Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna tidskrift, som utkommit under en tidrymd af 27 år, har utan tvifvel mycket bidragit till att föra kvinnorö- relsen in på en god och sund v ä g; men många svårigheter hade man att bekämpa, innan tidskriften lyckades förvärfva sig anseende. Fru Olivecrona, hvars hushåll hade blifvit större och som till följd däraf var mycket upptagen i sitt hem, kunde ej utan fara för öfveransträngning fortsätta med detta henne så kära arbete. Hon hade uppställt för sig den lefnadsregel att alltid låta familjen och hemmet intaga första platsen; blott de korta fristunderna finge ägnas åt annat arbete. » Charity begins at home » var alltid ledtråden för hennes handlingar, och den följde hon troget till d ' et sista. kvinnans utställning på expositionen i Chi " cago, men sedan hon hjälpt att organisera arbetet, och lyckats bilda en komité för detta ändamål, drog hon sig tillbaka; vissa familjeförhållanden jämte hennes framskridna ålder förmådde henne att taga detta steg. Ännu hösten 1896 bevistade hon den internationella Kvinnokongressen i Berlin och tog med lifligt sinne del i alla dess förhandlingar. Ända in i det sista följde hon med glädje och vaket intresse hvarje sträfvan på detta område; och mången, som nu står sörjande vid hennes bår, skall med varm tacksamhet minnas henne, som genom sitt energiska ingripande, sitt varma hjärta och sitt innerliga deltagande gjort så oändligt mycket godt. Kort efter sin hemkomst lärde hon känna Fredrika Bremer och Sophie Leijonhufvud, sedermera friherrinnan Adlersparre, i hvilken hon fann den vän, som hon så länge längtat efter. V i d denna tid framkallade det på många håll mycken ovilja, att det fanns kvinnor, som ville göra allt för att förbättra kvinnans ställning, och i flere tidningar blefvo de och deras sträfvanden häftigt angripna. R. Olivecrona kände djupt det så- rande i detta tillvägagående och skref därför en uppsats, som utkom i en då mycket spridd tidning. Ingen, med undantag af hennes mor, hade en aning om, hvem som hade författat denna artikel, och först mycket senare blef detta allmänt kändt.
Remitterades, jemte Hr Palanders anförande i ämnet, till Bevillnings-Utskottet. Hr Gustafssons, om upphörande af uti 13 g af underrätelserna till Tulltaxan medgifna undanstags-förmåner, i afseende på skeppsinventarier. Remitterades till Bevillnings-Utskottet. Hr Sundins, om förändring uti föreskrifterna, angående rättighet att genom testamente förordna om egendom. Remiterades till Lag-Utskottet. Hr Lagergrens, angående förändring uti vilkofen för anslaget till Strömsholms Kanaloch dess slussverk. Remitterades, jemte diskussionen, till Stats-Utskottet. Hr Hörnsteins,'angående inrättning af Afdelnings-Banker eller Filial-Afdelningar af Rikets Ständers Bank. Remitterades, jemte diskussionen, till Banko-Utskottet. Hr Ekholms, om anslag för Strömsholms Kanals ledning till Westerås. Remitterades till Stats-Utskottet. Hr Almgrens, angående förbättring af Kredit-lagarne i riket. Remitterades till Lag-Utskottet. Hr Rönblads, om inrättande af en ny Ofver-domstol, under benämning af Kongl. Hof-Rätten öfver Norrland. Remitterades till Lag-Utskottet. Prot.-Utdrag den 4 Januari 1854. 99 Hr Schwang, angående förslag till förändringar i serskilda tullbestämmelser. Remitterades till Bevillnings-Utskottet. Hr Colléns, angående förändringar i gällande Handels-ordning. Remitterades till Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottet. Hr Bergers, med förslag till nytt system för mått, mål, vigt och mynt. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Hr Wetterbergs, angående förändring uti föreskrifterna, i afseende på handel om lösören. Remitterades till Lag-Utskottet. Hr Hjorts, om befrielse för Stifts-städer ifrån skyldigheten att förse skolornas Rektorer med embetsgårdar. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Hr Norins, i fråga om Privat-bankernas sedelulgifningsrätt.
Vi hafva nyligen haft för oss till afgörande ett annat förslag om utvidgad representationsrätt för städernas innevånare. Detta är en reform, som både af tidens fordringar af rättvisan och allmänna opinionen är högt upburen, men huru kunna vi väl, mine Hrr, rösta för en sådan reform, när vi icke vilja erkänna det ifrägav:de förslaget vara af allmän nytta för fosterlandetJag yrkar på bifall till Betänk. Frih. af Ugglas: Enl. min öfvertygelse var det icke alle nast ett politiskt skäl, som åt R. o. Ad. förvärfvade rättigheten att vara Ordf:de i Utsk. och Nämnder, utan det var äfven ett rent praktiskt och jag skall försöka att här framställa det senare, öfvertygad som jag är, att det är bättre tala till llrrmes öfvertygelse än att göra utflykter på andra gebiet. Den siste värde talaren har just lagt i min mun de ordalag, hvarmed jag bör börja mitt anförande. Han har nemligen sagt att den som sett partiandan utöfva sitt inflytande vid våra Riksdagar, den skall med glädje omfatta det ifrågav:de förslaget. Frih:n medgifver således att partianda .verkligen existerar och verkar vid våra Riksdagar. Jag skulle tro att sålänge en Representation finnes, sålänge skall man icke kunna frigöra sig från partiandan, men just derföre att partier finnas, anser jag det vara af vigt, att icke vid Riksdagens början, vid Utsk:s tillsättningar ärendena åsidosättas genom intriger i och för val till Utsk:s Ordf:de. Det är på sätt en föreg:de talare anmärkt, alldeles klart att då hvart och ett af de 4 Stånden samlas till Riksdagen, känna de föga eller intet till hvarandra och fästa då företrädesvis sin upmärksamhet på de kandidater, hvilka upställas inom dem sjelfva. Om ett Utsk., första gången (let kommer tillsammans, vore tvunget att rösta mellan 4 kanditer till Ordf:de-platsen, och valet af Ordfide slutligen afgjordes genom omröstning med slutna sedlar, så hemställer jag till Hrr:ne, med hvad förtroende och välvilja skola väl de öfriga Stånden omfatta denna Ordf:de, som mot deras vilja blifvit tillsatt? Helt annat
För rättvisan är således icke nog sörjdt endast dermed, att grundlagen förklarar hvar man berättigad att njuta lagarnas skydd och dömas af sina behöriga, oberoende domare. Skall rättvisan blifva en sanning; så måste den på fullt allvar anlitas; och frihetens stämpel intryckas på den allmänna kontrollen öfver lagens tillämpning. Friheten sjelf skall lära, att hon utan rättvisa är ett ord utan mening, och att något angelägnare för samhället icke finnes, än att dess lagar blifva oväldigt och sjelfständigt bragta i fullbordan. Den förut häfdvunna liknöjdheten och häfdvunna farhågan för en sjelfständig efterlefnad af lagarna måste bortnötas, och endast farhågan för lagen och modet att lyda den utbilda sig. Domaren måste lära att frukta Gud och lagen och bortlägga all annan fruktan, all annan betänklighet. Till allt detta fordras tid och tålig väntan, men icke tid och tålamod allena. Den stora, den vigtigaste af alla reformer må vara den tystaste af alla, må kräfva minst af omstörtningar och lysande företag; men sannerligen sker den icke, om ingenting för densamma göres. Hvad som skall göras, må vara af flerfaldig art; men hvad som dervid aldrig kan umbäras, är sanningens medverkan, det högsta elementet i all den verksamhet, som skall befrämja det goda. Att lagskipningen ligger för öppen dag och hennes brister fritt granskas, det är ett af de högsta vilkoren för den stilla fortgående, stora reformen. Svenska folkets yettgirighet i detta ämne, uttalad genom dess fordran att erhålla redovisning för lagskipningens tillstånd, är säkerligen ett af de mest välbetänkta bland de stadganden, hvarigenom det sökt att i sina grundlagar betrygga friheten. f Att jag arbetat för framtiden, är den förhoppning, som förnämligast skall trösta mig öfver uteblifven framgång. Hvad jag för lagreformen uträttat, kan ej ens nämnas. Hvarken hos Styrelsen eller Rikets Höglofl. Ständer har något afseende blifvit fästadt på de stundom genomgripande förslag, som i denna väg innehållas i mina berättelser.
Bland de wärda talare, som för mig yttrat deras tankar, har den förslå as dem, Herr LerAsnLtrZls, sökt wisa laglig rätt lill innehaswandek af den Kungsgård han vä arrende hafwer, men fluteligen anrovat Riksens Ständer ädelmod, för art behjerta det oskyldiga lidande, hwarut, han, sa wäl som flere, fful» le blifwa försalte, om arrenden af de Kungögärdar siulle blifwa äierkallade, som de pä god tro, och i öst wcrrygelse derom att Konungen Haft full rättighet derom disponera, sig tillhandlat. Uti hwad den senare omständigheten angär, medgifwer jag gerna att der wore hardt öde om de skulle gä förlustige deras innehafwande besittnings-rätt, och önskade att Riksens Ständer äswen wid delta tillfälle wille wisa Deras wanliga ädelmod, hälst om derjämte Kronans fördel 1604 Den 28 December. kunde förenäs, hwrrtill Herr 6er§sr>,krak1s sielf gif» wcr anledning, medelst anbudet an öka arrende summan. Hwad äter den förra omständigheten berräffac, akt Konungarne ägt rättighet deroni disponera, samt att Riksens Ständer äfwen i R:gerings»formens 77 §. stadgat, att de tvid besittningsrätten borde bibehäl» las, är jag af helt annan tanka. Nämnde §. stadgar tydeligen, att alla de arrenden afKungsgårdar, samt andra Kronolägenheter som enligt gällande författningar blifwit borrtarrenderade stulle wara oryggelige, hwaras följer, att vm nagra finnas, emot gällande författningar wara bomar» renderade, de skulle pä motsatt sätt behandlas. Att Konungarne icke haft rättighet efter godtycko disponera om Krono-lägenheterne, enligt 1772 ärs Regsrings-form samt Säkerhets Acten 1789 bewises deraf, att dä 1772 ärs Regtcing.tform grundar sig i denna del pä 2 Cap.
Bibliotheket, om uppföranoe af en 1 byggnad till inrymmande af Riksarkivet och Kongl., se Riksarkiv. Bibliothekarier vid elementar-läroverksoch stiflsbihliotheken, angiående deras löneförmåner Åttonde och pensionsrätt I Bg. 304 4 1 139 30 Se HufvudTiteln. Hihanget till Riks-Slåndens Protokoll, angående upplagan af. 10 2 2 — b. 8 Nov. 1). 8 Nov. b. 8 Nov. b. 8 Nov. » angående prenumeration å 10 2 3 — b. 8 Nov. Ii. 8 Nov. b. 8 Nov. b. 8 Nov. » angående vissa kostnader för trvckningen af , 4 1 94 b. 2 Maj b. 2 Maj b. 2 Maj b. 2 Maj » angåenda förännradt sätt för tryckning af Rikets Ständers underdåniga skrilvelser 10 2 4 — b 19 Nov. b. 19 Nov. b. 19 Nov. g. 19 Nov. » angående acceptering, elter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af 10 2 18 — b. fi Dec. 1863 b. 6 Dec. 1863 b. 6 Dec. 1863 b. 6 Dec. 1863 Billing, angående pension ät Enkan 4 elter Professorn J. S A. 235 1 153 77 j Billing, angårnde pension åt LandtJ Se Nionde HulvudTiteln. räntmästaren M 76 11 4 1 153 10 1 Billmark, C. J., angående understöd åt, för lifgifvande afplanchverk, se Planchverk. Biskopar om pensionsrätt för — P. 147 4 1 153 16 Se Nionde HufvudTiteln.
Då nu vanligtvis liera Egodelniugsrätler funnos inom samma län, der landtmätaren tjenstgör, så måste lian antingen handlägga samma slags förrättningar olika, allt efter åsigten hos den Egodelnings-rätt, hvarunder målet hörer, eller i annat fall riskera att af en Egodelnings-rätt få ogilladt hvad en annan godkänner, hvarigenom landtmätaren äfven förlorade förtroendet i orton, enär jordegarre endast döma så, alt då Egodelnmgs-rällen ändrat landtmätaren® handläggning af förrättningen, så måste han ock hafva misstagit sig om Skiftesstadgans rälta tolkning, och vore då ej skäl alt honom vidare anlita. Val egde landtmätaren, när lian i dylika läll vore ålagd att betala kostnaden för Egodelnings - 6 Santmans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Bet. N:o 37. rättens sammanträde, att deremot anföra underdåniga besvär, men Högsta Domstolen hade äfvenledes ofta varit af olika åsigter om, huru vid ego-utbyten i sammanhang med laga skiften förhållas borde, hvilket skulle visa sig af de olika domslut, som i dessa frågor under olika tider fallit. Egodelnings-rätter funnos äfven, som vägrat fastställa ett skifte, emedan det ej kunde af handlingarne inhemtas, att de blifvit angränsande grannar för dess vid skiftet verkställda ego-utbyten tillställda.
Betänkandej angående afskrijning af ä:ne från Banken utgifne Odlings-Lån. Bankens Fiscals-Embete har, uti den till Utskoltet afgifne Berättelse, angående de af bennilde Embete handlagda mål och ärenden, hemställt, att af de 16 stycken Skiftesoch Odlings-Lån, som vid sistlidne Riksdag, tili följd af Utskottets fattade beslut, skulle föras inom linien, nedannämnde måtte afskrifvas, nemligen: a) det af numera aflidne Fänriken H. F. Ek, emot borgen af jemväl aflidne Öfver-Auditeuren E. Wennerholm, och Kyrkoherden H. W. Malmsten, i lifstiden upptagne lån å 2,000 R:dr, hvaraf nuvarande capitalåterstoden utgör 1,976 R:dr 18 sk. 9 rist., och b) det af Nybyggarne F, Lustig, Eric Carlsson och Pehr Johansson, emot borgen af Bergsmännen Eman. Nilsson och Jon Olofsson_, hvars belopp, R:dr 80, numera aflidne Kronofogden P. J. Långström förskingrat, och hvaraf capital-återstoden uppgår till 63 R:dr 29 sk. 4 rist. Som af liandlingarne rörande dessa lån inhemtas, i afseende å det förra, att begge Iöftesmännen redan långt för detta gjort concurs och redovisning för deras concurs-massor erhållits samt de jemväl aflidit och deras arfvingar vunnit afträdesoch urarfva-förmon, hvarförutan låntagaren äfven numera aflidit i ett alldeles utblottadt tillstånd; och beträffande det senare lånet, att återstoden af detsamma blifvit uppburen och förskingrad af Expeditions-Kronofogden P. J.
Sammandrag ur Riksgälds-kontorets räkenskaper för år 1860, utvisande detta verks Inkomster och Utgifter linder nämnde år Inkomster: Stämpelafgifter för spelkort 83,240: 7. Dito för tidningar 47,716: 26. Kapitalafbetalningar å de för vissa föremål eller under längre tid beviljade lån 205,074: 99. jemte räntor å dessa lån 225,259: 64. o Återbetalning å anslaget till gratifikationer för år 1857 till underofficerare och deras vederlikar vid garnisons-regementena samt Artilleriets tygoch handtverks-stater .• 2,279: 62. Dito å dito för fortskyndande af arbetena å sockenkarteverket 989: 71. Dito af Armeéns pensionskassas andel af Wadstena krigsmanshus-kas sas förhöjda vederlag för de indragna rusthållsafgifterna 17,640: — Aflemnad besparing å indragna 6:te fördelnings-generals-Iönen för åren 1858 och 1859 3,100: — Dito dito å reservationsanslaget till inqvarteringsgifvares betalning utöfver markegångspriset för dagportioner vid indelta regementenas marscher till och från möten 5,607: 58. Aterlemnad behållning å anslaget till bestridande af kostnaderna för ytterligare undersökningar rörande statens järnvägsanläggningar 2,790: 18. Dito dito å dito till ombyggande af Drottningholms bro 3,555: 68. Dito dito å dito till dito af Nockeby bro på vägen till Drottningholms slott t i 344: 27. Dito dito å dito till upprätthållande af Arméens pensionskassas pensionerings skyldighet för år 1858, 26,114: 86. o • — —- Återbetalning å kreditivet för 1858 års krigsrustningar 319: 50.
Sjåpa dig inte. (Går.) ADA (ropar åt höger). Ernst Ernst BERGENHJELM (utanför). Ja-a. ADA. snäll! Kom och håll i litet garn åt mig, ä' du BERGENHJELM (i dörren). gaf dig? Hvar har du gjort af nystfoten, som jag ADA. (Ömt.) Vill du inte? Det ä' så tråkigt att springa efter den. BERGENHJELM. (Sätter sig och tar garndockan.) ADA. Förr i tiden visste du inte något roligare än att hålla i garn åt mig. Då kysste du mig nystanet. på fingrarna, så fort jag kom i närheten med Naturligtvis. Jag vill allt hvad Liten vill. ­ 34 ­ BERGENHJELM. Och nu kysser jag dig på munnen i stället. (Kysser henne.) ADA. mycket fortare. Det ä' bara för att komma ifrån det så BERGENHJELM (brister ut i skratt). höra, hur hon räknar algebra. Hur då? BERGENHJELM. Hvad gör du därborta med handen i fickan? HANNA. dricker ju champagne till ostron? Tacka för det! ADA. Har du sålt din panneau? HANNA. Kanske... BERGENHJELM. Då ska vi festa HANNA. Det ä' inte alls sagdt, att du får vara med. Men jag skulle vilja ha något roligt i kväll. ADA. Du vet ju... Jag räknar bara litet, jag med. Man BERGENHJELM. Jo, du kan, du! Hanna, kom ska du få HANNA (tankspridt). ­ 35 ­ HANNA (suckande). Ja. BERGENHJELM. vagn. Och så far vi till Ulriksdal och äter frukost. Säg, Ada? ADA. Jag har inte tid. BERGENHJELM. På söndagen? ADA. gram, så jag måste sy två på en dag, och ändå får jag hålla på i åtta timmar. Märk med bläck! ADA (indignerad). ha det. Och så ska serveterna fållas också. HANNA. Fålla på maskin, vet jag!
Sedan Herrar ÖfversteKammarJunkare blifvit på vanligt sätt utbeledsagade, föredrogs å nyo StatsUtskottets d. i5 sistlidne Julii under N:o 209 afgifne, och d. 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:t Nådiga Proposition om afskrifning af förra MagazinsFondens äldre fordringar för undsättningsspannemål, m, m. Herr Hjerta} Gustaf: Det är i anledning af det förslag Utskottet framställt till liqvid ullonen af de återstående fordringarna i flere Län, som jag utbeder mig att få framställa ett förändradt förslag till grunder för densamma. Utskottet föreslår: Att till bevarande af det allmännas fördel i möjligaste förening med Låntagarnes, det må af Kongl. Maj:t bero att, uppå Konungens Befallningshafvandes anmälan, att Spanmålslånen i vissa Socknar eller Orter icke kunnaj utan Låntagarnes obeståndj på redan bestämda tider gäldas , samt ef ter pröfning af de i hvarje fall förekommande omständigheterj bevilja räntefritt anstånd Den ig Augusti. 59 med återbetalningen på lämpliga terminer under vilkor af fortfarande säkerhet för lånebeloppet. Utskottet utgår sålunda från en grundsats, hvilken, såsom mig synes, ej är riktig i tillämpningen; den nemligen att för det Konungens Embetsman skulle uppgifva någon mindre förmåga hos Låntagarne att verkställa liqvidationer för skulder, förändrade förhållanden, i anledning af dessa uppgifter, skulle kunna ega rum för liqvidationerne. Om man till en viss grad bör medgifva, att afseende hör fästas på den olika ställningen i Länen, bör man likväl i allmänhet utgå från en allmän grundsats, och den måste vara, att ej vissa Orter gynnas med medel ifrån de Öfriga; att sålunda alla Orter böra hafva så mycket möjligt är lika liqvidationssätt, och att vid detta tillfälle, då man så påtagligt ser det skadliga af Statens inblandning i dessa ämnen, man bör erinra sig nödvändigheten att låta Staten lida de förluster, som blifva en nödvändig följd af Rikets Ständers år iÖ23 vidtagne åtgärder.
M8ra välgörande följder hoppas jjg dock, af varmaste bjerta, lör mitt Fädernesland! jag hoppas att 124 Den 16 Septemia' f. m! allt prål, all flärd , all lux i lefnadssätt och ta i, matte ga vika för den redbara tankan, den sanna, oegennyttiga handlingen, om också oberömd, och då jag så önskar , bör jag äfven jörbigå att anmärka något vidare om de flora anf alter, som i Jemtland blifvit gjorda , och hvarpå Herr von Törne med så mycken fjelfförfakelfe och blygfamhet öfverlemnar en ganska omständlig uppgift, ehuru jag likväl icke kan frångå min öfvertygelse, att man nemligen på /tallet icke derom kan jå någon ferddes påtaglig er/arenhet. Dessutom talar allt sådant ändå icke för nödvändigheten af en serskildt Länestyrelse t Jemtland, ty om också denna provins hört, såsom tillförene, under VästcrNorrland , hade visserligen hvarken Kongl Maj-.ts landtfaderliga omsorger och Nådiga penningeunderstöd tili premier för Ylleväfnader , eller till Kongl, HttshållmngsSällJkopet fafom gåfva, eller Riksens Högloft Ständers af Kongl. Maj:t sanctionerade önskan om Jemtlands Fäl tJägareRegementes minfanin g ifrån 1000 till 8 O© man, uteblifvit, lika litet som det Nadigfi förordnade JlorJkiftet, uppbyggandet af ett SpannemSkMagazin, anläggandet af 7 Schö ferier och nya Landsvägar till Norrige och Herjeådalen elier hvad andra företag som hälst, hvilka likväl kunnat ske och säkerligen ätverr skedt om Jemtland också icke haft en serskildt Länestyrelse. Desäa /lora anfalter kunna sålunda icke räknas till Läneflyrelfcw åtgärder, emedan de utgått från Ben 16 September /. m. Kongl Maj:ti och Rilfeiis Hoglcjl Ständers tillgörande.
IJerjetpte yttras uti samina Memorial den åstundan, att betalningen för Krono*skjutser, sorn obilligt drabbar, med olika tyngd, särskilta orter, också borde Ökas; samt att fångförare matte få så stor förhöjning i sitt arfvode för fångars forslande och underhållande, att åtmindstone skadesloshet för dem agde rum. Häruti hafva flere af det Hedervärda Bonde-Sfåpdets ledamöter, sorn dels Uti ingifna Memdrial, dels munteliga anföranden till Protocollet samma dag yttrat sina tankar, instämt, dock i allmänhet, utan att till de af Anders Joachimsson anförda skäl något hufvudsakligt tillägga, utom det, att Johan Johansson och Petter Jansson från Kronobergs Län uppgifvit, att värdet af en till skjutsning dugelig häst skulle uppgå till mindst Ioo R:dc R:co, och att betingade forlöner för körslor åt Carlshamn och Carlskrona från Vexiö betalas med mindst sk. milen för hvar häst. Hela det Hedervärda Bonde-Ståndet har $luteligen allmänt instämt uti Anders Joachims» sons begäran, och har härvid blifvit erinrat* att redan vid 1809 ars Riksdag fråga varit om Skjutsens utbjudande på entreprenad; att Riksens Ständer derom gjort underdånig anhållan hos Kongl. Majit, sorn ock , i anledning deraf befallt Landshofdingarne i hvarje Län, att, sedan vederbörliga undersökningar i hvarje ort, blifvit hållna, med underdåniga Utlåtanden i komet inkomma, men hvilken befallning åtskilliga af Riksdagsmännen uppgifvit i deras orter *>i Den 16 Juli. ej hafva blifvit fullgjord. Och har vid denna öfverläggning vice Talmannen Hyckert förbehållit, att om skjutsnings-skyldigheten blefve på entreprenad upplåten, kostnaden dervid icke blott må vidlåda Bonde-Ståndet, utan alla som äga hemman, och hvilka följakteligen, efter hans tanka, gemensamt böra deltaga uti ett så trye* kande onus.
Att, i afseende på de så kallade stående lånen, deln Utskottet enär de användas till deras rätta ändamål att understödja och bidraga till anläggningar af nya, här i Biket förut okända uppfinningar oph Inrättningar i Fabrikspch Slöjde-väg och sålunda ledde till befordran-, de af desse vigtiga Näringars fortkomst och fullkomlighet anser vara af serdeles nytta och höra bibehållas, en viss fixerad Summa af hfa-. nufactur-BiscontdFonden dertill afsattes; Och då Utskottet inhemtat, att ds nu varande sådana, hvilka blifvit lemnade de's på visse år och dels på obestämd tid, utgöra en sammanräknad Summa af 183,497 B:dr 8 sk. 7 r:st torde beloppet för låp af ofvan anförd beskaffenhet hvilka Utskottet, i afseende på deras bestämmelse anser utgöra peli böra benämnas med förlagslån i en jemn summa bestämmas till 200,ooq Riksdaler. Att Riksens Höglofh Ständer hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla, att denne sålunda till förlags-iån bestämde Summa icke matte Sfverskridas samt att de medel, sam af berörde 200,000 B:dx Öfverstego det redan utevarande lånebeloppet och de Summor, som vid förfallotiderne af de nuvarande lånen återbeta-; Stats-TJlslottets Betänkandenl *1401 Jas, blefvp på sätt ofvanqämndt är, endast an-» ■vände till Låqe-understöd vid anläggningar af sådane nya Fabriksoell Slöjde-Inrättningar, jorn Kongl. Majit ansåg medfara den allmänna nytta, att de af sådan förmån borde komma i åtnjutande, äfvensom Kongl. Majit för begagpande af sådane Lån täcktes föreskrifva följande vilkor : 1:0 Att sorn. dylike