Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med stöd således af 7 §. i Bank-Lagen af den 1 Mars i83o och af de förbindelser, densamma Kongl. Majit ålägger, och hvars noggranna iakttagande Kongl. Majit endast, till folkets betryggande och i dess sanna interesse, påkallar, vill Kongl. Majit härmedelst hafva Rikets Ständer förklarat, att som Kongl. Majit ifrån Rikets Ständer icke emottagit annat meddelande, i afseende på grunderna för Bankens förvaltning, än som innefattas i deras underdåniga skrifvelse af den 3o sisllidne Mars, så skall Kongl. Majit fortsätta granskningen af de punkter, samma skrifvelse innehåller, och anbefalla kungörandet, af hvad Kongl. Majit finner vara öfverens - Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.-o 8o. 3 stämmande med de i Lagen för Banken af den 1 Mars i83o lagde grunder. Hvad åter angår Kongl. Majlis medverkan i upptagandet af utrikes Creditiv, till förstärkande af Bankens metalliska fond, hvarom Rikets Ständer, i deras underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit af denna 22 i denna månad, gjort anhållan, har Kongl. Majit ej velat dröja att gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit, med stöd af Grundlagens anda, af aldrig öfverträdd häfd och af Svenska folkets rätt, anser en dylik åtgärd ej lagligen kunna till vägabringas, utan de bägge Statsmagternas samverkan, samt att, i följe deraf, Kongl. Majits biträde i sådant fall kommer att bero af ea föregången pröfning af behofvet och lämpligheten af en dylik åtgärd, äfvensom af naturen utaf de vilkor, som dervid blifva fästade. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och önnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finance-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stock holms Slott den 25 Maji i835.
Svårt är icke att inse betydelsen af detta förslag. Det var icke blott afsedt att lätta och minska bördorna för de svagaste skattekategorierna, tftan dess praktiska verkan var att vidga kretsen af de i politiskt afseende röstberättigade. I sin motion anför friherre De Geer, att de nuvarande bestämmelserna medföra en alltför betungande beskattning för de skattskyldige, hvilkas inkomster af kapital och arbete föga eller intet öfverstiga de oundgängliga lefnadsbehofven. Yisserligen liafva till förbättring häraf vid flere föregående riksdagar väckts förslag om förhöjning af det inkomstbelopp, som betingar frihet från bevillning efter andra artikeln, från 400 till 600 kr., men riksdagen har alltid afslagit dessa framställningar, derför att denna höjning af det skattefria existensminimum skulle beröfva många samhällsmedlemmar rösträtt i kommunala angelägenheter. Emellertid hafva beskatt-ningsmyndigheterna i känsla af de nuvarande bestämmelsernas obillighet och hårdhet mångenstädes tagit för sed att uppskatta de mindre bemedlades inkomster till lägre belopp än det, hvartill de i sjelfva verket uppgå. Härigenom har visserligen ett ganska stort antal samhällsmedlemmar kommit i åtnjutande af skattefrihet, men denna skattefrihet har också medfört förlust af all rösträtt i kommunala angelägenheter. Nu ansåg friherre De Geer och framhöll i sin motion, att dessa samhällsmedlemmar skulle kunna få tillbörlig lindring i sina bidrag till allmänna behof, utan attde derigenom beröfvades sin kommunala befogenhet, om blott for de lägre inkomstbeloppen bevillningens procent nedsattes från en hel till en half procent. Den minskning i statsverkets inkomst af bevillningen, som härigenom skulle uppstå, blefve icke så särdeles stor, helst genom denna åtgärds vidtagande beskattningsmyndig-heterna icke längre behöfde befara de skattskyldiges betungande öfver höfvan, hvarför antagas kunde, att de skulle blifva noggrannare i sin uppskattning af den verkliga inkomsten. På detta sätt, säger motionären, skulle den stora fördelen derjemte vinnas, att många, som nu icke ega rösträtt vid väl af ledamot till andra kammaren, finge komma i åtnjutande af den politiska rösträtten.
Ständer ville uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t, genom vederbörande Åuloriteter, täcktes infordra säkra och fullständiga upplysningar om de hinder, som må kunna ligga i vägen emot Skiftes-Stadgans tillämplighet i Rikets alla provincer, samt derefter i Nåder vidtaga de ändringar i den samma, som kunna pröfvas nödige, på det den i allo må uppfylla dess för Landtbruket välgörande ändamål. Åtskilliga Ledamöters Reservationer i ämnet bifogas. Stockholm den 18 Mars 1829. STOCKHOLM, P. A. Norstedt <Sc Söker, 182g. Bil. till Lagoch Oceon.-Vtsk. Bet. IV.-o 8. i Reservationer: af Ilr Berg von Linde: Äfven jag anser delegare i By, Sool förut storskiftad blifvit, icke böra ega 0- vilkorlig rättighet att, genom begäran om laga skifte, rubba och oroa sina grannar. En sådan, mot begreppet om laga kraft och derigenom vunnen säkerhet i eganderätt, stridande tillåtelse bör, efter mitt omdöme, endast i det fall éga rum, att nytt Skifte kan, utan någons förnärmande, blifva för Skiftes-laget förmonligare, än det redan varande Storskiftet. Ett sådant förhållande torde måhända icke sällan inträffa, och då är det , både med allmänt Och enskildt väl öfverensstämmande att den laga kraft, som kommit å Storskiftet, icke må ligga i vägen för en mera fördelaktig delning af jorden dess egare emellan; Men förr än ny delning må ske, anser jag fördelarne, derest de icke blifvit allmänt insedda och medgifna, böra vara genom tillförlitlig undersökning utredda^ Bih. till R. St. Fröt. 1828 och 1823. 7 Sainl.j 2 AJd. sulra Häft. t n Lil. till Lagoch Occon.-Utsb Bet. N.-o S.
Den gamla källarmästaren, hvars hustru för ett år sedan aflidit och hvars kunder börjat dela sig i partier, sedan en ny källarmästare midt öfver gatan kastat en plump stridshandske åt hans kök och källare, hade tillbjudit henne sin hand, i tanka, att, om han ej hade något annat, hvarpå han företrädesvis kunde bjuda sina gäster, åtminstone hafva god lockmat, och sålunda draga reveny af hornen, när detta ej mer lät sig göra af glasen; men, liksom Sara, hade Celestine utdelat en korg – och den hedersmannen lät i sin förtviflan samma afton kärleksruset försvinna i ett dito af ”riktigt äkta” madeira, och dermed var den saken slut. Dock underlät han icke att på sitt sätt hämnas, i det han, på samma gång han fullproppade sina gästers öron med historien om det ”riktigt äkta” i hans källarelager, äfven fyllde dem med berättelsen om det ”riktigt oäkta”, som hade sin lägerstad i glasmästaredotterns hus. Ej under således, att Sara och Celestine ofta hade anledning till anmärkningar mot den verld, hvaruti de lefde; men i hvarje tadel de uppsnappade, i hvarje skymf de hörde ljunga, sågo de stolta qvinnorna ett nytt blad förvärfvadt åt den martyrkrona de buro för sina grundsatser, och i hvarje ny försänkning af deras goda namn och rykte, ett nytt trappsteg till odödlighetens tempel. De höllo just nu på att reflektera öfver det nedströmmande regnet, som förgäfves smattrade på fönsterrutorna, liknande detsamma vid verldens oro, som, så våldsamt den än trängde sig kring deras boning, likväl ej mäktade störa friden i deras inre hem – då dörren sakta öppnas och en äldre prestman inträder med gravitetiska steg. De begge fruntimren uppstego skyndsamt, helsade vördnadsfullt på gudsmannen, hjelpte den genomvåta öfverrocken från hans skuldror, satte en stol bakom honom och en kaffekopp i hans hand. Sedan presten tömt sitt kaffe, började han med en viss högtidlighet tumma på sina prestkragar och hosta några repriser, hvarefter han öppnade sin mun, talade och sade:
Ridderskapet och Adeln nu för godt att Riddarhus - Directionens berörde Val till Riddarhus. Secreterare gilla och bekräfta. Ut supra. In fidem Protocolli G. Nordenstolpe. Lördagen den 4 April. Plenum klockan io förmiddagen. Upplästes följande från de öfrige Respective Riks-Stånden ankomne Protocolls.Utdrag, Frän Högvördiga Preste-Ståndet, Af den 34 sistledne Martil, om remiss till Den 4 April. Banco Utskottet af Herr Doctor Herrens an» förande om meddelande af de föreskrifter till Banco-Sty reisen , hvilka kunna blifva nödige, il händelse Riksens Ständer bifalla Utskottets I Förslag rörande Låne-rattigbet i Banquen förr Fastighets ägare i Philipstad j samt Af den I uti innevarande manad, om Remiss till Constitutions Utskottet af Kongl. Majrts Nådiga Proposition , om en förändrad] Redaction af 7 §■ i Regeringsformen. fran Väluflige JJorgare-Ständet; Af den 24 sistledne Martti, innefattande så val bifall till Sfats-Utskottets Utlåtande, angående redovisning för Sfats-Verkets förskott till tryckningen af Kiks-Ståndens Protocoll, jemte Bihanget dertill vid 13 iy års Riksdag, som godkännande af den utaf Ståndets Secreterare Herr Bergs-Rådet Robsahm afgifne redogörelse för sm befattning i afseende ä mgitvandet af Borgare-Ståndets Protocoll, Af den 1 dennes, med tillkännagifvande att Borgare-Ståndet I-.o Bifallit Expeditions - Utskottets Me, moria! om en nödig befunnen rättelse uti Riksens Ständers underdåga Skrifvelse, angående Yesterbottniska Långt, 2;.o Godkdnät Constitutions-Utskofteis upp» gift ä ds af samteligc RiksrStåndcp bifaflne får* Den 4.
Den prineipe att icke kunna få öfverskott på annat sätt än genom metaller, är af Friherren framstäf på ett farligt öfvertalande sätt, dock. vid noga eftersinnande inses lätt vådan af denna grundsatts, hvilken äfven är rakt stridande •emot hvad man godkänt, enligt den nyare Statshushållningens läror. Till Friherrens egit bepiöfvande hemställes, otn icke det är en klar sanning, att metaller från utländska orter inkomma mot våra produeter, då det lönar sig att demd utbyte emottaga, men så länge man finner mera uträkning eiler vinst, att taga utländska produeter, uteblifva metallerna. Capitaleroa bildas genom produeter och jemnforelsen emellan England, rikt af produeter och America, ägande Guld och Silfver, torde bäst bevisa denna fråga, Den 11 April f. m. Sorn jag i det föregående utlåtit mig, etnot en hastig realisation har jag ansedt öfverflödigt att vidröra Friherre Wirséns svar på de 2:ne första puncterne af Friherre Björnstjernas r.sta Afdeining, men jag öfvergår till den frågan, som rör en ökad Silfverfond, hvil. ken ökning jag anser vådelig af följande skäl: Sedan man kunnat lyckas uti att genom lån förskaffa sig mera silfver, till Bankens consolidering, gå blefve följden, att utom den utvexling som skedde, mot våra egna sedlar skulle äfven ifrån Dannmark och Finland utvexlas allt det upplånta silfret och således ingenting nyttigt blifva följden af hela denna transaction. Friherre Wirséns svar rörande Statsobligationer, är icke nog bestämdt. Jag hade önskadt att lå veta Friherrens mening om vår belägenhet är sådan, att de behöfvas, och svaret bör blifva enligt min tanka Ja, då ändamålet dermed är att lindra våra a 11för dryga skatter, och anser jag detta medel nyttigt, då sådant med klokhet utföres.
Slutligen träffas (sidd. 880, 881) uti den så kallade Catalogus testimoniorum, följande ord af den Epilogus, hvarmed denna uppsats slutar: ”Dessa vitsord af fordna församlingslärare äro icke i den mening här införda, alt vår tro stöder sig på menniskomyndighet såsom sin grund, enär den sanna och saliggörande tron hör, såsom på en orubblig grundval, hvila icke på någon vare sig äldre eller nyare kyrkans lärares vitsord, utan endast och allenast på Guds ord sammanfattadt i Profeternes och Aposllarnes skrifter, den himmelska sanningens mest trovärdiga vittnen.” *) Cognoscitur. R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. 51 1 Upsala mötes beslut af år 1593 finnes samma mening uttryckt med följande ord: ”Först, ali vi alle vid Guds rena och saliggörande ord, hvilket i de heylige Propheters, Evangelisters och Apostlårs skrifvelser författadt är, samhäl”leligen blifva vele, och alt i våra församlingar skall lärdt, trodt och bekändt ' varda, att den heliga Skrift af den Heliga Anda sitt ursprung häfver, och ”innehåller fullkomligen allt det, som den christeliga lärdom om Gud den ”alls våld igaste och vår salighet samt goda gerningar och dygder tillkommer, ”och är en grund och stöd till en rätt christen tro, och ett rättesnöre till att "döma, åtskilja och förekomma all tvist uti religionen, och ingen förklaring ”af androm behöfves, anten af de helige fäder eller andre, som af egen godtycke något det till satt häfver, det icke är med den helga Skrif t, eho de ”ock helst vara kunna, alldenstund ingen menniska efterlåtet är att tyda Guds ”Ord efter eget sinne, och derutinnan skall ingen persons anseende, höghet ”eller auloritet aktad eller gillad varda, utan den Helga Skrift allena, som ”förbemält är &c.’’ Hvad som utgör den rena evangeliska läran, hvilken icke får förnekas, är således ingen ting annat, än den Heliga Skrift eller Guds Ord allena.
S. D. Till följe af Högloft. NidderffapetS och Adelns rnbjudande genom ProtocollS-Utdrag den 22 dennes, biföll Bonde-Ständet, att i stället, för orden: genom fluten »otering, som uti 8 §- af den föreflagne AnswarighetsLagen för Banco-Fullmagtige kommit att inflyta , bör stä: pä satt 66 H. afÄiksLago-Drdrringen forestrifwer. Vt suprs. S. D. I anseende till förekomne betänkligheter w-d Allmänna BeswärsochOeconomie-Utffottets^ dcn lvide bennes afgifne utlätande om SAarkegängs-sattningen, Klef detsamma till Utskottet äterrcmitteradt, med anmodan att till först infallande pleni-dag i nasta mecka med förnyadt »flätande i ämnet till Riks-Ständen inkomma. Vt S-D. Föredrogs Riksens Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utffetts förlidne gärdag pä bordet lagda Betänkande angäende Markegängs-sättningen. A1->ANUS frän Wattmanland anförde, att Beswärs, och Oeeonomie-Utffottct, uti detta sitt Betänkande wäl föreflagit och tillstyrkt, det mätte, liksom af älder warit manligt, tiden för Markegängs-sättningarne bcstämmaS till den 5 Januari-', innom hwilken de böra wara faststälde; men Den 17 April. 869 men dä Utskottet därjemte tillstyrkt bibehållande af hwad Kongl. Förordningen den 22 Juli!
För att gifva ett blott qvantitatift begrepp om en sådan författnings omfång och betydenhet, beder jag först få anmärka, alt den fransyska lagen rör:de sinnessjuke af d. 30 Juni 1838, och således samtidig med K. Ser.Ord.Gillets ofvanuämnde cirkulär, som nu är vår gällande författning i ty fall, innefattar ej mindre än 41 §§, samt suppleras af en särskildt K. ordonnance af d. 18 Dec. 1839 om 39 §§; vidare, för alt kasta en, om än blott ganska flygtig blick i en dylik förordn:s innehåll, beder jag att ännu få laga H. Ståndets uppmärksamhet i anspråk endast för ett par punkter ur det projekt lill lag sorn Konung Leopold af Belgien d. 17 Nov. 1846 föreläde represenlanternes kammare. I delta lagförslag, som omfattar 36 artiklar i 8 capilel, bestämmes i lista cap. bland annat: att ingen utan regeringens auktorisation får till vård emottaga en eller flere vansinnige; alt alla privata såväl som offentliga anstalter skola äga samma auktorisation, för hvars erhållande stadgas som villkor l:o att anstaltens läge och byggnader äro helsosamma, utrymmet tillräckligt och indelningen passande; 2:o att könen och olika klasser sjuke kunna behörigen separeras; 3:o att den medicinska servicen är tjenlig och regimen afpassad efter de sjukes tillstånd; 4-.o att regeringen hvart 3:dje år approberar läkarepersonalen. Dessa villkor skola utvecklas i ett allmänt och organiskt reglemente, som sladfästes genom K. påbud. — I 4:de cap., som handlar om inspektionen vid hospitalerne, heter det: Alla hospitalet', enskilte eller all - Den 15 December t‘. ni. 235 manna, slä tinder uppsigt af regeringen, sorn skall lala dem inspekteras såväl af enkom dertill utsedde personer, som af permanenta inspektions-comite'er.
unga bojardottern ligtvis och sköna kom snart naturin i den glada käjsarstadens » b e a u tadt hennes namn så ofta monde ». förekommit bekantskap med den unge kerna under rubri» S e r b i s k a frågan », » Krånglet » Från Serbien », civilisationens kanter » dock i etc, nästan så utfurst Milan som sig af Serbien, esomoftast uppehöll i Wien. hafva endast dessa kommit alltid D ä r gjorde hon ett Han hade år förut par från Paris, där underrättelser varit af den han studerat, o c h det då stela officiella arten, ocli för tiden man har just aldrig hört något nan ur hon eller hennes lif, blef indrottning, om hennes lif såsom sådan. privata bögst otrefliga Belgrad tycktes säkerligen vara vistelseort kes honom en tråkig mot Österrihufvudstad. Han den fattade t y c k e för sköna Natalia von K i e n k k o, friade och fick j a. Under Det vid ofantliga tsarriket W o l g a s stränder Natalia von hemland. den var 14 maj 1859. H e n n e s voro den oerhördt rike ryske öfversten deras Sent en afton, då den lycklige fursten hemvägen från var på sin trolofvade, där han intagit te, vände sig en äldre kvinna PeterIvanovitsch Kienkko mot några Pulcberia Fursten lyssnade I Miäfventyr: och hans maka furstinnan Stourdza. förlofhände furst lan följande Kienkkoa Där föddes hon föräldrar ningstid h o n o m o c h bad om minuters samtal. nyfiket, Ryssland lefde hon alltså och kvinnan yttrade: » J a g under sin första b a r n d o m, har och ryska har ställd och hjärta under hela sitt lif — efter hon i själ eget påstå- en lång tid varit ani tjänst; talia, eder trolofvades jag håller och j a g af Nabesvär er ende åtminstone — alltid att ej gifta er med henne. förbli fvit. Ni är hersklysten, Emellertid hon skickades tillsamman syster, sedermera med sin furstinlia likaså. med så kunna NataTvå personer oböjligt sinnelag ej härda ut med
Tänk o m! Han tyckte sig se dem bazarkvällen, o c h han skulle minsann laga, så att de ej finge höra eh ton förrän då. M e n o m hon inte ville! Å h nej, hans lyckliga stjärna hade ju lyst öfver hans b e k y m m e r tills nu, o c h den skulle n o g inte slockna än. Han tog just ett steg in i skogen, då hans sköna okända som svar på något, s o m den gamla fröken sagt, skämtande yttrade: » Gärna, snälla tant, men hvar är min Lothario? » Och så började h o n m e d jublande röst: » Du svala, s o m dig svingar, Så lätt m o t himlens höjd, Spänn muntert dina vingar Och flyg m o t söderns fröjd. » utrotas af Aktiebolaget Desinfection i r u m, fartyg och bostäder, allt på stället — utan bortförande af m ö b l e r. Rikstel. — A l l m. T e l. IDUN ' 296 Doktor Björk kunde omöjligt motstå frestelsen, han tog sina hyggligaste bastoner till hjälp o c h b a n a n d e sig väg fram mellan grenarna, svarade han sin okända M i g n o n: » Den gamla lutan klirigar I hennes hand m e d fröjd, Dess toner tycks få vingar Från himlens höjd. » » Lothario till er tjänst, Mignon, » skämtade den upplifvade doktorn, då han bugat sig för fröken Ståhl o c h vände sig m o t den häpna flickan, s o m den gamla fröken i det samma föreställde s o m sin släkting Elsa Mejer. H o n räckte h o n o m sin hand och brast i ett smittosamt skratt. » Ni kan inte tro, hur löjlig ni såg ut, då ni k o m klifvande med hatten p å nacken, så olik Lothario s o m möjligt. » Och n u skrattade h o n igen, o c h de bruna ögonen glindrade af o d y g d o c h munterhet. Doktorn undrade i n o m sig, hur detta k u n d e vara samma varelse, s o m nyss sjungit o m längtan o c h kärlek på ett så gripande sätt.
Äska en eller flere Ledamöter att votering må med slutna sedlar anställas, bör sådant ej förvägras. Stadna dervid Två Stånd emot Två, skola de särskilta meningarne, såsom alternativer, i förslaget intagas. Galle äfven detta stadgande för Constitudonsoch Banco-Utskotten i underställningsfrägor; men i de mål, som böra hemliga hållas, och der dessa Utskott med Riksens Ständers rätt besluta , förhålles med omröstningen på sätt i 53. §. här nedanföre stadgas : hörandes i sådana\ fall uti hvartdera af sistnämnda Utskott två tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter vara 11 är varande.« Stockholm den 13 April igiS - N:r 18. Consbitutions-Utskobbebs Memorial bill Högvördig a Preste-Ständet i anledning af dess åberremiss å Utskottets yttrande i anmärknings - 40 Coust. Utsk. Betäiikanden. vi alet rörande utfärdade GeneralOrdres af den 24 Maj 7^/7. Under den 14 nästlidne Mars liar Hö gr ordine Prest-Ståndet, med gjorda anmärkningar i afseende på formen, återremitterat Gonstitutions-Utskottets Memorial af den 18 förutgående Februari, med utlåtande i anmärknings-målet rörande de, genom Föredragan.lett af Commando-Arenden, under den Maj 1817 utfärdade General-Ordres om villkoren för approberandet af Recruter vid sådana Regementen , der Rotehållare ej samfält ingått beting örn Soldat-beklädnaden. Då Högvördiga Prest-Ståndet, efter formens skiljande från hufvudsaken, återförvisat Utskottets förrberörde yttrande blott i en del oell icke i det hela, har val Utskottet funnit sig äga fullkomlig anledning att å denna, med Grundlagens föreskrifter i dylika fall mindre öfverensstämmande återremiss ej göra något afseende. Men af skyldig aktning för andras öfvertygelse och äfven för att närmare uppgifva grunderna för sin egen, får Utskottet, i hvad egentligen det anmärkta framställningssättet angår, meddela följande ytterligare förklaring.
Den 7 Juli. *37 vänta. År 1808 saknade ock Canal-arbetet Kronans manskap, men måste i deras ställe begagna Bysska Krigsfångar, hvilka hvarken till skicklighet eller förmåga i arbetsväg med Svenskar kunna jemföras. Ar 1809 saknade Canal-arbetet så väl corn* menderadt svenskt arbets-manskap som Krigsfångar och arbetet framskred då i maji af hvad fa enskilte förmådde åstadkomma. Ar 1810 fick Canal Verket under vanlig påräknad arbetstid använda 600 mans arbets-commendering och lika så var tillställdt år 1811, men bland den då lika talrika commendering inträffade liksom i Södertelje och kringliggande orten epidemisk sjukdom, som emot slutet af Juli månad så tilltog, alt nära 3:dje delen af detta manskap , dels måtte inrymmas på sjukhusen , dels afhälla sig från. arbetet-, hvilket förhållande föranledde till hemmarche-ordres, och deras verkställighet mot slutet af Augusti månad. År 1812 visade sig vid arbetets början gladare utsigten 700 man utgjorde arbetsstyrkan och. verkan af deras användande var fullkoinmeligen tillfredsställande, men upphörde den 4 Aug., då annan bestämmelse förorsakade dessa 700 mans afmarche. Är 1813 begagnades 3 månader af vintern xoo man, af Finska Gräns-coinpagniet, till arbetet, och omkring 400 samma års sommar af Kronans manskap; samt så mänga Dalkarlar och enskilta arbetare som mot skäliga vilkor dertill kunde förmås, och hvilken utväg alltid begagnats till arbetets fortgång, äfven då tillgång på arbets - 833 T)en 7 Juli, arbets-commendering gjort enskiltas användande mindre behöfveligt. Förlidne år 1814 fullföljdes arbetet nästan endast med enskilta, då jag ej beräknar att vid årets slut Finska Gräns-compagniet åter sysselsattes med några arbeten , men afrnarcherade vid detta års början.
Den tidens kameralister lära tillämpat författningarne sålunda, att när ett kronohemman blifvit doneradt eller såldt, så, ehuru donationen eller försäljningen skett endast af kronans ränta eller efter beräkning af densammas belopp, ansågs gåfvotagare eller köpare såsom egare till icke blott räntan, utan ock till jorden, och hemmanet ansågs såsom purt frälse. Donerade eller försålda kronoskattehemman blelvo åter skattefrälse, deraf blott räntan utgick. Emellertid synes det som frälse-egare, likasom kronan och kyrkan, till en början icke erhöllo mera än räntan äfven af sina egna hemman i Halland. Detta har småningom ändrats, hemmanen underlagts godset eller blifvit utarrenderade. Hvad åter beträffar de hemman, som såldes med kronan förbehållen återlösningsrätt — sådana voro de Schlegelska och 352 Den 8 Juli. sådana Synas äfven de nu ifrågavide Trippiska hafva varit — egde ett särskildt förhållande rum. År 1823 efterskänkte kronan sin lösningsrätt till dessa hemman. Följden hiel' den, att de derå varande kronohemmansåboerna, hvilka blifvit, under den tid kronan egde återlösningsrätten till hemmanen, beskedligt behandlade, och då i allmänhet sluppit med deri gamla räntan, sedermera rönt samma behandling som under 1600-talet, så att deras hemman efter 1823 betraktats såsom purt frälse. Tvifvel är dock underkastadt, om efter 1789 eller åtminstone 1809 hemman sålunda kunna ändra natur. Detta förhållande i afseende på Schlegelska hemmanen har gifvit anledning till tvister, hvilka för närv:de äro föremål för domstols behandling. Jag har förnummit, att jemväl i andra delar af riket dylika tvister uppstått mellan frälsemän och bönder, t. o. m. i afseende å sådana hemman, som blifvit gifna utan vilkor.