Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
^ro ej tblinäer, eiler vsgrs äe stt rsbningen ,g>s»8bs, äs 8><sli Ikörm^näsren Ilvsrt trelije sr 8in rlibning till ils t ten inlemns; oeb köroräne klitten 6oä ms», stt lien «enoin86. b'inns llUsnäer elier Ooä msn, stt körm^näsren lien om)näig38 egenäom ej rätteligen körvsitst; snmslen äet bos kstten, oeb prökve klitten sk omstsnäigbeterns, om snnsn körmvnäsre köroräns8 ms. ?tr 0M)näig till äe sr bolillnen, stt bsn sjelk kluns bsn, äet körmvnlisren ej vsl IlSU8 egenäom körvsltsr; stsnäe oeb bonom Iritt, stt äet bos klitten sngikvs? 8smt stt ! 20 s'sj). 7 § 8smms Lsib ms 8be ett tilisgg 8s 1>äsnäe: ?4ktrsäe8 körmvnäsrett8 egenäom tiii 6oncur8 oeb uj)j»gikve8 kiir binni sien. stt lien torre innebskver körm)mäer8bsj,; sligge komsreit stt tillbe, äet nv körmvnäsre köroränsä vsräer, oeb osin ne. lier köroränsnäet st snnsn klitt gikvs8 8bsli, 6oä msn, stt lien om)näigs8 rlitt emeäiertiä bevsbs. lior körmvnäsre, vsrer bs„8 srkvingsr eiler sn«ire, 8om boet i vsrä bskvs, jäigtige, stt äöä8ksilet, utsi, äröj8msi, bo8 klitten snmsis; oeb vsräeil äe äe» ow)näigs8 egenäom oeb rstt, tili äe88 snnsn körmvnäsre tiilimtt vsräer? 3u8titile-ksäet Lachman kör 8in äei tiiisäe: "kvsä sngsr lien sk Oommittersäe nu köre8lsgna körsnäringen sk 1 oeb 2 §§ i 23 tlsp. ^rkäs-kslben; 8s bör äerviä icbe sörbi868, stt, i blinäei86 äen nvs reäsetionen sk berörlie M Koäblinne8, oeb körmvnäsre rckleäes LiL. tili b. St. ?rot. ^844.
Levin, Ludvig, konditor,, Levin, Xaria, fröken, Lidfors, Edvard, professor, ~ u i k Lidfors, Xarin, fröken, Stockholm. Lidman, Sofia, fröken, Liedberg, bug., fru, svansj;: ~jersjölagard. Liedberg, Hildur, fröken, Stockholm. Idienbcrg, Anna, fröken, Ronneby. Lilienberg, Sophie, fru, Stockholm. Liljenstolpe, Caroline, fru, Skurebo, Haretlands. Liljeqvist, Emmy, fröken, Skepsta, Björnlunda. Lundell, Hilda, fröken, Hårstorp, Smedby. Lilliehöök, Aiigusta, fröken, Karlstad. Lundell, J. A., professor, Upsala. Lilliehöök, G., fru, Hofors, Robertsholm. Lundgren, Aurore, fru, Stockholm. Lilliehöök, Hedvig, fröken, Körtingsberg, LundgrBn, E. G., skollilrare, Heffners, SundsWretstorp. vall. Lilliestråle, Lotten, fru, Helsingborg. Liindgren, Johanna, fröken, Göteborg. Limnell, Fr., fru, Stockholm. Lundgren, Signe, fru, Stockholm. Lind, Charlotte, fru, Karlstad. Lundholm, Ellen, fröken, Sundsvall. Liiiil, E., fröken, Hista, Stallarholmen. Lundin, C l ~ s litteratör, Stockholm. Lind, Valfrid, fru, Stockholm. Lundin, Hulda, fröken, Lind af Hageby, Ebba, fru, Stockholm. Lundstedt, Ebba, fröken, ~ r e i i o. Lindberg, Elida, fröken, Linköping. Lundström, Elisabeth, fröken, Filipstad. Lindberg, Lydia, fröken, Stockholm. Lundström, Helga, fru, Stockholm. Lindberg, Malin, fru, Laxa. Lundström, Sophie, fru, Lindblad, Hilda, fru, Venersborg. Lundvall, A., häradshöfding,~ ' ~toekuolrn. Lindeberg, Agncs, fru, Stockholm. Lundvall, Carolinc, fröken, 9 9 Lindegren, Elisnbeth, fröken, Stockholm. Lybeck, Fredrika, fru, LindBn, Olga, fru, Motala verkstad.
Återremitterades. S. D. Följande Utlåtanden af Stats-Utskottet blefvo nu ånyo föredragna och bifallna, nemligen: l:o N:o 146, i anledning af Herr P etres, T., motion angående pensioner för ledamöter af Stats-Rådet och Högste Domstolen, Slats-Secreterare och andre Föredragande under vissa förutsatta fall. 2:o N:o 147, i anledning af Herr Nordenskölds, O. G., motion om de vid vacanser inom Sjöstaten under vacansoch ligge-tiden besparade löners anslående till Amiralitets-Krigsmans-cassan. 3:o N:o 148, i anledning af anmärkningar vid Utskottets uti Betänkandet N:o 45 afgifna yttranden, angående Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-Verket m. m. 4:o N:o 151, angående den förändrade inredningen af Rikets Ständers hus. 5:o N:o 152, angående decharche för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret. 6:0 N:o 153, i anledning af väckt fråga om förening af Riksgälds-Contoirets och f. d. General-Assistans-Contoirets Enkeoch Pupill-Cassor eller om årligt anslag till Enke-Cassan vid förstnämnde Verk. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades St ts-Ulskottets följande Utlåtanden: Trot. Utdr. d. 10 Juni 1840. 34i l:o N:o 135, rörande väckt fråga om Kungsgården Halltorps på Öland återvinnande till Kronan. 2:o N:o 149, angående föreslagna åtgärder till Ull-eulturens befrämjande. 3:o N:o 150, angående föreslagna förändringar i villkoren för det vid sisla Riksdag beviljade lån till återuppbyggande af Wenersborgs stad. S. D. Föredrogos ånyo följande Betänkanden af Banco-Utskoltet, sedan den 27 Maj sistl. å bordet hvilande:
Uti hvilken motion Riksdags-fulimägtigen för Ölands södra Mot Pehr Jonsson instämt., - , I anledning häraf får Utskottet, rörande den del af motionen, sorn angår Borgholms garnisons service-medel, anmäla, att desamma, som utgå med 1 sk. af hvarje hemman på Öland, hvilka ej äro af Kungsgårds eller säterinatur, eller anslagne till boställen, posthemman m. m., och hafva, enligt i83a års räkenskaper, uppgått till i5 R:dr 19 sk. 9 r:st.j; och dä denna skatt en - 8 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 3j. dast drabbar en mindre del jordbrukare samt beloppet deraf är nog ringa, för att debiteras, uppbäras, redovisas och controleras, får Utskottet hemställa ,* att vederbörande hemmans-innehafvare å Öland måtte befrias från erläggandet af den under benämning af Borgholms garnisons service» medel utgående afgift samt i följd deraf densamma utur Kronans räkenskaper försvinna. Vidkommande åter djekne-penningarne, så har frågan om deras upphörande äfven vid senaste Riksdag förevarit. Uti det Utlåtande, (N:o 58) som dåvarande Stats-Utskott derom afgaf, och hvilket af Rikets Ständer bifölls, afstyrktes afskafFandet af denna afgift, hufvudsakligen af det skäl, att sådant skulle medföra förbindelsen, att med ett icke obetydligt belopp ersätta Consistorierne, dit desse medel för Läroverkens behof directe aflemnas, hvad de i sådan väg kunna påräkna såsom inkomst. Uppå enahanda, af föregående Rikets Ständer godkände skäl, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å den del af ifrågavarande motion, som rörer djekne-penningarnes afskaffande. Stockholm den 3 April 1834- Reservation af Riksdags-fullmägtigen J. L. Wikland från Westerbottens
Är ej ”motbok gifven, och åberopar sig handlande å egen bok emot annan, ån ”handlande, att dermed styrka fordran för borgade varor; finnes den bok ”ordentligen förd och gitter ej vederparten visa fel deri, eller att han varorne ”betalt, men nekar ändå lill krafvet; vare skyldig med cd sig derifrån fria, ”der han ej heldre vill öfverlåta åt handlanden, eller den, som boken fört, ”fordringens rifftiahet edligen sanna. Har motbok lemnad varit, och säger ”den, som kräfvcs, att den förkommit, eller kan handlande i motbok visa ”fel, som utan hans åtgärd eller vållande tillkommit; då ege han, eller den ilians handelsbok hållit, rätt att den med ed styrka.” '”Emellan handlande inbördes må handelsböcker, som ordentligen för”de äro, godkännas såsom bevis om den handel, de med hvarannan slutit, ”då skäl ej företes, sorn böckernes vitsord förringa, och de edligen sannas ”kunna, om så fordras.” ”Hvad för handlande härigenom blifvit stadgadt, skall jemväl lämpas ”till dem, sorn drifva bergsbruk, fabriker eller andra till beredning eller ”förädling af råämnen gjorda inrättningar;’’ a:o att clet tillägg till 17 Gap. 2 §. Rältegångs-Balken, som 2 §. af Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 innehåller, angående tiden för tillställande af räkning på borgade varor, måtte erhålla en närmare och mera ovilkorlig bestämning, genom följande förändrade lydelse: ”Räkning på borgade varor bör hvarje år utskrifvas och tillställas gäl”denären samt hans påskrift eller annat bevis derå tagas eller ock krafvet ”hos Rätten eller Konungens Befallningshafvande anmälas innan ett år från ”den tid, varorne blifvit sålde och, der detta skett å serskilda tider, från ”första utborgningsdagen. Sker det icke, och kan säljaren ej visa, att lian af ”oundvikliga hinder dertill varit urståndsatt, bafve sedan derå ej talan.
B) I sammanhang med väckt fråga om utvidgande af lägre elementarläroverket i Halmstad har äfven, då, i anseende till lärjungarnes tillvexande antal, den nuvarande skollokalen befunnes otillräcklig, och hvarken tillbyggnad eller förändring deraf kunde bereda nödigt utrymme, framställning blifvit gjord angående behofvet af ett nytt skolhus; och då de tillgångar, som för uppförande och inredning deraf kunna af ifrågavarande samhälle påräknas, äro otillräckliga, hafva stadens innevånare, genom utsedda kommitterade, i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om, bland annat, beviljande af anslag eller, derest sådant ej kunde erhållas, af lån, till ett belopp af 50,000 Riksdaler såsom bidrag till omförmälda byggnad; och har Landshöfdinge-embetet i länet, vid handlingarnes insändande, till denna ansökning tillstyrkt nådigt bifall, deruti jemväl Kongl. Majits Befallningshafvande i särskild skrift samt Domkapitlet i Göteborg uti infordradt underdånigt utlåtande instämt. Efter det Landshöfdinge-embetet sedermera till Kongl. Maj:ts pröfning insändt dels ritning och kostnadsförslag till den ifrågasatta nya byggnaden, det sednare slutande å en summa af 80,000 R:dr, dels ock en från Domkapitlet aflåten skrifvelse angående stiftets byggnadskassa, hvaraf inhemtas, att något understöd från denna kassa ej kunde vara att förvänta, enär kassan för närvarande icke egde några tillgångar att disponera, har Ofver-Intendents-embetet blifvit anbefaldt att öfver förberörda ritningsoch kostnadsförslag afgifva underdånigt utlåtande; till åtlydnad hvaraf embetet, uti memorial den 21 nästlid ne Oktober, anmält, det embetet, vid anställd granskning af nämnda förslag, funnit sig i desamma böra tillstyrka åtskilliga förändringar, hvarigenom kostnaden komme att ökas med tillsammans 6,000 R:dr och hela kostnadssumman således att utgöra R:dr R:mt 86,000.
Propos. åsyftade ändamålet är vunnet, då kliniken för barnsjukdomar' kommer att fortgå och med visshet antagas kan att kommande R. St. icke skola finna skäl alt indraga denua vigtiga lärareplats, ehvad del dertill beviljade anslag utgår, såsom arfvode eller lön på stat; men jag anhåller att i R. o. Ad:s prot. få antecknad min reservation emot de motiver, som Utsk. användt för sitt tillstyrkande i detta afseende. Utsk. säger, att den ifrågavartde professions nytta och nödvändighet tarfvar en längre tids bekräftelse, innan lönen för densamma på stat upföres. Att imed - 328 Den 22 April e. m. lertid denna profession är en af de mest oumbärliga för en ändamålsenlig läkareundervisning, kan, enl. min öfvertygelse icke nekas, ty om den unge läkaren i något fall för sin praktiska utbildning behöfver erfaren lärares handledning, så är det väl med hänsyn tili urskiljandet af behandligeri af den spädare ålderns sjukdomar, hvilkas kännetecken oftast äro så dunkla, och för upfattningen och bedömmandet hvaraf ingen ledning står att vinna genom den sjukes egna anvisningar. Allmänna Barnhuset i Stockholm är det enda ställe här i Riket, der späda barn äro samlade i tillräckligt antal för ali lemna tillfälle till en ändamålsenlig klinik för barnsjukdomar, och sedan en sådan der blifvit lillvägabragdt, bör dess nödvändighet icke dragas i tvifvelsmål. Att sedan den ifrågavande professionen snart 9 år varit i verksamhet, tveka huruvida densamma medfört den nytta, att dess bestånd för framtiden bör betryggas genom dess upförande pä stat, skulle utan all rättvisa kunna tydas derhän, ali den dermed åsyftade undervisningen icke under den förflutna tiden varit behörigen handhafd. Jag ber derföre att, till R. o. Ad:s prot. få förklara, alt den utmärkte lärare, som innehar denna profession, på det mest förtjenst fulla sätt upfyllt sina åligganden och i sin egenskap af klinisk lärare förvärfvat lärjungars tacksamhet, Svenska läkare-corpsens odelade högaktning samt ett utmärkt namn hos utländingar. Ilr Bildt, Didrik Gillis:
Dessutom skulle genom denna publicitet tillfälle uppkomma för de yngre bland Ridderskapet och Adeln eller så kallade extra Capita, hvilka ännu icke hunnit till de år, att de kunna erhålla inträde såsom Representanter, att på förhand inhämta upplysning och kunskap om Allmänna Ärcnder och deras behandling, och då de uppnådde den i Lagarne stadgade ålder för utöfningen af Representations-rättigheten, skulle de redan äga en erfarenhet, till hvars förvärfvande, om detta vigliga kall, att vara FolkRepresentant, med besked skall utöfvas, fordras bevistandet af flere Riksdagar. Men ännu ett annat talande skäl. Ridderskapet och Adeln fick tillfälle, att hos Arfvingen till Thronen, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, i underdånighet anhålla, att Hans Kongl. Höghet ville med sin höga närvaro hedra våra Sammankomster, och då denne ädle och upplyste Furste, med den honom egna uppmärksamhet, redbarhet och oväld, afhörde våra 176 Den 18 Junit f. ra. öfverläggningar, så skulle det för Ridderskapet och Adeln blifva en stor tillfredsställelse, att vinna Hans bifall, att få böra, det Han kunnat genast inför Sin Store Fader förklara: Jag bar bivistat Ridderskapets oell Adelns rådslag. Jag bar inhämtat en tillfredsställande upplysning, om och huru Rikets angelägenheter behandlas. Jag har funnit Ridderskapet och Adeln värdige, att vara ett fritt Folks Representanter; värdige de Riddersmanna-naran de ärft eller förvärfvat. Hvad jag nu tagit mig den friheten, att inför Ridderskapet och Adeln framställa, är visserligen till sina följder af cn större och allmännare syftning; men likväl af den natur, att frågan för det närvarande blott enskilt rörer Ridderskapet och Adeln, och är således helt enkelt att anse såsom ett Ståndets oeconomicurn. Jag anhåller derföre ödmjukast om remiss af detta mitt Anförande till Riddarhusutskott, med anmodan, att
Förordningen den 20 November 1845 om lösöreköp; 2:o Samme man, om ändring i 2, 4 och 5 §§ of Kongl. Förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom; 3:o C. J. Svensén från Kalmar län, om upphäfvande af stadgarne uti 4 och 5 §<§ 20 kap. Bygguinga-Balken, angående vilkoren för qvarnars och vattenverks anläggande somt utfärdande i stället af ny förordning i ämnet; samt 4:o Johannes Andersson från Jönköpings län, angående ändring i 18 Kap. 20 § Skiftes-stadgan; och skulle de yttranden, som rörande 2:ne sistnämnde motioner afgåfvos, till Utskottet remissen åtfölja. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades motioner, väckte af: l:o Josef Smedberg från Elfsborgs län, om ändring af 58 § i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, angående Kommunal-styrelse på landet, jemte vid föredragningen afgifne yttranden; samt 2:o J. G. Odelberg från Westmanlands län, angående kungörelsers m. m. uppläsande i kyrka från tjenlig plats och af annan person än presten. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet en af Paul Andersson från Jemtlands län ingifven motion derom, att Rikets Ständer måtte uppdraga åt Riksgälds-kontoret att inlösa motionen bifogade tvänne stycken 10 Riksdalers Riksgälds-sedlar, hvarå preskriptionstiden ullupit. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af vid sistförflutna riksmöte föreslagne lagför ändringar. Den 19 November.
Rektifikator; ångapparat eller någon annan inrättning af hvad beskaffenhet den vara må, till afverkningens fortskyndande, får ej vid dessa redskap anbringas eller i någon af dess serskilde delar inrättas, hvaraf följer, att spritångorna, sedan de utgått från hattröret, ej må, hvarken i mäskvärmaren eller annorstädes, ledas i uppåt gående riktning. Pannan får inmuras, men ej någon annan del af redskapen. (Bifogade ritningar N:o 2 och 3 utvisa närmare de former, som för redskap och serskilda delar deraf i denna klass äro tillåtna.) § 8- Bränvinsbränning i denna klass må ej i något fall idkas med mer än , en panna i samma bränneri eller på samma egendom, ej heller i förening med bränvinsbränning i 2:dra klassen eller på samma egendom, der sådan bedrifves. Bränvinsbrännings-rättigheten i denna klass må icke öfverlåtas å annan man, utan i sammanhang med jorden. § 9‘ Anmälan till idkande af bränvinsbränning i denna klass sker vid de årliga mantalsskrifningarna, och må sådan anmälan göras antingen för alla de till bränvinsbränning tillåtne sex månaderne af året på en gång eller för 1 eller 2 terminer. Då pannerymden uppgår till 20 kannor eller deröfver skall anmälan vara skriftlig. § 10. Bil.j N:o 2j lill Bevillnings-Vtskottets Skrifvelset N.-o 6. 29 § 10. Den som, berättigad till bränvinsbränning i denna klass, sig dertill vid. mantalsskrifningen antingen icke angifvit eller ock anmält sig till mindre pannerymd, än hvartill han egt rättighet, eller blott för 1 eller 2 terminer, men sedermera önskar utöfva sådan bränning eller den utvidga, gore derom anmälan hos Kongl. Majlis Befallningshafvande, som ege att det sökta tillståndet meddela, så vida sökanden styrker sig hafva till Kronouppbördsmannen erlagt. den för tillverkningen belöpande pannerymds-afgift.
Och då så väl andra Nationer, som den Svenska förut, uppmuntrat och understödt dylika hedrande arbeten, som det ifrågavarande, hvilket, såsom författadt på Modersmålet, af alla kan begagnas, och dessutom, i anseende till ämnet, vöre lika nyttigt för Efterverld, som för Samtiden; så föreslår, uppå dessa med flera anförda skäl, Herr Dodtorn och Professoren, att ett understöd af »50 R:dr för hvarje häfte utaf denna Skrift kunde af Stats-Medlen beviljas; hvilken utgift på 8 ä lo år fordrades för fullbordandet af detta arbete; och hafva Herr Professoren Do&or Munk af Rosenschöld samt Herr Landshöfdingen von Rosenstein äfven häruti instämt. Stats Utskottet, som, vid ärendets öfvervägande, fullkomligt insett den flerfaldiga gagnelighet, ofvannärnnde Skrift medförer, har derföre ät Herr Professoren Doftor Trafvenfelts framställning ej mindre , än de yttranden, hvarmed den blifvit biträdd, bordt lemna afseende; och Stats Utskottet förenar sig uti den tanka, att detta hedrande och nyttiga företag, för att vinna fortsättning och fullbordan, förtjenar att uppmuntras och understödjas. Mén, då i frågor af denna beskaffenhet, det synes på Kongl. Maj:t i Nader ankomma, att pröfva och bestämma de bidrag, sorn finnas nödiga, och till meddelande hvaraf Kongl. Maj t icke saknar tillgång uti den till extra utgifter på Stat uppförda Summa, anser Utskottet något särskildt anslag härtill ej lämpeligt eller nöd - Den 7 Juli. nödvändigt, utan tror, att när ärendet i under* dånighet anmäles, Kongl. Maj:t icke underlåter, att derå fästa det Nådiga afseende, som sakens värde förtjenar; hvilket vördsamt underställe* Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 30 Juni 18J5. På Höglofl. Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer. På Vällofl. RorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg. På Högvörd. PrestStåndets Ledamöters vägnar Gustaf Murray. På Hederv.
Och med godkännande af de skäl, Lag-Utskottets Betänkande, N:o 9-S. 7 söm sålunda dels af Kongl. Maj:t och dels af Lagberedningen blifvit framställda, instämmer äfven Utskottet i den åsigt, att dödsstraffet bör i lagen bibehållas. 2:o Frihetsstra ff. Denna straffart upptages i 2 Kap. 1 § Strafflagen, under benämning fängelse, i sju grader, hvaraf, enligt 5 §, den första, på lifstid; den andra, från åtta till och med tio år; den tredje, från sex till och med åtta år; den fjerde, från fyra till och med sex år; den femte, från två till och med fyra år; den sjette, från sex månader till och med två är, och den sjunde, från och med trettio till och med etthundra åttatio dagar; och innehåller 7 §, att den, som till fängelse i någondera af dessa grader dömd är, skall insättas i allmän straffinrättning, der med honom förfa res, såsom i serskilda Lagen om verkställighet af fängelsestraff stadgas. Denna serskilda Lag, sådan den af Kongl.
•* Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:tsd. 16 dennes bordlagda Betänk:de N:o 9, i ani. af väckt motion om en undersökning af befordringsväsendet. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik, anförde dels mundtligen dels skriftligen: Från min aflägsna bänk har jag hört och i minnet väl förvarat ett yttrande, som Gr. von Saltza i sin reservation mot R. o. Ad:ns beslut, i afseende å representationsfrågan, fällt beträffande de s. k. »stilla i landena». Hr Gr:n ansåg nemi. detta sätt att icke yttra sin mening, för det »föraktligaste». Han fö redrog ock derföre egenkärleken, ehuru han ej gillade den, — man visste dock hvarest, som man säger, man har en sådan person; icke så med den, som tiger, då det höfves att tala. Huru mycket mera då detta i afseende på representanten. Det är ock af sådan anledning jag vid några tillfällen, då frågor, som jag trott mig förstå, varit före, uttalat mina åsigter, särdeles då saken rörer den betryckte eller ännu mera den förtryckte; och det är af samma orsak jag äfven nu vill höja min stämma. Detta så mycket hellre, som jag icke allenast blifvit missförstådd, utan min motion äfven blifvit af Ekon.-Utsk:t alldeles så att säga förvrängd. Jag tackar Försynen för det jag på tjenstemannabanan stannat i en lägre grad (numera egentligen för att bevara min pensionsrätt) ty jag är derigenom bättre än de högt uppsatte i tillfälle att bedöma den bedröfliga ställning, hvaruti extra ordinarie tjenstemännan befinna sig.
Collegierne fullgjort hvad dem i ofvanberördt afseende varit af Kongl. Maj:t i Mader anbefalldt, samt om, vid motsatt förhållande, Herr Presidenten rn. m. Poppins egt skälig anledning till hvad emot Utskotteh yttradt blifvit, hafva de förenade Utskotten vördsamt skolat upplysa: Statssamt Oec.-Utsl. Uti. N;o i32. 5 att de Kongl. Collegierne, hvilka redan den 13 Jnnii 1806 erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga befallning att, efter vederbörande Magistraters och Landshöfdihgars hörande, gemensamt i underdånighet föreslå en allmin reglering eif Stadernes Båtsmanshåll ofver hela Riket, likväl, från den under den 11 December 182 8 framlagda nya fördelning af detta onus, efter egen pröfning och uppl skäl, hvilka af Utskotten, genom åberopade authentiqua handlingar, blifvit vederlagde, uteslutit Stockholms Stad, såsom följd hvaraf Collegiernes arbeten, istället att, som påraknadt varit, kunna läggas till grund för en af rättvisa och behof länge påkallad ny reglering af Stadernes skyldighet att Båtsmän utgöra, lör detta angelägna ändamål måst sakna ali användbarhet; att, då de Kongl. Collegierne icke i deras underdåniga Betänkande uppgifvit den källa, ur hvilken den årliga kostnad, sorn uppgifves vara af Stockholms Stad bestridd i och för underhållandet af 100 effective Båtsmän, blifvit liemtad, men Utskotten deremot egt tillfälle att härom rådfråga Herr Öfver-Ståthållarens år 1828 till Kongl. Majit i underdånighet afgifna så kallade Femårsberättelse, hvilken nedsätter det af de Kongl. Collegierne uppgifna årliga kostnadsbelopp af 6 å 7000 Rdr till endast 4500 Rdr, Utskotten så mycket hellre bordt denpa skiljaktighet anmärka, som det af Collegierne från det uppgifna större kostnadsbedoppe-t hemtada 6 Statssamt Öec.-Uts%. Uti.