Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan Johanan, Kareahs son, och alle höfvitsmännerna togo till sig alla qvarlefda af Juda, de som ifrån all folk dit flydde och igenkomne voro, till att bo i Juda lande; Nämliga män, qvinnor och barn; dertill Konungens döttrar, och alla själar som NebuzarAdan, höfvitsmannen när Gedalia, Ahikams sone, Saphans sons, låtit hade, och Propheten Jeremia, och Baruch, Neria son; Och drogo in uti Egypti land; ty de ville intet höra Herrans röst; och kommo till Thahpanhes. Och Herrans ord skedde till Jeremia i Thahpanhes, och sade: Tag stora stenar, och graf dem neder uti enom tegelugn, som är vid porten åt Pharaos hus i Thahpanhes, så att de män af Juda se deruppå; Och säg till dem: Så säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Si jag skall sända bort, och låta hemta min tjenare NebucadNezar, Konungen i Babel, och skall sätta hans stol ofvanuppå dessa stenarna, som jag här nedgräfvit hafver, och han skall slå sin tjäll deröfver. Och han skall komma, och slå Egypti land, och dräpa hvem det uppå råkar; för fångar bortföra hvem det uppå råkar; med svärd slå hvem det uppå råkar. Och jag skall tända eld uppå de afgudars hus uti Egypten, att han dem uppbränner och bortförer; och han skall utikläda sig Egypti land, lika som en herde utikläder sig sin mantel, och draga sin väg dädan med frid. Och han skall sönderslå de belätestodar i BethSemes, i Egypti land, och uppbränna de afgudakyrkor uti Egypten med eld. Detta är det ord, som till Jeremia, skedde, till alla Judar som uti Egypti land bodde; nämliga i Migdol, i Thahpanhes, i Noph, och de som I det landet Pathros bodde, och sade:
Ständers, likmätigt Regerings-ForMens 6s z. saktade Beftut och afiäkne Remisier, har Bewillnings-Utstottel företagit sig att gransta, hwilka förändringar och rättelser kunna wara nödiga uti fördelningen, Upbörden och redogörelsen af den efter Kongl. Stadgan den ro Junii 18sz hittills erlagde Chanä« Sigilatäafgift, hwarom Riksens Högloft. Ständer, i anseende kill desi egenskap af Bewillning, förbehållit sig akt nu mera sielfwe förordna. Harwid bör dock Utstottek, hwars tid warit delad ät andre högst wigkiga görvmäl, genast tillkam nazifwa, att desi upmärksamhet cgenteligen blifwik fästad ä sädane omständigheter, hwilka hufwudsakligast synas kräfwa ett bättre stick, och hwaribland Utstottek isynnerhet rigtak sin omtanka till Eontrollen ä ben sa kallade extra-stamplingen och de medel/ som derföre dageligen i Chartä-Sigillatä-Contoiret inflyta. Esker den kännedom Utskottet bäve pä ställer och af de infordrade Jnstructroner haft tillfälle inhamra, besörjes denna stämpling salunda:
Memorial måtte läggas till handlingarne, samt att RiddarhusSecreteraren borde om Ridderskapets och Adelns beslut underrätta Generalintendenten dorchimont. Ropades starka Ja. 38 Den 5 J a n u a r i i. flans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Jag anhåller, att till Protocollet få anmäla min reservation emot Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, och goldet desto heldre, som jag anser Ridderskapet och Adeln lika litet kunna fråntaga, som tillägga, någon Adelskap. Herr Hjerta: Fastän jag föreslog beslutet i denna sak, får jag dock reservera mitt tänkesätt till. Protocollet, att nemligen hela denna frågas afgörande berott på ett fullkomligt missförstånd om rätta meningen af ordet utgång i 07 §. RegeringsForinen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ankom härefter och emottog klubban af Grefve Lewenhaupt. Upplästes Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 16 sistlidne December under N:o 3 aflåtne Memorial, deruti Utskottet till den åtgärd Rikets Ständer kunde anse lämpelig, gjort anmälan derom, att Hedervärda BondeStåndet utsett Suppleanter för de Utskotts Ledamöter af Ståndet, som af anmält förfall voro hindrade att sig i OeconomieUtskottet infinna. Lades på bordet. Föredrogs å nyo Friherre,Cederströms, Anders, den i5 sistledne December e. m. 39 på bordet lagde Motion om understöd för Gustafsbergs PorcellainesBruk å Wermdön. Friherre Cederström, Anders, hade inlemnat följande, sorn upplästes: Min Motion om understöd för Gustafsbergs PorcellainsBruk å Wermdön har jag gjort af de skäl Motionen innehåller; men då en af Ledamöterne i BruksBolaget sedermera i ämnet lemna t upplysningar, som förut voro mig okände, får jag berörde min Motion härigenom återkalla.
St. Prot. 18-10. 4 Sami. 1 J/d. 2 Rand, 9 Häftet. 1 3 StaisZJtslotlets Utlåtande, lY'o 2 5’ 2. det dock vore högst obilligt, om sådan t skulle för ali framtid tillskynda Kongl. Majit och Kronan rättighet till annan skatt af hemmansegarne för dessa intägter, än för den öfriga delen af samma allmänning, dels ock alt de hemman, sorn, vid allmänningens delning, erhållit de skattlagda intägterne, sålunda måst utgöra dubbel skatt för den jord, sorn redan förut f hemmanens skattläggning ingått. Detta, med hvad mera de,. jemte återremisserne , Utskottet tillställda anmärkningar innehålla, har Utskottet behörigen öfvervägt;. men då Utskottet, som, enligt hvad det återremitterade Utlåtandet nogsamt utvisar r före dess afgifvande, tagit fullständig kännedom om härvid förekommande och i anmärkningarne ora förmäld te förhållanden fortfarande anser sig, af förut uppgifna skäl, förbind rad t att tillstyrka ifrågavarande motion> hvarigenom, för ett serskildt fall, en i laga ordning utverkad och meddelad Dom skulle lill ali kraft och verkan upphäfvas, utan alt några andra omständigheter och anledningar i sådant afseende kunna, åberopas, än de, som redan varit vederbörande Domstolars pröfning underställdag. så och enär beviljandet af den nu yrkade befrklsem från de ådömda skattebidragens utgörande skulle åstadkomma en. orättvis ojemnhet i beskattningen för de å sockne-allmänningar befintliga, intägter, så vida icke enahanda befrielse snedgafs för alla andra dylika intägter, hvilket dock hvarken af motionären blifvit ifrågasatt, eller el jost, å de skattskyldiges vägnar, Utskottet veterligen, yrkadt, får Utskottet, under åberopande af hvad dess förut härom afgifna Utlåtande innehåller, hemställa, att detsamma måtte jemväl af Höglofl.
Af dessa köpeskillingar är den förra i Rikets Ständers Bank insatt, att användas till framdeles behöfliga större reparationer ä Postverkets ångfartyg, och den sednare utlånad genom uppköp af Smålands och Hallands läns Hypotheksförenings obligationer, löpande med 4| procents ränta; och hafva utaf öfverskottets återstod, 20,830 R:dr 29 sk. 11 rst., ett belopp af 7,165 Rulr 23 sk. användts till betäckande af den brist, som för året 1847 i Postverkets inkomster emot dess utgifter uppstått, samt 11,608 R:dr 39 sk. 10 rst. blifvit insatta ä Postverkets Bankoräkning N:o 1, hvaremot resten, 2,056 R:dr 15 sk. 1 rst., fanns bos en del redogörare utestående. §. 3. Ehuru portot för inrikes brefvexlingen år 1848 med omkring 18,620 R:dr öfversteg beloppet deraf för år 1847, och transito-portot för brefvexlingen på Norrige, år 1848, med cirka 2,500 Rulr öfversköt beloppet af enahanda uppbörd under nästföregående året, samt Postverket dessutom, förstnämnde år, hade tillfälliga inkomster till ett sammanlagdt belopp af ungefär 10,100 Rulr; har likväl portouppbörden i det — 55 — hela år 1848 understigit den för år 1847 med 3,472 Rulr 37 sk., hvilket skall härrört deraf, att med år 1848, till följd af de nya med Preussen och Danmark afslutade postkonventionerna, såväl det Svenska som det utländska portot uti taxan för utrikes brefvexlingen blifvit i betydlig mån nedsatt. §. 4.
Jag träffade honom således ganska snart efter min flyttning hit och han var glad och vänlig såsom förut. Hans lilla bod är en samlingsplats för mycket folk, som gå fram och tillbaka i sina göromål eller annars drifva omkring. Jag är naturligtvis en af de senare, och här hos honom, i eller utanför hans bod gjorde jag genast de första dagarne bekantskap med åtskilliga män; bland andra med shekhen i den moské, der folket i Gemelijeh håller sin fredagsbön, shekh Sharawi, och med en annan shekh Ibrahim, som säger sig hafva i 33 år beständigt färdats omkring i verlden, ehuru jag först af hans utseende ej kunde uppskatta hans ålder högre än så. Han säger sig vara barnfödd i Medineh, sedan vid femton års ålder kommit hit med sin far och kort derpå begifvit sig på resor, besökt Indien och andra trakter af Asien, äfven varit i London, så att han känner åtskilligt af Europeiska lagar och bruk; han är öfverhufvud en högst egen, af åtskilliga här boende något misstänkt man. Han kan utantills verser till oändligt tal, sitter oftast om aftnarne på någon hög mertebeh utanför en stängd bod och sjunger till vår stora förlustelse. Utom dessa gjorde jag här bekantskap med alla andra grannar, allehanda handelsmän &c. som bo här i vårt qvarter. Jag hade i detta vekaleh blifvit rekommenderad och presenterad för portvaktaren såsom moslim af bavaben uti den vekaleh jag bebodde de första fem dagarne af min vistelse här. Likaledes hade (såsom jag åtminstone förmodar) jag blifvit rekommenderad af Abdolkhalik för hans vänner. Här gäller en rekommendation mycket, ty en man, som kommer oförhappandes Herren vet hvarifrån, samt är (såsom man här säger) 'ala bab ollah, utan bestämdt göra och sysselsättning, har svårt att skaffa sig bekantskaper, utan att vara känd och rekommenderad af någon. Jag hade den lyckan, som du ser, att vara det på tvenne håll och blef derföre på det välvilligaste upptagen och bemött. Om dagarne vankar jag från ena boden till den andra, sitter hos dem, pratar med allt möjligt slags folk, deltager i deras frugala måltid vid middagsstunden, och om aftonen samlas de ofta hos mig för att dricka thé eller kaffe.
5: - » 3: - LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. FLEETWOOD-DERNÅGRA HERTFORDSHIRE BILDER I ENGLAND. REDAKTÖR ÖCH UTGIFVARE: TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. : 12:TE ÅRG. &gt; DEN JOHAN NORDLING KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET pl ALLKLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. BYRÅ OCH EXPEDITION: ÖPPEN KL. 1 0 — 5. ALLM. RIKS 1 6 46, häckar — allt detta begränsadt af blånande höjder på andra sidan dalgången. Den andra bilden utgöres af ett litet hörn af förmaket, hvilket jämte » hall » (tambur), sal, kök, tvättstuga och skafferi utgöra undre botten. Förmakshörnet är i den utspringande tornbyggnaden, som synes på bilden n:r 1. I första och andra våningarna äro bibliotek, alla sängkammare och badrum. Hur det ser ut, när mandelträden blomma vid påsktiden, ger den tredje bilden en, dock helt ofullständig föreställning o m. När aftonsolen belyser utsikten midt för huset, ter det sig som bilden n:r 4, tagen från terrassen, dit en glasdörr och trappa leda från salen (synas på bilden n:r 3). A f byggIDUNS STOCKHOLM, KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. krusbärs-, vinbärsoch hallonbuskar samt fruktträd däremellan. Till höger om den sluttande gången med lagerbuskar på ömse sidor å vyen n:r 4 sträcka sig trädoch buskplanteringar, och bortom dessa ligga lawntennisplanen och drifhuset samt högre upp en gräsvall, där gräset får växa helt naturligt, d. v. s. ej skuret med maskin och rulladt som på » the lawns ». Denna gräsvall har slingrande gångar och många slag af blommande träd och syrener.
N.o jot. lare, vid det ordinarie Båtsmansliållet, hvilkas karlar på ett eller annat sätt hädanefter under krig från tjensten afgå, utgöras från den tid vacancen yppas och till krigets slut; hvilken afgift E. K. M. i Nåder ansett böra till Krigsfonden ingå. Vid Öfvervägande häraf, och då, enligt dö om Båtsmansliållet i Rikets serskilda Provincer afslutade Contract, Kongl, Förordningen d. 23 Maji i6go, Kongl. Rescriptet d, ii Sept. 1773 och Kongl. Kungörelsen d. 10 Sept. 1S16, samtliga Rotar äro förbundna att, vid uppbrott till krigstjenst, förse sina Båtsman med fullständig uppsättning af utredningsoch beklädnnds-persedlar, samt att dessa persedlar, efter tilländagången slitnings-tid, med nya ersätta; då den genom 1812 års Kungörelse om Beväringsmanskapet i 20 §. Rustoch Rothållare förunnade befrielse från reCrutering under krigstid icke innefattar någon frikallelse från den rotarne, i stöd af Contract, åliggande beklädnads-skyldighet; då den tillfälliga händelsen af Båtsmannens afgång under kriget icke bör för Roten medföra befrielse från skyldigheten att bidraga till beklädandet af den Bevärings-yngling, sorn, för den lid kriget fortfar, i det lediga Numret insattes, enär, i annan händelse, och då krigskostnaderna, synnerligast under ett försvars - Exp.-Utsk. Förslag till und. Skri/v. IV.o 3oi. 33 försvars-krig, måste af Landets allmänna skattebidrag bestridas, de Rustoch Rothållare, hvilkas karlar under hela kriget effectivt tjenstgöra, skulle komma att jemväl deltaga i beklädnads-anskaffningen för de vacanta Numren; hafva R. St., uppå alla dessa skäl funnit Rustoch Rothållare vid det ständiga Båtsmansliållet å Landet höra, i stöd af den rätt att i förevarande ämne förordna, som genom 80 §. Regeringsformen blifvit R.
Af erfarenheten inom Utskotten sjelfve , förutsågo Utskotten redan vid frågans första förehafvande* att flere betänkligheter skulle uppställas emöt antagandet af ert Författning, byggd på sådatie grunder* oell med så märkbart inflytande på enskildes intressen, sorn de närvarande* Detta föranledde Utskotten ätt i förväg till granskning och utredande upptaga allt hväd Utskotten ansågö* med något sken af grundlighet, kunna emot författningen och den derigenom stadgade tvångs Hatten anföras* och genom framläggande af resultaten af delilia pröfning, mer än tillräckligt för Utskottens egen Öfvertygelse* att af de förutsedde betänk ligheteriie några verklige hinder icke borde möta för Författningens godkännande* trodde Utskotten sig kunna undanrödja alla anledningar till farhåga för vådliga följder af Författningens tillvaro* Det liar emellertid visat sig* att genom hvad redan af Utskotten änfördt blifvit* Utskotten icke lyckats att allmänt utbreda deras ofvannämde öfvertygelse i och Utskotten anse derföre såsom en skyldighet * att, ehuru utan hopp oni seger öfver de i strid med Utskottens yttrade omdöme, af någre Ledamöter* särdeles inom tvämie af RiksStånden fattade enskilde meningar , gifva en närmare utveckling åt skälen för detta omdöme* Tvenne Lagutskottet! Betänlandén, 1113 Tvänne inom "Vallofl. BorgareStåndef framstälde, för Utskotten oväntade invänningar böra likväl först af Utskotten vidröras. Det hal' nemligen blifvit ifrågastäldt, icke blott om de olägenheter, som förmodats uppkomma, medelst Författningens tillämpning, skulle genom den häraf förväntade fördel kunna uppvägas, utan ock örn det tillfälle, sorn Författningen komma att gifva tili Lauds-cullurens upphjelpaude vore, i oell för sig sjelf, af någon nytta för landet»
Hr Glas i slutet af sin skrift, sid. 34, en fruktan i detta hänseende. Men denna fruktan stämmer ingalunda öfverens med den tillförsigt till de medicinska fakulteternas oumbärlighet, som röjer sig uti det föreg:de, sid. 16—19. Skulle deremot Professor Glas, emot all förmodan, hafva rätt, då han säger: »Den teoretiskt-medicinska examens återlemnande till Institutet föranleder småningom deras upphäfvande der de nu finnas och förflyttning», så vöre Institutets stora öfverlägsenhet öfver de medicinska fakulteterna ju af dessa erkänd. Och hvem skulle väl sedan längre tveka, att på Carolinska Institutet tillämpa den gyllene regeln att låta det gälla hvad det kan. Hr Glas tillägger: »Målet är ett, men medlen att nå det kunna vara många.» Denna sats torde lika väl kunna tillämpas på dem som, döfva för tidsandans fordringar och allmänna opinionens röst, envist fasthålla vid föråldrade institutioner. Och säkert är det, att bland alla medel att uppnå sitt mål, är det sämsta att ikläda sina tankar sådan form, som medicinska fakulteten i slutet af sin skrifvelse begagnar, för att uttrycka sin vördnad för de Högh Hiks-Stånden. Mina Hrr! sorgligt vore det i sanning, om vårt land. Linnés och Berzelii land, från gammalt så högt äradt för allt hvarmed det bidragit till naturvetenskapernas utveckling, nu skulle lemna hela den bildade verlden ett bedröfligt exempel på huru man hos oss, af ren skråanda, lyckats undertrycka vårt yppersta me - Den 14 Mars f. m. 127 dicinska läroverk, oell, snart sagdt, strypa det midt i dess skönaste blomstring. Många ledamöter yttrade härtill bifall. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Jag har visserligen tvekat, huruvida jag skulle deltaga i denna diskussion; inen då den förste talaren, som i ämnet sig utlåtit, icke torde få anses mera invigd i den medicinska vetenskapen än jag, må det icke anses förmätet af mig att jag begär ordet, isynnerhet som jag icke ämnar upptaga på långt när så mycken tid, som den, hvilken blifvit disponerad för afhörande af hans yttrande.
Benedicks förenat sig i de öfrige hemställanden, som blifvit gjorde uti omförmälte, på originalspråket bifogade Skrifvelse, deruti finnes anfördt: att som årstiden redan vore för långt framliden för att under året utföra det handelsföretag, för hvilket berörde 3:ne skepp voro bestämde, då desamma, genom H:rr Michaelsons & Benedicks’s bemedling för Husets räkning inköptes, samt andre omständigheter hindrade företaget, fick H:r Rudyerd bedja H:rr Michaelson & Benedicks såsom Commissionairer för omförmälte Engelska Hus, anhålla om Svenska Regeringens tillåtelse till häfvande af Försäljnings-Contractet om ofvannämnde skepp, med förbehåll, att Köpeskillingen , emot deras återställande, genast blefve till H:rr Michaelson St Benedicks återbetalt; att som uppskofvet af den tillämnade Expeditionen måste tillskrifvas den omständighet att åtskillige Officerare och Sjömän, hvilka redan erhållit K. M:ts Nådiga tillåtelse att segla på utrikes ort snart blifvit till Svenska Flottan återfordrade och till tjenstgöring återkallade, och af sådan anledning lemnat skeppen, satte Handelshuset utom tvifvel, att H:s K. M:t värdigades härå fästa den uppmärksamhet att Husets Commissionairer, eller H:rr Michaelson & Benedicks lossades Betänkande», N:o 101. 81 från den förbindelse, hvilken uti samma Contract vore dem ålagd; att således H:r Rudyerd, på bemälte Engelska Handelshusets vägnar, fick anhålla det ansökning hos Regeringen måtte göras, att Den, nästderpåföljande vår, måtte återköpa dessa 3:ne fartyg, eller åtminstostone de båda Fregatterne, på samma vilkor som voro bestämde i Contractet af d. i Junii 1825. Hvarefter K. M:t, uti Nådig Skrifvelse af samma dag, gifvit K. StatsGontoret tillkänna, att K. M:t, i anledning af Handelshuset Michaelsons &
Hon, som satt där invid fönstret med ögonen fästa på arbetet, var en kvinna på nära sjuttio år. En liten vek och sympatisk person med ett rundlagdt ansikte och hög panna, uppnäsa och ännu tämligen fylliga läppar. Öfver den gamla vissnade fysionomien hvilade ett uttryck af ro, af stilla undergifvenhet och barnslig fridsamhet. När hon såg upp med de svaga och kisande men klara ögonen, och snörpte ihop sin mun, liksom för att hjälpa tråden att göra sig liten i akt och mening att lättare gå igenom nålsögat, så var hon ännu täck och behaglig. Den mörka ylleklädningen satt väl på henne, lätt och löst föll den öfver hennes symmetriska lemmar, en liten svart sidenduk var med en kråsnål hopfäst öfver bröstet. Också på hufvudet bar hon en svart duk, knuten under hakan. Ett ljusbrunt, lätt grasprängdt hår syntes i tunna böljande gardiner där inunder, nedre käken och hakan hade en tendens att framträda något för mycket, eljest var allt harmoniskt i detta fårade, bleka anlete, som dock aldrig varit hvad man kunde kalla vackert. Nu dånade det i stentrapporna och kraftiga steg ljödo i korridoren. De stannade vid fyrtiosexan och dörren rycktes häftigt upp. Frun från Rödbergsgränd stod i dörren, rak och kavat, icke olik en till hexa utklädd rekryt. »Pina och död, Schana, om jag vet hva' vår Herre tänkte på, när han tog sig för att skapa de där karlstackrarne till världen! Bara jag går på en gata, vimlar det af den ohyran, både halffulla och helfulla, och här ute ä' det rent fördömdt! Olyckor gör di hvart di komma, och i vägen ä' di, hvar di ä'!» »Kära kusin», smålog Schana, »nog gör ju fruntimren också olyckor, gunås!» »Nej, aldrig om di ä' allena! Ä' något galet med ett kvinnfolk, så kan man vara viss på, att det har varit ett karlkräk med. Hur var det icke nyss här ute, gick han inte in på utskänkningen den där Juko, fast gumman hans drog i honom för att få honom till fabriken tillbaka.
Årligt Arfvode 3o: med öfverlemnande åt Fullmägtige, att, i den mon Husdrängarne Bihans till R. St. Prat. 1834 och i835. 6 Sami. 1 Afd. 2 Band. 3 2Ö:te Häjtet. 200: — —- 240: 300: i5o: 375: 75: i5o: .— .— 3o: — >—i 45: Banco-Utskottets Betänkande I\r-o 96. till följd af Rikets Ständers beslut om utgifvande från Banken af ett förbättradt sedelmynt, få vidkännas förminskning i hittills påräknad arbetsförtjenst genom hvitstämplingen af Rankens nu bruklige sedlar, tilldela dem någon lämplig löneförhöjning, så vida tillgång dertill genom inskränkning i deras närvarande antal varder beredd. öro Total-beloppet af de Löneanslag, som uti ofvanstående §§. äro upptagne, får ej af Fullmägtige i något fall öfverskridas. Åliggande det Fullmäktige, att, före tillsättandet af inträffande ledigheter inom BancoVerket, noga tillse, huruvida den lediga tjensten ytterligare är för Verket erforderlig, samt i annat fall densamma indraga? och emedan den af Rikets Ständer år i83o medgifna förökning å Banco Statens löner, af tjugu procent, endast blifvit beviljad in tills en fullständig organisation af Bankens förvaltning och definitiv reglering af den för förvaltningen erforderlige tjenstemannapersonal hunnit till vägabringas, samt en bestämd aflöningsstat i följd deraf fastställas, kommer, tills vidare, endast det å Stat uppförde lönebelopp att vid någon tjenstemans eller betjentes. afgång, ligga till grund för pensions-beräkningen. B. Grunderna för befordringar inom Banco-Verket och någre dermed gemenskap egande stadganden. 6:0
I allt fall är den uppgift, att de förtjena 15 å 20 proc. på sina penningar, i så målto oriktig, ali den vinst de deraf dragit pä sednare åren icke på långt Deu 23 April f. m. 13 när har uppgått lill denna summa. Man måste dessutom taga i betraktande, att jag väl måste hafva några slags grundade anspråk på ersättning derföre, att jag släpper till mine hypotheker. Frågan i sin helhet hlifver väl den, antingen man skall afslå Utskms betänk, eller antaga detsamma med eller utan modificationer i den riktning, som de förenade Utsk:n föreslagit, eller också ingå pä PresteSl:s förslag. Jag ber Herrarne förlåta att jag nödgas begära Herrarnes tålamod att litet redogöra för del förslag i sin helhet, som jag nu går alt tillstyrka K. o. Ad. att, i öfverensstämmelse med det beslut, hvaruti PresteStåndet stannat, antaga. Enligt della förslag skulle den 1 § i Utsk:ns betänk, med undantag af den förändring, som Frih. Palmstjerna i 1 niom. föreslagit, komma alt qvarstå oförändrad. Uti 2 § hafva Utsk:n föreslagit, alt till bankholags stillande skulle erfordras minst 50 namngifne delägare, med en tcckningssumma af minst 1,000,000 r:dr b:co. Detta kunde vara riktigt under den synpunkt, att privathankerne lingö utgifva egna sedlar, ty dä hehöfdes en större summa såsom grundfond och llere aetieägare för att gifva tillräcklig säkerhet; men för den händelse, ali R.