Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser detta sätt vara det rättaste och lända till en rättvis fördelning af ifrågav:de onus och jag kan icke inse, att denna del af motionen blifvit besvarad derigenom att Utskm tillstyrkt, att vägfarande skola erlägga vägpenningar. I allmänhet vill det synas mig, såsom hade Utskm i detta Betänk, gått tillväga på ett temligen besynnerligt sätt. Så t. ex. har Hr von Seth ibland annat föreslagit, att man skulle skaffa sig medel för vägarnes underhåll genom att lägga en taxa på hästar, och detta förslag besvarar Utskm med det yttrande, att åkerbruket i flera landsorter skötes nästan endast med oxar. Jag hemställer, huruvida det icke varit lämpligare att endast förändra ordet hästar till dragare, så vida nemi. motionärens förslag eljest varit antagligt och något annat än det nyss anförda skälet icke funnits att åberopa till stöd för detsammas förkastande. Jag yrkar, att Betänk, måtte återremitteras, på det att Utskm måtte taga i närmare öfvervägande Hr von Seths motion, att tillsynen öfver vägarnes underhåll skall updragas åt af kommunerne valda bestyrelser samt tillika afgifva yttrande öfver Frih. Stael von Den 2 Maj. 457 Ilolsteins förslag, att hvarje jordägare skall få sin väglott inom egna ägor oller så nära derintill som möjligt. Frih. Raab: Gr. Sparre har dragit i tvifvelsmål, huruvida något stöde att vinna genom en återremiss, då Ekon.Utsk. ännu icke afgifvit sitt Utlåt, öfver de dit remitterade motionerna om utvidgade kommunal-inrättningar i landet. Denna omständighet torde snarare vara ännu ett skäl för återremissens beviljande, tv om, såsom jag hoppas, Utsk. är benäget att afgifva ett förslag i samma syftning, som nyssnämnde motioners innehåll, så är det gifvet, att Utsk. skall vara villigt att ingå på Hr von Seths för slag, att upsigten öfver vägarnes underhåll skall updragas åt kommunal-styrelser.
Slutligen får jag, i anledning af det gjorda inkastet, att en förändring af Collegierne skulle innefatta en ändring i Grundlagen, erinra, att en sådan ändring icke kan tillvägabringas, utan i föregkrifven ordning, och ingalunda bestämmas, torr än grunderne för förändringen af den inre administrationen först blifvit fastr ställde. Ridd. o. Ad. Prat. VII. B. H. Afd, 26. 402 Den 22 Junti e. m. Herr Munck af Rosenjhöld: I anledning af hvad Herrar af Brinckman och Mannerstam anfört, får jag erinra, att Utskottet just föreslagit, att den ifrågavarande Committéen skulle få sig uppdragit, att redigera alla economiska författningar. Den af Friherre Boije omnämnda Instruction för Beredningen, innefattas icke uti Grundlagen; och jag har mig bekant, atfc hela sessioner i StatsRådet kunna mål föredragas, som icke passerat Beredningen; hvarföre ock, i anledning af ConstitutionsUtskot™ tets vid förra Riksdagen gjorde., hemställan, Riksens Ständer aflåto en underdånig skrifvelse till Kongl. Majtt i detta ämne. Före 1809 påtecknade Kongl. Maj.t sjelf, hvilka mål borde gå genom Beredningen; men sedermera har det egentligen berott på Föredragandens välbehag, och jag känner äfven, att Kongl. Majit i StatsRådet gifvit befallning, att i mål, hvilka der blifvit anmälte, Beredningen först skulle höras. För öfrigt anhåller jag om proposition i enlighet med hvad Friherre Boije föreslagit, så att Utskottets Betänkande må bifallas, med undantag af hvad som medförer ändring i Re. geringsFormen, och att samma Betänkande, jemte dervid gjorde anmärkningar, måtte öfverlennäs till den föreslagne Committéen, som bör bestå af Ledamöter, dem Kongl. Maj:t tillsätter, samt äfven af vissa bland Riksens Ständers Fullmägtige i Banken och RiksgäldsCon? toiret. Den 2 % Junti e. m. 403 Grofve Spens:
Ränte-Inkomst, af de fyrfaldiga Låne-rörelser sora Banken omedelbart besörjer 282,292 44 2 268,388 7 11 Ränte-Inkomst, i och för ålitandet af den Assignerings-rättighet tillhopa R:dr 1,600,000, som Cornmerce-Collegium och Jern-Contoret fått sig upplåten .. 43,53o 33 6 43,73o 12 0 0 (Till en del för nästföregångna årets sednare och till en del för löpande årets första hälft). Ränte-behållning, influten från Banco-Disconten och Låne-Contoren på deras Låne-rö- relse mot säkerhet dels af namn, dels af Publika Papper, utgörande (För nästföregångna året, ingången under det löpande). Influtet till godtgörelse för förut -verkställd afskrifning, sorn till afsaknad för lliksgäldsContoret blifvit betäckt medelst innehållaiing å Ränte-inkomsten . Rån te-inkomster , dess dermed bestridda eona u det totala Öfverskott sorn för hvartdera året på År 1832. Bankens Ränte-Utgifter 4.6,434 35 8 33,520 2 (Ränte-Utgifterne för Upplåningar till HandelsDiscont-rörelsen innebegripas ej; likasom icke heller Handels-Disconternes leinnade ränte-afkomst å motstående sida). I > Bankens Förvaltnings-kostnader, dess årliga Utskylder, samt de af Rikets Ständer bestämda Välgöreuhets-Utgifler,. och af dem för öfrigt anslagna utbetalningar från Ränte-inkonnsten 257,127 ,32 3 296,567 18 11 (Efter skedt afdrag för de under hvartdera året influtna återbäringar Af Ränte-Viiisten, liar Capilal-räkningen sig till godo bekommit 266,666 32 266,666 32 iSe N:o 2).
Från utrikes orter 438 farkoster, de fleste barlastade. Omkring 300 hafva varit öppna eller mindre däckade båtar, hemma vid något af fiskelägena å Kullen, hvilka fört i Halland uppköpte bräder och timmer till Danmark, derifrån de till Höganäs återkommit och inklarerat dels med barlast och dels med spanmål, som de tagit i utbyte mot sina trädvaror. Spanmålen har oftast afförts till Halland och Bohuslän, der den afyttrats eller utbytts mot nytt timmer. För öfrigt hafva från utrikes ort inklarerats talg, tran, maskiner m. m. till stenkolsverket; Från inrikes orter 192 farkoster, alla med last bestående af spanmål, timmer från Gotland, Calmar, Wermland och Halland, jern från Wermland, salt, kolonialvaror, gjutgods o. s. v. från Göteborg och Skånska städerna, hufvudsakligen till stenkolsverket. Af alla de 1,032 farkoster, som sålunda årligen inoch utklarerats, hafva öfver 950 tillhört Kullatrakten, utgörande Wikens, Wäsby, Brunneby, Farhults och Jonstorps socknar samt Höganäs bruksförsamling. Utom dessa 1,032 hafva årligen vid Höganäs inoch utlupit 500 farkoster dels lastade och dels barlastade, som från förpassning varit befriade. Tab. Litt. t. De sjöskador, som timat å länets kuster under ifrågavarande femårsperiod, hafva hufvudsakligen ägt rum dels å den nordliga utskjutande spetsen af länet, som gemenligen benämnes Kullatrakten, och dels i länets sydvestra hörn, der det för sjöfarten särdeles farliga Falsterbo-ref är beläget. Från förstnämnde ställe innefattas uppgifterne i tab. Litt. T (se följande sida.) Tab. Litt. S. Export och import i Helsingborg. Antal från Helsingborg utklarerade skeppslaster. Tullafgifter i R:dr Rimt. Hvete. Korn. Råg. Ärter. Summa. För export. För import. Summa. Export af Hafre. Kullens Assurans-förening. Marknader. Torgdagar. 21 Tio till tolf man hafva vid nämnde strandningar omkommit.
Fpr de tvänne första alternativerna har man i bevisningen lagt särdeles vigt pä det förhållande att i Norska Grundlovens omarbetning vid Storthinget i Christiania är 1814, till följd af det vid konventionen i Moss derom gjorda förbehåll, deltagit sex Svenske Kommissarier. På frågans lösning inverkar dock ej, huruledes desse varit ansedde, antingen såsom Sveriges rikes, Sveriges Konungs, Unions-konungens eller endast Konung Carl XIIU.s Ombud, när till deras uppdrag endast hörde att tillse det i Grundloven ej intogs något stadgande, som var stridande emot Sveriges rikes Regeringsform eller hindrade sluteliga genomförandet af föreningen rikena emellan. Riksakten af den 6 Augusti 1815, hvilken utgör det egentliga och slutliga Unions-fördraget, upptager i inledningen med tydliga ordalag, att densamma innehåller och befästar vilkoren för den emellan Sverige och Mor ge träffade föreningen under en Konung men med åtnjutande af särskilda regeringslagar; och hvarken deri eller annorstädes åberopas eiler ens antydes att flere eller andra bestämmelser af fördragsmessig egenskap än de i samma akt intagne skulle finnas eller vara gällande. Norges Grundlov, före konungavalet försedd med Svenske Kommissariernes påtecknade intyg, att de i upprättande deraf deltagit, blef, efter det samma val försiggått, af den dervid utkorade Norges Konung i grundlagsenlig ordning antagen och stadfästad; i och hvarmed densamma erhöll alla ett fritt och sjelfständigt folks Grundlag tillhörande egenskaper och således jemväl den, att uteslutande utgöra Norska folkets och dess Konungs dyrbaraste och käraste gemensamma egendom. Under föregifvande att i Grundloven ännu skulle qvarstå åtskilliga i Riksakten ej intagna bestämmelser, genom hvilkas förändring eller upphäfvande hinder kunde uppstå för Unionskonungen, att behöjrigqn fullgöra Sina i afseende på styrelsen af båda rikena åtäntia Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Belänkande N:o 37.
(Se §. 74 i Banco-Ordningen.) Vid de tillfallen, då Riksdagar hållas utom Stockholm, anses Ban-< co-Styrelsen öfverflyttad till Riksdags-orten, så vida Fullmäglige till ett antal al Åtta, i egenskap af ledamöter inom Riks-Stånden, derstädes vistas. Brister Låde i Stockholm och å Riksdags-orten nämnde antal, anses styrelsen fortfarande vara i Slockholm, och inkalle då Ordföranden, så fort ske kan, Suppleant, enligt elen af hvartdera Riks-Såndet utstakade ordning, alt under (iden i Öfver-Styrelsen deltaga. 3:o. Fullmägtige skola hvarje år i Maj månad förrätta inventering i Bankens alla cassör och öfriga förvarings-rum, enligt dertill af vederbörande, uppgjorde fullständige och virificeiade invenlärie-förteckningar. Äfvenledes böra Fullmägtige, en gång om året, anställa besigtning å Bankens hus och inventarier, så väl i Stockholm, som vid Tumba Bruk. 4:o. Till ärenden, hvilka i Banco-Verket böra hemliga hållas, skola, enligt Rikets Ständers, med stöd af 86 §. Regerings-formen, jemförd med 2. §. 4 morn. af Tryck!rihets-förordningen den 16 Juli 1812, gifne förklarande, räknas de beslut och åtgärder, Fullmägtige fatta och vidtaga, i afseende på den reela fondens vidmaglbållande, så att Fullmägtiges öfverläggningar och beslut härom, hvilka uti serskildt protocoll upptagas, ej få yppas, innan besluten gutt i verkställighet. 5:o.
Preste-Ståndet den 29 -t Borgare-Ståndet den 29 —- — Bonde-Ståndet den A Aug. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående framtida inrättande af en Svensk Lf-försäkrings-anstalt. (Allm. Besv:s och Ekon.-Utsk:s Bet:de, N:o 106.) S. A. K. Rikets Sländer hafva fästat uppmärksamhet derå, att, sedan, i enlighet med Rikets Ständers under 1844 och 1845 årens Riksdag gjorda underdåniga anhållan, E. R. M:t i Nåder behagat låta utarbeta ett efter Sveriges förhållanden lämpadt förslag till inrättande af Lif-försäkrings-anstalter, någon sådan anstalt inom Riket likväl ännu icke kommit till stånd, efter det försök att med aktier tillvägabringa en dylik inrättning, i hvilken aktie-egarne skulle ansvara för försäkringarne, med rätt att sins emellan dela hela vinsten, ej vunnit framgång. Om orsaken till denna fortfarande brist på förberörda inrättningar i någon mån måste sökas i det motstånd, som nya obekanta företag, synnerligen af den omfattning som det ifrågavarande, vanligtvis röna, ligger dock, enligt Rikets Ständers öfvertygelse, det hufvudsakligaste hindret i nödvändigheten för en Lif-försäkriugs-anstalt', att genast vara beredd på kapital-utbetalningar, hvilka väl, enligt sjelfva den beräkning, hvarpå anstalten måste grundas och hvad af erfarenheten i utländska dylika inrättningar bekräftas, med tiden till fullo ersättas, till anstaltens och delegarnes förmån, men i början fordra en större kapital-stvrka än den, som genom de första samtidigt inträdande delegarnes bidrag kan genast åstadkommas; hörande tilläfventyrs den försäkrade kunna erhålla andel i vinsten äfven utan åliggande att för försäkringarne ansvara.'
Han anade det så väl, huru mycket äfven han å sin sida kunde lära af denna barnsliga och säkert så okunniga varelse. – Du vet – återtog Erik, omkastande sin tanke – du har säkert märkt af denna enda dag, huru mycket jag älskar vårt finska språk, vårt modersmål. Dock måste jag öfverge tanken att tala till Stella på detta språk ... till en början åtminstone; jag hade icke hjerta att se och bevittna, huru en menniska, som är i behof af upplysningar i sådana själens förhållanden, som af språket äro oberoende, först skulle måsta kämpa med ett språk, fullkomligt fremmande för dess organer. Under lärotiden kunde månget anlag, mången slumrande idé, ännu frisk, vek och böjlig, förstenas och förhårdnas. Men svenskan är ett språk, vid hvilket hennes öra redan är vant; efter en månad talar hon detta språk försvarligt ... af svenskan vilja vi således begagna oss ... till en början. – Förlåt mig dock – sade Harald – att jag ens väckt fråga om sättet, huru du ärnar förfara med Stella. Jag tycker mig finna, att du, om någon, är den rätte mannen och jag önskar dig den framgång, som himlen kan gifva. Och dig Stella önskar jag, att du må börja hålla af Erik mer än af alla menniskor på jorden. Uti en blick, som från den ene irrade till den andre, svarade Stella: «ni båda ären för mig de enda, och jag skall hålla af er mer än af andra menniskor på jorden. – Och nu Erik – sade Harald, liksom han med våld velat lösslita sig ifrån ett sällskap, som blifvit honom så kärt – nu får jag påminna dig om ditt godhetsfulla löfte, att ge mig häst till Ristilä. – Jag vill icke öfvertala dig att qvarstanna, då du, enligt hvad du säger, ändå kommer en dag senare än ditt löfte. Men ett glas af den dryck, som vi Finnar påstås tycka så mycket om, kan väl inte skada; du behöfver verkligen litet mod, när du skall första gången inom Ristilä portarne, detta de elaka sagornas föremål, och när du skall träda i beröring med denna mystiska och aristokratiska familj: Men jag tror jag börjar bli litet elak, hvartill jag dock för min del visst icke har anledning.
Den anmärkning, att Upsala Academié ej galt till väga med nog försigtighet vid .Bibliotheks-byggnadehs företagande, förfaller, om man undersö. ker, huru d£t tillgått med andra företag, hvaråt St änder ne förut vid denna Riksdag beviljat understöcj. Deribland vili jag endast namna hamnbyggnaden i 1iTstad, hvilken, om man får tro hvad allmänna Tidningar derom yttrat, hvarken blifvit företager! eller utförd med nog klokhet eller beräkning. Borde ett företag tillintetgöras för det man vid déss början icke ■varit lika klok, sorn vid slutet, så skulle man Den 19 September f. m. aldrig genom erfarenheten få stiga i upplysning, utan att exeroplariter straffas derför. Jag torde sluteligen icke behöfva återkalla i Ridderskapets och Adelns minne, att Up* sala Universitet är en skank till Svenska folket, och att det vofé så mycket obilligare om inan nu, första gången det begär ett allmänt understöd, ville vända det ryggen. Det är en skänk af deri store Gustaf Adolf, af samma Konung som lemhade sitt lif för dén allmäni na upplysningen och tankfrihetén sédan han gifvit sin förmögenhet till odlingens vidmagf hållande ibland sitt folk. Dén sorn vördar denne Kcnungs minne, skall äfven vårda hans gåfva, och jag hoppas att Höglo!!. Ridderskapet och Adeln för väl kanner hvad vi arö skyldige Upsala Åcadémie, för att neka Sitt bifall till ifrågavarande låriebiträdé. Herr Lefrtri, Johan Pehr: Jag håde önskat att kunna uttrycka mig lika väl söm dén siste värde Talaren; meri jag vågar icke forsö, ka déf, efter hana framställning. Jag vill endast inskränka mig till en anmärkning^ i än* ledning af Herr Hammarskölds yttrande. Han liar rätteligen erinrat, att Upsala Universitets Bibliötbek, det största i Sverige, är eri vacker borja» till ett JBibliothek, men äfven för denlia början riiåste redad hyraå rum.
Man kan icke anförtro i ovana händer bestyret om, och ansvaret för både boställsoch lönings-directionerna, och controllen af en uppbörd af emellan 60 och 70,000 ridr bico om året, jemte befälet öfver de'poten ro. m.; då behöfves ju begge fördubblings-ryttmästarne genast, för att föra de lediga sqvadronerna. Cadrarne äro redan inom armeen i allmänhet, men saf - 33-2 Den 7 Maj f. m. deles hvad angåc. cavalleriet, för små, och jag vågar ansvara .för, att redan vid reg:tets uppbrott komma de flesta sqvadronerna att blott hafva en subaltern, hvilket är en olycka i Sverige mera än annorstädes, emedan större både kraft och vigt ligger på befälet, i saknad af krigsvana m. m. Af dessa skäl, men isynnerhet på de bättre grunder, som af talare före mig blifvit anförda, anhåller jag om återremiss af betänkandet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, då tiden långt framskridit och flere ledamöter anmält sig att tala, om R. o. Ad. skulle behaga uppskjuta med fortsättningen af discussionen öfver StatsIJtskrs utlåt. N:o 44 eftermiddagen. Bifölls. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protoeolli, F. O. Silfverstolpe, Thorsdagen den 7 Maj 1840. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.utdr. för denna dag f. m. Fortsattes pröfningen af StatsUtskts utlåt. N:o 44, angtde reglertn af utgifterna under riksslatens 3:dje hufvudtitel. Gr. Lewenhaupt, Mauritz: Det är ingalunda min mening att ingå i någon generel undersökning af StatsUtskts nu förevar, utlåt. N:o 44- Det vore dessutom öfverflödigt, sedan det blifvit i förmiddagsplenum af General-adjutanten för armeen samt flera andra talare så utförligt utveckladt.
Ä n n u ett utmärkande drag i Ebbas karaktär var en medfödd enkelhet; belysningsvis må här anföras ett yttrande af henne som barn, hvilket var mycket karaktäristiskt: » När jag blir stor, vill jag aldrig vara fm och gå på visiter, som stora människor göra. » Om hon tyckte att något i hennes dräkt väckte uppmärksamhet, var det blott med svårighet hon kunde förmås att bära den. Så fortgingo några år under aldrig minskadt intresse för nödens barn, och Ebba var ej längre en liten flicka; men de fattiga barnen hade hon ej vuxit ifrån, och de å sin sida hade ej heller glömt henne, och så hände det mer än en gång, att då hennes skyddslingar kommo upp och bådo att få tala med » fröken », de vid hennes åsyn glömde bort alla de vackra ord mö- drarna lärt dem använda, då de begärde » frökens » hjälp, och helt enkelt frågade om » Ebba » hade det eller det klädesplagget att gifva dem. Och » fröken » upptog det ej illa, hon log så hjärtegodt, och den önskade hjälpen uteblef e j; sällan eller aldrig gick någon från det hemmet tomhändt. Men en dag gjorde sorgen sitt inträ- de i det lyckliga hemmet. Ebbas far, den vördade och af alla högt aktade öfversten, dog och hon lämnade samhället, kom ut i stora världen, kom högt, kom ända till konungaborgen, och vid hennes åsyn hände det konungasonen detsamma som de små barnen i Jönköping: han glömde det afstånd som skilde dem, glömde frö- kentiteln och såg blott den väna Ebba, för hvilkens fot han lade sin furstekrona, och för hvars ägande han af sade sig rättigheterna till en konungakrona. Ännu som furstinna fortsätter hon med vidgad blick och i större utsträckning den kärleksverksamhet, som utmärkte hennes barndom. Bilden härofvan återger hennes drag vid fjorton år, Gudrun. — • hushållning i Japan. Af Johanne Munter. Bemyndigad öfversättning för Idun. (Forts. o. slut.) En betto är klädd i mycket tätt åtsittande, tricotliknande mörkblå byxor, en lös blus med vida ärmar och en stor hvit hatt i form af en uppoch nedvänd skål. Jag har aldrig sett något mera elegant, lätt och smidigt än två så- dana figurer på en vagn.
Här är egentligen fråga blott om form, icke om sak, och jag skulle således hafva inskränkt mig till det egentliga föremålet för öfverJäggningen, om icke i saken blifvit yttradt åtskilligt, som jag anser mig böra till utredande upptaga, icke för den nu förevar, sakens skull, men för att åtminstone i prof. få mina åsigter förvarade jemte de yttranden, hvaraf de varit påkallade. Jag vill således i möjligaste måtto följa den ordning, i hvilken de yttranden förekommit, vid hvilka jag vill fasta mig. Frih. Boye har på f. m. sagt, att jury i brottmål skulle vara vådlig. Jag instämmer med honom deruti och önskar, att Gud måtte bevara mig ifrån att, anklagad för ett verkligt eller materielt brott, blifva dömd af en jury. Jag har för ofta sett exempel uti den samling, som kallas causes celebres, huru de sannolikaste bevis vittnat emot den anklagade, som på grund deraf blifvit dömd skyldig och afrättad, men att verkliga förhållandet sedermera blifvit upplyst och bans oskuld ådagalagd. Jag tror, att exempel finnas i vår egen historia pä något dylikt, hvilket föranledt, såsom jag hört sägas, den ändring i lagen, att ingen kan aflifvas utan egen bekännelse. Men helt annat är förhållandet med jury i tryckfrihetsmål. Der är icke fråga om att bestämma, huruvida den tilltalade begått förbrytelsen eller ickej utan fråga är blott att bestämma, om handlingen är brottslig eller icke. Detta kan endast ske efter beskaffenheten af den känsla, man sjelf erfar af skriftens innehälh Beviset måste sålunda tagas ur ens eget hjertås fatabur; och det är för sådana subjectiva omdömen, som jag anser icke domstol, utan endast jury vara tjenlig. Samme talare, Frih. Boye, har sagt, att det endast är Den 18 December e. m. 33g i domstolen, man Ian hafva full säkerhet. Ja, den enskilde kunde hafva full säkerhet att alla instanlierna igenom få måttet rågadt af smädelse!1, I mål åter, som åklagats af Just.-caneelleren, kunde man äga nära nog full säkerhet, att den tilltalade skulle blifva fälld, han måtte vara skyldig eller icke.
Regleringen af utgifterna under Riks-statens Första Hufvudtitel . 8. » Andra » . 26. » Tredje » . 27. » Fjerde » .51. » Femte » . 52. Reglering af landtstats-tjenstemännens löner 60: 13. » af landshöfdingelönen i Wester-Norrlands län 60: 13. » » dito i Jemtlands » 60: 14. » » dito i Norrbottens » 60: 14. Utlåtandets Nummer och Moment. Reglering af Ronneby köping . , , 60: 63. » » Carlstad . Representanthus, uppförande af. • 75. Resestipendier åt artilleri-officerare , • 51: 12. b. » » kavalleri-officerare , , 51: 22. C. Reseunderstöd åt arbetare .. Restitution af ett utaf Häradsskrifvaren Lindgren utgifvet ersättnings60: 55. belopp . 34. Revisionsberättelser angående Riksgälds-kontorets förvaltning • • 29. Revisionsberättelse, rörande Statsverkets åren 1861—1862 , a 21. » » » år 1863 , , 127. » angående Kommers-kollegii förvaltning • 30. Revisorer, Rikets Ständers, ändring i instruktionen för . • 28. Richerts, J. G., enka, pension åt Riex, lokomotivförare, öfverflyttande på Staten af honom ådömd 74: 7. ersättning 108. Riddarholmen, upplåtelse af tomtdelar å 77. Ridoch anspannspersedlar vid fältartilleriet v , 51: 29. Ridderstolpeska huset, f. d. Riks-arkivet, användande af . 129. Ridskola vid Strömsholm, inrättande af • ,» 51: 22. Rikets ekonomiska karteverk . • 60: 6. Riks-arkivet, anslag till « 66: 4. Riksdags-bibliotheket och arkivet, utvidgande af . • • 76. Riksdagshandlingar, tryckta, arfvode för befattning med 122. Riksdagskostnadernas bestridande af Riksgäldskontoret 4.