Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men vid fråga om återremiss kan jag ej anse saken tvetydig; tj det vore besynnerligt, om, när Utskotten endast hafva att utreda målen, man ej kunde fordra af ConstitutionsUtskottet detsamma, som af de andra Utskotten, eller att bättre utreda ämnet. Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derpå, att Grundlagen då borde stadga, hvad den i vissa afseenden innehåller, rörande BancoUtskoltet, alt det nemligen äger besluta med Rikets Ständers rätt; men det finnes ej. För öfrigt får jag uppriktigt bekänna, att jag anser det förevarande ämnet vara en speciel fråga af juridisk beskaffenhet, en öfverträdd punkt i Grundlagen, som jag trott böra behandlas efter 106 §. Jag vågar anhålla, att hela denna öfverläggning endast måtte inskränka sig till frågan om återremiss, eller vägran deraf. Väg - 62 Den 17 ) u 1 i i f. m. rar pluraliteten återremiss, så är det tecken, att den är nöjd; blir saken återremitterad ta vi den åter vid ett annat tillfälle. Jag tror ej, att Rikets Ständer äga så liten tanka om sin politiska frihet, att de ej skulle äga besluta om ett så vigtigtämne, utan lemna det till en hemlig domstol. Jag anhåller om återremiss. Grefve Horn: Jag finner Herr Lefrén hafva lika opinion med Friherre Cederström, nemligen att ConstitutionsUtskottet är en Domstol, som dömmer med Rikets Ständers Rätt, hvadan jag ock finnér, att Herr Lefren förbisett det vådliga af denna satts, som af ConstitutionsUtskottet gör ett inquisitoriskt tribunal. Om detta Utskott skulle i en framtid uppstå såsom en faction, beredvillig eller sjelf åsyftande att kullkasta all samhällsordning, då torde livar och en tillerkänna Rikets Ständer rättigheten, att granska Utskottets handlingssätt, att ogilla det, och att ej låta förleda sig af denna faction. Jag kan ej föreställa mig, att återremiss vägras, då ej i formen någon olaglighet begås, och då förhållandet här är lika med hvad som kan äga runt uti andra Utskott.
S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 7 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 58, i anledning af väckt motion om lika mått öfver bela riket å den i hemmans-räntan ingående spanmål; N:o 59, i anledning af väckt motion om upphäfvande af 84 §, i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 6 September 1842 om truppers och persedlars fortskalfande; N:o 60, i anledning af väckt motion om tillägg till 28 § uti Kongl. Maj:ts Nådiga Instruktion för Justerare af Mått och Vigter den 51 Januari 1855; samt N:o 61, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande vid vägning af spanmål. Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllös Stats-Utskottels Utlåtande N:o 57, i fråga om ytterligare anslag för Statens Agronomer, och samma Utskotts Memorial N:o 58, angående utdelning ibland Riks-ståndens ledamöter af åtskilliga i lliksgälds-kontoret förvarade tryckta Kommitté-Betänkanden och andra handlingar. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 8, i anledning af väckt motion om tillsättande af och arfvoden åt ständige ledamöter uti en Lag-beredning; 258 Prol.-Utdrag den 10 Mars 1857. N:o 9, i anledning af väckta motioner, angående förklaring öfver Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847, rörande utarrendering af Kungsgårdar, Kungsladugårdar och andra Krono-lägenheter; och N:o 10, i anledning af väckt motion, att Kongl. Skeppsholmen och till Flottans etablissement hörande strand på Kongl.
Björnstjerna uppläste derefter följande: Constit.Utsk. har, i dess betänk, af d. 17 sisth Sept., jemte indragningsmagtens upphörande föreslagit öfverflyttningen af tryckfrihetsmål från jury till allmän domstol. Detta Constit.Utsk:s förslag, som på ett grundlagsvidrigt sätt sammanfogat 2:ne af hvarandra oberoende ämnen, har blifvit förkastad t af alla fyra lliksSt;n, hvilka gemensamt beslutat juryinrältningens bibehållande, dock under en förbättrad form. Constit.Utsk. har ansett dessa af BiksSttn gemensamt fattade beslut icke behöfva föranleda någon förändring i dess förslag, och liar i följd deraf inkommit med ett nytt betänk. N:o 58, hvari det till punkt och pricka vidmagthåller sitt förut afgifna förslag med jurynämndens afskalfande, såsom ett dictatoriskt magtspråk, från hvilket appel ej skulle kunna äga rum, ett förhållande, hvarigenom denna, en af samhällets vigtigaste frågor, skulle förblifva i dess nuvar. bristfälliga skick lill nästa riksdag, och icke förrän vid en derpå följande, således om 10 år, grundlagsenlig! kunna afhjelpas. Dessa sällsynta förhållanden förtjena i hög grad att undersökas, och detta under 2tne synpunkter, nemi.: 1:0 huruvida den af Constit.Utsk. i hufvudfrågan framställda åsigt, nemi”öfverf lytt ningen af tryckfrihetsmål från jury till de allmänna, domstolarna, kan vara för enbär, dels med yttranderättens helgd, och dels med säkerheten mot tryckfrihetens möjliga missbruk; och 2:0 huruvida Ut sk. haft rättighet att behandla åter remissen, såsom det gjort.
Vid ti etta förhållande, och då Utskotten i allmänhet anse sådane frågor, deri rättelse kan vinnas, på sätt Lag och laga Stadgar föreskrifva, icke böra blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, skulle Utskotten icke sakna skäl att hänvisa motionärerne till vederbörlig ort, för att derstädes i besvärsväg sin rätt gällande göra; men då Utskotten icke eller kunnat förbise de många kostnader, svårigheter och obehag, som alltid skulle åtfölja en rättegång emellan Rusteller Rotehållare, å ena, och Befälet, å andra sidan; så halva Utskotten, i ändamål att, åtminstone för framtiden, förekomma de öfverklagade missbruken, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes förständiga vederbörande, att förhandlingar emellan Rusteller Rotehållare och Soldat om lonevilkoren böra försiggå enskildt dem emellan, och såsom de kunna åsämjas, samt utan all inblandning dervid af Befälet; hvarefter, och sedan karlen blifvit af Läkare approberad, contractet skall underskrifvas, och då först till granskning inför Landshöfding och Regementseller Compagni-Chef uppvisas; börandes någon invändning eller anmärkning icke ega rum mot conLractet, så vida det upptager och tillförsäkrar soldaten alla de förmoner, det ursprungliga knecktercontractet, jemte de tillägg eller förändringar dervid , som tillkommit genom frivillige öfverenskommelser emellan Kongl. Majit och Kronan, å ena, samt Rustoch Rotehållare, å andra sidan, för Provincen honom tillägger. I sam - StatsSamt Allm. Beso.- och Ekon.-TJ[sköttens Betänkande, N‘.o 94. g
Equiperingskostnader „ i5,ooo. Postporto för beskickningarna „ 3o,ooo. Kurir-resor „ i3,5oo. Hemliga utgifter 10,000. S:a Gulden eller r:dr Sv. b:co 372,300. Belgien. Envoye' extraordin. •— Österrike Francs 40*000» Envoye' extraordin. — Frankrike Dcti i Maj e. m. lia Transport 100,000. Envoye extraordin. — StorBrilannien ... „ 80,000. Envoye' extraordin. — Nederländerna ... „ 5o,ooo. Envoye' extraordin. — Preussen „ 5o,ooo. Charge' d’affaires — Danmark i5,ooo. Cliarge' d’afFaires — Spanien „ i5,ooo. Charge' d’affaires — Sverige „ i5,ooo. Envoye' extraordin. — Ryssland Envoye' extraordin. — Frankfurt ... , 4°>000‘ Pensioner „ 10,000. Extra utgifter 75,000. Ileinliga utgifter 84,000. S:a Francs 684,000 eller r:dr Sv. b:eo 342,000. H. Ex. H r Gr. Löwenhjelm: Jag yttrar mig ogerna i detta mål, der jag kan synas drifven af egen fördel. Men grannlagenheten kan öfverdrifvas, och detta skedde, om de på sådan grund tego, de som äro förpligtade alt närmast känna det, hvarom fråga är. Jag bestrider Utsk:s utgångspunkt, som hufvudsakligen är den , att eharge's d’alfaires kunna ersätta ministrar. De förres personliga förmåga är här icke i fråga; enär, med få undantag, samtlige ministrar varit charge's d’affaires, och förmågan icke kom på samma gång med nya creditivet.
&uru fövl>allaf? bör, Da, t följD af laga ffiften, nt; * wäg fot’ en eller flera ffifteöDelegare warDer ounDgängligen nöDig od) Den ej fan författas? i erforDcrligt jficf utan få Drpg fojfaaD i för* f>ålIanDe till De förDelar, forn genom jfiftet minnas?, att Den icfe jfä* ligen fan anfes? bora enfarnt Drabba Den eller De Delegare, för Ijmilfa wägen bel;öfwcs?. faiibtmäteri ${f De 364 lanDtmätare, forn i meDeltal marit åren 1847, 1848 ningar! od; 1849 miD lanDtmäteriet i allmänhet fpjjelfatte, l;afroa DerunDer tilsammans? 3.592 laga jfiften od; 5,521 anDra lanbtmäteri*förrätt* ningar af|Iutats? ©enom De förra l;afwa 4,336 mantal unDergått laga jfiften, l;warmiD 12,059 Delegare blifmit gmarboenDe od; 6,680 utflyttat, famt 36,879 egolotter, eller öfmert;ufmuD 2 till l;marjc Del* egare, blifmit utfagDe. ©e afjlutaDe mätningarne fjafwa utgjort nå* got öfmer million od; Delningarne nära 2 millioner tunnlanD, l;war* förutan 102 millioner alnar rågångar, f)ägnaDer eller mägar blifmit mätte od; Delte. UtflpttningöunDerflöDet, i Dttföjfatcn uppförDt meD ett förflagöanjlag af 46,000 Dv:Dr, f;ar årligen till något fyögre belopp uppgått.
Då saken är brådskande, och det så mycket mera som den handlar om många Medborgares hela välfärd, så anhåller jag vördsammast att Statsoch BevillningsUtskotten måtte blifva ålagdt, att sist inom i4 dagar efter häraf erhållen del, sig i ämnet utlåta, och i händelse tillstyrkan skulle å denna min Motion följa, Utskotten då noga ville öfverväga och till Ständerna yttrande afgifva, huruvida KainmarRättens RevisionsContoir i och för denna sak bör undfå fem och tjuge procent af anmärkningssumman. Mig tyckes att om Rikets Ständer låter af billighet och mensklighet afskrifva de anmärkte skatterna, några anmärkningsprocent då icke böra utgå. Om remiss till Statsoch Bevillningsutskotten, jemte comrtiunication med de öfrige MedStånden, får jag äran anhålla. Friherre Ridderstolpe, Fredrik: Jag anhåller blott få tillägga några ord till Den 17 December f. m. hvad Grefve Cronhjelm yttrat. I fall jag cj hört orätt, har han föreslagit, att KarnmarRälten skall bibehålla sin Domsrätt; men i min tanka borde KammarRätten i mål, som förevarit i PröfningsComite, ej äga den, utan blott rättighet befalla sin AdvocatFiscal att draga målet under Konungens Domstol. Den borde vara det enda forum för sådane mål, hälst PröfningsComiteerne äro Rikets Ständers ombuds högsta auctoritet. Hvad angår de omtalte utmätningarne, tror jag, att den administrativa magten bordt ställa sig till efterrättelse Förordningen af den 5 December 1792. Grefve Cronhjelm: Jag bör gifva tillkänna, att jag ej trott mig kunna utsträcka förslagen till förändring af Bevillningsförordningen ända derhän, att en reorganisation af KammarRätten derigenom skulle uppkomma. Jag har blott velat gifva åt Bevillningsförordningen en såklur föreskrift, att Medborgare skulle för framtiden äga den borgen för sin säkerhet, soln de hafva rätt att fordra, och som tyckes vara billig, då de vilja fullgöra sine åligganden till Staten. Lades på bordet. Högloft.
Låtom oss derföre närmare betragta tidehvarfvets lösen: den all männa opinionen, Dess valspråk är frihet och rättskänsla, men, vilseförd af ensidigt nit, är den väpnad att störta allt, sorn äger mod att resa sig mot dess kraft. Sådan förekommer mig den allmänna mode-' liberaliteten. Men den sanna liberaliteten be - Deri Ii Martn. 701 står i kärleken för Konung och Fädernesland» och känslan för rättighet och pligt. Den sanna fosterlandskärleken är född af Religionen. Och jag tror icke, att det ofta medvettlösa ropet, på tidsanda och liberalitet, utgår från ren patriotisme, ty egoismen, vår tids märklynne, är patriotismens död. Öfvergången är lätt från opinions-regering till revolutions-yra. Och vi lefva i en tid, rik på idéer, ömsevis sunda och öfverspända, i en tid af spänning, der det gamla goda tyc. kes vara underlägset ynglingakraften hos det nya, i en tid, då den moraliska crediten är lika skakad, som den financiella; och en sådan tid synes vara den mest otjenliga för den föreslagne anstalten, hvars principmässiga utveckling skulle tillintetgöra omröstningen med slutna sedlar, såsom stridande mot offentligheten. Det första slag af oberoende jag, såsom representant, begär för våra öfverläggningar, är oberoendet af en mer eller mindre bildad allmänhets hvisslingar eller handklappningar. Och jag är redo skyldig först inför Gud och mitt samvete, och dernäst inför nationen. Men jag finner icke skäl, att, hvarken utvidga ellet inskränka denna grundsatts till förmån för alij mänheten , 10m af Riksdagsärendcrnas behandling får en säker kännedom, genom RiksdagsTidningen och RiksdagsProtocollen, för hvilk» postfrihet är föreslagen, 702 £)cn i i Murtii. Sluteligen, i afseende på mitt sätt att betragta en fråga, som rörer ofödda slägters rättj får jag tillägga en erinran, huru ofta obetydliga omständigheter haft vidtomfattande följder. Den Lavin, som ödelägger Dalen,’ var i sin början en snöklimp, som rullade undan Foglens klo.
Hvad således först angår denna ifrågasatte reparation och aptering, så enär Kongl. Nummer-Lotteriets hus, enligt hvad Utskottet vid anstäld besigtning haft tillfälle inhämta, för närvarande befinner sig till yttermurarne i ett ganska välbehållet skick, hvadan följagtligen åtgärderne nu torde kunna inskränkas till endast inre reparationer och de förändrade inredningar af rum och lägenheter, som kunna vara af högsta behof påkallade, har Utskottet, sorn i afseende på beloppet af den erforderliga kostnaden icke erhållit någon uppgift, och under förutsättning att, derest någon mindre oförutsedd brist skulle uppstå i det anslag, som , af Rikets Ständer kan komma att i nämnde afseende beviljas, det ordinarie anslaget till Kronans Hus och Byggnader i Stockholm, hvaraf husets framtida underhåll kommer att bekostas, bör dertill kunna lemna tillgång, ansett sig böra tillstyrka, att för den af Kongl. Maj:t ifrågasatte reparation och apterande af Kongl. Nummer-Lotteriets hus, måtte å Riksgälds-Contoret anvisas en summa af 2,000 R:dr Banco, att ställas ti ii Kongl. Maj:ts disposition. Vidkommande åter frågan om tillökning i Riks-Archivets aflöningsstat, så enär Utskottet, för vinnande af det ändamål, som med Riks-Areliivets flyttning åsyftats, anser det vara af högsta vigt, att dess handlingar måtte kunna skyndsamt ordnas, för att blifva till allmänhetens begagnande lättare tillgänglige, hvadan således den af Kongl. Maj:t föreslagne tillökning i tjenstemanna-personalen för det närvarande måste anses oundgängligt nödig; men frågan om nya löners anvisande å Stat icke numera lämpligen kan blifva föremål för Rikets Ständers pröfning vid innevarande Riksdag, får Utskottet tillstyrka, att till Kongl.
Lagutskotttts BaAnkantltn. ändringar, Sorn tima emellan Riksdagarna, skola offenteligen kungöras , helsdt den händelse inträffat, att er> Lagförklaring af den 12 November 1812, angående förbindelse för äkta Makar, alt personligen infinna sig vid DomCapitlen då äktenskapsskillnad skall liga rum, icke annarltlnda blifvit kuDgjord än genom Circulait till Consistorierne, hvar» igenom de Heste icke vetat att den funnita förr än nu, då fråga blifvit väckt*om dess upphäfvande, hvilket exempel skall ådagalägga behofvet af den åtgärd Herr von Hartmansdorff föreslagit, hvarmed för ingen del åsyftats inskränkning i rättigheten att göra Lagförklaringar, utan blott att ed hvar måtte komma i tillfälle att känna dem sedan de skedt; och har Herr veu Hart* mansdorff vidare yttrat, att på det vederbörande Ämbetsmäns möjliga underlåtenhet, att lämna Riksens Ständers Justitia? Ombudsman del af utkommande Lagförklaringar, måtte förekommas, vore det som Herr Volt Hartmansdorff tillstyrkt, att, innan Lag» förklaringarna beslutas, Justitia Ombuds» mannens Utlåtande öfver dem måtte infordras, emedan man då, vid deras pröfning, otvifvelaktig! skall märka, om Justitia? Om», budsmannens Utlåtande saknas, och inför» fordra det; och enär den redan gällande föreskriften, att Justitia? Ombudsmannen skall underrättas om skeende Lagförklaringar står införd i 18 5* af hans lnstruction, sorn icke är någon Grundlag, samt det nu föreslagna stadgandet syntes äfven kunna der införas, LngUtskotttlt BetÅukanitti. ajg behofves för denna orsaks skull icke någon Grundlagsändring, utan blott en Remiss till ConstitutionsUtskottet, sorn behandlar frågan om Justitise Ombudsmannens Instruction.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Riddarhus-Utskottets den 9 gistledne Julii aflåtne samt den 19 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Friherre Wrangels , Henning, Motion , att introductioner å Riddarhuset hädanefter icke må emellan Riksdagarne af RiddarhusDirectionen meddelas, utan ankomma på det beslut, Ridderskapet och Adela under Riksdag in Pleno derom fattar; blef samma Memorial, på grund af åtskilliga Ledamöters dervid gjorde anmärkningar , till Riddarhusutskott återremitteradt. Ut Supra. Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 6 Augusti 1823. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 21 sistledne Julii under N o 150 afgifne samt den 29 derpåföljande eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, 1 anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande dels väckt fråga om rättighet för Extra Roteringsskyldige , att för sine Nummer anställa legning inom Beväringsåldern , dels yrkad tillåtelse för Rotehållare, att sjelf - Dm 6 Augusti c, m. 33S ve besörja anskaffningen af beklädnad St sine Soldater j fann Ridderskapet och Adela för godt, att samma Utlåtande, på sätt Herr Ehrenborgs, Casper , dervid bifogade serskildta tanka innefattar, bifalla. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och bifållos följande Statsoch BancoUtekottens den 26 och 30 sistlidne Julii afgifne samt den 1 och 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden ; N‘.o 353. I anledning af gjorde anmärka »ingar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande , angående förre Handlanderne J. B. Kocks och jonas Sthåles bysättning för skulder till Malmö f. d. Discont.
J politiskt och oeconomiskt afseende äro oberäknelige, och sträcka sig ej blott omedelbarligen lill dem, som gjort den felslagne speculationen, utan vida längre.” ”Staten vinner för öfrigt genom den enskiltes bidrag, att den ej, för ändamålet sorn sökes behöfver försvåra sin egen financeställning, eller der Pappersmynt är gängse, rubba dess credit ge-* nom en ökad sedelmassa; den vinner särskilt genom den circulation, som penningarne ärhålla, serdeles som kostnaden egenteligen användes för lefnadsproducter, dem arbetarne consumera, och materialier, hvilkai inom landet produceras och förädlas. Samhället och ActieAgarne vinna gemensamt de fördelar som lago till grund för företaget, och beräknades att derigenom ernås; gemensamt böra alltså äfven bidrag lemnäs, och bristerne göras, så att ingendera af de interesserade derpå förlorar.” ”Man bör så mycket mindre tveka, att dessa allmänna grundsatser, så vida de uthålla en allvarlig granskning, och förtjena att ärkännas, äfvenledes skola blifva det, som Bolaget redan vid så manga tillfällen fått röna kraftiga vedermälen af Konungens nådiga hägn, och Riksens Ständers ädelmodiga omvårdnad och understöd.” Det hoppas jag ock nu, samt anhåller vördsamt om proposition till Bifall å Utskottens Betänkande. Den 1~> October f. rn. Herr von Hohenhausen-. I’ min bifogad» reservation har jag uttryckeligen förklarat, att jag Icke kunde se; något förfördelande deruti, om Ständerne efterskänkte hela Rånebeloppet till SöderTelge Canal, äfvensom om, med afseende 5 hvad Götha Canal kostat, roan äfven lemnade SöderTelge Cana! ett ytterligare biträde. Men hvad jag ansett nödvändigt, är, att Rikets Ständer böra tydligt uttrycka sitt Beslut, på det man icke sedan må gifva en falsk förklaring deråt. Det är ock derföre jag har trott, att man icke borde, under namn af anslag, till en redan färdig Canal lemna ett understöd, för att ersätta Actieägarne deras ränta.
I samma mån, som biskoparnes makt tillvexte, utbildades likväl den läran, att biskoparne voro kyrkans, öfver församlingarne stående, omedelbara styresmän; och dermed upphörde så väl det lägre presterskapets, som lekmännens rättighet att taga del i Synoderna, vid hvilka biskopar och prelater följaktligen derefter ensamme förordnade i alla kyrkans angelägenheter, med vilkor likväl af regenternes sanktion, intill dess att biskopens af Rom primat vunnit stadga och hans rätt öfver kyrkan blifvit erkänd. Bih. till R. St. Reformationen förändrade emellertid förhållandet härutinnan. Den sökte vid ordnandet af kyrkans författning företrädesvis stöd i de kristna församlingarnes hruk under de första århundradena; och således blefvo åter i den evangeliska kyrkan allmänna synoder för hela församlingen erkända såsom hehöriga. Det var ock på synöder, som reformationen genomfördes och fastställdes i de protestantiska staterna; och hos oss hafva äfven tillförene kyrkans lära, liturgi och ordning blifvit reglerade vid allmänna kyrkomöten. Flera höllos nemligen i 16 :de seklet, och på Upsala möte år 1593 utgjordes ledamöterna af så väl biskopar och presterskap, som fullmäktige för de verdsliga Stånden. Omförmälda kyrkliga representation erkändes likväl icke genom 1686 års kyrkolag, som ordnade och stadfästade vår kyrkas ännu gällande författning. Kyrkans angelägenheter hafva jemväl sedermera hufvudsakligen blifvit behandlade vid riksdagarne af Preste-Ståndet, under benämning Clerus comitialis, så att allmänna kyrkomöten inom riket ej vidare förekommit. Den omkastning i förhållanden, som således egt rum, har emellertid sin förklaringsgrund i statsförfattningen, som åt Konungen, såsom den Svenska kyrkans öfverhufvud, öfverlemnat att ensam besluta i en stor del af de ämnen, om hvilka man fordom öfverenskommit på allmänna kyrkomöten. Behofvet af en kyrklig representation har emellertid allt mer och mer börjat uppfattas och erkännas.
Län, hvarom undersökningen ansågs böra förfalla; angående den till Italien 1821 verkställde Export af Korn och Hafra, med antagande, af det af Utskottet framställde sednare alternatif, enligt hvilket laga ansvar emot Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen skulle yrkas; rörande redoviste Spannmåls-upphandlingsmedel i Wermlands Län; om föreslagne ändringar i MagazinsDirectionens hittills följde Bokföringsoch Redogörelse-method, samt Kronfogdarnes åläggande, att årligen göra redo för utestående Spannemåls undsättnings-medel; angående 5oo tunnor Hafra, som år j 8 18 blefvo afsände till Norrige; rörande 11,000 Riksdaler Banco, förskjutne till Lyckeby Qvarnars reparation; om utlemnad Koppar till taktäckning å Kongl. Slottet och H. K, H. Prinsessans Palais i Stockholm; angående det för BagareEmbetet i Hufvudstaden år 1818 anslagne parti Råg; rörande förhöjning i Spannemålsupphandlingsprisen för Skaraborgs Län; angående gjord anmärkning vid ett Herr Öfversten G. Åker - B*n 30 jfugusti t. itu »sr hjelm beviljadt Spannemåls-lån i Umeå Magazin; om oliquiderade förskotter, uppburne af Herr Mqoren Coyet och Herr HofMarskalken Löfvensköld; om verkställde SpannemålsTransporter landvågen, från Wadstena till Örtbro; rörande ett till.