Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I en af hufvudstadens moderna palatsbyggnader, högt uppe vid takåsen i en s. k. vindskupa, bodde sedan några år en flicka, som genom trä- get arbete på en större syatelier förtjänade sitt dagliga bröd. Visst värkte ryggen och visst svedo ögonen, då hon efter tolf timmars arbetsdag, sent på kvällen trefvade sig upp för den sista mörka trappan, men hon klagade ej. Tvärtom hvilade en stilla frid öfver det själfulla ansiktet, liksom den lilla kammaren i all sin anspråkslöshet bar prägel af en viss hemtrefnad. Öfver den väl uppbäddade sängen var ett hvitt täcke utbredt; på den lilla furubyrån stodo några fotografier framför spegeln; på bordet låg en bibel och på fönsterbrädan stodo ett par väl vårdade krukväxter. » Huru kan du ha tid med det här skräpet, » utbrast en kamrat, som en söndagsafton sökte Elin, pekande på krukorna. » Icke skulle det falla mig in att ägna ett ögonblick åt några blommor. » » Och jag kan icke undvara dem, » svarade Elin, » de fylla så väl upp tomrummen i mitt lif. » » Ja, du är olik oss andra, » inföll kamraten, » och vi undra ofta, hvarifrån du får ditt solsken. » » Åh, jag bor ju åt solsidan, » återtog Elin med ett egendomligt leende. Som sagdt, närmade sig julen, då Elin en morgon med lika mycken undran som glädje upptäckte ett par små knoppar på sin enkla månadsros. Det var något ovanligt för årstiden, men de soliga dagarne under adventet kommo knop parne att svälla, och det var med en känsla af nästan moderlig ömhet, som den ensamma flickan dag från dag följde deras utveckling, och huru trött hon än var efter dagens arbete, kunde hon ej öfverlämna sig åt hvilan, förrän hon kastat en blick på sina älskade rosenknoppar. Tänk, om de skulle slå ut till julen! Hvilken förtjusande julklapp skulle det ej blil 407 Och julaftonen kom med strålande solsken och glittrande rimfrost på träd och buskar, och som den inföll på en söndag, var Elin ledig och såg med obeskriflig glädje vid sin återkomst från högmässan i kyrkan, att rosenknopparne brutit sitt fängsel och nu stodo fullt utslagna i middagssolen.
Ridderskapets och Adelns återremiss af Betänkandet om 5 Helgedagars indragning. s:o Från Statsutskottet, af den 31 Maj, angående Stockholms Stads samt de öfrig* Städernas Källarfriheter Sto Från StatslJtskottet, af den 31 Maj, angå? ende Riksdagsmannen Hans Hanssons från Kopparbergs Län motion, om Kronoutlagornas debitering och qvittering efter Mar4 kegångspris 4:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj, rörande Landshöfdingen m, m. Focks motion om lön för år 1813. 5:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj, rörande Riksdagsmannen Sandstins Memorial om tillstånd att få erlägga Kronoutskyl» derna i Spannmål, 6:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj» Otti Ridd, Q. Ad, Prat, N:o 4^. Den 15 Juni. e. itt. underhållande af Slottsbyggnaderna på Kungsör. Företogs till afgörande Statsutskottets , den 8 dennes på bordet lagda , Betänkande , af den 31 nästlidne Maj, om tillÖkt penningeanslag för LagComitéen. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludviga yttrade: Goda Lagar äro för ett samhälle af största vigt. För att få sådana utarbetade, bör visserligen ingen kostnad sparas, ehuru de föreslagna 20O0 R;dr för hvardera af de arbetande Ledamöter 1 LagComiiéen synes vara mycket; heldst flere äro Embetsman häri staden, som innehafva löner förut. 1734 års Lag är i det hela ganska god, och de lagrum, sorn tarfva förbättring, hade, kan hända, kunnat lättare blifva ändrade, på satt förut varit brukligt vid Riksdagarna. Emellertid är detta icke egentligen föremålet för denna min anmärkning; det ar Lagskipningens förfall hvarpå jag önskar Högloft. Ridderskapet och Adeln täcktes fästa sin uppmärksamhet. Hvartill gägnar att använda kostnad för att erhålla goda Lagar, om de af Domaren icke enligt Lagens bokstaf toik.s?
Betänkan den. vid Ståndens Beslut uppkomna skiljaktiga meningarne böra sedan commnniceras Utskottet, för att, så mycket möjligt är, dem sammanjemka (hvarvid ingen skillnad ar gjord, i fall nieningarne äro två, tre eller fyra)} hvarefter Utskottet bör med förslag öfver jemkningen till Plena inkomma, hvilka sedermera först då definitivt besluta. Sådant har äfven förut verkeligen skett med flera i detta Utskott förekomna mål. Det påstående, att jemkning icke skulle äga rum, då endast två skiljaktiga meningar linnas, vore i min tanka att utesluta densamma, dä den lättast kan vefkställas. Icke heller synes det rätt och med förnufts-grunder enligt, att låta en allmän fråga förfalla, så länge ett medel återstår att försöka meningarnes förening, hvilken endast i det fall kunde anses omöjlig, då de i sjelfva hufvudsaken linnas hafva genom afslag och bifall kommit i rak motsats mot hvarandra. Stadgandet uti 75 §. att, om två Ständ stadna mot två, målet skall antingen förfalla, eller, om det icke det kan, afgöras genom Nämnd, linner således efter min tanka icke tillämpning förr, än stadgandet uti 73 §. af Riksdagsordningen blifvit uppfyldt, det vill säga icke förr än det förestrifna jemkningsförsöket i Utskottet verkeligen skett, men frugtlöst aflupit, och Stånden kommit i tillfälle att enligt samma §. definitivt beslut a, emedan också derefter, men icke förr, Stånden kunna i sina Beslut definitivt stadna två mot två. Ecsv. •ch Ekon. Utsk. Eetcinkanäen.
Sådant påkallar nödvändigt svar: nu hafva herrarne fått detta svar af Gr. Anckarsvärd, hvilket efter min förmening innefattar en detaljerad vederläggning, ja, jag skulle nästan kunna säga, en pulverisering af de anförda skälen. Ministrarnes och minister-statens förespråkare hade kunnat bespara sig sjelfva och oss en alldeles onödig debatt; meri jag erkänner och vet, att denna fråga varit af beskaffenhet, att argumentationen deruti af goda skäl måst gå, som man säger, ”likt katten kring het gröt.” Man vill nemi. icke tala egentligen om hvad som var föremål för StatsUtsk:s åtgörande, oansedt det nu icke står att dölja hvad jag medelst en StatsUlsk. genom prot. meddelad species facti visat, eller att icke för utrikes beskickningarna, ulan för helt främmande ändamål åtgått 1,800,000 r:dr alltsedan 1825. Tiden för upphörande af en sådan fortfarande utbetalning syntes icke i något af de från Regeringen gjorda anspråk på nytt anslag uppgifven, utan denna lidepunkt kunde man calculera så aflägse eller så nära man behagar. Det är svårt och obeliagligt att argumentera mot en frånvar. person. Utrikes Statsministern Hr Frih. Stjerneld har låtit uppläsa ett skriftligt anförande; detta har gått ut på ungefär detsamma som lian tillförene här skriftligen yttrat. Jag hyser den största enskilda högaktning för mannen, men jag kan ej undgå att anmärka, att han, i stället att lemna den upplysning som vederbort, att det nemi. icke är fråga om aflöning till våra utrikes beskickningar, utan om utgifter på sidan om dessa, till för R. St. alldeles obekanta föremål, lemnat saken i ett lika otillfredsställande dunkel, som då han första gången uppträdde. Man har förklarat, alt orsakerna till de stora exlra-utgifterna endast kunna framläggas för ett hemligt utsk.; vi veta att K. M. begärt ett sådant, och alt Stånden redan valt ledamöterna dertill. Jag tillstår alt jag beklagar ledamöterna af detta Utsk. att få erfara orsakerna till dessa utgifter; men äro de af den natur, som Frih.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 8 sistledne Julii under N o 37 aflåtne samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande förslag till uppbäfvande af ett tillägg i 6:te momentet 1 §. Tryckfrihetsförordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag, till den behandling 56 §. Regeringsformen föreskrifver, godkänna. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den 9 och 16 sistledns Julii under N ris 306 och 309 afgifne samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: x) I anledning af väckt motion om undersökning rörande utgifterne vid GarnizonsSjukhusbyggnaden i Stockholm. 2) I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, uppå underdåniga ansökningar om nedsättning i arrendet för Högsta och Lunda hemman. Ut Supra. S. t>. Föredrogos å nyo och återremitte - Den r Au gust n c. m. rldes, på grund af dervid gjorde anmärkningar, följande StatsUtskottets den 16 och 2 8 gistledne Julli afgifne samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden; No 308. I anledning af Kongl Maj fs Nådiga proposition, angående fastställande af årlig underhållssumma och Enkesäte för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, i händelse Hennes Kongl* Höghet blefve i Enkestånd försatt, N;0 310* I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss, uppå Öfversten Carl Silfverekjölds underdåniga ansökning om ersättning för det af honom* vid Pommerns afträdande ? förlorade accord, m. m, Ut Supra* S.
Utskotten, som öfvervägt hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrka, att, med uteslutande af det föreslagna nya momentet samt med §:ns bibehållande i allo, sådan den förefinnes uti nu gällande förordning, densamma må lyda sålunda: Försäljning af bränvin under en kanna vare, så i stad som på landet, icke lofgifvenpå andra stullen, än sådana gästgifvareg år dar, samt värdshus, källare och andra tillåtna näringssthillén, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå. Ar gästgifv ar ehållning en fördelad emellan flera åboer, tillkommer nämnde rättighet endast den åbo, som efter tur gästgifveriet besörjer. Jordbrukare må dock obehindradt kunna till underhafvande och sådana personer, som hos dem förrätta arbete, försälja ett ringare qvantum, men ieke under en fjerdedels kanna åt en hvar. Konungens Befallningshafvande ega att, efter Magistratens och Stadens Äldstes hörande, årligen bestämma det för hvarje stad erforderliga antal af värdshus, källare, spisqvarter eller andra näringsställen, der, på sätt här ofvan stadgadt är, bränvin må utminuteras, och hvilkas antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse att till dylik näringsrätt antagas och bibehållas endast tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer, hvilka antingen ställa borgen för skattens utgörande, eller densamma i förskott erlägga.
Fullrnägtiges i ofvanberörde § af 1860 års Revisionsberättelse omförmälda och Förflyttning den 19 Juli samma år vidtagna åtgärd, att förflytta sedermera aflidne kontorsskrifvaren J. F. V& PensionsRydberg på Bankens Pensionsstaf, med rättighet för honom att. under sin återstående lifstid, stat' uppbära en hans lön på ordinarie stat motsvarande årlig pension af 750 R:dr R:mt, har Utskottet funnit öfverensstämmande med föreskriften i 57 § 1 morn. af Banko-reglementet under den 10 Mars 1858, hvilket Reglemente dä tjenade till efterrättelse. § 5. A anförda ställen i berättelserna meddelas resultatet af Bankens utländska vexelUppköp och handel för tiden från den 14 September 1859 till och med den 15 Oktober detta år, försäljning hvarförutan saväl Rikets Ständers ar 1861 församlade Revisorer, som Fullmägtige anmäla af vexlar. att, för Bankens Vexel-deputerade och Ombuden för vexelärenden i Göteborg, nya instruktioner äro upprättade och att dels nya, dels förändrade föreskrifter, angående Bankens vexelhandel blifvit öfrige vederbörande till efterrättelse meddelade. Af dessa instruktioner och föreskrifter har Utskottet tagit kännedom och derjemte inhemtat upplysning om de vilkor, hvarunder affärsförbindelser blifvit inledda med den enskilda bank i Hamburg samt de bankir-hus derstädes och i Berlin, hos hvilka Banken har depositioner. Ännu i berättelsen af deri 24 nästlidne Oktober anmäla Fullmägtige att kursen å £, Sterling ej lemnat anledning till köp af denna myntsort; men Utskottet ser sig med nöje i tillfälle att för Rikets Ständer anmäla att, sedermera, vexlar å £. Sterling blifvit för Bankens räkning uppköpte till belopp, nu utgörande 80,209 £. 18 sh. 5 d. Sterling. 8 6.
Fullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela, oaktadt allt användt bemödande, ännu icke, utan åsidosättande af andre ej mindre vigtige göromål, kunnat verkställas, finner Utskottet sig utur tillfälle, att inom förenämnde af Yällofl. Borgare-Ståndet bestämda tid, eller ens före denna månads utgång, kunna afgifva det, uti 3a §. Riksdags-Ordningen och a mom. 4 §• af Utskottets Instruction, föreskrifne Utlåtande öfver RancoFullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela. Stockholm den 22 Maji i834. STOCKHOLM, Kongl. Ankom tiil Exp.-Utsk. den 3o Maji.' Betänkande, i anledning af den3 enligt 4 uti nu gällande Instruction för Banco-Utskottetj verkställde granskning af Bancofullmägtiges åtgärder till förberedande af den Allmänna silfverutvexlingcTi_, samt i samband med Rikets Ständers beslut om Bancosedlarne och en på upplåningar grundad Discontering för den större rörelsen. Enligt §. 4 af nu gällande Instruction för Banco-Utskottet, åligger det Utskottet, att, vid undersökning och granskning af Banco-Verkets tillstånd och huru detsamma efter nästförflutne Riksdag styrdt och förvaltadt blifvit, med en serdeles uppmärksamhet följa de Banco-Styrelsens åtgärder, som egt till föremål den Allmänna Silfver-utvexlingens förberedande och fortgång, äfvensom de förändringar i hänseende till Bankens verksamhet och rörelse, hvilka, med Rikets Ständers Beslut, dels om Bancosedlarne och grunderne för deras vexling och utbyte, dels om en på upplåningar grundad Discontering för den större rörelsen, stå i samband, samt att, sedan granskning härutinnan blifvit fullbordad, till Rikets Ständer med Utlåtande deröfver ofördröjligen inkomma, samt yttra sig, huruvida Utskottet anser, att Fullmägtige böra för dessa delar af förvaltningen tillerkännas decharge, eller om någon anmärkning af den beskaffenhet förekommer, att Utskottet funnit åtal, i anledning deraf, böra i laga ordning göräs.
Men låtom oss tala om något annat! Ser min herre hvilken täck utsikt från denna kulle? Finland är ett vackert land. John Hall lät vagnen hålla och steg ur för att från kullen afteckna landskapets konturer. – Se på denna mörka skog, som utgör fonden af landskapet, och hur den vid horisonten är öppnad af en genombrytande dal, i hvilken denna lilla å tagit läge, sade han. John Hall ritade flitigt, medan han samspråkade med studenten, som satt midt emot honom på en tufva vid dikesranden. – Säkert har min herre liksom jag anmärkt den förtjusning, hvarmed resande beskrifva Italien, men gifves väl i deras teckning någon skönhet, som icke är känd här i norden? Äga vi icke en angenäm svalka, som viftar balsamiska ångor från en blomstrande äng eller en björkdunge? Och äga vi icke en horisont, som ännu skimrar med västerns purpurstrimma, när morgonrodnaden färgar österns nästgränsande bädd? Äga vi icke en långsamt frambrytande skymning, som dunklar himlen utan att förmörka den? Studenten såg förvånad på den talande. John Hall lät sin blick ännu en gång öfverfara landskapet. – Här är alltför täckt, sade han åter. Därpå fortsatte han utan ringaste öfvergång. – Jag skulle kunna tala om för min herre på hvad sätt denna listiga äfventyrerska bedrog mig. Men det kan inte intressera min herre. – Nej, alldeles icke, svarade studenten på sitt burdusa manér. John Hall ref papperet, på hvilket han tecknat utsikten, i små stycken och strödde dem omkring sig. – Men det gifves andra sköna kvinnor i Sverige, och när jag framdeles gifter mig, skall jag veta skaffa mig den vackraste af dem alla. Studenten såg förbluffad på John Hall. – Herr Hall menar väl den dygdigaste? – Jag menar den vackraste – jag skulle aldrig kunna älska en aldrig så dygdig kvinna, om hon därjämte vore ful. Jag tycker om allt, som är vackert. Hvarför skulle jag låta mina ögon pinas vid åsynen af en ful hustru, när en vacker lika lätt står mig till buds? – Herr Hall talar, som om det blott gällde att välja, men den kvinna, som behagar oss, står oftast ej till att erhålla.
Biskop Heurlin, Prosten Schram, Kontrakts-prosten Forssell, Lektor Wallman, Doktor Stenhammar, Doktor Gumcelius, Doktor Annerstedt, Prosten Tellbom och Prosten Berlin. Drot-Utdrag den 29 November 1850, Bevillnings-utslcottet, Biskop Bergman, Kyrkoherden Bergvall, Komminister Beckman, Professor Wahlberg, Prosten Cnattingius, Prosten Arosenius, Kongl. Hofpredikanten Hasselrot, Prosten Setterblad, Prosten Lindberg, Prosten Broberg, Kontrakts-prosten //o/m och Prosten Klintberg. Banko-utskottet. Doktor Björkman, Professor Selander, Prosten Lundblad, Domprosten Widebeck, Kontrakts-prosten Almqvist, Domprosten Thomander, Professor Agardh, Doktor Sandberg och Doktor Grafström. Lag-utskott et. Doktor Wallin, Doktor /sa/c Norström, v. Kontrakts-prosten Melander och Doktor Säve. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. Biskop Fahlcrantz, Doktor Abraham Nordström, Professor Cärlsony 6 Fröt.-Utdrag den 29 November iS50 Prosten N. Wallin, Prosten Lagergren, Prosten Euren, Doktor Björling, Kontrakts-Prosten Quidioji Prosten Melén, Prosten Arrhenius Kontrakts-Prosten J. Söderberg, och Lektor D. Söderberg. Expeditions-Utskottet: Pastor Primarius, Doktor Pettersson, Kontrakts-Prosten Tegnér, och v. Kontrakts-Prosten Melander. Och skulle förenämnde Utskottsledamöter, genom utdrag af Protokollet, i sagde egenskap legitimeras. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo följande, från Höglofl. Ridderskapet och Adeln, ankomne handlingar, nemligen: l:o Rikets Höglofl.
Bonden år revolutionsmännen, den onaturliga modren är Pancien régime, i hvars famn upplysningsidéerna vuxit. Den gamla utlefvade monarkien ville offra åt undergången sitt eget barn, den lifsvarma nya tiden. Som en dämonisk Sibylla stälde Marie Antoinette 6ig i vägen för revolutionens kämpar, den nya tidens målsmän. Hon hotade, lockade, bedrog, förrådde dem, tills de råkade i en vild yra. Hon kunde dock lika litet besegra deras sak, som de kunde böja hennes hallstarrighet. Menden förra var mensklighetens, den senare tillhörde endast en kast. När Marie Antoinette efter årslångt fängelse den 16 okt. 1793 besteg schavotten, dit man haft grymheten föra henne i en öppen kärra och en nästan trasig drägt, råkade hon af våda trampa bödeln på foten. » Ack, förlåt mig, min herre », sade hon till honom, » jag gjorde det icke afsigtligt *. Hon bibehöll ännu hela den naiva inställsamhet, hvarmed hon förut beherskat sin omgifning. Den täcka blomma, som i denna fras sprang fram öfver hennes läppar, likasom hos sagans prinsessa, var ock all den prydnad, som bestods henne i döden. Hvad tänkte hon väl på i det sista ögonblicket? Månne på Trianons glada park? Månne på den ridderlige svensken, Axel Fersen, som sökt rädda henne? Månne på sin första hängifna beundrare, lille Wolfgang, som hon dittills förgätit? Bilan föll. Bödeln upplyfter hennes hufvud vid haret, bär det kring schavotten och visar det åt folket Men ur den skälfvande bålen stiger hennes vredgade vålnad med blodångan i skyn, samlar sig långsamt, sväfvar tillbaka mot Tuillerierna och sätter sig som ett grått töcken vid ingången till trädgården. Derifrån ser den, huru tåget mot guillotinen allt mer växer. Der komma girondisterne, Marie Antoinettes ovänner, som störtade monarkien, emedan hon ej velat göra den konstitutionel. Der koinmer den vördnadsvärde Malesherbes, hans dotter och hennes barn.
Genom särskilda i Presteoch Borgare-Stånden afgifna motioner hafva Komminister Lexell och Herr Wennerström, föreslagit att Lidköpings skola måtte utvidgas, den förra till treklassigt och den sednare till femklassigt läroverk; varande i sådant hänseende hufvudsakligen anfördt, att lärjunge-antalet derstädes under de sistförflutna åren så tilltagit, att det, utgörande år 1857 endast 38, uppgått under påföljande år till G0, 1859 års hösttermin till 76 och (enligt ett genom försthemälde motionär sedermera inlemnadt intyg af skolans Rektor) under innevarande vårtermin till 80; att, jemlikt läroverksstadgans föreskrift — ”har antalet ”af lärjungar vid något läroverk så tilltagit, att de ordinarie lärarne ej förmå behörigen upprätthålla undervisningen, gore Eforus ofördröjligen derom hos Kongl. ”Majit underdånig anmälan”, — framställning hos Kongl. Maj:t skett om behofvet af en Duplikant vid skolan, hvars anställande från sistlidne Oktober månad jemväl blifvit i nåder medgifvet. Då nu ingen anledning förefunnes, att lärjungarnes antal i en så folkrik stad som Lidköping skulle nedgå, utan det tvärtom sannolikt kornrne att ytterligare till vexa; då stiftets tvänne femltlassiga skolor vore mindre besökta än denna tvåklassiga; och då vid läroverket i Lidköpings närmaste grannstad, Skara, lärjunge-antalet icke tålde någon tillökning uti de redan öfverbefolkade lägre klasserna, •— syntes, af dessa skäl, Lidköpings läroverk vara i största behof och äfven förtjena att komma i åtnjutande af enahanda förmån — utvidgning till treklassigt läroverk, — som Kongl. Maj:t föreslagit för skolan i Söderköping; — hvarförutom Herr Wennerström ansett de anförda förhållandena innefatta giltiga skäl för Lidköpings skolas uppflyttning bland de femklassiga läro verken. c).
Och som Rikets Ständer, vid pröfning häraf, ansett det följa af nämnde farsots allmännare spridande i Riket, att medel erfordras, ej mindre till bestridande af vissa utgifter, som af Staten böra bekostas, än ock till förskott åt 356 Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse N-o it)5. serskilda menigheter, i afseende på de kostnader de måste vidkännas; hafva Rikets Ständer funnit godt att, för aila af E. K. M. uti högstberörde Nådiga Proposition upptagne ändamål, anvisa ett serskildt Crediliv af 5oo,ooo R:dr, alt från Riksgälds-Contoret utgå i den mon E. K. M finner sådant nödigt, likväl med förbehåll, att icke något af samma Creditiv må utbetalas för andre, inrikes orter emellan tillvägabragte quarantaineseller spärrnings-anstalter, än sådana, som antingen tillkommit till följd af E. K. M:s eller Dess Quarantaines-Commissions speciela föreskrifter, eller ock, utan Communernes begäran, blifvit vidtagne af E. K. M:s Befallningshafvande, på grund af /|3 §. i E. K. M:s Nådiga Kungörelse den la November 1831; och få Rikets Ständer i underd. anhålla, att, öfver hvad af dessa Creditivmedel disponeras, serskild redogörelse måtte upprättas och till Rikets Ständers eller deras Revisorers granskning aflemnas. I afseende åter på sättet för återbetalning af de utaf detta Creditiv till menigheter förskjutne medel, hafva Rikets Ständer beslutit, att en sådan återbetalning bör ske senast innan slutet af år i838, samt att fråga om afskrifning utaf de medel, hvilka, till följd af hos vederbörande uppkommen oförmåga, icke kunna återbetalas, bör till pröfning företagas vid den Riksdag, som näst efter berörde tidpunkt inträffar. Hvilket allt Rikets Ständer, till svar å Eder Kongl. Majis högstberörde Nådiga Proposition, få härmed i underd. anmäla.
Att då Rikets Ständer uti den Tulltaxa, som nu af dem aflemna.?, icke ansett sig kunna annorlunda bestämma tullen å varor, än såsom ett maximum af hvad de, efter närvarande förhållanden, i egenskap af Tullbevillning, åtaga sig; men det på Kongl. Majit endast ankommer, att, i afseende på utländska Magter, förskaffa en för Svenska handeln förmånlig reciprocitet, Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder täcktes vidtaga alla de mått och steg, som, i afeeende härpå, med landets bästa äro förenlige, samt derjemte öfverlåta till Kongl. Majit rättigheten, att, efter Vederbörandes hörande, minska eller nedsätta den i TullbevillningsTaxan utsatta tull. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, 0111 Ridderskapet och Ädeln behagade tillåta, att elfte BevillningsGrunden linge erhålla nyssberörde lydelse, likväl med det tillägg, 47 II. a3 354 Den 28 October e. m. att till Kongl. Maj:t äfven må öfverlåtas rättighet, att höja den i Taxan utsatta tull intill 33|- procent utöfver tullvärdet; samt under förbehåll, att, i händelse denna mening skulle vinna bifall, sedermera få bestämma, antingen denna rättighet att höja tullen må af Kongl. Maj:t begagnas vidalia tillfällen, enär så nödigt pröfvas, eller endast i reciprocitetsväg med utländska Magter. Ropades äfven Ja och Nej; hvarjemte votering begärdes. Herr Lefren’. Om det icke är möjligt, att från både Jaoch Nej-propositionerne erhålla uteslutande af en rättighet, den Kongl. Maj:t redan äger, anhåller jag att få reservera mig emot begge propositionerne. Hans Eaccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog derefter följande Yoterings-proposition: Den, som bifaller, att rute Grunden i BevillningsUtskottets senare Utlåtande må erhålla följande lydelse: