Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eiksmöte i väsendtlig mån skall bidraga till en tidsenlig och önskvärd lösning af samhällets vigtigaste angelägenheter. Med dessa uttryck af sina tänkesätt torde BondeSt. fortfarande få vara inneslutet i H. E. o. Ad:s aktning och förtroende. Hr Gr. o. Landtm, svarade: Med upriktig erkänsla emottager E. o. Ad. det Hederv. BondeSt:s första helsning vid början af ett Eiksmöte, under hvilket E. o. Ad. hyser den glada förhoppning att genom sina rådslag och beslut ytterligare befästa de vänskapliga tänkesätt denna helsning inneburit. Sverige eger visserligen fyra Stånd, men blott ett folk, hvilket af de fyra Stånden samfäldt representeras. Djupt känner E. o. Ad. de pligter, som häraf äro en följd, bland hvilka främst den, att med öppenhet, välvilja och förtroende gå sina MedStänder till mötes, hvar och en i sin stad sålunda bemödande sig, att åt våra gemensamma arbeten gifva enighetens kraft till fäderneslandets väl 8 Den 22 Oktober. Helt visst skall denna pligt rätt upfattas äfven af det Hederv. BondeSt., hvars handlingar ej kunna härflyta ur den rena källan af Svenska Allmogens tänkesätt, utan att vittna om redbarhet och fosterlandskärlek. Sådan är E. o. Ad:s förhoppning, sådana de tänkesätt af aktning, vänskap och förtroende, dem E. o. Ad. anhåller, att Deputerade behagade till det Hederv. BondeSt. återbära. Sedan Deputrn blifvit utbeledsagad, yttrade Frih. Stedingk: Efter hvad jag nyss haft äran förutskicka, får jag till Hr Gr. o. Landtm, samt E. o. Ad. framställa, huruvida icke E. o. Ad. skulle anse lämpligt att nu, i likhet med hvad som jag tror det hafva skett vid några föreg:de Eiksdagar, utfärda en inbjudning till MedStm, hvari man sade att de ledamöter, som så önskade, vore hjertligt välkomna å E. o. Ad:s klubb.
Häremot har jag visserligen ingenting att anmärka, men den värde Grins förslag går äfven ut derpå, att gemenskapen vid rikets landtoch sjöförsvar bör uteslutas från nämnde rättighet, icke blott derföre, att den är utesluten från representationsrätt, utan äfven derföre, att. på sätt den värde Gr:n nämnde, det icke är förenligt med en soldats samhällsställning att deltaga i en kornmunal styrelse, äfven om han för öfrigt dertill vore berättigad. Gr. Lagerbjelke sade äfven, att det till och med skulle medföra väsendtliga olägenheter att åt dem inrymma rättigheten att deltaga i öfverliiggnin garne om kommunens angelägenheter, då så få i sjelfva verket ändock kunde, på grund af nu gällande bevillningsstadga, komma i åtnjutande af nämnde rättighet. Om verkligen, på sätt den värde Gr:n sjelf ådagalagt, flertalet af under denna kategori hörande personer ej skattar för tillräckligt högt belopp, för att erhålla denna rättighet, så följer af sig sjelft att, detta undantagsstadgande blott kommer att blifva tillämpadt på ett jemförelsevis högst obetydligt antal personer af ifrågavide klass. Under sådane förhållanden hemställer jag, om icke just denna omständighet bör för R. o. Ad. utgöra ett skäl för att ej antaga det af Gr. Lagerbjelke föreslagna stadgandet, hvarigenom alla, utan undantag, inom denna kategori skulle uteslutas från en rättighet, hvilken likvisst under nuv:de förhållanden endast kan tillgodonjutas af ett så ringa antal personer. På grund af detta skäl fortfar jag i min vördsamma anhållan om bifall till komiterades i detta hänseende afgifna förslag. Hr Hjärne: Att här, på sätt Gr, Lagerbjelke föreslagit, göra några inskränkningar i de röstegandes i kommunalstämman antal, utöfver hvad härom i g 58 redan är föreskrifvet, anser jag vore i högsta grad obetänksamt. Genom ett sådant ingripande i vissa medborgareklassers rättigheter skulle hela detta förslag till Den 3 Oktober f. m. 39 sina principer i väsendtlig mån rubbas.
N:o 119. i anledning af väckl fråga, om inrättande på Statens bekostnad af en arbetsoch corrections-anslalt inom Götheborgs och Bohus Län;. N:o 120, i anledning af väckt motion, rörande de utskylder, som för Landshöfdinge-Residenset i Nyköping böra till stadens cassa betalas; N:o 121, i anledning af vackt motion, öm aifvodeu till slädernes Rådhus-R utter för deras befattning med Tull mål; N.-o 122, i anledning af väckt fråga, örn bidrag af Statsmedlen till förbättrande och islåndsättande af Warbergs hamn; N:o ia3, i fråga om hegardt Statsanslag för en hamnbyggnad vid Cimbritsham n ;- N;o 124, 1 anledning af väckt fråga, om understöd' af allmänna medel för hamnbyggnad och strömrensning vid Ronneby köping-; N:o 125, i anledning af väckt motion, om Statsanslag för segelfarts öppnande genom sundet vid BjÖrnängshult nära Marstrand ; N:0 126, i anledning af vackt fråga, om rättighet för nybyggessökande, alt, emot behörig borgen, lyfta helaodlings-understödet, så snart genom bevis styvkes, att odlingen blifvit verkställd; N:0 127, i anledning af vackt fråga, om det tillägg i Afvittrings-stadgauy att alla syner, som ske i och för nyhem maus upptagande, måtte af Slaten bekostas; N:o i3o, i anledning af väckt fråga, örn premier af allmänna medel för uppförande af gråstensbyggnader å landet ; och N:0: 13!, i anledning af väckt motion, om Statsanslag till sn stängsel omkring de vid Gamla Upsala kyrka varande fyra ättehögar. Si.
Vid förnyad föredragning af Banco* Utskottets, den 4 dennes afgifna och förlidne gårdag på Bordet lagda, Berättelse ora Banco* Dea 6 Augusti f. vt. 191 verkets befundna tillstånd m. m., blef densamma, utan erinran, lagd till Handlingarna. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos StatsUtskottets, den 4 och y dennes afgifna samt sistnämnde dag på Bordet lagda, Memorial och Betänkanden: 1:0 Angående arfvoden föt Extra Ordinarie skrifbiträden. 2:o Om huru förhållas bör med de Actier, hvilka tillhört f. d. Konungen, men numera äro Statens egendom. 3:0 Innehållande förslag till Instruction för ÖfverRevisionen af 1810 och sednare årens KrigsRäkensli3per, Ut supra. Justerades PleniProtocollen för den 16 Juli, den 17 föreoch efter middagen, den 20 före middagen, samt en del af Protocollet för den 20 Juli e. m. I anledning af det uti sistnämnda Protocoll upptagna Memorial, från ConstitutionsUtskottet, rörande Friherre Stael von Holsteins anmälan om anmärkning mot 2:ne af Konungens Föredragande, och i anledning af Friherre Stael von Holsteins i afseende på detta Memorial uppfästa Yttrande, anmälte sig 192 Dm 6 Augusti j. m. Hans Excel!evce Herr Grefve, von Engeström, Lars, och anförde skriftligen; Jag anser min Embetspligt så helig, att jag för dess fullgörande hor åsidosätta utöfvanclet af rättigheter. Trägna göromål hatva således sällan L-mnat mig tillfälle att bivista Högloft. Riddpiskapets och Adelis sammankomster. Af Sfldant skäl var jag äiven frånvarande de dagar då, för någon rid sedan, fråga i anseende till StatsRadet förekom. Min tanka är icke nu att väcka en redan afgjord fråga; icke elier att ingå uti någon onödig diskussion. Jag anhåller endast atr d nra min förklaring, s dan den blifvit Högiofl.
Det kan väl synas öfver flödigt för mig att förorda en anordning, sorn afser beqvämlighet för den kommande riksdagen, då en ledamot af detta Stånd, i det han i afseende å den nya representationen begagnade ordet vi, dermed antydt, att han kommer att tillhöra densamma, men, som jag tror, att det ännu står i vida fältet, hvem som kommer att deltaga i den nya representationens öfverlnggningar, anser jag, liksom Stats-Utsk:t, det vara den nuvarande representationens pligt att i hvad på den ankommer och så godt sig göra låter bereda tak öfver hufvudet åt den 15 nästkommande Januari sammanträdande riksdagen. Denna fråga har varit mycket noga ventilerad inom Utsk:t och har äfven varit hänskjuten till beredande af Fullmägtige i Riksgäldskontoret, hvilka gjort det med iakttagande af den anmodan, Utsk:t lemnat dem, att bereda den på den möjligast korta tid, på det att icke kollegier eller embetsverk genom utrymmande af sina lokaler skulle bringas ur stånd att oafbrutet fortsätta sin verksamhet. Jag tror verkligen, att vid uppgörandet af förevarande förslag så mycken hushållsaktighet blifvit iakttagen, som låter förena sig med den nya riksdagens värdighet. Då K. St:r ega de båda ifrågavarande husen, nemi. det s. k. R. St:rs hus och Hebbeska huset, är det väl också skäl att använda dem, och deremot har heller icke någon opposition Den 9 Maj e. m. 203 afhörts, utan de talare, som här framställt anmärkningar, hafva egentligen afsett några förändringar i den inredning af nämnde hus, som föreslagits, och hafva derföre påyrkat återremiss af Betänkt. Denna fråga är dock verkligen till sin natur så brådskande,. att den icke bör återremitteras och läggas på långbänken utan fullt giltiga anledningar, och såsom sådana kan jag icke anse de anmärkningar, som här blifvit framställda.
En af Ingeniörerne har åberopat banan emellan Antwerpen och Gent såsom särdeles ändamålsenlig; och då denna korta bana, — den enda i sitt slag i hela Belgien, — så ofta inom Riks-Slånden vid föregående riksdag och äfven vid denna samt dessutom vid så många andra tillfällen åberopats såsom eli exempel för oss att följa, så anser jag mig böra för Afdelningen tillkännagifva, att jag icke försummat skaffa mig kännedom om denna banas beskaffenhet. Öfverste-löjt nant Beijer afreste, på min befallning, redan i Augusti månad år 1861 till Belgien för att (aga kännedom om ifrågavarande bana och jag tager mig friheten härhos bilägga hans rapport. Sedan jag af samma rapport i detalj inhemlat, hvad jag hufvudsakligen förut kände om denna anläggning, så har jag icke funnit, att man af denna banas konstruktion halt det ringaste alt lära, eller alt till efterföljd antaga ä våra stambanor. Afdelningen torde af Överste-löjtnant Beijers rapport nogsamt <4 Ståts-Utskottets Memorial M 77. erfara huru ett sådant byggnadssätt, som å ifrågavarande bana, visserligen tillämpligt på den emellan Antwerpen och Gent så ovanligt jemna terrängen på sandgrund och i en nästan rät linie, deremot ingalunda är användbart i vårt land med våla stigningar och krökar och med vårt hårda klimat, der den största soliditet är nödig, om trafiken under alla årstider skall kunna öppenhållas. Denna smalspåriga bana kostar, på den särdeles gynnsamma terrängen ända lill 680,000 R:dr per mil, — således mera än vår bredspåriga bana genom Smålands sterila marker. Alt trafiken mäste vara liflig på denna bann, är ganska naturligt i en så starkt befolkad trakt och mellan folkrika städer, der ett stort anta! passagerare samt lättare dyrbara varor alltjemt transporteras. Banan må vara anlagd efter hvad mått som helst, så måste, under sådant förhållande, goda inkomster uppstå; men ingalunda är den smala spårvidden orsak till de goda resultaten i delta afseende. Då denna bana byggdes för mer än 19 år sedan och ingenstädes i andra länder vunnit efterföljd, hvarföre skulle den då vara tillämplig hos oss och tagas till rättesnöre för våra jernvägsbyggnader?
I Lund blef några år före den sednast der aflidne kemie-professorns död, nödvändigt att anställa en extra ordinarie professor i ifrågavarande ämne, mot årligt arfvode af 1,600 r:dr b:ko, hvilken dock, sedan han nu nyligen i egenskap af ordinarius, mottagit professionen i den allmänna kemien, åtminstone till en början, åtagit sig att, så vidt ske kan, äfven ansvara för den "pharmaceutiska delen af tjensten; ehuruväl, efter hvad jag ryktesvis försport, mot vilkor af serskild ersättning, Häraf vill synas tydligen ådagalagdt, att behofvet af en ny profession vid de båda universiteten för denna delen af den kemiska vetenskapen är så konstateradt, att för det vammas erkännande och afiijelpande icke, i likhet med hvad Utskottet låtit påskina, tidepunkten af de under utarbetning varande nya akademiska konstitutionernas antagande beböfver afvaktas, om än detta skäl skall kunna anses innebära någon giltighet för de af Utskottet tillstyrkta afslagen å de af herrar professorer Fries och Genberg, samt af mig motionerade anslagen till nya professioner i Geologi, Nordisk Historia och Sanscrito-Persisk Filologi. ” Häruti instämde Friherre von Kraemer och prosten Berlin. Af herrar af Gejerstam, C., och von Rosen, G. L.. Yid 1'7 punkten, angående löne-förhöjning för professorer i Lund: Af Prosten Berlin: ”Redan vid 1840 års riksdag ansågos professors-lönerne vid Rikets båda universiteter vara i fullkomlig paritet, alldenstund Ständerne då beviljade lika löneförbättring åt lärarne vid hvartdera universitetet, eller åt sex professorer i Lund, så väl som i Upsala, en tillökning af 300 r:dr b:ko. 8 StatsUtskottets Utlåtande, N:o 124.
Majit anhålla, alt det åberopade stadgandet i 7 mom. af Kongl. Brefvet angående ny utgifts-stat för Lunds Universitet, den 19 December 1848, måtte förklaras icke afse det fall, då Rikets Ständer för Universi tetet bevilja auslag till andra ändamål, än materieln, i följd hvaraf sådant anslag icke må till Universitetets disposition utanordnas annorlunda än i öfverensstämmelse med det ändamål, hvarför anslaget blifvit gifvet, hvarjemte Utskottet, som anser, att det för Lunds akademi utfärdade reglemente icke bör kunna ställas i strid mot Rikets Ständers tydliga beslut, får hemställa att, då uppenbart är, att ett af Rikets Ständer beviljadt anslag icke blifvit användt för det dermed afsedda ändamål, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit tillika i underdånighet anhålla, det Justitie-kanslern blifver i nåder anbefalld att utreda, om och i hvad mån någon embetsmyndighet kan anses vara till berörde felaktighet vållande.
det dubbelförhållandet, att medan allt hvad som gäller häfdandet af rätten, opposition mot öfvergrepp, ser ytterst radikalt ut, så vida man underförstår, att de positiva for-dringarne skulle vara motsvarande, så äro de positiva for-dringarne i verkligheten jemförelsevis moderata, men det är min öfvertygelse, att det är så afgörande, att framtiden efter omständigheterna kan innebära: antmgen-eller — antingen en moderat ministère, ett stort moderat vensterparti och ett temligen litet radikalt parti, en del svårigheter vid att komma in i ett naturligt statsskick, derför att striden alltför länge pågått, men svårigheternas öfvervinnande ochför lång tid vår utveckling under lugna, jemna förhållanden, de rent borgerligt affärsmessiga och allmänt humana intressenas öfvervigt och — i storpolitiken hvila — eller ... det är svårt att säga, hvad detta “ eller “ kan blifva, ty det är så helt och hållet beroende af hvad den andra parten gör. Det är olyckligt, att när ett eller annat af de olika. möjliga alternativen nämnas, betraktas det som ett hot. Det vore säkert bättre, om man uppfattade som ett faktum, att vensterns svar skall stå i förhållande till högerns angrepp. Man kunde lika gerna kalla det hot, om någon säger, att de skyar, som drifva omkring i luften, kunna förtätas till regn, att floden stiger, om vattnen strömma till, att om stormen bryter löst i bergskrefvorna, skall ras inträffa. Blott så mycket är säkert, att liksom ropet mot det absoluta veto tusentungadt stigit från hvarje dal och har samlat sig till en ofantlig samstämmig kör, i det vilja och öfvertygelse mötts mellan dem som bo afsöndrade, aldrig träffande hvarandra, så skall det, som en gång samlat sig hålla ihop. Men må man för all del icke misstaga sig, denna starka sammanhållning eger icke rum för att eröfra nytt, utan till försvar, om det kränkes, som enligt det stora flertalets innersta, orubbliga, djupa öfvertygelse är deras rätt. För att visa, att jag icke utelemnat något ur beräkningen, vill jag blott besvara en nära liggande invändning.
Här kan — pä grund af utrymmets knapphet — blott sägas det, att hon, skarpt särskiljande mellan ett högre, andligare åskådningssätt, åt hvilket hon ger benämningen spiritualism, och den, enligt hennes mening, lägre, jordbundna s. k. spiritismen, framträder såsom en » öfveitygad och troende spiritualist ». I egenskap af en sådan förklarar hon sig tro » på det samband med den högsta sferen af andevärlden, som endast kommer Kristi verklige efterföljare till del. Desse komma därigenom i åtnjutande af uppfyllelsen af Kristi eget löfte, att han skulle sända hugsvalaren, den Helige ande till dem. » — » Med hugsvalaren » — säger hon vidare — » bör man här förstå den från Gud själf utgående kraft, som upprätthåller och stärker i lifvets allra svåraste pröfningar, och som anförtros åt de heliga änglar och andeväsen, som af Gud fått i uppdrag att upplysa och skydda de människor, som äro i nöd, och som äro i stånd att mottaga den gudomliga nåden. Kristus själf ägde i allra högsta grad detta underbara samband med himmelska makter, och han lofvade sina efterföljare, att denna andens utgjutelse skulle efter hans död äfven blifva dem beskärd. Hade ej detta löfte uppfyllts, månne då martyrernas härskaror någonsin bildat sig för att, till hvad pris som helst, slutligen rycka ned en del af himmelen till jorden? » nade om härskarinnans fina, friska skönhetssinne, mycket om hennes trängtan mot » de ting, som efvantill äro ?. För henne bestod dock hvilan i hemmet som oftast blott i ett ombyte af hjälpmedel vid det rastlösa arbetet för andras välfärd. » Tjäna, tjäna / » utbrister Kundry, påverkad af en himlaboren kärlek, i sista akten af » Parsifal », Richard Wagners storslagna, af kristna idéer bräddfyllda musikdrama.
Af högstberörda nådiga Skrifvelse, införd under N:o 40 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll vid innevarande riksdag, inhemtas, att, sedan hos Rikets Ständer vid 1828, 1829 och 1830 årens riksdag fråga blifvit väckt om upphörande af de till Dylta svafvelbruk i Örebro län utgående tjenstbarhetcr af Axbergs, Hofsta och Kihls socknar, och Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 22 December 1829 anbållit, att Kongl. Majit måtte i nåder förordna undersökning af dertill skicklige personer, hvilka derefter borde afgifva förslag såväl till skälig ersättning åt innehafvarne af Dylta svafvelbruk för hvad do kundo förlora i händelse de tjenstbarheter och den hembudsskyldighet af skogseffekter, som, jemlikt Kongl. Resolutionen den 5 September 1815, åligga förenämnda såkallade frisocknar, komme att upphöra, som ock till dessa socknars roterande eller rotefrihets-afgift deraf; så förordnade Kongl. Majit genom nådigt Bref den 29 April 1830 en Kommitté att, sedan värdet af de frisocknarne åliggande skyldigheter både i tjenstbarheter och hembud af skog blifvit på det nogaste utrönt, uppgöra förslag till en sådan afhandling, hvarigenom ej mindre Kronan blefve försäkrad om sitt behof af svafvel, än ock de vilkor i afseende å Bruksegarens ersättning bestämdes, hvilken borde ega rum i händelse af ifrågavarande tjenstbarheters upphörande, dervid följande borde komma i öfvervägande: l:o) beloppet och priset å det svafvel, Bruksegaren skulle vara skyldig att till Kongl. Majit och Kronan leverera; 2:o) huruvida lösningsrätten af Kronans tionde af svafvel-, rödfärgsoch vitriol-tillverkningen vid bruket hädanefter, som hittills, skulle tillhöra egaren; Bih. till li. St.
— Detta blef beflutadt och werkstäldt, dock nied den föresatts, akt en lägligare tid fullfölja planen med styrka, och emedlertid abra de anstalter, khmn längsamt, som till detta förenämnde afseende wörö bidragande, hwartill Interessenterne till I8Y8 ärs flut tilfljukit öfwer 50,000 R:dr Banco, sä att Grulwe-inrättningen till berörde ärs flut, koftat Interessenterne öfwer 420,000 Riksdaler Banco, dä all Gruswans afkastning äfwen ätgätt till dess utgifter. Kriget närmade sig 1807 mera ät Norden, och hwem war, som dä icke förcsäg de olpckcliga händelser, som deraf skulle blifwa en följd. Redan berörde är kände äfwen Kvl-Grufwc-rk« relftn sädant igenom en början till stränghet att fä folk. Flere anstalter och försök gjordes att afhjelpa denna brist, ehuru utan werkan. — Det senare äret har denna stränghet än mera tiltagit, och det innewarande ser det icke bättre ut. >— Sädant involverar i hufwudsakeligaste mätto uppä den afkomst Intcressenterne i mottsatt händelse borde och kunde nied allt skäl wänla. — Arbetsrum i Grufworna äro tillräckclige för mer än 160 Kolhuggare, dä wi nu ej äga mera än 8o till 90 stpckcn. — Hwad skillnad j Gruswans afkastning upkommcr ej härwid! Betjening, kostsamma wägars underhäll, Broar, samt 5 Cld - och Luft Machiners drift af 7 stpckcn, som Gruswans Jnteressenter uhbpgdt, Prämar m. m. mäste allt bekostas och underhällas för den Kol - »plägning, som nu wcrkställes med 80 n 60 Kolhuggare, dä c) mera kostnad fordrades om Le moro twä gänger mera till antalet.
Sedan Kongl Maj:t här ofvan i Nåder föreslagits att de hittills af Nionde Hufvud-Titeln utgångna summor af 2,800 R:dr för Bergs-Scdiolan i Fahlun och 5,oooR:dr till ersättning för jordförluster genom Canal-anläggningar, skola öfverfljttas, den förre till Andra och den senare till Åttonde Hufvud-Titeln, så uppkommer en motsvarande besparing af 7.232,200: — TI auspoi t 7,232,200: m Kongl. Maj. ts Nådiga. Propos. N.-o 2. Transport 7,800 R:dr på NiondeHufvudTiteln; mea Kongl. Muj:t anser nödigt och nyttigt, att använda så väl denna besparing, sorn ytterligare 20,200 R:dr eller tillsammans 28,000 R:dr till förhöjning af anslagen för Afvittringarnas fortskyndande i Rikets Norra Provincer och utflyttningsunderstöd vid egoskiften, enligt den serskilda Nådiga Proposition i detta ämne, som kommer att till Rikets Ständer afgå; hvarigenom Nionde Hufvud-Titeln på det hela ökes med 20,200 R:dr och föreslås att vid Statsregleringen bestämmas til • 7 232>2oo: \ 133,600: Transport • • . 7,305,800; io8 Kongl. Majds Nådiga Propos, N.-o 2. Transport Tionde Hufvud-Titeln : Militaireoch Försvars-verket till Sjöss. Nuvarande anslag R:dr . • 1,039,023: 38: G. med 15,- o35 t:r spannmål, inbegripna under pen ni ligelöner å 6 R:dr och 9549 t: r spanmål in natura, och dessutom af öfverskotten på Statsverkets inkomster 100,000: tillsammans 1,139,025: 38: 6. 7,365,800: — Transport 7,3G5,8oo: Kongl. Maj;ls Nådiga Propås.
Dessa försök hafva väl i sin mån bidragit till det åsyftade ändamålet, men så hafva ock fattigbidragen blifvit nära fördubblade, hvilket förhållande åter gifvit anledning till önskningar om mera ändamålsenliga åtgärders vidta Femån-Berättelse för Westmanlands Län. ^ 34 gande, för att det ännu fortfarande tiggeriet mätte kunna upphöra. Bidraget till fattigförsörjningen utgör nu, enligt tabellen, 2,000 R:dr Banko, utom de understöd, som ifrån Sala grufva och andra ad pios usus donerade fonder årligen distribueras, efter särskilda föreskrifter. Ordinarie räntan af Bergsmansjorden utgöres derigenom, att Bergsmännen äro förpligtade, alt i och för Silfververkets drift hålla hästar och folk att forsla malm, utgöra höleverering och ökedagsverken. Den vidfogade tabellen utvisar diverse onera och andra allmänna besvär. Stadens Intrader bestå af arrenden för 3:ne qvarnar, Norr-KiRta hemmansränta, marknadsståndsoch platspenningar, arrende af Nora Allmännings ängar, Sundsbacka fiske, Kyllinge stamp, Stadsträdgården, gerningsören m. m. Dessa medel användas till stadens allmänna utgifter, anordnas af Magistraten samt förvaltas och redovisas af den år i8a5 den 1 April af Bergsrätten, efter vederbörandes hörande, konstituerade Sjumanskammaren. För att fylla atla utgifter uttaxeras det bristande i föreskrifven ordning, och uppgår uttaxeringen till ett belopp af circa 2,5oo R:dr B:ko årligen. Om stadens Sparbank är redan förut här taladt. Under sistförflutne qvinqvennium synes folkets bildning och sedlighet hvarken hafva tilleller aftagit; men några gröfre brott hafva icke inom stadens jurisdiktion förekommit. 3:o. Arboga. Sedan sista Berättelsen afgafs har stadens läge icke undergått någon förändring, och fortfar jemväl det i afseende på åns uppgrundning i samma Berättelse omförmälda förhållande. Aidkommande åbyggnaderne härstädes, så äro de, med undantag af Kyrkorne, Rådhuset och 4 andra stenhus, allesammans af träd uppförde och underhållas i allmänhet väl.