Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet i fråga om berörde persedtar får upplysa att sedan Befälhafvande Amiralen i Carlscrona uti skrifvelse af den 24 Mars i8?.5 sig förfrågat, huru förhållas borde då Skeppet Tapperheten skulle aflemnas, i anseende till de olika qvantiteter som Inventariioch Utrednings-Reglementer föreskrefvo för resor på närmare och aflägsnare farvatten, oaktadt lika tid, har Grefve Claes Cronstedt, i egenskap af Konungens tjenstgörande GeneralAdjutant för Flottan, uti skrifvelse af den 3i i samma månad, af hvilken Utskottet, efter derom gjord anhållan, undfått afskrift, till svar meddelat: ”att då enligt K. Brefvet af den 22 Mars *), skeppet vore tillämnadt att göra en Ilandcls-Expedition till Ostindien, och det enligt samma K. Bref borde vara försedt med aliade inventariepersedlar som Reglementen för hvarje uppbörd bestämma (med undantag af undra Batteriets Canoner och dertill hörande Artillerie-A tti ra i lie, samt 3:ne månaders *) Innefattar underrättelse om försäljningen oell de uti Contractet af d. 18 Mars uppgjorde vilkor. 453 utredning af alla slag, sä torde Befälhafvande Amiralen till följe häraf finna, att Linieskeppet Tapperheten ”borde förses med inventarier och 3:ne månaders utredning enligt Reglementen för resor på aflägsnare farvatten.” Hvad nu vidkommer den uti 3:dje rummet anmärkte skillnad emellan det öfverskott af 175,867: 10. 10. sorn enligt den af K.
Svensson i öfrigt all laga bevisningsrätt rörande sina angifvelser samt tillgodonjutande af ersättning utaf häradshöfdingen för kostnader, förluster och tidspillan. Sedan Svensson jemväl, i afsigt att styrka sitt föregifvande, att samma klagomål, som det nu anförda, förut blifvit hos Konungens JustitieKansler anmäldt, inlemnat dels Kongl. Majrts nådiga Utslag af den 22 September 1840, uppå Svenssons underdåniga ansökning, att ett af Gottlands LagmansRätt till Södra HäradsRätten återförvisadt mål, hvilket sislbemälde
Och alle de som med årom ro, samt med båtsmän och styromän, skola stiga utu skeppen upp på landet; Och högt ropa öfver dig, bitterliga klaga, och kasta stoft uppå sitt hufvud, och besöla sig i asko. De skola raka sig håret af öfver dig, och draga säcker uppå sig, och af hjertat bitterliga gråta öfver dig och sörja. Och skola deras barn begråta dig: Ack! ho är någon tid så stilla vorden på hafvena, som du Tyrus? Då du dref din handel på hafvena, gjorde du mång land rik; ja, med dina många varor, och dinom köpenskap, gjorde du Konungarna på jordena rika. Men nu äst du af hafvena stört uti det rätta djupa vattnet, så att din handel och allt ditt folk i dig förgånget är. Alle de, som på öarna bo, förskräckas öfver dig, och deras Konungar grufva sig, och se ömkeliga ut. De köpmän i landena hvissla till dig, att du så hastigt förgången äst, och kan intet mer uppkomma. Och Herrans ord skedde till mig, och sade: Du menniskobarn, säg Förstanom Tyrus: Detta säger Herren Herren: Derföre, att ditt hjerta upphäfver sig, och säger: Jag är Gud; jag sitter på enom stol, såsom en Gud midt uppå hafvena; ändock du äst en menniska, och icke Gud, likväl förhäfver sig ditt hjerta, lika som du vore Gud. Si, du håller dig klokare än Daniel, så att dig skall intet fördoldt vara; Och hafver, genom dina klokhet och förstånd, kommit sådana magt åstad, och församlat rikedomar af guld och silfver; Och hafver, genom dina stora vishet och handtering, till så stora magt kommit; deraf äst du så stolt vorden, att du så mägtig äst. Derföre säger Herren Herren alltså: Efter ditt hjerta förhäfver sig, lika som du vore Gud; Derföre, si, jag skall sända främmande öfver dig, nämliga Hedningarnas tyranner; de skola utdraga sin svärd öfver dina sköna vishet, och göra dina stora äro till skam.
Mynt: Fregc St Conip. i Leipzig: R:d. 8a. 4- Conv. myr Eckerdska Fordran: R:d. 3a44: da. Hamb. B:co Inrikes: 5 pcts-Lånct 6 pcts-Lånet . Obligationer till ersättning för fordringar ho Franska Regeringen Läne-Bankcns fordran • • • • ■ • Accepterade Krigs-Committéens Invisningar . Lån i Credit-sedlar att betalas i Banco Capital, å hvilka endast räntan godtgöres Lifränte-lånct Trollhätte Slussverks Lottsedlar ■ Högstsalig K. Carl XIILs Hemgifts-Capifal . Räntefria Skulder: Gamla Riksgälden Inneståendc på H. M. Konungens årliga ränta . Innestående för StatsVerkets räkning Utelöpande Credit-sedlar och Koppar-polletter Deponerade Medel: Wasa Ränteri, utan reversal Allmänna Brandförsäkringsverket, utan reversal Skatteköpeskillingar för Recognitions-skogar Öfverlefverering på Westcrbottniska Lånet Utelöpande Banco-Attester d. 1 Jan. 1823. R:d. R:d. Sylvan. Litt. C. Riksgälds-Contorets Fordringar och Tillgångar. Riksgälds-Contorets hus General-Assistanee-Contorets dito Värdet af Kopparn uti utelöpande Polletter Fordran hos J. & C. Hassclgréen i Amsterdam Räntebärande Capitalfordringar: Utlånt af f. d. Allmänna Hingstmedels-Cåssan. „ f. d. Skånska Hingstpraemii-Cassan ■ , K. BcrgsCollegii f. d. Cassa Lån tili framlidne H. E. Grefve Ruuth, af Riksgälds-Contoret af Wismarske Pantskillingen „ Staden Ystad „ Staden Malmö Contorcts egne insättningar på 3 pets Låneräkning Ränta. 5,9 IO 812 3i3 2 35io 31 3ooo — 843 16 261 16
Fyra procent årligen samt det öfverskjutande beloppet att såsom kapital-afbetalning afgå å lånesumman, intilldess denna blifvit till fullo återbetald. § 37. De vid sistförflutna riksdag såsom bidrag till uppförande af åtskilliga erforderliga byggnader för nedannämnda läroverk beviljade lån, nemligen: för elementarläroverket i Halmstad, Tjugufemtusen R:dr, utbetalda år 1866; Stats-Utskottets Memorial J\/s 125. 23 för läroverket i Calmar Fyratiotusen R:dr, lyftade samma år; för Umeå läroverk Tjuguferatusen R:dr, utgifna år 1864; för läroverket i Falun Fyratiotusen R:dr, utbetalda sistnämnda år; samt för läroverket i Sala Tolftusen R:dr, utgifna år 1865; skola, sedan lånebeloppen under Fem års tid fått utan ränta innehafvas, återbetalas medelst erläggande före hvarje års slut af Fem procent å hvarje låns ursprungliga belopp, af hvilka Fem procent beräknas ränta efter Fyra procent för det obetalda lånekapitalet, samt det öfverskjutande beloppet kommer att såsom kapitalafbetalning å lånesumman afgå, intilldess denna blifvit till fullo gulden. § 38. Det Hernösands stad och Hernö landsförsamling, för fullbordande af nya stiftskyrkan i nämnda stad, vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade samt år 1845 utbetalda lån å Sextiotusen R:dr skall af staden och landtförsamlingen återbetalas genom årlig inbetalning till Riksgälds-kontoret af Fem procent å lånets ursprungliga belopp, intilldess lånesumman derigenom blifv t till fullo godtgjord; börande, i fall denna inbetalning icke inom bestämd tid verkställes, Fem procent årlig ränta erläggas för det till liqvid förfallna beloppet. § 39. * A det under åren 1849 och 1854 utbekomna lån å Tretiosjutusen femhundra R:dr, som, för uppbyggande af en ny kyrka i Christinehamn, under 1844 och 1845 års riksdag, beviljades nämnde stad och Warnums landtförsamling, skola Två procent årligen afbetulas, samt derjemte erläggas
Kommitterades särskilda yttranden inhemtats, blifvit uppfördt på ett för det afsedda ändamålet mindre lämpligt sätt; hvartill komme, att, ehuru Direktionen sökt göra sannolikt, att ej någon förlust, utan tvertom besparing genom detta byggnadsföretag för Barnhuset uppkommit, hvad till ådagaläggande häraf blifvit anfördt, icke torde finnas fullt öfvertygande; men dä, å andra sidan, Direktionen, enligt gällande instruktion, varit berättigad, att sjelf fatta beslut i fråga om nybyggnad och reparationer vid Barnhusets egendom, utan dertill af Kongl. Majit meddeladt särskildt tillstånd; da Direktionen, uti dess ofvan omförmälde skrifvelse af den 7 Juli 1846, i underdånighet anhållit endast om medgifvande af det undantag från föreskriften uti instruktionens 22 §, att ifrågavarande tvätt-, torkoch badinrättning finge, utan föregången entreprenad-auktion, enligt kontraktet uppföras genom de Sakkunnige personer, till hvilka Direktionen i sådant afseende ägde förtroende; da Kongl, brefvet den 24 i nyssnämnde månad innefattade tillåtelse till verkställande »af omförmälda byggnads-arbeten», utan föregången dylik auktion, men deremot icke utmärkte, att någon viss ritning eller plan för byggnads-arbetet blifvit af Kongl. Majit pröfvad och fastställd, samt i afseende å byggnads-kostnaderna Kongl. Maj:t icke heller ovilkorligen bestämt något visst belopp, som ej finge öfverskridas, utan endast yttrat, det Kongl. Majit förväntade, att Direktionen härvid iakttoge en tillbörlig sparsamhet och derjemte tillsåge, att den uppgifna kostnadssumman, sd vidt sig göra lät, icke blefve öfverskriden; då jemväl den uppgjorda och til! Kongl. Majit ingifna karta och beskrifning å byggnaderna hvarken ibland Barnhusets handlingar eller vid efterfrågan i Kongl.
Fat* t igv årdal skall besörjas antingen särskildt 644 LagUtskottets BetAnknnden. inom hvarje Socken eller ock gemensamt joy flere Socknar inom samma Gäll eller Pastarat j enår de vilja sig derom jorena samt, i sådan händelse hvardera , genom beslut ■på allmän Sockenstämma, dertill bifalla; och derefter tilläggas: Der Stad och Land äro uti en Sockenj ege de att hvar jör sig om Fattigvården besörja, sd vida de icke annorledes öfverenskomma. Ej måga flere Gäll eller Pastorat sig om en Fattigvård förenautan att Konungen > på deras ansökningj gifver der lof till, och då förordnar huru med Styrelsen och det Regie menta», riska förhållas skall. §. g. Vid slutet tillägges: Dér särskildta Reglementen redan äro eller framdeles blifva inrättade och af Konungen faststälde j der komma de , i afseende på Styrelsen och organisationen vidtagne föreskrifter dtt till efterrättelse gälla. Såsom skäl till dessa tillägg och forändringar få Utskotten anmärka. i:o Att ordet Församling härstädes innebär något tvätydighet och betyder ej alltid det samma som Socken; men att Gäll eller Pastorat, ehuru ömsom brukade, åro till sin betydelse allmänt kånöe, hvilken anmärkning gäller vid alla ställen i förslaget, hvarest församling i detta hänseende nyttjas; 2:0 Ått gemensamma Stadsoch LandsFörsamlingar böra i afseende på olika folkmängd, näringsgrenar och locaier ega full frihet till fattigvårdens förening eller åtskil - lagutskottet* Betånkandén, 64$ jande, lärer icke tarfva något bevis, såsom af erfarenheten tillräckligen intygadt; 3:0 Utan Konungens särskildta tillstånd synes väl icke Fattigvården böra förenas uti Socknar af särskildta Pastorater, i hänseende till Styrelsens möjliga förblandning, och 4:0
Kammar-rätten blifvit granskade för år 1852 med och för år 1853 utan anmärkningar, framställa förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: Debet. Utgifter: — Balans till påföljande år: Öfverståthållare-embetets Kanslis räkenskaper äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för båda revisions-åren utan anmärkning och hafva icke heller föranledt till någon erinran från Rikets Ständers Revisorers sida» Följande tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter: Debet. År 1852- År 1853- Balans från föregående år: Uppbörd: Enligt Kongl. Credit. Utgifter: Öfverståthållare-embetets depositions-r åkning ar hafva i Kongl. Kammar-rätten för begge åren undergått granskning utan anmärkning samt utvisa följande förhållande: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Någon anmärkning vid dessa räkenskaper har ej heller hos Rikets Ständers Revisorer förekommit. Af dessa räkenskaper äro 1852 års granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, hvaremot 1853 års der ännu icke undergått revision. Vid den af nu församlade Revisorer företagna granskning af nämnde räkenskaper hafva de funnit dessa upprättade efter en annan method, än den, som vid allmänna verks och inrättningars räkenskapsföring vanligen följes. Dessa räkenskaper, eller så kallade hufvudböcker, vid hvilka special-räkningar för Stockholms stads särskilda uppbördstrakter finnas fogade, innehålla en mängd vidlyftigt affattade tabeller öfver krono-uppbörden, utan särskilda, med debet och credit inrättade, konti för de olika slagen af medel; hvarigenom granskningen icke utan mycket besvär låtit sig verkställas och någon öfversigt af förhållandena svårligen kunnat vinnas. Enligt å räkenskaperna af vederbörande meddelade anteckningar, äro dessa, »likmätigt instruktion och ordres, upprättade samt Kongl, förordningen den 21 »Augusti 1833 dervid noga iakttagen och efterföljd»; och Revisorerne, som haft tillgång så väl till nämnde Kongl, förordning, hvilken genom skriffel i begge årens hufvudböcker erhållit årtalet 1833 i stället för 1733, som ock till Kongl.
Län inom Hedervärda JBondeStåndet väckt och lill Utskottet remitterad motion, om rättighet, att få använda den i Provincen Medelpad utgående Curhus-afgift till anläggning och fortfarande underhåll af ett Curhus i Sundsvall för nämnde Province, men en af Herr Modin till Väliofl. BorgareStåndet ingifven enahanda motion blifvit remitterad till Stats-Utskottet, yrkat, att Bevillnings-Utskottet, hvilket han ansett icke tillkomma alt handlägga ett önskningsmål, som ej vore af bevillnings egenskap, måtte lemna Dahlbergs motion ifrån sig lill SlatsUtskoltet, för alt i sammanhang med Herr Modins motion behandlas. Hvad nu först angår frågan om bestämmandet af ett högre Maximum för Curhus-afgiftens utgörande inom de Län, der behofvet sådant möjligen kunde påkalla; så, enär det hittills faslslällua Maximum af 5 skillingar, icke allenast i allmänhet befunnits tillräckligt, ulan ock i vissa Län öfverstiga behofvet, så att afgiften derstädes kunnat inskränkas till 3 skillingar och derunder af hvarje persön, som betalar mantalspenningar, och deraf följaktligen kan antagas, att, om äfven någon minskning i Curhusafgiften uppkommer derigenom, att mantals-penningarne tilläfventyrs hädanefter ej komma att beräknas förr än vid 17 års ålder, berörde Maximum, sådant oaktadt, skall motsvara ändamålet, anser Utskottet sig destomindre böra frångå hvad härutinnan blifvit af Utskottet föreslaget, som deraf icke förefinnes något hinder för Länen, att inom sig öfverenskomma och besluta om de tillskott utöfver nämnde Maximum, som för allmänna sjukvårdens besörjande finnas behöflige.
Sednast hafva, om jag så må säga, en del af Ständerna vid 1847 och 1848 årens riksdag äfven tillstyrkt denna förvandling, ty StatsUtsk. och tvenne Stånd tillstyrkte, hvaremot de tvenne andra Stånden vore emot en sådan förvandling i kontanta penningar. Skatleförenklings-komitén har tillstyrkt denna förvandling och uttalat sig för den åsigt, att endast en sådan skulle vara fullt ändamålsenlig. Man invänder deremot att penningen är i allmänhet ingen säker mätare; och man har förr sagt alt våra penningar aldrig hafva ägt något bestående värde. Det är sannt att vi fått vidkännas åtskilliga stats-bankrutter, som förorsakat att vära sedlar blifvit nedsatta till lägre värde än förut. Men sedan 1834 års realisation, sedan Banken har offentlighet, och än mer, sedan Hypotheksföreningar blifvit inrättade i de flesta provinser och dessa tagit utrikes län, hvarigenom alla deras delegare äro intresserade för realisationens bestånd, visar sig icke så många farhågor för bankosedelns förfall som tillförene; men vare dermed huru som helst, kan det ej inverka på skattebeloppet om räntorna sättas i silfver, såsom Skatteförenkhs-komitéen föreslagit. En annan orsak, som tyckes mig tala för denna förvandling, är, att derigenom skulle vinnas mera likhet emellan skattebördorna inom de olika provinserna. Det är bekant, att i Skåne, Blekinge, Bohus län, Jemtland och Herjeä-Dalen äro grundskalterne satte i penningar. Om man nu ville antaga att de grundskatter, som äro bestämda i persedlar, äro underkastade en beständig tillökning i värde, derigenom att dessa persedlar stiga i pris, och penningarne deremot skulle falla i värde, så vore del en stor orättvisa mot de provinser, som genom räntornas bibehållande i persedlar skulle för all framtid hafva den sannolikheten för sig ali få sina grundskatter förhöjda, under det ali andra hafva dem bestämda.
Läkare göromäl, och twärtom, men den aran och tillfredsställelsen war wär Nödige Konung förbehällen, att under Förmyndare-StyrclscnZ, genom KonglEollegii-Medici och Chirurgiska - Societetens förening under en samfält Styrelse grunda en mera wcttenffaplig underwisning för Chirurgiens lärande och fullkomligt'borttaga denna skadliga ÅtskilnadDa Han härigenom redan icke allenast boredt stna Undersåtare en skov men kanske i allmänhet ej lika känd och rvärderad rvälgävning, , dä Han härigenom ästadkommit en epoque uti Medicina! - Werkcts förbättring, som gifwit yela Europa exempel, mätte det afwen wara Honom förbehällit att fullkomna denna sin wälgarning emot sitt Folk och Mensklighetcn, alltid afsedd och dyrbar för Hans hjerta, genom föreningens befordrande emellan de Presterliga och Medicinska Studierna och deras utöfning, pä ett sätt som sakens natur, den stigande Upplysningen och wart Lands local och behof fordrar och Han i sin wishet finner tjenligasi — en förening hwars möjlighet och nytta arfarenhcten bewisar — Förnuftet gillar — och svin alldrig warit för bu - T. ex. Chirurgerne moro alltid Mösior och Läkarena af Hatt-partict, och afwen ur detta skäl hyste den bitterhet emot hwarandra, som war wänlig i Partieq tider. Ofta wörderås icke nog af Allmänheten, och glömmes snart af Samtiden, dem som redbart gagnar mänskligheten och det Allmänna, dä stundom minnet af Handlingar, som mera skadat an gagnat medelst Marmorn förwaras ät Efterwerlden. 156 Den 2 2lpril. Luden, men wal genom Författningar payrkad Jag tvägar sa mycket mera göra mig hopp om Högloft.
Han gick att upptäcka sin nöd för sin farbror, och öfverlemna domen öfver sin framtid åt hans förlåtelse eller förakt och förvisning. Der stod han nu, ett par steg från dörren. En enda blick på den grupp, som mötte hans öga, sade honom hvad Rosa utverkat. Han störtade fram, och utan att yttra ett ord, böjde han sitt knä, och tryckte, med en sällsam, genomgripande, aldrig förspord rörelse, sin farbrors hand till sina läppar och sitt våldsamt klappande hjerta. ”Så, stig upp, din galning!” yttrade professorn, bemödande sig att under ett konstladt leende dölja sin egen djupa känsla, hvilken nästan blef honom öfvermäktig. ”Stig upp, och tacka Gud, att du hade förnuft nog qvar, att vända dig till din gamle farbror genom denna engel.” ”Min gode, min dyre, älskade farbror,” stammade Ferdinand, ”er godhet förkrossar mig långt mera, och låter mig djupare känna min egen ovärdighet, än er rättvisa vrede skulle hafva gjort. Men detta faderliga ädelmod skall icke förspillas. Det skall, så sannt mig Gud hjelper, bära frukt i mitt hittills lättsinniga hjerta. Heligt och högtidligt svär jag vid denna stund, som aldrig ur mitt minne kan utplånas, att under hela mitt lif icke mera spela.” ”Nå, låt se du nu håller ord som en hederskarl, min gosse!” sade professorn i huld, faderlig ton. ”Du skall då alltid vara mitt hjerta så nära, som i denna stund. Men ett måste jag säga dig. Din förespråkarinna har du för alltid förlorat såsom brud. Kommerserådet har ändrat tankar, och upplöst förbindelsen genom ett bref till mig. Dessutom har din för detta fästmö genom ditt stora förtroende erfarit, att det ej var stort bevändt med din lifliga kärlek, och icke heller med hennes egen. Derföre finner hon sig otvunget i sin fars beslut. Är det icke så, mitt barn? Har jag ej talat rätt?” ”Alldeles enligt med sanningen, bäste farbror! Ferdinand inser detta sjelf. Neka icke, gode Ferdinand, att så är! Men vi kunna, det oaktadt, vara vänner.
Suppleanter till Ledamöter i Allm. Besvärsoch Oecon. Utskottet, angående val deraf i Bonde-Ståndet för Bonde-Ständet i Låne-Contoreus Direetioner, om val dertill mellan Riksdagarne . Svartsjö Kungs-Ladugård, nedsättning i arrendet (se Arrende). Svea Lif-Garde. Statsanslag (se Lif-Gardet). — Cassern, kostnaden för reparation derå angående Syskonbarn, angående tillåtelse för dem att ingå äktenskap Aterremiss Syskons Barnbarns och deras afkomlingars arfsrätt angående Aterremiss .. System för Statshushållning och Beskattning (se Beskattning) —• om ett sådant för Sveriges försvar (se Försvar). Sagar, Valkoch Stampverk, beskattning derå Sågarelön, om dess utgörande Aterremiss . Sällskapet för Vexelundervisningen, aflöning för en Lärare vid Normalskolan (se Normalskola). Söderhamn, om ett Curtius derstädes (se Curhus). Södertelje Canal och Slussverk, anslag dertill angående . • Aterremiss ... Memorial rörande skiljaktiga beslut Förstärkta Statsoch Banco-Utskottens beslut Sörforss Krono Laxfiske, eftergift i Taxan (se Arrende). T. Tackjern^ angående beläning deraf i Banken Aterremiss . —* — om controller ä dess godhet • Åtci 'remiss . o om frihet i köp oell salu deraf Aterremiss . »— —• Reglcmcntariska för Bancolån derå Tackjernstillverkare, angående en låneanstalt för dem (se Låneanstalt). Taffelpenningar för Justitisc-Stats-Mi ni stern . Förstärkta Stats-Utskottets beslut % . ’. 0 t* 1 § -.C/Q N:o 43 10 GÖ U t» E w Underd. Skrifvelse. Ridd. o. A. Prestestånd. BorgareSt. Memorial i samma ämne . Taffelpenningar för Utrikes Stats-Ministern (se ofvan). för Stats-Råden d:o. för Presidenten i Kammar-Rätten (se Kammar Rätten).
”Lugna dig, du lilla – vare sig att det är föräldrar, syskon eller ett halft dussin svartsjuka älskarinnor som bevaka honom, finner han nog ändå utväg att låta sitt hjertas dam veta hans tankar Men hvad är det här hvad skall detta betyda? Under det hennes nåd talade, hade hon med en viss vördnadsfull häftighet brutit det endast med munlack förseglade brefvet och upprepade ännu en gång, i det hon såg på underskriften: ”Hvad i himlens namn vill detta betyda? Derefter fortsatte hon, släpande på rösten: ”Eleonora Gyllenhake jag begriper ingenting!” ”Således icke från honom sjelf?” stammade Blenda ”Men låt oss se!” Fru Emerentia läste: ”Värdaste fru! På anmodan af en vän, som jag icke anser mig ega rätt att nämna, får jag härmed, då jag hört att min värda frus dotter önskar sig en befattning, det nöjet att erbjuda henne en sådan hos mig. I anseende dertill att mina svaga ögon icke tillåta mig att sjelf läsa, och jag likväl icke vill förlora denna njutning, är jag i stort behof af en person, som kan åtaga sig befattningen att läsa högt; och om det faller sig lägligt för herrskapet, önskade jag få behålla fröken från kl. 3 till 7 hvarje eftermiddag. Jag skall, om fröken behagar göra början i morgon, ha den äran att öfverlemna första qvartalet i förskott. Härjemte får jag nämna, att som jag åtagit mig bestyret med en min systerdotters hemgift, har jag en mängd arbeten af åtskillig beskaffenhet att bortlemna, hvarom vi vidare muntligen kunna språka. Med största högaktning Eleonora Gyllenhake. (Adress: Drottninggatan, n:o ).” Efter att några ögonblick hafva suttit tysta och sett på hvarandra, utbrast slutligen modern, hvilken lyckligtvis alltid hade råd för allting: ”Aha, han har vunnit på sin sida någon gammal rik tant, som vill se dig och tager detta steg till förevändning. Kanske är det också hans afsigt att pröfva dig och låta dig någon tid sväfva i villfarelse. Men var blott stark, du! Om den der leken med arbetet verkligen blifver af, så låtsa om ingenting – den dag kommer, då han för dig ur mörkret till bländande ljus.”