Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Decimal-systemets införande i myntet måtte ske i sammanhang med dess införande äfven i mått, mål och vigt. Jag fruktar likväl, att ehuru han nu yttrat detta, han skall, om denna fråga framdeles förekommer i sammanhang med den om Decimal-systemets införände i måll, mål och vigt, blifva en lika ifrig motståndare deremot, som han nu är i denna fråga. Således tror jag att de som äro för Decimal-systemets införande uti det ena eller andra afseendet Den 22 Februari f. m. 179 icke skulle lyckas alt paralysera en motståndare, derigenom att de gingo lians önskningar i detta fall till mötes. Frih. Stjernstedt, som tyckes vara för införande af Decimal-syslemel i myntet har likväl i den delen varit af samma tanka med Hr von Hartmansdorff och önskat systemets införande i ett sammanhang så väl för mynt, som för mått, mål och vigt; hvarjemte Hr Frilen yttrat att ifall icke, i afsigt att åstadkomma sådant, beslutet öfver det förevaride förslaget skulle komma att upskjutas, han önskade alt Betänk, måtte återremitteras i sin helhet. Jag vill fästa npmärksambeten derpå att deh punkt, som nu är föredragen, rörer icke tillämpningen af detta system utan bestämmer endast att systemet skall i Rikets mynt tillämpas. Deremot, när man kommer till de andra punkterna, sä blir tillfälle att återremittera de punkter, man anser böra förändras, oberoende deraf, att sjelfva principen blir godkänd. Jag kan icke fatta, att icke hvar och en, som önskar Decimal-systemets införande, skall vilja godkänna den nu föredragna punkten, enär såsom jag nyss log mig friheten säga, det är öppet för hvar och en, som kan lyckas att här få majoritet, att återremittera de följande punkterna, der han så önskar. Samma förhållande synes det äfven vara med dem, som förordat införande af Hr Wallenbergs system. Hr Wallenberg har äfven föreslagit Decimal-systemets införande och så vida man icke vill ovilkorligen sammankedja detta förslag med Decimalsystemets införande i mått, mål och vigt, skulle jag äfven tro’att dessa
Utskrs den 2 dennes på bordet lagda utlåtanden-: jV:o 4- * anledn. af väckt fråga 0111 upphörande af det såkallade Hemförare-Båtgillet i Götheborg; N:o 5. i anledn. af väckt motion, angrde requirérande och forslande af stämpladt papper från liufvudstaden till landsorterna; N:o 6. i anledn. af väckt fråga om skyldighet för uppbördsman att vid kronouppbörden emottaga söndriga bancooch riksgäldssedlar; Nto 8. i anledn. af väckt motion om rättighet för Askersunds stad att årligen hålla en marknad, till enskild fördel för nämnde stads borgerskap. Företogs till pröfning Oecon.Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda utlåtande ISr:o 7, i anledning af väckt fråga örn utfärdande af förbud emot accord till Landsliöfdinge-embeten. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag liar vid en föregående Riksdag sökt fästa R. St:s uppmärksamhet på den synnerliga olämpligheten af accorder för förtroendesysslor i allmänhet och särskildt för Landshöfdingesysslorna; jag anser mig derföre nu böra framställa de anmärkningar, jag har att göra emot Oecon.Utsk:s ifrågavarande betänkande. Utskottet afstyrker all åtgärd i anledning af den väckta motionen om förhud emot accord till Landshöfdinge-embeten, emedan Utsk. anser saken omöjlig, eller att inga dylika accorder nu mera existera. Men då vi alla veta, att ett motsatt förhållande i sjelfva verket äger rum, kan åtminstone icke det af Utsk. åberopade skälet gälla. Jag skulle för min del ej varit missnöjd, om motionen helt och hållet uteblifvit, emedan jag vet, att åtgärder redan blifvit vidtagna för att minska och småningom utrota dessa tjensleaccorder; men sedan motionen blifvit väckt, böra R. St. ej låta den förfalla. Ty likasom det beslut, hvarigenom R. St. läto vid sista Riksdag en vackt fråga om utdelning till rostoch rotehållare af gamla passevolancefondens besparingar, förfalla, nu blifvit af Regeringen åberopadt såsom skäl att neka R.
Jag ingär gerna 1 Friherre Aisnnsrlicims färstag, men med detsamma siar den af Friherre 8rsei i dag wäckte motion i ett sadant sammanhang och synes mig wara ett sä nödigt wiktor för bifall till den förra, att de oundwikeligcn gemensamt böra asgöras. Jag åtminstone skulle cj wilja hafwa pä milt samwete eller tro mig kunna wara mine hemmawarande Medborgare answarig, om jag utan detta wiktor inqinge i BenullningSkidens bestämmande. Den dagen kan komma, dä följderne af clt sädant bifall, ffulle komma ost att ängra ett förhastadt elled obetänkt bestut. Herr von 8 ek surr. När Ridderlikapet och Adeln i gär bestöt, att denna sräga i dag skulle afgöras, skedde sädant likwäl genom ett »vilkorligt be» giswande af ätffillige härwarande Ledamöter. Grefwe I^owenkjs Im, Larl, inwände, att enskilde Ledamöters begiswande under hwad wil» tor 1228 D,r 20 December. kor som hälst ej kunde worn nog kraftigt alt hindra del beslut Skardet hade tagit. I anledning af hwad en ward Ledamot Herr Grefwe Ds Is Oarcl-.s anfort, -nr den af Friherre 8ts6! wäck» ta -not-o» boede sass.» e,r wilker för ert bifall till Friherre ^sansi i-eims - gemensamt med ten samina afgöra S, anhällee jag alt lst anmärka: Friherre ^lannerbeim8 molim, rörer endast liden, hwarisrän B c will, ningen lill utgörande ssulle komma att beräknas. Friherre 8t2ö>s motion hörer till en helt annan frana, nemligen kill don, hnrn Bcwillningen bor fördelas och under hwilka arriklor den bör ulga.
Vid granskning af de skäl, som till bestyrkande af desse lärares rätt blifvit anförda, hade det visat sig, att, om Rikets Ständers ofvannämnda medgifvande skulle utsträckas till alla dem, på hvilka detsamma enligt ordalydelsen borde ega tillämpning, de derutaf betingade löneförhöjningarne skulle för innevarande statsregleringsperiod uppgå till mer än 25,000 R:dr; och då Rikets Ständer för berörda ändamål endast anvisat 2,000 R:dr årligen, har Kongl. Majit nu, i anseende till otillräckligheten af denna summa, föreslagit, att Rikets Ständer måtte för tillämpning af berörda bestämmelse ej mindre framgent än äfven imder åren 1864—1866 anvisa dels, utöfver det förut beviljade anslaget, 2,000 R:dr, ett årligt belopp af 4,000 R:dr, och dels för en gång en summa af 11,000 R:dr. Såväl utaf beloppet af of vanberörda vid sistlidna riksdag beviljade anslag, som äfven af de då hållna diskussioner inom Presteoch Borgare-Stånden, hvilka Stånd i främsta rummet fattade omförtnälda beslut, hvilket sedermera genom Förstärkta Stats-Utskottets omröstning klef Rikets Ständers, framgår otvetydigt, att Rikets Ständer endast afsågo att åt fyra lärare, på hvilka i Borgare-Ståndet äfven namnen angåfvos, medgifva den ifrågavarande förmånen. Af detta beslut bör således icke kunna hemtas anledning att till ett större antal lärare utsträcka samma förmån, och dessutom förekommer, att vid de läroverk, som icke före år 1858 varit fullständiga på begge linierna, den undervisning, hvarför numera lektorer äro anställde, varit i flera ämnen helt annan och till omfånget vida mera inskränkt, än den sedermera blifvit, hvadan i månget fall det vore alldeles origtigt, att såsom full lektorstjenstgöring anse en undervisningsskyldighet, som afsett undervisningen i samma ämnen, men innan den blifvit så anordnad, som nu sedan lektor för densamma blifvit anställd.
Ion ftolkedagar, allt som Michaelis-dagen helgas; hwilka för större veken, åtminstone häromkring, liderligt anwändas i stel, flagsmäl och fylleri m. m. hwarigenom-Lönerna förstöras, som till deras kläder, linne och stohällning äro anstagne, och derföre osta vloflige medel tillgripas akt ersätta desta trängande behof: och dä man af 352,202 tjenstehjon blott tager roo.ooo som flytta om äret/ uppkommer deri» genom en förlust af emellan 622,202 a »,322,202 dagswerken, den dagen dä undantagen pä hwilken lde flytta. Om säledes flyttningsiiden förklarades wara den i October, eller Michaelismesto-dagen da inträffar den 2 October, i händelse Höglofliga-Utskottet den liden bestämmer, kan man utan misttag försäkra sig derom, att deste personer hade mera nytta af Lönerna, deras flyttningssjuka, bade husbönder och dragare till winst, winstad genom stolkedagarnes borttagande, och husbönder, som wisterligen i Lesta swära tider ej löna dem för nöjets skull, ej blifwa strandsatte den tiden pä äret, da mesta delen af wärlanden tillredas; hwilka sednare, antingen genom dä infallande fräst eller mycket rägn blifwa obrulade; en betydlig förlust för hwarje Landkhushällare, som derefter »verkar pä det hela. Herr Grefwcn och Landt Marskalken erindrade att det Betan ande, ywarom nu »vant sraga, rörde allenast tiden till tjenste-omby-el, men att den af Herr ^minolk gjorda anmärkning borde höra till en tjenstehjvns stadga.
Till hvad förut blifvit yltradt, får jag lägga, ali så serit motionen också är väckt, har den ändock blifvit del för tidigt, så vida nemi. den skall anses vara föranledd af ett förut fattadt beslut, ty i afseende på bränvinsfrågan är — ehuru man till följd af 3 Stånds sammanstämmande beslut kan förutse och beräkna dess utgång — likväl ännu icke något beslut härutinnan af 11. St. fattadt. Då således motionen, såsom åberopande och stödjande sig på ett ännu icke fattadt beslut, är olaglig, anhåller jag vördsamt att densamma måtte läggas till handlingarne. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. 0. Landtm., att lian, då Frih. Raab yrkat remiss af ifrågavande motion och Hr Gr. 0. Landtm., ehuru han för sin del funne betänkligheter dervid kunna möta, likväl icke funne motionen vara af den beskaffenhet, alt remissens beviljande vore stridande mot grundlagen, först finge hemställa om R. 0. Ad. ansåge denna motion böra remitteras till LagUtsk. Den 22 September f. m. 223 Denna propos. besvarades med blandade Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade besluta att-lägga denna motion till handlingarne, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade, det han ansåg Ja hafva öfverrösta! Nej. Anmäldes och lades på hordet ett från Hederv. BoodeSl. ankommet prot.-utdr. J\s 396, innehållande inbjudning till instämmande i nämnde RiksStånds, vid föredragningen af Lagsamt Allm. „ Besv.- o. Ekon.Utskms Betänk. JH 20 fattade beslut, angide 14:de §:n 2:dra mom. i K. M:s Nåd. Förordn. om fattigvården i Riket af den 13 Juli 1853. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Fredagen den 22 September 1854.
Visserligen har Utsk. i st. f. detta förbud åsatt en så hög ulförseltull att, om man kunda vara förvissad om, att samma utförseltull alltid blefve bibehållen, ingen fara kunde uppstå för jerutillverkaren; men jag hemställer till R. o. Ad. om, i fall man inginge på Utsk s betänk, i detta fall och antoge den deruti föreslagna tullen (dels 3 r:dr 16 sk. dels 3 r:dr 24 sk. per Sk8), om man ej då hade att befara, alt vid en kommande riksdag denna utförseltull blefve nedsatt. I sådan händelse skulle, enl. min öfvertygelse, en särdeles vådlig belägenhet uppstå för dem i Sverige, som drifva jernhandteriog. Jag ber dessutom att få anföra ett i min tanke ganska giltigt skäl för att icke borttaga förbudet å utförseln af tackjern. Det är nemi. klart, att om tackjern till följd häraf kommer att utföras, så är det ingenting, som hindrar den utländske jernförädlaren, att sätta falska svenska stämplar på det stångjern som i främmande länder göres antingen af blott utländskt tackjern eller ock af sådant uppblandadt med en ringa del Svenskt tackjern. I sådant fall skulle i min tanke en serdeles misskredit komma att uppstå för det Svenska slängjernet på alla utländska handelsmarknader. På sådan grund anhåller jag att R. o. Ad. med afslag å Utsk:s helänk. måtte bifalla att förbudet å tackjern må varda bibehållet i likhet med hvad 1845 års tulltaxa bestämmer. Den 2 Juni f. ra. 339
Län 5 se Anslag 66, „ se Arfvode; Utmätning. „ om inskränkning af det i nu gällande lag föreskrifne antal om deras rättighet och skyldighet att påteckna stämnings-rcsolutioner, emot stadgad lösen >■»>, om arfvode till dem för verkställde kal - leiser i brottmål ,,,,,, Närissfriheten: i anledning af väckta frågor derom Svar på äterremiss Nätaren; se Anslag ioo. O. Obligationer att af Riksgälds-Contoret utgifvas, till bestridande af åtskilliga utaf Kongl, Maj:t äskade anslag för en gång i ,> > » fr — o "S _ -1 m ! ~ A* 6 < -e n o cr. -n > n eller 1 Memorial. cd cl tu r? z1 ^ ijf g p» rs “ Riks-Slåndens Beslut. 1 Underdånig J Skrifvelse. 5 (*■ 75 3- as fq 1 CC re o — Ridd. 0. PresteBorgareBondeT' N:o INjo 1 Pag. Adeln. Ståndet. ståndet. Ståndet. Obligationer, hörande till länet i Antverpen, utelöpande * >>> f >}>> t t t i t i > „ se Banken 17, 26, 26. Observations-medel; sc Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, pag. Observationsoch CJppbörds-procent; se KiksgiildsContoret 38, Odlings-länefonden: örn användandet i Discont-rörelse af en del deraf Odlings-understöd; se Nybyggare; Riksgälds-Contoret 38. Oeconomiska besigtningar; se Presterskapets Oeconomie-Utskottet, med uppgift å till handläggning återstående ärenden Oenighet; se Makar. - Offentlighet vid Under-domstolar och Poliec-Kamrar Kongl. Majlis Nådiga Svar rörande det^ta ämne Ombud vid Lane-Contoren; se Arfvoden. Omyndig; se Ärfda-Balken 8. Ordinarie räntan; se Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, pag. 1.
Den fordran, man qvittar, är ju i sjelfva verket en betalning, och annat kan väl för gälden icke fordras. Så vidt i förevarande fall förhållandet är genom domarna utredt, förekommer intet annat skäl att afslå qvittningen, än att gäldenärens förbehåll derom i sin skuldsedel icke vore lämpligt på den omtvistade genfordringen, såsom härledande sig från en frivilligt efteråt åtagen, men icke i förbehållet inbegripen, då redan gällande löftesförbindelse. Men om det icke kan bestridas, att qvittningsrätten är sådan, som lagen den beviljar på ofvananförda ställe; då var hela förbehållet om qvittningsrätt för inlösta borgensförbindelser öfverflödigt, och ingen ting annat behöfde undersökas, än verkligheten af gäldenärens fordran för den utbetalning, han till sin fordringsägares borgenär gjort, när han inlöste det af denne innehafda skuldebref. Fråga var således endast, huruvida denna utbetalning skett till motpartens fördel, d. v. s. till inlösande af hans verkliga gäld, såframt denna icke var på annat sätt af honom godtgjord, då inlösaren för den samma, änskönt icke grundad på löpande förskrifning, ej kunde hafva sämre rätt än förste fordringsägaren. I denna fråga, på hvilken hela tvisten berodde, saknas i domarna upplysning. Men hvad som till nämnda frågas utredande först är nödigt att veta, då fordringsägaren befinner sig i cessionstillstånd, är huruvida genfordringen uppkommit och varit gällande före cessionstiden; ty endast i detta fall kan densamma blifva qvittningsgild.
Puncierne och den enas beroende till sitt egentliga innehåll af det, sorn rörande den andia beslutas; kan, i händelse något försök till fcammanjemnkande af RiksStandens olika yttrade meningar kunde göras, ett dylikt icke annorlunda åstadkommas , än genom sammandragning af de begge puncterne till en enda. Härvid förekommer då först och främst, att Hedervärda BondeStåndets beslut, det Odlings LåneFonden horde fortfara, sorn hittills, med enahanda årligt anslag, samt Qdlings-Lånen utletnnas på lika sätt och på samma vilkor, sota Rikets Ständer vid sista Riksdag stadgat, lika mycket strider emot Ridderskapets och Adelns samt Presteoch BorgareStåndens, för öfrigt åtskiljde, men så vida sammanstämmande beslut, hvilka alla afse Odlings-Lane fondens Småningom vidtagande förminskning, och OdlingsLåns utgifvande efter förändrade grunder; sorn, å andra sidan, den af BorgareStåndet beslutade nedsättning af fonden ända till 200.000 Rtdr, innefattar en väsendtlig olikhet, ej mindre med Högloft. Ridderskapets oell Adelns, samt Ilögvördiga PresteStåndets bes'ut, hvilka bestämma summan för meranämde fond till 300,000 Rtdr, än äfven emot Bonde. Ståndets afsigt att bibehålla en ändå vida ba - 46 Banco-Utskottets Betänkanden. tydligare summa tillgänglig för dylika utlåningar. Odlings-IjåneFondens belopp kan således anses Vara igenom S:ne Stånds beslut fastställd, att genom årlig förminskning -bringas till en summa af 500,000 Hulr; likasom irenne Stånds beslut instämma deruti, att hvad som å Odlings lane-fonden ingär, rnå åter utgifvas, genom ny beläning af Fastigheter på Landet, under samma vilkor, sorn fa s t st a l - las för de Fastighets-Lån, hvilka i öfrigt korn* Kia att från Banquen utgå.
Utdrag af Protocoklck hället i Ridderffapcts och Adelns lste-num den 16 September 18O9. S. O. I anledning utaf Banco - Utskottets ProtocollS-Utdrag af den 4 September, med dertill fogade bilagor, beslöt Ridderskapet och Adeln at under fullkom, Den i6 September. 527 fullkomligt gillande af sina Ledamöters! Banco-Utskotket förhållande, och med förklarande, det den af Grefwe Lilienborg framställda propositionen ej kunnat le, da till upphäfwande af Banco - Utskottets förut tagna beslut; Banco-Utskottet skulle äga, att utan hinder af den gjorda Protesten öfwer samma proposition, Votera, och till Riksens Ständer med sitt utlätande öfwer hufwudsaken skpndcsamt inkomma, hwarjemte BancoUtskottet skulle anmodas, att efter Banco - Fullmägtiges hörande aldrasist innom 14 dagar och utan hinder af nägot förut innom Banco-Utskottet fattadt beslut , inkomma med fullständig och af Banco-ZullmägtigcS gifne Förklaring ätföljd berättelse om Realisationen och sättet huru den blifivit werkstäld, jemte upgift af hwad skäl Realisationen pä andra grunder än efter iZoo ärs Reglemente blifwit företagen , om hwil» ket alt de Respcctivc Med-Ständcn ffulle genom Protocolls-Utdrag wänligcn underrättas. Le lupra. Oärpä uppropades Oeputationcn och afsändeS under anförande af Grefwe Lillanstoipe, Llric. Föredrogs ä nyo Stats-Utskottets ben 14 dennes uppläste och pä bordet lagda Protocolls-Utdrag af den 12 sistl. rörande Kyrko-Tionden i Skäne, Halland, Blekinge och Bohuslän, hwilket efter derom gjord Proposition Bifölls. Upplä - 523 Den 16 September.
Undersökningen om de åtgärder, som grundskatternas kapitalisering och rättigheten för de skattskyldige jordegarne att dem inlösa skulle oundgängligen medföra, behöfver ej sträckas längre än nu skett, för att finna, huruledes derigenom enskild rätt skulle angripas, en mängd bestående förhållanden ändras, egarne af den friköpta jorden underkastas ett i mån af jordens stegrade värde ökadt deltagande i bevillnin gen, samt Staten till stor del förlora den trygghet, som nu finnes, att alltid till bestämda behof kunna räkna på bestämda tillgångar och dervid genom indelningsverkets upphörande äfventyra en vigtig del af sitt försvarsverk. Betraktadt från financiel synpunkt skulle företaget äfven förete betänkansvärda omständigheter. Enligt 1858 års Riksstat uppgår ordinarie räntan till ett belopp af 4,597,000 R:dr samt kronotiondespanmålen till 1,512,050 R:dr, således tillhopa öfver 6,000,000 R:dr R:mt, hvilken summa, efter 5 procent, gifver ett kapital af 120,000,000 R:dr. A detta kapital skulle således, under förutsättning att de skattskyldige jordegarne begagnade sin rätt till grundskatternas inlösande, betalas 6 procent med 7,200,000 R:dr om året. Från jordbruksnäringen komme då, under amorteringstiden att utöfver nu utgående grundskatters belopp årligen dragas 1,200,000 R:dr, hvilka medel icke ovilkorligen kunde påräknas skola återllyta till samma näringsgren, då ett stadgande om deras utlåning företrädesvis åt jordegare skulle kunna hindra Staten att deraf bereda sig högsta möjliga vinst, och vara orättvist mot andra medborgare, som uteslötos från en utväg att lättare draga sina genom förändringen ökade bördor. Att denna operation skulle inverka på penningeställningen i landet torde icke kunna nekas och fara är, att den icke blefve till nytta för det allmänna.
Den örlig stillar i hela verldene, sönderbryter bågan, sönderbråkar spetsen, och uppbränner vagnarna med eld. Varer stilla, och besinner att jag är Gud. Jag skall vinna pris ibland Hedningarna; jag skall vinna pris på jordene. Herren Zebaoth är med oss. Jacobs Gud är vårt beskydd. Sela. En Psalm, till att föresjunga, Korah barnas. Klapper med händerna, all folk, och fröjdens Gudi med gladsamma röst. Ty Herren, den Aldrahögste, är förskräckelig, en stor Konung på hela jordene. Han skall tvinga folk under oss, och Hedningar under våra fötter. Han utväljer oss till en arfvedel, Jacobs härlighet, den han älskar. Sela. Gud är uppfaren med fröjd, och Herren med klar basun. Lofsjunger, lofsjunger Gudi; lofsjunger, lofsjunger vårom Konung. Ty Gud är Konung på hela jordene. Lofsjunger honom förnufteliga. Gud är Konung öfver Hedningarna. Gud sitter på sinom helga stol. Förstarne ibland folken äro församlada till ett folk Abrahams Gudi; ty Gud är fast upphöjd, när herrarna på jordene. En Psalmvisa, Korah barnas. Stor är Herren, och högt berömd, uti vår Guds stad, på hans helga berg. Det berget Zion är såsom en skön telning, på hvilko hela landet tröster; på den sidone norrut ligger den stora Konungens stad. Gud är känd i hans palats, att han beskärmaren är. Ty si, Konungar äro församlade, och med hvarannan framdragne. De hafva förundrat sig, då de detta sågo; vordo häpne och omstörta. Bäfvande är dem der påkommet, ångest såsom ene födande qvinno. Du sönderbråkar skeppen i hafvet, igenom östanväder. Såsom vi hört hafve, så se vi det på Herrans Zebaoths stad, vår Guds stad. Gud håller honom vid magt evinnerliga. Sela. Gud, vi förbide dina godhet i ditt tempel.
För öfrigt, och om något mindre tydligt och klart skulle i förevande förslag vara alt anmärka, önskade jag alt någon annan af Riddarhusets här tillslädesvarande ledamöter derom ville sig yttra, enär den, som från början handlagt ett ämne, lätteligen föreställer sig den sak vara tydlig och klar, som en annan, den der ej förut behandlat ärendet, icke finner vara lika klar och tydlig, hvadan, och då jag yttrat mig så fullkomligt i sak som jag kunnat, det vore väl om någon annan äfven ville uttala sina tankar, enär jag kan anses vara jäfvig vid bedömmandet deraf. Jag tror alt då det säges: ”så snart det af hvart 5:te år till Kgns Bfhde ingifvande redogörelse befinnes”, så antyder detta uttryck en redogörelse för inkomsten under de 5 förflutna åren och icke endast för det 5:te året. Hvad anmärkn. vid 14:de § angår, så tror jag mig hafva uttryckt att det varit StatsUlskrs mening, att lån, till befrämjande af ifrågavar:de förelag skola vara ränlefria till slutet af det år, hvarunder de utfallit och kan ej föreställa mig annat än alt detta är i Utsk:s utlåt, behörigen uttryckt; men förekommer i det hänseendet någon otydlighet, så torde skäl vara att ändring verkställes. Jag får till prot. förklara att Utskrs mening varit sådan som jag nu haft äran nämna, och att, om denna icke är rätteligen uttryckt, så ligger felet hos StatsUtsk. som godkänt upsättningen, sådan den nu förefinnes. Gr. Gyldenstolpe: Med anledn. af Frih. Palmstjernas framställning, får jag förklara alt jag icke kan upfalta ordställningen i 3:dje punkten af Utsk:s utlåt, annorlunda än att denna redogörelse skall omfatta en redogörelse för 5 år och icke endast för det 5:te året, ty det lärer vara klart alt jag icke kan bedomina inkomsterna endast på grund af redogörelse för hvart 5:te år, hvilken kan utfalla antingen öfverdrifvet fördelaktigt eller öfverdrifvet ofördelaktigt; utan måste jag då det är fråga om att bedömma inkomsterna i det hela äfven känna de föregående årens inkomster.