Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle någon citation af de många skjutsförfattningar här blifvit åberopade vara af mig oriktigt uppgifven, är jag likväl säker derom, att ingen af mig blifvit åberopad, som icke innehåller de skjutsstadganden, hvilka Grefve Posse anfört. Grefve Mörner } Carl: Med Grefve Posse, som redan begärt Grefve Horns anförande på bordet, får jag i enahanda begäran mig förena. Justerades ett ProtocollsUldrag, innehållande Ridderskapets och Adelns nyss fattade Beslut, angående en underdånig Lyckönskningsadress till H. M. Konungen och det Kongl. Huset, i anledning af H. K. H. Kronprinsessans inträffade lyckliga förlossning med en Prins. Den 2i Januari i. i53 . Herr Rosenblad, Renihard: Som flere motioner, rörande förbättring af Postoch Skjuts-inrättningarne, vid denna Riksdag blifvit väckte, torde det, i anledning deraf, tillåtas mig att äfven yttra några tankar i ämnet. Hvarefter Herr Rosenblad uppläste följande: Bland de vigtigaste medlen till befrämjande af en stigande industri, och bland ett bildadt Samhälles oumbärligaste fordringar är en god och ändamålsenlig Postinrättning, denna tagen i sin vidsträcktaste bemärkelse, nemligen såsom medlet att befordra förbindelser emellan äfven de aflägsnaste orter, sä väl genom brefvexling, som medelst resandes och paketters fortställande. Skyndsamhet, säkerhet och lindrig kostnad äro vilkoren härvid, ehuru bär, såsom vid alla industriella företag, olika utveckling af Samhällens industriella och moraliska bildning äger olika fordringar att tillfredsställa — olika tillgångar att erbjuda till besridande af de derföre erforderliga kostnader, och äfven lokala olikheter måste komma under afseende. En god Postinrättning bör således vara beräknad på det närvarande Samhället, men, lika med detta sjelf, med riktning till oafbrutna framsteg. Hvad som dock skiljer en Postinrättning från andra vanliga industriella företag, är dess behof af enhet i om - Den 21 Januari;, fattningen för ett helt land och af det omedelbara understöd af landets Styrelse, som icke tillåter de omgångar , hvarmed i vanlig ordning andra näringar söka hennes skydd.
STOCKHOLM, tryckt i Ecicsteikska Tryckeriet, 182^. Bevillnings-Utskottets Betänkande N.-o St. i Ankom till Exped.-Utsk. den 23 Oct, 1829,’ Betänkande, angående Herr C. F* Lundmans Motion om upphörande af Städernas Salu-accis. allod. Borgare-Ståndet har till Statsoch Be vill nings-Utskotten remitterat ett af Herr Lundman ingifvet Memorial, deruti han anfört, att, då Salu-accisen, som fordom ersattes af vågoch bakugns-penningar, i sig sjelf utgjordé den enda qvarlefvan af fordna Landttulls-väsendet, så syntes ifrågavarande beskattning destomer sakna all grund af rimlighet, som ingen ersättning för Landttullarne nu mera utginge, samt de näringar, hvaraf den utgöres, nemligen Bryggares, Bagares och Slagtares, långt ifrån att vara fördelaktigare än andra liandteringar, snarare såsom sådana skola upphört, då hvar och en är berättigad att dermed, utan lärotid och prof, till obegränsadt antal, sig försörja; med anledning hvaraf, och då dess Bih. till R. St. Prot. 1828 och 182gj 5 S.j 1 Afd. 2 B iz:te Häftet. 1 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande JV.-o St. ulom icke vore skäligt, att en mindre privilegierad dass derföre skulle betala ökade serskilde afgifter, Motionairen anhållit, att Yällofl. Borgare-Ståndet ville hos de öfrige Respective Med-Stånden medverka till Städernas befrielse från detta, i Herr Lundmans tanka, nu mera obehöriga onus. Då, vid sista Riksdag, Motioner af enalianda syftning voro inom Yällofl. BorgareStåndet väckta, af styrkte Bevillnings-Utskottet, uti ett, under den 26 Julii 1823, afgifvet Betänkande, bifall dertill, på den hufvudsakliga grund, att
I sin förtviflan gick hon ned till hofrättsrådets kök och utgöt sina bekymmer för kokerskan och husjungfrun, hvilka med det spändaste intresse åhörde henne. Det dröjde icke heller länge innan hennes nåd och fröknarna Arnell blefvo underrättade om saken, och alla tre kommo då genast ut i köket, der madam Jonson om igen fick berätta sin historia från början till slut. Det var tre mycket intresserade åhörare. Cecilia rigtigt brann af ifver och nyfikenhet, hon ackompanjerade madamens berättelse med gester och utrop och rodnader om hvarandra. »Ser tant!» ropade hon nästan triumferande, med en blick på fru Hedenstam, »hvad har jag alltid sagt om herrskapet Burström! Mins tant hur jag varnade för att komma i umgänge med dem ...» Nu blef det en liflig rådplägning om hvad som borde företagas. Cecilia var mycket hämndgirig af sig och röstade ifrigt för att man skulle vidtaga kraftiga åtgärder, skicka efter ett par polisbetjenter, stämma herrskapet Burström eller något dylikt. Agnes förhöll sig mera lugn, hon kände mest ett innerligt medlidande och hon försökte att trösta madamen, som då hon märkte hvilket intresse hon väckte, blef ännu mera klagande och bedröflig, och bittert snyftade medan hon talade. Fru Hedenstam var litet mera betänksam än Cecilia. Det for igenom henne den tanken att Jonsönerna möjligen kunde ha begått stölden; icke att hon trodde det, men man var ju icke fullkomligt säker, och derför var det bäst att gå sansadt till väga. »Nu skall jag säga madam hvad hon ska’ göra», sade hon efter några ögonblicks begrundande, med den trygga, säkra ton hon brukade använda då hon gaf råd, och som verkade så obegripligt lugnande, äfven om hon rådde till de allra vanligaste saker, som att gå och lägga sig, om man var sömnig, eller draga ur en tand, då man hade tandvärk. »Madam ska’ vänta tills i afton och se om Jonson kommer ut och om han har uträttat någonting.
1 anledning af hvad Herr von Hartmansdorff nyss anfört, torde det tillåtas mig Upplysa, att Herr Grefven oell Ordföranden, efter hvad jag åtminstone till protokollet fattat, redan tjMligen tillkänhagifvit, det han anser sig icke kunna meddela någon proposition hvarken till bifall eller afslag å RiddarhusUtskottets ifrågavarande Memorial. — Åtskiliige Ledamöter hafva önskat, att samma form måtte nyttjas vid Behandlingen af detta ämne, som i andra frågor vanligen begagnas, att nemligen proposition till bifall eller afslag å Utskottets Memorial borde framställas. Det är visst sannt, att när desse Ledamöter önska en sådan form, det är deras lagliga rätt, att få utröndt, huruvida Ståndet med dem instämmer uti yrkande af berörde form. Men jag hemställer, om det må anses nödvändigt eller lämpligt, att genom en framtvingad vägrad proposition särskildt afgöra denna formfråga. Skulle votering derom begäras och uppstå, måste voteringsproposi tiönen - Den 8 December f. m. 65 tionen lyda sålunda: Den sora yrkar proposition til! bifall eller afslag å RiddarhusTJtskottets Memorial, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln icke yrka nämnde proposition, i följd hvaraf den form för hufvudfrågans behandling kommer att äga rum, som Herr Grefven och Ordföranden framställt. Genom en dylik Votering skulle man visserligen utröna Ridderskapets och Adelns öfvertygelse och vilja i formfrågan; men jag hemställer, om Ridderskapet och Adeln anser sistnämnde fråga Vara af sådan vigt, att särskildt beslut derom bör fattas.
Jag anhåller om afslag och får derjemte anmäla min begäran om votering. Frih. Rantzou, Joh, Alb.: Efter det beslut, R. o. Ad. redan fattat i detta ämne, anser jag att, med bibehållande af det anseende, jag önskar Ståndet måtte bevara, för R. o. Ad. ej återstår annat än att instämma i BondeStts inbjudn. För min del instämmer jag helt och hållet i hvad Hr Cederschjöld anfört. Frih. Boye: Den propos., sorn H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt begärt, innehåller 2:ne särskilda omständigheter; men på det icke en sammanblandning deraf må föra till ovisshet i beslutet, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes skilja dem åt och gifva oss först propos. till bifall å BondeSt:s inbjudn. och sedan i andra rummet propos. på den anmodan till StatsUtsk., som i Hr Gr. af Wetterstedts begäran finnes framställd. Hr von Hartmansdorff, Au g.: En värd talare har påstått, att R. o. Ad. genom ett föregående beslut i denna fråga redan har, såsom orden föllo, bundit sig att bifalla BondeSt:s inbjudn. i det ögonblick, BondeSt. hade bestämt en dag i Jan. månad till markegångssättningens verkställande. I fall så förhölle sig, vore all öfverläggning i detta ögonblick utan ändamål; men för min del tror jag icke, att R. o. Ad. på detta sätt för sig afskurit sin pröfningsrätt. R. o. Ad:s förra gången fattade beslut innehåller, att Ståndet förklarade sig nödgas afslå det beslut, som innefattades i BondeStls inbjudn., emedan R. o. Ad. ansåge det icke vara antagligt annorlunda än i förening med bestämmandet af tiden för mårkegångssättningen till någon dag i Jan. månad. Således, i förening med en sådän tids bestämmande, skulle ett sådant beslut kunna af R. o. Ad. fattas; men det hindrar icke, att åtskilligt annat kan, örn det behöfves, förenasmed detta beslut.
Rusthållare att till beklädnad för Ryttare nyttja vadmal, med vilkor likväl, att skiljaktighet i detta hänseende inom hvarje Regemente för sig icke må finnas, samt att vadmaln till färg och godhet, enligt fastställande modeller, vid besigtningen finnes antaglig, I I 'O Af den 3o Julii 1839, angående Salpetergärdens upphörande. 1829 d. 11 September föredragen; och Nådig Skrifvelse tili Rikets Ständer angående vilkoren för Salpetergärdens upphörande aflåten. 12:0 Af d. 19 Augusti 1829, angående tillhandahållande vid hvarje indelt Sqvadron af ett modell-exemplar å munderingsper sedlar. | i83ö d. 6 Februarii föredragen; och förordnade Kongl. Majit att å alla de munde: ingspersedlar, hvilka, enligt författningarna, icke genom allmän beställning, utan af Rusthållarne sjelfve anskaffades, ett behörigen stämpladt exemplar må, genom Krigs-Collegii försorg, för Rusthållarne vid hvarje Sqvadron, af alla Rusthåll, Regementen och Corpser, uppå Rusthållarnes bekostnad anskaffas och dem genom vederbörande Sqvadrons-Chef tillhandahållas, när till erhållande deraf de i Collegium vederbörligen sig anmäla. Af den 19 October 1829, angående befrielse från rotering för Capellans-boställen samt om lindring deruti för vissa hemman uti Jönköpings Län, 1829 d. i/f November föredragen; och skulle frågan derom förekomma i ett sammanhang med de flera på Kongl. Maj:ts pröfning beroende måll, angående extra-i oteringsjemkningen i Riket. Hvarefter Kongl. Maj:t under den 2 November innevarande år härom beslutat, enligt de meddelanden, som till Rikets Ständer komma att serskildt göras.
Under granskning af denna slottsräkenskap har det fästat Eevisorernes uppmärksamhet, att. fastän Ståthållare-embetet på Ulriksdals slott, medelst ett den 15:de April 1860 afslutadt kontrakt, bortarrenderat den under Ulriksdals kungsgård lydande lägenheten Jakobsdal under 4 års tid, räknad från och med den 1 i nyssnämnde månad till samma dag år 1864, likväl, enligt en den 16 Juni förstnämnda år afgifven räkning, af slottets medel utbetalts 75 R:dr R:mt för uppsättning af en veranda å Jakobsdals boningshus, oaktadt ofvanberörda arrendekontrakt icke innehåller bestämmelse, att kostnaden för denna särskilda, efter arrendeårens ingång utförda, tillbyggnad skolat bestridas af Kongl, slottets tillgångar. Kevisorerne anse, att om arrendatorn, såsom vilkor för arrendets öfvertagande, fordrat, att nämnda veranda skolat för honom kostnadsfritt uppföras, sådant bort i arrendekontraktet inflyta. Strömsholms slott. Af detta slotts räkenskap, utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, inhemtas, i afseende på inkomster och utgifter, följande: — 187 - Bebe t. Balans från år 1859: Til|gångar . 496. 3,. Uppbörd: Statsanslag 3 qqq. Credit. Läkarearvode 37. qq Någon erinran mot denna räkenskap har ej å Revisorernes sida förekommit. Kongl. I tvenne hufvudböeker redovisas dels anslaget till naturhistoriska Riksmuseum och dels öfriga medel, som blifvit ställda till Kongl. Akademiens förfogande; varande nämnda räkenskaper granskade hos Kongl. Kammar-rätten, utan att någon anmärkning dervid förekommit. För inkomster och utgifter redogöres på följande sätt: Tillgångar a) Anslaget till naturhistoriska Riksmuseum. Debet. Transport: 262,221; 76. — 188 Upphörd: Statsanslag Entrébiljett-medel Inköpta samlingar och inventarier Emottaga a föräringar Balans till år 1861: Skulder Summa Credit: Balans från år 1859: Skulder Utgifter:
Men sedan fru Majken fått hysteriska anfall och kommit i så stark gråt att man måst skicka efter ”syster Greta Smith”, som alltid utgjorde stillande medlet, och dessutom hela apoteket kommit i omrörning för droppar, pulver, m. m., tog den hederlige godlynte mannen ett tag i den intressanta lådan, lugnande sig med att svära öfver doktorn, som icke kunde uppfinna någon mixtur, hvilken gjorde ett evigt slut på hans hustrus hysteriska utbrott Men vi återvända till fru Lannerstjerna, som satt öfvergjuten af solskenet, hvilket glittrade mot paljetterna i hennes hvita hand, medan hennes sköna hufvud, då och då dragande sig åt nedra fönsterrutan, infattades mellan de röda blommande balsaminerna. ”Se nu icke jemt efter barnen, belle amie” – sade den ännu så varmt älskande äkta mannen, der han från skrifbordet kom bort till sin hustru och satte sig bredvid henne – ”det är nästan som om du ibland glömde bort mig för dem.” ”Då jag glömmer bort dig”, svarade hon behagligt, ”för någonting på vida jorden, så måste jag bli ett vidunder i stället för en qvinna. Finnes en man till sådan som ...” ”Maria, min gudinna, min herdinna, har du väl någonsin sett en ångrens rynka på min panna eller hört en trånfull suck, som smugit tillbaka öfver hofgemakens tröskel?” ”Ack, nej” – den unga qvinnan släppte en hel rad paljetter för att hastigt kunna räcka handen åt sin ädle make – ”icke du har någonsin visat ånger, men jag har stundom haft ånger, ja någon gång har jag det ännu, öfver att jag mottagit ditt offer.” ”Tyst, min ömma vän, sådana förtroenden afsäger jag mig! I kärleken offrar ingendera hvarken mest eller minst. Man förenar två väsenden till en tillvaro – så har Gud velat det, och så ha vi förstått det. Rikedomen ligger sedan ej i myntadt guld och hofgunst: mitt guld var du och min hofgunst din gunst.” ”Alltid samme artige kavaljer ... Du vet dock att jag skulle varit nöjd att som din maka lefva långt från din förnäma krets, om du blott fått behålla din plats.”
Bondeståndet ingifvet och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning remitteradt memorial, har riksdagsmannen Petter Jönsson från Jönköpings län erinrat, att, ehuru Rikets Ständer redan vid 1823 års riksdag gillat ett af vettenskapsmän uppgjordt förslag till författning 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 34. rörande mått, mål och vigt, hade detta förslag, hvilket sedermera vid flera riksdagar utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, likväl ännu icke kommit till verkställighet; hvarföre motionären, med afseende å en af behofvet högt påkallad förändring af de uti riket bruklige vigter, föreslagit, att den nya stadgan, j hvad den rörer vigten, måtte genast taga sin början, utan någon förändring af den nu befintliga viktualie-vigten, hvilken borde begagnas vid uppvägande af alla varor, af hvad slag det vara må. Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att, då frågan om antagande till efterlefnad af det vid 1823 års riksdag godkända förslag till författning rörande rikets mått, mål och vigt vid 1844 och 1845 årens riksdag sednast förevar, Rikets Ständer i underdånighet hos Kongl. Maj.t anhöllo, att, sedan den handbok uti ifrågavarande ämne, hvilken Vetenskaps-aka demien fått sig uppdraget att utarbeta, blifvit färdig, Kongl. Maj: t täcktes anbefalla vederbörande, att undervisning i folkskolorna måtte meddelas uti det nya, på decimalräkningen grundade, systemet för mått, mål och vigt, samt att, så snart någon allmännare kännedom derom kunde anses vara spridd, Kongl. Maj:t täcktes låta utfärda nådig författning om det nya systemets antagande till efterlefnad från den tid, Kongl. Maj:t funne lämpligast att bestämma. Enligt hvad till Utskottets kännedom kommit, har ofvan omförmälda handbok nyligen från trycket utkommit, för att oförtöfvadt till folkskolorna i riket utdelas; hvarjemte Kongl. Maj:t i nådig proposition till Rikets Ständer af den 20 December sistlidet år, angående serskilda jemkningar uti det antagna myntsystemet, tillkännagifvit
Genom denna förklaring är all tvetydighet oell all farhåga försvunnen, att dermed skulle kunna åsyflas någon af de organisationsfrågor, som endast bero af K. M., nemi. de som vi hört ifrågasättas ang:de medicinska facultetens förflyttning till Stockholm o. s. v. I resultatet blifva således de 2 Ståndens beslut lika med PrestcSt:s, nemi., att detta förbehåll, villkor eller förklaring, huru man må kalla det, endast afser att det syftemål vinnes, sorn' i K. M:s nåd. bref eller stadgande rörtde Carolinska institutet är bestämdt. Jag erkänner visserligen att PresteSt:.? beslut är bättre redigeradt; det är en gärd åt rättvisa, som jag är skyldig att lemna; men då här är fråga alt bringa lill enighet mellan ItiksStm och till ett resultat, så då, på det sätt som Borgareoch BondeStms beslut nu liar blifvit stäldt, mycket olika den redaction, som StatsUtsk:s första betänk, innehåller, kan vinnas samma resultat, och då dessa Ständ icke ingått på PresteStrs inbjudning, skulle jag tro, att just för att visa våra bemödanden att i allt hvad vår pligt tilllåter gå våra MedStånd till mötes, böra vi blunda för en kanske ofullständig redaction, och för att bringa ämnet till ett resultat, antaga BorgareShs inbjudning att instämma i dess beslut; och detta är skälet hvarföre jag till fullo instäm - Den ii November <?. m. stämmer med Hr Ekströmer och derpå anhåller om propos. af Hr Frih. o. Landtm. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Den siste talaren har fästat R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att skilnaden emellan PresteStts beslut i denna fråga och Borgaresamt BondeStms egentligen icke är annat än hvad som på ena stället heter, att det fästes ett villkor vid anslaget, och på det andra stället, att Ståndet fastat ett förklarande vid sitt beslut. Sådan är skilnaden verkligen, såsom den värde talaren förklarat, nemi. att i sak är det detsamma.
Men då våra Brottmåls-Lagar alltid varit mildare än andra Nationers, oansedt de täfla med ossi upplysning, kunskaper och rättsprinciper, får jag till Högloflige Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning hemställa, om icke /pde resan begången stöld, bör , utom det ansvar Lagen nu stadgar, i stället för dödsstraff, tillökas med brännmärke i ansigtet, på sätt som i Danska Staterna tillgår. Denna förändring i Utskottets Betänkande, föreslår jag endast af det skäl, att jag frugtar, att den som öfvar tjufnad, äfven vid samma tillfälle begär mord, efter han vet att dess brott icke på annat sätt än med dödsstraff kan försonas. För öfrigt godkänner j3g för min del Högloflige Utskottets Betänkande, med den Anmärkning, 6o Dm i April. att jag under intet vilkor kan bifalla de Ledamöters serskildta meningar , sorn vilja afskaf fa Spöstraffty i sådan händelse skola stölder mera oförsynt tilltaga. Svenska Nationen har i allmänhet icke hunnit i den upplysning, som fordras för ett mildare behandlingssätt och våra Arbetsoch Corrections-hus, om vi någon gång få dem i ordning, blifva då uppfyllde af lastfulle och oduglige Medborgare, som vid första tillfälle äro färdige, att med nya brott föröka deras fel. Herr Manner st am, Johan: Herr Grefve Hamilton har så fullständigt utveckladt de skal, som kunna anföias emot Lag-Utskottets Förslag, att jag fullkomligt instämmer uti dess Yttrande; älvensom jag gillar de Anmärkningar, hvilka Herr Hausswolff tillagdt; jag utber mig endast att för några få ögonblick fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid en tanka, som den förstbemäldte värde Talaren ganska val uttryckt, den nemligen, att grymma Lagar icke erfordras, för att i ett Samhälle upprätthålla ordning och säkerhet, hvilket ändamål snarare vinnes genom mildare Lagar, om de handhafvas med stränghet och rättvisa. Man tror att tjufnads-brott under senare åren tlltagit
Jag får således tillstyrka afslag på de tillägg de förenade Utskm framställt. Gr. Sparre: Jag har den fullkomligaste aktning för den talares sakkännedom, som i detta ämne först yttrat sig; men det synes mig dock, att rätt måste vara rätt, och att det vore en orättvisa att borttaga all möjlighet till utsyning från de nybyggare som hittills haft rättighet till sådan. Man har invändt att K. M. skulle kunna, derest särdeles ömmande omständigheter förekomme, göra undantag; men blir lagen utfärdad, tviflar jag på att sådant kommer i fråga. Jag är dessutom öfvertygad att Konungens Beflndc både skola vilja, och med det förökade biträde, sorn af en ordnad SkögsStyrelse och jägeribetjening kati vinnas, äfven kunna med omsorg och varsamhet tillerkännas denna rättighet der verkligt behof är för handen. Frih. Raab: Jag vågar med anledn. af Gr Sparres yttrande erinra derom, att hvad vi nu här besluta, icke blir, såsom Gr. t\ckes antaga, af civil-lags natur, utan blott grund för den propos., Den 7 November e. in. som sedan väntas. Tills denna propos. blifvit B. St:r delgifven, bör frågan om dessa undantag upskjutas. Jag instämmer med Frih. Sprengtporten och yrkar afslag på Utskins framställning. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordftden framställt att under öfverläggningeu blifvit yrkadt, dels att Utsk:s ifrågav:de anmärkn. måtte godkännas, och dels att K. o. Ad. med underkännande af Utsk:s anmärka, måtte lemna förev:de punkt i K. M:s Nåd. Skrifvelse utan någon anmärkt!., blef propos. till godkännande afUtsk:s anmärkt), först framstäld och besvarad med starka Nej, .blandade med Ja, hvarefter Hr Frih. o. Ordfrdeu hemstälde om R. o. Ad. med underkännande af Utsk:s anmärkn., ansåge ifrågav:de punkt i K. Mrs Nåd.
(693) Nybrogatan 4 0, 4 tr. I Palm &amp; StadliugS samt öfriga boklådor i riket: Om Pianoundervisninpn i våra dagar. En hjelpreda för elever, föräldrar och unga lärare. Bearbetad efter de bästa källor af Ferd. Bengzon. Pris 1 kr. Direkt från Hankow (China) importeradt, oförfalskadt Te af 1889 års skörd, i flere utsökta, aromatiska och prisbilliga qvalitéer. Försäljes packadt i bleckburkar, kartonger och silfverstanniol genom Specerihandlarne. En-gros-lager hos Otto Dahlström &amp; Komp. man att i sned vindning omveckla starkt bindgarn med det fransade papperet, så att helt och hållet krusiga, lysande små kedjor uppstå, hvilka man i lämpliga festoner hänger öfver julgransgrenarne Af färgadt silkespapper låter man gossarne skära 1 0 cm. breda och 2 0 cm. långa remsor, som af flickorna veckas tillsammans i smala veck, tätt på hvar andra och på båda sidor nätt hophäftas med några lösa stygn. Nu drar man styckets bredsidor mot hvar andra, blåser upp den så bildade pappersbollen och klistrar samman bredkanterna. I midten af de samma drar man genom en tråd för upphängning. MARZIPAN. En synnerligen omtyckt och välsmakande konfekt för julbordet och öfver hufvud för hela vintern med sina tetillställningar är marzipanen, hvilken hvarje, något van, husmoder sjelf kan laga sig utmärkt bra och betydligt billigare än den köpta. Beredningen af marzipanen är den samma, vare sig den skall vara helt hvit eller — som ock brukas — brun att öfvergjutas med mareng och beläggas med frukter. Man tar alltid ingredienserna, mandel och socker, i lika delar. Hvarje kilo mandel sammanblandas af 9 0 0 gram söta och 1 0 0 gram bittra mandlar; sockret krossar man bäst sjelf och siktar det så fint som möjligt; anfuktningen, som måste ske försigtigt, verkställes bäst med rosenvatten, som man köper på apoteket, omkring I_ liter.