Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 186, ang:de koslnaderne för tryckningen af RiksSt:ns probr vid nuv:de Riksdag jemte dertill hörande Bihang, biföll R. o. Ad. hvad Utsk, under N:ris 1, 2 och 3 tillstyrkt och hemställt samt lade detta Mern. i öfrigt till handlingarne. Föredrogs och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 19 dennes på bordet lagda Mern. och Utlåtrn De ii 22 December. N:o 187, ang:de dels tillägg till förut meddelade stadganden i afs:de på utdelningen af de tryckta Riksdagshandlingarne, dels förhöjning af arfvodet för dermed förenade bestyr; N:o 188, ang:de särskilda arfvodens beviljande för verkställigheten af Riksdagskostnadernes betalning samt granskningen af de å dessa kostnader afgifna räkningar och reqvisitioner; N:o 189, i anledn. af väckt fråga om medels anvisande till inköp eller expropriation af fasta egendomen N:o 1 på Riddareholmen ; N:o 190, i anledn. af väckt fråga om bestämmande af större areal för gärde-mantalet inom Bodums pastorat af WesterNorrlands län; samt N:o 191, i anledn. af K. M:s Nåd. Skrifvelse, i fråga om eftergift af det f. d. Landshm i Götheborgs och Bohus län, GeneralMajoren Gillis Edenhjelm ådömda ersättningsansvar för Kronans förlust till följd af LänsBokhållaren Caspar Langlets bedrägliga förhållande. Ii. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 8 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Tisdagen den 22 December 1857. Plenum kl. 10 f. m. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att i Hr Gr. o. Landtmis ställe föra ordet. Justerades 6 prot:s-utdr för d. 21 dennes. Föredrogs BankoUtskis d. 21 dennes på bordet lagda Utlåt.
Allmänna åklagaremakten håfve vårdnad å, att dessa formaliteter varda iakttagne. 630. Handelsdomstolarne stå under Juslitie-Ministerns uppsigt. ANDRA TITELN. @i» BiamIcls«lomste!s beliäri^lict. 631. Handelsdomstol döme: l:o i alla tvister, som angå förbindelser och öfverenskommelser (engagements et transactions) emellan handlande i parti och minut samt bankirer (negociants, marchands et banquiers). < 2:o emellan alla andra personer uti sådana tvister, som angå handeisaffärer. 632. Såsom handeisaffärer (actes de commerce) betraktar Lagen: köp af lifsmedel eller varor, för att antingen i oförändradt skick eller förarbetade och i förändrad form dem åter sälja, eller ock till bruk och nyttjande utlega; fabrikseller manufaktur-anläggning och rörelse, kommissions-affärer och befraktningseller transport-företag lill lands elier vatten; leveransoch agentskaps-affärer, auktions-anstalter för varu-försäljning, och offentliga skådespels-företag; vexel-, bankirsoch mäklare-affärer, samt offentliga Bankers operationer; aflfärsBih. till B. St. Skrifvelse, N:o / 0. förbindelser emellan handlande i parti och minut samt bankirer, samt, emellan personer utan åtskillnad, vexlar och penningeremisser, gjorde från en ort till annan. 633. Likaledes betraktar lagen såsom handels-affärer: skeppsbyggnad pä entreprenad eller ackord} och alla köp, försäljningar och återköp af fartyg för den inhemska och utländska sjöfarten; försändning af yaror sjöledes; köp eller försäljningar af skeppsinventarier och skeppsproviant; fartygs-befraktningar, bodmeri-lån, sjöförsäkringar och andra aftal, som angå skeppsfarten ; öfverenskommelser och aftal öfver sjöfolks hyra och lön, och coopvserdie-sjöfolks förbindelser. 634.
Oä BcwilluingS - Utskottets projcet nu till öfwerläggning företages, synes mig det kan och bör deläg i twänne särskilde frägor, grunderne och dctaillcrnc eller anwändbarhcten; dä de förra bliswit antagne, dä först blifwa, enligt min Lfwcrtygclse, de senare ett Lfwcrläggnings - ämne; skulle äter de förre asstäs, blir i min tänka pröfningcn as de senare ett öfwcrflöd, endast ett onödigt upptagande af Ridderskapet och AdclnS dyrbara tid. Dä Riksens Ständer genom förra Riksdagars ärfarenhet bliswit öfwcrtygadc om skadcligheten af den brädska med hwilkcn Dewillnings - grunderne oftast blifwit uppgjorde och stadgade, ansägo de nödigt att tidigt wid början af denne sätta ett Dewillnings - Utskott till nämnde grunders uppgörande. — Utskottet har i följe häraf fullgjort sine Principalers önskan enligt bästa wett och öfwertygclsc, och jag wägar säga pä ett sätt, att redighet, enkelhet och rättwisa synbart winner för den skattdragande. Lätt hade det för Utskottet warit att härwid (det är wid sjelfwa grunderna) stadna, men dä ett projeck af ben natur som detta, med olika lätthet fattas af dem, som bfwerwara öfwcrläggningcn, som inom en mindre krets antingen sjclfwe gjöra eller med uppmärksamhet afhöra de inkast, som för eller mot en sak gjöras, än af dem, svin endast dä det färdigt framläggcS, höra det en eller ett par gänger föreläsas, har Utskottet trott tjenligt läta medfölja Tabeller som innchälla betaillerne eller sättet att anwänba de fbrcflagnc grunder.
Genom ProlocollsUtdrag af den 25 och 3o nästlidne September: har ConstitutionsUtskattets, den 6 i samma Månad, under N:o 4^ afgifna förslag till åtskilliga Grundlags - Ändringar , åsyftande RiksdagsÄrendernas skyndsammare gång, blifvit i 5:te puncten, rörande iakttagelserna vid återremisser, hänvisadt till yt - terligare utlåtande, med de för Respective RiksStånds gemensamma tankar förklarade anmärkningar, hos Höglofl. Ridderskapet Dch Adeln, att sammanfattandet af ProtocollsUtdraget, öfver de vid ett Utskotts betänkande gjorda Anmärkningar bör ankomma på den inom hvarje Stånd i allmänhet nyttjade Protocollsform och i Wällofl. BorgareStåndet, alt stadgandet, hvilket nu synes medgifva och påkalla en dabbel Protocolls uppsättning, fordras att närmare förtydligas, hvarjemte detta Stånd ansett det ofelbart medverka till minskning i Riksdagskostnader, om Ståndens Prolocoll och Bihanget dertill hädanefter ej trycktes in extenso, utan blott i vigtigare delar. ConstitutionsUtskottet, som erkänt de egentliga Anmärkningarnas giltighet, men likväl ej funnit dem kunna läggas till redaclionens grund för samtnanjemnkningar af Resp. RiksStåndens tankar, har emedlertid från samma Anmärkningar hemtat anledning alt, såsom att lämpligare correctif mot dröjsmål vid. återremissers expidierande, föreslå bestämmandet af en Piaescriptionstermin derför; Och Utskottet får således till Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen hemställa att det projectera - 356 Constitutions-Utskoltets
Då nu å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den 12 dennes afgifne, saint den 23 i samma månad på bordet lagde, Me - 406 Den 27 Maji. morial, innefattande förslag till en förbättrad National-representation, beslöt Ridderskapet och Adeln, att samma förslag, i anledning af Friherre Boijes, Ludvig, dervid gjorde anmärkning, att, i stället för det af Utskottet föreslagna sätt, att genom val minska antalet af Piidderskapets och Adelns vid Riksdagar Representerade Ledamöter, den nu befintlige rättighet, ^att genom Fullmagt öfverlåta representations-rätten på en annan, måtte upphäfvas, hvilken anmärkning Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tanka, till ConstitutionsUtskottet återförvisa. Ut supra, S. D, Beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sammanhang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till en förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika, i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets deri 12 dennes afgifna förslag, i frågan om en förbättrad National-representation, som angick Piidderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementarisk! förslag till ett förbättrad t Representationssätt. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. en qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim, Den 27 Maji. 407 Onsdagen den 27 Maji. Plenum klockan half till 5 eftermiddagen.
I afseende på livad Herr von Hartmansdorff yttrat om husagan, nemligen att deri icke borde omnämnas, får jag blott erinra, att i händelse derom ingenting nämndes, och Gesällerna icke uttryckeligen derifrån fritogos , så kommo de genom sättandet under Tjenstehjons-stadgan, att blifva denna godtyckliga husaga underkastade. 5*6 Den 12 November e. m. Herr Grefven och Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall af 3:dje §. i 3:dje Art. af Utskottens Förslag till förordning, angående Handtverkerierne i Riket. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adelli behagade gilla 3:dje §. med den förändring, att den nu stadgade flyttningstiden för Timmer-Gesäller må äfven hädanefter bibehållas. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Lagerhjelmj Pehr: Jag hade önskat undgå att yttra mig, men då jag nu gör det, får jag anhålla, att i propositionen , som till Ridderskapets och Adelns bifall framställes, vandringar för Gesäller hädanefter som hittils må blifva tillåtne; äfvensom jag anser frågan om Gesällernes flyttningstid vara af vigt, och att den må blifva bestämd att för sig gå midsommarstiden. Friherre Cederström: Hvad af Herr Estenberg blifvit anfördt, om nödvändigheten, att bibehålla Timmer-Gesällerne öfver Sommaren, och att således flyttningstiden för dem endast må blifva om vintern, är i sanning en obetydlig omständighet. Jag skulle förmoda , att Mästaren både kai) och bör ålägga Gesällen, att göra sådane märken, Den 12 November e. m. att hvilken som hälst skall kunna förstå dem; och jag tror således, att samma förhållande, i afseende på flyttningen hör vara för Timmer-Gesäller, som för andra HandtVerks-Gesäller. Hvad åter Gesäll-vandringen angar, så tror jag, att de gamla stadganden derom, som medfört många olä-, genheter, tarfva ändringar och förbättringar. Herr von Hohenhausen:
Ad. fann icke för godt att antaga de i detta mern. gjorda inbjudningar, utan vidblef sina förut fattade beslut samt godkände de föreslagna voter.propos:rne. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 13 och 14 dennes på hordet lagda utlät. N:o 43, i anledn. af RiksSt:ns återremisser å mern. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., anförde skriftligen: De brister, i nu gällande grundlag, hvilka genom del föreliggande förslaget borde afhjelpas, torde hufvudsakligen vara följande: l:o Den tvetydighet, som finnes, i följd af vårdslösad uppställning, och den strid, som dymedelst synes äga rum mellan 81 § Reg.F. och den 56. Denna brist tyckes, jag medger det, vara någorlunda afhjelpa men de öfriga qvarstå, på sätt jag vill söka ådagalägga, nemligen: 2:o Den genom 1815 års tillsatts i 56 § uppkomna rätt att återremittera ett grundlagsförslag med så kallade gemensamma tankar, för hvilka en gräns icke finues derstädes tydligen utstakad; hvadan man härutinnan hittat en förevändning att, tvertemot 81 §:s klara bokstaf och i rak strid mot Reg.F:s förnuftsenliga grundlanka, i form af gemensamma tankar inom 542 Den 17 Maj. Stånden improvisera nya förslag, ej allenast lill ändring, utan till kullkastande af grundlagar. Denna följdrika och oförlåtliga felaktighet i nu gällande stadganden qvarblifver om Const.Ulsk:s förslag antagcs, lika vämjelig och lika absurd, som vi hittills rönt den vara. 3:o Voteringar i förstärkt Utskott, i anledn. af ett enda Stånds, från de öfrigas afvikande, tanka; hvarigenom det händer, att minoritetens mening gör sig vid den förra riksdagen gällande, och att R. St., vid den påföljande, besväras med öEverläggningar om omogna och befängda projecter. Afven denna väsendteliga olägenhet qvarstår.
IVlu icke ännu en gång betänkligheter hindra oss begagna det af händelserne oss erbjudna tillfället att blifva aclivt handlande med en vara, som den civiliserade menniskan, hvar hon finnes, icke kan vara förutan, och som således aldrig saknar afnämare, om man blott låter handelens cosmopolitiska princip leda besluten. Jag skulle svårligen, i anledning af väckta frågor om spannmålsuppköp för Statens räkning, vågat rycka fram med ett så fullkomligt motsatt förslag, under milt tillkännagifna och innerliga deltagande i Land Imannens betryck, om jag ej, då det föreslogs att på ett nationellare sätt hjelpa honom, afselt möjligheten att leda utländska spannmålshandeln till våra kuster och såmedelst låta Svenska produetionen taga del i verldshandel och utländska Capitaler, i brist på egna, ingå iden. Det hade varit ett obehörigt och högst olämpligt gäckeri af en man, som anser sig vara det så kallade Possessionatsså väl som många andra interessens representant, att utgå från en annan synpunkt än den hans känsla och samvete gillade, och ehuru jag anser mig hafva med sans uppfattat Landtmannens behof för ögonblicket, har jag dock trott mig böra sträcka blicken längre , och i begagnandet af vår tids fenome - 256 Den 23 December. ner, böra föreslå åtgärder, som icke allmänt kunnat afhjelpa nutidens behof, utan. äfven framtidens kraf. Att icke ideeu, såsom kanske utförandet, är en tillfällighetsproduet, skall min underdåniga Femårsberättelse, författad i Junii månad, utvisa. Och vill man räkna öfver tiden med mig så skall det äfven synas, att från Bosphorens stängning tankan utgick att begagna tillfället. Östersjöns spärrning under Continental-kriget gaf liflighet i Svenska Trädvaruhandeln; må det aflägsnare hafvets, gifva fart åt Svenska spannmålshandeln. Man har icke synts fatta denna min åsigt i sin helhet, ehuru jag vid redogörelsen för tillämpningen icke döljt den. Jag hoppades såsom UtskottsLedamot få tillfälle utveckla, så denna del af ämnet, som åtskilliga andra; men har funnit af samtal, det jag, till undvikande af vidlyftighet, uppoffrat tydligheten i förslagets väsenteligaste delar.
Nådiga vilja och afsigter, samt att de modificationer, som i afseende på de första Allmänna föreskrifterne ägt rum, icke kunde betragtas annorlunda än såsom följder af sedermera inträffade förändrade omständigheter och behof. Beträffande åter ändamålet med ifrågavarande anslag, hafva Committerade ao4 Stat s-Utskottets Betänka uden. trott, att något abstract begrepp om dess inskränkning till elt visst elier någre få föremål icke bordt ligga till grund för Committerades underdåniga förslag till Strömrensnings-fondens åriiga användande, utan att endast ordalydelsen uti Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, angående detta anslag, varit det rättesnöre, som Committerade för sine åtgärder i nämnde fall haft att följa; Och som berörde, nnder den n:te Julii 1818 aflåtne underdåniga skrifvelse innehåller, att Riksens Ständer till Strömrensningar och lättade transporters Öppnande med hvad mera, som kan leda till befrämjande och uppmuntran af en ökad production och afsättning af sådane Landtmanna-producter, som till Landets kännbara förlust måste hämtas från Finland och andra främmande Länder, anslagit en Summa af 5oo,ooo R:dr, som med 100,000 R:dr årligen intill nästa Riksdag skulle till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas för att efter de för Stals-medlens förvaltning lagde grunder oförryckt till det afsedde ändamålet användas, ansågo Committerade sig så mycket häldre fredas från det ansvar i förevarande hänseende, som medlen alltid i enlighet med Kongl. Majrts Nådiga befallningar blifvit af Committerade disponerade. Stats-Utskottets Bet än ka liden. ao5 I anledning af Revisofernes hemställan om en närmare utredning uti 1820 års Hufvudbok af Räkningen öfver upphandlingen af 3^4 7_I2 Tunnor Strömming, hafva Committerade, med anmälan att större delen af ifrågavarande
Men hvad skulle jag göra? Jag kunde inte flyga på honom, så länge han höll på med ärterna. Det kommer väl min tid sedan, tänkte jag. »Men så for han upp, slog sig för pannan och rusade bort till drifbänken. Där lyfte han på fönsterna och såg in, och jag tittade med, för han såg ut, som om han varit i bittraste förtviflan. Ja, det var styggt, förstås. Han hade glömt att skugga för solen, och det hade väl varit ohyggligt hett under fönsterna. Gurkorna lågo där liksom halfdöda och kippade efter andan; somliga blad voro brända, och andra slokade. Jag blef så gripen, jag med, så jag tänkte mig inte för, utan Halfvorson fick se min skugga. ’Hör nu, tag vattenkannan, som står vid sparris-sängarna, och spring ned till älfven efter vatten,’ sade han utan att se upp. Han trodde väl det var trädgårdsdrängen. Och jag sprang, jag.» »Gjorde ni, Petter Nord?» »Ja se, gurkorna behöfde väl inte lida för vår fiendskaps skull. Jag tyckte nog, att det var karakterslöst och sådant, men jag kunde inte låta bli. Jag ville se, om de kunde krya upp sig. När jag kom igen, hade han lyft af fönsterna och stod och stirrade lika förtviflad. Jag stack kannan i handen på honom, och han började hälla öfver dem. Ja, det var nästan synbart hur godt det gjorde nere i bänken. Jag tyckte nästan de reste på sig, och det tyckte visst han med, ty han började skratta. Då sprang jag.» »Sprang ni, Petter Nord, sprang ni?» Edith hade rest sig i hvilstolen. »Jag kunde inte slå honom,» sade Petter Nord. Edith fick ett allt starkare intryck af glansen rundt om den fattige Petter Nords hufvud. Såå, att det inte behöfdes att sänka honom i ångerns djup med syndens tunga börda vid hans hals. Såå, att han var en sådan man! En så vekhjärtad och finkänslig man. Hon sjönk tillbaka, lade åter ihop ögonen och tänkte. Hon behöfde inte säga honom det. Hon blef förundrad öfver att det kändes som en stor lättnad att slippa göra honom sorg.
De till dess Fattiga omedelbart utgående understöd bestridas af åtskilliga under Församlingens Kyrko-Råd ställda välgörenhets-fonder, bestående dels i contanta Capitaler, dels i 11 större och mindre Fastigheter, till ett uppgifvet värde af circa 59,900 R:dr. Åt Pauvres Honteux och andra behöfvande, samt åt en del Scholbarn utdelas omkring 2,200 R:dr; äfvensom räntan af ett nyligen doneradt Capital af 7,000 R:dr utgår till Församlingens torftiga medlemmar; hvarjemte Hyresbeloppet, 43o R:dr, af en under Pastors disposition ställd Fastighet, värderad till 5ooo R;dr, användes till understöd för medellösa personer och fattiga scholbarn. Den för Schol-statens Enkor bildade Pensions-fonden utgjorde vid 1831 års slut 5,098 R:dr 34 sk. — 77 i) Finska Församlingen: Utom en Fastighet, uppgående i värde till 27,500 R:dr, har denna Församling under sin enskilta disposition, för fattiga medlemmars understödjande, en Capital-fond af 666 R:dr 32 sk., samt årliga inkomster uti Stats-anslag, 5io R:dr, hyres-och intresse-medel m. m., utgörande år i832 ett sammanräkuadt belopp af i,5g4 Ridr 42 sk. 8 r:st., hvaraf 81 personer undfingo dels ständigt, dels tillfälligt underhåll. I afseende på nu varande förhållandet med de många öfriga i Hufstaden befintliga Milda Stiftelser, samt Pensionsoch Undeistöds-inrättningar, får jag, enligt erhållna uppgifter, i underdånighet meddela följande upplysningar. Borgerskapets Gubbhus - Inrättning, med ett Fastighetsvärde af 23,333 R:dr 16 sk., egde år i83a en genom testamenten, årliga bidrag samt besparade medel lill 86,780 Ridr 41 sk. uppgången Capital-fond.
Jag finner häruti en fullkomlig likhet med förhållandet i afseende på coeffurer, der Preste-, Borgareoch BondeSt-.n hafva beslutit att de skola förtullas efter vigt, och värdet antagas till 25 r:dr samt iuförselslullen lill 5 r:dr för hvaremot R. o. Ad. vidblifvit sitt förra 4 26 Den 2 April f. m. beslut. När nu Utsk. i fråga om coeffurer uppställt voter:s-propos., hvaruti jag tror Utsk. hafva förfarit ganska rätt, så tror jag, att Utsk. äfven nu i en likartad fråga hvad hängslen beträffar hade bort uppställa voter:s-propos:r; men som jag lika med Hr Rosenblad anser, att R. o. Ad. här ganska väl kan frångå sitt beslut, så får jag med honom instämma uti yrkandet deraf. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller få fästa Frih. Tersmedens uppmärksamhet derpå, att förhållandet icke är alldeles detsamma med denna artikel, som med artikeln ”coeffurer”; ty i afseende på artikeln coeffurer hade R. o. Ad. beslutat en annan lull, och det var derföre Utsk. ansåg sig böra göra denna framställning. Här hafva 3 Stånd stannat i det beslut, att varan skulle förtullas dussinvis med en viss procent, och R. o. Ad. att den skulle förtullas efter värde med samma proc. Nu är det klart, att, då Utsk. bestämt ett värde för ett dussin, så har Utsk. tagit ett medelvärde. Det kan visserligen hända alt under loppet af ett år gröfre hängslen inkomma lill ett större antal än de finare, så att medelvärdet kunde blifva olika; men då icke något bestämdt i denna sak finnes, så har Utsk. icke kunnat bestämma voter:s-propos:n. Hr Rosenblad: Om det finnes en olikhet i afseende på beslutet rör:de tullen å hängslen emot de många andra, så finnes der likväl en bestämd likhet, ty icke inverkar olikheten af värderingsgrunden efter vigt eller värde på tullen.
Man kan ännu ej fullkomligen b räkna nyttan af G"'tha C nal Manga omständigheter kunna göra den gagnelig i framtiden. Det är möjligt att man nödgas flytta Banquen och Rikets publike Verk j det är möjligt att man inser nyttan af att inne uti Landet äga en Place d’ar - Den 13 Maji. 3 29 nies; och jag tror att Canalen i detta afseende blir af störie nytta än blott såsom ett medel till afsättningens befordrande. Jag beklagar Actieägarne, som på god tro år 1809 insatta sina penningar. Jag var ock vid sam ma års Riksdag närvarande , men aldrig hörde jag hvarken här på Riddarhuset, eller på klubbar talas emot Canal n, tvärtom var allmänna Opinionen och enthusiasmen helt och hållit lör den samma. Om nu Företaget faller tillbaka, så beklagar jag hvar och en, som hädanefter ingär i något Bolag eller litar på hvad garanti som hellsf. J 'g tror ej att Län det utarmas genom hvad aibete det vara må, och är öfvertygad, att om Canalen ej varit till, så hade ej penningarne, som nu skett, kommit ut i Riket, utan vandrat utomlands. Friherre Boye, Ludvig: Jag kan ej betragta denna öfverläggning annorledes, än såsom en friction emellan tvänne , hvarandra starkt motsatta Opinioner; må hända nyttig i samma mohn, som den frigjort båda från ett öfvermått af krafter. Jag hyser upprigtig högagtning för båda sidornes Talare; och jag tror mig derföre böra till deras eget bedömmande hemställa, om det icke ännu är för tidigt, att andraga skäl, de der blott tillhöra den slutelig ga hufvudfrågan, om Canalens bestånd eller nedläggande; en fråga, som likväl icke nu utgör öfveriäggningsämne. 18 1 5 års Ständers beslut, angående Canalen, torde böra anses kraftägande intill dess det vardrr upphäfvit; men de Herrar Ledamöter, som nu talat emot förevarande Betänkande, åstunda i samma be - 33° Den 13 Maji. slut en inhibition
Utlåtande, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 5a. (U. A.) Utlåtandet N:o 52, angående Mötes-Passevolancc-afgiften, som Bonde-Ståndet bifallit, och hvars i:sta punkt äfven af Borgare-Ståndet blifvit godkänd, har af sistnämnde Stånd i öfrige delar, samt af Ridderskapet och Adeln och Preste-Ståndet i sin helhet blifvit återremitteradt. De väsendfe» iigaste afimiirkningar, som, under de uti sistnämnde 3:ne Stånd förefallne discus - Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 212, discussioner, blifvit framställde, hafva varit; alt den af Utskottet föreslagne åtgärd att befria rustoch rothålla re från möles-passevolancens erläggande, och lill de kostnader, hvilkas bestridande dermed varit afsedt, anvisa serskildt Stats-anslag, skulle för rustoch rot-hållare, hvilka förvärfvat sine egendomar, med beräkning af skyldigheten alt soldalerne vid möten underhålla, medföra eftergift på bekostnad af dels egarne lill sådan jord, som, antingen är ifrån rustning och rotering befriad eller anslagen lill båtsmans-håll, dels ock