Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström gjort mot fofmen af TJtsk:s betänk, i så måtto, att Utsk. tillåtit reservanter att bifoga deras särskilda meningar, eller de öfriga anmärkningar, Hr Frih. framställt, då jag trott mig finna, att ITr Gr. o. Landtm, uttalat samma mening som förlidna riksdags Landtm, då tillkännagaf, att nemi. discussion kunde tillåtas i alla sådana ämnen, som stå i sammanhang med anmärkningar mot det förslag, Constit.- Utsk. framlagt. Då likväl Frih, Cederström nu ytterligare framställt denna fråga till öfverläggningsämne, torde det vara nödigt samt torde jemväl K. o. Ad. fordra af mig, såsom ledamot i Constit.Utsk., att redogöra, hvarföre Utsk. tillåtit 64 Den G Octo b er f. m. 2tne reservanter emot förevar, förslag att dervid bifoga sina särskilda meningar, äfvensom att jag redogör för den mening, jag hyser, att R. o. Ad. äger lätt alt sträcka sina anmärkningar till allt, hvad Utsk. framlagt såsom föremål för discussion. Jag har i allmänhet varit af den tanke inom Utsk., att reservationer borde få medfölja dess betänkm, och jag vidhåller denna tanke ännu. Jag har stödt den derpå, att jag ej vet, huru det skulle gå till att, då en ledamot uppläser sin reservation, göra ett försök att genom majoriteten tvinga honom att uttaga vissa delar af denna reservation. En sådan semlin tillhör icke vår tid, och deruti vill jag ej deltaga. Hr Cederschjöld har i öfrigt framställt den synbara contradietionen mellan våra grundlagsstadganden i detta ämne. Jag bekänner likväl, att jag icke anser den vara fullkomligen så stor, som denna värde ledamot tyckt sig finna den, ehuru han ganska riktigt ådagalagt, att den är mindre stor, än den först visar sig.
Län bomme att bero. gro Anmodan till ConstitutionsUtskottet att besörja tryckning af dess Protocoll vid öfverläggningen-, rörande de till afgörande förekommande frågor om ändring i Grundlagarne. /]f den 24 sistledne Februariij innehållande? 1:0 Bifall till BancoTJtskottets Betänkande, angående allmänt kungörande af den inskränkning uti SpecieMyntets utvexling från Banquen, som de sednare åren ägt rum och tills vidare ansetts böra fortfara. 2:0 Att StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af Herr Grönhagens framställning om förbättring i aflöningen för KrigsRevisionsBetjeningen, blifvit lagdt till Handlingarne. 3:o Att Ståndet funnit godt låta bero vid hvad Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskottet den 18 i samma Månad anmält, i afseende på Prosten Fornanders Memorial om undersökning efter Stenkol på Öland: 4:o Bifall till följande gifne Utlåtanden, nem’ ligen från Lagutskottet: Rörande sökt företrädesrätt af Jordägare till Hemmansbrukares lösa Egendom för försträckning. Från StatsUtskottet: Angående väckt fråga om Löners anslående för Läns Notarier och LandsContorisler; samt angående vissa vilkor vid 154 Den 2 Martil Wadstena Klosterkyrkas upplåtande åt Wadstena Stads samt St. Pehrs LandsFörsamling. Från Allmänna Besvähsoch OeconomiceUtskottet: Öfver föreslagen jemnare fördelning af Yäghållningsskyldigheteu vid och omkring Norbergs Grufvor: I anledning af gjordt yrkande att Löningshemirianen i Halland må få lösas till Skatte: Rörande väckt fråga om KronoUppbördens öfverlemnande till KyrkoRådet i hvarje Församling; och angående yrkad jemkning i TransportskyldigReten för Tiondeoch AfradsSpannmålen. 5:o Bifall till StatsUtskottets Utlåtande, angående kostnadens bestridande för Högstsalig Hans Maj:t Konungens Begrafning.
För min del har j-ig ingenting emot att afsäga mig del proerogalivet alt dömmas af hofrätten i första instansen, så väl i concurser, som i andra mål; men denna förändring bör ske i sammanhang med allmänna lagens nya lagförslag, ty jag finner ej klokt att laga dessa mål från hofrätterna, såsom första domstol, innan häradsrätterna blifva permanenta. Erfarenheten har sagt oss, alt man i hofrätten kunnat få vänta ända till 10 år på en concursdom. och då skulle man, med häradsrätternas närvar, organisation, der kunna få vänta ännu längre, ja flera decennier, på domars meddelande, då förhör och af andra omständigheter föranledda uppskof lemna tillfälle ali draga längre på tiden, då domstol icke är permanent. Jag anser derför frågan böra betraktas i sammanhang med lagförslaget i sin helhet, och då kommer jag att tillstyrka att R. o. Ad. måtte komma att stå under samma forum med hvarje annan Svensk man i hvad fråga som helst; men i det skick saken nu befinner sig, tillstyrker jag alslag derå, emedan återremiss icke leder till ändamålet. Frih. Cederström, Thure: Jag är till största delen förekommen af den sisla värda talaren, och får derför endast förklara, alt jag begär afslag å betänk., icke ur den synpunkt att jag önskar bibehålla den företrädesrättighet R. o. Ad. äger att i åtskilliga mål dömmas utaf hofrätten i första instansen, men emedan jag, under det vi hafva att förvänta antagandet af ett nytt lagverk, anser alla sådana partiella lagförändringar, hvilka icke äro oundgängligen af behofvet påkallade, icke böra bilällas. Jag får härvid tillägga, alt det är icke nog att förändra 8 cap. Rätteg.-h:u till öfverensstämmelse med detta lagförslag, emedan det gifves flera med denna fråga sammanhang ägande stadganden i concurslagen, hvilka icke blifvit af LagUtsk. vidrörda; och detta är ett ytterligare skäl för mig att begära afslag ä betänkandet. Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Riksdagsmäns inom ena eller andra kammaren framställda förslag; 5:o. Utskotts förslag och betänkanden; 4:o. Mål, som genom protokollsutdrag den ena kammaren af den andra meddelas. § 42. Allmänna frågor, hvarmed förstås sådana, som kunna eller böra komma' under begge kamrarnes öfverläggning och pröfning, må ej till afgörande i kammare företagas, innan utskott deröfver yttrande afgifvit. Dock må af riksdagsman väckt fråga kunna, utan föregående hänvisning till utskott, af kammare nedläggas, om den, som frågan väckt, det medgifver, eller två tredjedelar af kammarens närvarande ledamöter sådant besluta. § 45. I händelse, vid kammares sammanträde, fråga af riksdagsman väckes, att Statsrådet, eller någon dess ledamot, eller föredragande, sitt embete på obehörigt sätt utöfvat, böra dervid endast följande ordalag nyttjas: »Det är anledning lill anmärk ning emot Statsrådet (den eller den ledamoten eller föredraganden), hvarom remiss begäres till gransknings-utskottet, inför hvilket anledningen skal! uppgifvas.» Sådan remiss skall då genast ovägerligen verkställas. § 44. Under Riksförsamlingens eller dess aldelningars öfverläggningar och pröfning må icke i annat fall, eller på annat sätt, än grundlagarne föreskrifva, komma frågor om embetsoch tjenstemäns tilleller afsättande, regeringsoch domaremakternas beslut, resolutioner och utslag, enskilde medborgares och korporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon lag, författning eller inrättning. § 45. Hvar och en allmän fråga, som i kammare första gången förekommer, skall, så 52 KonslitulionsUtslcollcts Memorial, JYs 7. framt ej kammaren enhälligt densamma genast till utskott förvisar, ligga på bordet till nästa sammanträde, då sådan hänvisning, derest frågan ej blifvit nedlagd, skall ske. Hvarje ledamot eger öfver målet afgifva yttrande, hvilket skall till utskottet åtfölja. Fråga, om eller till hvilket utskott ett mål hänvisas hör, må, vid det sammanträde då den uppstår, kunna läggas på bordet, men skall vid det nästföljande ovilkorligen afgöras. § 4(i.
Ehuru önskansvärdt det i allmänhet äj att rättegångsordningen måtte varda förkor tad , bjuder dock den nödiga enheten lagstiftningen, att flere undantag från lagen allmänna föreskrifter i detta ämne, än de, sor redan äro stadgade, ej må göras, der ej ei högre nödvändighet det fordrar; och Utskot tet anser derföre den yrkade större skynd samheten i behandlingen af ifrågavarande må än den, som för tvistémål i allmänhet ege rum, så mycket mindre böra eller kunna, Lagutskotteti Betänkande N.’o 89* ?5 nämnde enhets bekostnad , eller annorledes , än medelst den af Utskottet föreslagna indragningen af en domstols-instantie, tiIIvägabringas, sorn, hvad skulclfordningsmål angår, begreppet derom är så obestämdt, att en säker definition derå svårligen torde kunna gifvas, samt, hvad jordatvister beträffar , visse af dem äro af den egenskap, att de, efter nu gällande Lag, alldeles icke tillhöra Hofrätts pröfning) i betraktande hvaraf Utskottet tillstyrker , att, så framt Lagmansrä'tterne komma att fortfara, ingen förändring af nu stadgade rättegångssätt i skuldfordringsmål och jordatvister ina göras. Om olägenheterna af vad till Lagrnansrätt i tvister angående husesyner å boställen. Då Kongl. Majtt under innevarande Riksdag till Rikets Ständer aflåtit nådig proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af Underrätts beslut i tvister om husesyn och fardag å Kronohemman i allmänhet, och Utskottet, till hvars åtgärd nämnde nådiga proposition blifvit remitterad, följaktligen kominer att serskildt Betänkande j6 LagUtskottels Betänkande Nm 89» ! detta ämne afgifva, får Utskottet här endast till samma Betänkande vördsamt hänvisa, 7:0. Om upphdj vande af serskilda Domstolar eller sd kallade fora privilegiata. Serskilda
» ÄLSKADE, ÄLSKADE, HVARFÖR TALAR DU EJ? » Ä LSKADE, ÄLSKADE, hvarför talar du ej? Har du ej sett, att din kärlek besvaras sedan länge af en kärlek, lika djup, lika varm och sann som den, du själf bjuder? Ja, bjuder, ty nog vet du, att den utan fråga, utan ord förts fram till henne många gånger, ja, hvarje gång ni träffas eller ses! Och anser du, att du binder henne med svagare band nu, än om du manligt sagt henne hvad du kan erbjuda henne och frågat, om hon ville dela det och allt hvad lifvet mera kan komma att gifva? Ty nog har du från första början märkt och med glädje inom dig sett, att hon är - ej endast trofast, utan just den trofasta kvinna, du behöfver och hela ditt lif längtat efter! Tror du, att hon, fastän hon af förhållandena kastats ut att söka sin utkomst i det verkliga lifvet och således tränges med dig och dina bröder på arbetsmarknaden, ej längre är kvinna i samma mening som hennes systrar — lyckliga eller motsatsen — hvilka under samma dagar i sina undangömda hem med glädje läto sig hämtas till brud åt deras hjärtans utvalda? Och ej vill du väl, att hon skall göra mera än hon redan gjort, för att visa dig, att hon emottager och återgäldar dina egna varma känslor? Förstår du ej, att hvarje bevis från hennes sida, hvari du upptäcker hennes genkärlek, som du gjort allt för att väcka, är ett offer från hennes hjärta, kanske I DUN det tyngsta hon kan gifva? Det är en hvarje gång dyrt köpt seger öfver hennes stolthet, att hon i rättvisans namn tycker sig böra visa dig, som ju från början frivilligt visat henne tillståndet i ditt hjärtas kamrar, att du vändt dig till den rätta, då du förutsatte, att hon borde äga hjärta, mod och karaktär. Men betänk också, att om du drifver det för långt, vare sig af blyghet eller en falsk stolthet, hvilken ej vågar bjuda henne, som själf förvärfvar sitt bröd under jämförelsevis goda utsikter, att dela ditt — betänk, att hon en dag kan tro sig hafva misstagit sig på dina afsikter och kanhända känna sig manad att med sitt rika hjärta lyckliggöra en annan, en god och bra man, som kommit dig i förväg och sökt vinna henne.
5 Att, vid en sådan utvexlingsfid Ban’’quens behållning i myntade Riksdalers sorter icke *’går under 2 millioner Riksdaler, hvilken stim”ma 1779 års Reglemente i 3 §. 5:te Momea ’’tet stadgar, alltid bör vara uti Riksdalers-soiter ’’att tillgå. 2:0 ”Att Banquens förråd uti omyntadt Silfaer vid den tid en sådan utvexling af Piastrer ’’sökes, icke är så knappt och minskadt, att Riks”dalers-förmyntningen för Banquens eget behof ”och dess sedlars realisation i allmänhet deraf kan ”lida något men, samt 3:0 ”Att denna utvexling icke beviljas ni» ”gon annan än endast den, som på Kongl. Majd* ]3<inco-TJts)(otWs &t länl anden* 231 '"befallning ock i dess höga namn, en dylik ut*, ”vexling i förberörde afsigt och till utrikes utförsel reqnirerar. pä det att de ändamål nemligen ett förhöj dt vexelagios nedsättning och förekommande af Specie-myntets hemliga införsel, ”så mycket säkrare må kunna uppfyllas, då det '■'Silfver, som i Piastrer utvexlas, förb lifver un’’der deus disposition, hvars
Örn den vid 2 § gjorda anmärkning i afseende på namnteckningen skulle godkännas, kunde stadgandet i denna § vara öfverflödigt. I annat fall åter torde införandet af orden ”aktiebolag*’ eller allmänt aktiebolag uti handlingar icke medföra någon större upplysning, huruvida någon ansvarsförbin* delse eger rum för dem, hvilkas namn finnas å handlingen eller icke, Den, Sorn känner lagen om aktiebolag, för honora behöfves icke denna upplysning och för den okunnige blifver det ändock lika oklart hvad, som är hans lagliga rätt. Kongl. Majis Nåd Proposition, N.o 56. 33 9 §. Det torde alltid blifva svårt, om icke omöjligt, att genom reglementariska föreskrifter, i afseende på förvaltningen af bolagets tillgångar eller bokföringssättet, söka bereda bolagets fordringoegare säkerhet för full betalning af deras fordringar. Den enda möjligen verkställ bara] föreskrift i delta hänseende vore det stadgande, att delegarne i bolaget äro personligen ansvarige derför att tillgångarne fullt motsvara skulderne; men »enom ett sådant stadgande komme den åsyftade friheten från annan betalningsskyldighet än med aktiens belopp att försvinna och ändamålet ined lagen att förfelas. 10 5. Härvid torde böra tilläggas, att om en eller flere delegare vidtagit sådan åtgärd, hvarigenom annan person blifvit i dess lagliga rätt förnärmad, den eller de äro derför enligt lag personligen ansvarige. 11 §. Uti bolagsreglorna torde det böra bestämdt utsättas, hvilken eller hvilka ega alt å bolagets vägnar tala och svara. Yid 12, 13 och 14 §§ syntes ej annat vara att erinra, än som är en följd af föregående anmärkningar. Slutligen har Justitie-rådet
Dä denna ar sa nära beslägtad med hmad Riksens Seander rilksmmer at görs, och kan i stclstva werket anses som en fortsatt utöfning af den beskattningsrätt, soni Riksens Ständer exclustvs tilhör, sa ar wäl naturligast updraga den ak Ledamöter af de sv a Siande», hwilket ocksä här ryckas wara de fst stas.mening. Och som tillika yrkadk blistvit, med yrsta as allmänna rösten ut ko ra de Särderingsmän ssloeisi-s rwanne af. sadana Statens medlemmar, som sägas icke Wara genom de fyra Riks Stånden re^rssavrerscls, blefwe en onödig nyhet, da de förre icke skäligen böra misttänkas, ar med mindre rärrmrsa och symwets-gran» her upskarca nägonS Egendom , derföre ar han icke omedelbart tilhör nägotdera Ständet, och.en mycket bstäEch nyhet, baden synes öpna wä. gen för et st-ge rLg>re-.t«ncslion, som wära Regeringssagar eller lagliga bruk hittils icke känt. Hans Lxesllsncs Grefwe Ruurb rrod» de kill i>;a ängLN, at ej leda til prTjuäioir, wara sa rllfredsst illande, at de Herrar, som begärt vorsri, §, torde derifrån assia. Herr Xlingi^orr, 6srär. Jag för min del är näjd at assia frän vorerin.A, den jag blott yrkac, ester j.H ansett ben säsom en af be fä rättigheter wi hasme öfriga. Herr IXloröenstdpe, ^ncksr.^ och Herr I.sgercrsnt2, Lsngr, asstodo äfwen. Herr kVlunclr sk Idofenscktvlst. Jag af. star ifrån vvtsrwZ, mm utan at antaga det Mer, ii2; ak Riksdagen slutas inoni tre dagar, emedan det talar lika starkt för alla nu förekommande Betan» kandcn.
Jägeristat. ll ningen af sjön Eldmörjan å Hunneberg är under den tid berättelsen omfattar år 1857 fullbordad. Resultaterne af denna sjösänkning hafva ännu icke kunnat visa sig, men förslag till skogskultur å den genom sänkningen torrlagda marken är uppgjordt och till Skogsstyrelsen insändt. Afverkningsbeloppet inhemtas af vidfogade tabell N:o 4; 2) Kronoparken Weden, utgörande den Kronan behållna delen af kronoallmänningen med samma namn, uppmätt och taxerad åren 1855 och 1856 och utgörande 800 tunnland. Ordinarie afverkningen, beroende på stadfästelse af det uppgjorda förslaget till indelning för trakthuggning, har efter år 1858, då detta förslag stadfästades, fortgått; 3) Kronoparken Edsmären, i Gäseneds härad, utgörande 2,953 tunnland, skoglös sedan längre tid tillbaka, är afsedd att genom frösådd och plantering bringas till skogsbördighet, hvarmed början blifvit ujord år 1840 och fröbesåningen derefter fortgått till år 1860, då den ordinarie skogskulturen derå fullbordades. Då någon afverkning derå icke ännu ägt rum, har denna kronopark icke gifvit annan inkomst än genom årligen försålde höslotter, hvilka lemnat den behållning tabellen utvisar. Under tillsyn af länets kronobetjening står jemväl allmänningen Kuleskog med Risveden om 1,273 tunnland. Dessa skogar, ehuru egentligen tillhörande Bjerke härad, hafva, enär häradsboerne förnekat utgifva kostnaden för deras uppmätning och indelning till trakthuggning, blifvit på Kongl. Maj:ts och Kronans bekostnad uppmätte och taxerade år 1856—1857, samt indelningsförslaget stadfästadt år 1859, hvarefter afverkningen derstädes fortgått på sätt tabellen utvisar, och effekterne på auktion blifvit försålde samt medlen i Ränteriet inlevei’erade. Allmänningen Brevikslmlt, om 3,670 tunnland, tillhörig Kullings härad, förvaltad genom en af häradet utsedd
Filharmoniska symfoniorkestern gaf sistl. måndag i Musikaliska akademien sin femte konsert (andra abonnementskonserten) inför i det närmaste alldeles fylld salong. Det rikhaltiga programmet inleddes med Griegs genialiska orkestersuite ur musiken till » Peer Gynt », hvilken väckte så stormande bifall, att ej mindre än tre af de fyra satserna måste omtagas. Ett förnyadt utförande af denna suite å en följande konsert skulle säkerligen helsas m e d tillfredsställelse af mången. En intressant nyhet på programmet var » I skymningen &gt;, för stråkorkester af Andreas Hallen. Konserten utfylldes med ett stort antal tyska romanser af Schumann, Schu-bert, Haydn, Mozart m. fl. förträffligt föredragna af hr och fru Hildaeh från Dresden (baryton o c h mezzopran.) Ackompagnementet härtill utfördes synnerligen delikat af frö- ken E. Dorph. Konserten afslöts med Södermans praktfulla uvertyr till » Orleanska jungfrun, » hvilken i likhet med öfriga orkesternumraer erhöll ett synnerligen vårdadt o c h förtjänstfullt utförande. Sällskapets dirigent hr Andreas Hallen framkallades upprepade gånger. En större konstnärskarnevaf anordnas i likhet med föregående år i Berns salonger lördagen den 28 dennes till förmån för Dramatiska och musikaliska artisternas pensionskassa. Anordningarna, s o m alltid bruka vara synnerligen präktiga o c h förtjänstfulla, lära i det häseendet i år ej komma att stå efter föregående års tillställningar, snarare tvärtom. Det hela ledes äfven i år af hr Ossian Hamrin, hvilket är en borgen för, att karnevalen skall bli lyckad. Biljettförsäljningen tager sin början i Abr. Lundqvists musikhandel i morgon lördag. Biljettantalet blir mindre i år än i fjor, hvadan spekulanter torde böra skynda sig. I DUN 56 F å g e l FeniXBerättelse för Idun af Mathilda Lönnberg. Belönad med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling J (Forts.) iru Lohman och Julia stego ombord för att \ kasta ännu en blick på det fartyg, som skulle.
I afseende på detta torde märkas, att då K. M. föreslagit borttagande af tackjernstionden utaf alla utom bergslag belägna hyttor och masugnar, hade man bort fästa sig dervid och icke i allmänhet besvara frågan om nedsättning i tackjernstionden, såsom gällde den hyttor och masugnar både inom och utom bergslag. Förhållandet är väsentligt olika. För närvande skatta hyttor inom och utom bergslag lika, men inom bergslagen åtnjutes vissa förmåner, dem hytte-ägare utom bergslag saknar nemi. roteringsfrihet o. s. v. Man hade väl bort taga i betraktande den orättvisa, som på detta sätt blifvit begången. Dessutom den egentliga fördelen af tillåtelsen till tackjernets utförande ur landet tillkommer bergslagen, der tackjernet produceras för försäljning, hvaremot tackjern, blåst vid hyttor utom bergslag, är beräknadt för stångjernsproduktion. Således synes det, som borde desse tackjernstillverkare åtnjuta någon lindring i tionden. I afseende på hammarskatten har Utsk. icke funnit skäl att tillstyrka dess afskaffande. Jag tror ock, att Utsk. icke kunnat gå längre än det gjort, och att det måhända varit lämpligt att tänka på, huruvida icke Svenska jern förädlingen bör ställas i parité med dea utländska. Då nu alla de privilegier stångjernstillverkarne fordom ägt bortfallit, den ena efter den andra, och denna näring således bort ställas i parité med alla andra näringar, hade väl Utsk. äfven bort föreslå dess beskattning lika med öfriga näringars, och jag hade äfven hoppats, att K. M:s Propos. sknlle bifallas. Då jag har erfarenhet af utgången af dylika frågor inom förstärkt StatsUtsk., och jag anser, att denna likasom många andra frågor skall segra genom öfvertygelsens makt, misströstar jag ingalunda, att ju icke rättvisa skall vederfaras Svenska jernhandteringen, och om än nuvande Ständer icke vilja lemna den, skola säkerligen kommande Ständer icke draga sådant i betänkande. Sedan Betänk, från StatsUtsk. inkommit till R. St:r, har Utsk. fått emottaga en K.
Då de i motionen yttrade betänkligheter emot lämpligheten att inskränka utsyningsrätten å skogsalster från kronomarkerna till endast sådana, som genom skogseld blifvit skadade, synas Utskottet välgrundade, och af omförmälda nådiga Skrifvelse den 24 November 1857 visar sig, att den af motionären påyrkade vidsträcktare utsyningsrätt, efter att i tretton år hafva varit gällande inom Norrbottens län, vunnit tillämpning äfven för Westerbottens län, samt, vid sådant förhållande, enahanda utsyningsrätt torde utan fara för skogarnes bestånd och till båtnad för det allmänna kunna och böra icke blott för Wester-Norrlands län, utan ock för Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län, i hvilka äfven finnas kronomarker af ifrågavarande slag, medgifvas, hemstäiler Utskottet, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke de genom Kongl. Brefven den 11 April 1844 och den 24 November 1857 för Norrbottens och Westerbottens län stadgade grunder för utsyningsrätt till skogsalster å kronomarken^ jemväl böra för Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län blifva gällande. Stockholm den 18 Oktober 1860. Reservation: af Herr Grefve Liljencrantz, G. F.: »Emot förestående Betänkande nödgaä jag nedlägga min reservation, enär det beslut hvaruti Utskottets majoritet stadnat innebär, efter mitt förmenande, förbiseende af Grundlagens stadgande. Enligt Riksdagsordningens 31 § 1 mom. tillhör det Ekonomi-Utskottet, att, i anledning af inom Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna hushållnings-anstalterna m. m., samt i 37 § 2 mom. stadgas alt intet Utskott, Konstitutionsoch Banko-Utskotten allena undantagna, vare beråtligadl alt väcka frågor till afgörande i Rikets Ständers plena eller att upptaga andra ämnen, än de från plena remitterade.