Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl tillstyrker Utskottet, att Momentet på Grundlags-enligt sått borttages; oaktadt det icke på sådant sått tillkommit. Derjemte torde jag få förklara, att ali fruktan för möjliga olägenheter och faror af Momentets upphäfvande bör försvinna, då man no - Den 2' Maji f m. 37? gare granskar den öfriga TryckfrihetsLagen: åtminstone vill jag söka visa, att Utskottet ej förbisett detta. Regeringens och det Allmäntias säkerhet, är nemligen betryggad genom den i 4 §. 5 Alomentet åt HofCanzleren lemmide rättighet att med qvarstad låta belägga hvarje. Skrift, som han anser vara af brottslig beskaffenhet; följaktligen äfven den periodiska. Hela skillnaden består blott deruti, att den med qvarstad belagde Skriften bör, enligt detta lagrum, vid Domstol åklagas. Herr Friherre Åkerhjelm fruktar äfven att icke heller TidningsUtgif varén» säkerhet skulle vara tillräckligen betryggad, förmenande, att HofCantzleren skulle kunna belägga hela Tidningen med qvarstad, och således hindra dess fortsättning under påstående rättegång. Jag måste för min del tillstå, att jag icke anser möjligt, det någon HofCantzler skulle våga till den grad misstyda Grundlagens stadgande i RegeringsFormens 86:te § och 2 Momentet af i TryckfrihetsFörord-. ningen, hvarest uttryckligen förbjudes att pa förhand lägga hinder för en Skrifts lifgifvande. Mer än det brottsliga Tidningsbladet skulle väl således omöjligen kunna med qvarstad beläggas. HÖgloflige Ridderskapet och Adeln torde således täckas inse, att alla de garantier, sorn Herr Friherren åsyftat, redan finnas; och följaktligen intet tillägg i TryckfrihetsLagen i sådant afseende behöfs, I anledning af det exempel, som Herr Friherre Åkerhjelm åberopat från sistledne Riksdagtorde jag iå föra HÖgloflige Ridderskapet och flhn 21 Maji j. In. Adelil till minnes, att dåvarande ConstifutionsUtskott inkoin med förslag till en sådan ändring uti 2 Momentet af ioyale §.
Man bjöds således på » Hvita halsduken », Edmond Gondlnets gamla bekanta komedi på fria vers, öfversatt af Frans Hedberg, » Han är inte svartsjuk », m. fl. från den äldre utländska spellistan, och från den nyare, om ock icke den nvaste, inhemska sådana stvcken som » En * 7 * räddande engel » och » Mellan bjudningarna », hvilka allmänheten fortfarande ser .med stort nöje. Det nya danska originalet » Kamrater », en liten » Dramatisk situation » i en akt af Peter Nansen, gick några gånger, men utan synnerlig framgång. Allmänheten börjar ledsna på dessa » Dramatiska situationer », hvilka äro så föga dramatiska, som gifva sig ut för realistiska, men lida af en betänklig brist pä natur och icke bevisa annat än att den unge författaren — de äro vanligtvis alltid skrifna af mycket imga skådespelsdiktare — möjligtvis i en framtid kan komma att göra något själfständigt af den lediga, om ock alt för tillspetsade stil som tyckes vara gemensam egendom för en god del af det yngre författareslägtet. » Kamrater » fick dock genom fru Hartman och hr Törnquist en framställning af större värde, än styckets obetydliga innehåll egentligen förtjänar. » Sista hvarfvet * släpade sig fram ett par gånger, och » Roderik Heller » upplefde åter flere föreställningar. » När damerna föra krig » spelades å ny o en gang, » En skandal » ett par gånger, under det Björnsons » Mellan drabbningarna » väckte intresse flere gånger i ny uppsättning. Fröken Zetterberg var den enda som förut innehaft Ingas roll, men det var för flere år sedan på en elevuppvisning å Stora teatern. Hennes spel tyckes icke ha undergått någon synnerlig utveckling,men rollen är onekligen en af dem som bäst lämpa sig foi denna unga^skådespelerskas natur, något inåtvändt och nästan dystert, som tyckes gråta, äfven då ett löje skall framställas. Den åtminstone Jämförelsevis friska hurtighet, som utmärker fröken Zetterberg i Gertruds roll i » Strandbybor », tyckes hon icke kunna få fram i nägon enda annan roll. I Ingas kan hon undvara den.
Således skulle de jordegare, som ej behöfde upptaga lån å sina egendomar, kunna genom insättning i diskontoch kreditiv rörelsen draga fördel af dessas värde och åtnjuta samma förmåner, som privatbankerna för närvarande erbjödo. Emot omförmälde inteckningar skulle Riksgälds-kontoret till ett deremot svarande belopp låta tillverka räntebärande sedlar, hvilka borde så väl i kronans uppbörd, som vid alla andra liqvider emottagas och lyda å samma valörer, som Riksbankens sedlar, hvarifrån de dock borde skiljas genom olika färg och text. Dessa sedlar skulle hypotheksföreningarne ega att från Riksgälds-kontoret utbekomma emot atlemnandet af hypothek och erläggandet af 2 procents ränta till Riksbanken och dessutom J procent till Riksgälds-kontoret, såsom ersättning för kostnaderna vid sedeltryckningen m. m. Utaf härefter återstående 3| procent skulle förvaltningsutgifterna bestridas; hvarefter öfverskottet komme att utgöra vinst eller amortering. De af Riks Bih. till R. St. Prot. 1850—51. 4 Sami. 2 Afd. 7 Haft. 2 10 Stalsoch Banko-Utskottens Utlåtande, N‘.o 21. gälds-kontoret utgifna sedlarne bord? med samma belopp, som den upplupna räntan utgjorde, efter lottning, ärligen amorteras. Emot den af Riksdagsfullmäkligen Daniel Danielsson meddelade uppgift, att de fordna riksgäldssedlarne af allmänheten emottogos med begärlighet och att deras utgifvande väckte allmän belåtenhet, måste Utskotten anmärka, att denna uppgift strider mot verkliga förhållandet, åtminstone under hela den tid, då berörde sedlars inlösning skulle verkställas med Riksgälds-kontorets tillgångar och intilldess desamma,efter stadgad realisationsgrund, blefvo med Bankens medel invexlade. Ehuruväl
S. D. Föredrogos och biföllos Expeditions-Utskottets Memorialer: N:o 1, angående tillökning i Utskottets Kansli-personal och Vaktbetjening; N:o 2, angående upplagans storlek af Bihanget till Riks-ståndens Protokoll; och N:o 3, angående grunderna för prenumeration å Bihanget till Riks-ståndens Protokoll, m. lii. S. D. Till Stats-Utskoltet remitterades Kongl. Maj:ts nådiga Proposition den 30 sistlidne Oktober till Rikets Ständer, angående försäljning af f. d. Landshöfdinge-residens-tomterne i staden Piteå, med å deni befintlige byggnader, äfvensom Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse samma dag, i anledning af förre Myntmästaren, Assessoren J. A. Grandinsons underdåniga ansökning om ersättning för förlorade boställsrum. S. D. Vid skedd föredragning lades till handlingarne Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelser: den 14 sistlidne Oktober, i anledning af åtskilliga af Rikets Ständer vid sistförflutna Riksmötet föreslagna lagförändringar, och den 17 samma månad om förordnande af en Stats-Råds-Ledamot, i afseende på vissa i Riksdags-Ordningens 36 och 42 §§ omförmälda Riksdags-ärenden. Frän Hederv. Bondeståndet. S. B. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet Per Mattssons från VVester-Norrlands, Johan Perssons från Upsala, Matts Perssons från Stockholms, Tobias Linds från Götheborgs och Bohus samt Johan Johanssons från Östergöthlands län motioner, angående den så kallade personliga skydds-afgiftens användande till folkundervisningens befrämjande, äfvensom de i anledning af dessa motioner afgifne yttranden.
De uti Stats-Rådet och hos Högsta Domstolen förda protocoll, angående detta ämne, varda härhos bifogade, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. A. Posse.” Utskottet har tillika fått emottaga dels de i afseende härå i Högsta Domstolen och Stats-Rådet förda protocoll, dels ock nedannämnde hos Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motioner: a) Af Herr Grefve Anckarsvärd j Carl Henricsom, till undvikande af en sådan händelse, att, vid uppkomne folksamlingar, militair-befälhafvare nödgas bruka vapen emot folket, utan att varning till detsamma af vederbörande myndighet skett, föreslagit, att 6 Cap. Missgernings-Balken måtte ändras i enlighet med 11 Cap. af Lag-Comite^ns förslag till stralf-balk, hvilket Capitel dels i 8 och 9 §§. stadgar, huru uprorsmän, som ej skingra sig på offentlig myndighets befallning eiler göra våld å person eller egendom, skola straffas, dels ock i 10 §. innehåller följande föreskrift: ”till uprors stillande må krigsmanskap användas; dock ege det ej å uprorsmän vapen förr bruka, än 8 och 9 §§ blifvit af den å stället varande civila myndighet tre gånger uppläste, der ej uprorsmän så hastigt till våld öfvergå, att det förr med vapnens hand afvärjas mäste;” uti hvilket yrkande Herr Grefve Löwenhjelm, G. och Herr Grefve Brahe _, M. 3 instämt; samt b) Af F. von Zweigbergk från Skaraborgs Län, som yrkat, att Utskottet, i sammanhang med utlåtande öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, måtte föreslå stadganden om ansvar för civil eller militair myndighet, hvilken vid tillfällen af olofliga folksamlingar sin magt missbrukar. I öfrigt är vid den Kongl. Propositionens remitterande hufvudsakligen anfördt:
Derjemte och sedan de. till minne af Eders Kongl. Maj:ts lyckliga återställande till helson, år 1855 inom hufvudstaden subskriberade medel, utgörande tillsammans 30,650 R:dr, deraf 15,938 R:dr 16 sk. blifvit tecknade att erläggas på en gång och 14,711 R:dr 32 sk. under fem år med en femtedel årligen, till Stadsnämnden öfverlemnats för att användas till uppförande af sunda och tjenliga bostäder åt de arbetande klasserne, har, genom Stadsnämndens försorg, en sådan bostad i egendomen J\s 1, qvarteret Barnängsbacken större, vid Tjärhofsgatan inom Catharina församling blifvit uppförd, innehållande, oberäknadt rum för en tillsyningsman, 16 lägenheter, hvardera om ett rum med kök, jemte till hvarje lägenhet hörande källare, vedbod och afträde, äfvensom tvättstuga med mangelbod och badrum till gemensamt begagnande af hyresgästerna; varande årliga hyran bestämd till 53 R:dr 16 sk. för hvar och en af de största och till 50 R:dr för hvardera af de minsta utaf dessa lägenheter. 2so. Invånare. Folkmängden i hufvudstaden har enligt mantalslängderna utgjort: år 1851 Mantalsskrifne Mankön 26,735. Mantalsfrie Mantalsskrifne Mankön .. 26,781. » Qvinkön 37,606. 64,387. Mantalsfrie Mankön 15,966. Manlalsfrie Mankön 16,072. » Qvinkön 13,887. 29,959. 95,385. år 1854. Mantalsskrifne Mankön 27,169. » Qvinkön . 65,139. Mantalsfrie Mankön 15,857. Mantalsskrifne Mankön 27,407. » Qvinkön 38,536. 65,943.
N:o 3, i ani. af väckt motion om förbud att utsätta trupps samling till ådermöte eller dylikt till tid, då gudstjenst pågår; N:o 4, i ani. af väckt förslag om tillstånd för beväringsskyldige från Listers och Bräkne härader att undergå vapenöfning å rnönstringsslätten vid Asarum, i stället för den vanliga exercisplatsen Wäinö i närheten af Carlskrona; N:o 5, i ani. af väckt motion om uttjenta underofficerares och soldaters befordrande till vissa tjenste-befattningar; samt N:o 6, i ani. af väckt motion ang. ändring i 2:dra §:n 1 mom. af K. Förordn. d. 11 Juli 1862, rörande reglering af presterskapets löneinkomster. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 12 på natten. In fidem, O. Brakel. damlagen den 8 December 1862. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-proUt för d. 22 sistl. November e. m. Hr von Krusenstjerna, Mauritz Adolf: Som jag är nödsakad att för någon tid afresa från hufvudstaden, får jag anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, varda befriad från förtroendet att vara bänkman, äfvensom från uppdraget att vara suppleant i Ekon.-Utsk:t. Sedan R. o. Ad., uppå Hr Gr:ns o. Landtmms framställning, till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t efter Hr von Krusenstjerna. 394 Den 8 December. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, anförde skriftligen: Emot R. o. Ad:s uti sistl. natt-plenum genom votering fattade beslut, att afslå det från föregående riksdag till afgörande hvilande förslaget om årliga riksdagars införande, får jag afgifva min reservation. Sagde förslag, hvars behandling, visserligen af för mig obekant anledning, blifvit uppskjuten af Högv. PresteSt.
På Ridderskapets och Rå Prest-Ståndets väg-’ dagens slut, må ufbekommas Eders Kongl. Majits Underdanigste oell tropligjigslc tjenare och undersåter, Adelns vägnar Carl Mörner. h, t. Landtmarskalk, nar ^. A. Lindblom. n, v. Talman. På sno Den ij Maj, 3?å Borgare.Ståuijets Pä Bonde-Ståndetg vägnar vägnar J3". N. Schlan* Lars Olsson. h, t. Talman. n. v. Talmaj Uppläst hoa samtelig? Riks-Ståndeia des II Maj, Starmägtigste AHernådigste Konung! Hos Biksens Ständer har motion blifvit väckt OTO anläggande af e*n Bandsväg ifrån. Elfvedais Socken i Öster Dalarne, förbi Särna, till Börås Kopparverk i Norrige. Detta förslag har varit grundadt i följande skäl: i:o att, genom anlägg» hing af en sådan väg, skulle, i händelse af krig med någon främmande magt, trupper kunna till och ifrån de norra delarna af Biket transporteras på hälften kortare väg och tid, än för det härvarande. 2 to Att denna anläggning kornme att öppna en säker och des (o me ra behöflig förtjenst |t Allmogens, sä i Sverige som Norrige, hörra provinser, som denna Allmoge, missgyn-' nåd af climatef, hitintills ej haff annan penning» Inkomst, än den, sorn genom förar vintertiden kunnat ernås, efter denna vägs öppnande borde komma i tillfälle altbegagna denna enda utväg att förtjena hvad sorn erfordras till betalande af tttskylder och andra oundgängliga behof3:0
Men jag har erkänt, att gemenskapen af egen vilja kunnat för dylika förrättningar visa sin erkänsla. Jag anser icke nödigt att undersöka de olika bevekelsegrunderna, hvilka förmått gemenskapen dertill; ty detta bör icke blifva föremål för lagstiftande magtens åtgärd. Det åligger såväl befälet som hvarje rustoch rotehållare att bevaka gemenskapens rätt och bästa, och jag anser derföre i sakens nuvar. skick intet annat kan göras, såvida mau ej vill vara obillig mot gemenskapen, än att betänk, afslås; ty om man antoge någon medelväg, skulle den leda till förfång för gemenskapen. På dessa skäl yrkar jag afslag å betänk. Hr Rothlieb, Axel Fredr., uppläste följande: Yid återremissen yttrade jag mig i likhet med hvad Frih. Raab nu anfört. Skulle betänk, antagas, så anser jag öfverflödigt, hvad Utsk. i slutet deraf föreslagit; ty sedan en skyldighet blifvit bestämd, anser jag densamma genom nu föreslagna stadgande ej kunna rubbas. Likasom flera andra värda talare anhåller jag om afslag på betänk, i öfverensstämmelse med BondeStrs redan fattade beslut. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Jag äger om denna sak ingen annan kännedom än den, jag kunnat inhemta af Utskrs båda betänk:n och de discussioner, som härstädes förefallit; men så mycket har jag funnit, och deruti hafva så godt som de flesta talarne instämt, att för närvar, verkligen en obillighet ligger i de författningar, som i detta fall kunna vara tillämpliga. Man kan icke neka, att det är en skyldighet för soldaten att utgöra 3:ne dagsverken; frågan är således endast, huru stor den lösen är, lian bör erlägga, då han icke gör dessa dagsverken. Utsk. har ansett denna lösen böra bestämmas till ■§ af deras markegångsvärde. En värd talare har deremot, under åberopande af författningarna, ansett tillräckligt, att de lösas med 12 öre s:mt; och lian lärer vara ensam af den tanke, att de motsvara 3 dagsverken, de må utgöras på egen eller på prestens kost.
Skrifvelse, N:o 40. ventarier till nybyggda fartyg, har Kommerskollegium uti dess öfver samma ansökning infordrade och afgifna utlåtande i underdånighet tillstyrkt: l:o alt hampa må till riket införas fritt från tull, afgift lill handelsoch sjö— artsfonden samt tolag; 2:o att tillstånd lill tullfri införsel af garkoppar, zink eller annan metall eller metallsammansåttning för sådana manufakturverks behof, som tillverka bleck och spik till fariygs förhydning, må, på derom hos Kommerskollegium gjord ansökning, af Bergsoch Kommerskollegierna gemensamt, eller endast af sistnämnda kollegium beviljas; 3:o att i stället för den i l:a momentet 20:de § i underrättelserna till 1845 års tulltaxa beviljade restitution af 25 procent af tullumgälderna för inventarier till fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid svenskt skeppsvarf nybyggas, ägare af fartyg om 10 lästers dräglighet och deröfver, som i Sverige byggas, må, till dess införselsafgifterna för skeppsinventarier kommit under närmare pröfning och en ny tulltaxa blir gällande, åtnjuta tullfrihet för den till fartygets förhydning åtgående bleck och spik af koppar eller annan metall, samt 75 procents lindring i den genom tulltaxan bestämda införselsafgift för öfriga förnödenheter till fartygets första utredning och tackling, mot förbindelse att ställa borgen för det återstående tullbeloppet och underkasta sig de kontroller i afseende på eflfekternes användande inom viss tid för det uppgifna ändamålet, som Kongl. Maj:t, efter Generaltullstyrelsens hörande, kan finna för godt i nåder bestämma.
Fonden för diskontering och utlåning bestämmes till 3,000,000 R:dr, hvaraf tillhandahållas 1,950,000 R:dr för hufvud-kontoret i Stockholm, 750,000 R:dr för låne-kontoret i Götheborg, 250,000 R:dr för låne-kontoret i Malmö samt 50,000 R:dr allt banko för låne-kontoret i Wisby; fullmäktige likväl förbehållet, att, efter sig företeende omständigheter, kunna dessa proportioner jemka och förändra, hvilket sistnämnda alternativ, upptaget i 48 punkten, blifvit godkändt af Presteoch Bonde-stånden. Emot detta förslag är anmärkt inom Ridderskapet och Adeln: att fördelningen af fonden Götheborgs och Malmö låne-kontor emellan är oriktig, i så måtto, att det sistnämnda, jemförelsevis till folkmängden inom distriktet, erhållit alltför litet; samt inom Borgare-ståndet: att Utskottets ressonnement vöre något inkonseqvent, då det för att bereda fond åt låne-kontoret i Wisby, som tillhör Banko-diskontverkets i Stockholm låne-distrikt, väl minskat nämnde verks allmänna lånefond, till fördel för berörda låne - 16 Banko-Utskottets Utlåtande, JH 59. kontors men deremot beredt fond åt detsamma för utlåning genom Handelsoch närings-diskonten på bekostnad af Malmö låne-kontors fond till sistomförmälda utlåning; att, med afseende å tullintraderna i de provinser, som tillhöra Götheborgs lånekontors distrikt samt andra förhållanden, detta låne-kontor borde undfå en större andel af den gemensamma fonden; samt att Malmö låne-kontor åtminstone bör bibehållas vid det belopp af 300,000 R:dr, låne-kontoret för närvarande innehar.
Obetalda hyror 300: — Utlånta kapital och upplupna räntor 209,907: 49. Förskjutne låne-omkostnader 139: 25. Riddarhusets fastighet och lösören 110,396: — 329,570: 38. Inkomster år 1862. Försålda Vapenhöcker 258: — Försålda Medaljer 259: 40. Å auktion försålda gamla Inventarier 134: 56. Påföring: Inkomster är 1863. Inkomster år 1864. Påföring: Tillkomna effekter 16: Bil, till Högloft,. Ridd. o. Adelns Prot. vid 1865 års Riksdag. 34 Debot. Balans till år 1865. Tillgångar och fordringar: Behållning i Banken 7,945: 33. Obetalda hyror 450: — Utlånta kapital och upplupna räntor 221,636: 34. Förskjutna låne-omkostnader 66: 75. Balans till år 1865. Skulder: För mycket betald hyra — 1. Summa R:mt R:dr 392,589: 22. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Okt. 1865. J. L. Bogman. 36 Sammandrag af Adliga Kadett-Skole-Fondens Debet. Riksmynt. Utgifter år 1862. R:dr öre. Kadetters underhåll 2,305: — Stipendier vid de Kongl. Afskrifning: Utgifter år 1863. Kadetters underhåll 1,995: — Stipendier vid de Kongl. Universiteten 3,285: — Närings-Stipendier 480: — Extra utgifter 166: 25. Arfvoden 175: — Utgifter år 1864 . Arfvoden . - 175: — Balans till år 1865. Fondens tillgångar och fordringar ■ 146,584: 8. Kredit. Riksmynt Balans från år 1861. R:dr öre.
Men då, i motsatts af det goda man sålunda velat tillvägabringa, senare tiders erfarenhet visat, att rättigheten till dylike skuldsedlars utgifvande icke sällan föranledt flere missbruk och olagligheter, som, långt ifrån att befordra den enskilda crediten, tvärtom på densamma haft ett högst menligt inflytande; samt härtill äfven komma följande icke mindre vig. tiga omständigheter, nemligen att, om ett dylikt skuldebref af en eller annan händelse för rätta egaren förkommer, denne ej kan visa sin eganderätt dertill eller utsöka sin fordran hos gäldenären; att innehafvaren af falskt skuldebref kan dermed ansvarslöst bedraga annan man, enär denne, i saknad af skriftelig öfverlåtelse, ej kan styrka, att den förre skuldebrefvet innehaft och utgifvit, samt att, om skuldebrefvet redan är betaldt eller full valuta derföre icke utgifven, och innehafvaren, med kännedom om ett sådant fölhållande, tvekar att Lag-Utskottets Betiinkdnde N:o g8« sjelf nied borgenärs-ed fästa dess rigtighet, lian möjligen kan finna någon annan, som uppträder såsom egare och verkställer edgången; så har Utskottet, vid jemförelse af alla dessa olägenheter, å ena sidan, med de fördelar, å den andra, hvaraf bruket af skuldsedlar till innehafvaren är åtföljdt, funnit de förre i så väsendtlig mon öfverväga de senare, att Utskottet ej tvekar, att Motionaireris förslag örn förbud emot sådane skuldsedlars begagnande understödja. Beträffande åter yrkandet, att bruket af skuldsedlar, ställde till viss man eller ordres, äfven måtte afskaffas; så torde anledningen till detta förslag egentligen böra sökas uti det hit. tills brukliga, ehuru i lag icke bestämdt till» låtna sätt, att, medelst långifvarens blotta namnteckning å skuldebrefvet, detsamma till annan man öfverlåta, genom hvilken åtgärd dessa skuldsedlar ostridigt försättas, åtminstone i de fläste hänseenden, i alldeles lika cathegorie med sedlar, ställde lill innehafvaren. — De skäl, som stadgat
If:o af den 22 Februari 1845, angående en del lönförmåner till Underofficerarne vid trenne kompanier af Helsinge Regemente (121). 1845 den 3 Mars föredragen och vederbörande till behörig verkställighet meddelad. ^55:o af den 5 April 1845, angående öfverlåtande lill Haparanda stad af Kapitensbostället vid Norrbottens Fälljägarekorps Hapaniemi N.*o 1, i mantal (152). 1 . 1846 den 29 April föredragen, då Kongl. Majit jemväl för Sin del i nåder biföll, att nämnde boställe jemte dertill hörande laxfiske finge såsom donation för al! framlid till staden Haparanda öfverlåtas, under vilkor, sorn tillika i nåder fastställdes. f3:o af den 5 April 1845, i anledning af väckt fråga om ny Inqvarterings-ordning för Stockholms stad, samt andra i sammanhang dermed förekommande frågor (153). 1845 den 12 Juli föredragen; och ansågs någon kasern för Svea Artilleriregemente för närvarande ej kunna, i saknad af erforderliga medel, komma att uppföras; hvaremot lill underhållet af Lifgardes-regementenas kasernoch stallbyggnader anvisades det belopp, som, enligt Rikets Ständer meddelade uträkningar, derför erfordrades utöfver de bidrag härtill, hvilka borde af de från staden lill Regementena utgående inqvarleringsmedel bestridas. Biltill R. St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1845. 13 34>o af den 5 Af iril 1845, angående inqvarleringen i de Skånska städerna och Göteborg (154). 1845 den 19 Juni föredragen; och ville Kongl. Maj:t i afseende å de ifrågaställde kasernoell stallbyggnaderna i Malmö, Helsingborg och Landskrona, till hvilka icke några medel ännu funnes anslagne, framdeles i nåder besluta, huruvida de till dessa byggnader erforderliga medel borde hos Rikets Ständer äskas.