Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Departements-chefens i enahanda syftning nu afgifna förslag till blifvande fartygsbyggnader för nästa statsreglerings-period, hvilka dock, i an - 24 Stats-Utskottets Vildt ande N:o 85. seende till otillräckligheten af påräkneliga tillgångar, funnits böra inskränkas till det mest nödvändiga, har Kongl. Maj:t äskat, att till nybyggnad och fullständig komplettering af dels en ångfregatt af bästa modell för maskin om 800 nominela hästkrafter, beräknad att kosta 2,009,300 It:dr, och dels 4 st. kanon-ångslupar, medel måtte beredas på följande sätt, nemligen, att, då af nvssberörda för ångfregatten beräknade kostnadssumma skulle under nu instundande statsreglerings-period behöfvas två femtedelar eller R:dr 803,800: — men det å femte Hufvudtiteln under rubriken »Materielen» uppförda anslag till flottans nybyggnad, 162,000 R:dr årligen, eller för alla tre åren . 486,000: — icke kunde utöfver kostnaden för omförmälda jemväl under samma tid till nybyggnad afsedda 4 kanonångslupar å 110,000 R:dr för hvardera, eller tillhopa . 440,000: — härtill bidraga med mera än 46,000; — den efter afdrag häraf återstående summa af R:dr 737,800: — måtte af Rikets Ständer beviljas såsom extra anslag, att under åren 1862 och 1863 utgå med hälften, eller 378,900 R:dr årligen. Ehuru förevarande nådiga framställning onekligen afser ett för sjöförsvarets utveckling vigtigt ändamål, hvars befrämjande äfven Utskottet finner önskligt, förekommer dock härvid den hufvudsakliga betänklighet, att
De öfriga Representanterna hoppas jag likväl icke af honom kunna förledas, att missförstå dess stadganden. Herr Hjerta fortfar: ”Om icke Rikets ”Ständer med förtroende kunna aflemna ”de biträden, hvilka af Folkets näringsflit ”utkräfvas, till befordrande af Samhällsin”rättningarnes fullkomnande oall förbät”trande, är det ej blott en rättighet, utan ”en sann pligt, att endast afgifva, hvad till ”de nuvarande Statsinrättningarnes tarfliga ”underhåll nödvändigt erfordras; all annan ”åtgärd vore en glömska af hvad man är ”skyldig föregående Ständer och sig sjelf.” Huru är det möjligt, att framställa en sådan supposition, och deraf draga en slutföljd, då man, såsom Representant, sjelf äger anspråk på förtroende; äro icke i våra Grundlagar de former noggrant bestämda, under hvilka Rikets Ständer hafva fullkomlig granskningsrätt genom tillgång till StntsRådets Protocoller för ConstitutionsUtskottet? Finnas ej lagar och straffbestämmelser för de tillfällen, då Konungens Rådgifvare i sina rådslag icke iaktta - Den 12 Januari!. 335 git Rikets sannskyldiga nytta. Jag anser derföre Herr Hjertås förutsättning, om ock yttrad utan tillämpning på närvarande Styrelse, både opassande och otillbörlig; men då Herr Hjerta i nästa moment yttrar sig: ”Äfven i detta afseende vore det såle”des vigtigt, att hafva beslutat, det högst ”nödvändiga Bevillningsbeloppet innan den ”i4 Mars innevarande år;” så har han sjelf gifvit hänsyftning åt den föregående perioden, på nuvarande Styrelse, och dess yttrande är då rent af Grundlagsvidrigt.
Prot. 1840. 8 Smil. s6:te Haft. 3 18 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N;o toj. beroende af Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, synes det icke finnas någon skälig anledning att befara missbruk af hvad i denna del är medgifvet. Någon allmän bestämmelse om afstånden emellan skjuts-stationerne anser Utskottet icke böra ega rum, då de måste lempas efter vägens mer eller mindre svära beskaffenhet, och andra locala förhållanden , äfvensom någon framställning derom, i sammanhang med förevarande förslag, synes icke vara nödig, då denna angelägenhet hörer till de serskilda regleringar , som böra ankomma på vederbörande local-myndigheter. Utskottet kan icke eiler understödja förslaget, att en entrepreneur, efter en tillända!upen contracts-period, må, då han behörigen fuligjoit sina åligganden, vid förnyad entreprenad, ega företrädesrätt att den öfvertaga , emedan ett sådant vilkor möjligen kunde verka menligt på den täflan till nedsättning af skjutskostnaden, söm man bör vara angelägen att framkalla, och hvilken man bör förutse mera vidsträckt, i den mon inrättningen vinner stadga genom erfarenheten. Tili följd af detta allt, anser sig utskottet böra vidblifva det förut afgifna förslaget om entreprenader för gästgifveri-, hålloch reserv-skjutsen, samt ordningen och vilkoren dervid, utom hvad beträffar 5:te och io:de punkterne, för hvilka Utskottet, af ofvan uppgifne skäl, får föreslå följande förändrade lydelse: 5. mom.
Af vida större betydelse voro kapten-löjtnanten (sedermera amiralen grefve) Lütke’s173 med synnerlig omtanke och vetenskaplig insigt ledda sjöfärder till Novaja Semlja somrarne 1821, 1822, 1823 och 1824. Beskrifningen öfver dem bildar ännu en af de rikhaltigaste källskrifter för kännedomen om denna del af polarhafvet. Men då ej heller han på något ställe framträngde längre än sina föregångare, så ingår en redogörelse för hans resor icke i planen för den historiska delen af detta arbete. Friedrich Benjamin von Lütke, född 1797 i S:t Petersburg. Bland ryska resor må här ytterligare anföras: Styrman Ivanows resor 1822–28, hvarunder han kartlade kusten mellan Kara-floden och Petschora genom färder till lands i samojedslädar. Pachtussows resor 1832–35.174 Köpmannen W. Brandt och forsttjenstemannen Klokow i Archangel utsände 1832 en ganska omfattande expedition från denna stad dels för att åter upptaga sjöförbindelsen med Jenisej, dels för kartläggning af Novaja Semljas ostkust och för hvalrossfångst derstädes. Tre fartyg användes för ändamålet, nämligen en karbass175 bemannad med 10 man, deri inberäknad befälhafvaren, löjtnanten vid styrmanskåren Pachtussow, som förut under färder med Ivanow blifvit väl bekant med land och folk vid ishafskusten; skonaren »Jenisej» under löjtnant Krotow med 9 man, och en fångst-lodja förd af fångststyrmannen Gwosdarew. Pachtussow skulle upptaga Novaja Semljas ostkust, Krotow segla genom Matotschkin-sundet och öfver Kara-hafvet till Jenisej, Gwosdarew åter göra fångst för att betäcka en del af omkostnaderna.
Jemte meddelande, i likhet med hvad vid föregående stats-revisioner iakttagits, af en tabellarisk öfversigt utaf de under revisionsåren skedda anordningar på öfverskotten å statsverkets inkomster, hafva Revisorerne, som ej funnit anledning till anmärkning emot beskaffenheten af omförmälde utgifter, de der ägt rum till föremål, för hvilka statsanslag saknats, i allmänhet erinrat, hurusom del syntes Revisorerne mindre lämpligt, alt dylika utgifter anordnades å en så beskaffad titel som den ifrågavarande, enär, i den händelse ait statsinkomsterna under ett år ej komma att uppgå lill deras iJRiksslaten påräknade belopp, anvisningar skett å icke befintliga tillgångar: hemställande derföre Revisorerne att, med undantag af sådana poster, som kunde hänföras till rubriken res tihl tioner, för hvilka eli särskildt anslag funnes å 7:de huf - Slats-Utskoltels Utlåtande N:o 18. 13 yudtitelo uppfördt, öfriga utgifter af omförmälda beskaffenhet borde anordnas under förs/cottstitcl. för alt framdeles ersattas, efter föregången anmälan hos Rikets Ständer; — och har i anledning af denna framställning Kongl. Stals-kontoret uti sin underdåniga förklaring meddelat åtskilliga upplysningar angående ofvanberörde utgiftsposter samt tillika föreslagit sådana åtgärder, hvarigenom en del af dessa på öfverskolteu hittills anvisade utgifter kunde öfverflyltas på hufvudtitlarne medelst uppförande derå af motsvarande anslagsbelopp. Utskottet, som anser ali de sålunda föreslagna åtgärderna skulle medföra reda och enkelhet vid förvaltningen af statsmedlen, ämnar att framdeles i sammanhang med slatsregleringen utlåta sig i anledning af Kongl.
Men säkert är att han nu bar en så djup afsky för all oloflig handel, att han, efter den förfärliga händelsen med tulljakten, skydde den som pesten och högst ogerna inlät sig i samtal om detta ämne. Birger hade för öfrigt uppnått den ålder, då mannen visligen behåller för sig sjelf sina tankar, synnerligt i ämnen, som röra staten, eller åtminstone yttrar dem med en viss försigtighet. Rosenberg deremot, ung och varm, älskade ej denna mannaålderns ofta dyrköpta egenskap; och för att ej på något sätt såra sin gäst genom tystnad, fortsatte han samtalet, men yttrade sig blott i allmänhet. ”Jag ser hur det är,” sade kaptenen leende; ”men innan vi alldeles nedlägga ämnet, vill jag upptaga en fråga, den jag känner mig öfvertygad att vi måste betrakta lika: jag menar den småaktiga noggrannhet, hvarmed en väl dresserad tullsnok till punkt och pricka fullgör sin tjenst, då han äfven roffar till sig de smulor, armodet skrapat tillsamman. Dessa slags beslag, hvilka isynnerhet lämpa sig för gränsen, återfinner man också der i talrikhet. Man tänke sig en fattig familj, en stackars enka, som knogat ihop en liten sparstyfver, för att göra det stora inköpet af några alnar tyg till en klädning, ett par skålpund kaffe, en sockertopp, m. m. För att göra handeln så mycket indrägtigare, skall den ske i Norrige, der priserna äro billigare och utomdess vinsten på mål och mått ger en icke obetydlig förmån. Nu rustas till Fredrikshallsfärd. Man prutar, handlar och ger sig med stor belåtenhet på hemfärden. Men då kommer sorgen; ty i hvarje buske, om resan sker landvägen, anas att en sporrhund skall framtitta; och sker färden på sjön, så fruktar man att se honom uppdyka ur vattnet. Farhågan är icke öfverdrifven: innan man vet ordet af, står han der lifslefvande och kniper, på kunglig majestäts och kronans vägnar, hela den lilla frukten af mången dags bekymmer och möda. Men stannar det härvid? Visst icke!
N:o51, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster; N:o 219, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt. N:o 51, Litt. A; N:o 220, i anledn. af väckt motion om vissa Kyrkoherdar och Skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spanmåls utgörande in natura, m. m. Stats-samt Allmänna Besv.- och Ekon.-Utskottet: N:o 18, i anledn. af väckte förslag till en förändrad organisation af Landtförsvaret. Bevill nings-Uts kottet: N:o 14, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de tullbevillningen. Lag-Utskottet: N:o 33, i anledn. af väckt motion, ang:de förliknings-komitéers inrättande. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmälde att Riddarh.Utsk:s Ordf. till honom aflemnat en Promemoria af följande innehåll : Uti det prot:s-utdr. för d. 24:de och 2ö:te sisth Maj Riddarh.- Utsk. erhållit, med underrättelse om H. R. o. Ad:s beslut ang:de Instruktion för Direktionen och Riddarhusets Tjenstemän, förekommer, efter det de uti Utsk:s förslag till Instruktion af H. Ståndet gjorde förändringar blifvit uptagne följande mening: ”För öf”rigt förklarade R. o. Ad., att det ifråga om l 'i:de § ang:de 420 Den 15 Juli. ”Pensioneringen af Riddarhusets Tjensteman fattade beslut, Vicke skulle ega retroactiv verkan i afseende på Riddarhu”sets nuvar:de ordinarie Tjenstemän”.
Slutligen har, i öfverensstämmelse med föreskrifterna i Kongl, brefvet den 1 Februari 1859, den post, som två gånger i veckan öfver Åtvidaberg och Gammelby fortskaffas emellan Linköping och Westervik, ena gången i veckan vintertiden gått så - — 41 — som paketpost och, i Linköping förbunden med öfriga paketposter, lemnat tillfälle för paketsändning till och från Gottland medelst postångfartyget »Polhem», hvilket fartyg under vintermånaderna uppehåller postförbindelsen emellan Gottland och fasta landet. § 2. Sedan Cheferne för svenska och norska postverken uppgjort underdånigt förslag till förändrade bestämmelser rörande postförhållandena emellan Sverige och Norge, har Kongl. Majit under den 15 November 1859 funnit godt i nåder utfärda en författning, hvarigenom dels frankeringsfrihet vid brefvexling emellan orter inom de förenade rikena blifvit införd, dels stadgats, att emellan Helsingborg och Svinesund borde hvarje vecka vintertiden fram och åter sändas en tredje post, hvilken post likväl först under år 1860 kunnat träda i verksamhet. Till följd af sistnämnda anordning samt den i 28 § af åberopade nådiga förordning meddelade föreskrift, att Norges utrikes brefvexling vintertiden borde i allmänhet minst 41 månader af året fortskaffas öfver Sverige, har svenska Postverket af norska transitobrefvexlingen också tillskyndats en väsentligt ökad inkomst, hvilken år 1858 utgjorde 41,011 Ridr 72 öre, men år 1859, derunder Norge största delen af vintren underhöll direkt postångfartygsförbindelse med Danmark, nedgick till 20,501 R:dr 44 öre. Post-verkets inkomst häraf för år 1860 belöpte, enligt räkenskaperna, till 36,847 R:dr 89 öre. § 3.
Då dertill kommer, att de ifrågavarande utdragen, hvaraf tre exemplar i behörigen styrkta afskrifter skola till det blifvande Riddarhus-Utskottet öfverlemnas, äro med särdeles redighet och åskådlighet uppställda, anser Direktionen sig ega giltiga skäl för framställandet af den åsigt, att genom tillgång till dessa utdrag ändamålet af Stamtaflornas hållande i fullständigt skick bättre uppnås än medelst de nu från presterskapet direkte till Riddarhuset ingående förteckningar, samt att något lämpligare sätt för sagde ändamåls vinnande är det nu ifrågasatta, svåligen torde kunna utfinnas. Det torde nu återstå att tillse, huruvida med förslagets utförande några olägenheter kunna vara förknippade. Såsom en sådan måste då först och främst framhållas den omständighet, 13 att de ifrågavarande utdragen äro ett annat embetsverks tillhörighet och skola derstädes förvaras, så att, om förslaget vinner Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, de handlingar, hvarpå genealogierna hufvudkakligen sig grunda, icke vidare komma att finnas i Riddarhusets eget förvar, och derstädes alltid vara tillgängliga. Men denna olägenhet torde dock ej böra tillerkännas en sådan vigt, att förslagets antagande fördenskull bör afstyrkas, helst vid betraktande deraf, att tillgång till de ifrågavarande handlingarne lätteligen erhålles vid förekommande fall, hvilka ock mera sällan torde inträda, sedan anteckningarne å genealogierna en gång blifvit verkställda, en förutsättning, som vinner stöd af hvad erfarenheten gifver vid handen i afseende å behöfligheten att efter uppgifternas införande å Stamtaflorna återgå till de förteckningar, hvarifrån de hemtats. En ytterligare olägenhet förefinnes deri, att genom det föreslagna förändrade sättet för stamtaflornas komplettering det dermed förenade arbete i högst betydlig mån förökas.
Då för det första icke någon anmärkn. är tillagd rättighet att komma under TJtskrs pröfning, såvida Ståndet icke antager den för dess gemensamma tanka, hvilken stor controll ligger icke redan häruti emot vådan af öfverraskning! Och dessutom, antaget, att alla fyra Stånden skulle låta öfverraska sig att för gemensam tanka förklara, hvad de vid närmare besinning kunde komma att ångra, så återstår ju likväl frågans hufvudsakliga afgörande; och mellanliden intill en kommande riksdag måste väl vara nog för att grundligt öfverväga, hvad man beslutat, och rätta sig, i fall man finner, att förhastande ägt rum. Ytterligare återstår nu i sista rummet Konungens veto. Kunna väl större controller begäras? Men, det må med dessa förhålla sig huru som helst, någon domsrätt öfver R. St. har grundlagen icke någorstädes tillerkänt deras Constit.Utsk. Det kan icke framstå såsom annat än högst en compromiss emellan ett Stånd och dess Talman, då dessas tankar äro skiljaktiga; men då de äro Öfverensstämmande, må Constit.Utsk. icke föreställa sig, att det deröfver äger något att döma. Utan den ringaste rättighet således att bedöma, om de äro grundlagsvidriga eller icke, är det Constit.Utskts grundlagsenliga skyldighet att till sammanjemnkning upptaga de tankar, hvilka, af Talmannen föredragna under propos. och af Ståndet såsom gemensamma antagna, blifva till Utsk. remitterade. Skulle genom en oviktig uppställning i expeditionen eller dess utskrifning felaktigheter uppkomma, kan sådant naturligtvis anmälas till rättelse; men derutöfver äger Constit.Utsk. icke det ringaste att vidare skaffa med RiksStms beslut, än att ställa sig dem till efterrättelse. Utsk. måste således till sammanjemnkning upptaga BorgareStts gemensamma tanka; och det är vid Utskrs uraktlåtenhet i detta afseende, som jag fäster mig. Det är icke fråga om, huruvida resultatet i sjelfva saken då blir bättre; men det är mot det yttrande afUtsk., att det icke kan upptaga BorgareStts tanka, som jag protesterar. Det är mot detta försök att hålla R.
Ut - Den r Majk. 19) Utdrag af protocollet, hället bos Hederwända Bonde-Ständet den r Maji i8r^. S. D. Upplästes det af Expeditions» Utskottet författade Pcojeck till Riksens Ständers underdåniga skrifwelft till Kongl. Majit, angående Bränwinsdränningens inställande, och af Bonde-Sräudet godkändes. kx krotocollo, O. örilikman. Utdrag af prstoeslket, hället bos Hederwärda Bonde-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den i Maji eser. S. DRemitterades: Till Lag»Utskottet: Riksdags, Fullmägligc Lars Swens sons frän Skaraborgsoch Anders Larssons fran Elfsborgs Län ingifne Memorialer, angående upphäfwande af bördsrätten, jemte Iohan Olsson Long bergs frän Gefleborgs Län i samma amne afgifne skrifteliga yttrande. Till Allmänna Beswärsoch LksnsmieUtstottet: Riksdagsmavnen Swen Pehrssons fran Christianstads Län ingifne Memorial, angäende frälsehemmans deltagande i Hälloch Reserve-skjuts, samt öfrige vnera, lika med andre hemman. Vt Lpn klx krotocollo, E. Lrlnkmsn. Bihang. Nro »Z. Stdr - »94 Den r Maji. Uppläst hos Ridd. och Adcln d. l Ma//. Preste-Skändct den i s » - Borgare-Skandet d. i Bolide-Ständet den i s Stormägtigste 2lilcrnndi§fte Lonungl ^enom atssilliga inlemnade Motioner har hos Riksens Ständer kommit under öfwer! Mmng, huruwida icke i afseende pa den nöd, som synes hota Fäderneslandet antingen med en fullkomlig Spanmalsbrist eller åtminstone med en omättlig uppstegring af Spanmalspriset, bränwinsbränninaen genast matte kunna öfwer hela Riket inställas.
Naj iLsZ, anmält, att, enligt bisogad lorteclining pä de so, sandingar, srän Ovillig sädan Helgonskyld till Kloekars utginge, lc>^ kunno,' livin skulle kunna kill sörenämnde Köningslond ansläs, voll Käroverks-Komiteen, i sitt rinderdäniga Letänkands (lon 20 December 1828, Idlund ullgängarns sö>' det tillämnade K^mnasium i Kunds 8til't, upptagit nämnde spanmälslrelopp, säsonr disponibelt sör Käroverkens löneförbättring, ovli Kongl. Naj:t samt Ilikets 8tänder, i ösverensstämmelse dermed, jon,viii beräknat tillgängarne, dä ökade anslag sör deni vid 182g oell i83/s ärens kiksdagar äskades oelr beviljades; sä bade Kongl. Naj.t den 22 December >83, enligt Käroverks-Komiteens sörslag, beslutat inrättandet as en Katbedral-8kola i Kund, samt uppskjutit anläggningen ak ett K^mnasium i 8ölsvitsl)0rg, till dess sig visat, örn ej det8anrina 1,8, igenom blesve ösverklödigk, oelr den sr 8eptember i833 i ljäder anbelallt Konsistorium att, i ett sammanbang, ansöra, livad i afseende pä sörenämnde ak' Kikets 8tänder jemväl päräknade oelr kör 8tistet8 Käroverk oumbärliga tillgäng linnde vara att iakttaga. 8edan Konsistorium den 3 December
Nämnde belopp öfverstiger väl betydligt de tillgångar af försäljningsmedel för byggnader, som, enligt hvad i det föregående är omförmäldt, ansetts kunna blifva för ändamålet påräkneliga; men Kongl. Maj:t förmodar, att genom noggrann hushållning med de för kronans hus och byggnader i hufvudsladen å Sjunde hufvudtitelu aaslagne medel, samt omsorgsfullt anordnande af de arbeten, som dermed skola bekostas, utväg kan beredas, att, efter hand, af detta anslag använda medel äfven för nu ifrågavarande byggnadsföretag, hvarjemte tillfälle förefinnes, att dertill jemväl anvisa någon de! af befintliga besparingar å nyssnämnde hufvudtitel. Då, enligt hvad sålunda i det föregående är vordet framställdt, det skulle blifva möjligt att, utan lån eller serskilda anslag åstadkomma nu ifrågavarande byggnad, hvarigenom, utom den nytta det allmänna deraf konnnc att hemta, den derför afsedda plats, som i anseende till sitt läge, icke lämpligen synes böra af staten lemnäs obebyggd och i det skick, hvaruti den nu befinnes, blefve använd på ett serdeles passande och till prydnad för hufvudstadeu ledande sätt, har Kongl. Maj:t ansett Sig skäligen kunna antaga, att Rikets Ständer, under sådane förhållanden, icke skola vara obenägne, i hvad på dem ankommer, medverka till dea uppgjorda planens utförande, samt staten för de byggnader, hvilkas försäljning borde ifrågakomma, Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N:o 10. 37 skulle erhålla full ersättning uti den nya byggnaden, hvilken komme att i värde vida öfverstiga de nyssnämnde, samt lemna nödigt utrymme icke blott för de behof, hvartill desse nu äro använde, utan äfven för andra ändamål. Med anledning häraf har Kongl. Maj: t således velat härmed föreslå Rikets Ständer: att Kongl.
Att medgifva eller tillstyrka någon styckning eller försämring af denna, så i afseende på Magasinssom Bränneri-rörelsen högst oumbärliga Egendom, anäer Stals Utskottet leda till en oersattig skada för MagazinsInrättningen och må hända åstadkomma stora hinder för verkställigheten af de åligganden, som äro och kunna blifva denna Inrättning uppUragne. *1220 Stats-Utskottets Betänkanden'. Den tomt, om hvars utbyte fråga blifvit Vackt, skall vara alldeles oumbärlig för upplag af Stenkol och andra förnödenheter för Branne» riets bedrifvande, hvartill dessutom toinmerj att flere Byggnader äro å Tomten uppförde,' som alla behöfva begagnas till förvarande af Inventarier och Materialier för Magazinens och. Bränneriets behof. I öfrigt skall denna Tomt, till hvars strand stora Fartyg kunna flyta, vara ganska väl belägen för Magazinens eller Tork-Inrättningars uppförande, deraf MagazinsInrättningfin, i följd af deså' utvidgade omfatt-* ning, och nödvändigheten att Sädeslagren komina att bestå af torkad Spannmål, så vida ändamålet att bereda ständige upplag för inträffande undsättningar skall kunna vinnas, blifver i. verkligt behof. Utom de olägenheter och hinder för Bränneri-rörelsen, och den uppenbara skada, som komme att tillfogas Magazins* Inrättningen genom ifrågavarande Tomts öfverlåtelse, anmäler Magazins-Directionen, att, aå framt den föreslagne reservoiren å Tomten skulle anläggas, vore det icke möjligt att med JBränvins-bränningen fortfara, emedan vattniét, sorn på ungefärligen 100 alnars afstånd från Tomten uppfordras till afverkningen, blefve genom orenligheten förskämdt och för Bränvinsi bränningen alldeles odugligt.
Talg, 5 öre per skålpund; Palmitin, 6 öre per skålpund; Stearin och Margarin, 10 öre per skålpund; Metaller: Oarbetade, Latun och Trådband derunder inbegripne, 2 R:dr per centner; Ost, 5 öre per skålpund; Ris, oskalad eller Paddy, 50 öre per centner; Salt, oraffineradl, Kok-, Bergoch Glauber-, vattenfritt, skulle, enligt Ståndets beslut, få tullfritt införas; Silke, rått, ofärgadt, 50 öre per skålpund; Strup, alla slag, 4 öre per skålpund; Smör, 3 öre per skålpund; Soda, eller kolsyradt Natron, 25 öre per centner; Spanmål: Omalen: Bohvete, 1 9 öre, Hafra, I 9 „ Hvete, i 12 „ Kara och Mall, 9 „ Limér, I r 9 „ Råg, \ 12 „ Vicker, i 12 „ Ärter, / 12 „ Malen: Gryn och Mjöl, per centner, 30 öre; Spetsar, Uddar och Blonder; Silkesoch Linne-, per skålpund, 7 R:dr 50 öre; Andra slag: likasom Utskottet föreslagit; Stearin: 8 öre per skålpund; Strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten, ej specificerade: 525 Andra slag, per skålpund, 1 R:dr 50 öre, intill 1859 års slut; sedan 1 Riksdaler; Talg, per skålpund, 5 öre; Tenn: oarbetadt samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet, per skålpund, 5 öre; Tobak: Oarbetad: Blad och stjelk, per skålpund, 22 öre; Arbetad: Cigarrer, per skålpund, 1 R:dr 80 öre; Karfvad: lika med Utskottets förslag; Malen eller Snus: per skålpund, 55 öre; Spunnen eller Negerhead, per skålpund, 35 öre; Stänger och Karotter, per skålpund, 60 öre; Träd: