders, d. 24 dennes f. m. på bordel lagda motion om inrättande i Stockholm af en normalskola för frunlimmersundervisningen. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Jag anhåller vördsamt att i anledn. af den nu föredragna motionen få anföra några ord. Hr Lagergrens motion innehåller ett förslag att här i Stockholm mätte inrättas en normalskola för fruntimmers under - Den 26 A u gus ti. 559 visning. Vi veta alla, åtminstone de äldre bland oss, huru, innan den, under framlidne Ärkebiskop Wallins inspeclion inrättade fruntimmersskola här i Stockholm af den för tj en te Professor Fryxell blifvit bragt till stånd, fruntimrens undervisning varit i högsta grad .ytlig. Endast få kunskapsämnen hörde då egentligen dertill, och den var ställd på hvad man kallar lalenter, utan att åsyfta någon grundlig bildning. Sedan Professor Fryxell här i Slockholm hade inrättat sin skola, fick i allmänhet fruntimmers undervisning en annan riktning.
Befallningshafvande i Länet samt kammar-kollegium uti afgifna utlåtanden, tillförene hos Kongl. Majit anfördt och upplyst, än äfven de under frågans handläggning hos Domstolarne förekomna omsLändigheter, i nåder förklara honom berättigad, att för omförmälde husröta åtnjuta ersättning af allmänna medel, eller i brist af tillgång dertill, att få innehålla arrendet under nästföljande år till ett emot ifrågavarande husröta svarande belopp; hvarjemte, för den händelse detta yrkande ej kunde vinna nådigt bifall, klaganden underdånigst anhållit, alt Kongl. Majit malte af gunst och nåd bevilja honom den begärda godtgörelsen. Stats-Utskollels Utlåtande, N:o 76. 3 Kongl. Majit, sorn vid förehafd pröfning af detta ärende, funnit de anförde underdåniga besvären icke kunna vinna afseende, har likväl, med hänsigt till de uti ifrågavarande mål förekomna bevekande omständigheter samt vid betraktande tillika af ej mindre den utmärkta drift, hvarmed Söderholtz den af honom arrenderade egendomen, håde till åbyggnad och häfd, förbättrat, än ock den högst betydliga tillökning uti arrende-afgiftcn, som genom det af Söderholtz gjorda anbud erhållits, behagat uti afläten nådig proposition, (N:o 14 i 1 Sami. 1 Afd. af bihanget lill Riks-Ståndens Protokoller) föreslå Rikets Ständer att Söderholtz eller hans rätts innehafvare må för den vid hans tillträde befunna husröta, hvarför någon ersättning utaf afträdaren icke kunnat vinnas, erhålla godtgörelse på det sätt att beloppet deraf, lika fördeladt å hvarje af de återstående arrendeåren, får vid arrendets liqviderande afräknas.
St. då ändtligen må blifva i tillfälle alt besluta öfver detta så länge påtänkta vigtiga ämne, som utgör så att säga sjelfva grundvalen för många öfriga delar af lagen. Jag tillstyrker återremiss af betänk. Hr Bruce, Rob. Ed v.: Det gentila militära sätt, hvarpå Frih. Raab afhandlat denna fråga, föranleder mig att instämma med honom. Han har talat om avantgarde och tiraljörer m. m. På vår sida anser jag honom höra till arriergarde!. Sjelfva kärnskottet var skjutet af Hr Gripenstedt och det gick bra, ehuru ej deraf förorsakades någon kontusion. Man har eljest talat om den stora summan af 300,000 r:dr, som till detta arbete skall åtgått. Denna summa är visserligen betydlig, men fördelad på 3 millioner menniskor golden dock blott 5 sk. per man; och del är väl icke för mycket för att få ett ordnadt lagverk här i landet. Sä var äfven förhållandet med Götha kanal. Den kostade stora summor och man arbetade mycket mot dess anläggande; men nu utgör den en ärestod för Gr. Platen. Skola vi väl i afseende på lagverket följa Hr Rääfs råd och låta arbetet hvila, på det byggnaden må kunna sätta sig, eller vore det icke mycket bättre att fullborda den? Jag tror detta sednare vara bäst; behöfves någon sporre för lagberedningens ledamöter till påskyndad verksamhet, så är Regeringen bäst i tillfälle att applicera den. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s utlåt. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jag börjar med att hembära StatsUtsk. min tacksamhet för dess utredning af de kostnader, som de mångfaldiga lagcomitéerne förorsakat staten. Jag skulle likväl önskat, att Utsk. derjemte jeni fört beloppet af dessa kostnader med värdet af sjelfva det derför verkställda arbete, hvarigenom R. St. vunnit en ytterligare upplysning i ämnet. Mig synes likväl alt en temligen allmän tanke utbredt sig derom, att dessa comitéer och beredningar icke ännu ledt till något dugligt resultat.
Jag sade, att de personer, hvilkas talan motionären förer, tro sig hafva djupare inträngt i Evangelii anda och äro lifvade af en mera sann kristendom än andra. Det är möjligt, men jag tror dock, att om desse kristne förnya sina bemödanden att ännu djupare intränga i andan af den Heliga Skrift, så skola de derur säkert hemta en större kristlig ödmjukhet, än den, hyaraf den ifrägavande motionen lemnar prof. Den stora bristen i detta afseende framlyser ock uti ett svar som skall hafva blifvit afgif vit af Den 7 December. 129 vet af de olycklige Läsarne i Orsa å en af den utaf K. M. fölordnade kommissionen framstäld fråga. Det anföres såsom varande af högre värde än alla kommissionens frågor. Frågan rörde det andliga och offentliga Presterskapets verksamhet och förhållande till hvarandra, och derpå svarades: ”Det andliga presterskapets är nöjdt att tiga, då det offentligen predikar rätt Guds ord.” Jag vet icke hvad denna skillnad emellan det andliga och offentliga presterskapet har att betyda, men svaret tycks innebära ett stort andligt högmod. Uti anförandet föreslås den Norske Dissenter-lagens antagande i Sverige och i följd deraf ett makulerande .af conventikelplakatet. Såsom skäl härför anför talaren att våld skulle vara begånget emot fromma kristna och att man redan borde vara i åtnjutande af hvad i detta fall sökes, dels till följd af våra bekännelseböcker, dels genom ordalydelsen af vår Grundlags 16 §. Ofverheten såsom kyrkans högsta styresman vore ett orättmätigt inträngande på kyrkans område, misstroende egde rum till Presterskapet i allmänhet samt om öfvertygelsen af deras oförmåga att tillfredsställa folkets andliga behof. Jag vill betrakta såväl formen af de gjorda framställningar som de vådor för vår lära, som genom detta förslags antagande kunna upstå. Jag vågar återkalla i edert minne, mine Hrr, det språk och de uttryck vi här hafva hört. I början säger motionären i afseende på våldet: ”Prester och rättsbetjente inspärra och plåga landets innebyggare för det de af kärlek till Gild och Hans