Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta bar flere gångor vållat abseneer af oss båda från Riddarhuset, och, som jag tyckte mig förmärka, äfven en absence i Friherrens sista yttrande, då han sade, att man måtte kunna citera Ryssland, lika väl som Preussen och Seland. 2J H. 11 Den 4 J u.n i i f. ra. När den lyckliga dag nalkas, att vi komma att befinna oss till dessa länder i samma förhållande, stall jag med fullkomligt friskt sinne åhöra Herr Friherrens citationer, vare sig från Kamschatka eller Archangel. Herr Tham: Jag är blott skyldig att, i anledning af Friherre Wrangels yttrande, upplysa, att Friherren missförstod mitt förra anförande, då han trodde, att jag talade om 8 sk. B:co per hemman och icke per mille. Nu är denna summa temligen betydlig, då afgiften efter en BevillningsSumma af 2,700,000 R:dr gör 4^,ooo R:dr. Hvad frågan angår, att en sådan afgift skulle komma att anses som grundskatt, så skulle detsamma med lika skäl vidhäfta alla våra Bevillningar, då denna likasom alla andra måste förnyas vid hvarje Riksdag. Hvad införseln af utländskt bränvin beträffar , kunde sådant hafva skett den tiden bränvinet var förbudit, eller i högt pris, men nu, då vi nästan undersålt utlänningen med Spannemål, anser jag det icke möjligt. Friherre Wrangel har trott, att här i landet icke brännes så mycket, som supes. Jag kan väl icke bedöm ma detta, men andra Talare i början af Riksdagen hafva uppgifvit, att tillverkningen uppgår till 60 Millioner kannor; och jag tror icke, att detta qvantum kan supas af 3 Millioner menniskor, hvaraf hälften tillhöra qvinkönet, och troligen -f:del är vid de år, då bränvin åtminstone aldrig borde få förtäras. Den 4 Jun i i f. m. 163 Friherre Sprengtporten:
Till följd häraf återfinnas äfven i förslaget åtskilliga af gällande Riddarhus-Ordnings reglementariska stadganden, som möjligen kunna anses numera vara 2 Riddarhns-Utskottet Betänkande N:o 8. öfverflöd!tfa. För att gifva förslaget ett, efter Utskottets åsigt, erforderlig fullständighet har Utskottet äfven ur Riksdags-Ordningen infört det lnifvudsakligaste af de föreskrifter angående ärendenas behandling m. ra., hvartill i nu gällande Riddarhus-Ordning är hänvisadt. Ytd afgifvande af redogörelsen för förslaget i förenämnda delar, har Utskottet ansett lämpligast följa den ordning, hvaruti §§ i detsamma förekomma. § 1 innefattar, förutom motsvarande § af nu gällande Riddarhus-Oiduing, derjemte en bestämmelse om hvad med Sveriges Ridderskap och Adel bör förstås. Utskottet har nemligen föreställt sig, att sedan den distinclion, som hittills åtföljt Ridderskapet och Adelns politiska rättighet, numera upphört, det icke kunde vara öfverflödigt, att vid uppgörandet af en stadga för berörda, uti rikets grundlagar erkäuda institution en bestämmelse af begreppet och omfattningen af densamma äfven meddelades; och då genom Kongl. Förordningen den 8 Maj 177 5 och Kongl. Brefvet den 11 Februari 1800, är stadgadt, det ingen må tillgodonjuta de med förlänande af Greflig, Friherrlig och Adelig värdighet åtföljande titlar och förmåner förr. än introduktion erhållits, torde deraf älven löija, att introduktion måste utgöra ett vilkor för att kunna anses tillhöra dcu institution, hvarmed berörde värdigheter äro förenade.
“Antikrist skall gå från land till land och gifva bröd till de fattiga.“ En stor mans hustru. Det var i februari och mandelträden började blomma på den svarta lavamarken rundt om Diamante. Cavaliere Palmeri hade gjort en promenad uppåt Etna och hade hemfört en stor mandelgren, full af knoppar och blommor, och ställt den i en vas i musiksalen. Donna Micaela ryckte till, då hon såg den. De voro således redan komna, mandelblommorna. Och under en hel månad, under hela sex veckor skulle man finna dem öfverallt. De skulle stå på altaret i kyrkan, de skulle ligga på grafvarna, och de skulle bäras i bröstbuketten, i hatten, i håret. De skulle blomma öfver vägarna, i ruinhögarna, på den svarta lavan. Och hvarje mandelblomma skulle påminna henne om den dagen, då klockorna ringde, då Gaetano var fri och lycklig och då hon drömde att få lefva med honom ett helt lif. Det tycktes henne, som hade hon aldrig förr fullt förstått hvad det ville säga, att han var instängd och borta, att hon aldrig mer skulle få se honom. Hon måste sätta sig ned för att ej falla, hennes hjärta tycktes vilja stanna, och hon slöt ögonen. Medan hon satt så, upplefde hon något. Hon befinner sig på en gång hemma i palatset i Catania. Hon sitter i den höga vestibulen och läser, och hon är en glad, ung dam, signorina Palmeri. Då för en betjänt in till henne en vandrande köpman. Det är en ung, vacker karl med en kvist mandelblommor i knapphålet, på hufvudet bär han ett bräde, fullt med små helgonbilder, skurna i trä. Hon köper några af bilderna och under tiden sluka den unge mannens ögon alla konstverken i vestibulen. Hon frågar honom om han vill se deras samlingar. Jo visst vill han. Och hon går själf med honom och visar honom. Han är så lycklig öfver det han ser, att hon tänker, att han borde bli en verklig konstnär, och hon lofvar sig att ej glömma bort honom. Hon frågar hvar han är hemma. — Han svarar:
Dessa framkastade anledningar torde tillräckligen antyda behofvet af en ny Tjen1 H. a5 Den 25 November. stehjonsStadga, redigerad i enlighet med tidens fordringar; anhållande jag derföre vördsammast, att denna Motion må blifva qommunicerad med de öfrige RiksStånden, hvarigenom ett vidsträktare förråd af upplysningar kan förväntas, och att den derjemte blifver till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning remitterad. Herr Uggla„ Carl Wilhelm: Endast i anledning af hvad Herr Tham yttrat, angående den locala flyttningstiden för Tjenstefolk, anhåller jag få säga några ord. De svårigheter, som skulle möta denna localisering, samt härröra af serskildta Orters och Individers vana och fallenhet för olika yrken och näringar, anser jag för nästan oöfvervinnerliga; och då Tjenstefolket äfven är ett Folk, som bör njuta sina medborgerliga rättigheter till godo, samt för de godkända Tjenstehjonen, deribland äfven betinnes rättigheten att flytta hvart de åstunda inom Landet, skulle genom den olika Pro vindelia flyttningstiden, om den antoges, dessa Tjenstehjon blifva betagne möjligheten, att begagna sig af nämnde rättighet; och jag förenar mig derföre med hvad Friherre Ludvig Boije i frågan anfört. Friherre Ridderstolpe: Jag erkänner med tacksamhet det arbete Herr af Ekenstam nedlagt i sitt upplästa Anförande; men Den ?.5 November. 38; kan vid dotia tillfälle ej undertrycka den önskan, att i den nya Redactionen till Tjenstehjons-Stadga, likasom i den nu gällande, ej måtte frånkännas Husbonderätligheten, att, om Tjenstehjon, efter erhållen Orlofs-Sedel, förändrar sitt uppförande, derom aflemna uppgift till Kyrkoherden i Församlingen, för att i Prestbetyget ovilkorligen intagas. Min öfvertygelse om möjligheten att för Provincerne bestämma olika flyttningstider, har ej blifvit rubbad af Herr Ugglas erinran om godkändt Tjenstehjons rätt, att fritt få byta vistelse-ort.
Det har blifvit yrkadt, att de här åberopade Lagbuden borde i Socknestämrao-författningen införas, men Utskotten kunna så mycket mindre deri instämma, som stadgandet derigenom skulle få utseende af en serskildt Lagstiftning, i stället för hänvisning till allmänt gällande Lag, och dessutom, om Laghuden förändras, derigenom skulle uppstå en nödvändighet att äfven ändra Sockenstämmo-författningen, hvaremot, om sådant tillfälligtvis skulle förbises, osäkerhet och oreda vid tillämpningen skulle uppstå. § *4- För den händelse, att ett vid socknestämma företaget ärende icke på samma dag hinner alt afslutas, hafva Utskotten, i anledning af derom gjord anmärkning, vid denna §. tillagt föreskrift om skyldighet för Ordförande att bestämma viss dag för dess fortsättning. § >5. Vid irsta Mom. af denna §, har det tillägg ansetts böra göras, att serskildt afdelning af Sockne-närnnden skall handhafva menigheternas gemensamma angelägenheter och rättsfrågor samt härutinnan föra menigheternas talan och å deras vägnar svara, äfvensom det förmenats, att, vid sidan af Sockne-nämnd, böra kunna uppkomma Skol-drreetion och Fattigvårds-styrelse, samt att stadgandet i denna § borde bringas till Öfverensstämmelse med Statsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande om Folkskolor j hvari serskildt Skol-direction är föreslagen. Genom det af Utskotten förut afgifne Betänkandet, hafva Utskotten utvecklat orsaken, hvarföre Utskotten ansett si<? icke böra föreslå nå era stadganden om menigheternes förvaltning al sine angelägenheter, vidare än hvad beträffar dem, som äro bestämdt föreslagne att åt Sockne-nämnderne uppdragas, och Utskotten åberopa berörde Betänkande, i anledning af förslaget, att menigheternes gemensamma angelägenheter och rättsfrågor borde åt en afdelning af Nämnden uppdragas. Uti förslaget, att, bredvid Sockue-nämnderne, skulle uppstå Skoloch Fattigvårds-directioner, kunna Lagsamt Allm.
Den som bifaller Hr Prytz’s förslag, att de öfriga RiksSl:n böra inbjudas, att, i afseende på tulltaxan, förena sig med R o. Ad. i de beslut, hvarigenom hill ilis gällande förbud blifvit borttagna och ersatta med föreslagen i nf ö r s e I s l u 1 I, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda förslag. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 3 j. Nej — 5 7. Frih. Ridderstolpe, Fredr. C h r i s l o p h e 1 ; Mot det Den i5 Januari f. m. 2l5 af R. o. Ad. förmedelst votering nn fattade beslut anhåller jag att till prot. få nedlägga min reservation, dels emedan resultatet af inbjudningen, derest de öfriga Stånden antagit densamma, icke kunnat blifva annat an förmånligt, och dels emedan jag äger anledn. att förmoda, alt ändamålet med inbjudningen skulle vunnits. Jag har nemi. samtalsvis med ledamöter af de öfriga Stånden erfarit, att de icke skulle varit missbelåtne, om inbjudning skedde, derföre alt de icke haft tillfälle öfvervara alla voteringarna rör:de tulltaxan, hvaraf handt alt åtskilliga beslut blifvit fattade i strid med deras åsigt. Hr Prytz: Jag anhåller att få reservera mig mot R. o. Ad:s nu fattade beslut. Skälen lill denna reservation äro utvecklade i de yttranden, jag haft äran afgifva. Ånyo föredrogs Hr Nordenanckars, Fredr. Wilh., den i3 dennes på bordet lagda motion med förslag lill reglering af bankens lånerörelse i allmänhet. Frih. Boye, Ludv.: Jag anhåller, om det är enligt med formerna, att denna motion måtte få hvila på bordet till nästa sammanträde.
Lagerhjelkes motion och den farliga bana han ansett derigenom beträdas, så kan jag ej föreställa mig att den ringaste våda skulle upsla deraf, alt man i linderddiel framställde sina önskningar inför thronen. Så vidt jag känner, har man, sedan uråldriga tider va lil van att hafva en Konung, som älskar alt låta representationen närma sig med sina underd. önskningar och 3* 36 Den 17 Maj. jag hoppas för ruin del att icke uplefva den dag, då thronen innehafves af en Konung, sorn hade motsatta önskningar; likasom jag ock hoppas alt vi aldrig matte få se vår Konung omgifven af sådana rådgifvare, som finna sig förnärmade deraf, att liepresentationen till Konungen frambär sina önskningar. IIr Lagerhjelm, Pehr: Jag har länge tvekat huru jag skulle tänka i detta ämne, då jag blott läste den 56 § Riksd.Ordn. men då jag derjemte läst den 107 § i li. F. till slut, så har det synts mig lätt alt i detta ämne bestämma min öfvertygelse. Jag ber att få upläsa de sista raderna af sistnämnde §. De lyda sålunda: ”under 11. St:s öfverläggningar derom, skola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilda personers eller korporationers rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon R. St:s pröfning underställas”. Jag ser icke huru det skulle komma att förhålla sig i en framtid om man öpnade denna bana. Gonst.Ulsk. finnér någon regeringsåtgärd icke vara af beskaffenhet att kunna påkalla tillämpning af 107 §; men Utsk. vill ändå, under en partitid, och lyckas med en rösts pluralitet alt komma derhän att underlägga ett eller annat regeringsbeslut R. St:s pröfning. Då heter det: R. St. få icke pröfva detta beslut. Utsk. följer då den method, som nu är vald. Det inkommer med sin berättelse till R. St., då finnes inom Riks-Stånden en laglolkare, sådan som nu motionären är. Han tager upp ämnet. Motionen remitteras till ett Utsk.
Föredrogos ånyo Allmänna Besvärs* och OeconomieUtskottets Betänkanden, N:o 3, i anledning af väckt fråga om anläggning af en Stad vid Lysekihl i Bohus Län, Afslogs; och N:o 3, i anledning af gjorde motioner, om Landsfiscalstjensternas upphörande; åtterremitterades. S, D. Vid förnyad föredragning, blef BevillningsUtskottets memorial, N:o 2, angående återlemnande af Prosten Doctor Björkmans till Högvördige PresteStåndet ingifna memorial, om portofrihet för ContractsProstarnes skrifvelser i Embetsärenden, ogilladt och förklarade Ståndet, att omförm alde motion bör af BevillningsUtskoltet pröfvas; Från Hedervärda_BoNDE-STÅNDET„ S. D, återremitterades 1:0 StatsUtskottets Utlåtande Nro 12, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Proposition, om afskrifning af en i Saltpeterfomlens räkenskaper h tiancerad summa, ulgifven såsom lån lill Carl GustafsStads Gevärs Factori; och 2:0 Samma Utskotts Utlåtande N:o 14, i anledning af f. d. Grosshandlaren JVeners ansökning om nedsätting i arrendet lör Svartsjö Kungsgård. S. D. ånyo föredrogs Bevil7nings-Ut kottets, sedan den 17 i denna månad på bordet livi lande, memorial N:o 2, angående återlemnande af 54 Fröt. Utdr. d. a4 Mars 1S34 Prosten Doctor Björkmans lill Högvördige PresteStåndet ingifne memorial 0111 portofriliet tor Contracls-Piostarnes skrifvelse!' i Embets-ärenden, Med bifall till hvad BevillningsUtskottet yttrat, fann Ståndet, det borde Prosten Doctor Björkmans förenämnda motion remitteras lili StålsUtskottet.
Stånds samtlige ledamöter samt en ledamot af R. o. Ad. bildade majoritet inom Exped.Utsk., icke allenast, på sätt som sisth vecka ägde rum, fixerat Ulskts sammanträden att alltid under en obestämd period äga rum på bestämda dagar och timmar, ulan ock det visat sig, att samtlige ledamöterne från Presteoch BorgareStm afhållit sig från det sammanträde jag utsatt, och hvartill föredragningsämnen voro beredda. Sedan ett sådant förhållande i n träd t, hvaraf jag icke kunde draga några slutsatser till gränsen för syftningen hos majoriteten, har jag ansett mig böra nedlägga den plats jag innehaft i berörde Exped.Utsk., ehuru jag derigenom mistat hvad jag ansett vara bästa återstående tillfället att vara det allmänna till någon nytta. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr.: Jag får vördsamt hemställa, huruvida Hr Landtm, täcktes föredraga de på listan under N:is 68 och 6g uppförda från Presteoch BorgareSttn inkomna prot.utdr., till följd af den af Gr. Frölich nu gjorda afsägelse ifrån sin ordförande-plats i Exped.Utsk., och i sådan händelse anhåller jag att i anledn. deraf få yttra några ord. Hr Den 2 December f. ta. 49 Ilr Frill. o. Landtm, yltrade, att då de ifrågavar. prot.utdrtn hade sin plats långt ned på listan, och någon af K. o. Ad:s ledamöter således möjligen icke väntade att de nu skulle förekomma, ansåg Hr Landtm, icke riktigt att de utan sin ordning föredrogos, såvida icke R. o. Ad. fattade ett annat beslut om tiden för deras föredragande. Ilr Liljenstolpe förklarade, att han i sådant fall icke nu ville yttra sig, utan ville dermed uppskjuta tills prot.uldr.m till föredragning förekoimno.
I Östergöthland finnes ett Kopparverk , som man, med mer eller mindre skäl, allmänt tror gifva ifrån 80,000 till 120,000 R:dr i årlig afkastning; men som man dock tror sig veta, att Länets Pröf^ingsGomitte, ej kunnat belägga med större bevillnings-afgift, än omkring 1000 R:dr B:co. Nu väcker detta förhållande en uppmärksamhet; men när grunderne och sättet för verkställigheten af Bergverkens beviilnings-afgift Den 3o Mars f. m. 227 blifva mera kända, torde det icke mera falla så starkt i ögonen. I händelse, som jag förmodar, Utskottet tager någon kännedom om detta särskilta fall, torde äfven derifrån ett stöd vara att påräkna för både rättvisan och angelägenheten af progressionsprincipens antagande i bevillningen. Försigtigheten ålägger mig likväl härvid att förklara, det jag, för min uppgift o,m det särskilta fallet, äger ingen annan kännedom , än allmänna rösten i orten, som möjligen kari fela något i omdömet om afkastningem 4:o Då man besinnar, att den bevillning, som förut varit lagd på öfverflödet, inbringat nära i5o,ooo R:dr, och kunde gifva mera, samt att denna summa endast utgått från de förmögnare Classerne, hvilka mägtat gifva sig öfverflödet; så förefaller det besynnerligt, att man velat afskaffa den, för att låta alla classer gemensamt J)ära den. Såsom en gärd af rättvisa åt folket, begär jag återupplifvande af denna artikel, likväl med den modification, att de så kallade små titlar må förbigås, såsom ledande mera till besvär i verkställigheten, än till något lönande resultat, men att afgiften, inskränkt blott till begagnande af vin, caffe och socker, samt bruk af kort, må så mycket skäligare uppsättas; att hvar man, som .uppgaf sig nyttja vin, må derföre beläggas med 2 R:dr B:coj att hvar 228 Den 3o Mars f. m. man, som uppgaf sig nyttja caffe och socker, derföre erlade i R:dr B:co, men qvinnan icke mera än 16 sk.
Ja 43 Nej\ hvadan och då Ja vann, bifallit är, att, för på Svenska tryckta, från Utrikes ort införda Böcker, en införselTull af 25 R:dr för ioo Rtdrs värde skall Betä ii i a n d e n . N:o 371. 3i5 bestämmas; i förening med hvilket beslut tillika anställdes serskild omröstning, efter följande proposition : 10:0. Den som vill, att Svenska, utrikes tryckta Biblar, som inkomma, till Svenska Bibel-Sällskapet gifna, skola Tullfritt införas, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer den af BevillningsUtskottet föreslagna Tull till 20 R:dr af 100 R:drs värde att bestämmas äfven för införandet af nyssnämnda Svenska Biblar. De öppnade Voteringssedlarne innehöllo 76 Ja och 43 Nej-, och då Ja vunnit, är det bifallet att Svenska utrikes sryckta Biblar som inkomma, till Svenska Bibel-Sällskapet gifna, må Tullfritt införas. 11:0. Den som bifaller BevillningsUtskottets förslag, att, för införandet af nedannämnde Fiskvaror, Tullen skall bestämmas på följande sätt, nemligen för saltad eller inlagd Gabeljou, Långor och Torsk, En Tunna: 2 R:dr 24 sk., för En Tunna Lax: 6 R:dr, för all annan Sill, än den som inkommer med en åttondedels eller en sextondedels tunnor, per hel Tunna: 32 sk., för torra eller rökta Gråsidor eller Seij, 1 LH: 10 sk., för Långor och Torsk, med derunder inbegripna Rotchär samt Klippstock, Platteller Bredfisk, pr Lu: 16 sk., samt för alla andra slag dylik Fisk, pr LÄ: 20 sk., röstar Ja. 3i6 S t a t s-U t s k o 11 e t?' Den det ej vill, röstar Nej. Vinnner
SoufåljerfYor, jå ballade S3rödjungfrur, famt alla öfriga perfoner af qroinno* fönet, forn förepå förfäljning i bodar eller på nätingépällen för andra* räfning, i Spra QElajjer: Sörpa dlajjen hindra tredje Sjerde b:o d-o b:o 9r:br 10 — 8 — 5 - 2 *9 (HcfåKct* 9t:Pt 2: — tSourentanteu ocf) 3nformation$*ftuntimmer i privata fjué . — l: 24. Stunttmmcr, forn Ijemma fjoé ftg tjålla ^enftoné^nrättningar dier ©folor, betala i faDart egenflrap ingen afgift efter Penna Sirtifel. (Båflejifwcre, lifa forn på lanPet, §. 27. ■^ampvvråEare fK:Pt 2: — -^anPels^ppePtter od) Commtjtonarer, forn icfe äro borgare, Cafjörer, l&obfyåUare od) betjente famt jmfpectorer odj Sattot-er, meP flera wiP ftäPernaé 23ru£, ?Otanufacturiec od) SSoftrpcferier, jemte Ptoxnforet od) 5åItf?år0«(Sef«IIer i ©torholm od) (Hotftebotg famt Sorfta Clarens ©tåöetr, t
M.ts Remiss om andr. i 1 Cap. Rätteg. B. 709 propositionen i öfverensstämmelse dermed , må till Riksens nu församlade Ständer öfverle mnas Ex Protocollo II. Fredr. Sederholm. Protocoll öfver Justities-Ärenden, hållet på Stockholms Slott den 21 Martil 1823, inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet.. X närvaro aft Justitias-Stats - Ministern , Hans Excellens Herr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Hans Excellens Herr Grefve von Engeström. Deras Excellenser Stats-Råderne H:r Grefve Rosenblad. H:r Grefve Fleming. Hof-Cancelleren , Hans Excellens Herr Grefve af Wetterstedt. Deras Exellenser Stats-Råderne. Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Sköldebrand och Herr Grefve Itlörner. Stats-Rådet, Grefve Löwenhjelm. Justitiae-Råderne: Poppius. Friherre Kurck, Tillförordnade Justitias - Cancelleren Revisions. - Secreteraren Bergenschöld. Tillförordnade Föredraganden Hof: IlättsAssessoren Gyllenhaal, anmälte i underdånighet : 12:0. Alt sedan Kongl.
De i 1823 års Bevillnings-Förordning gifna föreskrifter om värdering af fastighet i Stad fortfara, med den för< ändring, att minimum af värde är det, hvartill hus blifvit i allmänna inhemska Brandstads-Bolag till försäkring antaget; derunder nedsättning på intet vilkor må ega rum.. i3:o Att Bergverken, med alla derunder inbegripna och dertill räknade eller dermed jemförliga Manufacturier, Verk. och Inrättningar på Landet, böra uppskattas efter de uti 1823 års Be villnings-Författning stadgade grunder, med uttryckligt tillägg i afseende på Stångjerns-Bruken, huru Jernets rätta verkliga värde hvarje år skall be - Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 28. 71 stämmas, huru uppskattning skall ske för de till Bruk hörande Masugnar och Grufvor, som ligga i annat Taxeringsdistrict än sjelfva Bruket, samt att den afkastning af Malm och Tackjern, som vid Stångjerns-Bruk tillhöriga Grufvor och Masugnar kan uppkomma, genom försäljning af den Malm och det Tackjern, som brytes eller tillverkas utöfver Brukets egna behof, behörigen beräknas vid bestämmandet af Bruksegendoms värde. fl 4:0 Att, i stället för ordalydelsen i 2 Art. 4 : ”Masugnar, så vida de ej ingått ”i värdet af den egendom de tillhöra,” det härom i nya Bevillnings-stadgan skulle heta: ”Masugnar och andelar ”deruti, hvilkas tillverkning försäljes, ”så vida de nemligen icke ingått i vär”det af den egendom, hvarunder de ”lyda.” i5:o Att, i stället för orden ”Grufvor andre/’ som finnas i 2 Art. 4 §• Pag33, bör det beta: ”Grufvor och Grufvelolter andre.” 16:0
Att detta mode dock af fullt antagliga skäl ej kau vinna anslutning är obestridligt, så mycket mer som de försök, hvilka redan blifvit gjorda med detta plagg af bicycleåkarinnor, redan visat, att dessa bicycle tricoter äro opraktiska. Med hänsyn till bicycle-åkningens hygieniska sida beträffande kvinnan ha åsikterna som vanligt visat sig delade. Flere framstå- ende läkareauktoriteter förorda dock denna sport äfven för damer. Bicycleåkuingen befordrar blodcirkulationen i hög grad, musklerna vinna i styrka och spänstighet och åkningen bidrager ej oväsendtligt att motarbeta rheumatiska åkommor, hudafduustningen underlättas och ansiktsfärgen blir frisk och ren och för stor embonpoint aflägsnas. Detta till sakens försvar. A andra sidan ha flere bicycleåkningeus antagonister kommit fram med många skäl mot denna sport så väl för män som kvinnor. D å dessa skäl emellertid öfver hufvud äro baserade på sportens öfverdrifter, och all öfverdrift är ju skadlig, lämna vi dem här ur räkningen. De första kvinnor, som slogo sig på jaktsporten, » väckte i det bildade samhället både förvåning och — tadel. Nu är detta en öfvervunnen ståndpunkt, och ingen talar ens vidare därom, att en dam deltager i en jakt. Så har det j u alltid varit, ej mist för att åter nämna exempel vid damernas första framträdande som simmerskor, ja, som skridskoåkerskor. Erfarenheten har visat, att äfven den kvinnliga fysiken och med den ju också hennes andliga element haft fördelar af sportöfningar. » En frisk själ i en frisk kropp », heter det. Det vore minst sagdt oresonligt att af hänsyn till småaktiga fördomar fråntaga kvinnorna en god häfstång till hälsa och utveckling. Quelq ' un. B o r d s i l f v e r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs å silfver. B#~ Reela varor. Billlera B r i s e r. — Bref besvaras omgående. " TPtt IDUN Dramatiska teatern.