Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågan om ansvarspåföfjden för det begångna tjenstefelct tillhörde Hofcancelleredj eller Ministern för utrikes ärenderna, och det vore besynnerligt, om man ville pålägga föredraganden för financeärenderna ansvar för hvad sorn kunnat tilldraga sig utom hans föredragning. Jag bestrider icke återremiss, men anhåller, att, i fall den beslutas, dessa mina anmärkningar må få åtfölja. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: I hufvudsaken är jag förekommen af Ilr Frih. Rantzou; men i anledn. af Frih. ISoyes erinran, att det icke skulle angå föredraganden för financeärenderna, att Hr Ehrenhoff bibehållits i sin tjenst, får jag endast fästa uppmärksamheten dervid, att i sådant fall ett fel måste hafva blifvit af Gon^tit.Utsk. begånget, då Utsk. icke infordrat det prot. uti ministeriella ärender, som sannolikt blifvit hållet i anledn. af väckt fråga om Hr Ehrenhoffs skiljande från tjensten. Jag finner således ett ytterligare skäl till återremiss deruti, att tillfälle bör beredas för Utsk. att äska delfående af berörde prot., hvarefter man kan bestämma, huruvida icke anledning kan förefinnas till anmärkning i detta fall emot utrikes Statsministern. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Om Gen.consul Ehrenhoff vöre bland de personer, som hörde under Constit.- Utsk:s domsrätt, hade Frih. Rantzou rätt i sitt påstående; men då Utsk. icke har att göra med Hr Ehrenhoff, utan Den 3o J un i f. ra. 347 (endast med den Statssecret, emot hvilken anmärkn:san!edn. blifvit riktad, torde frågan få ett annat utseende. Det är denne rådgifvare, som Utsk. ansett icke hafva begått någon oriktighet i denna sak; och det är uti förklarandet af ett sådant omdöme, dervid jag anser RiksStm vara skyldiga att stadna, som jag tror, att Utsk. handlat i öfverensstämmelse med sin pligt. Frih. Rantzou har yrkat återremiss af mentor.
Det är af sådan anledning, och till förekommande af de omdömen, som möjeligen härom skulle kunna fällas, som Utskottet ansett nödigt , att Öfver dessa Punkter ingå uti mera detaillerad vederläggning, än till äfventyrs i sig sjelf varit behöflig; lieldst Utskottet tror sig böra förmoda, att hos den upplysta delen af Allmänheten, någon villrådighet i begrepp, genom sådana förslag, ej kan väckas. Beträffande sluteligen den af Herr Kamfereraren Stråle enligt 3rdje Punkten gjorde hemställan, om en oinskränkt Publicitet af Bankens Bokslut; hvilken af flera anförde skäl , och i synnerhet till utrönande, i hvad mån grundad anledning till ofvananföfde Förslag sig företedt, anses vara nödig och nyttig; får Banko-Utskottet i den delen vördsamt åberopa dess afgifne Utlåtande öfver Herr Förste Archiatern och Corn. Den 2 Juli. 395 Commendeuren von Schultzenheims, blott i afseende på Vexel Banko-Skulden, gjorde framställning. Stockholm den 13 Juni i8l5‘ ■På Höglofl. Biddersk. På Hög v. Prest Stån och Ad. Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar Jofu Hen. Gyllenborg. E. A. Almqvist. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilcke. Daniel Andérsson. G. Helsingius. Uppläst hos Högiofl. Ridd. och Ad. den 2 Juli, Hrtgvörd. Prest-Ståndet don 2 Vällofl. Borgare-Ståndet den 3 Hederv. Bonde-Ståndet den 2 . Riksens Högloft. Stånders StatsUtskotts Betänkande, angående Borgmästaren Harn bred Memorial om de Rotskiften, sorn varit nyttjade af Söderhamns Gevärs-Factorits Betjening och Arbetare. Vällofl.
En^sådan jemnad och förkortad förbindelse med jernvägen har man ansett sig kunna åstadkomma medelst anläggandet af en, så vidt möjligt är. linierät landsväg för direkt trafik från sjön Bolmens östra strand först till Ljungby köping och vidare derifrån öfver Wäraboda in - 166 Motioner i Preste-Ståndet 1865, N:o 75. till Wieslanda station å södra stambanan af Statens jernvägar; utgörande den föreslagna vägens längd inalles fyra mil. Till förverkligande af detta förslag, som för orten nära nog antagit natur af en lifsfråga, och hvarom redan sistliJne riksdag motion af mig väcktes, hafva ett större antal fastighetsegare och andra personer inom häradet förenat sig till ett bolag; och har Chefen för södra vägoch vattenbyggnadsdistriktet, Majoren och Riddaren A. Remmer till förevarande vägbyggnadsarbete upprättat plan jemte kostnadsförslag samt i ämnet afgifvit ett med sakkännedom, insigt och klarhet affattadt betänkande, som varmt förordar det ifrågasatta väganläggningsföretaget. — Ovedersäglig är ock den fördel, som medelst denna väganläggning kommer att tillskyndas icke allenast det allmänna genom ökad trafik på södra stambanan, utan äfven sydöstra delen af Westbo härad i Jönköpings län samt norra och mellersta delarne af det i afseende på kommunikationer särdeles vanlottade Sunnerbo härad af Kronobergs län; och af ännu större och allmännare vigt skulle ifrågavarande väganläggning blifva, derest ett inom Östbo härad af Jönköpings län väckt förslag, att medelst båtfart å sjön Widöstern och kanalisering af Lagaån sammanbinda köpingarne Wernamo och Ljungby, framdeles kunde komma till fullbordan.
Memorial, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 6, öfver väckta motioner om ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att hygga och underhålla vägar och broar. Ridderskapet och Adeln har vid föredragning af nämnda betänkande funnit för godt att till Utskottet återförvisa tre punkter af detsamma, hvarigenom Utskottet hemställt, dels att Riksdagsfullmägtigen Gustaf Rjerkanders från Skaraborgs län motion (N:o 151) icke måtte vinna bifall, dels alt hvad Riksdagsfullmägtigen J. Rundbäck från Göteborgs och Bohus län föreslagit rörande åläggande för fabriker, verk och inrättningar att, vare sig in natura eller med penningar till vägars anläggande och underhåll bidraga, icke måtte till någon Rikets Ständers ålgärd föranleda, dels och att sistnämnde tnolionärs yrkande om skyldighet för säterierna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län att deltaga i vägrödjning och brobyggnad icke heller måtte bifallas; men, efter hvad Utskottet tillbandakomna protokollsutdrag utvisa, hafva Presteoch Borgare-Stånden gifvit sitt bifall till Utskottets afstyrkande utlåtanden i berörda tre punkter, och, enär vid sådant förhållande de förslag, liv; rom fråga är, måste anses hafva förfallit, har Utskottet icke vidare åtgärd att vidtaga, än ali della förhållande jör Ridderskapet och Adeln tillkännagifva. Slockholm den 27 Oktober 1863. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-U (skottets Memorial Jil 36. 7 N:o 36. Anie. till Eip.-Utsk. dea 27 Okt. 1863, kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss utaf två punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 12, rörande väckta frågor om förändring och förklaring af gällande stadganden angående skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgärdsoch andra i 26 Kapitlet Byggning a-Balken omförmälda allmänna byggnader.
Beflude måste så framt fogden skall kunna fullgöra ifrågavar. betalningsskyldighet, förse honom med en beständig kassa, hvilket jag icke anser vara lämpligt, enär upbördsverket alltid bör så vara ställdt, att några kronans medel icke finnas annorstädes än i Landtränteriet förvarade, med mindre att nödvändigheten för något serskildt högst angeläget fall, härifrån påkallar undantag på någon kortare tid. Den andra anmärknm är den, att StatsUtsk. icke upgifvit bur och på hvad sätt eller genom hvilkens försorg fogden skall få del af det utslag af öfverrätten, hvarigenom den tilltalade antingenblifvit befriad från skyldighet att utgifva ersättning till vittnen, eller fått en sådan ersättningsskyldighet sig ålagd. Fogden kan emedlertid icke rimligtvis förpligtas att sjelf förskaffa sig del af ett sådant utslag och en föreskrift, huru det bör komma honom tillhanda, är således af nödvändigheten oundvikligen påkallad, innan man kan ålägga honom att utslaget till verkställighet befordra. Den tredje anmäkmn synes mig vara den, att fogden ålägges här ett ytterligare upbördsbestyr till de många lian redan innehar. Motionären känner lika väl som jag de mångfaldiga göromål, hvarmed fogdarne i allmänhet äro öfverhopade, och hvari tillökning stundeligen inträffar, utan alt man för detta ökade besvär tänker uppå, alt gifva dem någon slags vedergällning. Det sysslande, som här föreslås att ålägga fogdarne, är verkligen så drygt att de med skäl kunna deröfver sig beklaga. Det skulle tvifvelsutan kräfva en serskild upbördslitel i specialräkningen om förskottsmedlen der skola redovisas; och det säkra är, att redogörelsen, huru och på hvad sätt den än må afgifvas, alltid skall, i följd afdeflerfaldiga åtgärder, som måste för den ligga till grund, blifva med mycket besvär och tidspillan, å fogdens sida, förknippad. Vid sådant förhållande hade det måhända varit rättast af Utsk. att icke biträda motionärens förslag i någon del.
Med hänsigt härtill hade embetet låtit uppgöra ritning jemte dertill hörande kostnadsförslag, slutande sig på 103,000 Ridr, eller obetydligt mera än der för husets reparation beräknade kostnadssumma; Och hade embetet, som i underdånighet föreslagit husets ombyggnad enligt nämnda ritning med de förändringar deri, hvilka af husets ännu oafgjorda bestämmelse kunde föranledas, såsom skäl mot egendomens försäljning —• hvarmed, då fråga derom väcktes, afsågs att undvika en behöflig dyrbarare reparation samt att betäcka kostnaden för nya riksarkivs-husets inredning och tillbyggnad — åberopat dels det bristande utrymme för embetslokaler, som, efter inrättande af telegrafverket, de särskilda jernvägsstyrelserna med flera embetsverk samt utvidgning af andra sådana, numera förefunnes inom Kronans härvarande egendomar, hvilka ej heller erbjöde tillfälle att verkställa för embetslokaler ändamålsenliga tillbyggnader, dels den å sednare tiden alltmera yppade svårigheten att, ens mot ganska dryga hyresbelopp, erhålla till läge och inredning passande lägenheter för de större embetsverk, som deraf vore i afsaknad, äfvensom slutligen omöjligheten att, utan alltför betydliga kostnader, inköpa och Expedition*-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, Jfå 93. 27 till embetshus förändra privata egendomar, hvilka, med hänsigt till läge och öfriga förhålland n, vore för sådant ändamål fullt tjenliga. Rikets Ständer, som, på grund af hvad i denna fråga sålunda förekommit och af Ofverintendents-embeiet blifvit anfördt, anse, att ifrågavarande egendom för närvarande icke bör föryttras, hafva alltså beslutat, att, intilldess näst sammanträdande Riksdag blifvit i tillfälle att taga under förnyad ompröfning, huruvida någon försäljning af ifrågavarande egendom bör ega rum, samma egendom må fortfarande af E. K. Majit disponeras; och få Rikets Ständer, jemte anmälan härom, i underdånighet anhålla, att E. K. Majit täcktes till nästkommande Riksdag framställa det förslag om egendomens framtida användande eller försäljning, som E. K. Majit må finna med Statens fördel öfverensstämmande.
Det år beklagligen alltför mycket bekant, af Utskottet äfven medgifvit, och af våra fånglistor, undersöknings Protocoller och brottmålsannaler nästan dagcligen vitsordadt, hvad för - Drni 30 Augusti J. m. skråckeliga följder dea öfverdrifna hårdheten emot mindre svåra brottslingar, eller egenteligen användandet å den af spö- eller* risstraff och kyrkopligt medförer; och huru mången af ungdoms lättsinnighet, eller af andra blott tillfälliga och ouppsåteliga omständigheter i ringa mohn felagtig person, har derigenom ej allenast för alltid sjelf blifvit olyckelig, utan ock likasom tvingats att i egenskap af samhällets afsvurne fiende, blifva mästare och andras undervisare i bofstreck. Högloflige Utskottet hade, efter min tanka, utom andra tillråckeliga skäl, icke saknat en giltig och ökad anledning till undanrödjande af spö- och risstraffet samt kyrkoplikten för enkel tjufnad äfven deri, att snatteri bot är , enligt lagen fastställd för tillgrepp till belopp eller värde blott af 5 R:dr 16 sk. men hvilka, efter den gångbara myntvalvationen lätteligen borde beräknas, till minst halfannan gång mer, eller 8 R:dr 16 sk. För öfrigt må besinnas, att förvandling af böter till spöstraff, likaledes åger rum för åtskillige andra förbrytelser, såsom slagsmål, sabbatsbrott, svordom m. m.; och hvad dygd, åra och säkerhet i tankeoch handlingssätt, kan vål sedermera väntas af den som lagen såmedelst kränkt och till allt återställande förstört. Utur enahanda bevekelsegrunder med de ofvannämnda och med dem som åro oskiljagtige från en ådel philantropie,och en framskriden J)ert 50 Augusti f, m - hyfsning, hafva de flesta civilicerade nationer redan för detta visat sig angelägna, att till vårdande af mensklighetens höga rätt, mildra eller jemka sina criminal-lagar och böra vi vål längre uppskjuta att följa deras lemnade efterdömen härutinnan.
I betraktande af de härvid förekomne omständigheter, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majit, med gillande af hvad Sundhets-Kollegium yttrat, af Rikets Ständer äskar uppförande på stat af den för ifrågavarande provincial-läkare-beställning erforderliga löneförhöjning af 416 R:dr 52 sk. 10:0 Om anslag till Farmaceutiska Institutet. Under de tre senast förflutna Riksdagarne hafva Rikets Ständer, på Eders Kongl. Majits nådiga proposition, anvisat ett årligt belopp af 1000 Ridr att utgå till det i Hufvudstaden inrättade Farmaceutiska Institut och Sundhets-Kollegium har i underdånighet anmält, att Institutet under den sedan sista Riksdag förflutna tid på ett utmärkt sätt gagnat den undervisningsgren, som utgör dess föremål, äfvensom att Apothekare-Societeten fullgjort det vid berörde anslags beviljande fästade vilkor, att med lika belopp till denna undervisningsanstalt bidraga; hvadan Kollegium i underdånighet hemställt, att Eders Kongl. Majit måtte af Rikets Ständer äska, att ett anslag af 1000 Ridr årligen må fortfarande, under enahanda vilkor som hittills, få till Farmaceutiska institutet utgå. I denna hemställan instämmer jag underdånigst. li:o Örn lön på stat för en Professor vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet. Sedan Rikets åren 1844, 1847 och 18S0 församlade Ständer, på Eders Kongl. Majits
Prot. 184S, 3 Sami, i3 Haft, 1 2 Constitutions-Utskottets Memorial , N:o 26. af Herr Lagerhjelm, Pehr, 'Förslag till National-representationens ombildning’', jemväl serskildt af trycket utgifvet; af Herr G. F. Ekholm, ”Förslag till lag om val till Riksförsamlingens Yngre Kamare”, jemte deraf föranledd omarbetning af Regeringsformen; af Herr von Hartmansdorff, August, ett serskildt af trycket utgifvet ”Förslag till Svenska National-representationens ombildning”; samt af Riksdagsfullmägligen från Halland Bengt Gudmundsson, ”Förslag till lag om val till Riksförsamlingens Första Kamare”, jemte omarbetning af Regeringsformen. Herr Cederschjöld, som vill, att National-representationen skall utgöras af nuvarande 4 Stånd (blott i någon raon förändrade) och ett nytt 5:te Stånd, föreslår, att motioner och Kongl. Propositioner må kunna anmälas samt äfven Utskotls-utlåtanden, efter föregången öfverläggning, lill besluts fattande föredragas bos samtlige Stånden, församlade i Ett rum; hvaremot öfrige motionärer, bland hvilka äfven Herr von Hartmansdorff anser Riksförsamlingen böra utgöras af Fem Stånd, föreslå, att Riksdagsärendena må behandlas och afgöras i Tvänne Kamrar. Beträffande representanternes antal, vidblifver Herr Danckwardt förslaget af 1840 års Constitutions-Utskott, eller att Första Kamaren skulle bestå af 175. och Andra Kamaren af 75. tillsammans 250. Af Herr Cederschjöld föreslås, att hvartdera af de fem Stånden skulle beslå af 60 ledamöter, tillsammans 300. Herr Akerman föreslår för Nedre Kamaren 200. och för Öfre Kamaren 100. tillsammans 300. Enligt Herr Lagerhjelms förslag, skulle Första och Andra Kamrarne utgöras af 125 ledamöter hvardera, eller tillsammans 250. Herr Ekholm föreslår för Yngre Kamaren 150. för Äldre Kamaren 75. tillsammans 225. Constilutions-Utskottets Memorial, N:o 26.
N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 27 personalen, dels ock öfnings-expeditionerne med kadetter och skeppsgossar endast förslå till att utrusta och för längre eller kortare tid hålla i sjön ett och annat större samt föga talrika fördelningar af mindre fartyg, hvarå, då sådant yngre befäl och manskap, som förut föga eller alldeles icke varit öfvadt till sjös, företrädesvis, så långt utrymmet å fartygen det tillåter, kommenderas, den öfriga personalen, med ett och annat undantag, icke förr än efter en längre tids förlopp får fortsätta den mer eller mindre otillräckliga öfning, densamma på lörsta expeditionen erhållit. Detta, af brist pä nödiga tillgångar framtvingade ölningssyslem leder påtagligen dertill, att flottans personal i sin helhet aldrig förvärfvar den grad af sjömanskap, som fordras för att, vid hastigt påkommande behof af rustning, hafva den ens hjelpligt, än mindre; fullt tjenstbar; men betänkligast visa sig likväl systemets följder i afseende å officerskorpsen, hvilken, utan grundlig praktisk utbildning i yrket, icke förmår uppfylla sin sköna bestämmelse att säkert leda flottan i striden och föra den till seger. Jag har i det föregående uttalat min på ojäfvad erfarenhet grundade öfvertygelse, att en så beskaffad utbildning i sjökrigstjensten i allmänhet icke vinnes utan en tidigt börjad och sedermera fortsatt öfning, och minst kan en sådan öfning undvaras af officern, på hvilken anspråken alt vara fullt vuxen sitt kall äro och mäste vara störst. Bristen på öfningstilllallen verkar således svårast på officerskorpsen, hvilken derigenom urståndsättes att förvärfva och bibehålla den duglighet, som af densamma fordras.
I olikhet med Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-stånden, hvilka oförändradt bibehållit nuvarande stadganden om bevillnings-afdrag å ullånta medel, har Borgare-ståndet för sin del beslutat att dylikt bevillnings-aldrag bör upphöra och kapitaler beskattas i likhet med näring och rörelse. Och torde, till följd af Borgareståndets sålunda skiljaktiga beslut och så vida nämnda Stånd icke skulle vilja frånträda detsamma och förena sig i de öfriga Ståndens beslut, omröstning böra anställas på följande sätt: 4:o Den, som vill att, på sätt 3 Stånd beslutat, nuvarande stadganden om bevillningsafdrag å utlånta medel bibehållas oförändrade, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Borgare-ståndets beslut, bevillnings-afdrag å utlånta medel att upphöra och kapitaler att beskattas i likhet med näring och rörelse. § 35. 2:a mom. Vällofliga Borgare-ståndet har antagit en procents bevillning af de i 35 § 2 mom. omförmälde aktiebolag, associationer, societeter, verk, hypolheksoch andra inrättningar, hvaremot öfriga Riks-stånden bibehållit den i nämnde mom. nu stadgade bevillning af 2| procent. Med anledning af Borgare-ståndets sålunda skiljaktiga beslut torde, i händelse Borgare-ståndet icke skulle vilja frånträda detsamma, omröstning böra anställas efter följande proposition: 5:o. Den, som vill, att den i 35 § 2 mom. stadgade bevillning för aktiebolag, associationer, societeter, verk, hypolheksoch andra inrättningar skall, i enlighet med 3 Stånds beslut, bibehållas oförändrad, röstar Ja,- den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer nämnde bevillning alt, på sätt Borgare-ståndet beslutat, nedsättas till en proc. af årliga behållningen.
Till bestridande af dessa anslag, jemte öfrige, för enahanda ändamål förefallande utbetalningar, som af Fullmägtige hä - 5o: —• 4-o: —. i5o: — 6: 32. 333: 16. 5oo: — 100: *) Hvilket belopp ökes till 200 R:dr, derest den af Utskottet i ålem. N:o 76 framställda och af Rikets Ständer godkända Nej-proposition skulle i förstärkt BaneoUtskott vinna. :Banco-Ulskottets Memorial No u t. danefter beviljas, må en summa af 2,5oo R:dr vid hvarje års slut, på sätt hitintills skett, från Bankens Omkostnadsräkning till of vanberörde Dispositionsräkning N:o 2 öfverföras, under iakttagande likväl, att de tillfällen till besparing af det ena eller andra af berörde anslag, som möjligen kunna sig yppa, icke försummas. Och kommer, enligt Rikets sist församlade Ständers beslut, Notarien C. A. Strinnholm, att af den på samma Dispositionsräkniug innestående behållning, med i,o5o R:dr, i ett för allt, enligt uppgjord öfverenskommelse, godtgöras för de återstående sex årgångarne af det Register för åren r8oo—1828, sorn Strinnholm åtagit sig, att, efter så väl tids-och sakordning, som aiphabetisk ordning, utur Bankens Handlingar sammanfatta och i fullständigt skick renskrifvet aflemna. :8:o De nu varande tillfäilige föränderliga anslag, hvilkas ärliga belopp icke kan på förhand bestämmas, nemi: a) För Bankens Oonducteur, serskildt arfvode, då hans biträde vid större byggnadsarbeten och reparationer »erfordras, 40 R:dr i månaden.
Man kan visserligen tycka, att det är både följdriktigt och icke af stor betydelse om i ett land, sådant som vårt, der man svär så mycket, man svär litet mer eller mindre; men jag kan för min del likväl icke instämma i denna åsigt. Man kan derjemte icke neka, att så beskaffad som Bevilln:sFörordn:n är med sina obestämda föreskrifter, hvilka således måste föranleda tvekan vid tillämpningen, det är obehagligt, ja ohyggligt, att höra personer svära på hvad som i viss mån kan anses omöjligt att fullgöra. Jag förenar mig alltså med Frih. Sköldebrand och anhåller om bifall till hans förslag. 3'2 Den 1 April f. m. Gr. af Ugglas: Jag anhåller att Riddarh,Sekret:n mått# uplysa, i hvilka beslut de öfriga Stånden stannat. I ani. häraf uplyste undert. Riddarh.Sekrel., att numera från samtlige de öfriga RiksSt:n ankomne prot.-utdrag, rörande pröfningen af Be v i 11 n :s Ctslcs Betänk. N:o 5, innehöllo, att, i fråga om hvad Utsk. i afseende på den ifrågavarde 119 § yttrat, såväl Prestesom RondeSt. godkänt första mom. samt med afslag å livad Utsk. i sednare mom. tillstyrkt, antagit den lydelse af 119 §:n, som Frih. Sköldebrand uti sin Retänlct vidfogade reservation föreslagit, samt att BorgareSt. bifallit det första af Utslcs i afseende på denna § afgifne yttranden, men upskjutit det andra, för att pröfvas i sammanhang med. behandling af upstäldt förslag till ny BevillnrsFörordn. Gr. af Ugglas: Sedan trenne Stånd beslutat borttagande af edgången, torde vara öfverflödigt att här uptaga tiden med ådagaläggande af riktigheten i Utslcs åtgärd, hvilken torde bäst bevisas af erfarenheten om det oriktiga sätt, hvarpå Taxeringsoch PröfningsKomitéerna tillvägagått. Hvad beträffar Frih. Sköldebrands förslag, så är det af tvenne
Så väl 1851 som 1853 års Revisorer hafva anmärkt, att granskningen af Kongl. Fangvårds-styrelsens räkenskaper väsendtligen försvårats deraf, att Kongl. Styrelsens hufvudböcker stundom icke öiverensstämde med de öfver special-redogörelserna för de särskilda inrättningarna upprättade omslut, äfvensom att de sednare ofta alVeko ifrån de afslutade räkenskaperne, utan att af bufvudböckerna eller räkenskaps-omsluten någon förklaring öfver olikheten inhemtades; hvartill komine, att hänvisningar från nämnde omslut till räkenskaperna dels saknades, dels ock, der de funnes, ofta vöre ofullständiga eller felaktiga; såsom stöd för hvilka anmärkningar Revisorerna anfört åtskilliga ur så väl Kongl. Styrelsens egna hufvudböcker, som de särskilda inrältningarnes räkenskaper hemtade förhållanden; och som, pä sätt Kongl. Fångvårdsstyrelsen, öfver berörde anmärkningar hörd, jemväl medgifvit, de anmärkte skiljaktigheterna emellan redogörelserna och de deröfver upprättade omslut, äfvensom bristande eller felaktiga hänvisningar, icke äro med ett fullständigt bokföringssätt öfverensstämmande, få Rikets Ständer underdånigsl anhålla, det El. K. M:t täcktes låta i nåder meddela vederbörande förständigande derom, att vid upprättande och afslulande af så väl Kongl. Fång vårds-styrelsens, som särskilda under dess inseende stående inrättningars räkenskaper, erforderlig tydlighet och fullständighet varda iakttagne. Anslaget för skiften och afvittring ar: