Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag hörde en Ledamot sysselsätta sig, på grund afen vid Utlåtandet bifogad reservation, med huru, i händelse af krig, det stora Creditivet skulle till Banken återbetalas, och påminte mig, att det ej får lyftas utan Riksdagskallelse, förutsåg jag, att denna ersättning skulle komma att utgöra föremål för de då kommande Ständers omsorger, och jag bekänner, att jag ansåg denna omsorg nu, betraktad såsom instruction för BancoFullmägtige, vara af litet värde. Så nämnde jag ordet instruction , och jag öfverlemnar till den värde Ledamoten sjelf, om jag dermed på något sätt inblandat anarchiska commissioner m. m. dylikt. Friherre Cederström: Jag anhåller, att i anledning af Grefve von Schwerins yttrande, få ytterligare anföra några ord. Herr Grefven har klagat öfver de instruc - Den 9 Julii e. m. tioner, som ledt till commissioner, hvilka utom lagen instämt sina fiender och sjelfva dömt dem; och Hr Grefven har sagt, att sådane instructioner nu äter voro i fråga. De missbruk, som alstrades af 1720 års RegeringsForm, höra ej till närvarande tid, och böra ej förblandas med våra öfverläggningar. Jag skulle tro, att BancoFullmägtige äro i behof af instruction, för att skilja de nu förändrade omständigheter från dem, som egde rum år 1678, då nu gällande BancoOrdning är sammanskrifven. Dessa instructioner knnna förmodligen aldrig leda till commissioner, som dömma efter fiendskap, och ej efter lag. Jag skulle tro, att ingen annan anledning mera finnes för RiksgäldsContorets existence, än någras farhågor för dagsverkslönernas beräkning i Banco, i stället för Riksgälds, och hvilka således af missförstånd vilja behålla en hel Embetsmannacorps. Grefve von Schwerin har vidare sagt, att för \\ Millioner af Ständernes skuld finnes ej några skuldförbindelser, men Grefven har erkänt. att utbetalningarne skett i anledning af ProtocollsUtdrag eller Riksdagsbeslut.
Erfarenbeten visar, att det alltid varit skadligt i Constitutionella samhällen att lägga ansvarigheten på flere punkter; för mili del anser iag det vara en fullkomlig oformlighet. Jag ber tillika, att man öfverväger, hvarthän det leder, att låta underhafvande controllera sina förmän, då dessa äro ansvarige. Det skall slutligen leda derhän, att renskrifvaren ej finnér sig vid att skrifva rent en expedition, som han efter sitt hufvud anser icke vara öfverensstämmande med Grundlagen. Jag tillstyrker bifall till Herr von Schulzenheims förslag. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt: Den liistorique Herr Cederschjöld uppgjort, erkänner jag vara ganska riktig, blott med den anmärkning, att jag icke vet, hvarföre deri skall inläggas begreppet om vederlag. Det är visserligen riktigt att Friherre Mannerheim vid sista Riksdagen väckte en motion, som af Constitutions-Utskottet tillstyrktes, att HofCantzlerens tillståndsbevis för utgifvandet af Perodisk skrift icke skulle vara gällande, så vida det icke inom 6 månader begagnades; men att fråga dervid uppstod om något vederlag, vet jag åtminstone icke. Det synes mig för öfrigt oförklarligt, hvarföre man vill förutsätta, att a54 Den 29 J n n u a r 1" i e. m. en underordnad Embetsman i HofCantzlersExpeditionen skall bättre förstå Grundlagen, än HofCantzleren; och hvad viljan att följa Grundlagen beträffar, så torde det böra medgifvas, att om man bos HofCantzleren förutsätter en afsigt att öppet och fräckt bryta mot Grundlagens bestämda föreskrift, man ock måste tilltro honom kraft att förmå den honom underordnade Embetsmannen att jemväl bryta emot Lagen. Jag inser dessutom ingen nödvändighet, aLt förutsätta en större tendens lill Lag-öfverträdelse hos den högre# iin den lägre Embetsmannen, hvilket jag likväl förmodar vara yttersta grunden för dert föreslagna dubbla controllen. Åtminstone bar jag, från den tid jag beklädde HofCantzlers-Embetet, ingen erfarenhet af en sådan tendens, och jag hoppas att nuvarande HofCantzleren icke heller visat en dylik.
Frän Äbo Lscadre. i Major och Tygmästare 22Z: . 2Capilainer ä i Zc-Rid. zoo: LieulenanlerL looR^d.Zoo: Under.Lieurenanter L 80 R:d. Z2O-. i Kongl. Expectance lön för 9 Under - Lierne» nanker, hwilka fran Cadetter wid Krigs»Academicn kunna blifwa befordrade, enligt Kongl. Maj:ts Bref den n December 1797 » 5° Rd. 45^: 6Os Den 14 Zebruaru Likmätigt Kongl. Bref,vet den 2Z April 1796 bestäs de tjenstgörande Under Officerare Z tunnor Spannemäl, ^ Räg och ^ Korn, Gar»izons-mäl, pä man vin äretx som här upförcs förstagswis för 116 Under-Officerare frän Sweaborg lo Dito frän Ä.bo 126 Under-Officerare a z tunnor Spannemäl hwar, gör 373 tunnor som a R-d. tUiinan belöper till 378 T:r Sp'l ä 1^R:d. 504:^ — Penningar 14,955: l5,45lt Lotsar. 50 Lotsar ä 38 R:d. Skepps - Göstar.
St., uti underdånig Skrifvelse den 3 Augusti 1823, förnyat deras vid 1810 års Riksdag i underdånighet framställda önskan, det måtte från vederbörande Embetsverk och Auloriteter infordras en omständlig berättelse och uppgift, angående alla 'Kronans hus och byggnader, så i hufvudsladen som i landsorterne, på det utrönas kunde , huruvida flera sådana hus och byggnader finnas, än som anses för behofvet oumbärliga, med underdånig hemställan derjemte, det i Nåder förordnas måtte, att hvarken personer eller corporationer, utan bestämd rättighet, finge bebo eller begagna Kronans hus, samt alt några Jfap, Utsi. Förslag till und. Skrijv. iV;o 272. 75 umbärlig» byggnader icke vidare måtte bibehållas, utan att, sedan dylika lägenheter undergått behörig besigtning och värdering, desamma måtte å auction utbjudas, och försäljas, eller, om sådant, icke förmonligen kunde låta sig göja, upplåtas till begagnande af enskilde, emot hyra och skyldighet att byggnaderna lagligen underhålla; och har, efter det alla för pröfningen af detta ärende erforderliga upplysningar blifvit infordrade, samt vederbörande Embetsverk, under hvilkas inseende och vård ä Kronans byggnader äro. ställda, i underdånighet afgifvit förteckningar deröfver, jemte utlåtanden, rörande de ändamål och behof, hvartill de nu begagnas, samt hvad sora, i anledning af Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga ön! skan, vöre att tillgöra , E. K. under den i3 November sistlidet år, till Rikets Ständers Statsutskott öfverlemnat handlingarnejemte Nådigt förklarande i ämnet; hvarjemte Nådig remiss blifvit meddelad å SeraphimerOrdensGillets uppI gift på de Kronan tillhöriga hus och byggna‘ der, sorn äro använda lill de under OrdensGillets Styrelse ställda Hospital och Lazarett, samt hvilka alla ansetts för berörda ändamål erforderliga. Vid handläggningen af delta ärende, hafva j R.
Om afgift för kränriustillvcrkuing ock distillering. § 39. Afgiften för bränvins-tillverkning utgår med 60 öre för hvarje tillverkad kanna, bran vinet beräknad t lill den styrka, som uti § 4 omförmä/es. Bil. till BevUln. tu. Jl. Utsk. Bet. Vid tillverkning i ssSiirre hriitsneri beräknas argiften elter det tillverkade beloppet, och uppmätes detta under kontrollörs tillsyn. § 41. Vid tillverkning i mintlre bränneri beräknas algiften efter redskapens afverknings-förmåga och anlages tillverkningen under djgn uppgå till Iva gänget' pannerymden, då redskap utan mäskvärmare användes, samt till eli med en tredjedel derutöfver förhöjdt belopp, eller två och två tredjedels gånger p ann ert/rg den, då redskap med mäskvärmare begagnas, på sätt efterföljande tarif utvisar: Tarif ti afgifteu, beräknad för dygn: Pannerymd, som återstår, sedan 2 kannors kokrum afdragits. Redskap utan mäskviirinare. Redskap med mäskvärmare. Riksmynt. Riksmynt. Kannor. Afgift för bränvins-tillverkning erlägges förskottsvis, för halfva tillverkningsmånaden i sender, med hälften af den för hela månaden belöpande afgift. Vill tillner - 12 Bil. lill Bevil/n. m. fl. U/s/e. Bcl. N:o 2. hare pä en pangerlägga afgift fur hela månaden eller förskottsvis nedså ta penningar, lill gäldande af afgift för <n i Sittim* fysrnitHfi-Pi möjligen blifvande öfver sk o lis-tillverkning, vare derli/l berättigad. § 43. Afgift för den bränvins-tillverkning, hvarför anmälan sker lins Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, erlägges i Landlränteriet, och för den tillverkning, sorn hos Häradsskrifvare!! anmäles, till Kronofogden. Dervid företes uträkning, som i gg 11, 12, 13 eller 14 omförmäles. v § 44.
Thsom förmält sig anse, att växelköp för Bankens räkning borde ske endast i Stockholm, samt icke förr än då cursen fallit under 128 skillingar; Af Herr Friherre Rappe, A., som, under åberopande af de utaf BaneoFullmägtige anförde skäl för växel-köpens inskränkande tili allenast Stockholms börs, reserveTat sig emot Utskottets förslag i denna del ; Af Herr Bråkenhjelm, P. R.: ”Då Rikets Ständers beslut och föreskrifter af Fullmägtige skotat tillämpas, och dessa föreskrifter ej kunnat vara så noggrant bestämda, att de ej lemnat rum för stridiga åsigter; har man oftast åberopat ingressen och motiverne uti sådane betänkanden från BancoUtskottet, som af Rikets Ständer blifvit godkända; och den meningen har vanligtvis gjort sig gällande, som befunnits med dessa grunder närmast öfverensstämma. Då nu förevarande betänkande har för ändamål, att till Banco-Fullmägtige öfverlåta en rättighet, hvars begagnande hufvudsakligen måste komma att bero af deras egna bepröfvande, torde det vara af högsta vigt, huruvida uti motiverne för Rikets Ständers beslut sådana inskränkta åsigter synas hafva gjort sig gällande, hvaraf Fullmägtige möjligtvis kunna Banco-Utskollets Memorial, N.o 22.' anse sig förhindrade, alt, utom i högsta nödfall, till lättnad för den inre rörelsen utöfva den medgifna rättigheten. Utskottet har till en början antydt, att vexelhandeln vore en utväg att anskaffa den beslutade silfver-fonden, som får deponeras i Hamburg; derefter hufvudsakligen uppehållit sig vid det större eller mindre äfventyr af förluster, för hvilket Banken vid växel-handeln kan blifva blottställd, och slutligen tillstyrkt, att Fullmägtige, i och för förstärkningen och bibehållandet af Bankens Metalliska cassa, må bemydigas köpa vexlar. Hvad nu först beträffar Bankens vinst eller förlust på vexel-bandeln, anser jag
Man känner det inflytande, som oftats vänskapen och aktningen, synnerligen i små Städer, lägges på de väljande, att ej neka Borgmästaren, att blifva Riksdagsman; men om saken är oriktig, så borde man frigöra de väljande från ett sådant inflytande, och jag tror derföre, att den rättelse borde antagas, att hädanefter hvarken Borgmästare eller Magistrats-personer finge väljas till Riksdagsmän. Då man gifvit en påökning åt BondeStåndet af alla ägare till Kronooch FrälseSkatte - Ridd. 0. Ad. Vrot. Den 27 Maji. iord; så ser jag icke hvarföre man nekat ägarne af Säteri och Frälsejord att också der ingå; och jag nekar ej att jag tycker mig här också finna någon brist i principhållning. Anses frälseskattejorden hafva gått utur sambandet med Adelns serskildta ideala rätt, och icke af Adeln representeras längre, än den af Adeln äges; och anses BondeStåndet vara det Stånd, som skall representera för jorden, så att Ståndspersoner, derföre att de äro jordägare, böra inträda i BondeStåndet; så synes mig, att hvarje Säterioch Frälse-jordägare, som ej är Adelsman eller Embetsman, också bör ingå i BondeStåndet. Dess erinringar öfverlemnar jag till Ridderskapets och Adelns högre omdöme. Jag gör ej anspråk på någon påföljd å dem; men jag tror mig hafva fullgjort min pligt, då jag framställt dem. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Lika med den värde Ledamoten som nyss yttrat sig i detta ämne, tycker äfven jag mig af det under öfverläggning nu varande Betänkande finna, att Högloft. ConstitutionsUtskoltet föreslagit, ej hvad det skulle hafva velat, utan blott hvad det ansett möjligen kunna utföras. Men äfven vid detta, hvartill Utskottet inskränkt sig, äfvensom vid hvad Herr Friherre Boije nu behagat yttra, ser jag mig föranlåten att göra några anmärkningar. —Både Utskottet och Friherren anse Ridderskapets och Adelns talrikhet böra inskränkas.
Viclare efterser af obligstioner och underrattar clepoSottwiatafdeliiingren ntlottnii~gai~ ente ten i god tid, ' ifxll en denne tillhorjg obligation blifvi t utlnttad, kapitalet. saint liirnnar forslag till iqr ylwcering nf det lecligblif~~a Exeru pel 2. 0111 in teclt~ingar deponcras 110s Notariatnfdelningei~ nnderi~attm~ Notariatafdrlningeii galclsnBren darom a.tt rantor~ia, K inteckningarnit skola till afrlelningen inbetalxs, hvarefter de medel, sol11 i,nflyta, till ileponer~ten redovisas. Vidiue tillser No@riatafdelningen att inteclzningarne blifva i vederborlig tid fol-nyade. Om en 110s ~ f d e l - ningen clepoi-ter; \ d intecl; ning genom underlkten forngelse sknlle forfalla, sliada. eisiitter Stockl~ollns El~skilda nrn~k. diirigeno~n uppkoml~~en Fiirviwi~~gsalgift: 50 ore fiir Br pr 1,000 la.onor at ' clepositionens viirde, dock ej ~ulcler t v i kronor. Stockholms Internationella Lararinnehem 26 Kungsgafan 26 lxmm lararinnor och med dem lilcstalda erl~.&amp;lla inaclcordering u n d e r Jnni, Juli ocll Xngusti for langre, e l k kortare tid. af El ' 4rbzm.d et, 7cwnnct 624 fva cZeZegure d d e ~ z s a ~ m n a. d.
Med Vienska BancoSedlarne, Franska Assignaterne med flere äldre och nyare discrediterade Papperspengar, och således äfven vid våra förra mynt operationer, hade då efter samma princip äfven lik» utväg bordt vidtagas. Det torde icke inför en upplyst samling närmare behöfva utredas, huru felagtig denna theori är. — Lika origtig är äfven den tanken, att en Bank, som med 3 millioner Silfverfocd kan hålla i rörelse och vid uppvisande inlösa efter fulla värdet 9 millioner Sedlar, kan anse sin ställning förbättrad derigenom, att den ökar sin Silfverfond till 6 millioner, och således sin Sedelstock endast till 15 samt således får starkare proportion emellan Silfver och Sedlar än förut. Utgången af en sådan operation beror till en del af opinionen om Bankens credit och styrka, men ännu mera deraf om rörelsen och näringarne i det land, der en sådan Bank är verksam, kunna upphämta detta ökade RörelseCapital. 1 annat fall återkomma de öfverflödige eller discrediterade Sedlarnetill Banken och för dem uttagas Silfver. Det kan Den 9 Juni i f, m. 463 då h ända, att till exempel för 4 millioner af de nya Sedlarne uttages Silfver, som icke åter insattes. Banken har då qvar 11 millioner Sedlar på blott 2 millioner Silfver i stället för den hade 9 på 3 och har således genom den till utseendet fördelaktiga operationen försämrat sin ställning och blifvit bragt nära Bankerut. Så har det i följd af dylika operationer handt med vår egen och flera Banker. Det torde derföre icke fordra flera bevis, att den uppgifne planen är bygd på helt och hållit felaktiga, emot all hittills af erfarenheten besannad theori för Bankers inrättning och upprätthållande stridande grundsatser, och att Förslaget således väl kan och troligen skall, om det går i verkställighet, på flera sätt skada Bankens Credit och .Soliditet, men omöjligen kan den samma stärka eller uppehålla.
Jag tror det icke, och man 1Br nappeligen i Henrik Wergclands skrifter eller tal kunna finna ett ord, som betecknar, ntt han skulle relat tillämpa konklusionen af sin idealistisks? riirldsuppfattning pit vCru ' endnu saa, lidet betmtede Forhold '. Den rerma, aldrig rostande karlek han bar till sitt folk, siirskildt allmogen, kan ingen bet.cifla, men han har Mott relat verka fiir dess uppfostran och utbildning, aldrig upphetsa det till missnöje, aldrig bruka det som piedestal for sin egen storhet. » (xJIod Strollrmen:), rsicl. » Kanske », tillägges. hon, svar det af tacksamhet för att jag någorlunda fyllde de husliga krafven, som han i det första afseendet tog mig sh lifligt i ansprhk och, uppm~lntrade Iios mig alla själens .och andens egenskaper. Han var det, som gaf den förtryckta mod, som löste den stummas själ och tunga;. han var det, som gjorde henne till en hel människa. - z, Under mannens ledning gjorde nu Camilla sitt första litteriira försök. med en satir, kallad Strikketojs-be ' tragtningw, hvari hon ger den första svaga signden till den strid, å t hvilken hon senare skulle i i p a sitt lif. Men plötsligt mulnade hennes lifs sommar, och efter 10 års lyckligt iiktenskap stod hon, en djupta sörjande enka, ensam med sina trenne söner, sin moderskiirlek och sina, familjebekymmer. ' Hon led bittert, men sjalfva l i d a n h t bar fsdct. Smiirtans bad stärkte hennes tankes krafter och skiirpte hennes öga. för oriitt och förtryck,. som, hiifdade af lag och sed, betraktades i familjerna sasom heliga plikter .. Frukten häraf blef » Amtmandeas Ddre D (1 8-5 5), det f örsta uppslaget till den moderna prosadikte~ i Norge, i hvars.
Enl. sistnämnde §, sådan den af Ståndet blifvit antagen, skall Magistraten efter stadens äldstes hörande bestämma antalet af utminuteringsoch utskänknings-ställen, som i staden må finnas. Den 5 Augusti f. m. 53 Mitt Förslag vid den 10:de §:n åsyftar, att Magistraten skall hafva samma beslutande rätt, hvilket jag anser vitta lämpligare än, att både Magistraten och stadens äldste afgifva Utlåt, om försäljnings-rättigheternes ularrendarande och sedermera, i händelse af stridiga meningar, öfverlemna dem till K:s Befludes pröfning, en procedur, som synes mig fullkomligt öfverflödig. Jag vill icke vara vidlyftig. Jag fruktar det icke hjelper, att jag ber Hr Printzensköld taga raison. Hr von Troil: Frågan än så klart och tydligt utredd af föreg:de talare, att jag icke vill förlänga discussionen. Jag förenar mig med dem, som yrkat bifall till Frih. Raabs förslag. Hr Printzensköld; Frih. Raabs emot mig upställda bevisning är af beskaffenhet, att den uppenbarligen ådagalägger sanningen af hvad jag sagt, nemi. att, om man vill beröfva stadens äldste beslutande rätten i ämnet, skall man öfverlemna saken åt Magistratens afgörande. Anser R. o. Ad. en sådan åtgärd lämplig, är det mig fullkomligt likgiltigt. Hvad besträffar ivpställningen af §:n, så är den i uppenbar strid med Frih. Raabs förslag. Ofverläggningen ansågs härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att Frih.
Utskotten tili Riks-Stånden inkommit med grunderna till en allmän ny Reglering af Statens Embeten och Tjenster, dä Ridderskapet och Adeln blefve i tillfälle att i sammanhang dermed pröfva berörde Memorial. Ut supra, S, D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi® - Utskottens den ig sistledne Martii under N:o 73 afgifne, samt den 14 denna månad på bordet lagde Betänkande öfver de flere hos Ridderskapet och Adeln, samt Hedervärda BondeStåndet väckte förslag, om en mera allmän och utvidgad Närings-frihet, samt i sammanhang dermed öfver den i Viilloflige Borgare-Ståndet af Herr Edelberg gjorde Motion, om gränsors bestämmande emellan Stads och Landtman» na - Den 2,1 April. na - handteringar, blef samma Betänkande af Ridderskapetoch Adeln bifallit. Ut supra. S. D. Då nu ånyo fiiredrog3 Lag-Utskottets under N:o 77 afgifne samt den 14 dennes pä bordet lagde Betänkande, öfver gjordt Förslag att Konungens Befallningshafvande må blifva pligtige, att till Justiti<£-Cancelleren och Justitieombudsmannen insända ett exemplar af de Kungörelser, som af dem utfärdas m. m.; blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar3 till Utskottet äterremitteradt. Ut supra. S. D.
Ridderi^apek och Adeli, i det Beflut, ar, om Riksdag inträffar utom Stockholm, blott en af Ridderstopers och Adelns Fullmägkiga för hwarde, ra Wsrket, hwilkens narwaro för uplysninqars ffull erfordras, kan dervid wara tilstädes och sin Riksdagsmannarätt uwswa; men at när Riksdag i Stockholm infaller, äga alle Ridder fika pers och AdelnS Fullmägrjge denna rättighet utöswa: likwal m?d det dcrwid fästade och tvid alla Riksdagar gällande wilkor, at Fullmägrige wid Ridde-ffapelS och Aoelns ofwellaggningar om sadana ämnen, som röra kanLc» - och Riksgälds-Werten, icke annorlunda, än kil uplysnmgars meddelande, kunna wara narwarande; och fful>e detta Ridderffapets och ?ldelns Bcflur de öfriga Id«- s^LÄivs Stånden wänligen eommunicsras. Ickc ku ^13. Den l4:de fzunik. S. D. Af den anledning , at Toska Kyrkan i Norrköping warit Högloft. Niddcrlkapek och A' 13' 1442 deln til sina Sammankomsters kallande uplZten, bestöts, det stake af Riddarhus - Castan en Summa af ZZZ R:dr i6 st. 6aneo-My»t, såsom ei aäfwa til berörda Kyrka, m. urinera'!, hwilka zzz R:dr. 16 st:r Höglofl. Ridderstaper och Adrin ansäg böra utgöra en stående st-nä, hwaraf den arliga Räntan kommer at t,I unde: stöd för Fattiga af Tyska Församlingen i Norrköping anstcs; och skulle Utdrag af krolvcollsc härom til Riddarhus»Oire6ionsus efterrättelse ex^sstiLras. lavira. »44; Riksens Ständers Lxpeöitioner. SLvrmägtigstr Allemadigste Konung!
Då likväl det lärer vara oundgängligt alt, medelst tillgång å en större summa på en gång, kunna foga anstalt ej mindre om nuvarande Fyrars iståndsättande, än om uppförande till en början af några nya Fyrar på de ställen, der de flesta skeppsbrott och strandningar tima och hvarpå, åt Östersjösidan, såsom de farligaste uppgifvits, Ölands Norra udde, Nordöstra sidan af Gottland m. fl. ställen, så tillstyrker Utskottet: det Rikets Ständer må till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna alt, genom Förvaltningen af Sjöärendena, för nyssnämnde ändamål, på billigaste vilkor upptaga ett lån samt, till ränta och amorlissementsfond för detsamma, anvisa de g,333 R:dr iG sk., som under 4 Allmänna undervisningen. Utskottet, som, vid uppförandet å Stat af de 4>°o° R:dr, hvilka, i sammanhang med regleringen af Tionde Hufvud-Titeln, blifvit föreslagne, alt utgå till hvardera af Rikets båda Universitet, fästat det vilkor, att all fråga om extra Statsanslag för dessa Läroanstalter skulle förfalla, finnér, då det åt Normalskolan för Vexelundervisningen ifrågaställde anslag af i,5oo R:dr, i Utskottets tanka, bör, om det finnes oundgängligt, kunna med förutvarande tillgångar åstadkommas, denna punkt af Kongl. Maj:ts Proposition icke föranleda någon ytterligare åtgärd å Rikets Ständers sida. Vattencommunicationer m. m. För lättade vattencommunicationer och andra allmänna arbeten, har Bih. till R. St. a Häjtet 9.* ro Stats-Utskottets Utlåtande N;o 2o3. Kongl. Majit äskat 100,000 R:dr om året i fem år, enligt derom af StorAmirals-Embetels 3:dje Afdelning afgifvet, Stats-Utskottet meddeladt förslag.
Dessutom är här icke fråga om, att en onämnd författare skall beskattas; utan blott sådane, som utsätta sina namn, kunna komma i fråga. Jag fortfar således att anhålla, det R. o. Ad. ville medgifva det undantag, som Frih. Palmstjerna föreslagit. Hvad slutligen angår begrafningshjelpen, så kan jag icke bestrida, att det möjligen finnes corpser, som ännu bibehålla henne, Men då bör Utsk. också upgifva hvilka de äro, i fall 460 Den 30 Maj. det känner några sådana, ty att på måfå införa' ett stadgande i BevilIn:s-Förordn:n lärer väl icke vara lämpligt. Frih. Palmstjerna: Det afdrag, som göres å tjenstemännens löner under namn af begrafningshjelp, lärer väl numera hafva uphört, så att dess nämnande bland de öfriga i denna § upräknade undantagen är öfverflödigt. Men den begrafningshjelp, som tillfaller sterbhus efter i Ijensten aflidne tjenstemän, att den undantages från bevilln. torde deremot vara i sin ordning. Den är likväl icke nämnd i §:n, och detta torde vara desto mera lämpligt, som det ganska ofta inträffar, att en tjensteman, som under året erhållit tjenst, dör samma är, och dä utfaller begrafningshjelpen till hans sterbhus. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Frih. Palmstjerna i den anmärkn., som han sist gjort i afseende å begrafningshjelpen. Jag är desto villigare att medgifva henne befrielse från bevilln., som begrafningshjelpen, sedan hon en gång utgått, vanligtvis varit under många år ett räntelöst kapital. Gr. Gyldenstolpe: Jag kan uplysa Hr von Hartmansdorff derom, ali delegare i Arméens Pensions-kassa erhålla alltid ett halft års lön såsom begrafningshjelp. Frih. Cederström, Rudolf: Jag ser alldeles icke-skäl dertill, att författare-arfvoden skola från bevilln. fritagas.