Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare säger §:n: ”Förblifver något Stånd ändock vid deri mening det förut fattat, afgöres saken efter 3 Stånds beslut.” Således om deputationen af StatsUtsk. skulle hafva förevarit hos alla de 3 Stånd, hvilka afvikit från StalsUtsk:s förslag-, nemi. hos BondeSt., med inbjudning att det ville gå ifrån sitt beslut angtde summan, och instämma uti den af StatsUtsk. föreslagna, af BorgareSt. antagna summan, och deputation varit hos R. o. Ad. och PresteSt. för att förmå dessa Stånd att nedgå från den högre summan de beslutat till den lägre, som StatsUtsk. föreslagit, och om dessa deputationer hade fått det besked, att BondeSt. icke går ifrån sitt beslut samt alt R. o. Ad. och PresteSt. äfven vidblifva det beslut de fattat, så inträder frågan på det gebit, som grundlagen säger, då det beter: ”Förblifver något Stånd ändock, vid den mening, det förut fattat, afgöres saken efter 3 Stånds beslut.’’ Hvad är då 3 Stånds beslut i denna fråga, i händelse vi förutsätta, att sådana deputationer varit framme och misslyckats? 3 Stånd hafva sagt att de vilja gifva mer än BondeSt, som är det 4;de. Ett Stånd har sagt, att det vill gifva lika med hvad Utsk. föreslagit, och i Stånd vilja gifva mer än hvad Utsk. föreslagit. Således vilja 3 Stånd icke gifva mindre, än hvad StatsUtsk. föreslagit, och då måste efter grundlagens bokstaf 3 Stånds beslut gälla, till upphäfvande af det 4:de Ståndets beslut, hvilket Stånd ensamt säger, att det vill gifva mindre än hvad StatsUtsk. tillstyrkt. Men nu inträder den speciella frågan, att af dessa 3:ne Stånd, som alla icke vilja gifva mindre än StalsUtsk. 2tne vilja gifva mera än StatsUtsk., och ett lika mycket som StatsUtsk. Således måste strid uppstå emellan dessa 3 Stånd, som utgöra pluralitet mot det 4:(le.
Jag delar icke denna öfvertygelse, utan tror, att hållskjutsen är vida mindre tryckande för allmogen än reservskjutsen, och ganska tydligt är att på de mest befarna vägarna, der reservlagen måste vara talrika, är det omöjligt att få ett tillräckligt reservlag inom ^ mils omkrets; och om således hållskjutsen skulle borttagas, som ligger på längre afstånd från gästgifvaregården, så blir det brist på hästar vid skjutsombytena och skjutsen kan icke utgöras till det belopp, sorn de resandes foråskådning fordrar. Af sådan anledning skulle, enligt talarens yttrande, öfverenskommelse af landshöfdingarna beredas; men jag frågar: hvari kunde väl dessa öfverenskommelse!- komma alt bestå? Ej uti en öfverenskommelse mellan de reservskjutsskyIdige att utgöra tätare oell större skjuts för sina hemman, såsom att komma i gånger i stället för en, och om sådant medgåfves, kunde derföre ej vinnas af de från hållskjutsen befriade någon motsvarande ersättning. Då inträder man således på det gebitet, att en medborgare befrias från besvär, hvarmed en annan belägges, utan alt denne sistnämnde af den förra skall erhålla full ersättning, och sorn möjligen blefve underkasladt ständiga förändringar, hvilket otvifvelaktig! skulle komma att utgöra ett trätofrö emellan länsstyrelserna och hemmansägarne, alla instanserna igenom, och slutligen emellan K. M. och folket. Det finnes få saker, som uppväcka så mycken split och oenighet, sorn då den ene individen i samhället tror sig vara för nära trädd i jemförelse med sin granne, hvars hemman i öfrigt är af samma jordnatur och består af samma hemmantal som hans, synnerligen då de sättas i dessa olika förhållanden till hvarandra genom en lagstiftning, som till sin princip vore oriktig. Anledntn undfaller hemmansägarens uppmärksamhet, men han ser, att Paul har fått Den 10 J u 11 i c. m. bättre vilkor än lian, Pehr, sorn sitter på ett hemman, hvilket är alldeles lika stort och af samma jordnatur med den förres. Sådana förhållanden böra vi, mine herrar! i möjligaste måtto undvika att åstadkomma.
Förenade Utskotten få i anledning häraf erindra, att, då Staten med frivillig uppoffring later Liqvidera Discont - Borgenärerne , skulle den ränteberäkning, som måste iagttagas vid en laglig Concursrnässig utredning, icke kunna vid förevarande tillfälle vara lika ovillkorlig. I. medlertid och med afseende på de serskildta skäl, sorn uti anmärkningarne blifvit anförda, vilja Utskotten tillstyrka, att de på Götha Canal-Bolagssamt Målmö Disconters skulder till Stutsoch Banco-Utskottens Betänkanden. 1131 den 1 October 1S17 uplupna Interessen må godtgöras och med Capitalen sammanslås. Emot förenade Utskottens Förslag, att de för Götha Canal-Bolagssamt Malmö Disconters Skulder till ingifvande Obligationer väl skulle få begagnas uti Liqvid er af Lån, som från endera af dessa Disconter utgått, men med rabatt för samma Obligationers återstående förfallotid, äro anmärkningar framstäida; Och har blott en värd Ledamot af Vällofl. Borgare-Ståndet godkänt förslaget, hvaremot de fleste anmärkarne yrkat, att dessa Obligationer borde uti Discont Liqvider få beräknas till fulla beloppet och således utan rabatt.
Väl har hon härvid alltid ansett sig stå närmast sina ' underhafvande, dock har icke hennes verksamhet varit inskränkt till dessa. Sålunda är det hon, som bidragit till grundandet af arbetsstugan i Jakobs och Johannes församlingar, liksom hon från början varit en stödjande och verksam medlem i Styrelsen för kristliga föreningen för unga kvinnor. Hvad hon dessutom i tysthet varit för många af » dessa minsta », som vandra okända på jorden, tillkommer icke oss att ens antyda, det tillhör ju ensamt den dag, som icke skall lämna en bägare vatten, gifven i en lärjunges namn, olönt. * (tjag ville vara den snabba fåle, som henne bår genom hult och snår, jag ville vara den solens stråle, som fäster guldstoft i hennes hår! Jag ville vara den skogens källa i hägn af susande gran och tall, som får obunden mot henne vålla och henne skänka af sin kristall! Jag sin jag och ville vara den ros, som blöder djupa färgprakt vid hennes barm, ville vara den kraft, som stöder värnar henne i lifvets larm! — Där landet vackrast i grönska glänser och björkar buga för solig fjärd, jag ville draga de kära gränser, som skulle slutas omkring vår hård. Och når jag timrat vårt herresäte och sirat det uti blommig skrud, en solig majdag vid gökens läte välkomna skulle jag där min brud. på blef ve lifvet fårvisst ett annat med större djup och med högre klang; ur frusna hjärtat, som nästan stannat, jag tror att våren å nyo sprang! Så dröm försvinner och dröm sig danar, där Ijufva änglar stå fram som förr, och hjärtat spanar och hjärtat anar, men ingen famlar uppå dess dörr. Ack, många stigar det finns att vandra, och vi få olika kosor gå. Vi aldrig vetat utaf hvarandra — och kanske aldrig vi mötas få! Ernst Högman. Några tankar om dess värde och befrämjande. Af Hedvig Holmström. y y V ed hemslöjd och husslöjd måste förf v ' stås det slöjdarbete, som utföres i hemmen, antingen dess alster äro afsedda för hemmen eller till försäljning.
Liljencrants’s nu föredragna motion, i hvars syftemål jag får förklara mig till alla delar instämma. Behofvet af kurhusafgiftens höjande till beredande af utvidgad sjukvård för af venerisk smitta angripne personer har gifvit sig tillkänna icke allenast inom Stockholms län utan äfven i andra delar af riket och deribland inom det mig i nåder anförtrodda län. Wexiö lazarett har, i brist af tillräckliga medel, stundom nödgats vägra inträde åt personer som för venerisk smitta blifvit till behandling anmälte, och om än likartade förhållande ej ege rum öfver hela landet, anser jag det dock vara lämpligt, att kurhusafgiften måtte kunna förhöjas till 7 sk. b:ko, på det att alla de samhällen, der behofvet sådant fordrar, icke måtte vara förhindrade att i följd af bristande tillgångar begagna en för hälsovården vigtig inrättning. ' Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja motionens remiss till vederbörligt Utskott. Remitterades till Bev:sUtskottet. Föredrogs och remitterades till StatsUlsk. Hr Sandströmers, Anders Peter, nedannämnde d. 31 sisth Dec. f. m. på bordet lagda motioner: l:o ang:de anslag af allmänna medel till den emellan Köping och Hult beslutade jernbanans fortsättning från Svartå genom Skaraborgs län till Götheborg; och 2:o ang:de sättet för utgörande af ränta och amortering af jordegarnes bidrag lill anläggning af jernvägar. Föredrogs och remitterades till BevillmsUtsk. Hr Hjertås, Lars, d. 31 sisth Dec. f. m. på hordet lagda motion, ang:de åtskilliga förändringar i nu gällande Bevillms-Förordning. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk. Hr Hjertås, Lars, d. 31 sisth Dec. f. m. på bordet lagda motion, ang:de förändring af tiden för tjenstehjons-flyttning ä landet. Föredrogs
Maurin gjordt ackords-anbud; M 51, i anledn. af förre Grossh. J. A. Julius’s ansökning om eftergift af öfver-ränta å 2:ne diskont-lån; M 52, i anledn. af väckt fråga om utsträckning af den årliga Banko-diskoot-revisionen_till R. St:rs Bank i dess helhet; A? 53, med berättelse, ang:de förrättad revision af Bankodiskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1853; M 54, med hemställan om en gratifikation till Vaktmästarne vid Banko-diskont-verket; Lagsamt Allm. Besv.- o. Ek on.-U tsk otte n : Jtä 21, i anled. af väckt motion örn ändring och tillägg i Kongl. Stadgan, angule Folk-undervisningen i Riket d. 18 Juni 1852; samt 122 Den 26 Augus ti. JY2 22, i anledn. af återremiss af U(sk:ns Betänk. M 18, öfver väckt motion om förnyelse af stadgandet i 52:dra §:n af K. Kesolut:n på Allmogens besvär d. 29 Juni 1752, ang:de rättighet för allmogen att till Rikets städer få till försäljning afföra den afvel och de varor, dess hemman af sig kasta. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 26 Augusti 1854. Plenum kl. 11 f. m. Justerades 5 prot.-ntdr. för d. 23 dennes. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped:sUlsk. inkomne Förslag till R. St:rs underd. Skrifvelser lill K. M.: JYs 104, ang:de jord-utbyte i och för utvidgning af 2:dra LifGrenadier-Regrtets lägerplats Malmen ; JM 105, ang:de förlängning af arbetstiden för jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult; JY% 106, i anledn. af K. M:s Nåd.
Vidare, och sedan i afseende på åtskilliga balancerade Statens fordringar hos Postmästare uti f. d. Svenska Pomern, tillhopa utgörande; 9,739 R;(ir 17 sk. 11 rst., samt angående Statens åtskilliga skulder till Postmästare derstädes, utgörande 1593 R:dr 33 sk. i o rst., Qfver-Post - i Exp. XJtsk. Förslag till uriel. Skrifv. N:o 156> 373 Directionen, uti underdånigt utlåtande af den 21 Junii 1828, upplyst, att den såsom Statens fordringar balancerade summa till större delen består af sådana från PostContoiren gjorda utbetalningar, som grunda sig på Stat och Författningar, hvilka likväl, såsom icke verificerade, under tiden icke kunnat afföras, men att likväl sådana handlingar numera vore införskaf • 1 fade, hvarigenom möjligt blir att upprätta den erforderliga Slut-liquidationen, som uti 1828 års hufvudbok kan ingå; äfvensom tillkännagifva, att af Statens Skuldsumma största delen eller 1571 R:dr 20 sk. 5 rst. är Aflöningsbrist för år 1815, hvilken af Pomerska Kammaren blifvit förskjuten, och kommer att intagas i förenämnde liqvidation, samt att resten R:dr 21: 1 3. 5. är öfverlevereringar; så, och enär af detta Utlåtande skäl är till förmodan, att slutlig utredning af berörde balancer kan blifva verkställd utan någon åtgärd från Rikets Ständers sida, hafva, vid sådant förhållande, R. St. ansett sig endast böra i underdånighet anhålla om bestämmande af och kungörande om en viss prasscriptionstid för bevakandet af den fordran, enskild man kan anse sig hos Staten ega för skedd öfverleverering af de serskilda 3:ne poster, som tillsammans utgöra sistnämnde Rd 21: 13. 5.
Herr Anrep deremot har uti ifrågavarande arbete i uppsatsen om ofvannämnde Brynte Berthilsson uteslutit den å stamtaflan befintliga anteckningen rörande Fårdala-ällens härstammande från samme Brynte Berthilsson och i stället om honom antecknat pag. 712 Tab. 4, att han var »stamfader förFårdalaoch Gälareds-grenarne af Lilliehöökska slagteri,» hvilka grenar Herr Anrep sålunda åtskiljt, att han såsom tillhörande adeliga ätten Lilliehöök af Fårdala N:o 1 endast upptagit Brynte Berthilssons sonson Riks-Rådet Anders Pedersson och hans samtliga descendenter, men deremot från stamtaflan öfver nämnde ätt utbrutit bemälde Brynte Berthilssons andre sonson, RiksRådet Anders Pederssons broder Nils Pedersson och hans descendenter samt upptagit dem under adliga ätten Lilliehöök af Gällared och Kohlbäck N:o 66; och har Herr Anrep om den siste manlige afkomlingen efter Anders Pedersson, Majoren Anders Fabian Lilliehöök, som dog ogift 1801, antecknat »slöt Fårdalagrenen af Lilliehöökskslägten eller adliga ätten Lilliehöök af Fårdala, hvarföre vapnet vid jordfästningen krossades.» Uti stamtaflan öfver ätten N:o 1 förekommer om Brynte Berthilssons afkomling Riks-Tygmästaren Johan Nilsson Lilliehöök följande: »Blef 1625 efter lottkastning under N:o 1 introducerad på Riddarhuset i dåvarande Riddareklassen;» hvaremot Herr Anreps i ättartaflorna om honom gjorda anteckning lyder sålunda: »Introducerad 1625 i Riddareklassen för sin ättegren och fick vid lottkastningen N:o 1 samt har ätten sedermera fått namnet Lilliehöök af Fårdala.»
Riksdag för detta ändamål bestämda förslagsanslag; dock med afseende derå, alt sådant till en del härarört af tillfälliga omständigheter, såsom första uppsättningen af de nya arbetscompagnierne, casern-byggnader, m. m., och då, vid detta förhållande, hvilken summa än blefve i Riks-Staten uppförd, densamma ej kunde blifva tillförlitlig, i Nåder funnit, att detta anslag kunde i den blifvande Statsregleringen uppföras till oförändradt belopp, eller till 345,380 R:dr. Af tillgänglige handlingar, äfvensom Styrelsens öfver fängelserne, rörande denna fråga, meddelade uppgifter, har Utskottet inhemtat, att kostnaderne för fångars vård och underhåll under de sednaste 5 åren utgjort: Stats-Utskotlels Utlåtande, N.-o 35. i3 1839
Det är visserligen en sanning, att man i Tvskhagarebergen spränger sten; men några grufvor hafva ännu icke der blifvit uptäckta. bergsskolan bör väl meddela den praktiska undervisningen i hvad lill bergshandteringen hörer. Delta mål blir dock icke, enligt min tanka, på ett tillfredsställande sätt vunnet derigenom, alt nian ligger en eller annan vecka vid ett eller annat bruk. På sådant sätt blir man sannerligen icke någon duglig brukskarl! Kn längre tid erfordrar verkligen denna undervisning. Uti en tid, då bergsbruket i vårt land stod åtminstone i lika högt anseende som nu, förlädes denna skola, eller moget öfvervägande och till följd af hrukssocitetens beslut, till den ort, hvarest den nu befinner sig. Alven derom anser jag mig böra erinra. Jag förenar mig med dem, som anhållit om återremiss; men hoppas att Ulsk:t måtte taga i noga öfvervägande frågan 32 Den S Juni f. m. hvad i afseende på den nu omliandlade institutionen må åtgöras, på det att icke vår bergsskola rnåtte Ii. o. Ii. försvinna i tecknologiska institutet, i stället för att der utveckla sig och vinna förkofran. Sedan öfverliiggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast blifvit yrkad återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, Iramstiiilde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades nej, oell sedermera propos. på återremiss deraf, hvilken propos. med ja hesvarades. Utsk:ts hemställanden biföllos. 59:de punkten. Gr. Mörner: Sedan R. o. Ad. nu i vissa delar ändrat Utsk:ts förslag, tror jag alt man bör bifalla denna punkt, med Utsk:t öppen leinnad rätt alt jemna summorna till det belopp, som, i följd af R. o. Ad:s från Utsk:ts förslag alvikande beslut, kan blifva erforderligt. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos.
Af sådan anledning har Magistraten i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t, för åstadkommande af den gatuoch tomtreglering inom den afbrända delen af Örebro, som nu genast kan verkställas, täcktes i Nåder bereda staden ett statsanslag utan återbetalnings-skyldighet af 30,000 R:dr och ett amorteringslån af 50,000 R:dr, på sä billiga vilkor, som möjligt, och emot stadens innevånares gemensamma återbetalnings-skyldighet. Dessutom och då, om stadens snara återbebyggandc på ett både varaktigt, prydligt och för affärsrörelsen fullt ändamålsenligt sätt skulle kunna påräknas, erfordrades att, mot billiga vilkor, af Staten undfå ett' byggnåds-amorteringslån ä 600,000 R:dr B:ko, motsvarande, enligt anställda beräkningar, ungefär halfva beloppet af den minsta summa, som dervid vore af nöden, har Magistraten i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t mätte till Rikets Ständer göra Nådig framställning om beviljande åt Örebro stad af ett byggnadslån till sä stort belopp, som Statens tillgångar medgåfve, med dervid fästadt vilkor, att endast de, som uppföra byggnader af sten eller kalkbruk, finge af samma lån komma i åtnjutande. I be - Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, N:o 8i. 9 I betraktande af de högst kännbara förluster, sorn genom ofvannämnde brand blifvit en stor del af Örebro stads innevånare tillskyndade, samt de betydliga uppoffringar, som detta samhälle nödgas i och för ny tomtreglering samt stadens återuppbyggande vidkännas, har Kongl. Maj:t, som anser närvarande tidpunkt böra begagnas för att på ett fullt ändamålsenligt sätt ordna stadens gator, torg och byggnadstomter, af sådan anledning funnit sig uppmanad att påkalla Rikets Ständers biträde till underlättande af en dylik gatuoch tomtreglering, äfvensom till återuppbyggande af meranämnde stad, hvilken utgör medelpunkten för liera provinsers affärsrörelse. Kongl. Majit vill, i följd deraf, härmedelst föreslå Rikets Ständer: l:o.
Men dylika finnas jemväl af Svenska läkare. Hr Cederschiöld har sagt sig icke veta af mer än en enda Svensk homöopathisk läkare. Denna utsago, med mycket annat, synes visa, att Hr Cederschiöld föga tagit kännedom om homöopathiens tillstånd, äfven inom fäderneslandet; ty åtminstone två Svenska läkare, Medicinae Doktorerne Liedbeck och Noréus hafva redan flere år öppet framstått såsom homöopathiens idkare. De hafva begge gemensamt år 1854, således för tre år sedan, från trycket utgifvit en »anvisning till några homöopathiska läkemedels begagnande mot koleran», innefattande tillika upgifter om D:r Noréi homöopathiska behandling af koleran i och vid Norrköping år 1853, deraf synes, att i staden, bland 3 typhussjuka, 113 sjuka i utbildad kolera och 322 i koleriner, eller af tillsammans 348 sjuka, endast 086 Den 23 November e. m. 28 aflidil, samt att uti Bergs oeh Löts församlingar, enl. bifogadt intyg af SundlietsNämndens Ordf:de, bland 60—70 af kolerin en del svårl angripna personer, som efter D:r Noréi anvisning blifvit behandlade, blod en enda a/led. D:r Noréus har, under en utländsk resa innev:de är, sjelf inhemtat och genom våra allmänna tidningar sökt sprida närmare känuedom om homöopathiens närvide ställning och de för dess användande inrättade sjukanstalter i utlandet. D:r Liedbeck har i mer än fem och tjugo år hos oss såsom homöopathisk läkare verkat. Utom dessa finnes åtminstone en Svensk läkare, hvars namn måhända icke nu bör upgifvas, som i sin praktik öfvar homöopathien med framgång, hvarom klara bevis och hans eget erkännande finnas i offentligt tryck.
Hvad i öfrigt i denna punkt af Utskottet blifvit föreslaget erfordrade ingen åtgärd. 6:0 Kongl. Musceum. Öfverflyttningen till denna Titel gillades. Det afstyrkta bifallet till Herr Lagerqvists motion gödkändes. Äfvenledes den föreslagna underdåniga anhållan om vinnandet af en tjenligare local för Musaeum. Det för de i Kongl. Musaeum befintliga konstalsters behöriga vårdande och vidmagthållande föreslagna årliga anslag af 1,000 R:dr beviljadesinberäknade de hittills utgående 530 R:dr. Äfvenledes beviljades det för nuvarande Intendenten, Hof-Intendenten PrOt. Röök föreslagna personella arfvode af 400 R:dr för året, så länge han Intendents-befattningen innehar, att å Allmänna Indragnings-staten åtnjutas. Vaktmästarens lön, med beklädnads-hjelp, 266 R:dr 39 sk., bifölls. 6:0 Natur-historiska Riks-Musceum. Ståndet, som beviljade det af Utskottet i Utlåtandet N:o 54 tillstyrkta årliga anslag af 7,500 R:dr, fann ock detsamma böra sålunda fördelas: För 1 Intendent med ansvar för vården af det hela 1,600. Till de öfriga 4 Intendenternas aflönande, att af Kongl. Wetenskaps Academien fördelas 2,400. „ årligt anslag för vården och ökandet af de Zoologiska samlingarna 1,500. „ dito dito af de Botaniska 300. „ dito dito af de Mineralogiska 400. Summa R:dr 7,500. eller en tillökning af 5,000 R:dr. Och skulle de respective Med-Stånden vänligen inbjudas, att hvad PresteSlåndet sålunda beslutat, i afseende på anslaget och fördelningen deraf för de serskilda samlingarna, på sätt Kongl. Vetenskaps-Academim föreslagit, biträda. 7:o Ståndet, som ogillade Utskottets afstyrkande, beslöt, alt det af Kongl.
Men härmed vinnes dock intet, så länge våra fängelsecell corrections-anstalter ej ställas i noggrann sympati med tidens fordringar och nya förbättrade lagar. I nya verlden, synnerligen i de norra Amerikanska Fristaterna, har länge och på olika sätt arbetats på förbättrade corrections-inrättningar och, som det tyckes, med stor framgång. Den, som önskar taga närmare kännedom härom, hänvises till Q:de delen af Juridiskt arcliiv, hvarest de Amerikanska corrections-inrättningarna Uro beskrifna. Då correetions-inrättningarna således annorstädes synas kunna lämpas efter tidens kraf och de särskilda Staternas behof, så synes mig, att i värt fädernesland sådant ej heller borde vara för mycket svårt; och skall någon förändring och förbättring härutinnan, med hopp om framgång, kunna påräknas, så är det just nu, då R. St. aro samlade, och på hvilkas bepröfvande det nya lagförslaget, till en del, kommer att bero. Den blifvande förbättringen i corrections-anstalterna bör naturligtvis blifva i sympati med den criminallag, som af Ständerna antages; men som till utarbetandet af ett på sakkännedom grundadt, samt med hänseende till landels ringa resurser Iämpadt, Förslag härutinnan ej obetydlig tid åtgår, samt ännu längre, innan omnämnda förslag kan komma att sättas i verkställighet: så skulle S ta ten, äfven i det lyckliga fall, att en dylik förbättring blefve vid innevar. riksdag af It. St. föreslagen samt af K. M. antagen och godkänd, ändock en längre tid fortfarande komma alt känna verkningarna af de nu var. correctionsoch fängelseanstalterna. Med anledn. af hvad jag nu haft Uran anföra, får jag föreslå: 1:0 att LagUtsk. må uppdragas att, i sammanhang med utlåtande öfver det nya criminal-lagförslaget, till R.
— Hvad General-fält-lygmästare-arfvodet beträffar, så vore det märkvärdigt, om, derföre att det nu anslås till för Artilleriet nyttiga ändamål, samma arfvode, som, åtnjutet af innehafvaren, förut beviljats af Ständerna och af Const.Utsk. vid föregående riksdagar icke blifvit anmärkt, af nuvarande Const.Utsk. skulle klandras. — Det vore måhända önskligt att den tredje punkten återremitterades, jemte den anhållan att Utsk. behagade anställa sina undersökningar litet noggrannare, och upgifva namnen å sid. 8 litet rättare o. s. v.; men det är väl Ståndet värdigare att, såsom förut blifvit yrkadt, lemna betänk, utan afseende. Hr Lefre'n: Då jag förra gången yttrade mig, var det hufvudsakligen öfver punkten N:o 3. Jag får nu förena mig med hvad Hr von Troil har anfört rörande de öfriga punkterna, på det att ’ icke det må upstå någon svårighet vid framställandet af den slutliga propostn, emedan jag anser de öfriga icke heller förtjena R. o. Ad:s bifall. Men då jag har ordet nödgas jag bemöta ett inkast, som af en talare för en liten stund sedan gjordes mot dem, som uttalade sitt klander öfver Const.Utsk:s sätt att gå tillväga. Jag erkänner att jag varit en af dem, som klandrat Utsk., nemi. hvad den 3:dje punkten vidkommer. Milt klander anser jag mig berättigad alt uttala, jag har upgifvit bevis för detsamma, och upgifvit bestämda facla, som öfverrensstämma med verkliga förhållandet, samt sökt att skingra anledningarna till förvillelser 350 Den 7 Maj e. m. tios deni, som icke hafva tillfälle att undersöka sannfärdigheten af hvad sorn är anfördt. Det vore bra besynnerligt om jag skulle hafva en sådan vördnad för ett Ulsk., derföre att det utgör en delegation af Ständerna, att jag icke skulle våga ens undersöka hurudan! förhållandet är om jag der får upgifter, som icke öfverensstämma med verkliga förhållandet, utan skulle nödgas läsa, blunda, tro och bedöma som den blinde om färgen.