Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De skola slutligen meddela utslag i målet och hafva sålunda med detsamma tagit befattning både såsom ombud och domare. Hr Printzenskjöld: De anmärkn:r, som lii Åkerman framställt mot mitt förra anförande, innefatta, enligt min tanke ingalunda något bevis derför, alt jag hjelpt honom i sin bevisning; tverlom tror jag, att Hr Åkermans anförande hjelper min försökta bevisning, emedan allt hvad landssekreltne uti enskilda mål tillgöra, det åligger dem äfven, i händelse jag, såsom Kammarrättens advokat-fiskal, uppträder å kronans vägnar med någon lagsökning, och hvad K:s Bef:de åligger att i embelsväg verkställa då kronans ombud uppträda såsom parter, det kunna de också genom lag åläggas att göra för enskilde personer. Jag har likväl i början af milt förra anförande, yttrat, det jag ingalunda ville ingå i bedömande af lämpligheten eller riktigheten af det nu föreslagna lagsladgandet, som redan ex usu på de flesta ställen blifvit lag, och del vore måhända lämpligast att låta dervid förblifva. Jag är öfvertygad att få länsstyrelser skola finnas med sådan ogenhet, alt del icke skulle tillåtas vederbör, landssekter, och desse i sin ordning icke vara benägne att, mot skälig ersättning för sin möda, lemna den enskilde samma biträde, som han utan all vedergällning måste lemna, när kronans ombud uppträda såsom sökande. Hr Gripenstedt, Joh. Aug.: Det torde vara en allmänt erkänd sanning, alt kreditväsendet här i landet icke är på den ståndpunkt, som önskligt vore, äfvensom att denna omständighet liar ett ofantligt inflytande på ordning och punktlighet i hushållning och affärer i allmänhet. Det torde likaledes vara gifvet att bristerna i detta afseende till större delen äro att härleda från en allt för stor långsamhet i exsecutions-väsendet, och jag anser derföre att hvarje förändring, som har till föremål att härutinnan tillvägabringa mera kraft och skyndsamhet, vore ganska nyttig och behöflig. Den åtgärd, som nu är föreslagen i denna syftning, förtjenar således efter min tanka all uppmärksamhet.
Men ju djupare ned m a n k o m, desto varsammare tagen, ty skada. till hvardagslag. de kunde Och hafva ack, hvad de ungar stucko past och ett s p å r af g r ö n t e n s h o s starkaste. endast en Till all vanlig enkelmur — tre var d e n vräkt i backen. värre, — än när att icke igen snödropparne dessförinnan skulle blommat minsann bara att lägga u p p en sten! Solstrålarna spelade ut. Men någon våga som en och i då fjärran den är tydligt, att d e det för naturen bländhvita ej blott skola öppet sinne, instortilltala utan äfven åtrå a t t f å l ä r a k ä n n a n a - A t t f r ö k e n A. lycka var det ord. Mand. » ett — D e t värsta var, att trädgårdsmuren Steder ondt ved slagna omgifningarna Och m e d hvilken glädje skulle de icke hälsa solen n u! sine have sommetider landsisen, att d e skulle v å g a sig ut i köld och mörker. det Vi gröna och vi rade fyra •Och lärkan skyn, och uppståndna återkomna från tyckte oss nästan rann kyssarne; svängde eller till i af under se, oss gånger för slog sin och den kungliga i hurover plocs i n af d e h v i t a b l o m m o r n a D e t er s o m storSommeren mørke neppe kaster sig danner Dale og ned prægtige o g baner sig grønne en findes er saa d y b Elve Klipper, smilende, den att iklæde sig Himlen brusende paa deres V e j gennem — om og Farvepragt, som de Længe denne smukke, vilde give Erstatning for mørkeblaa, Fosser hvar nød M a g e til i V e r d e n. skräckelse. våren.
Utsätta vi oss ej för möjligheten alt fatta ett beslut om en förändring, som helt och hållet skulle komma att strida emot det systeme, som vi snart gå att antaga. På dessa skäl önskar jag bifall till betänk., egentligen derföre, att det är i brottmåls-lagstift16 H. 11 Den ij November f. m. ningen af a! dras lors la vigt alt iakttaga den gradation af brotten, att man ej ställer en nuancering af ett brott af samina beskaffenhet uti olika cathegorier med olika straffbestämmelser, ulan alt samma gradation of brottslighet belägges med samma straff; men för att konna åstadkomma delta, fordras alt systemet är gifvet, och innan man kan komma derhän, mäste man först undanskaffa de systemer, sora nu finnas. Delta är det hufvudsakliga skälet, hvarföre jag tillstyrker bifall lill betänkandet. H. Ex. Ur Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Jag motställer motionen alla de skäl jag emot densamma anfört när den tillförene förevarit. Det är alltid principvidrigt och således orätt att styckevis företaga codificalioner; ty ingen § i en lagbok kan äga ett blott positivt värde. Straffbestämmelsers riktighet är till sin natur än synnerligare relativ, d. ä. hufvudsakligen beroende af conseqvensen emellan föregående och efterföljande — med andra ord, af straff-scalans behöriga gradering. Ifrågavar. förändring skulle alstra ett högst vidrigt, af oss visserligen icke afsedt intryck, så väl inrikes, som än mera utrikes. Hvilken oinvigd Svensk menighet eller utländsk opinion skulle såsom ren lagstiftande ifver förklara det sällsamma och ohörda factum all en representation ingår till Konungen med und. anhållan, det täcktes Konungen sanctionera förmildrandet af straff å förgripelser å Konungens person? Visserligen gifves Stats-e merg e n t i a , der alla ur grannlagenhet hemtade considerationer böra utestängas;, men är nu något sådant för handen? Lefva vi uti sådana olyckliga lider, då dylika förgripelser äro att förutse? Lefva vi under en regering, som, ifall af sådana förgripelser, är benägen att drnconiskt straffa?
Nu år emedlertid förhållandet, att intet roteringsverk i riket har blifvit upprättadt med mera noggranhet än detta; ty alla besvären hafva af K. M. i sista hand blifvit pröfvade och ogillade på grund af tydliga och klara skäl. K. M. har af dessa förhållanden varit tvungen att godkänna roteringsverket. Det oaktadt vill man föreslå motsatsen! Man har satt dessa Halländske hemman i likhet med de Skånska hemmanen, som likväl alldeles ej stå i samma kategori som de; enär de Skånska hemmanen, som vore säteri och insockne frälse, på possessionaternes egen begäran lingö sin extra rotering nedsatt med mot vilkor, att den skulle blifva permanent eller ordinarie. Det är en mycket stor skillnad deremellan och med det utsockne frälset i Halland. Hade säterierna och det insockne frälset i Halland kommit in med begäran att få 4. nedsättning i sin rotering, så hade Konung och R. St. med allt skäl kunnat säga: allt för gerna, men mot villkor att den extra roteringen förvandlas till ordinarie. Men att verkligen ordinarie roterings-skyldige hemman skulle på detta sätt blifva befriade från utgörandet af de onera, som hela Sveriges alla öfriga hemman utgöra, det må icke tillåtas, så framt man ej vill förstöra det Svenska roterings-verket. Nu hafva dessa hemman först på allt möjligt sätt sökt att fördröja roterings-koramissionen i flera år, och sedermera, då ändlligen hela roteringen blifvit färdig och vakansafgiften dem debiterad, hafva de deröfver i besvärsväg klagat hos K. M., som likväl på grund af de giltiga skälen beslöt att roteringen ej skulle nedsättas. Hit hörer nu icke, att tala om de K. besluten; men hvad som tillhörer oss, är att säga, att det icke är rätt, med Svensk mannarätt förenligt, alt medborgare i provinsen Halland blifva för all framtid efterskänkte de onera, som dem lagligen åligga. Jag protesterar mot ett sådant förfarande, och yrkar afslag såväl å Utskms betänk, som å K. M:s propos. och anhåller alt R. 0. Ad. mätte besluta, alt den af K.
”Det går icke an,” sade den värde Frilen, ”alt afskaffa en massa af rättsförhållanden, som uppkommit hos oss under tidernas längd, utan att bereda dem, sorn. skola ingå t mistning af sina hittills åtnjutna rättigheter, en deremot svarande ersättning.”' Jag hemställer nu tili den värde ledamoten, huruvida, ifall rättigheten till några kolräntor icke kail afskaffas,. förutan en motsvarande ersättning, , det skulle kunna gå au att afskaffa en arfslag, sorn uppkommit under tidernas ännu större längd, ett halft årtusende, förutan att lemna en deremot svarande ersättning. Men hvad ersättning kan han bjuda för de millioner, sorn genom den nya arfslagen kommer att öfverflyttas ifrån deras nu lagenliga arftagare till andra, som icke äro det, och således skulle få dessa millioner till 304 Den 8 Februari f. m. skänks? Hvad slags ersättning kan lian erbjuda R. o. Ad. för förlusten af en arfslag, sorn i sekler bibehållit dess grundförmögeuhet någorlunda ostyckadt, som derigenom upprätthållit Adelns politiska oberoende, och som derigenom frålsat monarkien från enväldets förderfliga följder? ben värde Frilen synes mig vilja fortsätta den nedrifningsprocess, som lian redan började vid 1809 års riksdag med R. o. Adis tillvaro i Slaten som sjelfständigt samhällselement, då lian på ett, efter min tanka, mindre parlamentariskt sätt, nemi. genom en votering, tillställd om nallen, när största delen af Ståndet, ovetande hvad som förevar, bade lemnat Riddarhuset, genomdref en lag, som numera nästan belt och hållet hindrar fideicommissers stiftande, hvilka egentligen tillhöra ett oberoende Adelsstånd.
Vi ega redan en kontrollerande magt, af en vidd i detaljer, hvarom andra fria stater svårligen kunna göra sig ett begrepp. Hvarje utvidgning af densamma kan blott öka de obehag, som göra rådgifvareplatserna allt svårare att val besätta. Slutligen bör anmärkas, att Rikets Ständer med vida större grannlagenhet, än den, hvarmed man här vill behandla Konungens rådgifvare, städse bemöta sina egna embetsman, eller fullmäktige i deras verk, •— då dessa alltid vid hvarje riksdag erhålla décharge ej allenast för den tid, revisionen öfver dessa verks förvaltning upptagit. utan äfven för tiden derefter ända till riksdagens början, och detta sednare blott pä grund af fullmäktiges egen berättelse, till följe hvaraf någon ansvarighet för Bih. till R. St. Prot. 1856 & 1857. 3 Sami. 10 Häft. 2 10 Komtitutions-Utskottets Memorial Jlf 1!). dessa afträdande embetsmäns efter sednaste revision vidtagna åtgärder af en kommande revision ej kan sättas i fråga.» Häruti hafva Herrar Friherre Paijkull, J. G., och Professoren Selander hufvudsakligen instämt. Af Herrar Friherre Leuhusen, C. H., Carleson, K., Professoren Lindgren, Kongl. Hofpredikanten Wensjoe och Prosten Tegner. Auk. till Exp.-Utsk. d. 7 Juli 1857, kl. halt' 5 c. ra, Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ett tillägg i 5!) § Regerings Formen och 27 § i mom. Riksdags-Ordningen, rörande Propositionen om Stats-verkels tillstånd och behof. Enligt 70 § Regerings-Formen och 31 § Riksdags-Ordningen åligger det Bevillnings-Utskottet att opåmindt vid hvarje riksdag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bevillningen, samt att derefter, med tillämpning af dessa grunder, författa förslag till bevillningens utgörande. Vid de två sistförflutoa riksdagarne hafva Konstitutions-Utskotten (Memorialen
Ytterligare Utlåtande, bif. af Borgareståndet, s. 985. — om upphandling af, i de orter der klen skörd in~ träffat; StatsUtskottets Utlåtande, bif, af Presteståndet, s. 344. af Borgareståndet, s. 350. — rörande verkstälde transporter af, landvägen från Wadstena till Örebro; StatsUtskottets Utlåtande, bif. af Presteståndet, s. 345. Borgareståndet, s. 35or af Adeln, s. 365* — om utskeppningen af, till England; StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 346. af Borgareståndet, s. 351. af Adeln, s. 366. — om ändring i nu gällande föreskrifter om utgörandet af arrende-, från Kungsgårdar. StattUtskottets betänkande, återremit. af Borgareståndet, s. 3x29. bif. af Bondeståndet, s. n33» af Presteståndet, s. n47. återremit, af Adeln, s. 1156. Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Bondeståndet, III. s, 261. afsl. och Kgl. Proposition; bif. af Adeln, III. s. 286. 156 Spannmålsmedlen, rörande en afskrifning i C/me® Ma» gazins Räkenskaper å de så kallade skånska gåfvo-, StatsZ/tskottets Yttrande, bif. af Presteståndet, s, 347. af Borgareståndet, s. 352. af Adeln, s. 367, Sparbankslnrättningar» om uppmuntran för; Stats-och Banco Z/tskottens Z/tlätande, återrem. af Bondeståndet, s, 791* af Borgareståndet, s, 809, bif. af Adelrt, s. 855.
2000 rdr årligen; och under sådana förhållanden anser jag man ännu mycket mindre borde bevilja anslag till Örnsköldsvik, hvarigenom Statskassan ytterligare skulle tagas i anspråk. Så obehagligt det än är, måste jag ständigt, min pligt likmätigt, återkomma till det, så godt sorn enda motiv, hvarföre jag röstat afslag å de flesta i i fråga vide syftning väckte motioner, att nemi. man måste tillse att utgifter och inkomster något så när gå tillsammans och ej blott oafbrutet -bevilja det ena anslaget efter det andra. Jag röstar bifall ä Utskits herastiillan. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt II. £xc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskits hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bevilja ett anslag af i,000 rdr årligen för inrättande i köpingen Örn - Den 21 Juli e. m. 255 sköldsvik af en offentlig läroanstalt med två lärare, under vilkor att köpingen till ha ndahöl le läroanstalten erforderligt husrum; framstäldes propos. å bifall till Utsbts hemställan och besvarades med ja. Gr. Mörner: Den post, hvarom här är fråga, är visserligen ganska obetydlig, men principen synes mig så mycket vigtigare, och det är, med afs:de på den, sora jag tagit mig friheten begära ordet, för att fästa det Höglofl. Ståndets upmärksamhet på en oegentlighet, hvartill Utsk:t i detta förslag, enligt mitt förmenande, gjort sig skyldigt. Lärarnes vid Elementarläroverken löner bestämdes vid sist!, riksdag efter visst kontant belopp för hvarje läroverk och dervid beräknades äfven dess tillgångar i kronotionde till en viss summa.
Då det nu är sista gången jayttrar mig i dessa ämnen, kan jag ej återhålla uttrycket af den tanka, att orsaken hvartore 1835 års lag om inrikes vexlar icke medfört de goda verkningar, man vid dess antagande hoppades, är till en stor del alt söka uti dess inskränkning till allenast formliga vexlar, jemte andra bristfälligheter. — Om denna lag med sig inforlifvat de credit-papper, som redan voro af bruket införde i allmanna rörelsen, såsom assignationer och reverser till ordres eller till innehafvaren, yivuket med andra länders stadgar om inhemska vexlar inträffar), och om denna lag med mera fullständighet och noggranhet utstakat vilkoren och påföljderna af endossementer; så skulle den längesedan fått lif i allmänna rörelsen. Ett stadgande om solidarisk ansvarighet vid öfverlåtelse från man till man af assignationer och reverser med löpande egenskap, skulle åt dessa nu vanliga credit-papper gifvit samma natur, som vexlar, och på det sättet gjort dessa senare mindre afskräckande i den 17 Lag-TJtskottcts Betänkande, N.-o 125. i den dagliga rörelsen. Denna har, serdeles med det rådande utborgnings-svstemet, ett stort behof af cireulations-papper; men, innan endossenters ansvarighet och rättsförhållande blifvit genom lag utstakade, kan en lifvande circulation af de redan mera brukliga credit-papperen, än mindre af de till sin beskaffenhet mera främmande vexlarne, icke vara att förvänta.” af Ilerr Eklund, som på de af Herr Lagergren anförda skäl ansette de uti 11 Art. 4 §. al 1/48 ars Vexel-Stadga meddelade föreskrifter om utsökning för obetalde eller återgångne vexlar bordt intagas i det nu afgifua förslaget. Jfå. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Maj, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af räckt motion om sättet för behandlingen af de allmänna lagförslag a) större omfattning, som Kong/. Maj.t vid en kommande Riksdag kan vara sinnad att till Rikets Ständer framställa.
Jag tillstyrker vördsamt, att första punkten af den ifrågaställde 3g § måtte erhålla följande förändrade redaction: "Bevillning utgöres vidare af alla Actie-bolag, Societeter, Verk och all”männa Inrättningar med fem procent af utdelnings-beloppet.” Om Utskottet funnit för godt att hålla sig vid förra Bevillnings-Utskottets åsigter i 3g §, så kan det likväl icke berömma sig deraf, i hvad den 4o angår. Enligt denne senare, sådan den nu lyder, kommer bevillning för testamenten och gåfvor ej i fråga förr, än det gifna uppgår i värde till 3oo R:dr; hvaremot Utskottet funnit denna minimisumma allt för hög, och nedsatt den till 100 R:dr. Icke heller i detta beslut har jag deltagit, och anser jag mig jemväl böra hos Rikets Höglofl. Ständer anmäla min reservation deremot. Om man blott vill erinra sig, hvilka mångfaldiga kostnader, som äro förknippade med testamentens bevakande och hvilka, såsom nästan gemensamma för alla, blifva i den mon mera kännbara ju mindre ett testamente är, t. ex. lösen för anteckningen å testamentet om dess uppvisande hos Domarn, protocolls-utdraget derom, kostnaden för communicationens verkställande, isynnerhet då arfvingarne äro flere och boende på spridde orter, kungörelsers införande i allmänna tidningar, då desse eller deras vistelseort äro okände, stämpladt papper, tingsresor, vittnesförhör, arfvoden till fullmägtig, rättegångskostnader i fall testamentet klandras ra. m., skall man lätt finna, att blott härigenom en ansenlig del af gåfvan försvinner, säkerligen uppgående för testamenten på ett eller -200 R:dr till 10 å 12 procent och deröfver.
Låntagaren skulle, förmedelst en dylik förändring, vinna den fördel, att, då ränteoch kapital-inbetalning icke, i stadgad ordning, erlägges, blifva befriad fråu hela lånets indrifning; att kunna undvika de kostnader och den omgång, som skyldigheten att i Stockholm fullgöra betalningen måste medföra, samt att undgå de förluster, sorn, genom ombudens vårdslöshet eller försummelse, understundom uppstå. Göromålen inom Banken i och för lånens bevakande och indrifvande med hvad dertill hör, skulle härigenom både förenklas och förminskas, hvaraf åter besparing i föfvaltnings-kostnaden borde härflyta. Under sådana förhållanden, har Utskottet, som ansett den ifrågaställda förändringen vara förtjent af serdeles uppmärksamhet, efter öfvervägande af -detta arende, skolat underställa Rikets högloft. Ständer, följande förslag: 9:o Mom. 1. Lån mot pant af fast egendom, så i städerne, som på landet, utgifvas hädanefter endast pä 3:ne terminer hvarje år, nemligen den 1 April, den i Juli och den 1 October. Mörn. 2. Låntagare åligger, att i tjuguåtta år, derifrån afräknad den tid af första året, för hvilken liqvid egt rum, betala sex för hundrade å primitiva kapitalet, utan serskild beräkning af. | ' ränta eller kapital-afdrag eller liqvid derom. Banko-Utskottets Betänkande, B:o 24. 13 liom. 3. Vid lånets utgifvande afdrages så mycket, sorn svarar mot liqvideu för första året, i förhållande till den tid af året, då lånet utgår, eller 4J procent på lån ulgifna den 1 April, 3 procent på lån utgifue den 1 Juli, samt Ij procent på lån utgifua den 1 Oktober.
Af Andreas Håkansson, från Elfsborgs Län; Nils Håkansson, från Kronobergs Län; Per Persson, från Christianstads Län ; Botvid Jonsson, från östergöthland; Casper . Wijkman, från Upsala Län, med hvilken samtlige Fullmäglige från Stockholms och Calmare Län sig förenat; Anders Nilsson, i Tottarp och Anders Nisson i Lilla Isie af Malmöhus Län; Ola Jeppsson, från Blekinge, och Johan Olsson, från Westerås Län; hvarförutan, förr än Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer ankommit, serskilda motioner blifvit väckta af Vice-Talmannen Jon Jonsson, om antagande af en ny Stängsel-Förordning i öfverensstämmelse med Lag-Comitéens i 5:te Gap. Byggninga-Balken dertill uppgjorda Förslag; af Johan Andersson, innefattande förslag till ändringar i 5, 7, 9 och 1 1 §§. i Kongl. Förordningen, angående Stängsel-skyldighet,denprde Februarii 1802, samt af Petter Persson, från Calmare Län, om behofvet af en Lagförklaring, angående sättet att vinna fastställelse å delning af Stängsel, när sådan delning äskas, utan att Egoine undergå laga skifte; och hafva Utskotten ansett dessa Motioner böra, i sammanhang med den Nådiga Propositionen och deremot gjorda anmärkningar, komma under öfvervägande. jj Lagsamt A. Eesv.- o. Oec.-Utsk. Bet. Utan att serskild t redo visa för de mot Lagförslagets fleste föreskrifter framställda anmärkningar, anse Utskotten sig desto heldre först böra ingå i granskning af de uti Förslaget antagna liufvudgrunder för hägnadsskyldigheten och dess fördelning, med hvad deremot är vordet anmärkt, som på utgången deraf beror, huruvida pröfning jemväl må finnas erforderlig af Förslagets serskilda föreskrifter.
Heimdallr), Höd (fn. Höðr), Vidar (fn. Viðarr), Vale (fn. Vali), Ull (fn. Ullr), Forsäte (fn. Forseti), Loke (fn. Loki, uttalas Låke). Asynjor (fn. Ásynjur) eller gudinnor äro: Frigg (fn. Frigg), Saga (fn. Saga), Eir (fn. Eir), Gefion (fn. Gefjun), Fulla (fn. Fulla), Fröja (fn. Freyja; en vana), Sjöfn (fn. Sjöfn), Lofn (fn. Lofn), Vår (fn. Vörr), Syn (fn. Syn), Lin (fn. Hlin), Snotra (fn. Snótra), Gnå (fn. Gná), samt Gärd (fn. Gerð; eg. en gyg), Skade (fn. Skadi; eg. en gyg), Jord (fn. Jörðr), Idun (fn. Iðunn), Nanna (fn. Nanna), Noss (fn. Hnoss), Rind (fn. Rindr), Sigyn (fn. Sigyn), Rån (fn. Rán; eg. en gyg) m. fl. Áss (i st. f. ans), pl. æsir, måhända af áss, pl. -ar, bjälke, ås (takås), och betyder æsir då: pelarne, de verldsordningen upprätthållande stolparne, de sammanhållande verldsbjälkarne (Säve); ordet har intet sammanhang med Asia. Ásynja, fem. af áss. Om de särskilda gudanamnens betydelse se § 15 och följande. Gemensamma benämningar för gudarne äro vidare: megin, makterna, krafterna; regin, de styrande (regentes); höpt, de häftande, sammanhållande; bönd, band, de verlden förbindande makterna; tívar (lat. divi), díar, goð, gudar.
Söbertetje $1° Söimitöborg kongelf SfjorSfyätta ÄongSbacfa 15 Sr c fa Salfofut UFrtceFmmu StbFitytng 30 SÖimnterbtj Uppgift till mantall od? ©Eattffrifmngen i tl. XX. ©oden fåu åt* 18 * 9?amn. göbetfe - gp ö innebafroanbe ©mbcte, SCjeufl ettet ffa ractet, eflanbe etter arrenberattbe Sgen bomar od) Sägenfjeter, DBerf od) inrätt ningar inom ©fattjlrifningfcbiftrictet. jpärförutan uppgifwe. OO k:ré 23rännunépanna, enfcl OO bito nteb SDlaffmärmare OO bito meb 91ectiftcationö*apparat\2; ?T3 r-t ^ tzr CO i .Kammar-'9tätts-'9tåb$ caracter, enligt i Suttmaft af ben OO bito meb SPläfTmännare odj) 91ectification6 OO k:rö bubbel ^ifforiff apparat DB fett) eras: Dm någon af ben fTattftplbige^ Bani/ mpnblingar etter Budolf eger fåbatta Sgettbomar od) SägetiBefer, 2Berf od) inrättningar, fjrcarfor afgift jemlift 2 2frt. erlägges, ntmärfeS fåbant Brebroib namnet, od), om någon af bent är gift, upptages gudrun efter SOtannen. (3) SSif). titt JK. @f. spröt. 1847 & 1848; io ©amf. i 21 fb, 2 fSanbet. Semittmngs-^Svovbningen. g o t* m tt t a 11* c. (Tlvtaptetet tX. tX. -<oufct Hio Uppgift till tfXantals'- od?
Då imellan So ä 90 man af Grufvans bästa folk och Kolhuggare år 1813 och en de.l 1814 blifvit af Kongl. Majit och Kronan använde till Kust-bevakningen i Skåne, hvarigenom Grufve-driften och Kol -upptagningen, med hvad dertill hörer, sä till sägande alldeles afstadnade, gör Hans Excellence sig, sä mycket mera hopp om bifall till dess ofvannämnde anhållan , som Hans Excellence dessutom nära 20 år vid Höganäs och 10 år vid Rosarp an vändt större delen af sin förmögenhet och arhets-för. miga till detta Riksgagneliga verks upptagande och Deri 7 Juli. ocb bearbetande, hvari genom , enligt ful lg 11,1 tiga Bocker och Räkenskaper, Biket besparat betalning till utländningen för nära femhundradetusende tunnor Stenkol , hvilka blifvit inoch utrikes från. Svenska Grufvan expedierade, och en ny Colonie méd allt hvad dertill hörer för mera än 500 menniskor anlagd, hvilka nu vid Grufvan hafva sina lifsförnödenheter och behof. En StenkolsBädd af 25 millioner tunnor är man försäkrad om och förvarar för Fäderneslandet i framtiden en rik skatt i réångfalldiga afseenden. I grund äf den rättighet', -Riksens Höglofl.